[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.3.2007

COM(2007) 131 végleges

A BIZOTTSÁG HARMADIK JELENTÉSE A TANÁCSNAKÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételeit javító intézkedésekről szóló 797/2004/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról {SEC(2007) 368}

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. A méhészeti ágazat helyzete a világban 3

2.1. Termelés 3

2.2. Kereskedelem 4

2.2.1. Kivitel 4

2.2.2. Behozatal 4

3. A méhészeti ágazat helyzete az Európai Unióban 4

3.1. Ellátási mérleg 4

3.2. Összeírás (9. táblázat) 5

3.3. A méhészeti termékek fogyasztása és promóciója 5

4. A méhészeti programok végrehajtása 6

4.1. Tervezett kiadások 6

4.2. A kiadások teljesítése (16–18. táblázat – 12. ábra) 8

4.3. Célkitűzés 8

4.3.1. Egyedi célkitűzések 8

4.3.2. A tagállamok javaslatai 9

5. Az ágazati szereplők javaslatai 10

6. Következtetés 11

A jelentéshez csatolták a Bizottság szolgálatai által készített munkadokumentumot (francia nyelven), amely tartalmazza a hivatkozott táblázatokat és ábrákat.

1. bevezetés

A méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételeit javító intézkedésekről szóló 797/2004/EK tanácsi rendelet[1] 7. cikke előírja, hogy a Bizottság az említett rendelet végrehajtásáról háromévente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Ez a jelentés eleget tesz ennek a kötelezettségnek.

2004 januárjában a Bizottságnak az 1221/97/EK tanácsi rendelet[2] végrehajtásáról szóló jelentéséhez csatoltak egy tanácsi rendelettervezetet, amely az említett rendelet végrehajtásának hatékonyabbá tételét célozta. Figyelembe véve, hogy az évről évre ismétlődő méhészeti programok között láthatóan sok a hasonlóság, helyénvalónak tűnt hároméves nemzeti programokat kialakítani.

Következésképpen az 1221/97/EK rendelet hatályát vesztette és a 797/2004/EK rendelet lépett a helyébe. A végrehajtás részletes szabályairól szóló 917/2004/EK bizottsági rendelet[3] többek között a méhészeti programok tartalmáról, a programokra vonatkozó értesítések időpontjáról, a közösségi társfinanszírozás elosztási kulcsáról, valamint az ágazat szerkezetére vonatkozó vizsgálatok részleteiről rendelkezik.

A rendelet rendelkezéseinek megfelelően a tagállamok elküldték az ágazat szerkezetére (köztük a méhcsaládok összeírására) vonatkozó vizsgálatok eredményeit.

Fontos megemlíteni, hogy valamennyi tagállam elkészítette méhészeti programját, ami mutatja a kérdés fontosságát és az európai méhészeti ágazat igényeit.

2. A méhészeti ágazat helyzete a világban

A világ vezető méztermelő területe Ázsia, azt követi Európa, majd Észak-Amerika (ld. 1. táblázat). Mézből Argentinában exportálnak a legtöbbet a világon, megelőzve Kínát, míg az Európai Unió a világ első számú mézimportőrének számít.

2.1. Termelés

A világ méztermelése 2005-ben elérte az 1 381 000 tonnát (ld. 1. táblázat). A 2001 és 2005 közötti időszakban a világtermelés 9,2%-kal nőtt. 1996 óta a növekedés mértéke összesen 25%-os volt (ld. 1. ábra).

2004 óta, a 10 új tagállam felvétele következtében az EU a világ második legnagyobb méztermelőjévé lépett elő. 2005-ben az EU 174 000 tonna mézet termelt (ld. 2. táblázat; ez a mennyiség a világtermelés 13%-ának felel meg), míg Kína megszilárdította vezető pozícióját a maga 305 000 tonna méztermésével, ami 2001 óta 20%-os növekedésnek felel meg. Jelentős méztermelők még az Egyesült Államok és Argentína, amelyek egyenként 85 000 tonna mézet termelnek.

Az EU két új tagállamát egyaránt a jelentősebb méztermelők között tartják számon (Románia esetében a termelés értéke 19 000 tonna, Bulgária esetében 8 000 tonna)

2.2. Kereskedelem

A teljes méztermés mintegy negyede vesz részt a világkereskedelmi forgalomban.

2.2.1. Kivitel

2005-ben globális szinten mintegy 325 000 tonna mézet exportáltak (ld. 3. táblázat). Argentína 2005-ben 108 000 tonna mézet exportált, amivel a világ első számú exportőrének számít (több mint 30%-os részesedéssel a világkereskedelemben). A megelőző évekhez képest Argentína mézkivitele több mint 40%-kal növekedett. A hagyományosan a világ első számú exportőrének számító Kínában 2001 óta jelentős mértékben csökkent a mézkivitel (míg 2001-ben 107 000 tonna, addig 2005-ben már csak 88 000 tonna).

A világ többi exportáló országa közül az új országnak számító Indiában jelentős növekedést értek el a külkereskedelmi forgalom tekintetében (2001-ben 3 000 tonna, 2005-ben 17 000 tonna). Ezzel ellentétben Brazíliában, elsősorban egészségügyi problémák következtében jelentős mértékben csökkent a kivitel (2004-ben 21 000 tonna, 2005-ben 6 000 tonna). 2006 óta Brazília nem exportálhat mézet az EU területére. Törökországban ugyancsak jelentősen csökkent az exportforgalom mértéke.

2.2.2. Behozatal

A világ vezető felvevő piaca továbbra is az EU, amely 2005-ben 155 000 tonna mézet importált; ez a világ mézimportjának 45%-át teszi ki (ld. 4. táblázat). Észak-Amerika a következő legnagyobb mézimportáló térség (114 000 tonna). 2005-ben az EU teljes mézimportjának majdnem 70%-a Németországba és az Egyesült Királyságba érkezett.

A természetes és diétás termékek fogyasztásának általános növekedése, egyes piaci szereplők által a piacra – általában mézkeverék formájában – bevezetett különleges, illetve olcsó mézfajták, valamint a méz ipari felhasználásának növekedése következtében a világ mézimportja a 70-es évek óta folyamatos növekedett.

3. A méhészeti ágazat helyzete az Európai Unióban

3.1. Ellátási mérleg

Az EU méztermelése nem elégíti ki a fogyasztási igényeket, ezért – a 2004/05-ben mért 54,2%-os önellátás mellett (ld. 5. táblázat) – a szükséges méz mennyiségének mintegy felét import útján kell beszereznie Mindazonáltal az EU bővítése óta növekedett az önellátás mértéke, amely azt megelőzően 45%-os volt.

A 2004/05-ös adatok alapján az EU három legnagyobb méztermelő országa Spanyolország (32 000 tonna), Németország (26 000 tonna) és Magyarország (19 500 tonna). A 2004-ben csatlakozott 10 ország össztermelése mintegy 43 000 tonnát tesz ki, ami az EU össztermelésének 25%-ával egyenlő. Ezen országok közül Magyarország és Lengyelország a két legnagyobb méztermelő.

Az EU 150 000 tonna mézet importál évente. Az Európai Unió a legtöbb mézet, 71 000 tonnát (2005-ben a teljes közösségi import 50%-a) Argentínából importálja, ezt követi Mexikó és Brazília. A Mexikóból érkező importmennyiség azonban 2000 óta a 30 000 tonnás kedvezményes vámkontingens ellenére folyamatosan csökken.

A Romániából és Bulgáriából érkező import valamivel több mint 10 000 tonnát tesz ki.

A harmadik országok felé irányuló közösségi export nagysága valamivel több mint 6 000 tonna, ami a 2005. évi termelés 3,5%-ának felel meg (ld. 7. táblázat). A legfontosabb export célország Svájc (2005-ben mintegy 1 500 tonna).

Behozatali árak

A behozatali árak átlagértéke az EU területén 2003 óta jelentős mértékben, 2,31€/kg-ról 1,29€/kg-ra csökkent (ld. 8a. táblázat). Ez az ár meglehetősen alacsony, de megfelel a 2000-es évek elején (a kínai méz behozatalának tilalma előtt) érvényes árszintnek. 2003-ban az árak rendkívüli mértékben megemelkedtek, elsősorban amiatt, hogy a kínai mézhez, amelynek ára kilogrammonként 1€ alatt volt, a világ első számú importövezetének számító közösségi piacon már nem lehetett hozzájutni.

A 2006-os évre vonatkozóan rendelkezésre álló számadatok alapján a behozatali árszint kis mértékben emelkedett (1,34€/kg).

Exportár

2004 óta a közösségi méz exportárának átlagértéke ugyan csökkent, de még mindig viszonylag magas szinten maradt. A méz kilogrammonkénti 3,63 eurós ára (ld. 8b. táblázat) jóval magasabb, mint a behozatali ár. Ennek oka, hogy az európai méz általában kitűnő minőségű és különleges organoleptikus tulajdonságokkal rendelkezik.

3.2. Összeírás (9. táblázat)

A 797/2004/EK rendelet 3. cikkével összhangban a tagállamok – méhészeti programjaikkal egyidőben – elküldték az ágazat szerkezetéről végzett vizsgálataik eredményét. Tekintettel arra, hogy a méhészeti programokat 2004 óta hároméves időszakokra tervezik, az összeírásban szereplő számadatokat is csak háromévente küldik el a Bizottság számára.

A tagállamok által továbbított adatok szerint a Közösség területén 593 000 méhészet működik, amelyből 17 986 minősül hivatásos méhészetnek (ahol legalább 150 méhcsaládot tartanak).

A méhcsaládok száma 11 631 300, amelyből 4 321 901 méhcsaládot hivatásos méhészetben tartanak. Másként fogalmazva a hivatásos méhészetek 3%-a birtokolja a méhcsaládok 40%-át. A méhcsaládok száma 2003 óta 2 754 091 családdal emelkedett. Ez az emelkedés egyértelműen az EU bővítésének köszönhető, tekintettel arra, hogy a 10 új tagállamban összesen 2 870 872 méhcsaládot tartanak számon. A méhcsaládok számának emelkedése nagyjából megfelel a termelés növekedésének (körülbelül 26%-os növekedés).

A legtöbb méhcsaláddal rendelkező országok Spanyolország, Görögország, Franciaország és Olaszország. Az EU-hoz 2004-ben csatlakozott országok közül Lengyelország és Magyarország tartja a legtöbb méhcsaládot.

A hivatásos méhészetek számát tekintve, Görögországot megelőzve Spanyolország vezet, ahol a méhészetek több mint 76%-a minősül hivatásos méhészetnek.

Abszolút értékben nézve a legtöbb hivatásos méhészet a következő öt tagállam területén koncentrálódik: Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország és Magyarország.

3.3. A méhészeti termékek fogyasztása és promóciója

Az egy főre eső éves mézfogyasztás 2005-ben 0,7 kg volt. Az utóbbi években a fogyasztás terén nem volt tapasztalható nagyobb mértékű emelkedés.

A legnagyobb mézfogyasztással rendelkező ország Görögország (1,7 kg/év/fő), amelyet Ausztria, Németország és Spanyolország követ.

A közösségi méz globális versenyhelyzetének javítása érdekében a 422/2005/EK bizottsági rendelet[4] lehetővé tette, hogy a belső piacon a mezőgazdasági termékekkel kapcsolatos tájékozatató és promóciós célú intézkedések a méhészeti termékekre is kiterjedjenek.

A legfontosabb célkitűzések között elsősorban a fogyasztóknak a közösségi méhészeti termékek sokféleségéről, organoleptikus tulajdonságairól és a termelés körülményeiről történő tájékoztatását, illetve a fogyasztók címkézésre vonatkozó ismereteinek bővítését kell megemlíteni.

4. A méhészeti programok végrehajtása

4.1. Tervezett kiadások

Tagállami kiadások

A 917/2004/EK rendelet 2. cikkében előírtaknak megfelelően a tagállamok háromévente egyszer közlik a Bizottsággal méhészeti programjukat. A benyújtott programoknak tartalmazniuk kell a becsült költségeket és egy finanszírozási tervet.

A rendelkezésre álló közösségi forrásokat a hivatalos értesítések megérkezésekor osztják el, a 917/2004/EK rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint, a Közösség területén található méhcsaládok száma alapján. A tagállamok számára a költségvetésből juttatható százalékos összeg maximális értékét az egyes tagállamok által a Közösség teljes méhcsaládállományán belül képviselt részesedés alapján határozzák meg, a tervezett kiadások között nem említett összegek elosztása előtt.

A 2004 és 2006 közötti időszakra vonatkozóan elméletileg a legnagyobb részedeséssel rendelkező országok Spanyolország (21,2%), majd Görögország (11,9%), Franciaország (9,9%), Olaszország (9,5%), Lengyelország (8,2%) stb. Az érintett tagállamok közül kettő esetében a költségvetési támogatás összege az eredetileg megállapított költségvetési részesedésükhöz képest nőtt, annak következtében, hogy egyes tagállamok nem vették igénybe a nekik juttatható teljes összeget. A szóban forgó két ország Olaszország (9,4%-os állományrészesedés mellett a költségvetés 13,7%-a) és Magyarország (7,5%-os állományrészesedés mellett a költségvetés 8,2%-a).

A 2005-ös programok esetében a rendelkezésre álló közösségi források közel 47%-át három tagállam (Spanyolország, Görögország és Olaszország) között osztották el. Franciaországgal és Magyarországgal kiegészülve ez az öt ország, 60%-os állományrészesedés mellett a források 64%-át hívhatja le. Következésképpen a legnagyobb méhcsaládállománnyal rendelkező tagállamok nyújtották be a legtöbb igényt a tárfinanszírozott programok tekintetében.

A költségvetés elosztásának módját sem a tanácsi rendelet 2004-es módosítása, sem a bővítés hatására nem módosították jelentősebb mértékben. Eközben azonban egyes tagállamok esetében a rendelkezésre álló megállapított költségvetési összeg csökkent. Ez történt Spanyolország esetében, ahol a 2003-ban még 27%-ot kitevő részesedés a 2005 és 2007 közötti időszakra tervezett programok vonatkozásában 21%-ra csökkent. Noha a bővítésre figyelemmel (16,5 millió euróról 23 millió euróra) emelték a költségvetés teljes összegét, az abszolút értékben nem volt hatással a Spanyolország számára kiosztott költségvetési tételre. Sőt, az elméleti százalékos részesedés csökkentése mellett a becsült kiadások összege emelkedett (2003-ban 4 377 000 euro, 2005-ben 4 890 000 euro).

Kiadások az egyes intézkedéstípusok szerint

A 11., 12. és 13. táblázat intézkedéstípusok szerint mutatja az egyes tagállamok 2005 és 2007 közötti időszakra becsült kiadásait.

Meg kell említeni, hogy a tanácsi rendelet 2004-es módosításakor egy új intézkedéstípus került bevezetésre: az állományfeltöltésre vonatkozó támogatás.

2005-ben és 2006-ban a leggyakrabban alkalmazott intézkedés továbbra is a varroatózis elleni védekezés maradt (az intézkedések 33%–35%-a, több mint 8 millió euro), azt követi a technikai segítségnyújtás (az intézkedések 25%-a, mintegy 6 millió euro), a vándorméhészet ésszerűsítése (az intézkedések 19%-a, mintegy 4,5 millió euro), a méz minőségi ellenőrzése (az intézkedések 8%-a, mintegy 1,8 millió euro), az állomány feltöltése (az intézkedések 6–7%-a, mintegy 1,5 millió euro), és végül az alkalmazott kutatások (az intézkedések 5%-a, mintegy 1 millió euro).

A korábbi évekhez képest megállapítható, hogy viszonylag nagy mértékben csökkent a varroatózis elleni védekezésre kiosztott összeg nagysága, de továbbra is a leggyakrabbban alkalmazott intézkedésnek számít. 2001 és 2002 során ezen intézkedéstípusra fordították a költségvetés több mint 42%-át. Ennek oka elsősorban a méhállományok feltöltésére vonatkozó intézkedések bevezetése és a mézminőség-ellenőrzés fontosságának felismerése.

- a varroatózissal szembeni védekezés kivétel nélkül valamennyi programban szerepel;

- technikai segítségnyújtásra vonatkozó intézkedésekre majd az összes tagállam igényt tart. A becsült kiadások alapján Olaszország tervezi a legnagyobb összeget e területre fordítani (több mint 1 millió euro), Spanyolország ezzel szemben a költségvetésből reá eső hányad alig több mint 10%-át szándékozik e területre költeni;

- a vándorméhészet ésszerűsítése 15 tagállam programjában szerepel, többek között az összes dél-európai országéban (amelyek a legtöbb hivatásos méhészettel rendelkeznek és amelyekben sokféle, különböző időszakokban virágzó mézelő növény található).

Spanyolország, költségvetésének több mint 40%-át költi a vándorméhészet ésszerűsítésére, ami az ezen intézkedéstípusra fordított közösségi kiadások közel 50%-át teszi ki;

- a méz minőségének ellenőrzése 20 tagállam programjában szerepel. Ausztria, Lengyelország és Spanyolország alkalmazza leginkább ezen intézkedéseket;

- a méhállomány feltöltése, annak ellenére, hogy az intézkedéstípust csak nemrégiben vezették be, 15 tagállam érdeklődését keltette fel. Franciaország, 500 000 eurós ráfordítással a legnagyobb érdeklődő. Ez azzal magyarázható, hogy itt érezhető leginkább a méhállomány csökkenése;

- és végül az alkalmazott kutatásokat támogató intézkedések 15 nemzeti programban szerepelnek. A olasz és francia kérelmek a teljes kérelmezett összeg 50%-át ölelik fel.

4.2. A kiadások teljesítése (16–18. táblázat – 12. ábra)

A méhészeti programokat minden év augusztus 31-e előtt kell végrehajtani, a kapcsolódó kifizetéseket pedig legkésőbb minden év október 15-ig kell teljesíteni.

2006-ban a tagállami programokhoz kacsolódó átmeneti kiadások a tervezett kiadások teljes összegének 85,5%-át tették ki, azaz a 23 millió eurós teljes összegből mintegy 19 millió eurót költöttek el. Mivel bizonyos kiadásokat a tagállamok később is teljesíthetnek, a 2006-os programok tekintetében felhasznált végleges összeg aránya magasabb lesz. Az EU bővítését megelőző 2004-es programok esetében a felhasználási ráta 84%-os volt. A hároméves rendszer keretében végrehajtandó első, 2005-ös programoknál a felhasználási arány valamelyest csökkent (78%). Ez azzal magyarázható, hogy az új tagállamok nem rendelkeztek még megfelelő tapasztalatokkal a programokat illetően, és a nemzeti közigazgatási és jogi eljárások végrehajtása néha elhúzódott. Mindazonáltal 2006-ban az új tagállamok legtöbbjénél javult a felhasználási arány. A javulás különösen Magyarország és Lengyelország esetében volt jelentős. Ez a tendencia igazolja a programok alkalmazásának egyszerűségét. A 2007-es programok esetében a felhasználási arány várhatóan tovább emelkedik.

A 2005-ös gazdasági évben 14 tagállam használta fel a rendelkezésükre álló költségvetési források több mint 80%-át, szemben 2006-tal, amikor ez 13 tagállamnak sikerült. (Ez a szám várhatóan tovább fog emelkedni.)

A legnagyobb támogatásban részesülő országok közül Spanyolország 2005-ben költségvetésének 95%-át, 2006-ban eddig 80%-át használta fel, Görögország esetében ez az arány több mint 80% (a nemzeti költségvetés csökkenése ellenére), Olaszország és Franciaország tekintetében több mint 90%. A 10 új tagállamot illetően általánosságban elmondható, hogy a 2005-ös és 2006-os programok végrehajtása tekintetében a felhasználási arány jelentős mértékben javult. Példaként említhető Magyarország, ahol 29%-ról 88%-ra, vagy Lengyelország, ahol 51%-ról több mint 72%-ra emelkedett a felhasználás aránya, ami a programok optimális kihasználásának lehetősége tekintetében önbizalomra ad okot a 27 tagú Unióban.

Egyedül Szlovákia nem vette egyáltalán igénybe a rendelkezésére álló költségvetési forrásokat.

4.3. Célkitűzés

A tagállamok által nemzeti programjaikban javasolt valamennyi intézkedés jogosult támogatásra azzal a feltétellel, hogy azok kizárólag valamely támogatható intézkedésekben meghatározott célkitűzések megvalósítására irányulnak.

4.3.1. Egyedi célkitűzések

A technikai segítségnyújtás célja a termelés és a forgalmazás hatékonyságának a legjobb technikák alkalmazásával történő javítása. A méhészek és méhészeti csoportok vagy szövetkezetek vezetői számára indított tanfolyamokon és más oktatási tevékenységek során elsősorban a tenyésztéssel, betegségek megelőzésével, betakarítással és csomagolással, valamint szállítással és forgalmazással kapcsolatos kérdésekkel foglalkoznak.

A varroatózis elleni védekezés célja a méhcsaládok kezelése során felmerülő kiadások csökkentése, illetve az ilyen költségek – legalább részleges – megtérülésének biztosítása. A parazita okozta betegség – megfelelő kezelés hiányában – a hozam csökkenését és teljes kolóniák pusztulását eredményezheti. A varroatózis következtében meggyengült kolóniában számos egyéb, kapcsolódó betegség ütheti fel a fejét. A varroatózist nem lehet teljes mértékben megszüntetni, a betegség hatásait kizárólag jóváhagyott termékekkel való kezelés útján lehet elkerülni.

A vándorméhészet ésszerűsítésének célja a méhcsaládok mozgásának kezelése a közösségi területen belül, valamint olyan helyek biztosítása, ahol a virágzás időszakában a méhészek nagy számban gyűlhetnek össze. Vándorméhészeti nyilvántartás létrehozásával, a felszerelések korszerűsítését célzó beruházásokkal, vagy méhészeti térképek készítésével elősegíthető a vándorméhészet irányítása.

A méz minőségének ellenőrzését támogató intézkedések célja a mézforgalmazás javítása. A méz fizikai-kémiai jellemzőit a növényi eredet szerint elemző vizsgálatok finanszírozásával a méhészek a méz minőségével kapcsolatban pontos ismeretek birtokába juthatnak, és ezáltal kedvezőbb értékesítési feltételeket tudnak termékük számára biztosítani a piacon.

A méhállomány feltöltése a királynő termékenységének javítására és méhkolóniák beszerzésére irányuló tevékenységek finanszírozásával lehetőséget biztosít az állományveszteség és így a termelésben okozott veszteség kompenzálására.

A méz minőségének javítását célzó alkalmazott kutatások és a kutatási eredmények terjesztése hozzájárulhatnak a termelők bevételének növekedéséhez.

4.3.2. A tagállamok javaslatai

A tagállamok legtöbbje – a Bizottság kérésére válaszolva – elküldte észrevételeit a programok végrehajtásáal kapcsolatban.

Általánosságban elmondható, hogy a tagállamok elégedettek a programok kezelésével, és nem érkezett kérés a részükről a 797/2004/EK rendelet módosítására vonatkozóan. Előrelépésként tekintik a programok három évre történő tervezésére vonatkozó döntést, amely lehetőséget teremt bizonyos intézkedések megfontolásához és megtervezéséhez. A tagállamok részéről leggyakrabban megfogalmazott kérés a programok módosításának rugalmasabb kezelésére vonatkozott.

A 917/2004/EK végrehajtási rendelet lehetővé teszi a programok tartalmi kigazítását a költségvetési év folyamán. A rendelet 6. cikke ugyanis lehetővé teszi a hat támogatásra jogosult intézkedés számára biztosított költségvetési hozzájárulás legfeljebb 20%-kal történő növelését vagy csökkentését anélkül, hogy arról kikérnék az irányítóbizottság véleményét. Amennyiben a módosítások túllépik a határértéket, a program kiigazítását az irányítóbizottság kedvező véleménye mellett lehet végrehajtani (7. cikk).

A fent említetteken kívül a legfontosabb észrevételek a következők:

- további intézkedések a mézfogyasztás növelése érdekében, és a támogatásra jogosult intézkedések részletes ismertetése.

Mivel a méz felkerült azon termékek jegyzékére, amelyek tekintetében a mezőgazdasági termékekkel kapcsolatos tájékoztató és promóciós célú intézkedések a belső piacon alkalmazhatók, a Bizottság véleménye szerint nem kell a kérésnek helyt adni. Annak részletes leírása, hogy milyen elemekből állhatnak az egyes támogatásra jogosult intézkedések, csökkentené a programok rugalmasságát, miközben a tagállamok éppen nagyobb rugalmasságot kérnek. Valamennyi programot, és minden egyes javasolt intézkedést megvizsgál a Bizottság, mivel a támogathatóság legfontosabb feltétele annak biztosítása, hogy az elfogadott intézkedések kizárólag a rendelet által előírt intézkedésekben meghatározott valamelyik célkitűzés megvalósítását célozzák. Az egyes intézkedések keretében valamennyi "elfogadható" kezdeményezést magában foglaló jegyzék készítése ezért nem helyénvaló.

- egyes tagállamok kérik, hogy a méz fizikai-kémiai jellemzőinek laboratóriumi vizsgálatát támogató intézkedéseket terjesszék ki más méhészeti termékekre is (méhpempő, pollen, stb.).

Tekintettel a költségvetés korlátozott keretére, ez nem tekinthető prioritásnak, különösen ha figyelembe vesszük a forgalomba hozott mennyiségeket. A méznél magasabb hozzáadott-értékkel rendelkező termékek vizsgálati költségei könnyebben fedezhetők.

- a varroatózison kívüli betegségek elleni védekezés. Tisztázni kell, hogy a rendszernek nem célja egy ágazati egészségügyi politika létrehozása. A 2004-es módosítások során éppen az állategészségügyi politikával való esetleges átfedések elkerülése miatt határozták meg, hogy a varroatózishoz kapcsolható egyéb megbetegedések nem támogathatók a méhészeti programok keretében.

