Az üdülési célú hajóutak kizárólag üdülési vagy szabadidős célú, szállással és más szolgáltatásokkal is kiegészülő, két éjszakát meghaladó tartózkodást magában foglaló tengeri vagy belvízi személyszállítási szolgáltatások. 2013-ban az üdülési célú hajóutak utasainak száma megközelítette a 7 milliót – azaz a piac közel 3,5 %-át. Az üdülési célú hajózás iparága a tengeri ágazat luxus kategóriájába tartozik; a hajón komplett hotelinfrastruktúra található, szabadidős tevékenységeket biztosít és az utasokat gyakran a kiindulási kikötőbe viszi vissza.

A kereskedelmi személyszállítási szolgáltatások olyan személyszállítási szolgáltatások, melyek a kikötők között, nyilvános menetrend szerint működnek. Ezek a szolgáltatások a tengeri személyszállítási piac 96,5 %-át teszik ki: 2013-ban 193 millió utas vette igénybe a tengeri kompokat és az egyéb rendszeres tengeri hajójáratok szolgáltatásait. Az intenzív tengeri utasforgalom elengedhetetlen ahhoz, hogy a tagállamok szigetcsoportjait, szigeteit és legkülső régióit az uniós társadalmi és gazdasági hálózatába be lehessen kapcsolni. Néhány esetben (például légi összeköttetés nélküli kis szigetek esetében) a tengeri közlekedés helyett nincs alternatív mód, és a lakosságnak hajóval kell utaznia, bármilyen feltételekhez kösse is azt a személyszállító.

A rendelet hatálya alá tartozó tengeri szolgáltatásokat igénybe vevő utasokat ezenfelül a 392/2009/EK rendelet is védi, melynek célja, hogy biztosítsa a megfelelő kártérítés megfizetését bármilyen olyan személyi sérülés (ideértve a halálos sérüléseket is), vagy egyéb veszteség illetve kár esetén, melyek a tengeri balesetekből eredhetnek.

kérhetik a menetjegy árának visszatérítését, és egyúttal adott esetben azt is, hogy a szállító a személyszállítási szerződésben foglaltak szerint a lehető legkorábban díjmentesen visszaszállítsa őket az első indulási pontra.

c) Azonnali és arányos segítségnyújtás közlekedési fennakadás esetén

A más közlekedési módokhoz hasonlóan a vízi úton közlekedő utasok jogai is négy elven alapulnak:

A legtöbb tagállam nemzeti jogszabályai kizárólag pénzbírságokon alapuló szankciókat írnak elő, azonban néhány nemzeti végrehajtó szerv visszavonhatja az adott szolgáltató működési engedélyét is, ha az szándékosan és rendszeres jelleggel megsérti a rendeletet.

A rendelet nem ír elő időrendi sorrendet egy panasz benyújtásánál, azonban a tagállamok kérhetik, hogy az utasok panaszaikat először a személyszállítónak vagy a kikötői terminál üzemeltetőjének nyújtsák be, és hogy a nemzeti végrehajtó szervek csak mint fellebbviteli szervek lépjenek fel azokban az esetekben, ha az utas nem elégedett a kapott válasszal. Összesen 21 tagállam választotta ezt a lehetőséget, amely lehetővé teszi, hogy a nemzeti végrehajtó szervek hatékonyan és gyorsan kezeljék a panaszokat, mivel így már az ügy kezdetétől rendelkezésükre áll a panaszos és a személyszállító/terminálüzemeltető közötti levelezés, és ezáltal sokkal átfogóbb képet kaphatnak mindkét fél álláspontjáról az adott üggyel kapcsolatban.

Az utasok a rendelet vélelmezett megsértésével kapcsolatban panaszt nyújthatnak be a személyszállítónak, a kikötői terminál üzemeltetőjének vagy közvetlenül a nemzeti végrehajtó szervezetnek.

Néhány kivétellel a legtöbb tagállam jelölt ki nemzeti végrehajtó szerveket, melyek korábban már felelősek voltak az utasok jogainak érvényesítéséért a többi közlekedési módok esetében. A nemzeti végrehajtó szervek vagy közlekedési, vagy fogyasztóvédelmi hatóságok. Számos tagállam több nemzeti végrehajtó szervet is kijelölt: általában egy fogyasztóvédelmi hatóságot, amely a panaszok kezeléséért, és egy közlekedési hatóságot, amely az egyéb ügyekért felelős (ellenőrzések, szankciók, a fogyatékkal élő személyek és/vagy csökkent mozgásképességű személyek hozzáférése a hajókhoz és a kikötői terminálokhoz). A legtöbb tagállamban eddig a nemzeti végrehajtó szerveket csupán nemzeti szinten jelölték ki, azonban pár tagállamban a regionális hatóságok kulcsfontosságú szerepet játszanak a rendelet végrehajtásában.

A fentieken kívül az alábbi uniós jogszabályok szabályozzák a fogyatékkal élő és/vagy csökkent mozgásképességű személyek számára a hajók akadálymentesítésének több szempontját is: a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló 2009/45/EK irányelv, a menetrend szerint közlekedő ro-ro komphajók és gyorsjáratú személyszállító vízi járművek biztonságos üzemeltetésének érdekében végzett kötelező szemlék rendszeréről szóló 1999/35/EK irányelv, valamint a Közösség tagállamainak kikötőibe érkező vagy onnan induló személyhajókon utazó személyek nyilvántartásáról szóló 98/41/EK irányelv.

