A török hatóságok ugyanakkor beleegyeztek, hogy 2016 júniusától az év végéig alkalmazandó átmeneti megoldásként az okmánybirtokos arcképét és ujjnyomatait is tartalmazó útleveleket fognak kibocsátani állampolgáraik számára, hogy az okmánybirtokosok igénybe vehessék az előnyöket, amennyiben és amikor életbe lép az esetleges vízummentesség. Az ilyen rövid érvényességi idejű ideiglenes útlevelek – amelyeket csak 2016 végéig fognak kiadni – csak annyiban fognak különbözni a követelmény által előírt útlevelektől, hogy a chipjüket bővített hozzáférés-ellenőrzési (EAC) rendszer fogja védeni. Ez a titkosítási rendszer összhangban áll a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) szabványaival, és 2014 végéig az Európai Unió is ezt tekintette irányadónak.

E fejlemények eredményeként Törökország az első témakörből már csak egy követelményt nem teljesít maradéktalanul, amely szerint a 2252/2004/EK tanácsi rendeletben rögzített uniós szabványoknak megfelelő biometrikus útleveleket kell kibocsátania állampolgárai számára, vagyis olyan kapcsolat nélküli chippel ellátott útleveleket, amelyek az okmány birtokosának arcképén kívül az ujjnyomatait is tartalmazzák, és kiegészítő hozzáférés-ellenőrzési (SAC) titkosítási rendszerrel védettek .

A harmadik jelentést bizottsági szolgálati munkadokumentum kíséri, amely tényadatokkal szolgál az egyes követelmények teljesítésének helyzetéről. Emellett a munkadokumentum magában foglalja a törökországi vízumliberalizációnak az uniós biztonsági helyzetre gyakorolt lehetséges hatásáról készült értékelést is.

A Bizottság 2016. március 4-én elfogadta a vízumliberalizációs ütemterve követelményeinek teljesítése során Törökország által tett előrelépésekről szóló második jelentést (a továbbiakban: a második jelentés), amelyet egy bizottsági szolgálati munkadokumentum kísért . A bizottsági szolgálati munkadokumentum bemutatta a Törökország által az egyes követelmények teljesítése terén az első jelentés óta tett előrelépéseket, míg a második jelentés ajánlásokat fogalmazott meg valamennyi kritérium teljesítésének további előmozdítása céljából. Emellett a munkadokumentum magában foglalta a törökországi vízumliberalizációnak az uniós migrációs helyzetre gyakorolt lehetséges hatásairól készült értékelést is.

3. 2. TÉMAKÖR: MIGRÁCIÓKEZELÉS

A török hatóságok fokozatosan egy sor kezdeményezést indítottak a határigazgatás, a migrációkezelés, a nemzetközi védelem és a vízumpolitika terén, amelyek eredményeként az e témakörbe tartozó követelmények mindegyikének sikerült eleget tenni.

A határigazgatás terén végrehajtott intézkedések révén a török hatóságok képesek voltak jelentősen csökkenteni a török területről a görög szigetekre szabálytalanul átkelő személyek számát. 2016 januárja és februárja folyamán naponta átlagosan 1 987, illetve 1 942 személy kelt át, majd márciusban és áprilisban ez a szám 852-re, illetve 140-re csökkent. Ezt az eredményt részben az Égei-tenger part menti térségében folytatott járőrtevékenység fokozása, részben pedig a menedékkérők és menekültek Törökországon belüli mobilitását korlátozó intézkedések szigorítása révén sikerült elérni. A 2016. március 18-i EU–Törökország nyilatkozat végrehajtása ugyancsak jelentős visszatartó erővel bírt a migránsok szabálytalan továbbutazása szempontjából.

A következő hónapokban fontos lesz, hogy a török hatóságok fenntartsák a szabálytalan távozások megakadályozását célzó erőfeszítéseket, többek között a migránscsempész szervezetek elleni fellépés révén, továbbá hogy megőrizzék éberségüket az EU-ba vezető új és alternatív migrációs útvonalak esetleges kialakulásával összefüggésben.

