[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 30.11.2005

COM(2005) 617 végleges

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2006. évre történő meghatározásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

110 | A javaslat alapja és célkitűzései Az éves halászati lehetőségekről szóló rendelet képezi a közös halászati politikán belül a halállományok védelmére irányuló politikánk fő eszközét. Ez a rendelet az utóbbi néhány évben egyre összetettebbé vált. Ez a helyreállítási tervek keretében bevezetett halászati erőkifejtési korlátozásoknak, valamint az ideiglenes intézkedések és a más jogszabályoktól (mint például a technikai intézkedésekre vonatkozó rendelet, a mélytengeri fajok halászatának korlátozására vonatkozó rendelet stb.) való eltéréseknek a rendeletbe való belefoglalásának tulajdonítható. A vegyes halászatra vonatkozó megfontolások tovább fokozzák a kérdés összetettségét azáltal, hogy az ugyanazon a halászterületen kifogott fajok esetében összehangolják az egyes teljes kifogható mennyiségek (TAC) megállapítását. A halászati lehetőségekről szóló rendelet hatályába tartozó fajok többségére vonatkozó tudományos véleményt a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) október 14-én bocsátotta ki, és a Bizottság halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottsága (HTMGB) november 7–11. között ülésezett. E javaslatnak ezek a jelentések képezik az alapját. Az ICES véleményében ismét kihangsúlyozza, hogy a közösségi vizekben számos halászati erőforrás állapota aggasztó. Az állományok többségét a maximális lehetséges hozamot meghaladó mennyiségben aknázzák ki. Számos halállomány kiaknázásának mértéke túllépi az elővigyázatossági szinteket, több kulcsfontosságú állomány – a tőkehalállományok többségét ideértve – halászata pedig olyan méreteket ölt, ami rendkívüli mértékben veszélyezteti reprodukciós képességüket. A 2371/2002/EK tanácsi rendelet előírja a Bizottság számára, hogy a közösségi halászatok ökológiai, gazdasági és szociális fenntarthatóságának biztosítására évente javaslatot tegyen a fogási és halászati erőkifejtési korlátozásokra. |

120 | Általános összefüggések A halászati erőforrások kiaknázása sok esetben túlzott mértéket ölt, ami különféle tényezőknek, de legfőképpen a túlhalászásnak tulajdonítható. Bár a Tanács minden évben megállapítja a fogási korlátozásokat, a fogások tényleges mértéke – sok esetben – továbbra is meghaladja a fenntartható hozamok szintjét. Ez annak az eredménye, hogy a fogási korlátozások mértékét olykor a fenntarthatóság biztosításához túl magas szinten állapítják meg, illetve hogy e fogási korlátozások végrehajtása több esetben nem megfelelő. Az utóbbi években egyes halászatokban erőkifejtési korlátozásokat vezettek be a fogási korlátozások megerősítésére, egyes állományok tekintetében pedig éves fogási korlátozások megállapításával többéves helyreállítási terveket léptettek életbe annak érdekében, hogy a halállományok halászattal előidézett pusztulásának fokozatos csökkentésén keresztül a fenntarthatóság megvalósítható legyen. A fogások és a halászati erőkifejtés hatékony ellenőrzésének hiánya a halászati erőforrások további csökkenéséhez fog vezetni. A halállomány csökkenése összeegyeztethetetlen a közös halászati politika azon célkitűzésével, hogy a Közösségben fenntartható halászatot kell kialakítani. |

139 | A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések 2005. december 31-én lejárnak. |

140 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A javasolt intézkedések a közös halászati politika célkitűzéseivel összhangban kerültek kidolgozásra, és azok összeegyeztethetők a Közösség fenntartható fejlődési politikájával. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekelt felekkel |

211 | A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása A javaslat figyelembe veszi a már létrehozott regionális tanácsadó testületekkel, illetve a halászati és akvakultúraágazati tanácsadó bizottsággal az alábbiakban megállapított alapelvek alapján folytatott konzultációkat. |

212 | A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A regionális tanácsadó testületek hangsúlyozzák annak szükségességét, hogy az éves teljes kifogható mennyiségek és kvóták bármilyen módosításának fokozatosnak kell lennie annak érdekében, hogy minimalizálni lehessen a gazdasági tevékenység rövid távú zavarait. Mint az a javaslat alábbi részletes kifejtéséből kiderül, a halászati lehetőségek éves változásainak fokozatos kiigazítása és korlátozása a javaslat részét képezi. |

A szakértelem összegyűjtése és felhasználása |

221 | Az érintett tudományterületek vagy szakterületek Halászatbiológia és halászat- gazdaságtan |

222 | Alkalmazott módszer Konzultáció egy nemzetközi tudományos testülettel (ICES), valamint a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság plenáris ülésének megszervezése 2005 novemberében. |

223 | A legfontosabb szervezetek/szakértők, akikkel konzultáció történt - Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES), 2005. október, - halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) |

2244 | A beérkezett és felhasznált vélemények összefoglalása Elhangzott, hogy fennáll a visszafordíthatatlan következményekkel járó, potenciálisan súlyos kockázatok veszélye. E kockázatok meglétét illetően teljes az egyetértés. |

225 | A HTMGB megerősíti – és egyes esetekben továbbfejleszti – az ICES által előterjesztett véleményt. |

226 | A szakértői vélemények nyilvános hozzáférhetőségének biztosítása Valamennyi HTMGB-jelentés hozzáférhető a Halászati Főigazgatóság honlapján az után, hogy a Bizottság hivatalosan elfogadta azokat. |

230 | Hatásvizsgálat A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke előírja, hogy a Tanácsnak fogás- és erőkifejtés-korlátozási intézkedéseket kell elfogadnia. A javasolt intézkedések – végrehajtásuk esetén – a közösségi hajók halászati lehetőségeinek általános csökkenését fogják eredményezni. A javaslat nem csak rövid távú határozatokat tartalmaz, hanem egy hosszabb távú megközelítésnek is a részét képezi, amely szerint a halászat mértékét fokozatosan a hosszú távon fenntartható szintekre kell csökkenteni. A javaslatban alkalmazott megközelítés rövid távon csökkentett teljes kifogható mennyiségeket fog eredményezni, azonban a túlhalászott állományok állapotának javulásával a fogási lehetőségek bővülni fognak. A megközelítés közép- és hosszú távú következményei az előrejelzések szerint a következők: a halászati erőkifejtés csökkenése eredményeként a környezetre gyakorolt kisebb hatás, a halászati ágazatban a hajók számának, illetve a hajónkénti átlagos halászati erőkifejtés csökkenése, valamint a kirakodások számának változatlansága vagy növekedése. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

305 | A javasolt intézkedés összefoglalása Annak érdekében, hogy megvalósuljon a közösségi halászati politikának a halászatok biológiai, gazdasági és szociális szempontból is fenntartható szintű kiaknázásának biztosítására irányuló célkitűzése, a javaslat megállapítja az alkalmazandó fogási és erőkifejtési korlátozásokat a közösségi, valamint azon nemzetközi halászatok vonatkozásában, amelyekben közösségi halászhajók is részt vesznek. |

310 | Jogalap A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke. |

329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. Ennélfogva a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok miatt. |

331 | A közös halászati politika közös politika, ennélfogva tanácsi rendeletekkel kell végrehajtani. Az adott tanácsi rendelet a tagállamok között elosztja a halászati lehetőségeket, a tagállamok azonban saját belátásuk szerint teljesen szabadon dönthetnek e lehetőségek régiók vagy üzemeltetők közötti elosztásáról, tehát az odaítélt halászati lehetőségek kiaknázására a tagállamoknak kellő mozgástér áll rendelkezésre az általuk választott szociális/gazdasági modellel kapcsolatos döntések meghozatalában. |

332 | A javaslatnak a tagállamokra nézve nincsenek új pénzügyi vonzatai. Ezt a rendeletet a Tanács fogadja el évente, végrehajtásának állami és magánszektorbeli módozatai pedig már adottak. |

Az eszközök megválasztása |

341 | Javasolt jogi eszközök: rendelet. |

342 | Más eszközök a következő okokból nem lennének megfelelőek: Ez egy halászati gazdálkodásra vonatkozó javaslat, amelyet a 2371/2002/EK tanácsi rendelet értelmében minősített többséggel évente meghozott tanácsi rendelettel kell végrehajtani. |

KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |

409 | A javaslatnak nincsenek a közösségi költségvetést érintő vonatkozásai. |

TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |

510 | Egyszerűsítés |

511 | A javaslat a közigazgatási eljárások egyszerűsítéséről rendelkezik az (EU- vagy nemzeti szintű) hatóságokra vonatkozóan. |

513 | Egyszerűsítették a halászati gazdálkodás alkalmazásával kapcsolatos adatok továbbítási követelményeit. Hasonló követelmények már más (például az adatgyűjtésről szóló) rendeletekben is léteznek, ezért a tagállamoknak mostantól nem írják elő a rendszeres adatközlést, ilyen adatokat azonban kérésre gyűjteniük kell, illetve azokat a Bizottság számára hozzáférhetővé kell tenniük. |

