2021-ben a Bizottság folytatta a tényeken alapuló és átlátható uniós jogalkotás biztosítására irányuló minőségi jogalkotási programját, valamint a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazását saját politikai döntéshozatalának minden szakaszában. Átfogó hatásvizsgálatokkal támogatta azokat a kezdeményezéseket, amelyek várhatóan jelentős hatást gyakorolnak. Emellett annak a kötelezettségvállalásának is eleget tett, hogy értékeli a meglévő szakpolitikákat, mielőtt javaslatokat tenne a felülvizsgálatukra. E hatásvizsgálatok és értékelések keretében azt is elemezte, hogy az egyes kezdeményezések milyen mértékben felelnek meg a szubszidiaritás és az arányosság elvének.

A nemzeti parlamentekkel folytatott írásbeli egyeztetés 2021-ben tovább élénkült, ahogy a különböző formában zajló szóbeli politikai párbeszéd is. Személyesen, virtuálisan és hibrid módon is tartottak találkozókat, amelyek száma a Bizottság parlamentközi rendezvényeken való részvételével együtt nőtt, részben a videokonferencia kínálta lehetőségeknek köszönhetően.

Az intézmények maradéktalanul hozzáigazították munkamódszereiket a Covid19-világjárvány és annak alakulása által okozott körülményekhez. A második éve tartó korlátozásokra tekintettel fokozódott a nemzeti parlamentekkel folytatott együttműködés. A nemzeti parlamentek 360 véleményt nyújtottak be, lényegesen többet, mint az előző két évben (225-öt 2020-ban és 159-et 2019-ben), ami részben annak tudható be, hogy a Bizottság több javaslatot terjesztett elő. Közülük összesen 16 volt indokolt vélemény, amelyben a nemzeti parlamentek aggodalmukat fejezték ki a szubszidiaritás elvének megsértését illetően. A többségük az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagban foglalt jogalkotási javaslatokra összpontosított. Egyetlen egyedi javaslathoz sem érkezett háromnál több indokolt vélemény. A legnagyobb figyelem az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagra irányult, míg az egyedi javaslatok közül a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabályhoz, a megfelelő minimálbérekről szóló irányelvhez és az uniós digitális Covid-igazolványra irányuló két javaslathoz érkezett a legtöbb hozzászólás (10, 9, illetve 8-8 vélemény).

2021 októberében, a Régiók és Városok Európai Hete keretében a Régiók Bizottsága az Európai Unió Regionális Jogalkotói Közgyűléseinek Konferenciájával (CALRE) közösen műhelytalálkozótszervezett a fenntartható helyreállítást és rezilienciaépítést szolgáló többszintű kormányzásról ás az aktív szubszidiaritásról. A műhelytalálkozó résztvevői következtetéseikben – amelyeket aztán a Régiók Bizottságának 2021. évi éves barométerről szóló állásfoglalása is tükrözött – megerősítették, hogy be kell vonni a helyi és regionális hatóságokat a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz és – konkrétabban – a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek értékelésébe és végrehajtásába, és sajnálatukat fejezték ki amiatt, hogy bevonásuk eddig korlátozottnak bizonyult.

A Régiók Bizottságának szubszidiaritással kapcsolatos tevékenységeit 2021-ben a 2020–2025-ös hivatali időszakra vonatkozóan az előző évben meghatározott prioritások vezérelték. E prioritásokban a Régiók Bizottsága ismételten megfogalmazta, hogy továbbra is azon fog munkálkodni, hogy javítsa az uniós jogszabályok minőségét, jobban előre jelezze azok területi hatását és előmozdítsa az aktív szubszidiaritás elvét. Ezt az elhatározást a Régiók Bizottságának 2021. évi uniós regionális és helyi barométerében foglalt megállapítások is alátámasztották, amelyek kiemelték, hogy a helyi politikusok közel kétharmada úgy érzik, hogy a régióknak a városoknak és a falvaknak nincs elegendő befolyásuk az uniós politikai döntéshozatalra. E tekintetben a Régiók Bizottsága arra a következtetésre jutott, hogy „Európa a Covid19-válságból a demokrácia és a környezet szempontjából is ellenállóbb kontinensként lábalhat ki azáltal, hogy hivatalosan elismeri és alkalmazza az aktív szubszidiaritást annak biztosítása érdekében, hogy az intézkedéseket olyan szinten hozzák meg, amely maximális hozzáadott értéket teremt a polgárok számára, valamint hogy összehangolt és hatékony döntéshozatali folyamatok álljanak rendelkezésre”.

