A kapott információkból megállapítható, hogy az IFRS szerint elkészített pénzügyi kimutatások színvonala jó, vagyis a standardok jó színvonalúak. Kritika érte ugyanakkor a standardok túlzott összetettségét. A megállapítások szerint az összetettség ugyanakkor elkerülhetetlen, mivel az alapul szolgáló üzleti tevékenység is összetett, és bár a standardok nem ágazatspecifikusak, a megítélés szerint elég rugalmasak a legtöbb üzleti modell leképezéséhez, noha egyesek aggályukat fejezték ki a standardok hosszú távú befektetők számára való alkalmasságát és a közzétételek volumenét illetően.

A Bizottság megítélése szerint az IAS-rendelet a számviteli színvonal és a közzétételi követelmények javításával, valamint a beszámolás értékalapúságának növelésével fokozta a pénzügyi kimutatások átláthatóságát, ami pontosabbá tette a piaci várakozásokat és az elemzői előrejelzéseket. Javult továbbá a pénzügyi kimutatások ágazatokon, illetve országokon belüli és közötti összehasonlíthatósága is, noha e téren még vannak eltérések.

Az IFRS bevezetésének a vizsgált időszakot érintő hatását nehéz volt elkülöníteni, mivel a szabályozás más tekintetben is sokat változott ebben az időszakban; a hatások attól függően is eltértek, hogy az IFRS előtt milyen nemzeti szabályokat alkalmaztak. Nehézségekbe ütközött továbbá az IFRS-t alkalmazó társaságokra, illetve a költségekre és a hasznokra vonatkozó statisztikák beszerzése. A rendelkezésre álló információk főként a nagyobb társaságokra vonatkoztak. Végül, a nyilvános konzultációban a válaszadók önkéntes alapon vettek részt, így a minta reprezentativitása nem biztosított.

Az értékelés az IAS-rendelet szerinti helyzetet kívánta összehasonlítani azzal, amely az IFRS bevezetése nélkül állt volna elő. Nem volt egyértelmű azonban, hogy az IFRS-t milyen viszonyítási alappal vessék össze, mivel az EU-ban nincs egyetlen alternatív megoldás, ráadásul a vizsgált időszakban a nemzeti szabályok és az Egyesült Államokban használt általánosan elfogadott számviteli alapelvek is átalakultak.

A Bizottság az értékelést az érdekelt felek meghallgatása érdekében nyilvános konzultáció (2014. augusztus–november, 200 észrevétel), informális szakértői csoport (18 állami és magánszervezet 3 találkozója 2014-ben) és az összes tagállam képviselőiből álló számviteli szabályozó bizottság (ARC) keretében készítette el. Áttekintette továbbá az IFRS kötelező uniós bevezetésének hatásaival és az IFRS válság alatti teljesítményével foglalkozó szakirodalmat. Felhasználta a releváns nemzetközi és európai testületek belső tapasztalatait is. Az értékelés során figyelembe vette Philippe Maystadt ajánlásait is, aki a nemzetközi standardalkotásban betöltött szerep erősítésére hívta fel az EU-t.

A rendelet alapján a jegyzett uniós társaságok konszolidált pénzügyi kimutatásait 2005 óta az IFRS-nek megfelelően készítik. A tagállamok az IFRS alkalmazását kiterjeszthetik az egyedi éves pénzügyi kimutatásokra és a nem jegyzett társaságokra is. Az úgynevezett átláthatósági irányelv előírta továbbá, hogy az EU-ban lévő vagy működő szabályozott piacokon jegyzett értékpapírral rendelkező kibocsátók (ideértve az EU-n kívülieket is) kötelesek alkalmazni az IFRS-t.

