A BIZOTTSÁG
JAVASLATAA PARLAMENT
MÓDOSÍTÁSAI
Módosítás: 12
3f. cikk (új)
3f. cikk
A megállapodás 10. cikkében előírt vegyes bizottság ülésein
és eljárásaiban megfigyelői minőségben részt vehet az
Európai Parlament egy képviselője, valamint a halászatiágazat képviselői, akik tevékenységét a megállapodásszabályozza.
Módosítás: 13
3g. cikk (új)
3g. cikk
A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a
megállapodás –beleértve a jegyzőkönyv, az adatlapok és a
függelékek –tartalmának módosítására irányuló bármely
kezdeményezésről.
P6_TA(2006)0202
A közösségi jog alkalmazásának nyomon követése (2003, 2004)
Az Európai Parlament állásfoglalása a közösségi jog alkalmazásának nyomon követéséről szóló
21. és 22. éves bizottsági jelentésről (2003 és 2004) (2005/2150(INI))
Az Európai Parlament,
–tekintettel a Bizottság 21. és 22. éves jelentésére (COM(2004)0839 és COM(2005)0570),
–tekintettel a Bizottság személyzeti munkadokumentumaira (SEC(2004)1638 és (SEC(2005)1446 és 1447),
–tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére és 112. cikkének (2) bekezdésére,
–tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére és a Petíciós Bizottság véleményére (A6‐0089/2006);
A. mivel a Bizottság éves jelentései az irányelvek tagállamok által történő átültetésének helyzetéről szólnak a
jogszabályok alkalmazásának hatékony nyomon követése érdekében; mivel a 21. jelentés szerint 2003.december 31-én 3 927, a Szerződés megsértése miatti ügy volt folyamatban, ideértve 1 855 olyan ügyet,amelyek tekintetében az eljárást már megindították, 999 olyan ügyet, amelyek tekintetében indokolássalellátott véleményt adtak ki, 411 a Bíróság elé terjesztett ügyet és összesen csak 69 olyan ügyet (amelyek
közül 40 a környezeti ágazatot érinti), amelyek tekintetében megindították a 228. cikk szerinti eljárást,
B. mivel a közösségi jog alkalmazásának megfelelő nyomon követése nem csupán a jogszabályátültetés
mennyiségi elemzéséből áll, hanem az átültetés minőségének és a közösségi jog tényleges alkalmazása
során elfogadott gyakorlatok értékeléséből is,2006.12.7. C 297 E/122 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 16., keddHU
C. mivel a közösségi jogszabályok megfelelő és gyors végrehajtása a „jogalkotás minőségi javításának”
szerves és lényeges része; mivel az egyértelmű és megfelelően szövegezett jogszabályok a közösségi jog
EU-szerte történő megfelelő alkalmazásának lényeges előfeltételei; mivel a jogszabályok minősége nem
mindig kielégítő és a tagállamokra vonatkozó kötelezettségek nem minden esetben egyértelműek, hiszen
a jogszabályok gyakran bonyolult politikai kompromisszumok eredményei,
D. mivel a Bizottság a felhasznált eszközöket kiigazíthatja feladata hatékony elvégzése érdekében, és a
közösségi jog megfelelőbb alkalmazására irányuló újításokkal élhet,
E. mivel a Bizottság jelenleg a meglévő eljárások, valamint az azokat gyorsabbá és hatékonyabbá tevő
eszközök kiigazításán dolgozik; mivel ez nem elegendő indok arra, hogy ne továbbítsa időben az érintett
főigazgatóságokon és a Főtitkárságon a Szerződés megsértésével kapcsolatos ügyekre fordított összes
forrásra vonatkozóan kért információkat,
F. mivel a közösségi jog megsértésére vonatkozó sok panasz azt jelzi, hogy az európai polgárok a közösségi
jog alkalmazásában alapvető szerepet játszanak, és hogy az Európai Unió hitelessége szempontjából
fontos az aggályaik megfelelő kezelésére való képesség,
G. mivel a polgárok panaszai nem pusztán szimbolikus jelentőségűek a „polgárok Európájának” kiala-
kításában, hanem költséghatékony és eredményes eszközök a közösségi jog alkalmazásának nyomonkövetésére,
H. mivel a hatékony jogi védelem és az egységes alkalmazás és értelmezés a közösségi jog alapvető elemei,
I. mivel csak 2006 januárjában kapta meg a Bizottság 22. éves jelentését, és mivel a jelentős késedelem
miatt e jelentésre csak részleges hivatkozás történik ebben az állásfoglalásban, az elemzés alapvetően a
Bizottságnak a közösségi jog 2003-as alkalmazásáról szóló 21. éves jelentésével foglalkozik,
1. meggyőződése, hogy valóban szükség van arra, hogy valamennyi európai intézmény komolyan, látha-
tóan fontolóra vegye a végrehajtás nyomon követésének kérdését, és annak tudatosabb prioritást biztosítson,különösen figyelembe véve azt, hogy az utóbbi időben nagy hangsúlyt fektettek arra, hogy sürgősen csök-
kenteni kell a közösségi jogszabályok és jogalkotási kezdeményezések mennyiségét;
2. ragaszkodik ahhoz, hogy a jogszabályok mennyiségének csökkentése a végrehajtásra fektetett erősebb
hangsúllyal ellensúlyozandó; hangsúlyozza, hogy a panaszok költséghatékony és eredményes eszközök aközösségi jog alkalmazásának nyomon követésére, és felszólítja a Bizottságot annak biztosítására, hogy leg-
alább a korábban a jogszabályok szövegezésére és nyomon követésére előirányzott források egy részét a
hatályos közösségi jogszabályok eredményes és megfelelő végrehajtására szenteljék az egyes panaszokkal és a
Szerződés megsértése miatti ügyekkel foglalkozó részlegekben;
3. meggyőződése, hogy a parlamenti bizottságoknak is foglalkozniuk kellene a közösségi jogszabályok
alkalmazásával, és különösen a felelős előadónak kellene aktívabb szerepet játszania a közösségi jogszabályok
tagállami végrehajtásának nyomon követésében, a Környezetvédelmi Közegészségügyi és ÉlelmiszerbiztonságiBizottsághoz hasonlóan, amely rendszeresen tart értekezleteket e témában;
4. tudatában van annak, hogy a komitológia nem tárgya ennek az állásfoglalásnak, és fenntartja, hogy a
témával külön állásfoglalásban kell foglalkozni;
5. hangsúlyozza, hogy az EK-Szerződés 211. cikke intézményi felel ősséggel ruházza fel a Bizottságot arra,
hogy gondoskodjon a Szerződés rendelkezéseinek és a Szerződés alapján az intézmények által hozott rendel-kezéseknek az alkalmazásáról, és hogy az EK-Szerződés 226. cikke felhatalmazza a Bizottságot, hogy
fellépjen a tagállamok ellen, ha úgy ítéli meg, hogy azok a Szerződésből eredő kötelezettségeiket nem
teljesítették;2006.12.7. C 297 E/123 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 16., keddHU
6. megjegyzi, hogy a Szerződés megsértése miatti eljárással (EK-Szerződés 226. és 228. cikke) kapcsolatos
főprobléma annak időtartama (átlagosan 54 hónap telik el a panasz nyilvántartásba vételétől a Bíróság elé
terjesztéséig), illetve a 228. cikk korlátozott alkalmazása;
7. kiemeli, hogy a Bizottság évente négy ülést tart a Szerződés megsértése miatti eljárásokkal kapcsolatban,
és hogy minden határozatot (az első felszólítástól kezdve, amelynek célja az információszerzés az érintett
tagállamtól, egészen a Bírósághoz fordulásról szóló határozatig) a biztosok testülete hoz; természetesen elis-meri a Szerződés megsértése miatti eljárásokban a testületi fellépés helyénvalóságát és szükségességét, de aBizottság belső eljárásainak lerövidítése lehetőségének figyelmes mérlegelését javasolja az eljárás kezdeti
szakaszában azzal, hogy a Bizottság valamennyi tagját felhatalmazza arra, hogy hatáskörük keretei között
felszólítást küldjenek a tagállamoknak, hasonlóan a közösségi jogot meghatározott időn belül a sajátjogrendjükbe át nem ültető tagállamok esetében alkalmazott jelenlegi gyakorlathoz;
8. megjegyzi, hogy a közösségi jog elsőbbségére vonatkozó elv alkalmazásától még mindig vonakodó
tagállami bíróságok között elégtelen az együttműködés szintje;
9. üdvözli a „A közösségi jog alkalmazásának jobb nyomon követése” című bizottsági közleményt
(COM(2002)0725), amely rendelkezik a célja eléréséhez szükséges különböző intézkedésekről;
10. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság a fent említett közleményekben közzétett néhány kötele-
zettségvállalásra vonatkozóan nem mutatott be jól felépített, részletes nyomon követési tervet, többek közöttarra vonatkozóan sem, hogy „a prioritási kritériumok alkalmazását évente értékelik a közösségi jog alkalma-
zásának nyomon követéséről szóló jelentés megvitatása során”;
11. felszólítja a Bizottságot, hogy a fent említett közleményben felsorolt, prioritást élvező kritériumok
alkalmazására vonatkozóan végezzen egyedi értékelést, annak felmérésére, hogy valóban szükséges-e ilyentevékenység és hogy ez nem jár-e annak kockázatával, hogy túlzott mértékben csökkentik a Szerződés
megsértése miatti eljárások alkalmazási körét, amelyekre vonatkozóan a Szerződés nem állapít meg hierar-
chiát; felszólítja a Bizottságot annak értékelésére, hogy a leginkább igénybe vett főigazgatóságok rendelke-zésre álló forrásainak egyszerű növelése nem alkalmasabb megoldás-e a nyomon követési panaszokkal kap-
csolatos kapacitás bővítésére; hangsúlyozza, hogy jogi szakértőkre van szükség a Bizottság átültetésért felelősrészlegeinél annak elemzésére, hogy a jogszabályokat teljes mértékben átültették-e; megjegyzi, hogy az átül-
tetés elemzése során nem lehet kizárólag automatikus megfeleltetési rendszerre támaszkodni;
12. felszólítja a Bizottságot, hogy tájékoztassa a Parlamentet az ilyen értékelések eredményéről; ragasz-
kodik ahhoz, hogy a prioritások megállapítása nem vezethet a polgárok panaszaira adott válaszok arányának
csökkenéséhez, és sürgeti a Bizottságot, hogy konzultáljon a Parlamenttel a prioritási kritériumok esetlegesmegváltoztatása esetén;
13. kéri a Bizottságot, hogy helyezze a jogállamiság elvét és a polgárok tapasztalatát a pusztán gazdasági
kritériumok és értékelések fölé; kéri a Bizottságot, hogy gondosan ellenőrizze a Szerződésben szereplő alap-
vető szabadságok és általános elvek, továbbá rendeletek és keretirányelvek tiszteletben tartását; felkéri a
Bizottságot, hogy a másodlagos jogot használja kritériumként annak megállapításához, hogy megsértették-eaz alapvető szabadságokat;
14. kéri a Bizottságot, hogy értékelje újra a tagállamokkal folytatott együttműködést az EK-Szerződés
10. cikke értelmében, mivel a tagállamok többsége nincs felkészülve a közösségi jog végrehajtásának javítá-
sára, amint azt a jogalkotás minőségének javításáról szóló 2003. december 16-i intézményközi megállapo-dásról (
1) folytatott tárgyalások is megerősítették, amelyek során a Tanács visszautasított az átültetési és alkal-
mazási kérdésekre vonatkozó valamennyi kötelezettségvállalást; kinyilvánítja, hogy támogatja e kérdés újra-tárgyalását a Tanáccsal az intézményközi megállapodás módosítása érdekében;
15. felszólítja a Bizottságot, hogy komolyan vizsgálja felül a tagállamokkal szembeni engedékenységét a
Bizottság által kért tájékoztatás benyújtására vonatkozó határidők, a nemzeti végrehajtási intézkedések elfo-gadása és az azokról szóló értesítések, illetve a közösségi jogszabályok nemzeti, regionális és helyi szinten
történő megfelelő alkalmazása tekintetében;2006.12.7. C 297 E/124 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 16., keddHU
(1) HL C 321., 2003.12.31., 1. o.
16. megjegyzi, hogy a tagállamok a végrehajtásra vonatkozóan egyedi struktúrák létrehozása mellett
döntöttek; üdvözli a Bizottság arra vonatkozó erőfeszítéseit, hogy az egyes tagállamokban megfelelő koordi-
nációs pontok jöjjenek létre a teljes átültetési és végrehajtási politika fejlesztése és a Szerződés megsértésemiatti eljárások bírósági eljárást megelőző szakaszának hatékonysága céljából; javasolja, hogy a tagállamok
ne csak technikai rendszereket hozzanak létre, hanem jelöljenek ki a Szerződés megsértésével kapcsolatospolitikáért nemzeti szinten felelős politikai szereplő(ke)t is;
17. kiemeli, hogy a szervezési kérdésekre és a kommunikációra helyezett hangsúly nem rejtheti el azt a
tényt, hogy számos helytelen alkalmazási eset a jogalkotás rossz minőségéből ered, és a tagállamok azonszándékos erőfeszítéseit tükrözi, hogy politikai, közigazgatási és gazdasági okok miatt aláássák a közösségi
jogot; ezzel kapcsolatban megállapítja, hogy a Szerződés megsértése miatti eljárás lezárása érdekében a
Bizottság a gyakorlatban egyre inkább beéri a tagállamok késedelmes beavatkozásával is; felkéri a Bizott-ságot, hogy a Szerződés megsértése miatti következmények felszámolása érdekében kérje a tagállamoktól amegszegett közösségi rendelkezések visszamenőleges hatályú alkalmazását, és tartós mulasztás eseténazonnal alkalmazza az EK-Szerződés 228. cikkét;
18. megállapítja, hogy a SOLVIT-hálózat (Belső Piaci Problémamegoldási Rendszer) –mint kiegészítő nem
bírósági mechanizmus –bebizonyította hatékonyságát a belső piacon, mivel lehetővé tette a tagállamok
közötti önkéntes együttműködés növelését, de azt is megállapítja, hogy ilyen mechanizmusok nem léphetneka Szerződés megsértése miatti eljárások helyébe, amelyek célja a tagállamok kötelezése a közösségi jog alkal-
mazására; felkéri a tagállamokat, hogy nagyobb emberi és pénzügyi forrásokat fordítsanak a SOLVIT-háló-
zathoz csatlakozó nemzeti kapcsolattartási pontjukra;
19. nagy jelentőséget tulajdonít annak, hogy a jogszabályokat úgy fogalmazzák meg, hogy azok elősegítsék
az alkalmazásukat; szintén fontosnak tartja, hogy a polgárok jobban megértsék a közösségi jogszabályokat,
és ezért javasolja, hogy minden jogi aktus tartalmazzon nem jogalkotási indokolás formájában egy polgárokszámára készült összefoglalót;
20. meggyőződése, hogy –bár fontos időt és erőfeszítéseket szánni a tagállamokkal folytatott párbeszéd
kialakítására és a számukra nyújtott támogatás javítására az európai jogszabályok gyors és megfelelő átülteté-
sének elősegítése érdekében –különösen a bővítést követően szigorúbb fegyelemre van szükség a nemzeti
átültetés túlzott késedelme és az annak minősége terén állandósult különbségek elkerülése érdekében;
21. úgy véli, hogy minden új irányelvbe módszeresen olyan külön záradékot kellene beilleszteni, amely
kötelezi a tagállamokat, hogy készítsenek megfelelési táblázatot, amikor az irányelveket átültetik nemzetijogukba;
22. megállapítja, hogy 2004-ben az új irányelvek körülbelül 41 %-a rendelkezett a megfelelési táblázat
elkészítéséről; úgy véli, hogy az Európai Parlamentnek –társjogalkotói minőségében –támogatnia kellene
azokat a javaslatokat, amelyek célja olyan rendelkezések bevezetése az irányelvekbe, amelyek az értesítéscéljából a megfelelési táblázat használatára köteleznék a tagállamokat; felhívja a Bizottságot, hogy rendsze-
resen tegyen számára jelentést e rendelkezések alkalmazásáról;
