HU    HU 
 
 
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG   
Brüsszel, 2015.5.8.  
COM(2015) 191 final  
  
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, 
AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK 
BIZOTTSÁGÁNAK  
2014. évi jelentés az Európai Unió Alapjogi Chartájának alkalmazásáról  
{SWD(2015) 99 final}   
 
2 
 1. Bevezetés  
Ez az ötödik  éves jelentés  áttekintéssel  szolgál  arról,  hogy  az Európai  Unió  (a továbbiakban:  EU) és a 
tagállamok  2014 -ben miként  foganatosították  az Európai  Unió  Alapjogi  Chartájában  (a továbbiakban:  
Charta)  foglaltakat.  
A Charta  2009.  december  1-je óta jogilag  kötelező  erejű.  Az uniós  intézményeknek  új intézkedések  
hatályba  léptetés ekor kell kötelező  jelleggel  alkalmazniuk  a Chartát,  a tagállamoknak  pedig  akkor,  
amikor  az uniós  jog hatálya  alá tartozó  területeken  járnak  el. Új keletű  jogforrásként  a Charta  
fokozatosan  jogi tényezővé  vált. 2014 -ben az uniós  bíróságok1 210 határozatban  idézték  a Chartát2, 
míg 2011 -ben az ilyen  határozatok  száma  43, 2012 -ben 87, 2013 -ban pedig  114 volt. 
2014  novemberében  hivatalba  lépett  a Juncker  elnök  vezette  új Bizottság.  Juncker  elnök  
kinyilvánította  elkötelezettségét  az iránt,  hogy  éljen  „a Bizottsá g előjogaival  annak  érdekében,  hogy  a 
hatáskörünkbe  tartozó  területen  fenntartsuk  közös  értékeinket,  a jogállamiságot  és az alapvető  
jogokat,  és közben  kellő  figyelmet  szenteljünk  a 28 tagállam  alkotmányos  és kulturális  
sokféleségének”.3 Az alapvető  jogok  területét  az első alelnök,  Frans  Timmermans  hatáskörébe  utalta.  
A Bizottság  a hatáskörébe  tartozó  valamennyi  szakpolitikai  területen  érvényt  szerez  a Chartában  
foglaltaknak.  Szorosan  együttműködik  a nemzeti,  európai  és nemzetközi  szervezetekkel,  hogy  
előmo zdítsa  az alapvető  jogok  érvényesülését.    
Az Európai  Parlament  előtti  meghallgatásakor  Timmermans  első alelnök  kötelezettséget  vállalt,  hogy  
az alapvető  jogok  előmozdítását,  illetve  védelmét  szolgáló  szorosabb  kölcsönös  együttműködés  és 
határozottabb  politikai elkötelezettség  érdekében  évente  kollokviumot  fognak  szervezni  az alapvető  
jogok  Unión  belüli  helyzetének  megvitatására.  A tagállamok,  az intézmények  és az érdekeltek  
részvételével  tartandó  kollokviumi  megbeszélések  célja  az alapvető  jogokkal  kapcsol atos kihívások  
nevesítése,  és a kapcsolódó  szakpolitikai  fellépések  kialakítása.  A 2015  októberében  megrendezésre  
kerülő  első kollokvium  a tolerancia  és a tisztelet  szellemiségének  terjesztését  járja körbe,  kiemelt  
szerepet  szánva  az antiszemitizmus  táplál ta, illetve  a muzulmánellenes  gyűlölettel  szembeni  
küzdelemnek.  A kollokviumot  civil társadalmi  konzultáció,  illetve  az érdekeltekkel  folytatott  
konzultációk  fogják  megelőzni,  és többek  között  sor fog kerülni  két magas  szintű  egyeztetésre  is: 
egyfelől  a vallási vezetőkkel,  másfelől  a világnézeti  szervezetek  képviselőivel.  
                                                            
1 Törvényszék,  Közszolgálati  Törvényszék  és a Bíróság  (EUB).  
2 Az EUB  Chartára  közvetlenül  hivatkozó,  illetve  azt az indokolásban  megemlítő  2014.  évi ítéleteinek  
áttekintéséhez  lásd a szolgálati  munkadokumentum  I. függelékét.  
3 Lásd  Jean-Claude  Juncker:  „Politikai  iránymutatás  a hivatalba  lépő következő  Európai  Bizot tság számára”,  
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_hu.pdf , 9. o.  
 
3 Ez a jelentés  arról  ad áttekintést,  hogy  a tagállamok  és az uniós  intézmények  – mindenekelőtt  az 
Európai  Bizottság  – hogyan  alkalmazzák  a Chartát,  illetve  a Charta  hogyan  nyert  alkalmazást  
tekintetükben.  A jelentés  nyomatékosítja  az emberi  jogok  európai  egyezményének  (a továbbiakban:  
EJEE)  jelentőségét,  és naprakész  tájékoztatással  szolgál  az EU EJEE -hez történő  csatlakozásáról.  A 
jelentés  első alkalommal  szentel  külön  szakaszt  egy aktuális , egyre  nagyobb  jelentőséggel  bíró 
kérdéskörnek:  idén az alapvető  jogok  digitális  környezetben  való érvényesülésének.  
2. A Chartának  az uniós  intézkedések  teljes  körét  lefedő  EU általi,  
illetve  az EU tekintetében  történő  alkalmazása  
Az uniós  intézmények  valamennyi  tevékenységük  kapcsán  kötelesek  a Chartában  foglaltaknak  
megfelelően  eljárni.   
2.1. Jogalkotási  intézkedések  
Az alapvető  jogok  érvényesülésének  jogalkotási  folyamat  során  történő  rendszeres  ellenőrzése  
elengedhetetlen  annak  biztosításához,  hogy  a jogszabálytervezetek  összhangban  legyenek  a Chartával.  
2011 -ben a Bizottság  operatív  iránymutatást4 tett közzé  az emberi  jogoknak  a Bizottság  
hatásvizsgálataiban  való figyelembevételéről.  2014 -ben a Bizottság  elkötelezte  magát  a hatásvizsgálati  
iránymutatá s felülvizsgálata  mellett  és nyilvános  konzultációt5 tartott.  
A Digital  Rights  Ireland  ügy6 mutatott  rá arra, hogy  a jogszabálytervezetek  esetében  ellenőrizni  kell 
az alapvető  jogok  érvényesülését.  A Bíróság  ítéletében  érvénytelennek  nyilvánította  az adatmegőrzési  
irányelvet7, mert az sértette  a Charta  7. és 8. cikkében  szavatolt,  a magánélethez  és a személyes  adatok  
védelméhez  való alapvető  jogokat.  Az ítélet  egyértelműsítette,  hogy  az alapvető  jogok  védelmére  
alkalmazandó  konkrét  követelmények  – így többek  között  a szakmai  titoktartásra,  valamint  a 
közigazgatási  szervek  vagy  bíróságok  által végzett előzetes  felülvizsgálatra  vonatkozó  kivételekről  
hozott  intézkedések  – a továbbiakban  nem tartozhatnak  a nemzeti  jogalkotás  hatáskörébe,  és azokat  
másodlagos  uniós  jogszabályokban  kell rögzíteni.  Az adatmegőrzést  illetően  az EUB  ítéletében  
kimondta,  hogy az jogszerű  közérdekű  célt szolgál  – nevezetesen  a szervezett  bűnözés  súlyos  formái  
elleni  küzdelmet  –, és e cél elérése  szempontjából  megfelelő  eszköznek  minősül.  Az EUB  azt is 
megállapította  azonban,  hogy  az irányelvvel  már a feltétlenül  szükséges  mértéken  túlmenően  
avatkoztak  be a magánélet  tiszteletben  tartásához,  valamint  a személyes  adatok  védelméhez  való 
alapvető  jogokba.   
                                                            
4 SEC(2011)  567 végleges,  2011.5.6.  
5 http://ec.europa.eu/smart -regulation/impact/consultation_2014/index_en.htm . 
6 Az EUB  C-293/12.  és C-594/12.  sz., Digital  Rights  Ireland  és Kaertner  Landesregierung  ügyben  2014.  április  8-
án hozott  ítélete.  
7 A 2006/24/EK  irányelv,  HL L 105.,  54. o. 
 
