HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 24/139

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Nyílt internet és hálózatsemlegesség Európában

(COM(2011) 222 végleges)

2012/C 24/31

Előadó: Jorge PEGADO LIZ

2011. április 19-én az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Nyílt internet és hálózatsemlegesség Európában

COM(2011) 222 végleges.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció 2011. október 7-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság a 2011. október 26-27-én tartott, 475. plenáris ülésén (a 2011. október 26-i ülésnapon) 151 szavazattal, 1 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 A nyílt internet és a hálózatsemlegesség – a „hálózati szabadságok” – fogalma alapvető minden olyan szabályozáshoz, amely az internet mint kommunikációs eszköz használatának szabadságát kívánja biztosítani.

1.2 A nyílt internet és a hálózatsemlegesség garantálását uniós szinten számos fontos dokumentum alapvető politikai célként ismeri el, és a digitális menetrend – az Európa 2020 stratégia egyik legfontosabb pillére – is külön megemlíti politikai célkitűzésként.

1.3 Az EGSZB ezért örömmel fogadja az Európai Bizottság közleményét, amely a piacoknak és a technológiai fejlesztéseknek a hálózati szabadságokra gyakorolt hatásait kívánja nyomon követni. A közlemény azonban elmarad az EGSZB jogos elvárásaitól.

1.4 Az Európai Bizottság felismer bizonyos helyzeteket, amelyek a szóban forgó elvek megsértéséhez vezethetnek, azonban ahelyett, hogy cselekedne az elvek megvédése érdekében, a „várjunk, és majd meglátjuk”-megközelítés mellett foglal állást.

1.5 Tekintettel arra, hogy ez a kérdés igen nagy jelentőségű Európa gazdasági és társadalmi jövőjének szempontjából, az EGSZB határozottan ajánlja, hogy a nyílt internet és a hálózatsemlegesség elvét formálisan is foglalják bele az uniós jogba, amilyen hamar csak lehetséges, nem szem elől tévesztve az ezen a területen alkalmazott technológia fejlődését (a legkorszerűbb csúcstechnológiát) sem.

1.6 Az EGSZB ezenkívül úgy véli, hogy most van itt az ideje meghatározni azokat az alapelveket, amelyek garantálják a nyílt és semleges internetet. A 7.12. pontban ajánlásképpen felsorol néhány elvet, amelyeket véleménye szerint be kellene venni a meghatározásba.

1.7 Az EGSZB úgy véli továbbá, hogy ezek az elvek kiemelkedő jelentőségűek az internet – mint az EU Alapjogi Chartáján alapuló jobb polgárság eszköze – jövőbeli fejlődése szempontjából, valamint alapfeltételei annak, hogy a 2003-ban Genfben, majd 2005-ben Tuniszban tartott Információs Társadalmi Világ-csúcstalálkozón (WSIS) megfogalmazott célkitűzések teljesülhessenek.

1.8 Az EGSZB azon a véleményen van, hogy ezen a területen az azonnali fellépés döntő jelentőségű az Európa 2020 stratégia céljainak eléréséhez, a digitális menetrend végrehajtásához és a belső piac kiteljesítéséhez. Örömmel fogadja Neelie Kroes biztos ezzel kapcsolatos közelmúltbeli nyilatkozatait.

1.9 Az EGSZB tehát azt kéri az Európai Parlamenttől és a tagállamoktól, hogy proaktívan álljanak hozzá a hálózati szabadságok védelmének ügyéhez, és feltételezi, hogy az Európai Bizottság is ennek megfelelően cselekszik majd.

2. Az Európai Bizottság közleményének lényege, jellege és tartalma

2.1 A 2009. évi távközlési reformcsomag (1) elfogadásakor az Európai Bizottság nyilatkozatban vállalta, hogy „nyomon fogja követni a piaci és technológiai fejleményeknek az internetes szabadságjogokra gyakorolt hatását, és 2010 vége előtt jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az esetleges további iránymutatások szükségességéről”. A közlemény politikai dokumentumként ennek a vállalt kötelezettségnek tesz eleget.

2.1.1 A nyilatkozatban az Európai Bizottság kijelentette, hogy határozottan és egyértelműen elkötelezi magát amellett, hogy megőrzi „… az Internet nyitott és semleges jelleg[ét] …, emellett maradéktalanul figyelembe veszi a társjogalkotóknak azt a kívánságát, hogy mostantól a hálózatsemlegességet a nemzeti szabályozó hatóságok által előmozdítandó ágazatpolitikai célként és szabályozási elvként határozzák meg”.

2.2 Nem szabad megfeledkezni arról, hogy az európai digitális menetrendben az Európai Bizottság kijelentette, hogy „szorosan nyomon fogja követni a nyílt és technológiasemleges internetre vonatkozó új jogszabályi rendelkezések végrehajtását”. (2)

2.3 A közlemény leírja az Európai Bizottság által 2010-ben szervezett nyilvános konzultációt és tényfeltáró folyamatot, (3) valamint az Európai Bizottság és a Parlament 2010. november 11-én tartott közös csúcstalálkozóját (4) is.

2.4 Az Európai Bizottság arra a megállapításra jut, hogy pillanatnyilag nem kellene intézkedni, mivel nincs elegendő tényadat annak alátámasztására, hogy most újabb jogszabályok kidolgozására volna szükség.

