HU    HU HU 
 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2009.3.25. 
SEC(2009) 359  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
Kísérő dokumentum a következ őhöz: 
 
Javaslat: 
  
A TANÁCS KERETHATÁROZATA 
  
az emberkereskedelem megel őzéséről, valamint az ellene folyó küzdelemr ől és az 
áldozatok védelmér ől, valamint a 2002/629/IB kereth atározat hatályon kívül 
helyezésér ől 
  
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA
 
  
{COM(2009) 136 végleges} 
{SEC(2009) 358}
 
HU 2   HU A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
1. M I A PROBLÉMA LÉNYEGE ? 
Az emberkereskedelem világs zerte az egyik legsúlyosabb b űncselekménynek számít: 
súlyosan sérti az emberi jogokat, a rabs zolgaság modern változatának tekinthet ő1, és 
rendkívül jövedelmez ő üzletet biztosít a szervezett b űnözés számára. Az emberkereskedelem 
a következ őket fedi: emberek toborzása, átadása vagy átvétele kényszerítés, megtévesztés 
vagy visszaélés alkalmazásával kizsákmányolás  céljából, amely a szexuális vagy munkaer ő-
kizsákmányolást, kényszermunkát, házi kénysz erszolgaságot vagy a kizsákmányolás egyéb 
formáit foglalja magába. 
Bár az Unióban az emberkereskedelem fogalma gyakran az illegális be vándorláshoz és az 
embercsempészethez köt ődik, egyértelm űen különbözik ezekt ől. Az emberkereskedelem 
olyan bűncselekmény, amely a személyek alapvet ő jogait sérti, ezzel szemben a csempészet a 
határok védelmét biztosító jogszabályok megsérté sét jelenti. Az embercsempész által lehet ővé 
tett illegális migráció esetében a migráns és az embercsempész között megállapodás jön létre, 
és a két fél között megsz űnik a kapcsolat azt követ ően, hogy a migráns a célország területére 
lép. Az emberkereskedelem esetében az emberkereskedelem egyes szakaszaiban tiltott módszereket – pl. kényszerítést, megtévesztést, vagy kiszolgáltatott hely zettel való visszaélést 
– alkalmaznak, valamint a személy elszállításá ra további kizsákmányolás  céljából kerül sor, 
amely rendszerint a célországban veszi kezdetét. 
Az embercsempészet egyik legfontosabb ki váltó oka alátámaszthatóan a szociális 
sebezhetőség. A sebezhet őség gazdasági és társadalmi tényez őkre vezethet ő vissza. Ilyen pl. a 
szegénység, a nemi alapon történ ő megkülönböztetés, a fegyveres konfliktusok, a családon 
belüli erőszak, a rendellenesen m űködő családok, illetve a korral,  egészségi állapottal vagy 
fogyatékossággal kapcsolatos egyéni  körülmények. Az ilyen sebezhet őséget kihasználják a 
nemzetközi szervezett b űnözői hálózatok oly módon, hogy lehet ővé teszik a migrációt, majd 
ezt követ ően kizsákmányolják az embereket er őszakot, fenyegetést, kényszert, illetve a 
visszaélés különböz ő formáit (pl. adósszolgaságot) alkalmazva. Valójában a létrejöv ő jelentős 
profit az egyik f ő mozgatórugó. Szintén motiváló er ő a célországokban jelentkez ő
 kereslet a 
szexuális szolgáltatások és az olcsó munkaer ő iránt. 
Az emberkereskedelem célja lehet a szexuá lis kizsákmányolás vagy más tiltott cél, pl. a 
munkaerő kizsákmányolása vagy a házi kényszerszolg aság. Bár a fiatal férfiak kereskedelme 
sem szokatlan, els ősorban a munkaer ő kizsákmányolása céljából, az emberkereskedelem 
áldozatainak többség e továbbra is n ő vagy fiatal lány. Minthogy az emberkereskedelem 
kiváltó okai közé tartozik  a nemi alapon történ ő megkülönböztetés és a családon belüli 
erőszak, az emberkereskedelem a nemi alapú er őszak egy formájának tekinthet ő. A 
gyermekek kereskedelmének célja a koldulá ssal és tiltott magatartásokkal kapcsolatos 
tevékenységek révén történ ő kizsákmányolásuk. Szexuális ki zsákmányolás céljából fiúk és 
lányok kereskedelme egyaránt folyik. Az emberk ereskedelem irányulhat sz ervek kivételére is. 
Nem könny ű felmérni, milyen méreteket ölt e b űncselekmény, mivel az 
emberkereskedelemmel kapcsolatos b űnözői tevékenységek olyan elterjedt jelenségek mögött 
bújnak meg, mint a prostitúció vagy a bevá ndorlás. Az emberkereskedelemre és a 
                                                 
