A fluortartalmú üvegházhatású gázokból (F-gázokból) származó kibocsátás hozzájárul az éghajlat felmelegedéséhez. A szóban forgó kibocsátások megelőzése jelentős lépés az európai zöld megállapodásban szereplő uniós éghajlat-politikai célok megvalósítása szempontjából, és segíti az éghajlatváltozásról szóló Párizsi Megállapodás és az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, – az F-gázok szabályozását tartalmazó – montreali jegyzőkönyv keretében tett vállalások teljesítését. Az F-gázokkal kapcsolatos költséghatékony uniós szintű fellépés támogatni fogja a tagállamokat abban, hogy elérjék az üvegházhatást okozó gázokra vonatkozó, a közös kötelezettségvállalási rendelet szerinti nemzeti célkitűzéseiket.

A fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló 517/2014/EU rendelet az EU fő eszköze az F-gázok kibocsátásának elkerülésére és a montreali jegyzőkönyvnek való megfelelésre. Az F-gázok olyan mesterséges vegyi anyagok, amelyeket számos különböző célra használnak, például hűtőközegként hűtőberendezésekben és légkondicionáló berendezésekben, ezen belül hőszivattyúkban, továbbá vegyipari gyártás során, hajtóanyagként az asztmaspray-kben, illetve az épületekben elektromos erőátviteli berendezések szigetelőanyagaként vagy hab formájában. A gázok gyártásakor, termékekben vagy berendezésekben való felhasználásakor, valamint azok ártalmatlanításakor egyaránt történik kibocsátás.

Egy értékelés megállapította, hogy az F-gázokról szóló rendelet jelentősen csökkenti a kibocsátásokat, és viszonylag jól működik. A rendelet azonban a 2030-ra vonatkozó megerősített uniós éghajlat-politikai cél és a klímasemlegesség 2050-ig történő elérésére irányuló cél fényében ambiciózusabb törekvéseket követel meg. Ezenkívül a jelenlegi szabályokkal hosszabb távon nem biztosítható a Montreali Jegyzőkönyvnek való megfelelés. A végrehajtás terén is felmerül néhány kihívás: többek között be kell szüntetni az illegális tevékenységeket, valamint gondoskodni kell a nyomon követés terén tapasztalható hiányosságok és hatékonyságbeli problémák megoldásáról. A felülvizsgálat a rendelet egyértelműségének és más szakpolitikákkal való koherenciájának javítására is lehetőséget kínál.

A Bizottság e hatásvizsgálat alapján javasolni fogja a rendelet felülvizsgálatát. Három opciócsomag került kidolgozásra, amelyek a feltárt problémákat különböző mértékben kezelik. Az 1. opció olyan intézkedéseket tartalmaz, amelyek biztosítják a montreali jegyzőkönyv betartását, és céljuk további kibocsátásmegtakarítások és fejlesztések megvalósítása, meglehetősen alacsony költségek és erőfeszítések mellett. A 2. opció emellett olyan intézkedéseket is tartalmaz, amelyek tovább csökkentik a kibocsátást, valamint átfogóbb nyomon követést és ellenőrzést biztosítanak, ami mérsékelt költségekkel jár. A 3. opció magában foglal minden hasznosnak és technikailag megvalósíthatónak ítélt intézkedést, beleértve azokat is, amelyek magas költséggel vagy erőfeszítéssel járnak.

A 2. opció az előnyben részesített intézkedéskombináció. Az első opciócsomag a jelenlegi politikai környezetben nem elég ambiciózus, mivel annak révén 2050-ig nem lehet több kibocsátást megtakarítani, mint az alapforgatókönyv szerint lehetne, annak ellenére, hogy a kvótarendszerből mennyiségileg jelentős mentességet von ki, a harmadik opciócsomag pedig az általa generált előnyökhöz képest túl költséges, azaz néhány alágazat számára nagyon nagy terhet jelent, miközben a 2. lehetőséghez képest csak kevés további kibocsátásmegtakarítást eredményez.

A jelenlegi helyzethez viszonyítva a 2. opció tovább korlátozza a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára 2050-ig évről évre rendelkezésre álló kvótamennyiséget, és az uniós gyártóknak és importőröknek el kell kezdeniük fizetni kvótajogaikért. Számos további berendezéstípus is az F-gázokra vonatkozó tilalmak hatálya alá fog esni (pl. légkondicionálók és kapcsolóberendezések), és a kibocsátás-megelőzési intézkedések is kiterjesztésre kerülnek. A 2. opcióval – bizonyos mentességek megszüntetése révén – a rendelet összhangba kerül a montreali jegyzőkönyvvel, mivel a fluorozott szénhidrogének gyártását elkezdi visszaszorítani, és 2028-tól kezdődően beszünteti az olyan felekkel folytatott kereskedelmet, amelyek nem részes felei a jegyzőkönyvnek. Emellett az illegális tevékenységek megelőzése érdekében külön követelmények kerülnek bevezetésre a vámeljárásokra és a gazdasági szereplőkre vonatkozóan, míg a berendezésekkel foglalkozó személyzet szélesebb körű képzésben részesül az alternatív technológiákkal kapcsolatban. Végezetül a nyomonkövetési és vállalati jelentéstételi tevékenységek teljesebbé és a célnak megfelelőbbé válnak.

A 2. opcióval 2030-ig 40 millió, 2050-ig pedig 310 millió tonna CO2-egyenértéknek megfelelő kibocsátást sikerülhet megtakarítani a jelenlegi rendelet által elérhető csökkentési mennyiségen felül (azaz 430 millió tonna, illetve 1990 millió tonna CO2-egyenértéknek megfelelő megtakarítást). Míg a berendezések egyes felhasználóinak a szigorúbb kvótahatárok miatt a fluorozott szénhidrogének árának emelkedésével kell szembenézniük, a 2. lehetőség az energiamegtakarításnak köszönhetően hosszú távon általában költségmegtakarítást fog eredményezni a berendezések használói számára. Az igazgatási költségek mérsékelten nőni fognak az ipar, a tagállamok és a Bizottság számára, különösen a nemzetközi szabályokkal való összehangolást és az ellenőrzések hatékonyabbá tételét célzó intézkedések esetében.

A közelmúltbeli geopolitikai események okozta földgázválságra válaszul a Bizottság javaslatot tett a hőszivattyúk bevezetésének előmozdítására. Bár a hőszivattyúk esetében mind az energiahatékonyság növelése, mind az F-gázok közvetlen kibocsátásának korlátozása fontos, a 2. opció szerinti kvótarendszer elegendő mozgásteret biztosít ehhez a nagyobb növekedéshez, még akkor is, ha a kis hőszivattyúk esetében az éghajlatbarát alternatívákra történő, kissé lassabb átállással számol.

Ezért elmondható, hogy a fokozatos csökkentés összhangban van a megújuló energiára vonatkozó célokkal, még akkor is, ha figyelembe vesszük, hogy a jelenlegi földgáz-energiaválság miatt jelentősen nagyobb mértékű növekedés szükséges a hőszivattyúk esetében, valamint hogy a kis hőszivattyúkat ebből kifolyólag lassabban lehet éghajlatbarát alternatívákkal kiváltani.

Az érdekelt felekkel széles körű konzultációt folytattak. Az érdekeltek egyetértenek abban, hogy a rendelet felülvizsgálatát most kell elvégezni, és hogy a felülvizsgálatnak a meglévő intézkedésekre kell épülnie. Az ipar, a tagállamok és a nem kormányzati szervezetek általában támogatják a végrehajtási kihívások kezelésére és a Montreali Jegyzőkönyvnek való megfelelésre irányuló intézkedéseket. A HFC-k fokozatos csökkentésére és a – különösen a hőszivattyúk esetében az F-gázok használatával kapcsolatos – tilalmakra vonatkozó ambíciószint tekintetében egyes ágazati érdekelt felek úgy vélik, hogy a jelenlegi rendelet kellően ambiciózus, míg az éghajlatbarát technológiák innovátorai és gyártói erősebb szakpolitikai ösztönzőket szorgalmaznak megoldásaik forgalmazása érdekében. Ez utóbbit nem kormányzati szervezetek és számos illetékes hatóság is támogatja. Ezt tükrözi a három vizsgált lehetőség.