A TANÁCS KÖVETKEZTETÉSEI

(2022. május 24.)

magas patogenitású madárinfluenzáról: stratégiai megközelítés a vakcinázásnak mint a megelőzés és a védekezés kiegészítő eszközének a fejlesztéséhez

(2022/C 245/03)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

(1) HANGSÚLYOZZA, hogy a magas patogenitású madárinfluenza olyan, országhatárokon átterjedő állatbetegség, amely gyors terjedésre képes anélkül, hogy tekintettel lenne az államok közötti határokra, és ezáltal súlyos társadalmi-gazdasági következményeket válthat ki, hátráltathatja a mezőgazdasági termelést, és zavarokat okozhat a kereskedelemben;

(2) EMLÉKEZTET arra, hogy a magas patogenitású madárinfluenza egyes törzsei zoonótikus betegségeket okozhatnak, ami az emberi egészséget is veszélyezteti;

(3) mélységes aggodalommal ÁLLAPÍTJA MEG, hogy az elmúlt két évben az Európai Unió területén három jelentős járványidőszak is lezajlott, valamint azt, hogy a jelenlegi magas patogenitású madárinfluenza-járvány a közelmúlt történelmének legsúlyosabb járványos állatbetegsége;

(4) EMLÉKEZTET a 2019. évi tanácsi következtetésekre (1), amelyekben a Tanács határozottan felhívja a figyelmet a biológiai védelem központi szerepére, és általános érvénnyel fogalmazza meg, hogy a határokon átterjedő állatbetegségek káros következményeinek minimálisra csökkentése érdekében minden erőfeszítést meg kell tenni azért, hogy megakadályozzuk azok bejutását az EU területére, a már megjelent betegségek esetében pedig megakadályozzuk azok terjedését;

(5) MEGJEGYZI, hogy a szigorú biológiai védelmi intézkedések alkalmazása mellett a vakcinázás kiegészítheti a magas patogenitású madárinfluenza elleni meglévő megelőző és járványvédelmi intézkedéseket, és hozzájárulhat a vírus továbbterjedése kockázatának csökkentéséhez a háziasított madárpopulációban, ezáltal pedig elősegítheti az emberi expozíció csökkentését is;

(6) ÚGY VÉLI továbbá, hogy a vakcinázás végső soron hozzájárulhat ahhoz, hogy kevesebb esetben kelljen nagyszámú egészséges madár megelőző kiselejtezéséhez folyamodni a magas patogenitású madárinfluenza okozta járványos állatbetegségek elleni védekezés érdekében, tekintettel arra, hogy az ilyen kiselejtezés gyakorlata társadalmainkban mind nagyobb aggodalmat vált ki, és egyúttal nehezen összeegyeztethető a fenntartható európai élelmiszerrendszer kialakításának a Tanács által „a termelőtől a fogyasztóig” stratégiáról szóló tanácsi következtetésekben (2) jóváhagyott célkitűzésével;

(7) EMLÉKEZTET arra, hogy az Állategészségügyi Világszervezet (OIE) nemzetközi szabványai és az uniós jogszabályok már lehetővé teszik a magas patogenitású madárinfluenza elleni vakcinázást, de különböző okok miatt azt nem alkalmazzák széles körben. Ezen okok közé tartozik a magas patogenitású madárinfluenza ellen az EU-ban jóváhagyott hatékony és biztonságos vakcinák hiánya mellett konkrétan az is, hogy a vakcinázás akadályozhatja a baromfi és baromfitermékek kivitelét, mivel számos harmadik ország korlátozza a vakcinázott állatok és az azokból származó termékek behozatalát. Emellett további tudományos ismeretekre, többek között aktualizált kockázatértékelésekre is szükség van;

a fentiek alapján,

(8) ÚJÓLAG MEGERŐSÍTI, hogy a biológiai védelem és járványügyi felügyelet továbbra is a magas patogenitású madárinfluenza elleni küzdelem fontos sarokkövei, ugyanakkor ÚGY VÉLI, hogy a vakcinázás megfelelő kiegészítő eszközzé válhat;

(9) SÜRGETI a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fokozzák erőfeszítéseiket a magas patogenitású madárinfluenza megelőzésére és leküzdésére irányuló vakcinázási stratégiák kidolgozása érdekében, a veszélyeztetett területekre, fajokra és gazdálkodási módszerekre összpontosítva; MEGJEGYZI, hogy e cél eléréséhez több területen is közös erőfeszítésekre van szükség, de HATÁROZOTTAN ÚGY VÉLI, hogy ezek az erőfeszítések megtérülnek majd;

