P6_TA(2005)0365

A megújuló energiaforrások az EU-ban

Az Európai Parlament állásfoglalása a megújuló energiaforrások részesedéséről az EU-ban és konkrét intézkedésekre irányuló javaslatokról (2004/2153(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett közleményére a megújuló energiaforrások részesedéséről az EU-ban (COM(2004)0366),

- tekintettel a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról szóló 2001. szeptember 27-i 2001/77/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [1],

- tekintettel a közlekedési ágazatban a bioüzemanyagok, illetve más megújuló üzemanyagok használatának támogatásáról szóló, 2003. május 8-i 2003/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [2] (bioüzemanyag irányelv),

- tekintettel a Bizottságnak "A jövő energiája: megújuló energiaforrások – Fehér könyv a közösségi stratégiáról és cselekvési tervről" című közleményére (COM(1997)0599),

- tekintettel a megújuló energiaforrásokról 2004 júniusában Bonnban megrendezett nemzetközi konferenciáról szóló, 2004. április 1-jei állásfoglalására [3],

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság jelentésére és a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság, valamint a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményére (A6-0227/2005);

1. üdvözli a a Bizottságnak közleményét a megújuló energiaforrások részesedéséről az EU-ban és arra ösztönzi a Bizottságot, hogy folytassa egy ambiciózus és egyúttal reális stratégia kidolgozását a megújuló energiaforrások terén;

2. elismeri a megújuló energiaforrások, valamint az energiahatékonyság és az energiamegtakarítás rendkívüli fontosságát nemcsak az egészségügyi és környezeti degradáció leküzdése és az Európa éghajlati célkitűzéseinek eleget tevő, fenntartható fejlődés miatt, hanem az innovációhoz és a regionális, valamint nemzeti fejlődéshez, a kereskedelmi lehetőségekhez és a munkahelyteremtéshez a lisszaboni napirendnek megfelelő hozzájárulás miatt is;

3. hangsúlyozza továbbá, hogy a megújuló energiaforrások az energiatakarékossági intézkedésekkel kombinálva csökkentik Európa energiaimport-függőségét, és ennélfogva csökkentik az ezen behozatalokból származó politikai és gazdasági kockázatokat;

4. felhívja a Bizottságot, hogy az európai éghajlati és ellátás-biztonsági célkitűzések támogatására határozzon meg ambiciózus, de realisztikus célkitűzéseket annak érdekében, hogy 2020-ra az ultraalacsony vagy CO2 kibocsátás-mentes és -semleges energiatechnológiák biztosítsák az EU villamosáram-szükségletének 60 %-át.

5. rámutat, hogy "megújuló energiahordozó" alatt nem csak a szélenergia értendő, és más megújuló energiákat, mint a vízenergiát, naphőenergiát, geotermikus energiát és biomasszát hasznosító erőműveket is lehet úgy irányítani, hogy hozzájáruljanak a hálózati stabilitás javulásához;

Huszonegy megújuló energiaforrás a XXI. század számára

6. elismeri a több mint 21 különböző, megújuló energiaforrásokra épülő technológia – amely alapvetően nem csak az összes földrajzi területre terjed ki, hanem az összes vonatkozó energiafelhasználásra is – nagy diverzitásából adódó potenciált;

7. elismeri, hogy a megújuló energiaforrások – a szélerőművek és a napelemek 20 %-ot meghaladó éves növekedési üteméből adódóan – az EU energiaiparának leggyorsabban növekvő ágazata Európában, sőt a világban is, és hogy a megújuló energiaforrásokra épülő technológiák fejlesztése több mint 300000 munkahelyet teremtett;

8. elismeri, hogy a megújuló energiaforrások különböző technológiáiban figyelemreméltó költségcsökkentést sikerült elérni, egyes esetekben 15 év alatt 50 %-ig terjedő mértékben; azonban megjegyzi, hogy további költségcsökkentéseket kell elérni, és ennek érdekében erőteljes ösztönzésre irányuló rendelkezésre van szükség;

9. várja a meghirdetett, biomasszáról szóló cselekvési terv elfogadását, az EU déli területein a naperőművek fokozottabb támogatását, és az északi-tengeri szélenergia összehangolt nagy projektjét, e megújuló energiaforrások gyors kiépítésének előmozdítása érdekében;

10. üdvözli, hogy az EU – bizonyos tagállamokban tett erőfeszítések eredményeként – világelső a legtöbb, megújuló energiaforrásokra épülő technológiában, és új, az egész EU-ra kiterjedő kezdeményezéseket és irányelveket szorgalmaz;

11. elismeri a biomasszában rejlő potenciált, amelyet a felhasználás és a terület integrált fenntartásának rendszerszemléletű megközelítésével kell kiaknázni;

12. elismeri továbbá a geotermikus energia lehetőségeit mind a hő, mind a villamosáram-termelés területén és további kér a politika figyelmének a geotermikus energiákban rejlő lehetőségekre való ráirányítását;