4 Az ítélet  minden  olyan  uniós  intézmény  számára  lényeges  tényezővé  vált, amely  érintett  a jogalkotási  
folyamatban.  2014  decemb erében  a Tanács  frissítette  a Tanács  előkészítő  szerveinek  az alapvető  
jogoknak  való megfelelés  szempontjából  történő  vizsgálatához  szükséges  módszertani  lépésekről  
szóló  iránymutatást8. Annak  érdekében,  hogy  az iránymutatásban  foglaltak  a gyakorlatban  is egyre  
inkább  meghonosodjanak,  a tanácsi  személyzet  számára  képzést  tartottak.  
2.2. Az uniós  pénzeszközök  kezelése  
Uniós  pénzeszközök  kezelésekor  az intézmények,  szervek,  hivatalok  és ügynökségek  kötelesek  
tiszteletben  tartani  a Chartában  elismert  alapvető  jogokat.  Ugyanez  a kötelezettség  vonatkozik  az 
uniós  jog végrehajtása  során  a tagállamokra  is. 
A Liivimaa  Lihaveis  MTÜ  ügyben9 a Bíróság  megerősítette  a korábbi  ítéleteiben  foglaltakat,  miszerint  
„az uniós  jog végrehajtásának”  fogalma  megköveteli  a szóban  forgó  területek  közötti  közelséget,  
illetve  az egyik  terület  által a másikra  gyakorolt  közvetett  hatásokat  meghaladó  bizonyos  fokú 
kapcsolat  fennállását10. A szóban  forgó  ügyben  az uniós  jog a program  végrehajtására  kötelezte  az 
operatív  programban  érintett  két tagállamot.  Egyfelől  a szóban  forgó  tagállamok  az 1083/2006  
rendelet  63. cikkének  (1) és (2) bekezdése  alapján  kötelesek  voltak  monitoring  bizottság  létrehozására,  
másfelől  pedig  az operatív  program  alkalmazását  célzó  összes  intézkedésnek  tiszteletben  kellett  
tartania  az 1083/2006  és az 1080/2006  rendelet  rendelkezéseit.  Az EUB  ítélete  szerint  a 
programútmutatónak  a monitoring  bizottság  általi  elfogadása  egyben  az uniós  jognak  a Charta  51. 
cikkének  (1) bekezdése  értelmében  vett végrehajtásának  minősül.  A programútmutató  értelmében  a 
monitoring  bizottságnak  a támogatások  elutasításáról  szóló  határozataival  szemben  semmiféle  
jogorvoslati  lehetőséggel  nem lehetett  élni, amiről  az EUB  megállapította,  hogy  az a Charta  47. cikke  
szerinti  hatékony  jogorvoslath oz való jog megsértésének  minősül.  
2014  májusában  az európai  ombudsman  vizsgálatot  indított  az alapvető  jogok  uniós  kohéziós  politika  
terén  történő  tiszteletben  tartása  kapcsán11. A Bizottság  2014.  október  29-én kelt válaszában12 
kötelezettséget  vállalt  arra, hogy  intézkedéseket  fog hozni  annak  elősegítése  érdekében,  hogy  a 
tagállamok  az európai  strukturális  és beruházási  alapok  kezelése  kapcsán  tudatosabban  alkalmazzák  a 
Chartában  foglaltakat.  A Bizottság  hivatalosan  emlékeztette  a tagállamokat  a Charta  tiszteletben  
tartásával  kapcsolatos  kötelezettségeikre,  és emellett  segítséget  nyújt  az európai  strukturális  és 
beruházási  alapokból  a panasztételi  eljárások  támogatására.  A Bizottság  gondoskodni  fog a helyes  
                                                            
8 A Tanács  Főtitkársága,  ST 5377 2015  INIT.  
9 Az EUB  C-562/12.  sz., Liivimaa  Lihaveis  MTÜ  ügyben  2014.  szeptember  12-én hozott  ítélete.  
10 Az EUB  C-299/95.  sz., Kremzow -ügyben  1997.  május  29-én hozott  ítéletének  16. pontja.  
11 http://www.ombudsman.europa.eu/en/press/release.faces/en/54420/html.bookmark . 
12 http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/correspondence.faces/en/58451/html.bookmark .  
 
5 gyakorlatok  terjesztéséről,  továbbá  2015 -ben a tagállamok  számára  iránymutatást  fog kiadni  a 
Chartának  az európai  strukturális  és beruházási  alapok  kezelése  során  történő  tiszteletben  tartásáról.  
Az illegális  migránsok  számára  fenntartott  egyik  idegenrendészeti  központ  esetében  a Bizottság  
megállapította,  hogy  az alapvető  jogok  védelmét  feltehetően  nem tartották  tiszteletben.  A Bizottság  e 
megállapítását  egy 2014 -es különjelentésében  a Számvevőszék  is megerősítette.  A központ  bérleti  
költségeit  a Külső  Határok  Alap  keretében  végrehajtott  nemzeti  programhoz  rendelték,  és a Bizottság  
a program  lezárásakor  e költségeket  nem fogadta  el. A Számvevőszék  megállapítása  szerint  a tagállam  
nem tett eleget  a megalázó  bánásmód  tilalma  (a Charta  4. cikke)  érvényesítésének,  és megsértette  az 
emberi  méltóság  alapelvét  (a Charta  1. cikke)  azzal,  hogy  az illegális  migránsokat  nem megfelelő  
körülmények  között  tartották  őrizetben.   
2.3. Az EU külső  tevékenységeinek  emberi  jogi vonatkozása  
Az EU külső  tevékenységének  alapjául  az Európai  Unióról  szóló  szerződés  (a továbbiakban:  EUSZ)  
21. cikke  szolgál.  A cikk megerősíti  az Európai  Uniónak  a demokrácia,  a jogállamiság,  az emberi  
jogok  egyetemes  és oszthatatlan  voltának  előmozdításában,  valamint  az Egyesült  Nemzetek  
Alapokmányában  foglalt  elvek  és a nemzetközi  jog tiszteletben  tartása terén  betöltött  szerepét.  Az EU-
ba belépni  kívánó  országoknak  tiszteletben  kell tartaniuk  az emberi  jogokat.  A harmadik  országokkal  
kötött  valamennyi  együttműködési  és kereskedelmi  megállapodás  kiköti,  hogy  az emberi  jogok13 
alapvető  tényezőjét  képezik  a felek  közötti  kapcsolatoknak.  
2014 -ben az Európai  Külügyi  Szolgálat  és a Bizottság  elkészítette  az emberi  jogokra  és a 
demokráciára  vonatkozó  cselekvési  terv (2012–2014)  értékelését14. A cselekvési  tervben  97 konkrét  
tevékenységet  határoztak  meg.  Ezek  közé  tartozik  például  az online  és offline  véleménynyilvánítás  
szabadságáról  szóló  uniós  iránymutatás,  amelyet  a Tanács  2014  májusában  fogadott  el. Az 
iránymutatás  fogalommeghatározásokkal,  illetve  útmutatásként  szolgál  ahhoz,  hogy  miként  lehet  
biztosítani  a véleménynyilvánítás  szabadságához  való jogot.  Az iránymutatás  kitér e jog valamennyi  
tárgykörére,  így például  a jogra,  miszerint  nézetei  miatt  senki  sem zaklatható,  valamint  az információ  
kereséséhez  és megismeréséhez,  illetve  a mindenfajta  adat és gondolat  bármilyen  média  segítésével  
történő,  határokra  való tekintet  nélküli  terjesztéséhez  való jogokra.  
A tervek  szerint  a 2015–2019  közötti  időszakra  új cselekvési  terv készül,  amelynek  középpontjában  
immár  a belső  és külső  emberi  jogi politikák  – nevezetesen  a terrorizmusellenes,  a migrációs  és 
mobilitási,  valamint  kereskedelmi  politikák  – közötti  összhang  biztosítása  áll. 
                                                            