A panaszok kezelése és a meg nem felelés szankcionálása csupán néhány példa arra, hogy milyen lehetséges eszközöket kínál a rendelet a vízi utasok jogainak érvényesítésére. Számos nemzeti végrehajtó szerv mutatkozott proaktívnak, és hozott további intézkedéseket.

Mind a nemzeti végrehajtó szervek, mind az érdekelt felek azt nyilatkozták, hogy a nemzeti végrehajtó szervek, a személyszállítók és a kikötői terminálok üzemeltetői közötti találkozók, valamint az utasok jogairól és a szolgáltatók kötelezettségeiről szóló nemzeti iránymutatások közzététele a rendelet alkalmazandóvá válása előtt rendkívül hasznos volt a szolgáltatók felkészüléséhez a rendelet alkalmazására.

Néhány nemzeti végrehajtó szerv gyakran részt vesz médiaeseményeken és turisztikai vásárokon is, hogy nyilvános tájékoztatókat tartsanak a vízi utasok jogairól.

Számos nemzeti végrehajtó szerv hajt végre rendszeres ellenőrzéseket annak érdekében, hogy megállapítsák, a hajók és kikötői terminálok elegendő szükséges információt biztosítanak-e az utasok részére, illetve hogy a hajók és kikötői terminálok hozzáférhetőek-e a fogyatékkal élő és/vagy csökkent mozgásképességű személyek számára – valamint ellenőrzik a személyszállítók és terminálüzemeltetők honlapjait is (például annak megállapítása érdekében, hogy az utasokat tájékoztatják-e jogaikról, vagy hogy az általános szerződési feltételek összhangban vannak-e a rendelettel). A fő cél nem az üzemeltetők szankcionálása, hanem a rendelet szerinti kötelezettségeik megismertetése és az önkéntes megfelelés megkönnyítése.

4. A rendelet működése és javító intézkedések

4.1. A rendelet működésének értékelése

Az érdekeltekkel folytatott konzultáció eredményei

2015 novemberében a Bizottság felhívta az utasokat és az iparágat uniós szinten képviselő érdekelt feleket, hogy osszák meg nézeteiket a rendelet működésével kapcsolatban.

A hajótulajdonosokat, az üdülési célú hajókat és a kikötőket képviselő érdekelt felek azt jelezték, hogy a rendelet jól működik és nincs szükség a módosítására. Hangsúlyozták a magas színvonalú szolgáltatásokat, melyeket a panaszok alacsony száma is igazol.

Az utasok szervezetei általánosságban elégedettek a rendelettel, de úgy látják, van még lehetőség javítani rajta. Úgy gondolják, hogy a személyszállítók és a kikötői terminálok üzemeltetői pozitívan álltak a rendelet végrehajtásához és alkalmazásához, azonban a szolgáltatók és a nemzeti végrehajtó szervek munkájára továbbra is szükség van. Az alkalmazás szintje jelentősen változik mind a tagállamok, mind pedig a személyszállítók körében.

A fogyatékkal élő és/vagy csökkent mozgásképességű személyek mobilitási jogainak garantálása érdekében további intézkedések lennének szükségesek:

a hajókat és terminálokat könnyebben hozzáférhetővé kellene tenni;

a személyszállítókat és a terminálok személyzetét tovább kelleni képezni, hogy megfelelő segítséget nyújthassanak; valamint

a fogyatékkal élő személyeket képviselő szervezetekkel rendszeres konzultációkat kellene tartani a releváns rendelkezések végrehajtása érdekében.

Nevezetesen a személyszállítóknak és a terminálok üzemeltetőinek figyelembe kellene venniük a reprezentatív szervezetek szempontjait a fogyatékkal élő és/vagy csökkent mozgásképességű személyek segítésére vonatkozó minőségi normák megállapításánál (13. cikk).

A Bizottság értékelése

A Bizottság nem észlelte a rendelet semmilyen szándékos, súlyos vagy rendszeres figyelmen kívül hagyását. A legtöbb egyéni panasz, melyről tudomása van, a késés vagy járattörlés esetén felmerülő kártérítés vagy megfelelő segítségnyújtás hiányához kapcsolódik. A nemzeti végrehajtó szervek jelentései alapján úgy látszik, hogy számos ilyen típusú panasz vagy kívül esik a rendelet hatókörén, vagy megalapozatlan.

Az összességében pozitív kép ellenére a Bizottság azonosította a következő, a rendelet hatékonyabb alkalmazását gátló akadályokat:

a) Az utasok és szolgáltatók nincsenek kellően tisztában jogaikkal és kötelezettségeikkel

Minthogy a rendelet viszonylag új, a polgárok nincsenek azzal kellően tisztában. A nemzeti végrehajtó szervek és az érdekelt felek képviselői azt jelezték, hogy számos szolgáltató nem volt tisztában a rendelet tartalmával annak elfogadásakor, és ez a probléma még most is fennáll bizonyos tagállamokban. Ennek következtében egyértelmű igény van arra, hogy a nemzeti végrehajtó szervek, a nemzeti és uniós szintű érdekelt felek szervezetei és a Bizottság továbbra is tájékoztassák az utasokat az őket illető jogokról és a szolgáltatókat a kötelezettségeikről.