Felülvizsgálati/módosító/megszüntetési záradék |

532 | A javaslat módosító záradékot tartalmaz. |

570 | A javaslat részletes magyarázata A halállományokat a korábbi évekhez hasonlóan védettségi állapotuk szerint osztályokba sorolják. Ez elősegíti, hogy a Közösség területén lévő más, hasonló állapotú állományok kezelése továbbra is átlátható és azonos módon történjen, illetve tárgyilagosabb megközelítést tesz lehetővé a tagállamok tekintetében. i. Állomány-helyreállítási terv Az első osztályba azok az állományok tartoznak, amelyekre vonatkozóan a Tanács helyreállítási tervet fogadott el (például a tőkehalra és az északi szürke tőkehalra). Ezen állományok esetében a teljes kifogható mennyiségnek összhangban kell lennie az említett helyreállítási tervekben ismertetett halászatellenőrző szabályokkal. A helyreállítási terveknek a halászati erőkifejtés kiigazításai is részét képezik. Ez alapvető fontosságú. A helyreállítási tervek alapján rögzített teljes kifogható mennyiségek szintje magasabb a tudósok által ajánlottakénál, és a Bizottság azokat csak úgy fogadta el, hogy a Tanács cserébe jóváhagyta a hosszú távú megközelítést. Ha a Tanács által elfogadott helyreállítási terveket nem tartják be, ez aláássa a halászati gazdálkodás hosszú távú megközelítését. Egyes tőkehalállományok azonban oly mértékben megfogyatkoztak (és a tényleges fogásaikra vonatkozóan is olyannyira kevés információ áll rendelkezésre), hogy a helyreállítási tervek szigorú alkalmazásának módja korántsem lesz egyértelmű. Ami azokat a helyreállítás alatt álló állományokat illeti, amelyekre vonatkozóan a Bizottság helyreállítási tervet terjesztett be, de a Tanács azt még nem fogadta el (a Vizcayai-öbölben és a La Manche csatorna nyugati részén található nyelvhal, illetve az északi-tengeri lepényhal és a balti tőkehal), a javaslat olyan teljes kifogható mennyiségeket tartalmaz, amelyek megfelelnek a javasolt helyreállítási terv szerinti halászati szabálynak. ii. A biztonságos biológiai határértékeken kívül eső egyéb állományok A fent említett megegyezést, amelynek lényege, hogy a hosszú távú megközelítés melletti (például tanácsi nyilatkozattal történő) elkötelezettségért cserébe a tudósok által javasolt szintekhez képest magasabb teljes kifogható mennyiségek kerülnek elfogadásra, ki kell terjeszteni azokra az állományokra, amelyek kívül esnek a biztonságos biológiai határértékeken, mivel ezek esetében a TAC hirtelen csökkentése zavart idézne elő az ágazat működésében, ami a Tanács számára nehezen lenne elfogadható. A helyreállítási tervekhez hasonlóan e megközelítésnek akkor van értelme, ha a Tanács az elkövetkező években tiszteletben tartja ezeket a kötelezettségeket. A Tanács által tavaly decemberben vállalt kötelezettséggel összhangban csökkenteni kell a biztonságos biológiai határértékeken kívül eső állományok halászattal előidézett pusztulását, hogy mérsékelni lehessen ezen állományok biológiai összeomlásának kockázatát. E csökkentést ugyanakkor össze kell egyeztetni annak szükségességével, hogy a gazdasági tevékenység megzavarását a lehető legkisebb szintre kell csökkenteni. A javaslat a TAC-csökkentéseket 15%-ra korlátozza, amely értéket az ágazat az éves fogási mennyiségek közötti különbségek ésszerű korlátjaként már többször is előterjesztett. Ez a megközelítés kompromisszumot jelent a biológiai kockázatoknak a tudományos véleményekkel összhangban történő csökkentése és a teljes kifogható mennyiségek stabilitásának a halászati ágazat által kért fenntartása között. iii. Túlhalászott állományok A 2006-ra tervezett vita lezárásáig, amelynek tárgya, hogy (2015-re az állományok maximális fenntartható hozam (MFH) szintjén történő kiaknázását megcélzó) johannesburgi végrehajtási tervnek megfelelően hogyan csökkenthető a halászattal előidézett állománypusztulás, a fenntartható hozam tekintetében túlhalászott állományok esetében (szemben az összeomlással fenyegetett állományokkal) a javasolt teljes kifogható mennyiségek összeegyeztethetők azzal az elvvel, amely szerint az állományok halászat okozta pusztulási aránya nem növekedhet. Bár e javaslat nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy az MFH kommunikációja a jövőben vita tárgyát képezze, a 2006. évre vonatkozó teljes kifogható mennyiségek legalábbis nem állhatnak ellentétben e célkitűzéssel. iv. A vegyes halászatokkal kifogott állományok A javasolt teljes kifogható mennyiségek figyelembe veszik, hogy számos halászat vegyes természetű. A kapcsolódó fajokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek figyelembe veszik, hogy sérülékeny fajokat gyakran a kereskedelmi szempontból jelentős fajokkal együtt fogják ki, mivel a kvóták kimerítése után tiltják a sérülékeny fajok zsákmányolását és visszadobását (vagy „illegális kirakodását”). v. „Papírhal”-állományok A javaslat a korábbi évekhez hasonlóan 20%-kal csökkenti a valamennyi tagállamban alulhalászott állományokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket. vi. Egyéb állományok A javaslat magában foglalja az egyes regionális halászati szervezetek keretében megállapított fogási korlátozásokat. A novemberi és decemberi konzultációk befejezéséig a grönlandi vizekben lévő, valamint a Norvégia és Grönland között megoszló állományokra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre teljes kifogható mennyiségek. Ezek a teljes kifogható mennyiségek pro memoria (p.m.) formájában vannak ismertetve. - Halászati erőkifejtés-gazdálkodás (III. melléklet) A halászati erőkifejtés korlátozása a helyreállítási tervek kulcsfontosságú eleme. E javaslat III. melléklete korlátozza a halászhajók által a tengeren eltöltött napok számát attól függően, hogy milyen halászeszközt alkalmaznak, illetve hogy hol halásznak. A legszigorúbb korlátozások a nagy szembőségű hálókat használó vonóhálós halászhajókat érintik, amelyek célja a hagyományos tőkehalra halászó hajók tevékenységének korlátozása. Habár a tőkehalállománynak az e hajók halászatával előidézett pusztulása csökkent, az Északi-tengeren a halászatnak tulajdonítható állománypusztulás mindössze 12%-kal lett alacsonyabb, mivel ez a halfaj igen elterjedt és bizonyos mértékig szinte valamennyi halászeszköz zsákmányol tőkehalat. A halászattal előidézett állománypusztulás egyes halászeszközök és halászterületek vonatkozásában még növekedhetett is. Ennek részben az a magyarázata, hogy a III. melléklet és más védelmi intézkedések kisebb szembőségű hálók alkalmazására ösztönözték a hajókat annak érdekében, hogy több napot tölthessenek el a tengeren. Az erőkifejtés fokozódása ebben a flottaszegmensben ellensúlyozta a nagy szembőségű hálót használó hajóknál bevezetett erőkifejtés-csökkentést, és valószínűleg a kis tőkehalak nagyobb arányú visszadobásához vezetett. A halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság egyik legutóbbi jelentése szerint egyes kis szembőségű hálót használó halászatok igen jelentős mennyiségű tőkehalat fognak. Bár a tudományos vélemény nem nyújt elegendő információt ahhoz, hogy alkalmazzák a tőkehalra vonatkozó helyreállítási terv éves céljait (a biomassza 30%-os növelése), nyilvánvaló, hogy a tőkehal-állományok biomasszája még mindig rendkívül alacsony szintű, és a halászati erőkifejtést valamennyi érintett flottaszegmensben tovább kellene csökkenteni annak érdekében, hogy a tervben kitűzött cél kellő eséllyel teljesíthető legyen. A déli szürke tőkehal és a norvég rák, valamint a La Manche csatorna nyugati részében előforduló nyelvhal halászatával eltölthető napok száma megfelel a helyreállítási tervben az ezen állományok halászatára előirányzott napok számával. A HTMGB 2005 szeptemberében Ispraban tartott ülése azzal a következtetéssel zárult, hogy a halászterületek lezárása nem helyettesíti kellőképpen az erőkifejtés korlátozását, és az erről a kérdésről 2005 szeptemberében folytatott tanácsi vita során ezt a megoldást kevesen támogatták. Az erőkifejtés korlátozásának (a hajónként kikötőn kívül töltött napok számán alapuló) jelenlegi rendszere viszonylag rugalmatlan, és politikailag egyre nehezebb megegyezésre jutni a hajónként halászattal eltölthető napok számának csökkentését illetően. A Bizottság javaslata szerint 2006 során a Tanácsnak fontolóra kell vennie egy másik, a nemzeti flottánkénti maximális kilowattnapok számán alapuló korlátozási rendszer elfogadását. - Egyéb halászati gazdálkodási kérdések i. A mélytengeri állományokra vonatkozó erőkifejtés-gazdálkodás A Tanács 2004 decemberében a mélytengeri állományokra irányuló halászati erőkifejtés vonatkozásában a 2003-as szintekhez képest 10%-os csökkentést fogadott el. Ez a csökkentés azonban kisebb mértékű az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) által megkövetelt 30%-nál. További 20%-os csökkentés szükséges a Közösség nemzetközi kötelezettségeinek teljesítése és azon állományok védelme érdekében, amelyek igen sérülékenyek és rendkívül alacsony szaporodási rátájuk miatt haladéktalanul védelemre szorulnak. ii. A rövid élettartamú fajokra vonatkozó éven belüli gazdálkodás Az éven belüli gazdálkodási rendszereket a veszélyeztetett fajok védelmére hozzák létre, mint amilyen a Vizcayai-öbölben található szardella és az Északi-tengerben lévő homoki angolna. Ezekben az esetekben a javaslat nem irányoz elő halászatot 2006 elejére. E halászterületeket csak akkor nyitják meg újra gyorsított eljárással meghozandó bizottsági rendelettel, ha a tudományos adatok azt mutatják, hogy a szóban forgó állományok elérték a kereskedelmi halászat fenntartásához szükséges populációszámot. iii. Eltérések a Földközi-tenger térségében lévő halászterületekre vonatkozóan A Földközi-tenger térségében a halászati erőforrások fenntartható kiaknázására irányuló gazdálkodási intézkedésekről szóló tanácsi rendelet 2006-ban esedékes elfogadásáig a Bizottság javasolja, hogy az adott térségben lehetővé kell tenni a jelenlegi eltérések kizárólag 2006-ra történő meghosszabbítását. |

E-11326 |

1. Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2006. évre történő meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 20. cikkére,

tekintettel a teljes kifogható mennyiségek és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló 847/96/EK tanácsi rendeletre[2],

tekintettel a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletre[3] és különösen annak 6. és 8. cikkére,

tekintettel az északi szürketőkehal-állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 5. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

mivel:

(1) A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke előírja a Tanács számára a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés és a halászati tevékenységek fenntartható folytatásának biztosításához szükséges intézkedések elfogadását, a rendelkezésre álló tudományos vélemények, és különösen a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) által készített jelentés figyelembevételével.

(2) A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke értelmében a Tanács kötelessége, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként meghatározza a teljes kifogható mennyiségeket (TAC). A halászati lehetőségeket az említett rendelet 20. cikkében előírt kritériumoknak megfelelően kell kiosztani a tagállamok és a harmadik országok között.

(3) A teljes kifogható mennyiségek és kvóták hatékony kezelésének biztosítása céljából ki kell alakítani azokat az egyedi feltételeket, amelyek alapján a halászati tevékenységek végezhetők.

(4) A halászterületek kezelésének elveit és egyes eljárásait közösségi szinten kell megállapítani, hogy a tagállamok biztosíthassák a lobogójuk alatt közlekedő hajók igazgatását.

(5) A 2371/2002/EK rendelet 3. cikke megállapítja a halászati lehetőségek elosztásával kapcsolatban lényeges fogalommeghatározásokat.

(6) Az 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet 2. cikkével összhangban azonosítani kell azon állományokat, amelyekre vonatkoznak az adott cikkben említett különféle intézkedések.

(7) A halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban és jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban a Közösség a halászati jogokról konzultációkat tartott Norvégiával[5], a Feröer-szigetekkel[6], Grönlanddal[7] és Izlanddal[8].

(8) A Közösség számos regionális halászati szervezet szerződő fele. Ezek a halászati szervezetek egyes fajokra vonatkozóan fogási korlátozások és más védelmi szabályok megállapítását javasolták. Ezeket az ajánlásokat ezért a Közösségnek végre kell hajtania.

(9) Az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC) 2005. júniusi éves ülésén a sárga úszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra és a bonitóra vonatkozóan fogáskorlátozásokat, a járulékos fogások kezelésére pedig technikai intézkedéseket fogadott el. Bár a Közösség nem tagja az IATTC-nek, ezen intézkedéseket végre kell hajtani az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására.

(10) Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2005. évi éves ülésén táblázatokat fogadott el, amelyek az ICCAT szerződéses feleinél a halászati lehetőségek alulkihasználását vagy túlzott kihasználását mutatják. Ebben az összefüggésben az ICCAT határozatot fogadott el, amelyben megjegyezte, hogy az Európai Közösség a 2004. év folyamán a kvótáját több állomány tekintetében nem használta ki teljes mértékben.

(11) Az ICCAT által megállapított közösségi kvóták kiigazításának tiszteletben tartása érdekében az alulhasznosítás eredményeként keletkező halászati lehetőségeket minden egyes tagállamnak az alulhasznosításhoz való saját hozzájárulását alapul véve kell elosztani, az e rendeletben a teljes kifogható mennyiségek éves elosztására meghatározott elosztási kulcs módosítása nélkül.

(12) A halászati lehetőségek hasznosításának összhangban kell állnia az erre vonatkozó közösségi jogszabályokkal és különösen a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1987. május 20-i 1381/87/EGK bizottsági rendelettel[9], a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1983. szeptember 22-i 2807/83/EGK bizottsági rendelettel[10], a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelettel[11], az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések irányításáról szóló, 2003. november 4-i 1954/2003/EK tanácsi rendelettel[12], a földközi-tengeri halászati erőforrások védelme érdekében bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1626/94/EK tanácsi rendelettel[13], a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1627/94/EK tanácsi rendelettel[14], az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos ellenőrző intézkedések megállapításokról szóló, 2004. március 22-i 601/2004/EK tanácsi rendelettel[15], a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendelettel[16], az Atlanti-óceán északkeleti részén halászatot folytató tagállamok névleges fogási statisztikájának benyújtásáról szóló, 1991. december 17-i 3880/91/EK tanácsi rendelettel[17], a közvetlen emberi fogyasztáson kívüli ipari célokra felhasznált hering kirakodásának feltételeiről szóló, 1998. június 29-i 1434/98/EK tanácsi rendelettel[18], a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendelettel[19], a műholdas hajómegfigyelési rendszerekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról szóló, 2003. december 18-i 2244/2003/EK bizottsági rendelettel[20], a halászhajók jellemzőinek meghatározásáról szóló, 1986. szeptember 22-i 2930/86/EGK tanácsi rendelettel[21], az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelettel[22], a mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK tanácsi rendelettel[23] és a közösségi halászhajók számára egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó 2005-ös és 2006-os halászati lehetőségek rögzítéséről szóló, 2004. december 22-i 2270/2004/EK tanácsi rendelettel[24].

(13) A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) véleményét követve ideiglenes rendszert kell alkalmazni a szardella fogási korlátozásainak irányítására a VIII. ICES-alterületen.

(14) Az ICES véleményét követve ideiglenes rendszert kell alkalmazni a homoki angolnára vonatkozó halászati erőkifejtés irányítására a IV. ICES-alterületen és a IIIa. északi körzetben.

