EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.7.20. 
SEC(2011) 950 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat - Rendelet 
a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális 
követelményekr ől 
{COM(2011) 452 végleges} 
{SEC(2011) 949 végleges}  
 
HU 1   HU 1. ELŐZMÉNYEK  
A pénzügyi válság mértéke a pénzügyi intézmények jelenleg i szabályozásának 
elfogadhatatlan kockázataira de rített fényt. Az IMF becslése szerint az európai bankoknak a 
válság kapcsán 2007 és 2010 között elszenvedett veszteségei megközelítik az 1 billió eurót, ami az uniós GDP 8 %-ának felel meg. 
A bankszektor stabilitásának helyreállítása és a reálgazdaság hitelellátottságának meg őrzése 
érdekében az EU és tagá llamai egyaránt széles kör ű és példa nélküli intézkedéseket fogadtak 
el, amelyek költségét végs ő soron az adófizet ők állják. Ezzel összefüggésben az Európai 
Bizottság (a Bizottság) 2010 okt óberéig 4,6 billió EUR összeg ű, pénzügyi intézményeknek 
nyújtott állami támogatási in tézkedést hagyott jóvá, amelyb ől több mint 2 billió EUR-t 2008-
ban és 2009-ben ténylegesen felhasználtak.  
A bankoknak nyújtott költségvetési támogatás szin tjéhez a válság során felfedett szabályozási 
hiányosságokat kezel ő erőteljes reformnak kell illeszkednie. E tekintetben a Bizottság már 
javaslatot tett a banki szabályozás sz ámos módosítására 2008. októberben (CRD
1 II) és 2009. 
júliusban (CRD III). Az ezáltal a jelentés álta l kísért jogalkotási csomag a Bázel III-ként 
ismert, globálisan kidolgoz ott és egyeztetett banki t őke- és likviditási standardok elemeit 
tartalmazza. A Bizottság szolgálatai minden uni ós tagállam nevében aktívan részt vettek a 
kidolgozásukban. A csomag kiterjed a t őkekövetelmény-irányelv egyéb rendelkezéseinek 
harmonizálására irányuló javaslatra is, az egys éges piac elmélyítésének és a felügyeleti 
hatékonyság meger ősítésének céljával. Ez a jelentés csak az alább leírt intézkedések 
hatásának értékelésére szorítkozik. 
2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL  
A projekt alatt a Bizottság szolgálatai részt vettek a nemzetközi fórumok, különösen a Bázeli 
Bankfelügyeleti Bizottság (BCBS) munkájában, amelynek feladata volt a likviditás és a 
partner-hitelkockázat kezel ésének, a szabályozói t őke meghatározásának és a 
prociklikusságnak a területén új szakpolitikai intézkedések ki dolgozása. A projekt során sor 
került az európai bankbizottság és az Európa i Bankfelügyeleti Bizotts ág (CEBS) kiterjedt 
részvételére és konzultációjára.  
A CEBS mennyiségi hatástanul mányt végzett, hogy támogassa e jogalkotási csomag uniós 
banki ágazatra gyakorolt hatásának elemzését. A CEBS 21 tagországából 246 bank vett részt 
a tanulmányban, beleértve 50 1. csoportbeli2, és 196 2. csoportbeli bankot, amelyek t őke 
szempontjából a konszolidált uniós banki szekto r közel 70 %-át képviselik. A CEBS technikai 
tanácsot is nyújtott a Bizottságnak a nemzeti választási lehet őségek és mérlegelési jogkörök 
harmonizációja területén. 
A Bizottság szolgálatai 2010. áprilisban nyilv ános meghallgatást szerveztek és 2009–2011 
során négy nyilvános konzultációt tartottak a jogalkotási csomagban foglalt szakpolitikai 
                                                 
1 a t őkekövetelmény-irányelv 
2 Az 1. csoportbeli bankok azok, amelyeknek 3 milliárd EUR-t meghaladó alapvet ő tőkéjük van, jól 
diverzifikáltak és nemzetközileg aktívak. Minden más bank 2. csoportbeli banknak min ősül. 
 
