HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 487/57

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre a vámjogszabályok megsértésére és a vámjogi szankciókra vonatkozó uniós jogi keretről

[COM(2013) 884 final – 2013/0432 (COD)]

(2016/C 487/08)

Főelőadó: Antonello PEZZINI

Felkérés: Európai Parlament, 22/06/2016 Jogalap: Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 114. cikke Illetékes szekció: „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció Elfogadás a plenáris ülésen: 21/09/2016 Plenáris ülés száma: 519. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 173/0/3

1. Következtetések és ajánlások

1.1. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság mindig azon a véleményen volt, hogy egy hatékony vámunió az európai integrációs folyamat elengedhetetlen része az áruk biztonságos és átlátható, a versenyszabályok tiszteletben tartása, valamint a fogyasztók és a környezet maximális védelme mellett történő szabad mozgásának és a jogsértések, a csalás és a hamisítás elleni hatékony küzdelem biztosítása, illetve a jogszerű kereskedelem fejlődésének megkönnyítése érdekében.

1.2. Az EGSZB meggyőződéssel támogatja az Európai Bizottság javaslatának céljait, amennyiben a javasolt intézkedések arra irányulnak, hogy: — első lépésként elősegítsék egy egységes irányítású európai vámrendszer megvalósítását, amely közös vámügyi igazgatási és igazságszolgáltatási rendszerének részét képezi egy európai vámügyi törvényszék, a vámkódex szabályainak alkalmazására vonatkozó joganyag, egy egységes megfelelési eljárásokat alkalmazó egységes informatikai rendszer, valamint a Közösségen belüli, illetve a Közösség és harmadik országok közötti kereskedelem fejlődésének megkönnyítésére alkalmas egyértelmű jogszabály-értelmezés, — az Unió egész területén egységes módon biztosítsák a szabályozási és jogalkalmazási biztonságot egy, a jogsértések észlelésére és az elkövetőknek való betudására szolgáló, a meg nem fizetett vámokkal és a jogsértések súlyosságával arányos polgári és nem büntetőjogi szankciókat – és nem pénzügyi szankciók lehetőségét is –, valamint közös minimális és maximális határértékeket magában foglaló egységes rendszeren keresztül, — a szabályozásba beépíteni a jogsértések megelőzésére és az azoktól való elrettentésre szolgáló, a megfelelőség ikt-eszközökkel történő modellezését és automatikus korai előrejelző rendszereket alkalmazó megerősített közös rendszereket, — az európai kereskedelem fejlődésének egyszerűsítése és felgyorsítása, valamint a hosszú és költséges jogi eljárások elkerülése érdekében közös mechanizmusokat dolgozzanak ki a vitarendezésre és a kiszabott szankciók végrehajtására, — kimerítő választ adjanak a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) és a Vámigazgatások Világszervezetének nemzetközi referenciakereteiből származó kötelezettségekre.

1.3. Az EGSZB kéri, hogy az irányelv céljai között szerepeljen az is, hogy ezt az eszközt, amely lehetővé teszi az egységes szabályozási, végrehajtási és értelmezési rendszer megvalósítása felé tett fokozatos, de szükséges lépéseket, egészítsék ki az ellenőrzéssel és a piacfelügyelettel, amelynek alapját a jogszerű európai kereskedelem fejlődését nem akadályozó automatikus észlelési mechanizmusok képezik.

1.4. Az EGSZB azt ajánlja, hogy az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az EGSZB-nek kétévente benyújtandó jelentés az új szabályozás végrehajtása terén tapasztalt területi szintű konvergencia mértékére vonatkozó értékelésen kívül tegyen javaslatot az alábbiak létrehozására irányuló folyamat következő szakaszaiban alkalmazandó mutatókra is: — egy valódi európai vámügynökség, — egy európai vámügyi törvényszék, — egy hatékony és eredményes közös vámügyi joganyag, amelynek célja a vámjogszabályok megsértésére és a vámjogi szankciókra vonatkozó rendszerek egységes szabályozás és végrehajtás alapján, egyértelmű értelmezés segítségével történő összehangolása.

2. Bevezetés

2.1. A vámunió az Európai Unió alapja. Az Unió vámjogszabályai az anyagi és eljárásjogi szabályok szempontjából 1992 óta teljes mértékben harmonizáltak. 2013-ban a 952/2013/EU rendelettel elfogadásra került az új Uniós Vámkódex, amely 2016-ban lépett hatályba.

2.2. A szabályozás tekintetében a vámügyek az EUMSZ 3. cikke értelmében az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak, míg az ellenőrzések megszervezésével kapcsolatos tevékenységek, a szankciórendszer és a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés keretébe tartozó, a jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos tevékenységek terén (az EUMSZ V. címe) a tagállamok rendelkeznek hatáskörrel.

2.3. Az EU vámműveletei – évente több mint 3 500 milliárd euro értékű import- és exportügylet – a világkereskedelem mintegy 16 %-át teszik ki. 2013-ban a beszedett vámok 15,3 milliárd eurót tettek ki, ami az uniós költségvetés mintegy 11 %-ának felel meg.

2.4. A vámjogszabályok megsértésére és a vámjogi szankciókra vonatkozó nem harmonizált nemzeti rendszerek arra indíthatják a tiltott kereskedelmet folytatókat, hogy kereskedelmi tevékenységüket azon tagállamokba helyezzék át, ahol kisebb a kockázata annak, hogy felfedezzék őket és alacsonyabbak a szankciók, míg a jogszerűen működő vállalkozásoknak magasabb költségekkel kell számolniuk, amikor több joghatóság területén működnek, illetve amikor fennáll a veszély, hogy több különböző szankciórendszer miatt megváltozik az egységes piac kereskedelmi forgalma és gazdasági tevékenységi rendszere, és olyan vállalkozások élveznek előnyt, amelyek kevésbé szigorú vámellenőrzéseket végző országokban működnek.

2.5. A Vám 2013 program elindulása óta elemzés készült a tagállamok vámjogszabályok megsértésére és vámjogi szankciókra irányuló rendszereiről, és ennek során – amint azt a közelmúltban készült mélyreható elemzések (1) is megerősítették – számos különbségre fény derült a rendszerek között.

2.6. A vámjogszabályok megsértése elleni küzdelem 28 (2) különböző jogszabályrendszer alapján, különböző közigazgatási és jogi hagyományok szerint folyik, amelyek között számos eltérés áll fenn a szankciók meghatározása és súlyossága tekintetében: a vámjogszabályok egységes végrehajtásának hiánya befolyásolja a versenyfeltételeket, amelyeknek egységesnek kellene lenniük a belső piacon.

2.7. A jogszabályok végrehajtása terén fennálló eltérések különösen a közigazgatási és/vagy büntetőjogi szankciók jellegét, a szankciók típusait, a jogsértések értékhatárait és mértékét, a vitarendezési rendszereket, a felelősség szintjeit és típusait, a súlyosbító vagy enyhítő körülményeket, az időbeli korlátokat és az elévülési időket, valamint a jogi személyek felelősségét érintik.

2.8. A jogszabályok végrehajtása terén fennálló különbségeket meg kell szüntetni, és összehangolt, az egységes vámrendszer elvének megfelelő európai vámrendszereket kell működtetni, amelyek keretében a tagállamok – a hosszadalmas és mindkét fél számára költséges jogi eljárások elkerülése érdekében – a vámjogszabályok megsértése esetén vitarendezési mechanizmusokat biztosítanak a meg nem fizetett vámok beszedéséhez, a jogsértés jellegétől és mértékétől függően.

2.9. Másrészt emlékeztetni kell arra, hogy a vámunió az Unió kereskedelempolitikai intézkedései jelentős részének operatív eszköze, amely fontos szerepet játszik számos, a kereskedelemmel kapcsolatos nemzetközi megállapodás végrehajtásában azáltal, hogy a tagállamok közigazgatási rendszerein keresztül lényeges horizontális folyamatokat alakít ki az adatok, a kereskedelmi szereplők kezelése és a végrehajtás terén; a WTO-hoz több panasz érkezett már a jogszabályok végrehajtása terén az európai rendszeren belül jelentkező eltérések miatt.

2.10. A súlyos működési problémák láttán, amelyekkel a vámuniónak szembe kell néznie a jogszabályok végrehajtása terén fennálló eltérések miatt, amelyek veszélybe sodorhatják a vámunió globális hatékonyságát, az EGSZB-nek már alkalma nyílt hangsúlyozni, hogy „olyan egységes, naprakész, átlátható, hatékony és egyszerűsített eljárásokon alapuló vámpolitika alkalmazása mellett száll síkra, amely képes hozzájárulni az EU globális szintű gazdasági versenyképességéhez” (3).

2.11. Amint az EGSZB megerősítette (4), egy valódi belső piac megvalósításához biztosítani kell megfelelő időt a végrehajtási intézkedések megvalósítására, az EU vámjogszabályainak egységes értelmezését, amelyeket a gazdasági szereplőknek az EU teljes vámterületén való egységes kezelése érdekében egységes igazgatási eljárásként kell alkalmazni, az engedélyezett gazdálkodó státus megszerzésének megkönnyítését, az érdekeltek részletes, naprakész tájékoztatását, számítógépes eljárásokat, valamint a dolgozók és kereskedők minőségi képzését. Lényegében képesnek kell lennünk megvalósítani egy egységes európai vámrendszert.

2.12. A vámunió jelenleg még összetett és nem egységes operatív működésére kizárólag egy egységes európai vámrendszer és megfelelő irányítási struktúrák irányába tett hatékony lépésekkel lehet megoldást találni.

3. Az Európai Bizottság javaslata

3.1. Az Európai Bizottság irányelvre irányuló javaslatának fő célkitűzése egy harmonizációs irányelv révén kialakítani egy közös jogi referenciakeretet, amelynek célja, hogy: — a gazdasági szereplők az EU-n belül egyenlő elbánásban részesüljenek, — megvalósuljon az Unió pénzügyi érdekeinek hatékony védelme, — a jogszabályok ténylegesen végrehajtásra kerüljenek a vámjogszabályok megsértése és a vámjogi szankciók terén, — érvényesüljön a jogbiztonság (lex certa), valamint a feltételesség és a bűnösséggel arányos büntetés elve (nulla poena sine culpa), biztosítva a vámszabályok egységes betartását az egész Unióban a vámjogszabályok megsértésére és a vámjogi szankciókra vonatkozó szabályzás összehangolt alkalmazásával, amely segít elkerülni oly mértékben különböző nemzeti jogsértési és szankciórendszerek működését, hogy az megváltoztassa a versenyszabályokat és befolyásolja az áruk szabad mozgását.

3.2. A Közösség végrehajtó szerve a választott jogalap, az EUMSZ 33. cikke alapján a következőket javasolta: — három nagy kategóriába sorolt szankcionálandó magatartások hosszú felsorolásának kidolgozását: objektív felelősség hatálya alá tartozó, hiba folytán vagy gondatlanságból, illetve szándékosan elkövetett szankcionálandó jogsértések, — „hatékony, visszatartó erejű és arányos” szankciók skálájának megállapítását mindegyik kategória tekintetében, a Bíróság ítélkezési gyakorlata (5) által megerősített kritériumok alapján, — a kiszabható szankciók meghatározását, amelyek mértéke az áru értékének 1 és 30 %-a között változik vagy rögzített, amennyiben a jogsértés meghatározott státusokhoz vagy engedélyekhez kapcsolódik, — egy, a vámjogszabály megsértése elkövetésének, vagy folytatólagos vagy ismételt jogsértés esetében a jogsértést képező magatartás megszűnésének napjától számított 4 éves elévülési idő bevezetését a büntetéskiszabási hatáskörre vonatkozó időbeli korlátok terén fennálló eltérések megszüntetése érdekében, — az igazgatási eljárás felfüggesztésére irányuló mechanizmusok bevezetését, amennyiben ugyanazon tényállás tekintetében büntetőeljárás indul, — a tagállamok közötti együttműködés és információcsere ösztönzését.

3.3. A javaslatot, amelyet az Európai Bizottság három évvel ezelőtt nyújtott be, az Európai Parlament megvizsgálta, és több tagállam kifogást emelt vele kapcsolatban. A litván parlament azt kifogásolta, hogy „a javaslat választott jogalapja (az EUMSZ 33. cikke) nem hatalmazza fel az Uniót az uniós vámjogszabályok megsértésére és az e jogsértésekért kiszabható szankciókra vonatkozó keret kialakítására irányuló intézkedések elfogadására” (6), mivel az nem felel meg a szubszidiaritás elvének – különösen amennyiben nem teljesíti a hatáskörmegosztás elvének követelményeit –, amely szerint uniós beavatkozásra csak akkor kerül sor, ha az Szerződések jogalapot szolgáltatnak hozzá.

3.4. Az Európai Parlament ismételten megvizsgálta a javaslatot, és véleményének kidolgozásával Kaja Kallast, a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság előadóját bízta meg, aki kérte a jogalap kiterjesztését az EUMSZ 114. cikkére is (7), amely előírja az EGSZB-vel folytatandó kötelező konzultációt, amint az az Európai Parlament IMCO bizottságának elnöke által az EGSZB-nek címzett konzultációs levélben is szerepel.

3.5. Az EGSZB teljes mértékben egyetért ezzel a döntéssel, és hangsúlyozza egy olyan egységes vámrendszer fontosságát, amely képes értékkel és egységgel felruházni nemcsak a belső piacot, hanem az egész európai társadalmat, amely minden eddiginél nagyobb mértékben törekszik egységes rendszerek alkalmazására.

4. Általános megjegyzések

4.1. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság mindig azon a véleményen volt, hogy egy hatékony vámunió az európai integrációs folyamat elengedhetetlen része, amely hozzájárul ahhoz, hogy biztosítható legyen az áruknak a versenyszabályok tiszteletben tartása, valamint a fogyasztók és a környezet maximális védelme mellett történő szabad mozgása.

4.2. Az EGSZB alapvetőnek tartja egy közös megközelítés alkalmazását a jogsértések megelőzése, egyértelmű azonosítása, illetve az azoktól való elrettentés és a szankciók egységes kezelése terén – ideértve a vitarendezési rendszereket is – annak érdekében, hogy az Unió egész területén biztosított legyen az európai jogszabályok egységes és megkülönböztetésektől mentes végrehajtása, amint azt az EUMSZ 3. cikke rögzíti.

4.3. Az EGSZB meggyőződéssel támogatja azon folyamat felgyorsítását, amelynek célja egy olyan egységes irányítású európai vámrendszer kialakítása, amelynek része egy európai vámügynökség, valamint közös igazgatási és igazságszolgáltatási szervek – például egy európai vámügyi törvényszék (8) – felállítása (9) a jogsértésekre vonatkozó egységes rendszer és egy, a megelőzési rendszerek előzetes aktiválásával és a költséges, a közösségi kereskedelemre nézve hátrányos jogviták csökkentésére/kiküszöbölésére irányuló vitarendezési rendszerekkel kiegészített egységes szankciórendszer alkalmazásának észak-amerikai példája alapján.

4.4. Az EGSZB véleménye szerint az európai vámjogszabályok egységes végrehajtásának ki kell terjednie a gazdasági szereplők jogvitáinak szakaszára – mind a belső piac, mind a nemzetközi piac szempontjából –, valamint az előzetes megelőzési megközelítésre, amely az azonosításhoz kapcsolódó nagy mennyiségű bürokratikus munka elkerülése érdekében egyértelmű és megerősített telematikai ikt-megoldásokon alapul.

4.4.1. Az EGSZB ismét kiemeli, hogy „nagy jelentőséget tulajdonít az egységes, átlátható, hatékony, eredményes […] eljárásokon alapuló egységes vámpolitikának, amelynek segítségével az Európai Unió meg tudja állni helyét a globális versenyben, és amelynek révén meg lehet védeni a gazdaság és az európai fogyasztók jogait és biztonságát, valamint a szellemi tulajdont […]” (10).

4.5. Az EGSZB-nek meggyőződése, hogy bármely, jogsértésekkel, vitarendezéssel és szankciókkal kapcsolatos európai rendszert a jogszabályok általános végrehajtási rendszerének részét képező valamennyi egyéb elemet (felügyelet, ellenőrzés, vizsgálat és nyomon követés) magában foglaló intézkedéseknek kell kísérniük.

4.6. Az EGSZB alapvetőnek tartja, hogy az Unió egész területén egységes módon biztosítsák a szabályozási és jogalkalmazási biztonságot egy, a – pontosan meghatározott kategóriákba sorolt – jogsértések észlelésére és az elkövetőknek való betudására szolgáló, a jogsértések súlyosságával arányos polgári és nem büntetőjogi szankciókat – és nem pénzügyi szankciók lehetőségét is –, valamint közös minimális és maximális határértékeket magában foglaló egységes rendszeren keresztül.

4.7. Az EGSZB úgy véli, hogy a közös vámjogszabályok megsértésével és a szankciókkal kapcsolatos rendszerek konvergenciája felé tett első lépésnek: — össze kell hangolnia az elévülési időt a vámtartozásról szóló értesítés 3 éves elévülési idejével, amint azt a vámkódex előírja, — biztosítania kell, hogy a jogsértéseket a vétkesség mértékének megfelelően szankcionálják, — a pénzügyi szankciókat arányosan, az áruk értéke helyett a meg nem fizetett vámok alapján kell megállapítania.

4.8. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy egy közös stratégia alapján és a közösségi programok erőteljes támogatásával biztosítani kell az európai piacfelügyeleti rendszeren belül működő különböző adatbankok közötti teljes interoperabilitást a jogsértésektől való visszatartó hatás fokozása, az információk különböző hatóságok közötti, különböző szinteken történő valós idejű megosztásának biztosítása – különösen súlyos jogsértések és szankciók esetén –, valamint a tiltott kereskedelem elleni küzdelem megerősítése és a jogszerű kereskedelemmel kapcsolatos eljárások egyszerűsítése érdekében.

4.9. A Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően az EGSZB támogathatónak ítéli, hogy a 33. cikken kívül a 114. cikket is beillesszék a javaslat jogalapjába, amennyiben az EUMSZ 114. cikke szerinti intézkedések a vizsgált jogalkotási javaslat szellemével összhangban a belső piac működési feltételeinek javítására irányulnak és segítenek kiküszöbölni a verseny torzulásait.

4.10. Az EGSZB kéri, hogy – egy tényleges uniós vámrendszer bevezetéséig – erősítsék meg a képzésre, a szakképzett emberi erőforrások fejlesztésére és a közösségi szabályozási keret irányítási kapacitásának bővítésére irányuló uniós fellépéseket többek között az igazgatási kapacitás beavatkozásai és egy olyan közös vámügyi beavatkozási szerv létrehozása által, amely biztosítja a szankció- és vitarendezési rendszerek egységes alkalmazását.

4.11. Az EGSZB azt ajánlja, hogy egy valódi európai vámügynökség és egy európai vámügyi törvényszék felállítására, illetve egy hatékony és eredményes közös vámügyi joganyag kidolgozására irányuló folyamat következő szakaszainak mérlegelése érdekében az Európai Bizottság által az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az EGSZB-nek kétévente benyújtandó jelentésbe ne csak a tagállamok végrehajtási téren tapasztalt konvergenciaszintjének értékelését építsék be, hanem mindenekelőtt egy összefoglaló áttekintést a vámjogi szankciók legfőbb teljesítménymutatóiról, a bevált gyakorlatok terjesztéséről, a kapcsolódó szolgáltatások hatékonyságáról, az elfogadott közösségi szabályozási keret hatékonyságáról.

Kelt Brüsszelben, 2016. szeptember 21-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Georges DASSIS

(1) Vö. Analysis and effects of the different Member States’ customs sanctioning systems (Az egyes tagállamok eltérő vámjogiszankció-rendszereinek elemzése és hatásai). PE 569.990 – 2016. január.

(2) Jelenleg.

(3) Lásd: HL C 229., 2012.7.31., 68. o.

(4) Lásd az EGSZB következő véleményeit: HL C 229., 2012.7.31., 68. o. és HL C 251., 2015.7.31., 25. o.

(5) Vö. a Bíróság ítélete, C-382/92 és C-91/02.

(6) Vö. a Litván Köztársaság parlamentje – Az európai ügyekkel foglalkozó bizottság következtetései, ES-14-51. számú dokumentum, 2014.7.9., 100-P-71.

(7) Ennélfogva az EUMSZ 33. cikke képezi a vámhatóságok együttműködési keretének helyes jogalapját. Az EUMSZ 114. cikke a belső piacra vonatkozó harmonizációs intézkedések elfogadásához alkalmazott jogalap. Az e cikk szerinti harmonizációs intézkedések előfeltétele, hogy a tagállamok jogszabályai között olyan eltérések álljanak fenn, amelyek alkalmasak a belső piacon folyó kereskedelem megzavarására.

(8) A referenciául szolgáló modell az Egyesült Államok Nemzetközi Kereskedelmi Bírósága lehetne. „A vámügyi bíróságokról szóló 1980. évi törvény átfogó rendszert alakít ki a behozatali ügyletekből és a nemzetközi kereskedelmet befolyásoló szövetségi ügyletekből fakadó polgári eljárások bírósági felülvizsgálatára.”

(9) A feltevés jogilag életképes az EUMSZ 257. cikke szerinti szabályok alapján, amelyeket már alkalmaztak a Közszolgálati Törvényszék – vagyis az európai munkavállalók munkaügyi bírósága – esetében, és várhatóan alkalmazzák majd egy védjegyekkel és szabadalmakkal foglalkozó európai törvényszék létrehozásakor is.

(10) Lásd az EGSZB véleményét: HL C 271., 2013.9.19., 66. o.