[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 30.11.2005

COM(2005) 621 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Kiemelt intézkedések válaszul a migráció kihívásaira: A Hampton Court utáni első nyomon követő intézkedések

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Kiemelt intézkedések válaszul a migráció kihívásaira: A Hampton Court utáni első nyomon követő intézkedések

Ez a közlemény az európai uniós állam- és kormányfők 2005. október 27-i Hampton Court-i informális ülését követő nyomon követő intézkedések kiindulópontja. Ezen az ülésen az államfők felhívást intéztek átfogó megközelítés kidolgozására a migrációval kapcsolatos kérdések rendezésére. Barroso elnök a Hampton Court-i ülés után bejelentette, hogy „a Bizottság összeállítja a globális migráció javítását célzó kiemelt intézkedések listáját, különös figyelmet fordítva az afrikai területekre”. E közlemény a migráció biztonsági és fejlesztési szempontjaival egyaránt foglalkozik. Ez összhangban van a Tanács által 2005. november 21-én elfogadott, migrációra és külkapcsolatokra vonatkozó következtetésekben megfogalmazott, számos területet érintő, átfogó szemléletmód iránti igénnyel.

A Bizottság teljes elkötelezettséggel összpontosít a migráció valamennyi aspektusára. A migrációval kapcsolatos kezdeményezések a Bizottság jelenlegi, a fejlődés, a külkapcsolatok – különösen az európai szomszédsági politika –, a szabadság, a biztonság és a jog, valamint a foglalkoztatás terén folyó munkájának keretében kerülnek megvalósításra. Sikerességük biztosításához gondoskodni kell a megfelelő eszközökről. A pénzügyi tervre vonatkozó határozat függvényében a Bizottság kész fokozni pénzügyi támogatását a migrációt érintő, vagy ahhoz kapcsolódó területeken.

Az EU számos alkalommal elismerte a migráció és fejlődés közötti szinergiahatások ösztönzését célzó, kiegyensúlyozott és átfogó megközelítés fontosságát, amely a kényszerű migráció valódi okainak megszüntetésére irányuló hosszú távú stratégiáján alapul. Az uniós fejlesztési együttműködésnek ezen összefüggésben kell a legnagyobb mértékű hozzájárulást nyújtania.

A Bizottság elismeri a migrációs kérdések koherens, átfogó és kiegyensúlyozott megközelítésének szükségességét, valamint azt, hogy egy világos és konszolidált uniós migrációs politika kidolgozása növeli az EU hitelességét a nemzetközi színtéren éppúgy, mint a harmadik országokkal való kapcsolatában. Ezért 2005 végéig a Bizottság cselekvési tervet dolgoz ki a legális migrációval kapcsolatban. A bevándorlás – különösen a vállalkozói szellemhez, a sokszínűséghez és az innovációhoz való hozzájárulása révén – a kulturális és társadalmi sokszínűség fokozása egyik forrásának tekintendő, ám egyúttal a foglalkoztatásra és növekedésre gyakorolt gazdasági hatása is jelentős, mivel növeli a munkaerő-kínálatot és segít megszüntetni a szűk keresztmetszet által okozott problémákat. Ezenfelül a bevándorlás általános pozitív hatással van a termékek iránti keresletre, ezen keresztül pedig a munkaerő-keresletre. Mindazonáltal érdemes megemlíteni, hogy e közlemény nem foglalkozik részletesen a legális migrációhoz kapcsolódó szempontokkal.

E közlemény elsősorban a Földközi-tenger térségével és Afrikával kapcsolatos migráció kezelésének egyes aspektusaira összpontosít, elismerve természetesen a keletről érkező migrációs hullámok kezelésének fontosságát. Mindenekelőtt keretrendszert határoz meg a migrációs kihívásokra válaszoló rövid, közép- és hosszú távú cselekvések egész sora számára.