Több mint tíz évvel az 1606/2002/EK rendelet (az IAS-rendelet) elfogadása után, illetve alkalmazásának 2008-ban történő első felülvizsgálatát követően a Bizottság úgy döntött, hogy a Célravezető és hatásos szabályozás program (REFIT) keretében értékelni fogja a kitűzött célok teljesülését. A Bizottság számára emellett a 258/2014/EU rendelet előírja, hogy számoljon be az értékelés megállapításairól – adott esetben javaslatokat téve a rendelet módosítására –, valamint az érintett intézményekre vonatkozó irányítási intézkedésekről.

Az IAS-rendelet elfogadásakor az volt az általános nézet, hogy a rendelet célkitűzései a jegyzett uniós társaságok számára fontosabbak, amit a kötelező alkalmazás hatálya is tükröz, noha azt a tagállamok kiterjeszthetik. Egyes érdekeltek úgy vélik, hogy az IFRS használata hasonló előnyökkel járhatna például a befektetők számára is, ha hatályát kiterjesztenék (például a konszolidált pénzügyi kimutatást nem készítő jegyzett társaságok egyedi éves pénzügyi kimutatásaira). Mások kockázatosnak tartják ilyen összetett standardok kkv-k számára való előírását.

A válság világossá tette, hogy fel kell mérni a szabályozások pénzügyi piacokra és gazdaságokra gyakorolt hatásait. Az IAS-rendelet előírja, hogy a nemzetközi standardok csak akkor vezethetők be az EU-ban, ha az európai közérdeket szolgálják. A „közérdek” fogalma nincs meghatározva, de felfogható széles körű, pénzügyi stabilitási és gazdasági megfontolások összességeként. Különösen azt kell értékelni, hogy a számviteli standardok hátrányosak lehetnek-e a gazdaság vagy egyes érdekeltek, például a hosszú távú befektetők számára. Egyre többen hangoztatják továbbá, hogy a szabályozásokat holisztikus módon, összes hatásukkal kell figyelembe venni.

Az értékelésből származó információk alapján összességében megállapítható, hogy az IAS-rendelet célkitűzései továbbra is relevánsak.

Mindazonáltal a számviteli standardok alkalmazása hagyományos költség-haszon-elemzéssel nem könnyen vizsgálható, hiszen hasznai pénzben nem számszerűsíthetők, költségeiről kevés az adat, ráadásul a költségek és a hasznok eloszlása is egyenetlen: a költségeket főként az IFRS szerinti pénzügyi kimutatásokat készítő társaságok viselik, míg a hasznok megoszlanak e társaságok és a pénzügyi kimutatások felhasználói (befektetők és egyéb gazdasági szereplők) között.

Az IASB és az egyesült államokbeli standardalkotó testület (FASB) 2002-ben programot indított standardjaik közelítésére. E munka fontossága a pénzügyi válsággal összefüggésben is világossá vált, így azt a G20-ak és az FSB is támogatja. A standardalkotó testületek azonban egyes területeken nem tudtak közös álláspontra jutni.

Az Egyesült Államok a hazai társaságainak nem engedélyezi az IFRS használatát, ami jelentősen korlátozza a standardok globális alkalmazását. Az Egyesült Államokban is jegyzett mintegy 90 nagyobb uniós kibocsátó számára jelentős pozitívum az az „egyenértékűségi” megállapodás, amelynek alapján az USA Értékpapír- és Tőzsdebizottsága (SEC) a külföldi társaságok esetében elfogadja az IFRS szerint készített pénzügyi kimutatásokat.

