Az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerekről készült tanulmány is alátámasztja a foszfátmentes mosogatószerek használatának műszaki megvalósíthatóságát, és megjegyzi, hogy a foszfátok helyettesítésére 2012 óta számos szabadalmat jegyeztek be. Különböző tagállamok fogyasztói szövetségei tesztelték a foszfáttartalmú és a foszfátmentes háztartási gépi mosogatószerek teljesítményét. A kétféle szer tisztítási hatékonysága összességében hasonló. Az érdekeltek többsége úgy vélte, hogy e gépi mosogatószerek teljesítménye számos tényezőn múlik (összetétel, a nyersanyagok árának változása, új technológiai fejlemények), amelyek a foszfáttartalomtól függetlenül érvényesülnek.

A foszfátok kiváltására több alternatív anyag is elérhető a piacon. Mivel a foszfátok hatása szerteágazó, az alternatívákat úgy kell kiválasztani, hogy mindezen hatásokat kifejtsék. Ennek következtében ugyanaz az eredmény általában több különböző anyag kombinációjával érhető el. Az alternatívák között szerepelnek kelátképző szerek, diszpergáló polimerek, felületaktív anyagok és enzimek. A gyártók is megerősítették, hogy a foszfátok helyettesítése több más vegyülettel műszakilag kivitelezhető.

Azonban a foszfátmentességre való törekvés a nagy gyártók között világszinten jelen van, még olyan országokban is, ahol kevésbé szigorú a szabályozás, amiből arra lehet következtetni, hogy költségei nem oly magasak, hogy elrettentenék a gyártókat a változtatástól. Az európai gyártók is készítenek és forgalmaznak foszfátmentes automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószereket más piacokon, így az USA-ban, amelynek egyes államai már 2013 óta korlátozzák a foszfáttartalmat. Egyes foszfátmentes összetételek teljesítménye pedig meghaladja a foszfáttartalmúakét. Mindezekből egyértelmű, hogy a foszfátmentes tisztítószerek gyártói a szabályozás változása esetén is versenyképesek tudnak maradni.

A tanulmány szerint a foszfortermelésnek az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek foszfáttartalmának korlátozásával járó viszonylag kismértékű visszaesése nem lenne jelentős hatással a foszfor világpiaci árára. A foszfáttartalom szigorú korlátozása egyenlő versenyfeltételeket teremtene az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek minden uniós gyártója, importőre és forgalmazója számára, mivel a foszfáttartalmú mosogatószereket az Unió egyes részein (pl. Svédországban) és máshol a világon (az USA több államában, pl. Illinois, Indiana, Maryland, Massachusetts, Michigan és New York) már korlátozták, illetve betiltották. A foszfáttartalmú mosogatószerek kivezetése az EU piacáról lehetőséget teremt az innovációra és üzleti lehetőségeket nyit meg az uniós gyártók és beszállítók előtt, akik a világpiacon is vezető szerepre törhetnek, ezáltal hozzájárulva az uniós ipar versenyképességének erősítéséhez.

Az Unió egyes tagállamaiban több gyártótól is kapható már foszfátmentes gépi mosogatószer. Az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek ára inkább a teljesítményüktől függ, mintsem az NTPF jelenlététől, mivel mindkét fajta mosogatószer ára nagyjából hasonló értékek között alakul. Amennyiben megtörténne a foszfátmentes mosogatószerekre való átállás, az érdekeltek szerint tovább csökkenne az alternatív anyagok ára, és ezáltal az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószereké is.

A foszfátmentes mosogatószerekre való átállás esetén a fogyasztók szempontjából az ár/teljesítmény arány csupán csekély mértékben vagy egyáltalán nem változik. Jelenleg a két fajta gépi mosogatószer hasonló árakon kapható a piacon (a foszfáttartalmú egy mosogatásra vetített legalacsonyabb ára 0,08 euró, a foszfátmentesé 0,11 euró, a legmagasabb ár mindkét típusnál 0,33 euró). Amennyiben megtörténne a foszfátmentes mosogatószerekre való átállás, az érdekeltek többsége szerint tovább csökkenne a nyersanyagok ára, és ezáltal a foszfátmentes mosogatószereké is.

A svédországi tapasztalatok is azt mutatják, hogy 2011 óta, amikor bevezették a foszfáttartalom szigorú korlátozását, az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek árai nem emelkedtek, így ésszerűen feltételezhető, hogy a fogyasztóknak nem kell kedvezőtlen gazdasági változásokra számítaniuk e mosogatószerek foszfáttartalmának korlátozása esetén.

A szennyvízkezelésre gyakorolt hatások

Ha az EU szennyvizéből minden tisztítószerből (mosó- és mosogatószerből) származó foszfort el kellene távolítani, az becslések szerint 10 millió és 86 millió euró közötti költséggel járna. A foszfátterhelés csökkenése következtében kevesebb vegyszert kellene használni a harmadlagos kémiai kezelésekhez. Egy az uniós ökocímke kapcsán 2009-ben végzett tanulmány szerint amennyiben az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek nem tartalmazhatnánk foszfátot, az csökkentené a szennyvízkezelés költségeit, ugyanis a foszfátok kivonásához használt vegyszerek visszaszorulása következtében olcsóbbá válna a tisztítótelepek működtetése. Ugyanez a tanulmány arra is rávilágított, hogy az ismert alternatívák használata nem befolyásolná a szennyvízkezelés biológiai folyamatait. Tehát ha el is ismerjük, hogy az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek foszfáttartalmának a 259/2012/EU rendelet szerinti redukálása nem akadályozná meg teljes mértékben a foszfátok bejutását a szennyvízbe, mindazonáltal csökkentené azok mennyiségét, és mérsékelné a foszfor eltávolításából adódó költségeket.