A 2004. november 4-én/5-én elfogadott hágai program a migrációkezelés javítását célzó eszközök és kötelezettségvállalások ambiciózus eszköztárát állította össze. Az Európai Unió Tagállamainak Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (FRONTEX) létrehozásával az EU fontos eszközzel szerelte fel magát az Unió integrált határkezelési politikája tagállamokkal és harmadik országokkal közösen történő végrehajtásának ösztönzésére. Ezenfelül 2005. szeptember 1-jén a Bizottság elfogadott egy kezdeményezés-csomagot, amely a migráció számos fontos dimenziójával foglalkozik, beleértve az integrációt, valamint a migráció és a fejlődés közötti kölcsönös összefüggéseket. A Bizottság által 2005 decemberében előterjesztendő, legális migrációról szóló cselekvési terv, valamint a 2006-ban előterjesztendő, illegális migrációról szóló közlemény ugyancsak jelentős mértékben hozzájárul a közösségi politikák elmélyítéséhez e területeken. Mindazonáltal az utóbbi idők történései Ceutában és Melillában, valamint a Lampedusa és Málta szigetén, valamint egyes görög szigeteken tapasztalható helyzet egyértelműen arra utal, hogy sürgős cselekvésre van szükség.

A megfelelően kezelt migráció az EU és a kibocsátó országok számára egyaránt kedvező lehet. A megnövekedett migráció azonban azzal a következménnyel is jár, hogy fel kell venni az illegális bevándorlás és az emberkereskedelem ellen a küzdelmet, és meg kell akadályozni az azzal gyakran együtt járó emberi tragédiákat. Az Európai Unió elkötelezte magát az e kihívások hatékony megválaszolására irányuló törekvéseinek fokozása mellett, felelősséget és nagyfokú szolidaritást mutatva ezzel. A tagállamok kötelesek támogatni az EU-t törekvéseiben, és együttműködni egymással a migrációs hullámok kezelésében, ezzel egyidejűleg pedig az EU-nak partnerségben kell együttműködnie a kibocsátó és tranzitországokkal, és pénzügyi eszközöket kell biztosítson számukra.

A Hampton Court-i találkozón az állam- és kormányfők szorgalmazták a megújított intézkedések meghozatalát a migrációs hullámok kezelésére, valamint egy sor azonnali, a kibocsátó és tranzitországokkal partnerségben végrehajtandó gyakorlati intézkedés kidolgozását.

Elismerve, hogy a migráció globális jelenség, a cselekvések három kategóriáját kell fontolóra venni:

- a tagállamok közötti együttműködés és cselekvések erősítése a migrációs kérdésekben;

- együttműködés a kulcsfontosságú afrikai kibocsátó országokkal;

- együttműködés a szomszédos országokkal.

E témák mindegyikében számos intézkedés került már bevezetésre; szakpolitikákat dolgoztak ki; folyamatban vannak a párbeszédek, és jelentős pénzügyi eszközöket bocsátottak rendelkezésre a migrációval és fejlődéssel kapcsolatos kezdeményezések széles skálája számára. Mindazonáltal többet lehet és kell is tenni.

I. A migráció mint globális jelenség

Az Uniónak számos, a migrációhoz kapcsolódó kihívással kell szembenéznie, amelyek a világ különböző pontjairól származnak. Ebben az összefüggésben fontos figyelembe venni, hogy Afrika és a Földközi-tenger térségének országai – bár e közlemény elsősorban rájuk összpontosít – csupán kettő az érintett kibocsátó területek közül. A migrációval kapcsolatos kérdések az EU és annak keleti szomszédai közötti párbeszéd lényeges részét képezik, a bővítési vagy a nyugat-balkáni országok esetében a stabilizációs és társulási folyamat részeként, illetve az európai szomszédsági politika keretében, tekintettel a nyugati FÁK-országokra, vagy az Unió Oroszországgal folytatott kapcsolatainak összefüggésében. Latin-Amerika és a Karib-térség hasonlóképpen a migrációs hullámok forrásai, és a 2006 májusára tervezett bécsi EU – Latin-Amerika csúcstalálkozó lehetőséget teremt számos olyan, migrációval kapcsolatos kérdés megvitatására, amelyekben mindkét fél érdekelt. Ázsia ugyancsak fontos forrása a migrációs hullámoknak, ide értve az illegális bevándorlók jelentős hullámát, akik Afrikát, illetve az Európával szomszédos országokat használják tranzitországként.

