Brüsszel, 29.9.2004

COM(2004) 630 végleges

2004/0223 (CNS)

Javaslat

TANÁCSI RENDELET

a Stabilitási Eszköz létrehozásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A Stabilitási Eszköz logikai alapjai a közösségi külső támogatási eszközök új szerkezetén belül az e javaslathoz csatolt bizottsági közleményben megállapításra kerültek.

A javaslat az Európai Közösséget létrehozó szerződés 308. cikkén, valamint az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 203. cikkén alapul. Az Euratom-jogalapra a javaslat nukleáris biztonsági szempontjainak figyelembe vétele érdekében van szükség. A válságreagálási képesség civil aspektusai általában az EK-Szerződés 179. és 181a. cikke hatálya alá tartoznának. Különösen a békefenntartás finanszírozására vonatkozó rendelkezések azonban, miközben egyértelműen hozzájárulnak a 179. és 181a. cikk célkitűzéseihez, indokolttá tesznek a Szerződés 308. cikkében egy jogalapot. Továbbá a 179. és a 181a. cikk jogilag nem fér össze az Euratom-Szerződés 203. cikkével.

I. cím – Célkitűzések

1. CIKK Általános célkitűzések és alkalmazási terület

Az 1. cikk meghatározza a rendelet általános célkitűzéseit és földrajzi alkalmazási területét. A rendelet minden harmadik országra és területre alkalmazandó.

2. cikk Cél

A rendelet pénzügyi, gazdasági és technikai segítségnyújtást biztosít három különböző téma vonatkozásában:

a) hatékony és integrált reagálási képesség a válsághelyzetekre, az emberi jogokat, a demokráciát és a jogállamiságot fenyegető veszélyekre, amely általános célja a Közösség fejlesztési és gazdasági együttműködési politikája, szomszédsági politikája és előcsatlakozási stratégiája hatékony végrehajtásának lehetővé tételéhez szükséges feltételek megteremtésének vagy újbóli megteremtésének elősegítése.

Ebből a szempontból a rendelet rendelkezéseit a Gyorsreagálási mechanizmus, az Afrikai Béke Eszköz (African Peace Facility – az afrikai béke biztosítására létrehozott eszköz), a gyalogsági aknák elleni fellépésre vonatkozó rendelet és az emberi jogokra és demokráciára irányuló európai kezdeményezés végrehajtásának tapasztalata, a meglévő „földrajzi” pénzügyi eszközök értelmében a válságreagálási képességből származó hatalmas tapasztalat, valaming a legjobb nemzetközi gyakorlat fényében alakították ki. Ez a cikk közvetlen kapcsolatot hoz létre a válsághelyzetben történő segítségnyújtás és a Közösség fejlesztési, gazdasági együttműködési és emberi jogi politikájának követése között. A békefenntartó műveletek néhány elemének jelenlegi kivételével a legtöbb segítségnyújtás a DAC (Fejlesztési Segítségnyújtási Bizottság) által támogathatónak minősül.

A rendelet rámutat, hogy a válságreagálási képességre vonatkozó egyes intézkedések – mint pl. a gyalogsági aknák elleni fellépés problémájával kapcsolatos munka, amely szükségszerű a fejlődés hatékony feltételeinek biztosításához – stratégiai programokon keresztül, valamint válságreagálás során is megvalósíthatók.

Humanitárius segítségnyújtás e rendelet értelmében (lásd 13. cikk) nem biztosítható. A közösségi humanitárius segítségnyújtást továbbra is kizárólag az 1257/96/EK rendelet rendelkezései értelmében biztosítják. A rendelet arra kéri a Bizottságot, hogy biztosítsa a közösségi humanitárius segítségnyújtás és a Stabilitási Eszköz értelmében nyújtott, vészhelyzetben történő reagálás kiegészítő jellegét;

b) a polgár biztonságát befolyásoló, határokon átnyúló globális és regionális kihívásokra vonatkozóan segítségnyújtás az EU és a harmadik országok közötti együttműködés elősegítése érdekében.

A rendelet arra törekszik, hogy a Közösség foglalkozni tudjon jónéhány olyan kulcsfontosságú kihívással, amely a Közösség és a partnerország közös érdekében állnak. A rendelet a szervezett bűnözés, terrorizmus és a jogállamiságot fenyegető, más nemzetközi veszélyek elleni harcra, a stratégiai infrastruktúra védelmére és a közegészségre káros, váratlan veszélyek elhárítására irányuló erőfeszítésekre összpontosít. A Stabilitási Eszköz értelmében elfogadott fellépések normál körülmények között kiegészítik a három politika által vezérelt eszköz értelmében elfogadott fellépéseket. A jelenlegi eszköz által biztosított hozzáadott érték lehetővé teszi a gyors és összehangolt globális fellépést – pl. a terrorizmus finanszírozásának, a pénzmosás vagy az adócsalás kérdésének megtárgyalását –, valamint a Közösség szempontjából különös jelentőségű kérdések előmozdításának képességét és olyan kérdések megtárgyalását, amelyek rangsorolását a három új közösségi politikai eszközt irányító poltikai keret összefüggésében a partnerországok nehézkesnek találhatják.

c) A népesség kritikus technológiai veszélyek elleni védelmére irányuló segítség és a tömegpusztító fegyerek elterjedése elleni harc.

Ebből a szempontból a rendelet rendelkezései a nukleáris biztonság terén bevett közösségi gyakorlatra épülnek, és lehetővé teszik a Közösség számára, hogy a tömegpusztító fegyverekkel és azok működési rendszereikkel kapcsolatos anyagok, felszerelések vagy technológiák esetleges helytelen felhasználásából adódó új biztonsági kihívásokkal megbirkózó programokat támogassanak. Mindez többek között elősegítené, hogy a Közösség eleget tegyen a G8 Globális Partnerség értelmében a tömegpusztító fegyverek és a hozzájuk tartozó anyagok elterjedése ellen tett kötelezettségeinek. Az ennek érdekében történő segítségnyújtás olyan kérdésekre terjed ki, amelyek a civil társadalom terén is tárgyalhatók, és amelyeknek nincs katonai vagy védelmi vonzata. Szemléltetésül az ilyen intézkedések tartalmazhatják nukleáris/kémiai fegyvereket megsemmisítő üzemek körül támogató infrastruktúra – odavezető közutak vagy vasutak, villany-, víz-, gázvezetékek, de nem maga a fegyverek megsemmisítése – létrehozását; környezetvédelmi ellenőrzés és a nyilvánosság tájékoztatásának támogatását; a megsemmisítésből származó mérgező anyagmaradvány kezelését; az egykori kémiai fegyvezüzemek polgári létesítménnyé történő átalakítását; civil átképzéseket; a kettős felhasználású anyagokra irányuló hatékony exportellenőrzés kifejlesztésének támogatását és a tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos anyagok tiltott kereskedelmének megelőzésére különleges határbiztonsági intézkedések támogatását.

A nukleáris biztonság e rendeletbe történő bevonása (inkább, mint a földrajzi politika-vezérelt eszközökbe) szükségszerű, mivel ilyen támogatásra szükség lehet több régióban is (pl. a volt Szovjeunió országai mostantól fogva beletartoznak mind az Oroszországtól a Kaukázusig terjedő országokra vonatkozó Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszköz, mind a Közép-Ázsiára vonatkozó Fejlesztési Együttműködési és Gazdasági Együttműködési Eszköz hatálya alá). Szintén fontos teljes koherenciát biztosítani a nukleáris biztonsággal és a nukleáris védelemmel kapcsolatosan elvégzendő munka között annak biztonsági vonzatait is beleértve – ezt legjobban egy eszközön belül lehet kezelni. Végül az Euratom-Szerződés mint jogalap 203. cikke használatának szükségéből származó, nukleáris biztonságra vonatkozó jogi korlátozások és a cikk összeférhetetlensége az EK-Szerződés 179. vagy 181a. cikkével szükségessé teszi, hogy e tevékenységek mindegyike egy eszközbe összpontosuljon az EK-Szerződés 203. és 308. cikke alkalmazásával.

d) A Stabilitási Eszköz egyben alapul szolgál a rendelet általános célkitűzéseit támogató nemzetközi fellépések előmozdítására is, beleértve a kutatást és az EU válságkezelési kiküldetésein résztvevő civil szakértők képzését.

A 2. cikk rendelkezései főleg a már meglévő földrajzi és ágazati közösségi finanszírozási eszközökön belül ad hoc jelleggel és következetlenül kialakított közösségi hatáskör egységes szerkezetbe foglalását és összevonását fejezik ki. A Cotonou-i Megállapodás által bemutatott megközelítésre épülnek, amely olyan hatékony és integrált keretet nyújt, amelyen keresztül az EK nemcsak a fejlesztéssel tud foglalkozni, hanem a biztonsággal, a béketeremtéssel és békefenntartási műveletekkel is a partnerországokkal együttműködésben.

3. cikk Egyéb kezdeményezések

E cikk célja rugalmasság biztosítása, amely lehetővé teszi a Közösségnek, hogy időben reagáljon a stabilitást és a biztonságot érintő olyan jövőbeli globális kihívásokra, amelyeket ma még nem lehet előre látni. E cikk értelmében segítségnyújtást lehet biztosítani, amikor ez a segítségnyújtás a Tanács létrehozott politikájára vagy az EK által bevezetett kötelezettségvállalásokra reagál. Mielőtt ilyen kezdeményezésekre pénzeszközöket fordítanak, a Bizottságot felkérik, hogy fogadjon el egy politkai keretet, amelyet először benyújtanak az irányítóbizottságnak (lásd 9. cikk).

II. CÍM - Pénzeszközök programozása és odaítélése

4. CIKK Intézkedések és programok

Ez a cikk meghatározza azt a három mechanizmust, amelyen keresztül az eszköz értelmében a támogatást nyújtják. A válsághelyzetekre rendkívüli segítségnyújtási intézkedések és átmeneti programok reagálnak. Többéves programok foglalkoznak a hosszú távú kérdésekkel az együttműködést megalapozó stabil feltételek mellett.

A cikkben olyan rendelkezések szerepelnek, amelyek célja a Stabilitási Eszköz és a három politika által vezérelt eszköz értelmében biztosított segítségnyújtás kiegészítő jellegének biztosítása. Ezért a Stabilitási Eszköz értelmében finanszírozott többéves programok az Integrált Előcsatlakozási Eszköz, a Fejlesztési és Gazdasági Együttműködési Eszköz és az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszköz keretében elfogadott, országos vagy regionális stratégiákon alapulhatnak. Mindez egyetlen stratégiai programozást hoz létre, amely összeköti a Stabilitási Eszköz fő politikai eszközét és hozzáadott-érték elemeit. A Bizottság azonban ezen eszköz értelmében elfogadhat egyedi regionális vagy tematikus stratégiákat is. Ennek célja olyan együttműködési területek lefedése, amelyekkel nem lehet kellőképpen foglalkozni egyéb külső finanszírozási eszközök értelmében elfogadott stratégiák keretén belül (a kérdés természete vagy földrajzi hatásköre miatt). Ilyen stratégiákat az irányítóbizottsággal történő konzultációt követően fogadnak el.

A cikk olyan rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek biztosítják a közösségi intézkedések és a közös kül- és biztonságpolitika értelmében a Tanács által elfogadott intézkedések jobb integrálódását. Ez különösen fontos az EU polgári válságkezelési műveleteinek hatékonysága és hatása érdekében, amelyek gyakran mind a KKBP, mind a közösségi felelősség alá tartozó szempontokat mutatnak be. Ezeket a rendelkezéseket az 5. (lásd alább), a 10. (döntéshozatal) és a 19. cikk (részvételi és származási szabályok) tovább részletezi.

5. cikk Rendkívüli segítségnyújtási intézkedésekre és átmeneti programokra vonatkozó különleges rendelkezések

Ez a cikk további egyedi rendelkezéseket határoz meg a rendkívüli segítségnyújtási és átmeneti programokkal kapcsolatban. A rendkívüli segítségnyújtási intézkedések mintája az EK Gyorsreagálási mechanizmus értelmében meglévő rendelkezések három fontos újítással, amelyek célja az EU általános reagálása és az ellenőrző intézkedések minősége és koherenciája közötti kapcsolatok javítása. Elsőként a Tanács tájékoztatásáról szóló rendelkezések megerősödnek azáltal, hogy az intézkedések elfogadása előtt a Tanáccsal folyamatos párbeszédet biztosítanak. Ezt a párbeszédet megerősíti egy információcsere-rendszer létrehozása, amely mintája a meglévő humanitárius segítségnyújtásról szóló rendelet értelmében létrehozott sikeresen működő rendszer. Másodsorban a rendkívüli segítségnyújtási intézkedések elfogadása új kötelezettséget idéz elő, amely szerint kilenc hónapon belül rendelkezésre kell bocsátani egy jelentést, amely tartalmazza a tervezett közösségi reagálás stratégiai áttekintését eszközeinek teljes körén keresztül. Ez a jelentés a közösségi reagálást az általános nemzetközi reagálás keretébe helyezi, és egyben felismeri az EK és KKBP-fellépések között koherenciát biztosító intézkedéseket. Harmadsorban a rendkívüli segítségnyújtási intézkedések elfogadása egy „átmeneti reagálási program” elfogadását idézheti elő, amely a rendkívüli segítségnyújtási intézkedésekre épül, és a segítségnyújtás biztosításához szükséges normális feltételek újbóli kialakítására törekszik. Az átmeneti reagálási programot benyújtják a tanácsadó bizottságnak, és a programnak hatékony összeköttetést kell biztosítania a Stabilitási Eszköz és a politika által vezérelt eszközök értelmében elfogadott intézkedések között.

6. cikk Békefenntartó műveletek esetén alkalmazható különleges rendelkezések

Ez a cikk olyan intézkedéseket tartalmaz, amelyek felismerik a békefenntartó műveletek különleges poltikai érzékenységét és annak igényét, hogy olyan határozatokat hozzanak, amelyek következetesek a Tanácson belül kialakított politikai iránnyal. Továbbá annak érdekében, hogy előmozdítsák a szoros kapcsolatokat a közösségi békefenntartó műveletek és az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében mozgósítható katonai és polgári kapacitások között, ez a cikk előír egy követelményt, amely szerint a Bizottságnak fel kell hívnia a Tanács figyelmét minden olyan kiegészítő intézkedésre, amelyet hasznosnak talál a KKBP értelmében történő elfogadásra.

Mint az Afrikai Béke Eszköz értelmében is, széleskörű ENSZ-támogatásra lenne szükség bármely ilyen művelet megkezdése előtt, a műveletek regionális szervezettel és a műveletet végrehajtó országgal történő megállapodáson alapulnának, és az EU katonai tevékenység közvetlen finanszírozása tilos lenne (lásd 13. cikk (2) bekezdés).

A harmadik felek katonai tevékenységeinek finanszírozása felelősséget szül az erők alakulása független ellenőrzésének biztosítására vonatkozóan. E cikk értelmében a Bizottságot felkérik, hogy állapítsa meg a megfelelő ellenőrző eljárásokat.

7. cikk Többéves programok

Ez a cikk meghatározza az ezen eszköz számára egyedi stratégiai dokumentumok alapkövetelményeit (lásd 4. cikk).

8. cikk A programozási dokumentumok elfogadása

A stratégiai dokumentumokat elfogadás előtt benyújtják az irányítóbizottságnak véleményezésre. Az átmeneti programok egy tanácsadó bizottságnak nyújtandók be.

III. cím - Végrehajtás

A III. CÍM NÉHÁNY ELJÁRÁSI KÉRDÉSSEL FOGLALKOZIK, AMELYEKKEL A PÉNZÜGYI RENDELET ÉRTELMÉBEN FOGLALKOZNI KELL. A III. CÍM RENDELKEZÉSEI NAGYVONALAKBAN ÖSSZHANGBAN VANNAK AZ EURÓPAI SZOMSZÉDSÁGI ESZKÖZ, A FEJLESZTÉSI ÉS GAZDASÁGI EGYÜTTMűKÖDÉSI ESZKÖZ ÉS E RENDELET KÖRÉN BELÜL. A SZÖVEGEK KÖZTI KÜLÖNBSÉGEK AZ EGYES KÜLSő SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ESZKÖZÖK KÜLÖNLEGES SAJÁTSÁGAIT TÜKRÖZIK.

10. cikk Finanszírozási döntések

A 10. cikk előírja, hogy a rendkívüli intézkedéseken és az átmeneti programokon kívüli bizottsági finanszírozási döntések évente elfogadott, ország- és régióalapú cselekvési programok formájában jelennek meg. Mindez összhangban van a Közösség legújabb rendeleteibe bevont új elvekkel. A bizottsági eljárás nem szükséges az Európai Bizottság által többéves programozási dokumentumok (azaz stratégiai dokumentumok, a partnerországok és –régiók számára többéves indikatív és tematikus stratégiai dokumentumok) alapján hozott határozatokból származó cselekvési programok számára, amelyeket az irányítóbizottságban a tagállamok már jóváhagytak. A Bizottságnak a határozat meghozatala után egy hónapon belül el kell küldenie a tagállamoknak a vonatkozó programot. A Bizottság előjogával élve a cselekvési programokon szükség esetén változtathat. A szokásos gyakorlattal ellentétben a 10. cikk lehetővé teszi, hogy a cselekvési programok hatálya alá nem tartozó intézkedéseket ugyanúgy elfogadhassák, mint a cselekvési programokat. Ez hasznos lehet, ha a Bizottság gyorsan akarja megállapítani a finanszírozást, de a cselekvési program még nem lett teljes egészében véglegesítve.

11. cikk A stratégiai dokumentumokban vagy a többéves indikatív programokban nem meghatározott különleges intézkedések elfogadása

Ez a cikk a Fejlesztési Együttműködési és Gazdasági Együttmműködési eszköz hasonló rendelkezéseit tükrözi, és célja bizonyos fokú rugalmasság engedélyezése az olyan előre nem látható igények kielégítése érdekében, amelyek nem kapcsolódnak a Stabilitási Eszköz értelmében nyújtott hosszú távú segítségnyújtás támogatta válsághoz (nevezetesen nukleáris biztonság és regionális határokon átnyúló kihívások). A 11. cikk értelmében a stratégiai dokumentumokban vagy a többéves indikatív programokban nem szereplő különleges intézkedéseket lehet elfogadni az előre nem látható események kezelése végett. A Bizottság által hozott határozatok, amelyek 15 millió eurónál nagyobb összeget foglalnak magukban, és kívül esnek a tagállamok által jóváhagyott többéves programozás hatáskörén, a bizottsági eljárás hatálya alá tartoznak. A stratégiai dokumentumokban vagy a többéves indikatív programokban nem szereplő különleges intézkedéseket ezért a Bizottság az 1999/468/EK határozat 3. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően, azaz a tagállamok képviselőiből álló és egy európai bizottsági képviselő elnökletével vezetett tanácsadó bizottság véleményének meghallgatását követően elfogadja. A tanácsadó bizottságnak véleményt kell nyilvánítania a különleges intézkedésekről, ezt az Európai Bizottságnak maximálisan figyelembe kell vennie, és tájékoztatnia kell a tanácsadó bizottságot arról, hogy hogyan vették figyelembe véleményét. Az Európai Bizottság a különleges intézkedéseket kiigazíthatja ugyazon eljárás alkalmazásával. A 11. cikk (4) bekezdésében említett, kisebb kiigazításoknak megítélt esetekben a tanácsadó bizottság véleményét azonban ki kell kérni.

12. cikk Jogosultság

A 12. cikk meghatározza a rendelet értelmében támogatható szerveket, szervezeteket és intézményeket. A hálózatot a jelenlegi gyakorlatnak megfelelően eléggé kiterjedten adja meg. A közösségi juttatások támogathatóságára való tekintettel a 12. cikket együtt kell olvasni a 19. cikkel, amely megállapítja a közbeszerzési és támogatási eljárásban való részvételre vonatkozó szabályokat.

13. és 14. cikk Az intézkedések típusai és a támogatási intézkedések

A teljesség igénye nélkül a 13. cikk bemutatja azon intézkedésekek típusait, amelyeket a rendelet értelmében és a jelenlegi gyakorlatnak megfelelően finanszírozni lehet.

A 14. cikk lehetővé teszi, hogy a rendeletet annak végrehajtásához szükséges, valamennyi támogatási intézkedés finanszírozására alkalmazzák.

15. és 16. cikk Társfinanszírozás és igazgatási szabályok

A jelenlegi gyakorlattal és az adományozó azon kívánságával összhangban, hogy nagyobb koordinációt lásson az együttműködési intézkedések között, a 15. cikk megerősíti, hogy párhuzamos és együttes társfinanszírozás engedélyezhető az intézkedésekre vonatkozóan. Ha meg is történik, a Bizottság a 3. cikk értelmében megkapja és kezeli a tagállamoktól (és főleg az állami és állam alá rendelt ügynökségektől), bármely más tagsággal nem rendelkező országtól vagy nemzetközi vagy regionális szervezettől származó pénzeszközöket. Ez a rendelkezés lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy más adományozókkal egyenjogúan működjön.

A 16. cikk előírja, hogy a rendelet értelmében finanszírozott intézkedések végrehajtásának igazgatása esetén a Bizottság a következők között választhat:

- közvetlen centralizált igazgatás vagy a közösségi ügynökségek vagy a Közösség által létrehozott szervek általi közvetett centralizált igazgatás ((2) bekezdés); vagy

- a tagállamok szervei általi közvetett centralizált igazgatás ((3) bekezdés) a pénzügyi rendelet 54. cikke (2) bekezdésének c) pontja i) alpontja értelmében, amely lehetővé teszi ezt az eshetőséget, amikor az alapul szolgáló jogi aktus azt előírja.

17. cikk Költségvetési kötelezettségek

A 17. cikk előírja, hogy a költségvetési kötelezettségeket a bizottsági határozatoknak kell megtenniük a következőkkel kapcsolatban: a vonatkozó cselekvési programok; a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem szereplő különleges intézkedések; és támogatási intézkedések. A cikk értelmében a költségvetési kötelezettségek éves részletekben több évre is kiterjedhetnek. A pénzügyi rendelet 76. cikke ezt lehetővé teszi, ha az alapul szolgáló jogi aktus ezt előírja.

18. cikk A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

A 18. cikk megállapítja a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmére hozott intézkedéseket. Lehetővé teszi a Közösség számára, hogy szükséges vizsgálatokat végezzen a végrehajtás során.

19. cikk A közbeszerzésben és a támogatási eljárásban való részvétel és a származási szabályok

A 19. cikk megállapítja a rendelet végrehajtásával kapcsolatos közbeszerzés és a támogatás igénybevételének feltételeit. Jelenleg a rendelkezések összhangban vannak a közösségi külső segítségnyújtáshoz történő hozzáférésről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletjavaslattal[1], amelynek célja a fő közösségi támogatási eszköz jogalapjaiként szolgáló rendeleteknek a módosítása további támogatás feloldása érdekében. A 19. cikk (2) bekezdése értelmében amikor egy harmadik ország megnyitja közbeszerzését és támogatási eljárásait az EK-tagállamoknak, a Bizottság engedélyezheti az adott ország részvételét a közösségi közbeszerzésben és a támogatási eljárásban. A 19. cikk a tanácsi és parlamenti végkövetkeztetések fényében módosítható, amikor a rendelet felülvizsgálatára sor kerül.

Az eszköz különleges természetéből és az általa érintett kihívásokból, valamint a határokon túlnyúló kihívásokra helyezett hangsúlyból adódóan a cikk lehetővé teszi, hogy a Bizottság kiterjessze a támogathatóságot az érintett partnerországokkal hagyományos gazdasági, kereskedelmi és földrajzi kapcsolatban lévő országokra. E rendelkezés mintája a Meda-rendeleten belül meglévő rendelkezések.

Továbbá a támogathatóság kiterjeszthető az olyan válsághelyzetekben, amelyek rendkívüli segítségnyújtási intézkedések vagy átmeneti programok elfogadását igénylik. Ilyen esetekben nagy szükség van rugalmas támogathatósági eljárásokra, származási szabályokra; a korlátozó támogathatósági szabályok a múltban akadályozták a más nemzetközi szereplőkkel történő hatékony együttműködést és a közösségi fellépés gyorsaságát és hatékonyságát.

20., 21. és 22. cikk Az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítő szervezetek rendelkezésére bocsátott előfinanszírozások, támogatások és pénzeszközök

A 20., 21. és 22. cikk részletez a 13. cikkben előírt intézkedések némelyikének végrehajtásával kapcsolatos néhány technikai pontot. Nevezetesen:

A 20. cikk előírja, hogy az előfinanszírozás kamata a kedvezményezettek számára hozzáférhető. A pénzügyi rendelet ezt lehetővé teszi, ha az alapul szolgáló jogi aktus ezt előírja.