(15) Az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos vélemény fényében átmeneti intézkedésként tovább kell csökkenteni az egyes mélytengeri fajokra irányuló halászati erőkifejtést.

(16) A 423/2004/EK rendeletben a tőkehalra előírt halászati erőkifejtési korlátozások szabályozására alternatív megoldásokat javasolnak abból a célból, hogy a halászati erőkifejtést a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban kezeljék, amint azt az említett rendelet 8. cikkének (3) bekezdése megállapítja.

(17) A tudományos vélemények azt mutatják, hogy a lepényhal északi-tengeri állományának halászata nem fenntartható módon történik, illetve hogy a visszadobott halak aránya igen magas. A tudományos vélemények és az északi-tengeri regionális tanácsadó testület által kibocsátott vélemény szerint a halászati lehetőségeket ki kell igazítani a lepényhalra halászó hajók halászati erőkifejtése tekintetében.

(18) A Nyugati-csatornában lévő nyelvhalállományokra átmeneti erőkifejtés-gazdálkodási rendszert kell alkalmazni. A Kattegatban, az Északi-tengeren, a Skagerrakban és a Nyugati-csatornában, az Ír-tengeren és Skócia nyugati részén található tőkehalállományok, valamint a szürke tőkehal VIIIc. és IXa. ICES-körzetben lévő állományai esetében ki kell igazítani az erőkifejtés-szabályozási rendszert.

(19) A közvetlen emberi fogyasztáson kívüli ipari célokra felhasznált hering kirakodásának feltételeiről szóló, 1998. június 29-i 1434/98/EK tanácsi rendelet[25] 2. cikke nem biztosítja, hogy a heringfogások az e fajra megállapított fogási korlátokon belül maradnak. Ezért átmeneti intézkedéseket kell bevezetni, amelyek a szétválogatás nélkül kirakodott fogások esetében biztosítják a heringek kellő ellenőrzését és megszámlálását.

(20) A Skóciától és Írországtól nyugatra eső területek mély vizeiben folytatott kopoltyúhálós halászat jelenlegi gyakorlatában elterjedt a túl hosszú, tengerfenéken rögzített kopoltyúhálók használata, ami indokolatlanul hosszú merítési időhöz és magas visszadobási arányokhoz vezet. Az elveszített vagy szándékosan elhagyott hálók még évekig zsákmányolhatnak halakat, ha azokat nem gyűjtik be. A tudományos vizsgálatok kimutatták, hogy ez a halászati gyakorlat komoly veszélyt jelent a mélytengeri fajokra, ezért a hosszabb távra szóló intézkedések elfogadásáig átmeneti intézkedéseket kell végrehajtani e halászat betiltására.

(21) A szürketőkehal-állományok fenntartható kiaknázása és a visszadobás csökkentése érdekében a VIIIa., VIIIb. és a VIIId. alkörzetben átmeneti intézkedésként be kell vezetni a szelektív halászeszközökre vonatkozó legújabb fejlesztéseket.

(22) Az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) 2005. évi éves ülésén ajánlást fogadott el, amelyben bizonyos területekre vonatkozóan korlátozza a halászatot a mélytengeri élőhelyek védelme érdekében. Ezt az ajánlást a Közösségnek végre kell hajtania.

(23) A polipállomány megőrzéséhez, és különösen a fiatal élőlények védelméhez való hozzájárulás érdekében 2006-ra vonatkozóan meg kell határozni a CECAF-régióban elhelyezkedő, harmadik államok felségterülete vagy joghatósága alá tartozó tengeri vizeken fogott polip legkisebb fogható méretét arra az időre, amíg elfogadásra nem kerül a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendeletet[26] módosító tanácsi rendelet.

(24) Az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) 2005 novemberében ajánlást fogadott el, amelyben néhány hajót felvett azon hajók jegyzékébe, amelyekről bebizonyosodott, hogy jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytatnak. Biztosítani kell az ajánlások közösségi jogrendbeli végrehajtását.

(25) A Mediterrán Általános Halászati Bizottság (MÁHB) 2005. évi éves ülésén a MÁHB ajánlást fogadott el a mélytengeri fajokat kiaknázó egyes halászatok szabályozásáról, illetve egy olyan MÁHB-lajstrom létrehozásáról, amely a MÁHB területén halászatra feljogosított, 15 méternél hosszabb hajók jegyzékét tartalmazza. Mivel a Közösség a MÁHB szerződő fele, ezek az ajánlások kötelezőek a Közösségre nézve, ezért azokat végre kell hajtani.

(26) A halállományok védelméhez való hozzájárulás céljából 2006-ban bizonyos kiegészítő intézkedéseket kell bevezetni a halászat ellenőrzése és technikai feltételei vonatkozásában.

(27) A VMS-adatok használatára vonatkozóan be kell vezetni bizonyos rendelkezéseket annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés kezelésének nyomon követése, ellenőrzése és felügyelete hatékonyabb és eredményesebb legyen.

(28) Annak biztosítására, hogy a kék puha tőkehalnak a harmadik országok hajói által a közösségi vizekben zsákmányolt fogásai pontosan nyilvántarthatók legyenek, meg kell szilárdítani az e hajók ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket.

(29) A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke alapján a Tanácsra hárul a fogási és/vagy halászati erőkifejtési korlátokhoz kapcsolódó feltételek megállapítása. A tudományos vélemények rámutatnak arra, hogy a megegyezés szerinti teljes kifogható mennyiségeken felül zsákmányolt fogások aláássák a halászati műveletek fenntarthatóságát. Ezért meg kell állapítani az idevágó kapcsolódó feltételeket, amelyek a kölcsönösen elfogadott halászati lehetőségek hatékonyabb végrehajtását fogják eredményezni.

(30) Az ICCAT 2004. évi éves ülésén több technikai intézkedést fogadott el egyes hosszú távon vándorló fajok atlanti-óceáni és földközi-tengeri állományai tekintetében, amely – többek között – meghatározza a kékúszójú tonhal új legkisebb fogható méretét, az egyes területekre és időszakokra vonatkozó korlátozásokat, amelyek célja a nagyszemű tonhal védelme, a Földközi-tengeren folytatott sporthalászatra és rekreációs célú halászati tevékenységre vonatkozó intézkedéseket, valamint egy olyan mintavételi program létrehozását, amelynek célja a ketrecekben tenyésztett kékúszójú tonhal méretének becslése. Az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK rendeletet[27] módosító rendelet elfogadásáig ezeket az intézkedéseket 2006-ban végre kell hajtani a halállományok védelmének előmozdítása érdekében.

(31) A Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) 2005. évi éves ülésén elfogadott egy intézkedést arról, hogy 2006. január 1-jétől tudományos megfigyelőket kell telepíteni azoknak a megállapodás hatálya alá tartozó területen működő halászhajóknak a fedélzetére, amelyek olyan fajokra halásznak, amelyekre nem vonatkoznak más illetékes regionális halászati szervezetek védelmi és halászati szabályozási rendszerei. Ezek az intézkedések kötelezőek a Közösségre nézve, ezért azokat végre kell hajtani.

(32) 2003. szeptember 15–19 közötti 25. éves ülésén az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) elfogadta a grönlandi laposhal újratelepítési tervét a 2. NAFO alterületre és a 3KLMNO körzetekre. A terv a teljes kifogható mennyiség szintjének 2007-ig tartó csökkentését irányozza elő, valamint kiegészítő intézkedéseket a csökkentés hatékonyságának biztosítására. Ezt a tervet 2006-ra vonatkozóan be kell vezetni, amíg elfogadásra nem kerül a grönlandilaposhal-állomány újratelepítésére irányuló többéves intézkedések végrehajtásáról szóló tanácsi rendelet.

(33) A NAFO 2005. szeptember 19. és 23. között megtartott 27. éves ülésén szabályozási intézkedéseket fogadott el számos, korábban nem szabályozott állomány tekintetében, nevezetesen a rájákra vonatkozóan a 3LNO körzetben, az álsügéreket illetően a 3O körzetben és a fehér villás tőkehal vonatkozásában a 3NO körzetben. Ezért ezeket az intézkedéseket végre kell hajtani és meg kell állapítani a tagállamok közötti elosztási arányt.

(34) A Közösség által az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény (CCAMLR) szerződő feleként vállalt nemzetközi kötelezettségek betartása érdekében – a CCAMLR-bizottság által elfogadott intézkedések alkalmazásának kötelezettségét is ideértve –, alkalmazni kell az említett bizottság által a 2005–2006. idényre elfogadott teljes kifogható mennyiségeket és az idényt meghatározó megfelelő dátumokat.

(35) A CCAMLR 2005-ben rendezett XXIV. éves ülésén elfogadta a fogási határértékeket azokra az állományokra vonatkozóan, amelyek bármely CCAMLR-tag meglévő halászata számára hozzáférhetőek. A CCAMLR jóváhagyta továbbá a közösségi halászhajók részvételét a Dissostichus spp. felderítő halászatában a 88.1. és 88.2. FAO-alterületen, valamint az 58.4.1., 58.4.2., 58.4.3a. és 58.4.3b. körzetben, továbbá az érintett halászati tevékenységeket fogási és járulékos fogási korlátozásoktól, valamint bizonyos műszaki intézkedésektől tette függővé. Az említett korlátozásokat és technikai intézkedéseket szintén alkalmazni kell.

(36) A közösségi halászok megélhetésének biztosítása érdekében fontos, hogy ezeket a halászterületeket 2006. január 1-jén megnyissák. Az ügy sürgősségére való tekintettel különösen fontos, hogy az eljárás mentesüljön az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget, az Európai Szén- és Acélközösséget és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésekhez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló jegyzőkönyv I. szakaszának 3. pontjában meghatározott hathetes időszak alól.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET Hatály és fogalommeghatározások

1. cikk Tárgy

Ez a rendelet a 2006. évre rögzíti a halászati lehetőségeket bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében, valamint az ilyen halászati lehetőségek felhasználásának kapcsolódó feltételeit.

Egyes antarktiszi állományok esetében azonban a rendelet az IE. mellékletben meghatározott időszakra vonatkozó halászati lehetőségeket és az egyedi feltételeket rögzíti.

2. cikkHatály

(1) Eltérő rendelkezés hiányában ez a rendelet a következőkre alkalmazandó:

a) közösségi halászhajók („közösségi hajók”); és

b) a harmadik országok lobogója alatt a közösségi vizeken („EK-vizek”) hajózó, harmadik országokban lajstromozott halászhajók („harmadik országbeli halászhajók”).

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, ez a rendelet nem vonatkozik a kizárólag tudományos célú, az érintett tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt folytatott halászati tevékenységekre, amelyekről előre tájékoztatták a Bizottságot és azt a tagállamot, melynek vizein a kutatást végzik.

3. cikk Fogalommeghatározások

A 2371/2002/EK rendelet 3. cikkében megállapított fogalommeghatározásokon túl, e rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

a) „teljes kifogható mennyiség”: a valamennyi állományból minden évben kifogható mennyiség;

b) „kvóta”: a Közösség, a tagállamok vagy harmadik országok részére kiosztott teljes kifogható mennyiség rögzített aránya;

c) „nemzetközi vizek”: a bármely állam felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;

d) „NAFO szabályozási terület”: az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) egyezményes területének a parti államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli része;

e) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzott vonallal határolt terület;

f) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøre-től Gnibens Spids-ig, Korshage-től Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzott vonallal határolt terület;

g) „Cadizi-öböl”: a IXa. ICES-alterületnek az nyugati hosszúság 7º23'48"-től keletre eső része.

4. cikk Halászati övezetek

E rendelet alkalmazásában az alábbi övezetmeghatározások alkalmazandók:

a) az ICES-övezetek (Nemzetközi Tengerkutatási Tanács) a 3880/91/EGK tanácsi rendeletben meghatározottak; Ha egy adott övezetet a “közösségi vizek” megjegyzéssel látnak el, akkor az övezet csak az azon belüli közösségi vizeket jelöli.

b) a CECAF-övezetek (Kelet-közép-atlanti területek vagy a FAO 34. fő halászati övezete) az Atlanti-óceán északi körzetén kívüli egyes területeken halászó tagállamok által szolgáltatandó névleges fogási statisztikákról szóló, 1995. október 23-i 2597/95/EK tanácsi rendeletben[28] meghatározottak;

c) a NAFO-övezetek (Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet) az Atlanti-óceán északnyugati körzetében halászó tagállamok által szolgáltatandó fogási és tevékenységi statisztikákról szóló, 1993. június 30-i 2018/93/EK tanácsi rendeletben[29] meghatározottak;

d) a CCAMLR-övezetek (egyezmény az antarktiszi tengeri élővilág védelméről) az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos ellenőrző intézkedések megállapításáról, valamint a 3943/90/EGK, a 66/98/EK és az 1721/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. március 22-i rendeletben[30] meghatározottak.

II. FEJEZET Halászati lehetőségek és kapcsolódó feltételek a közösségi hajók számára

5. cikk Fogási korlátozások és elosztásuk

(1) A közösségi vizeken vagy egyes nem közösségi vizeken tartózkodó közösségi hajók fogási korlátozásait, az ilyen fogási korlátozások tagállamok közötti elosztását, valamint a 847/96/EK rendelet 2. cikkével összhangban lévő további feltételeket az I. melléklet határozza meg.

(2) A közösségi hajók számára engedélyezik a Feröer-szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben történő halfogásokat az I. mellékletben megállapított kvóta keretein belül, a 10., 17. és 18. cikkben meghatározott feltételekre is figyelemmel.

(3) A Bizottság a II. mellékletben megállapított szabályokkal összhangban rögzíti a VIII. övezetben található szardella teljes kifogható mennyiségét.

(4) A Bizottság a kapelán lazac tekintetében a közösségi fogási korlátozásokat az V. és XIV. övezetben (grönlandi vizek) a teljes kifogható kapelánmennyiség 7,7%-ában rögzíti, amint a teljes kifogható mennyiséget megállapították.

(5) A kék puha tőkehal állományára az I–XIV. övezetben (közösségi vizek és nemzetközi vizek) és a heringállományra az I. és II. övezetben (közösségi vizek és nemzetközi vizek) vonatkozó fogási korlátozásokat a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően növelheti, amennyiben a harmadik országok nem tartják tiszteletben az említett állományok felelősségteljes kezelését.

6. cik kAz elosztásra vonatkozó különös rendelkezések

(1) A halászati lehetőségeknek az I. mellékletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:

a) a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;

b) a 2847/93/EGK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése, 23. cikkének (1) bekezdése és 32. cikkének (2) bekezdése szerinti újrafelosztásokat,

c) a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;

d) a 847/96/EK rendelet 4. cikkének megfelelően visszatartott mennyiségek;

e) a 847/96/EK rendelet 5. cikke alapján végrehajtott levonások.

(2) A 2007-re átcsoportosítandó kvóták visszatartása céljából a 847/96/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése – az említett rendelettől eltérve – valamennyi olyan állományra alkalmazandó, amelyre analitikai TAC vonatkozik.

7. cikk A halászati erőkifejtés korlátozásai és az állománygazdálkodásra vonatkozó kapcsolódó feltételek

(1) Egyes állományok kezelésére a Kattegatban, a Skagerrakban, a IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa., VIa., VIIa. és VIId. körzetben a IIIa. mellékletében megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni.

(2) A tőkehalállományok kezelésére a VIIIc. és IXa. ICES-körzetben – a Cadizi-öböl kivételével – a IIIb. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni.

(3) A nyelvhalállományok kezelésére a VIIe. körzetben a IIIc. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni.

(4) Minden hajónak, amely a IIIa., IIIb. és IIIc. melléklet 4. pontjában meghatározott halászeszköz-típusokat használja, és a IIIa., IIIb. és IIIc. melléklet 2. pontjában meghatározott területeken halászik, különleges engedéllyel kell rendelkeznie, amelyet az 1627/94/EK rendelet 7. cikkével összhangban állítanak ki.

(5) A homoki angolna állományainak kezelésére a Kattegatban, a Skagerrakban, a IV. ICES-alterületen és a IIa. körzetben (közösségi vizek) a IIId. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni.

(6) A Bizottság a IIId. melléklet 6. pontjában előírt szabályok alapján véglegesen rögzíti a 2006. évi halászati erőkifejtést a homoki angolnára vonatkozóan a IIa. (közösségi vizek) és IIIa. körzetben, valamint a IV. alterületen.

(7) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötőn kívül töltött napok kilowattnapban mért, 2006-os halászati erőkifejtési szintjei a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében – olyan utak során, amikor a hajók mélytengeri halászati engedély birtokában voltak, és az aranylazac kivételével a 2347/2002/EK tanácsi rendelet I. mellékletében és III. mellékletének 15. pontjában felsorolt mélytengeri fajokat zsákmányoltak – nem haladják meg az adott tagállam hajói által 2003-ban kifejtett átlagos éves halászati erőkifejtés 70%-át.

8. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

(1) A rögzített fogási korlátozások alá tartozó állományok halait nem lehet a hajón tárolni vagy kirakodni, kivéve ha a következő feltételek valamelyike teljesül:

a) a fogásokat egy kvótával rendelkező tagállam hajói zsákmányolták, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy

b) a fogások egy olyan közösségi részesedés részét képezik, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és ez a részesedés még nincs kimerítve;

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a következő halfélék akkor is tárolhatók a fedélzeten vagy kirakodhatók, ha az adott tagállam nem rendelkezik kvótával, illetve a kvótákat vagy részesedéseket kimerítették:

a) a hering és a makréla kivételével azok a fajok, amelyeket

i. más fajokkal vegyesen zsákmányolnak olyan hálókkal, amelyek szembősége a 850/98/EK rendelet 4. cikkével összhangban 32 mm-nél kisebb,

ii. sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatnak szét;

vagy

b) makréla, amikor

i. fattyúmakrélával és szardíniával vegyesen fogják ki;

ii. fogásai nem haladják meg a fedélzeten tárolt makréla, fattyúmakréla és szardínia 10%-át; és

iii. a fogásokat sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatják szét.

(3) Az 1434/98/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése nem vonatkozik a IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben fogott heringre.

(4) Minden fogást be kell számítani a kvótába vagy – amennyiben a közösségi részesedést nem osztották fel kvótákra a tagállamok között – a közösségi részesedésbe, a (2) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott fogások kivételével.

(5) Amennyiben egy tagállam heringre vonatkozó fogási korlátozások kimerülnek a II. (közösségi vizek) és IV. ICES-alterületen, valamint a IIIa. és VIId. ICES-alkörzetben, tilos a szétválogatás nélküli, heringet tartalmazó fogások kirakodása a vonatkozó fogási korlátozások alá tartozó halászterületeken halászó, az adott tagállam lobogója alatt hajózó, a Közösségben lajstromozott hajók számára.

(6) A járulékos fogások százalékának és visszaengedésének meghatározása a 850/98/EK rendelet 4. és 11. cikkének megfelelően történik.

9. cikk A IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben zsákmányolt, szétválogatás nélkül kirakodott fogások

(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben zsákmányolt fajok, szétválogatás nélkül kirakodott fogásainak hatékony ellenőrzésére megfelelő mintavételi program legyen érvényben.

(2) A IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben zsákmányolt, szétválogatás nélküli fogások csak olyan kikötőben vagy kirakodóhelyen szállíthatók partra, ahol az (1) bekezdésben említett mintavételi program érvényben van.

10. cikk Hozzáférési korlátozások

(1) Közösségi hajók a Skagerrak területén Norvégia alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldön belül nem halászhatnak. A Dánia vagy Svédország lobogója alatt hajózó hajók számára azonban a Norvégia alapvonalaitól számított négy mérföldig engedélyezik a halászatot.

(2) A közösségi hajók halászata az izlandi joghatóság alá tartozó vizeken a következő koordinátákat sorrendben összekötő egyenes vonallal körülhatárolt területre korlátozódik:

Délnyugati terület

1. ÉSZ 63°12’ és NYH 23°05’-tól az ÉSZ 62°00’ és NYH 26°00’-ig,

2. ÉSZ 62°58’ és NYH 22°25’,

3. ÉSZ 63°06’ és NYH 21°30’,

4. ÉSZ 63°03’ és NYH 21°00’, és onnan a DSZ 180°00’-ig;

Délkeleti terület

1. ÉSZ 63°14’ és NYH 10°40’,

2. ÉSZ 63°14’ és NYH 11°23’,

3. ÉSZ 63°35’ és NYH 12°21’,

4. ÉSZ 64°00’ és NYH 12°30’,

5. ÉSZ 63°53’ és NYH 13°30’,

6. ÉSZ 63°36’ és NYH 14°30’,

7. ÉSZ 63°10’ és 17°00’, és onnan a DSZ 180°00’-ig.

11. cikk Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések

A közösségi hajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a IV. melléklet állapítja meg.

III. FEJEZET Fogási korlátozások és kapcsolódó feltételek a harmadik országbeli halászhajók számára

12. cikk Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések

A harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a IV. melléklet állapítja meg.

13. cikkEngedélyezés

A Barbados, Guyana, Japán, Dél-Korea, Norvégia, az Orosz Föderáció, Suriname, Trinidad és Tobago, valamint Venezuela lobogója alatt hajózó halászhajók és a Feröer-szigeteken lajstromozott hajók számára az I. mellékletben meghatározott kvóta keretein belül engedélyezik a halfogást a közösségi vizeken, a 14–16. és 19–25. cikkben előírt feltételekre is figyelemmel.

14. cikk Földrajzi korlátozások

(1) A Norvégia lobogója alatt hajózó, illetve a Feröer-szigeteken lajstromozott hajók számára a halászat a tagállamok alapvonalától számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezet azon részeire korlátozódik, amelyek a IV. ICES-alterületen, a Kattegaton és az Atlanti-óceánon az ÉSZ 43º00’-től északra találhatók, a 2371/2002/EK rendelet 18. cikkében említett terület kivételével.

(2) A Norvégia lobogója alatt hajózó hajók számára a halászat a Skagerrak területén a Dánia és Svédország alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldes távolságtól a nyílttenger felé engedélyezett.

(3) A Barbados, Guyana, Japán, Dél-Korea, Suriname, Trinidad és Tobago, valamint Venezuela lobogója alatt hajózó hajók számára a halászat a Francia Guyana alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezetre korlátozódik.

15. cikk Áthaladás a közösségi vizeken

A közösségi vizeken áthaladó harmadik országbeli hajóknak hálóikat úgy kell elhelyezniük, hogy azokat ne lehessen könnyen használatba venni, a következő feltételeknek megfelelően:

a) a hálókat, súlyokat és a hasonló felszereléseket különválasztják a vonóháló-lemezektől, valamint a vonó- és vontatóhuzaloktól és kötelektől.

b) a fedélzeten vagy afölött található hálókat biztonságosan odaerősítették a fedélzeti felépítmény valamelyik pontjához.

16. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

A fogási korlátozások alá tartozó állományok halait nem lehet a hajón tárolni, illetve kirakodni, kivéve ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója zsákmányolta, és az említett kvóta még nem merült ki.

IV. FEJEZET A közösségi hajókra vonatkozó engedélyezési rendelkezések

17. cikk Engedélyek és kapcsolódó feltételek

(1) A halászati engedélyekre és a különleges halászati engedélyekre az 1627/94/EK rendeletben előírt általános szabályok ellenére a közösségi hajók által valamely harmadik ország vizein folytatott halászat az adott harmadik ország hatóságai által kiállított engedélyhez kötött.

(2) Az első bekezdés azonban nem vonatkozik az Északi-tenger norvég vizein halászó közösségi hajókra a következő esetekben:

a) a hajók űrtartalma 200 BT vagy annál kisebb; vagy

b) a hajók emberi fogyasztásra szánt, a makrélától eltérő fajokra halásznak; vagy

c) a hajók svéd lobogó alatt közlekednek, a bevett gyakorlattal összhangban.

(3) Az engedélyek maximális számát és a többi kapcsolódó feltételt az V. melléklet I. részében meghatározottaknak megfelelően kell rögzíteni. Az engedélykérelemben fel kell tüntetni a halászat típusát, valamint azon közösségi hajó nevét és jellemzőit, amelyre az engedélyt kérik, és a tagállamok hatóságai azt továbbítják a Bizottság felé. A Bizottság ezeket a kérelmeket benyújtja az érintett harmadik ország hatóságainak.

(4) Ha valamelyik tagállam átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere) az V. melléklet I. részében említett halászati területeken, az átadásnak az engedélyek megfelelő átadását is tartalmaznia kell, és erről a Bizottságot értesíteni kell. Az V. melléklet I. részében említett egyes halászati területekre vonatkozó engedélyek teljes száma azonban nem léphető túl.