2.4.1 A konzultációs folyamat során számos érdekelt fél és az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testülete (BEREC) is arról számolt be, hogy egyes internetszolgáltatók bizonyos típusú adatforgalmat blokkolással, a sávszélesség szabályozásával és diszkriminatív árak kivetésével korlátoztak. (5)

2.4.2 Az Európai Bizottság azonban reméli, hogy a szerződésekkel, (6) az átláthatósággal, (7) a szolgáltatók közötti váltással (8) és a szolgáltatás minőségével (9) kapcsolatos, a felülvizsgált uniós elektronikus hírközlési szabályozási keretbe illeszkedő szabályok hozzájárulnak a versenyképesség növekedéséhez.

2.4.3 Mindemellett az Európai Bizottság úgy véli, hogy elegendő időt kell hagyni ezeknek a rendelkezéseknek a bevezetéséhez, és azután derül majd ki, hogy a gyakorlatban hogyan működnek. (10)

2.5 A közlemény nem ad kifejezett meghatározást a kulcsfogalmakra, mivel azokat esetleg majd az európai jogszabályok értelmezik. Ki is jelenti, hogy „a »hálózatsemlegesség« fogalmára nem létezik hivatalos meghatározás”.

2.5.1 Ehelyett egybeolvasztja a két fogalmat, és mindkettőre vonatkoztatja az EU jogi álláspontját: a keretirányelv 8. cikke (4) bekezdésének g) pontjára utal, amely arra kötelezi a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy gondoskodjanak arról, hogy a felhasználók hozzáférhessenek az információkhoz és terjeszthessék azokat, illetve használhassák az általuk választott alkalmazásokat és szolgáltatásokat (a hatályos jogszabályok keretein belül). (11)

2.6 A közlemény végén az Európai Bizottság elkötelezi magát, hogy közzéteszi a BEREC által végzett további, az esetleg versenyellenes, illetve a nyílt és semleges internet elvével ellentétes internetszolgáltatói gyakorlatokkal kapcsolatos vizsgálatok eredményeit. Amennyiben súlyos és tartós problémák fennállására derül fény, és az Európai Bizottság úgy ítéli meg, hogy további szabályozásokat kell bevezetni, tájékoztatni fogja a Tanácsot arról, hogy milyen lépésekre lehet szükség.

3. Miről is van szó?

3.1 Az, hogy nincs kézzelfogható meghatározásunk a kérdéses fő fogalmakra, súlyos probléma. Definíció híján nem lehet világosan kifejteni az érveket, emellett a piac és a szabályozók részére sem tudunk világos iránymutatást adni arról, hogy várhatóan meddig terjed ki az ezzel kapcsolatos európai jogszabály.

3.2 Nyílt internet

3.2.1 A nyílt internet fogalma az internet kezdetéig és a világháló (World Wide Web – vagy röviden web), létrehozásáig nyúlik vissza: ekkor vált hozzáférhetővé a nyilvános interneten levő tartalom a világon mindenki számára, aki kapcsolódni tudott az internethez.

3.2.2 A nyílt internet elve azt jelenti, hogy a felhasználók szabadon csatlakozhatnak a nyilvános internethez anélkül, hogy a kormány vagy az internetszolgáltatók bármilyen korlátozást vezetnének be a tartalomra, a hozzáférhető oldalakra, a platformokra, a csatlakoztatható berendezésekre, illetve a megengedett kommunikációs módokra vonatkozóan.

3.2.3 „Nyílt”, mivel szabadon, nyilvánosan hozzáférhető szabványokat alkalmaz, amelyekkel bárki készíthet honlapokat, illetve fejleszthet alkalmazásokat vagy szolgáltatásokat; továbbá mivel minden adatforgalmat többé-kevésbé azonos módon kezel.

3.2.4 Amint csatlakoztunk a nyilvános internethez, nem kell engedélyt kérnünk, sem külön díjat fizetnünk az internetszolgáltatónak azért, hogy másokat elérjünk a hálózaton keresztül. Ha új, innovatív szolgáltatást hozunk létre, nem kell engedélyt kérni azért, hogy megoszthassuk a világgal.

3.2.5 Ez a kommunikációs és innovációs szabadság a kulcsa az internet figyelemre méltó sikerének.

3.2.6 A valóságban a nyilvános internet nagy része ma már nem „nyílt”. A világháló még nyílt, viszont az okostelefonokon használt alkalmazások, a közösségi hálózatok és a fizetős tartalmak már egy zárt internet részét képezik, és csak jogvédett interfészeken és API-kon (12) keresztül lehet hozzájuk férni.

3.2.6.1 Politikai, technológiai vagy kereskedelmi okokból egyre több ország, (13) cég (14) vagy hálózatüzemeltető (15) korlátozza a nyilvános internethez való hozzáférést, illetve módosítja annak működését.

3.2.7 Viszont éppen a nyílt internet fogalmának köszönhetően válhatott az internet világszerte a gazdasági innováció, a demokratikus részvétel, a szólásszabadság és az online tanulás motorjává. Az EU Alapjogi Chartájában említett szabadság, egyenlőség és emberi jogok értékét tekintve tehát létfontosságú fogalomról van szó.

3.2.8 Az elektronikus hírközlési keretirányelv 1. cikkének (3a) bekezdése, illetve 8. cikke (4) bekezdésének g) pontja, valamint a polgárok jogairól szóló 2009/136/EK irányelv (28) preambulumbekezdése – anélkül, hogy külön megnevezné – rögzíti a nyílt internet elvét.

