INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

1.Bevezetés

A korlátozó intézkedések az Európai Unióról szóló szerződés (a továbbiakban: EUSZ) 21. cikkében meghatározott közös kül- és biztonságpolitika (a továbbiakban: KKBP) célkitűzésének előmozdítása szempontjából alapvető fontosságú eszközök. E célkitűzések közé tartozik az Unió értékeinek védelme, a nemzetközi béke és biztonság fenntartása, valamint a demokrácia, a jogállamiság és az emberi jogok megszilárdítása és támogatása.

Ezen értékek megőrzése érdekében az Unió korlátozó intézkedéseket hozhat harmadik országokkal, szervezetekkel vagy személyekkel szemben. Ezek az intézkedések magukban foglalják a célzott egyéni intézkedéseket, azaz a célzott pénzügyi szankciókat (vagyoni eszközök befagyasztása) és a beutazási korlátozásokat (utazási tilalom), valamint az ágazati intézkedéseket, azaz a fegyverembargókat vagy a gazdasági és pénzügyi intézkedéseket (pl. import- és exportkorlátozások, bizonyos szolgáltatások, például banki szolgáltatások nyújtásának korlátozása). A nemzetközi béke és biztonság megőrzése különösen fontos az ukrajnai orosz invázió jelenlegi összefüggésében. Az Unió egy sor korlátozó intézkedést vezetett be orosz és fehérorosz magánszemélyekkel és vállalatokkal szemben, amelyek egy része 2014-re nyúlik vissza. Ezzel összefüggésben a Bizottság e korlátozó intézkedések végrehajtásának uniós szintű koordinációja érdekében létrehozta a „Freeze and Seize” („Befagyasztás és lefoglalás”) munkacsoportot. Ez a tagállamok és az uniós ügynökségek, például az Europol és az Eurojust közötti koordináció biztosítása mellett a korlátozó intézkedések és a büntetőjogi intézkedések közötti kölcsönhatás feltárására is törekszik.

Az Unió jelenleg több mint negyven korlátozóintézkedés-rendszerrel rendelkezik. Ezek némelyike az Egyesült Nemzetek Szervezete által hozott korlátozó intézkedéseket hajt végre, másokat az Unió önállóan fogadott el. Az országspecifikus helyzetekre vonatkozó szabályozások mellett az Unió horizontális szabályozásokat is elfogadott, amelyek a vegyi fegyverek elterjedését és használatát, a kibertámadásokat, az emberi jogok megsértését és a terrorizmust célozzák. A korlátozó intézkedések kötelezőek az uniós tagállamokra és a tagállamok joghatósága alá tartozó bármely személyre vagy szervezetre (uniós gazdasági szereplők). A korlátozó intézkedések következetlen érvényesítése aláássa azok hatékonyságát és az EU azon képességét, hogy egységes álláspontot képviseljen. Az uniós korlátozó intézkedések végrehajtása és érvényesítése elsősorban a tagállamok felelőssége. A tagállamok illetékes hatóságainak fel kell mérniük, hogy történt-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 215. cikke alapján elfogadott vonatkozó tanácsi rendelet megsértése, és megfelelő intézkedéseket kell hozniuk.

E tekintetben az uniós rendeletek rendszeresen tartalmaznak olyan rendelkezést, amely előírja a tagállamok számára, hogy fogadjanak el olyan nemzeti szabályokat, amelyek hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat írnak elő az e rendeletek rendelkezéseinek megsértése esetén.

Ezek a rendeletek általában tartalmazzák:

·a korlátozó intézkedéseket,

·a kijátszás elleni záradékot, amely megtiltja a tudatos és szándékos részvételt olyan tevékenységekben, amelyek célja az adott korlátozó intézkedések kijátszása, valamint

·az egyéb kötelezettségeket, különösen a korlátozó intézkedések végrehajtása érdekében tett lépésekről való jelentéstételt (pl. jelentéstétel a hatóságoknak a befagyasztott vagyon összegéről).

Az EUMSZ 215. cikke jogalapot biztosít a Tanács számára a „szükséges intézkedések” elfogadására uniós korlátozó intézkedések elfogadása esetén. A korlátozó intézkedések elfogadásának jogalapja azonban nem teszi lehetővé a bűncselekményi tényállások, valamint a büntetőjogi szankciók típusainak és szintjeinek közelítését.

Amint azt az alábbi szakaszok részletesebben tárgyalják, uniós szintű harmonizáció hiányában a nemzeti rendszerek jelentősen eltérnek egymástól az uniós korlátozó intézkedésekről szóló tanácsi rendeletek megsértésének („uniós korlátozó intézkedések megsértése”) büntetőjogi szankcionálása tekintetében. Hasonlóképpen a büntetőjogi szankciórendszerek is jelentősen eltérnek egymástól.

Ennek fényében a Bizottság javasolja, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 83. cikkének (1) bekezdésében meghatározott bűncselekményi területek közé vegyék fel az uniós korlátozó intézkedések megsértését. Amint a Tanács megállapodásra jut, és az Európai Parlament hozzájárulását adja ahhoz, hogy az EUMSZ 83. cikkének (1) bekezdésében meghatározott bűncselekmények közé felvegyék az uniós korlátozó intézkedések megsértését, a Bizottság rendes jogalkotási eljárás keretében javaslatot tehet egy irányelvre, amely közelítheti a bűncselekmények és szankciók meghatározását.