(5) A közösségi hajók betartják a tevékenységük szerinti övezetre irányadó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és minden más rendelkezést.

18. cikk Feröer-szigetek

A Feröer-szigetek vizein egy faj célzott halászatára engedéllyel rendelkező közösségi hajók végezhetnek célzott halászatot egy másik fajra, amennyiben a Feröer-szigetek hatóságait erről előzetesen értesítik.

V. fejezet Harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó engedélyezési rendelkezések

19. cikk Az engedély és különleges halászati engedély birtoklásának kötelezettsége

(1) A 2847/93/EGK rendelet 28b. cikke ellenére a 200 BT-nél kisebb, norvég lobogó alatt közlekedő hajók mentesülnek az engedély és a halászati engedély és a különleges engedély birtoklásának kötelezettsége alól.

(2) Az engedélyt és a különleges halászati engedélyt a fedélzeten kell tartani. A Feröer-szigeteken vagy Norvégiában lajstromozott halászhajók mentesülnek e kötelezettség alól.

(3) A 2005. december 31-én halászati engedéllyel rendelkező, harmadik országbeli hajók 2006. január 1-jétől folytathatják a halászatot a halászatra engedélyezett halászhajók jegyzékének a Bizottsághoz történő benyújtásáig és annak a Bizottság általi jóváhagyásáig.

20. cikk Engedély és különleges halászati engedély iránti kérelem

Egy harmadik ország hatósága részéről a Bizottságnak küldött, engedély és különleges halászati engedély iránti kérelemhez csatolni kell a következő információkat:

a) a hajó neve;

b) lajstromszám;

c) külső azonosító betűk és számok;

d) lajstromozás szerinti kikötő;

e) a tulajdonos vagy bérlő neve és címe;

f) bruttó űrtartalom és teljes hossz;

g) motorteljesítmény;

h) hívójel és rádiófrekvencia;

i) tervezett halászati módszer;

j) tervezett halászati terület;

k) azok a fajok, amelyekre a halászat irányul;

l) az időszak, amelyre az engedélyt kérik.

21. cikk Engedélyek száma

Az engedélyek számát és a különleges kapcsolódó feltételeket az V. melléklet II. részében meghatározottak szerint kell rögzíteni.

22. cikk Érvénytelenítés és visszavonás

(1) Az engedélyek és a különleges halászati engedélyek visszavonhatók új engedélyek és különleges halászati engedélyek kibocsátása érdekében. Az ilyen érvénytelenítés az új engedélyek és különleges halászati engedélyek Bizottság általi kibocsátását megelőző napon lép hatályba. Az új engedélyek és különleges halászati engedélyek kiállításuk napjától érvényesek.

(2) Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket a lejárat napja előtt részben vagy teljesen visszavonják, amennyiben a szóban forgó állományra az I. mellékletben előírt kvóta kimerült.

(3) Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket az e rendeletben megállapított kötelezettségek betartásának elmulasztása esetén visszavonják.

23. cikk A vonatkozó szabályok betartásának elmulasztása

(1) Annak a harmadik országbeli hajónak, amely nem teljesíti az e rendeletben megállapított kötelezettségeket, egy 12 hónapot nem meghaladó időszakra nem bocsátanak ki engedélyt vagy különleges halászati engedélyt.

(2) A Bizottság az érintett harmadik ország hatóságainak átadja azon harmadik országbeli halászhajók nevét és jellemzőit, amelyek számára a következő hónapban vagy hónapokban a vonatkozó szabályok megsértése következtében nem engedélyezik a halászatot a közösségi halászati övezetben.

24. cikk Az engedély jogosultjának kötelezettségei

(1) A harmadik országbeli halászhajók betartják a tevékenységük szerinti övezetben a közösségi hajók által folytatott halászatot szabályozó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és más rendelkezéseket, különösen az 1381/87/EGK, 2847/93/EGK, 1627/94/EK, 88/98/EK, 850/98/EK és az 1434/98/EK rendeletet.

(2) Az (1) bekezdésben említett harmadik országbeli halászhajók hajónaplót vezetnek, amelybe bejegyzik a VI. melléklet I. részében meghatározott információkat.

(3) A harmadik országbeli halászhajók – a IIIa. ICES-körzetben halászó, norvég lobogó alatt közlekedő hajók kivételével – továbbítják a Bizottság felé a VII. mellékletben meghatározott információkat, az említett mellékletben megállapított szabályoknak megfelelően.

25. cikk A Francia Guyanára vonatkozó különös rendelkezések

(1) A Francia Guyana vizein történő halászatra vonatkozó engedélyeket akkor adják meg, ha az érintett hajó tulajdonosa vállalja, hogy a Bizottság kérésére lehetővé teszi egy megfigyelő hajóra szállását.

(2) Minden olyan harmadik országbeli hajó parancsnoka, amely engedéllyel rendelkezik az úszós halfajok vagy tonhal Francia Guyana vizein való halászatára, az egyes utakat követően a fogás kirakodásakor benyújt egy nyilatkozatot a francia hatóságoknak a legutóbbi nyilatkozat óta kifogott és a hajón tárolt garnélarákok mennyiségéről. Ezt a nyilatkozatot az V. melléklet III. részében megadott mintának megfelelő formanyomtatványon kell megtenni. A nyilatkozat pontosságáért a hajóparancsnok felel. A francia hatóságok megteszik a megfelelő intézkedéseket a nyilatkozatok pontosságának ellenőrzésére, különösen a 24. cikk (2) bekezdésében említett hajónaplóval való összevetés segítségével. Az ellenőrzés után a nyilatkozatot az illetékes tisztviselő aláírja. Minden hónap vége előtt a francia hatóságok elküldik a Bizottságnak az előző hónapra vonatkozó valamennyi nyilatkozatot.

(3) A Francia Guyana vizein halászó harmadik országbeli halászhajóknak a VI. melléklet II. részében megadott mintának megfelelő hajónaplót kell vezetniük. A hajónapló másolatát az egyes halászati utak utolsó napjától számított 30 napon belül a francia hatóságokon keresztül elküldik a Bizottságnak.

(4) Amennyiben a Bizottság egy hónap alatt nem kap tájékoztatást valamely, Francia Guyana vizein történő halászatra engedéllyel rendelkező harmadik országbeli halászhajóról, az említett hajó engedélyét visszavonják.

VI. FEJEZET A NAFO szabályozási területen halászatot folytató közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

I. szakasz A KÖZÖSSÉG RÉSZVÉTELE

26. CIKK A hajók jegyzéke

(1) Csak a lobogó szerinti tagállam által kiállított különleges halászati engedéllyel rendelkező, bruttó 50 tonnát meghaladó és a NAFO hajólajstromba felvett közösségi hajók számára engedélyezik – az engedélyben meghatározott feltételekkel –, hogy a NAFO szabályozási terület halászati erőforrásait halásszák, a hajón tárolják, átrakodják, illetve kirakodják.

(2) Valamennyi tagállam számítógéppel olvasható formában tájékoztatja a Bizottságot a lobogója alatt hajózó és a Közösségben lajstromozott, a NAFO szabályozási területen való halászatra feljogosított hajók jegyzékének bármilyen változásáról, legalább 15 nappal az új hajónak a NAFO szabályozási területre történő belépése előtt. A Bizottság ezt az információt haladéktalanul továbbítja a NAFO titkárságának.

(3) A (2) bekezdésben említett jegyzék a következő adatokat tartalmazza:

a) a hajó belső száma, a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet[31] I. mellékletében meghatározottak szerint;

b) nemzetközi rádióhívójel;

c) a hajó bérlője, adott esetben;

d) a hajó típusa.

(4) Az ideiglenesen egy tagállam lobogója alatt hajózó hajók (személyzet nélküli hajóbérlet) esetében a továbbított információ továbbá a következőket tartalmazza:

a) az a nap, amelytől kezdve a hajó számára engedélyezték a tagállam lobogója alatti hajózást;

b) az a nap, amelytől kezdve a hajó számára a tagállam engedélyezte a halászati tevékenységet a NAFO szabályozási területen;

c) az állam neve, ahol a hajó lajstromban van vagy korábban lajstromozták, valamint az a nap, amelytől kezdve nem hajózik az említett állam lobogója alatt;

d) a hajó neve;

e) az illetékes nemzeti hatóságok által a hajóhoz rendelt hivatalos lajstromszám;

f) a hajó anyakikötője az átruházást követően;

g) a hajó tulajdonosának vagy bérlőjének neve;

h) nyilatkozat arról, hogy a hajóparancsnok másolatot kapott a NAFO szabályozási területen hatályban lévő rendeletekről;

i) a fő fajok, amelyeket a hajó a NAFO szabályozási területen halászhat;

j) azok az alterületek, ahol a hajó várhatóan halászni fog.

2. szakasz TECHNIKAI INTÉZKEDÉSEK

27. CIKK Hálószembőség

(1) A VIII. mellékletben említett fajok célzott halászatában tilos az olyan vonóháló használata, amelynek bármelyik szakasza 130 mm-nél kisebb méretű hálószemeket tartalmaz. Ez a szembőség legfeljebb 60 mm-re csökkenthető a sebeskalmár ( Illex illecebrosus ) célzott halászata esetében. A rájafélék (Rajidae) célzott halászatában ezt a szembőséget legalább 280 mm-re kell növelni a zsákvégen, és 220 mm-re a vonóháló összes többi részén.

(2) A garnélarákra ( Pandalus borealis ) halászó hajók legalább 40 mm-es szembőségű hálót használnak.

28. cikk Hálótartozékok

(1) Tilos bármely olyan, az e cikkben leírtaktól eltérő eszköz használata, amely akadályt képez a háló szemeiben vagy csökkenti azok méretét.

(2) A rongálódás csökkentése vagy megakadályozása érdekében a zsákvég alsó oldalához vásznat, léhést vagy más anyagot lehet rögzíteni.

(3) A zsákvég felső oldalához kapcsolhatók olyan eszközök, amelyek nem képeznek akadályt a zsákvég szemeiben. A felső kopásvédők használata a IX. mellékletben felsoroltakra korlátozódik.

(4) A garnélarákra ( Pandalus borealis ) halászó hajók használhatnak szelektáló ablakot, a rácsok között legfeljebb 22 mm távolsággal. A 3L. körzetben garnélarákra halászó hajókat legalább 72 cm-es hosszúságú kampós lánccal is felszerelik, a X. mellékletben leírtak szerint.

29. cikk Járulékos fogások

(1) A halászhajók nem folytathatnak célzott halászatot olyan fajokra, amelyekre járulékos fogási korlátozások vannak érvényben. Egy faj célzott halászatára akkor kerül sor, ha bármely fogás legnagyobb tömegszázalékát az a faj alkotja.

(2) Azon fajok járulékos fogásai, amelyekre a Közösség nem rögzített kvótát a NAFO szabályozási terület egy részére, és amelyeket bármely faj célzott halászata során az adott területen zsákmányoltak, egyik faj esetében sem haladhatja meg a 2 500 kg-ot, illetve a hajón tárolt teljes fogás 10 tömegszázalékát, ha ez utóbbi a nagyobb mennyiség. A szabályozási terület olyan részén azonban, ahol bizonyos fajok célzott halászata tiltott, vagy amennyiben az „egyéb” kvótát kimerítették, az ID. mellékletben felsorolt egyes fajok esetében a járulékos fogás nem haladhatja meg az 1 250 kg-ot, illetve az 5%-ot.

(3) Amennyiben a járulékos fogási korlátozások alá tartozó fajok teljes mennyisége bármely fogásban meghaladja a (2) bekezdésben megállapított értékeket, a hajóknak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól. Amennyiben a járulékos fogási korlátozások alá tartozó fajok teljes mennyisége bármely ezt követő fogásban meghaladja ezeket a korlátokat, a hajóknak ismét haladéktalanul el kell távolodniuk legalább öt tengeri mérfölddel az előző fogási pozíciótól, és a területre legalább 48 óráig nem térhetnek vissza.

(4) Abban az esetben, ha a járulékos fogás teljes mennyisége az ID. mellékletben felsorolt valamennyi fajra bármely fogásban meghaladja az 5 tömegszázalékot a 3M körzetben és a 2,5 tömegszázalékot a 3L. körzetben, a garnélarákra ( Pandalus borealis ) halászó hajóknak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól.

(5) A garnélarákfogásokat nem veszik figyelembe a tengerfenéken élő halfajok járulékos fogásainak kiszámításában.

30. cikk A kifogható halak legkisebb mérete

(1) A XI. mellékletben előírt méreteknek nem megfelelő, a NAFO szabályozási területről származó halakat nem lehet feldolgozni, a hajón tartani, átrakodni, kirakodni, szállítani, tárolni, eladni, bemutatni vagy eladásra kínálni, ehelyett haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.

(2) Ahol az előírt méretnek nem megfelelő kifogott halak mennyisége meghaladja a teljes mennyiség 10%-át, a hajónak a halászat folytatása előtt haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodnia az előző fogási pozíciótól. Minden olyan, a legkisebb kifogható halméret követelményei alá tartozó feldolgozott halat, amely nem éri el a XI. mellékletben megállapított megfelelő hosszúságot, a legkisebb kifogható méret alatti halból származónak kell tekinteni.

3. szakasz ELLENőRZő INTÉZKEDÉSEK

31. CIKK A termékek címkézése és elkülönített tárolása

(1) Minden feldolgozott halat, amelyet a NAFO szabályozási területen zsákmányoltak, úgy kell felcímkézni, hogy a 104/2000/EK tanácsi rendelet 1. cikkében említett valamennyi faj és termékkategória azonosítható legyen. A címkén azt is fel kell tüntetni, hogy a halakat a NAFO szabályozási területén fogták.

(2) A 3L körzetben fogott összes garnéla, és minden, a 2. alterületen és a 3KLMNO körzetben fogott grönlandi laposhal csomagolásán fel kell tüntetni, hogy azt az adott területeken fogták.

(3) Az ugyanazon fajból álló fogásokat más fajok fogásaitól világosan elkülönítve kell tárolni. Minden, a NAFO szabályozási területen belüli fogást az e területen kívül fogott fogásoktól elkülönítetten kell tárolni.A fogások tárolhatók a rakodótér több részében is, azonban azokat a rakodótér minden részében világosan el kell különíteni más fajok fogásaitól műanyag fólia, rétegelt lemez, háló stb. segítségével.

32. cikk Halászati és termelési napló és tárolási terv

(1) A 2847/93/EGK rendelet 6., 8., 11. és 12. cikkének betartása mellett a hajó parancsnoka a XII. mellékletben felsorolt információkat is bejegyzi a hajónaplóba.

(2) A tagállamok minden hónap 15. napja előtt számítógéppel olvasható formában értesítik a Bizottságot a XIII. mellékletben felsorolt állományoknak az előző hónapban kirakodott mennyiségeiről, és közlik a 2847/93/EGK rendelet 11. és 12. cikke alapján kapott információkat.

(3) A közösségi hajó parancsnoka az IC. mellékletben felsorolt fajok fogásai tekintetében vezeti:

a) a termelési naplót, amelyben az összesített eredményt a fedélzeten tárolt fogások kilogrammban kifejezett terméktömegében, fajonkénti bontásban kell feltüntetni;

b) a tárolási tervet, fajonként feltüntetve a fogások elhelyezését a rakodótérben.

(4) A (3) bekezdésben említett termelési naplót naponta frissíteni kell az előző – 00.00 órától (UTC) 24.00 óráig (UTC) számított – nap adataival, és a hajó teljes kirakodásáig a fedélzeten kell tartani.

(5) A hajóparancsnok biztosítja a szükséges segítséget a termelési naplóban feltüntetett mennyiségek és a hajón tárolt feldolgozott termékek ellenőrzésének lehetővé tételéhez.

(6) A tagállamok kétévente tanúsítják valamennyi, a 26. cikk (1) bekezdésének megfelelően halászatra feljogosított hajó kapacitási tervének pontosságát. A hajóparancsnok gondoskodik arról, hogy e tanúsítvány másolata a fedélzeten legyen, és azt bármely ellenőrnek kérésre bemutatja.

33. cikk Hálók szállítása

(1) A VIII. mellékletben felsorolt egy vagy több faj célzott halászatakor a közösségi hajók nem szállíthatnak a 27. cikkben megállapítottnál kisebb szembőségű hálókat.

(2) A NAFO szabályozási területen kívüli területeken azonban ugyanazon út során a közösségi halászhajók tarthatnak a fedélzeten a 27. cikkben megállapítottnál kisebb szembőségű hálókat, feltéve hogy azokat biztonságosan feltekerik és elrakják, és közvetlen használatra nem állnak rendelkezésre. Az ilyen hálókat:

a) le kell oldozni lemezeikről és húzó- vagy vonókábeleikről, illetve -köteleikről; és

b) amennyiben azokat a fedélzeten vagy afölött szállítják, a hálókat biztonságosan hozzá kell erősíteni a hajó fedélzeti felépítményének valamely pontjához.

34. cikk Átrakodás

(1) A közösségi hajók nem végezhetnek átrakodási műveleteket NAFO szabályozási területen, kivéve ha illetékes hatóságaiktól erre előzetes engedélyt kaptak.

(2) A közösségi hajók nem rakodhatnak át halfogást nem szerződő felek valamely olyan hajójáról vagy hajójára, amelyet láttak vagy más módon azonosítottak a NAFO szabályozási területen folytatott halászat közben.

(3) A közösségi hajók minden egyes, a NAFO szabályozási területen végzett átrakodásról jelentést tesznek illetékes hatóságaiknak. E jelentést a rakományt átrakodó hajók az átrakodás előtt legalább huszonnégy órával, a rakományt fogadó hajók pedig a művelet után legkésőbb egy órával készítik el.

(4) A (3) bekezdésben említett jelentés tartalmazza az átrakodás időpontját, földrajzi helyzetét, a ki- vagy berakodásra szánt halzsákmány fajonkénti teljes felkerekített tömegét kilogrammban, valamint a műveletben résztvevő hajók rádióhívójelét.

(5) A fogadó hajó a fedélzetén lévő teljes fogáson és a kirakodásra szánt össztömegen kívül bármely kirakodás előtt legalább 24 órával jelenti a kikötő nevét és a kirakodás várható időpontját.

(6) A tagállamok a (3) és az (5) bekezdésben említett jelentést haladéktalanul elküldik a Bizottságnak, amely azt késedelem nélkül továbbítja a NAFO titkárságnak.

35. cikk Közösségi hajók bérlése

(1) A tagállamok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy valamely lobogójuk alatt közlekedő, a NAFO szabályozási területen halászatra feljogosított halászhajójuk bérleti megállapodás tárgyát képezze egy másik NAFO szerződő félnek kiosztott kvóta és/vagy a halászati napok részben vagy teljes mértékben történő felhasználása céljából. A bérleti megállapodások azonban nem engedélyezettek olyan hajók esetében, amelyeket a NAFO vagy bármely más regionális halászati szervezet jogellenes, be nem jelentett vagy szabályozatlan (IUU) halászati tevékenységben részt vevő hajóként azonosított.

(2) A bérleti megállapodás megkötésének napján a lobogó szerinti tagállam elküldi a következő információkat a Bizottságnak, amely azokat továbbítja a NAFO ügyvezető titkárának:

a) a tagállam bérleti megállapodáshoz való hozzájárulása;

b) a bérlet hatályába tartozó fajok és a bérleti szerződéssel kiosztott halászati lehetőségek;

c) a bérleti szerződés időtartama;

d) a bérlő neve;

e) a szerződő fél, amely bérbe vette a hajót;

f) a tagállam által hozott intézkedések annak biztosítására, hogy a lobogója alatt közlekedő bérbevett hajók a bérleti időszak alatt megfeleljenek a NAFO védelmi és végrehajtási intézkedéseknek.

(3) A bérleti megállapodás lejártakor a lobogó szerinti tagállam tájékoztatja a Bizottságot, amely ezt az információt haladéktalanul továbbítja a NAFO ügyvezető titkárának.

(4) A lobogó szerinti tagállam biztosítja, hogy:

a) a bérbeadott hajó a bérleti időszakban nem halászhat a lobogó szerinti tagállamnak kiosztott halászati lehetőségek alapján;

b) a hajó ugyanabban az időszakban nem halászhat egynél több bérleti megállapodás alapján;

c) a hajó a bérleti időszakban eleget tesz a NAFO védelmi és végrehajtási intézkedéseinek

d) a bérbeadott hajó az értesítés tárgyát képező bérleti megállapodások keretében zsákmányolt valamennyi fogást és járulékos fogást az egyéb fogási adatoktól elkülönítve rögzíti a halászati naplóba.

(5) A tagállamok a (4) bekezdés d) pontjában említett valamennyi fogást és jarulékos fogást az egyéb nemzeti fogási adatoktól külön jelentik a Bizottságnak. A Bizottság ezeket az adatokat haladéktalanul továbbítja a NAFO ügyvezető titkárságának.

36. cikk A halászati erőkifejtés nyomon követése

(1) Valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy hajóinak halászati erőkifejtése arányban álljon a NAFO szabályozási területen az említett tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségekkel.

(2) A tagállamok a NAFO szabályozási területen az érintett fajokra halászó hajóik halászati tervét legkésőbb 2006. január 31-ig, illetve azt követően az ilyen tevékenység megkezdése előtt legalább 30 nappal továbbítják a Bizottságnak. A halászati terv megjelöli többek között az ezekben a halászatokban részt vevő hajót vagy hajókat, és a NAFO szabályozási területen eltöltendő halászati napok számát.

(3) A tagállamok tájékoztató jelleggel értesítik a Bizottságot a hajóik által más területeken tervezett tevékenységekről.

(4) A halászati terv bemutatja a NAFO szabályozási területen alkalmazandó teljes halászati erőkifejtést, az értesítést küldő tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségekhez viszonyítva.

(5) A tagállamok legkésőbb 2006. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak halászati tervük végrehajtásáról. E jelentések magukban foglalják a NAFO szabályozási területen halászati tevékenységet végző hajók számát, minden egyes hajó fogási adatait, és az egyes hajók által az adott területen halászattal töltött napok számát. A 3M és 3L körzetben garnélára halászó hajók tevékenységeiről mindkét körzetre vonatkozóan külön-külön kell jelentést tenni.

4. szakasz KÜLÖNLEGES ADATGYűJTÉSI KÖVETELMÉNYEK

(1) A tagállamok – amennyiben lehetséges – különleges adatgyűjtési követelményeket vezetnek be azon hajóik számára, amelyek a következő területeken halásznak:

Terület 1. koordináta 2. koordináta 3. koordináta 4. koordináta |

Orphan Knoll | 50.00.30 47.00.30 | 51.00.30 45.00.30 | 51.00.30 47.00.30 | 50.00.30 45.00.30 |

Corner Seamounts | 35.00.00 48.00.00 | 36.00.00 48.00.00 | 36.00.00 52.00.00 | 35.00.00 52.00.00 |

Új-Fundland Seamounts | 43.29.00 43.20.00 | 44.00.00 43.20.00 | 44.00.00 46.40.00 | 43.29.00 46.40.00 |

New England Seamounts | 35.00.00 57.00.00 | 39.00.00 57.00.00 | 39.00.00 64.00.00 | 35.00.00 64.00.00 |

(2) Az (1) bekezdéssel összhangban gyűjtendő adatokat a hálókivetések alapján kell gyűjteni, és azoknak a lehetőségekhez mérten tartalmazniuk kell:

a) a fajok összetételének számát és tömegét;

b) hosszúsági gyakoriság

c) otolitok

d) hálókivetés helyszíne, földrajzi szélességi és hosszúsági koordinátákkal;

e) halászeszközök;

f) a mélység, amelyben a hajók halásztak

g) napszak

h) a hálókivetés időtartama;

i) vontatókötél kioldása (mobil halászeszközöknél;)

j) egyéb biológiai mintavételezés, például az érettségre vonatkozóan, ahol lehetséges.

(3) Az (1) bekezdéssel összhangban gyűjtött adatokat minden egyes halászati út végét követően jelenteni kell a tagállamok illetékes hatóságainak, hogy azokat mihamarabb továbbítsák a NAFO-titkárságnak.

5. SZAKASZ A NORVÉG GARNÉLÁRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

37. CIKK A norvég garnéla halászata

Valamennyi tagállam naponta jelentést tesz a Bizottságnak a NAFO szabályozási terület 3L. körzetében a lobogója alatt hajózó és a Közösségben lajstromozott hajók által fogott norvég garnéla ( Pandalus borealis ) mennyiségeiről. Minden halászati tevékenységet 200 métert meghaladó mélységben kell végezni, és a halászat tagállamonként egy időben egy hajóra korlátozódik.