3.3 Hálózatsemlegesség

3.3.1 A hálózatsemlegesség elve a nyílt internet fogalmából származtatható. Míg a nyílt internet a nyílt szabványokra, illetve az internethez való csatlakozás és az internethasználat szabadságára vonatkozik, a hálózatsemlegesség az internetszolgáltatóknak az internethasználókkal szembeni kereskedelmi bánásmódjához kapcsolódik. A fogyasztók jogainak védelmére törekszik: arra, hogy a nyílt internet elve anélkül érvényesülhessen, hogy a hálózat üzemeltetője ésszerűtlen kereskedelmi akadályokat állítana.

3.3.2 A hálózatsemlegesség elve azt jelenti, hogy az internetszolgáltató cégeknek a hasonló jellegű internetes adatokat forrástól függetlenül egyenlőként kell kezelniük, és nem szabad kereskedelmi okokból különbséget tenniük a különböző típusú adatforgalmak között.

3.3.2.1 Ez az elv foglalja magában azt, hogy az internethasználók szabhassák meg, milyen tartalmakat tekintenek meg és milyen alkalmazásokat vesznek igénybe az interneten; az internetszolgáltatók pedig ne élhessenek vissza piaci erejükkel a konkurens alkalmazások vagy tartalmak hátrányos megkülönböztetése végett.

3.3.2.2 Az elv összeegyeztethető lehet forgalomszabályozási intézkedésekkel, ha azok nem diszkriminatívak, a fogyasztók számára világosan átláthatóak, és a szolgáltatás minőségének legitim céljait szolgálják. A forgalomszabályozási intézkedések azonban nem ösztönözhetik a hálózati fejlesztések lassulását annak érdekében, hogy az erőforrások szűkössége miatt magasabb tarifákat lehessen alkalmazni.

3.3.3 Az elv amellett foglal állást, hogy az internetkapcsolat piacát jogilag el kell különíteni a tartalmak és alkalmazások piacától, vagyis azoknak a cégeknek, amelyek mindkét piacon aktívak, megfelelően el kell különíteniük az egyes piacok irányítását.

3.3.4 Ennek az elvnek az érvényesülése azonban veszélyben foroghat. (16) Az internetszolgáltatók megtehetik, hogy infrastruktúrájukon letiltanak bizonyos internetes alkalmazásokat és tartalmakat (pl. honlapokat, szolgáltatásokat, protokollokat) – különösen rivális cégekéit –, vagy hogy úgy módosítják üzleti modelljeiket, hogy a különböző felhasználók számára különbözőképpen csökkentett minőségű és terjedelmű hozzáférést biztosítanak. Az üzleti modellek effajta módosítása az ár és a szolgáltatásminőség terén igazságtalan megkülönböztetésekhez vezethet.

3.4 Korábbi EGSZB-vélemények

3.4.1 Az EGSZB számos véleményében egyértelműen ennek a két elvnek a védelmében foglalt állást, elsősorban a szabadságra és az emberi jogokra, az adatvédelemre és a magánélet védelmére, a demokratikus és együttműködésen alapuló kormányzásra, a beilleszkedésre és az esélynövelésre, valamint az innovációra és a gazdasági növekedésre hivatkozva. (17)

3.4.2 Külön kiemelnénk a CESE 362/2011. sz. véleményt, amelyben az EGSZB kijelenti, hogy „a hálózatsemlegesség elvét rendkívül fontosnak tartja az európai internetszolgáltatások jövőjére nézve.” (18)

4. Az elvek mögött rejlő gazdasági szempontok: kapcsolat az Európa 2020 stratégiával és a digitális menetrenddel

4.1 Digitális gazdaság

4.1.1 A digitális menetrend kiemelt kezdeményezéssel (19) az Európa 2020 stratégia (20) az internetben és a digitális gazdaságban rejlő óriási növekedési lehetőségeket igyekszik kiaknázni.

4.1.2 Ma már kétmilliárd ember csatlakozik az internethez, és az elektronikus kereskedelem évente közel 5,5 billió euró forgalmat bonyolít. Az internethez kapcsolódó fogyasztás és kiadások immár meghaladják a mezőgazdasági vagy az energetikai kiadásokat, és azokban az országokban, ahol az internet szélesebb körben hozzáférhető, az elmúlt 5 évben 21 %-ban járultak hozzá a GDP növekedéséhez. (21)

4.1.3 A McKinsey intézet közelmúltbeli, mintegy 5 000 kkv bevonásával készült felmérése (22) arra az eredményre jutott, hogy azok a vállalkozások, amelyek erőteljesen jelen vannak az interneten, több mint kétszer olyan gyorsan növekedtek, mint azok, amelyek csak minimálisan vagy egyáltalán nincsenek jelen. Az előbbiek kétszer annyi munkahelyet is teremtettek, mint a többiek.

4.1.4 Ahhoz, hogy ez az erőteljes növekedési és átalakulási motor a lehető legtöbb hasznot nyújthassa, mindent meg kell tenni annak érdekében, hogy a lehető legtöbben hozzáférhessenek az internethez, és a lehető legnagyobb szabadsággal rendelkezhessenek annak használatában, továbbá a fogyasztók és a vállalkozások számára mindez a lehető legkevesebb költséggel járjon.

4.2 Kkv-k, innováció, foglalkoztatás és növekedés

4.2.1 Az Európa 2020 stratégia kiemelt figyelmet fordít a kkv-k üzleti környezetének javítására, a tranzakciós költségek csökkentésére, a kkv-k innovációjának ösztönzésére, valamint az induló vállalkozások fejlődésének támogatására.

4.2.2 Minden olyan politika, amely figyelmen kívül hagyja a nyílt internet és a hálózatsemlegesség elvét, hogy a nagy hálózatüzemeltetőket részesítse előnyben Európa 23 millió kkv-jával (23) és fogyasztóival szemben, akadályozza Európát abban, hogy az Európa 2020 stratégiában leírtaknak megfelelően átalakíthassa a gazdaságot és a társadalmat.

4.3 Belső piac és tisztességes verseny

4.3.1 A tisztességes versenyt garantáló és az innovációt ösztönző nyílt internet és a hálózatsemlegesség az erős digitális egységes piac megvalósításának is fontos alapelve. (24)

5. Egyes hálózatüzemeltetők ellenzik a hálózatsemlegesség elvét

5.1 Egyes hálózatüzemeltetők azért lobbiznak a nemzeti kormányoknál, az Európai Bizottságnál és az EP-nél, hogy azok segítsenek nekik növelni az internetes bevételek nekik jutó részarányát. (25) Azzal érvelnek, hogy ha tartalomszolgáltatás révén nem tudnak új rendszeres bevételi forrásokat teremteni, nem lesznek képesek megfizetni az Európa igényeinek megfelelő nagysebességű, szélessávú szolgáltatáshoz szükséges tőkeberuházást. (26)

5.1.1 Egyes magánkézben levő, az internetkapcsolati piacon versengő, rövid távú megtérülésre törekvő hálózatüzemeltetők pillanatnyilag óvakodnak attól, hogy befektessenek ezen a téren, mivel nem látnak benne elegendően jövedelmező üzletet, különösen a peremterületeken.

5.2 A nagysebességű, szélessávú szolgáltatás céljára kapott európai beruházási támogatásnak (27) és a sávszélességi igények vonzó növekedési ütemének köszönhetően azonban új infrastruktúra-üzemeltetők is megjelennek az internetkapcsolati piacon. Ahogyan a szélessávú infrastruktúra piacán a verseny egyre éleződik, a szélessávhoz való hozzáférésre és a szélessávú szolgáltatás költségére is pozitívan hat az új technológiák kifejlesztése mind a földfelszíni, mind a vezeték nélküli szélessáv terén. Olyan nagyszabású projektek vannak például folyamatban, amelyek célja nagysebességű internetszolgáltatás nyújtása – különösen vidéki területeken – az analóg műsorszórásról digitálisra való átállás digitális hozadékának kiaknázása révén.

5.3 A baj az, hogy egyes internetszolgáltatóknak az üzleti modelljeik megváltoztatására irányuló, a hálózatsemlegesség elvének ellentmondó javaslatai növelni fogják az interneten elérhető tartalmak és szolgáltatások költségét, vagy pedig csökkentik az internet nyíltságát.

5.3.1 Ha a hálózatsemlegesség elvét sikerül aláaknázni, és az internetszolgáltatóknak lehetőségük nyílik a fogyasztók és a szolgáltatók közötti internetforgalmat „megvámolni”, blokkolni, vagy a sávszélességet szűkíteni, akkor Európában az internetszolgáltatás költsége növekedni fog, ami hátrányosan érinti majd az innovációt, a növekedést, a foglalkoztatást és az Európa 2020 stratégiát.

5.3.2 Még a 2003-ban Genfben, majd 2005-ben Tuniszban tartott Információs Társadalmi Világ-csúcstalálkozón (WSIS) megfogalmazott, a millenniumi fejlesztési célokkal összhangban lévő célkitűzések (28) teljesülése is veszélybe kerül.

6. A KPN (29) tevékenysége miatt hálózatsemlegességi törvényt fogadtak el Hollandiában

6.1 Az Európai Bizottság az április 19-i közleményében kijelentette, hogy nincs elegendő bizonyítéka arra, hogy egyes hálózatüzemeltetők kereskedelmi haszon reményében beavatkoznak az internetforgalomba, és így nem indokolható, hogy azonnal további jogszabályokat kelljen bevezetni a hálózatsemlegesség elvének védelmére.

6.2 Később, május 10-én azonban a KPN holland internetszolgáltató bejelentette, (30) hogy júliustól kezdődően külön díjat számol fel bizonyos internetes alkalmazások – mint például a VoIP (Skype), illetve a WhatsApp SMS-helyettesítő okostelefonos alkalmazás – használatáért.

6.2.1 Nyilvánosságra került, hogy a KPN – más internetszolgáltatókhoz hasonlóan – úgynevezett mélyreható adatcsomag-elemzési (DPI) (31) technológia használatával vizsgálta az ügyfelek internetforgalmát, és külön díjakat készült bevezetni az internetprotokollon keresztüli hangátvitel, a WhatsApp forgalma, illetve minden olyan tartalom után, amelyet korlátozni vagy amelyből profitálni kívánt.

6.2.2 Mivel a KPN-nek stratégiai érdeke volt a hálózatsemlegesség elvének semmibevétele, és az elv tiszteletben tartását sem írta elő semmilyen jogszabály, a cég nyíltan kijelentette, hogy szándékában áll „megvámolni” bizonyos típusú internetes forgalmakat.

6.3 A KPN tevékenységének és szándékainak nyilvánosságra kerülése politikai vihart kavart Hollandiában, amelynek eredményeképpen a holland parlament alsóháza június 22-én elfogadta Európa első olyan törvénycsomagját, amely előírja a nyílt internet és a hálózatsemlegesség elvének védelmét.