- a költségvetési év augusztus 31-ig nem teljesített kiadások átvitele a következő évre. Tekintettel a költségvetésnél alkalmazott évenkéntiség elvére, a kiadások átvitele nem kívánatos, és nem is lehetséges. A kiadások átvitele következtében valószínűsíthetően csökkenne a programok optimális kihasználása az első és második évben;

- méhcsaládok vásárlása. Amennnyiben megállapítást nyer, hogy ezen intézkedés elősegíti a méhállomány feltöltésére vonatkozóan meghatározott célkitűzés megvalósítását, a programok benyújtásakor a Bizottság szolgálatai megvizsgálhatják a kérdést;

- a statisztikai eszközök javítása. A tagállamoknak már be kellett nyújtaniuk az ágazat szerkezetére vonatkozó vizsgálat eredményét. A számadatok évenkénti felülvizsgálata nem kívánatos módon megterhelné az adminisztrációt. A Bizottság szolgálatai rendszeresen tájékoztatják a gazdasági szereplőket a kereskedelemre vonatkozó statisztikai adatokról;

- a több tagállamra kiterjedő európai programok létrehozásának lehetővé tétele. A Bizottság elismeri az ilyen projektek előnyeit, és azokat elfogadhatónak is tartja, mivel semmi akadálya nincs annak, hogy több tagállam egy közös projekt végrehajtása érdekében együttműködjön egymással. A projektek finanszírozását illetően, minden résztvevő tagállamnak a rendelkezésére álló költségvetési forrásokból kell hozzájárulnia a kiadásokhoz. Az ilyen egyedi programok esetében a nem lehívott összegek újraelosztása az adminisztráció egyszerűsítése ellen hatna.

A fent említetteken kívül még néhány egyedi intézkedés merült fel; ezek azonban nem teszik indokolttá a rendelet módosítását. Az egyedi intézkedések támogathatóságát a programok – még azok elfogadása előtti – elemzése során vizsgálják meg.

5. Az ágazati szereplők javaslatai

Az ágazatban érdekeltek (FEEDEM) és a termelők (COPA-COGECA) is elismerték a méhészeti programok ágazatra gyakorolt kedvező hatásait. Kiemelik, hogy ezek a programok az ágazat előmozdításának egyetlen eszközét képezik.

A termelői ágazatban érdekeltek a következő javaslatokat tették:

- a tagállamok és az ágazati szereplők közötti szorosabb együttműködés biztosítása a programok elkészítésében;

- megfelelő statisztikai eszköz fenntartása;

- kutatási programok kidolgozása, és az eredmények egyeztetése;

- nagyobb rugalmasság biztosítása a különböző intézkedések számára kiosztott költségvetési forrásoknak a programok futamideje alatt történő módosítása területén;

- a több tagállamra kiterjedő európai programok létrehozásának lehetővé tétele.

6. Következtetés

A 797/2004/EK rendelet mind a tagállamok, mind a méhészek szempontjából érzékelhetően kedvező hatást gyakorolt a méhészeti ágazatra. A méhészeti ágazatot a diverzifikált termelési feltételek, és a termelésben és kereskedelemben érdekelt szereplők nagy szóródása és sokfélesége jellemzi.

A rendelet elsődleges intézkedései, bár költségvetési szempontból korlátozottak a lehetőségek, minőségi szempontból értékes eredményeket produkáltak. A 2004-ben bevezetett hároméves rendszer nagyobb rugalmasságot biztosított a programok elkészítése és végrahajtása terén.

Figyelembe véve e jelentés tartalmát, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nincs szükség a 797/2004/EK rendelet módosítására. A tagállamok többségének és a gazdasági szereplőknek arra irányuló kérése azonban, hogy a programokat az adott év folyamán anélkül lehessen módosítani, hogy a változtatások hatással lennének az egyes tagállamok számára kiosztott költségvetési források teljes összegére, a 917/2004/EK bizottsági rendeletet módosítására vonatkozó javaslat tárgyát képezheti.

[1] HL L 125., 2004.4.28., 1. o.

[2] COM(2004) 30 végleges

[3] HL L 163., 2004.4.30., 83. o.

[4] HL L 68., 2005.3.15., 5. o.