P6_TA(2006)0068

Az Európai Unió erdőgazdálkodási stratégiájának végrehajtása

Az Európai Parlament állásfoglalása az Európai Unió erdészeti stratégiájának végrehajtásáról (2005/2054(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel 1997. január 30-i állásfoglalására a Közösség általános erdészeti ágazati stratégiájáról [1],

- tekintettel a Bizottság 1998. november 18-i közleményére az Európai Unió erdőgazdálkodási stratégiájáról( COM(1998)0649),

- tekintettel az 1998. december 15-i, az Európai Unió erdészeti stratégiájáról szóló tanácsi állásfoglalásra [2],

- tekintettel az Európai Számvevőszék 14/2000. sz. különjelentésére a közös agrárpolitikáról és a környezetvédelemről [3],

- tekintettel a Bizottságnak a Tanács és az Európai Parlament részére tett "Jelentés az EU erdészeti stratégiája alkalmazásáról" közleményére (COM(2005)0084) és a bizottsági szolgálatok által csatolt, az 1999- 2004 között az EU erdészeti stratégiája keretében végrehajtott intézkedésekről és cselekvésekről szóló munkadokumentumra,

- tekintettel az Európai Számvevőszék 9/2004. sz. "Az erdészeti intézkedések, mint a vidékfejlesztési politika részeiről" szóló különjelentésére [4],

- tekintettel a Mezőgazdasági és Halászati Tanács 2005. május 30-i, az erdőgazdálkodási EU cselekvési tervről szóló végkövetkeztetéseire,

- tekintettel az illetékes bizottsági felelőse által kért és az Office National des Forêts (Nemzeti Erdőhivatal - ONF, Franciaország) által készített 2005. június 21-i az európai erdészeti stratégia perspektíváiról szóló vizsgálatra,

- tekintettel a Régiók Bizottsága 2005. szeptember 12-i"Jelentés az EU erdészeti stratégiájáról" című véleménytervezetére,

- tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2005. augusztus 4-i"Közlemény a Bizottságnak, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek - Jelentés az EU erdészeti stratégiája alkalmazásáról" szóló véleménytervezetére,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság jelentésére, valamint a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság véleményére (A6-0015/2006),

Alapvető pontok

A. mivel a Bizottság által javasolt "Uniós cselekvési program a fenntartható erdőgazdálkodásért" kidolgozása nem kérdőjelezi meg az EU erdészeti stratégiájának - vagyis a fenntartható erdőgazdálkodás és az erdők, valamint az ott élő vadak multifunkcionális szerepének a szubszidiaritás elvén alapuló fenntartása és erősítése - alapelveit; mivel az EU erdészeti stratégiája dinamikus folyamat, mely készen áll új elemek beépítésére; az uniós cselekvési tervet kiegészítő eszközként kell értelmezni, mely által elérhető a különböző cselekvési területek céljainak és intézkedéseinek megfelelőbb egyeztetése;

B. mivel a gazdasági növekedésnek fontos környezeti értékekkel - így például az erdők védő funkciójának és biológiai sokféleségének fenntartásával - és a vidékfejlesztéssel való összekapcsolása révén az erdőgazdálkodás különösen egyértelműen hozzájárul több lisszaboni és göteborgi célok teljesüléséhez;

C. mivel sem az Európai Uniót létrehozó szerződés, sem az Alkotmány létrehozásáról szóló szerződés nem tartalmaz jogalapot a közös erdészeti politikához, viszont azóta folyamatosan nő a legkülönfélébb közösségi politikák erdőkre tett befolyása;

D. mivel a tagállamok részben rendkívül eltérő definíciókat alkalmaznak az erdőkkel kapcsolatban és ezáltal a erdőkre vonatkozó közösségi intézkedéseket csak részben lehet értékelni;

E. mivel minden, az európai erdőkre vonatkozó döntéshozatali folyamatnak az elejétől fogva figyelembe kell vennie azt, hogy az európai erdők nagyon különbözőek és különböző környezeti kihívásokkal kell szembenézniük;

1. stratégiai elem: Az erdészeti ágazathoz kapcsolódó nemzetközi folyamatokban történő tevékeny részvétel

F. mivel az erdészeti ágazatot érintő összes nemzetközi eljárásban való tevékeny részvételükkel a tagállamok eleget tettek a Tanács európai erdészeti stratégiáról szóló felhívásának;

