INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Ez a javaslat intézkedéseket határoz meg az emberkereskedelem megelőzésének és az ellene folytatott küzdelemnek, valamint az áldozatok védelmének hatékonyabbá tétele céljából az Unióban hatályos jogi kereten belül, nevezetesen a 2011/36/EU irányelv (a továbbiakban: az emberkereskedelem elleni irányelv) keretében. Az emberkereskedelem elleni irányelv átfogó uniós keretet biztosít az emberkereskedelem megelőzéséhez és az ellene folytatott küzdelemhez azáltal, hogy minimumszabályokat állapít meg az emberkereskedelem területén a bűncselekményi tényállások és a szankciók meghatározására vonatkozóan, valamint olyan rendelkezéseket vezet be, amelyek javítják e bűncselekmény megelőzését és az áldozatok védelmét, a nemi dimenzió figyelembevétele mellett. Az irányelv közös uniós szabályokat állapít meg a következőkre vonatkozóan: i. az emberkereskedelem bűncselekménnyé nyilvánítása, az emberkereskedelem ügyében folytatott nyomozás és annak büntetőeljárás alá vonása, beleértve a bűncselekmények, büntetések és szankciók meghatározását; ii. az emberkereskedelem áldozatainak nyújtott segítség és támogatás; és iii. az emberkereskedelem megelőzése.

Az emberkereskedelem elleni irányelv 2011. áprilisi elfogadása mérföldkövet jelentett az emberkereskedelem megelőzésére és az ellene folytatott küzdelemre, valamint az áldozatok védelmére irányuló uniós erőfeszítések fokozása szempontjából. Az irányelv elfogadása kulcsfontosságú lépés volt a vonatkozó szabályok tagállamok közötti harmonizációja felé. 2011 óta azonban több új kihívás is megjelent, és egyes már meglévő kihívások jelentősebbé váltak. Az irányelv ezen célzott felülvizsgálata ezekre ad választ.

A Bizottság továbbra is prioritásként kezeli az irányelv helyes és teljes átültetését, valamint maradéktalan végrehajtását. Az átültetésről szóló jelentés elfogadását követően a Bizottság folytatta az együttműködést a tagállamokkal, és kötelezettséget vállalt arra, hogy a Szerződések által ráruházott hatáskörökkel élve biztosítja az irányelv rendelkezéseinek teljes körű átültetését és végrehajtását. A Bizottság multidiszciplináris és átfogó megközelítést alkalmazva elfogadta az emberkereskedelem elleni küzdelemre irányuló uniós stratégiát (2021–2025), amely részletes intézkedéseket határoz meg a 2011/36/EU irányelv vonatkozó rendelkezései végrehajtásának javítására. A stratégia határozott szakpolitikai válaszlépést jelent az emberkereskedelem elleni küzdelem területén, a megelőzéstől kezdve az áldozatok védelmén át az emberkereskedők büntetőeljárás alá vonásáig és elítéléséig.

A kizsákmányolás formái 2011 óta változtak. Az emberkereskedelem fő célja hosszú idők óta a szexuális kizsákmányolás és a munkaerő-kizsákmányolás. A szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem töretlenül a kizsákmányolás legelterjedtebb formája az EU-ban, amely az áldozatok több mint felét teszi ki, és elsősorban nőket és lányokat érint. A munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem az emberkereskedelem második leggyakoribb formája az EU-ban – az áldozatok száma az elmúlt öt évben gyorsan nőtt és csaknem megkétszereződött. Az egyéb célú emberkereskedelem azonban idővel nagyobb teret nyert, ideértve az emberkereskedelem elleni irányelvben már szereplő kizsákmányolási formákat (koldulás, bűncselekmény elkövetése céljából történő kizsákmányolás és szervek eltávolítása), és az irányelvben kifejezetten nem említett formákat (beleértve a kényszerházasságot és az illegális örökbefogadást) is. Az egyéb kizsákmányolási célok aránya az összes áldozat több mint 10 %-át érinti. E javaslat célja, hogy az irányelvben kifejezetten említett kizsákmányolási formák nem kimerítő listáját kiterjessze a kényszerházasságra és az illegális örökbefogadásra is annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti jogrendszerek az emberkereskedelem egyre több célját fedjék le.

A – gyakran szervezett bűnözés keretében működő – emberkereskedők elkövetési módjai is fejlődtek, és ezáltal az emberkereskedelem veszélye megnőtt. A technológiai fejlődés lehetővé teszi az emberkereskedők számára, hogy távolról toborozzák, reklámozzák és zsákmányolják ki az áldozatokat, valamint hogy online széles körben megosszák a kizsákmányolást ábrázoló anyagokat. Ugyanezek a technológiai eszközök megnehezítik a bűncselekmény felderítését, az elkövetők azonosítását, valamint a bűncselekmények elkövetéséhez felhasznált pénz és a bűncselekményből származó nyereség nyomon követését. E javaslat célja, hogy választ adjon az emberkereskedelem fokozódó digitalizációja által jelentett kihívásokra, és erőteljesebbé tegye a technológia segítségével elkövetett bűncselekményekkel szembeni büntetőjogi fellépést. Különösen az elmúlt években az érdekelt felek – köztük az uniós ügynökségek, a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok, a nemzetközi és civil társadalmi szervezetek – hangsúlyozták, hogy aggasztó az információs és kommunikációs technológiák segítségével elkövetett vagy elősegített, emberkereskedelemmel kapcsolatos bűncselekmények növekvő száma.