A kis- és középvállalkozásokra gyakorolt hatás

A tisztítószerek gyártói átlagosan három és fél évente módosítják a termékeik összetételét, hogy az új technológiákkal biztosítsák versenyképességüket, így az e korlátozással járó költségek tekinthetők a rendes üzletmenet részének, annál is inkább, mivel a gyártóknak 5 év állt rendelkezésükre a foszfátmentes összetételre való felkészülésre. Az alternatívák között vannak szabadalmazott molekulák, és kihatással lehet a kis- és középvállalkozásokra, ha ezekhez nem tudnak hozzájutni a nagyobb szereplőkkel kötött kizárólagos megállapodások vagy beszállítói rangsor miatt. Ám Svédországban a kisvállalkozók is jól alkalmazkodtak. A tilalom bevezetése előtt felmerültek aggályok arra vonatkozóan, hogy az akadályt fog jelenteni a kisebb hazai gyártók számára. Azonban már az átmeneti időszak alatt 96%-ra nőtt a foszfátmentes automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek aránya, ami arra enged következtetni, hogy a kisebb svéd gyártók is könnyen alkalmazkodtak a tilalomhoz. A svéd piacot olyan gyártók és márkák uralják, amelyek az EU többi részén is forgalmaznak termékeket. Ha tehát uniós szinten betiltásra kerül a foszfátok használata az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerekben, az nem a nagy vállalatoknak kedvez a kicsikkel szemben, hanem üzleti lehetőséget teremt a kisebb vállalkozások számára.

A foglalkoztatásra gyakorolt hatás

Adatok hiányában nehéz előrevetíteni a foglalkoztatásra gyakorolt hatást. Az NTPF-beszállítók kevés adatot adtak meg. Mindenesetre a három uniós NTPF-gyártó hozzávetőleg 2000 főt foglalkoztat közvetlenül az EU-ban (vagy az egész vállalatot tekintve, amennyiben fő tevékenysége a foszfátok gyártása, vagy a foszfátok iparágát tekintve azokban a vállalatokban, amelyek más tevékenységeket is folytatnak). Hozzávetőleg háromszor ennyi munkahelyet teremtenek közvetve a kapcsolódó beszállítók és szolgáltatások területén.

2.4.2. Környezeti hatások

Ökotoxicitás

A tisztítószerekről szóló rendelet módosításához végzett 2010-es hatástanulmány szerint az uniós felszíni vizek foszfátok által kiváltott eutrofizációjának csökkentése szempontjából a legelőnyösebb megoldás a foszfátok teljes kiiktatása volna a tisztítószerekből. Jóllehet a foszforvegyületek teljes eltávolítása az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerekből tovább csökkentené az eutrofizáció veszélyét, műszakilag nem volna kivitelezhető. A 0,3 gramm/normál adagos korlátozás azonban átlagosan több mint 75%-kal csökkenti az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerek foszfáttartalmát.

Az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerekről készült tanulmány megállapítja, hogy bizonyos alternatívákról hiányosak az ismereteink, így nem lehet teljes körűen felmérni az automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerekben a foszfátok helyettesítésére használható alternatívák környezeti hatásait. Az érdekeltek is hangot adtak bizonyos aggodalmaknak, valamint elismerték egyes tényezők ismeretlenségét, és egyébként is különbözőképp fogadják a tudományos bizonyítékokat, illetve nincsenek egyformán tudatában a foszfátmentes mosogatószerek hatékonyságának.

Az NTPF kiváltására alkalmasként leggyakrabban említett alternatívák többsége esetében ismertek az ökotoxicitási adatok és a környezeti sors, és ezek elemzésre kerültek. Az adatok a REACH regisztrációs dossziékból, az érdekeltektől és más értékelő jelentésekből származtak. Mindössze három alternatíva esetében maradtak kérdőjelek (nátrium-glükonát, L-aszparaginsav-N,N-diecetsav nátriumsók és béta-alanin-diecetsav). A tanulmány során elemzett minden egyéb alternatíváról megállapítást nyert, hogy a tudomány mai állása szerint nem jelent elfogadhatatlan környezeti kockázatot. Az NTPF foszfonátokkal, nátrium-szilikáttal vagy IDS(A)-val való kiváltása ezen anyagok olyan környezeti koncentrációjához vezetne, amely elmarad a becsült hatásmentes koncentrációtól (PNEC), így nem jelent környezeti kockázatot.

Szennyvízkezelés

A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv (a 91/271/EGK irányelv) előírja a tagállamok számára, hogy az érzékeny területeken bizonyos feltételek mellett el kell távolítani a foszfort a szennyvíztisztítás során, méghozzá ún. harmadlagos kezeléssel. A harmadlagos kezelésre vonatkozó kötelezettségtől függetlenül a foszfor egy része már a szennyvíztisztítás korábbi szakaszában eltávolításra kerül. A foszfortartalom nagyjából felét felveszi a biomassza és/vagy szilárd anyaggá alakul a másodlagos kezelés során. A biológiai tápanyag-eltávolítás vagy a kémiai kiválasztás, amelyek harmadlagos kezelésnek minősülnek, 90% fölé javítják a foszforeltávolítás sikerét.