1 Georgina Vaz Cabral, La traite des êtres humains. Réalités de l'esclavage contemporain , Paris, 2006. 
 
HU 3   HU kényszermunkára vonatkozóan csak az egész vilá gra vonatkozóan vannak olyan becslések, 
amelyek átlátható és elfogadott módszertanon alapulnak; ezek a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) felméréseib ől származnak. Az ILO szerint
2 – szem el őtt tartva, hogy a 
kényszermunka és kényszerszolgáltatás túl nyomórészt a hagyományos rabszolgaság-jelleg ű 
tevékenységekhez köt ődik, azaz az áldozatok kizsákmányol ása helyben történik, és 
elszállításra nem kerül sor – az emberkereske delemmel kapcsolatos kényszermunka az összes 
kényszermunka kb. 20%-át jelenti. Tehát feltehet őleg legalább 2,45 millió ember végez 
kényszermunkát világviszonylatban emberkereskedelem következtében. Ebb ől évente 1,225 
millió ember kereskedelmére kerül sor kényszermunka céljával. E becslések az 
országhatárokon átível ő és az országon belüli keresk edelmet is magukba foglalják. Az 
áldozatok többségét üzletszer ű szexuális kizsákmányolás céljából (43 %) vagy vegyes 
célokból (25 %) csempészik át. A fennma radó 32 % esetében a cél a gazdasági 
kizsákmányolás. A kikényszerített gazdaság i kizsákmányolás áldozatainak 56 %-a n ő vagy 
fiatal lány, 44 %-a férfi vagy fiat al fiú. A kikényszerített üzletszer ű szexuális kizsákmányolás 
esetében az áldozatok tú lnyomó többsége (98 %) n ő vagy fiatal lány. A 18 éve alatti 
gyermekek a kényszermunka áldoz atainak 40–50 %-át teszik ki3. 
Az Unióban az emberkereskedelem els ősorban harmadik országokból származó 
bűncselekmény, de – különösen a legutóbbi b ővítést követ ően – az Unió területén belül is 
megfigyelhet ő e jelenség. A nemzeti nyomon követési  mechanizmusok is tanúskodnak az 
emberkereskedelem határokon belüli el őfordulásáról4. Az Európára vonatkozó becslések 
ritkák és nem megbízhatóak. Ugyanakkor figyelembe véve, hogy Európa a világ 
legjelentősebb célállomása, a rendelkezés re álló adatok alátámasztják azt a becslést, hogy az 
Unióba irányuló vagy azon belüli emberkereske delem évente több százezer áldozatot érint. 
Az emberkereskedelem ellen határozott fellépésre van szükség, amely egyaránt célozza a 
bűncselekmények ügyében a büntet őeljárás lefolytatását és a sértettek védelmét. 
Nemzetközi szinten az emberker eskedelemmel foglalkozó els ő átfogó nemzetközi jogi aktus 
az Egyesült Nemzetek nemzetközi szervezett b űnözés elleni egyezményét kiegészít ő, az 
emberkereskedelem, különösen a n őkkel és gyermekekkel való kereskedelem megel őzéséről, 
visszaszorításáról és büntetésér ől szóló 2000. évi ENSZ-jegyz őkönyv volt5. Az Európa 
Tanács emberkereskedelem elleni fellépésr ől szóló egyezménye6 minősül a jelenleg 
rendelkezésre álló legmagasabb szint ű nemzetközi el őírásnak. Uniós szinten az 
emberkereskedelem elleni küzdelemr ől szóló 2002/629/IB tanácsi kerethatározat7 különösen a 
büntetőjogi jogszabályok és sza nkciók közelítését célozta8. 
                                                 
2 Patrick Belser, Michaelle De  Cock, Fahrad Mehran, ILO Minimum Estimate of Forced Labour in the 
World, ILO, Genf, 2005 áprilisa. 
3 E százalékok 4,9-6,15 millió gyermeket jelentenek. Az  utóbbi becslés összhangban áll az ILO 2002-es – 
„A future without child labour ” címmel megjelent– globális jelentés ének becsült adataival, amely eltér ő 
módszertant alkalmazva 5,7 millióra becsülte a kényszermunkát és rabszolgamunkát végz ő gyermekek 
számát. 
4 Például a holland nemzeti el őadó hatodik, 2008-as jelentése beszámol bels ő emberkereskedelmi 
ügyekről. 
5 Az Egyesült Nemzetek keretében a nemzetközi szervezett b űnözés elleni Egyezménynek az 
emberkereskedelem, különösen a n ők és gyermekek kereskedelme megel őzéséről, visszaszorításáról és 
büntetésér ől szóló Jegyz őkönyve, 2000. 
6 Az Európa Tanács emberkereskedelem elleni fellépésr ől szóló egyezménye (CETS 197. szám). 
7 2002/629/IB, cit. 
8 Az emberkereskedelem elleni küzdelemr ől szóló, 2002. július 19-i tan ácsi kerethatározat 10. cikke 
szerinti jelentés, COM (2006) 187 végleges. 
 
HU 4   HU Bár a tagállamok általában eleget tettek a kere thatározat alapkövetelm ényeinek, az átfogó és 
hatékony emberkereskedelem elleni politika megvalósításához több er őfeszítésre lesz 
szükség. 
2. M IÉRT VAN SZÜKSÉG UNIÓS SZINT Ű FELLÉPÉSRE ? 
Az emberkereskedelemre vonatkozóan már jelent ős nemzetközi jogi keret létezik. 
Ugyanakkor az érdekeltek szerint hátráltatja a ha tályos jogi keret érvényesülését a tagállami 
végrehajtás hiányossága és egyenetlensége. 
Az emberkereskedelem elleni küzdelemr ől szóló kerethatározat vé grehajtásáról szóló 2006-os 
bizottsági jelentés9 és az uniós cselekvési tervr ől szóló 2008-as munkadokumentum10 
megállapította, hogy a kerethatározat követelménye inek a jogszabályok átültetése tekintetében 
a tagállamok túlnyomórészt eleget tette k. A tagállamok a korábban is meglév ő jogszabályok 
vagy a kerethatározatot átültet ő új jogszabályok révé n tesznek eleget a jelenleg hatályos 
kerethatározat alapkövetelményeinek. Ugyanakkor  mivel a kerethatározat több rendelkezése 
kivételeket és fenntar tásokat tesz lehet ővé, továbbá a kerethatár ozat kizárólag büntet őjogi 
rendelkezéseket tartalmaz, továbbra sem valósul meg kell ően átfogó és hatékony 
emberkereskedelem elleni politika a tagá llamokban. A fent hiva tkozott bizottsági 
munkadokumentum megállapította, hogy az emberkereskedelem elleni politika 
megvalósításához több er őfeszítésre lesz szükség. 
Az Európa Tanács emberkereskedelem elleni fellépésr ől szóló 2005-ös egyezménye 
magasabb szint ű nemzetközi el őírást állapít meg, és fontos  lépést jelent a jogszabályok 
harmonizációja irányában, beleértve a büntet őjogot, a sértettek támogatását, a megel őzést és a 
nyomon követést. Az egyezmény ugyanakkor kötelez ő erejű és nem kötelez ő erejű 
rendelkezésekb ől áll, valamint fenntartásokat tesz lehet ővé olyan dönt ő fontosságú 
területeken, mint az extraterri toriális joghatóság. Tehát ma gának az egyezménynek is több 
gyenge pontja van. 
Az ENSZ és az Európa Tanács eszközein és az uniós jogszabályokon al apuló hatályos jogi 
keretet figyelembe véve a következ ő hiányosságokat lehet megállapítani: 
– A bűnelkövetők ellen nem indul bírósági eljárás  
• Jelenleg nem kerül sor elegend ő esetben büntet őeljárásra11. 2006-ban a szexuális 
kizsákmányolást célzó emberkereskedelemmel kapcsolatban a következ ő országok 
indították a legtöbb nyomozást, illetve büntet őeljárást: Ausztria ( 128), Belgium (291), 
Bulgária (291), Németország (353), Olaszors zág (214), Portugália (65) és az Egyesült 
                                                 
9 Az emberkereskedelem elleni küzdelemr ől szóló, 2002. július 19-i tan ácsi kerethatározat 10. cikke 
szerinti jelentés, COM (2006) 187 végleges. 
10 A Bizottság munkadokumentuma: „Az emberkereskedelem elleni küzdelemre és annak megel őzésére 
vonatkozó legjobb gyakorlatokról, normákról és eljárásokról szóló európai uniós terv végrehajtásának 
értékelése és nyomon követése”, COM (2008) 657. E dokumentum a Bizottság 2007 decemberében 
körbeküldött kérd őívére érkezett 24 válasz, valamint a különböz ő szervek, pl. az Europol és az Eurojust 
által eljuttatott információk alapján készült. 
11 A bekezdésben hivatkozott összes adat a korábban már idézett COM (2008) 657 bizottsági 
munkadokumentumból származik. 
 
HU 5   HU Királyság (54)12. Az Unióban 2001-ben összesen  195, 2003-ban 453, 2005-ben 1 060, 
2006-ban pedig 1 569 ügyben folytattak nyomozást13. Az emelked ő tendencia ellenére a 
büntetőeljárások száma még mindig elenyész ő a bűncselekmény fentiekben ismertetett 
feltételezett elterjedtségéhez képest.  
– A sértettek nem jutnak megfelel ő segítséghez, védelemhez vagy kárenyhítéshez 
• Az elmúlt években mindössze a következ ő országok közölték a tám ogatásban részesített 
sértettek számát: Ausztria (162), Belgium ( 121), Bulgária (81), Cs eh Köztársaság (14), 
Finnország (9), Olaszország (2 143), Litvánia (96), Lengyelország (10), Szlovénia (40) és 
Norvégia (37)14. Az európai emberkereskedelem feltehet ő arányát nézve meg kell 
állapítani, hogy csak kevés ország hozott olyan intézkedéseket, amelyek valódi 
válaszlépésnek tekinthet ők. Emellett a büntet őeljárások esetében is magasabb számok 
jellemezték azokat az országokat, ahol jelent ős számú olyan eset volt, amelyben a sértettek 
támogatáshoz jutottak (Ausztria, Belgium, Olaszország, Bulgária és az Egyesült Királyság). 
– A helyzet nem megfelel ő nyomon követése 
• Általános, hogy hiányoznak az  emberkereskedelemre vonatkoz ó adatok és becslések. A 
sértettek jogaira és a számukra nyújtott tá mogatásra vonatkozóan az országok túlnyomó 
többsége semmiféle adattal nem rendelkezik. Úgy t űnik, a nyomon követési 
mechanizmusokat illet ően még nem m űködnek megfelel ően a nemzeti szer vezetek. Csupán 
két ország (Hollandia és Svédor szág) nevezett ki nemzeti el őadókat, illetve nyolc ország 
jelezte más hasonló mechanizmusok kijelölését (Belgium, Bulgária, Ciprus, Cseh Köztársaság, Dánia, Finnország, Portugá lia, Egyesült Királyság). Mindez kedvez őtlenül 
befolyásolhatja az összegy űjtött adatok min őségét. 
A fenti okok miatt az érdekeltek  hatékonyabb, konkrétabb és kötelez ő erejű intézkedéseket 
tartanak szükségesnek, különösen a fent említett kritikus területeken. 
3. M
ELYEK A CÉLKIT ŰZÉSEK ? 
A tervezet célja a szervezett vagy egyéb b űnözés – különösen az emberkereskedelem és a 
gyermekek ellen irányuló b űncselekmények – elleni küzdelem, az Európai Unióról szóló 
szerződés 29. cikkével összhangban, amelyet úgy kíván megvalósítani, hogy a harmadik 
pilléren belül az emberkereskedelem elleni küzd elem egységesebb jogi keretét alakítja ki, 
valamint fokozza ennek hatékonyságát. 
A Konkrét célkit űzés: A b űncselekményekkel kapcsolatos büntet őeljárás 
lefolytatása  
– Cselekvési célok: 
                                                 
12 Néhány ország ide sorolja a munkára kényszerítéssel összefügg ő emberkereskedelem adatait is. Mivel a 
bizonyítékok beszerzése nehéz feladat, el őfordul, hogy a szexuális  kizsákmányolást célzó 
emberkereskedelem ügyében továbbra is a prostituáltak kizsákmányolása címén emelnek vádat. 
13 Ennél sokkal kevesebb ügyben született ítélet. 2006-ban összesen 284 esetben mondtak ki ítéletet 
szexuális kizsákmányolást célzó emberkereskedelem miatt. 
14 Ezek a számok nem vethet ők össze a Nemzetközi Migrációs Szerv ezet (IOM) adatbázisában található 
adatokkal. 
 
HU 6   HU – A1 Hatékony, arányos és  visszatartó erej ű szankciók kiszabása; 
– A2 A sértetteknek a igazsá gügyi hatóságokkal való együttm űködésének 
megkönnyítése; 
– A3 A nemzetközi együttm űködést gátló akadályok felszámolása, valamint a 
szervezett b űnözéssel kapcsolatos és a több országot érint ő ügyek esetében 
hatékonynak bizonyult nyomozati eszközök használatának általánossá tétele; 
– A4 Az emberkeresked ők ellen büntet őeljárás lefolytatásának 
megkönnyítése azokban az esetekben, amikor a b űncselekményt az adott állam 
területén kívül követték el. 
B Konkrét célkit űzés: A sértettek jogainak védelme  
– Cselekvési célok: 
– B1 Minden feltételezett sérte tt számára feltétel nélküli és egyénre szabott segítség 
biztosítása a büntet őeljárás előtt, alatt és azt követ ően; 
– B2 A sértettek védelme, hogy ne vegyék őket őrizetbe, illetve ne indítsanak 
ellenük büntet őeljárást olyan b űncselekmények – pl. a bevándorlási jogszabályok 
megsértése – miatt, amelyet kényszer alatt követtek el; 
– B3 Fokozott védelem biztosítása a sértettek számára, hogy megel őzhető legyen a 
másodlagos viktimizáció, amely abból adódhat, hogy milyen módon folytatják le az eljárásokat az illetékes hatóságok; 
– B4 Különleges eszközök ki alakítása a hatékony védelem és kárenyhítés biztosítása 
érdekében. 
C Konkrét célkit űzés: Az emberkeresked elem megakadályozása  
– Cselekvési célok: 
– C1 A sebezhet őséget előidéző tényezők csökkentése a származási országokban; 
– C2 A potenciális áldozatokkal nagy valószín űséggel kapcsolatba kerül ő 
köztisztvisel ők készségfejlesztése; 
– C3 A szexuális szolgálta tások és az olcsó munkaer ő iránti kereslet visszaszorítása. 
– D Konkrét célkit űzés: Hatékony nyomon követési rendszerek kialakítása  
– Cselekvési célok: 
– D1 Egységes nemzeti mechanizmusok létrehozása, úgymint nemzeti 
előadók kijelölése vagy ezzel egyenérték ű mechanizmusok kialakítása; 
– D2 Szoros együttm űködés kialakítása a nemzeti el őadók vagy ezzel 
egyenérték ű mechanizmusok között. 
 
HU 7   HU 4. A  SZAKPOLITIKAI MEGOLDÁSI LEHET ŐSÉGEK  
A kijelölt célkit űzések megvalósításának eszközeként számos szakpolitikai megoldási 
lehetőség vizsgálatára került sor. 
• Első lehetőség: Az új uniós szint ű fellépés mell őzése 
• Az Európai Unió nem lép fel az emberkeres kedelem elleni küzdelem érdekében, míg a 
tagállamok továbbvihetik az Európa Tanács  emberkereskedelem elleni fellépésr ől szóló 
egyezménye aláírásának és ratifikálásának folyamatát. 
• Második lehet őség: Nem jogalkotási intézkedések  
A 2004/629/EB kerethatározat módosítására nem kerül sor. Nem jogalkotási intézkedések 
hozhatók a sértetteket segít ő programok, a nyomon követé s, a célországokban hozott 
megelőző intézkedések, a származási országokban hozott megel őző intézkedések, a képzés és 
a bűnüldözési együttm űködés területén. 
• Harmadik lehet őség: Új jogszabályok a büntet őeljárásokról, a sértettek védelmér ől, a 
megelőzésről és a nyomon követésr ől 
A hatályos kerethatározat rendelkezéseit, az Európa Tanács egyezményének egyes 
rendelkezéseit és újabb elemeket magába foglaló új kerethatározat kerül elfogadásra. Az új 
kerethatározat különösen a következ ő területekre vonatkozóan ta rtalmazna rendelkezéseket: 
anyagi büntet őjog, joghatóság és büntet őeljárás, a sértet tek jogai a büntet őeljárások folyamán, 
a sértettek támogatása, különleges védelmi intézkedések a gyermekek esetében, megel őzés, 
nyomon követés. 
• Negyedik lehet őség: Új jogszabályok (mint a harmadik lehet őség értelmében)kiegészítve 
azokat nem jogalkotási intézkedésekkel (mint a második lehet őség értelmében)  
– A hatályos kerethatározat rende lkezéseit, valamint új rende lkezéseket magába foglaló új 
kerethatározat kerül elfogadásr a. Az új kerethatározat nem jogalkotási intézkedésekkel 
egészülne ki, különös teki ntettel a második lehet őségnél meghatározottakra. 
5. A  MEGOLDