3.

e kötelezettségek fényében különösen az alábbi pontok felvételére hív fel a felülvizsgált keretmegállapodásba: a) garancia arra, hogy a Bizottság alkalmazni fogja a Parlamentre és a Tanácsra az egyenlő bánásmód alapelvét, különösen, ami a megbeszéléseken való részvételt, valamint a hozzájárulások vagy egyéb információ rendelkezésre bocsátását illeti, főként a jogalkotási és költségvetési ügyekben; b) a Parlament és a Bizottság közötti speciális partnerség végrehajtása, a következő megoldások révén: — a Bizottság elnöke rendszeres párbeszédet folytat az Európai Parlament elnökével a legfontosabb átfogó kérdésekről és a főbb jogalkotási javaslatokról. Ez a párbeszéd kiterjed a Parlament elnökének a biztosok testületének üléseire történő meghívására is; — a Bizottság elnökét vagy egyik alelnökét meg kell hívni az Elnökök Értekezletének és a Bizottsági Elnökök Értekezletének üléseire, amikor a plenáris ülés napirendjének kialakításával kapcsolatos kérdéseket, valamint jogalkotási és költségvetési ügyeket vitatnak meg; — évente megbeszéléseket kell tartani az Elnökök Értekezlete, a Bizottsági Elnökök Értekezlete és a biztosok testülete között a fontos kérdések megvitatására, beleértve a bizottsági munkaprogram előkészítését és végrehajtását is; — az EU jogszabályokkal - beleértve a nem kötelező érvényű jogi eszközök is - előkészítésével és végrehajtásával kapcsolatos munkája keretében a Bizottság teljes körű tájékoztatást és dokumentációt biztosít a nemzeti szakértőkkel tartott találkozóiról; ezekre az ülésekre meghívhatja a Parlament szakértőit is; c) a Bizottság kötelezettségvállalása, hogy az EUMSz. 225. cikke szerinti jogalkotási kezdeményezési jelentés elfogadását követő három hónapon belül jelentést tesz a jogalkotási kezdeményezésre irányuló kérelmek konkrét nyomon követéséről; a Bizottság legkésőbb egy év múlva jogalkotási javaslatot terjeszt elő, vagy a javaslatot belefoglalja a következő évi munkaprogramjába. Ha a Bizottság nem terjeszt elő javaslatot, ennek okairól részletesen tájékoztatja a Parlamentet; d) kötelezettségvállalás a Parlament és a Bizottság közötti szoros korai együttműködésre az állampolgári kezdeményezések alapján tett jogalkotási kezdeményezésre irányuló kérelmek esetében; e) kötelezettségvállalás a Parlament és a Bizottság részéről arra vonatkozóan, hogy a jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodásnak a Lisszaboni Szerződés új rendelkezéseihez való hozzáigazítása ügyében a Tanáccsal folytatandó jövőbeni tárgyalások előkészítéseként megállapodásra jutnak a végrehajtandó kulcsfontosságú módosításokról, többek között a jelenlegi megállapodás végrehajtási gyakorlatának megváltoztatásáról, például az alábbiak tekintetében: — a hatásvizsgálatok elvégzéséért a Bizottság felel, ezeket olyan átlátható eljárás keretében kell elvégezni, amely garantálja a vizsgálat függetlenségét; a hatásvizsgálatokat megfelelő időben közzé kell tenni, több különböző forgatókönyvet figyelembe véve, köztük azt az esetet is, amikor nem történik semmilyen intézkedés; e hatásvizsgálatokat a Lisszaboni Szerződés értelmében a nemzeti parlamentekkel folytatott konzultáció szakaszában kell bemutatni az illetékes parlamenti bizottságnak; — azokon a területeken, ahol a Parlament rendszerint érintett a jogalkotási folyamatban, adott esetben nem kötelező érvényű jogi eszközöket kell alkalmazni megfelelő indoklással és a Parlamenttel folytatott konzultációt követően; — az uniós jog egyszerűsítésének előmozdítása érdekében lehetőség szerint szokásos eljárásként kell biztosítani az átdolgozás használatát, vagy helyette a végleges elfogadástól számított hat hónapon belül kodifikálni kell a jogi aktust; — az uniós jog átültetésének és alkalmazásának hatékonyabb ellenőrzése érdekében a Bizottságnak és a Parlamentnek arra kell törekedniük, hogy kötelezően írják elő megfelelési táblázatok készítését, valamint tűzzenek ki kötelező érvényű határidőt az átültetésre vonatkozóan, amely az irányelvek esetében általában nem haladja meg a kétéves időtartamot; — a Bizottságnak már a felszólító levéltől fogva összefoglaló tájékoztatást kell adnia a Parlamentnek valamennyi jogsértési eljárásról, valamint a Parlament kérésére eseti jelleggel és a titoktartásra vonatkozó szabályok tiszteletben tartásával be kell számolnia azokról az ügyekről, amelyekre a jogsértési eljárás vonatkozik; f) a végrehajtó hatalmi ág elszámoltathatóságának javítása érdekében hozzájárulás az alábbi kérésekhez: — a Bizottság kikéri a Parlament véleményét minden esetben, amikor a biztosok magatartási kódexének felülvizsgálatára tesz javaslatot; — a Parlament kikéri a Bizottság véleményét minden esetben, amikor a Bizottsággal fenntartott kapcsolatai vonatkozásában tesz javaslatot eljárási szabályzatának felülvizsgálatára; — ha a Parlament arra kéri a Bizottság elnökét, hogy vonja meg a bizalmat az egyik biztostól, a Bizottság elnöke komolyan fontolóra veszi, hogy az EU-Szerződés 17. cikkének (6) bekezdése értelmében felkérje-e az adott biztost a lemondásra; az elnök vagy követeli az adott biztos lemondását, vagy a következő plenáris ülésen magyarázatot ad a Parlamentnek arról, miért nem hajlandó erre; — amennyiben az EUMSz. 