6.4 A KPN szándéknyilatkozata megingathatatlan bizonyíték arra, hogy egyes hálózatüzemeltetők számára sem az átdolgozott elektronikus hírközlési keretszabályozás rendelkezései, sem az uniós versenyjog nem jelenti a hálózatsemlegesség elvének komoly védelmét.

7. Lépjen-e máris az EU, vagy inkább „várjunk, és majd meglátjuk”?

7.1 Az Európai Bizottság közleménye a „várjunk, és majd meglátjuk”-megközelítést javasolja.

7.2 A közlemény feltételezi, hogy az átdolgozott keretszabályozás nemzeti jogba való átültetése elegendő védelmet biztosít a nyílt internet elvének. Abban az esetben pedig, ha egy üzemeltető megsérti a törvényt, a nemzeti szabályozó hatóságnak egyértelmű felhatalmazása van a döntő lépések meghozatalára.

7.3 A közlemény szerint azonban nem lesz szükség a hálózatsemlegesség elvének érvényesítésére. Az Európai Bizottság ehelyett úgy látja, hogy elegendő, ha a szélessávú internetkapcsolat versengő piaca az átláthatósággal és az átdolgozott keretszabályozásban előírt szolgáltatóváltási lehetőséggel párosul.

7.4 A közlemény azt sugallja, hogy jobb megvárni, hogy a meglévő jogszabályok és versenyfeltételek elegendő védelmet nyújtanak-e a hálózatsemlegesség elvének; és hogy ha most ad hoc intézkedéseket vezetünk be, az hátrányosan érintheti Európai internetes gazdaságának fejlődését azzal, hogy elriasztja a befektetőket vagy megakadályozza más innovatív üzleti modellek megjelenését.

7.5 A „várjunk, és meglátjuk”-megközelítés támogatói az Európa internetszolgáltatói piacán folyó versenyt emlegetik: azzal érvelnek, hogy ha a hálózatüzemeltetők diszkriminatív árakat vezetnek be a tartalomszolgáltatásra, a csalódott ügyfelek majd szolgáltatót váltanak.

7.5.1 Ez a gondolatmenet azonban nem számol eléggé azzal, hogy számos ügyfélnek valós nehézségei adódhatnak, ha szolgáltatót kell váltaniuk, (32) továbbá azzal az alattomos hatással, ami akkor következhet be, ha az összes nagy internetszolgáltató úgy dönt, hogy diszkriminatív árszabást vezet be a tartalomszolgáltatásra.

7.6 A ma internet-hozzáféréssel rendelkező európai háztartások 61 %-a internetes, telefonos és televíziós szolgáltatást együttesen kínáló csomagajánlat részeként fizet elő az internetre. Ezenkívül a csomagban nyújtott szolgáltatást előfizető háztartások 92 %-a még nem váltott szolgáltatót, annak ellenére, hogy 36 %-uk már fontolóra vette. (33) Világos, hogy az ügyes értékesítési gyakorlatoknak köszönhetően az internetszolgáltatók piaci ereje nő, ez pedig hátrányosan befolyásolja az ügyfelek váltási viselkedését: a ravasz marketing gyengíti a fogyasztók lehetőségeit. Ügyes marketingfogások alkalmazásával az internetszolgáltatók visszaélhetnek pozíciójukkal, és a hálózatsemlegesség elvével ellentétes gyakorlatokat is büntetlenül bevezethetnek, ezáltal túlzott haszonra tehetnek szert, amivel a versenyt és az innovációt is gyengítik – hacsak mindezt jogszabályok meg nem akadályozzák.

7.7 Mindenesetre nem kevés időbe fog telni, amíg az új elektronikus kommunikációs szabályok hatékonyságának kiértékelése befejeződik.

7.7.1 Ha azt nézzük, hogy milyen sok időbe telhet, amíg egy szabályozási aktust fontolóra vesznek, megfogalmaznak, majd végül a 27 tagú EU-ban mindenütt teljes körűen bevezetnek, miközben az internetszolgáltatók szemmel láthatóan pillanatok alatt vezetnek be új üzleti modelleket, lehet, hogy a hálózatsemlegesség már rég elavult fogalommá válik, mire bármiféle szabályozás elkészül.

7.8 Az EGSZB eltérő, proaktív megközelítést javasol – elsősorban A proaktív jogalkotásra irányuló megközelítés című, korábbi véleményében (34) leírt megelőzési és elővigyázatossági elv alapján –, és örömmel fogadja Neelie Kroes biztos közelmúltbeli nyilatkozatait, amelyek szemmel láthatólag támogatják ezt a megközelítést.

7.9 E szerint a megközelítés szerint a nyílt internet és a hálózatsemlegesség elvét egyértelműen meg kell határozni, és az európai jogba hivatalosan bele kell foglalni az EU Alapjogi Chartájában meghatározott polgári jogok megerősítéseként.

7.10 Az Európai Bizottságnak úgy kellene megfogalmaznia a nyílt és semleges internet elvét, hogy előtte alaposan fontolóra vesz különböző megszövegezéseket, konzultál az összes érdekelttel, és figyelembe veszi az ezen a területen alkalmazott technológia fejlődését (a legkorszerűbb csúcstechnológiát) is.

