A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról szóló 236/2012/EU rendelet értékeléséről /* COM/2013/0885 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról szóló 236/2012/EU rendelet értékeléséről (EGT-vonatkozású szöveg) 1. Bevezetés Ez az Európai Parlament és a Tanács részére készült jelentés (a továbbiakban: a jelentés) értékelést ad a short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról szóló 236/2012/EU rendeletről (a továbbiakban: „az SSR”). Az SSR 45. cikkének megfelelően az Európai Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a rendelet egyes rendelkezéseinek megfelelőségéről és hatásáról. A jelentés az SSR 45. cikkében felsorolt pontokra terjed ki, és az illetékes hatóságokkal, valamint az Európai Értékpapír-piaci Hatósággal (ESMA) folytatott megbeszélések figyelembevételével készült. A Bizottság 2012. október 22-én hivatalosan megbízta az ESMA-t azzal, hogy végezze el a short ügyletekre vonatkozóan rendelkezésre álló adatok kvantitatív elemzését és folytasson konzultációt az illetékes hatóságokkal és a piaci szereplőkkel. Az ESMA erre a munkára építve 2013. június 3-án közzétette az SSR értékelésére vonatkozó szakértői jelentését (a továbbiakban: az ESMA- jelentés).[1] 2. A bejelentési és közzétételi eljárások megfelelősége 2.1. A jelentős nettó rövid részvénypozíciók bejelentése és közzététele Az ESMA megállapításai szerint 2012. november 1-je és 2013. február 28-a között 18 tagállamban 12 603 bejelentés érkezett az illetékes hatóságokhoz 970 különböző részvényre vonatkozóan. Ezeknek a bejelentéseknek a 74 %-a a 0,2 %-os, illetőleg a 0,5 %-os küszöbértékhez kapcsolódott; 26 %-uk meghaladta a 0,5 %-os küszöbértéket, így közzétételre került. Ebben az időszakban csak néhány részvényes vásárolt nagyszámú részvényt short ügylet keretében, a tulajdonosok 75 %-a legfeljebb hét különböző részvény esetében hajtott végre short ügyletet. A short pozíciók birtoklása meglehetősen koncentrált volt, mivel az adott időszakban bejelentett összes pozíció 28 %-át tíz szervezet birtokolta (az ESMA-jelentés 17. és 19. pontja). Az ESMA szerint az SSR jelenlegi küszöbértékei megfelelőek ahhoz, hogy egyrészt hasznos információt szolgáltassanak az illetékes hatóságok és a piac számára, másrészt arányos megfelelési terhet jelentsenek a befektetőknek. Az ESMA úgy véli, hogy a bejelentésre vonatkozó jelenlegi küszöbértékek és a részvényekre vonatkozó növekményszintek megfelelőek, és módosításuk nem indokolt (az ESMA-jelentés 31. és 32. pontja). A Bizottság egyetért az ESMA azon következtetésével, hogy a jelentős nettó rövid részvénypozíciók bejelentésére és közzétételére vonatkozó küszöbértékek jól meghatározottak és megfelelőek, és jelenleg semmi nem indokolja azok, illetőleg a nettó rövid részvénypozíciók kiszámítására alkalmazott módszertan módosításának szükségességét. 2.2. Az állampapírt érintő jelentős nettó rövid pozíciókra vonatkozó jelentéstétel és az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek (credit default swap – CDS) fedezetlen pozícióinak bejelentése Az ESMA megállapította, hogy 2012. november 1-je és 2013. február 28-a között csak csekély számú (148) bejelentés érkezett az illetékes hatóságokhoz, és ezek 11 tagállamban található 13 állampapír-kibocsátót érintettek. 