A 21. cikk jelzi, hogy az 1605/2002/EK rendelet 114. cikkével összhangban, amely ezt lehetővé teszi, ha a jogalap ezt előírja, természetes személyek részesülhetnek támogatásban.

A 22. cikk meghatározza, hogy a Bizottságnak milyen rendelkezéseket kell esetenként elfogadnia, amikor úgy dönt, hogy pénzeszközöket bocsát az Európai Beruházási Bank vagy egyéb pénzügyi közvetítő szervezetek rendelkezésére.

23. cikk Értékelés

A 23. cikk felkéri a Bizottságot, hogy szervezzen rendszeres értékeléseket a földrajzi és tematikai politikák és programok, valamint az ágazati alapú poltikák által elért eredményekről, és arról, hogy a programozás mennyire volt hatékony.

IV. Cím - Záró rendelkezések

A IV. CÍM MEGHATÁROZZA A RENDELET VÉGREHAJTÁSÁRÓL (24. CIKK), A BIZOTTSÁGI ELJÁRÁSRÓL (25. CIKK), A RENDELET FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL (26. CIKK), A MEGLÉVő RENDELETEK HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉSÉRőL (27. CIKK) ÉS A HATÁLYBELÉPÉS NAPJÁRÓL (28. CIKK) SZÓLÓ, AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS SZÁMÁRA TÖRTÉNő ÉVES JELENTÉSSEL KAPCSOLATOS SZOKÁSOS RENDELKEZÉSEKET. A RENDELETET 2007. JANUÁR 1-JÉTőL KELL ALKALMAZNI.

A rendelet mind a tanácsadó bizottságok, mind az irányítóbizottságok által alkalmazandó a fejlesztési és gazdasági együttműködésről szóló rendelet megközelítésével összhangban. Az irányítóbizottságokhoz a hosszú távú segítségnyújtást szabályozó stratégiai dokumentumokat nyújtottak be. Tanácsadó bizottságok véleményét kérik ki, amikor a program meghatározásában és végrehajtásában különleges rugalmasságra van szükség.

2004/0223 (CNS)

Javaslat

TANÁCSI RENDELET

a Stabilitási Eszköz létrehozásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 308. cikkére,

tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 203. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,[2]

tekintettel az Európai Parlament véleményére,[3]

mivel:

(1) A Közösség külső segítségnyújtása hatékonyságának növelésére a segítségnyújtások tervezését és továbbítását szabályozó új keret került kijelölésre. A –i /EK európai parlamenti és tanácsi rendelet egy előcsatlakozási eszköz létrehozását irányozza elő, amely a Közösségnek a csatlakozó és a potenciális csatlakozó országok felé nyújtandó segítségét tartalmazza.[4] A –i /EK európai parlamenti és tanácsi rendelet egy Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszközt (ENPI) vezet be.[5] A –i /EK európai parlamenti és tanácsi rendelet a harmadik országokkal való gazdasági fejlesztést és együttműködést irányozza elő.[6] Ez a rendelet egy kiegészítő eszköz, melynek célja a válsághelyzetek és bizonyos globális hosszú távú kihívások esetén a békére és stabilitásra, és a polgári biztonságra és védelemre való felhívás;

(2) A Közösség fontos részt vállal a harmadik világ országai számára biztosított gazdasági, pénzügyi, technikai, humanitárius és makrogazdasági segítségnyújtásban. Az emberi fejlődés számára stabil feltételek biztosítása, valamint az emberi jogok, a demokrácia és az alapvető szabadságjogok elősegítése a Közösség külső segítségnyújtási eszközében az egyik legfontosabb célkitűzés marad.

(3) Az ENSZ Millenniumi Nyilatkozata az erőszakos konfliktusoktól való mentességet az emberi fejlődés előfeltételét határozza meg; az ENSZ közgyűlésének 2003. júliusi 57/337 állásfoglalása felismeri, hogy a béke és a fejlődés egymást kölcsönösen erősítik, és ebből a szempontból az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok kulcsfontosságú elemei a fegyveres konfliktusok megelőzésének; így a biztonság, a stabilitás, valamint az erőszakos konfliktusok megelőzése létfontosságú a fejlődéshez, a szegénység csökkentéséhez. Az ezt célzó intézkedések hozzájárulnak az ezredfordulós fejlődési célok, valamint a Közösség, a tagállamok és a harmadik országok közötti egyezmények célkitűzéseinek eléréséhez;

(4) Az Európai Unió Tanácsa elkötelezte az Uniót, hogy játsszon alapvető szerepet a válságmenedzselésben és az erőszakos cselekmények megelőzésében. Az erőszakos cselekmények megelőzésére vonatkozó EU program „a konfliktusmegelőzés elérése iránti politikai elkötelezettséget mint az EU külső kapcsolatainak egyik fő célját” emeli ki. A közösségi pénzügyi eszközök jelentős mértékben hozzájárulnak a cél eléréséhez és az Unió globális szerepvállalásához.

(5) Az Egyesült Nemzetek Szervezete Békeműveleti Bizottságának jelentése felszólítja a regionális és alregionális szervezeteket békefenntartó kapacitás kialakítására. Válaszul a Bizottság és a Tanács 2003. november 17-én az afrikai békelehetőségek kialakítására vonatkozó nyilatkozatot adott ki. A lehetőségek alapján gyűjtött tapasztalat tájékoztatással szolgálhat a más regionális és alregionális szervezetekkel kötött hasonló megállapodásokhoz, összhangban az Európai Biztonsági Stratégia keretében kialakított tényleges multilateralitás hangsúlyozásával.

(6) Az EU hozzájárul a nemzetközi béke és biztonság kialakításához, az ENSZ Alapokmánya elveinek megfelelően.

(7) A Cotonou-i Partnerségi Megállapodás integrált keretet nyújt a biztonság és a fejlődés számára, és a Stabilitási Eszközt erre a megközelítésre kell építeni.

(8) A taposóaknákkal, a kézi- és könnyűfegyverekkel összefüggő problémákra rámutató programok hatással vannak a fejlődésre, az emberek biztonságára és a politikai stabilitásra. Az 1999. március 1-én hatályba lépett, a taposóaknák betiltásáról szóló szerződés 2004-es felülvizsgáló konferenciája elfogadott egy olyan cselekvési tervet, amely megújított, elkötelezett szándékot tükröz az iránt a cél iránt, hogy a taposóaknák által okozott szenvedésnek véget vessen.

(9) A polgári védelmi segítségnyújtási beavatkozások terén való határozottabb együttműködés megkönnyítésére szolgáló közösségi mechanizmus létrehozásáról szóló 2001. október 23-i 2001/792/EK, Euratom határozat[7] rendelkezik a polgári védelmi szakértőknek harmadik országokba való kihelyezéséről a természeti vagy ember okozta katasztrófák elhárítására. A Bizottság Európai Parlamenthez, Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett, az Európai Unió polgári védelmi képességének megerősítéséről szóló közleménye[8] rámutat arra, hogy az ilyen akciók támogatására sürgősen pénzeszközöket kell mobilizálni.

(10) A terrorizmus leküzdéséről szóló 2004. március 25-i európai tanácsi nyilatkozat a terroristaellenes céloknak a külső segítségnyújtási programokba való integrálására hív fel. Ezen felül az EU 2000. március 27-én elfogadott, a szervezett bűnözés megelőzéséről és ellenőrzéséről szóló millenniumi stratégiája a harmadik országokkal való szorosabb együttműködésre szólít fel.

(11) Különösen szükségszerű, hogy az EU olyan intézkedéseket hozzon, amelyek lehetővé teszik számára, hogy nemzetközi hatékonysággal támogassa a nukleáris biztonságot és a harmadik országok biztonságát, hogy harcoljon a tömegpusztító fegyverek elterjedése ellen, és hogy fellépjen a biztonságot fenyegető, valamint a nagyobb, előre nem látható közegészségügyi kockázatot rejtő egyéb technológiai fenyegetések ellen. A 2003. december 12-i Európai Tanács egy, a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégiát fogadott el.

(12) A rendelet céljainak eléréséhez kísérő intézkedések finanszírozása is szükséges, beleértve az oktatást, a kutatást és a nemzetközi egyezmények végrehajtásának támogatását.

(13) Annak érdekében, hogy a Közösség által életbe léptetett nemzetközi elkötelezettségeknek megfeleljen, és hogy teljes mértékben hozzájáruljon az EU külpolitikájához, a Közösségnek biztosítania kell, hogy külső segítségnyújtási eszközei teljesen megfeleljenek ezeknek a céloknak.

(14) A tapasztalat azt mutatja, hogy a válság utáni stabilizáció tartós és rugalmas elkötelezettséget igényel a nemzetközi közösség részéről, és különös figyelem szükséges a válság utáni első esztendőben, hiszen ezen időszak alatt sok ország visszatér a válsághelyzetbe. Sőt, a válsághelyzetben lévő partnerországok nem biztos, hogy rendelkeznek azzal a megfelelő intézményi kapacitással, vagy teljes nemzetközi politikai elismertséget élvező kormánnyal, amely lehetővé tenné számukra, hogy teljes mértékben részt vegyenek a segítségnyújtás céljainak kidolgozásában.

(15) A válsághelyzetek és a politikai instabilitás idején alkalmazott segítségnyújtási programok végrehajtása a döntéshozatal és a költségvetés elosztása rugalmasságának biztosítása érdekében különös intézkedéseket kíván meg, illetve olyan fokozott intézkedések meghozatalát, melyek a kétoldalú segítségnyújtással összhangban vannak, valamint megkívánja az adományozó alapok összegyűjtésére vonatkozó mechanizmusokat, beleértve a közhatóságok feladatainak közvetett központosított irányításon keresztüli delegálását.

(16) Az újjáépítési és fejlesztési segítségnyújtás összekapcsolásáról szóló bizottsági közleményeket követő európai parlamenti állásfoglalások és a tanácsi következtetés hangsúlyozzák, hogy hatékonyan kell összekapcsolni a különböző EK finanszírozási keretekből finanszírozott akciókat, a válsághelyzetekkel összefüggésben.[9]

(17) A tapasztalat azt mutatja, hogy a fenti kérdésekre való hatékony és időben történő reagáláshoz olyan különleges pénzügyi forrásokra és pénzügyi eszközökre van szükség, amelyek a humanitárius segítségnyújtást és a hosszú távú együttműködési eszközt kiegészítő módon tudnak működni.

(18) Az Integrált Előcsatlakozási Eszköz, az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszköz és a Fejlesztési Együttműködési és Gazdasági Együttműködési Eszköz keretében kialakított politikai együttműködés szellemében a partnerországokkal megegyezve hozott intézkedéseken kívül a Közösségnek képesnek kell lennie olyan segítségnyújtásra, amely támogatja az Európai Unió alapvető értékeit és kulcsfontosságú politikai prioritásait, valamint a nemzetközi közösség olyan új politikai kezdeményezéseit, amelyek a békefenntartásra, a politikai stabilitásra, a szervezett bűnözéssel szembeni biztonságra, a tömegpusztító fegyverek és azokkal kapcsolatos eszközök elterjedésére, a főbb technológiai fenyegetésekre, valamint a járványokra vonatkoznak.

(19) Humanitárius segítség egyedül a 1257/96/EK tanácsi rendelet keretében nyújtható.

(20) A 2001-es „Irányelvek az operatív együttműködés megerősítésére a Bizottság által képviselt Közösség és a tagállamok között a külső segítségnyújtás terén” a külső EU-segítségnyújtás fokozott koordinációjának szükségességét hangsúlyozza.

(21) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak[10] megfelelően kell elfogadni. A hosszú távú segítségnyújtás irányítását meghatározó stratégiai dokumentumokat egy irányítóbizottságnak kell megküldeni. Egy tanácsadó bizottság véleményét kérik ki, amikor a program meghatározásában és végrehajtásában különleges rugalmasságra van szükség.

(22) Egy új stabilitási eszköz létrehozása szükségessé teszi a fejlődő országokban lévő taposóaknák elleni fellépésről szóló 2001. július 23-i 1724/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet; a fejlődő országoktól eltérő harmadik országokban lévő taposóaknák elleni fellépésről szóló 2001. július 23-i 1725/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet; az azonnali reagálási mechanizmus kialakításáról szóló 2001. február 26-i 381/2001/EK tanácsi rendelet; a drog és a drogszenvedély elleni kampányban való észak-déli együttműködésről szóló 1997. október 13-i 2046/97/EK tanácsi rendelet; a fejlődő országokban folyó rehabilitációs és újjáépítési tevékenységekről szóló 1996. november 22-i 2258/96/EK tanácsi rendelet; a Csernobil Védelmi Alap javára az Európai Közösségtől az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank számára nyújtandó további hozzájárulásról szóló 2001. november 16-i 2001/824/EK, Euratom tanácsi rendelet; az ázsiai és latin-amerikai fejlődő országokban az otthonuktól elszakadt népességcsoportokat támogató műveletekről szóló 2001. október 29-i 2130/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet; az Egyesült Nemzetek Ideiglenes Koszovói Missziója (UNMIK) és a Boszniai és Hercegovinai Főképviselő Hivatalának (OHR) támogatásáról szóló 2000. május 22-i 1080/2000/EK tanácsi rendelet hatályvesztését.

(23) A megteendő lépések céljainak kielégítő elérésére a tagállamok egyedül nem képesek, mivel az ebben a rendeletben meghatározott területeken összehangolt multilaterális válaszadás szükségességének ténye adott, valamint figyelembe veendő az itt meghatározott intézkedések skáláját és globális hatását. A Közösség ezért olyan, a másodlagosság elvének megfelelő intézkedéseket fogadhat el, amelyeket az Európai Közösséget létrehozó szerződés 5. cikke megfogalmaz. Az arányosság elvének megfelelően, mint ahogy az az említett cikkben is elő van írva, ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges határt.

(24) E rendelet elfogadására a Szerződések az Európai Közösséget létrehozó szerződés 308. cikkében és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 203. cikkében foglaltakon kívül nem határoznak meg más hatáskört,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM – Célok

1. cikk Célok és alkalmazási terület

A Közösség olyan intézkedéseket finanszíroz, melyek célja, hogy elősegítsék a békét és stabilitást, valamint biztosítsák a polgári lakosság épségét és biztonságát harmadik országokban és területeken, e rendelet rendelkezéseinek megfelelően.

Ezek az intézkedések különösen támogatják az EU alábbi témákra vonatkozó célkitűzéseit:

- hatékony, időbeni és összehangolt válaszadás annak érdekében, hogy megelőzzünk, enyhítsünk válsághelyzeteket, komoly politikai instabilitást vagy erőszakos konfliktust, vagy válaszoljunk ezekre;

- a harmadik országokban a jogállamiság kialakításával vagy megőrzésével szembeni főbb kihívások, beleértve a regionális vagy határokon átívelő kihívásokat, mint a szervezett bűnözés, a csempészet vagy terrorizmus;

- főbb technológiai fenyegetések határokon átívelő lehetséges hatással, beleértve a nukleáris biztonságért és a tömegpusztító fegyverek elterjedése ellen vívott harcot;

- a békefenntartó és béketámogató képesség fejlesztése partnerségben a nemzetközi, regionális vagy szubregionális szervezetekkel.

Ez a rendelet, válaszként az Európai Unió által támogatott, a rendeletnek megfelelő új politikai kezdeményezésekre, léterehoz egy keretet, amely kiegészíti azokat a cselekvéseket, amelyeket más külső finanszírozási eszközök támogatnak.

2. cikk Szándék

E rendelet céljait követve a Közösség az általában a Humanitárius Segítségnyújtási Eszköz, az Integrált Előcsatlakozási Eszköz, az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszköz és a Fejlődési Együttműködési és Gazdasági Együttműködési Eszköz keretében meghatározott segítségnyújtásokat kiegészítő pénzügyi, gazdasági és technikai segítségnyújtást biztosít azért, hogy:

(a) a harmadik országokban segítse felállítani vagy helyreállítani azokat az alapvető feltételeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy lehetséges legyen hatékonyan bevezetni a Közösség fejlesztési és gazdasági együttműködési politikáit és programjait. Ez többek között támogatást biztosíthat az alábbiakra:

- nemzetközi és regionális, állami vagy nem állami szereplők által meghozott intézkedések, amelyek célja, hogy elősegítsék a viták békés megoldását, megelőzzék az erőszakos konfliktusok kialakulását vagy felerősödését, korlátozzák azok területi elterjedését, elősegítsék a felek megbékélését, beleértve a tárgyalási és közvetítési erőfeszítéseket, a békeszerződések és tűzszüneti egyezmények nyomon követését és életbe léptetését a felek között;

- katonai monitorozás és békefenntartás vagy béketámogatás (beleértve azokat, amelyeknek polgári összetevője is van), amelyeket regionális és szubregionális szervezetek, vagy más, az ENSZ támogatásával működő, államok közötti koalíciók vezetnek; intézkedéseket, amelyek célja, hogy létrehozza az ilyen szervezetek és résztvevő tagjaik arra vonatkozó képességeit, hogy az ilyen akciókkal kapcsolatosan hatékony politikai ellenőrzést tervezzenek, végrehajtsanak és biztosítsanak.

- a természeti vagy ember okozta katasztrófák elhárítására hozott intézkedések mobilizálása, beleértve a polgári védelemi források használatát az EU humanitárius segítségnyújtásának hiányában vagy azt kiegészítve;

- harcoló felek lefegyverzése, demobilizálása és reintegrálása, szem előtt tartva a gyermekkatonák témáját és a biztonsági zónák reformját;

- intézkedések, amelyek kezelik a taposóaknák, fel nem robbant tüzérségi rakéták és egyéb robbanóeszközök, kézi- és könnyűfegyverek, háborúból fennmaradt egyéb ártalmas maradványok által okozott problémákat, beleértve a készletek elszámolását és megsemmisítését, segítségnyújtást az ilyen eszközök áldozatainak, valamint kockázatokról tájékoztató programokat;

- válsághelyzetekre válaszként adott intézkedések, amelyek megvédik, újraindítják vagy kialakítják azon feltételeket, melyek között a fenntartható gazdasági és társadalmi fejlődés megindulhat, beleértve többek között a támogatást a nemzetközi mandátumot élvező átmeneti irányítás és az általa hozott intézkedések számára. Egyéb kezdeti intézkedések, melyek célja a demokratikus, plurális állami intézmények, hatékony polgári közigazgatás nemzeti és helyi szinten, független bíróság és jó kormányzás, a jogállamiság és rend létrehozása és támogatása;

- válsághelyzetekre válaszként adott intézkedések, amelyek célja az emberi jogok és alapvető szabadságok, demokratikus alapelvek és jogállamiság, és a nemzetközi jog (beleértve a speciális nemzeti és nemzetközi büntetőbíróságok, a békéltető bizottságok, és az emberi jogi panaszok törvényes megoldása, a tulajdonjogok odaítélése és elárverezése számára biztosított támogatást) tiszteletben tartásának elősegítése és védelme, a civil társadalom fejlődésének és a politikai folyamatban való részvételének ösztönzése, beleértve a független és professzionális média kialakulását elősegítő intézkedéseket;

- válsághelyzetekre válaszként adott intézkedések, amelyek célja az alapvető infrastruktúra, lakások, középületek és gazdasági létesítmények (termelőkapacitás is) helyreállítása és újjáépítése, valamint a gazdasági tevékenység újraindítása és álláshelyek létrehozása;

- olyan egyéb intézkedések, amelyek szükségesek lehetnek annak érdekében, hogy elősegítsék a válsághelyzetre válaszként hozott intézkedésekből a normális együttműködésbe való átmenetet a Közösség közép- és hosszú távú külső fejlesztési és gazdasági együttműködési stratégiáinak és programjainak keretében.

A Bizottság biztosítja, hogy az elfogadott intézkedések összhangban állnak a Közösség partnerországokra vonatkozó átfogó stratégiai politikai keretével, és különösképpen a fejlesztési és gazdasági együttműködési politikáival és programjaival, amelyeket az Európai Uniót létrehozó szerződés 179. és 181.a cikke értelmében hoztak létre.

(b) támogassa az együttműködést az EU és harmadik országok között, összefüggésben a globális és határokon átnyúló kihívásokkal, amelyek az állampolgárok biztonságát és alapvető jogait érintik.

Az ilyen intézkedések különösképpen:

- megerősíthetik a bűnüldözési képességet és az igazságügyi hatóságok képességeit a terrorizmust és a csempészetet is magába foglaló szervezett bűnözés elleni harcra vonatkozóan, az illegális kereskedelem és határátlépés ellenőrzését, és egyéb együttműködési területeket a bel- és igazságügy területén;

- megerősíthetik az emberi jogok védelmére vonatkozó nemzetközi kereteket és támogathatják a demokrácia elősegítése érdekében indított nemzetközi cselekvéseket;

- biztosíthatják a nemzetközi szállítási és energiaügyi cselekvéseket, és az infrastruktúra biztonságát és biztonságosságát, beleértve az utas- és teherszállítást és az energiaelosztást;

- válaszolhatnak a közegészségre vonatkozó fenyegetésekre, úgymint az esetlegesen nemzetközi hatással bíró járványokra;

- támogathatják a nemzeti jogi keretrendszerek és a nemzetközi együttműködések megerősítését a fent említett területeken, beleértve az információcserét, a kockázat/fenyegetés felmérését, valamint az együttműködés egyéb releváns formáit;

Ilyen intézkedéseket olyankor lehet elfogadni e rendelet keretében, amikor azok sürgősen szükségesek, szükségessé teszi őket a globális és transzregionális stratégiák és mechanizmusok a hatékonyság és hatásosság érdekében és más módon nem alkalmazzák ezeket a Fejlődési Együttműködési és Gazdasági Együttműködésről[11], az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszközről[12] vagy az Integrált Előcsatlakozási Eszközről[13] szóló rendeletek politikai és programozási keretében.

(c) segítse az egyes országokat és népcsoportokat a kritikus technológiai fenyegetések elleni harcban, a nukleáris, vegyi, biológiai és radiológiai fegyverek, és az ahhoz kapcsolódó eszközök, felszerelések és szakértelem terjedése elleni harcban. Ez többek között magában foglalhatja az alábbiak támogatását:

- a nukleáris biztonság elősegítése, nevezetesen a nukleáris erőművek és egyéb nukleáris berendezésekkel kapcsolatos biztonsági kultúra átadásának, beleértve biztonságos tervezésének, üzemeltetésének és karbantartásának elősegítésére, a nukleáris hulladékok biztonságos szállítása, kezelése és tárolása, valamint korábbi nukleáris telepek kezelése;

- nukleáris biztonság kialakítása és megvalósítása, beleértve a hasadóanyagok helyes nyilvántartását és ellenőrzését, a potenciálisan veszélyes anyagok tiltott kereskedelmének ellenőrzését, valamint modern logisztikai, értékelési és ellenőrző berendezések telepítését;

- hasadóanyag-készletek vagy fegyverrel kapcsolatos vegyi és biológiai anyagok készleteinek csökkentése, az ilyen anyagokat vagy előanyagaikat kezelő létesítmények támogatott biztonsága és biztonságossága;

- a fegyverrel kapcsolatos ipari létesítmények és termelési eszközök, a védelemmel kapcsolatos kutatási programok átalakítása polgári célúvá, beleértve a fegyverekkel kapcsolatos kutatásokat végző tudósok átképzéséhez és korábban fegyverekkel kapcsolatos létesítmények kezeléséhez nyújtott támogatást;

- a potenciálisan veszélyes anyagok tiltott kereskedelmének hatékony ellenőrzése és kinyomozása, beleértve a modern logisztikai, értékelési és ellenőrzési berendezések telepítését is;

- a kettős felhasználású áruk hatékony export-ellenőrzésének fejlesztése és végrehajtása;

- a hatékony katasztrófafelkészültség, a vészhelyzettervezés, a polgári védelem és a jelentős környezetvédelmi balesetekkel kapcsolatos felszámolási intézkedések bevezetése, például a nukleáris ágazatban vagy egyéb ipari létesítményekkel kapcsolatosan, ahol esély van nagyobb mértékű, nemzetközi hatású környezetvédelmi balesetekre;

- a nemzetközi együttműködés támogatása a fenti területeken, beleértve az információcserét, a kockázat/fenyegetés felmérését és az együttműködés egyéb fontos formáit.

(d) elősegítse nemzetközi egyezmények és szerződések ratifikálását, végrehajtását és ellenőrzését, és a hatékony nemzetközi politikák és gyakorlatok kifejlesztését, e rendelet céljaival összhangban. Ilyen intézkedések vonatkozhatnak kutatásra, elemzésre, korai figyelmeztető rendszerekre, beleértve azokat, melyek célja a konfliktus-megelőzés és a polgári válságkezelésre történő felkészítés.

3. cikk Egyéb kezdeményezések

A Közösség olyan intézkedéseket hozhat, amelyek támogatják azon egyéb politikai kezdeményezéseket, melyekben ilyen intézkedések hozzájárulnak az e rendelet 1. cikkében megfogalmazott általános célok eléréséhez és vagy válaszolnak azokra az elkötelezettségekre, amelyeket a Közösség vállalt fel nemzetközi szinten, vagy a Tanács által megfogalmazott politikákra.

II. CÍM – Pénzeszközök programozása és odaítélése

4.cikk Intézkedések és programok

1. Az e rendelet hatálya alá tartozó közösségi intézkedések végrehajthatóak kivételes segítségnyújtási intézkedések vagy átmeneti intézkedési programok vagy többéves programok révén.

2. Rendkívüli segítségnyújtási intézkedések válaszolhatnak válsághelyzetre vagy szélsőséges vészhelyzetre, a demokrácia, vagy a jogállamiság, vagy az emberi jogok és alapvető szabadságok elleni fenyegetésre, ahol az intézkedések hatékonysága különösen függ azok gyors vagy rugalmas alkalmazásától. A Bizottság hozhat rendkívüli segítségnyújtási intézkedéseket, azért, hogy a Közösség rendelkezésére bocsásson olyan intézkedéseket, amelyek megfelelnek a Tanács által a Közös Kül- és biztonságpolitikáról szóló, az Európai Uniót létrehozó szerződés V. címében elfogadottaknak.

3. Rendkívüli segítségnyújtási intézkedéseket követhet átmeneti intézkedési program is. Ez magában foglalhat olyan rendelkezéseket, amelyek célja, hogy hozzájáruljanak azon feltételek kialakításához vagy helyreállításához, amelyek szükségesek az Európai Unió külső együttműködési programjainak normális végrehajtásához. Ráadásul kezelhetnek elhúzódó politikailag instabil helyzeteket, megoldatlan konfliktusokból eredő helyzeteket, jelentős konfliktusok utáni kihívásokat és olyan szituációkat, amelyekben az EK a harmadik országokkal kötött nemzetközi egyezmények vagy egyéb alapjogszabályok nemzetközi segítségnyújtást szabályozó alapvető részeire hivatkozott.

4. Többéves programok tartalmazhatnak olyan intézkedéseket, melyek célja a hosszú távú ügyek kezelése az együttműködéshez szükséges stabil feltételekkel összefüggésben. Ezeknek a programoknak az alapja:

a) az erre az eszközre jellemző, a 7. cikk rendelkezéseinek megfelelően elfogadott regionális és tematikus stratégiák,

b) azok az országos, regionális vagy tematikus stratégiák, melyeket a Fejlesztési Együttműködési és Gazdasági Együttműködési Eszközt, az Integrált Előcsatlakozási Eszközt és az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszközt létrehozó tanácsi rendeletek keretében fogadtak el.

5. cikkRendkívüli segítségnyújtási intézkedések és átmeneti programok

1. A Bizottság állandó párbeszédet tart fenn a Tanáccsal a rendkívüli segítségnyújtási intézkedések tervezése kapcsán e rendelet keretében. Figyelembe veheti azt a megközelítést, amelyet a Tanács fogadott el az ilyen intézkedések megtervezésekor és végrehajtásakor, annak érdekében, hogy összhangban legyen az EU külső akcióival. Amikor a Bizottság elfogad egy rendkívüli segítségnyújtási intézkedést, a fenti 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően haladéktalanul tájékoztatja a Tanácsot a hozott intézkedések természetéről, céljairól és pénzösszegeiről.

Kilenc hónappal az intézkedés meghozatala után a Bizottság jelentést tesz a Tanács és az Európai Parlament számára. Ez a jelentés áttekintést ad a létező és a tervezett közösségi intézkedésekről, beleértve azt az egyéb közösségi finanszírozási eszközök útján nyújtandó hozzájárulást, a fenti 4. cikk (4) bekezdésében b) említett létező országos vagy regionális stratégiák helyzetét, minden olyan intézkedést, melyet a Közösség annak érdekében hozott, hogy megkönnyítse a politikai párbeszédet, és a Közösség szerepét a nemzetközi és a multilaterális intézkedések szintjén. Minden olyan intézkedést is meghatároz, melyet szükségesnek érez a Közösségi intézkedés és az Európai Uniót létrehozó szerződés V. címe alatt tervezett vagy elfogadott intézkedések összefüggésének biztosításához.

2. A Bizottság az (1) bekezdés második albekezdésében említett kilenc hónapos időszakon belül elfogadhat egy átmeneti intézkedési programot, megfelelően a fenti 4. cikk (3) bekezdésének, amely az elfogadott rendkívüli intézkedésekre épül és utat egyenget a normális együttműködés kialakításához, amennyiben ez lehetséges.

Ahol a Bizottság a fent a 4. cikk (2) bekezdésében vagy 4. cikk (3) cikkében leírt helyzetekre való válaszadásként az országos vagy regionális stratégiájában egy ad hoc felülvizsgálatot folytatott le, ezek a stratégiák képezik az átmeneti programok alapját.

Az átmeneti intézkedési program elfogadása után két évvel a Bizottság megvizsgálja, hogy vajon a feltételek továbbra is igazolják-e az e rendelet keretében való finanszírozás igénybevételét. A vizsgálat során különösképpen figyelembe veszi, hogy az ország segítségnyújtásra vonatkozó igényei adekvát módon kezelhetők-e a Közösség más, külső segítségnyújtásra vonatkozó eszközeiben meghatározott, segítségnyújtást előíró politikai keretekkel. A Bizottság jelentést tesz a levont következtetésekről a 25. cikkben meghatározott bizottságnak.

A Bizottság elfogadhat anélkül is átmeneti intézkedési programot, hogy előzetesen elfogadott volna rendkívüli segítségnyújtási intézkedéseket.

3. Azért, hogy megkönnyítse az (1) bekezdésben említett párbeszédet és támogassa a közösségi és nemzeti rendkívüli segítségnyújtási intézkedések hatékonyságát és következetességét, a Bizottság bármilyen intézkedést megtehet, ami a saját maga és a tagállamok közötti tevékenység koordinálásához szükséges döntéshozói és alapszinten egyaránt. Ennek érdekében a tagállamok és a Bizottság információcsere-rendszert üzemeltethetnek.

6. cikk Békefenntartó műveletek esetén alkalmazható speciális rendelkezések

1. Rendkívüli segítségnyújtási intézkedésekként elfogadhatók olyan intézkedések, amelyek békefenntartó és béketámogató erők felállítását írják elő, ahogyan erről a fenti 2. cikk és bármely kísérőintézkedés rendelkezik.

Mielőtt ilyen intézkedéseket fogadna el, a Bizottság korai szakaszban kikéri a tagállamok véleményét a Tanács illetékes testületeiben, és így megjelöli azokat a kiegészítő intézkedéseket, amelyeket hasznosnak tart a Tanács által történő elfogadásra.

A Bizottság megállapítja, hogy az akciók megfelelnek az ENSZ elveinek és célkitűzéseinek, és különösképpen, hogy bármely békefenntartó erő felállítása vagy béketámogató akció végrehajtása széles értelemben vett ENSZ támogatást élvez. Békevégrehajtó akciók ENSZ-megbízatást igényelnek.

A Bizottság kidolgoz olyan eljárásokat, amelyek biztosítják a Közösség által finanszírozott katonai ellenőrzésben vagy békefenntartó hadműveletben elkötelezett erők viselkedésének hatékony és független ellenőrzését, és rendszeresen jelent a Tanács számára;

2. A Bizottság saját kezdeményezésre elfogadhat előkészítő intézkedéseket, amelyek a békefenntartó hadműveletekre vonatkoznak, beleértve a tényfeltáró missziókat is. A Bizottság korai szakaszban tájékoztatja a Tanácsot, mielőtt bármilyen előkészítő intézkedést finanszírozna, és figyelembe veszi a Tanács szempontját az ilyen jellegű intézkedések végrehajtásánál.

3. Többéves programként elfogadhatók olyan intézkedések, amelyek hosszú távú támogatást írnak elő a kapacitásnövelő munkára a katonai békefenntartás területén. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a Tanácsot az ilyen jellegű programok végrehajtásáról.

7. cikk Többéves programok

1. Amennyiben a Bizottság a fenti 4. cikk (4) bekezdésének b) pontjának megfelelően elfogad erre az eszközre vonatkozó regionális vagy tematikus stratégiai anyagokat, ezeket egy 7 évet meghaladó időszakra vonatkozóan kell kialakítani, előírva egy koherens keretet az adományozó és partnerországok együttműködésére.

2. Az (1) bekezdésben említett stratégiai anyagok felvázolásakor a Bizottság biztosítja, hogy azok megegyeznek a közösségi országos és regionális programok keretében elfogadott stratégiákkal és intézkedésekkel. Továbbá, közös konzultációk folytathatók a Bizottság, a tagállamok és – amennyiben szükséges – más adományozók között annak érdekében, hogy biztosítsák, hogy az EK és a tagállamok együttműködési tevékenysége kiegészítik egymást. Egyéb szereplők is bevonhatók szükség esetén.

A stratégiai anyagokat szükség szerint át kell nézni és felül kell vizsgálni, normális esetben félidőben.

3. Többéves indikatív programokat lehet kidolgozni minden regionális stratégiai anyaggal kapcsolatban. Az indikatív programok megállapítják a finanszírozásra kiválasztott együttműködési területeket és egyedi célokat, elvárt eredményeket valamint teljesítménymutatókat határoznak meg. Kidolgozzák az indikatív pénzügyi elosztásokat is (általában és minden fontos területen, sorrendben, szükség szerint).

A indikatív programokat szükség szerint frissíteni kell, számba kell venni minden stratégiai dokumentum felülvizsgálatát. Rendkívüli esetekben a többéves pénzügyi juttatások kiigazítása alkalmazható olyan különleges körülmények esetében, mint válsághelyzetek vagy különleges teljesítmények.

8. cikkA programdokumentumok elfogadása

1. A 7. cikkben említett stratégiai anyagokat és a többéves indikatív programokat és azok bármely felülvizsgálatát a 25. cikkben említett eljárásnak megfelelően a 25. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

2. A 4. cikk (3) bekezdésében említett átmeneti intézkedéseket a Bizottság fogadja el a 25. cikk (3) bekezdésében leírt eljárásnak megfelelően.

Ezeket a programokat ezeknek az eljárásoknak megfelelően meg lehet hosszabbítani.

9. cikkÚj politikai kezdeményezések elfogadása

Mielőtt elfogadná a 3. cikkben előírt intézkedéseket, a Bizottság a 25. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően elfogad olyan irányelveket, amelyek azonosítják azt a politikai keretet, melybe azok beleilleszkednek, a kiutalható pénzeszközöket és azt, hogy milyen módon egészítik ki az egyéb EK külső segélyezési eszközök által nyújtott támogatást.

III. CÍM - Végrehajtás

10. cikk Finanszírozási döntések

1. A 5., 6.1, vagy 6.2 cikkeknek megfelelő intézkedések elfogadásakor a Bizottság meghozza a szükséges pénzügyi döntéseket. A döntés meghozása után a Bizottság 72 órán belül tájékoztatja a bizottságot.

2. A 6. cikk (3) bekezdésének vagy 7. cikkeknek megfelelő intézkedések elfogadásakor a Bizottság éves cselekvési programokat fogad el a 4. cikk (4) bekezdésében említett stratégiai dokumentumok alapján.

3. Rendkívüli esetben, nevezetesen akkor, amikor cselekvési programot még nem fogadtak el, a Bizottság elfogadhat, a 7. cikkben említett stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok alapján, cselekvési programon kívüli intézkedéseket, ugyanazon szabályok és eljárások alapján, mint a cselekvési programok esetében.

4. A cselekvési programok meghatározzák a követett célokat, a beavatkozási területeket, a várt eredményeket, az irányítási módokat, valamint a tervezett finanszírozás globális összegét. Tartalmazzák a finanszírozandó akciók leírását, a megfelelő finanszírozási összegek megjelölését és az alkalmazásuk tervezett menetrendjét.