(10) a különböző baromfifajok számára megfelelő olyan hatékony és biztonságos vakcinák további fejlesztésére és engedélyezésére HÍV FEL, amelyek megfelelő védettséget biztosítanak a magas patogenitású madárinfluenza elterjedt vírustörzsei ellen. Az ilyen vakcináknak könnyen beadhatónak, és az EU-ban alkalmazott gazdálkodási módszerekkel kompatibilisnek kell lenniük. Mindenesetre lehetővé kell tenni a fertőzött és a vakcinázott állatok megkülönböztetését. FELKÉRI a Bizottságot és a tagállamokat, hogy e cél elérése érdekében működjenek együtt a gyógyszeriparral;

(11) KIEMELI a keringő vírustörzsek fejlődésére, valamint a vakcinák hatékonyságának az új vírustörzsek megjelenésével bekövetkező bármilyen esetleges változására kiterjedő nyomon követés fontosságát;

(12) KULCSFONTOSSÁGÚNAK TARTJA a kockázatértékelések hiányosságainak azonosítását és kezelését annak érdekében, hogy szükség szerint támogatni lehessen a vakcinázási stratégiák illetékes hatóságok általi kidolgozását, és ezért ÜDVÖZLI a Bizottság azon szándékát, hogy felkéri az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságot a magas patogenitású madárinfluenza elleni vakcinázásra vonatkozó véleményének (3) aktualizálására; FELKÉRI továbbá a Bizottságot és a tagállamokat, hogy ösztönözzék és támogassák olyan modellezési eszközök kidolgozását, amelyekkel értékelhető a vakcinázás hatása a vírus terjedésére, és optimalizálhatók a vakcinázási stratégiák;

(13) FELKÉRI a Bizottságot, hogy állapítson meg a magas patogenitású madárinfluenza elleni vakcinázást kísérő, megfelelő és megbízható, személyre szabott felügyeletre vonatkozó szabályokat, a magas patogenitású madárinfluenzától mentes státusz igazolása céljából, figyelembe véve a felmerülő költségeket is;

(14) ÖSZTÖNZI a Bizottságot és a tagállamokat, hogy készítsenek tanulmányokat a vakcinázás költség-haszon arányának uniós, illetve helyi szintű értékelésére;

(15) ÖSZTÖNZI a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki kockázatalapú stratégiákat és megoldásokat, amelyek megfelelnek a helyi termelési típusoknak és körülményeknek;

(16) ÖSZTÖNZI a tagállamokat, hogy adott esetben a vonatkozó jogi keretnek megfelelően végezzenek vakcinázási kísérleteket, és a tudományos együttműködés keretében tegyék közzé azok eredményeit; miközben megfelelő megelőző intézkedéseket tesznek az állatok és az emberek egészségének védelme érdekében, mivel ezek a kísérletek elengedhetetlenek a tudományos ismeretek összegyűjtéséhez és a vakcinázási stratégiák meghatározásának támogatásához;

(17) FELKÉRI a Bizottságot, hogy vizsgálja meg a csoportos felvásárlási vagy vakcinabanki mechanizmusok lehetőségeit a megbízható és reaktív oltóanyag-ellátás biztosítása érdekében;

(18) ÖSZTÖNZI az összes érintett szereplőt, hogy aktívan kommunikáljanak az érdekelt felekkel a vakcinázás fontosságára és várható hatásaira való figyelemfelhívás érdekében;

(19) közös erőfeszítésekre SZÓLÍT FEL annak elérése érdekében, hogy a nemzetközi kereskedelemben elfogadottabbá váljon a magas patogenitású madárinfluenza elleni vakcinázás elve. E célból FELKÉRI a Bizottságot és a tagállamokat, hogy: — kezdeményezzenek közös párbeszédet az EU kereskedelmi partnereivel, — mozdítsák elő az OIE keretében globális és regionális szinten a biztonságos kereskedelmet elősegítő nemzetközi szabványok továbbfejlesztése céljából folytatott megbeszéléseket, beépítve azokba a regionalizáció és a területi egységekre osztás koncepcióját is. E célok elérése érdekében FELSZÓLÍTJA a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az említett párbeszéd és megbeszélések támogatására mielőbb dolgozzanak ki operatív ütemtervet.

(1) A Tanács következtetései a biológiai védelemről, azaz az állatok egészségének az Unióban történő védelmét szolgáló, egységes megközelítésen alapuló átfogó koncepcióról (elfogadva 2019. június 18-án; 10368/1/19 REV 1).

(2) A Tanács következtetései „a termelőtől a fogyasztóig” stratégiáról, elfogadva 2020. október 19-én (12099/20).

(3) EFSA Journal (2007) 489, Scientific Opinion on ‘Vaccination against avian influenza of H5 and H7 subtypes in domestic poultry and captive birds’ (A házi baromfi és a fogságban tartott madarak H5 és H7 altípusú madárinfluenza elleni vakcinázásáról szóló tudományos vélemény), EFSA-Q-2006-309, elfogadva 2007. május 11-én.