248. cikke értelmében a Bizottság elnöke a testület hivatali ideje alatt meg kívánja változtatni a feladatok biztosok közötti elosztását, e változtatásokat illetően kellő időben tájékoztatnia kell a Parlamentet a releváns parlamenti konzultációhoz. Az elnöknek a portfoliók újraelosztásával kapcsolatos döntése azonnal hatályba léphet; — amennyiben sor kerül egy biztos leváltására, a Bizottság elnöke komolyan megfontolja a Parlamenttel folytatott konzultáció eredményeit azt megelőzően, hogy jóváhagyná az EUMSz. 246. cikke szerinti tanácsi határozatot; — a Bizottság támogatni fogja a Parlamentet az európai külügyi szolgálattal kapcsolatos jövőbeni tárgyalások során annak érdekében, hogy garantálni lehessen e szolgálat teljes elszámoltathatóságát, ideértve a különleges képviselők és a nagykövetek kinevezésére szolgáló eljárás átláthatóságát is; — a Bizottság támogatni fogja a Parlamentet az európai külügyi szolgálattal kapcsolatos jövőbeni tárgyalások során annak érdekében, hogy tovább lehessen vinni és meg lehessen erősíteni a „közösségi megközelítést” a fejlesztési politikában, ideértve a fejlesztéstámogatási eszközök programozását is, és különösen az Európai Fejlesztési Alapét, amelynek továbbra is a Bizottság hatáskörébe kell tartoznia, és amelynek kapcsán a Bizottság teljes körűen elszámoltatható a Parlament felé; — a kérdések órája jelenlegi rendszerének megreformálása érdekében, a Bizottság elnökéhez intézett kérdések órájának jelenlegi gyakorlatát követve olyan kérdések órája bevezetése, amelynek keretében valamennyi biztoshoz, köztük az külügyekért felelős alelnökhöz/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjéhez is kérdéseket lehet intézni; g) a szabályozó ügynökségek ügyvezető igazgatói posztjára pályázó jelöltek parlamenti bizottságok által történő meghallgatásának előírása; h) kötelezettségvállalás a Bizottság részéről arra, hogy a Parlamentnek a nemzetközi megállapodások valamennyi tárgyalási szakaszában (ideértve a tárgyalási irányelvek meghatározását is) adott azonnali és teljes körű tájékoztatás révén fokozottabb mértékben bevonja a Parlamentet különösen a kereskedelmi kérdésekbe és az egyetértési eljárás hatálya alá tartozó más tárgyalásokba, teljes mértékben érvényesítve az EUMSz. 218. cikkét, valamint tiszteletben tartva az összes intézmény szerepét és teljes mértékben megfelelve a szükséges bizalmas jelleg megőrzését szolgáló új eljárásoknak és szabályoknak; i) annak biztosítása, hogy a nemzetközi konferenciák alkalmával a Bizottság – a Lisszaboni Szerződés által kiterjesztett parlamenti hatáskörökre való tekintettel, valamint a hatékony információáramlás elősegítése érdekében – a Parlament kérésére gondoskodjon arról, hogy a parlamenti küldöttségek elnökei megfigyelőként részt vehessenek az illetékességi körükbe tartozó üléseken, továbbá hogy a parlamenti küldöttségek e célból bejuthassanak az EU létesítményekbe; j) kötelezettségvállalás a tervezéshez kapcsolódó jelenlegi megállapodások javítására, többek között az alábbi intézkedések révén: — annak az alapelvnek a bevezetése, hogy a Bizottság bizonyos kulcsfontosságú kezdeményezéseket először a plenáris ülésnek mutat be, és a nyilvánosságnak csak ezt követően; — a Bizottság arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy az EU-Szerződés 17. cikkének megfelelően rövid időn belül indítványt tesz „az intézmények közötti megállapodások létrehozása céljából […] az Unió tevékenységének éves és többéves programjára”; — évente találkozók a biztosok testülete, az Elnökök Értekezlete és a Bizottsági Elnökök Értekezlete között a bizottsági munkaprogram elfogadása előtt, mely találkozó egyszerűsítési javaslatokra, jelentősebb nem kötelező érvényű jogi eszközökre irányuló kezdeményezésekre és visszavonásokra is kiterjed a vita előkészítése érdekében, valamint a Bizottság és a Parlament közötti közös álláspont megtalálása céljából; — annak az alapelvnek a bevezetése, hogy a Bizottságnak magyarázattal kell szolgálnia azokban az esetekben, amikor nem tudja előterjeszteni a munkaprogramjában szereplő egyes javaslatokat, vagy amikor eltér az éves programtól;