5. A Bizottság a döntés elfogadásától számított egy hónapon belül tájékoztatásul átadja a tagállamoknak a cselekvési programokat.

11. cikkA stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem meghatározott különös intézkedések elfogadása

1. Váratlan szükségszerűség vagy körülmények esetén a Bizottság a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem meghatározott különös intézkedéseket fogad el, amelyeket a 4. cikk (4) bekezdése határoz meg. Amikor ezek értéke magasabb, mint 15 millió euró, a különös intézkedéseket a Bizottság hozza, miután konzultált a 25. cikknek megfelelően létrehozott bizottsággal a 25. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárás alapján. A bizottság eljárási szabályaiban olyan különös konzultációra vonatkozó szabályokat határoz meg, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy szükség esetén sürgősségi eljárással fogadjon el különös intézkedéseket.

2. A különös intézkedések meghatározzák a követett célokat, a beavatkozási területeket, a várt eredményeket, az irányítási módokat, valamint a tervezett finanszírozás teljes összegét. Tartalmazzák a finanszírozandó intézkedések leírását, a megfelelő finanszírozási összegek megjelölését és az alkalmazásuk tervezett menetrendjét.

3. A Bizottság a döntés elfogadásától számított egy hónapon belül tájékoztatásul átadja a tagállamoknak a különös intézkedéseket.

4. A különleges intézkedések módosítása, úgymint a technikai kiigazítás, a végrehajtás időszakának kiterjesztése, az előirányzatok áthelyezése az előzetes költségvetésen belül, az eredeti költségvetés 20%-nál kisebb költségvetési összeg csökkentése vagy növelése, végrehajtható úgy, hogy nem szükséges a 25. cikk (3) bekezdésében leírt eljáráshoz folyamodni addig, amíg ezek a módosítások nem érintik a bizottsági határozatban meghatározott eredeti célokat.

12. cikk Támogathatóság

1. E rendelet értelmében támogathatóak többek között:

a) partnerországok és -régiók, és intézményeik;

b) partnerországok decentralizált egységei, mint régiók, megyék, tartományok és önkormányzatok;

c) partnerországok és -régiók, valamint az EK által létrehozott vegyes szervezetek;

d) nemzetközi szervezetek, beleértve a regionális szervezeteket, az ENSZ-szerveket, -részlegeket és -missziókat, a nemzetközi pénzügyi szervezeteket és fejlesztési bankokat, amennyiben azok hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez;

e) a tagállamok, partnerországok és -régiók, egyéb harmadik országok alábbi szervezetei és egységei, amennyiben azok hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez ;

- állami vagy állam alá rendelt szervezetek, helyi hatóságok vagy hivatalok és azok csoportjai ;

- társaságok, vállalatok és más magánszervezetek és -vállalkozások;

- a partnerországokban és régiókban magánberuházásokat engedélyező, támogató és finanszírozó pénzintézetek;

- a (2) bekezdésben meghatározott nem állami szereplők;

- természetes személyek.

2. A nem állami szereplők, amelyek pénzügyi támogatást kaphatnak e rendelet értelmében a következők: a nem kormányzati szervezetek, az őslakos népesség szervezetei, helyi lakosok csoportosulásai és szakmai szövetségek, szövetkezetek, szakszervezetek, a gazdasági és szociális érdekvédelmi szervezetek, helyi szervezetek (beleértve a hálózatokat), amelyek a regionális együttműködésben és integrációban tevékenykednek, a fogyasztói szervezetek, női szervezetek, ifjúsági szervezetek, oktatási, kulturális, kutatási és tudományos szervezetek, egyetemek, egyházak és vallási egyesületek vagy közösségek, a média és minden nem- kormányzati egyesület és független alapítvány, amely hozzájárulhat e rendelet céljainak eléréséhez.

13. cikkIntézkedéstípusok

1. A közösségi finanszírozás formái az alábbiak lehetnek:

- projektek és programok;

- ágazati vagy általános költségvetési kiegészítés , amikor a partnerállam közkiadásainak irányítása megfelelően átlátható, megbízható és hatékony, és amikor a partnerállam által jól definiált és a főbb adományozók által – beleértve adott esetben a nemzetközi pénzügyi szervezeteket is – igazolt ágazati vagy makrogazdasági politikákat hoztak létre;

- ágazati támogatások;

- kivételes esetekben ágazati és általános importtámogatásra vonatkozó programok, amelyek a következő formát ölthetik: (a) természetbeni ágazati importprogramok, (b) ágazati importprogramok devizarészesedéssel az ágazat importjának finanszírozására, vagy (c) általános importprogramok devizarészvétel formájában, az általános import finanszírozására, széles termékskálára vonatkozóan;

- a Bizottság programjai alapján az Európai Fejlesztési Bank vagy egyéb pénzügyi közvetítő szerv rendelkezésére bocsátott pénzeszközök kölcsönök kiutalása céljából (például a beruházások és a magánszféra fejlesztésének támogatására) vagy kockázati tőke (alárendelt vagy feltételes hitelek formájában) vagy társasági tőkékben egyéb kisebbségi ideiglenes részesedések megszerzése céljából, valamint garanciaalapokhoz való hozzájárulás céljából, a 22. cikk feltételei alapján;

- adósságcsökkentő programok;

- akciók finanszírozását célzó támogatások;

- működési költségek finanszírozását célzó támogatások;

- a tagállamok, partnerországok és régiók olyan állami intézményei, országos állami szervezetei és magánjogi egységei kapcsolatának támogatása, amelyek beruháztak egy közszolgálati projektbe;

- olyan nemzetközi pénzeszközökhöz való hozzájárulás, amelyeket nemzetközi vagy regionális szervezetek kezelnek;

- a partnerországok és régiók által kiállított országos pénzeszközökhöz való hozzájárulás, amelynek célja több kölcsönadó általi együttes finanszírozás elősegítése, vagy hozzájárulás egy vagy több kölcsönadó által kiállított pénzeszközökhöz, aminek a célja a cselekvések közös elindítása;

- a partnerországok és -régiók számára projektek és programok hatékony irányításához és felügyeletéhez szükséges emberi és anyagi erőforrások.

2. Közösségi segítség nem használható fel az alábbiak finanszírozásához:

a. fegyver és lőszer vásárlása;

b. rendszeres katonai kiadás;

c. katonai kiképzés hadműveletekhez, kivéve az olyan nem harci készségekre vonatkozó kiképzést, amelyek szükségesek egy összetett békefenntartó műveletben vagy biztonsági szektor reformban;

d. a tagállamok haderejének felállításával kapcsolatos költségek, kivéve a tanácsadóként békefenntartó műveleteket előkészítő vagy folytató regionális vagy szubregionális szervezetekhez vagy más államszövetségekhez küldött és az ilyen szervezet parancsnoksága alá tartozó katonai személyzet költségeit, és egyéb, a békefenntartás harmadik országban szükséges intézményi fejlesztéséhez kapcsolódó költségek.

3. Az 1996. június 20-i 1257/96/EK tanácsi rendelet által lefedett tevékenységek, amelyek humanitárius segélyre[14] vonatkoznak és ezek között finanszírozásra kijelölhetők, nem finanszírozhatók e rendelet értelmében;

14. cikkTámogató intézkedések

1. A közösségi finanszírozás fedezheti az előkészítő, követő, ellenőrző, átvilágító és értékelő akciókkal kapcsolatos költségeket, amelyek közvetlenül szükségesek e rendelet végrehajtásához és céljainak megvalósításához, nevezetesen : tanulmányok, értekezletek, tájékoztatási, figyelemfelhívó, oktató és publikációs tevékenységek, az információcserét elősegítő informatikai hálózatokkal kapcsolatos kiadások, valamint minden egyéb adminisztratív és műszaki segítségnyújtási kiadás, amelyhez a Bizottság nyúlhat egy program irányítása esetében. Magában foglalja a bizottsági delegációkban az e rendelet keretében létrejövő projektek irányítását végző adminisztratív alkalmazottak költségeit is.

2. Ezen támogató intézkedések összessége nem szükségszerűen tárgya egy többéves programnak, tehát ezek finanszírozhatóak a stratégiai anyagokon és indikatív többéves programokon kívül is. Ugyanakkor finanszírozhatók az indikatív többéves programok keretében is. A Bizottság olyan támogató intézkedéseket fogad el, amelyeket nem fednek le a többéves indikatív programok a 11. cikkben előírt rendelkezéseknek megfelelően.

15. cikk Társfinanszírozás

1. E rendelet alapján finanszírozott intézkedések társfinanszírozással is megoldhatók, mégpedig többek között az alábbiak révén:

- tagállamok, és főként azok állami és állam alatti szervezetei;

- más adományozó ország, és főként azok állami és állammal párhuzamos szervezetei,

- nemzetközi és regionális szervezetek, és főként nemzetközi és regionális pénzintézetek;

- a 12. cikk (2) bekezdésében említett társaságok, vállalatok, és más magán szervezetek és vállalkozások, és más nem állami szereplők;

- a pénzeszközöket élvező partnerországok és régiók.

2. Párhuzamos társfinanszírozás esetén a projekt vagy program szétbontásra kerül több tisztán azonosítható alprojektre, amelyeket egyenként finanszíroznak a különböző partnerek, oly módon, hogy a finanszírozás célja mindig azonosítható marad. Az együttes társfinanszírozás esetén a projekt vagy program összköltsége szétoszlik a finanszírozást biztosító partnerek között, a forrásokat egyesítik oly módon, hogy a program vagy projekt keretében lehetetlen azonosítani egy adott tevékenység finanszírozási forrását.

3. Együttes társfinanszírozás esetén a Bizottság fogadhat és kezelhet pénzeszközöket az (1) bekezdés első és második francia bekezdésében meghatározott egységek nevében közös akciók beindítására. Ebben az esetben a Bizottság centralizált közvetlen vagy közvetett úton, a közösségi egységekhez vagy a Közösség által létrehozott szervezetekhez történő delegálással finanszírozott akciókat indít be. Az ilyen pénzeszközöket úgy kell kezelni, mint kijelölt bevételeket, az 1605/2002 tanácsi rendelet 18. cikkével összhangban.

16. cikkIgazgatás

1. Az e rendelet értelmében finanszírozott intézkedések az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi rendelet rendelkezéseinek megfelelően kerülnek bevezetésre.

2. A Bizottság határozhat úgy, hogy közhatósági feladatokat és különösen költségvetési végrehajtási feladatokat a 1605/2002 rendelet 54. cikk (2) bekezdés c. pontjában megjelölt szervezetekre bíz, ha azok nemzetközileg elismert állásúak, megfelelnek a nemzetközileg elismert vezetési és ellenőrzési rendszereknek, és a közhatóságok felügyelete alatt állnak.

3. Decentralizált igazgatás esetében a Bizottság dönthet arról, hogy piacrajutási vagy támogatásnyújtási eljárásokhoz folyamodik a pénzeszközökből kedvezményezett partnerország vagy régió felé.

17. cikkKöltségvetési kötelezettségek

1. A pénzügyi kötelezettségeket a Bizottság döntései alapján kell végrehajtani a 10., 11. és 14. cikkek értelmében

2. A közösségi finanszírozás az alábbi jogi formákat veszi fel:

- finanszírozási megállapodások;

- támogatási megállapodások;

- beszerzési szerződések;

- munkaszerződések.

18. cikkA Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

1. E rendelet alapján létrejött bármely megállapodásnak intézkedéseket kell tartalmazni a Közösség pénzügyi érdekei védelmének biztosítására vonatkozóan, különös tekintettel a csalásra, korrupcióra és más szabálytalanságokra a 2988/1995/EK, Euratom, a 2185/1996/EK, Euratom és a 1073/1999/EK, Euratom tanácsi rendeleteknek megfelelően.

2. Ezek a megállapodások kifejezetten feljogosítják a Bizottságot és a Számvevőszéket arra, hogy a közösségi pénzeszközökben részesült minden szerződő felet vagy alvállalkozót auditálják, dokumentumok alapján vagy a helyszínen. Az egyezmények kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot arra is, hogy hajtson végre ellenőrzést és felülvizsgálatot a helyszínen, ahogy azt a 2185/1996/EK, Euratom rendelet meghatározza.

3. Minden, az intézkedés végrehajtásából eredő szerződésnek garantálnia kell a Bizottság és a Számvevőszék (2) bekezdésben leírt jogait a szerződések végrehajtásának idején és az után.

