BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA amely a következő dokumentumot kíséri: A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a komplex digitális vevődekóderek környezettudatos tervezésének önkéntes rendszeréről /* SWD/2012/0392 final */





BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA amely a következő dokumentumot kíséri: A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a komplex digitális vevődekóderek környezettudatos tervezésének önkéntes rendszeréről 1. Háttér A környezettudatos tervezést szabályozó 2009/125/EK irányelv (a továbbiakban: keretirányelv) meghatározza az energiával kapcsolatos termékek környezettudatos tervezésére vonatkozó kritériumok megállapításának keretét. Az energiával kapcsolatos termékekre, illetve e termékek egy meghatározott csoportjára akkor kell vagy végrehajtási intézkedések, vagy önszabályozás útján megállapítani a környezettudatos tervezés követelményeit, ha a kérdéses termékből vagy termékekből nagy mennyiségeket értékesítenek, jelentős a környezeti hatásuk, és a környezeti hatás szempontjából jelentős javítási potenciál rejlik bennük (15. cikk). Ezeket a kritériumokat a kábeltelevíziós szolgáltatások vételét szolgáló komplex digitális vevődekóderek (KDVD-k) maradéktalanul teljesítik. Bár az előrejelzések szerint az üzemelő KDVD-k száma 2010-ben várhatóan körülbelül 82 millió darabban stabilizálódni fog, majd 2015 után csökkenésnek indulva 2020-ig 41 millióra esik vissza, az összes készülék teljes energiafogyasztása még így is jelentős marad, mert a piacon egyre nagyobb teret nyernek azok a szolgáltatások, amelyek több funkcionalitást, és így nagyobb energiamennyiséget igényelnek. 2. Módszer a környezettudatos tervezés követelményeinek megállapítására, illetve az önszabályozás elismerésére A környezettudatos tervezésre vonatkozó végrehajtási rendelet, illetve önszabályozást megvalósító intézkedés kidolgozása és a kapcsolódó hatásvizsgálat elvégzése négy lépésben történt: Az első lépésben – a keretirányelv I. mellékletében a környezettudatos tervezésre vonatkozóan meghatározott paraméterek figyelembevételével – megvizsgáltuk, hogy teljesülnek-e a keretirányelv 15. cikke (2) bekezdésének a)–c) pontjában a környezettudatos tervezés követelményeit megállapító végrehajtási intézkedés, illetve önszabályozást megvalósító intézkedés elfogadására előírt feltételek. A második lépésben – a keretirányelv 15. cikkének (2) bekezdése alapján – számba vettük a kapcsolódó európai uniós kezdeményezéseket, a piaci erőket és a piacon beszerezhető, működési szempontból hasonló készülékek környezetvédelmi jellemzői között mutatkozó különbségeket. A harmadik lépésben meghatároztuk a szakpolitikai fellépés célkitűzéseit: a célkitűzések kívánatos terjedelmét, a teljesítésük érdekében igénybe vehető lehetőségeket, valamint – a keretirányelv VII., illetve VIII. mellékletével összhangban – a végrehajtási rendelet, illetve az önszabályozást megvalósító intézkedés fontosabb tartalmi elemeit. A negyedik lépésben – a keretirányelv 15. cikkének (5) bekezdése által a végrehajtási intézkedésekkel szemben támasztott kritériumok alapján – értékeltük a környezet és a fogyasztók szempontjából az intézkedés környezeti, gazdasági és társadalmi hatásait. 3. Az eredmények összefoglalása 3.1. Első lépés: A végrehajtási intézkedés, illetve önszabályozás jogalapja: a keretirányelv 15. cikkében és VIII. mellékletében előírt kritériumok teljesülése A környezettudatos tervezés követelményeit megállapító végrehajtási intézkedés, illetve önszabályozást megvalósító intézkedés elfogadására vonatkozóan a keretirányelv 15. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételek teljesülésének vizsgálata céljából a Bizottság a keretirányelv 15. cikke (4) bekezdésének a) pontjában, valamint II. mellékletében foglalt rendelkezéseknek megfelelően műszaki, környezeti és gazdasági szempontú vizsgálatokat (a továbbiakban: előkészítő vizsgálat) végzett a KDVD-kkel kapcsolatban.