HU 2   HU intézkedésekr ől3. A konzultációkra adott válaszok a pot enciális intézkedések hatása és 
hatékonysága tekintetében az adatok és az érde keltek véleményének fontos forrását jelentik. 
Emellett a Bizottság szolgála tai külön kiterjedt konzultációkat folytattak az ágazattal, 
beleértve a Bizottság által felállított, banki témákkal foglalkozó szakért ői csoportot, 
különböző uniós banki ágazati szövetségeket és önálló bankokat. 
3. PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
3.1. A likviditási kockázat kezelése 
A globális pénzügyi válság napvilágra hozta az  intézmények jelenlegi likviditásikockázat-
kezelésének hiányosságait, beleértve a stresszt eszteket és az eszközök és kötelezettségek 
lejárata közötti eltéréseke t. Konkrétabban, a meglév ő likviditásikockázat-kezelési 
gyakorlatokról bebizonyos odott, hogy nem megfelel őek a keletkeztet ő és szétosztó 
értékpapírosításhoz, az összetet t pénzügyi instrumentumok haszná latához és a rövid lejáratú 
instrumentumokkal történ ő nagykereskedelmi finanszí rozásra való hagyatkozáshoz 
kapcsolódó kockázatok teljes mérték ű megragadásához. Az eszközök piaci likviditásához és a 
piaci likviditás és a finanszírozási likvi ditás közötti kölcsönh atáshoz kapcsolódó 
feltételezések helytelennek bi zonyultak, jóllehet a pénzügyi in tézmények magatartása szintén 
óriási szerepet játszott a válság során. Ezek a tényez ők hozzájárultak több pénzügyi 
intézmény cs ődjéhez4 és erősen aláásták számos másik helyzetét, fenyegetést jelentve ezáltal 
a pénzügyi stabilitásra és szüks égessé téve a példátlan szint ű állami és központi banki 
likviditási támogatást. 2008 szeptembere és decembere között az EKB euróövezeti 
hitelintézeteknek nyújtott hi telei közel 70 %-kal, 800 milliá rd EUR fölé emelkedtek. 
Noha számos tagállam alkalmazza jelenleg a likviditásra vonatkozó mennyiségi szabályozási 
standard valamely formáját, uniós szinten ne m létezik a rövid és hosszú távú likviditás 
megfelelő szintjére vonatkozó harmonizált, kell ően részletes szabályozás. A jelenlegi nemzeti 
standardok sokfélesége akad ályozza a felügyeleti hatóságok közötti kommunikációt és 
további jelentéstételi költségeket ró a t öbb országban jelenlév ő intézményekre. 
3.2. A tőke meghatározása 
Az uniós bankrendszer  elégtelen mennyiség ű és minőségű tőkével került a válságba. 
Konkrétabban, bizonyos t őkeinstrumentumok, és mindenekel őtt a hibrid 
tőkeinstrumentumok5 (hibridek) a folyamatos m űködés melletti veszteségelnyel ő 
képességük6, rendelkezésre állásuk7 és fizetési rugalmasságuk8 tekintetében nem teljesítették 
a piacok és szabályozók várakozásait. Valójában az Unióban a hibridek fenti három kritériumnak való megfelelését a Bizottság által a nemzeti bank-felt őkésítési intézkedések 
értékelésekor alkalmazott tehermegosztási politika érvényesítette.  
                                                
 
3 Lásd: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm   
4 Bear Sterns, Lehman Brothers, Northe rn Rock, HBOS, Bradford and Bingley 
5 A hibridek a saját t őke és az idegen t őke jellemz őivel egyaránt rendelkez ő értékpapírok. 
6 Az instrumentumnak mind a rendes m űködés, mind a felszámolás során rendelkezésre kell állnia a 
veszteségek elnyelésére és szükség  esetén a betétek védelmére. 
7 Az instrumentumnak tartósan rendelkezésre kell álln ia, hogy kétségtelenül képes legyen támogatni a 
betéteseket és hitelez őket a stresszes id őszakokban. 
8 Az instrumentumnak olyan jellemz őkkel kell rendelkeznie, amelyek lehet ővé teszik stresszes 
időszakokban a kuponok vagy osztalékok kifizetésének nem kumulatív elhalasztását vagy törlését. 
 