13. üdvözli a hidrogén-technológiát és a hidrogén-alapú gazdálkodást előmozdító lépéseket, és hangsúlyozza, hogy a hidrogén, mint energiahordozó előnyei különösen akkor nyilvánvalóak, ha megújuló energiaforrásokból termelik, ezáltal hatékonyan előmozdítva a környezetvédelmet, a fenntartható fejlődést és az üvegházhatás elleni küzdelmet célzó intézkedéseket;

Megadni az eszközöket az Európai Unió számára, hogy a megújuló energiaforrások világpiacán első helyezett legyen

14. hangsúlyozza a 2020-ra vonatkozó kötelező jellegű célok kitűzésének fontosságát annak érdekében, hogy egyértelmű jelzéseket adjanak a piaci szereplőknek, mint pl. az energetikai nagyvállalatoknak és a pénzügyi közösségnek, valamint a nemzeti politikaformálóknak arra vonatkozóan, hogy a megújuló energiaforrások az EU energetikai jövőjét jelentik és az EU környezeti és ipari stratégiájának részét képezik;

15. felkéri a Bizottságot, hogy továbbra is szigorúan ellenőrizze, hogy a tagállamok betartják-e az indikatív nemzeti célokat, és készítsen elő a 2010 utáni időszakra az EU számára egy középtávú stratégiát a megújuló energiaforrásokra vonatkozóan, továbbá vesse alá részletes értékelésnek a következő területeket: a 2010-es célok végrehajtása terén elért eredmények, az ár-érték arány a végfelhasználók számára (figyelembe véve a külső költségek kiszámítását), továbbá az energiahatékonyság javítása terén elért eredmények;

16. emlékeztet a fent említett 2004. áprilisi állásfoglalására, amelyben a Parlament elsöprő többséggel szorgalmazta azt a célkitűzést, hogy 2020-ra az EU teljes energiafogyasztásának 20 %-át megújuló energiaforrásokból fedezzék;

17. rámutat arra, hogy az új tanulmányok, különösen, amelyekben valamennyi ágazatra nézve figyelembe veszik az energiahatékonysági forgatókönyveket, azt mutatják, hogy a megújuló energiaforrásoknak és az energiahatékonyságnak biztosított jobb feltételek mellett ambiciózusabb célkitűzés is megvalósítható;

18. ezért kéri a Bizottságot, hogy dolgozzon ki kereslet-hatékonysági forgatókönyveket, amelyek elvezetnek minket ahhoz az átfogó éghajlatváltozási célkitűzéshez, amelynek értelmében a globális hőmérséklet csúcsértéke az iparosodás előtti szintet 2 °C -kal haladja meg, valamint jobb alapot biztosítanak a megújuló energiaforrások hosszú távú célkitűzéseinek rögzítéséhez;

19. megállapítja, hogy az energiapolitikák rendszerszemléletűbb megközelítésével, amely integrálja és felgyorsítja – többek között nagyobb ösztönzők révén – az energiamegtakarításban, az energiahatékonyságban és a megújuló energiaforrásokban rejlő nagy potenciált, a megújuló energiaforrások 2020-ra az EU teljes energiafogyasztásának akár 25 %-át is fedezni tudnák; úgy véli, hogy a megújuló technológiák relatív költségeinek további csökkentése fontos szerepet játszana e részesedés elérésben, különösen a kereslet, illetve a kutatás és fejlesztés ösztönzése révén;

20. megállapítja, hogy annak érdekében, hogy megfelelő jelzéseket adjanak az olyan nagymértékben elkülönült energiapiacoknak, mint a villamos energia, a közlekedési üzemanyagok és a fűtési és hűtési ágazat, az EU-s célkitűzést fel kell bontani mind ágazati, mind nemzeti célkitűzésekre annak érdekében, hogy egyszerűbb és gazdaságilag vonzóbb feltételeket teremtsenek a megújuló energiaforrások kutatására és felhasználására irányuló befektetéseknek, ezért felhívja a Bizottságot, hogy e három ágazat számára határozzon meg kötelező célkitűzéseket;

21. úgy véli, hogy az adócsökkentések formájában megjelenő ösztönzők általánosságban hatékony eszközei a megújuló energiaforrások támogatásának, ösztönzi a tagállamokat ennek az eszköznek a felhasználására és ösztönzi a Bizottságot, hogy hárítson el minden olyan akadályt, amely ezen intézkedések tekintetében a tagállamok útjában áll;

Fűtés és hűtés: az alacsony hőmérsékletű megújuló energiaforrások jelentős piaca

22. megállapítja, hogy az épületek fűtése és hűtése az Európai Unióban a teljes energiafelhasználás mintegy 40 %-át teszi ki, és olyan rendszerszemléletet sürget, amelynek keretében a fűtés és hűtés iránti igény csökkentése céljából a rendelkezésre álló legjobb technológiákat integrálják az alacsony hőmérsékletű megújuló energiaforrásokból vagy a kapcsolt (meleg vagy meleg-hideg) energiatermelésre szolgáló létesítményekből nyert, kis sűrűségű energiával;

23. üdvözli az új épületek energetikai tervezésében tett előrelépéseket, amelyek során a napenergiafelhasználásra irányuló építészet, a szigetelés és a megújuló energiaforrások integrációja eredményeként alacsony energiájú, passzív energiájú, sőt energiatöbblettel rendelkező házak – amelyek egy év alatt több energiát termelnek, mint amennyit fogyasztanak – jönnek létre;

24. kiemeli a hatalmas termelékenységi nyereségeket, amelyek az energiamegtakarításnak és a megújuló energiaforrásoknak az előregyártott építőanyagokba – mint pl. a tetőkbe és homlokzatokba – történő fokozott integrációjából származhatnak;

25. hangsúlyozza az előrehaladást a naphőenergia-fűtés területén, de sajnálatát fejezi ki az egyes jelenleg vezető tagállamok (például Ciprus, Ausztria, Görögország és Németország) és a többi tagállam egy főre jutó kapacitása közötti eltérés miatt, és elismeri az uniós naphőenergiában rejlő nagy lehetőséget;

26. hangsúlyozza a naphőenergia, biomasszaenergia vagy geotermikusenergia-bevitelen alapuló hűtés és a hővezérelt hűtés piaci penetrációjának jelentősségét, és elismeri, hogy a megújuló hűtés növekedése egy szükséges válasz a hűtés iránti növekvő piaci nyomás által okozott feszültségekre;

27. kiemeli az olyan megújuló energiaforrások, mint a biomassza és geotermikus energia – a zöld villamos energia előállításából és az alacsony hőmérsékletű "hulladék" energia épületek fűtésére vagy hűtésére való felhasználásából adódó – piaci potenciálját a növekvő központi távfűtési és távhűtési ágazatban;

28. kiemeli a távhőellátó hálózatok által képviselt potenciált, amely infrastruktúraként lehetővé teszi a "fosszilis tüzelőanyag-mentes" energiabevitel széles spektrumának optimális felhasználását és kombinálását: a villamosáram-termelés hőfeleslege, a megújuló hő különböző formái (pl. geothermális energia, mélytengeri vagy tavi hő/fűtés vagy biomasszából), hőszivattyúk, biológiailag lebontható valamint hulladékégetésből és/vagy ipari folyamatokból származó hő;

29. megállapítja, hogy a fenntartható lakásépítési beruházások nagyobb kezdeti beruházást tesznek szükségessé, de az épületüzemeltetési költségek csökkennek; hangsúlyozza az energiahatékonysági szolgáltató vállalatok szükségességét a beruházó és a felhasználó közötti eltérés áthidalása érdekében, és felhívja az európai intézményeket, hogy a végfelhasználói energiahatékonyságról és az energiaszolgáltatásokról szóló javasolt irányelvet az ilyen beruházások stabil piacának megteremtésére használják fel;

30. kéri a Bizottságot, hogy a teljes energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások vonatkozásában terjessze ki az épületek energiagazdálkodásáról szóló 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (épület irányelv) [4] az összes 250 m2-nél nagyobb alapterületű kereskedelmi épületre; és terjesszen be a fűtési és hűtési szektorban alkalmazható megújuló energiaforrásokra vonatkozó irányelvre irányuló javaslatot;

31. hangsúlyozza, hogy az Európai Unió a villamos energia és a tüzelőanyag ágazattal kapcsolatos álláspontjával ellentétben nem rendelkezik szisztematikus megközelítéssel a megújuló energiahordozókkal kapcsolatban a hűtési és fűtési ágazatban, annak ellenére, hogy a gáz és olajimport területén különösen nagy a függőség ebben az ágazatban és a megújuló energiahordozók aránya növelésének költségei viszonylag alacsonyak; ezért egy európai uniós szintű stratégiát követel, amelynek célja, hogy a termelés növelése révén versenyképessé tegye a megújuló energiaforrásokkal működő hűtő és fűtő egységeket; ezzel kapcsolatban megállapítja, hogy a háztulajdonosokra és építtetőkre vonatkozó európai uniós szintű bürokratikus előírások nem alkalmasak e célkitűzés elérésére, sokkal alkalmasabb lenne egy irányelv, amely realisztikus, de ambiciózus célokat tűz ki és koordinálja a tagállamoknak az időben korlátozottan ösztönzött piaci hozzáférésen alapuló intézkedéseit;

32. e tekintetben úgy ítéli meg, hogy a Bizottságnak a hűtésről és fűtésről szóló irányelvre vonatkozó javaslatot kellene benyújtania, a bio-üzemanyagról szóló javaslathoz (COM(2001)0547) hasonló formában;

33. kéri a Bizottságot, hogy működjön együtt a tagállamokkal annak érdekében, hogy legkésőbb 2012-ig vezessenek be a passzív energiára vonatkozó szabványokon (10 kW/m2 alatt) alapuló minimumelőírásokat a magánépületekre;

34. kéri a Bizottságot és az ECOFIN-t, hogy hozzanak gyors és hatékony intézkedéseket a fűtési és hűtési szektor területén létező környezetileg káros támogatások felszámolására; kéri a tagállamokat, hogy adócsökkentések formájában hozzanak olyan hatékony ösztönző intézkedéseket, amelyek előmozdítják a megújuló energiaforrások felhasználását a fűtési és hűtési szektor területén, és kéri a Bizottságot, hogy számoljon fel minden akadályt ezen energiák alkalmazása tekintetében;

Villamos energia: tisztességes piaci feltételek a megújuló villamosenergia-termelés számára