23. üdvözli a Bizottság egyes főigazgatóságainak –különösen a Környezetvédelmi Főigazgatóságnak –arra
vonatkozó erőfeszítéseit, hogy javítsák az érintett irányelvek megfelelőségi ellenőrzéseit, különösen a bővítést
követően; felszólítja a Bizottságot, hogy honlapján tegye közzé a különböző főigazgatóságok által a nemzeti
végrehajtási intézkedések közösségi jognak való megfeleléséről kért értékelést;
24. megállapítja, hogy több eljárást is indítottak a megfelelés hiánya miatt, és azok időnként megismét-
lődnek anélkül, hogy a tagállamokat sikerült volna meggyőzni átültető jogszabályaik módosításáról; hangsú-
lyozza, hogy ebben az esetben az eljárásban bekövetkezett késedelem súlyos hátrányokkal járhat a polgárokszámára, mivel nem egyedi esetekr ől, hanem általános problémáról van szó; arra kéri tehát a Bizottságot,
hogy legyen nagyon szigorú azokban az esetekben, amikor nem közlik a nemzeti átültetési intézkedéseketvagy azok nem felelnek meg a közösségi jogszabályoknak, és nem kötelező erejű külön jogalkotási eszkö-
zökben (közlemények, iránymutatások) megállapított rögzített és nem tárgyalható határidők szerint alkal-
mazza az EK-Szerződés 226. cikkében foglalt eljárás különböző szakaszait, a bírságok 228. cikk szerinti
lehető leghamarabbi kiszabása érdekében;2006.12.7. C 297 E/125 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 16., keddHU
25. felkéri a Bizottságot, hogy nyújtsa be a legeredménytelenebbül alkalmazott irányelvek listáját, és fejtse
ki, hogy szerinte milyen indokok rejlenek e mögött; emlékeztet arra, hogy a Bíróság joggyakorlata és az EK-
Szerződés 10. cikke szerint a tagállamok kötelesek létrehozni egy hatékony és arányos szankciókról rendel-kező megfelelő rendszert, amely visszatartó erejű a közösségi előírások megsértéseivel szemben; úgy ítéli
meg, hogy ha nem fogadnak el hatékony szankciós rendszert, megfelelő szigorral kell eljárni a Szerződés
megsértése miatti eljárás keretében;
26. megállapítja, hogy a jelenlegi eljárások csak arra adnak jogot a polgároknak, hogy panasszal éljenek, és
hogy a Bizottság a Szerződések őreként széles mérlegelési jogkörrel bír a panasz elfogadása és az eljárás elin-
dítása terén; úgy ítéli meg, hogy sem a Szerződés, sem a Bíróság joggyakorlata nem tiltja, hogy külön jogal-kotási aktusokkal többletjogokat ruházzanak a panaszosra, és ezért arra kéri a Bizottságot, hogy tegyen lépé-seket ilyen eszközök elfogadására; meggyőződése, hogy ez a fontos és kizárólagos előjog az átláthatóság éselszámoltathatóság kötelezettségével jár a döntéshozatal indokai tekintetében, különösen az egyes panaszok
el nem fogadására vonatkozó döntés esetén;
27. üdvözli az Európai Parlamentnek és az európai ombudsmannak címzett, „A panaszossal való kapcso-
lattartás a közösségi jog megsértése tekintetében” című bizottsági közleményt (COM (2002)0141);
28. sürgeti, hogy a Bizottság tartsa tiszteletben az említett közleményben megállapított elveket olyan érte-
lemben, hogy valamennyi, a közösségi jog tényleges megsértéséről tájékoztató, a Bizottsághoz beérkező
panaszt válogatás nélkül nyilvántartásba kell venni, ha az nem a közlemény mellékletének 3. pontjában emlí-
tett kivételes helyzetekből adódik; megjegyzi, hogy az európai ombudsman az utóbbi időben panaszokatkapott a panaszok nyilvántartásba vételének elutasításáról és ezeket jelenleg is vizsgálja; kéri a Bizottságot,hogy a fent említett közleménynek megfelelően rendszeresen tegyen számára jelentést azokról az esetekr ől,
amikor egy panaszt nem vesznek nyilvántartásba;
29. megállapítja, hogy a közleményben a panasz nyilvántartásba vétele és a felszólítás tényleges elküldése
vagy az irattárba helyezésre vonatkozó határozat között előírt egyéves határidő túl hosszú; megállapítja
továbbá, hogy még ezt a határidőt sem tartják be mindig, elfogadhatatlanul bizonytalan helyzetben hagyvaígy a panaszost; kéri tehát a Bizottságot, hogy a panasz felvételét követő rövid határidőn belül küldje el a
felszólítást anélkül, hogy már „tárgyalásba” kezdene a tagállammal, és törekedjen arra, hogy rövid határidőn
belül gondoskodjon az eljárás lefolytatásáról, valamint, hogy ettől eltérni csak kivételes esetekben lehessen;
30. sürgeti a Bizottság valamennyi szolgálatát, hogy folyamatosan és teljes körűen tájékoztassák a panaszo-
sokat –és adott esetben az érintett európai parlamenti képviselőket is –a panaszok alakulásáról az egyes
előre megállapított határidők lejártakor (felszólítás, indokolással ellátott vélemény, a Bíróság elé terjesztés),hogy határozataikat indokolják és arról részletesen tájékoztassák a panaszosokat a 2002. évi közleménybenmegállapított elvek szerint, ami lehetővé teszi a panaszos számára, hogy további észrevételeket tegyen (azilyen tájékoztatásba bele kell foglalni az érintett tagállamok által benyújtott érveket is, különösen olyan
esetekben, amelyekben a Bizottság a panasz kivizsgálásának elutasítását tervezi);
31. felszólítja a Bizottságot, hogy fogadjon el egyedi eljárást, amely lehetővé teszi, hogy a panaszos és az
érintett európai parlamenti képviselő hozzáférjen a tagállamok dokumentációjához és a tagállammal folyta-
tott levelezés lényegéhez;
32. felszólítja a Bizottságot, hogy bocsásson rendelkezésre olyan egyedi adatokat a belső eljárási útmutató-
jában megállapított határidők betartására vonatkozóan, amelyeket csak informális úton lehet beszerezni;
újból hangsúlyozza, hogy a panasz nyilvántartásba vételének dátumától számítva határidőket kell megállapí-tani a panaszosnak küldendő válasz és a felszólítás megküldése tekintetében;
33. megállapítja, hogy elfogadásuktól számítva az EK-Szerződés 228. cikke szerinti eljárások csak három
esetben vezettek a Bíróság által hozott ítélethez; üdvözli az EK-Szerződés 228. cikkének alkalmazásáról szólóbizottsági közleményt (SEC (2005)1658), amely egyértelművé teszi és továbbfejleszti a Bizottság arra vonat-
kozó politikáját, hogy a Bíróságot kényszerítő bírság és átalányösszeg kiszabására kérje fel azokban az
esetekben, amikor a tagállam elmulasztja a Bíróság ítéletének teljesítését;2006.12.7. C 297 E/126 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 16., keddHU
34. felkéri a Bizottságot annak hivatalos megállapítására, hogy a 2005-ös közleményével összhangban
valamennyi olyan ügyben, amelyben már megtörtént a felszólítás és a 228. cikk szerinti indokolással ellátott
vélemény kiadása, illetve a 226. cikkben megállapított eljárás hatálya alá tartozó, jelenleg zajló ügyekben azúj megközelítést alkalmazza (ha ezeket a Bíróság elé terjesztést megelőzően nem oldják meg);
35. emlékeztet arra, hogy a magánszemélyek által a Bizottsághoz, az európai ombudsmanhoz és az érin-
tett parlamenti bizottságokhoz benyújtott panaszoknak arra kell ösztönözniük az európai intézményeket,hogy ellenőrizzék a közösségi jogszabályok nemzeti és európai szintű végrehajtásának módját;
36. ismét hangot ad azon meggyőződésének, hogy a Bizottság, a Tanács, az európai ombudsman és az
érintett parlamenti bizottságok közötti szoros együttműködés és a nyomon követési rendelkezések alapvetőfontosságúak annak biztosítására, hogy minden olyan esetben eredményes beavatkozásra kerüljön sor,amikor a petíció benyújtója indokolhatóan tesz panaszt a közösségi jog megsértése miatt;
37. ragaszkodik ahhoz, hogy jövőbeli éves jelentéseiben a Bizottság szerepeltessen olyan adatokat, amelyek
pontosan bemutatják azt a fontos és kiemelkedő szerepet, amelyet a petíciók játszanak a közösségi jog alkal-
mazásának nyomon követése során, és megismétli azt a 2004. március 9-i állásfoglalásában (
1) foglalt kérést,
amely egy kizárólag a petíciókkal foglalkozó fejezet beiktatására irányul;
38. szükségesnek tekinti, hogy a panaszosoknak a panaszosokkal való kapcsolattartásról szóló 2002-es
bizottsági közleményben foglalt jogaihoz hasonlóan a petíciók benyújtóinak jogait is meghatározzák; úgyítéli meg, hogy a panaszok, és a petíciók párhuzamos kezeléséhez kapcsolódó eljárási kérdéseket tisztáznikell, valamint hogy az érintett szolgálatok közötti együttműködést tovább kell javítani, hogy a PetíciósBizottság biztosítani tudja, hogy a petíciók benyújtóinak jogait tiszteletben tartsák;
39. tapasztalatai alapján megállapítja, hogy a Parlamenthez petíciókat benyújtóknak nehéz érvényesíteniük
a nemzeti bíróságok előtt a közösségi jogból származó jogaikat, és kártérítésben kell részesülniük a közös-ségi jog tagállamok általi megsértése miatt elszenvedett veszteségekért és károkért;
40. sajnálja, hogy a Bizottság nem volt hajlandó megvizsgálni a közösségi jog olyan múltbeli és azóta már
jóvátett állítólagos megsértéseit, mint az „Equitable Life” biztosítótársasággal és a „Lloyds of London” biztosí-
tási piaccal kapcsolatos petíciókban említettek; sürgeti a Bizottságot, hogy vizsgálja meg azokat az eseteket,
amikor az állítólagos megsértések súlyos károkat okozhattak magánszemélyeknek, mivel az ilyen vizsgálatokeredménye rengeteget segítene a polgároknak abban, hogy kártérítésben részesüljenek a megfelelő jogi
csatornákon keresztül;
41. úgy véli, hogy intézményközi szinten meg kell vizsgálni az eljárások javitásának lehetőségeit annak
érdekében, hogy az európai polgárok számára hatékonyabb nem bírósági jogorvoslati eszközöket biztosít-sanak a Szerződésben foglalt petíciós jog mellett; javasolja ezért, hogy az Európai Parlamenten belülhozzanak létre egy SOLVIT-hoz hasonló szervezeti egységet, amelynek az lenne a szerepe, hogy a képviselők
munkáját jogi természetű esettanulmányokkal segítse;
42. felszólít a nemzeti parlamentek és az Európai Parlament, illetve érintett parlamenti képviselők közötti
fokozottabb együttműködésre az európai ügyek eredményes nemzeti szintű vizsgálatának elősegítése és javí-
tása céljából; úgy ítéli meg, hogy a nemzeti parlamenteknek fontos szerepet kell játszaniuk a közösségi jogalkalmazásának nyomon követésében, ily módon segítve az Unió demokratikus legitimitásának megerősítésétés annak polgárokhoz való közelítését;
43. sürgeti a Bizottságot, hogy küldje meg a közösségi jog alkalmazásának nyomon követéséről szóló
éves jelentéseit a nemzeti parlamenteknek, hogy azok jobban ellenőrizhessék a nemzeti hatóságok általialkalmazást;
44. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bíróságnak, az
európai ombudsmannak és a tagállamok parlamentjeinek.
(1) HL C 102. E, 2004.4.28., 512. o.2006.12.7. C 297 E/127 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 16., keddHU