13 Az EU-ban az „alapvető  jogok”  kifejezést  konkrét,  belső  uniós  kontextusban  az „emberi  jogok”  fogalmának  
jelölésére  használják.  Az „alapvető  jogok”  hagyományosan  alkotmányjogi  összefüggésben,  míg az „emberi  
jogok”  a nemzetközi  jogban  használatos  kifejezés.  
14 http://eeas.europa.eu/human_rights/index_en.htm . 
 
6 Az EUSZ  21. cikke  célkitűzéseinek  elérése  érdekében  az EU korlátozó  intézkedéseket15 alkalmaz,  
melyek  ugyan  rendszerint  az Egyesült  Nemzetek  Biztonsági  Tanácsa  által az Egyesült  Nemzetek  
Alapokmányának  41. vagy  42. cikke  alapján  hozott,  jogilag  kötelező  erejű  határozatokat  léptetik  
hatályba,  de amelyek  emellett  autonóm  uniós  intézkedések  is lehetnek.  A korlátozó  intézkedések  
némelyike  azon  személyek  és szervezetek  jegyzékbe  vételére  is kiterjed,  akik vagy  amelyek  
pénzeszközeit  és gazdasági  erőforrásait  be kívánják  fagyasztani.  Az érintett  személyek  és szervezetek  
szempontjából  döntő  fontossággal  bír a megfelelő  ügyintézéshez,  illetve  a hatékony  jogorvoslathoz  és 
tisztességes  eljáráshoz  való jog (az Európai  Unió  Alapjogi  Chartájának  41. és 47. cikke).  2014 -ben az 
EUB  eljárt  a személyekre  és szervezetekre  vonatkozó  korlátozó  intézkedések  bevetésének  eljárása  
kapcsán  indított  ügyekben.  A bevezetett  korlátozó  intézkedések  jogszerűségéről  2014 -ben hozott  30 
bírósági  ítéletnek  mindössze  a negyede  erősítette  meg a jegyzékbe  vételt,  az összes  többi  ügyben  a 
Bíróság  hatályon  kívül  helyezte  a jegyzékbe  vételről  szóló  határozatokat.  
Az egyik  – nevezetesen  a Yusef -ügyben16 hozott  – ítélet  a 881/2002/EK  tanácsi  rendelet17 alapján  
bevezetett  korlátozó  intézkedésekre  vonatkozott.  A rendelet  maga  az Egyesült  Nemzetek  
szankcióbizottsága  által az al-Kaida  hálózattal  összeköttetésben  állókként  azonosított  személyek,  
szervezetek  és csoportok  vagyoni  eszközeinek  befagyasztásáról  szóló  biztonsági  tanácsi  határozatot  
lépteti  hatályba.  A Törvényszék  ítéletében  kimondta,  hogy  a Bizottság  mulasztást  követett  el, mivel  
Yusef  esetében  nem orvosolta  a pénzeszközök  befagyasztása  során  vétett  eljárási  hibákat  és érdemi  
szabálytalanságokat.  Ezért  a Törvényszék  felszólította  a Bizottságot,  hogy  – akár a 
szankcióbizottsággal  folytatott  „megfelelő  együttműködés”  révén  – tegyen  eleget  a jegyzékbe  vétel  
indokának  gondos  és pártatlan  vizsgálatára  vonatkozó  kötelezettségének18. A jegyzékbe  vétel  alapjául  
szolgáló  indokoknak  az ENSZ  illetékes  szerveivel  együttműködésben  történő  bizottsági  felülvizsgálata  
jelenleg  zajlik.   
Az EUB  a legtöbb  esetben19 olyan  tanácsi  határozatokkal,  illetve  rendele tekkel  bevezetett,  
személyekkel  és szervezetekkel  szembeni  korlátozó  intézkedéseket  helyezett  hatályon  kívül,  amelyek  
esetében  a jegyzékbe  vételt  alátámasztó  bizonyítékok  és információk  nem bizonyultak  elégségesnek,  
illetve  a bizonyítási  kötelezettségnek  – amely  a Charta  47. cikkének  a Kadi  II. ügyben20 foglalt  
                                                            
15 Lásd  az EUMSZ  215. cikkét.  
16 Az EUB  T-306/10.  sz., Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusef  kontra  Európai  Bizottság  ügyben  2014.  március  21-én 
hozott  ítélete.  
17 A 881/2002/EK  rendelet,  HL L 139.,  9. o. 
18 Lásd  ugyanott  a 102. pontot.  
19 Így például  az EUB  T-565/12.  sz., National  Iranian Tanker  Company  kontra  az Európai  Unió  Tanácsa  ügyben  
2014.  július  3-án hozott  ítélete;  az EUB  T-439/11.  sz., Sport -pari kontra  az Európai  Unió  Tanácsa  ügyben  
2014.  december  9-én hozott  ítélete.  
20 Az EUB  C-584/10  P. sz., Európai  Bizottság  és társai  kontra Kadi  ügyben  (Kadi  II.) 2013.  július  18-án hozott  
ítélete,  a T-85/09.  sz., Kadi  kontra  Európai  Bizottság  ügyben  (Kadi  I.) hozott  ítélet  elleni  fellebbezés.  
 