[1] A keretirányelv 15. cikkének (2) bekezdésében előírt kritériumokkal kapcsolatban az előkészítő vizsgálat keretében megállapítást nyert, hogy a legfontosabb környezetvédelmi jellemző a használat során elfogyasztott villamos energia mennyisége. A vizsgálat az EU-ra vonatkozóan a következő adatokat állapította meg: 15. cikk (2) bek. a) pont: || Eladások éves száma az EU-n belül || 2010-ben 59 millió 2015-ben 20 millió 2020-ban 10 millió 15. cikk (2) bek. b) pont: || Környezeti hatás, különösen a használat közben elfogyasztott villamos energia mennyisége || 10 TWh 2010-ben 21 TWh 2015-ben 11 TWh 2020-ban 15. cikk (2) bek. c) pont: || Javítási potenciál a villamosenergia-fogyasztás területén || Max. 60% Az eladott mintegy évi 60 millió készülék jóval nagyobb a keretirányelvben indikatív jelleggel megjelölt 200 000 darabnál. A KDVD-k által 2010-ben az EU 27 tagállamában elfogyasztott villamos energia mennyisége körülbelül Izland energiafogyasztásával egyezett meg. Bár 2020-re a készülékállomány csökkenni fog, az energiafogyasztás változatlan szinten marad, mert az új funkciók több energiát fognak igényelni. Feltételezve, hogy az átlagos tipikus energiafogyasztás[2] 50%-kal javul, a KDVD-k éves villamosenergia-fogyasztása 2015-ben (amikor e készülékek összesített villamosenergia-fogyasztása eléri maximumát) évente körülbelül 7 TWh-val, azaz nagyjából Luxemburg éves villamosenergia-fogyasztásának megfelelő mennyiséggel fog csökkenni, és jelentősnek tekinthető. További jelentős környezeti hatás a hulladékkeletkezés, amely a hulladékpolitika körébe tartozik.[3] A környezeti hatásokkal kapcsolatos javítási potenciálnak köszönhetően csökkenthető a teljes életciklus során jelentkező költség (költséghatékonyság), miközben a vételár nem nő jelentősen, hiszen a javulás olyan műszaki megoldásokkal is elérhető, amelyek nem okoznak komoly többletköltségeket. 3.2. Második lépés: A meglévő kezdeményezések és a piaci erők képessége a probléma megoldására A keretirányelv 15. cikkének (2) bekezdésével, valamint 15. cikke (4) bekezdésének c) pontjával összhangban áttekintettük a kapcsolódó európai uniós és nemzeti környezetvédelmi szabályozást, valamint a kapcsolódó európai uniós és tagállami szintű kezdeményezéseket. Emellett elemeztük a kedvezőbb környezetvédelmi jellemzőkkel rendelkező technológiák piaci elterjedését akadályozó tényezőket is. Több körülmény is szerepet játszik abban, hogy miért nem képesek a piaci erők önmagukban biztosítani az energiafelhasználás hatásfokát javító költséghatékony megoldások kellő elterjedését. A KDVD-k túlnyomó többségét nem a felhasználó vásárolja meg (aki viszont az áramszámlát fizeti), hanem a televíziós szolgáltatók a szolgáltatásuk részeként adják át őket a fogyasztóknak (megosztott ösztönzés). Ezért a gyártók nem kellőképpen érdekeltek a KDVD-k környezetvédelmi jellemzőinek és különösen energiafogyasztásának optimalizálásában. A szóban forgó termékek környezetvédelmi jellemzőinek javítására több európai uniós (a környezettudatos tervezést szabályozó 1275/2008/EK rendelet, a digitális televíziós szolgáltatásokra vonatkozó magatartási kódex), illetve tagállami szintű kezdeményezés is történt, ezek azonban csak korlátozott hatást képesek kifejteni. Ezért – jogalkotás útján vagy anélkül – a keretirányelv alapján további EU-szintű intézkedéseket kell tenni. Az első és a második lépés következtetései Az első és a második lépésben végrehajtott elemzés alapján a következő megállapítások fogalmazhatók meg: – a KDVD-ket jelentős mennyiségekben értékesítik a kereskedelmi forgalomban az EU-ban, – a KDVD-knek jelentős a környezeti hatásuk, és legfontosabb környezetvédelmi jellemzőjük a villamosenergia-fogyasztás, – komoly lehetőségek vannak a villamosenergia-fogyasztás költséghatékony csökkentésére, – az Európai Unió és a tagállamok szintjén megtett kezdeményezések, illetve a piaci erők önmagukban nem képesek kielégítő mértékben biztosítani az energiafogyasztás csökkentése területén meglévő potenciál megvalósulását. Megállapítható tehát, hogy teljesülnek a keretirányelv 15. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételek, ezért a keretirányelv 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően a KDVD-k környezettudatos tervezését vagy végrehajtási intézkedés, vagy önszabályozás útján szabályozni kell. 3.3. Harmadik lépés: Célkitűzések, az intézkedések terjedelme A keretirányelv II. melléklete értelmében a KDVD-k villamosenergia-fogyasztásának csökkentését célzó intézkedések kívánatos terjedelmét annak elemzése alapján kell meghatározni, hogy teljes termékciklusát tekintve melyik termék jelenti a végfelhasználó számára a legkisebb költséget. Az eredmények tükröződnek a megvizsgált választási lehetőségek kapcsán kitűzött célokban. Az elérni kívánt hatáshoz szükséges piaci átalakulások előidézése érdekében különböző lehetőségeket vizsgáltunk meg, melyek között a beavatkozás mellőzése, az önszabályozás, az energiafogyasztás címkézése és a környezettudatos tervezés követelményeinek rendelettel történő meghatározása egyaránt szerepelt. A hatásvizsgálat ugyanakkor a környezettudatos tervezés követelményeit megállapító rendelet és a Digitális Átjárhatósági Fórum által a KDVD-k energiahatékonyságának növelése érdekében előterjesztett önkéntes megállapodás összehasonlítására összpontosított. Az önkéntes megállapodásoknak, illetve az önszabályozás más módjainak a keretirányelv szerint akkor van helye, ha jelentős eredmény elérésére törekszenek a környezeti hatások javulásában, és kimutatható, hogy a szakpolitikai célkitűzések teljesítését gyorsabban vagy olcsóbban biztosítják, mint a kötelező követelmények bevezetése. Ha ezek a feltételek teljesülnek, akkor ezt a lehetőséget kell előnyben részesíteni (lásd a keretirányelv (18) preambulumbekezdését). Az önkéntes megállapodásokra (önszabályozásra) irányuló javaslatokat a Bizottság akkor ismeri el a szabályozás elfogadható alternatívájaként, ha a keretirányelv VIII. mellékletében megállapított kritériumok értékelése – a konzultációs fórum visszajelzéseit is figyelembe véve – kedvező eredményt hoz (17. cikk). 3.4. Negyedik lépés: A környezeti, a gazdasági és a társadalmi hatások elemzése A hatásvizsgálat keretében összehasonlítottuk egy esetleges rendelet és az önkéntes megállapodás hatásait. A két lehetőséget a keretirányelv 15. cikkének (5) bekezdésében foglalt kritériumok és a gyártókra, közöttük is különösen a kis- és középvállalkozásokra gyakorolt hatások figyelembevételével elemeztük. A lehetőségek intenzitásának foka attól függ, hogy a követelmények mennyire szigorúak, milyen időütemezés szerint kerülnek bevezetésre, a piac mely részére terjednek ki, és ellenőrzésük milyen nyomonkövetési intézkedések útján történik. Emellett, az irányelv rendelkezéseinek megfelelően, a javasolt önkéntes megállapodást a VIII. mellékletben foglalt kritériumok alapján is megvizsgáltuk. – Második lehetőség: Az önkéntes megállapodás két szakaszban (2010 júliusától, illetve 2013 júliusától fogva) tűz ki célértékeket a KDVD-k energiafogyasztására, lényegében az előkészítő vizsgálat ajánlásának megfelelő szinteken. A célértékeket az önkéntes megállapodás minden egyes aláírójának az általa forgalomba hozott, illetve használatba vett termékek 90%-a esetében kell teljesítenie. – Harmadik lehetőség: A környezettudatos tervezés kötelező követelményei három szakaszban (2011 júliusában, 2012 júliusában, illetve 2014 januárjában) kerülnek bevezetésre. 2010 júliusától 2020 decemberéig a forgalomba hozott termékek esetében a következő halmozott megtakarítások várhatók a villamosenergia-fogyasztásban, a költségekben, illetve a szén-dioxid-kibocsátásban: || Halmozott villamosenergia-fogyasztás (TWh) || Halmozott megtakarítás a villamosenergia-fogyasztásban (TWh) || Halmozott megtakarítás a villamosenergia-fogyasztás költségében[4] (milliárd EUR) || Halmozott megtakarítás a szén-dioxid-kibocsátásban[5] (millió tonna) Beavatkozás nélkül (alapforgatókönyv) || 159 || – || – || – Második lehetőség || 115 || 44 || 6 || 21 Harmadik lehetőség || 114 || 45 || 6,2 || 21 A fenti táblázatból kitűnik, hogy az önkéntességen és a kötelező előírásokon alapuló megoldás között csak elhanyagolható mértékű különbség van. A következő táblázat összefoglalja és a második (önkéntes megállapodás) és a harmadik (kötelező szabályok) lehetőség előnyeit egy 1-től (csekély) 4-ig (nagy) terjedő skálán értékeli az alapforgatókönyvhöz képest. || Gazdasági hatás (költségek) || Környezeti hatás (megtakarítás a villamosenergia-fogyasztásban, a szén-dioxid-kibocsátásban, az energiaköltségben) || Társadalmi hatás (munkahelyek megszűnésének kockázata a kkv-knál) || Javítási potenciál közép- és hosszú távon Második lehetőség (önkéntes megállapodás) || 1 || 3 || 1 || 4 Harmadik lehetőség (szabályozás rendelettel) || 2 || 3 || 1 || 2 Megállapítható, hogy a második lehetőség némileg kisebb ráfordítást igényel a tagállamok (mivel az ellenőrzés, illetve a nyomon követés terhei a vállalkozásokra hárulnak), illetve az ipar részéről (mert az önkéntes megállapodás nem igényli a termékek teljes újratervezését, a készülékállomány 10%-a esetében mellőzhető a követelmények teljesítése). Rendkívül fontos, hogy a második lehetőség nagyon kedvező a követelmények továbbfejlesztése szempontjából. A harmadik és a negyedik lépés következtetései A fenti lehetőségek összehasonlítása, valamint a második lehetőségnek a VIII. melléklet követelményei alapján végrehajtott értékelése alapján megállapítható, hogy a legkedvezőbb megoldás az önkéntes megállapodás létrehozásának támogatása. Az önkéntes megállapodásnak köszönhetően: – költséghatékony módon csökken a villamosenergia-fogyasztás: az alapforgatókönyvvel szemben 2016-ig 6,5 TWh megtakarítás érhető el, ami 884 millió EUR költségmegtakarítást eredményez és 2,6 millió tonna elkerült szén-dioxid-kibocsátásnak felel meg, – teljesülnek a 2009/125/EK irányelvben és különösen annak (18) preambulumbekezdésében és VIII. mellékletében foglalt követelmények, – a tervezési követelmények gyorsabban hatályba lépnek és kevesebb ráfordítást igényelnek, mint közvetlen szabályozás esetén, – a felálló rendszer összhangban lesz a jelenlegi szakpolitikai eszköztárral és jól kiegészíti azt, – kiküszöbölődnek a piaci hiányosságok, és javul a belső piac működése, – nem jelentkeznek jelentős terhek a gyártóknál és a kiskereskedelemben, – a beszerzési költségek jelentéktelen mértékben vagy egyáltalán nem emelkednek, és ez is eltörpül a termék használata közben megtakarítható energiafogyasztás mellett, – nem sérül a jogalkotó által e célra adott felhatalmazás, – nem sérül az ipar versenyképessége és a foglalkoztatás, különös tekintettel a kkv-kra, tekintve, hogy a termékek újratervezése és újbóli bevizsgálása abszolút értékben kis költségráfordítással megoldható, – a szakpolitikai célok rugalmas módon, a jobb szabályozás követelményeihez is igazodva teljesülnek, – a szolgáltatók részvétele közép- és hosszú távon lehetőséget teremt a KDVD-k energiafogyasztásának jelentős csökkentésére. 4. Nyomon követés és értékelés A nyomon követés és az adatszolgáltatás folyamata a következő elemekből áll: – Az operatív bizottság figyelemmel kíséri az önkéntes megállapodás végrehajtását és eredményességét és meghatározza a részletszabályokat, például kiválasztja azt a független külső ellenőrt, aki összegyűjti az aláíróktól az adatokat, és összesítve továbbítja őket a Bizottságnak. – Az aláírók egy független külső személyen keresztül éves rendszerességgel adatokat szolgáltatnak a Bizottságnak. – A Bizottság az önkéntes megállapodás révén elért eredmények számbavétele és ellenőrzése céljából évente konzultál a konzultációs fórummal. – A Bizottság az energiával kapcsolatos termékek környezettudatos tervezésével foglalkozó bizottság közreműködésével megállapítja, hogy teljesülnek-e az önkéntes megállapodás célkitűzései. – Ha a Bizottság úgy látja, hogy az önkéntes megállapodás nem hozta meg a várt hatást, akkor megfontolja a rendeletjavaslat előterjesztésének lehetőségét. [1] EuP előkészítő tanulmány: „18. ütem: Komplex digitális vevődekóderek”, Bio Intelligence Service S.A.S., Franciaország, zárójelentés, 2008 december. A vonatkozó dokumentumok az Energiaügyi Főigazgatóság környezettudatos tervezéssel foglalkozó internetes oldalain tekinthetők meg: http://ec.europa.eu/energy/efficiency/studies/ecodesign_en.htm. [2] A számítógépek energiahatékonyságának vizsgálatára és összehasonlítására alkalmazott módszer, amely egy adott termék normál üzemmódban, egy reprezentatív időtartamon át történő működtetése során tipikusan elfogyasztott villamos energia mennyiségén alapul. [3] Az Európai Parlament és a Tanács 2002/96/EK irányelve (2003. január 27.) az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól, HL L 37., 2003.2.13., 24. o. [4] Feltételezés: 0,136 EUR/kWh. [5] Feltételezés: 0,4 kg CO2/kWh.