[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.2.2007

SEC(2007) 187 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Görögország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Előzmények

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Görögország első ízben 2000 júniusában nyújtott be stabilitási programot. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2001. február 12-én véleményt fogalmazott meg a stabilitási programról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

Az aktualizált program értékelésének előzményei

A Bizottság, miután megvizsgálta Görögország 2006. december 18-án benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ága alapján megítélt helyzetét (a túlzott hiány esetén követendő eljárást)

3. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

4. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Görögországban gyors volt a gazdasági növekedés és folyamatban van az EU-25-ök életszínvonalához való felzárkózás[2]. A magas potenciális növekedésből és strukturális problémákból (rugalmatlan termékpiac) eredően magas inflációval szembesül. Egyes ágazatok munkaerőhiánya ellenére a munkaerő-piac rugalmatlansága akadályozza a munkaerő-átcsoportosítást, ezért továbbra is magas a munkanélküliség, amely a képesítések és a vállalatok szükségletei között lehetséges eltérésre utal, holott az uniós szinthez képest alacsony a részvétel, főként a nők tekintetében. Bár megfelelő a munkatermelékenység növekedése, a fajlagos munkaerőköltség gyorsabban nőtt, mint Görögország főbb euro-övezeti kereskedelmi partnereinél, és meghaladta azokét, ami gyengíti az ország versenyhelyzetét. Következésképpen Görögország magas kereskedelmi hiánnyal szembesül, amelyet a szolgáltatások területén meglévő többletek csak részben kompenzálnak. A külső hiányt főként az állami szektorban lévő hiány okozza. Görögországban a hiány régóta meghaladja a GDP 3 %-át. Az egészségügyi rendszer egyre növekvő költségeivel és egyéb folyó kiadásokkal is szembesülő Görögország magas adóssággal rendelkezik. Az állami kiadások alakulása nemcsak azért aggasztó, mert a felvett külső hiteleket nem hatékony befektetésekbe fektetik, hanem mert a külső hitelfelvétel az államháztartás hitelességétől és fenntarthatóságától függ.

Túlzott hiány esetén követendő eljárás Görögország esetében

2004. július 5-én a Tanács a 104. cikk (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Görögország túlzott hiánnyal rendelkezik. Ezzel egy időben a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése értelmében ajánlást tett, amelyben előírta, hogy a túlzott hiányt 2006-ig meg kell szüntetni.

2005. január 18-án a Tanács a 104. cikk (8) bekezdésével összhangban úgy döntött, hogy Görögország nem tett eredményes intézkedéseket ezen ajánlásra válaszul, és a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban a Tanács 2005. február 17-én felszólította Görögországot, hogy a helyzet orvoslása érdekében tegye meg a hiánycsökkentéshez szükségesnek ítélt intézkedéseket. E felszólítás értelmében a túlzott hiány megszüntetésének határideje továbbra is 2006 maradt. 2005. április 6-án a Bizottság Tanácsnak szóló közleményt fogadott el a görög hatóságok tanácsi felszólításra válaszul tett intézkedéseiről, figyelembe véve a stabilitási programnak a tanácsi felszólításra adott válaszként benyújtott 2005. márciusi változatát. A közlemény megállapította, hogy az akkor rendelkezésre álló adatok alapján a görög kormány döntései összhangban voltak a tanácsi felszólítással, így ebben a szakaszban nem szükséges további lépéseket tenni a túlzott hiány esetén követendő eljárásban. 2005. április 12-i ülésén a Tanács egyetértett ezen értékeléssel.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács „üdvözli üdvözölte az eddig tett erőfeszítéseket és azt, hogy a kormány prioritásként kezeli a hiány tartós csökkentését”. A Tanács megállapította, hogy „fenntartva a költségvetési adatok további lehetséges statisztikai helyesbítéseinek a tervezett hiányokra gyakorolt hatását, valamint feltéve, hogy a tervezett kiigazítást teljes mértékben végrehajtják, a program összességében összhangban van a túlzott hiány 2006-ra történő kiigazításával.” A Szerződés 104. cikkének (9) bekezdése szerinti, 2005. február 17-i ajánlások fényében, a Tanács felkérte Görögországot, hogy:

„i). hajtsa végre azokat a szükséges, tartós hatású intézkedéseket, amelyek a túlzott hiány legkésőbb 2006-ra való kiigazítását eredményezik;

ii). folytassa tovább a strukturális hiány csökkentését a programban megállapított középtávú célkitűzés irányában azáltal, hogy a gazdaságilag kedvező időszakokat az elsődleges kiadások csökkentésére használja;

iii). fokozza azokat az erőfeszítéseket, amelyeken keresztül azonosítják és felügyelik az adósság szintjének változásait előidéző (a nettó kölcsönfelvételen kívüli) tényezőket, hogy biztosítani lehessen azt, hogy az adóssághányad elegendő mértékben csökken és kielégítő ütemben közelíti a referenciaértéket;

iv). tartsa ellenőrzés alatt az állami nyugdíjkiadásokat és határozottan hajtsa végre a jóváhagyott nyugdíjreformokat, valamint további strukturális reformokat vezessen be az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására;

v). javítsa tovább az államháztartási adatok gyűjtését és feldolgozását főként azon mechanizmusok javításán keresztül, amelyek biztosítják a (különösen a szociális biztonságra vonatkozó) adatok azonnali és pontos rendelkezésre állását.