6. szakasz A GRÖNLANDI LAPOSHALRA VONATKOZÓ HELYREÁLLÍTÁSI TERV KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEI

38. CIKK A grönlandi laposhalra vonatkozó tilalom

A közösségi hajók számára a 2. NAFO-alterületen és a 3KLMNO körzetekben tilos a grönlandi laposhal halászata, valamint tilos az említett övezetben fogott grönlandi laposhal fedélzeten való tárolása, átrakodása vagy kirakodása, ha azok nem rendelkeznek a lobogó szerinti tagállam által kibocsátott különleges halászati engedéllyel.

39. cikk A hajók jegyzéke

(1) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy azok a közösségi hajók, amelyek részére ki kell állítani a 38. cikkben említett különleges halászati engedélyt, szerepeljenek egy olyan jegyzékben, amely a 26/2004/EK rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint tartalmazza nevüket és belső számukat. A különleges halászati engedélyt a tagállamok csak azután állítják ki, hogy a hajót felvették a NAFO hajólajstromába.

(2) Mindegyik tagállam számítógéppel olvasható formában megküldi a Bizottságnak az (1) bekezdésben előírt jegyzéket, és annak minden további módosítását.

(3) Az (1) bekezdésben hivatkozott jegyzék minden módosítását legalább öt nappal az előtt kell megküldeni a Bizottság részére, mielőtt az említett jegyzékbe újonnan felvett hajó belépne a 2. alterületre és a 3KLMNO körzetekbe. A Bizottság azonnal továbbítja a jegyzék módosításait a NAFO titkárság részére.

(4) Mindegyik tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy a grönlandi laposhalra vonatkozó kvótáját elossza az (1) bekezdésben említett jegyzékben szereplő hajói között. A tagállamok e rendelet hatálybalépésétől számított 15 napon belül tájékoztatják a Bizottságot a kvóta elosztásáról.

40. cikk Jelentések

(1) A 39. cikk (1) bekezdésében említett közösségi hajók parancsnokai jelentésükben beszámolnak a lobogó szerinti tagállamnak a következőkről:

a) a grönlandi laposhal fedélzeten tárolt mennyisége a közösségi hajónak a 2. alterületre és a 3KLMNO körzetekbe történő belépésekor. Ezt a jelentést a hajónak ebbe az övezetbe történő valamennyi belépését megelőzően legfeljebb 12 órával és legalább 6 órával kell továbbítani.

b) a grönlandi laposhal heti fogásai. Ezt a jelentést első alkalommal legkésőbb a hajónak a 2. alterületre és a 3KLMNO körzetekbe történő belépését követő hetedik nap végén kell továbbítani, vagy – ha a halászút hét napnál hosszabb ideig tart – a 2. alterületen és a 3KLMNO körzetekben a vasárnap éjfélkor lezáruló előző hét során végrehajtott fogások tekintetében legkésőbb hétfőn;

c) a grönlandi laposhalnak a hajón tárolt mennyiségei a közösségi hajónak a 2. alterületről és a 3KLMNO körzetekből történő kilépésekor. Ezt a jelentést a hajónak ebből az övezetből történő valamennyi kilépését legfeljebb 12 órával és legalább 6 órával megelőzően kell továbbítani, és tartalmaznia kell a halászattal töltött napok számát és a teljes fogást ebben az övezetben.

d) a grönlandi laposhal minden átrakodásakor berakodott és kirakodott mennyiségei a hajónak a 2. alterületen és a 3KLMNO körzetekben való tartózkodása idején. Ezeket a jelentéseket az átrakodás elvégzése után legkésőbb 24 órával kell továbbítani.

(2) A tagállamok az (1) bekezdés a), c) és d) pontja szerinti jelentéseket kézhezvételkor továbbítják a Bizottságnak.

(3) Ha úgy ítélik meg, hogy a grönlandi laposhalnak a (2) bekezdés szerinti értesítésben szereplő mennyiségei kimerítik a tagállamoknak kiosztott kvóta 70%-át, a hajóparancsnokok az (1) bekezdés b) pontjában említett jelentést háromnaponta továbbítják.

41. cikk Kijelölt kikötők

(1) A NAFO szerződő felei által kijelölt kikötőkön kívül tilos a grönlandi laposhal bármilyen mennyiségének kirakodása. A grönlandi laposhal kirakodása tilos a nem szerződő felek kikötőiben.

(2) A tagállamok kijelölik azokat a kikötőket, ahol a grönlandi laposhal kirakodható, és meghatározzák a kapcsolódó ellenőrzési és felügyeleti eljárásokat, beleértve az egyes kirakodásokon belül a grönlandi laposhal mennyiségeinek feljegyzésére és jelentésére vonatkozó feltételeket.

(3) A tagállamok e rendelet hatálybalépésétől számított 15 napon belül elküldik a Bizottságnak a kijelölt kikötők listáját és – ezt követően 15 napon belül – a (2) bekezdésben említett kapcsolódó ellenőrzési és felügyeleti eljárásokat. A Bizottság azonnal továbbítja ezt az információt a NAFO titkárságnak.

(4) A Bizottság a (2) bekezdésben említett kijelölt kikötők, valamint a NAFO más szerződő felei által kijelölt kikötők listáját haladéktalanul továbbítja valamennyi tagállamnak.

42. cikk Kikötői ellenőrzés

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kijelölt kikötőkbe a NAFO 2. alterületen vagy a 3KLMNO körzetekben fogott grönlandi laposhal kirakodása és/vagy átrakodása céljából belépő hajók kikötői ellenőrzésen menjenek keresztül a NAFO kikötői ellenőrzési rendszerének megfelelően.

(2) Az ellenőrök megérkezéséig az (1) bekezdésben említett hajókból tilos fogásokat kirakodni és/vagy átrakodni.

(3) Az összes kirakodott mennyiséget fajonként le kell mérni, mielőtt hűtőházba vagy más rendeltetési helyre szállítják.

(4) A tagállamok az ellenőrzés befejezésétől számított hét munkanapon belül továbbítják a vonatkozó kikötői ellenőrzési jelentést a NAFO titkárságának, és egy másolatot a Bizottságnak.

43. cikk A kirakodás és átrakodás tilalma a nem szerződő felek hajói számára

A tagállamok biztosítják, hogy a grönlandi laposhal kirakodását és átrakodását megtiltják azon hajók számára, amelyek nem szerződő felei a NAFO-nak és a NAFO szabályozási területen halászati tevékenységet végeznek.

44. cikk A halászati tevékenységek nyomon követése

A tagállamok legkésőbb 2006. december 31-ig jelentést nyújtanak be a Bizottságnak a 38–43. cikkben megállapított intézkedések végrehajtásáról, a halászattal töltött napok teljes számát is beleértve.

7. szakasz AZ ÁLSÜGÉREKRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

45. CIKK Az álsügérek halászata

(1) A NAFO szabályozási terület 2. alterületén és IF, 3K és 3M körzetében álsügérekre halászó hajó parancsnoka minden második hétfőn értesíti a lobogó vagy lajstromozás szerinti tagállam illetékes hatóságait az álsügérek mennyiségeiről, amelyet az említett övezetekben az előző vasárnap éjfélkor véget érő kéthetes időszakban fogott.

Amikor az összesített fogások elérik a teljes kifogható mennyiség 50%-át, az értesítést minden hétfőn meg kell tenni.

(2) A tagállamok minden második kedden déli 12 óra előtt jelentést tesznek a Bizottságnak az előző vasárnap éjfélkor véget érő kéthetes időszakban az álsügéreknek a NAFO szabályozási terület 2. alterületén és IF, 3K és 3M körzetében a lobogójuk alatt hajózó és területükön lajstromozott hajók által fogott mennyiségeiről.

Amikor az összesített fogások elérik a teljes kifogható mennyiség 50%-át, a jelentéseket hetente kell elküldeni.

VII. fejezet A CCAMLR területén halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakaszKorlátozások és a hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények

46. CIKK Tilalmak és fogási korlátozások

(1) A XIV. mellékletben meghatározott fajok célzott halászata az abban a mellékletben feltüntetett övezetekben és a megadott időszakokban tilos.

(2) Az új és felderítő halászatra a XV. mellékletben meghatározott fogási és járulékos fogási korlátozásokat kell alkalmazni az említett mellékletben feltüntetett alterületeken.

47. cikk A CCAMLR területén halászó hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények

(1) A 601/2004/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében az engedéllyel rendelkező hajók számára előírt tájékoztatási kötelezettségen túlmenően a tagállamok e hajók vonatkozásában 2006. augusztus 1-jétől a következőkről tájékoztatják a Bizottságot:

a) a hajó IMO száma (ha kibocsátották);

b) korábbi lobogó, ha volt ilyen;

c) nemzetközi rádióhívójel;

d) a hajó tulajdonosának/tulajdonosainak neve és címe, és bármely haszonélvezője/haszonélvezői, ha ismert;

e) a hajó típusa;

f) építésének helye és ideje;

g) hossza;

h) a hajó színes fényképe, amely az alábbiakat mutatja:

i. egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó jobb oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;

ii. egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó bal oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;

iii. egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó farát mutatja hátulról;

i) a fedélzetre szerelt műholdas nyomonkövető rendszer csalásbiztos működésének biztosítása céljából tett intézkedések.

(2) 2006. augusztus 1-jétől kezdődően a tagállamoknak továbbá – amennyire ez megvalósítható – tájékoztatniuk kell a Bizottságot a CCAMLR területén való halászatra jogosult hajókkal kapcsolatos alábbi információkról:

a) az üzemeltető neve és címe, amennyiben az eltér a hajó tulajdonosától/tulajdonosaitól;

b) a parancsnok, és ahol releváns, a halászati parancsnok neve és nemzetisége;

c) a halászati módszer vagy módszerek típusa;

d) merevítőrúd (m);

e) bruttó regisztertonna;

f) a hajó kommunikációs rendszerének típusa és számai (INMARSAT A., B. és C. számok);

g) a legénység szokásos létszáma;

h) a főhajtómű vagy hajtóművek teljesítménye (kW);

i) raksúly (tonna), halraktárak száma és befogadóképessége (m³);

j) bármely egyéb célszerűnek tartott információ (pl. a jég osztályba sorolása).

2. szakasz FELDERÍTő HALÁSZAT

48. CIKK Részvétel felderítő halászatban

(1) A Spanyolország lobogója alatt hajózó és ott lajstromozott halászhajók, amelyekről a CCAMLR-t a 601/2004/EK rendelet 7. cikke rendelkezéseinek megfelelően értesítették, részt vehetnek a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a 88.1. és 88.2. FAO-alterületen, valamint az 58.4.1., 58.4.2., és 58.4.3a) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, illetve az 58.4.3b) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein.

(2) Az 58.4.3a) és 58.4.3b) körzetben egy időben csak egy halászhajó halászhat.

(3) A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a 88.1 és 88.2. alterület valamint az 58.4.1. és 58.4.2. körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti (SSRU-k) felosztását a XV. melléklet határozza meg. A halászatot bármely SSRU területén berekesztik, ha a bejelentett fogás eléri a meghatározott fogási korlátot, és az említett SSRU-t a szezon hátralévő részére lezárják a halászat elől.

(4) A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információ megszerzése és a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban az 58.4.1. és 58.4.2. körzetben tilos a halászat az 550 méternél kisebb mélységben.

49. cikk Jelentéstételi rendszerek

A 48. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő halászhajókra a következő fogási és erőkifejtési jelentési rendszerek vonatkoznak:

a) a 601/2004/EK rendelet 12. cikkében meghatározott ötnapos fogási és erőkifejtési jelentési rendszer, azoknak a tagállamoknak a kivételével, amelyeknek a fogási és erőkifejtési jelentéseket legfeljebb két nappal a jelentési időszakok vége után be kell nyújtaniuk a Bizottságnak a CCAMLR-nek való azonnali továbbítás céljából. A 88.1. és 88.2. alterületen, valamint az 58.4.1. és 58.4.2. körzetben a jelentéseket a kisléptékű kutatási egységek végzik.

b) a 601/2004/EK rendelet 13. cikkében meghatározott havi, részletes bontású fogási és erőkifejtési jelentési rendszer;

c) jelentést kell tenni a visszadobott Dissostichus eleginoides és Dissostichus mawsoni teljes darabszámáról és tömegéről, a „megkocsonyásodott” állapotúakat is beleértve.

50. cikk Különleges követelmények

(1) A 48. cikkben említett felderítő halászatot az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2004. március 22-i 600/2004/EK tanácsi rendelet[32] 8. cikkének megfelelően kell végezni, tekintettel a horogsoros halászatok folyamán a tengeri madarak ezzel járó halálozásának csökkentésére alkalmazandó intézkedésekre. Ezen intézkedéseken túlmenően:

a) ezeken a halászterületeken tilos a belsőségeket a tengerbe dobni;

b) az 58.4.1. és 58.4.2. körzetekben felderítő halászatban részt vevő halászhajók, amelyek a horogsorok nehezékkel való felszerelésére vonatkozóan megfelelnek a CCAMLR jegyzőkönyveknek (A., B. vagy C.), mentesülnek az éjszakai hálóvetés követelménye alól; azonban azoknak a hajóknak, amelyek összesen három (3) tengeri madarat fognak, azonnal vissza kell állniuk az éjszakai hálókivetésre a 601/2004/EK rendelet 8. cikkével összhangban;

c) Azoknak a 88.1 és 88.2. alterületen, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzetben felderítő halászatban részt vevő halászhajóknak, amelyek összesen három (3) tengeri madarat fognak, azonnal fel kell függeszteniük a halászatot, és a 2005/06. évi idény fennmaradó részében nem engedélyezhető számukra a rendes halászati szezonon kívüli halászat.

(2) A 88.1. és 88.2. FAO-alterületen felderítő halászatban részt vevő halászhajókra továbbá a következő követelmények vonatkoznak:

a) a hajóknak megtiltják a következőket:

i. olaj vagy üzemanyag-termékek vagy olajos szermaradványok tengerbe ürítését, a 73/78 MARPOL (a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény) I. mellékletében engedélyezettek kivételével;

ii. a szemét kirakását;

iii. olyan élelmiszer-hulladék kirakását, amely egy legfeljebb 25 mm-es lyukú szűrőn nem megy át;

iv. baromfihús vagy részei (a tojáshéjat is beleértve) kirakását;

v. a szennyvíz kiürítését a szárazföldtől vagy jégselfektől 12 tengeri mérföld távolságon belül, illetve olyankor, amikor a hajó 4 csomónál kisebb sebességgel halad, vagy

vi. a hulladékégetésből származó hamu kiürítését;

b) a 88.1. és 88.2. alterületre tilos élő baromfit vagy más élő szárnyast behozni, és az el nem fogyasztott tisztított baromfit el kell távolítani a 88.1. és 88.2. alterületről;

c) a Dissostichus spp. halászata a 88.1. és 88.2. alterületen a Balleny-szigetek partjától mért 10 tengeri mérföld távolságon belül tilos.

51. cikk A fogások meghatározása

(1) E szakasz alkalmazásában egy fogás egy vagy több horogsor elhelyezéséből áll egyetlen helyszínen. A fogási vagy tevékenységi jelentés alkalmazásában a fogás pontos földrajzi helyzetét a felhasznált horogsor vagy horogsorok középpontja határozza meg.

(2) Ahhoz, hogy kutatási fogásnak minősüljön:

a) a kutatási fogásokat egymástól legalább öt tengeri mérföldes távolságra kell végrehajtani, amely távolságot az egyes kutatási fogások földrajzi középpontjától kell mérni;

b) az egyes fogások legalább 3 500 és legfeljebb 10 000 horogból állnak; ez ugyanazon a helyszínen több külön horogsor kihelyezésével is megvalósítható;

c) A 43. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a 88.1. FAO-alterület valamint az 58.4.1 és 58.4.2. körzetek felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják a kutatási terveket.

52. cikk Kutatási tervek

A 48. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a 88.1. és 88.2. FAO-alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2. körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják a kutatási terveket. A kutatási tervet a következőképpen hajtják végre:

a) a kisléptékű kutatási egység területére való első belépéskor az első 10 fogást – amelyet az „első sorozat”-ként jelölnek – „kutatófogás”-ként kell feltüntetni, és meg kell felelniük az 51. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak;

b) a következő 10 fogást vagy 10 tonnányi fogást – amelyik jelzőszintet előbb elérik – a „második sorozat”-nak nevezik. A második sorozat fogásai, a hajóparancsnok döntésétől függően, a rendes felderítő halászat részeként is kifoghatók. Ezek a fogások azonban kutatófogásoknak is tekinthetők, amennyiben teljesítik az 51. cikk (2) bekezdésének kritériumait;

c) a fogások első és második sorozatának befejezésekor, amennyiben a hajóparancsnok folytatni kívánja a halászatot a kisléptékű kutatási egység területén, a hajónak „harmadik sorozat”-ot kell vállalnia, amelynek eredményeképpen a három sorozatban összesen 20 kutatófogást hajtanak végre. A fogások harmadik sorozatát a kisléptékű kutatási egység területén tett ugyanazon látogatás során kell elvégezni, mint az első és második sorozatot;

d) 20 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén;

e) a 88.1. és 88.2. alterület A., B., C., E. és G. kisléptékű kutatási egységén, ahol a tengerfenék halászható területe 15 000 km-nél kisebb, a b), c) és d) pontot nem kell alkalmazni, és 10 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén.

53. cikk Adatgyűjtési tervek

(1) A 48. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a 88.1. és 88.2. FAO-alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2. körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják az adatgyűjtési terveket. Az adatgyűjtési terv a következő adatokat tartalmazza:

a) helyzet és tengermélység egy fogás minden horogsorának mindkét végén;

b) a kihelyezés, merítés és fogás ideje;

c) a felszínen elvesztett halak száma és faja;

d) a kihelyezett horgok száma;

e) a csali típusa;

f) a csali alkalmazásának eredményessége (%);

g) a horog típusa; és

h) tenger- és felhőviszonyok, valamint a holdfázis a horogsorok kihelyezése idején.

(2) Minden kutatófogás esetében össze kell gyűjteni az (1) bekezdésben meghatározott valamennyi adatot; különösen, a kutatófogásban minden halat – 100 darabig – meg kell mérni, és legalább 30 halból kell mintát venni biológiai vizsgálatokra. Ha a fogás több mint 100 halból áll, alkalmazni kell egy módszert a halak véletlenszerű almintákra osztására.

54. cikkJelölési program

A 48. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajó végrehajt továbbá egy jelölési programot a következőképpen:

a) a Dissostichus spp. példányokat megjelölik és egy példányt visszaengednek a szezon folyamán ejtett egyes fogások friss tömegének minden tonnája után, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyvvel összhangban. A hajók csak akkor hagyják abba a jelölést, ha már 500 példányt megjelöltek, vagy elhagyják a halászterületet, miután a fogott mennyiség friss tömegének minden tonnája után egy példányt megjelöltek;

b) a programnak minden méretnagyságú példányt célba kell vennie, hogy teljesüljön a fogás friss tömegének minden tonnája után egy megjelölt példány követelménye. Minden visszaengedett példányt kétszeresen kell megjelölni, és a visszaengedésnek a lehető legkiterjedtebb földrajzi területen kell megtörténnie;

c) minden jelölésen jól olvasható, egyedi sorszámnak kell szerepelnie, valamint egy visszaküldési címnek, amely biztosítja, hogy a megjelölt példány újbóli kifogása esetén a jelölés eredete visszakereshető legyen;

d) semmilyen újból kifogott példányt (azaz olyan kifogott halat, amelyet korábban jelöléssel láttak el) nem szabad újból visszaengedni, még akkor sem, ha csak egy rövid időszakra volt szabadon;

e) minden újból kifogott példányról biológiai adatfelvételt kell készíteni (hossz, tömeg, nem, ivarállapot), ha lehet, elektronikus fényképet kell készíteni, az egyensúly szervet (otolit) fel kell tárni, és a jelölést el kell távolítani.

f) minden vonatkozó jelölési adatot és adatrögzítő jelölés újbóli kifogását elektronikus úton a CCAMLR űrlapján jelenteni kell a CCAMLR részére, három hónapon belül azt követően, hogy a hajó elhagyta ezeket a halászterületeket;

g) minden vonatkozó jelölési adatot, az adatrögzítő jelölés újbóli kifogását és a megjelölt halak újbóli kifogott példányait a CCAMLR-formanyomtatványon elektronikus úton be kell jelenteni az illetékes regionális jelölési adatbanknak, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyvben leírtak szerint.

55. cikk Tudományos megfigyelők

A 48. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajóval legalább két tudományos megfigyelő foglalkozik; egyikük a CCAMLR nemzetközi tudományos megfigyelési rendszerének megfelelően kinevezett megfigyelő, aki a halászati időszakban valamennyi halászati tevékenység során a hajón tartózkodik.

VIII. fejezet Záró rendelkezések

56. cikk A tudományos célokból fogott tengeri élőlények eladása

A 2. cikk (2) bekezdésével összhangban tudományos kutatások céljából fogott tengeri élőlények eladhatók, tárolhatók, kiállíthatók és eladásra felkínálhatók, feltéve hogy:

a) az I–III. mellékletben megállapított halászati lehetőségek nem merültek ki, vagy

b) emberi fogyasztástól eltérő célokra kerülnek közvetlen értékesítésre.

57. cikk Adatküldés

Amikor a tagállamok a 2847/93/EGK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése és 18. cikkének (1) bekezdése alapján a Bizottságnak elküldik a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.

58. cikk Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2006. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ahol a CCAMLR-területre vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket a 2006. január 1-je előtt kezdődő időszakra határozták meg, a 46. cikket a teljes kifogható mennyiségek megfelelő alkalmazási időszakainak kezdetétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, .[…]-án/-én

a Tanács részéről

az elnök

[

[1] HL L 358., 2002.12.31., 59. o.

[2] HL L 115., 1996.5.9., 3. o.

[3] HL L 70., 2004.3.9., 8. o.

[4] HL L 150., 2004.4.30., 1. o.

[5] HL L 226., 1980.8.29., 48. o.

[6] HL L 226., 1980.8.29., 12. o.

[7] HL L 29., 1985.2.1., 9. o.

[8] HL L 161., 1993.7.2., 1. o.

[9] HL L 132., 1987.5.21., 9. o.

[10] HL L 276., 1983.10.10., 1. o. A legutóbb az 1965/2001/EK rendelettel (HL L 268., 2001.10.9., 23. o.) módosított rendelet.

[11] HL L 261., 1993.10.20., 1. o. A legutóbb az 1954/2003/EK rendelettel (HL L 289., 2003.11.7., 1. o.) módosított rendelet.

[12] HL L 289., 2001.11.7., 1. o.

[13] HL L 171., 1994.7.6., 1. o. A legutóbb a 813/2004/EK rendelettel (HL L 150., 2004.4.30., 32. o.) módosított rendelet.

[14] HL L 171., 1994.7.6., 7. o.

[15] HL L 97., 2004.4.1., 16. o.

[16] HL L 125., 1998.4.27., 1. o. A legutóbb a 602/2004/EK rendelettel (HL L 97., 2004.4.1., 30. o.) módosított rendelet.

[17] HL L 365., 1991.12.31., 1. o. A legutóbb a 448/2005/EK rendelettel (HL L 74., 2005.3.19., 5. o.) módosított rendelet.

[18] HL L 191., 1998.7.7., 10. o.

[19] HL L 70., 2004.3.9., 8. o.

[20] HL L 333., 2003.12.20., 17. o.

[21] HL L 274., 1986.9.25., 1. o. A 3259/94/EK rendelettel (HL L 339., 1994.12.29., 11. o.) módosított rendelet.

[22] HL L 137., 2001.5.19., 1. o. A 831/2004/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29., 33. o.) módosított rendelet.

[23] HL L 351., 2002.12.28., 6. o.

[24] HL L 396., 2004.12.31., 4. o.

[25] HL L 191., 1998.7.7., 10. o.

[26] HL L 125., 1998.4.27., 1. o.

[27] HL L 137., 2001.5.19., 1. o. A legutóbb a 831/2004/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29., 33. o.) módosított rendelet.

[28] HL L 270., 1995.11.13., 1. o. A legutóbb az 1882/2003/EK rendelettel módosított rendelet.

[29] HL L 186., 1993.7.28., 1. o. A legutóbb az 1882/2003/EK rendelettel módosított rendelet.

[30] HL L 97., 2004.4.1., 16. o.

[31] HL L 5., 2004.1.9., 25. o.

[32] HL L 97., 2004.4.1., 1. o.