7 értelmezés  szerint  a Tanácsra  hárul  – nem tettek  eleget.  Más ügyek  kapcsán  a hatályon  kívül  helyezést  
eljárási  okok  indokolták21.  
Ami a kereskedelempolitikát  illeti,  2014.  január  1-jétől kezdődően  alkalmazandók  a felülvizsgált,  
egyoldalú  általános  vámkedvezmény -rendszer  (a továbbiakban:  GSP+)  előírásai,  amelyek  
követelményként  határozzák  meg az alapvető  emberi  jogi egyezmények  tiszteletben  tartását.  Az 
ellenőrző  mechanizmust  jelentősen  megszigorították , így biztosítva,  hogy  a GSP+ -kedvezményezett  
országok  eleget  tegyenek  kötelezettségeiknek,  különösképpen  az emberi  jogokat  és egyéb  területeket  
érintő  27 nemzetközi  egyezmény  megerősítése  és végrehajtása  tekintetében.  E kérdéskört  az Európai  
Parlament  és a Tanács  ugyancsak  behatóan  vizsgálja.  
3. A Charta  tagállamok  általi,  illetve  a tagállamok  tekintetében  
történő  alkalmazása  
A Bizottság  az EUB  ellenőrzése  mellett  felügyeli,  hogy  a tagállamok  az uniós  jog végrehajtása  során  
tiszteletben  tartják -e a Chartát.  Amennyiben  tudomást  szerez  a Chartában  foglaltak  megsértéséről,  a 
Bizottság  kötelezettségszegési  eljárásokat  indíthat.  A nemzeti  bírák  tisztában  vannak  azzal,  hogy  a 
Charta  eszközként  szolgál  az alapvető  jogok  tagállami  tiszteletben  tartásának  biztosításához.  Az uniós  
jog, illetve  az abból  eredő  nemzeti  jog rendelkezései  a Chartában  szereplő  kötelezettségekkel  
összhangban  értelmezendők  a Chartában  biztosított  jogok  érvényre  juttatása  érdekében.  Ha a nemzeti  
bíróságoknak  kétségeik  támadnak  azzal  kapcsolatban,  hogy  adott  ügyben  a Charta  alkalmazandó -e, 
vagy  hogy  helyesen  értelmezik -e a Charta  rendelkezéseit,  akkor  lehetőségük  van – illetve  a nemzeti  
legfelsőbb  bíróságoknak  kötelességük  – előzetes  döntéshozatalra  az EUB  elé terjeszteni  a kérdést.  Az 
EUB válasza  lehetővé  teszi a nemzeti  bíróságok  számára,  hogy  elbírálják  az ügyet.  A nemzeti  bírák  
rendszeresen  élnek  ezen eljárás  adta lehetőséggel.  Az eljárás  jóvoltából  fejlődik  a Chartához  
kapcsolódó  ítélkezési  gyakorlat,  és egyre  erősebbé  válik  a nemzeti  bíráknak  a Charta  betartásában  
betöltött  szerepe.  A korábbi  évekhez  képest22 2014 -ben a nemzeti  bírák  valamelyest  több,  összesen  43 
ilyen  kérelmet  terjesztettek  elő előzetes  döntéshozatalra23. 
3.1. Kötelezettségszegési  eljárások  
Amíg  2013 -ban öt kötelezetts égszegési  eljárásban  említették  meg a Chartát,  addig  2014 -ben a 
Bizottság  az EUMSZ  258–260. cikke  alapján  indított  11 eljárás  esetében  hivatkozott  a Chartára.  A 
tagállamoknak  kizárólag  olyan  esetben  hivatkoznak  a Chartában  foglaltakra,  amelyek  az uniós  jog 
                                                            
21 Lásd  például  T-208/11.  és T-508/11.  sz., LTTE  kontra  az Európai  Unió  Tanácsa  egyesített  ügyeket . Az ítélet  
ellen  benyújtott  fellebbezés  elbírálása  a C-599/14  P. sz. ügyszám  alatt van folyamatban.  
22  2012 -ben és 2013 -ban a Chartával  összefüggésben  41 kérelmet  terjesztettek  az EUB  elé. 
23 A 2014  során  a Chartával  összefüggésben  a Bírósághoz  benyújtott  előzetes  döntéshozatal  iránti  kérelmekről  
szóló  áttekintést  lásd a szolgálati  munkadokumentum  II. mellékletében.  
 
8 tagállami  végrehajtását  érintik.  A Chartával  összefüggő  kötelezettségszegési  eljárásoknak  tehát  az 
uniós  jog olyan  rendelkezéséhez  kell kapcsolódniuk,  amely  a Charta  alkalmazását  vonja  maga  után.  
A 11 esetből  öt a menekültügy  és a migráció  területéhez  kapcsolódott24.  
A menekültügyhöz  és migrációhoz  kapcsolódóan  indított  kötelezettségszegési  
eljárások  
A Bizottság  2014 -ben a visszatérési  irányelvhez25 kapcsolódó  kötelezettségszegési  eljárásokat  indított  
egy tagállammal  szemben,  melyek  keretében  az őrizet  időtartamát  és körülményeit,  az 
idegenrendészeti  fogdákban  lévő visszatelepülők  számára  nyújtandó  ingyenes  jogi segítség,  illetve  a 
szabadságelvonással  járó intézkedések  hat hónapon  belüli  bírósági  felülvizsgálatának  hiányát,  
valamint  az őrizetet  hat hónapon  túlra meghosszabbító  intézkedések  felülvizsgálatának  korlátozott  
jellegét  kifogásolta  (a Charta  4., 6. és 47. cikke).  
A Bizottság  emellett  a befogadási  feltételekről  szóló26, illetve  a menekültügyi  eljárásokról  szóló27 
irányelv  helytelen  alkalmazása  miatt  is indított  tagállammal  szembeni  kötelezettségszegési  eljárásokat:  
aggályainak  adott  hangot  a menekültügyi  eljárások  hossza,  az elutasító  menekültügyi  határozatokkal  
szembeni  jogorvoslati  lehetőségek  hatékonysága,  az ingyenes  jogi segítségnyújtás  hiánya,  valamint a 
menedékkérők  adott  csoportjaihoz  tartozók  őrizetbe  vétele  kapcsán,  amelyre  a jelek  szerint  
automatikusan,  egyéniesített  vizsgálatot  mellőzve,  az őrizetet  elrendelő  határozatokkal  szembeni  
hatékony  jogorvoslati  jog, illetve  ingyenes,  őrizetbeli  jogi segítségnyújtás  biztosítása  nélkül  kerül  sor 
(6. és 47. cikk).  
2014 -ben a Bizottság  megvizsgálta,  hogy  a tagállamok  az uniós  jognak  az EU külső  határain  történő  
végrehajtása  során  mennyire  hatékony  módon  szereztek  érvényt  a Chartában  foglaltaknak,  közelebbről  
pedig  a visszaküldés  tilalmára  vonatkozó  elvnek  (4., 6. 18. és 19. cikk).  Az aggodalomra  okot adó 
tényezők  közé  kell sorolni  többek  között  az őrizetbe  vétel  alkalmazását,  az őrizetben  tartás  hosszát  és 
körülményeit,  a kiskorúak  sajátos  helyzetét,  az ingyenes  jogi segítségnyújtással  kapcsolatos  helyzetet,  
valamint  bizonyos  tagállamok  esetében  a menekültügyi  eljárások  keretében  biztosított  jogorvoslati  
lehetőségek  hatékonyságát  (a Charta  6., 24. és 47. cikke).  
                                                            
24 További  részletek  a jelentéshez  mellékelt  szolgálati  munkadokumentumban  találhatók.  
25 A 2008/115/EK  irányelv,  HL L 348.,  98. o. 
26 A 2003/9/EK  irányelv,  HL L 31., 18. o. 
27 A 2005/85/EK  irányelv,  HL L 326.,  12. o. 
 