A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramról

Görögország 2006 októberében nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Görögország nemzeti reformprogramja a következő kulcsfontosságú kihívásokat azonosítja: költségvetési konszolidáció, K+F és innováció, a közigazgatás korszerűsítése, hatékony munkaerő-piaci politikák, valamint oktatási és képzési reformok.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés[3] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Görögország korlátozott eredményeket ért el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. Görögország viszonylag jelentős előrelépéseket tesz a makrogazdaság területén, míg a mikrogazdasági és a foglalkoztatási reformok által elért eredmények még mindig elégtelenek. A kormányzatot tekintve a közigazgatási szintek között jobb koordinációra és erősebb felelősségtudatra van szükség.

A megállapított erősségeket és gyengeségeket értékelve Görögországnak azt ajánlották, hogy hozzon intézkedéseket a következő területeken: költségvetési konszolidáció, közigazgatás, munkavédelem és oktatás.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[4]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[5] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Görögország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[6] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

5. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Görögország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját[7].

6. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP éves növekedése nagyjából állandóan 4% körül lesz. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv 2006 és 2007 esetében megalapozott, azt követően – mikor a növekedés várható alakulása kissé felfelé torzítottnak tűnik – pedig optimista növekedési feltételezéseken alapul. A program inflációs előrejelzései a programidőszak későbbi éveit tekintve alacsonynak tűnnek.

7. 2006 tekintetében a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése és az új változat szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 2,6 %-a lesz, amely teljesen megegyezik a stabilitási program előző változatában meghatározott célkitűzéssel. Az összkiadások megfelelnek a 2006-os költségvetésben meghatározott célkitűzésnek. Míg a kiadások főbb kategóriái esetében meghatározott célkitűzéseket nagyjából elérték, a nem természetbeni szociális kiadások csökkentése révén kompenzálták az állami beruházásoknak a GDP 0,5 %-át kitevő túllépését. Az összbevétel kicsit magasabb volt a vártnál. Az egyszeri intézkedéseket részben az év közepén végrehajtott, többek között az üzemanyagot és a cigarettát terhelő jövedéki adó emelésére, valamint a mobiltelefonos szolgáltatásokra kivetett adótartalom növelésére irányuló állandó intézkedésekkel helyettesítették. Az ezen állandó intézkedések révén befolyt bevétel kompenzálta az egyszeri bevételek csökkenését, amely a GDP 2006. évi költségvetésben meghatározott 0,6 %-áról 0,4 %-ra esett vissza.

8. A program költségvetési stratégiája a túlzott hiány 2006-ig történő megszüntetését tűzi ki célul. Azt követően az államháztartási hiány a tervek szerint tovább csökken a programidőszak alatt, a GDP 1,2 %-ára 2009-re. A 2006–2009 közötti, a GDP 1,5 százalékponttal megfelelő mértékű hiánycsökkenés majdnem egyenlően köszönhető a bevétel-növekedésnek és a kiadáscsökkentésnek. Az összbevétel a bevételi oldalon a várakozások szerint GDP-arányosan 0,75 százalékpontot növekszik, főként a közvetett adók és a társadalombiztosítási hozzájárulások miatt. A kiadási oldalon az összkiadás az előrejelzések szerint a GDP 0,75 százalékpontot megfelelő mértékben csökken ugyanezen időszak alatt, amelyből 0,5 százalékpontnyit az alacsonyabb kamatkifizetések okoznak. Következésképpen az elsődleges kiadások csökkenése a várakozások szerint csak 0,25 százalékpontot tesz majd ki. A szociális kiadások a tervek szerint a GDP 0,5 százalékpontnyit megfelelő mértékben nőnek, amelyet nagyban kompenzál az egyéb kiadási kategóriákban – főleg a kollektív fogyasztás területén – bekövetkező, 0,75 százalékpontot elérő csökkenés. Az elsődleges többlet mintegy 1 százalékponttal nő a programidőszak alatt és 2009-re eléri a GDP majdnem 3 %-át. Bár az előző programmal összehasonlítva a 2006–2008-as célkitűzések ugyanolyan makrogazdasági forgatókönyv mellett nagyjából változatlanok maradtak, a 2006-os kiigazítás jelentősebb, mivel a 2005-ös hiány (a GDP 5,2 %-a) magasabb a 2005. decemberi változatban előre jelzettnél (a GDP 4,3 %-a).

9. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP mintegy 3,5 %-át kitevő 2006. évi hiányról a GDP 1,75 %-át kitevő hiányra javul a programidőszak végén (2009-ben). A stabilitási program előző változatával egyezően a program strukturális egyensúlyi pozíciót, illetve strukturális többletet határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a program azonban nem kíván elérni a programidőszakban. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő strukturális hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedését és az adósságrátát.

10. A programban szereplő költségvetési előrejelzések kockázatai 2007-ig nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, azt követően azonban a programban előre jelzettnél rosszabbul alakulhat a költségvetés teljesítménye. A program különösen 2008 és 2009 tekintetében nem ad megfelelő tájékoztatást a tervezett intézkedésekről, és optimista makrogazdasági forgatókönyvet vesz alapul. Az elmúlt évek tapasztalatait alapul véve, bár nem volt csúszás az elmúlt két évben, nem zárható ki a programidőszak alatti túlköltekezés, míg elmaradhatnak a bevételek, amennyiben a közzétett, adókijátszás elleni intézkedések nem bizonyulnak hatékonynak.

11. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal alkalmas arra, hogy 2006-ig a Tanács ajánlásának megfelelően megszüntessék a túlzott hiányt. Úgy tűnik azonban, hogy az irányvonal a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén nem nyújt elegendő biztonsági tartalékot a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. Görögország a túlzott hiány megszüntetését követő években várhatóan továbbra is kedvező időszakokkal szembesül. Ezen értékelés alapján a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás program szerinti üteme különösen 2007-et követően megerősítésre szorul ahhoz, hogy összhangban legyen a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében előírja, hogy a strukturális egyenleg éves javításának irányadó mértéke a GDP 0,5 %-a, kedvező gazdasági időszakokban viszont magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb.

12. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban elérte a GDP 104 %-át, azaz jóval meghaladta a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaértéket. A program előrejelzése szerint az adósságráta a programidőszak alatt fokozatosan a GDP mintegy 13 százalékponttal csökken, míg az állományalkalmazkodás 2007-től igen csekély. Az optimista növekedési előrejelzéseket, valamint a fent említett költségvetési hiánycélokhoz kapcsolódó kockázatot tekintve az adósságráta 2006-ban valószínűleg a program előrejelzésénél kedvezőtlenebbül alakul. E kockázatértékelés alapján azonban úgy tűnik, hogy az adósságráta a programidőszak alatt elegendően csökken a referenciaérték felé.

13. Bizonytalan az elöregedés hosszú távú költségvetési hatása Görögországban, mivel nem áll rendelkezésre nyugdíjkiadásokra vonatkozó hosszú távú előrejelzés, bár a Görögország 2002-es aktualizált stabilitási programjában szereplő legfrissebb adatok alapján valószínűleg jóval meghaladja az uniós átlagot, hosszú távon pedig a nyugdíjkiadások tekintélyes GDP arányos növekedése várható. A kiinduló költségvetési egyenleg – noha 2005-höz képest javult – a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül is még mindig nagy kockázatot jelent az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve. Továbbá a bruttó adósság jelenlegi szintje jóval meghaladja a Szerződésben foglalt referenciaértéket, csökkentéséhez pedig hosszú időn keresztül magas elsődleges többletet kell elérni. Az államháztartás tervek szerinti konszolidációja, valamint az elöregedéssel kapcsolatos kiadások valószínűleg jelentős növekedésének megállítása céljából hozott sürgős reformintézkedések hozzájárulnának az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok csökkentéséhez. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Görögország összességében magas kockázattal szembesül. Javítaná a hosszú távú fenntarthatóságra vonatkozó értékelés megbízhatóságát, ha rendelkezésre állnának a nyugdíjkiadásokra vonatkozó hosszú távú előrejelzések.

14. A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából nem értékeli minőségileg a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program emellett nem ad rendszerezett tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig – 2007 kivételével – nem veszik kifejezetten figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései azonban láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. A nemzeti reformprogram végrehajtási jelentésében tervezett 2007-es intézkedések és fellépések többségét láthatóan belefoglalták a 2007. évi költségvetési törvénybe, még ha az intézkedésekre és végrehatásukra vonatkozó részletes leírás hiánya miatt kétségek merülnek is fel a költségvetési hatással kapcsolatban.

15. A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

16. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[8].

