ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

emlékeztet arra, hogy az állatállomány szabadon növő növényekkel való ellátásához a természetes környezetre támaszkodó legeltető állattartás rugalmassági és biztonsági tartalékokat mozgósít annak érdekében, hogy függetlenítse magát az éghajlatváltozás kockázataitól. A tenyésztőknek tehát „pufferzónáknak”minősülő területekre van szükségük, amelyeket adott esetben nem használnak minden évben, illetve igen változó intenzitással legeltetnek rajtuk, ám amelyek szezonális szárazság esetén szükségessé válnak; ezek általában fenyéres területek, vizes rétek és erdős területek; a folyamatban lévő éghajlatváltozás növeli az ilyen területek iránti igényt; a legelőterületeknek az első pillérben történő elismerésére szolgáló intézkedés várhatóan elismeri és biztosítja az ezeknek a területeknek a használatával kapcsolatos jogbiztonságot, annak ellenére, hogy a használatra nem kerül sor minden évben és ezt a KAP-dossziék előterjesztésének pillanatában nem is lehet előre látni. A legeltető állattartás ugyanígy az ökoszisztéma-szolgáltatások cseréjével járó agroökológiai gyakorlatokat is kialakít azáltal, hogy kiegészítő jelleggel igénybe vesz más célra használt területeket, például szőlőültetvényeket és gyümölcsösöket, aminek köszönhetően csökkenthető az inputanyagok mennyisége és a gépesített folyamatok alkalmazásának mértéke; az európai politikáknak el kellene ismerniük és ösztönözniük kellene az ilyen gyakorlatokat, illetve jogilag biztonságos megoldásokat kellene találniuk fejlődésük lehetővé tételére, hiszen ilyenkor a tenyésztő egy másik mezőgazdasági termelő által bejelentett területet használ. A legeltető állattartás ugyanígy fejleszt az erdészethez kapcsolódó – úgynevezett erdei legeltetési – gyakorlatokat is, ami kölcsönös előnyökkel jár az erdészettel és a mezőgazdasággal foglalkozó fél számára egyaránt; az európai közpolitikáknak el kell ismerniük és ösztönözniük kell e területek vegyes használatát és ezeket a gyakorlatokat, amelyek bizonyos feltételek mellett különösen előnyösek az erdők tűz elleni védelme és az állattartás éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodása terén, valamint tiszteletben tartják az erdők regenerálódási szükségleteit és az erdészeti termelés igényeit;
25.

elismeri, hogy az intelligens városoknak be kell vonniuk polgáraikat, hogy azok aktívan részt vehessenek helyi környezetük alakításában; az IKT által támogatott, illetve kiegészített, a polgárok igényeihez illeszkedő helyi szolgáltatások biztosításának fontosságát is figyelembe vevő emberi kezdeményezésekkel azonosíthatók és megvalósíthatók olyan intelligens megoldások és kollektív elképzelések, amelyek fejlesztik a városokat és fokozzák fenntarthatóságukat, ezáltal társadalmi tőkét és ellenálló közösségeket építenek, szem előtt tartva ugyanakkor az energiaszegénység kezelését is; e tekintetben hangsúlyozza, hogy át kell hidalni a digitális szakadékot, a polgárok készségeit pedig fejleszteni kell, hogy az intelligens közösségekben ne szigetelődjenek el a kiszolgáltatott helyzetben lévő polgárok és elejét vegyük mindenféle társadalmi kirekesztésnek; fontosnak tartja továbbá, hogy az energiaszegénység leküzdése érdekében az állami szociális lakhatás területén is előmozdítsák az energiahatékonyságot és az innovatív technológiákat;
11.