19. cikk Részvétel pályázatokon és szerződésekben

1. Az e rendelet értelmében finanszírozott beszerzési eljárások vagy pályázatok nyitva állnak minden, a szerződések hatálya alá tartozó természetes és jogi személy számára az Európai Közösség tagállamaiból.

2. Az e rendelet értelmében finanszírozott beszerzési eljárások vagy pályázatok nyitottak minden természetes és jogi személy számára:

- bármely országból, amelyik kedvezményezettje az előcsatlakozási eszköznek,

- EU-n kívüli, az Európai Gazdasági Térség bármely tagállamából, és

- bármely más harmadik országból vagy területről, abban az esetben, ha kölcsönös segítségnyújtási egyezmény került felállításra.

3. A bármely más, az OECD kritériumai alapján legkevésbé fejlett országként meghatározott ország esetében a beszerzési eljárásokban vagy pályázatokban való részvétel általános alapon nyitott.

4. A 4. cikkben említett rendkívüli segítségnyújtási intézkedések és átmeneti programok esetén beszerzési eljárásokon vagy pályázatokon való részvétel általánosan nyitott.

5. A közbeszerzési eljárásokban és a támogatásnyújtási eljárásokban való részvétel nyitott:

- a 4. cikk (4) bekezdésében meghatározott tematikus stratégia keretében elfogadott intézkedések esetében, az OECD által fejlődő vagy átmeneti szakaszban lévő országként meghatározott ország és minden más, a tematikus stratégiában említett ország bármely természetes vagy jogi személye számára;

- a 4. cikk (4). bekezdésének b) pontjában meghatározott országos vagy regionális stratégia keretében elfogadott intézkedések esetében bármely természetes vagy jogi személynek, amely megfelel annak az alap-jogiaktusnak, amelynek a keretében a stratégiát elfogadták;

- a 4. cikk (4) bekezdésének a) pontjában meghatározott, a regionális stratégia keretében elfogadott intézkedések esetében minden, az ilyen stratégiával érintett országok és területek bármely természetes vagy jogi személye.

6. Az e rendelet értelmében finanszírozott beszerzési eljáráson vagy pályázaton való részvétel nyitott a nemzetközi szervezetek számára.

7. A pályázati eljárásokban igénybe vett szakértőknek nem kell eleget tenniük a fent felsorolt országra vonatkozó szabályoknak.

8. Minden, az e rendelet értelmében finanszírozott szerződés alapján vásárolt szállítmány és anyag a Közösségből vagy a fenti (2)-(5) bekezdéseknek megfelelő országból kell, hogy származzon.

9. A partnerországgal hagyományos gazdasági, kereskedelmi vagy földrajzi kapcsolatban álló, harmadik országból vagy területről származó természetes vagy jogi személyek részvétele esetről esetre engedélyezhető. A Bizottság ezen felül megfelelően indokolt esetben engedélyezheti más országokból származó természetes vagy jogi személyek részvételét, vagy más származású ellátmányok vagy anyagok használatát.

20. cikkElőfinanszírozás

Előfinanszírozás esetében a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott összegek kamata a végső kifizetésből levonásra kerül.

21. cikkTámogatások

A 1605/2002/EK rendelet 114. cikkének megfelelően természetes személyek részesülhetnek támogatásban.

22. cikkAz Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítő szervezet rendelkezésére bocsátott pénzeszközök

A 13. cikk 1. bekezdésének ötödik francia bekezdésében meghatározott pénzeszközöket pénzintézmények, az Európai Beruházási Bank vagy bármely más bank vagy szervezet kezeli, amely ilyen pénzeszközök kezeléséhez megfelelő kapacitással rendelkezik. A Bizottságnak e cikk alkalmazására vonatkozóan minden egyes esetben olyan rendelkezéseket kell elfogadni, amelyek fedezik a kockázatok megosztását, a végrehajtással megbízott közvetítő javadalmazását, a pénzeszközökből származó haszon felhasználását és behajtását, valamint a cselekvés lezárásának feltételeit illetően.

23. cikkÉrtékelés

A Bizottság rendszeresen értékeli a földrajzi és tematikus programok és politikák, az ágazati politikák eredményeit, valamint a programok hatékonyságát, hogy ellenőrizze, hogy a célkitűzéseket megvalósították-e és hogy javaslatokat dolgozzon ki a jövőbeni akciók javításához. A Bizottság tájékoztatásul értékelő jelentéseket ad át a 25. cikkben meghatározott bizottság számára.

IV. CÍM – Átmeneti és záró rendelkezések

24. CIKK JELENTÉS

A Bizottság megvizsgálja e rendeletnek megfelelően hozott intézkedések végrehajtásával elért fejlődést, és éves jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé a segítségnyújtás megvalósítására vonatkozóan. A jelentést megkaphatja a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága is. A jelentés tájékoztatást tartalmaz az előző évre vonatkozóan a finanszírozott intézkedésekről, tájékoztatást a megfigyelő és értékelő tevékenységről, valamint a költségvetési kötelezettségek és kifizetések végrehajtásáról, országra, régióra és kooperációs ágazatra lebontva.

25. cikkBizottság

1. A Bizottságot e rendelet végrehajtásában egy bizottság támogatja.

2. Amennyiben utalás történik erre a bekezdésre, az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikke alkalmazandó. A 1999/468/EK határozat 4. cikk (3) bekezdésében meghatározott időszak 30 nap.

3. Amennyiben utalás történik erre a bekezdésre, az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikke alkalmazandó.

4. A bizottságot tájékoztatni kell a Bizottság által e rendelet 10. cikke értelmében hozott döntésekről.

5. A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.

6. Az Európai Beruházási Bank egy megfigyelője részt vesz a bizottságnak a Bankot érintő kérdéseire vonatkozó eljárásaiban.

26. cikkFelülvizsgálat

A Bizottság 2011. december 31-ig az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésére bocsátja az e rendelet jövőjét érintő ajánlásokat és szükség esetén a kívánt módosításokat.

27.cikkHatály on kívül helyezés

1. 2007. január 1-i hatállyal a következő rendeletek hatályukat vesztik:

- a fejlődő országokban a gyalogsági aknák elleni fellépésről szóló 2001. július 23-i 1724/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet;

- a fejlődő országokon kívüli harmadik országokban a gyalogsági aknák elleni fellépésről szóló 2001. július 23-i 1725/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet;

- gyorsreagálású mechanizmus létrehozásáról szóló 2001. február 26-i 381/2001/EK tanácsi rendelet;

- a kábítószer és kábítószer-függőség elleni kampányban az észak-dél együttműködésről szóló 1997. október 13-i 2046/97/EK tanácsi rendelet;

- a fejlődő országokban folyó helyreállítási és újjáépítési műveletekről szóló 1996. november 22-i 2258/96/EK tanácsi rendelet;

- a Csernobil Védelmi Alap javára az Európai Közösségtől az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank számára nyújtandó további hozzájárulásról szóló 2001. november 16-i 2001/824/EK, Euratom tanácsi rendelet;

- az ázsiai és latin-amerikai fejlődő országokban az otthonuktól elszakadt népességcsoportokat támogató műveletekről szóló 2001. október 29-i 2130/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet;

- az Egyesült Nemzetek Ideiglenes Koszovói Missziója (UNMIK) és a Boszniai és Hercegovinai Főképviselő Hivatalának (OHR) támogatásáról szóló 2000. május 22-i 1080/2000/EK tanácsi rendelet.

2. A hatályukat vesztett rendeleteket a 2007. évet megelőző években a költségvetés végrehajtására hozott jogi aktusokra és kötelezettségekre továbbra is alkalmazni kell.

28.cikkHatályba lépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő megjelenést követő huszadik napon lép hatályba. Ezt a rendeletet 2007. január 1-től kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

[…]

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

Policy area(s): External Relations, Development and relations with ACP countries, Enlargement, European Neighbourhood Policy, External aspects of internal policies. Activit(y/ies): (in part) 19.02,19.03,19.04,19.05,19.06,19.07,19.08,19.09,19.10,19.81, 21.02,21.03,21.04,22.04,22.03 |

TITLE OF ACTION: INSTRUMENT FOR STABILITY |

1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S)

This proposal represents a consolidation of a number of existing activities and does not map directly onto the existing budget nomenclature. However, it covers in full or in part the existing geographic-based policy areas and budget lines, and the type of activities currently addressed under the following sectoral budget lines:

Civil protection mechanism (Internal policies - Environment) Community action programme in the field of civil protection — Expenditure on administrative management Community action programme in the field of civil protection — Expenditure on administrative management | 07 03 06 01 07 01 04 04 07 49 04 04 |

Fight against Antipersonnel Landmines North-South co-operation in campaigns agains drugs and drug addiction Community participation in action concerning anti-personnel mines — Expenditure on administrative management Community participation in action concerning anti-personnel mines — Expenditure on administrative management | 19 02 04 19 02 11 19 01 04 10 19 49 04 09 |

Rapid Reaction Mechanism Rapid reaction mechanism — Expenditure on administrative management Rapid reaction mechanism — Expenditure on administrative management | 19 02 05 19 01 04 02 19 49 04 02 |

Human rights and democratisation (non-developing countries) Human rights and democratisation (developing countries) Development and consolidation of democracy and the rule of law — Respect for human rights and fundamental freedoms — Expenditure on administrative management Development and consolidation of democracy and the rule of law — Respect for human rights and fundamental freedoms — Expenditure on administrative management | 19 04 04 19 01 04 11 19 49 04 10 |

Aeneas - migration | 19 05 01 |

Tacis Nuclear safety in NIS, including Financing of nuclear security from Euratom borrowings Contribution to EBRD Chernobyl Shelter Fund Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia — Expenditure on administrative management 19 49 04 06 — Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia — Expenditure on administrative management | 19 06 01 19 06 05 19 06 06 19 01 04 07 19 49 04 06 |

CARDS – Western Balkans CARDS - Assistance to Serbia and Montenegro CARDS - Aid for reconstruction of Kosovo Interim Civilian administrations (support of UNMIK and OHR) Assistance for the countries of the western Balkans — Expenditure on administrative management Assistance for the countries of the western Balkans — Expenditure on administrative management | 19 07 01 19 07 02 19 07 03 19 07 04 19 01 04 08 19 49 04 07 |

Technical cooperation with Mediterranean countries Cooperation with the occupied territories Aid for rehabilitation and reconstruction of Iraq MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) — Expenditure on administrative management MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) — Expenditure on administrative management | 19 08 02 19 08 03 19 08 07 19 01 04 04 19 49 04 12 |

Co-operation with developing countries in Latin America Rehabilitation and reconstruction operations in developing countries in Latin America Financial and technical cooperation with Latin American developing countries — Expenditure on administrative management Financial and technical cooperation with Latin American developing countries — Expenditure on administrative management | 19 09 01 19 09 02 19 09 04 19 01 04 05 19 49 04 05 |

Co-operation with developing countries in Asia Rehabilitation and reconstruction operations in developing countries in Asia Aid for the rehabilitation and reconstruction of Afghanistan Financial and technical cooperation with Asian developing countries — Expenditure on administrative management Financial and technical cooperation with Asian developing countries — Expenditure on administrative management | 19 10 01 19 10 02 19 10 04 19 10 06 19 01 04 04 19 49 04 04 |

Assistance to ACP and OCT countries (programmable, excluding Africa peace facility) | 21 03 01/06 21 03 09/14 |

Assistance to ACP and OCT countries (Africa peace facility) | 21 03 01 |

Emergency Aid ACP and OCT | 21 03 07 21 03 15 |

Development cooperation with South Africa European programme for reconstruction and development (EPRD) — Expenditure on administrative management European programme for reconstruction and development (EPRD) — Expenditure on administrative management | 21 03 17 21 01 04 05 21 49 04 05 |

2. OVERALL FIGURES

2.1. Total allocation for action (Part B): € 4.455 million

2.2. Period of application:

2007-2013

2.3. Overall multiannual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million ( to three decimal places)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 *and following | Total |

Commitments | 331 | 442 | 503 | 638 | 713 | 789 | 860 | 4.276 |

Payments | 50 | 166 | 286 | 405 | 517 | 618 | 2.234 | 4.276 |

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)

Commitments | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 18 |

Payments | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 18 |

(b2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)

Commitments | 13 | 16 | 19 | 25 | 27 | 29 | 32 | 161 |

Payments | 13 | 16 | 19 | 25 | 27 | 29 | 32 | 161 |

Subtotal a+b |

Commitments | 345 | 460 | 524 | 665 | 743 | 822 | 896 | 4.455 |

Payments | 64 | 184 | 307 | 432 | 547 | 651 | 2.270 | 4.455 |

* ‘following years’ only applying to payments

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditures (see points 7.2 and 7.3)

€ million (to three decimal places)

Commitments/Payments | 15 | 21 | 24 | 32 | 36 | 40 | 44 | 212 |

TOTAL a+b2+c |

Commitments | 359 | 479 | 546 | 695 | 776 | 858 | 936 | 4.649 |

Payments | 78 | 203 | 329 | 462 | 580 | 687 | 2.310 | 4.649 |

2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal is compatible with the proposed financial perspective 2007-2013

2.5. Financial impact on revenue:

Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)

3. BUDGET CHARACTERISTICS

Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

Non-comp | Diff | YES | NO | NO | No 4 |

4. LEGAL BASIS

Aritcle 308 (EC), article 203 (Euratom)

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The European Union has set itself important goals in the promotion of human and strategic security. In order for the Union to fulfil its role as a global player it is essential that the Community has the capability and means to respond to situations of crisis in third countries world-wide and to address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension.