9 Vízumkódex  és vízummegtagadás  elleni  fellebbezés  
2014  végén  a Bizottság  öt tagállam  esetében  szorgalmazott  lépéseket  arra vonatkozóan,  hogy  a 
vízumkiadást  elutasító,  illetve  a vízumokat  törlő  és visszavonó  határozatokkal  szembeni  
fellebbezéseket  igazságügyi  hatóságok  elé lehessen  beterjeszteni.  
A rövid  idejű  tartózkodásra  jogosító  vízumok,  valamint  a repülőtéri  tranzitvízumok  kiadásának  
eljárásait  és feltételeit  a Vízumkódex  létrehozásáról  szóló  rendelet28 határozza  meg.  A rendelet  
értelmében  a tagállamok  kötelesek  biztosítani,  hogy  az érintettek  jogorvoslattal  élhessenek  a 
vízumkiadás  elutasításával,  a vízumok  törlésével,  illetve  visszavonásával  szemben.  A Charta  47. cikke  
alapján  mindenkinek,  akinek  az Unió  joga által biztosított  jogait  és szabadságait  megsértették,  joga 
van a bíróság  előtti  hatékony  jogorvoslathoz.  Az érintett  tagállamok  esetében  viszont  a nemze ti jog 
mindössze  olyan  közigazgatási  hatóságok  előtti  fellebbezésre  ad lehetőséget,  amelyek  nem 
minősülnek  bírói  szervezetnek.  A Bizottság  ezért  úgy véli, hogy  a 47. cikkben  szereplő  „független  
bíróság”  kritériuma  nem teljesül.  
A roma  gyerekek  szegregációj a az oktatásban  
2014  szeptemberében  a Bizottság  egy tagállammal  szemben  kötelezettségszegési  eljárást  indított  a 
roma  gyerekeket  az oktatásban  érő, a faji egyenlőségről  szóló  irányelvet29 sértő  hátrányos  
megkülönböztetés  ügyében.  A Bizottsággal  folytatott  megbeszélések  során  a tagállam  indokolásában  
az EUB  Chartához  kapcsolódó  ítélkezési  gyakorlatára  hivatkozott.  A Bizottság  ennélfogva  
szükségesnek  tartotta,  hogy  a felszólító  levélben  kitérjen  a szóban  forgó  ítélkezési  gyakorlat  
értelmezésének  tisztázására,  külön  megemlítve  a Charta  faj, illetve  etnikai  származás  alapján  történő  
megkülönböztetést  tiltó 21. cikkét.  
3.2. Az EUB  tagállamoknak  szóló  iránymutatása  (előzetes  döntéshozatal)  
Az előzetes  döntéshozatalra  előterjesztett  kérdésekre  adott  bírósági  válaszo k 2014 -ben is útmutatással  
szolgáltak  a Charta  alkalmazhatóságával,  valamint  rendelkezéseinek  értelmezésével  kapcsolatban.  
A menedékkérők  emberi  méltóságának  tiszteletben  tartása  
2014  decemberében  az EUB  ítéletet  hozott  az A, B, C kontra  Staatssecretaris  van Veiligheid  en 
Justitie  ügyben30 előterjesztett  kérdések  tárgyában,  amelyeket  a holland  Államtanács  a menekültügyi  
uniós  rendelkezéseknek  a menedékkérők  szexuális  irányultságával  kapcsolatos  nyilatkozatok  
hitelességének  értékelési  módjait  illető  értelmezé se kapcsán  nyújtott  be. A kérelmezők  azt állították,  
                                                            
28 A 810/2009/EK  rendelet,  HL L 243.,  1. o. 
29 A 2000/43/EK  irányelv,  HL L 180.,  22. o. 
30 Az EUB  C-148/13.,  C-140/13.  és C-150/13.  sz., A, B, C kontra  Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie  
egyesített  ügyekben  2014.  december  2-án hozott  ítélete.  
 
10 hogy  származási  országukban  homoszexualitásuk  miatt  üldöztetéstől  tartottak.  A nemzeti  bíróságnak  
az EUB -hez intézett  kérdése  arra irányult,  hogy  tartalmaz -e az uniós  jog a menedékkérők  szexuális  
irányul tságának  ellenőrzésére  vonatkozóan  korlátozásokat.  Az EUB  megállapította,  hogy  mind  a 
kvalifikációs  irányelv31, mind  a Charta  tartalmaz  e tekintetben  korlátozásokat:  a nemzeti  hatóságok  
által alkalmazott  eljárásoknak  tiszteletben  kell tartaniuk  az alapvető  jogokat,  így például  az emberi  
méltósághoz  (1. cikk),  valamint  a magán - és a családi  élet tiszteletben  tartásához  (7. cikk)  való jogot.  
A kérelmezőktől  nem lehet  megkövetelni,  hogy  olyat  tegyenek,  ami csorbítaná  emberi  méltóságukat  
vagy  a személyi  sérthete tlenséghez  való jogukat:  így például,  hogy  intruzív,  megalázó  orvosi  vagy  
pszeudo -orvosi  vizsgálatoknak  vessék  alá magukat,  intruzív  kihallgatás  során  kérdésekre  
válaszoljanak,  vagy  hogy  bizonyítékként  szexuális  gyakorlatokról  készült  fényképekkel,  illetve  
videofelvételekkel  szolgáljanak  vagy  ilyen  fényképeket,  illetve  videofelvételeket  vegyenek  át. Az 
ítélet  jóvoltából  a nemzeti  hatóságok  immár  következetesebben,  az alapvető  jogok  maradéktalan  
betartása  mellett  dönthetnek  a kérelmek  elbírálásakor.  
A fegyveregyenlőség  elve a fogyasztóvédelem  terén  
A 47. cikkhez,  tárgyát  tekintve  pedig  a fogyasztókat  a jelzálog  érvényesítési  eljárások  során  megillető  
eljárási  jogokhoz  kapcsolódó  Sanchez  Morcillo -ügyben32 az EUB  a fegyveregyenlőség  elvét  
hangsúlyozta.  A Bíróság  megállapította,  hogy  az olyan  esetekben,  amikor  a nemzeti  jog alapján  a 
fogyasztó  nem nyújthat  be fellebbezést,  míg a hitelező  – ellenkező  esetben  – élhet  e jogorvoslati  
lehetőséggel,  a nemzeti  jog ellentétes  a fogyasztókkal  kötött  szerződésekben  alkalmaz ott 
tisztességtelen  feltételekről  szóló  irányelvben33, valamint  a Charta  47. cikkében  foglaltakkal.  
Az EUB  emellett  kiemelte,  hogy  a fogyasztókat  otthonuk  elvesztésének  esélye  rendkívül  nehéz  
helyzetbe  hozza.  A Kusinova -ügyben34 a Bíróság  kimondta,  hogy  az uniós jogban  a lakóhely  
tiszteletben  tartásához  való jog a 7. cikkben  biztosított  alapvető  jog, amelyet  a nemzeti  bíróságoknak  
figyelembe  kell venniük  a fogyasztókkal  kötött  szerződésekben  alkalmazott  tisztességtelen  
feltételekről  szóló  irányelv  végrehajtás a során.  
                                                            
31 A 2004/83/EK  irányelv,  HL L 304.,  12. o. 
32 Az EUB  C-169/14.  sz., Sanchez  Morcillo -ügyben  2014. július  17-én hozott  ítélete.  
33 A 93/13/EGK  irányelv,  HL L 95., 29. o. 
34 Az EUB  C-34/13.  sz. Kusinova -ügyben  2014.  szeptember  10-én hozott  ítélete.  
 