HU 3   HU A szabályozói t őkében tett korrekciók listája  szintén hiányosnak bizonyult, mivel a mérlegen 
szereplő számos elemet, például a kisebbségi részesedéseket vagy a halasztott 
adóköveteléseket, amelyeknek folyamatos m űködés melletti veszteségelnyel ő képessége 
kevésbé biztos a stresszes id őszakokban, a piaci szerepl ők lényegében eltávolítottak az 
intézmények által jelentett t őkemegfelelési mutatókból. A tagá llamok között a szabályozási 
korrekciók alkalmazásában mutatkozó elté rések tovább akadályozták az alapvet ő tőke 
mértékének összehasonlíthatóságát és megbí zhatóságát. Ennek eredményeképp az alapvet ő 
tőke bejelentett megfelelési mutatói nem tükrözték az intézmények képességét a növekv ő 
veszteségek elnyelésére. Ez szükségessé te tte, hogy a kormányok számos országban és 
hatalmas mértékben támogatást  nyújtsanak a banki ágazatnak. 
3.3. Partner-hitelkockázat 
A válság a derivatívákból, repóügyletekb ől9 és értékpapír-finans zírozási tevékenységekb ől10 
eredő partner-hitelkockázat11 jelenlegi szabályozásában szám os hiányosságra derített fényt. 
Bebizonyította, hogy a hatályos rendelkezések nem biztosítják e koc kázattípus megfelel ő 
kezelését és a megfelel ő tőkésítettséget. A jele nlegi szabályok nem rendelkeztek elegend ő 
ösztönzésr ől ahhoz sem, hogy a kétoldalúan elszámolt, t őzsdén kívüli derivatív ügyletek 
központi szerz ődő félen12 keresztüli, többoldalú klír ing felé mozduljanak el. 
3.4. A hitelezés prociklikussága 
A prociklikus hatások a meghatározás szerint azok, amelyek hajlamosak a gazdasági ciklus 
irányát követni és a ciklust feler ősíteni. A banki hitelezés ciklikus természetének számos 
összekapcsolódó forrása van, többek között a piaci és a szabályozási hiányosságok.  
A jelenlegi kockázatalapú minimális t őkekövetelmények egyik jellemz ője, hogy a gazdasági 
ciklus során változnak. Ha a hitelintézetek és befektetési vállalkozások teljesíteni tudják a 
követelményeket, nincs kifejezett szabályozás i korlátozás az általuk vállalható kockázat 
nagyságára és így t őkeáttételükre vonatkozóan. A korlátozás hiánya és az, hogy a 
tőkekövetelmények nem reagáltak a kockázatok makroszint ű kialakulására, a pénzügyi 
egyensúlytalanságok felhalmozódásához vezete tt, amelyek hitelekhez kapcsolódó magas 
veszteségeket váltottak ki, és a gazdas ági ciklus megfordulásakor káros t őkeáttétel-
csökkentési spirált indítottak. 
3.5. Választási lehet őségek, mérlegelési jogkörök és minimális harmonizáció 
2000-ben hét banki irányelvet vá ltott fel a konszolidált banki ir ányelv. Ezt az irányelvet 2006-
ban a Bázel II keret uniós bevezetésével egyidej űleg a tőkekövetelmény-irányelvvel együtt 
átdolgozták. Ennek következtében a t őkekövetelmény-irányelv rendelkezései jelent ős számú 
                                                 
9 Egy repóügyletben (visszavásárlási megállapodásban) a hitelfelvev ő beleegyezik, hogy elad egy 
értékpapírt a hitelez őnek és ugyanazt az értékpapírt visszavásárolja ugyanattól a hitelez őtől egy későbbi 
időpontban, rögzített áron.  
10 Míg a repóügylet lényege készpénz kölcsönvétele vagy kölcsönzése, az értékpapír-finanszírozás célja 
egy értékpapír egyéb célokra, például rövid pozíciók fedezésére történ ő átmeneti megszerzése. 
11 Annak a kockázata, hogy egy adott ügylet partne re esetleg nem teljesít az ügylet pénzáramlásainak 
végső elszámolása el őtt.  
12 Olyan jogalany, amely az egy vagy több pénzügyi piacon kötött ügyletekben érintett ügyfelek között 
közvetít, azaz vev őként lép fel valamennyi eladóval szemben, illetve eladóként valamennyi vev ővel 
szemben.  
 
