[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.6.2005

COM(2005) 107 végleges

ÁLLAMI TÁMOGATÁSI CSELEKVÉSI TERV

Kevesebb és célzottabb állami támogatás: ütemterv az állami támogatás 2005 – 2009 közötti reformjához (Tárgyalási okirat) (előterjesztő: a Bizottság) {SEC (2005) 795

Bevezetés 3

I Korszerűsített állami támogatási politika a növekedést és a munkahelyeket szolgáló lisszaboni stratégia keretében 3

I.1 Érvek az állami támogatási politika mellett: miért van szüksége az EU-nak állami támogatási politikára? 3

I.2 Az EK állami támogatási politikájának új kihívásai 5

I.3 Hogyan nézzünk szembe az új kihívásokkal? 5

II Összpontosítás a kulcskérdésekre 8

II.1 Az innováció és a K+F előtérbe helyezése a tudásalapú társadalom megerősítése érdekében 8

II.2 Jobb üzleti környezet teremtése és a vállalkozói tevékenység ösztönzése 9

II.3 Befektetés a humán tőkébe 10

II.4 Magas színvonalú általános gazdasági érdekű szolgáltatások 10

II.5 A prioritások jobb kijelölése a csoportmentességre vonatkozó rendeletek egyszerűsítése és konszolidációja révén 11

II.6 Célzott regionális támogatási politika 12

II.7 A környezetvédelmi szempontból fenntartható jövő elősegítése 13

II.8 Korszerű közlekedési, energiaipari, valamint információs és kommunikációs technológiai infrastruktúra kiépítése 13

III Az állami támogatási gyakorlatok és eljárások korszerűsítése 13

III.1 Jobb kormányzás – megosztott felelősség a tagállamokkal 13

III.2 Kevesebb bürokrácia és célzottabb végrehajtás, illetve nyomon követés 14

III.3 Az eljárásjogi szabályok hozzáigazítása a kibővült Európai Unióhoz 15

III.4 A fennmaradó dokumentumok átfogó felülvizsgálata 16

III.5 A jövő új gyakorlatának kialakítása és értékelése 18

BEVEZETÉS

1. Jelenleg különleges kihívások teszik szükségessé az állami támogatási politika átfogó reformját . Eljött az ideje a Bizottságon belül, valamint a tagállamokkal és az érdekelt felekkel alkotott partnerségben felvenni a lendületet, hogy az állami támogatás szabályai jobban hozzájárulhassanak a fenntartható növekedéshez, a versenyképességhez, a társadalmi és regionális kohézióhoz és a környezetvédelemhez.

2. E cselekvési terv tárgyalási okirat ként szolgál, amely az állami támogatások – 2005-2009 között a Bizottság által a tagállamokkal és érdekelt felekkel szoros együttműködésben végrehajtandó – reformjának javasolt ütemtervét mutatja be.

3. A Bizottság szolgálatai 2005. szeptember 15-ig szívesen vesznek bármely, e cselekvési tervvel kapcsolatos észrevételt. Ezen felül az érintett feleket bevonják az egyes javaslatok kidolgozásába.

4. Az észrevételeket az Európai Bizottságnak kell küldeni, hivatkozva az Állami támogatás reformjá ra , e-mailen a STATEAIDGREFFE@CEC.EU.INT címre, vagy postai úton a következő címre:

Versenypolitikai Főigazgatóság (DG Competition)

Állami támogatások nyilvántartása (State Aid Register)

SPA 3, office 6/5

B-1049 Brussels

Belgium.

I. KORSZERűSÍTETT ÁLLAMI TÁMOGATÁSI POLITIKA A NÖVEKEDÉST ÉS A MUNKAHELYEKET SZOLGÁLÓ LISSZABONI STRATÉGIA KERETÉBEN

I.1. Érvek az állami támogatási politika mellett: miért van szüksége az EU-nak állami támogatási politikára?

5. A Római Szerződés 1957-es aláírása óta az állami támogatási politika a versenypolitika szerves részét képezi, s azóta az Európai Bizottság feladata megakadályozni, hogy a tagállamok által nyújtott támogatások indokolatlanul torzítsák a versenyt.

6. A versenypolitika azon az eszmén alapszik, miszerint a piacgazdaság nyújtja a legjobb garanciát a polgárok életkörülményeinek javítására az EU-ban, amely az EU-Szerződés egyik elsődleges célkitűzése. A működő piacok lényeges elemét képezik a fogyasztók általuk kívánt termékekkel, alacsony áron történő ellátásának. A verseny fontos feltétele továbbá az európai gazdaság versenyképessége fokozásának, mivel olyan környezetet teremt, amely megfelelően jutalmazza a hatékony és innovatív vállalkozásokat.

7. Az állami támogatás ellenőrzése annak szükségességéből ered, hogy – függetlenül attól, mely tagállamban van a telephelyük – valamennyi, az egységes európai piacon tevékeny vállalkozás számára azonos feltételeket tartsunk fenn. Különösen fontos figyelmet fordítani azon állami támogatási intézkedésekre, amelyek jogtalan előnyhöz juttatnak egyes kiválasztott vállalatokat, akadályozva vagy késleltetve ezzel, hogy a piac a legversenyképesebb vállalatokat jutalmazza, vagyis csökkentve az európai gazdaság általános versenyképességét. Ezek az intézkedések ezen túlmenően azt is eredményezhetik, hogy a piaci hatalom mindössze néhány vállalat kezében összpontosul, például amikor az állami támogatásban nem részesülő társaságoknak (pl. külföldi vállalatok) emiatt kell csökkenteniük piaci jelenlétüket, vagy amikor az állami támogatást belépési korlátok emelésére használják fel. A verseny ilyen jellegű torzulásának eredményeként a fogyasztók esetleg magasabb árakkal, gyengébb minőségű és kevésbé innovatív termékekkel szembesülnek.

8. Fontos továbbá annak tudatosítása, hogy az állami támogatás nem ingyenes, és nem is csodaszer, amelynek segítségével minden probléma azonnal megoldható. Hiszen az állami támogatásokat végső soron az adófizetőknek kell finanszírozniuk, ennek pedig alternatív költségei vannak. A magánvállalkozásoknak nyújtott támogatás azt jelenti, hogy más szakpolitikai területektől megvonjuk a forrásokat. A rendelkezésre álló állami források korlátozottak, és számos lényeges célhoz van szükség rájuk, többek között az oktatási és az egészségügyi rendszerhez, a nemzetbiztonsághoz és a szociális biztonsághoz. Ezért is szükséges, hogy a tagállamok döntéshozatala átlátható legyen, valamint hogy intézkedéseiket fontossági szempontból rangsorolják.

9. Az EK-Szerződés 87. cikke értelmében tilos a tagállamok által vagy állami forrásból nyújtott támogatások minden olyan formája, amely bizonyos vállalkozások vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése révén a verseny torzulásához vezet, vagy azzal fenyeget – amennyiben ez a tagállamok közötti kereskedelmet érinti. A Bizottság – Szerződés által ráruházott – feladata a tagállamok javasolt és létező állami támogatási intézkedéseinek nyomon követése annak biztosítása érdekében, hogy azok ne torzítsák a Közösségen belüli versenyt és kereskedelmet a közös érdekkel ellentétes mértékben. Felelősségi körébe tartozik a tagállamok közötti azonos feltételek fenntartásának biztosítása, függetlenül azok erőforrás-szintjétől, illetve a piacokon való állami beavatkozással kapcsolatos hagyományaik különböző voltától.