11 A ne bis in idem  elve a Schengeni  Egyezményben  
A Zoran  Spasic -ügyben35 az EUB  a Schengeni  Egyezményben  (a továbbiakban:  SMVE)  
meghatározott  végrehajtási  feltételnek  a Chartában  rögzített  ne bis in idem  elvvel  (50. cikk)  való 
összeegyeztethetőségét  vizsgálta.  
Az SMVE  értelmében  azon  személy  ellen,  akinek  a cselekményét  egy államban  már elbírálták,  nem 
lehet  ugyanazon  cselekmény  alapján  egy másik  államban  büntetőeljárást  indítani  (ne bis in idem  elv). 
Az SMVE  emellett  azonban  azt is kimondja,  hogy  az elv kizárólag  abban  az esetben  alkalmazandó,  ha 
a büntetést  már végrehajtották,  a büntetés  végrehajtása  folyamatban  van, vagy  az ítélet  
meghozatalának  helye  szerinti  állam  jogszabályainak  értelmében  azt többé  már nem lehet  végrehajtani  
(„végrehajtási  feltétel”).  A Charta  50. cikke  mindazonáltal  konkrétan  nem hivatkozik  ilyen  jellegű  
feltételre.  Az ügyben  hozott  ítéletében  az EUB  kimondta,  hogy  az SMVE -ben szereplő  végrehajtási  
feltétel  összeegyeztethető  a Chartában  foglaltakkal.  
3.3. A Charta  megjelenése  a nemzeti  ítélkezési  gyakorlatban  
A nemzeti  bírák  alapvető  fontosságú  szerepet  töltenek  be az alapvető  jogok  érvényesítésében  és a 
jogállamiság  fenntartásában.  Az Alapjogi  Ügynökség  kutatása36 megerősítette,  hogy  a tagállami  
felsőbb  bíróságok  folytatták  az eddigi gyakorlatot,  és 2014 -ben is használták  útmutatóként,  illetve  
inspiráció -forrásként  a Chartát,  még az olyan  ügyek  kapcsán  is, amelyek  nem tartoztak  az uniós  jog 
hatálya  alá. 
A Bizottság  ösztönzi  a bírák  közötti  párbeszédet,  illetve  együttműködést.  Az újonnan  bevezetett  
„európai  esetjogi  azonosító”37 jóvoltából  átláthatóbbá  válik,  hogy  milyen  értelmezéssel  élnek  a 
legfelsőbb  szintű  nemzeti  bíróságok  az uniós  jogi eszközök  kapcsán,  de azonosító  arról  is 
információkkal  fog szolgálni,  hogy  a nemzeti  bíróságo k miként  alkalmazták  az uniós  jogi eszközöket.  
Egy másik,  uniós  társfinanszírozású  projekt  – az Európai  igazságügyi  együttműködés  a nemzeti  
bíróságok  alapjogi  gyakorlatában  – kézikönyvvel  szolgál  a bírák  számára  az igazságügyi  
együttműködés  eljárásairól  és adatbázist  épít, amelyben  a Charta  egyes  rendelkezései  szerint  gyűjtik  a 
nemzeti  hatóságok  határozatait38. 
                                                            
35 Az EUB  C-129/14  PPU.  sz., Zoran  Spasic -ügyben  2014.  július  18-án hozott  ítélete.  
36 Az FRA  2014.  évi jelentése,  közzététel:  2015.  május  22. 
37 https://e -justice.europa.eu/content_european_case_law_identifier_ecli -175-en.do . 
38http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/EuropeanJudicialCooperationinFR/Docume
nts.aspx . 
 
12 3.4. A Charta  ismertebbé  tétele  
Egy 2015.  februári  Eurobarométer  felmérés39 kimutatta,  hogy  az elmúlt  években  csak alig javult  a 
Chartával  kapcsolatos  tájékozottság:  a válaszadók  mindössze  14 %-a volt tisztában  azzal,  hogy  a 
Charta  miről  szól (ez az arány  2012 -ben 11%,  2007 -ben 8 % volt).  A Chartáról  a válaszadók  ugyan  
mintegy  51%-a már hallott,  de nem tudta  pontosan,  hogy  az mit takar  (2012 -ben 53 %, illetve  2007 -
ben 48 %). Az Eurobarométer  felmérés  emellett  arra is felhívja  a figyelmet,  hogy  további  
tájékoztatásra  van szükség  azzal  kapcsolatban,  hogy  hova  célszerű  fordulni  az alapvető  jogokat  érintő  
ügyekkel.  Az Alapjogi  Ügynökség  „CLARITY”  elnevezésű  projektjének40 célja,  hogy  támpontként  
szolgáljon  ahhoz,  hogy  mely  testületekhez  lehet  fordulni  az alapvető  jogok  érvényesülését  
veszélyeztető  problémákkal  (nemzeti  emberi  jogi intézmények,  egyenlőség  előmozdításával  
foglalkozó  szervek  és/vagy  ombudsman).  2015 februárjában  az Alapvető  jogok  és polgárság  program  
társfinanszírozásával  egy másik  új projekt  – a „Nem  biztos  a dolgában?  Klikkeljen  a Chartára!  
Felhasználóbarát  eszköz  az Európai  Unió  Alapjogi  Chartájának  hatáskörébe  tartozó  jogsértések  
azonosításáho z”41 – is kezdetét  vette.  
A 2014  decemberében  „Az Európai  Unió  Alapjogi  Chartája:  a gyakorló  jogászok  és a tisztviselők  
képzési  igényeinek  értékelése  és megválaszolása”  címmel  megtartott  konferencián42 megvitatták,  hogy  
a közigazgatási  szervek  körében  növelni  kell a Chartával  kapcsolatos  tájékozottságot,  illetve  hogy  
pontosan  meg kell határozni  a közigazgatási  szervek  képzési  igényeit,  valamint  az általuk  követendő  
bevált  gyakorlatokat.  A résztvevők  javaslatot  tettek  a Charta  helyi,  regionális,  nemzeti  és uniós  szintű  
ismertségének  és alkalmazásának  előmozdítását  szolgáló  képzési  stratégiák,  tapasztalatok  és eszközök  
számbavételére,  és egyúttal  felhívták  a figyelmet  a civil társadalom  és a nemzeti  emberi  jogi szervek  
alapvető  szerepére.  A közigazgatási  hatóságok  számára  szervezett,  Chartához  kapcsolódó  képzésekhez  
az EU anyagi  támogatást  nyújt,  és fog nyújtani  a 2014–2020 -as időszakban  is43.  
                                                            
39 „Az Európai  Unió  Alapjogi  Chartája”  – 416. Eurob arométer  felmérés,  készült  a 28 uniós  tagállamra  kiterjedő,  
2015.  február  16. és 18. között  végzett  terepmunka  alapján.  A felmérés  elérhető  a következő  honlapon:  
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_420_405_en.htm#416  
40 http://fra.europa.eu/en/project/2013/clarity -complai nts-legal -assistance -and-rights -information -tool-you.  
41 http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/CharterClick/Charte rclick.aspx . 
42  http://ec.europa.eu/justice/events/fundamental -rights -charter -training -2014/index_en.htm .  
43  A jogi szakemberek  Chartával  kapcsolat os képzése,  valamint  a Charta  alkalmazásáról  szóló  tájékoztató  
tevékenységek  prioritásként  szerepelnek  az Alapvető  jogok  és polgárság  program  keretében  meghirdetett  
pályázati  felhívásban.  A 2013.  évi pályázati  felhívást  követően  hozzávetőleg  2,8 millió  EUR -t (a teljes  
költségvetés  25 %-át), 2012 -ben pedig  a 20,9 millió  EUR -s összköltségvetésből  1,9 millió  EUR -t (a teljes  
költségvetés  7 %-át) különítettek  el az e területhez  tartozó  projektekre.  A 2014–2020 -ra vonatkozó  pénzügyi  
keret  szerint  az igazságügyi  hatóságok  és gyakorló  jogászok  számára  szervezett,  Chartáról  szóló  képzéseket  a 
Jogérvényesülés  programból  (2014–2020)  fedezik.  A képzéseket  és a tájékoztató  tevékenységeket  – a 
személyhez  fűződő  jogokra  összpontosítva  – emellett  a Jogok,  egyenlőség  és polgárság  program  (2014–2020)  
keretében  is támogatni  fogják.  
 