hozzáteszi, hogy a passzív energia fogalma szoros kapcsolatban áll az éghajlati szempontokkal, és az épületek tágabb értelemben vett szénlábnyomának meghatározásakor is hasznos, és szerves részét képezi a körforgásos gazdaságnak. A helyi és regionális önkormányzatoknak az építési engedélyek kibocsátásakor a sajátos helyi feltételeknek és az épület adottságainak a figyelembevétele mellett ösztönözniük kell a helyi, környezetbarát nyersanyagokból előállított építőanyagok használatát (nád, pellet, szalma, kéreg, kender, fa, ragasztott fa – lehetőség szerint nulla nettó szén-dioxid-kibocsátással), a beton, illetve más hagyományos építőanyagok helyett, amelyek előállítása, beépítése, bontása és újrahasznosítása jelentős CO 2 -kibocsátással jár. Emellett elő kell mozdítaniuk az épületek energiahatékonyságának javítását szolgáló más intézkedéseket is. Ezeket az elképzeléseket be kell építeni a tagállamok által 2020. márciusra kidolgozandó hosszú távú nemzeti felújítási stratégiákba;
javasolja, hogy tanulmányozzák a WHO „Creating age-friendly environments in Europe. A tool for local policy-makers and planners” című, az idősbarát városokról szóló nemzetközi iránymutatását ( 10 ) , különösen annak a helyi szintű politikai döntéshozóknak és tervezőknek szóló eszközét ( 11 ) . Határozottan úgy véli, hogy az akadálymentes és biztonságos fizikai környezet az egész lakosság javát szolgálhatja, és arra kéri a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy a fogyatékossággal élő személyek érdekében mozdítsák elő akadálymentes lakások építését, emellett korszerűsítsék a meglévő infrastruktúrát, és számolják fel a mobilitás és a tömegközlekedési eszközökhöz vagy közintézményekhez való hozzáférés akadályait is;
8.

felhívja a figyelmet arra, hogy szerves kapcsolat van az adózás és a demokrácia között annyiban, hogy a liberális demokráciák történelme szorosan kapcsolódik az adófizetők azon törekvéséhez, hogy elérjék az adóforrások és az adókiadások demokratikus ellenőrzését, amit a „ No taxation without representation ” (képviselet nélkül adót sem fizetünk) szállóige is szemléltet;
8.2.

Az európai vidéki régiók sokasága szenved a népesség és a munkahelyek számának csökkenésétől. Az erdei alapú termékek felé történő elmozdulás – például az építőiparban és az energiatermelésben – a gyéren lakott területeken is munkahelyeket és adóbevételeket teremtene. Ugyanez igaz a tágabb értelemben vett zöld gazdaságra is, ahol az erdők a turizmus, a biológiai sokféleség, a szabadidős tevékenységek és a polgárok jóléte szempontjából is fontos erőforrást jelentenek. Az erdészeti szektor mint – 3,5 milliónál is több munkahellyel – az EU harmadik legnagyobb munkaadója, jelentős hatást gyakorol Európa társadalmi és területi konvergenciájára. Az erdőgazdálkodási stratégiának szem előtt kell tartania az összes erdészeti alapú termék és ökoszisztéma-szolgáltatás fejlesztését is a gazdaság fellendítése és támogatása érdekében.
43.

fontos kiemelni, hogy ha az apák nagyobb mértékben részt vesznek a gyermekgondozásban és a családi életben, a gyermekek jobb kognitív és érzelmi fejlődést érnek el, és fizikai egészségük is jobb. Azok, akik többet foglalkoznak gyermekeikkel, általában elégedettebbek az életükkel, valamint jobb fizikai és mentális egészségről számolnak be. 2015-ben az OECD-országok háromnegyede legalább néhány napnyi, csak az apa által igénybe vehető fizetett szabadságot biztosított, akár az apákra szabott, fizetett szülői szabadság keretében. Az apáknak szóló szülői szabadság a nőkkel szembeni munkahelyi megkülönböztetés csökkentését is elősegítheti;
35.

hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottság által javasolt támogató és nyomonkövetési tevékenységekbe a helyi és regionális szinten nagy számban képviselt ombudsmanokat is be kell vonni. Ezeket a garanciaszervezeteket az információk összegyűjtésébe, valamint a jogállamiság elveinek előmozdítását célzó regionális találkozók és események szervezésébe is be kell vonni;
12.

aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy ha a bővítés nem folytatódik, az közvetlen hatással lehet az EU biztonságára és jólétére is, mivel az összes nyugat-balkáni országot fokozatosan olyan harmadik felek irányába terelheti, amelyek már most is megpróbálják növelni befolyásukat a régióban, ideértve – de nem kizárólagosan – Oroszországot és Kínát is;
21.