Széles körű vita kísérte annak kérdését, hogy az IFRS alkalmazása súlyosbíthatta-e a pénzügyi válságot, és ha igen, milyen mértékben – a kapott információk vegyesek voltak. A vita során két számviteli szempont került össztűz alá. Az első az aktuális árak (valós értékek) használata pénzügyi instrumentumok értékelésére. Ezek az értékek ugyanis túlzottak lehetnek, ha a piacok túlságosan lelkesek vagy pesszimisták. Ezzel szemben a bankhiteleket és hasonló instrumentumokat a bekerülési érték alapján tartják nyilván, és folyamatosan vizsgálni kell, hogy az ügyfelek vissza fogják-e fizetni az esedékes összegeket. A pénzügyi válság alatt a hitelek értékvesztésének elszámolására alkalmazandó standardot széles körben kritizálták amiatt, hogy túl kevés céltartalékot írt elő, és azt is túl későn. Más kritikák egyes bankok hiányos közzétételeit érintették. Az IASB egy átfogó átvilágítást követően 2014-ben közzétette a pénzügyi instrumentumokra vonatkozó új standardot (IFRS 9); e standard bevezetésének lehetőségét még vizsgálják. A pénzügyi válság összességében rávilágított, hogy a standardok széles körű gazdasági hatásokkal járhatnak (ld. 3.2.).

A Bizottság információi a tőkepiac javuló teljesítményére utalnak: nagyobb lett a likviditás, alacsonyabbak lettek a tőkeköltségek, bővültek a határon átnyúló ügyletek, uniós és világszinten is könnyebb lett a hozzáférés a tőkéhez, javult a befektetők védelme és a befektetői bizalom fenntartása. Mint azonban fent is említettük, az IFRS hatásai nem különíthetők el a tőkepiacok egyéb változásainak hatásától.

A standardok egységes alkalmazása az értelmezéstől is függhet. Az ESMA az értelmezés gyakorlati eltéréseit jelzi az IFRS Értelmezési Bizottságnak. A Bizottság üdvözli a két testület eredményes együttműködését.

A kapott információk szerint a rendelet célkitűzései hatékonyan és eredményesen teljesültek, és továbbra is relevánsak. Emellett az IFRS-nek a mai napig nincs jól meghatározott alternatívája. A rendelet tehát továbbra is európai hozzáadott értéket teremt, mivel a közös nemzetközi számviteli nyelvezet révén elmozdítja a határon átnyúló akadályokat és lehetővé teszi, hogy az EU fontos szerephez jusson a nemzetközi standardok kidolgozásában.

Az IASB által kiadott hatályos Fogalmi keretek szerint az általános célú pénzügyi beszámolás célkitűzése, hogy a potenciális befektetők, kölcsönadók és egyéb hitelezők számára információkat szolgáltasson a beszámolót készítő gazdálkodó egységről. Noha az IFRS-alapú pénzügyi információ számos felügyeleti szabályozás kiindulópontja, az IASB nem szerepelteti a prudenciális felügyeleti hatóságokat vagy szabályozókat a felhasználók között. Mindazonáltal biztosítani kell a pénzügyi információk ilyen célra való alkalmasságát, elismerve azt, hogy a prudenciális szabályozók egyéb információkat is kérhetnek különböző célkitűzéseik teljesítéséhez.

Jogi problémák forrásaként említették még a tőkemegőrzési és osztalékfelosztási szabályok területét olyan tagállamok esetében, amelyek az IFRS alkalmazását a nyereségfelosztás alapját képező egyedi éves pénzügyi kimutatásokra is megengedik vagy előírják. Minden tagállam megvizsgálja, hogy az uniós tőkemegőrzési követelmények keretén belül miként tudja megválaszolni az ilyen kérdéseket saját jogszabályaiban.

Egyes érdekeltek azt is felvetették, hogy nem kellene-e az IASB által végzett átvilágításon túl is megbizonyosodni arról, hogy az új standardok vagy standardmódosítások koherensek az IFRS hatályos anyagával.

Mindazonáltal az IAS-rendelet rendelkezéseinek alkalmazási módja még javítható, a Bizottság több lehetséges gyakorlati lépést is meghatározott e célból.

Az IFRS Alapítványnak alapszabálya értelmében ötévente felül kell vizsgálnia szervezeti struktúráját. A múltbeli felülvizsgálatok jelentősen javították az alapítvány irányítását. A következő felülvizsgálat alkalmat ad az alapítvány finanszírozásával és döntéshozatali eljárásával kapcsolatos kérdések megválaszolására, ideértve a felügyelő testület szerepét is.