10. A Szerződés megenged kifejezett kivételeket az állami támogatás tilalma alól olyan esetekben, amikor a javasolt támogatási programok az Unió egészének szempontjából előnyös hatásúak lehetnek. Az állami támogatás összeegyeztethetőnek minősül a Szerződéssel, amennyiben teljesíti a világosan meghatározott közérdekű célkitűzéseket, és nem torzítja a Közösségen belüli versenyt és kereskedelmet a közös érdekkel ellentétes mértékben. Sőt, az állami támogatási intézkedések esetenként a közös érdekű célkitűzések megvalósításának hatékony eszközei lehetnek. Korrigálhatják a piaci hiányosságokat, javítva ezáltal a piacok működését és fokozva az európai gazdaság versenyképességét. Ugyancsak elősegíthetik – a piaci hiányosságok kiküszöbölésétől függetlenül – pl. a szociális és területi kohéziót, a fenntartható fejlődést és a kulturális sokszínűséget.

11. Állami támogatást azonban csak akkor szabad alkalmazni, ha megfelelő eszközt képez egy jól meghatározott célkitűzés eléréséhez, ha helyes ösztönzőket teremt, ha arányos, és ha a versenyt a lehető legkisebb mértékben torzítja. Éppen ezért az állami támogatások egységes piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálata alapjában véve a támogatások versenyre gyakorolt negatív hatásainak azok közérdekű szempontú pozitív hatásaival való összevetését jelenti.

12. Míg az állami támogatásra vonatkozó horizontális szabályok általánosságban véve minden ágazatot lefednek, egyes ágazatokra különleges szabályok vonatkoznak. A mezőgazdaságra, halászatra, széntermelésre és közlekedésre vonatkozó szabályozás speciális természetéből adódóan ezekre különleges szabályokat kell alkalmazni. Bár a cselekvési tervben rögzített elvek valamennyi ágazatra érvényesek, a tervnek nem célja e szabályok módosítása. Az Euratom-Szerződés célkitűzéseit és a Kereskedelmi Világszervezettel szemben vállalt kötelezettségeket ugyancsak figyelembe kell venni.

I.2. Az EK állami támogatási politikájának új kihívásai

13. Jelen pillanatban az állami támogatási politikának olyan új kihívásokkal kell szembenéznie, amelyek intézkedéseket tesznek szükségessé. Ahogy azt az Európai Tanács 2004. novemberi ülésén egyértelműen kifejezésre juttatta, az úgynevezett lisszaboni stratégiának megújult lendületre van szüksége. Az Európai Tanács 2005-ös tavaszi üléséhez szóló „ Együtt dolgozni a növekedés és a munkahelyek érdekében, a lisszaboni stratégia új kezdete ” című közlemény már meghatározott egy új lisszaboni cselekvési programot, amelyben az állami támogatás ellenőrzése fontos szerepet tölt be.

14. 2005. márciusi ülésén az Európai Tanács felkérte „a tagállamokat arra, hogy továbbra is csökkentsék az állami támogatások általános szintjét, számolva az esetleges piaci zavarokkal. Ennek a törekvésnek együtt kell járnia a támogatásoknak egyes horizontális célkitűzések — mint például a kutatás és az innováció, valamint a humántőke kiaknázása — javára történő átcsoportosításával. A regionális támogatások reformjának továbbá ösztönöznie kell a magas beruházási szintet, és lehetővé kell tennie az egyenlőtlenségek csökkentését a lisszaboni célkitűzéseknek megfelelően”.

15. Az állami támogatási politika a verseny védelmére szolgál az egységes piacon, és szorosan összefügg számos közös érdekű célkitűzéssel, mint például az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal, a területi és társadalmi kohézióval, a foglalkoztatással, a kutatással és fejlesztéssel, a környezetvédelemmel, valamint a kulturális sokszínűség megőrzésével és előmozdításával. Önmagában, és más politikák megerősítésén keresztül hozzá kell járulnia ahhoz, hogy Európát vonzóbbá tegye a befektetők és a munkaerő számára, a növekedés érdekében erősítse a tudást és az innovációt, valamint több és jobb munkahelyet teremtsen.

16. Az Unió 2004-es, minden eddiginél nagyobb szabású bővítése megköveteli az állami támogatási politika módosítását, és megerősíti a jobb kormányzás szükségességét a kibővült Unióban a hatékony ellenőrzés biztosítása érdekében.

17. Ezen kívül a Bizottság által időközben elfogadott dokumentumok növekvő összetettsége és száma is szükségessé teszi az állami támogatási politika korszerűsítését, a támogatások leginkább piactorzító fajtáira való összpontosítást, valamint az állami támogatások ellenőrzésének kiszámíthatóbbá és egyszerűbbé tételét, hogy ezáltal mind a Bizottság, mind a tagállamok számára növekedjen a jogbiztonság és csökkenjenek az adminisztrációs terhek. Ezen felül a tagállamoknak nagyobb mértékben kell teljesíteniük az állami támogatás szabályainak végrehajtására vonatkozó kötelezettségeiket. Végül, növelni kell az állami támogatási politika átláthatóságát , illetve az azzal kapcsolatos tájékoztatást, lehetővé téve a részvételt és a jogellenes támogatások elleni fellépést a vállalkozások, a felsőoktatás, a versenypolitikai szakemberek, a fogyasztók, valamint a szélesebb nyilvánosság számára, különösen a nemzeti bíróságok előtt.

I.3. Hogyan nézzünk szembe az új kihívásokkal?

18. Az új kihívásoknak való megfelelés az állami támogatásokra vonatkozó szabályok alapos módosítását teszi szükségessé, mind anyagi, mind eljárásjogi szempontból. Az állami támogatások átcsoportosításából és elosztásából eredő hatások bármely hatékony értékelésének figyelembe kell vennie azok tényleges hozzájárulását a közösen megállapított, politikai szempontból kívánatos célkitűzésekhez. A cél egy átfogó és következetes reformcsomag benyújtása, amely a következő elemeken alapszik:

- kevesebb és célzottabb állami támogatás;

- finomított gazdasági szempontú megközelítés;

- hatékonyabb eljárások, jobb végrehajtás, nagyobb kiszámíthatóság és fokozott átláthatóság

- felelősség-megosztás a Bizottság és a tagállamok között: a tagállamok hatékony támogatása és a tervezett támogatások bejelentésére vonatkozó, valamint a szabályok érvényre juttatása iránti teljes elkötelezettségük híján a Bizottság nem tudja tökéletesíteni az állami támogatások szabályozását és gyakorlatát.

19. A Bizottság gazdasági és jogi elemzések segítségével tesz eleget a Szerződésből fakadó kötelezettségeinek, azok révén határozza meg egyes esetekben, hogy adott intézkedés állami támogatásnak minősül-e, és különösen, hogy adott állami támogatás a Szerződéssel összeegyeztethetőnek tekinthető-e (pl. a piaci befektető elvének alkalmazása, vagy bizonyos intézkedések indoklásának ellenőrzése az adórendszer természete vagy szisztematikája alapján). Annak értékeléséhez, hogy egy támogatási intézkedés a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető-e, a Bizottság szembe állítja a támogatási intézkedés pozitív hatását (közös érdekű célkitűzés megvalósulása) annak lehetséges negatív mellékhatásaival (a kereskedelem és a verseny torzulása). A tagállamok feladata, hogy bármely tervezett támogatási intézkedés végrehajtása előtt bizonyítsák annak jogos és indokolt voltát.

20. A Bizottság folytatja a támogatások összeegyeztethetőségének – különösen egyes ágazatok elemzése révén történő – vizsgálatához szükséges kritériumok kidolgozását. Általánosságban véve a támogatás pozitív hatása attól függ, hogy i) mennyire pontosan állapították meg az elfogadott közös érdekű célkitűzés tárgyát (szociális, regionális, gazdasági, vagy kulturális), ii) az állami támogatás – más szakpolitikai eszközökkel szemben – megfelelő eszköz-e a probléma kezelésére, valamint hogy iii) a támogatás létrehozza-e a szükséges ösztönzőket és arányos-e. Másrészről, a támogatás által okozott torzulás szintje általánosságban véve függ: i) a kedvezményezett kiválasztásához alkalmazott eljárástól és a támogatáshoz kapcsolódó feltételektől, ii) a piac és a kedvezményezett jellemzőitől, valamint iii) a támogatás összegétől és fajtájától. Például a szerkezetátalakítási, vagy a nagyvállalatoknak nyújtott beruházási támogatások esetében gondosan ellenőrizni kell, hogy valóban közös érdekű célkitűzést szolgálnak-e, hiszen ezen intézkedések versenyre és kereskedelemre gyakorolt hatása általában jelentős.

21. A növekedést és munkahelyteremtést szolgáló, újraindított Lisszaboni stratégiához való lehető legjobb hozzájárulás érdekében a Bizottság szükség esetén erősíti az állami támogatások ellenőrzése során alkalmazott gazdasági megközelítést . A gazdasági szemléletű megközelítés lehetővé teszi, hogy egyes állami támogatások jobban összpontosítsanak az újraindított lisszaboni stratégia célkitűzéseinek elérésé re, és célzottabbak legyenek.

22. A finomított gazdasági szemléletű megközelítés nagyobb arányú alkalmazása lehetővé teszi a verseny és a kereskedelem állami támogatási intézkedésekhez kapcsolódó torzulása megfelelő és átláthatóbb értékelésének biztosítását is. Segíthet kivizsgálni továbbá, hogy a piac önmagában miért nem képes teljesíteni a kívánt közös érdekű célkitűzéseket, és következésképpen segíthet értékelni az állami támogatási intézkedések által e célkitűzések megvalósításához nyújtott előnyöket.

23. Ebből a szempontból kulcsfontosságú a piaci hiányosságok , mint az externáliák, a tökéletlen információ vagy a koordinációs problémák elemzése , hiszen ezek jelenthetik az okát annak, miért nem érik el a piacok a közös érdekű célkitűzéseket , különösen, ha azok gazdasági természetűek. Ezekben az esetekben a kérdéses piaci hiányosság pontos azonosítása megkönnyíti annak megítélését, hogy egy adott állami támogatás indokolt és elfogadható-e, a legmegfelelőbb megoldást jelenti-e, valamint hogy hogyan kell úgy megvalósítani, hogy a kívánt cél elérése ne torzítsa a versenyt és a kereskedelmet a közös érdekkel ellentétes mértékben.

Állami támogatások a lisszaboni stratégia keretében

A verseny létfontosságú ahhoz, hogy a gazdaság hatékony lehessen, vagyis hogy Európa növekedési potenciálja kiaknázható legyen az uniós polgárok javára. Ebben az összefüggésben a „hatékonyság” kifejezés a jólét optimalizálásának mértékére vonatkozik egy adott piacon vagy a gazdaság egészét véve. A „ piaci hiányosság ” következésképpen olyan helyzet, amelyben a piac működése nem vezet gazdaságilag hatékony eredményre. A piaci hiányosság okai különbözőek, többek között az alábbiak:

- -Externáliák : externáliák keletkeznek abban az esetben, amikor a gazdasági szereplők nem veszik teljes mértékben figyelembe cselekvéseiknek a társadalom más szereplőire gyakorolt hatását. Így előfordulhat, hogy a piaci szereplőknek nem kell cselekvésük teljes társadalmi költségeit megfizetniük, mint például az ipari tevékenység által okozott környezetszennyezés esetében (negatív externáliák). Ugyanakkor előfordulhat az is, hogy egyes piaci szereplők nem tudják élvezni cselekvéseik minden előnyét, például a kutatás és innováció területén (pozitív externáliák).

- -Közjavak : a közjavak olyan javak, amelyek a társadalom javát szolgálják, de amelyeket a piac általában nem biztosít, mivel e javak fogyasztásából nehéz vagy lehetetlen bárkit is kizárni (és így a javakat megfizettetni valakivel). Erre szolgáltat példát a nemzetvédelem, valamint egyes közcélú műsorszolgáltatási tevékenységek.

- -Aszimmetrikus információk : az aszimmetrikus információk tranzakciós költségeket, ügynöki költségeket, erkölcsi kockázatot vagy kontraszelekciót okozhatnak, amelyek viszont gazdasági szempontból nem hatékony piaci eredményekhez vezetnek. Az aszimmetrikus információk jól ismert példájával találkozhatunk a pénzügyi piacon, ahol az induló vállalatok általában nehézségekbe ütköznek a megfelelő pénzügyi források keresése során.

- -Koordinációs problémák : a piac hatékony működését akadályozhatja a piaci szereplők közötti koordinációs probléma is. Ilyen jellegű problémák például a szabványosítás, a közlekedési infrastruktúra, vagy az innováció terén merülhetnek fel.

- -Piaci erőfölény : a piaci erőfölény megléte ugyancsak oka lehet annak, hogy a piac nem vezet hatékony eredményre, például monopolhelyzetben.

- Amennyiben a piacok gazdasági szempontból nem hatékonyan működnek, a tagállamok vagy az Unió a piaci hiányosság megszüntetése érdekében a beavatkozás mellett dönthetnek. A piaci hiányosságok fent említett okai közül néhány megszüntethető szabályozási vagy egyéb intézkedések segítségével. Bizonyos esetekben azonban a tagállamok az állami támogatás eszközét kívánják alkalmazni. Az állami támogatás egyik fontos indoka tehát a piaci hiányosság létezése.

- Mindazonáltal az, hogy az állami támogatás piaci hiányosság megszüntetését célozza, önmagában még nem elégséges. Mielőtt az állami támogatáshoz folyamodnánk – amely az optimális erőforrás-elosztást tekintve általában csupán a „második legjobb” megoldás –, meg kell győződni róla, hogy a piaci hiányosság megszüntethető-e más, kevésbé piactorzító hatású intézkedés segítségével. Az állami támogatásnak a megfelelő politikai eszköznek kell lennie, és úgy kell kialakítani, hogy hatékonyan szüntesse meg a piaci hiányosságot, miközben ösztönző hatást generál és szem előtt tartja az arányosság alapelvét. Ezen felül, az állami támogatás nem torzíthatja a versenyt a közös érdekkel ellentétes mértékben.

- Az újraindított lisszaboni stratégia kapcsán az Európai Tanács felkérte a tagállamokat, hogy fordítsanak figyelmet a piaci hiányosságokra. Ezen felül törekedniük kell a szociális és gazdasági kohézió, valamint a fenntartható fejlődés biztosítására is.

II. ÖSSZPONTOSÍTÁS A KULCSKÉRDÉSEKRE

II.1. Az innováció és K+F előtérbe helyezése a tudás-alapú társadalom megerősítése érdekében

24. Európa jövőbeli gazdasági fejlődése attól a képességétől függ, hogy létre tud-e hozni és fel tud-e nevelni olyan értékteremtő, innovatív és kutatásalapú ágazatokat, amelyek képesek a világ legjobbjaival versenyezni. Az Európai Tanács tavaszi üléséhez címzett közlemény egyértelműen megerősíti a tudás és innováció kiemelt fontosságát.

25. Ennek megfelelően a Bizottság 2005-ben közlemény t fogad el az állami támogatásokról és az innovációról , amely a meglévő szabályok módosításának szükségességét és lehetőségét elemzi annak érdekében, hogy megfelelő keretfeltételeket teremtsen az EU-ban az innováció elősegítéséhez. A közlemény a „Versenyképesség és innováció” keretprogramot egészíti ki. Az innováció olyan folyamathoz kapcsolódik, amely bizonyos fokú kockázat mellett – a közös piacon jelenleg megtalálhatókhoz képest – új vagy tökéletesített termékek, szolgáltatások és üzleti folyamatok létrehozása érdekében ötvözi a tudást és technológiát a piaci lehetőségek kiaknázásával. A piac hiányosságai akadályozhatják ezt a folyamatot (az externáliák, közjavak, illetve az aszimmetrikus információk többnyire az információ alacsony hatékonyságú terjedéséhez, elégtelen finanszírozáshoz, valamint a munkaerőpiaci kereslet és kínálat egyensúlytalanságához vezetnek). Az állami támogatások meglétét indokolhatja, ha azok nélkül nem megfelelő az innovációra való ösztönzés, valamint ha azok nem vezetnek a magánkezdeményezések kiszorításához vagy tisztességtelen versenyhez.

26. Amint az a Bizottság innovációról szóló ismertetőjéből világosan látszik, már számos lehetőség létezik az innovációs tevékenységeket akadályozó piaci hiányosságok kiküszöbölését célzó támogatások nyújtására; a szabályokon azonban van még mit javítani. További lehetőségek elemzésére kerül sor annak érdekében, hogy a közös érdeket szolgáló innovációt támogató intézkedésekre is kitérjenek. Kiemelt figyelmet szentelnek például a kis-és középvállalkozások különleges helyzetének, a közvetítő szervezetek (pl. klaszterek, technológiai központok) szerepének, valamint az innováció terén dolgozó, magas szintű szakismerettel rendelkező kutatóknak. A közleményben javasolt konkrét módosításokat ezt követően a vonatkozó szabályok felülvizsgálatakor teszik meg.

27. Ezen felül a Bizottság – a lisszaboni és barcelonai célkitűzéseknek megfelelően – módosítja a kutatás és fejlesztés közösségi keretszabályát . Ez a felülvizsgálat a Közösség K+F politikájának jobb figyelembe vételére is törekszik, mint például a határokon átnyúló kutatási együttműködésnek, a közszféra és a magánszféra közötti kutatási partnerségeknek, a kutatási eredmények terjesztésének és fontos közös európai érdekű kutatási projekteknek az ösztönzésére. A K+F célú állami támogatás lehetővé teszi a tagállamok számára a piaci hiányosságok megszüntetését, valamint hogy a megfelelő ösztönzők közvetítésével nagyobb befektetéseket érjenek el a K+F terén. A Bizottság a keretszabály átdolgozását egy, az interaktív ipari innovációs folyamatot jobban tükröző megközelítésre alapozza, amely a folyamatos piaci visszajelzést is figyelembe tudja venni.

28. A keretszabálynak figyelembe kell vennie a köz-és a magánszféra közötti partneri viszony K+F terén növekvő jelentőségét is. Különösen fontos, hogy megfelelő rendelkezéseket biztosítson az együttműködésen alapuló kutatási projektek számára, beleértve az ilyen projektek során megszerzett szellemi tulajdonjogok tulajdonlását, azok elérhetőségét, valamint hasznosítását. A keretszabály átdolgozása során meg kell vizsgálni továbbá az információterjesztéshez nyújtott támogatás engedélyezésének szükségességét. A Bizottság azt is megvizsgálja, hogy egyes olyan innovatív tevékenységek javát szolgáló támogatás fajtákra, amelyekre nem vonatkoznak a meglévő iránymutatások vagy szabályzatok, ki kell-e terjeszteni a keretszabály alkalmazási körét, létrehozva ezáltal a K+F és az innováció keretszabályát. Ezen felül, amennyiben a Bizottság a tapasztalatok alapján világos és általános megfelelőségi kritériumokat tud megállapítani, egyes támogatási intézkedéseket mentesít a bejelentési kötelezettség alól.

II.2. Jobb üzleti környezet teremtése és a vállalkozói tevékenység ösztönzése

29. Sürgős intézkedésre van szükség az üzleti környezet javítása céljából, ami különösen a teljes adminisztrációs teher csökkentésén, a jogszabályok egyszerűsítésén és minőségük javításán, az új vállalkozások gyors elindításának elősegítésén, illetve az üzleti tevékenységet jobban támogató környezet megteremtésén keresztül valósítható meg.

30. Az új vállalkozások gyors elindításának megkönnyítése érdekében a Bizottság felülvizsgálja a kockázati tőkebefektetésekről szóló közleményt . A felülvizsgálat célja a vállalkozáskultúrához való hozzájárulás, illetve a beruházások további ösztönzése kockázati tőkebefektetések formájában, különösen az induló és fiatal, innovatív KKV-k esetében, ahol ez megfelelő megoldást nyújthat az azonosított piaci hiányosságok kiküszöbölésére. A Bizottság a kockázati tőkebefektetésekre vonatkozó intézkedések sokféleségének figyelembe vétele érdekében kiemelt figyelmet fordít a szabályok rugalmasságának további növelésére, különösen az olyan „biztonságos kikötő” befektetések (safe-harbour investment) részfolyósításainak engedélyezett maximális szintje tekintetében, amelyek esetében vélelmezhető az úgynevezett „sajáttőke-hiány” (equity gap) megléte.

II.3. Befektetés a humán tőkébe

31. A magas foglalkoztatottsági szint, a fenntartható fejlődés, valamint a gazdasági és szociális kohézió elérése a Közösség kulcsfontosságú célkitűzései. Az európai foglalkoztatási stratégia, amely az átdolgozott lisszaboni stratégia sarokkövét képezi, magas foglalkoztatási szint elérését segíti elő, gyakorlott, képzett és alkalmazkodó munkaerő révén. Ehhez jelentős befektetésre van szükség a humán tőke területén. E téren az állami támogatás akkor tekinthető jogosnak, ha megfelelő ösztönzőre van szükség ahhoz, hogy a munkaadók több munkást foglalkoztassanak – különösen olyanokat, akiknek gondot okoz a munkaerőpiacra való belépés és az ottmaradás –, valamint hogy megfelelő képzésben részesítsék alkalmazottaikat. Ezen felül, az Unió azon képességének javításához, hogy az egyre gyorsuló gazdasági változásra reagálni tudjon, azt ő maga előidézze, illetve felszívja, kulcsfontosságú a munkavállalók és általánosságban véve a vállalatok alkalmazkodóképességének növelése, képesítésük aktualizálása, valamint az oktatás és képzés minőségének javítása.

32. A képzésre és foglalkoztatásra vonatkozó csoportmentességek egyaránt lejárnak 2006 végén. A Bizottságnak – a fent bemutatott elvek figyelembevételével – szándékában áll e csoportmentességek egyszerűsítése és integrálásuk az általános csoportmentességre vonatkozó szabályozásba.