26 állampapír-tulajdonos jelentett be 39 rövid pozíciót, amelyekre vonatkozóan a szóban forgó időszakban 109 módosítás történt (az ESMA-jelentés 50. és 51. pontja). Az ESMA szerint a részvényekkel összefüggő bejelentésekhez képest rendkívül alacsony az állampapírokkal kapcsolatos bejelentések száma, ami azt jelentheti, hogy a megállapított küszöbérték túl magas, illetve magyarázható azzal, hogy ezen jelentéstétel esetében a lejárattal történő kiigazításon alapuló módszert használták. Az ESMA véleménye szerint az állampapírt érintő nettó rövid pozíciók tekintetében a nominális módszer megfelelőbb, mint a lejárattal történő kiigazításon alapuló módszer. Az ESMA úgy véli, hogy e módszer fenntartása esetén az eredeti küszöbértékeket megfelelően módosítani kell. Az ESMA javasolja továbbá a jelenlegi negyedéves felülvizsgálat éves felülvizsgálattal történő felváltását (az ESMA-jelentés 52. és 57–59. pontja). A Bizottság tudomásul veszi a lejárattal történő kiigazításon alapuló módszer, illetőleg a nominális módszer alkalmazásával összefüggő érveket és ellenérveket, valamint azt, hogy az állampapírt érintő nettó rövid pozíciókra vonatkozóan viszonylag kevés bejelentés érkezett a részvényekkel összefüggő bejelentések számához képest. Tekintettel azonban arra, hogy az SSR alkalmazása nem nyúlik hosszú időre vissza, és ezért nem áll rendelkezésre elegendő adat, nincs meggyőző bizonyíték arra, hogy az SSR-t e területen módosítani kellene. 3. Az egyedi közzétételi előírások hatása Az ESMA szerint 224 tulajdonos tett közzé – 427 részvényre vonatkozóan – 1090 rövid pozíciót; a közzétételekre nagyrészt az Egyesült Királyságból került sor, amelyet Franciaország és Svédország követ. Az említett 224 részvénytulajdonos által közzétett 3 508 bejelentés 90 %-át az Egyesült Királyságban vagy az Egyesült Államokban lakóhellyel rendelkező tulajdonosok tették, és a közzétett bejelentések 37,5 %-a a tíz legnagyobb részvénytulajdonos részéről történt (az ESMA-jelentés 60–62. pontja). Az illetékes hatóságok véleménye szerint az egyedi közzétételi előírások megfelelőek, a piaci szereplők véleménye viszont vegyes képet mutat. Az ESMA megjegyzi azt is, hogy a piaci szereplők valószínűleg törekednek arra, hogy ne lépjék át a bejelentési küszöbértéket és a 0,5 %-os küszöbérték alatt maradjanak, hogy ne kelljen közzétenniük a short ügyletekre vonatkozó információkat (az ESMA-jelentés 22. és 29. pontja). A rendelet általános hatását illetően az ESMA megjegyzi, hogy az egyesült államokbeli részvényekéhez képest összességében némileg csökkent az uniós részvények volatilitása. A likviditás tekintetében vegyes a hatás, és úgy tűnik, az árfeltárás a rendelet hatálybalépését megelőző időszakhoz képest kevésbé hatékony. Mindazonáltal az ESMA rámutat arra, hogy az elemzést a rövid időtávra, a tapasztalati korlátokra és a rendelet egyedi hatásai megállapításának nehézségeire tekintettel kellő óvatossággal kell értelmezni (az ESMA-jelentés 10. és 11. pontja). Ahogy a 2.1. pontban megjegyeztük, az ESMA-jelentés nem javasolja a közzétételi küszöbértékek semmilyen módosítását. A Bizottság egyetért az ESMA-val abban, hogy nincs szükség az egyedi közzétételi előírások módosítására. 4. Az ESMA felé történő közvetlen, központosított jelentéstétel megfelelősége Az illetékes hatóságok többsége nem támogatja a központosított jelentéstételi mechanizmus bevezetését, inkább a jelenlegi rendszert tartaná fenn (az ESMA-jelentés 64. pontja). Azzal érvelnek, hogy az EU-ra kiterjedő központosított jelentéstételi mechanizmus megnehezítheti a tagállami ellenőrzést és végrehajtást, és ronthatja azok hatékonyságát. Egyes illetékes hatóságok és piaci szereplők viszont elismerik a központosított jelentéstételi mechanizmus előnyeit, és támogatják azt (az ESMA-jelentés 62. és 64. pontja). Az ESMA a jelentéstételi mechanizmus tekintetében nem javasolja az SSR és végrehajtási dokumentumai módosítását (az ESMA-jelentés 66. pontja). A fentiek alapján a Bizottság úgy véli, hogy a jelentéstétel jelenlegi nemzeti szintű rendszere jól működik, és úgy tűnik, hogy a közvetlen, központosított jelentéstétel bevezetése ebben a szakaszban nem járna jelentős előnyökkel. 