KIFEJEZÉSEK JEGYZÉKE

132. sz. EMVA-intézkedés : A gazdálkodóknak az élelmiszer-minőségi rendszerekben (köztük a földrajzi jelzések rendszerében) való részvételből adódó költségnövekedésének kiegyenlítésére nyújtott pénzügyi támogatás.

133. sz. EMVA-intézkedés : Termelői csoportoknak abból a célból nyújtott pénzügyi támogatás, hogy tájékoztassák a fogyasztókat és népszerűsítsék az élelmiszer-minőségi rendszerekbe (köztük a földrajzi jelzések rendszerébe) tartozó termékeket.

A 11. cikk szerinti ellenőrzések : A tagállamok által a forgalomba hozatal előtt végzett ellenőrzések, amelyek során azt vizsgálják, hogy egy OEM- vagy OFJ-termék megfelel-e a termékleírásnak. Az ilyen ellenőrzésekről a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló 2006. március 20-i 510/2006/EK rendelet 11. cikke rendelkezik.

A mezőgazdasági termékek minőségével kapcsolatos uniós szakpolitika : Azon uniós intézkedések összessége, amelyek célja, hogy előtérbe helyezzék egy terméknek a különleges eredetéből, illetve előállítási módszeréből adódó egyedi minőségét.

Egységes dokumentum : Valamely elnevezés OEM-ként vagy OFJ-ként való bejegyzésére vonatkozó bejegyzési kérelemhez tartozó dokumentum, amelyet a Bizottság felülvizsgál. A termékleírás legfontosabb elemein kívül leírja, hogy a termék és az érintett földrajzi terület között milyen kapcsolat áll fenn.

Földrajzi jelzések (FJ) rendszere : A rendszer célja, hogy oltalom alá helyezzen olyan termékeket azonosító elnevezéseket, amely termékek adott minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője elsősorban ennek a földrajzi eredetnek tulajdonítható. Attól függően, hogy milyen fokú és milyen típusú az adott régióval való kapcsolat, az oltalom alatt álló elnevezések két típusát különböztetjük meg: az oltalom alatt álló eredetmegjelöléseket (OEM) és az oltalom alatt álló földrajzi jelzéseket (OFJ).

Illetékes hatóság : Tagállami központi hatóság, amely illetékesként/felelősként megszervezi az arra irányuló hatósági ellenőrzéseket, hogy az OEM-, illetve az OFJ-termékek megfelelnek-e a termékleírásnak, valamint felügyeli az elnevezések piaci forgalomban való használatát.

Kérelmező csoportosulás : Az ugyanazon mezőgazdasági termékkel vagy élelmiszerrel foglalkozó termelők vagy feldolgozók társulása, tekintet nélkül annak jogi formájára, illetve összetételére. A kérelmező csoportosulás nyújtja be az illetékes nemzeti hatóságnak a bejegyzési kérelmet arra vonatkozóan, hogy egy adott terméknevet oltalom alatt álló eredetmegjelölésként (OEM) vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzésként (OFJ) jegyezzenek be.

Közös agrárpolitika : Az uniós mezőgazdasági támogatások és támogatási rendszerek összessége.

Nem engedélyezett gyakorlatok : Oltalom alatt álló tulajdonnevek nem engedélyezett használata, utánzása, az azokkal való visszaélés vagy az azokra való félrevezető utalás, illetve minden egyéb olyan gyakorlat, amely a fogyasztót félrevezeti egy adott termék valódi eredetét illetően.

Oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM) : Az oltalom alatt álló eredetmegjelölésként bejegyzett elnevezések olyan termékekre vonatkoznak, amelyek jellemzői elsősorban a földrajzi területből és az előállítási terület termelőinek szakértelméből adódnak. Az előállítás minden szakasza az érintett földrajzi területen történik. A termékek jellemzői és a földrajzi eredet között szoros kapcsolatnak kell lennie.

Oltalom alatt álló földrajzi jelzés (OFJ) : Az oltalom alatt álló földrajzi jelzésként bejegyzett elnevezések olyan termékekre vonatkoznak, amelyek bizonyos egyedi jellemzői, illetve hírneve egy adott földrajzi területhez kapcsolható, és az előállításuknak legalább az egyik szakasza ezen a területen történik. Feldolgozott termékek esetében a nyersanyag származhat más földrajzi területről is.

Termékleírás : Egy elnevezés OEM-ként vagy OFJ-ként való bejegyzésére irányuló bejegyzési kérelemhez tartozó dokumentum. A termék olyan lényeges jellemzőit tartalmazza, mint például az oltalom alatt álló elnevezés, a termék leírása, a földrajzi terület meghatározása, a termék előállítására alkalmazott módszer, valamint a termék és a földrajzi terület közötti kapcsolatot alátámasztó részletes adatok. Az oltalom alatt álló elnevezéssel forgalomba hozott termékeknek meg kell felelniük a termékleírásban szereplő jellemzőknek.

Vidékfejlesztési program : Az uniós vidékfejlesztési politika megtervezését és gyakorlatba ültetését szolgáló, a tagállam által elkészített és a Bizottság által jóváhagyott alapvető programozási dokumentum. A jelenlegi vidékfejlesztési programok a 2007–2013-as időszakra vonatkoznak.

ÖSSZEFOGLALÁS

I. A földrajzi jelzések európai rendszerének célja, hogy oltalom alá helyezze az olyan termékek elnevezését, amelyek jellemzői az előállítás földrajzi helyéhez kapcsolódnak. Attól függően, hogy milyen fokú és milyen típusú az adott földrajzi területtel való kapcsolat, az oltalom alatt álló elnevezések két típusát különböztetjük meg: az oltalom alatt álló eredetmegjelöléseket (OEM) és az oltalom alatt álló földrajzi jelzéseket (OFJ).

II. A földrajzi jelzések rendszere potenciális gazdasági lehetőséget kínál a mezőgazdasági termelőknek és az élelmiszer-ipari termékek előállítóinak, és kedvező hatást gyakorolhat a vidéki gazdaságra is. E cél eléréséhez és a kellő oltalom biztosításához megfelelő uniós keretrendszerre van szükség. A Számvevőszék vizsgálata arra irányult, hogy a rendszer kontrollmechanizmusait megbízhatóan tervezték-e meg, hogy az alkalmazott eljárások és intézkedések kellően vonzóvá teszik-e a rendszert a potenciális résztvevők számára, valamint hogy a meghozható intézkedések és a bizottsági programok révén javult-e a fogyasztók tájékozottsága.

III. A földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos ellenőrzések célja, hogy megvizsgálják, egy adott OEM-, illetve OFJ-termék megfelel-e a termékleírásnak, illetve hogy kiszűrjék az oltalom alatt álló elnevezések nem engedélyezett alkalmazását. Az ellenőrzés arra mutatott rá, hogy az ezeket az ellenőrzéseket szolgáló kontrollrendszert egyértelműbben kell kialakítani. Az uniós rendelet azon rendelkezései, amelyek a takarmány- és élelmiszerjognak, illetve az állat-egészségügyi és az állatkíméleti szabályoknak a betartását vizsgáló ellenőrzéseket szabályozzák, nem szabnak meg minimumkövetelményeket a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos tagállami ellenőrzések számára.

IV. A földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos tagállami ellenőrzések bizottsági felügyeletét illetően megállapítottuk, hogy a Bizottságon belül egyetlen részleg sincs külön megbízva azzal, hogy a rendszerre vonatkozó ellenőrzéseket végezzen, és ilyen ellenőrzésre mindmáig nem is került sor. A dokumentumok szisztematikus áttekintését csak a közelmúltban kezdték meg, és ennek alapján arra derült fény, hogy beszámolóikban a tagállamok hiányosan tájékoztatnak.

V. A földrajzi jelzések rendszerének eredményességét befolyásolja, hogy milyen mértékben használják azt a termelők, illetve hogy mennyire tudnak róla a fogyasztók. Bőven lehetne több termelőt is bevonni a földrajzi jelzések rendszerébe (különösen ott, ahol alacsony a részvétel), ám a kérelmek elbírálása soká tart, és ez lohasztja a belépési kedvet. Ráadásul a termelők gyakran nem is tudnak a rendszer létezéséről. Egy bizottsági megbízásból készült vizsgálat szerint a fogyasztók kevéssé ismerik fel a rendszerhez kötődő jelzéseket és fogalmakat. Noha mindez azt sugallná, hogy többet kell tenni a földrajzi jelzések rendszerének megismertetéséért, uniós szinten még sincsen a kérdést átfogóan rendező stratégia. Hozhatóak ugyan különböző célirányos intézkedések, ám ezek alig állnak összefüggésben egymással.