nagyra értékeli, hogy egyes régiók és városok már most is kreatív megoldásokat alkalmaznak a tehetségek vonzására és megőrzésére. Egyes intézkedések egyszerűen azt támogatják, hogy a tehetséges emberek az adott régióba/városba települjenek, de olyan, kifinomultabb intézkedések is vannak, melyek transznacionális vállalkozói hálózatok kiépítését célozzák. Az EU-nak támogatnia kell az olyan programokat és kezdeményezéseket, melyek célja, hogy az európai helyi és regionális önkormányzatok többet tanulhassanak egymástól;
11.

emlékeztet arra, hogy az Európai Bizottság nemcsak az előző Kultúra és MEDIA programokon keresztül támogatta a kulturális ágazatot, hanem a kohéziós politikák, a COSME program és a Horizont 2020 program finanszírozása révén is, és arra is felhívja a figyelmet, hogy az Erasmus+ program, az Európai Szociális Alap és az Európai Regionális Fejlesztési Alap is tartalmaz további támogató eszközöket;
35.

ezért sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az idén áprilisban bemutatott, „Competition policy for the digital era”[A digitális kor versenypolitikája] című jelentésben ( 18 ) szereplő javaslatokat korábban nem tárgyalták az éves jelentésben; a következő javaslatokat tartja különösen helytállónak: — az erőfölénnyel rendelkező platformok által az őket érő versenykényszer csökkentése céljából alkalmazott stratégiákat meg kellene tiltani, amennyiben azok a fogyasztó védelme terén nem járnak egyértelműen dokumentált előnyökkel, — az Európai Bizottság által végzett vizsgálatok során kisebb hangsúlyt kellene fektetni a piac meghatározásának elemzésére, és nagyobb figyelmet kellene fordítani a verseny sérülésével kapcsolatos feltételezésekre és a versenyellenes stratégiák azonosítására, — az adatokhoz való hozzáférést, amellyel az erőfölénnyel rendelkezőnek vélt vállalkozás rendelkezik, a versenytársai viszont nem, valamint az adatokhoz való ilyen differenciált hozzáférés tartósságát eseti alapon kell elemezni, — biztosítani kell (i.) az adatok hordozhatóságát, vagyis azt, hogy a felhasználók a valamely platform által velük kapcsolatban összegyűjtött adatokat máshova helyezhessék át; és (ii.) az adatok interoperabilitását, — a rendszerként működő közvetítői infrastruktúrát létrehozó platformokra kellene hárítani a bizonyítási terhét annak, hogy az „önpreferálás”hosszú távon nem eredményezi azt a kirekesztő hatást a termékpiacokon, mint amelyet a 23 európai elektronikus állásbörze által a „Google for Jobs”program ellen benyújtott panaszban állítanak;
40.

úgy véli, hogy a határokon átnyúló programokban kiemelt figyelmet kell fordítani az emberi tényezőre, hogy a keleti partnerországok közötti határvidékek, de az uniós országokkal határos régiók is olyan területek legyenek, melyek előmozdítják az együttműködést és gyakran a megbékélést is. A helyiek közös részvételén alapuló, kisléptékű projektek ( people to people , P2P) – melyek igazgatását le lehetne választani a nagyobb programokétól – nagyon sok embert képesek elérni. Fontos, hogy a P2P projektek minél kevesebb bürokráciával járjanak és minél könnyebben hozzáférhetőek legyenek a potenciális kedvezményezettek (iskolák, kórházak, ifjúsági és egyházi szervezetek stb.) számára, amit az érdekelt felek önrészének csökkentésével lehet elérni. Ha a jövőben jogi személyiséggel rendelkező, állandó struktúrákat szeretnénk kiépíteni, érdemes azt is megvizsgálni, nem lehetne-e létrehozni egy (az ETT-hez hasonló) „Keleti partnerségi területi együttműködési csoportosulást”;
42.

rámutat arra, hogy a Shift2Rail közös vállalkozásnak ennek fejében be kell váltania az ígéreteit: 50 %-kal csökkentenie kell a vasúti rendszerek életciklusköltségeit (az infrastruktúra és a vasúti járművek fejlesztése, üzemeltetése és megújítása); meg kell kétszereznie a vasúti rendszer kapacitását; 50 %-kal növelnie kell a vasúti szolgáltatások pontosságát és megbízhatóságát; meg kell szüntetnie a kölcsönös átjárhatóság és a hatékonyság szempontjából továbbra is fennálló akadályokat; valamint csökkentenie kell az olyan negatív externáliákat, mint a zaj, a rezgések és a kibocsátások, valamint garantálnia kell a teljeskörű akadálymentességet, méghozzá az idevonatkozó hatályos nemzeti jogszabályok teljesítésén túl is;
15.