7.11 Bár a nyílt internet elvét az uniós jog – a keretirányelv (35) 1. cikkének (3a) bekezdése, illetve 8. cikke (4) bekezdésének g) pontja, valamint a polgárok jogairól szóló irányelv (36) (28) preambulumbekezdése – többé-kevésbé megfelelően rögzíti, még sokkal közvetlenebb és egyértelműbb módon is ki lehetne fejezni. Konkrétan a hálózatsemlegesség elvét viszont az uniós jog egyáltalán nem határozza meg, és a rendelkezések semmilyen kombinációja sem fedi le megfelelően.

7.12 Az EGSZB – az internet semlegességére vonatkozó norvég iránymutatásokban, (37) a BEUC-nak az Európai Bizottság hálózatsemlegességi konzultációjára adott válaszában, (38), a Transzatlanti Fogyasztói Párbeszéd hálózatsemlegességről szóló állásfoglalásában, (39) valamint a közelmúltban elfogadott holland törvényben (40) foglalt elvek alapján – úgy véli, hogy az elvekre adott definíciónak legalább a következő elemeket kellene tartalmaznia:

i) Az internet-hozzáférés szabadsága és minősége Az Európai Bizottságnak egységes uniós előírásként rögzítenie kellene a „minimális szolgáltatásminőséget” az általános érdek elveit alapul véve, és gondoskodnia kellene az előírás betartásának hatékony nyomon követéséről.

ii) Az interneten áramló adatfolyamok közötti megkülönböztetés tilalma Általános szabályként nem szabad különbséget tenni az egyes adatfolyamok kezelésmódja között sem a tartalom, a szolgáltatás, az alkalmazás vagy a használt eszköz típusa, sem az adatfolyam feladójának vagy címzettjének címe alapján. Ez a hálózat minden pontjára, a köztes kapcsolódási pontokra is vonatkozik. Ez alól az elv alól lehetnek kivételek, ha azok megfelelnek a iii) pontban javasolt iránymutatásoknak.

iii) Az internetforgalom-szabályozási mechanizmusok felügyelete Ahhoz, hogy az i) és ii) pontban javasolt elvek alól kivételt lehessen tenni, illetve hogy az említett elvektől csak korlátozott mértékben lehessen eltérni, az internetszolgáltatóknak, ha mégis alkalmaznak forgalomszabályozási mechanizmusokat az internet-hozzáférés minőségének biztosítására, be kell tartaniuk a célszerűség, az arányosság, a hatékonyság, a felek közötti megkülönböztetésmentesség, valamint az átláthatóság általános elvét.

iv) Szolgáltatáskihelyezés Ahhoz, hogy valamennyi szereplő megtarthassa innovációs képességeit, lehetővé kell tenni, hogy az elektronikus távközlési szolgáltató az internet-hozzáférés mellett kihelyezett szolgáltatások üzemeltetését is felkínálhassa, feltéve, hogy a szolgáltatáskihelyezéssel az internetkapcsolat minősége nem romlik egy adott, elfogadható szint alá, továbbá az értékesítők betartják a meglévő versenyjogi és ágazati szabályokat.

v) Jobb átláthatóság a végfelhasználók felé, valamint a kötelezően nyújtandó tájékoztatás köre Egyértelmű, pontos és lényegre törő tájékoztatást kell nyújtani az internetszolgáltatón keresztül elérhető szolgáltatásokról és alkalmazásokról: a szolgáltatás minőségéről, a lehetséges korlátozásokról, valamint az esetleges forgalomszabályozási gyakorlatokról. Az Európai Bizottságnak garantálnia kellene az átláthatóságot a fogyasztók felé, ideértve a használati feltételekről való közérthető tájékoztatást, a törvényes alkalmazások használatához való jogot és a szolgáltatóváltás lehetőségét. Az EB-nek – saját égisze alatt – elő kellene segítenie az iparág és a nemzeti szabályozó szervek között a fokozott párbeszédet és az eredményes társszabályozási mechanizmusok kialakítását, hogy meg lehessen állapodni az egész EU-ra kiterjedő átláthatósági elvekben és a kötelezően nyújtandó tájékoztatás körében.

Kelt Brüsszelben, 2011. október 26-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) HL L 337., 2009.12.18.

(2) COM(2010) 245 végleges, 2010.8.26.

(3) http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

(4) http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

(5) Sávszélesség-szabályozás: az internetszolgáltatók bizonyos típusú adatforgalmat bonyolító konkrét felhasználói szolgáltatások sebességét szándékosan csökkenthetik a sávszélesség szűkítésével. A BEREC jelentése szerint egyes franciaországi, görögországi, magyarországi, litvániai, lengyelországi és egyesült királyságbeli szolgáltatók sebességkorlátot (sávszélesség-szabályozást) alkalmaznak a felhasználók közötti (P2P) fájlmegosztó vagy videoadatfolyam-átviteli szolgáltatásokra. Blokkolás: az internetszolgáltatók szándékosan letilthatják bizonyos weboldalak IP-címét, hogy internetes ügyfeleik ne érhessenek el konkrét alkalmazásokat vagy szolgáltatásokat. A BEREC jelentése szerint egyes ausztriai, németországi, olaszországi, hollandiai, portugáliai és romániai mobilszolgáltatók blokkolják vagy csak felárral teszik elérhetővé mobilhálózatukon az internetprotokollon keresztüli hangtovábbítást (VoIP).

(6) A polgárok jogairól szóló irányelvvel módosított egyetemes szolgáltatási irányelv (2009/136/EK) 20. cikke (1) bekezdésének b) pontja.

(7) A polgárok jogairól szóló irányelvvel módosított egyetemes szolgáltatási irányelv (2009/136/EK) 21. cikke (3) bekezdésének c) és d) pontja.