Az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag energetikai részét – vagyis a megújulóenergia-irányelvre és az energiahatékonysági irányelvre irányuló javaslatot – illetően két indokolt vélemény érkezett a Bizottsághoz: az egyik a svéd parlamenttől (Riksdag) az első javaslatról, a másik pedig a cseh szenátustól Senát mindkét javaslatról. A Riksdag bírálta a rendelet részletességét, a Senát pedig úgy vélte, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a tagállamokban fennálló sajátos helyzetet. E javaslatok a Riksdag és a Senát szerint is kizárnának költségtakarékosabb és hatékonyabb megoldásokat. Ezenkívül a Senát a célkitűzések tartalmát is megkérdőjelezte, különösen a hőszolgáltatási ágazat tekintetében, például a távfűtést illetően. A megújuló energiaforrásokkal kapcsolatosan a Senát hangsúlyozta, hogy Csehország földrajzi elhelyezkedésére és az országban a megújuló energiaforrások hasznosítása terén rendelkezésre álló korlátozott lehetőségekre figyelemmel az atomenergiát – és átmeneti időszakra a földgázt – is fenntarthatónak kellene minősíteni az uniós taxonómiában.

A Bizottság nemzeti parlamentekkel fenntartott kapcsolatai a Szerződések (2.) jegyzőkönyvében rögzített szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmuson túlmenően különféle további tevékenységekre is kiterjedtek, amelyek közül kiemelkedik a 2006 óta zajló politikai párbeszéd. Ennek keretében írásbeli egyeztetés folyik minden olyan bizottsági kezdeményezésről, amelyhez a nemzeti parlamentek véleményt vagy észrevételt kívánnak fűzni. Emellett szóbeli politikai párbeszéd is zajlik, amelyet a lenti 5. szakasz ismertet részletesebben.

A következő 12 nemzeti parlament vagy kamara nyújtotta be a legtöbb véleményt 2021-ben: a spanyol parlament (Cortes Generales, 57 vélemény), a portugál parlament (Assembleia da República, 54 vélemény), a cseh szenátus (Senát, 47 vélemény), a román képviselőház (Camera Deputaților, 27 vélemény), a német Bundesrat (24 vélemény), a román szenátus (Senat, 18 vélemény), a francia szenátus (Sénat, 17 vélemény), a holland felsőház (Eerste Kamer, 17 vélemény), a cseh képviselőház (Poslanecká sněmovna, 12 vélemény), az olasz képviselőház (Camera dei Deputati, 12 vélemény), a lengyel szenátus (Senat, 12 vélemény) és a svéd parlament (Riksdag, 12 vélemény). Ezek a kamarák az előző években is a legaktívabbak közé tartoztak. A 2. melléklet részletezi az egyes kamarák által küldött vélemények számát.

A 360 véleményből 199 (55,3 %) – a 16 indokolt véleményt (4,4 %) is beleértve – olyan bizottsági jogalkotási javaslatokat érintett, amelyek a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus hatálya alá tartoznak. Ez a szám és százalékos arány jóval nagyobb, mint az előző két évben, ami valószínűleg annak tudható be, hogy a Bizottság több jogalkotási javaslatot terjesztett elő.

2021-ben a Bizottság tisztviselői 36 előadást tartottak (mindet videokonferencia keretében) a nemzeti parlamentek brüsszeli képviselőinek különböző témákban, például „az EU az egészségért” programról, az Unió oltóanyag-stratégiájáról, az EU és az Egyesült Királyság közötti kapcsolatokról, a szociális jogok európai pillérének megvalósítására vonatkozó cselekvési tervről, az Egészségügyi Szükséghelyzet-felkészültségi és -reagálási Hatóságról (HERA), az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagról, az Európa jövőjéről szóló konferenciáról, a minőségi jogalkotásról, a stratégiai előrejelzési jelentésről és az Északi-sarkvidékről szóló kommunikációról. A videokonferencia keretében tartott előadások nemcsak a közönség kiszélesítését tették lehetővé arra tekintettel, hogy a fővárosokban a nemzeti parlamenti tisztviselők számára is nyitva álltak, ezáltal növelve a résztvevők számát és javítva a Bizottság nemzeti parlamentekkel való kapcsolattartását, hanem az előző évekhez viszonyítva jóval több előadás szervezésére is lehetőséget teremtettek (szemben a 2020. évi 23-mal, amelyet személyes formában és videokonferencia útján tartottak, illetve a 2019. évi 13-mal, amely kizárólag személyes formában zajlott).