5. Részvényekkel, állampapírokkal és állampapír-CDS-ekkel kapcsolatos fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások és előírások 5.1. Részvényekkel és állampapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások Az ESMA – az értékpapír-kölcsönzésre és nemteljesítésekre gyakorolt hatás vizsgálatával – értékelte a fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások működését. Az ESMA jelentése szerint az SSR hatálybalépése óta a értékpapír-kölcsönzési piacok tevékenysége visszaesett, bár 2013 januárja óta újra élénkül. Az ESMA azonban rámutat arra, hogy nem állnak rendelkezésre az értékpapír-kölcsönzésre vonatkozó rendszeres adatok, így ez az elemzés nem lehet elég átfogó. A korlátozások célja a meghiúsult elszámolások visszaszorítása lenne. Az ESMA beszámol arról, hogy az SSR hatálybalépése óta a meghiúsult elszámolások száma csökkent, amit az európai részvényekkel összefüggő, mind volumenében, mind értékében csekélyebb – átlagosan 0,5 és 1 százalékpontnak megfelelő – meghiúsult elszámolás bizonyít (az ESMA-jelentés 77. pontja). Az ESMA megállapítja, hogy az SSR alkalmazásának köszönhetően erősödött az elszámolási fegyelem (az ESMA-jelentés 21–23. pontja, lásd még az 5.3. szakaszt). A tapasztalatokon alapuló fenti bizonyítékok alapján az ESMA véleménye szerint a jelenlegi szakaszban nem indokolt lényegi módosítás ezen a területen. Mindazonáltal az ESMA az SSR 12. és 13. cikkének módosítását javasolja annak érdekében, hogy a short pozícióban lévő eladók ugyanazon jogalanyon belüli másik féltől szerezhessék meg a short ügylet lebonyolításához szükséges megerősítést, feltéve, hogy az említett felek teljesítik a szükséges feltételeket, valamint javasolja a 827/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet pontosítását (az ESMA-jelentés 83–85. pontja). A Bizottság egyetért az ESMA azon megállapításával, hogy ebben a szakaszban nincs szükség az SSR érintett előírásainak jelentősebb módosítására. 5.2. Fedezetlen állampapír-CDS-ekkel kapcsolatos ügyletekre vonatkozó korlátozások és előírások Az ESMA – a CDS-felárak és az államkötvényhozamok alapján – értékelte a fedezetlen CDS-ek tilalmának az állampapír-kibocsátók forrásbevonási feltételeire gyakorolt hatását, és megállapította, hogy a fedezetlen állampapír-CDS-ekkel kapcsolatos ügyletek tilalmának bevezetését követően némileg csökkentek a tagállamokban az állampapír-CDS-ek felárai. A tilalom következtében a CDS-felár körülbelül 26 bázisponttal esett (az ESMA-jelentés 100. pontja). Az ESMA szerint összességében úgy tűnik, hogy az SSR hatálybalépése nem gyakorolt jelentős hatást az állampapír-CDS-ek piacára, kivételt a CDS-indexek jelentenek, amelyek esetében erős visszaesés volt tapasztalható. Az ESMA rámutat, hogy a jelek szerint nem jelentkeztek hátrányos hatások az uniós állampapírpiacokon. Egyes tagállamokban azonban csökkent az állampapír-CDS-ekkel összefüggő tevékenység, és estek az állampapír-CDS-ek indexei (az ESMA-jelentés 112. pontja). Összefoglalva, az ESMA ebben a szakaszban nem látja indokoltnak az SSR állampapír-CDS-ekre vonatkozó rendelkezéseinek jelentős módosítását, és megjegyzi, hogy még túl korai lenne kellően megalapozott következtetéseket levonni (az ESMA-jelentés 112. pontja). A Bizottság véleménye szerint az eddig eltelt idő rendkívül rövid volt ahhoz, hogy az SSR hatásaira vonatkozó következtetések alapjául szolgáló tapasztalatokat lehessen szerezni. A fentiek alapján a Bizottság úgy véli, hogy a fedezetlen állampapír-CDS-ekkel kapcsolatos ügyletekre vonatkozó korlátozások és előírások megfelelőek. 