(8) A polgárok jogairól szóló 2009/136/EK irányelv (47) preambulumbekezdése.

(9) A polgárok jogairól szóló irányelvvel módosított egyetemes szolgáltatási irányelv (2009/136/EK) 22. cikkének (3) bekezdése.

(10) 2011. július 19-én az Európai Bizottság 20 tagállam ellen kezdeményezett eljárást a felülvizsgált keret nemzeti jogba való átültetésének elmulasztása miatt.

(11) A 2009. november 25-i 2009/140/EK irányelvvel módosított 2002/21/EK irányelv (HL L 337., 2009.12.18.).

(12) Az alkalmazásprogramozási felület (API) olyan köztes programkód, amely két alkalmazás összekapcsolódását és együttműködését teszi lehetővé.

(13) A „kínai nagy tűzfal” már most is szigorúan szabályozza a világ többi részére mutató internetes hivatkozásokat, felügyeli az adatforgalmat, és számos honlapot és szolgáltatást letilt. További országok – köztük Irán, Kuba, Szaúd-Arábia és Vietnam – is hasonló intézkedéseket vezettek be, és más kormányok is szigorítják a szabályozást azzal kapcsolatban, hogy a polgárok mit láthatnak és tehetnek az interneten.

(14) „Az Apple mobileszközeinek felhasználói számos internetszolgáltatást internetböngésző helyett kis, letölthető szoftveres alkalmazásokon (úgynevezett »app«-okon) keresztül tudnak elérni. Az Apple azáltal, hogy megszabja, mely appok használatát engedélyezi az eszközein, kapuőrré lépett elő. Ahogyan az appok más mobileszközökre is átterjednek, sőt, az autókban és a televíziókban is megjelennek, más cégek is ugyanígy cselekednek majd.” – The Economist, 2010.09.02.

(15) Az internetszolgáltatók és a távközlési hálózatok üzemeltetői új bevételi források után kutatván olyan technológiát vetnek be, amely képes megkülönböztetni a hálózatukon átmenő különböző típusú internetforgalmakat, így további díjakat számolhatnak fel, vagy ronthatják bizonyos szolgáltatások minőségét, és akár le is tilthatják azokat.

(16) Az Európai Bizottság 2010. június 30-i nyilvános konzultációs felhívására adott válaszában a BEREC három aggodalmat fogalmazott meg a jövőbeli fejleményekkel kapcsolatban: 1) az ár terén történő megkülönböztetés – olyan technológiák alkalmazásával, mint az adatcsomagok mélyreható elemzése, továbbá gazdasági ösztönzésekkel és a vertikális integráció lehetőségével összekapcsolva – versenyellenes hatásokkal járna; 2) az internetes gazdaság hosszabb távon hátrányos következményekkel számolhat (az innovációt, a szólásszabadságot stb. tekintve); 3) az átláthatóság hiánya miatt összezavarodhatnak vagy hátrányt szenvedhetnek a fogyasztók.

(17) Lásd a következő EGSZB-véleményeket: CESE 984/2008 – Elektronikus hírközlő hálózatok (TEN/327–329, 2008. május 29., előadó: Bernardo Hernández Bataller) – elsősorban az 1.1., az 1.2.7. és a 4.4. pont; CESE 1915/2008 – Szélessávú hozzáférés mindenkinek: gondolatok az egyetemes szolgáltatások körének fejlődéséről az elektronikus hírközlés terén (TEN/353, 2008. december 3., előadó: Raymond Hencks) – elsősorban az 1.5. pont; CESE 1628/2010 – Az európai digitális menetrend (TEN/426, 2010. december 13., előadó: Thomas McDonogh) – elsősorban az 1.6., az 1.9. és a 4.5. pont; CESE 525/2011 – Egységes piaci intézkedéscsomag (INT/548, 2011. március 15., előadók: Benedicte Federspiel, Martin Siecker és Ivan Voleš); és különösen a nemrégiben készült CESE 669/2011 – A digitális jártasság és a digitális készségek fejlesztése, valamint a digitális társadalmi befogadás javítása (TEN/453, előadó: Laure Batut).

(18) Lásd: CESE 362/2011. sz. EGSZB-vélemény – Az első rádióspektrum-politikai program; szélessávú hozzáférés Európában (TEN/434–435).

(19) Az európai digitális menetrend – COM(2010) 245 végleges.

(20) COM(2010) 2020 végleges.

(21) Részlet a McKinsey Global Institute „Internet matters: The Net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity” [Internetes kérdések: az internet elsöprő hatása a növekedésre, a foglalkoztatásra és a jólétre] c. jelentéséből – 2011. május.

(22) Lásd a McKinsey Global Institute „Internet matters: The Net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity” [Internetes kérdések: az internet elsöprő hatása a növekedésre, a foglalkoztatásra és a jólétre] c. jelentését – 2011. május – http://www.mckinsey.com/mgi/publications/internet_matters/pdfs/MGI_internet_matters_full_report.pdf.

(23) Eurostat (Eurostat-évkönyv 2010 – http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/publications/eurostat_yearbook_2010).

(24) Az egységes piaci intézkedéscsomag felé: A magas szinten versenyképes szociális piacgazdaságért – 50 javaslat című közleményben (COM(2010) 608 végleges/2, 2010.11.11.) és a Tizenkét mozgatórugó a növekedés serkentéséhez és a bizalom növeléséhez – Együtt egy újfajta növekedésért című közlemény (COM(2011) 206 végleges, 2011.04.13.) 2.7. pontjában szereplő meghatározás szerint.

