[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 15.6.2005

COM(2005) 259 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A 2005-ös ENSZ csúcstalálkozó – Szembenézni a globális kihívásokkal és sikerre vinni a megújult Egyesült Nemzetek Szervezetét

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A 2005-ös ENSZ csúcstalálkozó – Szembenézni a globális kihívásokkal és sikerre vinni a megújult Egyesült Nemzetek Szervezetét

A 2005. szeptember 14-16. között New Yorkban megrendezésre kerülő ENSZ csúcstalálkozó jó alkalom a nemzetközi közösségnek arra, hogy amellett, hogy megerősítse az ENSZ kapacitását és hatékonyabbá tegye a szervezetet, megegyezzen azokról a kollektív fellépésekről és kötelezettségvállalásokról, amelyekkel szembe lehet nézni napjaink legfőbb kihívásaival. Az EU a hatékony multilateralizmus elkötelezett híve, amint azt az Európai Biztonsági Stratégia és „Az Európai Unió és az Egyesült Nemzetek Szervezete: a multilateralizmus választása” című, 2003 szeptemberi bizottsági közlemény[1] is tartalmazza, és ezért a nemzetközi közösség elvárásainak eleget téve jelentősen hozzájárul majd az ENSZ csúcstalálkozó sikeréhez. Az Európai Unió aktívan elkötelezett aziránt, hogy az ENSZ csúcstalálkozó olyan hatékony eredménnyel záruljon, amely megfelel a millenniumi nyilatkozat teljes körű végrehajtását elősegítő nagy horderejű cselekvések vállalásával kapcsolatos uniós ambícióknak, és hogy jobban felvértezze az ENSZ-t a 21. század kihívásaival szemben.

A Bizottság 2005. április 12-i, a fejlesztés területére vonatkozó javaslatai, valamint az Európai Uniónak e javaslatokon alapuló, 2005. május 24-én tett ambiciózus kötelezettségvállalásai is bizonyítják, hogy az EU elkötelezetten hozzájárul a csúcstalálkozó sikeres kimeneteléhez. Az EU más területeken – többek között a béketeremtés és az emberi jogok terén – is sokat tesz a célkitűzések előmozdításáért. Az Európai Parlament által 2005. június 9-én elfogadott állásfoglalás is egy ilyen kiemelkedően konstruktív hozzájárulás. Az EU-nak azért is kell hangsúlyoznia elkötelezettségét, hogy biztosítsa a csúcstalálkozó eredményének időben történő végrehajtását, és megmutassa partnereinek, hogy – többek között közösségi szakpolitikák és eszközök révén – hogyan szándékozik hatékonyan hozzájárulni e végrehajtáshoz. Ebben a közleményben a Bizottság néhány kulcsfontosságú kérdéssel kapcsolatban – az elfogadott EU álláspontokra építve –cselekvésközpontú javaslatokat kíván előterjeszteni a csúcstalálkozóval és annak nyomon követésével kapcsolatos európai uniós álláspontokra és cselekvésekre vonatkozóan.

A. A CSÚCSTALÁLKOZÓT MEGELőZő NAGY VÁRAKOZÁS, ÉS A CSÚCSTALÁLKOZÓ EREDMÉNYEINEK VÉGREHAJTÁSÁVAL KAPCSOLATOS SZILÁRD KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS

A Bizottság a csúcstalálkozótól a lehető legtöbb világos, cselekvésközpontú határozat meghozatalát, és a csúcstalálkozót követően azok mielőbbi végrehajtását várja. Az ENSZ Közgyűlésének elnöke, Őexcellenciája Jean Ping úr által 2005. június 3-án[2] előterjesztett záródokumentum-tervezet értelmében bizonyos esetekben a csúcstalálkozó után a javasolt határozatok további részletei még kidolgozásra várnak. Ebben az esetben, ahol csak lehetséges, a folyamathoz egy világos időbeosztást kell felállítani, amely azonban a csúcstalálkozón hozott határozatok egyikét sem veszélyeztetheti.

Az EU abbéli elkötelezettsége, hogy támogatja a mai világ legfőbb kihívásait kezelő fellépéseket és az ENSZ megreformálását, nem ér véget a csúcstalálkozó befejezésével. Az Európai Uniónak bizonyítania kell, hogy elkötelezett a csúcstalálkozó eredményeinek nyomon követése és végrehajtása terén. Az EU-nak egyértelműen élenjáró szerepet kell vállalnia, összhangban a hatékony multilateralizmus iránti elkötelezettségével.

A csúcstalálkozó előkészítésének ebben a stádiumában a csúcstalálkozón megvitatásra kerülő minden kérdésről nem lehet említést tenni ebben a közleményben, hiszen az csak azokra az EU számára fontos kulcskérdésekre összpontosít, amelyekhez a Bizottság konkrétan hozzá tud járulni. A kérdések ennélfogva korlátozott száma nem jelenti azt, hogy a csúcstalálkozó napirendjén lévő, ám itt nem szereplő egyéb kérdések kevésbé lennének fontosak az EU számára. A közlemény olyan, a megvalósításra vonatkozó ötletekkel is foglalkozik, amelyek példaként szolgálhatnak arra, hogyan lehet biztosítani a csúcstalálkozó nyomon követését.

1. Fejlesztés: Nagyobb volumenű segélyek biztosítása és a segélyezés hatékonyságának illetve a pol ITIKAI ÖSSZEHANGOLTSÁG JAVÍTÁSA

AZ ENSZ KÖZGYűLÉSÉNEK ELNÖKE ÁLTAL ELőTERJESZTETT ZÁRÓDOKUMENTUM-TERVEZET A FEJLESZTÉS TERÜLETÉRE VONATKOZÓAN SZÁMOS POZITÍV JAVASLATOT TARTALMAZ, MELYEK JÓ ALAPUL SZOLGÁLNAK A SZEPTEMBERI CSÚCSTALÁLKOZÓ HASZNOS KIMENETELÉHEZ. AZ EURÓPAI UNIÓ MINDENEKELőTT REMÉLI, HOGY PÉLDÁJÁT A TÖBBI ORSZÁG IS KÖVETNI FOGJA, AMIKOR A MONTERREYI KONSZENZUS ÉS A BARCELONAI KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK ALAPJÁN szilárd kötelezettségvállalást tett a fejlesztési finanszírozásra – különösen a hivatalos fejlesztéstámogatásokra (ODA) – vonatkozó új és ambiciózus célkitűzések mellett , valamint a szakpolitikák koherenciája és Afrika kiemelt helyen való kezelése tekintetében . A tény, hogy az Európai Unió új, kollektív kötelezettségvállalást tett arra nézve, hogy a GDP küszöb 2010-ig 0,56%-os (amely 2010-től kezdve további évi 20 milliárd euró hivatalos fejlesztési támogatást jelent a 2006-ra várható összeghez képest), míg 2015-ig 0,7%-os (amely akkortól kezdve évi 45 milliárd euróval többet eredményezne) legyen, fontos előrelépés a nemzetközi szolidaritás irányába, és világosan jelzi, hogy az EU elkötelezett az ENSZ csúcstalálkozó sikere iránt. Az EU továbbá arra is kötelezettséget vállal, hogy nemzetközi pénzügyi intézményekkel együttműködve megoldást találjon az adósságok nem fenntartható szintjének kezelésére, valamint a súlyosan eladósodott szegény országokkal kapcsolatos megerősített kezdeményezés végrehajtására. Rendkívül fontos a további többoldalú adósságkönnyítés alkalmazási területében és részletes szabályaiban megegyezésre jutni, hogy a hosszú távú adósságfenntarthatóságot eseti megközelítéssel biztosítani lehessen.

A támogatás volumenén felül az EU különös figyelmet fordít annak minőségére és hatékonyságára, valamint azon dolgozik, hogy a segélyek célba juttatása és a támogatástól való függetlenség előmozdítása érdekében fokozottan operatív kiegészítő jellegű tevékenységeket folytasson. Az Európai Unió új, fejlesztéspolitikai nyilatkozatára vonatkozó következő javaslatában a Bizottság módszereket javasol arra, hogy az érintett területeken hogyan vegyék figyelembe a csúcstalálkozó eredményeit.

Miután az EU adja a világ hivatalos fejlesztéstámogatásának (ODA) 50%-át, és maga az Európai Közösség az ODA 10%-át teszi ki, kulcsfontosságú a végrehajtás tökéletesítése. Az EU-nak szót kell emelnie amellett, hogy az ENSZ csúcstalálkozó jó fórum annak hangsúlyozására, hogy a segítségnyújtás hatékonyságát emelni kell. A Bizottság 2000 óta tevékenyen részt vesz egy olyan irányítási reformfolyamatban, amely jelentősen javította az Európai Közösség külső támogatásainak sebességét és eredményességét. E folyamat jellemzői a következők: jelentős politikai reform, megerősített stratégiai programozás és értékelés, racionalizált igazgatási struktúrák, jobb munkamódszerek, és a döntéshozatali hatáskör decentralizálása az Európai Bizottság delegációinak irányába. Ez olyan külső támogatási programot eredményezett, amely uniós szinten elősegíti a koordinációt, és megerősíti a koherenciát.

A fokozottabb pénzügyi támogatás és a segélyek eredményesebb célba juttatása olyan fontos eszközök, amelyek kiegészítik a fejlődő országok által tett erőfeszítéseket, mely országok elsődleges felelősségét a monterreyi konszenzus is elismerte. Ezen erőfeszítések mellett, amelyek a fejlesztésre szánt belföldi pénzügyi források mobilizálására is hangsúlyozottan összpontosítanak, az EU a nem segély célú szakpolitikák hozzájárulásának fontosságát hangsúlyozta a Millenniumi Fejlesztési Célok elérése érdekében. Az EU egy sor konkrét kötelezettségvállalást fogadott el annak érdekében, hogy a nem segély célú szakpolitikák terén növelje a szakpolitikai koherenciát, és megerősítse a fejlesztés iránti kötelezettségvállalást.

Az EU elismeri, hogy a fejlődő országokban a nyolc Millenniumi Fejlesztési Célnak központi szerepe van a szegénység csökkentésében és a növekedés előmozdításában, és újból megerősíti e nyolc cél elérésére vonatkozó kötelezettségvállalását. Az EU-nak fenntartás nélkül el kell fogadnia a Millenniumi Fejlesztési Célok elérése és az egyéb fontos nemzetközi konferenciákon tett meglévő kötelezettségvállalások közötti összefüggést . Számos olyan kérdés létezik, mint például a fenntartható fejlődés, a szexuális és reprodukciós egészség, valamint a foglalkoztatottság és a tisztességes munka érdeme, amelyet a csúcstalálkozó záródokumentumának megfelelően tükröznie kell.

A Bizottság azt javasolja, hogy – a csúcstalálkozó eredményei végrehajtásának összefüggésében – az EU a Millenniumi Fejlesztési Célokkal összhangban adjon hangot abbéli szándékának, hogy fejlesztési politikáját még inkább összehangolja a fejlődő országok szegénység csökkentésére irányuló stratégiáinak prioritásaival. Ez megkönnyítené a várható további finanszírozást, és javítaná a fejlesztési együttműködés koordinációját és összehangoltságát. Az EU-nak a nemzetközi adományozó közösséget is a szükséges összehangolás elvégzésére kell ösztönöznie.

Különös figyelmet érdemel Afrika sajátságosan rossz helyzete, valamint az, hogy a Millenniumi Fejlesztési Célokat az afrikai kontinensen várhatóan nehéz lesz teljesíteni. A Tanács májusban elfogadott egy sor, a Bizottság javaslatai alapján készült kötelezettségvállalást, melyek célja, hogy Afrika politikai prioritást élvezzen, és bizonyos területeken felgyorsuljanak az EU intézkedései. Az EU megerősítette, hogy növeli a Szaharától délre fekvő afrikai országoknak nyújtott pénzügyi támogatást, és az afrikai kontinensnek a megemelt hivatalos fejlesztési támogatások legalább 50%-át biztosítja. Ez a gyakorlatban 2010-től évi 10 milliárd euróval, és 2015-től évi 22 milliárd euróval jelent többet. Az adományozó országok és partner országok által Afrikának nyújtott támogatás felemelése további befektetést jelent a felelősségteljes kormányzásba, az összekapcsolhatóságba, az élelmiszerbiztonságba, a humán, szociális és gazdasági fejlődésbe, az alapvető szolgáltatások nyújtásába, valamint a környezet fenntarthatóságába. A Bizottság megerősíti azon szándékát, hogy őszig egy átfogó, és hosszú távú EU stratégiáról szóló javaslatot terjeszt elő Afrika számára, melyet az Európai Tanács várhatóan 2005 decemberében fogad el.

A fertőző betegségek elleni harc tekintetében az EU megújította és megerősítette kötelezettségvállalását, miszerint a Bizottság által 2005 áprilisában elfogadott új Európai Cselekvési Program[3] értelmében külső fellépések keretében veszi fel a harcot a HIV/AIDS, a malária és a tüdőbaj (TBC) ellen. Ez a cselekvési program megkönnyíti a Közösség és a tagállamok koordinációját és az együttes fellépést. A Tanácsnak a cselekvési programról szóló következtetéseiben szereplő kérésének megfelelően a Bizottság és a tagállamok ütemtervet készítenek annak érdekében, hogy az EU külső fellépése révén növelje az Unió erőfeszítéseinek koherenciáját és koordinációját a HIV/AIDS, a malária és a tüdőbaj elleni harcban. A cselekvési program és az ütemterv segítségével e három fertőző betegség elleni harcban kapcsolat teremthető az ENSZ hivatalközi stratégiájával. Ebben az összefüggésben az EU-nak hangsúlyoznia kell annak szükségességét, hogy különös figyelemmel kísérjék nyomon a HIV/AIDS pozitív szülők gyermekeinek életét.

Az EU-nak nagy jelentőséget kell tulajdonítania a 2005 novemberében Tuniszban megrendezésre kerülő Információs Társadalom Világcsúcstalálkozó (WSIS) második szakaszának sikeres kimeneteléhez, mivel az információs és kommunikációs technológiák (IKT) kulcsszerepet játszanak a Millenniumi Fejlesztési Célok elérésében.

2. Kereskedelem és fejlődés: A mobilizált kereskedelem, mint a fejlődés motorja

Az EU-nak olyan kereskedelempolitikával kell hangsúlyoznia a fejlődés motorjaként szolgáló nemzetközi kereskedelem mobilizálását , amely olyan egyéb politikai prioritásokat is támogat, mint a fejlődés, a szegénység csökkentése, a környezetvédelem és a mindenki számára elérhető megfelelő munka lehetősége. Örvendetes lenne, ha a csúcstalálkozón egy olyan felszólítás fogalmazódna meg, amely a Dohai fejlesztési forduló gyors, legkésőbb 2006-ig történő, és e fejlesztési ígéretnek eleget tevő befejezésére vonatkozna. Az EU már 2005 májusában[4] megerősítette elkötelezettségét arra nézve, hogy biztosítja a Dohai fejlesztési forduló fejlődésbarát, fenntartható és ambiciózus kimenetelét, amely maximalizálja a fejlesztéssel járó hasznot, és ily módon hozzájárul a Millenniumi Fejlesztési Célok eléréséhez. Az EU folytatja erőfeszítéseit e téren, többek között a 2005 decemberében Hongkongban megrendezésre kerülő WTO miniszteri konferencián is. A csúcstalálkozó ambiciózus kimenetele a piacra jutás új lehetőségeit, valamint szigorú és fejlődésbarát kereskedelmi szabályokat biztosítana a fejlődő országokból származó termékek és szolgáltatások számára.

A Bizottság emlékeztet arra a kötelezettségvállalásra[5], miszerint a kitűzött cél, hogy a legkevésbé fejlett országok termékei vám- és kontingens-mentesen jussanak a piacra, és úgy véli, az ENSZ csúcstalálkozón a fejlett országoknak e kötelezettségvállalás szerint kell eredményt felmutatniuk.

A csúcstalálkozónak fel kell ismernie a további finanszírozás jelentőségét a fejlődő országok saját – a többoldalú rendszerbe történő kereskedelmi igazodást és integrációt előmozdító – stratégiáinak támogatásában. Az EU továbbra is támogatni fogja a fejlődő országokat a kereskedelemnek a nemzeti fejlődési stratégiáikba való integrálásában, valamint a szükséges belső reformok végrehajtásában. Az EU a fejlődő országok javára továbbfejleszti általános preferenciális rendszerét (GSP), és a származási szabályokat.

A csúcstalálkozónak el kell ismernie, és támogatnia kell a regionális szervezetek és regionális integráció szerepét egy sor olyan területen, mint többek között a kereskedelem, amennyiben azok összeegyeztethetők a WTO-előírásokkal. Az Európai Unió az AKCS-országokkal való Gazdasági Partnerségi Megállapodások (EPA) keretén belül továbbra is támogatja a regionális integrációt, amely a fejlődő országok világgazdaságba való fokozatos és zökkenőmentes integrációjának ígéretes stratégiája.

3. Foglalkoztatottság és szociális kérdések: A globalizáció társadalmi vonatkozásának kezelése

A csúcstalálkozónak újfent meg kell erősítenie kötelezettségvállalását, miszerint biztosítja a koppenhágai csúcstalálkozó eredményeinek nyomon követését, különös tekintettel a mindenki számára elérhető megfelelő munka előmozdítására (beleértve a gyermekmunka elleni harcot), amely kötelezettségvállalást egy fejlesztésért munkálkodó globális partnerség esetén figyelembe kell venni, és amely részét kell, hogy képezze az egyes országok által meghonosított nemzeti fejlesztési stratégiáknak. A megfelelő munka nem csak a teljes, produktív foglalkoztatás előmozdítását foglalja magában, hanem számos kulcsfontosságú elemet, mint például az alapvető munkaügyi előírásokat, a munkakörülményeket, a nemek közötti egyenlőséget, a humántőke-beruházásokat, a szociális biztonságot, a munkahelyi biztonságot és a szociális párbeszédet. Fel kell ismerni az integrált politikai megközelítés és a fejlesztés szolgálatában álló szakpolitikai koherencia fontosságát, és ebben az összefüggésben globális, regionális és nemzeti szinten elő kell mozdítani az egymást kölcsönösen erősítő gazdasági, szociális és környezeti politikákat.

Az EU szilárdan elkötelezett amellett, hogy mozgósítsa valamennyi szakpolitikáját, beleértve a kereskedelmi, fejlesztési és külkapcsolati politikáit és eszközeit, melyek célja a mindenki számára elérhető tisztességes munka előmozdítása, valamint a globalizáció lehetőségeinek és kihívásainak eredményesebb kezelése. 2004 decemberében, a Globalizáció Társadalmi Dimenziójának Világbizottsága (WCSDG) által elkészített jelentés és a bizottsági javaslatok alapján[6], az Európai Tanács hangsúlyozta, milyen fontos a globalizáció társadalmi vonatkozásának erősítése annak érdekében, hogy az mindenki - férfiak és nők - számára egyaránt előnyös legyen. E célból az EU együttműködik a nemzeti hatóságokkal, szociális partnerekkel és a civil társadalommal. Az EU támogatja azokat a törekvéseket, amelyek biztosítják a szakpolitikák nemzetközi intézmények közötti koherenciáját, valamint előmozdítják a párbeszédet és együttműködést a WTO, a Bretton Woods-i intézmények és a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) között.

Az EU továbbra is fokozni szándékozza a fenntartható fejlődés és a szegénység felszámolásának eszközéül szolgáló tisztességes kereskedelemnek nyújtott támogatását, és a fenntartható fejlődéshez és a szegénység csökkentéséhez nyújtott megfelelő üzleti hozzájárulásként továbbra is támogatja az európai vállalatok elkötelezettségét a vállalati szociális felelősség iránt.

4. A nemek közötti egyenlőség megteremetése az esélyegyenlőség általános érvényesítésével és konkrét intézkedésekkel

A nemek közötti egyenlőség központi szerepet játszik a fejlődésben és a szegénység felszámolásában, a béke, a biztonság és az emberi jogok biztosításában, ezért előmozdítását újfent meg kell erősíteni oly módon, hogy a nemek közötti esélyegyenlőséget támogató szakpolitikák integrációját ötvözni kell az élet minden területén a politikákban és programokban megmutatkozó konkrét intézkedésekkel. Ezt minden partnerségnél és nemzeti fejlesztési stratégiánál figyelembe kell venni, beleértve a szegénység csökkentésére vonatkozó stratégiákat is. Támogatni kell a nők és férfiak egyenlő arányú részvételét a döntéshozatalban, ezen belül az ENSZ szerveiben és intézményeiben. Az ENSZ csúcstalálkozó eredményei között a nemek közötti egyenlőség témakörének is teljes jogú helyet kell kapnia, és azt integrálni kell valamennyi fontos gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi területre vonatkozó ENSZ-konferencia nyomon követésébe. Ezt a kötelezettséget vállalja az EU a pekingi cselekvési program 10. évfordulóján. Az EU-nak arra kell törekednie, hogy a csúcstalálkozón részt vevők erősítsék meg elkötelezettségüket aziránt, hogy a nők is gyakorolhassák az emberi jogokat, továbbá készségüket arra, hogy hatékonyan küzdjenek az emberkereskedelem részét képező nőkereskedelem ellen. Külön hangsúlyozandó, hogy a nők elleni erőszak kérdésével behatóbban foglalkozni kell.

A Bizottság továbbra is támogatja a nemek közötti esélyegyenlőség érvényesítésére irányuló kezdeményezéseket, valamint a fejlesztési együttműködés területein hozott konkrét intézkedéseket. Ebben a tekintetben a Bizottság komoly intézkedéseket hozott a kapacitásbővítés és képzés vonatkozásában. A 2007-2009-ig terjedő időszakra kiterjedt kapacitás-építő programot terveznek, amely a partnerországok legfontosabb érdekelt feleinek kapacitás-erősítésére összpontosít. A Bizottság olyan konkrét, a nemek közötti esélyegyenlőségre vonatkozó kezdeményezéseket is támogat, amelyek a nemek közötti esélyegyenlőség szemszögéből vizsgálva az irányzatok figyelemmel kísérésére, az országok közötti párbeszéd megerősítésére, és nemzeti stratégiai tervek kidolgozására irányulnak.

5. Környezetünk fenntartása és a természeti erőforrások védelme a fejlődés érdekében

Amennyiben a csúcstalálkozó eléri célját, az eredmény kulcsfontosságú elemei között szerepel a fenntartható fejlődés fontosságának elismerése, valamint a természeti erőforrás-alapok védelme – a fejlődés és a szegénység felszámolása okán. Valóban, a 7. Millenniumi Fejlesztési Cél – azaz a „környezet fenntarthatósága” – elérése létfontosságú a szegénységgel, az egészséggel, vagy a nemek közötti esélyegyenlőséggel kapcsolatos egyéb célok eléréséhez.

Az EU vezető szerepet játszott a fenntartható fejlődés előmozdításában, és számos politikájába beépítette a fenntartható fejlődés és a szegénység felszámolása közötti összefüggéseket. Az EU továbbra is szilárdan elkötelezett amellett, hogy mind a belpolitikai, mind a nemzetközi színtéren elérje, sőt olykor túlteljesítse a fenntartható fejlődés globális célkitűzéseit. Az EU kísérletet tesz a nem fenntartható fogyasztás és termelés leküzdésére, és azon dolgozik, hogy szétválassza a gazdasági növekedést és a környezetkárosítást[7]. Az EU kidolgozta továbbá a saját, fenntartható fejlődéssel kapcsolatos stratégiáját, amelyet jelenleg azzal a céllal vizsgál felül, hogy megerősítse annak nemzetközi vonatkozásait.

Az EU fejlesztési politikájában egyre nagyobb szerepet szán a környezetnek, és támogatást nyújt olyan fejlődő országoknak, amelyek a többoldalú környezetvédelmi megállapodások keretében kötelezettségeket vállalnak. Afrikára irányuló fokozott figyelme részeként erőteljesebben támogatja a környezetkárosítás elleni harcot. Olyan mechanizmusokat fejlesztett ki, amelyek megvédik a fejlődő országokat a veszélyes anyagoktól és hulladékoktól, megszabadítva ezzel a világot a legveszélyesebb, mesterséges anyagoktól.

Az EU továbbra is számos, a szegények érdekeit szolgáló, a környezetvédelemmel kapcsolatos kezdeményezést és politikát támogat. Ivóvízre és higiéniára például az EU nyújtja a világon a legnagyobb méretű fejlesztési támogatást. Az EU ivóvíz-ellátási kezdeményezése és az AKCS-EU Vízalap konkrétan olyan partnerségen alapuló eszköz, amely hozzájárul az ivóvízzel és higiéniával kapcsolatos nemzetközi célkitűzésekhez. Az energia területén az EU útjára indította a szegénység felszámolására és a fenntartható fejlődésre irányuló európai uniós energetikai kezdeményezést (EUEI), és jóváhagyott egy AKCS-EU energia programot, amelynek célja a modern energiaszolgáltatásokhoz való hozzáférés elősegítése, beleértve a biomassza fenntartható használatát a háztartási energiaszolgáltatásban. Az EU továbbra is elkötelezett marad amellett, hogy az energiatermelésben növelje a megújuló energia részarányát, és a „johannesburgi Megújuló Energia Koalíció” keretében partnereivel együtt a jövőben is ezen dolgozik.

A csúcstalálkozón tárgyalásra kerülő kérdések közül a Bizottság szerint az alábbiak érdemelnek különös figyelmet:

- A éghajlatváltozás globális kihívásai az országok lehető legszéleskörűbb együttműködését és ezen országok egy eredményes, költséghatékony és megfelelő nemzetközi válaszban való részvételét követelik meg, összhangban közös, ám más-más súlyú felelősségükkel és a rájuk jellemző képességeikkel. A csúcstalálkozó résztvevőinek az éghajlatváltozás mérséklése és negatív következményeinek korlátozása érdekében összehangolt világméretű fellépésről kell döntést hozniuk, illetve arról, hogy kiterjedtebb, nemzetközi keretek között zajló hivatalos tárgyalásokat kezdjenek a 2005. novemberben/decemberben Montrealban megrendezésre kerülő, Éghajlatváltozási konferencián, ahol megtárgyalják, hogy 2012 után milyen irányt vegyen az éghajlatváltozás elleni küzdelem.Az EU újra megerősítette a Kiotói Jegyzőkönyv iránti elkötelezettségét, és az éghajlatváltozásnak a fejlesztési együttműködésében[8] még hangsúlyosabb szerepet szán. Felismeri továbbá, hogy a fejlődő országoknak, különösen a legszegényebbeknek, és a leginkább érintetteknek, támogatásra van szükségük az alkalmazkodás nehézségeinek leküzdéséhez. Az EU az EU-n belül és a nemzetközi közösséggel karöltve már elkezdte kidolgozni közép- és hosszú távú stratégiáit az éghajlatváltozás elleni harc megnyerésére[9]. Ennek alátámasztására az EU nyílt párbeszédet folytat nemzetközi partnereivel a nemzetközi éghajlatváltozási rendszer 2012 utáni fejlődéséről, valamint arról, hogyan támogathatja a fejlődő országok fenntartható fejlődését.

- A fenntartható fejlődésről szóló világcsúcstalálkozó biológiai sokféleséggel kapcsolatos célkitűzései még korántsem valósultak meg. Az ENSZ Millenniumi ököszisztéma felmérése szerint „az eddigieknél jóval nagyobb erőfeszítésre lenne szükség ahhoz, hogy 2010-re jelentősen csökkenjen a biológiai sokféleség leépülésének üteme". Biológiai sokféleségünk megőrzése kulcsfontosságú a Millenniumi Fejlesztési Célok – nevezetesen a szegénységgel, ivóvízzel, egészségüggyel és környezettel kapcsolatos célok – eléréséhez. A csúcstalálkozón ezért felhívást kell intézni valamennyi kormányhoz, hogy – egyénileg és közösen – tegyenek jelentős erőfeszítéseket a biológiai sokféleségről szóló egyezmény végrehajtására, valamint a johannesburgi kötelezettségvállalás teljesítésére, amely szerint 2010-re jelentősen mérséklődik a biológiai sokféleség csökkenésének üteme.Az EU ígéretet tett arra, hogy 2010-re Európában megállítja a biológiai sokféleség csökkenését, a Bizottság pedig e cél érdekében felül kívánja vizsgálni az EU biológiai sokféleségre vonatkozó stratégiáját. Növelni fogja a biológiai sokféleségre elkülönített pénzalapot, és megerősíti azon intézkedéseit, amelyekkel a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kérdéseket a fejlesztési támogatás keretébe illeszti.

- Az elsivatagosodás gyakran a leginkább marginalizálódott embereket érinti, a világ legszegényebb országai közé tartozó egyes államokban. Az elsivatagosodás elleni harcról szóló ENSZ-egyezmény azonban még nem érte el a várt eredményt. A csúcstalálkozó feladata, hogy az ágazati politikákban és a megvalósítás felgyorsítását célzó stratégiákban felhívja a figyelmet az elsivatagosodás veszélyeire, és felkérje az egyezményt aláíró feleket a 2015-ig teljesítendő nemzeti és regionális szinten mérhető célok kitűzésére, és a haladás mértékét kimutató globális eszköz meghatározására.

- A fenntartható fejlődéshez elengedhetetlen az erőforrások fenntartható felhasználása, valamint az emberiség közös erőforrásául szolgáló óceánoknak a kezelése. Az EU támogatja az ENSZ kulcsfontosságú szerepét az óceánok igazgatása tekintetében, az Egyesült Nemzetek Szervezetének tengerjogi egyezménye (UNCLOS), és a fenntartható fejlődésről szóló világcsúcstalálkozó 2002-es Johannesburgi Végrehajtási Terve szerint. A Bizottság elindította a várhatóan 2006 első felében elfogadásra kerülő zöld könyv elkészítésének folyamatát, amely egy mindent átfogó tengerészeti politika első lépésének tekinthető, és olyan kérdésekkel foglalkozik, mint a nemzetközi tengeri irányítás és a tengerjog, adatcsere, kutatás, tengeri biztonság, környezetvédelem, továbbá az óceán és erőforrásainak fenntartható gazdasági felhasználása.

6. A katasztrófákra való felkészültség és a katasztrófa-megelőzés fokozása

Mivel kulcskérdés a természeti katasztrófákkal szembeni kiszolgáltatottság , a csúcstalálkozón az EU-nak támogatnia kell a vezetők kötelezettségvállalásait egy egész világra kiterjedő, minden természeti veszély esetén működésbe lépő korai előrejelző rendszer létrehozása, valamint a 2005 januárjában Kóbéban megtartott, a természeti katasztrófák megelőzéséről szóló világkonferencia eredményének teljes körű végrehajtása tekintetében. Rendkívül fontos, hogy a katasztrófákra való felkészültséget és a katasztrófa-megelőzést a Millenniumi Fejlesztési Célokra orientált stratégiák, a szegénység csökkentéséről szóló stratégiai dokumentumok és a nemzeti fenntartható fejlődési stratégiák egyaránt figyelembe vegyék.

Az EU – figyelembe véve, hogy 2050-re a globális felmelegedés önmagában mintegy 200 millió embert sodorhat veszélybe – kötelezettséget vállal arra, hogy segítséget nyújt az efféle katasztrófák áldozatainak, beleértve a környezeti rombolásból eredő katasztrófák áldozatait is, – akár a katasztrófasújtott országban vannak, akár arra kényszerültek, hogy az országhatáron átkelve keressenek menedéket.

A Bizottság ezen felül vázolta azokat az intézkedéseket[10], amelyekkel fokozható az EU katasztrófaelhárító képessége, hangsúlyozva, hogy a katasztrófák előfordulásának csökkentéséről szóló világkonferencián elfogadott Hyogoi nyilatkozat és cselekvési keret a kiindulási pontja a megelőző intézkedések, a korai figyelmeztetés és katasztrófákra való felkészültség megerősítésére vonatkozó EU-stratégiának. Az EU-nak többek között arra kell különös hangsúlyt fektetnie, hogy a katasztrófasújtotta országokban a katasztrófaveszélyek csökkentését integrálja a fenntartható fejlődést szolgáló szakpolitikákba és programokba, valamint minden szinten erősítse azokat az intézményeket, mechanizmusokat és kapacitásokat, amelyek (az EU-n belül, illetve azon kívül is) növelhetik a veszélyekkel szembeni ellenálló képességet és a katasztrófákra való felkészültséget.

7. Béke és kollektív biztonság A rendszer hatékonyságának növelése

A Bizottság fontosnak tartja, hogy a csúcstalálkozó záródokumentuma ismerje el a biztonságot veszélyeztető és a határokat nem ismerő tényezők (beleértve a szegénységet, a fegyveres konfliktusokat, a civil lakosság – különösen a nők és a gyermekek – elleni erőszakot, a tömegpusztító fegyvereket, a terrorizmust, a szervezett bűnözést, a környezeti rombolást és a fertőző betegségeket), és azok integrált módon történő kezelése (például fejlesztési támogatással orvosolva a mögöttes okokat) közötti összefüggést. Egy új, biztonsági konszenzus kialakításának alapja ez a felismerés kell, hogy legyen.

7.1.1. Békefenntartás

Az Európai Unió a közelmúltban megkétszerezte erőfeszítéseit a nemzetközi válságkezelés-kapacitás – többek között a békefenntartás terén megmutatkozó– növelésére. A csúcstalálkozó záródokumentum-tervezete teljes mértékben elismeri ezt a hozzájárulást. Felismerve a békefenntartás regionális szemléletének fontosságát, az EU létrehozott egy Béke Eszközt, amely támogatást biztosít az afrikai békefenntartó csapatoknak. A Bizottság a jövőben is hozzájárul az EU válságkezelési kapacitásának további fejlesztéséhez.

7.1.2. Béketeremtő Bizottság

Lényeges, hogy a Béketeremtő Bizottság létrehozása kapcsán konszenzus szülessen. Egy ilyen szerv hiánypótló szerepet töltene be az ENSZ-en belül. Az EU-nak támogatnia kell, hogy e Bizottság széleskörű mandátumot kapjon, amely magában hordozza a béketeremtés holisztikus szemléletét, azaz a békefenntartástól egészen a hosszú távú fejlesztési kérdésekig terjed. A stabilizációs és fejlesztési fázisban a fenntartható béke konszolidálására és az újabb konfliktus megelőzésére kell összpontosítani. A csúcstalálkozón dönteni kell a Béketeremtő Bizottság létrehozásáról, valamint megbízatásának fő jellemzőiről, az ENSZ Biztonsági Tanácsa, valamint az ENSZ Gazdasági és Szociális Tanácsa (ECOSOC) felé történő jelentéstételi kötelezettségéről, az összetételére vonatkozó szabályokról, és munkába állásának határidejéről. A csúcstalálkozónak döntenie kell egy Béketeremtő Támogatási Hivatal létrehozásáról, valamint a béketeremtéshez nyújtott többéves állandó pénzalapról (amelynek részletes szabályait a csúcstalálkozót követően lehetne kidolgozni) is. A Bizottság azt javasolja, hogy az EU a Béketeremtő Bizottság létrehozásának dátumaként az ENSZ Közgyűlés elnöke által javasolt 2005. december 31-i határidőt támogassa.

Összhangban az Európai Biztonsági Stratégiával, az EU a közösségi és közös kül- és biztonságpolitikai (KKBP) eszközök felhasználásával aktívan hozzájárul a Béketeremtő Bizottság jövőbeli munkájához. Az EU már több éve jelentősen hozzájárul a béketeremtő törekvésekhez szerte a világon – többek között a fejlesztési és külkapcsolati politikákhoz tartozó közösségi eszközök segítségével. A továbbiakban e közlemény az első pillérhez kapcsolódó elemeket ismerteti részletesen.

Az Európai Közösség a konfliktusok után jelentkező kihívások leküzdése szempontjából kedvező helyzetben van, hiszen komoly pénzalapok állnak rendelkezésére. Hatóköre pedig a külső támogatások széleskörű politikai kerete, célzott gazdasági intézkedések (segélyezés, rehabilitáció, újjáépítés és fejlesztés), valamint az emberi jogokra, a nemek egyenlőségére, az intézményfejlesztésre, a demokratizálásra és a jogrendre vonatkozó különleges programok révén földrajzi értelemben igen széles. Ezen túlmenően, mint a világ legnagyobb kereskedelmi partnerének kereskedelempolitikájáért felelős szerv, az EK olyan kereskedelemmel kapcsolatos eszközöket vonhat be, amelyek rendkívül fontos szerepet játszottak és játszhatnak a konfliktust követően felmerülő kihívások kezelésében.

Az Európai Közösség az utóbbi években számos alkalommal nyújtott támogatást béketeremtő műveletekhez szerte a világban, például Afganisztánban, Irakban, Koszovóban, a Kongói Demokratikus Köztársaságban, Szudánban, Elefántcsontparton, Libériában, az Afrikai Unióban és 3 regionális afrikai szervezetben, Közép- és Latin Amerikában, stb. A Bizottság mérlegeli az e tapasztalatokból és legjobb gyakorlatokból leszűrt tanulságokat, és a főképviselővel/főtitkárral szorosan együttműködve, csatlakozik az EU hozzájárulásához, azaz az ENSZ szintjén zajló, a Béketeremtő Bizottság létrehozásával és működésével kapcsolatos tanácskozásokhoz.

E tapasztalatokat – valamint hozzájárulását a béketeremtéshez a világ számos pontján – figyelembe véve, az Európai Közösségnek a Béketeremtő Bizottság valamennyi ülésén aktívan részt kell vennie.

7.1.3. Szankciók

Az EU következetesen hangsúlyozta elkötelezettségét az ENSZ Biztonsági Tanácsa valamennyi szankciójának gyors végrehajtása mellett. Hangsúlyoznia kell, hogy támogat minden olyan erőfeszítést, amellyel az ENSZ tagállamai a szankciókat hatékonyan végrehajtatják. A csúcstalálkozó kimenetelének tükröznie kell annak szükségességét, hogy tovább növeljék a célzott egyedi szankciók hatékonyságát, ugyanakkor komolyan fontolóra kell venni a listázási és a listáról való lekerülési eljárások további javítását, ezzel biztosítva az alapvető jogok tiszteletben tartását. Az EU-nak hangsúlyoznia kell továbbá, hogy a célzott egyéni szankciók fenntarthatósága – e szankciók a Biztonsági Tanács számos szankció-rendszerében, nem utolsósorban a terrorizmus elleni harcban, kedvelt eszközként léptek elő – az emberi jogok tiszteletben tartásától, valamint azon megfelelő eszközöktől is függ, amelyekkel e tisztelet az ENSZ szintjén biztosítható.

7.1.4. Kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek

A kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek felhalmozódása és elterjedése továbbra is veszélyezteti a nemzetközi biztonságot, az emberi biztonságot, valamint a társadalmi-gazdasági fejlődést. A Bizottság e tekintetben egyetért az ENSZ-főtitkár elemzésével[11]. Ez a probléma különösen Afrikában igen negatívan hat a békére és a fenntartható fejlődésre. Ezért is fontos, hogy a csúcstalálkozón megállapodás szülessen egy jogilag kötelező erejű, nemzetközi eszköz kidolgozásáról, amely szabályozná a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek jelölését, nyomon követését és a velük folytatott tiltott kereskedést. Ilyen egyezményről a cselekvési program felülvizsgálatáról szóló jövő évi konferencián kell konszenzusra jutni. A vezetőknek arra is kötelezettséget kell vállalniuk, hogy rövid időn belül tárgyalásokat szorgalmaznak a fegyverellátásban előforduló tiltott fegyverkereskedelem ellen irányuló eszközről. A csúcstalálkozónak támogatnia kell továbbá a nemzetközi fegyverkereskedelmi szerződésre irányuló tárgyalásokat. A csúcstalálkozónak jobban be kell építenie a felesleges kézi és könnyű lőfegyverek megsemmisítését célzó intézkedéseket a lefegyverzési, leszerelési valamint reintegrálódási és fejlesztési folyamatokba. A Bizottság hangsúlyozza, hogy határozottan támogatja az ENSZ lőfegyverekre vonatkozó jegyzőkönyvét. A tiltott fegyverkereskedelem elleni harc területén az EU tagállamok vagy az Europol számos olyan folyamatban lévő kezdeményezést tett, amelyek várhatóan hatással lesznek a konfliktus-megelőzésre és a terror elleni harcra.

Számos országban – különösen a konfliktust követő helyzetben lévő régiókban – a taposóaknák továbbra is az egyik legnagyobb veszélyt jelentik az emberi biztonságra. Folyamatos segítséget kell biztosítani az aknamentesítéshez, és a gyalogsági aknák felhalmozott készleteinek megsemmisítéséhez, és támogatni kell az ottawai egyezményhez való egyetemes csatlakozást.

7.1 5. Terrorizmus és szervezett bűnözés

A csúcstalálkozó záródokumentumának támogatnia kell, és kötelezettséget kell vállalnia az ENSZ főtitkár terrorizmus elleni harccal kapcsolatos átfogó ENSZ-stratégiára vonatkozó javaslatának végrehajtására. A csúcstalálkozónak támogatnia kell továbbá, hogy a 60. közgyűlésen, de - ahogy a Közgyűlés elnöke már javasolta - legkésőbb 2006 júniusáig átfogó egyezmény szülessen a terrorizmusról. Fontos a terrorizmus alapvető okainak feltárása, valamint az emberi jogok teljes körű tiszteletben tartása a terrorizmus elleni harc során, és ennek a csúcstalálkozó záródokumentumában is szerepelnie kell.

A terrorizmus hatékony megelőzése és az ellene vívott küzdelem megkívánja, hogy e célért saját országainkon belül, valamint partnereinkkel közösen szerte a világon egyaránt dolgozzunk. A politikai szintű párbeszédeken túlmenően az EU aktívan folytatja a technikai segítségnyújtással kapcsolatos nemzetközi együttműködést, hogy az országokat segítse az ENSZ Biztonsági Tanácsa 1373. határozatának végrehajtásában, valamint a kapacitásfejlesztésben és a szabadság, biztonság, igazságosság, jogállamiság és a felelősségteljes kormányzás értékeinek előmozdításában.

A Bizottság a szervezett bűnözés elleni harc többoldalú módszerének fejlesztését is támogatja, s azon dolgozik, hogy olyan nemzetközi eszközök átfogó megerősítését és végrehajtását biztosítsa, mint az érintett ENSZ egyezményeken, és más fórumokon – például az Európa Tanács, a G8-ak, az EBESZ és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet – kidolgozott nemzetközi szabványok és rendelkezések. A Bizottság és az ENSZ Kábítószer-ellenőrzési és Bűnmegelőzési Hivatala (UNODC) egy együttműködési megállapodás[12] aláírásával erősítette meg a szervezett bűnözés és a tiltott kábítószerek elleni harccal kapcsolatos együttműködését.

A pénzügy, az adóügy és az igazságügy területén elengedhetetlen az átláthatóság és a felelősségteljes kormányzás abban az esetben, ha a terrorizmus, a szervezett bűnözés, a pénzmosás, a vállalati és pénzügyi csalás, az adócsalás és adókikerülés, a korrupció és egyéb jogellenes gyakorlatok finanszírozása ellen kell fellépni. Az EU-nak ezért arra kell ösztönöznie partnereit, hogy az átláthatóság, az információcsere és az együttműködés legmagasabb szintű szabályait fogadják el az illetékes hatóságok körében.

7.1.6. Környezet és biztonság

A Bizottság osztja azt a véleményt, hogy miután a biztonság, a fejlődés és az emberi jogok szorosan összefüggenek, valamennyi állam biztonsági kérdéseivel foglalkoznunk kell, integrált módon kezelve azok gazdasági, környezeti és társadalmi vonatkozásait. A közelmúltban történt néhány kiemelkedően kegyetlen konfliktus bizonyítja, hogy a természeti erőforrások kiaknázása (mint például a gyémánt vagy a faanyag) és a konfliktusok közötti összefüggés állandósult. A csúcstalálkozó hivatott rávilágítani arra, milyen fontos a természet szerepe a globális biztonság vonatkozásában, és mekkora veszélyt jelent a környezet rombolása. Az ENSZ-nek a környezeti kérdéseket – a programozás és a politikai döntéshozatal szintjén – a konfliktus-megelőzésbe, a humanitárius segítségnyújtásba, a béketeremtésbe és az újjáépítési munkálatokba kell integrálnia. A Bizottság úgy véli, további figyelmet kell szentelni a következőknek:

- A szűkös, lerombolt, értékes és/vagy országhatárokon átnyúló környezeti erőforrások felügyeletének fokozása, különösképpen az olyan területeken, ahol konfliktus fordulhat elő, vagy ha e források közös kezelése jobb szomszédi viszonyhoz vezethet.

- Egy ENSZ-struktúra létrehozása a természeti erőforrások kiaknázása és a konfliktusok közötti kapcsolat megvizsgálása céljából, a konfliktus gyökereinek szisztematikusabb kezelésére vonatkozó erőfeszítés részeként.

- Az adományozó kormányok ösztönzése a szoros együttműködésre olyan árutermelő országokkal, amelyek konfliktusveszélyben lehetnek, annak érdekében, hogy a kulcsfontosságú áruszektorokban előmozdítsák a kormányzást, az átláthatóságot és a nyomon követhetőséget.

Az EU hozzájárulhat a természeti erőforrások fokozott ellenőrzéséhez, elsősorban az Európai Bizottság és az Európai Űrügynökség (ESA) közös kezdeményezésén keresztül, amelynek célja, hogy 2008-ig létrehozza a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyeléshez (GMES) szükséges európai kapacitást.

8. Emberi jogok, demokrácia és jogállamiság A megvalósításukat előmozdító rendszer javítása

8.1.1. Emberi jogok

Az EU minden erejével támogatja, hogy az ENSZ Emberi Jogok Bizottsága helyett jöjjön léte egy állandó Emberi Jogok Tanácsa (EJT), amelyet közvetlenül a Közgyűlés választ meg. Mivel az EJT tagja csak az az ország lehetne, amelyik kötelességének tekinti az emberi jogok védelmét és előmozdítását, a leendő tagoktól elvárható, hogy önként vizsgálják felül saját, emberi jogokkal kapcsolatos eredményeiket. Ez jelenthetné egy olyan ismertetés elkészítését, amely az emberi jogi szerződések ratifikálásával és végrehajtásával kapcsolatos kötelezettségvállalásokat részletezi; így az emberi jogi szerződések szervei felé történő jelentéstételi kötelezettségek teljesítését, az ENSZ különleges mechanizmusaival való aktív együttműködést, és egyéb, az emberi jogok védelmét előmozdító belföldi és nemzetközi tevékenységeket.

Az EJT-nek meg kell őriznie a jelenlegi rendszer pozitív tulajdonságait, többek között az ország-specifikus és tematikus különleges eljárásokat. A javasolt szakértői értékelési rendszer azonban sajátos és újszerű szerepet szánna az új szervnek. Az eljárás valamennyi ENSZ tagállamra vonatkozna, és az emberi jogok összességére kiterjedne. A legfontosabb emberi jogi eszközök ratifikálási szintje nagyon változó, ezért a rendszert nem csupán arra kell alapozni, hogy az éppen vizsgálat alatt álló állam milyen színvonalon teljesítette emberi jogi kötelezettségeit, hanem az elért eredményeket az emberi jogi követelményrendszernek egy szélesebb skálájához is viszonyítva kell mérni.

Világosan látni kellene azonban, hogy hová vezetne egy ilyen felülvizsgálat. Jelenthetne fejlesztésre szóló ajánlásokat, esetleg technikai segítséggel párosítva, de akár kritikai észrevételeket is. Az EJT-nek mindenkor fel kell hívnia a figyelmet arra, ha egy országban hirtelen és jelentősen romlik az emberi jogok helyzete. Ez a „vészjelző funkció” lenne az EJT egyik fontos feladata, a másik pedig támogatni és felügyelni az emberi jogok integrálását az ENSZ egyéb szerveinek – többek között a Biztonsági Tanács és a Béketeremtő Bizottság – tevékenységeibe.

Örvendetes lenne, ha az új EJT a csúcstalálkozó után mielőbb megkezdhetné működését, valamint az, ha a Közgyűlés 60. ülésén elfogadnák az összetételére és funkcióira vonatkozó további részleteket. Az EU-nak azonnal figyelembe kell vennie annak következményeit, hogy az új EJT véglegesítési folyamatát az ENSZ Közgyűlés 60. ülésének 3. bizottsága és az Emberi Jogok Bizottsága 62. ülésszakán fogadják el. Annak érdekében, hogy az államok hatékonyan részt tudjanak venni a szakértői értékelési folyamatban, jó előre meg kell szabni egy világos ütemtervet arra vonatkozóan, hogy melyik állam mikor vesz részt az értékelésben. Egy meghatározott ország egyedi szükségleteinek helyes felmérésére alapozva az emberi jogi együttműködést – az ország aktív közreműködésével –, az adott ország nemzeti helyzetében foganatosított esetleges intézkedéseinek mérlegelésében az EU megelőlegezhetné a szakértői értékelés logikáját.

Egy megerősödött Emberi Jogok Főbiztosának Hivatala (OHCHR) nélkülözhetetlen kiegészítője az EJT megteremtésének, hisz e Hivatalnak az emberi jogi kötelezettségvállalások teljesítése érdekében nagyobb hangsúlyt kell fektetnie az államokkal való együttműködésre. Az EU OHCHR-nek nyújtott támogatásának olyan formát kell öltenie, amely biztosítja, hogy az Emberi Jogok Főbiztosának Hivatala képes lesz megvalósítani az ENSZ Főtitkárhoz 2005 májusában benyújtott cselekvési tervben kitűzött változásokat. Az EU-nak ügyelnie kell arra, hogy válaszában figyelembe vegye azt a hangsúlyt, amelyet az országoknak a tervbe való nagyobb mértékű bevonása kap, ami jól illeszkedik az EU saját, belső eljárásába, amelynek értelmében a műveletek helyszínéül szolgáló országot nagyobb felelősséggel ruházza fel. Az adományozók összehangolására irányuló erőfeszítéseket a politikai együttműködés további javításával kell párosítani. Rendszeres kerekasztal-beszélgetésekre – amelyeken az EU tagállamok nagykövetségei, az Európai Bizottság küldöttségei, az ENSZ és más kulcsszereplők vennének részt – kerülhet sor, amelyek segítségével azonosíthatóak a helyszínre jellemző, közös emberi jogi prioritások, és összehangoltabb fellépések foganatosíthatók. Az OHCHR erőfeszítéseihez a Bizottság olyan technikai segítséget nyújt, amely az emberi jogok követelményrendszerének végrehajtását hivatott előmozdítani szerte a világon.

Általánosabban szemlélve, az EU-nak hangsúlyoznia kell, hogy az emberi jogok – amelybe minden polgári, politikai, gazdasági, szociális és kulturális jog beletartozik – tiszteletben tartása és védelme kulcsfontosságú az emberek helyzetének és életkörülményeinek javításában.

8.1.2. Demokrácia Alap

Pozitív kezdeményezésnek tekinthető a Demokrácia Alap javasolt létrehozása. A Bizottság ajánlása szerint az EU-nak támogatnia kell, hogy az Alap az országok igényei szerint működjön. Fontos azonban, hogy az Alap a civil társadalmat is támogassa. Az Alapnak nem csak a választási területet, hanem a demokratizálódás minden vetületét támogatnia kell. Különös figyelmet kell fordítani arra, hogyan használható a Demokrácia Alap az emberek közötti, demokratikus értékekkel kapcsolatos párbeszédek során, a kulturális, vallási és politikai nézetkülönbségek ellenére.

Az Alap működésére vonatkozó szabályok meghatározásához szükséges lépéseket a csúcstalálkozó befejezése után azonnal meg kell tenni azért, hogy 2006 elejére már működőképessé váljon az Alap. A Bizottság információt szolgáltat, amellyel az EU hozzájárul a javasolt Demokrácia Alapról szóló ENSZ-vitához, és gondoskodik róla, hogy programjai és az új, a demokrácia előmozdítását célzó, ENSZ által vezérelt tevékenységek kiegészítsék egymást.

A Bizottságot a választások területén már több éve szoros partnerség fűzi össze az ENSZ Választásokat Támogató Csoportjával (UNEAD) és az Egyesült Nemzetek Fejlesztési Programjával (UNDP). Például 2005 januárjában Irakban az elnöki, az Alkotmányozó Nemzetgyűlési és a kurd választások során a Bizottság szakértőket biztosított, akik az ENSZ technikai támogatási csoportján belül dolgoztak az Iraki Választási Bizottság mellett, és több mint 30 millió eurót biztosítottak egy ENSZ által kezelt vagyonkezelői alap számára a választások levezetéséhez. A Bizottság és az ENSZ már a világ számos országában működött szorosan együtt választási ügyekben, többek között Afganisztánban, Bissau-Guineában, Libanonban, Nigériában és Indonéziában. A Bizottság készen áll az EU széleskörű együttműködése részeként szorosan együttdolgozni az Alappal, támogatva a demokratizálódást.

8.1.3. Felelősségteljes védelem

Az EU-nak támogatnia kell a felelősségteljes védelem gondolatát, és ügyelnie kell arra, hogy ez a gondolat az államok részéről értelemmel bíró kötelezettségvállalást és tevékenységet jelentsen, beleértve a Nemzetközi Büntetőbíróságnál fellebbezés indítványozását. A csúcstalálkozónak támogatnia kell a felelősségteljes védelem gondolatát. Amennyiben a csúcstalálkozó résztvevői úgy határoznak, hogy felkérik a Közgyűlést a kérdésről folytatott vita továbbtárgyalására, úgy a felkérést egyértelmű célkitűzések és időkeret (nem később, mint a 60. Közgyűlés időpontja) megjelölésével kell továbbítani.

8.1.4. Emberi biztonság

A Bizottság megerősíti kötelezettségvállalását az emberi biztonság előmozdítására, oly módon, hogy az emberek még hatékonyabban tudják kezelni a veszélyeztetettség érzését. Ebben a vonatkozásban a Bizottság különösen azokat az intézkedéseket támogatja, amelyeket a fegyveres konfliktusban érintett gyermekek védelmére hoznak, olyan céllal, hogy megtiltsák a gyermekek fegyveres katonai szolgálatát.

9. Humanitárius segély: Nemzetközi kapacitások erősítése

A humanitárius ügyek terén a humanitárius krízisekre való hatékony és igazságos válasz érdekében az EU-nak támogatnia kell azokat az erőfeszítéseket, amelyek a humanitárius rendszer kapacitását hivatottak erősíteni. Az EU-nak figyelmesen meg kell vizsgálnia a segélyprogramok koordinátorának/a humanitárius ügyekért felelős főtitkár-helyettesnek „Válsághelyzetekre adott humanitárius reakciók felülvizsgálata” elnevezésű kezdeményezésében megfogalmazott ajánlásokat, és együtt kell dolgoznia az ENSZ-szel a vizsgálat konkrét nyomon követése érdekében. Az EU-nak politikai munkáján és e téren végzett tevékenysége révén támogatnia kell az ENSZ-t abban, hogy fenntartsa és védelmezze a humanitárius teret és elveket, hogy biztonságos hozzáférést biztosítson a veszélyeztetett népcsoportokhoz, hogy következetesebb finanszírozást folytasson, hogy tökéletesítse a helyi kapacitást olyan területeken, amelyek gyakran sújtottak katasztrófák által, valamint segítenie kell az ENSZ-t abban, hogy saját belső koordinátori szerepében, és a vezető humanitárius koordinátorként is megerősödhessen. Az EU-nak azért is együtt kell működnie az ENSZ-szel, hogy javuljon az országon belül kitelepített személyekre vonatkozó irányadó elvek – mint az e személyek védelmének nemzetközi normája – valamint nevezett elvek nemzeti jogalkotásban való elfogadtatása.

10. Az Egyesült Nemzetek Szervezetének megerősítése Az intézményi felépítés reformja

10.1.1. A Közgyűlés

Az EU-nak hangsúlyozottan támogatnia kell a Közgyűlés megújulását . Vissza kell állítani a Közgyűlés politikai státuszát, meg kell erősíteni azt a legfőbb egyetemes tanácskozó testületi szerepében, és a csúcstalálkozó következtetéseit is ebbe az irányba kell alakítani. A Közgyűlés napirendjét az ENSZ globális prioritásaira, és a jelenlegi legfontosabb kérdésekre kell összpontosítani. Az EU-nak támogatnia kell a civil szervezetek fokozott részvételét az ENSZ munkájában, valamint a Cardoso-jelentés javaslataiban is.

10.1.2. Az ENSZ Gazdasági és Szociális Tanácsa (ECOSOC)

Az EU-nak kifejezésre kell juttatnia az ECOSOC-reform támogatását, oly módon, hogy az még működőképesebbé váljon. A csúcstalálkozó záródokumentumában hangsúlyozni kell a reform szerepét a fenntartható fejlődés valamennyi pillérében, ügyelve arra, hogy az ECOSOC és tevékenységeinek bármilyen reformja összeegyeztethető legyen a Közgyűlés és bizottságainak reformjaival. Az ECOSOC – amely hídként működik az intézmények között, és biztosítja a fő ENSZ-konferenciák és csúcstalálkozók koherens és összehangolt végrehajtását és nyomon követését – szerepét a fejlesztés és a gazdasági kormányzás területein, valamint más, gazdasági, környezeti és társadalmi vonatkozásban is meg kell erősíteni.

10.1.3. A Biztonsági Tanács

Folytatni kell az ENSZ tagjai között a Biztonsági Tanács kiterjedt reformjáról, és széles körben reprezentatívvá és átláthatóbbá tételéről szóló vitákat. Biztosítani kell azt is, hogy az ENSZ Biztonsági Tanácsának reformjáról szóló viták ne akadályozzák a csúcstalálkozó napirendjén lévő egyéb ügyek menetét.

10.1.4. Emberi Jogok Tanácsa

Az Emberi Jogok Tanácsa idővel a Charta értelmében vett legfőbb szervként működhetne, ám mivel ehhez felül kellene vizsgálni az ENSZ Alapokmányát, egy ideiglenes megoldás is elfogadható lenne, amellyel az Emberi Jogok Tanácsa a Közgyűlés kisegítő szerveként jöhetne létre. Az EU-nak arra is ügyelnie kell, hogy bevezetésre kerüljenek azok a mechanizmusok, amelyek a nem kormányzati szervezeteknek az EJT munkájába való integrálását segítik elő. Ahogy az EJT értékelési rendszere kialakul, elképzelhető, hogy egy olyan országot, amely sikerrel veszi át az EJT mechanizmusait, nagyobb eséllyel választanak az EJT tagjává. Az EU-nak tovább kellene mélyíteni e kapcsolat gondolatát a Nyugati Csoport más tagjaival, és az ENSZ egyéb regionális csoportjaival, és azon kellene igyekeznie, hogy „példát mutasson”.

10.1.5. Az ENSZ Titkársága

Az ENSZ-reform végrehajtásának döntő fontosságú eleme az ENSZ Titkárságának reformja . Az EU-nak hangsúlyoznia kell, hogy támogatja az ENSZ főtitkár reform-törekvéseit, valamint kötelezettséget kell vállalnia arra, hogy ellenőrzi az ENSZ-gépezet működését tekintettel annak operatív tevékenységeire, összhangban a csúcstalálkozó záródokumentumával.

10.1.6. Az ENSZ rendszerének koherenciája

Az ENSZ hivatalokból, alapokból és programokból álló rendszerének tevékenységi köre az idők során egyre jobban kiterjedt, amellyel a rendszeren belül működő különböző szerveknél megkétszereződtek a megbízások és intézkedések. Az EU-nak tevékenyen részt kell vennie az ENSZ hatékonyságának és egységességének tökéletesítésében, különösen az ország-szintű tevékenységeit illetően. A koordináció és egységesség javulása révén más partnerekkel, például a Világbankkal is jobb és rendszeresebb együttműködés valósítható meg. Ennek megfelelően az ENSZ hivatalainak, alapjainak és programjainak ország-szintű technikai tevékenységeiket úgy kell megszervezniük, hogy hatékonyan segíteni tudják az országok fejlődését, valamint a nemzeti szegénységet csökkentő stratégiák végrehajtását, a Millenniumi Fejlesztési Célok elérése érdekében. E folyamat sikeréhez rendkívül fontos az ENSZ Fejlesztési Programjának (UNDP) és az ENSZ Fejlesztési Csoportjának (UNDG) szerepe az ENSZ egyes országokban működő csoportjainak irányításában, ezért azt az ENSZ helyi koordinátorának koordináló szerepével együtt erősíteni kell. A hivatalok, alapok és programok kormányzó- és igazgatótanácsainak támogatniuk kell ezt a folyamatot, és az EU-nak központi szerepet kell játszania az ENSZ-reformnak e fontos részében.

Új ENSZ struktúrák és szervek létrehozásánál rendkívül fontos az összhang tökéletesítése. Az új Béketeremtő Bizottságot és az Emberi Jogok Tanácsát integrálni kell az ENSZ rendszerébe, például a két szerv közötti hatékony kapcsolatok létrehozásával.

10.1.7. Környezeti irányítás

A szegénység csökkentésének és a globális biztonság kérdésének fontos része a környezeti irányítás tökéletesítése minden szinten. Azonnali intézkedést kell hozni az ENSZ hivatalok, alapok és programok mandátumának felülvizsgálata érdekében, hogy a környezet jobban integrálódjon az ENSZ rendszerébe. Az ENSZ szervei közötti partnerséget ahol csak szükséges, támogatni kell.

A csúcstalálkozó hozzon világos határozatot egy ENSZ Környezeti Szervezetet létrehozó folyamat elindításáról, a további lépések ütemezésével. A szervezetet – azonos szinten az ENSZ más, szakosított intézményeivel – az ENSZ Környezetvédelmi Programjára (UNEP) kell építeni, integrált és napra késszé tett feladatkörrel rendelkezik, amely stabil, igazítható és előrelátható pénzügyi hozzájárulásokon alapul. Egy nairobi központú ENSZ Környezeti Szervezet integrált és következetes módon mozdítaná elő a fenntartható fejlődés környezeti dimenzióját, ebből a célból szorosan együttműködne a többoldalú szervezetekkel, úgy, hogy e partnerség minden tagja kellőképpen kihasználná saját vonatkozó előnyeit.

10.1.8. Az ENSZ és a regionális szervezetek közötti kapcsolat

A Bizottság javasolja, hogy az EU fogadja kedvezően az ENSZ Főtitkár azon szándékát, hogy megállapodások (vagy egyetértési nyilatkozatok) jöjjenek létre az ENSZ és regionális szervezetek között , és kellő mértékben fontolja meg egy ilyen megállapodás vagy egyetértési nyilatkozat megkötését az ENSZ-szel annak érdekében, hogy az együttműködésnek általános intézményi keretet biztosítson, létező együttműködési szabályokra építve. A regionális intézmények kapacitásának erősítését illetően az EU növelni fogja az Afrikai Unió kapacitásépítéséhez nyújtott támogatását. Az EU támogatja az Afrikai Szakértői Értékelési Mechanizmus által indítandó reformok végrehajtását, és konkrét javaslatok megtételére kérte fel a Bizottságot. Az EU növeli az Afrikai Uniónak és más szubregionális szervezeteknek a béke és biztonság területén, és az afrikai békéről és biztonságról szóló európai cselekvési terv keretrendszerén, valamint az Afrikai Béke Eszközön keresztül nyújtott támogatását.

KÖVETKEZTETÉS

A csúcstalálkozó előkészületeinek felgyorsulásával, és a záródokumentum-tervezet benyújtásával kapott lendület nemcsak az Unióval szemben a nemzetközi partnerek által támasztott komoly elvárásokat hozta felszínre, hanem az EU-ban rejlő lehetőségeket is arra nézve, hogy az elkövetkezendő hónapokban komoly szerepet kapjon a csúcstalálkozó sikerre vitelében és eredményeinek tettekre váltásában. A fejlesztés terén tett kötelezettségvállalásai, és a viták során nyújtott rendszeres és értékes hozzászólásai alapján az EU már most készen áll arra, hogy a csúcstalálkozónál tovább tekintve, véleményt nyilvánítson a csúcstalálkozó eredményeinek hatékony végrehajtásáról, és a fennálló kérdések gyors megoldásáról. A Bizottság véleménye szerint az EU-nak a csúcstalálkozóval szemben támasztott pozitív elvárásokat ébren kell tartania, a reformról szóló vitában meg kell találnia az érdekelt feleket, például az ENSZ más tagállamait és a civil társadalom képviselőit, és támogatnia kell az ENSZ Főtitkárát és csapatát, valamint a Közgyűlés elnökét a csúcstalálkozó sikeres előkészítésében. Az EU már eddig is kifejezte szándékát a csúcstalálkozó sikeres kimenetelére vonatkozóan. Most rajta áll, hogy irányt mutasson másoknak, akik követhetik majd ezen az úton.

[1] COM(2003) 526, 2003.9.10. amelyet a Tanács 2003. december 8-án, és az Európai Tanács 2003. december 12-én üdvözölt.

[2] http://www.un.org/ga/president/59/draft_outcome.htm

[3] COM(2005) 179.

[4] Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa, 2005. május 23-24.

[5] LDC (Legkevésbé fejlet országok) III., Brüsszel, 2001. május

[6] COM(2004) 383, 2004.5.18.

[7] Kifejlesztettek egy, a termékek életciklusára épülő integrált termékpolitikát, és egy Európai Akciótervet a Környezetvédelmi Technológiák terjedése érdekében (ETAP) a küszöbön álló kezdeményezések között szerepelnek a természeti erőforrások fenntartható használatáról és a hulladék(termelés) megelőzéséről és újrahasznosításáról szóló tematikus stratégiák.

[8] „Éghajlatváltozás a fejlesztési együttműködés összefüggésében” - COM(2003) 85 - és „Cselekvési terv az EU éghajlatváltozásról szóló stratégiájához a fejlesztési együttműködés összefüggésében - 2004-2008”, Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa, 2004. november 22.

[9] „Hogyan nyerjük meg a globális éghajlatváltozás elleni harcot?” - COM(2005) 35 - és az Európai Tanács, 2005. március 25-26.

[10] Az EU harmadik országok katasztrófáira és válságaira történő reagálásának erősítéséről: COM(2005) 153, és a Közösség polgári védelmi mechanizmusának fejlesztéséről: COM(2005) 137.

[11] Az ENSZ-főtitkár „Nagyobb szabadságban” című, 2005. márciusi jelentése.

[12] 2005 januárjában aláírt levélváltás.