II.4. Magas színvonalú általános gazdasági érdekű szolgáltatások

33. A hatékony és jó minőségű általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtása az európai jóléti állam kulcsfontosságú összetevője és nélkülözhetetlen a társadalmi és területi kohézió biztosításához (beleértve az oktatás, képzés és kultúra területét is), valamint az uniós polgárság tényleges gyakorlásához. A magas színvonalú általános gazdasági érdekű szolgáltatások az európai gazdaság versenyképességéhez is hozzájárulnak. A tagállamok meglehetősen szabadon dönthetnek arról, finanszírozzák-e az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtását, és ha igen, milyen módon teszik azt. A verseny torzulásának elkerülése érdekében azonban az ellentételezésnek úgy kell megvalósíthatóvá tennie a közfeladatok ellátását, hogy közben ne vezessen túlkompenzáláshoz és a verseny indokolatlan torzulásához.

34. Az általános érdekű szolgáltatásokról szóló fehérkönyv bejelentette, hogy a Bizottság jogalkotási javaslatokat dolgoz ki annak érdekében, hogy további iránymutatást nyújtson erről az elvről. A jogbiztonság növelése érdekében a Bizottság a Szerződés 86. cikkének 3. bekezdése alapján határozatot hoz és iránymutatásokat fogad el, amelyek rögzítik, hogy a közszolgáltatások – állami támogatást jelentő – ellentételezése milyen feltételek mellett minősül a Szerződéssel összeegyeztethetőnek. A bizottsági határozat mentesíti a kis összegű ellentételezéseket a bejelentési kötelezettség alól. Különleges feltételek vonatkoznak a kórházakra és a szociális lakásépítő társaságokra is. Végül, a Bizottság módosítja az átláthatósági irányelvet, hogy az figyelembe vegye az Európai Bíróságok joggyakorlatának alakulását.

II.5. A prioritások jobb kijelölése a csoportmentességre vonatkozó rendeletek egyszerűsítése és konszolidációja révén

35. A Bizottság – a jobb kormányzás biztosítása, valamint a Szerződéssel egyértelműen összeegyeztethető támogatások nyújtásának elősegítése érdekében – általános csoportmentességi rendeletet ad ki, amely egyes támogatási fajtákat mentesít a Bizottság felé való bejelentési kötelezettség alól. A rendelet alapelve szerint az állami támogatási politikának a versenyt leginkább torzító támogatási fajtákra kell összpontosítania, és egyértelmű „pozitív” és „negatív” értékelési feltételeket kell kitűznie.

36. A Tanács a felhatalmazó rendelet által felhatalmazta a Bizottságot egyes olyan területek mentesítésére, ahol a Bizottság általános – a különböző tagállamokban azonos értelmezéshez vezető – összeegyeztethetőségi kritériumokat tud meghatározni. A Bizottság bizonyos feltételek mellett rendelkezik a KKV-kkal, K+F-fel, környezetvédelemmel, foglalkoztatással, képzéssel és regionális fejlesztésekkel kapcsolatos támogatások mentesítésének hatáskörével. A Bizottság az általános csoportmentesség révén a meglévő csoportmentességek (képzés, KKV és foglalkoztatás) egyszerűsítésére és konszolidálására törekszik. Ezzel egyidejűleg további területek, nevezetesen a KKV-knak és a K+F-nek nyújtott támogatások szélesítik a mentességgel rendelkezők körét . Míg az egyértelműen definiálható támogatási kategóriák a csoportmentességi rendelet hatáskörébe tartoznak, addig más, előre világosan nem definiálható támogatási formák esetében az iránymutatások rugalmasabb eszközt jelentenek.

37. A Bizottság mérlegeli bizonyos támogatási kategóriák, mint pl. a regionális és környezetvédelmi célú állami támogatások, valamint a KKV-k részére nyújtott megmentési célú támogatások csoportmentességbe történő felvételét, és ezzel egyidőben foglalkozik a különböző típusú támogatások halmozásából eredő problémákkal. A Bizottság – gazdasági elemzés és az eddigi tapasztalatok alapján – megvizsgálja a jelenleginél nagyobb összegű támogatások mentesítésének lehetőségét. Ennek feltétele azonban, hogy a tagállamok nagyobb felelősséget vállaljanak a csoportmentesség által meghatározott szabályok és kritériumok betartásá ban.

38. Ezen felül, a gazdasági fejlődés figyelembevétele érdekében megemelésre kerül a tagállamok által minden külön követelmény nélkül nyújtható "de minimis" támogatások felső küszöbe.

II.6. Célzott regionális támogatási politika

39. Amint azt a Bizottság az Európai Tanács tavaszi üléséhez szóló közleményében is világosan kifejezésre juttatta, teljes mértékben elkötelezett a fenntartható fejlődés, valamint Európa szociális modelljének korszerűsítése és fejlesztése iránt. Elkötelezettsége az állami támogatásra vonatkozó közösségi politikára is kiterjed.

40. Ebben az összefüggésben a kohézió különösen fontos eleme a lisszaboni stratégiának: az Európa régiói közötti egyenlőtlenségek csökkentése stabilitást teremt és hatalmas növekedési potenciált szabadít fel. A korábbi bővítések bebizonyították, hogy megvalósítható olyan fejlesztési politika, amelynek a szegényebb és gazdagabb országok egyaránt nyertesei. Az állami támogatási politika a régiók közötti, támogatásokért folyó káros versenyfutás megakadályozása, valamint a növekedés és munkahelyteremtés megfelelő ösztönzőinek – a legkevésbé fejlett régiókban és máshol történő – létrehozása révén hozzájárulhat e pozitív eredményhez.

41. A legutóbbi iránymutatások 1998-as elfogadás óta eltelt hét év fejleményeinek, különösen a bővítés figyelembevétele érdekében szükség van a Bizottság regionális támogatási politikájának aktualizálására. A Bizottság felülvizsgálta a regionális támogatásokról szóló közösségi iránymutatások at, és szándékában áll a nagyberuházási projektek regionális támogatásának több ágazatot érintő keretrendszeré t is integrálni ezen iránymutatásokba. Az irányelvek átdolgozása során figyelembe veszik a harmadik kohéziós jelentést, amely szerint a jövőben a kohéziós politikának az alábbi három fő célkitűzés köré kell szerveződnie: a) konvergencia; b) regionális versenyképesség és foglalkoztatás; valamint c) európai területi együttműködés. A Bizottság strukturális alapok szabályozására vonatkozó javaslatai is e célkitűzéseken alapszanak.

42. Mivel a nagyvállalkozásoknak nyújtott befektetési támogatásokat mértékletesen kell alkalmazni annak érdekében, hogy a regionális egyenlőtlenségek csökkentésén keresztül hatékonyan járuljanak hozzá az általános, hosszú távú versenyképesség előmozdításához, a támogatások e fajtáját elsősorban a legkevésbé fejlett régiókra kell összpontosítani.

43. A regionális támogatásokat a horizontális célok eléréséhez nyújtható támogatások e közleményben szereplő további lehetőségeinek összefüggésében kell vizsgálni, különösen a lisszaboni stratégia megvalósításához közvetlenebbül kapcsolódó támogatási intézkedések esetében. Meg kell vizsgálni, hogy a jelenlegi, az ágazaton felüli szabályozásban foglalt regionális hozzájárulásokat továbbra is fenn kell-e tartani, és ha igen, milyen mértékben.

44. A Bizottság azt is megvizsgálja, milyen szintű támogatások tekinthetők indokoltnak a legkevésbé fejlett régiókon kívül, mekkora legyen a támogatások közötti különbség, és mely vállalkozástípusok mely támogatási fajtákból részesülhetnek. Mindez megfelelő rugalmasságot biztosít a tagállamok számára a nemzeti szintű, regionális versenyképességet, foglalkoztatást és az európai területi együttműködést elősegítő politikák kidolgozásában, miközben megfelelnek a „kevesebb és célzottabb támogatás” általános célkitűzésének.