A vizsgált időszakban több pozitív változás is történt: európai részvétellel létrejött a Számviteli Standardok Tanácsadói Fóruma, a helyszíni munka módszertanával és a hatásvizsgálatokkal foglalkozó tanácsadó csoport ajánlásokat fogalmazott meg a kurátorok számára, amelyeket az IASB végre fog hajtani, továbbá bevezették a standardok alkalmazás utáni felülvizsgálatát.

Az IFRS Alapítványt 2013-ban főként hozzájárulásokból finanszírozták. Ezt az országok GDP-jén alapuló (kötelező) finanszírozási rendszerrel kívánják felváltani, ami mindeddig problémásnak bizonyult, mivel az IFRS-t használó országok közül sokak hozzájárulása nem megfelelő. Az alapítvány így továbbra is az önkéntes hozzájárulásokra támaszkodik, amelyek azonban gyakran a magánszektorból érkeznek, vagyis összeférhetetlenségre adhatnak okot. A tagállami hozzájárulásokat is beleértve az IFRS Alapítvány fő pénzügyi támogatója az EU; többéves kötelezettségvállalása stabil finanszírozási forrást jelent az alapítvány számára, és mérsékli annak függését a magánszektortól.

Az IAS-rendelet alapján egy standardnak több kritériumot is teljesítenie kell ahhoz, hogy az EU-ban jóváhagyják. A standardnak összhangban kell lennie a számviteli irányelvekben rögzített „megbízható és valós” összkép elvével, az európai közérdeket kell szolgálnia, és meg kell felelnie a pénzügyi kimutatásokhoz szükséges információk minőségére vonatkozó alapfeltételeknek. A Maystadt-jelentés a következő két kritériummal bővítené a közérdekű elemet: a standard nem veszélyeztetheti a pénzügyi stabilitást, és nem akadályozhatja az Unió gazdasági fejlődését. Alternatívaként a közérdekre vonatkozó kritérium értelmezésére vonatkozó iránymutatás kibocsátását ajánlja.

A kapott információk szerint a rendelet hatálya és a tagállamok opciói megfelelőek. A tőkepiaci unió kiépítéséről szóló zöld könyv keretében a Bizottság vitát indított arról, hogy hozzáadott értéket lehetne-e teremteni a multilaterális kereskedési rendszerekben, konkrétabban a kkv-növekedési piacokon jegyzett kkv-kra vonatkozó, egyszerűsített, uniós szinten egységes és színvonalas számviteli standard kidolgozásával.

A Bizottság támogatja az IFRS mint globális standard érvényesülését, és továbbra is arra ösztönzi az USA Értékpapír- és Tőzsdebizottságát, hogy az vezesse be az IFRS-t a hazai társaságok általi alkalmazás céljából. A konvergencia önmagában nem cél, mert az IFRS-nek magas színvonalúnak és az európai piacok számára, vagyis más joghatóságok számára is megfelelőnek kell lennie. A Bizottság úgy véli, hogy az IFRS melletti elkötelezettséget az IFRS Alapítványnak fizetendő, a hozzájáruló ország GDP-jével arányos állandó pénzügyi hozzájárulás rögzítésével lehetne tanúsítani. A Bizottság ezért az IFRS Alapítványt arra ösztönzi, hogy a 2015. évi irányítási felülvizsgálat keretében biztosítsa, hogy az IFRS Alapítvány és az IASB irányító és felügyeleti testületeiben csak az lehessen tag, aki vállalja az IFRS alkalmazását és az állandó pénzügyi hozzájárulás megfizetését.

A rendelet eredményessége és hatékonysága maguknak a standardoknak a színvonalától függ, ezért azokat kidolgozásuk és jóváhagyásuk során továbbra is megfelelően értékelni kell. Értékelni kell különösen az IAS-rendelet és más uniós jogszabályok kölcsönhatását, holisztikus alapon figyelembe véve az általános koherenciát és a hatásokat, a standardok összetettségét és a közzétételi követelmények volumenét. A Bizottság meg fogja vizsgálni az uniós osztalékfelosztási szabályok szigorításának lehetőségeit.