HU 4   HU választási lehet őséget13 és mérlegelési jogkört14 tartalmaznak. A t őkekövetelmény-irányelv 
minimális harmonizációs irányelv, ami azt jele nti, hogy a tagállamok szigorúbb prudenciális 
szabályokkal egészíthetik ki, és ebb ől a túlszabályozásként ismert gyakorlat származhat.  
Következésképpen magas szint ű az eltérés a szabályok tagálla mok általi végrehajtásának, és 
később a nemzeti felügyeleti hatóságok általi alkalmazásának módjában, ami igen nagy terhet 
jelent a több országban m űködő vállalatok számára. Ezáltal a jogi egyértelm űség is hiányzik, 
egyenlőtlenek a versenyfeltételek.  
4. CÉLKITŰZÉSEK  
E kezdeményezés legf őbb célja annak biztosítása, hogy a banki t őkére és likviditásra 
vonatkozó uniós szabályozás hatékonysága meger ősödjön, és a bankok iránti bizalomra 
gyakorolt káros hatások és a pénzügyi  rendszer prociklikussága fékez ődjenek, az uniós banki 
ágazat versenypozíciójának fenntar tása mellett. Mindezt a következ ő négy általános 
szakpolitikai célkit űzésre lehet lefordítani:  
- a pénzügyi stabilitás er ősítése; 
- a betétesi érdekek védelmének fokozása; - az uniós bankszektor nemzetközi versenyképességének biztosítása; - a pénzügyi rendszer prociklikusságának csökkentése. 
5. 
SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK : ELEMZÉS ÉS ÖSSZEHASONLÍTÁS  
A különböz ő azonosított problémák kezelésének céljá val összesen 27 s zakpolitikai lehet őség 
értékelésére és összehasonlításár a került sor. Ez a szakasz a s zakpolitikai int ézkedések egyes 
területeken várható hatását, valamint a telj es javaslat kumulatív hatását mutatja be.  
5.1. Likviditási kockázat 
A pénzügyi intézmények likviditási kockázati pr ofilja rövid távú rugalmasságának javítása 
érdekében 2015-t ől bevezetésre kerül a likviditásfedezeti mutató (Liquidity Coverage Ratio, 
LCR), egy arra szolgáló megfigyelési id őszakot és felülvizsgálatot követ ően, hogy a mutató 
összetételében és kalibrációjában meg lehesse n tenni a szükségek finomításokat, és ellen őrizni 
lehessen az ágazatra, a pénzügyi piacokra és a gazdaságra gyakor olt nem kívánt hatásokat. A 
Bázel III-ban foglalt LCR-meghatározás alapjá n e követelmény teljesítése az EU-ban hosszú 
távon 0,1 % és 0,5 % közötti nettó éves GDP -növekedést hozhat, a rendszerszint ű válságok 
várható gyakoriságának csökkenése révén.  
Az eszközök-kötelezettségek lejárati eltéréséb ől adódó finanszírozási problémák kezelése 
érdekében a Bizottság mérlegeli egy nettó stab il finanszírozási mutató (Net Stable Funding 
                                                 
13 Az illetékes hatóságok vagy tagállamok kezébe adott döntés, hogy egy sor lehet őség közül választva 
hogyan feleljenek meg egy adott rendelkezésnek. 
14 Az illetékes hatóságok vagy tagállamok kezé be adott döntés, hogy  egy adott rendelkezést 
alkalmazzanak-e. 
 