Általános következtetéséként megállapítható, hogy jelentős költségvetési konszolidációt követően, valamint az erőteljes növekedést ígérő kilátások alapján a program biztosítja a túlzott hiány 2006-ig történő megszüntetését, és eredményeket hoz a középtávú célkitűzés megvalósításában, amelyet azonban nem ér el a programidőszak alatt. A kamatteher jelentős csökkenésén is alapuló konszolidáció kockázatoknak van kitéve, mivel a különleges intézkedéseket nem részletezik 2007 után.

A fenti értékelés alapján Görögországot felkérik arra, hogy:

i). a kedvező időszakokat figyelembe véve, a túlzott hiány korrekciója után fokozza a középtávú célkitűzés felé ható kiigazítást és biztosítsa, hogy megfelelően csökkenjen az adósság/GDP-arány;

ii). javítsa tovább a költségvetési eljárást, fokozva annak áttekinthetőségét, hosszabb távú perspektívájú költségvetési stratégiát részletezve, illetve eredményesen végrehajtva az elsődleges kiadások nyomon követésének és ellenőrzésének mechanizmusait.

iii). az igen magas adósságszint és az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előre jelzett növekedése fényében javítson az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságán, a középtávú célkitűzés elérése, az állami nyugdíjkiadások és az egészségügyi kiadások ellenőrzés alatt tartása, valamint az elfogadott reformok határozott végrehajtása révén, és haladéktalanul dolgozza ki a nyugdíjkiadásokra vonatkozó hosszú távú előrejelzést.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál-GDP (%-os változás) | SP 2006. december | 3,7 | 4,0 | 3,9 | 4,0 | 4,1 |

BIZ 2006. november | 3,7 | 3,8 | 3,7 | 3,7 | nincs adat |

SP 2005. december | 3,6 | 3,8 | 3,8 | 4,0 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | SP 2006. december | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 2,8 | 2,6 |

BIZ 2006. november | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 3,3 | nincs adat |

SP 2005. december | 3,5 | 3,2 | 3,0 | 2,7 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. december1 | 0,9 | 1,0 | 0,9 | 1,1 | 1,5 |

BIZ 2006. november5 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,8 | nincs adat |

SP 2005. december1 | 1,1 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | -5,2 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -1,2 |

BIZ 2006. november | -5,2 | -2,6 | -2,6 | -2,4 | nincs adat |

SP 2005. december | -4,3 | -2,6 | -2,3 | -1,7 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | -0,4 | 2,0 | 2,0 | 2,4 | 2,9 |

BIZ 2006. november | -0,4 | 2,0 | 1,8 | 1,7 | nincs adat |

SP 2005. december | 0,9 | 2,3 | 2,4 | 2,8 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -5,6 | -3,0 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |

BIZ 2006. november | -5,9 | -3,3 | -3,3 | -3,1 | nincs adat |

SP 2005. december1 | -4,8 | -3,1 | -2,8 | -2,4 | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. december3 | -5,6 | -3,4 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |

BIZ 2006. november4 | -5,9 | -3,7 | -3,3 | -3,1 | nincs adat |

SP 2005. december | -4,8 | -3,7 | -2,8 | -2,4 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 107,5 | 104,1 | 100,1 | 95,9 | 91,3 |

BIZ 2006. november | 107,5 | 104,8 | 101,0 | 96,4 | nincs adat |

SP 2005. december | 107,9 | 104,8 | 101,1 | 96,8 | nincs adat |

Megjegyzés: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a program szerint (a GDP 0,4 %-a 2006-ban). 4Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint (a GDP 0,4 %-a 2006-ban). 5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 3,7 %-os, 3,8 %-os, 3,6 %-os és 3,5 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ), a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.2.8., az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Szeptember 22-én a görög hatóságok az 1995–2005-ig tartó időszak vonatkozásában új GDP-adatokat szolgáltattak az Eurostatnak, amelyben szigorúan felülvizsgálták a GDP-szintekre vonatkozó adataikat. E felülvizsgálatot az Eurostat statisztikai gyakorlatának való megfelelést vizsgáló rendszeres értékelés keretében végezték. A stabilitási program aktualizált változata (és a 2007. évi költségvetési jogi aktus) azonban nem veszi figyelembe a felülvizsgált GDP adatokat. Az Eurostat folyamatban lévő teljes körű ellenőrzése alatt álló felülvizsgálat terjedelmére és összetettségére tekintettel a Bizottság az aktualizált program értékelésénél a felülvizsgálat előtti GDP adatokat használta fel.

[3] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006) 816.

[4] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[5] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[6] HL L 209., 1997.2.8., az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] Az aktualizált változatot a magatartási kódexben meghatározott december 1-jei határidőt követő két hét elteltével nyújtották be.

[8] Hiányoznak különösen a feladatkör szerinti bontású államháztartási kiadásokra, a hosszú távú fenntarthatóságra és a potenciális GDP növekedéshez való hozzájárulásokra vonatkozó adatok.