Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat tanácsi ajánlásra az egész életen át tartó tanulást és a foglalkoztathatóságot segítő mikrotanúsítványokra vonatkozó európai megközelítésről

(COM(2021) 770 final)

Javaslat tanácsi ajánlásra az egyéni tanulási számlákról

(COM(2021) 773 final)

(2022/C 323/11)

Előadó: Tatjana BABRAUSKIENĖ Társelőadó: Mariya MINCHEVA

Felkérés: Európai Bizottság, 2022.1.21. Jogalap: az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke Illetékes szekció: Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság Elfogadás a szekcióülésen: 2022.5.3. Elfogadás a plenáris ülésen: 2022.5.18. Plenáris ülésszak száma: 569. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 204/2/4

1. Következtetések és ajánlások

1.1. Az EGSZB ismételten arra kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy erősítsék meg a felnőttoktatási szakpolitikákat annak érdekében, hogy az életviteli készségeket célzó, jó minőségű és inkluzív felnőttoktatás minden felnőtt számára joggá váljon, hogy elérjék és átlépjék a felnőttoktatásban való évi 60 %-os részvételre vonatkozó célt. A szociális jogok európai pillérének hatékony végrehajtása megköveteli a készségkereslet és -kínálat közötti eltérések kezelését, valamint a felnőttoktatás irányításának és finanszírozásának javítását, beleértve a munkavállalói képzést is. Fontos továbbá, hogy a készségfejlesztést elősegítő beruházások, az ahhoz szükséges reformok és a hatékony szociális párbeszéd – a szociális jogok európai pillérének a képzéshez és az egész életen át tartó tanuláshoz való jogról szóló első alapelvével összhangban – beépüljenek az európai szemeszter keretébe.

1.2. Az EGSZB az egyéni tanulási számlákra és a mikrotanúsítványokra vonatkozó kezdeményezésekkel kapcsolatban emlékeztet az egész életen át tartó tanulásról és a felnőttoktatásról szóló korábbi véleményeinek fontosságára. Különösen azt hangsúlyozza, hogy „az iparágak zöld és digitális átállásának támogatása szempontjából kiemelkedő jelentőségű a továbbképzés és az átképzés, amelyekre társadalmi és gazdasági felelősségként kell tekinteni, hogy biztosítsák az inkluzív képzést a jó minőségű munkahelyek érdekében, továbbá garantálják mindenki számára a méltányos átállást. Előremutató iparstratégiákra, köztük a készségekkel kapcsolatos hatékony szakpolitikákra van szükség a munkaerő továbbképzésének és átképzésének támogatásához. Ezek segíthetnek biztosítani az éghajlatsemleges gazdaságra való igazságos és szociálisan méltányos átállást a munkaerőpiac kiegyensúlyozásán keresztül, amely hozzájárul az inkluzív digitalizációhoz és a minőségi munkahelyekhez. A vállalatoknak hatékony támogatásra van szükségük ahhoz, hogy az innováció ösztönzése érdekében megerősítsék és finanszírozzák munkaerőképzési és -átképzési stratégiáikat. Ugyanakkor tiszteletben kell tartani az általános gazdasági és társadalmi érdekeket is. Kollektív szerződésekben kell meghatározni a munkavállalók személyes és szakmai szükségleteinek megfelelő, különféle típusú fizetett tanulmányi szabadságokhoz való hozzáférését.” ( 1 ) Amennyiben a szociális partnerek nem állapodtak meg a fizetett szabadságokról, és az kormányzati kezdeményezésre történik, állami forrásokból kell finanszírozni.

1.3. Az új technológiák gyors feltalálását és elterjedését hatékony továbbképzésnek és átképzésnek kell kísérnie. A felnőttoktatásba és készségfejlesztésbe történő beruházás döntő szerepet játszhat a gazdasági helyreállításban és a szociális Európa felépítésében. Az egyéni tanulási számla csak egyike azon megközelítéseknek és pénzügyi eszközöknek, amelyeket az uniós tagállamok és a szociális partnerek mérlegelnek. A javasolt intézkedések nem helyettesíthetik a munkáltatók, valamint az állami és magán foglalkoztatási szolgálatok által nyújtott képzések jelenlegi formáit, az oktatási és képzési intézmények állami támogatását vagy más típusú támogatásokat. A szociális partnerek által kezelt képzési alapok különösen hatékony módjai a nemzeti és ágazati szinten azonosított igényekre reagáló képzés biztosításának.