VI. A Számvevőszék a következőket javasolja:

- a földrajzi jelzések rendszeréről szóló jogi rendelkezésekben szerepeljenek a termékleírások ellenőrzésére vonatkozó minimumkövetelmények;

- tegyék egyértelművé, hogy mire terjedhetnek ki a nem engedélyezett gyakorlatokra irányuló rendszeres ellenőrzések. A kölcsönös segítségnyújtási szabályokat igazítsák a nemzeti hatóságok igényeihez;

- a tagállamokban végzett rendszeres bizottsági ellenőrzések tervébe a Bizottság vegye fel a földrajzi jelzések rendszerére irányuló tagállami ellenőrzések felülvizsgálatát;

- készüljön világos stratégia a földrajzi jelzések rendszerének megismertetésére és népszerűsítésére a termelők és a fogyasztók körében. A Bizottság vizsgálja meg a rendszer népszerűsítésének olyan eredményesebb módjait, mint pl. saját kezdeményezésű kampányok szervezése.

BEVEZETÉS

A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉNEK ALAPELVEI

1. A mezőgazdasági termékek minőségével kapcsolatos uniós szakpolitika célja, hogy előtérbe helyezze az egyes termékek különleges eredetéből, illetve előállítási módszeréből adódó egyedi minőséget. A szakpolitikát alkotó intézkedések egyike – egyben e jelentés témája – a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek rendszere.

2. A földrajzi jelzések rendszerének célja, hogy oltalom alá helyezzen olyan termékeket azonosító elnevezéseket, amely termékek minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője elsősorban ennek a földrajzi eredetnek tulajdonítható. Ezek az elnevezések szellemi tulajdonnak minősülnek. A rendszer olyan tagállami rendszerek alapján jött létre, mint a francia Appellation d’Origine Contrôlée ("AOC"), illetve az olasz Denominazione di Origine Controllata ("DOC") (magyarul: bejegyzett eredetmegjelölés), amelyek tagállami szinten nyújtanak oltalmat.

3. A földrajzi jelzések rendszerét 1992-ben azzal a céllal vezették be, hogy olyan közösségi szabályrendszer jöjjön létre, amely a bejegyzett terméknevek oltalma területén lehetővé teszi az egységes és harmonizált uniós megközelítést [1]. Jelenleg a rendszert a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: "a rendelet") szabályozza [2].

4. A földrajzi jelzések rendszere az adott földrajzi területtel való társítás szintjétől és típusától függően az oltalom alá helyezett elnevezések két típusát különbözteti meg:

a) Az oltalom alatt álló eredetmegjelölésként ("OEM") bejegyzett elnevezések olyan termékekre vonatkoznak, amelyek jellemzői elsősorban a földrajzi területből és az előállítási terület termelőinek szakértelméből adódnak [3]. Az előállítás minden szakasza az érintett földrajzi területen történik. A termékek jellemzői és a földrajzi eredet között szoros kapcsolatnak kell lennie. Ilyen jól ismert OEM-termékek például a "Queso Manchego", a "Prosciutto di Parma", a "Grana Padano" vagy a "Comté";

b) Az oltalom alatt álló földrajzi jelzésként (OFJ) bejegyzett elnevezések olyan termékekre vonatkoznak, amelyek bizonyos egyedi jellemzői, illetve hírneve egy adott földrajzi területhez kapcsolható, és az előállításuknak legalább az egyik szakasza ezen a területen történik. Feldolgozott termékek esetében a nyersanyag származhat más földrajzi területről is [4]. Jól ismert OFJ-termék például a "Bayerisches Bier", a "Scotch Beef" vagy a "Pruneaux d’Agen".

5. Egy terméknévnek a földrajzi jelzések rendszeréhez tartozó két jelzéstípus valamelyikén történő bejegyzésére olyan termékek esetében van lehetőség, amelyek az Unió valamely földrajzi területéről, illetve olyan harmadik országból származnak, ahol a terméknevek oltalom alatt állnak (pl. Kína, Kolumbia).

6. 2010 végén 964 terméknév volt bejegyezve a rendelet szerint, ebből 502 OEM-ként, 462 pedig OFJ-ként. A rendszer bevezetése óta a bejegyzett terméknevek száma folyamatosan nőtt. A Bizottság célja, hogy a 2012-es év végéig 1100 terméknév bejegyzésére kerüljön sor [5].

7. Az OEM- és az OFJ-termékek egyedi uniós jelzések révén ismerhetők fel; melyek szavatolják, hogy az adott termék egy adott földrajzi területhez kapcsolódik. A földrajzi jelzések rendszerébe tartozó termékek címkéjén a logót (illetve az "oltalom alatt álló eredetmegjelölés" vagy az "oltalom alatt álló földrajzi jelzés" kifejezés valamelyikét) fel kell tüntetni.

Az OEM és az OFJ logója

+++++ TIFF +++++

Forrás: A 628/2008/EK rendelettel (HL L 173., 2008.7.3., 3. o.) módosított 1898/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 369., 2006.12.23., 1. o.) V. melléklete.

A GAZDASÁGI POTENCIÁL

8. A rendelet értelmében bejegyzett OEM- és OFJ-termékek nagykereskedelmi értéke a becslések szerint összesen mintegy 15 milliárd EUR, ami az európai unióbeli élelmiszerfogyasztási kiadások kb. 2,5%-ának felel meg [6], és eléri a biotermékek nagykereskedelmi értékének szintjét. Az alábbi grafikon az OEM- és az OFJ-termékek főbb osztályainak értékét mutatja az összes nagykereskedelmi érték százalékában [7]:

9. Az OEM- és OFJ-termékek termelői ára több vizsgálat szerint magasabb szokott lenni, mint az ugyanazon termékkategóriához tartozó, de oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel el nem látott egyéb termékeké. A megfigyelések szerint ez az árkülönbség 5% és 300% között mozgott. E különbség egyik legfőbb okát a vizsgálatok abban látják, hogy a földrajzi jelzés oltalmának köszönhetően a minőség ellenőrzés alatt áll [8].

1. GRAFIKON

AZ OEM- ÉS AZ OFJ-TERMÉKEK ÉRTÉKE AZ ÖSSZES NAGYKERESKEDELMI ÉRTÉK SZÁZALÉKÁBAN

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság, DG AGRI.

10. A rendelet elismeri a földrajzi jelzések rendszerében rejlő gazdasági potenciált; megítélése szerint az jelentős hasznot hozhat a vidéki gazdaság számára azáltal, hogy növeli a termelők bevételét, illetve hogy a vidéki területeken tartja a népességet [9]. A Bizottság a közös agrárpolitika (KAP) jövőjéről szóló közleményében hangsúlyozta, hogy a KAP-nak szerves részét képezi a mezőgazdasági termékek minőségével kapcsolatos szakpolitika, és ezen belül a földrajzi jelzések rendszere [10]. Hozzájárul e rendszer a mezőgazdasági tevékenységek sokféleségének fenntartásához a vidéki területeken, s emellett növeli a versenyképességet.

11. A földrajzi jelzések rendszerére vonatkozóan több olyan pénzügyi intézkedés is létezik, amely nem igényel jelentős kiadást az uniós költségvetésből. Az intézkedések célja az élelmiszer-minőségi rendszerek és ezen belül a földrajzi jelzések rendszerének a népszerűsítése, valamint az ezekben részt vevő termelők támogatása.

AZ ELLENŐRZÉS CÉLJA, HATÓKÖRE ÉS MÓDSZERE

12. A rendelet kimondja, hogy a bizonyos jellemzőkkel rendelkező termékek támogatása jelentős hasznot hozhat a vidéki gazdaság számára. E cél eléréséhez és a kellő oltalom biztosításához megfelelő uniós keretrendszerre van szükség. A fentiek miatt a számvevőszéki ellenőrzés a következő kérdésre kereste a választ: "A földrajzi jelzések rendszerének kialakítása és irányítása lehetővé teszi-e ennek a rendszernek az eredményes működését?"

13. A kérdés megválaszolásához az alábbi kritériumokat alkalmaztuk:

a) A földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos ellenőrzésekre vonatkozó rendszer megbízhatósága: A földrajzi jelzések rendszerébe lépő termelő elvárja, hogy termékének elnevezése megfelelő oltalmat kapjon az engedély nélküli, illetve nem megfelelő használattal szemben, ami a bejegyzett termékek magasabb árából adódóan előfordulhat. Az OEM-, illetve OFJ-terméket vásároló fogyasztó elvárja, hogy a termék a megadott földrajzi területről származzon, és megfeleljen a termékleírásnak [11]. A földrajzi jelzések rendszerére vonatkozó ellenőrzési rendszert ezért mindkét fél igényeinek kielégítésére megbízhatóan kell megtervezni;

b) A földrajzi jelzések rendszerének vonzereje: Az, hogy a földrajzi jelzések rendszere mennyire eredményes, attól függ, mekkora a vonzereje a termelők számára. Ha a termelők egyáltalán nem vagy csak kismértékben érdeklődnek a rendszer iránt, akkor annak hatása nem felelhet meg az elvárásoknak;

c) A fogyasztóknak a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos tájékozottsága: A fogyasztók csak akkor részesíthetnek előnyben egy adott OEM- vagy OFJ-terméket, ha ismerik a földrajzi jelzések rendszerét és annak alapelveit, amelyek szavatolják, hogy a termék egy bizonyos földrajzi területről származik, és a termékleírásnak megfelelően állították elő.