A Bizottság 2021-ben is kapott véleményeket a 2020. szeptember 23-án elfogadott új migrációs és menekültügyi paktumról. E vélemények különféle álláspontokat tükröztek, különösen a szolidaritási mechanizmust illetően. Egyes kamarák kedvező véleményt adtak ki, egyikük pedig további tájékoztatást kért a menekültek bírói jogvédelméről és a javaslatban foglalt határidőkről. Egy másik vélemény kétségbe vonta a mechanizmus eredményességét, és azt a kérést tartalmazta, hogy a visszaküldési szponzorálás engedélyezése helyett legyen kötelező az áthelyezés. Más kamarák aggodalmukat fejezték ki amiatt, hogy a kvótán alapuló kötelező áthelyezés az érintett tagállamokban fennálló objektív helyzet figyelmen kívül hagyása esetén nemzeti egyensúlyhiányok alakulhatnak ki. Egyesek attól tartottak, hogy a határon folytatott eljárás többletterhet róna a tagállamokra, míg mások arra figyelmeztettek, hogy ez a javaslat további infrastrukturális és személyzeti beruházásokat tesz szükségessé ahhoz, hogy alkalmazható legyen. Általánosabban véve a kamarák olyan megközelítést is kértek, amely valamennyi eljárási lépésben figyelembe veszi a menekültek jogait, ideértve az adatvédelmet és a fellebbezési lehetőségeket is.

A szintén az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag részét képező, 2030-ig tartó időszakra vonatkozó új uniós erdőstratégiára irányuló javaslathoz három vélemény érkezett. A nemzeti parlamentek elismerték, hogy az erdőknek fontos szerepe van az éghajlatváltozás elleni küzdelemben, ugyanakkor aggályokat is felvetettek a fokozódó központosítás és a stratégiában foglalt szupranacionális elemek megnövekedett száma kapcsán, rámutatva arra, hogy a Szerződés nem rendelkezett közös erdőpolitikáról. Ezenkívül a tervezett intézkedések tagállamokra gyakorolt hatásának vizsgálatát is bírálták annak állítólagos hiányossága miatt, emellett kérdéseket vetettek fel azt illetően, hogyan viszonyul a stratégia a közös agrárpolitikához, és hogy a javasolt intézkedések (különösen a javasolt termékkör) elegendőek-e a világszerte zajló erdőirtás és illegális fakitermelés elleni küzdelemhez.

-az európai parlamenti hét,

-a közös parlamenti ellenőrző csoport,

-különféle parlamentközi konferenciák és bizottsági ülések.

A COSAC LXV. plenáris ülését május 31-én és június 1-jén tartották Lisszabonban videokonferencia útján, a Bizottság pedig kiemelten képviseltette magát Šuica és Schinas alelnök, valamint Schmit és Gentiloni biztos révén. A megvitatott témakörök között volt portugál elnökség munkájának áttekintése, a gazdasági, digitális és éghajlatvédelmi hármas átálláson belüli szociális modell, a nemzeti parlamenteknek a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek végrehajtásában betöltött szerepe és az Európa jövőjéről szóló konferencia jelenlegi állása. Šuica alelnök a COSAC LXVI. plenáris ülésén is részt vett, amelyet november 29–30-án tartottak Ljubljanában videokonferencia útján, Várhelyi biztos pedig videóüzenetet küldött. A megvitatott témakörök között volt a szlovén elnökség munkájának áttekintése, a Nyugat-Balkán európai perspektívája, a fiatalok uniós döntéshozatali folyamatokban betöltendő és azon túli jövőbeli szerepe és az Európa jövőjéről szóló konferencia.