1.4. A megfelelően képzett munkaerő biztosítása és a jobb foglalkoztathatóság kulcsfontosságú feltétele annak, hogy az üzleti szféra és a társadalom gyarapodjon és növekedjen, embereket foglalkoztasson, és hozzájáruljon az Európai Unió által meghatározott politikai célkitűzésekhez. Már ma is számos ágazatban és régióban vannak eltérések a készségkereslet és -kínálat között, és ezek tovább fognak növekedni. Ennek kapcsán a tagállamoknak és a munkáltatóknak fontos szerepet kell játszaniuk a képzésben való részvétel finanszírozásában és ösztönzésében. A készségek fejlesztésének meg kell felelnie a munkaerőpiac igényeinek, ha Európa erősíteni akarja hosszú távú versenyképességét és az innováció ösztönzésére való képességét, ami a vállalkozások és a munkavállalók számára egyaránt fontos.

1.5. A munkavállalók számos akadályba ütköznek a képzéshez való hozzáférés terén. Ha az egyének nagyobb ellenőrzést kapnak saját képzésük felett, akkor fontos biztosítani, hogy hatékony iránymutatást és támogatást kapjanak az igényeiknek megfelelő képzések kiválasztásához és az azokhoz való hozzáféréshez. Ez a képzésbe történő optimális befektetést is biztosítaná, mivel a képzés jól illeszkedne az egyes személyek azonosított igényeihez. A gyakorlatorientált képzések esetében egy tisztán egyénre szabott megközelítés gyengítheti a képzési kínálat finanszírozása és tartalma közötti kapcsolatot, ami azt eredményezheti, hogy a képzés kevésbé lesz gyakorlatorientált, és így nem igazodik eléggé a munkaadók igényeihez.

1.6. Az EGSZB egyetért a Szakképzési Tanácsadó Bizottság (ACVT) háromoldalú véleményének megállapításával, miszerint a képzéshez való hozzáférés és a képzésre való jogosultság feltételeit a különböző helyzetekhez és körülményekhez kell igazítani, a megállapodások megfelelő kombinációja révén. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy tartsa tiszteletben a hatáskörök megosztását és a szubszidiaritás elvét, valamint az egyes tagállamok nemzeti sajátosságait és jogi kereteit. Az egyéni tanulási számlákra és a mikrotanúsítványokra vonatkozó javaslatok elfogadása és végrehajtása során törekedni kell ara, hogy azok összeegyeztethetőek legyenek a tagállamok meglévő szakmai továbbképzési rendszereivel, a kollektív tárgyalások szerepével, valamint a munkafeltételek és a munkavállalói szabadnap-jogosultságok szabályozásával.

1.7. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy tartsák tiszteletben a meglévő nemzeti és ágazati eszközöket, valamint finanszírozási rendszereket, és tegyenek különbséget a „jogok/jogosultságok” – amely fogalmakat egyes országokban és ágazatokban még mindig nem határoznak meg jogszabályok vagy kollektív szerződések – és a „képzési számlák” között. Az EGSZB kéri, hogy a javaslatok biztosítsák, hogy minden felnőtt – a legkiszolgáltatottabbakat kiemelten kezelve – jogosult legyen a hatékony, minőségi és inkluzív munkavállalói képzésre, a fizetett oktatási szabadságra, a teljeskörű képesítés megszerzésére, az informális és nem formális tanulmányok érvényesítésére, valamint a pályaorientációra és tanácsadásra. Az Európai Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy hatékony szociális párbeszédet és az érintett érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően szükség esetén fejlesszék felnőttoktatási és szakmai továbbképzési rendszereiket. Az EGSZB üdvözli, hogy az egyéni tanulási számlák képzési, hitelesítési és pályaorientációs célokra is használhatóak.

1.8. Az EGSZB hangsúlyozza a minőségi előírások fontosságát a képzési piacon, különös tekintettel a mikrotanúsítványokra, valamint a felnőttképzés-finanszírozás különböző megközelítéseinek (pl. az egyéni tanulási számlák) lehetséges előnyeit és hátrányait, beleértve a költség-haszon arányt, az adminisztratív terhet és költségeket, a státusz terén elért változást (magasabb formális képzettségi szint), a minőségbiztosítást, a munkaerőpiac szempontjából releváns eredményt, a karrierfejlesztés hozzáadott értékét és az alacsony képzettségű személyek kulcsfontosságú célcsoportjának részvételi arányát. Az EGSZB sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az Európai Bizottság nem végzett hatásvizsgálatot a mikrotanúsítványokról, mivel a javaslat hatással lehet a meglévő nemzeti rendelkezésekre, különösen a képesítésekre és a kollektív szerződésekre. Ezzel kapcsolatban biztosítani kell a hatékony társadalmi párbeszédet és a hatékony konzultációt, beleértve a szervezett civil társadalommal folytatott egyeztetést is, arról, hogy az egyéni tanulási számlákra és mikrotanúsítványokra vonatkozó európai kezdeményezések hozzáadott értéket jelenthetnek-e, és hogyan járulhatnak hozzá a nemzeti és ágazati képzési rendszerek javításához.

1.9. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a szakképző intézmények által kínált mikrotanúsítványok jegyzékét a szociális partnerek, valamint az oktatási és képzési szolgáltatók bevonásával kell létrehozni, a kínálatra vonatkozó minőségi előírások alapján. A jegyzéknek tartalmaznia kell a mikrotanúsítványok tanulási eredményeit, valamint azt, hogy más oktatási, képzési szolgáltatók és a munkaadók mennyiben ismerik el azokat.

1.10. Az EGSZB emlékeztet arra, hogy milyen fontos a fizetett oktatási szabadság ( 2 ) , összhangban a 11 tagállamban ratifikált 140. sz. ILO-egyezménnyel ( 3 ) is. Megjegyzi továbbá, hogy az egyéni tanulási számlákról szóló javaslatnak összeegyeztethetőnek kell lennie a nemzeti rendszerekkel azzal kapcsolatban, hogy arra kéri a tagállamokat, hogy csak munkaerőpiaci célokra tervezzen egyéni tanulásiszámla-rendszereket, mivel egyes tagállamokban a fizetett oktatási szabadság a személyes fejlődésre vagy a tanulmányok befejezésére (pl. egyetemi diploma szerzése) is felhasználható.

1.11. Az EGSZB emlékezteti az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy elengedhetetlen a szociális partnerek bevonása a felnőttoktatás, a munkavállalói képzés és a fizetett tanulmányi szabadság rendszereinek irányításába, a szociális partnerek közötti közös fellépések előmozdítását is ideértve. Hangsúlyozza továbbá az érintett civil társadalmi szervezetekkel folytatott konzultáció fontosságát a felnőttoktatással kapcsolatban.

1.12. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a szociális partnerek bevonásával támogassa a bevált gyakorlatok cseréjét és az egymástól való tanulást a tagállamok között. A hangsúlyt arra kell helyezni, hogy miként lehet a legjobban biztosítani a képzéshez való hatékony hozzáférést, és hogyan lehet javítani a tagállamok felnőttképzési rendszereit és készségfejlesztési stratégiáit, pénzügyi mechanizmusait és képzési típusait, beleértve a mikrotanúsítványokat is. Az EGSZB azt is kéri, hogy a háromoldalú ACVT vegyen részt a javaslatok nyomon követésében, és vállaljon aktív szerepet a kezdeményezések végrehajtásáról szóló jelentések készítésében, valamint a Foglalkoztatási Bizottsággal együttműködve a nyomonkövetési keret kialakításában.

1.13. Az EGSZB arra kéri a tagállamokat, hogy az egyéni tanulási számlával és a mikrotanúsítványokkal kapcsolatos kezdeményezéseket kapcsolják össze „A kompetenciafejlesztési pályákról: új lehetőségek a felnőttek számára” című, 2016. december 19-i tanácsi ajánlás ( 4 ) végrehajtásával. Ez biztosítaná, hogy minden alacsonyan képzett és alacsony végzettségű felnőtt fejleszthesse alap- és szakmai készségeit, megfelelő útmutatást kapjanak az életminőségük és foglalkoztathatóságuk javítását célzó képzésekben való részvételről, és ösztönözzék erre őket, valamint hogy a felnőttek 80 %-a rendelkezzen alapvető digitális készségekkel.

1.14. a nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítéséről szóló tanácsi ajánlás Az EGSZB megismétli, hogy az egyéni tanulási számlának és hasonló pénzügyi rendszereknek támogatniuk kell az elismert és jóváhagyott képzési tanfolyamokhoz való hozzáférést, és lehetővé kell tenniük a munkavállalók számára, hogy részt vegyenek a készségeik és munkatapasztalatuk érvényesítését célzó folyamatokban. A mikrotanúsítványokat az illetékes hatóságoknak a szociális partnerekkel együttműködve el kell ismerniük. Az EGSZB kéri ( 5 ) hatékony végrehajtását, valamint azt, hogy minden uniós országban elegendő állami finanszírozás álljon a validációs rendszerek rendelkezésére. A képzés elismerésének biztosításával a munkáltatók és a szakszervezetek segíthetik a munkavállalókat képesítési szintjeik javításában, hozzájárulhatnak azok szakmai előmeneteléhez és a munkaerőpiacon belüli méltányos átálláshoz.

1.15. Az EGSZB fontosnak tartja, hogy a kezdeményezések a felnőtteknek és a munkaerő egészének (munkavállalók/alkalmazottak/vállalkozók), valamint más célcsoportoknak (pl. tartósan munkanélküliek, inaktívak és mindenekelőtt a szülői szabadság után a munkához visszatérő személyek ( 6 ) , fogyatékos személyek, nyugdíjasok, nők, 30 év alatti fiatalok és NEET-fiatalok) a továbbképzési és átképzési igényeivel egyaránt foglalkozzanak, hogy hatékony hozzáférésük legyen a minőségi és inkluzív képzéshez. Az atipikus munkavállalók és az önálló vállalkozók sajátos helyzetével sürgősen foglalkozni kell, és azt hatékonyan kell kezelni, tiszteletben tartva a szociális partnerek kulcsfontosságú szerepét a munkavállalók képzésében. A vállalatok szerepe a munkavállalóik képzésének támogatásában kulcsfontosságú, csakúgy, mint a tagállamok szerepe a felnőttképzéshez való hozzáférés megteremtéséhez szükséges források biztosításában. Mivel az EU-ban a munkához kapcsolódó képzések 90 %-át a munkaadók finanszírozzák ( 7 ) , az EU-nak teljes mértékben el kell ismernie és támogatnia kell a készségfejlesztés iránti elkötelezettségüket és pozitív szerepüket.

1.16. Az EGSZB arra kéri a tagállamokat, hogy vizsgálják meg az egyéni tanulási számlák hordozhatóságának lehetséges eszközeit, például kétoldalú megállapodások létrehozását. Az EGSZB kéri, hogy a mikrotanúsítványokra vonatkozó uniós minőségi előírások között szerepeljen a „szociális partnerek bevonásával működő irányítási rendszer”, és kéri, hogy a teljeskörű képesítések és a munkavállalói képzések mellett a mikrotanúsítványokat is vegyék figyelembe. Az EGSZB kéri, hogy a képzési szolgáltatók tegyék közzé az általuk kínált mikrotanúsítványok jegyzékét, beleértve a tanulási eredményeket, valamint a más szolgáltatók és vállalatok által kiadott mikrotanúsítványok elismerésére vonatkozó politikájukat. A teljeskörű képzési programokhoz és képesítésekhez való egyenlő hozzáférés biztosítása érdekében fontos a minőségi és inkluzív oktatás és képzés valamennyi formájához (beleértve a mikrotanúsítványokat is) való hozzáférés javítása minden tanuló számára, beleértve a hátrányos helyzetű és kiszolgáltatott csoportokat is. Hatékony (pénzügyi és nem pénzügyi) támogatást kell nyújtani a nem szokványos munkavégzési formákban dolgozók számára annak érdekében, hogy részt vehessenek a szakmai fejlődést és mobilitást célzó tanfolyamokon, ideértve a mikrotanúsítványt adókat is, az (EU) 2016/2102 európai parlamenti és tanácsi irányelvnek ( 8 ) megfelelően biztosítva a képzési anyagok és eszközök hozzáférhetőségét és használhatóságát, függetlenül attól, hogy azok virtuálisak-e vagy sem.

2. Általános megjegyzések

2.1. Az Európai Bizottság 2021. december 10-én tette közzé az egyéni tanulási számlákról szóló tanácsi ajánlásra irányuló európai bizottsági javaslatot ( 9 ) , valamint az egész életen át tartó tanuláshoz és a foglalkoztathatósághoz szükséges mikrotanúsítványokról szóló tanácsi ajánlásra irányuló európai bizottsági javaslatot ( 10 ) . E kezdeményezések célja a szociális jogok európai pillérére vonatkozó cselekvési terv támogatása, amely azt az új célt határozza meg, hogy 2030-ra minden évben a teljes felnőtt lakosság legalább 60 %-ának képzéseken kell részt vennie. Ezzel azt kívánják elérni, hogy mindenki élhessen „a minőségi és inkluzív oktatáshoz, képzéshez és egész életen át tartó tanuláshoz” való jogával (1. alapelv), „a munkaviszony jellegétől és időtartamától függetlenül” (5. elv), beleértve „a képzésre való jogosultság átvitelének” jogát is a pályamódosítás során (4. elv). Fontos továbbá, hogy a készségfejlesztést elősegítő beruházások, az ahhoz szükséges reformok és a hatékony szociális párbeszéd – a szociális jogok európai pillérének a képzéshez és az egész életen át tartó tanuláshoz való jogról szóló első alapelvével összhangban – beépüljenek az európai szemeszter keretébe.

2.2. Az egyéni tanulási számlákra vonatkozó javaslathoz való hozzájárulás érdekében a kormányok és a szociális partnerek háromoldalú Szakképzési Tanácsadó Bizottsága (ACVT) 2021. augusztus 16-án véleményt fogadott el az egyéni tanulási számlákról és a képzési szolgáltatás erősítéséről egész Európa vonatkozásában ( 11 ) . Ez a háromoldalú vélemény megismétli, hogy a Covid19-világjárvány, a digitalizáció és a dekarbonizáció óriási hatást gyakorol az európai gazdaságra, iparágakra és az európai munkaerőre, amely a gyorsan változó munkához való nagyon nehéz alkalmazkodással szembesül. A világjárvány számos ágazatban felgyorsította a strukturális változásokat, növelve a zöld és a digitális átalakulás ütemét. Mindez a demográfiai változások, az új képzési igények és a készségkereslet és -kínálat közötti eltérések jelentette meglévő kihívásokhoz társul.” A háromoldalú vélemény azt is kiemeli, hogy „a munkaerőpiac valamennyi körülményét figyelembe véve a képzéshez való hozzáférés és a képzésre való jogosultság feltételeit a különböző helyzetekhez és körülményekhez kell igazítani az intézkedések megfelelő kombinációja révén”.

2.3. Az európai szociális partnerek készségekkel, innovációval és képzéssel foglalkozó 2021-es projektjének megállapításai között szerepel, hogy a vállalkozások és a munkavállalók döntő szerepet játszanak az innovációban, valamint a munkavállalói képzések által biztosított új készségek és kompetenciák fejlesztésében, amelyek kulcsfontosságúak a változó környezethez való alkalmazkodás szempontjából. Ezért létfontosságúak az olyan munkavállalói képzések és az azokhoz való hozzáférés, amelyek megfelelnek a munkáltatók és a munkavállalók igényeinek az innovatív technológiák és üzleti modellek kifejlesztésével kapcsolatban, és lehetővé teszi a munkavállalók számára, hogy készségeiknek, elvárásaiknak és kompetenciáiknak megfelelő munkahelyeket találhassanak és megtarthassák azokat ( 12 ) . Ezért a különböző eszközök megléte kulcsfontosságú kihívást jelent, beleértve az utalványokat, a fizetett oktatási/képzési szabadságot (törvényi előírás vagy kollektív szerződés alapján), az egyéni tanulási számlákat vagy a képzési alapokat (ágazatközi vagy ágazati), az országspecifikus intézményi kerettel ( 13 ) összehangolt, átjárható módon.

2.4. A nemzeti jogszabályok és/vagy kollektív szerződések biztosítják az egyén oktatáshoz és képzéshez való jogát, beleértve a felnőttoktatást és -képzést, valamint egyes tagállamokban a munkával kapcsolatos képzés céljából fizetett oktatási szabadságot. Európa-szerte a szociális partnerek, a szociális párbeszéd és a kollektív tárgyalások kulcsfontosságú szerepet játszanak abban, hogy a munkavállalók az egyes országokban különböző módokon hatékonyan hozzáférhessenek a képzésekhez. A tagállamok úgy gondolhatják, hogy a meglévő nemzeti és/vagy ágazati szintű, illetve az egyéni tanulási számla modelljétől eltérő alternatív megközelítések jobban alkalmasak a képzési kínálat erősítésére az adott nemzeti környezetben. E tekintetben tiszteletben kell tartani és biztosítani kell a nemzeti és ágazati szociális partnerek hatékony bevonását.

2.5. A különböző jogi és/vagy kollektív tárgyalási keretek tükrözik az egyes tagállamok azon döntését, hogy elfogadják és végrehajtják saját képzési szakpolitikáikat, és a meglévő finanszírozási mechanizmusokra építenek. Ily módon az egyéni tanulási számla csak egyike lehet az uniós tagállamok és a szociális partnerek által fontolóra vett megközelítéseknek és pénzügyi eszközöknek. Az egységes megközelítés nem fog működni, és tiszteletben kell tartani a tagállamok eltérő képzési rendszereit és ágazati sajátosságait. Annak a döntésnek, hogy elfogadják-e az egyéni tanulási számlát mint a képzés biztosításának és finanszírozásának egyik mechanizmusát, teljes mértékben a tagállamok hatáskörében kell maradnia, ugyanúgy, ahogyan a képzési piacot is nemzeti szinten szabályozzák. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a tagállamok a szociális partnerekkel folytatott konzultációt követően szabadon dönthetnek úgy is, hogy nem fogadják el az egyéni tanulási számlán alapuló megközelítést, és inkább átalakítják vagy továbbfejlesztik a képzési kínálatra vonatkozó meglévő módszereiket.

2.6. Az EGSZB emlékeztet, hogy „az ebben az ajánlásban felvázolt intézkedések nem helyettesíthetik a munkáltatók, valamint az állami és magán foglalkoztatási szolgálatok által nyújtott képzéseket, az oktatási és képzési intézmények állami támogatását vagy más típusú támogatásokat” ( 14 ) . Az EGSZB egyetért azzal, hogy az ajánlás „nem akadályozhatja meg [a tagállamokat] abban, hogy az itt javasoltaknál magasabb szintű rendelkezéseket tartsanak fenn vagy állapítsanak meg a felnőttkori tanulásra/képzésre vonatkozóan” ( 15 ) , és hogy „nem korlátozhatja a szociális partnerek autonómiáját azokban az esetekben, amelyekben azok feladata a képzési rendszerek létrehozása és igazgatása” ( 16 )

2.7. Az EGSZB emlékeztet a közelmúltban közzétett véleményére ( 17 ) , amelyben „rámutat arra, hogy az új technológiák gyors feltalálását és elterjedését hatékony továbbképzésnek és átképzésnek kell kísérnie. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a Covid19-válság európai társadalomra és gazdaságra gyakorolt hatása még inkább rávilágított arra, hogy a hatékony oktatási és képzési politikák és a magas színvonalú munkahelyek mennyire fontosak a fenntartható és igazságos társadalmi és gazdasági helyreállítás és reziliencia támogatásához, ami kulcsfontosságú ahhoz, hogy Európa felülkerekedhessen a járvány következményein. A felnőttoktatásba és készségfejlesztésbe történő beruházás döntő szerepet játszhat a gazdasági helyreállításban és egy szociális Európa megvalósításában”.

2.8. Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a felnőttek és a munkavállalók képzéshez való hozzáférésének számos akadálya van, többek között az időhiány, az elégtelen finanszírozás, motiváció, minőségi útmutatás és tanácsadás, némely esetben pedig a rendelkezésre álló minőségi képzések és a munkahelyi támogatás (helyettesítés) hiánya – különösen a kkv-k esetében –, valamint a munka és a magánélet egyensúlyának figyelmen kívül hagyása. Fontos, hogy amennyiben biztosított a munkaerőpiac szempontjából releváns képzésekhez való hozzáférés, és azok elvégzésének támogatása, akkor az egyének kezébe adjuk a döntést arról, hogy milyen képzéseken kívánnak részt venni. Ez magában foglalja az egyének támogatását a megfelelő típusú képzésekre vonatkozó tanácsadással és iránymutatással. A munkavállalók számára hozzáférést kell biztosítani a vállalati képzésekhez, az alacsonyan képzett munkavállalóknak pedig célzott támogatásra van szükségük, különösen az online képzések terén. „Az online képzések számos lehetőséget kínálnak a felnőttoktatáshoz való hozzáférés kiterjesztésére, de az alacsony képzettségű munkavállalóknak hiányozhatnak a készségeik ahhoz, hogy a lehető legnagyobb mértékben kiaknázhassák az ilyen jellegű képzésekben rejlő lehetőségeket, és további támogatásra lehet szükségük.” ( 18 )

2.9. A képzéshez való hozzáférés különböző akadályainak leküzdése és a felnőttek képzéseken történő részvételre irányuló motivációjának növelése érdekében az egyén foglalkoztatási és oktatási státusza szempontjából fennálló akadályokat is figyelembe kell venni. Az eszközt hatékony pályaorientációval és tanácsadással kell támogatni. A tájékoztatási stratégiát javítani kell. A készségkereslet és -kínálat között fennálló eltérések csökkentése érdekében előre meg kell határozni a képzési igényeket, és a képzéseket kellően célzottan kell megszervezni. Átfogó tanulástámogatási rendszerekre is szükség van a pénzügyi ösztönzők, a pályaorientációs szolgáltatások, valamint a validációs és elismerési eljárásokhoz való hozzáférés közötti szinergiák erősítése érdekében ( 19 )

2.10. Az EGSZB aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy egy tisztán egyénre szabott megközelítés gyengítheti a képzési kínálat finanszírozása és tartalma közötti kapcsolatot, ami azt eredményezheti, hogy a képzés kevésbé lesz gyakorlatorientált, és így nem igazodik eléggé a munkaadók igényeihez. Mivel az EU-ban a munkához kapcsolódó képzések 90 %-át a munkaadók finanszírozzák ( 20 ) , az EU-nak teljes mértékben el kell ismernie és támogatnia kell a készségfejlesztés iránti elkötelezettségüket és pozitív szerepüket. A szociális partnereknek közösen kulcsszerepet kell játszaniuk a képzési kínálat és a képzéseken való részvétel erősítésében. A szociális partnerek által kezelt képzési alapok különösen hatékony módjai a nemzeti és ágazati szinten azonosított igényekre reagáló képzés biztosításának. Az egyének pénzügyi és nem pénzügyi hozzájárulásait el kell ismerni és támogatni kell.

2.11. Az EGSZB elismeri, hogy a mikrotanúsítványok kiegészítő szerepet játszhatnak a továbbképzéshez és az átképzéshez való hozzáférés bővítésében, miközben a változó munkaerőpiaci igényekre is tekintettel vannak. Az EGSZB szintén üdvözli, hogy a tagállamokat ösztönzik a mikrotanúsítványok és foglalkoztatáspolitikáik – beleértve az aktív munkaerőpiaci politikákat is – összekapcsolására, hogy az egyes ágazatokban és régiókban csökkentsék a készségkereslet és -kínálat közötti eltéréseket, tiszteletben tartva a teljeskörű képesítésekhez való hozzáférést is. A mikrotanúsítványok „halmozhatóságát” illetően az EGSZB hangsúlyozza, hogy azok nem tekinthetőek a teljeskörű képesítések helyettesítésének. Ezért a tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy a mikrotanúsítványokat vegyék fel a nemzeti képesítési keretekbe. A szociális partnereket be kell vonni ennek a nemzeti szintű tervezésébe, valamint annak mérlegelésébe, hogy a mikrotanúsítványokat hogyan lehetne elismerni és a részleges képesítések rendszerébe illeszteni.

2.12. A mikrotanúsítványok fontosak lehetnek a felnőttek továbbképzéséhez és átképzéséhez vagy az új munkalehetőségekre való átálláshoz, ha azok minőségi előírásai jól kidolgozottak, és a tanulók számára egyértelműek. A mikrotanúsítványok olyan képzési formák lehetnek, amelyeket egy potenciális egyéni tanulási számlán keresztül is el lehet érni ugyan, de attól elkülönítve, a folyamatos tanulás egyik kiegészítő eszközének kell tekinteni azokat. Az EGSZB azt is üdvözli, hogy az ajánlástervezet a mikrotanúsítványok kibocsátói között elismeri a szociális partnereket, és felkéri a tagállamokat, hogy szociális párbeszéd révén mozdítsák elő a munkaadók és a munkavállalók képviselői által kidolgozott és jóváhagyott mikrotanúsítványok fejlesztését.

3. Részletes megjegyzések

3.1. A munkavállalók szabad mozgása segíthet a készségkereslet és -kínálat közötti eltérések és a szakemberhiány jelentette kihívások kezelésében. A képesítési követelményekre vonatkozó szabályozásnak továbbra is nemzeti hatáskörbe kell tartoznia, a szociális partnerek bevonásával, például a készségek érvényesítése terén, ideértve a mikrotanúsítványokat is, és egyúttal csökkentve a szabályozott szakmák számát. A képzett harmadik országbeli állampolgárok és a különböző képzettségi szinteket és a munkatapasztalatot igénylő betöltetlen álláshelyek jobb összekapcsolása is szerephez juthat. Az Európai Bizottságnak a képzett és tehetséges munkavállalókra vonatkozó, most készülő csomagja ( 21 ) – egy uniós tehetségbázis lehetséges forgatókönyveit is beleértve – szintén fontos szerepet játszhat ebben a tekintetben.

3.2. A kollektív szerződések olyan fontos eszközök, amelyek révén a fizetett oktatási szabadság elősegítheti a munkavállalók munkaerőpiaci szakképzéshez való hozzáférését. Az ilyen megállapodások különösen fontos szerepet játszanak a fizetett oktatási szabadsághoz való hozzáférés olyan módjának meghatározásában, ami a kkv-k munkavállalóira is alkalmazható, mivel a kkv-k jellemzően nagyobb termelési kapacitásbeli kiesést szenvednek el a munkavállalók képzés miatti távolléte alatt. Fontos hangsúlyozni, hogy az uniós vagy nemzeti szintű jogalkotási kezdeményezések nem áshatják alá a kollektív tárgyalási folyamatot vagy a szociális partnerek autonómiáját a jól működő nemzeti munkaerőpiacok szempontjából fontos kérdések megoldásában, beleértve a készségfejlesztésre és az átállásokra, valamint az igazságos átmenet keretében a minőségi munkahelyek létrehozására vonatkozó megoldásokat.