G. kiemeli a sértetlen erdei ökoszisztéma jelentőségét a biológiai sokféleség nemzetközi megállapodásokban vállalt kötelezettségekkel összhangban történő megőrzése szempontjából; megjegyzi, hogy ezen intézkedések példái a biológiai sokféleségről szóló egyezmény (Rio, 1992), valamint az a cél, hogy a fajok számának csökkenését legkésőbb 2010-re megállítsuk (EU-találkozók, Göteborg, 2001; Johannesburg, 2002); megállapítja, hogy e kötelezettségvállalások sikeres teljesítése érdekében elsődleges fontosságú, hogy megfelelő kiterjedésű természeti rezervátumot hozzanak létre, valamint az erdőgazdálkodási módszereket a tájtervezéssel együtt nagyobb mértékben a biológiai feltételekhez igazítsák;

2. stratégiai elem: A nemzeti erdőgazdálkodási tervek végrehajtása nemzetközi szinten meghatározott kötelezettségvállalások teljesítése érdekében

H. tekintettel arra, hogy a nemzeti és alacsonyabb szintű erdészeti programok központi eszközök abban, hogy az EU erdészeti stratégiájának céljai megvalósuljanak, valamint a nemzeti politikai irányvonalak és a nemzetközi kötelezettségvállalások közötti egyezést és koherenciát kell biztosítaniuk;

3. stratégiai elem: A koordináció, a kommunikáció és az együttműködés javítása az erdészeti ágazathoz kapcsolódó valamennyi politikai szektorban

I. tekintettel arra, hogy nem változott a Közösség erdészeti ágazatot érintő politikai területein (agrár-, környezetvédelmi, energia-, kutatás-, ipari, belső piaci, kereskedelmi és fejlesztési támogatási politika) a Bizottságon belüli, a Bizottság és a tagállamok közötti, valamint a tagállamok közötti koordináció, kommunikáció és együttműködés már 1998-ban hangsúlyozott javításának szükségessége;

4. stratégiai elem: A fenntartható erdőgazdálkodás támogatása a vidékfejlesztési politika keretében

J. tekintettel arra, hogy közösségi szinten a vidékfejlesztési politika az erdészeti stratégia végrehajtásának fő eszköze, ami abból is látszik, hogy 2000 és 2006 között a vidékfejlesztési politika terén 4,8 milliárd eurót bocsátottak az erdőgazdálkodási intézkedések rendelkezésére, amelynek fele a mezőgazdasági területek erdősítésére, másik fele egyéb erdőgazdálkodási intézkedésekre lett felhasználva;

5. stratégiai elem: Az európai erdők védelme

K. mivel az erdőgazdálkodásnak gazdaságilag, ökológiailag, társadalmilag és kulturálisan fenntarthatónak kell lennie és az erdők védelme, az erdőpusztulás figyelése, a sérült erdőállomány helyreállítása és a környezeti teljesítmény biztosítása, mindenekelőtt a vízkörforgás szabályozása, mind a fenntartható erdőgazdálkodás alapvető részeit képezik; az erdőkkel kapcsolatos fő cél az egészségük és életképességük megtartása oly módon, hogy az erdőtüzektől és a légszennyezettségtől, de a talaj és a víz megterheléseitől, valamint egyéb, betegségek, kártevők és az erózió által okozott károktól is védjük őket;

L. mivel azt kellene célul tűzni, hogy az erdőterületeken sikerüljön megőrizni a fajok sokféleségét, és hogy a vadállománnyal, amelynek a természetes életterét ezek az erdők képezik, e fajok tartós fenntartására tekintettel gazdálkodjanak és így használják azt, miközben ügyelni kell az erdő- és a vadállomány közötti egyensúlyra;