A jogi személyekre vonatkozó, jelenleg hatályban lévő opcionális szankciórendszer, valamint az, hogy a tagállamokban milyen mértékben ültették át és alkalmazzák azt, nem felel meg kellőképpen az emberkereskedelem elleni irányelv céljainak. Miközben továbbra is biztosítja, hogy a szankciók hatékonyak, arányosak és visszatartó erejűek legyenek, e javaslat célja a jogi személyek javára elkövetett, emberkereskedelemmel kapcsolatos bűncselekményekkel szembeni büntető igazságszolgáltatási fellépés megerősítése azáltal, hogy az opcionális szankciórendszert két különböző kötelező rendszerrel váltja fel, amelyek a bűncselekmények alapesetei, illetve minősített esetei tekintetében alkalmazandók.

Az emberkereskedelem elleni irányelv 2011-es elfogadása megelőzte a befagyasztásra és elkobzásra vonatkozó uniós jogi keret elfogadását. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy aktualizálják a jövedelmek felkutatására, befagyasztására, kezelésére és elkobzására való hivatkozást azáltal, hogy kifejezetten hivatkoznak az e kérdésekre vonatkozó uniós szabályokra.

Továbbra is jelentős előrelépésre van szükség az áldozatok korai azonosításában és megfelelő helyre irányításában alkalmazott tagállami gyakorlatok terén, mind nemzeti, mind határokon átnyúló szinten. Külön megemlítendő, hogy nem minden tagállam rendelkezik nemzeti áldozatkezelési mechanizmussal, és az ilyen mechanizmusok szerkezete és működése tagállamonként jelentősen eltér. E javaslat célja annak biztosítása, hogy valamennyi tagállam törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezésekkel létrehozzon egy nemzeti áldozatkezelési mechanizmust azzal a céllal, hogy egyszerűsítse az érintett nemzeti intézmények működését, és hogy még jobban összehangolja az áldozatok megfelelő segítségnyújtási és támogatási rendszerekbe történő átirányítására szolgáló struktúráit és gyakorlatait. Ez lesz egyúttal az első lépés az európai áldozatkezelési mechanizmus létrehozása felé.

A közelmúltban készült tanulmányokból és az érintett érdekelt felekkel folytatott konzultációkból származó információk azt mutatják, hogy az emberkereskedelmet ösztönző kereslet annak ellenére sem csökkent, hogy számos releváns oktatási, képzési és tudatosságnövelő tevékenységre került sor e téren, valamint számos tagállamban átültették az emberkereskedelem elleni irányelv 18. cikkének (4) bekezdését. Az összes – több érdekelt fél együttműködésével tett – erőfeszítés dacára a szexuális szolgáltatások, az olcsó munkaerő és az olcsó termékek iránti kereslet továbbra is fennáll. Ez pedig táplálja a szexuális kizsákmányolás és a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelmet. E javaslat célja, hogy a kereslet csökkentése érdekében további harmonizációt valósítson meg a tagállamok között. A javaslat azt is elismeri, hogy a büntetőjog csak része a keresletcsökkentést célzó válaszlépésnek, és azt az emberkereskedelem elleni irányelvvel összhangban továbbra is oktatási, képzési és tudatosságnövelő tevékenységeknek kell kísérniük.

Az emberkereskedelem összetett bűncselekmény. A probléma megfelelő kezelése érdekében alapvető fontosságú, hogy koherens és megbízható adatokra támaszkodjunk. Más bűnözési területekhez hasonlóan a becslések szerint az emberkereskedelem eseteinek jelentős részét nem jelentik be. Ez az egyik olyan tényező, amely akadályozza az EU-n belüli emberkereskedelem kiterjedésének teljes körű megismerését. Emellett jelentős hiányosságok tapasztalhatók a bejelentett esetekre vonatkozó adatgyűjtésben, és a Bizottság által gyűjtött statisztikákat a jelentéstételi időszakot követően jelentős késedelemmel hozzák nyilvánosságra. E javaslat célja, hogy előírja a tagállamok számára, hogy minden évben gyűjtsék össze és jelentsék a Bizottságnak az emberkereskedelemre vonatkozó adatokat, valamint hogy tovább harmonizálja az adatgyűjtést az adatok minőségének javítása és az adatjelentések közzétételének felgyorsítása érdekében.