13 4. Az emberi  jogok  európai  egyezménye  
2014.  december  18-án a Bíróság  állást  foglalt  az Európai  Uniónak  az emberi  jogok  európai  
egyezményéhez  történő  csatlakozására  irányuló  megállapodás  tervezetéről.  A Bíróság  az uniós  joggal  
való összeegyeztethetőséggel  kapcsolatos  problémákat  állapított  meg,  és kimondta,  hogy  a 
csatlakozásra  irányuló  megállapodás  tervezete  nem összeegyeztethető  az EUSZ  6. cikkének  (2) 
bekezdésével,  illetve  a kapcsolódó  (8.) jegyzőkönyvvel.  A Bíróság  a következő  pontok  módosítására  
szólított  fel: az uniós  jog elsőbbsége  a Char ta 53. cikkével  átruházott,  a tagállami  alkotmányokban  
foglalt  szigorúbb  alapvető  jogok  lehetőségének  tekintetében;  a tagállamok  közötti  kölcsönös  bizalom,  
különösen  a szabadságon,  a biztonságon  és a jog érvényesülésén  alapuló  térséget  illetően;  az EJEE -hez 
csatolt  új, tizenhatodik  jegyzőkönyvben  foglaltak  uniós  vonatkozásai;  az EUB  kizárólagos  
joghatóságának  megőrzése  a tagállamok  egymás  közötti,  a Szerződések  értelmezésére  vagy  
alkalmazására  vonatkozó  vitáinak  elbírálása  tekintetében;  az Emberi  Jogok  Euró pai Bírósága  előtti,  az 
EU bevonásával  folytatott  eljárások  egyes  aspektusai;  valamint  a közös  kül- és biztonságpolitika  
területére  vonatkozó  jogi védelem.   
A Bizottság  továbbra  is teljes  mértékben  elkötelezett  az EU EJEE -hez történő  csatlakozása  mellett.  A 
csatlakozás  jóvoltából  megszilárdulnának  az alapvető  értékek,  javulna  az uniós  jog hatékonysága  és 
koherensebbé  válna  az alapvető  jogok  védelme  Európában.  Az EJEE -hez való csatlakozás  továbbra  is 
döntő  jelentőségű.  Az uniós  intézményeknek  ráadásul  jogsza bályi  kötelezettsége,  hogy  olyan  
csatlakozásra  irányuló  megállapodás  megkötésére  törekedjenek,  amely  megfelel  a Szerződésekben,  
kiváltképpen  pedig  a Lisszaboni  Szerződés  (8.) jegyzőkönyvében  lefektetett  követelményeknek.  A 
Bizottság  keresi,  hogy  milyen  megoldás  lenne  a legcélravezetőbb.   
A csatlakozás  időpontjától  függetlenül  valamennyi  uniós  intézmény  és tagállam  köteles  az Emberi  
Jogok  Európai  Bíróságának  meglévő  ítélkezési  gyakorlatának  figyelembevételével  értelmezni  a 
Chartát.  A Charta  52. cikkének  (3) bekezdése  jogi kötelezettségként  írja elő, hogy  amennyiben  a 
Charta  olyan  jogokat  tartalmaz,  amelyek  megfelelnek  az EJEE -ben biztosított  jogoknak,  akkor  a 
Chartában  foglalt  e jogok  tartalmát  és terjedelmét  azonosnak  kell tekinteni  az EJEE -ben szereplő  
jogokéval.  A Magyarázatok  az Alapjogi  Chartához44 sorolja  fel, hogy  a Charta  mely  cikkei  azok,  
amelyek  mind  tartalmukat,  mind  terjedelmüket  tekintve  megegyeznek  a megfelelő  EJEE -cikkekkel,  
illetve  melyek  azok,  amelyek  tartalma  azonos,  alkalmazási  köre viszont  tágabb  a vonatkozó  EJEE -
cikkekénél.  Jóllehet  a Charta  jogi kötelezettségként  nem írja elő, hogy  az értelmezéskor  figyelembe  
kell venni  az ENSZ  szerződéseit,  az uniós  jog alapján  biztosított  jogok  értelmezése  során  az EUB  
mégis  hivatkozik  az ENSZ  egyezményei re. A „fogyatékosság”  fogalommeghatározása  esetében  
például  az EUB  a fogyatékossággal  élő személyek  jogairól  szóló  ENSZ -egyezmény  szóhasználatát  
                                                            
44 2007/C  303/02  (HL C 303.,  17.o.).  
 
14 követte  a Kaltoft -ügyben45 annak  értékelésekor,  hogy  a munkavégzés  során  alkalmazott  egyenlő  
bánásmódról  szóló  irányelv46 alkalmazásában  „fogyatékosságnak”  tekinthető -e a kóros  elhízás.  
5. Fókuszban:  az alapvető  jogok  és a digitális  menetrend  
A digitális  forradalom  számos  lehetőséget  teremtett  a társadalom,  az állampolgárok  és az üzleti  szféra  
számára,  de ugyanakkor  aggályokat  is felvetett  annak  kapcsán,  hogy  e keretek  között  miként  
biztosítható  az alapvető  jogok  hatékony  védelme.  A személyes  adatok  gyűjtésének,  felhasználásának  
és megosztásának  robbanásszerű  terjedése  csupán  egy példa  a sok közül  arra, hogy  az új keletű 
digitális  valóság  milyen  jelenségeket  hív életre.  Az egész  világra  kiterjedő  megfigyelési  programok  
leleplezésével  együtt  ez a példa  is azt igazolja,  hogy  az alapvető  jogok,  különösképpen  a magánélet  és 
személyes  adatok  védelmét  biztosító  jogok  esetébe n hathatósabb  biztosítékokat  kell létrehozni.   
A Bizottság  kiemelt  figyelemmel  követi  nyomon  azokat  a globális  szintű  lépéseket47 – így például  az 
Európa  Tanácsnak  az internetfelhasználók  emberi  jogairól  szóló  iránymutatását48 –, amelyek  az 
alapvető  jogok  digitális  társadalmon  belüli  érvényesülését  szolgálják.  A felvetett  számos  kérdéskör  
közé  tartozik  még az internethez  történő  egyenlő  hozzáférés  szükségessége,  az egyének  
profilalkotással  történő  hátrányos  megkülönböztetésében  rejlő kockázatok,  valamint  az adatbirtokosok  
és az adatokat  szándékosan  vagy  hanyagságból  átadók  közötti  egyenlőtlen  erőviszonyok.  Újonnan  
felmerült  kérdésként  foglalkozni  kell a szellemi  tulajdonhoz  fűződő  jogokkal,  valamint  az internetes  
felületeknek  a terrorizmus  és szervezett  bűnözé s megelőzésében,  illetve  leküzdésben  játszott  
szerepével.  
A személyes  adatoknak  a – Charta  8. cikke  szerinti  – védelme  egyre  nagyobb  jelentőségre  tesz szert  a 
digitális  világban.  2012  januárjában  a Bizottság  közzétette  az általános  adatvédelmi  rendeletre49 és a 
                                                            
45 A Bíróság  C-354/13.  sz., Kaltoft -ügyben  2014.  december  18-án hozott  ítélete.  
46 A 2000/78/EK  irányelv,  HL L 303.,  16. o. 
47 Lásd  például  az óriási  méretű  adathalmazokról  (Big Data)  jelenleg  folyó  eszmecserét,  így az Amerikai  
Egyesült  Államok  Fehér  Házának  az óriási  méretű  adathalmazokról  és magánélet  kapcsolatáról  szóló  
jelentését  
(http://www.whitehouse.gov/sites/default/files/docs/big_data_privacy_report_5.1.14_final_print.pdf ), a 
francia  Államtanácsnak  a digitális  technológiáról  és alapvető  jogokról  szóló  jelen tését (http://www.conseil -
etat.fr/content/download/33163/287555/version/1/file/Digital%20techn ology%20and%20fundamental%20rig
hts%20and%20freedoms.pdf ), illetve  az olasz  Képviselőház  internethez  fűződő  jogokkal  és 
kötelezettségekkel  foglalkozó  Tanulmányi  Bizottságának  az internethez  fűződő  jogokról  szóló  
nyilatkozattervezetét  
(http://www.camera.it/application/xmanager/projects/leg17/attachments/upload_file/upload_files/000/000/189
/dichiarazione_dei_diritti_internet_inglese.pdf ). 
48 Lásd:  http://www.coe.int/en/web/internet -users -rights/guide . 
49 Javaslat  a személyes  adatok  feldolgozása  vonatkozásában  az egyének  védelméről  és az ilyen  adatok  szabad  
áramlásáról  szóló  rendeletre,  COM(2012)  11 final.  
 