emlékeztet arra, hogy a Polgármesterek Szövetsége regionális koordinátorai mennyire fontos szerepet játszanak a csatlakozott kis és közepes méretű települések támogatásában mind a kezdeti tervezési szakaszban, mind pedig az intézkedések összeírása, végrehajtása és nyomon követése során. Emlékeztet továbbá a támogatók, vagyis a Polgármesterek Szövetségéhez való csatlakozást elősegítő támogató szervezetek jelentőségére is, amelyek közvetítő szerepet töltenek be és népszerűsítik a Szövetséget. Ennélfogva kéri az Európai Bizottságot, hogy támogassa a koordinátorokat és emelje ki a támogatók szerepét, biztosítandó, hogy szerepük hosszú távon is fenntartható legyen;
55.

osztozik abban a felfogásban, hogy az európai adatstratégia középpontjában most is és a jövőben is az embernek kell állnia; a digitális politika feladata ezért az, hogy folyamatosan figyelje a kiváltott hatásokat, mérlegelje a fejlesztések előnyeit és hátrányait, és szükség esetén vállaljon irányadó szerepet;
16.

utal arra, hogy azok, akik önkormányzati struktúrákat ejtettek foglyul, a humánerőforrás-politikát is hatékony eszközként alkalmazzák, különösen ott, ahol kevés a jó munkahely, ami igen gyakori az érintett területeken. A települési közigazgatás új alkalmazottjai és a helyi állami vállalatok munkavállalói gyakran a vezetők saját rokonságából, illetve politikai vagy üzleti „barátaik” családjából kerülnek ki. Szerephez jutnak a képviseleti szervek ellenzéki tagjai, azok házastársai és közeli hozzátartozói is. Ennek kapcsán gyakran a közigazgatás jogellenes átszervezésére is sor kerül a lojálisok „jó munkájának” megjutalmazása érdekében;
8.

támogatja, hogy az esélyegyenlőségi minisztereknek legyenek hivatalos üléseik az EU Tanácsában, valamint azt, hogy a Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács (EPSCO Tanács) elnevezésébe kerüljön be az „egyenlőség” kifejezés is, amint az az elnökségi trió Németország, Portugália és Szlovénia által aláírt, a nemek közötti egyenlőségről szóló nyilatkozatának hetedik javaslatában is szerepel;
Referenciaszövegek:

Annual report on European SMEs. [Éves jelentés az európai kkv-król.] Research & Development and Innovation by SMEs [A kkv-k által végzett kutatás, fejlesztés és innováció] A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának Kkv-stratégia a fenntartható és digitális Európáért (COM(2020) 103 final)
44.