Európa elkötelezettsége a kibocsátó és tranzitországok fejlesztési törekvéseinek támogatása iránt egyértelmű válasz e kihívásokra. A közösségi fejlesztési politika, amelynek középpontjában – többek között a gazdasági növekedés és munkahelyteremtés, valamint a felelősségteljes kormányzás és az emberi jogok ösztönzése révén – a szegénység megszüntetése és a millenniumi fejlesztési célok megvalósítása áll, hozzájárul a migráció alapvető okainak felszámolásához azáltal, hogy elősegíti a kivándorlás alternatíváját jelentő életlehetőségek megteremtését. E tekintetben az EU-nak teljesítenie kell legutóbbi, a fejlesztési segítségnyújtás mennyiségi és minőségi erősítésére tett kötelezettségvállalásait, amelyeket az „Európai fejlesztési konszenzus” című dokumentum, valamint a 2005 májusi, millenniumi fejlesztési célokról szóló tanácsi következtetések rögzítenek.

Azt, hogy a migráció és a fejlődés közötti összefüggések fontosságát egyre inkább tudomásul veszik, jól mutatja, hogy 2006 szeptemberében az Egyesült Nemzetek 61. közgyűlésének keretében magas szintű párbeszédet szerveznek nemzetközi migráció és fejlődés témában. A Bizottság tevékenyen részt vesz ezen esemény előkészítésében. A következő félévben közleményt kíván kiadni erre vonatkozóan, amelyben – tekintettel a globalizációról és a fejlődő országokkal folytatott regionális együttműködésről szóló átfogó párbeszédre – figyelembe veszi a fejlődéshez kapcsolódó migrációs kérdésekben követett közösségi politikákat.

II. A tagállamok közötti operatív szintű együttműködés erősítése

A tagállamok már számos, a migráció jobb kezelését célzó kezdeményezésben együttműködnek. A FRONTEX ügynökség létrehozásával az EU rendelkezésére áll az operatív szintű együttműködés jelentős megerősítéséhez szükséges eszköz. Az új pénzügyi tervre vonatkozó javaslatában a Bizottság bizonyította egyértelmű kötelezettségvállalását aziránt, hogy ezen erőfeszítések támogatásához jelentős pénzügyi forrásokat biztosítson. A hágai program a legsürgetőbb kérdésnek a Földközi-tengeren előforduló emberi tragédiák és az illegális bevándorlás megakadályozását tekinti, és a tagállamokat együttműködésük fokozására szólítja fel. Annak érdekében, hogy e felszólításnak eleget tegyenek, a következő rövidtávú intézkedéseket kell végrehajtani:

- FRONTEX:

- Az ügynökség – egyéb prioritásai mellett – haladéktalanul végrehajtja a 2006. évi munkaprogramjában szereplő, a Földközi-tenger térségébe irányuló illegális bevándorlás elleni küzdelmet célzó határvédelmi intézkedéseket, különösen kísérleti projektek és közös tevékenységek révén.

- Legkésőbb 2006 májusáig kockázatelemzési jelentést nyújt be a Tanácsnak Afrikáról.

- Az ügynökség felkérést kap, hogy 2006-ban folytasson vizsgálatot a Földközi-tenger felügyelete megerősítésének lehetőségeiről. Ez a vizsgálat kitér egy mediterrán partiőrség-hálózat megvalósíthatóságára. Ez a hálózat biztosítaná szükség esetén a tagállamok tengeri határőrizeti hatóságai, illetve kutató- és mentőszolgálatai közötti folyamatos kapcsolatot és munkájuk összehangolását, és bekapcsolná a hálózatba az észak-afrikai országok hasonló szolgálatait, amelyek a projekt kidolgozásában is részt vehetnének. A partiőrség-hálózat időben történő felállításának elősegítése érdekében a FRONTEX a tagállamokban nemzeti kapcsolattartó pontok hálózatának megszervezésére és napi működtetésére kísérleti projektet indít el, a hálózat célja a Földközi-tengeren található külső tengeri határok felügyelete és ellenőrzése. Ezzel párhuzamosan a FRONTEX a tagállamokkal együtt olyan kísérleti projekteket is szervez, amelyek célja az Unió tengeri határainak jobb őrizete. Ha a kísérlet pozitív eredménnyel zárul, ez a hálózat jelentheti egy állandóbb szervezet alapját, amely a FRONTEX égisze alatt elősegíti a Földközi-tenger partján fekvő valamennyi – keleti és nyugati – ország közötti együttműködést. Fontos, hogy e törekvések során kihasználják a modern technológia nyújtotta lehetőségeket. Az EU-nak meg kell vizsgálnia, hogy műszaki szempontból lehetséges-e olyan felügyeleti rendszer kiépítése, amely a teljes Földközi-tengert lefedi és biztosítja, hogy kellő időben és hatékonyan fedezzék fel az illegális bevándorlókat, illetve mentsék meg az emberéleteket a tengeren.

- A bevándorlási összekötő tisztviselők hálózatai: A tagállamok és a Bizottság ösztönzik a tagállamok legfontosabb kibocsátó és tranzitországokba kiküldött, és ezen országokkal való kapcsolattartásért felelős bevándorlási összekötő tisztviselőinek (ILO-k) igénybevételét, és regionális ILO-hálózatokat hoznak létre. A kulcsfontosságú afrikai kibocsátó és tranzitországokban jelenlévő ILO-k – a Földközi-tenger térségében már jelenlévőkkel együtt – az EU-küldöttségekkel szoros együttműködésben készítenek jelentést az EU-ba irányuló illegális bevándorlás és emberkereskedelem kiemelt országokban tapasztalható helyzetéről, ezen országok és az EU közötti együttműködés előkészítése érdekében. Ezeket a jelentéseket legkésőbb 2006 májusáig kell a Bizottság és a Tanács elé terjeszteni.

- Gyorsreagálású csoportok: A Bizottság 2006 tavaszáig előterjeszti javaslatát olyan, nemzeti szakértőkből álló csoportok létrehozására, amelyek képesek a határellenőrzés terén gyors technikai és operatív segítséget nyújtani a rendkívül nagy migrációs nyomásnak vagy bevándorlási hullámnak kitett tagországoknak.

- Bevándorlás elleni küzdelem a Földközi-tenger térségében és tengerjog: A Bizottság 2006 márciusáig előterjeszti a meglévő nemzetközi tengerjogi eszközökről, valamint azoknak az illegális migráció elleni küzdelemben való alkalmazásának hatékonyságáról szóló elemzését.

III. Párbeszéd és együttműködés Afrikával, különösen a Szaharától délre fekvő kibocsátó országokkal

A megfelelően kezelt migráció Afrikában és Európában egyaránt kedvező hatással lehet a fejlődésre. A Tanács november 21-i következtetéseiben rögzítette a Bizottság 2005. szeptember 1-jei, migrációról és fejlődésről szóló közleményében szereplő javaslatok végrehajtásának politikai iránymutatásait. A Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve tevékeny szerepet fog játszani az integrált és következetes megközelítés ösztönzésében, és intézkedéseket kell hoznia a mielőbbi végrehajtás megkezdésére, beleértve maguknak a bevándorlóknak a bevonását.

Amint arról a Tanács 2005. november 21-én elfogadott, az EU Afrika-stratégiájára vonatkozó következtetéseiben megállapodtak, az EU kidolgozza a migráció olyan megközelítését, amely a partnerség szellemében valamennyi résztvevő számára optimalizálja a migrációból származó előnyöket. Ez a megközelítés az alábbi elemeket tartalmazza:

- kiegyensúlyozott párbeszéd a migrációs kérdések széles skálájáról, partnerségben az Afrikai Unióval, regionális szervezetekkel és az afrikai államokkal;

- kapacitáskiépítés a migráció jobb kezelése érdekében, beleértve a technikai és pénzügyi segítségnyújtást (erről az új országos stratégiai dokumentumok keretében kell megállapodni);

- a migráció alapvető okainak, úgymint szegénység és létbizonytalanság felszámolása;

- a migráció és fejlődés közötti összefüggések erősítése, például biztonságosabb, egyszerűbb és olcsóbb átutalási lehetőségek ösztönzésével, valamint a diaszpóra-szervezetek mint fejlődési tényezők helyzetének megkönnyítése; az ideiglenes vagy körkörös migráció lehetőségeinek felderítése; az érzékeny ágazatok képesség-vesztesége hatásainak enyhítése;

- küzdelem az embercsempészet és -kereskedelem, valamint az illegális bevándorlás ellen, ide értve a – többek között a cotonoui megállapodásban rögzített – visszafogadási kötelezettség alkalmazását;

- a lakóhelyét elhagyni kényszerült személyek és menekültek védelmének erősítése és tartós megoldáshoz való hozzáférésük javítása, a vonatkozó nemzetközi eszközökkel összhangban.

Különösen a következő prioritásokat követik:

- Migráció mint az EU, az Afrikai Unió és egyéb regionális szervezetek közötti politikai párbeszéd szerves része: Az Afrikai Unió által vállalt munka kitűnő lehetőséget teremt az AU és az EU számára, hogy az építő jellegű partnerség szellemében számos olyan, a migrációhoz kapcsolódó kérdésben működjenek együtt, amelyekben mindkét földrész érdekelt.

- EU-Afrika miniszteri konferencia: Tekintettel a világos közös politikai szemléletmód kidolgozásának fontosságára, a migrációról szóló, Afrika és EU közötti miniszteri konferencia megrendezésére 2006 első félévében kerül sor.

- Migrációs útvonalak: A migráció főbb migrációs útvonalak mentén történő hatékonyabb kezelése érdekében ösztönözni kell a kibocsátó, tranzit- és célországok közötti stratégiai és operatív szintű együttműködés kialakítását célzó közös kezdeményezéseket. Ez a szolidaritáson alapuló párbeszéd kiterjedhet azokra az intézkedésekre, amelyek célja, hogy sikert kovácsoljanak a legális migrációból, miközben még hatékonyabbá teszik az illegális migráció és az emberkereskedelem elleni küzdelmet.

- Párbeszéd a fő kibocsátó országokkal: A migrációs kérdéseket az AKCS-országokkal folytatott párbeszéd keretében vitatják meg. Szükség esetén az érintett országokkal az új országos stratégiai dokumentumokról folytatott párbeszéd keretében konkrét intézkedések kerülnek meghatározásra a migráció és a fejlődés terén. E keretrendszerben számos területnek szentelnek különleges figyelmet:

- Átutalások: Az EU intézkedéseket hoz az uniós pénzforgalmi piacon a verseny fokozása érdekében[1]. Ez kedvező hatással kell legyen az átutalások piacára, a piachoz való hozzáférés és a verseny javítása révén csökkentve az átutalások költségét. Hozzájárulhat továbbá az átláthatóság növeléséhez és az innovatív átutalási rendszerek támogatásához. Ezenfelül az EU-nak dolgoznia kell a kibocsátó országok pénzügyi közvetítő rendszereinek javításán annak érdekében, hogy a pénzügyi szolgáltató szektor (beleértve a mikropénzügyi intézményeket) fejlesztéséhez való segítségnyújtása keretében elősegítse az átutalások gazdaságos alkalmazását.

- Kapacitáskiépítés a migrációkezelés terén: Az EU-nak és a fejlődő országoknak tovább kell fejleszteniük együttműködésüket a migrációkezelés terén, például a következők révén: a nemzeti jogszabályok, valamint a legális migráció és a menekültügy kezelésének javítása; a nemzeti jogszabályok hatékonyabbá tétele az illegális bevándorlás megelőzése és megszüntetése, valamint a bűncselekmények, szervezett bűnözés és korrupció elleni küzdelem erősítése érdekében; intézmények kiépítése és technikai segítségnyújtás a fejlődő országok emberkereskedelem és -csempészet elleni küzdelemre fordítható kapacitásainak továbbfejlesztéséhez; kapacitáskiépítés a vízumok és határvédelem terén, beleértve szükség esetén a felszerelés rendelkezésre bocsátását, mindazonáltal az összes szükséges biztosítékkal, különösen, ami az esetleges dupla felhasználást illeti.

- A migrációs hullámok és képességek kezelése: Annak érdekében, hogy – mint azt a Tanács a migrációról és külkapcsolatokról szóló következtetéseinek 6. bekezdésében javasolja – felhívja a figyelmet a tagállamokba történő bevándorlás legális csatornáira, a Bizottság áttekintést terjeszt elő a tagállamokba történő bevándorlás legális lehetőségeiről és eljárásairól, és értékeli a lehetséges módszereket, amelyekkel a kibocsátó országok figyelme felhívható e lehetőségekre és eljárásokra. Az EU és a mindenkori kibocsátó országok meghatározzák és támogatják azokat a projekteket, amelyeken keresztül a hallgatók, kutatók és munkavállalók állandó vagy ideiglenes legális migrációja támogatható. A Bizottság hamarosan javaslatokat terjeszt elő továbbá az afrikai egészségügy emberi erőforrás-válságának megoldására, amely részben a képzett munkaerő EU-ba történő tömeges elvándorlásának (brain-drain) tudható be. Az illegális munkavállalás megelőzése és felszámolása szintén olyan kiemelt cél, amely érdekében az EU-nak és a legfontosabb kibocsátó országoknak a tapasztalatok és szaktudás cseréjével meg kell kezdeniük az együttműködést.

- A célországokban történő integráció javítása: Az EU-tagállamoknak további erőfeszítéseket kell tenniük annak biztosítása érdekében, hogy a bevándorlók integrálódása hatékony és fenntartható legyen, valamint hogy a bevándorlók és a befogadó társadalom jogait és felelősségeit egyaránt tiszteletben tartsák. A megfelelő fogadási feltételek, valamint ahol lehetséges, a megérkezés előtti képzések biztosítása révén kiemelt figyelmet kell szentelni a legális úton érkező bevándorlók, valamint a menedékkérők gyors és időben történő integrálódása megkönnyítésének. Hasonlóképpen ösztönözni kell azokat a projekteket, amelyek segítségével az EU-tagállamok figyelme felhívható a bevándorlás által a befogadó társadalomban nyújtott hozzájárulásra. Ugyancsak fontos a diaszpóra tagjai és kibocsátó országuk közötti kapcsolatok figyelembevétele.