HU 5   HU Ratio, NSFR) bevezetését. Miel őtt döntenének a mutató végs ő kalibrációjáról és 2018-tól 
minimumstandarddá válna, sor kerül az NFSR és hatásainak kiterjedt megfigyelésére.  
5.2. A tőke meghatározása 
A javaslatok szigorítják a szabályozói t őke különböz ő rétegeiben figyelembe vehet ő 
tőkeinstrumentumokra vonatkozó kritériumoka t és kiterjedt módosításokat tesznek a 
szabályozási korrekciók alkalmazásában. Az 1. csoportbeli bankok esetében a módosított szabályozási korrekciók a figyelembe vehet ő elsődleges alapvet ő tőkét 42 %-kal, a 2. 
csoportbeli bankok esetében 33 %-kal csökken tik. Ezek a csökkenések a goodwill, a más 
pénzügyi intézményekbe történ ő lényeges befektetések és a halasztott adókövetelések 
korrekcióiból erednek.  
Az elsődleges alapvet ő tőkére és az alapvet ő tőkére vonatkozó minimumkövetelményeket 
2013-tól fokozatosan kell alkalm azni, és 2015-re 4,5 %-ot, illetve 6 %-ot érnek el. A 
szabályozási korrekciók módosításainak bevezetésére 2014–2019 között kerül sor. A 
figyelembe vehet őség új követelményeit már nem teljesít ő tőkeinstrumentumokra 
vonatkozóan szerzett jogi rendelkezések is szerepelnek a tervek között. 
5.3. Partner-hitelkockázat 
A partner-hitelkockázat kezelésére és t őkésítésére vonatkozó követelmények meger ősödnek. 
A javaslatok ösztönzik továbbá a t őzsdén kívüli eszközök központi szerz ődő félen keresztüli 
klíringjét. Ezek a javaslatok várhatóan leginkább a legnagyobb uniós bankokra lesznek 
hatással. 
A partner-hitelkockázat kezelésének felülvizsgál ata, és különösen a kétoldalú származékos 
ügyletekre vonatkozó – az ilyen ügyletek által a pénzügyi re ndszerre jelentett magasabb 
kockázat tükrözése érdekében – magasabb szavatolót őke-követelmények el őírása szerves 
részét képezi a Bizottság azon er őfeszítéseinek, hogy hatékony, bi ztonságos és megbízható 
származékos piacokat biztosítson. Ez kiegészíti  a Bizottság erre a te rületre vonatkozó, egyéb 
szabályozási kezdeményezéseit, különösen a t őzsdén kívüli származtatott ügyletekr
ől, a 
központi szerz ődő felekről és a kereskedési adattárakról  szóló, 2010. szeptember 15-i 
bizottsági rendeletjavaslatot. 
5.4. Anticiklikus szakpolitikai intézkedések 
A tőkepufferekre vonatkozó javaslatok közé tartozik a t őkemegőrzési puffer és az anticiklikus 
tőkepuffer.  A kockázattal súlyozott eszközök 2,5 %-át kitev ő (elsődleges alapvet ő) 
tőkemegőrzési puffer célja, hogy biztos ítsa a bankok veszteségelnyel ő képességét az akár 
több évre is kiterjed ő stresszes id őszakokban. A bankoknak ezt a t őkét a gazdaságilag 
kedvező időszakokban kellene felhalmozn iuk. A puffer célszintjét ől elmaradó bankokkal 
szemben a diszkrecionális nyere ségfelosztások (azaz az osztalékfizetések) korlátozásai 
érvényesülnek, amíg el nem érik a célt.  
Az anticiklikus t őkepuffer célja azon szélesebb makropr udenciális cél megvalósulása, hogy 
megóvják a banki ágazatot és a reálgazdaság ot az aggregált hitelnövekedés fellendülés-
összeomlás jelleg ű alakulásából ered ő rendszerszint ű kockázatoktól. Alkalmazása a 
tőkemegőrzési puffer által kialakított puffert erjedelem méretének további 2,5%-os 
kiigazításával történik. 
 
HU 6   HU A hitelintézetek és befektetés i vállalkozások mérlegében a t őkeáttétel túlzott mérték ű 
felhalmozódásának korlátozása, és így a hitele zés ciklikusságának viss zafogása érdekében a 
Bizottság a felügyeleti felülvizsgálat elemeként egy nem kockázatalapú t őkeáttételi mutató 
bevezetését is javasolja. Sor kerül a mutató hatásainak megfigyelésére, miel őtt 2018. január 1-
jétől esetleg általánosan kötelez ő követelménnyé válna. 
5.5. Egységes szabálykönyv 
A javaslatok harmonizálják az eltér ő nemzeti felügyeleti megkö zelítéseket azáltal, hogy 
választási lehet őségeket és mérlegelési jogköröke t szüntetnek meg. Bizonyos konkrét 
területek, ahol a túlszabályozás kockáza tértékelési megfontolások, piaci vagy 
terméksajátosságok és a tagállami jogi ke retek eredménye, ment esülnek ez alól.  
5.6. A csomag kumulatív hatása 
A Bizottság a Bázel III hatásával kapcsolatos sa ját értékelése kiegész ítéseként mind a magán-, 
mind az állami szektorok által készít ett számos tanulmányt megvizsgált.  
Ez a csomag a CRD III-mal együtt várhat óan 24,5 %-kal növeli az 1. csoportbeli bankok 
kockázattal súlyozott eszközeit, és szer ény 4,1 %-kal a 2. csopor tbeli bankok kockázattal 
súlyozott eszközeit. Annak a mértéke, amennyivel az els ődleges alapvet ő tőkeelemek 
elmaradnak az új minimumkövetelmény és a t őkemegőrzési puffer teljesítését ől, az EU 2009. 
évi banki t őkeszintje alapján a becslések szerint lé nyegtelen lesz 2013-ban, 84 milliárd EUR 
2015-ben és 460 milliárd EUR15 2019-ben, ami a banki ágazat kockázattal súlyozott 
eszközeinek 2,9 %-ával egyenl ő. 
Annak érdekében, hogy a bankoknak legyen id ejük több nyereség megtartására, a m űködési 
hatékonyság fokozására, új t őke kibocsátására és a kiigazítá shoz szükséges egyéb lépések 
megtételére, az új t őkekövetelményekhez nyolc év átmeneti id őszak tartozik. A Bázeli 
Bizottság, az EKB és a Bizottság sz olgálatainak elemzései alapján az er ősebb tőke- és 
likviditási standardokra va ló áttérésnek csak korlátozott hatá sa lesz az összesít ett kibocsátásra. 
Ami a hosszú távú gazdasági hatást illeti, a Bázeli Bizottság által vé gzett elemzés szerint 
egyértelm ű hosszú távú nettó gazdasági el őnyei lesznek a Bázel III-nak. Ezen elemzés alapján 
a nettó gazdasági el őny várhatóan az uniós GDP 0,3 % és 2 % közötti éves növekedése. Az 
előnyök a jöv őbeli rendszerszint ű válságok várható gyakoriságának csökkenéséb ől erednek, 
és optimális szintjüket az els ődleges alapvet ő tőke 6–9 % közé történ ő kalibrálásával érik el. 
Egy a Bizottság és tudományos körök által kifejle sztett másik modell alapján a javaslatok hét 
tagállamban csökkentenék a rendszerszint ű banki válság valószín űségét 29–89 % közötti 
mértékben, ha a bankok a felt őkésítéssel legalább 10,5 %-os teljes t őkemegfelelési szintet 
érnének el.  
Emellett – a Bázeli Bizottság elemzése szerint – a magasabb t őke, beleértve az anticiklikus 
tőkepuffert, és a likviditási követelmények szin tén csökkentik a normál üzleti ciklus 
kilengését. Ez különösen lényeges a kkv-k számár a, amelyek a gazdasági ciklus alatt banki 
finanszírozástól függenek.  
                                                 
15 Ebb ől a számból 37 milliárd EUR (alapvet ő tőkében mérve) a CRD III javaslatnak tulajdonítható. 
 
HU 7   HU 6. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A javasolt módosítások várhat óan 2013-ban lépnek hatályba. A konkrét szakpolitikai célok 
elérésében tett haladás mérését a Bázeli Bizottság és az Európai Bankhatóság (EBH) 
munkacsoportjai segítik, amelyek figyelemmel kísérik a banki t őkepozíciók dinamikáját, 
globálisan, illetve uniós szin ten. Az EBH külön intézkedés eket hoz annak biztosítása 
érdekében, hogy a t őkeáttételi mutató és az új likvi ditási követelmények megfigyeléséhez 
szükséges adatokat begy űjtsék, és lehet ővé váljon e szakpolitikai intézkedések kell ő időben 
történő véglegesítése.