M. mivel a vidékfejlesztésre szánt intézkedések nem kielégítőek ahhoz, hogy ezekkel valóban meg lehessen akadályozni az erdőtüzeket, illetve küzdeni lehessen ellenük, márpedig ezek jelentik az európai erdők hanyatlásának legfőbb okát, és az egyik okát annak, hogy sok európai régióban felgyorsult az elsivatagosodás; sajnálatát fejezi ki a regionális és nemzeti szinten végrehajtott programok közötti koordináció hiánya miatt; úgy véli, hogy e koordináció fokozására közösségi stratégiai iránymutatásokat kell kidolgozni annak érdekében, hogy összekapcsolják a különböző nemzeti és/vagy helyi önkormányzati hatóságok által hozott megelőző intézkedéseket; felhívja a Bizottságot, hogy tegyen ajánlást valamennyi régió számára egy tűz elleni átfogó stratégia kidolgozására és a tagállamokkal való együttműködésre; úgy véli, hogy e stratégiának foglalkoznia kell a mezőgazdaság és az erdei környezet kapcsolatával, a területet érintő kockázatokkal és az e kockázatok kezelésére irányuló megelőző intézkedésekkel;

N. felhívja a figyelmet azokra a régiókra, amelyeket ismétlődő és kiterjedt erdőtüzek sújtanak, és szolidaritást vállal velük; ugyanakkor fontosnak tartja, hogy mind az erdőtüzekkel kapcsolatos problémák, mind a leküzdésükhöz szükséges feltételek jelentősen eltérnek az egyes tagállamokban; hangsúlyozza, hogy a tapasztalatok szerint az erdőtüzek sikeres megelőzése és leküzdése, valamint a tűzre érzékeny monokultúrák, különösen az eukaliptusz erdőgazdálkodási gyakorlatának megváltoztatása szempontjából a helyi vállalások és a helyi eltökéltség döntő jelentőséggel bír;

O. mivel az új környezetvédelmi pénzügyi eszköz (LIFE+) alapvető fontossággal bír Európa erdőinek védelme szempontjából azáltal, hogy intézkedéseket tartalmaz az állaguk romlásához - így többek között az erdőtüzekhez - hozzájáruló tényezők nyomon követésére és elhárítására vonatkozóan;

6. stratégiai elem: Az esőerdők védelme

P. mivel a trópusi fa jogellenes vágása súlyos ökológiai, gazdasági és társadalmi károkat okoz és nem csupán a származási országokban, hanem a mérsékelt égövi országokban is, mivel a fakereslet lényegesen torzul a piacon;

Q. üdvözli a Bizottság FLEGT cselekvési tervét (az Európai Unió erdészeti jogérvényesítése, igazgatása és kereskedelme), amelyet a jogellenes fakitermelés problémájának megoldására hoztak létre; mivel a jogellenes fakitermelés egyrészt súlyos környezetvédelmi és társadalmi problémákat okoz, másrészt megbontja a faáruk kereskedelmének egyensúlyát és gazdasági veszteségeket jelent az erdőipar számára; úgy ítéli meg, hogy a jogellenesen kitermelt fa kereskedelme elleni küzdelem előmozdításához döntő jelentőségű, hogy a probléma mögött rejlő tényezőket - a tisztázatlan tulajdonosi viszonyokat, a korrupciót és a szegénységet - elhárítsuk; fontosnak tekinti továbbá, hogy a jogellenesen kitermelt fával kereskedő személyeket és vállalkozásokat súlyos szankciók és büntetések sújtsák;

R. mivel az EU-ba behozott faanyag nagy része feldolgozott termékek formájában érkezik, amelyek egy része jogellenes eredetű faanyagokból származik; mivel a Bizottságnak az ilyen jogellenes eredetű import megakadályozása érdekében fontolóra kellene vennie a Közösségi Vámkódex és a fára vonatkozó nem preferenciális származási szabályok módosítását annak érdekében, hogy a kitermelt természeti erőforrásokból készülő termékek feldolgozásában részt vevő utolsó államot kötelezzék a nyersanyagok eredetének és legális voltának igazolására;

7. stratégiai elem: Az éghajlatváltozás hatásainak enyhítése és a tartós energiaellátáshoz való hozzájárulás

S. mivel a szén biomasszában és a földben található, az erdők fontos szerepet töltenek be a bolygó szénkörfogásában; mivel az erdők regenerációjának biztosítása és produktivitásuk megőrzése és a szénsemleges termékek fokozott használata biztosítja és megnyújtja a szénkörforgást; mivel az erdők megújuló és szénsemleges termékeket biztosítanak és hozzájárulnak az EU fenntartható energiakészleteihez, valamint szintén hozzájárulnak a globális felmelegedés és az üvegházhatás lelassításához, valamint az EU környezetvédelmi céljainak teljesítéséhez (pl. a Kiotói Jegyzőkönyvhöz);