5.3. Elszámolási fegyelem és fedezeti vételi eljárások A piaci szereplők az SSR hatálybalépése kapcsán arról számoltak be, hogy a részvénypiacokon általában javult az elszámolási fegyelem. Összességében a fedezeti vételek és a fedezeti vételre irányuló kísérletek az Unióban 35 %-kal növekedtek az SSR hatálybalépése óta. Ez az emelkedés azonban nagyrészt egy meghatározott tagállamhoz köthető. Az ESMA véleménye szerint az elszámolási fegyelemre vonatkozó követelmények, mindenekelőtt a fedezeti vételi eljárások szabályozása egyetlen horizontális jogszabályban megfelelőbb lenne (az ESMA-jelentés 88–91. pontja). Az ESMA megállapítja, hogy a központi értéktárakra vonatkozó, készülőben lévő rendelet[2] hatékonyabb eszközt biztosít ahhoz, hogy részletesebb szabályokat lehessen felállítani és egyenlő feltételeket lehessen biztosítani a fedezeti vétel alkalmazására és az elszámolás meghiúsulásával összefüggő büntetésekre vonatkozó eljárások terén. A Bizottság egyetért azzal, hogy a központi értéktárakról szóló, készülőben levő rendelettel – amennyiben sikerül horizontális megközelítést megvalósítani – jobban lehetne kezelni az elszámolási fegyelemre vonatkozó előírásokat, mindenekelőtt a fedezeti vételi eljárásokat. 5.4. A korlátozások működéséhez kapcsolódó egyéb szempontok A piaci szereplőktől és az illetékes hatóságoktól az elszámolási fegyelem javulásával kapcsolatban kapott visszajelzések alapján az ESMA úgy véli, hogy a fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások bevezetése számottevően csökkentette a részvényügyletekkel összefüggő meghiúsult elszámolások előfordulását. A beszerezhetőségi szabály (locate rule) hatását illetően a 2012 során és 2013 első felében végrehajtott értékpapír-kölcsönzésre vonatkozó adatoknak az ESMA által elvégzett elemzése azt jelzi, hogy az értékpapír-kölcsönzési piacok tevékenysége az SSR hatálybalépését követően visszafogottabbá vált, bár 2013 januárja óta élénkülés tapasztalható. Összefoglalva, az ESMA véleménye szerint a jelenlegi szakaszban nem indokolt a szóban forgó területre vonatkozó előírások lényegi módosítása. Mindazonáltal az ESMA a beszerezhető részvények biztosítása érdekében az SSR 12. és 13. cikkének apróbb változtatásait javasolja (például harmadik fél helyett belső értékpapír-kölcsönzési részlegtől való beszerzés engedélyezése), továbbá javasolja a likvid részvények fogalommeghatározásának a beszerezhetőségi (locate) eljárások céljából történő későbbi felülvizsgálatát (az ESMA-jelentés 83. pontja). A Bizottság egyetért az ESMA azon következtetésével, hogy a korlátozások és előírások működése a nettó rövid pozíciók és a fedezetlen short ügyletek átláthatósága tekintetében jelenleg nem utal az SSR komolyabb hiányosságaira vagy működésének zavaraira ezen a területen. 6. Az árjegyzésre vonatkozóan az SSR-ben előírt mentességek működése Az SSR szerinti árjegyzési mentességek alkalmazása a rendelet II. és III. fejezetében előírt rendelkezések működéséhez kapcsolódik, ezért részét képezi a jelentésben található értékelésnek. Az ESMA árjegyzési mentességekre vonatkozó iránymutatását 2013 áprilisa óta alkalmazzák. Az ESMA szerint az illetékes hatóságok nagy része úgy véli, hogy a mentesség biztosítja a likviditási tartalék képzését, de a rendelkezések megkerülésére nincs lehetőség. Egyesek szerint azonban a mentesség a likviditási tartalék csökkenéséhez vezethet. A piaci szereplők kifejezték azzal kapcsolatos aggályaikat, hogy a mentesség korlátozott hatálya csökkenti a lehetőségeiket arra, hogy tőzsdén kívüli árjegyzést kínáljanak olyan eszközök kapcsán, mint a kamatswap vagy a nem jegyzett derivatívák (az ESMA-jelentés 140–144. pontja). Az illetékes hatóságok a mentesség alkalmazására irányuló szándék bejelentésének eljárását általánosságban megfelelőnek ítélték meg, bár egyesek felvetették azt, hogy komoly munkaterhelést okoz. A piaci szereplők véleménye szerint az egyes eszközökkel kapcsolatos külön bejelentésekre vonatkozó követelmény nagy terhet jelent és kivitelezhetetlen. Aggályok merültek fel azzal kapcsolatban is, hogy egyenlőtlen versenyfeltételek alakulhatnak ki, mivel a különböző hatóságok eltérő ütemben dolgozzák fel a mentességre vonatkozó bejelentéseket (az ESMA-jelentés 145–146. pontja). Az ESMA javasolja az SSR szövegének módosítását és az árjegyzési mentesség hatályának átértékelését, valamint a technikai standardok vagy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egyes módosításait (az ESMA-jelentés 149. pontja). Az ESMA javasolja mindenekelőtt a mentesség hatályának és feltételeinek felülvizsgálatát az SSR mögöttes céljának és indokainak szem előtt tartásával (az ESMA-jelentés 152–156. pontja). A Bizottság azonban úgy véli, hogy az ESMA jelentésében az árjegyzési mentesség hatályával és feltételeivel kapcsolatban megfogalmazott aggályok csak az SSR hatálybalépését követő megfelelő idő elteltével értékelhetők ésszerűen, és időre van szükség a rendelet alkalmazásával kapcsolatos elegendő, a módosító javaslatokat alátámasztó tapasztalat megszerzéséhez is. Emellett az iránymutatásnak az árjegyzői tevékenységekkel és elsődleges piaci műveletekkel kapcsolatos, az SSR szerinti mentesség tekintetében való megfelelésre vonatkozó ESMA-táblázat szerint öt tagállam illetékes hatósága jelezte, hogy azért nem tartja be az iránymutatás megfelelő rendelkezéseit, mert egyes kérdésekben eltérő nézetet képvisel, például a fedezett eszközök hatálya és az árjegyzési mentesség biztosításának feltételei tekintetében. [3] A Bizottság figyelmeztet arra, hogy amennyiben egyes hatóságok nem tartják be az ESMA iránymutatását, az azzal jár, hogy az SSR-t eltérő módon alkalmazzák, és egyenlőtlen versenyfeltételek alakulnak ki az Unióban. Továbbá, ha a korábban biztosított árjegyzési mentességeket különböző kritériumok alapján vizsgálják felül, az szintén az említett mentesség eltérő alkalmazásához vezethet. Ez a verseny torzulását eredményezheti, valamint azt, hogy csökken az SSR által biztosított jogi keret hatékonysága. A Bizottság úgy véli, hogy az SSR és mindenekelőtt az árjegyzési mentesség következetes alkalmazása a tagállamokban alapvető ahhoz, hogy az Unióban biztosítani lehessen az egyenlő versenyfeltételeket és a piaci módszerek következetességét. Ha egyenlőtlen versenyfeltételek alakulnak ki az Unióban, az veszélyeztetheti a rendelet fő célját, vagyis a pénzügyi szolgáltatások megfelelő működésének, valamint a magas színvonalú fogyasztó- és befektetővédelemnek a biztosítását. Ennek ismeretében a Bizottság úgy látja, hogy nincs meggyőző bizonyíték arra, hogy az SSR-t e területen módosítani kellene. Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy az SSR és különösen az árjegyzési mentesség alkalmazása nem a rendeletben előírt módon történik, megteszi a megfelelő további intézkedéseket. 7. Az SSR szerinti beavatkozási hatáskör A SSR 23. cikkének megfelelően az illetékes hatóságnak joga van sürgősségi intézkedéseket tenni, amennyiben egy adott pénzügyi eszköz árfolyama jelentősen esik. Eddig csak két tagállam (Olaszország és Portugália) gyakorolta a short ügyletek ideiglenes tilalmára vagy egy adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyletek korlátozására irányuló hatáskörét. Egyes piaci szereplők visszajelzései alapján a tilalom zavart és bizonytalanságot eredményezett, és azonnali hatást gyakorolt a likviditásra és az árhatékonyságra. Mivel az érintett országokban eltérő volt a közzétételek tartalma és kereskedési napon belüli időzítése, és mivel nem volt egyértelmű, hogy a korlátozás mely eszközöket érint, az információhoz való hozzájutás költségeket jelentett a piaci szereplők számára (az ESMA-jelentés 190. pontja). A Bizottság tudomására jutott, hogy azokban az esetekben, amikor egy illetékes hatóság jelentős áresés miatt egyes részvények esetében megtiltotta a short ügyleteket, más olyan tagállamok illetékes hatósága, amelyekben a szóban forgó részvényekkel szintén folyt kereskedés, nem vezetett be hasonló tilalmat ugyanazokra a részvényekre, vagy eltérő intézkedéseket fogadott el. Ennek következtében egyes tagállamokban tilalom volt érvényben, míg másokban