felhívja a figyelmet arra, hogy hosszú távon a hidrogén/e-üzemanyagok iránti kereslet jelentős részét valószínűleg a nagyon jó megújuló erőforrásokkal rendelkező régiókból származó importtal elégítik majd ki. Ebben az esetben az importált hidrogénre/e-üzemanyagokra ugyanolyan szigorú fenntarthatósági kritériumokat kell alkalmazni. Ajánlja, hogy a zöld hidrogénre vonatkozó, szorgalmazott ütemtervben vegyék figyelembe a zöld hidrogén/e-üzemanyagok harmadik országokbeli előállítását és az EU-ba történő szállítást. Az RB arra is ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy a nemzetközi tiszta hidrogénalapú gazdaság összehangolt, a zöld hidrogénre összpontosító fejlesztésének támogatása érdekében már korai szakaszban alakítson ki együttműködést a potenciális exportáló országokkal, de más importáló országokkal (pl. Japánnal) is. Ezt ki kell egészíteni a megfelelő nemzetközi kezdeményezések – például a tiszta energiáról szóló miniszteri találkozók keretében megvalósuló hidrogénkezdeményezés és az Innovációs küldetés – megerősítésével. Az európai hidrogénvölgyek partnerségéhez hasonlóan ebbe is be kell vonni a helyi és regionális önkormányzatokat.
megismétli, hogy „a kultúra az EU nemzetközi kapcsolatainak középpontjában kell hogy álljon”, továbbá hogy „alternatív formák és megközelítések alakultak ki” a nemzetközi diplomáciában, és „ezek között van a kulturális diplomácia” ( 2 ) . Felveti továbbá, hogy az európai kulturális diplomáciának Európa és tagállamai, valamint helyi és regionális önkormányzatai népszerűsítésére kell összpontosítania, többek között oktatási és kulturális csereprogramok révén, a nyilvánosság és a harmadik országok megszólításával, egyértelműen törekedve az Európáról és tagállamairól, valamint régióiról alkotott pozitív kép előmozdítására, amely a társadalmi kohéziót és a párbeszédet erősítő identitásforrás lehet. Ahhoz, hogy Európa megőrizhesse vezető szerepét a kultúra különféle kifejezési formái terén a Covid19 utáni időszakban is, paradigmaváltásra van szükség, amelynek során jobban tudatosítanunk kell magunkban, hogy mivel rendelkezünk most, és mit kell előmozdítanunk alternatív és virtuális eszközök révén is, de mindenekelőtt azt, hogy milyen kreatív potenciál és más ágazatokkal való együttműködési képesség (termékeny kölcsönhatás) rejlik minden művészeti és kulturális ágazatban. A Covid19-világjárvány megértette velünk, milyen fontos az EU kulturális diplomáciájának megerősítése és fejlesztése, valamint az, hogy képesek legyünk versenyezni a nagyobb kínálattal és innovációval a globális színtéren, ahol új hatalmak jelennek meg kulturális szinten is. A Covid19-járvány miatt előállt helyzet rámutatott, milyen fontos a hálózatépítés és az alkotói körök előmozdítása az előadóművészet, a cirkusz, de még a kiállítások területén is, hogy a helyi és regionális határokon túl is meg lehessen osztani a projekteket. Ehhez minden művészeti alágazat számára ki kell alakítani egy hálózatot annak érdekében, hogy 2022-ben megkezdődhessenek a turnék és a vándorelőadások;
24.

úgy véli, hogy az új technológiai megoldások bevezetését a szükséges ismeretek és készségek hiánya is akadályozza a hatóságok szintjén, amelyek számára hasznos lehet a digitális eszközök használata. Ezért hasznos először is számba venni a helyi és regionális önkormányzatoknál meglévő digitális kompetenciákat, majd feltárni az egyes önkormányzatokon belül, valamint azokat összehasonlítva megmutatkozó technológiai hiányosságokat, majd ennek alapján meghatározni az igényeket, különbséget téve a folyamat és a technikai megoldás között. Ezenkívül biztosítani kell a különböző adatállományok és adatbankok egymás közötti kompatibilitását (interoperabilitását) is;
37.

rámutat arra, hogy a hatékonyság szempontjából kulcsfontosságú a tömegközlekedés térbeli, szervezeti és díjszabási integrációja. Ez különösen fontos a nagyvárosi területeken, a fővárosok térségében és a nagyobb városi agglomerációkban, amelyekben az ingázás, a városon belüli, elővárosi és helyi közlekedés, valamint a távolsági közlekedés egyidejűleg van jelen, de a vidéki térségekben is, ahol épp a tömegközlekedési járatok sűrűsége jelenthet problémát. Az integráció azt jelenti, hogy az egyazon nagyvárosi régión belül működő különböző tömegközlekedési vállalatok, köztük a vasúttársaságok is, közös árképzési rendszert alkalmaznak, és jobb köztük az interoperabilitás. Az integráció magában foglalja a környezetbarát mobilitást és azt is, hogy a tömegközlekedési eszközök megállói könnyen megközelíthetőek legyenek a gépjárművel nem rendelkező emberek számára is, illetve hogy a kevésbé sűrűn beépített elővárosokban a vasúti megállók könnyen megközelíthetőek legyenek autóval;
ismét hangsúlyozza, hogy bár az innováció fontos szerepet játszik egy fenntarthatóbb és reziliensebb Európa kialakításában, a költséghatékony és klímasemleges Európa megvalósítására irányuló technikai megoldások széles skálája már most elérhető a piacon, és ezeket fel is kellene használni – egyes tanulmányok szerint például a jelenlegi technológiákkal a szén-dioxid-kibocsátás akár 86 %-kal ( 11 ) is csökkenthető egy összekapcsolt energetikai rendszer keretében, és további erőfeszítéseket szorgalmaz az idevonatkozó kutatás és fejlesztés területén; a megoldásokat és bevált gyakorlatokat könnyen hozzáférhetővé kellene tenni a helyi és regionális önkormányzatok számára az európai éghajlati paktumon keresztül, előmozdítandó a társaktól való tanulást és az EU egészére kiterjedő együttműködést;
41.

megjegyzi, hogy az öregedés nemcsak kihívást jelent a rendszerek fenntarthatósága szempontjából, hanem lehetőségeket is nyit új gazdasági tevékenységek előtt. Az idősek a szolgáltatások független és aktív fogyasztóiként és társadalmi szereplőkként is jelentősen hozzájárulhatnak a gazdasági növekedéshez. A munkával töltött életszakasz meghosszabbítása szempontjából fontos az idősebb munkavállalók meglévő készségeinek kiaknázása és szakmai készségeinek fejlesztése. Az egészséges időskort egészségfejlesztési, betegségmegelőzési és az elmagányosodás elleni intézkedésekkel kell támogatni; annak biztosítása érdekében pedig, hogy a hosszabb élettartam a munkával töltött életszakasz meghosszabbodásához is vezessen, javítani kell a munkahelyi jóllétet, az egészséget és a munkabírást is. A megfizethető és minőségi tartós ápoláshoz való hozzáférés biztosítása alapvetően fontos az idősek emberhez méltó életének támogatásához. A tartós ápolás-gondozás iránti igény késleltetéséhez és lerövidítéséhez javítani kell az idősek cselekvőképességét, megelőzési célú szolgáltatásokat kell nyújtani, és a tevékeny időskort szolgáló intézkedéseket kell hozni. Meg kell előzni a szegénységet a nyugdíjasok körében. Ez legjobban a nyugdíjak megfelelő szintjének, azaz annak biztosításával érhető el, hogy mindenkinek joga legyen időskorában annyi forráshoz, amennyiből méltó életet élhet. Ehhez figyelembe kell venni a nemek közötti jelentős nyugdíjszakadékot is. Fontos, hogy az Európai Bizottság közzétegye a demográfiai változások hatásairól szóló jelentést és az idősödésről szóló zöld könyvet;
1.

utal arra, hogy 2020-ban a Covid19-világjárványban Európában és a világ más részein számos ember megbetegedett vagy életét vesztette, s emellett a válságnak olyan, súlyos gazdasági és szociális következményei is vannak, amelyek mértéke egyelőre beláthatatlan. A vírus rohamos terjedése növelte az egészségügyre, az egészségügyi létesítményekre és a szociális szolgálatokra nehezedő nyomást, és az orvosok, ápolók munkaterhelése is drasztikusan megemelkedett. Ehhez járul még, hogy fel kell készülni újabb hullámokra is;
25.

javasolja, hogy könnyebben hozzá lehessen férni a felhasznált forrásokhoz, és azok legyenek átláthatóbbak. Az összes mutató (és így a végleges index) kiszámításához használt adatállományoknak, valamint a kiszámításukhoz használt képletnek vagy eszköznek is rendelkezésre kell állniuk annak érdekében, hogy a kutatók reprodukálhassák az elért eredményeket, és észrevételeikkel ők is javíthassák a RIS-t. A nagyobb átláthatóság érdekében fontos lenne tudni, hogy mely konkrét felmérésekből származnak a „regionális közösségi innovációs felmérés (CIS) adatai”, vagy hogy kifejezetten a RIS elkészítésére kidolgozott felmérésekről van-e szó. A „regionális statisztikák” használata esetén is fel kellene tüntetni a forrásokat;
32.

egyetért azzal, hogy Európának ki kell használnia a méretgazdaságosság, a megvalósítás üteme és a hatókör nyújtotta lehetőségeket, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a régiók szerepe nem csupán a helyi adottságokon alapuló innovációk számára, hanem az „együttműködő régiók” számára is teret biztosít, hogy az európai kompetenciák gazdag választéka az Európán kívüli, nagyobb vállalatokkal szemben is versenyképes, régióközi értéklánccá állhasson össze; kéri az Európai Bizottságot, hogy továbbra is tegye lehetővé a régióközi értéklánc terén történő együttműködést a régióközi ipari demonstrációs példákra irányuló források biztosítása révén;