35. emlékeztet arra a célkitűzésre, amely szerint a 2001/77/EK irányelvben meghatározottaknak megfelelően az EU teljes villamosenergia-összetételében a megújuló energiaforrásoknak 21 %-os részesedést kell elérniük;

36. emlékeztet arra, hogy ez a célkitűzés a teljes villamosenergia-fogyasztás százalékaránya, és arra kéri az összes európai uniós intézményt, hogy ne feledkezzenek meg a villamosenergia-fogyasztásnak a villamosenergia-fogyasztók egészét megcélzó aktív politikák általi csökkentésében rejlő hatalmas potenciálról;

37. tudomásul veszi, hogy a Bizottság üdvözli azt, hogy bizonyos tagállamok, különösen Németország és Spanyolország, megfelelő politikai kereteket vezettek be nemzeti célkitűzéseik elérése érdekében, és megjegyzi, hogy más kormányok előreláthatólag nem fogják teljesíteni a vállalt nemzeti célkitűzéseiket, és sürgeti a Bizottságot, hogy használja fel a 2001/77/EK irányelv adta lehetőségeket kötelező nemzeti célkitűzések bevezetése érdekében;

38. felkéri a Bizottságot, hogy a 2001/77/EK irányelvről szóló 2005. évi jelentésében fogalmazzon meg további rendelkezéseket valamennyi akadály (pl. adminisztratív és politikai akadályok) megszüntetésére vonatkozóan, továbbá a hálózathoz és a megkülönböztetésmentes díjszabásokhoz való tisztességes és szabad hozzáférés hiányáról, amelyek jelenleg több tagállamban akadályozzák a megújuló forrásokból történő villamosenergia-termelés kiépítését;

39. megállapítja, hogy a Bizottság a 2001/77/EC irányelv 6. cikkének (1) bekezdése értelmében több tagállamban jelentősnek minősítette az adminisztratív akadályokat, és felkéri a Bizottságot, hogy lépjen fel ezen tagállamok ellen;

40. megjegyzi, hogy a Bizottság ezenkívül megállapította, hogy a hálózathoz való hozzáférés tisztességtelen biztosítása több tagállamban lehetetlenné teszi a megújuló forrásokból nyert villamos energia projektjeinek továbbfejlesztését; felkéri a Bizottságot, hogy gondosan felügyelje a 2001/77/EK irányelv 7. cikkének végrehajtását, és lépjen fel ezen tagállamok ellen;

41. megállapítja, hogy a villamos energia piacán továbbra sincsenek egyenlő versenyfeltételek a korábban monopolhelyzetben lévő energiaellátók és elosztók, valamint a megújuló energiaforrások kis- és középszintű szolgáltatói között, és felkéri a Bizottságot, hogy ezt a körülményt a 2001/77/EK irányelv értékelése során vegye figyelembe;

42. sürgeti a tagállamokat, hogy folytassák a megújuló energiaforrások támogatására irányuló nemzeti stratégiák és struktúrák kiépítését a tervezés és az engedélyezés bürokratikusságának csökkentése, a hálózatba jutás megkönnyítése és a származási bizonyítványok garantálása érdekében, a hálózat biztonságának megőrzésével és a környezetre káros támogatások felülvizsgálatával;

43. felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy minden energiaforrás tekintetében vegye figyelembe a "szennyező fizet elvet" és az externális (külső) költségek internalizálását;

44. megállapítja, hogy a szélenergia hasznosításában elért fejlődés néhány európai országban elismerésre méltó, több mint 34600 MW teljesítményt állítottak üzembe 2004 végén, ezáltal túlteljesítettek minden előrejelzést, további kutatásokra szólít fel az energia és hálózati stabilitásra vonatkozó előírásokkal kapcsolatos problémák megoldását illetően; megállapítja, hogy a szélerőművek felállításának körültekintően kell történnie, hogy minél kevesebb problémát okozzon az érintett területen élő népesség körében; sajnálja, hogy a biomasszából történő villamosenergia-termelés nem fejlődött az elvárásoknak megfelelően; üdvözli e tekintetben a Bizottság biomasszáról szóló cselekvési tervre vonatkozó közleményét;

45. emlékeztet arra, hogy az EU villamosenergia-piacán még mindig olyan súlyos torzulások tapasztalhatók, mint a tulajdonviszonyok szétválasztásának elégtelensége, a nem eléggé hatékony nagykereskedelmi piac, a megnövekedett piaci koncentráció, nagy mértékű közvetlen és közvetett támogatások, a kiegyenlítő létesítmények, például a nagyméretű víztározós erőművekhez való megkülönböztetésmentes hozzáférés hiánya, a leszerelésére elkülönített alapok elkülönítésének hiánya és a külső költségek internalizálásának hiánya, valamint ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság foglalkozzon e kérdésekkel az év végén esedékes, a villamos energia és a földgáz belső piacáról szóló jelentéseiben és terjesszen elő új jogalkotási kezdeményezéseket a nagyarányú piaci torzulások megszűntetésére, amelyek hátrányosan érintik a megújuló forrásokból történő energiatermelést;

46. sajnálja, hogy az EU eddig nem támogatta megfelelően a naperőmű-technológia bevezetését; felhívja a Bizottságot, hogy járuljon hozzá e technika nagy potenciáljának fokozott kihasználásához;

47. azt az álláspontot képviseli, hogy a magasfeszültségű egyenáramú távvezetékek jelentősen elősegíthetik a megújuló energia felhasználását;

48. tudomásul veszi az északi-tengeri partközeli szélenergiában rejlő óriási lehetőséget, és sürgeti az európai intézményeket, hogy a TEN-E alapon keresztül járuljanak hozzá az Északi-tengerrel, a Balti-tengerrel és az Ír-tengerrel határos államok közötti hatékony koordinációhoz annak érdekében, hogy ezeket a ehetőségeket a lehető legalacsonyabb költséggel integrálják az európai hálózatba; megállapítja, hogy Marokkó déli része hasonlóan nagy jelentőségű e téren, és sürgeti a Bizottságot, hogy vizsgálja meg egy, a Maghreb-államokkal a megújuló energiaforrások terén kötendő stratégiai partnerség lehetőségét;

49. kéri, hogy hosszú távon hozzanak létre egy harmonizált európai ösztönző rendszert, amely teljesíti az alábbi kritériumokat:

a) hozzájárul mind a jelenlegi, mind a nagyratörőbb jövőbeni célokhoz;

b) összeegyeztethető a belső villamosenergia-piac elveivel;

c) részét képezi a megújuló energiaforrások rendszerszemléletű megközelítésének, amely figyelembe veszi a különböző megújuló energiaforrások jellegzetességeit, a különböző technológiákat és a földrajzi különbségeket;

d) támogatja a megújuló energiaforrások hatékony módon történő felhasználását, és egyúttal egyszerű, valamint különösen a költségek tekintetében a lehető leghatékonyabb;

e) internalizálja valamennyi energiaforrás externális költségeit;

f) megfelelő átmeneti időszakokat tartalmaz a nemzeti támogatási rendszerek számára a befektetői bizalom fenntartása érdekében;

és úgy ítéli meg, hogy e kritériumok alapján hosszú távon az európai betáplálási rendszerek tekintetében egységes közösségi jogszabályoknak lenne értelme, de a kvóta- vagy tenderezési modellt is figyelembe lehetne venni, amennyiben ki lehet küszöbölni ezeknek a modelleknek a jelenlegi hiányosságait, amelyekre néhány tagállamban fény derült;

50. felhívja a figyelmet az olyan szigetek jelenlétére az EU-ban, amelyek hatékonyságuk javítására például olyan független erőművekkel rendelkeznek, amelyek elsődlegesen energiák megújuló formáit tárolótechnológiával kombináló fejlett hibrid termelőtechnológián alapulnak; felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy hozzanak létre további kezdeményezéseket ezen a területen; felhívja a Bizottságot, hogy tanulmányozza a hálózatirányítás legjobb gyakorlatait a megújuló energiához, különösen a szél és napenergia-hálózatokhoz történő kapcsolódás problémáinak megoldására;

51. megjegyzi, hogy a villamosenergia-termelés megújuló, elsősorban fotovoltaikus technológiából származó része még mindig drága, ösztönzi a Bizottságot és a tagállamokat, hogy mozdítsák elő a költségcsökkentő intézkedéseket, elsősorban kutatás és fejlesztés (K+F) által, és dolgozzanak ki olyan ösztönzőket, amelyek révén a technológiai fejlődés és a költségcsökkenés folytatódik;

Közlekedés: először a hatékonyság, utána a megújuló üzemanyagok

52. megállapítja, hogy a közlekedési ágazat nagyarányú függőséget okoz a rendkívül kiszámíthatatlan árú olaj importjától, a légszennyezés miatt jelentős egészségügyi problémákat okoz, és a leggyorsabban növekvő CO2-kibocsátásokért felelős;

53. tudomásul veszi, hogy a közlekedési ágazatban az olyan strukturális intézkedések, mint a jobb regionális és várostervezés, a személy- és áruszállításban alkalmazott közlekedési módok változtatásai és a járművek és repülőgépek hatékonysági teljesítményére vonatkozó előírások fokozatosan szigorodása révén megvalósuló hatékonysági nyereségek létfontosságúak és kiegészítik a megújuló üzemanyagokra vonatkozó stratégiákat;

54. sürgeti a Bizottságot, hogy használja fel az üzemanyagok teljes környezeti hatásainak elemzéseit – az ún. "well-to-wheel" energialáncokat –, ahogy azokat a Bizottság Közös Kutatóközpontja a CONCAWE tanulmányában kidolgozta; mielőtt jelentős EU politikai intézkedést kezdeményezne e területen;

55. felkéri a tagállamokat, hogy érjék el a bioüzemanyag irányelvben meghatározott célkitűzéseket és alkalmazzák az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv [5] által előírt pénzügyi ösztönzőket, úgy véli, hogy a bioüzemanyagok használatának előmozdítása új lehetőségeket biztosít a fenntartható vidékfejlesztésnek és új perspektívákat nyit az innovatív mezőgazdasági termékek számára; reméli, hogy az ethanol és a hagyományos tüzelőanyagok keverésének technikai jellemzőire vonatkozó értékelés eredménye kielégítő és a lehető leghamarabb lehetővé válik az Európai Parlament és a Tanács 1998. október 13-i, a benzin és dízel üzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK irányelve mellékletének, és az azt módosító 93/12/EGK tanácsi irányelv [6] módosítása;

56. kéri a Bizottságot, hogy a biomasszáról szóló cselekvési tervébe vegye fel az üzemanyaggal foglalkozó társaságok kötelező fokozatosan növekvő kötelezettségvállalását arra vonatkozóan, hogy az értékesített üzemanyagaik közé vegyenek fel biomassza alapú üzemanyagokat;

57. hangsúlyozza, hogy az etanol üzemanyagként történő felhasználása hozzá fog járulni az EU mezőgazdasági területeinek fejlődéséhez és a mezőgazdasági nyersanyagok értékének növekedéséhez; úgy ítéli meg, hogy a közelmúltbeli reformokkal és a pénzügyi támogatás (KAP, cukor) csökkentésével kapcsolatban az üzemanyagként felhasználandó etanol előállításának és felhasználásának támogatása új értékesítési lehetőségeket tárhat fel az ágazat számára;

58. felhívja a Bizottságot, hogy az új technológiák fényében használja ki a bioenergiában és a bioüzemanyagokban rejlő lehetőségeket a KAP és az EU hulladékstratégiájának keretén belül, a fenntartható mezőgazdasággal, erdőgazdálkodással és a fenntartható hulladékgazdálkodással összefüggésben;

Biomassza: alvó óriás a megújuló energiaforrások között

59. megállapítja, hogy a biomassza felhasználása a hagyományos energiaforrásokkal és néhány egyéb megújuló energiaforrással szemben számtalan előnyt kínál, ilyen különösen a viszonylag alacsony költség, a kisebb függőség a rövid távú időjárási változásoktól, a regionális gazdasági struktúrák támogatása és a mezőgazdasági termelők számára alternatív jövedelemforrás;

60. ezért sajnálja, hogy a megújuló energiaforrások terén a biomassza által kínált nagyarányú lehetőségeket még nem aknázták ki az ésszerű költségek melletti technikai lehetőségeknek megfelelően; ezért üdvözli a Bizottság közleményét, amely szerint a biomasszáról szóló cselekvési tervet fog előterjeszteni, és ösztönzi a Bizottságot, hogy egy ambiciózus dokumentumot készítsen, amely konkrét és jogilag kötelező javaslatokat tartalmaz;

61. hangsúlyozza, hogy a biomassza előnyei különösen érvényesülnek az áramellátás területén, ha a berendezéseket úgy alakítják ki, hogy egyaránt hasznosítják az áramot, a meleget és a hűtést;

62. kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a biomassza felhasználásának támogatására használják fel a Strukturális Alapokat és a Kohéziós Alapot;

63. kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a KAP második pillérének (vidékfejlesztés) rejlő nagy lehetőségeket használják fel a biomassza fenntartható használatának támogatása érdekében;

64. felkéri a Bizottságot, hogy a 7. kutatási és technológiafejlesztési keretprogram egyedi programjainak prioritásai közé vegye fel a biomassza ökológiailag hatékony felhasználását;

65. hangsúlyozza a biomassza és a fosszilis tüzelőanyagok (pl.: szén) közös elégetésében rejlő óriási lehetőségeket, ahol a megújuló energiahordozók arányát rövid időn belül és költséghatékony módon növelni lehet, míg hosszútávon olyan berendezéseket kell építeni, amelyek csak biomasszával működnek;

66. sürgeti a tagállamokat, hogy biztosítsák, hogy a nemzeti adópolitikák ne akadályozzák a biomasszatermelés fejlesztését;

67. ösztönzi a tagállamokat, hogy vizsgálják meg adórendszerüket, és töröljenek el minden szükségtelen adóterhet a biomassza felhasználói tekintetében, és fontolják meg az adócsökkentéseket, mint hatékony ösztönzőket;

68. üdvözli a Bizottságnak a biomasszára vonatkozó cselekvési terv létrehozásával kapcsolatos kezdeményezését, mivel azonban ez egy összetett és ellentmondásos kérdés, felkéri a Bizottságot, hogy a jövőre vonatkozó kiegyensúlyozott és igényes munkaterv kialakítása érdekében tartson széles körű konzultációkat a nyilvánosság és az érdekeltek számára;

69. úgy véli, hogy a megújuló energiaformák fenntartható termelési módszereket alkalmazó előállításában a biomassza nagyobb mértékű felhasználásának előmozdítására vonatkozó intézkedések nem mentesítik az EU-t azon kötelezettsége alól, hogy a nagyobb energiahatékonyság elérése céljából (az üzemanyagok, a fűtés, a villamosenergia stb. területén felhasznált energia csökkentése) kutatásokat folytasson, ami a gazdálkodók pénzügyi terhei csökkentésének lehetséges eszköze;

70. kéri, hogy a géntechnológiával módosított szervezetek termesztésére és élelmiszer-termelésben való felhasználására érvényes, koegzisztenciára és címkézésre vonatkozó szabályokat a megújuló energiaforrások esetében is alkalmazzák;

71. elismeri a KAP hozzájárulását a megújuló energiák termeléséhez, beleértve a biomasszát és a bioüzemanyagokat, és sürgeti ezek továbbfejlesztésének és alkalmazásának előmozdítását; nélkülözhetetlennek tartja a beruházási terveknek az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból és a többi strukturális alapból történő társfinanszírozása lehetőségének növelését a megújuló energiaforrások kiegyensúlyozott és ésszerű fejlesztésének és felhasználásának biztosítása érdekében; amennyiben alkalmazásuk az energiafelhasználás és a környezeti következmények szempontjából kedvezőnek bizonyul és összeegyeztethető a fenntartható termelés módszereivel;

72. követeli, hogy kiemelt támogatást kapjon a mező- és erdőgazdálkodás termékeinek – a határhozadéki területeken termesztett növények, sövénynyesedék és erdőgazdálkodási termékek (hulladékfa) – energianyerés céljára történő bevetése, hogy egyáltalán ne jelentsen konkurenciát az élelmiszerek szükséges termelésére nézve;

73. elismeri, hogy a megújuló energiák termelése egyidejűleg hatékony lehetőséget teremt a gazdaságok jövedelmének diverzifikálására és biztosítására, munkahelyek létrehozására, a természet megóvására és tiszta energia előállítására; hangsúlyozza azonban, hogy az élelmiszerellátás biztonságát továbbra is előnyben kell részesíteni az energia-előállítással szemben; ezért úgy véli, hogy intézkedések szükségesek annak megelőzése érdekében, hogy az élelmiszer-termelést energia-előállítás váltsa fel a mezőgazdaságra alkalmas helyeken, valamint annak megelőzésére, hogy az EU-ba irányuló élelmiszer-behozatal növekedjen;

74. megállapítja, hogy az erdőgazdálkodási ágazat egy kihasználatlan forrás, amely jelentős szerepet játszhat nem csak a biomassza piacának továbbfejlesztésében és bővítésében, hanem az energiaforrás fogyasztókhoz történő közelebb hozatalában is;

Innováció: az európai, nemzeti, helyi és regionális szintek közötti jobb koordináció fontossága

75. hangsúlyozza, hogy egy, a megújuló energiaforrásokra és az energiahatékonyságra vonatkozó koherens európai stratégia csak akkor érhető el, ha az érintett szereplők között jobb együttműködés alakul ki; különös hangsúlyt fektet ezen stratégia helyi és regionális szintjeinek jelentőségére;

76. szorgalmazza, hogy a 2007 és 2013 közötti pénzügyi tervben lényegesen nagyobb finanszírozással szerepeljen egy új "Intelligens Energia Európának" program a legjobb gyakorlatok hálózata kiépítésének felgyorsítása és a 100 %-ig megújuló energiaforrásokat felhasználó közösségek ösztönzése érdekében;

77. támogatja a Bizottság azon álláspontját, hogy a jövőben a megújuló energiaforrások támogatása lényeges része legyen az európai strukturális politikának, és rámutat arra, hogy ez különösen az új tagállamok számára eredményezhet új lehetőségeket kis- és középvállakozásaik megerősítésére;

Kutatás és fejlesztés: prioritás biztosítása a megújuló energiaforrásoknak és az energiahatékonyságnak

78. megállapítja, hogy a napenergiából nyert villamos energia mellett az olyan, a tengerrel összefüggő megújuló energiaforrások, mint a tengeráramlatok, a hullám- és árapály-energia, továbbá az ozmózisból nyert energia új potenciális területei a megújuló energiaforrásból történő villamosenergia-termelésnek, és hogy a K+F tevékenységek keretében az EU-nak nagyszabású beruházásokat kellene tennie e területeken;

79. üdvözli az EU világelsőségét a megújuló energiaforrásokra épülő technológiák terén;

80. megállapítja, hogy az energetika terén valamennyi még nem eléggé kifejlesztett energetikai technológia bizonyos összegű támogatást igényel a fejlesztés első éveiben, és kiemeli, hogy a Nemzetközi Energiaügynökség megállapította, hogy 1974 és 2001 között az OECD-országok összes energetikai K+F támogatásainak mindössze 8,2 %-át juttatták megújuló energiaforrásokra;

81. ragaszkodik ahhoz, hogy az elkövetkező 7. kutatási és technológiafejlesztési keretprogram jelentős összeget szánjon a megújuló energiaforrásokra és az energiahatékonyságra, tekintettel a megújuló energiák többirányú előnyeire az éghajlatváltozás, az energiafüggőség és az energiaellátás biztonsága tekintetében;

82. hangsúlyozza, hogy a 7. kutatási és technológiafejlesztési keretprogramnak több pénzeszközt kell tartalmaznia a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság számára; hangsúlyozza a megújuló energiaforrások technológiának bemutatása, elterjesztése és értékesítése közötti szakadék áthidalásának szükségességét és annak szükségességét, hogy a tengerpartmenti szélerőműparkok kutatására összpontosítsanak;

83. ragaszkodik ahhoz, hogy a legfontosabb közösségi pénzügyi eszközöket, nevezetesen a strukturális alapokat és a Kohéziós Alapot, valamint a Közösség nemzetközi együttműködési programjai, különösen az európai szomszédsági és partnerségi eszköz keretében kifizetett pénzbeli támogatásokat a megújuló energiaforrások és az energiamegtakarítás új, legjobb teljesítményű technológiáiba történő nagy méretű beruházások felé kellene irányítani;

84. felhívja az Európai Beruházási Bankot (EBB) és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankot (EÚFB), hogy a megújuló energiaforrások arányára vonatkozó fokozatosan emelkedő célkitűzéseket rögzítsék az energiához kapcsolódó kölcsöneik portfóliójaiban, és az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának megelőzése legyen a támogatandó projekt kiválasztásánál megkerülhetetlen követelmény;

85. úgy véli, hogy technológiai platformokat kellene létrehozni a napenergiából nyert villamos energia termelésre, a szélenergiára, a biomasszára és a megújuló energiaforrások építési ágazatba történő integrációjára, beleértve a megújuló energián alapuló kapcsolt energiatermelést és a távfűtést/távhűtést (CHP/DHC);

86. ösztönzi a tagállamokat, hogy ruházzanak be a megújuló energiaforrásokkal összefüggő oktatásba annak érdekében, hogy a szakmailag érintettek és a nyilvánosság jobb oktatásban részesüljön;

87. úgy véli, hogy sürgősen kutatásra van szükség különösen a változékony forrásokból, mint pl. a szélből és a napenergiából előállított energia előrejelzése és ideiglenes tárolása terén;

88. felhív a fennálló információcsere-folyamatok kibővítésére és az adatbázisok átláthatóságának fejlesztésére annak érdekében, hogy bővüljön a multilaterális együttműködés a környezetkutatás és -tervezés területén;

Exportstratégia, fejlesztési politika

89. kitart amellett, hogy az EU felelőssége az, hogy támogassa a legfejletlenebb és az alacsony fejlettségű országokat, a fejlődő országokat és a gyorsan fejlődő gazdaságokat a megújuló energiaforrások adaptált technológiáinak kifejlesztésében, támogatásában és finanszírozásában;

90. felkéri az EU-t, hogy a 2002. augusztus 26. és szeptember 4. között zajlott johannesburgi Fenntartható Fejlődés világszintű csúcstalálkozón kialakított pozíciója alapján továbbra is védje meg világelsőségét és elkötelezettségeit, valamint vesse latba befolyását az érintett nemzetközi szervezeteknél a hatékony megújuló energia hasznosítására irányuló politika további megerősítése érdekében;

91. hangsúlyozza a megújuló energiaforrások jelentőségét a fejlesztési együttműködésben és az Euro-Mediterrán partnerség keretében;

92. felhívja a Bizottságot, hogy nagyobb mértékben támogassa a naperőmű-technológia használatát a földközi-tengeri térség déli és keleti területein;

93. megállapítja, hogy óriási potenciál rejlik az észak-afrikai és a földközi-tengeri országokkal való együttműködésben a nap-, a geotermikus, valamint a szélenergia hasznosítása terén e térségek további fejlődése érdekében, továbbá a technológiának az EU-s piacról történő kivitele és a villamos energia EU-s piacra történő behozatala vonatkozásában;

94. felhívja az EU-t, hogy segítse elő a megújuló energiaforrások alkalmazását a fejlődő országokban a szegénység csökkentése, a konfliktusmegelőzés és a fenntartható fejlődés érdekében;

95. felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy a fejlesztési támogatás és különösen a szegénység elleni küzdelem stratégiái vonatkozásában a tartós energiaellátás támogatásának biztosítsanak prioritást, és hogy arra ösztönözzék az olyan nagy finanszírozó intézményeket, mint az EBB, az EBRD, a Világbank és a nemzeti exporthitel-ügynökségek, hogy a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság terén való beruházásoknak adjanak elsőbbséget annak érdekében, hogy ezek fejlődését ösztönözzék és megkönnyítsék;

Az Európai Unió intézményei, mint a megújuló energiaforrások zászlóshajói

96. felkéri az európai intézményeket, hogy határozzanak meg pozitív és kézzelfogható példákat a polgárok számára a megújuló energia épületeikben és közlekedési eszközökben történő felhasználására;

97. felhívja a Parlament Elnökségét, hogy kötelezze el magát hosszú távon a megújuló energia fokozatos bevezetése mellett a Parlament villamosáram, fűtési, hűtési és közlekedési szükségletei tekintetében, és hogy kösse össze erőfeszítéseit a Parlament működésé során az energiahatékonyság javítására irányuló intézkedésekkel;

*

* *

98. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[1] HL L 283., 2001.10.27., 33. o.

[2] HL L 123., 2003.5.17., 42. o.

[3] HL C 103. E, 2004.4.29., 838. o.

[4] HL L 1., 2003.1.4., 65. o.

[5] HL L 283., 2003.10.31., 51. o. A legutóbb a 2004/75/EK irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 100. o.) módosított irányelv.

[6] HL L 350., 1998.12.28., 58. o. A legutóbb a 1882/2003/EK rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

--------------------------------------------------