nem. Máskor az is előfordult, hogy ugyanazon tagállam különböző illetékes hatóságai jártak el eltérően annak eldöntése során, hogy bevezessék-e egy tagállam által a short ügyletre alkalmazott tilalmat. Annak érdekében, hogy a 23. cikkben előírt intézkedések jobban működjenek, egyszerűbbé váljanak és kevesebb erőforrást igényeljenek, az ESMA azt javasolja, hogy az egy adott eszköz likviditása szempontjából leginkább meghatározó piac illetékes hatósága számára lehetővé kell tenni, hogy egy, a jelentős áresésre vonatkozó küszöbértéken alapuló mechanizmus végrehajtása helyett mérlegelje, hogy egy adott eszközzel kapcsolatban szükség van-e, és ha igen, mikor a short ügylet ideiglenes tilalmára vagy az eszközzel való kereskedés korlátozására (az ESMA-jelentés 209. pontja). A Bizottság azon a véleményen van, hogy az SSR hatékony és teljes jogi keretet biztosít az illetékes hatóságoknak ahhoz, hogy következetesen és hatékonyan alkalmazzák a short ügyletekre vonatkozó tilalmat. Az illetékes hatóságoknak ezért biztosítaniuk kell az előírások következetes alkalmazását, valamint azt, hogy hatáskörüket hatékonyan és oly módon használják fel, amellyel elkerülhető a short ügyletekre vonatkozó tilalom esetleges következetlen alkalmazása, és ezáltal hozzájáruljanak az SSR céljainak eléréséhez. Ezért az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell az SSR 26. cikkének (4) bekezdésében megállapított eljárás teljes körű betartását, lehetővé téve ezáltal, hogy az ESMA tájékoztassa valamennyi releváns illetékes hatóságot az SSR 23. cikkének megfelelően elrendelt tilalomról. Az említett eljárás alkalmazásának azt is biztosítania kell, hogy az illetékes hatóságok értékelhessék, hogy más illetékes hatóságok által tett intézkedések összhangban vannak-e egymással. Az SSR 23. cikkében és a 918/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 23. cikkében meghatározott küszöbértékek megfelelőségét illetően az ESMA úgy véli, hogy a jelentős áresésre vonatkozó jelenlegi küszöbértékek közül nem mindegyiket kell fenntartani valamennyi eszközkategória esetében, és egyes küszöbértékek módosítására, illetőleg megszüntetésére van szükség (az ESMA-jelentés 210–211. pontja). Az ESMA szerint a vállalati és államkötvényekre megállapított küszöbértékeket át kell értékelni, illetőleg meg kell szüntetni, és nincs szükség küszöbértékre a jegyzett ÁÉKBV-k (kivéve a tőzsdén kereskedett alapokat) vagy az áruderivatívák esetében (az ESMA-jelentés 211. pontja). Az említett küszöbértékek alkalmazására vonatkozó korlátozott tapasztalatokra tekintettel a Bizottság nem tartja szükségesnek azok módosítását vagy a jelentős áresésre vonatkozó küszöbértékek átértékelését a jegyzett ÁÉKBV-k és az áruderivatívák esetében. A pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat súlyosan veszélyeztető, kedvezőtlen események vagy fejlemények bekövetkezte esetén alkalmazandó, az SSR 18., 19., 20, és 21. cikke szerinti sürgősségi intézkedésekre tekintettel az ESMA azon a véleményen van, hogy a rendelet előírásai általánosságban szükségesek és megfelelőek. A Bizottság egyetért ezzel az állásponttal. 8. Következtetés A Bizottság véleménye szerint az eddig rendelkezésre álló korlátozott adatok alapján megállapítható, hogy az SSR pozitív hatással járt a short ügyletek nagyobb átláthatósága és a meghiúsult elszámolások visszaszorítása tekintetében, gazdasági szempontból viszont inkább vegyes a hatása. Nincs meggyőző bizonyíték arra, hogy az SSR jelentős negatív hatást gyakorolt volna az állampapír-CDS-ek likviditására. Az ESMA-jelentés nem számol be az SSR lényeges negatív gazdasági hatásairól, amelyek a Bizottság szerint indokolttá tennék a rendelet közeljövőben történő felülvizsgálatát. Összefoglalva, a rendelkezésre álló tapasztalatok azt mutatják, hogy az SSR előnyösen hatott a volatilitásra, vegyes