14. Ellenőrzésünk a szabályozási keretekre és a Bizottság tevékenységére összpontosított. Felkerestük a Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatósága ("DG AGRI") illetékes részlegeit, ahol beszélgetéseket folytattunk és áttekintettük a dokumentumokat. Megkerestük a Bizottság Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóságát ("DG SANCO") is, hogy tájékozódjunk a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos tagállami ellenőrzések bizottsági felügyeletében játszott szerepéről.

15. Kapcsolatba léptünk valamennyi tagállam illetékes szerveivel, hogy a Bizottságnál tett észrevételeinkhez kapcsolódóan további bizonyítékokat kapjunk, valamint – adott esetben – egyéb információkat gyűjtsünk. Az adatokat internetes felmérés keretében, illetve a tagállami [12] hatóságoknál tett látogatások során gyűjtöttük be. Az internetes felmérést, amely három kérdőívből állt [13], valamennyi tagországban elvégeztük. A három kérdőívet tekintve összesen mintegy 90%-os volt a válaszadási arány.

16. Az ellenőrzés a 2009-es év végén fennálló helyzetre irányult. Ahol fontosnak tartottuk, későbbi fejleményeket is figyelembe vettünk. Ennek megfelelően a jelentés következtetéseket és ajánlásokat tartalmazó részében figyelembe vettük azt a tervezetet is, amely a mezőgazdasági termékek minőségrendszereire vonatkozó új rendeletre irányul. A tervezet a földrajzi jelzések rendszerére és egyéb minőségrendszerekre vonatkozik, amelyek egy egységes rendelet tárgyát képezik majd [14].

ÉSZREVÉTELEK

A SZABÁLYOZÁS HIÁNYOSSÁGAI ÉS A TAGÁLLAMI ELLENŐRZÉSEK FELÜGYELETE

17. A földrajzi jelzések rendszerének célja, hogy oltalom alá helyezze az OEM-ként vagy OFJ-ként bejegyzett termékneveket. E cél eléréséhez alapvető fontosságú mind a földrajzi jelzésekkel kapcsolatos tagállami ellenőrzések rendszerének megbízható megtervezése, mind ezen ellenőrzések megfelelő felügyelete. Ezen a területen az ellenőrzések két típusát kell megkülönböztetni:

a) A rendelet 11. cikke szerint a tagállam a forgalomba hozatal előtt köteles ellenőrizni, hogy a termék megfelel-e a termékleírásnak ("a 11. cikk szerinti ellenőrzések"). A rendelet kimondja, hogy ezekért az ellenőrzésekért a tagállamok "illetékes hatósága" felelős; lehetővé teszi azonban azt is, hogy a vizsgálatokat egy, az EN 45011 európai szabvány szerint akkreditált, független "ellenőrző szerv" végezze el [15]. Az ellenőrzések költségeit rendszerint a gazdasági szereplők állják;

b) Az illetékes tagállami hatóságok feladata az is, hogy megfelelő ellenőrzések révén kiszűrjék és megszüntessék az oltalom alatt álló tulajdonnevekkel való visszaélést, azok utánzását vagy az azokra való félrevezető utalást, illetve minden egyéb olyan gyakorlatot, amely a fogyasztót félrevezeti egy adott termék valódi eredetét illetően ("nem engedélyezett gyakorlatok") [16].

AZ ARRA IRÁNYULÓ VIZSGÁLATOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK, HOGY AZ OEM-MEL ÉS OFJ-VEL ELLÁTOTT TERMÉKEK MEGFELELNEK-E A TERMÉKLEÍRÁSNAK, NEM SZABNAK MEG MINIMUMKÖVETELMÉNYEKET

18. A rendelet nem ír elő az illetékes hatóságok és ellenőrző szervek által betartandó minimumkövetelményeket olyan témákkal kapcsolatban, mint a 11. cikk szerinti ellenőrzések hatóköre és gyakorisága, a kiválasztás módszerei, illetve a termelés és a forgalmazás egyes szakaszaiban részt vevő ellenőrizendő felek. A rendelet 10. cikke [17] ahelyett, hogy konkrét útmutatást adna a kontrollrendszerrel kapcsolatban, egy másik rendeletben – a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és állatkíméleti szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló 882/2004/EK rendeletben [18] – meghatározott kontrollokra utal.

19. A 882/2004/EK rendelet azonban konkrétan nem foglalkozik a termékleírással kapcsolatos (11. cikk szerinti) ellenőrzésekkel. A rendelet kontrollrendszerrel kapcsolatos előírásai javarészt általános jellegűek, és az élelmiszer-biztonságra, a higiéniai és állat-egészségügyi feltételekre, valamint az állatok kíméletére vonatkoznak. Olyan kérdéseket tárgyalnak, mint a mintavételi és elemzési módszerek, a referencialaboratóriumok kijelölése, illetve a harmadik országokból behozott élelmiszerre és takarmányra irányuló hatósági kontrollok. Ebből adódóan az előírások a 11. cikk szerinti ellenőrzések minimumkövetelményeinek megállapításához nem relevánsak.

20. Miután a földrajzi jelzések rendszerére vonatkozó jogi rendelkezések a 11. cikk szerinti ellenőrzésekkel kapcsolatban alig tartalmaznak konkrétumokat, az egyes tagállami kontrollrendszerek között eltérések tapasztalhatók. A felkeresett tagálla-mok gyakorlatának eltéréseit az 1. táblázat szemlélteti.

1. TÁBLÁZAT

A 11. CIKK SZERINTI ELLENŐRZÉSEKKEL KAPCSOLATOS KÉT KONTROLLRENDSZER ÖSSZEHASONLÍTÁSA

Forrás: Európai Számvevőszék.

A kontrollrendszer jellemzői | Ellenőrző szerv (1. tagállam) | Illetékes hatóság (2. tagállam) |

Az ellenőrzés ciklusossága (a gazdasági szereplőkre nézve) | Változó: éves vagy többéves (a terméktől függően) | Éves ellenőrzés minden gazdasági szereplőre vonatkozóan |

Kire irányul az ellenőrzés? | Termelő | Termelők, csomagoló üzemek, saját márkás termékeket előállító cégek |

Rendszerbe lépési ellenőrzés [9999] | Nem kötelező; az első ellenőrzés elvégezhető több évvel a földrajzi jelzések rendszerébe való belépés után is | A termelő jóváhagyásához kötelező |

Oltalom alatt lévő nevet használó gazdasági szereplők nyilvántartása (ellenőrizendő sokaság) | A gazdasági szereplők nyilvántartása nem kötelező | A gazdasági szereplők nyilvántartása kötelező |

Mintavétel (ellenőrzésre kiválasztott gazdasági szereplők) | Kockázatalapú | Éves rendszerességgel minden gazdasági szereplőt ellenőriznek |

Az illetékes regionális hatóságok országos hatóság általi felülvizsgálata | Noha több különálló regionális illetékes hatóság is működik, felülvizsgálatra nem kerül sor | Minden ellenőrzést egyetlen illetékes hatóság végez el |

21. A táblázat több fontos kérdés tekintetében (az ellenőrzés ciklusossága, az ellenőrzések hatóköre és a rendszerbe lépési ellenőrzések kötelező jellege) is különbséget mutat a két kontrollrendszer között. A kontrollrendszerek különbözőségére az internetes felmérésre adott válaszok elemzése is rávilágított. Ezek az eltérések hátráltatják annak a célnak a megvalósulását, hogy az ellenőrzési megközelítés a rendelet által megkövetelt módon egységesüljön, pedig erre szükség lenne ahhoz, hogy egyenlő versenyfeltételek jöjjenek létre az ilyen megjelöléssel ellátott termékek termelői között, és hogy a fogyasztók megbízhatóbbnak találják a termékeket [19].

22. Más uniós minőségrendszerekről viszont elmondható, hogy a rájuk vonatkozó ellenőrzések esetében a tagállami ellenőrzésekről több információ áll rendelkezésre. A borászati termékek földrajzi jelzéseinek rendszeréről szóló rendelet foglalkozik olyan kérdésekkel, mint a termelők ellenőrzésre való kiválasztása vagy a termelési folyamat ellenőrizendő szakaszai [20]. Világosabb a helyzet a szintén az uniós minőségrendszerekhez tartozó biogazdálkodás tagállami kontrolljainak tekintetében is. Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről szóló rendelet rendelkezései – a 882/2004/EK rendeletben foglalt feltételeket kiegészítve –, olyan kérdéseket szabályoznak, mint az ellenőrzések gyakorisága, a termelési folyamat ellenőrizendő szakaszai, az ellenőrző szervek beszámolási kötelezettségei és az egyéb tagállamok illetékes hatóságaival való információcsere [21].

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

PÉLDÁK A TERMÉKLEÍRÁSOK ELLENŐRZÉSÉBEN MUTATKOZÓ HIÁNYOSSÁGOKRA

Két felkeresett tagállamban hiányosságokat találtunk az ellenőrző szervnek az egyik feldolgozott OEM-termék nyersanyagának eredetére vonatkozó vizsgálatában.

Egy OEM-ként regisztrált olívaolaj termékleírásának ellenőrzése nem tartalmazott valószínűségi tesztet arra vonatkozóan, hogy az olajbogyó-termelők a parcelláikban átlagosan milyen hozamot értek el. Ez a teszt fontos szerepet játszik annak megállapításában, hogy a sajtoló üzemekbe szállított és ott feldolgozott olajbogyó teljes mennyisége valóban származhat-e az adott földrajzi területről.

Hiányosságokat állapítottunk meg egy OEM-ként regisztrált sajt termékleírását vizsgáló ellenőrző szerv munkájában a sajt gyártásához felhasznált tej származásának ellenőrzését tekintve. Az ellenőrző szerv nem vizsgálta külön annak kockázatát, hogy a sajt gyártásához felhasznált tej esetleg a termékleírásban megadott földrajzi területen kívüli üzemekből, illetve tehenektől származott.

NEM VONATKOZIK EGYÉRTELMŰ JOGI MEGHATÁROZÁS AZOKRA A VIZSGÁLATOKRA, AMELYEK A NEM ENGEDÉLYEZETT GYAKORLATOK FELTÁRÁSÁT ÉS MEGSZÜNTETÉSÉT CÉLOZZÁK

23. A rendelet 13. cikke tárgyalja, hogy a nem engedélyezett gyakorlatok milyen különböző formáival szemben kell oltalmat nyújtani a bejegyzett elnevezéseknek. Az Európai Parlament ezzel kapcsolatban kérte, hogy valamennyi tagállam hatóságai kötelezve legyenek a földrajzi jelzések hivatalból történő szigorú oltalmára [22].

24. Noha a regisztrált elnevezések nem engedélyezett gyakorlatokkal szembeni oltalma igen fontos kérdés, a rendelet mégsem írja elő, hogy – ezt az oltalmat biztosítandó – kötelesek-e a tagállamok vizsgálatokat végezni, és ha igen, milyeneket. A Bizottság a nem engedélyezett gyakorlatok kiszűrésére és megszüntetésére irányuló ellenőrzésekkel kapcsolatban egyedül azt az információt nyújtja, hogy a földrajzi jelzéssel ellátott termékekre vonatkozó vizsgálatok a 882/2004/EK rendelet hatálya alá esnek, és így a tagállamoknak azokat be kell építeniük a rendeletben is említett többéves nemzeti ellenőrzési tervükbe [23]. Az azonban tisztázatlan marad, hogy pontosan mire terjed ki a nem engedélyezett gyakorlatok kiszűrését és megszüntetését célzó rendszeres ellenőrzések végzésének tagállami kötelezettsége. Nincs útmutatás arra nézve, hogy kell-e ilyen ellenőrzéseket végezni, és ha igen, hogyan.

25. Több felkeresett tagállam hangsúlyozta: szükséges volna, hogy a kölcsönös segítségnyújtással kapcsolatban a rendelet előírja, milyen eljárás révén lehet megfelelően reagálni, ha a termelés helye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban feljelentés történik az oltalom alatt álló elnevezések nem engedélyezett használatát illetően. Ez megkérdőjelezi, hogy vajon megfelelőek-e a 882/2004/EK rendeletnek az összekötő szerveket, illetve a kérésre történő segítségnyújtást tárgyaló 35. és 36. cikkében megállapított rendelkezések.

26. A legtöbb tagállam nem végez rendszeres ellenőrzéseket a nem engedélyezett gyakorlatok felderítése és megszüntetése érdekében. Ilyen célú, OEM- vagy OFJ-termékekkel kapcsolatos ellenőrzéseket ezek az országok általában csak két esetben végeznek: ha ilyen tárgyú feljelentés érkezik, illetve kiegészítő jelleggel, az élelmiszerek higiéniai és biztonsági ellenőrzése során. Ahol végeznek ilyen ellenőrzéseket, ott mind a tagállami helyszíni vizsgálatok, mind az internetes felmérés tanúsága szerint eltérően zajlik a más országokból származó OEM- és OFJ-termékek ellenőrzése. Több tagállamban az ilyen termékeket kizárják az ellenőrzésből, és csak a hazai termékekre vonatkozóan végeznek ellenőrzéseket.

27. Az alábbi háttérmagyarázat olyan nem engedélyezett gyakorlatokra hoz példákat, amelyeket a tagállamok az élelmiszer-biztonság ellenőrzésekor, illetve gyanú felmerülése vagy feljelentés esetén tártak fel. Érzékelteti egyben azt is, milyen nagy a kockázata rendszeres ellenőrzés híján annak, hogy a nem engedélyezett gyakorlatokra nem derül fény.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

PÉLDÁK A NEMZETI HATÓSÁGOK ÁLTAL FELTÁRT NEM ENGEDÉLYEZETT GYAKORLATOKRA

A francia hatóságok megállapítása szerint egy húsbolt úgy értékesített bárányhúst különböző éttermeknek, hogy a számlákon OFJ-ként bejegyzett oltalom alatt álló elnevezést tüntetett fel, pedig a leszállított hús minősége nem jogosította volna fel ennek a terméknévnek a használatára. Ebből adódóan az éttermek az étlapjaikon jogosulatlanul utaltak a védett elnevezésre.

A bajor hatóságoknak egy OEM-ként bejegyzett, különleges sajtot áruló üzletekben vett mintái azt mutatták, hogy a nevet számos esetben engedély nélkül használták. Az érintett sajtok döntő része nem a megadott földrajzi területről származott, egy esetben pedig a termékleírásban megadott juhtej helyett tehéntejet használtak fel a gyártáshoz.

Egy étkezési olajbogyót forgalomba hozó feldolgozó és csomagoló vállalat jogellenesen használt egy OEM-ként bejegyzett elnevezést. Az olasz hatóságok által átvizsgált dokumentáció szerint a vállalat nem a termékleírásban előírt fajtából származó olajbogyót csomagolt.

A görög hatóságok egy áruházban végzett vizsgálat során az egyik hűtőpulton egy OEM-ként bejegyzett sajt nevét látták. Ugyanezen név jelent meg az áru súlyát feltüntető címkén és a nyugtán is. Az áruház nem tüntethette volna fel a sajton a védett nevet tartalmazó címkét, mivel a gyártó nem rendelkezett engedéllyel, így nem volt alávetve a termékleírással kapcsolatos ellenőrzéseknek.

A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉRE IRÁNYULÓ TAGÁLLAMI VIZSGÁLATOK BIZOTTSÁGI FELÜLVIZSGÁLATÁBAN HIÁNYOSSÁGOK TAPASZTALHATÓK

28. A tagállami kontrollrendszerek megfelelő felügyelete megkövetelné a tagállamok által végzett ellenőrzések és a kontrolltevékenységekkel kapcsolatos beszámolók rendszeres felülvizsgálatát.

A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉRE IRÁNYULÓ TAGÁLLAMI ELLENŐRZÉSEKET A BIZOTTSÁG NEM VIZSGÁLJA FELÜL

29. A rendelet nem tartalmaz külön rendelkezéseket a földrajzi jelzések rendszerére irányuló ellenőrzések Bizottság általi felülvizsgálatáról. Említi azonban a felülvizsgálatot a 882/2004/EK rendelet 45. cikke, amely előírja, hogy bizottsági szakértőknek a tagállami hatósági ellenőrzésekre irányuló általános és konkrét vizsgálatokat kell végezniük. Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság alá tartozó Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal (FVO) ugyan rendszeresen vizsgálja a tagállami hatósági ellenőrzéseket, ám nem vállal kizárólagos felelősséget a földrajzi jelzések rendszerére vonatkozó ellenőrzésekért. Az FVO véleménye szerint, mivel a jogszabályok csak "bizottsági szakértőket" említenek, semmi nem utal arra, hogy közösségi ellenőrzések alatt csupán az FVO ellenőrzéseit kell érteni, sem arra, hogy az FVO lenne kizárólagosan felelős az ilyen vizsgálatok elvégzéséért.

30. A Számvevőszék megjegyzi, hogy ez ideig vizsgálatra nem került sor. Az FVO magyarázata szerint egyrészt azért, mert ehhez nem rendelkeznek elegendő erőforrással, másrészt pedig azért, mert az élelmiszer-biztonsággal, az állat- és növény-egészségügyi feltételekkel, valamint az állatok kíméletével kapcsolatos kockázatok a fontossági sorrendben előrébb állnak. Ez tehát azt jelenti, hogy jelenleg a Bizottság nem kíséri szorosan figyelemmel a földrajzi jelzések rendszerének tagállami végrehajtását.

A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉRE IRÁNYULÓ ELLENŐRZÉSEKRŐL SZÓLÓ TAGÁLLAMI BESZÁMOLÓK NEM TELJESEK

31. A földrajzi jelzések rendszerére irányuló ellenőrzésekről szóló tagállami beszámolók a 882/2004/EK rendelet 41. és 44. cikke szerinti beszámolók körébe tartoznak. Ezek értelmében az ellenőrzések elvégzéséről többéves nemzeti ellenőrzési terveket, illetve ezek végrehajtásáról éves jelentéseket kell készíteni. A DG AGRI először 2009-ben elemezte a többéves nemzeti ellenőrzési terveket és az éves jelentéseket. A négy tagállamot érintő elemzés az OEM-ként vagy OFJ-ként bejegyzett terméknevek oltalmával, illetve az erre irányuló ellenőrzésekkel kapcsolatos tájékoztatás meglétével és mértékével foglalkozott. A DG AGRI elemzése szerint az ellenőrzésekkel kapcsolatos információ nyilvánvalóan elégtelen: vagy teljesen hiányzik, vagy nem teljes körű.

32. A Bizottságnak ezért meglehetősen kevés az információja a tagállami kontrollrendszerekről, és ilyen hiányos tájékoztatás alapján nem alkothat világos képet arról, hogy az egyes tagállamokban mely hatóságok végeznek ellenőrzéseket, illetve hogy azok milyen eredménnyel zárulnak.

VAN LEHETŐSÉG TOVÁBBI TERMELŐK BEVONÁSÁRA, EZT AZONBAN HÁTRÁLTATJÁK A HOSSZADALMAS ELJÁRÁSOK ÉS AZ, HOGY EZ A LEHETŐSÉG NEM TUDATOSULT AZ ÉRINTETTEKBEN

VAN LEHETŐSÉG ARRA, HOGY TOVÁBBI TERMELŐKET VONJANAK BE A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉBE

33. A földrajzi jelzések rendszerének eredményessége attól függ, hogy mekkora a vonzereje a termelők számára. Az internetes felmérésre adott válaszok szerint a tagállamok felében a hatóságok saját országukban a részvételi arányt – a potenciálisan regisztrálható termékek számát figyelembe véve – "alacsonynak" vagy "nagyon alacsonynak" értékelik [24]. Az "alacsony" vagy "nagyon alacsony" részvételi arány fő okaiként a következőket jelölték meg:

a) "A gazdasági szereplők szerint a kérelmezési eljárások túl sok időt vesznek igénybe";

b) "Az adott tagállamban a földrajzi jelzések rendszerének nincs hagyománya";

c) "A fogyasztók nem ismerik a földrajzi jelzések rendszerét";

d) "A termelők nem ismerik a földrajzi jelzések rendszerét".

34. Az egyes tagállamokban bejegyzett elnevezések 2010. év végi megoszlását a 2. grafikon mutatja. A grafikon megerősíti egyes tagállamok azon értékelését, hogy náluk a részvételi arány alacsony/nagyon alacsony.

35. A grafikon szerint a bejegyzett márkanevek néhány tagállamban összpontosulnak: A bejegyzett terméknevek 77%-a mindössze öt tagállamból származik, míg 14 tagállamban 2010 végéig kevesebb mint 5 terméknév bejegyzésére került sor, ebből hat tagállamban [25] egyáltalán nem jegyeztettek be terméknevet. Az egyenetlen megoszlásból világosan látszik, hogy a földrajzi jelzések rendszere eltérő vonzerővel bír a különböző tagállamok termelői számára. Ezt alkalmasint az magyarázhatja, hogy egyes tagállamokban –pl. Franciaországban, Olaszországban vagy Spanyolországban – már az uniós rendszer bevezetése előtt is működött hasonló nemzeti rendszer, így ezen országok termelői tapasztaltabbak, tájékozottabbak és érdeklődőbbek a rendszert illetően.

2. GRAFIKON

OEM-KÉNT ÉS OFJ-KÉNT BEJEGYZETT TERMÉKNEVEK AZ EGYES TAGÁLLAMOKBAN [26]

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság, DG AGRI.

A HOSSZADALMAS BEJEGYZÉSI ELJÁRÁSOK ELRIASZTJÁK A POTENCIÁLIS RÉSZTVEVŐKET

36. A földrajzi jelzések rendszerében való alacsony, illetve nagyon alacsony részvételi arány egyik fő oka, hogy a gazdasági szereplők szerint a kérelmezési eljárások túlságosan elhúzódnak. Ezért megvizsgáltuk mind magát az eljárást, mind az arra fordított időt is. A 3. grafikon az eljárás egyes szakaszait ábrázolja.

3. GRAFIKON

BEJEGYZÉSI ELJÁRÁS

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság, DG AGRI.

37. Megállapítottuk, hogy a kérelmek vizsgálata mind tagállami, mind bizottsági szinten hosszadalmas, a vizsgálat bizottsági szinten átlagosan négy évig tart [27]. Az eljárások hosszadalmas voltának fő okai megállapításunk szerint a következők voltak: a nemzeti vizsgálatok szigorúak és alaposak; a kérelmező csoportosulások hiányos bejegyzési kérelmeket nyújtanak be; a nemzeti hatóságoknak sok idejébe telt, míg a DG AGRI kérésére kiegészítő információkat tudtak benyújtani az egységes dokumentummal kapcsolatban. Ez utóbbi probléma orvoslására a DG AGRI 2010-ben két útmutató-tervezettel állt elő: az egyik a nemzeti hatóságok által ellenőrizendő fő tényezőket veszi sorra, míg a másik a kérelmezőket segíti az egységes dokumentum kitöltésével kapcsolatos részletekkel. Azt, hogy milyen hatással lesznek az útmutatók a vizsgálatok időtarta-mára, csak a jövőben lehet majd értékelni.

CSAK KÖZVETETT KAPCSOLAT ÁLL FENN A RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ INTÉZKEDÉS ÉS AKÖZÖTT, HOGY MENNYIRE VONZÓ A RENDSZERBEN RÉSZT VENNI

38. A földrajzi jelzések rendszerének résztvevői számára elsősorban az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) 132. sz. intézkedése (A mezőgazdasági termelők részvétele az élelmiszer-minőségi rendszerekben) nyújt pénzügyi támogatást. Ez az intézkedés azokat a költségeket támogatja, amelyek a termelők számára az uniós, illetve nemzeti élelmiszer-minőségi rendszerekben való részvételük miatt merülnek fel [28]. A támogatás emberi fogyasztásra szánt termékek esetében áll rendelkezésre, összege pedig üzemenként legfeljebb 3000 EUR lehet (a támogatás maximum öt évig vehető igénybe). Az intézkedést azonban mindössze 16 tagállam alkalmazza. Az intézkedés nem foglalkozik a termelők tájékoztatásának kérdésével, és a nemzeti hatóságok véleménye szerint a földrajzi jelzések rendszerében történő alacsony/nagyon alacsony részvételnek ez a másik fő oka (lásd: 33. bekezdés) [29]. Ez utóbbi kérdést különjelentésünk következő része tárgyalja, amely azt taglalja, mennyire tájékozottak a fogyasztók a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatban.

A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉNEK ISMERTSÉGE ALACSONY A FOGYASZTÓK KÖRÉBEN, ÉS AZ ALKALMAZOTT LEHETŐSÉGEK VALÓSZÍNŰLEG NEM IS TUDJÁK NÖVELNI AZT

A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉNEK ISMERTSÉGE ALACSONY A FOGYASZTÓK KÖRÉBEN

39. Egy bizottsági megbízásból a közelmúltban készült vizsgálat érintette azt a kérdést, hogy a fogyasztók mennyire tájékozottak a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatban [30]. A tanulmány többek között az OEM- és az OFJ-jelzésekkel kapcsolatos tájékozottságról szóló felmérés eredményeit elemzi. A résztvevő fogyasztóknak egy olyan lapot mutattak, amelyen a szóban forgó két jelzés, valamint három másik nemzetközi élelmiszer-ipari jelzés szerepelt [31]. A 16718 megkérdezett személy válaszát feldolgozó felmérés kimutatta, hogy az OEM- és az OFJ-jelzések ismertsége alacsony. A két szimbólum legalább egyikét a megkérdezetteknek mindössze 8%-a ismerte fel. Ha kiugróan eltérő statisztikai értékei miatt Görögországot nem vesszük figyelembe, az uniós ismertségi átlag csupán 5,6% [32]. Összehasonlításképpen: ugyanezen felmérés alapján a biotermékek logójának ismertsége 16%, a méltányos kereskedelem logójáé pedig 22% volt. A felmérés részleteit a 4. grafikon mutatja be.

4. GRAFIKON

AZ OEM- ÉS AZ OFJ-TERMÉKEK LOGÓJÁNAK ISMERTSÉGE TAGÁLLAMONKÉNT [33]

+++++ TIFF +++++

Forrás: London Economics.

40. A felmérésből ezenkívül az is kiderült, hogy a logók jelentése kevéssé ismert. A logókat felismerőknek csupán a fele tudott arról, hogy a logó tanúsága szerint a terméket egy bizonyos földrajzi területen állították elő.

AZ ALKALMAZOTT LEHETŐSÉGEK VALÓSZÍNŰLEG NEM TUDJÁK NÖVELNI A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉNEK ISMERTSÉGÉT A FOGYASZTÓK KÖRÉBEN

41. A földrajzi jelzések rendszerét többféle módon lehet ismertebbé tenni, pl. az erre irányuló intézkedéseket célzó pénzügyi támogatások nyújtásával vagy a Bizottság saját kezdeményezései révén.

42. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy az alábbi uniós pénzügyi intézkedések potenciálisan ismertebbé tehetik-e a földrajzi jelzések rendszerét [34]:

a) 133. sz. EMVA-intézkedés – Tájékoztatási és promóciós tevékenységek;

b) A mezőgazdasági termékek belső piacon és harmadik országokban történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló, 2007. december 17-i 3/2008/EK tanácsi rendeletben felsorolt intézkedések [35].

A 133. SZ. INTÉZKEDÉST A TERMELŐI CSOPORTOK CSAK KISMÉRTÉKBEN ALKALMAZZÁK

43. A 133. sz. EMVA-intézkedés a fogyasztók tájékoztatása és az uniós, illetve nemzeti élelmiszer-minőségi rendszerekbe tartozó termékek népszerűsítése céljából nyújt pénzügyi támogatást a termelői csoportoknak. A 133. sz. intézkedés keretében támogatható tevékenységeket úgy kell megtervezni, hogy az élelmiszer-minőségi rendszerekbe tartozó mezőgazdasági termékek és élelmiszerek vásárlására ösztönözzék a fogyasztókat. Ennek során a fogyasztók figyelmét az érintett termék sajátos jellemzőire, illetve előnyeire kell felhívniuk; a rendelkezések értelmében tehát inkább magán a terméken, semmint a földrajzi jelzések rendszerén van a hangsúly. Az intézkedés keretében az elszámolható költségek 70%-ára nyújtható támogatás, és a tevékenységnek a belső piacra kell irányulnia.

44. A DG AGRI nem tudott olyan adatokat szolgáltatni, amelyek alapján egyértelmű következtetést vonhattunk volna le a 133. sz. intézkedés földrajzi jelzések rendszere szempontjából vett eredményességéről, és különösképp arról, hogy tájékozottabbak lettek-e az intézkedés hatására a fogyasztók. Mivel a kérdést számos külső tényező is befolyásolja, ilyen elemzés voltaképpen nem is végezhető. Az azonban, hogy a tagállamok milyen mértékben vesznek részt az intézkedésben, és milyen mértékben használják fel a rendelkezésre álló forrásokat, megmutatja, hogy a termelői csoportok mennyire tartják vonzónak a részvételt, illetve hogy az intézkedés mennyire alkalmas eszköz a fogyasztók tájékozottságának növelésére.

45. 2010 végén a 133. sz. intézkedés 14 tagállam 2007–2013-as vidékfejlesztési programjában szerepelt, az erre szánt támogatási összeg 206 millió EUR volt. Az összeg több élelmiszer-minőségi rendszerre – köztük a földrajzi jelzések rendszerére, a biogazdálkodási és a nemzeti élelmiszer-minőségi rendszerekre is – vonatkozik, és a tagállami pénzügyi tervek 1. tengelye alá tartozó teljes összeg (32362 millió EUR) 0,6%-át teszi ki. Az egyes tagállamokra vonatkozó részleteket az 5. grafikon mutatja be.

46. Az a 13 tagállam, amely nem integrálta a 133. sz. intézkedést a vidékfejlesztési programjába – az Egyesült Királyság kivételével –, egyáltalán nem, vagy csak kis számban jegyeztetett be termékneveket OEM-ként vagy OFJ-ként (lásd: 2. grafikon). Ennek a földrajzi jelzések rendszere szempontjából nyilvánvaló egyik oka az, hogy ezekben a tagállamokban nincs vagy kevés az olyan OEM- vagy OFJ-terméket képviselő termelői csoport, amely a 133. sz. intézkedés keretében társfinanszírozási összegekre pályázhat.

5. GRAFIKON

A 133. SZ. INTÉZKEDÉS SZERINTI KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság, DG AGRI.

47. 2010 végéig a valamennyi támogatható minőségrendszerre vonatkozóan elszámolt összes kiadás (a termelői csoportok által elköltött összeg) 16,2 millió EUR volt, és ez a 2007–2013-as időszakra vonatkozó tagállami pénzügyi tervek teljes összegének a 7,8%-át jelenti. A korábbi programozási időszaknak a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos kiadásaira vonatkozó internetes felmérés alapján úgy véljük, hogy a jelenlegi programozási időszakban az uniós földrajzi jelzések rendszerére költött teljes összeg kb. kétmillió eurót (átlagosan évi 0,3 millió eurót) tesz majd ki.

A NÉPSZERŰSÍTŐ PROGRAMOK CSAK KISMÉRTÉKBEN BEFOLYÁSOLTÁK A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉVEL KAPCSOLATOS TÁJÉKOZOTTSÁGOT

48. A 3/2008/EK rendelet szerinti népszerűsítő programokat – amelyek keretében termelőket és feldolgozókat célzó tájékoztató kampányokat dolgoznak ki – rendszerint szakmai vagy szakmaközi szervezetek kezdeményezik, és azokat a DG AGRI-nak is jóvá kell hagynia. A programoknak a földrajzi jelzések rendszerének jellegzetességeire kell összpontosítaniuk, és javítaniuk kell a rendszer ismertségét a célcsoportok – azaz a fogyasztók és a termelők – körében.

49. A földrajzi jelzések rendszerét népszerűsítő programok eredményességéről (vagy épp eredménytelenségéről), és elsősorban arról, hogy a programok növelték-e a rendszer ismertségét, éppolyan szűkösen állnak rendelkezésre egyértelmű következtetést megalapozó adatok, mint a 133. sz. intézkedés esetében (lásd: 44. bekezdés). Az azonban, hogy a szakmai szervezetek milyen mértékben alkalmazták a 3/2008/EK rendelet szerinti népszerűsítő intézkedéseket, jelzi, hogy mennyire alkalmasak azok a földrajzi jelzések rendszerének népszerűsítésére és a rendszer ismertebbé tételére.

50. A 2005–2009-es időszakban a DG AGRI 25 programot hagyott jóvá az OEM-, illetve az OFJ-termékekre vonatkozóan. Az ezekkel kapcsolatos kötelezettségvállalások és az elszámolt összes költség 2010. szeptember végéig a következőképpen alakult:

2. TÁBLÁZAT: KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK ÉS KIADÁSOK A NÉPSZERŰSÍTŐ PROGRAMOK KERETÉBEN

Forrás: Európai Bizottság, DG AGRI.

Tagállam | Programok száma | Kötelezettségvállalások összege (millió EUR) | Elszámolt kiadások (millió EUR) |

Olaszország | 12 | 11,7 | 7,8 |

Görögország | 5 | 6,2 | 3,3 |

Franciaország | 2 | 4,8 | 4,2 |

Spanyolország | 2 | 3,6 | 2,8 |

Olaszo.-Portugália | 1 | 1,8 | 1,3 |

Lengyelország | 1 | 0,8 | 0,7 |

Portugália | 1 | 0,5 | 0,0 |

Németország | 1 | 0,4 | 0,4 |

ÖSSZESEN | 25 | 29,7 | 20,6 |

51. A 2. táblázat azt mutatja, hogy a vizsgált időszakban a részvételi arány viszonylag alacsony volt: 2010. szeptember végéig 25 (átlagosan évi öt) program indult, és a kiadások összesen kb. 21 millió eurót tettek ki (ez évente átlagosan 4 millió eurós uniós társfinanszírozást jelent) [36]

52. Az elindított programok alacsony számának egyik oka az, hogy az alacsony gazdasági értékű termékeket népszerűsítő programok általában nem tudják teljesíteni a 3/2008/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. június 5-i 501/2008/EK bizottsági rendelet 8. cikkében említett megfelelő költséghatékonyság követelményét [37]. Ebből adódóan a jóváhagyott programok leginkább a magas gazdasági értékű termékeket képviselő szervezetek által kezdeményezett programok közül kerülnek ki.

53. Az uniós belső piacra vonatkozó 12 program mindössze néhány tagállamra – elsősorban Németországra, Franciaországra és Olaszországra – összpontosult. Ennek nyilvánvaló oka, hogy a szakmai szervezetek kampányaik során a legnagyobb piacokat célozzák meg. Ebből adódóan csak néhány tagállamban tesznek lépéseket az ismertség növelésére.

54. Azon tagállamok kérelmei esetében, amelyek a legtöbb jóváhagyott OEM- és OFJ-népszerűsítő programot indították, azt tapasztaltuk, hogy nagy hangsúlyt helyeztek a harmadik országokbeli népszerűsítő tevékenységre [38]. E népszerűsítő intézkedések sikerének megítélésére a DG AGRI egy sor tanulmányt készíttetett a harmadik országokbeli népszerűsítés témájában [39]. A tanulmányok majdnem minden érintett országban alacsony tájékozottsági szintet mutattak, és több ízben a harmadik országokban végzett uniós kampányok igen korlátozott hatására hívták fel a figyelmet (Lásd: 3. háttérmagyarázat).

A BIZOTTSÁG ALIG HOZ SAJÁT INTÉZKEDÉSEKET KIFEJEZETTEN A FÖLDRAJZI JELZÉSEK RENDSZERÉNEK NÉPSZERŰSÍTÉSÉRE

55. A Bizottság gyakran lép fel kezdeményezően, hogy népszerűsítse a KAP-ot, pl. vásárokon vesz részt és szemináriumokat szervez. A földrajzi jelzések rendszere is ilyen jellegű kezdeményezés, ám mégsem kap külön hangsúlyt, sőt, az elmúlt néhány évben külön ennek a rendszernek nem szerveztek semmilyen népszerűsítő vagy tájékoztató kampányt [40]. Az internetes felmérésben a földrajzi jelzések rendszerére vonatkozó egyéb észrevételeknél öt tagállam emelte ki, hogy szükség van a rendszer további népszerűsítésére.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

IDÉZETEK A NÉPSZERŰSÍTŐ PROGRAMOK KORLÁTOZOTT HATÁSÁVAL KAPCSOLATBAN

"...az európai népszerűsítő kampányok alig befolyásolták az európai eredetmegjelölések és logók ismertségét... Még a szakmabeliek is ritkán ismerik fel a logókat a felméréskor készített interjúk során... Svájcban és Norvégiában a programok többsége nem tudta... ismertebbé tenni az európai eredetmegjelöléseket és a hozzájuk kapcsolódó logókat." (Svájc és Norvégia);

"A kampányok során nem jön össze a hosszú távú hatáshoz szükséges kritikus tömeg." (Egyesült Államok és Kanada).

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

56. A földrajzi jelzések rendszerének célja, hogy oltalmat nyújtson a bejegyzett termékneveknek. Célja az is, hogy hozzájáruljon az uniós mezőgazdaság versenyképességének növeléséhez, hiszen az OEM- és az OFJ-termékekben rejlő gazdasági potenciál hasznot hozhat a vidéki gazdaság számára. Az, hogy a földrajzi jelzések rendszere mennyire jár ilyen hatással, nagymértékben függ a keretrendszer kialakításától és attól, hogy a Bizottság hogyan irányítja, illetve a tagállamok hogyan hajtják végre azt.

57. Általános következtetésünk szerint a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos kontrollrendszert illetően számos kérdés vár tisztázásra; a termelők, illetve a fogyasztók tájékozottságával kapcsolatban pedig nincsen kidolgozva egyértelmű stratégia. Részletes következtetéseink és ajánlásaink alább olvashatók. Ebben a részben figyelembe vettük a mezőgazdasági termékek minőségrendszereire vonatkozó új rendeletre irányuló bizottsági javaslatot ("rendeletjavaslat") is.

58. A jelenleg érvényes rendelkezések nem szabnak meg az illetékes hatóságoknak és ellenőrző szerveknek a termékleírásokra vonatkozó ellenőrzések kapcsán betartandó minimumkövetelményeket. A Bizottság a rendeletjavaslat preambulumában kijelenti, hogy a javaslat egyes részei utalnak a 882/2004/EK rendelet e szempontból legfontosabb cikkeire, hogy a tagállamok eredményesebben alkalmazhassák az utóbbi rendelet előírásait. Ezen utalások alapján azonban még mindig nem nyilvánvaló, hogyan kell létrehozni a 11. cikk szerinti ellenőrzésekre vonatkozó kontrollrendszert. A 882/2004/EK rendelet olyan élelmiszer- és takarmánybiztonsági, állat-egészségügyi és állatkíméleti kontrollszempontokat részletez bővebben, amelyeknek kevés közük van a 11. cikk szerinti ellenőrzésekhez.

1. AJÁNLÁS

A földrajzi jelzések rendszerére vonatkozó jogi rendelkezések tartalmazzanak minimumkövetelményeket a 11. cikk szerinti ellenőrzéseket illetően. Igazítsanak el olyan kérdésekben, mint az ellenőrzések minimális hatóköre, gyakorisága, a kiválasztás módszertana, valamint a termelés, illetve a forgalmazás különböző szakaszaiban részt vevő, ellenőrizendő szereplők. E tekintetben megfontolandó lehet munkacsoportok felállítása, a példaértékű gyakorlatok kölcsönös megismertetését megkönnyítendő.

59. A rendelet nem tér ki arra, hogy kötelezőek legyenek-e, és ha igen, milyen jellegűek legyenek a tagállamok által elvégzendő, a nem engedélyezett gyakorlatok megelőzését és feltárását szolgáló ellenőrzések. Emiatt a legtöbb tagállami hatóság nem is végez az ilyen gyakorlatok feltárására és megszüntetésére irányuló rendszeres ellenőrzést. Rendeletjavaslatában a Bizottság kimondja, hogy a tagállamoknak megfelelő közigazgatási és jogi lépésekkel kell kezelniük a nem engedélyezett gyakorlatok kérdését, valamint hogy az ilyen vonatkozású ellenőrzések a minőségrendszerek tagállami hatósági ellenőrzéseinek részét képezik. A javaslat nem részletezi, hogy milyen kontrollrendszer keretében kerüljön sor az ellenőrzésekre; ismét csak a 882/2004/EK rendeletre történik utalás, ez azonban épp oly korlátozott mértékben jelenthet megoldást, mint a 11. cikk szerinti ellenőrzések esetében.

2. AJÁNLÁS

A földrajzi jelzések rendszerére vonatkozó jogi rendelkezések írjanak elő egyértelműen egy olyan kontrollrendszert, amely biztosítja a nem engedélyezett gyakorlatok feltárását és megszüntetését célzó rendszeres ellenőrzések elvégzését. Egészítse ki ezt a földrajzi jelzések rendszerét kezelő nemzeti hatóságok specifikus igényeit kielégítő kölcsönös segítségnyújtási rendszer.

60. A Bizottság jelenleg nem kíséri szorosan figyelemmel a földrajzi jelzések rendszerének tagállami végrehajtását. A rendszerre vonatkozó ellenőrzésekre mindmáig nem került sor, a dokumentumok közelmúltban megkezdett szisztematikus áttekintése pedig arra derített fényt, hogy beszámolóikban a tagállamok hiányos tájékoztatást adnak. Ez utóbbi problémát orvosolandó a rendeletjavaslat szerint a tagállamok külön új szakaszban tárgyalnák a mezőgazdasági minőségrendszerekkel kapcsolatos ellenőrzéseket a 882/2004/EK rendelet által előírt többéves nemzeti ellenőrzési tervekben és éves jelentésekben. Ez a rendelkezés pozitív lépés, ám még nem lehet megítélni, hogy a Bizottság ezáltal teljes képet kaphat-e a tagállami kontrollrendszerekről és az elvégzett ellenőrzésekről.

3. AJÁNLÁS

A tagállamokban végzett rendszeres bizottsági ellenőrzések tervébe a Bizottság vegye fel a földrajzi jelzések rendszerére irányuló tagállami ellenőrzések felülvizsgálatát.

61. A földrajzi jelzések rendszerének sikere többek között attól függ, hogy a termelők milyen mértékben alkalmazzák azt. Bőven lehetne több termelőt is bevonni a földrajzi jelzések rendszerébe, különösen azokban a tagállamokban, ahol alacsony a rendszerben való részvétel. Csakhogy a meghozható intézkedések nem alkalmasak a termelői részvételi kedv serkentésére. Az eljárásokra jelenleg jellemző lassúság is elriasztja azokat a termelőket, akik jelentkeznének. Ezzel kapcsolatban a Bizottság 2010-ben két útmutató-tervezetet adott ki a kérelmezési eljárásról, a rendelettervezetben pedig tizenkét hónapról hatra csökkentette a kérelmek vizsgálatának irányadó határidejét.

62. A fogyasztók nagyon keveset tudnak a földrajzi jelzések rendszeréről, alig ismerik annak jelképeit, és nem valószínű, hogy a rendszert népszerűsítő, arról tájékoztató jelenlegi eszközök ezen változtatni tudnának. Ezeket nem használják ki kellően, és nem áll mögöttük a rendszer megismertetésére irányuló világos stratégia. Különböző intézkedések léteznek, s ezek eltérő hatásfokkal működnek.

4. AJÁNLÁS

Javasoljuk, hogy a Bizottság dolgozzon ki egységes stratégiát a földrajzi jelzések rendszerével kapcsolatos tájékozatlanság orvoslására, és találja meg a rendszer népszerűsítésének olyan eredményesebb módjait, mint pl. saját kezdeményezésű kampányok szervezése.

Ezt a jelentést Olavi ALA-NISSILÄ számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara a 2011. július 20-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] A földrajzi elnevezések rendszerét először a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 1992. július 14-i 2081/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 208., 1992.7.24., 1. o.) hozta létre.

[2] HL L 93., 2006.3.31., 12. o.

[3] A rendelet 2. cikke 1) bekezdésének a) pontja.

[4] A rendelet 2. cikke 1) bekezdésének b) pontja.

[5] Az Európai Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatósága: 2010-es éves tevékenységi jelentés, 1.2. táblázat, 6. o.

[6] AND International: "Valeur de la production agricole sous AOP et IGP" (Az OEM-mel, illetve OFJ-vel ellátott mezőgazdasági termelés értéke) – Záró beszámoló (2009. augusztus).

[7] A DG AGRI hírlevele a OEM-mel, illetve OFJ-vel ellátott mezőgazdasági termékekről (2010).

[8] London Economics: A KAP-oltalom alatt álló eredetmegjelölésekkel (OEM) és oltalom alatt álló földrajzi jelzésekkel (OFJ) kapcsolatos koncepciójának értékelése (2008).

[9] A rendelet preambulumának (2) preambulumbekezdése.

[10] A Bizottság Közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: "A KAP jövője 2020-ig: az élelmezési, a természetes erőforrásokat érintő és a területi kihívások kezelése", COM(2010) 672 végleges, 2010.11.18.

[11] A termékleírás olyan fontos szempontokat érint, mint a termék neve, leírása, a földrajzi terület meghatározása, a termék előállítására alkalmazott módszer, valamint a termék és a földrajzi terület közötti kapcsolatot alátámasztó részletes adatok.

[12] Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ciprus, Lengyelország és Portugália.

[13] "Tagállami vizsgálatok és értékelések", "Tagállami kontrollmechanizmusok" és "Pénzügyi támogatás/népszerűsítés".

[14] A mezőgazdasági termékek minőségrendszereiről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat, COM(2010) 733 végleges, 2010.12.10.

[15] Az EN 45011 európai szabvány megfogalmazza azokat az általános követelményeket, amelyeket egy terméktanúsítási rendszert működtető harmadik félnek be kell tartania ahhoz, hogy hozzáértőnek és megbízhatónak ismerjék el.

[16] A nem engedélyezett gyakorlatok különböző formáit a rendelet 13. cikkének (1) bekezdése sorolja fel.

[17] A rendelet 10. cikkének (1) bekezdése: "A tagállamok a 882/2004/EK rendelettel összhangban kijelölik az ellenőrzésekért az e rendeletben megállapított kötelezettségek vonatkozásában felelős illetékes hatóságot vagy hatóságokat".

[18] A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 191., 2004.5.28., 1. o.).

[9999] A rendszerbe lépési ellenőrzés azokra a termelőkre vonatkozik, akik egy adott, OEM-ként vagy OFJ-ként bejegyzett terméknévvel először hoznak forgalomba egy terméket. Célja annak ellenőrzése, hogy a termék megfelel-e a termékleírásnak.

[19] A rendelet preambulumának (6) preambulumbekezdése.

[20] A 2009. július 14-i 607/2009/EK bizottsági rendelet a 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a bizonyos borászati termékekre vonatkozó oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések, hagyományos kifejezések, valamint e termékek címkézése és kiszerelése tekintetében történő végrehajtására vonatkozó egyes részletes szabályok megállapításáról (HL L 193., 2009.7.24., 60. o.).

[21] Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről szóló, 2007. június 28-i 834/2007/EK tanácsi rendelet V. címe (HL L 189., 2007.7.20., 1. o.).

[22] Az Európai Parlament 2010. március 25-i határozata: "A mezőgazdasági termékekre vonatkozó minőségpolitika: a követendő stratégia kérdése" (HL C 4 E, 2011.1.7., 25. o.)

[23] 2009-01. sz. értelmezés.

[24] Belgium, Dánia, Németország, Észtország, Írország, Lettország, Litvánia, Málta, Hollandia, Ausztria, Szlovákia, Finnország és Svédország.

[25] Bulgária, Észtország, Lettország, Litvánia, Málta, Románia.

[26] 2010. év végén két harmadik ország (Kolumbia és Kína) rendelkezett egy-egy bejegyzett termékkel.

[27] A kérelem átvétele és a terméknév bejegyzése között eltelt idő átlagosan 47 hónap volt a 2008-ban bejegyzett nevek esetében, és 46 hónap a 2009-ben bejegyzett nevek esetében. A számításkor a módosítási kérelmeket nem vettük figyelembe.

[28] Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet 20. cikke c) pontjának ii) alpontja (HL L 277., 2005.10.21., 1. o.).

[29] 2010 végén a 132. sz. intézkedés 16 tagállam 2007–2013-as vidékfejlesztési programjában szerepelt, az erre szánt támogatási összeg 294 millió EUR volt. 2010 végéig az elszámolt felhalmozott kiadás (a termelők által felhasznált összeg) az összes támogatható minőségrendszert tekintve 18,6 millió EUR volt.

[30] London Economics: Evaluation of the CAP policy on the protected designations of origin (PDO) and protected geographical indications (PGI) (A KAP oltalom alatt álló eredetmegjelölésekkel (OEM) és oltalom alatt álló földrajzi jelzésekkel (OFJ) kapcsolatos koncepciójának értékelése) (2008).

[31] A felmérés minden egyes tagállamban egy reprezentatív mintát vizsgált, és mindig a megkérdezett háztartás bevásárlást végző tagjával készült.

[32] A London Economics a görögországi ismertségi arány magas értékét azzal magyarázta, hogy a "Feta" terméknév OEM-ként való bejegyzését és az ehhez kapcsolódó Európai Bíróság előtt tárgyalt ügyeket (a bejegyzés visszavonásáról szóló C-465/02 és C-466/02 összevont ügyek) bőven tárgyalta a görög sajtó.

[33] Az Egyesült Királyságban végzett felmérés nem terjedt ki Észak-Írországra.

[34] A közös agrárpolitikára vonatkozó tájékoztatási tevékenységekről szóló 2000. április 17-i 814/2000/EK tanácsi rendeletben (HL L 100., 2000.4.20., 7. o.) felsorolt tájékoztatási tevékenységek a földrajzi jelzések rendszerére irányuló kiadások alacsony összege miatt kevéssé tűnnek relevánsnak.

[35] HL L 3., 2008.1.5., 1. o.

[36] Ugyanebben az időszakban 27 másik, az OEM-hez, illetve OFJ-hez kapcsolódó programot utasítottak el.

[37] HL L 147., 2008.6.6., 3. o.

[38] A tizenkét olasz programból hét esetében, az öt görög programból négy esetében volt így.

[39] Az Euréval egy sor értékelő tanulmányt készített a harmadik országokban végzett népszerűsítő intézkedésekről; az érintett országok a következők voltak: Svájc és Norvégia, Kína, India és Délkelet-Ázsia, Oroszország, Japán, valamint az Egyesült Államok és Kanada.

[40] Korábban mindössze egyetlen tájékoztató és népszerűsítő kampányra került sor, amelyet teljes egészében a DG AGRI kezdeményezett és finanszírozott. A European Authentic Tastes (Valódi európai ízek – EAT) program 6 millió eurós költségvetéssel rendelkező hároméves program volt (2004–2007), amely Észak-Amerikai és Ázsia nagyközönségét kívánta tájékoztatni az uniós minőségrendszerekről, köztük a földrajzi jelzések rendszeréről.

--------------------------------------------------