A jelentésből az derül ki, hogy a különböző szereplők végrehajtották az első szupranacionális kockázatértékelés legtöbb ajánlását. Ugyanakkor továbbra is fennállnak egyes horizontális sebezhetőségek, különösen az anonim termékek, a tényleges tulajdonosok azonosítása, valamint az olyan új szabályozatlan termékek terén, mint a virtuális eszközök. Ezek némelyike az ötödik pénzmosási irányelv közelgő átültetésével várhatóan megoldódik, például azáltal, hogy az irányelv hatálya kiterjed a virtuálisfizetőeszköz-szolgáltatókra, és szélesebb körben lesznek hozzáférhetők a tényleges tulajdonosi nyilvántartások is. A pénzügyi információs egységekről, valamint az uniós hitelintézeteket érintő legutóbbi állítólagos pénzmosási esetek értékeléséről szóló bizottsági jelentések további horizontális sebezhetőségeket határoztak meg a pénzügyi információs egységek és a pénzügyi felügyelet kapcsán. Ez utóbbi jelentés az egyes ágazatok számára ajánlásokat fogalmaz meg, amelyek végrehajtásának nyomon követésére a két éven belül megjelenő következő szupranacionális kockázatértékelés részeként kerül sor.

A pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok továbbra is komoly problémát jelentenek az Unió pénzügyi rendszerének épsége és az uniós polgárok biztonsága szempontjából. Az Europol szerint az Európai Unió éves bruttó hazai termékének akár 0,7–1,28 %-a esetében „azonosították, hogy gyanús pénzügyi tevékenységek érintik” . A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem ezért az Unió fontos prioritása, amely szerepet játszik a biztonsági unió megvalósításában is.

Az uniós hitelintézeteket érintő közelmúltbeli állítólagos pénzmosási esetek értékeléséről szóló jelentés egy olyan minta alapján készült esettanulmányok ténymegállapításaira támaszkodik, amely a 2012–2018-as időszak hitelintézeteket érintő nyilvános ügyei közül tízet foglal magában. A jelentés értékeli a hitelintézetek szerepét, továbbá a prudenciális megfelelés, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem felügyeleti hatóságainak hatásköreit és intézkedéseit. A jelentés válasz a pénzmosás elleni küzdelemre vonatkozó cselekvési terv kapcsán 2018. december 4-én közzétett tanácsi következtetésekre , amelyekben a Bizottság felkérést kapott, hogy végezze el „az uniós hitelintézeteket érintő közelmúltbeli állítólagos pénzmosási esetek utólagos vizsgálatát”.

A kiválasztott ügyek elemzése jelentős eseményeket tárt fel, amelyek során a hitelintézetek elmulasztották a pénzmosási irányelvben rögzített olyan alapvető előírások betartását, mint a kockázatértékelés, az ügyfél-átvilágítás, valamint a gyanús ügyletek és tevékenységeknek a pénzügyi információs egységeknek történő bejelentése. Egyes esetekben a felügyeleti hatóságok megelőző jelleggel eredményesen azonosították a hitelintézetek hiányosságait és korrekciós intézkedéseket írtak elő, számos más esetben azonban a felügyeleti hatóságok csak jelentős kockázatok bekövetkezése után, vagy sorozatos szabályszerűségi és irányítási hibákra reagálva avatkoztak be. A hitelintézetekkel szemben alkalmazott utólagos felügyeleti intézkedések időszerűsége és eredményessége jelentős eltéréseket mutatott. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem szempontjából a csoportfelügyelet nagyrészt elégtelen volt. A szabályozás és a felügyelet széttagoltsága kihatott a különféle érintett szereplők közötti együttműködés eredményességére is.

A pénzügyi információs egységekről szóló jelentés értékeli a pénzügyi információs egységek és a harmadik országok közötti együttműködés keretét, valamint a pénzügyi információs egységek Európai Unión belüli együttműködésének akadályait és lehetőségeit, ezen belül egy koordinációs és támogató mechanizmus létrehozásának lehetőségét. A Bizottság a pénzmosási irányelv 65. cikkének (2) bekezdésében előírt jogszabályi kötelezettségét teljesítve teszi közzé a jelentést.

Az értékelésből kiderült, hogy némelyik pénzügyi információs egység azáltal, hogy nem ad minőségi visszajelzést a gyanús ügyletek bejelentésével kapcsolatban, nem folytat érdemi párbeszédet a kötelezett jogalanyokkal. Az adatszolgáltatási táblák hiánya ugyanakkor rontja a kötelezett jogalanyok bejelentéseinek minőségét is. Több pénzügyi információs egység nem teljesíti maradéktalanul azt a kötelezettségét, hogy információt cseréljen más pénzügyi információs egységekkel. Ebben a jelek szerint fontos szerepet játszottak a FIU.net működésével kapcsolatos ismétlődő technikai nehézségek is, amelyek megnehezítik a pénzügyi információs egységek számára az információk megosztását. Az értékelés kimutatta azt is, hogy a tagállami és a harmadik országbeli pénzügyi információs egységek közötti információcsere szabályozatlansága miatt az ilyen információcserére vonatkozóan alkalmazott megközelítés nem harmonizált. Emellett biztosítani szükséges azt is, hogy az információk cseréje az Unió adatvédelmi keretével összhangban történjen.

Végül a tagállamok bankszámlákra vonatkozó nemzeti központi automatizált mechanizmusainak összekapcsolásáról szóló jelentés előterjesztésére a pénzmosási irányelv 32a. cikkének (5) bekezdésében előírt kötelezettség teljesítésével kerül sor, amely szerint a Bizottságnak értékelnie kell a központi automatizált mechanizmusok biztonságos és hatékony összekapcsolását biztosító feltételeket, műszaki előírásokat és eljárásokat. A jelentés ennek megfelelően uniós szinten értékeli a különféle – már működőképes vagy jelenleg fejlesztés alatt álló – információtechnológiai megoldásokat, amelyek mintaként szolgálhatnak a központi mechanizmusok lehetséges összekapcsolásához. A jelentés arra a következtetésre jut, hogy az összekapcsolás műszakilag kivitelezhető, továbbá mivel a központi mechanizmusoknak az Unió egészére kiterjedően tervezett összekapcsolása felgyorsítaná a pénzügyi információkhoz való hozzáférést és megkönnyítené a határokon átnyúló együttműködést, a Bizottság további konzultációkat kíván folytatni az érdekeltekkel és az érintett kormányokkal, valamint – az esetleges összekapcsolási rendszer végfelhasználóiként – a pénzügyi információs egységekkel, a bűnüldöző hatóságokkal és a vagyon-visszaszerzési hivatalokkal. Az összekapcsolás megvalósításához jogalkotási eszközre van szükség.

IV.Következtetés

A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem folyamatos feladat, amelynek ellátása olyan szabályozási keretre épül, amelyet rendszeresen frissíteni kell annak érdekében, hogy lépést tarthasson az új fejleményekkel. A meglévő keret javításában számos előrelépés történt, különösen az elmúlt évek jogszabály-módosításai révén. Ennek ellenére jelentős eltérések vannak a keret alkalmazásában, ami strukturális problémát idéz elő az Unió azon képességét illetően, hogy megakadályozza pénzügyi rendszerének jogellenes célokra való felhasználását.

Az integrált belső piacon a széttagoltság és a jogi keret elégtelen alkalmazása veszélyezteti az Unió pénzügyi rendszerének épségét, általánosabban véve pedig az Unió biztonságát. Ez a továbbiakban is határozott, gyors és koherens fellépést tesz szükségessé, amellyel biztosítható, hogy a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni jogszabályok végrehajtása koherensen és eredményesen történjen, különösen az elsődlegesen illetékes hatóságok, például a felügyeleti hatóságok és a pénzügyi információs egységek részéről. A Bizottság a továbbiakban is figyelemmel kíséri a frissített jogi keret, valamint a szupranacionális kockázatértékelésében megfogalmazott ajánlások végrehajtását.