II.7. A környezetvédelmi szempontból fenntartható jövő elősegítése

45. A környezetvédelem önmagában véve is lényeges kérdés, emellett azonban versenyelőny forrása is lehet Európa számára, mivel a forráshatékonyságon és a beruházásokon keresztül innovációs lehetőséget teremt, új piacokat tesz hozzáférhetővé és növeli a versenyképességet.

46. A környezetvédelem állami támogatásáról szóló bizottsági iránymutatások 2007-ig vannak érvényben. 2005-ben a Bizottság megkezdi annak átgondolását, hogyan és milyen eszközök segítségével lehet jobban megfelelni a fenntartható fejlődés által teremtett, a lisszaboni és a fenntartható fejlődési stratégiákban meghatározott kihívásoknak és lehetőségeknek, különös tekintettel a környezetvédelmi költségek teljes internalizálásának biztosítására. A környezettechnológiai cselekvési tervvel (ETAP) összhangban a Bizottság ösztönözni kívánja az öko-innovációt, illetve az öko-hatékonyságon keresztül a termelékenység javítását. Az általános csoportmentesség alapján egyes intézkedések szintén mentesülhetnek a támogatás bejelentési kötelezettsége alól.

II.8. Korszerű közlekedési, energiaipari, valamint információs és kommunikációs technológiai infrastruktúra kiépítése

47. A lisszaboni cselekvési terv hangsúlyozza, hogy a korszerű közlekedési, energiaipari, valamint információs és kommunikációs technológiai infrastruktúra megléte az EU teljes területén előfeltétele annak, hogy élvezhessük a megújult erejű lisszaboni stratégiából származó előnyöket. Ezért felhívja a tagállamokat a közlekedési-és energiahálózatok beruházásaival kapcsolatos kötelezettségvállalásaik teljesítésére. A tagállamok egyre nagyobb mértékben támaszkodnak a közszféra és magánszféra közötti partnerségre az infrastruktúra fejlesztése során. Ezért fontos, hogy az állami támogatás szabályai világosak legyenek a közszféra és a magánszféra közötti partnerségeknek nyújtott állami források értékelése során. A korábban állami ellenőrzés alatt álló piacok nemrégiben végrehajtott liberalizációja következtében számos piacon általános jelenséggé vált az államháztartási szervek fokozott jelenléte. Ez jogi kérdéseket vethet fel az állami támogatásokra vonatkozó szabályok alkalmazhatóságával kapcsolatban. A Bizottság megvizsgálja az e témájú iránymutatás közzétételének szükségességét.

III. AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁSI GYAKORLAT ÉS ELJÁRÁSOK KORSZERűSÍTÉSE

III.1. Jobb kormányzás-megosztott felelősség a tagállamokkal

48. Az állami támogatási politika jelenlegi gyakorlatában és eljárásában vannak bizonyos hiányosságok , amelyek különösen az ügyek feldolgozásának hosszú időtartamában érhetők tetten. E késedelem oka bizonyos mértékig a 659/1999 tanácsi eljárási rendelet számos kötelező hatályú követelményében keresendő (pl.: nyelvi kiterjesztési és közzétételi követelmények), és megfelelő intézkedések híján ez az időkeret a bővítés következtében valószínűleg még nőni is fog. Szem előtt tartva azt is, hogy az eljárás időtartama és az eredményes ellenőrzés-a harmadik felek jogainak védelme melletti-biztosítása kihathat egymásra, a hosszabb időkeret egyértelműen elfogadhatatlan.

49. Ahol a jelenlegi eljárási szabályok alkalmazási körén belül lehetséges, a Bizottság rövidtávon javítja igazgatását és belső gyakorlatát, valamint növeli a hatékonyságot, a végrehajtást és a nyomonkövetést. Mivel a siker a tagállamok által alkalmazott gyakorlaton is múlik, nekik is törekedniük kell hatékonyságuk, átláthatóságuk és az állami támogatási politika végrehajtásának javítására.

50. A Bizottság – miután konzultált a tagállamokkal, valamint a nyilvánossággal arról, hogyan lehetne az eljárásokon az állami támogatások ellenőrzésének jobb kezelése érdekében javítani – mérlegeli a legjobb gyakorlatokról szóló iránymutatások kiadásának lehetőségét. Megpróbál előreláthatóbb időkereteket, az eljárásban világos közbenső lépéseket meghonosítani, illetve az Interneten nyújtott több információ által nagyobb átláthatóságot biztosítani. A Bizottság ösztönzi a bejelentések jobb minőségét, valamint az információnyújtási rendelkezések-amelyben a tagállamokat adott időtartamon belül teljes információ nyújtására kéri fel-szisztematikusabb használatán keresztül visszaszorítja a hiányos bejelentéseket, így csökkenve a késedelmeket.

51. Míg az állami támogatás részletes szabályainak elfogadását lehetővé tevő hatáskörrel a Bizottság rendelkezik, a szabályok és eljárások sikeres végrehajtása nagymértékben a tagállamoktól függ. A bővítés kapcsán az új tagállamokban az állami támogatási intézkedések átvizsgálását működésüket tekintve független ellenőrző hatóságok végezték. Ennek során a Bizottság értékes tapasztalatokra tett szert, amelyeket a Bizottság és a tagállamok közötti további együttműködés mérlegelésekor figyelembe kell venni. Ezzel összefüggésben a Bizottság megvizsgálja, hogy a tagállamok független hatóságai milyen szerepet tölthetnek be a Bizottság állami támogatások végrehajtásához kapcsolódó feladatának elősegítésében (az illegálisan nyújtott támogatások felderítése és ideiglenes visszatérítése, a visszatérítési határozatok végrehajtása).

III.2. Kevesebb bürokrácia és célzottabb végrehajtás, illetve nyomon követés

52. Az általános csoportmentességgel és a megnövelt de minimis küszöbértékkel együtt a legjobb gyakorlatokról szóló iránymutatásoktól azt várják, hogy csökkentsék mind a Bizottság határozat-hozatalának időtartamát, mind a tagállamok adminisztratív terheit. A tagállamoknak azonban tevékenyebben kell részt venniük annak biztosításában, hogy a mentességek feltételeit teljes mértékben tiszteletben tartsák, valamint hogy kétség vagy panasz esetére az összeegyeztethetőség ellenőrzését lehetővé tevő szükséges információkat a vonatkozó szabályoknak megfelelően megőrizzék a Bizottság számára.

53. Az állami támogatások ellenőrzésének hatékonysága és hitelessége feltételezi a Bizottság határozatainak megfelelő végrehajtását , különösen a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszatérítése tekintetében. A közelmúlt tapasztalatai azt mutatják, hogy a visszatérítési határozatok tagállamok általi végrehajtása nem kielégítő, továbbá a feltételes vagy megengedő határozatokat a tagállamok esetenként nem pontosan hajtják végre. A Bizottság ezért:

- a visszatérítési határozatok közvetlenebb és hatékonyabb végrehajtására törekszik, amely biztosítja, hogy valamennyi kedvezményezett egyenlő elbánásban részesüljön. Ennek érdekében a Bizottság szigorúbban ellenőrzi a visszatérítési határozatok tagállamok általi végrehajtását. A visszatérítés a nemzeti eljárásokkal összhangban történik. Amennyiben azonban a visszatérítés nem azonnal és hatékony módon történik, a Bizottság a Szerződés 88. cikke (2) bekezdése, valamint 226. és 228. cikkei alapján határozottabban alkalmazza a szerződésszegés miatti eljárást

- az állami támogatások ellenőrzése általános elveinek nagyobb átláthatóságát kéri, és megvizsgálja annak lehetőségét, hogy az információáramlás és a legjobb gyakorlatok cseréjének elősegítése érdekében létrehozzanak egy állami támogatási hatóságokból vagy kapcsolattartó pontokból álló hálózatot

- minden szinten ösztönzi az állami támogatás ellenőrzésének megértését és tudatosítását, valamint az arról szóló tájékoztatást, annak érdekében, hogy a támogatást nyújtó hatóságokat segítse a szerződés szabályaival összeegyeztethető intézkedések kidolgozásában.

54. A Bizottság fokozza annak nyomon követését , hogy a tagállamok betartják-e az állami támogatásokra vonatkozó határozatokban rögzített feltételeket, beleértve a csoportmentességi rendeletek rendelkezéseinek tiszteletben tartását. Ösztönzi továbbá a tagállamokat a teljesítményértékelések alkalmazására annak ellenőrzésére, hogy az állami támogatás megvalósítja-e a kitűzött célt, illetve, hogy bármely adott célkitűzés esetében az-e az állami beavatkozás legmegfelelőbb fajtája. Ezt a nemzeti számvevőszékekkel együttműködve lehetne megtenni.

55. A Bizottság tájékoztatási tevékenységet is folytat, hogy az érdekelt feleket az állami támogatás szabályainak teljes mértékű tiszteletben tartásának biztosítására ösztönözze. Az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése közvetlen hatályú és felhatalmazza a nemzeti bíróságokat a törvénytelen módon, a Bizottság jóváhagyása előtt nyújtott támogatások felfüggesztésére és ideiglenes visszatéríttetésére. A nemzeti bíróságok előtt folytatott magánjogi jogviták ezáltal fokozott fegyelmet biztosíthatnának az állami támogatások terén. A vállalati könyvvizsgálók, nemzeti piacszabályozó hatóságok és számvevőszékek figyelmét is fokozottan fel kell hívni erre a lehetőségre. Ennek érdekében a Bizottság tanulmányt készíttet, amely az állami támogatásra vonatkozó jogszabályok nemzeti szintű végrehajtásának két fő szempontjára összpontosít: nevezetesen a nemzeti bíróságok hozzájárulására az érintett felek jogainak védelméhez, különös tekintettel az illegális támogatásban részesülők versenytársaira; valamint az elutasító – különösen a kötelező visszatérítést maguk után vonó – határozatok nemzeti szintű végrehajtására.

56. A nemzeti bíróságok szerepvállalása növelhető lenne a csoportmentesség vagy a de minimis értékküszöb alá tartozónak tekintett, és ezért a Bizottságnak be nem jelentett intézkedések ellenőrzése terén, hogy azok valóban teljesítik-e a szükséges kritériumokat. Amennyiben szükséges, a Bizottság megfontolás tárgyává teszi a nemzeti bíróságok és a Bizottság állami támogatások terén való együttműködéséről szóló közlemény felülvizsgálatát, és mérlegeli egyéb nemzeti szervek együttműködésbe történő bevonását.

III.3. Az eljárásjogi szabályok hozzáigazítása a kibővült Európai Unióhoz

57. A Bizottság az igazgatási költségek csökkentése és az eljárásjogi szabályok tökéletesítése érdekében megvizsgál minden lehetséges intézkedést, különös tekintettel azon ügyek intézése időtartamának csökkentésére, amelyekben a Bizottság indított eljárást; valamint annak világos ösztönzésére, hogy a tagállamok eleget tegyenek a támogatások bejelentésére vonatkozó kötelezettségüknek, és növeljék az állami támogatások ellenőrzésének és a szabályok érvényre juttatásának hatékonyságát. Ezzel kapcsolatban a Bizottság 2007-ben egy tárgyalási okiratot kíván előterjeszteni, amelyet a tagállamokkal megtárgyal, és amely a 659/1999 tanácsi rendeletet (eljárási rendelet) módosító javaslat hoz vezethet.

58. Megvizsgálandók például a következő lehetőségek:

- az időmegtakarítás és az átláthatóság növelése érdekében a Bizottság növelheti az Internet használatát; a Bizottság elkötelezheti magát a vizsgálat rövidebb időkereten belül való elvégzésére is, feltéve, hogy a tagállamok biztosítják a jó együttműködést; az intézkedés összeegyeztethetőségével kapcsolatos bármilyen kétség esetén megnyitják az eljárásokat; illetve, amennyiben egy bizonyos határidő előtt nem nyújtották be az összes vonatkozó információt, elutasító határozatot lehet elfogadni. A Bizottság felülvizsgálhatja továbbá az igazgatási eljárásokat és a nyelvi kérdéseket, mint például a fordítási követelményeket.

- A támogatási intézkedések megfelelő bejelentésének biztosítása érdekében kibővíthetik a visszatérítési rendelkezés alkalmazási körét a be nem jelentett támogatásokra vonatkozó, rendszerezett átmeneti visszatérítés alkalmazásával, illetve az intézkedéseket be nem jelentő tagállamok esetében valamiféle szankciórendszert vezethetnek be. Rendszeresen felülvizsgálhatják például a tagállamok bejelentési teljesítmény-nyilvántartását. Amennyiben úgy tűnik, hogy egy tagállam nem teljesíti megfelelően az állami támogatások bejelentésére vonatkozó kötelezettségét, a Bizottság a Szerződés 226. és 228. cikke alapján bepanaszolhatja a jogsértést jogkövetkezmények megállapítása érdekében.

- A megfelelő intézkedések megtárgyalását és megtervezését pontosabb formába önthetik a nagyobb hatékonyság elérése érdekében. A Bizottság fokozhatná a piaci szereplőkkel való konzultációt, valamint új, kiegészítő vizsgálati jogkört biztosító eszközök segítségével a vonatkozó ágazati információk begyűjtését. Az állami támogatásokkal foglalkozó tanácsadó bizottság részére írásbeli eljárást is előírhat.

59. A Bizottság ezen felül értékeli, hogy milyen mértékben szükséges a Bizottságot további intézkedésfajták-pl. a kultúra és kulturális örökség megőrzését szolgáló támogatások-csoportmentesítésére felhatalmazó 994/98 tanácsi rendelet alkalmazási körét kibővíteni. Ezzel kapcsolatban a Bizottság tisztázni kívánja a csoportmentességek és iránymutatások szerepét és alkalmazását, és mérlegeli annak lehetőségét, hogy a csoportmentességeket bizonyos esetekben – a jelenlegi pozitív hatás mellett – negatív hatással is felruházza. Ez azt jelentené, hogy a bejelentési kötelezettség alóli mentesség néhány feltétele egyben a támogatás összeegyeztethetőségének feltétele is lenne, ami lehetővé tenné a nemzeti bíróságok számára, hogy a csoportmentességet ne csak az adott támogatás összeegyeztethetőségének, hanem azok összeegyeztethetetlen voltának megállapítására is közvetlenül használhassák.

III.4. A fennmaradó dokumentumok átfogó felülvizsgálata

60. A Bizottság mérlegelte valamennyi, az állami támogatások nyújtásával kapcsolatos bizottsági dokumentum felülvizsgálatának szükségességét. A reform utolsó szakaszában a Bizottság célja – amennyiben szükséges – a fennmaradó dokumentumok felülvizsgálata, hogy valamennyi állami támogatással kapcsolatos eszközre következetesen és átfogó módon ugyanazon elvek kerüljenek alkalmazásra.

61. Ezen a vonalon a Bizottság felülvizsgálja a rövid lejáratú exporthitel-biztosításról szóló közleményt, valamint a referencia-kamatláb és visszatérítési ráta kiszámítási módszerét. Mielőtt a 2004-ben közzétett megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásokról szóló új iránymutatások 2009-ben hatályukat vesztik, a Bizottság átgondolja, hogy szükség van-e az iránymutatások néhány meglévő rendelkezésének megváltoztatására. Ennek során különösen a regionális támogatási politika módosításait, a különböző nemzeti fizetésképtelenségi eljárásokkal való kapcsolatot, valamint a szerkezetátalakítás alatt álló társaságok munkaerejére vonatkozó szociális védelmi szabályokat veszi figyelembe.

62. A média, az audiovizuális szolgáltatások, az alkotó iparágak és a kulturális ágazat egészében véve magas innovációs, versenyképességi, növekedési és munkahely-teremtési potenciállal rendelkezik. Ugyancsak kulcsfontosságú szerepet tölt be az EU gazdag kulturális és nyelvi sokszínűségének megőrzésében és előmozdításában. Ezekben az ágazatokban az állami támogatási kérdések vizsgálatakor a Bizottság teljes mértékben figyelembe veszi a Szerződés rendelkezéseit (különösen a 151. cikk (4) bekezdését és 87. cikk (3) bekezdés (d) pontját), valamint az Amszterdami Szerződéshez csatolt, a tagállamokban történő közcélú műsorszolgáltatás rendszeréről szóló jegyzőkönyvet, és átgondolja az ezekhez a tevékenységekhez kapcsolódó konkrét közérdekeket. Ebben a tekintetben felülvizsgálja az állami támogatás szabályainak a közcélú műsorszolgáltatásra történő alkalmazásáról szóló közlemény ét, mivel az új digitális technológiák és az internetalapú szolgáltatások fejlődésével új kérdések merültek fel a közcélú műsorszolgáltatási tevékenységek körével kapcsolatban. Ugyancsak mérlegeli a filmművészeti és más audiovizuális alkotásokkal kapcsolatos bizonyos jogi szempontokról szóló közlemény (filmművészeti közlemény) felülvizsgálatának lehetőségét. Ezen felül, az e téren szerzett tapasztalatok alapján a Bizottság kérheti a Tanácstól a felhatalmazó rendelet alkalmazási körének kiterjesztését, hogy a filmművészet is részesülhessen csoportmentességben .

63. A Bizottság általánosabb szinten átgondolja továbbá a vállalkozásoknak nyújtott állami támogatások formáit. Egyes támogatási intézkedések átláthatóbbak, mint mások; megint mások közvetlenebbül irányulnak konkrét célkitűzésekre. Ez kérdéseket vet fel a különböző támogatási formák hatékonyságával és torzító hatásával kapcsolatban. Ezért a Bizottság a támogatások különböző formáinak támogatási összetevőjéről szóló tárgyalási okirat ot ad ki, a tagállamok és vállalkozások ezzel kapcsolatos nézeteinek összegyűjtése érdekében. A konzultáció jelezheti, hogy a Bizottságnak szisztematikusan szigorúbban kell-e értékelnie egyes támogatási formákat, mint másokat.

64. Ezen általános felülvizsgálat kiegészítéseként a Bizottság átdolgozza a garancia formájában nyújtott állami támogatásokról szóló közlemény ét, hogy belefoglalja az eddigi tapasztalatokat, valamint hogy értékelje, kell-e a jelenlegi szabályokon és feltételeken módosítani. Ugyanebben az összefüggésben a Bizottság megvizsgálja az 1998-ban közzétett, az állami támogatás szabályainak a közvetlen üzleti adóztatásra vonatkozó intézkedésekre történő alkalmazásáról szóló közleménye felülvizsgálatának lehetőségét, különösen annak a közvetett adózásra vonatkozó kiterjesztése tekintetében.

65. Végül a Bizottság eldönti, hogy továbbra is szükség van-e a hajógyártáshoz nyújtott állami támogatás keretszabályá ra, vagy egyszerűen horizontális szabályokkal kell szabályozni az ágazatot.

66. A 2005 júniusában várható, vidékfejlesztésről szóló új tanácsi rendeletről való megállapodást követően a Bizottság elvégzi a mezőgazdasági szektorra vonatkozó meglévő egyedi állami támogatási intézkedések felülvizsgálatát. A javaslattervezeteket időben benyújtják ahhoz, hogy 2006-ban hivatalosan elfogadják, illetve 2007. január 1-jétől kezdődően alkalmazzák azokat.

III.5. A jövő új gyakorlatának kialakítása és értékelése

67. Miután az állami támogatás átfogó felülvizsgálatát véglegesítette, a Bizottság elvégez egy értékelési vizsgálatot annak biztosítására, hogy az állami támogatási politika új szabályai és gyakorlata megfelelően működjenek és az európai polgárok javát szolgálják. Amennyiben szükséges, új intézkedéseket javasol.

68. Az 1. ábra a 2005-2009-es ütemtervről ad áttekintést, három szakaszra történő, tájékoztató jellegű felosztással.

1. ábra: 2005-2009-es (tájékoztató) ütemterv

Módosítások | 2005/2006 | 2007/2008 | 2009 |

Tartalom | Ütemterv az állami támogatás 2005-2009 közötti reformjához Regionális támogatásokra vonatkozó iránymutatások Általános csoportmentesség (KKV, foglalkoztatás, képzés, K+F, de minimis, vidékfejlesztés, környezetvédelem) Kamatlábakról szóló közlemény K+F és innovációs iránymutatások Rövid lejáratú hitel-biztosításról szóló közlemény Kockázati tőkebefektetésről szóló közlemény Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló határozat és iránymutatások, valamint átláthatósági irányelv Környezetvédelmi iránymutatások A hajógyártásnak nyújtott állami támogatás keretszabálya | A megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatások iránymutatásainak értékelése/módosítása. Garancia formájában nyújtott állami támogatásról szóló közlemény Közvetlen üzleti adóztatásról szóló közlemény Közcélú műsorszolgáltatásnak nyújtott állami támogatásról szóló közlemény További lehetséges csoportmentességek | A reform értékelése és a meglévő állami támogatási szabályok felülvizsgálata |

Tárgyalási okiratok | Innovációról szóló közlemény | Tárgyalási okirat a 659/99 tanácsi rendelet esetleges módosításáról. Tárgyalási okirat a támogatások különböző formáiról |

Az eljárás | Legjobb gyakorlatok belső iránymutatásai Állami támogatásról szóló tájékoztatás ösztönzése. Határozatok és visszatérítések ellenőrzésének növelése Lehetséges javaslat a 994/98 tanácsi rendelet módosítására (felhatalmazó rendelet) | Lehetséges javaslat a 659/99 tanácsi rendelet módosítására (eljárási rendelet) A Bizottság és a nemzeti bíróságok között az állami támogatások terén történő együttműködésről szóló közlemény |

69. A 2. ábra az állami támogatás szabályainak szerkezetében várható főbb változásokról ad áttekintést.

2. ábra: A SZERKEZETBEN VÁRHATÓ FŐBB VÁLTOZÁSOK

[pic]* * *[pic][pic][pic]