hatásokkal járt a likviditás szempontjából, és az árfeltárás tekintetében némi lassulást eredményezett. Az ESMA maga is megjegyzi, hogy a jelentés következtetéseit óvatosan kell kezelni, mivel kevés idő állt rendelkezésre a rendelet hatálybalépése óta, így nincs elegendő adat az értékeléshez. Az illetékes hatóságok és a piaci szereplők elismerik, hogy a rövid időtáv és a korlátozott adatokon alapuló értékelés megnehezíti az arra vonatkozó pontos következtetések levonását, hogy megvalósultak-e a rendeletben a piac működési feltételeinek javítására és a magas színvonalú befektetővédelem biztosítására irányuló célok (az ESMA-jelentés 12–13. pontja). Emellett az ESMA által az árjegyzésre vonatkozóan elfogadott iránymutatást csak 2013 áprilisa óta alkalmazzák. Bár az ESMA tett néhány ajánlást a rendelet módosítására, mindenekelőtt a beszerezhetőségi szabály, az árjegyzésre vonatkozó mentesség és az illetékes hatóságok short ügyletek tilalmára vonatkozó hatásköre tekintetében, azt javasolta a Bizottságnak, hogy egy későbbi szakaszban, amikor már több adat és tapasztalat áll rendelkezésre, vizsgálja felül a rendelet és végrehajtási dokumentumainak értékelését. Az ESMA felhívta továbbá a Bizottság figyelmét arra is, hogy a jogi keretnek a hatálybalépést követően rövid idővel történő módosítása költségekkel jár a befektetők és az illetékes hatóságok szempontjából. Végül, a rendelet hatásainak az ESMA-jelentésben ismertetett általános kvantitatív elemzését bizonyos korlátozásokkal kell kezelni, amelyek lényegesen befolyásolják a rendelet hatásainak értelmezését. Az ESMA által a rendelet technikai értékelésében alkalmazott módszerekre mindenekelőtt modellezési kockázatok és empirikus korlátok hatnak[4]. Az ESMA szerint annak is fennáll a kockázata, hogy az elemzés olyan külső tényezőket is figyelembe vesz, amelyek torzíthatják az abban tett megállapításokat. A Bizottság ezért úgy véli, hogy a rendelkezésre álló tények alapján túl korai még olyan határozott következtetéseket levonni a rendelet által biztosított jogi keret működéséről, amelyek indokolnák a jogszabály e szakaszban történő felülvizsgálatát[5]. A Bizottság ezért folytatja az SSR alkalmazásának nyomon követését. A Bizottság véleménye szerint a short ügyletekre vonatkozó jogi keret zökkenőmentes működésének biztosítása érdekében szükség van az SSR megfelelőségének és hatásának – nagy vonalakban a rendelet 45. cikkében meghatározott pontokra kiterjedő – új értékelésére, amely több tapasztalati adaton és bizonyítékon alapul, és az értékelést akkor kell elvégezni, amikor az illetékes hatóságok elegendő szabályozási tapasztalatot szereztek az SSR alkalmazása tekintetében. Az új értékelést 2016-ban, vagyis három évvel a rendelet hatálybalépését követően lehetne elvégezni. Az SSR hatásainak elemzését az ESMA információira, a rendelkezésre álló adatok elemzésére, valamint az illetékes hatóságok és a piaci szereplők visszajelzéseire kell alapozni. [1] Végső jelentés. Az ESMA szakértői jelentése a short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról szóló 236/2012/EU rendelet értékeléséről. ESMA/2013/614. [2] Az Európai Parlament és a Tanács jelenleg tárgyalja az Európai Unión belüli értékpapír-elszámolás javításáról és a központi értéktárakról, valamint a 98/26/EK irányelv módosításáról szóló rendeletre irányuló, 2012. március 7-i bizottsági javaslatot (COM(2012) 73 final). [3] Az ESMA 2013. június 19-én tette közzé az árjegyző tevékenységre vonatkozó iránymutatásának való megfelelésre vonatkozó táblázatot (ESMA/2013/765). [4] Ezt a fenntartást az ESMA-jelentés is hangsúlyozta (8. pont). [5] Ezzel összefüggésben fontos megemlíteni az Európai Unió Bíróságánál jelenleg folyamatban lévő C-270/12. számú ügyet, amelynek tárgya, hogy az Egyesült Királyság kéri az SSR 28. cikkének semmissé nyilvánítását.