T. mivel a megújuló energiaforrások erdészeti termékeken alapuló használatának erősítése segíteni fog az Európai Unió energiadeficitjének ellensúlyozásában és fel fogja lendíteni az energianövények termesztését, túltermelést végző vagy külön piacszervezési reformok által érintett területek helyettesítőjeként vagy alternatívájaként;

8. stratégiai elem: Az erdészeti ágazat versenyképességének, munkaerejének és jövedelmének támogatása

U. mivel az erdő- és fagazdálkodás a közösségi gazdaságfejlesztési politikában nem elég hangsúlyos és még mindig mellékes területként kezelik annak ellenére, hogy ez az ágazat rengeteg munkahelyet teremt, magas forgalmat bonyolít és általában pozitív hatással bír a vidéki térség életképességére;

V. mivel az erdők nemcsak ökológia tekintetben kiemelten fontosak az életminőség szempontjából, hanem gazdaságilag is lényeges erdészeti termékekkel szolgálnak;

W. mivel a Bizottság elismeri az erdők multifunkcionalitását, az erdő azonban e szerepében a legtöbbször nem kap az érintett területek gazdaságára és az adott térségben lakók jövedelmére gyakorolt potenciáljának megfelelő megbecsülést;

X. mivel fontos az erdőgazdálkodáshoz szükséges jó feltételek biztosítása és az erdőgazdálkodás különböző párhuzamos céljainak tudatosítása, ha az Unió több környezetvédelmi célját meg kívánja valósítani;

9. stratégiai elem: Az erdészeti ágazathoz kapcsolódó kutatási és fejlesztési tevékenységek támogatása

Y. mivel az erdészeti ágazat a versenyképesség és a fenntartható fejlődés által felé állított elvárásoknak csak akkor tud megfelelni, ha sikerül a tevékenységéhez új és innovatív elképzeléseket és technológiákat kifejlesztenie és védve van a gazdasági cselekvőképességet befolyásoló aránytalan kötelezettségektől;

Z. hangsúlyozza a sokoldalú erdőipari kutatások jelentőségét az Európai Unió versenyképességi és környezeti céljainak megvalósítása szempontjából; emlékeztet arra, hogy a fának mint nyersanyagnak számos olyan tulajdonsága van, például olyan vegyületeket tartalmaz, amelyek korábban kiaknázatlanok maradtak, és hogy ezen tulajdonságok kutatásához és piaci alkalmazásának fejlesztéséhez elegendő erőforrásokat kell biztosítani; hangsúlyozza, hogy a fa mint nyersanyag egyedülálló tulajdonságokkal rendelkezik, amelyek valóban megújuló és újrahasznosítható természeti erőforrássá teszik; hangsúlyozza, hogy a fa - például építés, papírgyártás, csomagolóanyag-gyártás vagy energiatermelés céljából való - felhasználásának növelése hozzájárulhat a nem megújuló természeti erőforrások helyettesítéséhez;

AA. új, műholdakat és a korszerű technológia egyéb eszközeit bevető tűzmegelőzési és -oltási módszerek kifejlesztésére és kutatására szólít fel, amelyek nemcsak az erdőkben alkalmazhatók, de a lakosság számára is polgári védelmet nyújtanak;

10. stratégiai elem: A fenntartható erőgazdálkodás képzési és szakmai továbbképzési programokon keresztül történő támogatása

AB. mivel az európai képzési és továbbképzési programokban az erdőalapú ágazatot alig vették figyelembe;

11. stratégiai elem: A fenntartható erőgazdálkodás információs és kommunikációs stratégiákon keresztül történő támogatása

AC. tekintettel arra, hogy az eddigi EU erdészeti stratégia nem használta ki eléggé az Európai Unió lehetőségeit arra, hogy a fenntartható erdőgazdálkodást információs és kommunikációs stratégákkal segítse;

Alapvető pontok

1. támogatja a Bizottság véleményét, hogy a közösségi politikák továbbfejlesztése maga után vonja egyrészt az európai erdészeti stratégia szorosabb beépítését az európai politika egészébe, másrészt a tagállamok együttműködését a lisszaboni (2000) és a göteborgi európai tanácsi ülésen (2001) hozott döntések, a 6. környezetvédelmi cselekvési program (2002), valamint a közös agrárpolitika reformja (2003) és a bővítés (2004) révén; ezért támogatja a Bizottságnak a fenntartható erdőgazdálkodás uniós cselekvési tervének kidolgozására irányuló kezdeményezését, amelyet öt éven belül kell benyújtani; hangsúlyozza, hogy ezt a tagállamokkal és a régiókkal szoros együttműködésben és az érintett intézményekkel való konzultáció után kell létrehozni; hangsúlyozza, hogy az európai erdészeti stratégia meghatározta az erdőre vonatkozó politikák, kezdeményezések és intézkedések hivatkozási keretrendszerét és befolyásolta azt, hogy ma miként veszik tekintetbe az erdészeti kérdéseket; hangsúlyozza, hogy politikai síkon a keretfeltételek említett változásai szükségessé teszik a koherensebb és aktívabb közösségi erdőgazdálkodást;

2. úgy ítéli meg, hogy az ágazati közösségi politika, valamint a lisszaboni és göteborgi stratégiák sokrétű, az erdőkre gyakorolt hatása miatt a Bizottságnak és a Tanácsnak tárgyilagosan meg kellene vizsgálni az erdők jogalapja megteremtésének lehetőségeit az Európai Unió szerződéseiben vagy egy jövőbeli alkotmányban; felhív arra, hogy addig, amíg az Európai Uniónak nincs saját, kifejezetten az erdőkre vonatkozó jogalapja, az erdőt érintő valamennyi jogi aktusnál bizonyos mértékig vegye figyelembe a szubszidiaritás elvét;

3. felhív arra, hogy a tagállamok és a Bizottság igyekezzenek megállapodni az "erdő" fogalmának egységes meghatározásáról, hogy ezzel az erdészetet érintő közösségi intézkedések az eddiginél jobban értékelhetők legyenek;

1. stratégiai elem: Az erdészeti ágazathoz kapcsolódó nemzetközi folyamatokban történő tevékeny részvétel

4. üdvözli, hogy a tagállamok és a Bizottság az Európai Erdők Védelme Miniszteri Konferencia (CMPFE) keretében folytatott dinamikus párbeszéd során közös elképzelést alakított ki a fenntartható erdőgazdálkodásról és javasolja, hogy ezt az elképzelést a politikai döntéshozatal során nyomatékosabban vegyék figyelembe;

5. üdvözli a tagállamoknak az erdészeti szektorral kapcsolatos minden nemzetközi folyamatban való tevékeny részvételét, és figyelmeztet arra, hogy 2002-ben a johannesburgi hosszú távú fejlődés világ-csúcstalálkozóján hangsúlyozták, hogy a fenntartható erdőgazdálkodás a még hátralévő millenniumi célok megvalósításának eszköze lehetne; továbbá kiemeli, hogy a résztvevő országok kormányai elkötelezték magukat egy olyan kötelező érvényű cselekvési terv mellett, amely számos, az erdészettel kapcsolatos döntést fog tartalmazni;

6. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az Egyesült Nemzetek Erdészeti Fórumának (UNFF) 2006 februárjában sorra kerülő 6. konferenciája alkalmából valósítsa meg a Tanács 2005. április 26-i végkövetkeztetéseit, amelyek szerint ökológiai és társadalmi szempontból a fenntartható erdőgazdálkodás garantálásának legjobb módja a jogilag kötelező erejű eszköz lenne;

7. hangsúlyozza, hogy az Európai Uniónak a nemzetközi és közösségi környezetpolitikában összehangolt és megfelelő mechanizmusról kell intézkednie, amely során figyelembe veszik és tiszteletben tartják az erdők multifunkcionális szerepét, ami együtt jár az érintettek széles körű részvételével és a nyílt információs politika megvalósításával;

2. stratégiai elem: A nemzeti erdőgazdálkodási tervek végrehajtása nemzetközi szinten meghatározott kötelezettségvállalások teljesítése érdekében

8. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az Európai Erdők Védelme Miniszteri Konferencia keretében kidolgozott tervet egységes eszközként alkalmazzák a nemzeti erdészeti programokban és lássák el értékelési kritériumokkal lehetővé téve ezzel az eredmények értékelését;

3. stratégiai elem: A koordináció, a kommunikáció és az együttműködés javítása az erdészeti ágazathoz kapcsolódó valamennyi politikai szektorban

9. elengedhetetlennek tartja - a Bizottság szolgálatok között működő munkacsoportjának felállítása által már elért előrelépések ellenére - az erdészettel kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó különböző főigazgatóságok közötti koordinálás további javítását; javasolja, hogy vegyék tervbe az erdészeti ügyekért felelős bizottsági szolgálatok eddigi horizontális integrációja mellett a Bizottság szolgálatainak valamennyi tevékenységi körét magába foglaló, a főtitkárságnál összpontosuló vertikális integrációt is; ezért javasolja, hogy a Bizottság főtitkárságánál nevezzenek meg egy strukturális egységet, amely az erdészeti szempontból lényeges politikák koordinálásával foglalkozik;

10. javasolja, hogy erősítsék az Erdészeti Állandó Bizottságot kompetenciáinak kiszélesítésével és konkretizálásával, például a cselekvési tervek elkészítésének és kiértékelésének, valamint a nemzeti erdészeti programok kiértékelésének keretében;

4. stratégiai elem: A fenntartható erdőgazdálkodás támogatása a vidékfejlesztési politika keretében

11. úgy ítéli meg továbbá, hogy a vidékfejlesztés támogatásáról szóló, 1999. május 17-i, 1257/1999/EK tanácsi rendelet [5] értelmében az Európai Unió által társfinanszírozott erdőgazdálkodási intézkedésekhez hatékony ellenőrzési rendszereket kell teremteni amellett, hogy meg kell valósítani a Számvevőszéknek az erdészeti stratégia végrehajtására vonatkozó javaslatait;

12. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a mindenkori vidékfejlesztési programjaik elkészítése során fokozottan vegyék figyelembe az európai erdészeti stratégiában és az Európai Uniónak a fenntartható erdőgazdálkodás megvalósítása érdekében kidolgozott cselekvési programjában szereplő célokat és intézkedéseket;

5. stratégiai elem: Az európai erdők védelme

13. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a fenntartható erdőgazdálkodás uniós cselekvési tervébe építsenek be hatékony intézkedéseket a kockázat megelőzés és a súlyos katasztrófák (tűzvész, vihar, rovarok és aszály) elkerülése érdekében; emlékezteti a tagállamokat, hogy a vidékfejlesztési programokban az erdőtüzek megelőzésére előirányzott intézkedéseket hajtsák végre;

14. hangsúlyozza, hogy a fenntartható erdőgazdálkodásért létrehozott uniós cselekvési programnak az erdők multifunkcionalitása értelmében fokozottabban figyelembe kell vennie a talajnak, a víznek és a levegőnek, valamint a fajok sokféleségének és az adott területre jellemző erdős vidékeknek a védelmét;

15. úgy ítéli meg, hogy a hegyvidékeken törekedni kell az erdei legelők leválasztásának támogatására és - összességében márcsak biztonsági okokból is - kötelezni kell mindenkit, hogy a kijelölt ösvényeken közlekedjen, hiszen jelentős eróziós károkat okoz az erdei legelők hiányzó leválasztása és a túlzott kitaposás;

16. felhív arra, hogy dolgozzanak ki egy ajánlást a tagállamok számára, amellyel ösztönzik őket az erdőtüzek elleni védelem integrált megközelítésére, például olyan intézkedésekkel, mint a fölösleges biomassza gyűjtése és hasznosítása, az erdőtüzeket követő spekulációk megakadályozása érdekében a kiégett területek eltérő célú használatának határidőhöz kötött tilalma vagy egy olyan hivatal felállítása, amely környezeti bűncselekményekre szakosodik;

17. felhívja a tagállamokat és az európai régiókat, hogy - tekintettel a következő költségvetés-készítési időszakra - vizsgálják meg az erdőtüzek elleni küzdelemre és azok megakadályozására irányuló intézkedéseiket abból a szempontból, hogy az érvényben lévő, gyakran nem kielégítően alkalmazott intézkedéseket aktualizálni kell és dinamikusabbá kell tenni;

18. hangsúlyozza, hogy az erdők újrafásítása alapvető fontosságú az elsivatagosodás és az aszály elleni küzdelemben; hangsúlyozza, hogy az erdők honos fajokkal történő újrafásítása hozzájárult a biológiai sokféleség fenntartásához, csökkentette a tűzvészek kockázatát és hozzájárulhat a Natura 2000 hálózat területeivel szomszédos zónák védelméhez, valamint az ezek közötti összekötő területek kialakításához is, ezáltal pedig lehetővé válik a fajok további elterjedése;

6. stratégiai elem: A trópusi erdők védelme

19. támogatja FLEGT cselekvési terv keretében jelenleg zajló kezdeményezéseket a jogellenes erdőirtás elleni harc és a nemzetközi egyezmények betartatásának biztosítása érdekében;

7. stratégiai elem: A klímaváltozás lassítása és a fenntartható energiaellátás segítése

20. lényegesnek ítéli, hogy elismerjék azt a fontos szerepet, amelyet az erdők és az erdőgazdálkodás termékei játszanak a klímaváltozás lassításának terén, valamint hogy az Európai Unió ezen a területen vegyen tervbe kutatási tevékenységeket, a fáról alkotott elképzelések javítására irányuló kampányokat és információcserét; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az Európai Unió erdészeti stratégiájának keretében vizsgáljanak meg olyan koncepciókat, amelyek az erdészeti ágazat versenyképességének csökkentése nélkül optimalizálják az ágazat hozzájárulását a klímaváltozás elleni küzdelemhez;

21. nyomatékosan felhívja az Európai Uniót, hogy támogassa a fa megújuló nyersanyagként, valamint az erdőipari termékek környezetbarát termékekként való felhasználását;

22. felhív arra, hogy a biomasszát, különösen a fából származót, teljes mértékben vonják be a megújuló energiák (kapcsolt hőtermelés, bio-tüzelőanyagok) fejlesztését célzó politikai intézkedésekbe; felkéri a tagállamokat, vizsgálják meg, milyen lehetőség van arra, hogy adózási eszközökkel ösztönözzék a fán alapuló hőellátást;

8. stratégiai elem: Az erdészeti ágazat versenyképességének, munkahelyteremtésének és jövedelmezőségének támogatása

23. hangsúlyozza a Bizottság vizsgálatának végkövetkeztetéseit az erdőgazdálkodás Európai Unión belüli versenyképességéről, amely szerint támogatni kell az erdőgazdálkodási politika és a fa-papír teljes gyártási menetének összehangolását; üdvözli, hogy nemzeti és közösségi szinten történtek ösztönzések a kis erdőgazdaságok önkéntes koncentrációjára; figyelmeztet továbbá arra, hogy különösen a magánkézben lévő erdők tulajdonosainak segítene saját fenntartható erdőgazdálkodásuk fejlesztésében, ha erősítenék a magánkézben lévő erdőgazdaság szervezeteit;

24. felhívja a Bizottságot, hogy támogassa a tagállamok erőfeszítéseit, amelyek az erdőkben lévő faerőforrások mobilizálására, valamint a kis erdőgazdaságok erdészeti termékeik felhasználása és értékesítése során felmerülő strukturális hátrányainak leküzdésére irányulnak annak érdekében, hogy tartósan biztosítsák a Közösség fával és fatermékekkel való önellátását; ebben a vonatkozásában el kell hárítani bizonyos, a fafelhasználással kapcsolatos akadályokat és át kell gondolni az innovatív fafelhasználásra irányuló kutatási és fejlesztési tevékenységekre vonatkozó rendelkezéseket és szabványokat, valamint azokat az intézkedéseket, amelyek emelik a szakképzettségi szintet; hangsúlyozza az eddig csupán részben kihasznált bevételi forrásokat, amelyek az erdő nem fából származó termékeivel kapcsolatosak - például parafa, gombák és bogyós gyümölcsök -, vagy az olyan szolgáltatásokat, mint a természetjárás és a vadászat, amelynek kapcsán meg kell jegyezni, hogy az 1257/1999/EK rendelet 33. cikkének negyedik., ötödik, hetedik, kilencedik, tizedik és tizenegyedik francia bekezdése szerint néhány tagállamban a vadgazdálkodásnak a jövedelemdiverzifikációban játszott szerepe nem elhanyagolható;

25. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a fenntartható erdőgazdálkodás uniós cselekvési tervébe építsenek be hatékony intézkedéseket a kockázatmegelőzés és a súlyos katasztrófák (tűzvész, vihar, rovarok) elkerülése érdekében; emlékezteti a tagállamokat, hogy a vidékfejlesztési programokban az erdőtüzek megelőzésére előirányzott intézkedéseket hajtsák végre, továbbá rendkívül fontosnak tartja, hogy az Európai Uniónak a fenntartható erdőgazdálkodásra irányuló cselekvési terve foglalja magába a teljes értékláncot, kezdve az erdőtől, a fán át egészen az erdőipari termékekig;

26. felhívja a Bizottságot, hogy vegye figyelembe a különböző régiók honos fajainak gazdasági potenciálját az újrafásítás szempontjából, valamint a természetes növényvilág és minden olyan termék és környezeti szolgáltatás potenciálját, amelyet mindezek a vidéki területek számára nyújtanak; úgy véli, ehhez meg kell vizsgálni, milyen intézkedések szükségesek a termelők támogatására;

27. felkéri a Bizottságot, végezze el a szükséges vizsgálatokat, milyen mértékben hozhatnak az egyes tagállamok adóügyi intézkedéseket annak érdekében, hogy azok a gyártók, akik a környezet szempontjából kevesebb kedvezőtlen hatást okoznak, adózási szempontból kedvezményben részesüljenek; úgy véli, a tűzvészek és az elsivatagosodás megakadályozása érdekében tett intézkedések, a honos fajokkal történő újrafásítás, a fajok sokfélesége megőrzésének támogatása, a fenntartható erdőgazdálkodás és a környezetvédő szolgáltatások támogatása, (például a vízrendszer védelme és az erózió elleni küzdelem) a gyártók részéről mind olyan, a társadalom számára hasznos pozitív erőfeszítés, amelyért megfelelő módon kárpótolni kell őket;

28. úgy ítéli meg, hogy a támogatás nyújtását - különösen azt, amely a környezet és a vidéki térségek javítására irányul - nem szabad az érintett erdők tulajdonformájától függővé tenni, és valamennyi erdőre nézve azonos jogi szabályozásnak kell érvényesülnie;

9. stratégiai elem: Az erdészeti ágazathoz kapcsolódó kutatási-fejlesztési tevékenységek támogatása

29. felhív arra, hogy emeljék az erdészettel és az erdő multifunkcionalitásával - különös tekintettel a biológiai sokféleség fenntartható fejlődésére - kapcsolatos kutatási és fejlesztési tevékenység támogatását azáltal, hogy az erdészeti ágazat központi kutatási terveit felveszik az Európai Unió 7. kutatási keretprogramjába vagy az ennek megfelelő tagállami programokba, valamint úgy, hogy támogatják a már elindított erdő-fa-papír technológiai platformot;

10. stratégiai elem: A fenntartható erdőgazdálkodás támogatása képzési és továbbképzési programokkal

30. felhívja különösen a tagállamokat, gondoskodjanak arról, hogy az Európai Uniónak az erdészeti ágazattal kapcsolatos képzési és továbbképzési programjait (Leonardo, Erasmus stb.) az eddigieknél jobban használják ki;

31. hangsúlyozza, hogy a vidékfejlesztés keretén belül a fenntartható erdőgazdálkodásnak egyik előfeltétele kell, hogy legyen az erdőtulajdonosok képzéssel, a kapacitások kiépítésével, tájékoztatással és a tanácsadói szolgálatokkal történő támogatása;

11. stratégiai elem: A fenntartható erdőgazdálkodás támogatása információs és kommunikációs stratégiákkal

32. üdvözli az európai erdészeti vállalatok azon törekvéseit, hogy biztosítják a fogyasztókat az erdők multifunkcionális szerepét tekintetbe vevő fenntartható erdőgazdálkodásról úgy, hogy erdészeti termékeiket hitelesítik; erre a célra az FSC és a PEFC hitelesítési rendszereket egyaránt alkalmasnak találja; kéri a két hitelesítési rendszer kölcsönös elismerésének támogatását;

*

* *

33. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[1] HL C 55., 1997.2.24., 22. o.

[2] HL C 56., 1999.2.26., 1. o.

[3] HL C 353., 2000.12.8., 1. o.

[4] HL C 67., 2005.3.18., 1. o.

[5] HL L 160., 1999.6.26., 80. o.

--------------------------------------------------