A Bizottság az ESMA érvényesítési iránymutatásának alkalmazására ösztönzi a tagállamokat. A tőkepiaci unió kiépítéséről szóló zöld könyv keretében a Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy az európai felügyeleti hatóságok, köztük az ESMA, elegendő hatáskörrel rendelkeznek-e a következetes felügyelet biztosítására, és hogy az ESMA vagy adott esetben a nemzeti hatóságok felé történő felügyeleti és piaci jelentéstétel területén alkalmazott hatékonyabb megoldások hasznosak lehetnek-e a piaci résztvevők számára.

A jogszabályok egyszerűsítése és koherenciája érdekében a Bizottság középtávon, egyes fontosabb függőben lévő standardok elfogadása után meg fogja fontolni az IFRS-t jóváhagyó jogszabály kodifikációját. A Bizottság fokozni fogja az IFRS Alapítvánnyal folytatott együttműködést, különösen a fordítás tekintetében

Jóváhagyási folyamat

A Bizottság biztosítani fogja, hogy az EFRAG-hoz intézett, jóváhagyási tanácsadásra irányuló kéréseiben eseti alapon konkrét problémákat, így közérdekkel kapcsolatos kérdéseket is említsen annak érdekében, hogy az EFRAG jóváhagyással kapcsolatban adott tanácsa megfelelően kezelje e kérdéseket. A folyamat korábbi szakaszában történő bevonásuk révén a tagállamok értesíteni tudják a Bizottságot esetleges aggályaikról, az EFRAG megreformált irányítási struktúrája pedig alkalmasabb lesz a felvetett kérdések megválaszolására. A Bizottság a számviteli szabályozó bizottsággal, az EFRAG igazgatótanácsával és más uniós intézményekkel folytatott párbeszéd révén új ötleteket és gyakorlatokat fog kidolgozni.

A Bizottság arra ösztönzi az EFRAG-ot, hogy fejlessze kapacitásait a standardok hatásainak, köztük a makrogazdasági hatásoknak a vizsgálatára. A Bizottság üdvözli, hogy az EKB és az európai felügyeleti hatóságok – az EFRAG igazgatótanácsában a megreformált irányítási megállapodások alapján részt vevő megfigyelők – tevékenyen megosztják nézeteiket az igazgatótanáccsal annak érdekében, hogy megkönnyítsék egyes területek, például a pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatások megfontolását.

Releváns szervezetekkel kötött irányítási megállapodások

A Bizottság elismeri az IFRS Alapítvány irányításában történt javításokat. A felügyelő testület tagjaként azonban felhívja e testület figyelmét arra, hogy a belső felépítés kérdései helyett olyan közérdekű ügyek megvitatásával foglalkozzon, amelyeket az IFRS Alapítvány elé lehet utalni.

A Bizottság arra ösztönzi az IASB-t, hogy javítsa a hatásvizsgálatokat, vegye figyelembe a különböző időhorizonttal rendelkező befektetők sajátos szükségleteit, és a standardok kidolgozásakor gondoskodjon specifikus megoldásokról, különösen a hosszú távú befektetők tekintetében.

A Bizottság üdvözli, hogy az IASB újból be kívánja vezetni az óvatosság elvét a Fogalmi keretekbe.

A Bizottság jóváhagyta és felügyelte az EFRAG 2014. évi irányítási reformját. A nemzetközi számviteli standardok kidolgozására gyakorolt uniós befolyás növelésére vonatkozó célkitűzés teljesülése érdekében a Bizottság továbbra is szoros figyelemmel kíséri a reform nyomon követését, amelyről a 258/2014/EU rendeletnek megfelelően évente jelentést fog készíteni.