15 rendőrségi  és büntető  igazságszolgáltatási  adatvédelmi  irányelvre50 irányuló  javaslatait.  2014.  március  
12-én az Európai  Parlament  első olvasatban51 megerősítette  támogatását.  A Bizottság  folytatta  a 
megbeszéléseket  egyesült  államokbeli  tárgyalópartneré vel egyrészt  az adatvédelmi  
keretmegállapodásról  annak  érdekében,  hogy  védelmet  nyújtson  az EU és az Egyesült  Államok  között,  
bűnüldözési  célokból  továbbított  személyes  adatok  számára,  másrészt  pedig  az USA -ba irányuló  
adattovábbításokra  vonatkozó  új, véde tt adatkikötői  rendszer  feltételeiről.  
Az EUB  hangsúlyozta,  hogy  oly módon  kell gondoskodni  az alapvető  jogok  védelméről,  hogy  közben  
megfelelő  egyensúlyt  kell teremteni  a digitális  közegben  az egyes  jogok  között.  A Digital  Rights  
Ireland  ügyben  a Bíróság  megerősítette,  hogy  az uniós  intézmények  kötelesek  feladataik  – 
nevezetesen  a magánélet  tiszteletben  tartásához  és a személyes  adatok  védelméhez  való jogot  érintő  
feladataik  – ellátása  során  tiszteletben  tartani  a Chartában  foglaltakat.  Az adatmegőrzésről  szóló  
irányelvet  a Bíróság  azért  nyilvánította  érvénytelennek,  mert az aránytalan  mértékben  korlátozta  a 
magánélet  tiszteletben  tartásának  és a személyes  adatok  védelmének  Chartában  biztosítottak  szerinti  
jogát.  Az irányelv  értelmében  a tagállamok  kötelese k voltak  gondoskodni  arról,  hogy  a távközlési  
szolgáltatók  legalább  hat hónapig  és legfeljebb  két évig megőrizzék  ügyfeleik  forgalmi  és 
helymeghatározó  adatait,  és azokhoz  súlyos,  illetve  terrorizmushoz  kapcsolódó  bűncselekmények  
kivizsgálása,  felderítése  és üldözése  céljából  – arra irányuló  kérelem  benyújtását  követően  – a 
bűnüldöző  szervek  hozzáférjenek.  A Google -ügyben52 a Bíróság  egyértelművé  tette,  hogy  az EU-ban 
letelepedett  adatkezelőként  a Google  köteles  tiszteletben  tartani  az uniós  adatvédelmi  jogszabályokat  
(a Charta  7. és 8. cikke),  és ezért  – bizonyos  esetekben  – teljesítenie  kell a személyes  adatok  
meghatározott  körére  mutató  linkek  törlésére  irányuló  kérelmeket  („az internet  felejtéséhez  való jog”).  
Az Európai  Parlament  elé terjesztett  politika i iránymutatásában  Juncker  elnök  a távközlési  szabályok,  
a szerzői  jogokról  szóló  és az adatvédelmi  jogszabályok,  a rádiófrekvenciák  kezelése  és a 
versenyszabályok  alkalmazásával  kapcsolatban  felszólított  a nemzeti  elkülönülés  felszámolására53. A 
digitális  egységes  piacra  vonatkozó  stratégia  a hivatalban  lévő Bizottság  egyik  kiemelt  
kezdeményezése.  A polgárok  bizalma  a stratégia  egyik  fő pillére,  és fontos  előfeltétele  a jól működő  
digitális  egységes  piacnak.  Ez többek  között  egyet  jelent  az alapvető  jogok  szigorú  és hatékony  online  
                                                            
50 Javaslat  a személyes  adatoknak  az illetékes  hatóságok  által a bűncselekmények  megelőzése,  nyomozása,  
felderítése,  büntetőeljárás  lefolytatása  vagy  büntetőjogi  szankciók  végrehajtása  céljából  végzett  feldolgozása  
vonatkozásában  az egyének  védelméről  és az ilyen  adatok  szabad  áramlásáról  szóló  irányelvre,  COM(2012)  
10 final.  
51 Az Európai  Parlament  2014.  március  12-i jogalkotási  állásfoglalása  (COM(2012)  0010  –C7-0024/2012  – 
2012/0010(COD)).  
52 Az EUB  C-131/12.  sz., Google  Spain  és Google  ügyben  2014.  május  13-án hozott  ítélete.  
53 Lásd:  Juncker  elnök  politikai  iránymutatása,  elérhető  a következő  címen:  http://ec.europa.eu/priorities/digital -
single -market/index_en.htm . 
 
16 védelmével.  Emellett  ahhoz,  hogy  a digitális  egységes  piacon  teljessé  váljon  a jogérvényesülés,  
megoldást  kell találni  a fogyatékossággal  élő személyek  igényeinek  kielégítésére.  
A Bizottság  a Chartában  előírtaknak  megfelelően  valamennyi  szakpolitikai  területen  folyamatosan  
nyomon  követi  az alapvető  jogok  védelmének  alakulását.  Az alapvető  jogok  nem a biztonságpolitika  
vagy  a piac alapú  szakpolitikák  előmozdítását  hivatottak  elsősorban  szolgálni,  hanem  a nyílt és 
demokratikus  társad alom  kiteljesedése  szempontjából  saját jogon  bírnak  jelentőséggel.  
 
6. Következtetés  
A Bizottság  elkötelezett  az alapvető  jogok  unióbeli  magas  szintű  védelme  mellett.  Célja,  hogy  
valamennyi  jogalkotási  javaslata  és fellépése  maradéktalanul  megfeleljen  a Chartában  foglaltaknak.  
Tekintettel  a társadalmainkat  fenyegető  új keletű  veszélyekre,  a Bizottság  biztosítani  fogja,  hogy  a 
biztonság  kérdéskörét  az alapvető  jogok  teljes  körű tiszteletben  tartásával  és előmozdításával  kezelje.  
Emellett  a Bíróság  és az Emberi Jogok  Európai  Bíróságának  ítélkezési  gyakorlatával  összhangban  
aktualizálja  az új fejlemények  – például  az európai  digitális  menetrend,  valamint  a migráció  jelentette  
kihívások  – tükrében  az alapvető  jogokra  irányuló  szakpolitikákat.  
A Charta  nemcsak  az uniós  intézményekre,  hanem  az uniós  jog végrehajtása  során  a tagállamokra  is 
vonatkozik.  A Bizottság  gondoskodik  arról,  hogy  a tagállamok  tiszteletben  tartsák  a Chartában  
foglaltakat.  
A Bizottság  Unió -szerte  elő kívánja  mozdítani  az alapvető  jogok  érvén yre jutását,  így például  az 
alapvető  jogok  első, 2015.  októberi  éves kollokviuma  révén.