A török hatóságok megerősítették a Kapitan Andrejevo határátkelőhelyen létrehozandó háromoldalú határ menti együttműködési központ felállításáról szóló megállapodást. A megállapodást mihamarabb végre kell hajtani. A török hatóságok hivatalos úton közölték az érintett görög hatóságokkal, hogy készen állnak a két ország parti őrségeit összekapcsoló biztonságos kommunikációs csatorna létrehozására. A szakmai szintű tárgyalások már megkezdődtek. Egy ilyen kommunikációs csatorna létrehozása elősegítené a migránscsempészettel kapcsolatos információk megosztását és a tengeri járőrözési műveletek összehangolását.

A török hatóságok továbbá döntöttek a nemzeti kockázatelemzési központ (NACORAC) létrehozásáról, amely fejlesztését egy uniós finanszírozású projekt fogja támogatni. Más tervezett uniós finanszírozású projektek a Törökország keleti határán fognak hozzájárulni a határőrizet megerősítéséhez, hogy megelőzzék a felderítetlen határátlépéseket. Végül a török hatóságok elfogadták a határigazgatási szervek alkalmazottaira vonatkozó közös magatartási kódexet és antikorrupciós szabályokat.

A menekültügy terén Törökország szintén igen jelentős lépéseket tett.

Először is, a török menekültügyi rendszer irányításáért felelős migrációkezelési főigazgatóság immár a nemzetközi védelemre irányuló minden új kérelmet késedelem nélkül dolgoz fel. A migrációkezelési főigazgatóság továbbá elkezdte csökkenteni a régebben benyújtott, elbírálásra váró menedékjog iránti kérelmekkel kapcsolatos ügyhátralékot. Az ilyen függőben lévő kérelmek összesített száma február végén elérte a 140 000-es nagyságrendet. A főigazgatóság által érvényesített új proaktív megközelítésnek, valamint a további humánerőforrás mozgósításának köszönhetően a függőben lévő menedékjog iránti kérelmek száma április végére mintegy 100 000-re csökkent. Bár a migrációkezelési főigazgatóság most már gyors ütemben halad a menedékjog iránti kérelmek feldolgozásával, objektívan tekintve nem lesz képes feldolgozni minden függőben lévő menedékjog iránti kérelmet 2016 júniusáig, vagyis a március 18-i EU–Törökország nyilatkozatban a vízumliberalizációs folyamat lezárására meghatározott céldátumig. A főigazgatóság ugyanakkor ütemtervet dolgozott ki, amelynek végrehajtása már meg is kezdődött, és ennek alapján 2016 végére tervezi a munka befejezését.

A török hatóságok ugyancsak további előrelépéseket tettek az országban tartózkodó menekülteknek biztosított szociális ellátás tekintetében. A török kormány 2015. április 27-én rendeletet fogadott el, amelynek értelmében a nemzetközi védelmet kérelmező, illetve nemzetközi védelemben részesülő személyek az ideiglenes védelmet élvező szíriai menekültek számára 2015 januárja óta biztosítottakhoz hasonló feltételek mellett juthatnak munkavállalási engedélyhez.

Fontos lesz, hogy a török hatóságok a közeljövőben az EU és tagállamai által nyújtott pénzügyi támogatást kihasználva – amelyet a törökországi menekülteket támogató eszköz életbe lépése óta kiterjesztettek – további intézkedéseket vezessenek be a nemzetközi védelmet kérelmező, illetve nemzetközi védelemben részesülő személyek szociális szolgáltatásokhoz, megfelelő lakhatáshoz és nyelvi képzéshez való hozzáférésének elősegítése érdekében, valamint minden olyan kezdeményezést támogassanak, amely hozzájárul e személyeknek a török társadalomba való befogadásához és gazdasági önállóságához.

A török hatóságok a migrációkezelés terén is előrelépést tettek a vizsgált időszakban.

2016. április 26-án elfogadták a külföldiek önkéntes visszatérésére vonatkozó végrehajtási eljárásokat és alapelveket. Megerősítették a Pakisztánnal kötött visszafogadási megállapodást, amely ezt követően 2016. április 20-án hatályba lépett. A török hatóságok emellett tizennégy, az irreguláris migráció származási országának tekintett ország – Afganisztán, Algéria, Banglades, Kamerun, Kongó, Eritrea, Ghána, Irán, Irak, Marokkó, Mianmar/Burma, Szomália, Szudán és Tunézia – számára tettek javaslatot visszafogadási megállapodás megkötésére. Néhány országgal már meg is kezdték a tárgyalásokat.

A vízumpolitika terén a török kormány 2016. május 2-án rendeletet fogadott el, amely a török állampolgárokra vonatkozó vízumkötelezettség eltörlésének időpontjától kezdve valamennyi tagállam állampolgárai számára lehetővé teszi a Törökországba történő beutazást. Ez biztosítja a megkülönböztető jellegű vízumkötelezettség felszámolását, amely jelenleg tizenegy tagállam állampolgárait érinti.

A török hatóságok továbbá több intézkedést hoztak a magas migrációs kockázatot jelentő országokkal szemben alkalmazott vízumrendszer megerősítése érdekében.

A vízumkérelmek elbírálására vonatkozó alapelvekről és eljárásokról szóló irányelv 2016. április 26-i elfogadása révén szigorították a törökországi nagykövetségek általi vízumkiadásra vonatkozó eljárásokat és követelményeket.

A török hatóságok továbbá egy 2016. szeptember 1-jétől alkalmazandó rendelkezés útján arról határoztak, hogy 18 ország (Afganisztán, Banglades, Kamerun, Kongó, Kongói Demokratikus Köztársaság, Eritrea, Ghána, Elefántcsontpart, Mali, Mianmar/Burma, Nigéria, Pakisztán, Szomália, Dél-Afrika, Srí Lanka, Szudán, Uganda) állampolgárai tekintetében kötelezővé teszik a repülőtéri tranzitvízum használatát.

Sokkal biztonságosabbá vált a török elektronikusvízum-rendszer. A rendszer igénybevételének lehetőségét azokra a személyekre korlátozták, akik nem az irreguláris migrációs áramlatok származási országainak állampolgárai, illetve akik ilyen származási országok állampolgárai, ám egy schengeni ország, az Egyesült Államok, az Egyesült Királyság vagy Írország által kibocsátott érvényes vízummal vagy tartózkodási engedéllyel rendelkeznek. A török hatóságok az ország legtöbb határátkelőhelyén külön ügyintéző ablakokat alakítottak ki, ahol célirányosan képzett rendőrök ellenőrzik, hogy az elektronikus vízum birtokosának útlevele valóban tartalmaz-e ilyen vízumot, illetve tartózkodási engedélyt.

A közeljövőre való tekintettel kulcsfontosságú lesz, hogy Törökország fokozatosan az uniós szabványokhoz igazítsa vízumrendszerét.

Rövid távon a török hatóságoknak változatlanul nyomon kell követniük annak gyakorlati következményeit, hogy a török rendszer szerint vízummentesnek nyilvánított országok jegyzéke továbbra is eltér az EU-ba való beutazás szempontjából vízummentes országok jegyzékétől, és amennyiben úgy tűnik, hogy e különbség elősegíti a Törökországon keresztül az EU-ba irányuló irreguláris migrációt, úgy idejében cselekedniük kell.

Felismerve, hogy a szíriai és iraki állampolgárok esetében ez volt a helyzet, a török hatóságok 2016 januárjában és februárjában hatékonyabban érvényesíthető vízumkötelezettséget vezettek be e két ország állampolgáraira vonatkozóan. Ez a lépés hozzájárult ahhoz, hogy véget vessenek az EU-ba irányuló nagymértékű irreguláris migrációs áramlatoknak. A török hatóságoknak készen kell állniuk arra, hogy ezt a jövőben is megismételjék, valamint késedelem nélkül vízumkötelezettséget vezessenek be további vízummentes országokkal szemben abban az esetben, ha az ilyen vízummentes országok állampolgárai közül sokan visszaélnek a Törökországba való vízummentes beutazás lehetőségével. Ez fokozott jelentőséggel bír, ha fennáll az EU-ba irányuló szabálytalan továbbutazás kockázata. Rendkívül fontos példának kell tekinteni Iránt, Marokkót és Libanont – e három vízummentes országból 2015 során 23 087, 7 419, illetve 2 044 irreguláris migráns érkezett az EU területére.