A COSAC elnökeinek két rendes ülését is videokonferencia útján tartották január 11-én Lisszabonban és július 19-én Ljubljanában. A Ferreira biztos részvételével tartott januári ülésen a portugál elnökség prioritásai, valamint a helyreállítás és a rezilienciaépítés volt a középpontban. A Breton biztos részvételével tartott szeptemberi ülésen a szlovén elnökség prioritásai és a kiberbiztonság volt a fő téma.

A videokonferencia révén lehetőség nyílt arra, hogy a COSAC a Bizottsággal együttműködve informális tematikus megbeszélést is tartson a rendes rendezvények mellett, előmozdítva a nemzeti parlamentek és a Bizottság közötti szorosabb politikai párbeszédet.

A COSAC elnökeinek 2021. január 11-i ülését követően a nemzeti parlamentek 34 küldöttje február 16-án közösen aláírt levelet küldött az Európai Parlament, az Európai Tanács, a Tanács és a Bizottság elnökének, kérve őket, hogy a három intézmény által elfogadandó, az Európa jövőjéről szóló konferenciáról szóló együttes nyilatkozatban szánjanak aktív szerepet a nemzeti parlamenteknek. Ez a 2021. március 10-én aláírt együttes nyilatkozat a konferencia eljárási szabályzatával együtt határozott parlamenti elemet tartalmaz. A nemzeti parlamentek 108 képviselővel – az Európai Parlament és a polgárok képviselőihez mérhető számban – vettek részt a konferencia plenáris ülésén, a COSAC elnöki trojkája pedig állandó megfigyelő volt a konferencia felügyelőtestületében. Emellett a konferencia munkacsoportjai közül kettőnek, a digitális átállással és a migrációval foglalkozó munkacsoportnak az elnöki tisztségét is nemzeti parlamentek töltötték be.

A COSAC-trojka (Németország, Portugália és Szlovénia) 2021. június 1-jei levelében üdvözölte ezeket a nemzeti parlamenteket érintő intézkedéseket.

A konferencia keretében a Bizottság főként a COSAC-on keresztül tartott kapcsolatot a nemzeti parlamentekkel (Šuica alelnök több parlamentközi rendezvényen tartott vitaindító beszédet), és két véleményben és egy együttes nyilatkozatban megfogalmazott észrevételekre és felvetésekre támaszkodott. Ezekben a nemzeti parlamentek sajnálatukat fejezték ki amiatt, hogy képviselőik csak szavazati jog nélküli, megfigyelői státuszt kaptak a felügyelőtestületben, és felhívtak arra, hogy az uniós tagságra törekvő nyugat-balkáni országok nemzeti parlamentjeit is vonják be a konferenciába. Emellett arra is felszólítottak, hogy a konferencián rendezzenek olyan intézményi kérdéseket, mint a nyolchetes szubszidiaritás-ellenőrzési idő meghosszabbítása, valamint a parlamentek számára új kezdeményezések vagy meglévő kezdeményezéseket érintő módosítások felvetését lehetővé tevő „zöldlapos” eljárás bevezetése.

A saját forrásokról szóló határozat megerősítése

Az Európai Unió saját forrásainak rendszeréről szóló határozatot a Tanács 2020. december 14-én fogadta el, és hatálybalépése előtt minden tagállamnak jóvá kellett hagynia saját alkotmányos követelményeivel összhangban. Ehhez 22 tagállamban parlamenti megerősítésre volt szükség. Az előző megerősítés több mint 2 évet vett igénybe. Ez alkalommal a NextGenerationEU helyreállítási eszköz hat hónapon belül, 2021. május 31-ig történő bevezetésének sürgősségére tekintettel minden tagállam eredményesen értesítette a Tanácsot a megerősítésről. 2021. június 1-jén hatályba lépett a határozat, és megindulhatott a piaci hitelfelvétel NextGenerationEU helyreállítási eszközhöz.

