Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról /* COM/2012/0270 final - 2012/0145 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE 2012. február 2-án a Bíróság a C-249/10 ügyben[1] (P - Brosmann és mások kontra az Európai Unió Tanácsa, a továbbiakban: Brosmann-ügy) hozott ítéletében a kérelmezők tekintetében semmissé nyilvánította a Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2006. október 5-i 1472/2006/EK tanácsi rendeletet. Ítéletében a Bíróság kimondta, hogy az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírása tekintetében nem alkalmazható. Ítéletében a Bíróság megállapította, hogy a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján azon együttműködő gyártók, akik nem kerültek be a mintába, jogosultak arra, hogy piacgazdasági elbánás iránti kérelmüket kivizsgálják, függetlenül attól, hogy a mintába be nem került, adott vállalatokra kellett-e egyéni dömpingkülönbözetet számítani. A Bíróság kifejtette továbbá, hogy a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást a vizsgálat elindításától számított három hónapon belül kell megtenni. A Bíróságnak a 1225/2009/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó ítélete alapján a Bizottságnak meg kellene vizsgálnia a minta részét nem képező együttműködő gyártók által benyújtott valamennyi piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, függetlenül a gyártók számától. Ugyanakkor ez a gyakorlat aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna az uniós vizsgálati hatóságokra. Ezért helyénvaló módosítani az 1225/2009/EK rendeletet, különösen a piacgazdasági elbánás iránti kérelmek elbírálására a Bizottság számára biztosított három hónapos határidő tekintetében. Megjegyzendő továbbá, hogy az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlatnak az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása szempontjából való alkalmazása nem sérti az Unióra a Kereskedelmi Világszervezet szabályai alapján vonatkozó kötelezettségeket. A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete ezért a DS405 vitában (Európai Unió — egyes Kínából származó lábbelikre vonatkozó dömpingellenes intézkedések, jelentés elfogadása: 2012. február 22.) úgy ítélte meg, hogy Kína nem bizonyította, hogy az Európai Unió ellentétesen cselekedett volna a dömpingellenes megállapodás 2.4. és 6.10.2. cikkével, a Kínára vonatkozó csatlakozási jegyzőkönyv 15. bekezdése a) pontjának ii. alpontjával, valamint a Kína csatlakozására vonatkozó munkacsoporti jelentés 151. e) és f) pontjával azáltal, hogy a korlátozott idejű eredeti vizsgálat során nem vizsgálta meg a mintába be nem került, együttműködő kínai gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét. Ezért ezen előzményeket figyelembe véve, valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik bevezetni egy olyan rendelkezést, mely egyértelműsíti, hogy az a döntés, miszerint a vizsgálatot a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikke alapján történő mintavétel útján a gyártók egy korlátozott számára kell szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek piacgazdasági elbánás iránti kérelme a 2. cikk (7) bekezdésének b) és c) pontja szerinti elbírálás alatt áll. Következésképpen egyértelműsíteni kell, hogy azon gyártók tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást alkalmazni, kivéve ha ezen gyártók a 17. cikk (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálatot kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad. Továbbá egyértelművé kell tenni, hogy a 17. cikknek megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy ezen felekre a rendes értéket 2. cikk (1)−(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg. Végül a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálásra biztosított három hónapos határidő több dömpingellenes eljárásban nem bizonyult megvalósíthatónak a gyakorlatban, különösen ott, ahol a 17. cikk szerinti mintavétel alkalmazására került sor. A Lisszaboni Szerződéssel bevezetett rendelkezésekkel való összhang biztosítása érdekében egyes rendelkezések módosítására tett bizottsági javaslat („I. kereskedelmi omnibus aktus”)[2] mellékletként tartalmaz egy, az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikk (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott határidő hat hónapra történő meghosszabbítására vonatkozó módosítást (az „I. kereskedelmi omnibus aktus” melléklete 24. címének 1. pontja). Ugyanakkor figyelemmel az ezen határidő kapcsán a Brosmann-ügyben hozott ítéletre (amelyet az omnibus aktus után egy évvel hoztak), úgy tűnik, hogy a határidő hat hónapra történő meghosszabbítása jogbiztonsági okokból már nem helytálló. Ehelyett alkalmasabb tűnik e határidő törlése az 1225/2009/EK tanácsi rendeletből. Ezért a Bizottságnak nem kell folytatnia a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott határidő módosítására a I. kereskedelmi omnibus aktus keretében tett erőfeszítéseit, és szándékairól tájékoztatnia kell a Tanácsot és a Parlamentet. A jogbiztonság érdekében, valamint a jó közigazgatás elve alapján a lehető legrövidebb időn belül biztosítani kell ezen módosítások alkalmazását valamennyi új és folyamatban lévő vizsgálat során. 2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLAT Tárgytalan. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI · Jogalap E javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 207. cikkének (2) bekezdése, amely értelmében a közös kereskedelempolitika végrehajtásának kereteit meghatározó intézkedéseket rendes jogalkotási eljárás keretében elfogadott rendeletekben az Európai Parlament és a Tanács határozza meg. E javaslat módosítja a 1225/2009/EK tanácsi rendeletet, amely alapjául az Európai Közösséget létrehozó szerződés egyenértékű rendelkezése (133. cikk) szolgált. · A szubszidiaritás elve Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében ez a javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik. Ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható. · Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének. · A jogi aktus típusának megválasztása Javasolt aktus: európai parlamenti és tanácsi rendelet. Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: rendelet csak rendelettel módosítható. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK Tárgytalan. 5. OPCIONÁLIS ELEMEK Tárgytalan. 2012/0145 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) A C 249/10 P ügyben[3] a Bíróság kimondta, hogy az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet[4] 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat nem alkalmazható az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása céljából. (2) A Bíróság ítélete alapján a Bizottságnak meg kellene vizsgálnia a minta részét nem képező együttműködő exportáló gyártók által benyújtott valamennyi piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, akkor is, ha gyártók száma nagy. Ugyanakkor ez a gyakorlat aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna az uniós vizsgálati hatóságokra. Ezért a 1225/2009/EK tanácsi rendeletet módosítani kell. (3) Megjegyzendő továbbá, hogy a Kereskedelmi Világszervezet szabályai alapján lehetőség van az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat alkalmazására az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az említett rendelet 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása céljából. A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete ezért a DS405 vitában (Európai Unió — egyes Kínából származó lábbelikre vonatkozó dömpingellenes intézkedések, jelentés elfogadása: 2012. február 22.) úgy ítélte meg, hogy Kína nem bizonyította, hogy az Európai Unió ellentétesen cselekedett volna a dömpingellenes megállapodás 2.4. és 6.10.2. cikkével, a Kínára vonatkozó csatlakozási jegyzőkönyv 15. bekezdése a) pontjának ii. alpontjával, valamint a Kína csatlakozására vonatkozó munkacsoporti jelentés 151. e) és f) pontjával azáltal, hogy a korlátozott idejű eredeti vizsgálat során nem vizsgálta meg a mintába be nem került, együttműködő kínai gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét. (4) Ezért ezen előzményeket figyelembe véve, valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik bevezetni egy olyan rendelkezést, mely egyértelműsíti, hogy az a döntés, miszerint a vizsgálatot a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikke alapján történő mintavétel útján a felek egy korlátozott számára kell szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek a 2. cikk (7) bekezdésének b) és c) pontja szerinti vizsgálat alatt állnak. Következésképpen egyértelműsíteni kell, hogy azon exportáló gyártók tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást megtenni, kivéve ha ezen gyártók a 17. cikk (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálatot kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad. (5) Továbbá egyértelművé kell tenni, hogy a 17. cikknek megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket 2. cikk (1)−(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg. (6) Végül a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálásra biztosított három hónapos határidő nem bizonyult megvalósíthatónak a gyakorlatban, különösen azon eljárásokban, ahol a 17. cikk szerinti mintavétel alkalmazására kerül sor. Ezért ezt a határidőt el kell hagyni. (7) A jogbiztonság érdekében, valamint a jó közigazgatás elve alapján a lehető legrövidebb időn belül biztosítani kell ezen módosítások alkalmazását valamennyi új és folyamatban lévő vizsgálat során. (8) Az 1225/2009/EK tanácsi rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet a következőképpen módosul: (1) A 2. cikk (7) bekezdése a következőképpen módosul: a) A c) pont utolsó előtti mondata a következőképpen módosul: A „vizsgálat megkezdésétől számított három hónapon belül” szövegrészt el kell hagyni. b) A bekezdés a következő d) ponttal egészül ki: „d) Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, akkor a b) és c) pontok alapján történő elbírálás a vizsgálatban részt vevő felekre, valamint a 17. cikk (3) bekezdése alapján egyedi elbánásban részesült gyártókra korlátozódik”. (2) A 9. cikk (6) bekezdésében az első mondat helyébe a következő lép: „Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, a 17. cikknek megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket 2. cikk (1)−(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg.” 2. cikk Ez a rendeletet hatálybalépésétől kezdődően minden új és folyamatban lévő vizsgálatra alkalmazandó. 3. cikk Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, -án/-én. az Európai Parlament részéről a Tanács részéről az elnök az elnök [1] C-249/10 P ügy – Brosmann Footwear (HK) és mások kontra az Európai Unió Tanácsa, ítélet: 2012. február 2. (még nem lett közzétéve az EBHT-ben). [2] Az Európai Parlamenti és a Tanács rendelete a közös kereskedelempolitikára vonatkozó egyes rendeletek bizonyos intézkedések elfogadási eljárásai tekintetében történő módosításáról szóló javaslata (COM(2011) 82 végleges). [3] C-249/10 P ügy – Brosmann Footwear (HK) és mások kontra az Európai Unió Tanácsa, ítélet: 2012. február 2. [4] HL L 343., 2009.12.22., 51. o.