With this in mind, the Stability Instrument will provide the means to:

- deliver, within a single legal instrument, an effective, immediate and integrated response to situations of crisis and instability in third countries, building on the added-value already demonstrated by the Rapid Reaction Mechanism and on the emergency provisions already provided for in a number of existing external relations financial instruments;

- address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension arising in third countries, including issues such as nuclear safety and non-proliferation, as well as the fight against trafficking, organised crime and terrorism and sudden major threats to public health;

- support the implementation of future policy challenges faced by the Union within the areas addressed by the Instrument, complementing actions which may be undertaken under the other external financing instruments;

The Stability Instrument shall permit the Community to finance measures to promote peace, stability and civilian safety in third countries and territories (other than the Overseas Countries and Territories of the EU). Such measures shall in particular support the external policies of the Union by helping to:

- establish or re-establish the essential conditions necessary to permit the effective implementation of Community development and economic co-operation policies, where these are threatened by situations of crisis or severe political instability;

- address global and regional trans-border challenges affecting civilian security, including the fight against trafficking, organised crime and terrorism;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and the fight against the proliferation of weapons of mass destruction;

- develop international peace-keeping capacity in partnership with regional organisations;

- provide a framework for response to new policy initiatives supported by the Union in line with the objectives of the present Regulation, complementing actions which may be undertaken under the other external action instruments.

In some of these areas a strategic framework for action has already been adopted by the EU, and the design of the new instrument takes this into account. Key amongst these are:

- the millennium development goals

- the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts adopted by the Göteborg European Council in June 2001

- the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction

- and the Action Plan against Terrorism adopted by the European Council

The main outcomes pursued are

- enhancing human security through the prevention of violent conflict or the avoidance of its recurrence; assistance in the recovery from crisis until such time as assistance under one of the policy-driven external assistance instruments can be resumed;

- increased capacity of regional and sub-regional organisations and other coalitions having UN endorsement to contribute to the resolution of political crisis, notably through improved capabilities for the conduct of peace support operations, building on the established policy for the Africa Peace facility;

- security from major technological threats, threats to the rule of law and public health challenges;

- the development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms ;

In operational terms the Instrument will make it possible for the Community to :

- respond effectively to situations of major crisis around the world, addressing the kind of situations which in recent years have for example arisen in Kosovo, in Afghanistan, or in Iraq;

- strengthen the important contribution it already makes to EU civilian crisis management in line with the conclusions of the Helsinki European Council by providing for a timely, effective, and integrated crisis response. Delivering assistance in an integrated way as envisaged under this regulation will, moreover, facilitate donor co-ordination during times of crisis and increase the visibility of EU assistance;

- facilitate the response to challenges affecting civilian security, such as the fight against trafficking, organised crime and terrorism, where measures must be taken at the global and trans-regional level for the sake of efficiency and effectiveness or otherwise respond to a major threat to law and order; This will complement work which may be undertaken at the national level under one or other of the general cooperation instruments, adding a broader international dimension to address the specifically trans-national aspects of these new challenges;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and nuclear safeguards (building for example on the experience already gained under the Tacis programme), as well as support for non-proliferation efforts, and for disaster-preparedness and prevention work in relation to possible major environmental incidents;

- fully support the role of the Union as a global player in addressing the above issues;

The instrument includes provisions to facilitate cross-pillar coordination where Community measures are adopted in support of measures taken under the CFSP. However, the Stability Instrument addresses itself purely first-pillar measures. Second-pillar measures will continue to be adopted under the CFSP, the scope of which will be defined by the Council on a case-by-case basis, as is the current practice.

5.1.2 Measures taken in connection with ex ante evaluation

As part of the preparation of the future financial framework the Commission established the Peace Group which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles which were set out in the Communication COM(2004) 101[15] adopted on 10 February. The need to align objectives and instruments more closely to EU values and interests was identified as being fundamentally important.

The values which should guide the setting of objectives and which should be served by the instruments include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nation and support within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. The EU’s interests are the promotion of stable international growth founded on sustainable development. The promotion of EU values and interests require it to act as a continental power and a global economic and political player.

Three policy priorities were identified as a result of the Peace Group’s work: the EU and its neighbourhood, covering candidate and pre-candidate countries and the countries covered by the European Neighboured Policy; the EU as a Sustainable Development Partner; and the EU as a Global Player dealing with political and security challenges. A consensus emerged on the need to streamline the instruments for external action in order to simplify and make them more efficient. The existing array of instruments reflects an organic approach where one instrument has been added on top of another. For the future, a limited number of instruments would underpin external action expenditure. The Instrument for Stability addresses the third of these priorities.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on peace keeping and the delivery of assistance in response to international crises (including the 2001 DAC Guidelines on Helping Prevent Violent Conflict, the 2004 report of the UNDG/ECHA Working Group on Transition issues and the publications of the World Bank Conflict Prevention and Reconstruction Unit), the practice of other international and bi-lateral donors.

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of EC external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. In its recommendations to the President, the “Peace Group” charged with this work underlined the need for the EU to gear the objectives and instruments of its external strategy more closely to its values and interests.

In particular, it recommended that the EU should, in addition to addressing concerns related to our neighbourhood policy and to the EU’s role as a partner in sustainable development, also have the means to work effectively as a global player in addressing challenges relating to both civilian and strategic security. This requires that the instruments at our disposal should be able to address effectively such issues as nuclear safety and non-proliferation, the threats arising from organised crime and terrorism, and the challenges relating to armed conflict or from fragile states, as well as the new challenges which can arise in a rapidly-changing world. In the event of a crisis, it is essential that we are able to respond in an immediate, effective and integrated fashion to such threats and challenges.

5.1.3 Measures taken following ex post evaluation

The “Peace Group” had integrated in its overall analysis of the external instruments the results of a number of post-evaluation exercises carried out regarding certain geographic and thematic instruments. Substantial analyses of a number of the issues involved have nevertheless been made, for example in connection with the Rapid Reaction Mechanism, where assessments are completed at the end of each programme, or with nuclear safety, in the Commission’s Communication of September 2000 (COM (2000) 493) on its support to nuclear safety in the Newly Independent States and Central and Eastern Europe. In addition, the regular project monitoring, reporting and feedback mechanisms applying to these different actions provide invaluable lessons at the project level which are drawn upon in both policy-making and programming. Moreover, the proposal follows up recommendations in the evaluation of rehabilitation and reconstruction financed by the EC in the ACP/ALA/MED/Tacis countries, the synthesis report on EC Activities in the field of human rights, democracy and good governance of August 2001, the Assessment of Phare and Tacis Nuclear safety activities of November 2000.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

The target population served by the instrument will be the populations of all third countries, or of those third countries (and their neighbours), who may become subject to conditions of crisis, or may be affected by concerns relating to nuclear safety and comparable challenges, or by trafficking, organised crime or terrorism in its trans-national aspects.

The specific objectives to be set for the programming period, and the concrete measures to be taken and their immediate outputs, will:

- in relation to situations of crisis, be determined by the Commission in response to such situations as and when they arise, following discussions in the Council where necessary, and shall be set out in appropriate detail in the relevant Commission decision; or

- in relation to longer-term challenges (such as support for nuclear safety, for certain aspects of the promotion of democracy and fundamental values and the fight against trafficking, organised crime, and terrorism, or for capacity-building in relation to peace-keeping operations) be established in strategy papers and multi-annual indicative programmes. These programming documents shall, as for the other external action instruments, set out in appropriate detail the specific objectives, concrete measures, outputs and indicators relevant to the measures in question.

- In both cases the participation of local and EU non-governmental and civil society based organisations as well as international organisations shall be a key feature of programmes.

5.3. Methods of implementation

The measures to be taken under the present Instrument shall normally be implemented by the Commission by direct or indirect centralised management, but may in certain cases as specified in the Regulation be implemented by indirect centralised management (by public or public-service bodies of the Member States), by decentralised management (under the responsibility of a beneficiary partner country), or by delegated management (by international organisations or third-country donors, in cases of joint co-financing).

At this stage the Commission is not ready to propose the establishment of an executive agency for programme implementation but this possibility has not been excluded, in particular for certain tasks of expert recruitment and logistical support.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) (current prices)

6.1.1. Financial intervention

Commitments (in € million to three decimal places)

Number of permanent posts | Number of temporary posts |

Officials or temporary staff | 196 | 196 |

Other human resources | END: AUX: INT: Ex BA-lines : ATA: | 11 18 3 40 |

Total | 268 |

7.2. Overall financial impact of human resources (2004 prices)

Type of human resources | Amount (€) | Method of calculation * |

Officials+Temporary staff | 21 168 000 | 196x 108 000€ |

END AUX INT Ex BA-lines: ATA | 489 984 1 021 080 189 288 2 305 840 | 11x 44 544€ 18x 56 760€ 3x 63 096€ 40x 57 646€ |

Total | 25 174 792 |

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action IfS (2004 prices)

Budget line (number and heading) | Amount € | Method of calculation |

Overall allocation (Title A7) A0701 – Missions A07030 – Meetings A07031 – Compulsory committees 1 A07032 – Non-compulsory committees 1 A07040 – Conferences A0705 – Studies and consultations Other expenditure (specify) | 468.600 100.000 250.000 0 150.000 100.000 0 | 213 missions x 2.200 euro per mission 100 meetings x 1.000 euro per meeting 1x /month x 10 months = 10 meetings per year x 25.000 euro per meeting = |

Information systems (A-5001/A-4300) | 200.000 |

Other expenditure - Part A (specify) | 0 |

Total | 1.268.600 |

The amounts are total expenditure for twelve months.

(2004 prices)

I. Annual total (7.2 + 7.3) II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) | € 26.443.392 7 years € 185.103.744 |

Human and adminstrative resource needs will be covered from within the allocation made to the DG managing the activities under the annual allocation procedure.

The allocation of posts will depend on the one hand on the internal organisation of the next Commission, and on the other hand on a possible reallocation of posts between the services, following the new financial perspectives.

8. FOLLOW-UP AND EVALUATION

8.1. Follow-up arrangements

The Commission will monitor progress of its external co-operation on all levels, input (in particular financial flows (commitments, contracts and payments), activities / outputs (project and programme execution, internal monitoring carried out on the spot by Commission Delegations), progress / outcome (external Results-Oriented Monitoring) and impact .

All countries and regional multi-annual indicative program will include the specific objectives and expected results for each area of co-operation, and a limited number of key outcome indicators in regard to economic and poverty situation. These indicators must relate to developments that are measurable in the short/medium term.

The programming of long-term external aid for partner countries and regions is carried out in the framework of the preparation of country and regional strategy papers (up to 7-years).. These country strategies also include a work plan or national / regional indicative programme jointly agreed between the Community and partner country/region concerned.

Under the principle of rolling programming, a review process is foreseen including annual operational reviews, mid-term reviews, and ad-hoc reviews where necessary. These review mechanism provides the flexibility required to ensure that operations are kept constantly in line with changes occurring in the economic situation, priorities and objectives of the partner country/region.

Reviews take a special interest on progress achieved in terms of financial execution of aid, as well as in terms of results achieved and evolution of the context in term of poverty reduction, economic performance and supported sectors. Updated intervention frameworks and indicator tables on focal sectors are annexed to review documents in order to facilitate the assessme