IV. Együttműködés a szomszédos országokkal

Létfontosságú az EU-val szomszédos országokkal migrációs kérdésekben történő együttműködés erősítése, és figyelembe kell venni azok kibocsátó és tranzitországként játszott kettős szerepét. Azon országok esetében, amelyek már megállapodtak egy cselekvési tervben, az európai szomszédsági politika mindkét fél részére strukturált keretrendszert biztosít a párbeszédhez, amelynek egy specializált albizottság is részét képezi. Ez a közös megközelítés már eddig is lehetővé tette az EU számára, hogy a szomszédos országok által bilaterális szinten jelzett kérésekre és aggodalmakra – ide értve a nemzeti érzékenységükre vonatkozóakat is – személyre szabott választ dolgozzon ki. Azon országok esetében, ahol még nem született megállapodás a cselekvési tervről, a társulási megállapodások, vagy a partnerségi és együttműködési megállapodások képezik a további intézkedések és párbeszéd jogi alapját.

A kelet-európai, dél-kaukázusi és közép-ázsiai országok az elmúlt években bilaterális és regionális támogatási programok keretében egyaránt kaptak pénzügyi támogatást a határvédelem javítására. A Bizottság a jövőben az országos és regionális ENPI programok keretében kívánja folytatni e területeken a pénzügyi segítségnyújtást.

A visszafogadási megállapodások megkötése fontos részét képezi a migráció átfogó megközelítésének. E megállapodások végrehajtása során megfelelőképpen figyelembe kell venni az emberi jogokat, és biztosítani kell a szomszédos országokkal való partnerséget és szolidaritást.

Az EU-val szomszédos országoknak, és különösen az euro-mediterrán partnerség (Euromed) tagjainak a konstruktív partnerség szellemében fokozniuk kell a migráció kezelésének javítása érdekében tett erőfeszítéseiket. A jelenlegi politikai keretrendszer segítségével az alábbi lépéseket kell megtenni:

- Az EU együttműködik az észak-afrikai és más szomszédos országokkal, hogy támogassa őket a migráció jobb kezelésére irányuló erőfeszítéseikben, többek között azáltal, hogy segítséget nyújt nekik az 1951-es genfi egyezmény és más, a nemzetközi védelemre, valamint az illegális bevándorlás és az emberkereskedelem elleni küzdelemre vonatkozó nemzetközi eszközök alapján fennálló kötelezettségeik teljesítéséhez, akárcsak a migráció legális csatornáinak ösztönzéséhez. Az EU műszaki szakértői rendelkezésre bocsátásával, a testvérvárosi programok fokozott alkalmazásával, képzés és szükség esetén felszerelés biztosításával, valamint mediterrán térségbeli partnerei kezdeményezéseinek pénzügyi támogatásával nyújt segítséget ezen országoknak. Az EU nemzetközi védelem nyújtására irányuló erőfeszítéseinek növelése érdekében a 2005. szeptember 1-jei bizottsági közlemény ösztönzi a regionális védelmi programok kidolgozását.

- Legális migráció: A Bizottság megvizsgálja, hogyan biztosítható a legális migrációra vonatkozó információk megfelelő áramlása az érdekelt szomszédos országokból, illetve azokba. Fő célja, hogy strukturált módon gyűjtsön információt az állásajánlatokról és a mediterrán térségbeli partnerországokban rendelkezésre álló képességekről. Ezenfelül tájékoztatná a partnereket az Európában rendelkezésre álló foglalkoztatási lehetőségekről, valamint az EU-tagállamokban valamely állás megpályázásakor követendő eljárásról. Ennek összhangban kell lennie a közösségi preferencia alapelvével, mivel egyértelmű, hogy teljes mértékben ki kell használni az EU-n belül rendelkezésre álló munkaerőt.

- EUROMED miniszteri találkozó: 2006-ban a lehető legkorábbi időpontban kerül sor az igazságügyért, biztonságért, migrációért, valamint a bevándorlók társadalmi integrációjáért felelős EUROMED-miniszterek találkozójára.

- Mediterrán partiőrség-hálózat: Annak érdekében, hogy a partiőrség-hálózat (lásd fentebb) a lehető leghatékonyabb legyen, amint műszakilag lehetséges, ki kell terjeszteni a tagsággal nem rendelkező mediterrán országokra. Egy 2006-ban útjára indítandó kísérleti projekt vizsgálja ezen országoknak a kezdeményezés kidolgozásába történő szoros bevonásának lehetőségeit.

