Ami a tagságot („kettőnél több személyből álló... amely összehangoltan működik”) illeti, a legtöbb tagállam (AT, BE, BG, HR, CY, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LT, LU, PT, RO, SK, ES) közvetlenül utal a minimum három személyre. LV a legalább öt személy által alkotott csoportra korlátozza az alkalmazási kört. CZ jogszabálya minimum két, összehangoltan cselekvő személyre utal, hat tagállam (DE, FR, MT, NL, PL és SI) pedig nem tesz említést erről a kritériumról nemzeti jogszabályaiban.

Tizenegy tagállam (AT, BE, BG, FI, EL, HU, LU, PT, RO, SK, ES) hivatkozik a folyamatosság kritériumára („hosszabb időre létrejött”). EE és LT nemzeti rendelkezései állandó szervezetre utalnak, ami esetlegesen korlátozza e rendelkezés alkalmazási körét, kizárva abból a nem állandó bűnszervezeteket. A fennmaradó tagállamok (HR, CY, CZ, DE, FR, IE, IT, LV, MT, NL, PL, SI) egyáltalán nem tesznek említést erről az elemről a nemzeti jogszabályaikban.

Ami a szervezett csoport fogalommeghatározását („olyan csoport, amelyet nem véletlenszerűen hoztak létre valamely bűncselekmény közvetlen elkövetésére, és amelyben nem szükségszerű, hogy a tagoknak formálisan meghatározott szerepe legyen, hogy a tagság összetétele állandó legyen vagy hogy a csoport kidolgozott szervezeti felépítéssel rendelkezzen”) illeti, három tagállam (BG, HR, IE) követte a kerethatározat megfogalmazását, négy másik (CZ, EE, LT, ES) pedig további elemeket is megemlít, főként a bűnszervezeten belüli feladatok vagy funkciók megosztását. Hét tagállam (BE, CY, FI, EL, LU, RO, SK) feltünteti, hogy a csoportnak szervezettnek kell lennie, tizenegy tagállam (AT, DE, FR, HU, IT, LV, MT, NL, PL, PT, SI) pedig egyáltalán nem utal a szervezett csoport fogalommeghatározására.

a) bármely személy magatartása, aki – szándékosan és ismerve akár a bűnszervezet célját és általános tevékenységét, akár annak az adott bűncselekmények elkövetésére irányuló szándékát – aktívan részt vesz a bűnszervezet bűnözői tevékenységében, beleértve az információk vagy anyagi források szolgáltatását, új tagok beszervezését, valamint a szervezet tevékenységeinek bármilyen módon történő finanszírozását, annak tudatában, hogy e részvétel hozzájárul a szervezet bűnözői tevékenységének megvalósításához;

b) bármely személy magatartása, amelynek keretében megállapodást köt egy vagy több személlyel olyan tevékenység folytatására, amelynek megvalósítása az 1. cikkben említett bűncselekmények elkövetésével járna, akkor is, ha a szóban forgó személy a tevékenység tényleges végrehajtásában nem vesz részt.

A 2. cikk átültetésének mértéke a következő:

Négy tagállam (BG, HR, EL, MT) mindkét bűncselekményről (a 2. cikk a) és b) pontja) rendelkezik.

Huszonegy tagállam (AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FI, FR, HU, IE, IT, LV, LT, LU, NL, PL, PT, RO, SK, SI, ES) csupán a 2. cikk a) pontjáról rendelkezik, tehát a bűnszervezetben való részvételt nyilvánítja bűncselekménnyé. BE nemzeti jogszabálya olyan helyzetekre korlátozza a bűnszervezetben való részvétel bűncselekményét, amikor megfélemlítés, fenyegetés, erőszak, csalás, korrupció vagy kereskedelmi szervezetek alkalmazására kerül sor.

Ami a 2. cikk a) pontjának átültetését illeti:

Hat tagállam (BG, FR, LT, LV, PL, SI) általánosan utal a részvételre/bevonásra, anélkül hogy részletezné, mely cselekmények tekintendők ennek (bűncselekmények elkövetése, vagy egyéb, nem feltétlenül bűnügyi jellegű cselekmények).

Nyolc tagállam (BE, CY, CZ, IE, IT, LU, RO, SK) meghatározásában kifejezetten említést tesz arról, hogy „egyéb cselekményeket” is belefoglal a részvételnek minősülő magatartás hatálya alá vagy a bűncselekményhez nyújtott támogatásban való részvételt is büntetendővé nyilvánította.

További nyolc tagállam (AT, DE, EE, EL, ES, MT, NL, PT) említést tesz a kerethatározatba foglalt „egyéb cselekmények” egy vagy több konkrét esetéről (például információk vagy anyagi eszközök biztosítása, új tagok toborzása, valamint a bűnszervezet tevékenységeinek finanszírozása).

Három tagállam (HU, HR, FI) kifejezetten korlátozza az alkalmazási kört, kizárva bármely alapbűncselekmény tényleges elkövetését (HR), illetve az önálló bűncselekményekkel azonos vagy nagyobb súlyú bűncselekményeket (FI),vagy kizárólag az előkészítő cselekményekre korlátozva azt (HU).

Négy kivételével (CY, FR, HU, IE) az összes tagállam büntetni rendeli a bűnszervezetben való részvétel egyes súlyosabb alakzatait, például a létrehozást, irányítást, szervezést, népszerűsítést stb.

Kilenc tagállam (AT, BE, HR, CY, EL, FI, IE, LU, SK) arra vonatkozó kifejezett hivatkozást épített be a jogszabályába, hogy az elkövető szándéka és/vagy tudomása kiterjedt a bűnszervezet céljára és általános tevékenységére és/vagy az alapbűncselekmények elkövetésére.

A 2. cikk b) pontja szerinti bűncselekmény tekintetében:

Két tagállam (EL, MT) büntetni rendeli a bármely bűncselekményhez kapcsolódó szövetkezést (kivéve azokat a bűncselekményeket, amelyek szabadságvesztéstől eltérő büntetéssel büntetendők, valamint MT esetében a sajtótörvényt). EL kizárja a bűnszervezetben való részvétel hatálya alá tartozó alapbűncselekményeket, azonban belefoglalja a vétségeket, ha az elkövető célja pénzügyi vagy egyéb anyagi haszonszerzés vagy a cselekmény egy személy életét, testi épségét vagy reproduktív szabadság veszélyezteti, kivéve ha egy évnél rövidebb szabadságvesztéssel büntetendő.

Két tagállam esetében (BG, HR) a több mint 3 évi szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményekre korlátozzák a fogalom hatókörébe tartozó bűncselekményeket. BG tekintetében egy további korlátozás a célra vonatkozik, amely anyagi haszonszerzés vagy az állam, illetve helyi önkormányzat feletti befolyásszerzés.

2.1.3.A jogi személyek felelőssége (5. cikk)

Ez a rendelkezés számos uniós jogi eszközben megjelenő szabványos szakasz. (CY kivételével) az összes tagállam kötelezően előírja a bűnszervezetben való részvétellel kapcsolatos bűncselekményekben (2. cikk) érintett jogi személyek büntetőjogi vagy nem büntetőjogi felelősségét. CY megerősítette az UNTOC-egyezményt, de a vonatkozó rendelkezéseket nem ültette át a nemzeti jogrendjébe.

Az első bekezdés 2. cikk szerinti azon bűncselekményekkel kapcsolatos felelősségre vonatkozik, amelyeket olyan személy követett el a jogi személy javára, aki a jogi személyt képviseli, annak a nevében döntéseket hoz vagy ellenőrzést gyakorol a jogi személyen belül. Az összes tagállam rendelkezik e tekintetben releváns rendelkezésekkel, azonban közülük csupán tizenöt (AT, CZ, DE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, PL, PT, SK, SI, ES) említi kifejezetten az azért viselt felelősséget, hogy az (1) bekezdésben említett személy elmulasztotta a felügyeletet vagy ellenőrzést, ami lehetővé tette a szóban forgó bűncselekmény elkövetését (az 5. cikk (2) bekezdése). Egyes tagállamokban ez a lehetőség az alapvető rendelkezések rugalmas olvasatából származhat, amely kiterjed a jogi személyek nem csupán cselekvésből, hanem mulasztásból is álló cselekményeire; pl. NL és BE Legfelsőbb Bírósága megerősítette ezt az értelmezést.

Az összes tagállam meghatározza a jogi személy fogalmát, és elismeri, hogy a jogi személy (1) és (2) bekezdés szerinti felelőssége nem érinti a büntetőeljárást azon természetes személyek ellen, akik a 2. cikkben említett bűncselekmények valamelyikében tettesként vagy részesként részt vesznek.

2.1.4.Szankciók (3., 4. és 6. cikk)