3.3. Az EGSZB hangsúlyozza a minőségi előírások fontosságát a képzési piacon, különös tekintettel a mikrotanúsítványokra, valamint a felnőttképzés-finanszírozás különböző megközelítéseinek (pl. az egyéni tanulási számlák) lehetséges előnyeit és hátrányait, beleértve a költség-haszon arányt, az adminisztratív terhet és költségeket, a státusz terén elért változást (magasabb formális képzettségi szint), a minőségbiztosítást, a munkaerőpiac szempontjából releváns eredményt, a hozzáadott értéket a karrierfejlesztés szempontjából, valamint az alacsony képzettségű személyek kulcsfontosságú célcsoportjának részvételi arányát. Mindez szükséges a hatékony társadalmi párbeszéd és a hatékony konzultáció biztosítása érdekében, beleértve a szervezett civil társadalommal folytatott egyeztetést is, arról, hogy az egyéni tanulási számlákra és mikrotanúsítványokra vonatkozó európai kezdeményezések hozzáadott értéket jelenthetnek-e, és hogyan járulhatnak hozzá a nemzeti és ágazati képzési rendszerek javításához. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a szakképző intézmények által kínált mikrotanúsítványok jegyzékét a szociális partnerek, valamint az oktatási és képzési szolgáltatók bevonásával kell létrehozni, a kínálatra vonatkozó minőségi előírások alapján. A jegyzéknek tartalmaznia kell a mikrotanúsítványok tanulási eredményeit, valamint azt, hogy más oktatási, képzési szolgáltatók és a munkaadók mennyiben ismerik el azokat.

3.4. Az EGSZB fontosnak tartja, hogy a kezdeményezések a felnőtteknek és a munkaerő egészének (munkavállalók/alkalmazottak/vállalkozók), valamint más célcsoportoknak (pl. tartósan munkanélküliek, inaktívak, fogyatékos személyek, nyugdíjasok és NEET-fiatalok) a továbbképzési és átképzési igényeivel egyaránt foglalkozzanak, hogy ők is hozzáférjenek a minőségi, hatékony és inkluzív képzéshez, amely hozzájárul a foglalkoztathatóságuk javításához. Elengedhetetlen e tekintetben a tagállamok támogatása a felnőttoktatáshoz való hozzáférés forrásainak biztosításában. Ezzel párhuzamosan továbbra is létfontosságú, hogy a vállalatok támogassák munkavállalóiknak az adott munkához kapcsolódó képzését. Az atipikus munkavállalók és az önálló vállalkozók különleges helyzetével – amelyet nem lehet pusztán egyéni képzési számlákkal és mikrotanúsítványokkal megoldani – sürgősen foglalkozni kell, és azt hatékonyan kell kezelni, tiszteletben tartva a szociális partnerek kulcsfontosságú szerepét a munkavállalók képzése kapcsán.

Kelt Brüsszelben, 2022. május 18-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Christa SCHWENG

(1) HL C 374., 2021.9.16., 16. o.

(2) HL C 374., 2021.9.16., 16. o.

(3) Az ILO hivatalos adatai itt érhetők el.

(4) HL C 484., 2016.12.24., 1. o.

(5) HL C 398., 2012.12.22., 1. o.

(6) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2020/658190/IPOL_STU(2020)658190_EN.pdf

(7) Adult learning statistical synthesis report [Az Európai Bizottság felnőttoktatásról szóló statisztikai összefoglaló jelentése], EB, 2020/082020.

(8) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/2102 irányelve (2016. október 26.) a közszférabeli szervezetek honlapjainak és mobilalkalmazásainak akadálymentesítéséről (HL L 327., 2016.12.2., 1. o.).

(9) COM(2021) 773 final.

(10) COM(2021) 770 final.

(11) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=es&catID=1223&furtherNews=yes&newsId=10081

(12) BusinessEurope: „Skills, innovation and the provision of, and access to training” [Készségek, innováció, a képzések biztosítása és a képzésekhez való hozzáférés].

(13) A Cedefop felnőttoktatási finanszírozásra vonatkozó adatbázisa.

(14) COM(2021) 773 final.

(15) COM(2021) 773 final.

(16) COM(2021) 773 final.

(17) HL C 374., 2021.9.16., 16. o.

(18) OECD: „Building back better: enhancing equal access to opportunities for all” [Építsük újra, de jobban: a lehetőségekhez való egyenlő hozzáférés javítása mindenki számára].

(19) Cedefop (2020), Empowering people to cope with change [Az emberek felkészítése a változások kezelésére].

(20) Adult learning statistical synthesis report [Az Európai Bizottság felnőttoktatásról szóló statisztikai összefoglaló jelentése], EB, 2020/082020.

(21) 2022. áprilisra várható.