- Marokkó: Azon uniós törekvések növelése, amelyek az ország migrációkezelésének támogatására irányulnak, különösen az emberkereskedelem elleni küzdelem elősegítését célzó projektek hatékony végrehajtása, az EK-Marokkó visszafogadási megállapodás megkötése és az ország déli és keleti határai ellenőrzésének fokozása révén.

- Algéria: Az EK-Algéria társulási megállapodás migrációs rendelkezései alapján az Algériával való együttműködés folytatása és kiterjesztése az alábbi területekre: legális migráció, az illegális bevándorlás ellenőrzése, a migrációs és fejlesztési agenda integrálása, valamint tárgyalások kezdeményezése az EK-Algéria visszafogadási megállapodásról. Az első találkozóra 2006 elején kerülhet sor.

- Líbia: Az EU és Líbia közötti kapcsolatokban elért jelentős haladás fényében decemberben sor kerül a migrációs kérdésekkel foglalkozó uniós és líbiai magasrangú tisztviselők első ad hoc találkozójára, ahol megállapodnak az illegális bevándorlásra vonatkozó EU-Líbia cselekvési tervről. A cselekvési terv magában foglalja a földközi-tengeri, valamint a Szaharában folytatott kutató és mentőakciók során történő együttműködést. 2006-ban biztosítani kell a cselekvési tervben szereplő számos projekt megvalósítását.

- EU-mediterrán párbeszéd a migrációról: Meg kell vizsgálni ezen két- és többoldalú együttműködési kezdeményezések megkönnyítésének lehetőségét. Teljes mértékben tiszteletben tartva a jelenlegi politikai és intézményi keretrendszert, amely lehetővé teszi a rugalmas, régiók közötti kezdeményezéseket és a munka megkettőzésének elkerülését, ez az együttműködés előnyösen tudja felhasználni a meglévő informális, a nyugati mediterrán országokkal folytatott 5+5 miniszteri szintű párbeszéd tapasztalatait, és összekapcsolhatja azokat a barcelonai folyamat keretrendszerével és a technikai albizottságokkal. Céljai között szerepelhet még a közös érdeklődésre számot tartó kérdések és az együttműködés további lehetőségeinek azonosítása olyan területeken, mint az illegális bevándorlás és az emberkereskedelem elleni küzdelem.

- A kutatás fokozása: A migrációs mozgások, valamint azok okainak és a kibocsátó, tranzit- és célországokra gyakorolt következményeiknek jobb megértése érdekében folytatják és tovább konszolidálják a regionális BI I MEDA program migrációs komponense keretében megkezdett tevékenységeket, hogy biztosítsák az európai migrációs hálózattal (EMN) való összehangolást.

Összefoglalás:

E kiemelt intézkedések fontos lépést jelentenek a migrációkezelés javításában azáltal, hogy jobban és koordináltabb módon alkalmazzák a meglévő közösségi eszközöket és politikákat. A Bizottság szoros partnerségben együttműködik a tagállamokkal és harmadik országokkal ezen intézkedéseknek a szolidaritás és a partnerség szellemében történő továbbfejlesztése érdekében. Ezáltal az EU képes lesz élni a migráció nyújtotta lehetőségekkel, és megfelelő választ tud adni az azzal járó kihívásokra. A javasolt kezdeményezések nyomon követésének köszönhetően a Bizottság 2006 végéig jelentést tehet a Tanácsnak a javasolt kezdeményezések első eredményeiről. Ezen eredményeket figyelembe kell venni, amikor a hágai program félidős értékelése során módosításra kerülnek az általános prioritások.

[1] Hivatkozás a fizetési szolgáltatásokról szóló irányelvre, amely elvben 2005. december 1-jén kerül elfogadásra.