(25) Európa négy legnagyobb internetszolgáltatója – a Deutsche Telekom, a France Telecom, a Telecom Italia és a Telefónica – olyan tanulmány készítésére adott megbízást, amely az ő érdekeiket támasztja alá. – A.T. Kearney: A Viable Future Model for the Internet [Az internet életképes jövőbeli modellje] (2010).

(26) Európa legnagyobb internetszolgáltatói azzal érvelnek, hogy ha hálózataikat a 2014-re előrevetített szélessávú szükségletek kielégítése érdekében további bevételek nélkül korszerűsítik, akkor a tőkehozamuk 3 százalékponttal, körülbelül 9 %-ra esik vissza. – A.T. Kearney: A Viable Future Model for the Internet [Az internet életképes jövőbeli modellje] (2010).

(27) Lásd: COM(2010) 471 végleges – Az első rádióspektrum-politikai program; COM(2010) 472 végleges – Szélessávú hozzáférés Európában: beruházás a digitális technológia által vezérelt növekedésbe; valamint 2010/572/EU (lásd: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:251:0035:0048:HU:PDF) – Az Európai Bizottság ajánlása az új generációs hozzáférési hálózatokhoz (NGA) való szabályozott hozzáférésről; lásd még a digitális menetrend eredménytábláját (SEC(2011) 708 végleges, 2011.05.31.) is.

(28) Lásd: „Monitoring the WSIS Targets: A mid-term review” [A WSIS-célkitűzések nyomon követése: félidei felülvizsgálat] (World Telecommunication/ICT Development Report 2010, ITU, Genf, 2010).

(29) A KPN holland távközlési vállalat, amelynek több európai országban is van érdekeltsége. Hollandia legnagyobb internetszolgáltatója; bevétele 2010-ben 13,4 milliárd euró volt, ebből a haszon 1,8 milliárd euró.

(30) Lásd a KPN Investor Day: Group Strategy [Befektetői nap: Csoportstratégia] című előadásának webes közvetítését: http://pulse.companywebcast.nl/playerv1_0/default.aspx?id=12193&bb=true&swf=true.

(31) A mélyreható adatcsomag-elemzés (Deep Packet Inspection, DPI) olyan technológia, amellyel az internetszolgáltató részletesen megvizsgálhatja az adatcsomagok tartalmát, amint azok áthaladnak egy ellenőrzési ponton. A mélyreható adatcsomag-elemzés (és -szűrés) magasabb szintű hálózatkezelést, felhasználói szolgáltatásokat és biztonsági funkciókat tesz lehetővé, emellett azonban internetes adatbányászatot, lehallgatást, cenzúrát stb. is.

(32) Az Ofcom (2010. szeptember 10-én) felmérést végzett az Egyesült Királyságban a szolgáltatóváltásról, és megállapította, hogy ha fennáll a választás lehetősége, a szélessávú szolgáltatást igénybe vevő ügyfelek 45 %-a „túl macerásnak” tartja a szolgáltatóváltást, és a fogyasztók nem valószínű, hogy szolgáltatót váltanak csak azért, mert egy-két internetes felhasználási mód le van tiltva vagy feláras: http://stakeholders.ofcom.org.uk/binaries/consultations/consumer-switching/summary/switching.pdf.

(33) A statisztikák mind az Eurobarométer 2011. júliusi, 362. számából, a különleges, elektronikus hírközlési háztartási felmérésből származnak http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_362_en.pdf.

(34) Lásd a CESE HL C 175, 2009.7.28, 26. o. sz. EGSZB-véleményt: „A proaktív jogalkotásra irányuló megközelítés – újabb lépés a jobb közösségi szintű szabályozás felé”.

(35) A 2009. november 25-i 2009/140/EK irányelvvel módosított 2002/21/EK irányelv (HL L 337., 2009.12.18.).

(36) 2009/136/EK irányelv.

(37) Iránymutatások az internet semlegességéhez, 2009: http://www.npt.no/ikbViewer/Content/109604/Guidelines%20for%20network%20neutrality.pdf.

(38) A fogyasztóknak jogosultaknak kellene lenniük a következőkre:

1. A meghirdetettnek megfelelő sebességű és megbízhatóságú internetkapcsolatra.

2. Olyan internetkapcsolatra, amely lehetővé teszi, hogy: a. szabadon választott tartalmakat küldjenek és fogadjanak; b. szabadon választott szolgáltatásokat és alkalmazásokat vegyenek igénybe, illetve futtassanak; c. olyan, szabadon választott hardvert és szoftver üzemeltessenek, amely nem okoz kárt a hálózaton.

3. Olyan internetkapcsolatra, amely mentes az alkalmazások, szolgáltatások és tartalmak típusára vonatkozó, illetve a küldő vagy fogadó fél címén alapuló hátrányos megkülönböztetéstől.

4. Szabad versenyre a hálózat, alkalmazások, szolgáltatások és tartalmak szolgáltatása terén.

5. Annak ismeretére, hogy a hálózat üzemeltetője milyen hálózatkezelési gyakorlatokat alkalmaz (http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/net_neutrality/comments/08industry_social_consumer_orgs_ngos_etc/beuc.pdf).

(39) A TACD 2010. áprilisi állásfoglalása (INFOSOC 42-09. sz. dokumentum).

(40) Nem hivatalos angol fordítás: https://www.bof.nl/2011/06/15/net-neutrality-in-the-netherlands-state-of-play/.