A nemzeti parlamentek a nemzeti alkotmányos és politikai feltételeknek megfelelően vettek részt az eljárásban, a saját forrásokról szóló határozat megerősítésétől a helyreállítási projektek finanszírozásának megkezdéséig. Egyes tagállamokban vita zajlott arról, hogy a helyreállítási terv precedenst teremtene-e az uniós hitelfelvételt illetően, vagy egyszeri megoldásnak tekinthető. Egy esetben a megerősítési eljárás miatt eljárás indult az ország alkotmánybírósága előtt. A nemzeti parlamentek az egyes tagállamok alkotmányos berendezkedésének megfelelően a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek jóváhagyási eljárásában is fontos szerepet töltöttek be azzal, hogy megbízást adtak pénzügyminisztereiknek a források folyósítására vonatkozó végrehajtási határozatok elfogadásáról döntő tanácsi ülésekre. Von der Leyen bizottsági elnök a COSAC 2020. decemberi plenáris ülésén tett nyilatkozatában azt is hangsúlyozta, hogy a nemzeti parlamentek tapasztalatai és véleménye nagyon értékes a tervek kidolgozása és végrehajtása szempontjából.

6.A regionális parlamentek szerepe

A regionális parlamentek közvetve járulnak hozzá a Bizottság nemzeti parlamentekkel fenntartott kapcsolataihoz. A (2.) Jegyzőkönyv szerint, amikor a nemzeti parlamentek az uniós jogalkotási aktusok tervezetét szubszidiaritási vizsgálatnak vetik alá indokolt vélemények kibocsátása céljából, adott esetben egyeztetniük kell a jogalkotói hatáskörrel rendelkező regionális parlamentekkel.

A regionális parlamenteket a Régiók Bizottsága is képviseli, amely nyomonkövetési munkát folytat a szubszidiaritás-ellenőrzési hálózaton és annak online platformján keresztül, melynek célja a jogalkotói hatáskörrel rendelkező regionális parlamentek részvételének támogatása a szubszidiaritással kapcsolatos korai előrejelző mechanizmusban (REGPEX). A RegHub hálózaton keresztül részt vesznek a Bizottság jövőállósági platformjában is, amely a Bizottság minőségi jogalkotásra irányuló munkáját szolgálja.

Bár a Szerződések nem rendelkeznek kifejezetten az Európai Bizottság és a regionális parlamentek közötti közvetlen együttműködésről, a Bizottság figyelembe veszi hozzájárulásukat. Több regionális parlament az előzőeknél több állásfoglalást nyújtott be közvetlenül a Bizottsághoz különféle kérdésekben, például kohéziós politikai és regionális kérdésekben, európai kérdésekben (többek között az Európa jövőjéről szóló konferenciát illetően) és nemzetközi kérdésekben, például az oltóanyagokhoz való hozzájutás, az emberi jogok és a kisebbségi jogok világszintű helyzetével kapcsolatosan. Egyes észrevételek bizonyos bizottsági közleményekre és jogalkotási csomagokra vagy javaslatokra összpontosítottak. A regionális parlamentek vélemények megfogalmazása mellett a Bizottság nyilvános konzultációiban is részt vettek, noha ezt a csatornát eddig mindössze egy regionális parlament használta aktívan, amely több, a Bizottság által indított nyilvános konzultációra is küldött választ. Egy regionális parlament másik csatornát használt, és az egyik nemzeti parlamenten keresztül nyújtott be két véleményt. A Bizottság tagjai az írásbeli egyeztetéseken túlmenően találkozókat is tartottak több regionális parlamenttel.

7.Következtetés

A szubszidiaritás és az arányosság uniós jogszabályokban való tiszteletben tartásának ellenőrzését, valamint a Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti kapcsolatokat érintő 2021. évi fejlemények összefoglalásaképpen az alábbiakban ismertetett három fő következtetés vonható le.

Az első, hogy a nemzeti parlamentek figyelme a Bizottság által kijelölt fő politikai prioritásokra, különösen az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagra, az új migrációs és menekültügyi paktumra, a digitális transzformációra, az európai egészségügyi unióra és a Covid19-világjárványra összpontosul.

A második, hogy több nemzeti parlament kiemelt figyelmet fordít a bizottsági javaslatok szubszidiaritásának és arányosságának ellenőrzésére, ugyanakkor továbbra is ritkán merülnek fel feltételezett jogsértésekkel kapcsolatos konkrét aggályok: