HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 79/7

Kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

2014/C 79/07

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

A TANÁCS 510/2006/EK RENDELETE

a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról (2)

„UPPLANDSKUBB”

EK-sz.: SE-PDO-0005-01084-10.01.2013

OFJ ( ) OEM ( X )

1. Elnevezés

„Upplandskubb”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Svédország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

2.4. osztály: Kenyér, péksütemények, cukrászsütemények és egyéb pékáru

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A termék az „Upplandskubb” nevet viselő kenyérfajta.

Az „Upplandskubb” kézműves kenyér, amelynek színe a mézeskalácsbarnától a szürkésbarnáig terjed. Az „Upplandskubb” kenyeret 16–23 cm átmérőjű hengerformára sütik, és hosszában negyedekre darabolva értékesítik. A negyed kenyér tehát hozzávetőleg kilencven fokos szöget bezáró körcikknek felel meg. Az értékesítésre felkínált kenyér hossza/magassága eltérő lehet. A kenyérnek nincs ropogós héja. Lekerekített széle viszonylag sima, felszíne puha.

A kenyér bélzete finom és tömör állagú, belseje szilárd, enyhén ragadós, kisméretű hézagok találhatók benne. Állaga szemcsés és morzsálódó. Sűrű, közepesen erős utóízű kenyér.

Aroma: enyhén-közepesen intenzív, enyhén édes-savanyú, rozsra emlékeztető, szirupos jegyekkel és élesztős, enyhén karamellizált ízzel jellemzett.

Íz: édeskés, tiszta szirupos és magvas jegyekkel, határozottan rozsos ízzel és enyhén kesernyés utóízzel jellemezhető. Só- és savtartalma alacsony.

Friss és fagyasztott formában is értékesíthető.

3.3. Nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

A rozslisztet Uppland területén, helyben termesztett rozsból kell előállítani. A rozslisztet malomköves és hengeres őrléssel is előállíthatják. A lisztnek teljes kiőrlésű, durva szemcséjű őrleménynek kell lennie, amely a rozsszem valamennyi részét, tehát a magot, a csírát és a pergamenhéjat is tartalmazza. A lisztet nem szabad átszitálni.

A búzalisztet Uppland területén, helyben termesztett búzából kell előállítani. A búzalisztet malomköves és hengeres őrléssel is előállíthatják. Az őrlemény átszitált vagy átszitálatlan formában is felhasználható.

A szirupnak hagyományosan világos- vagy sötétbarna színűnek kell lennie. Az „Upplandskubb” előállítása során nem használható másfajta szirup, például kenyérszirup, fekete szirup, sütőszirup vagy fehér szirup.

A liszt B-vitaminnal dúsítható.

Adalékanyagként aszkorbinsav (E300) használata engedélyezett.

Ezek a korlátozások lehetővé teszik, hogy a kenyér megőrizze hagyományos minőségét.

3.4. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében)

—

3.5. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

A terméket a meghatározott földrajzi területen kell előállítani. A kenyeret forró vízfürdőbe állított, henger alakú edényben sütik meg.

3.6. A szeletelésre, az aprításra, a csomagolásra stb. vonatkozó egyedi szabályok

Az „Upplandskubb” kenyér eredetét a földrajzi területet jelölő címkével vagy más jelzéssel kell szavatolni. A kenyér feldarabolása és csomagolása a földrajzi területen kívül is elvégezhető. Az egész kenyér feldarabolásával nyert „Upplandskubb” kenyeret – például a nedvességtartalom csökkenése miatt bekövetkező minőségromlás elkerülése érdekében – haladéktalanul be kell csomagolni.

3.7. A címkézésre vonatkozó egyedi szabályok

Az „Upplandskubb” feliratot tartalmazó címkén az alábbi elemeket kell feltüntetni:

Az „Upplandskubb” kifejezést

A hivatalos uniós oltalom alatt álló eredetmegjelölést (OEM)

A sütés – és adott esetben a fagyasztás – dátumát

Az előállító nevét és kapcsolattartási adatait

A csomagoláson márkanevek is feltüntethetők, azzal a feltétellel, hogy nem dicsérő jellegűek, és nem alkalmasak a vásárlók megtévesztésére.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

Az „Upplandskubb” kenyeret Uppland tartomány földrajzi területén állítják elő. Uppland tartomány Svédország keleti részén található. Területe 12 738 km2.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

5.1. A földrajzi terület sajátosságai

Uppland földrajzi területe enyhén lankás síkság. A terület középső részét termékeny agyagos, a magasabban fekvő területeket pedig morénás talaj borítja. A táj sajátos jellemzői az ózok, például az Uppsala-óz és a Stockholm-óz, amelyek a belföldi jégtakaró olvadása során alakultak ki.

A Svéd Meteorológiai és Vízügyi Intézet a következő összefoglalót készítette Uppland területének éghajlatáról:

„Svédországban Öland és Gotland mellett Uppland tartományra jellemző a legkisebb magasságkülönbség; a terület legmagasabb pontja mindössze 113 méterrel emelkedik a tengerszint fölé. Ez azt jelenti, hogy a hőmérsékletet csaknem teljes mértékben a tengertől való, keleti irányú távolság, és részben a Mälaren-tótól való, déli irányú távolság határozza meg. Az év leghidegebb hónapjaiban az átlaghőmérséklet a stockholmi szigetvilág legkülső szigetein a februárban jellemző – 3 °C és a tartomány középső-északi részein a januárban jellemző – 5 °C között változik. A legmelegebb hónap a július: átlaghőmérséklete gyakorlatilag az egész országban 16 °C körül van. A leghidegebb, 15,5 °C az északkeleti part menti szigeteken, a legmelegebb, 17 °C Stockholm központjában van. Az éves mért csapadékmennyiség a szárazföldtől legmesszebb található szigeteken a legalacsonyabb (450 mm), azonban a legcsapadékosabb, az északkeleti parttól valamivel beljebb található szárazföldi területeken akár 650 mm-ig is emelkedhet.”

A mezőgazdaság a geológiai jellemzőkkel, a domborzattal, a talajtípusokkal és a terület éghajlatával összhangban alakult ki.

Upplandban a középkor óta jelentős a rozstermesztés. 1570 körül a gabonatermő terület 33–50 százalékán termesztettek rozst, néhány területen pedig ez az arány meghaladta az 50 százalékot. A búzatermesztés később kezdődött. A 19. század elején a terület teljes megművelt földterületének 10–20 százalékán termesztettek búzát, borsót, zabot és kevert gabonát.

Az „Upplandskubb” kenyérre jellemző, hogy a földrajzi területről származó rozsból és búzából készül, amelyet sziruppal, vízzel és élesztővel kevernek össze, majd tésztává gyúrnak, és hosszú ideig hideg helyen kelesztenek. A sütőedényt ezt követően vízfürdőbe állítják, fedővel lefedik, és a kenyeret hosszú ideig sütik. A kenyeret nem sütőben készítik. Az „Upplandskubb” kenyeret henger alakú sütőedényben, fedővel lefedve kell sütni. Erre a célra hagyományosan fedővel ellátott, henger alakú sütőedényt, tejesüveget, tejeskancsót vagy tejeskannát használtak. A sütőedény űrtartalma 2 és 8 liter között lehet. Sütés után a kenyeret felvágás előtt 10–24 órára konyharuhába tekerik.

A különleges eljárás értelmében az „Upplandskubb” kenyér előállítása során az emberi tényező is szerepet játszik, mivel alaposan ismerni kell a kenyér elkészítésének a nyersanyagokhoz és az eszközökhöz leginkább illő módját ahhoz, hogy a kenyér sajátos jellemzői érvényesülhessenek. Az „Upplandskubb” kenyér különböző méretű edényekben és különböző típusú lisztekből állítható elő, és elektromos, gáz- vagy fatüzelésű tűzhelyen süthető ki. A liszt, a víz, az edényméret, a kelesztési és a sütési idő szükséges módosításaival kapcsolatos ismereteket ezért az adott körülményeknek megfelelően személyesen kell továbbadni. Ezeket az ismereteket a sütéshez használt eszközökkel együtt adják tovább.

5.2. A termék sajátosságai

Az „Upplandskubb” kézműves kenyér, amelynek színe a mézeskalácsszínűtől a szürkésbarnáig terjed. Felvágás előtt a kenyérből 16–23 cm átmérőjű, henger alakú veknit kell formázni. A sütőedény űrtartalma 2 és 8 liter között lehet. A henger alakú veknit hosszában négy részre vágják.

Amint azt korábban már említettük, a kenyeret hosszában felvágott negyedekben értékesítik. A kenyér negyede általában hozzávetőleg kilencven fokos szöget bezáró körcikknek felel meg.

5.3. A földrajzi terület és (OEM esetében) a termék minősége vagy jellemzői közötti vagy (OFJ esetében) a termék különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője közötti ok-okozati kapcsolat

Az „Upplandskubb” kenyér sajátos jellemzői szorosan összefüggnek a földrajzi terület morfológiai jellemzőivel, valamint éghajlati és talajviszonyaival.

Mivel Svédország területe hozzávetőleg 14 szélességi és 13 hosszúsági fokra terjed ki, számos különböző éghajlat előfordul rajta. A belföldi jégtakaró és a különböző éghajlattípusok együttesen a terület talajtípusait is befolyásolják, és meghatározzák, hogy mely növényekből termeszthető jó minőségű termény. Upplandot tartják Svédország első rozstermesztő területének; a rozs feltehetőleg Finnországból származott, ahol ezt a gabonafajtát már időszámításunk előtt is ismerték. A Finnország és Uppland közötti kapcsolat nagy múltra tekint vissza. A rozst azért telepítették Uppland területére, mert viszonylag jól tűri a szárazságot, és ez a tulajdonsága alkalmassá teszi arra, hogy ezen a területen termesszék, valamint mert a közelben található fővárosban (Stockholm Uppland tartományban található) a középkori német betelepülők keresték a kiváló sütési és tárolási jellemzőkkel rendelkező rozst. A 16. század közepén Olaus Petri (1493–1552) már említést tett a Svédország – Uppland tartományt is magában foglaló – történelmi részén készített rozskenyérről. Dokumentumok tanúskodnak arról, hogy a jó természeti adottságoknak és a technológiai fejlődésnek köszönhetően a 16. században intenzívebbé és nyereségesebbé vált a rozstermesztés Uppland állami birtokain. Ez hozzájárult Uppland gabonaexportáló régióként szerzett hírnevének megalapozásához. Ezért nem valószínű, hogy az „Upplandskubb” kenyeret a régión kívül termesztetett gabonából állították volna elő.

A középkortól a 20. század elejéig a legfontosabb kenyérfajta a régióból származó rozsból készült kenyér volt. A búzából készült kenyér kivételesnek számított, és csak a huszadik század második felében vált népszerű kenyérré Uppland területén.

A régió jellemző kenyértípusa a rozsból készült ropogós lapkenyér volt, amely teljes mértékben illeszkedett az élelmiszer-tárolási szokásokhoz. Uppland területén karácsonykor hagyományosan bőségesebb lakoma került az asztalra. Szóbeli és írásos emlékek maradtak fenn arról, hogy a múltban „Upplandskubb” kenyeret sütöttek karácsonykor a gazdaságokban dolgozók, majd később a városlakók számára, és hogy a kenyér búzalisztet is tartalmazott, amely jóval előkelőbbnek számított, mint a rozsliszt. Az „Upplandskubb” kenyér sütése a lapkenyér sütésénél bonyolultabb folyamat, ezért elkészítéséhez több ismeretre és a területen előállított, jó minőségű lisztre van szükség.

Elkészítése – amelynek során a tésztát alacsony hőmérsékleten, hosszú ideig kelesztik, majd alacsony hőmérsékleten, hosszú ideig sütik –, illetve az a tény, hogy a kismértékű nedvességtartalom-veszteség biztosítása érdekében a szükséges mennyiségű konyharuhába burkolt kenyér lassan hűl ki, nagy nedvességtartalmú kenyeret eredményez, valamint biztosítja a sajátos ízek kialakulását és azt, hogy a kenyér jóval hosszabb ideig tárolható. A kenyeret édesítik, ami ugyancsak hozzájárul a sajátos ízhez, illetve hosszú tárolhatóságához. A henger alakú sütőedénynek köszönhetően a kenyér egyenletesen sül meg; az edény maga jól hasznosítható, mivel mind a belső sütőelem, mind a vízfürdőt tartalmazó rész felhasználható más főzési célokra. E jellemzők együttesének köszönhetően ez a kenyérfajta egyedülálló a kenyerek között.

Számos tény támasztja alá az „Upplandskubb” kenyér jó hírnevét. Az 1895-ben alapított uppsalai Gazdálkodási Szakiskolában (Fackskolan för huslig ekonomi) tanárok és házvezetők számára szerveztek képzéseket a szakácsművészet, a táplálkozás és a gazdálkodás terén. Az iskola receptgyűjteményében szerepelt a kenyér receptje, így a Svédország más részeiről érkező diákok megismerkedhettek az „Upplandskubb”-bal, a régióra jellemző kenyérfajtával. Az Uppland tartomány konyhaművészeti hagyományairól szóló újabb szakirodalom a régió jellegzetes termékeként említi az „Upplandskubb” kenyeret.

A getingarnei Carina Eliardsson azt állítja, hogy az „Upplandskubb” kenyér eredete szorosan kapcsolódik a gazdaságok hagyományaihoz. Eliardsson szerint családjában karácsonykor mindig sütöttek „Upplandskubb” kenyeret, amelyet ma az apósa nagyanyja által használt recept szerint készítenek.

Az „Upplandskubb” kenyér jó hírének határozott bizonyítéka az, hogy amikor külföldi küldöttségek látogatnak a régióba, Uppsala tartományi kormányzója gyakran kínál „Upplandskubb” kenyeret a menü részeként.

E kérelem benyújtása kapcsán több ízben gyűjtöttünk hozzájárulásokat, és közel negyven emberrel készítettünk részletes interjút az „Upplandskubb” kenyér receptjeiről, a vele kapcsolatos hagyományokról, élményekről és emlékekről. Az írásos forrásokkal együtt az interjúk megerősítik, hogy az „Upplandskubb” kenyér mélyen gyökerezik Uppland tartomány hagyományaiban.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(510/2006/EK rendelet (3) 5. cikk (7) bekezdés)

http://www.slv.se/upload/dokument/livsmedelsforetag/vagledningar/Skyddade%20ursprungsbeteckningar/Ans%c3%b6kan%20SUB%20Upplandskubb%20final%20inkl%20bilagor.pdf

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.

(2) HL L 93., 2006.3.31., 12. o. A rendeletet felváltotta az 1151/2012/EU rendelet.

(3) L. 2. lábjegyzet.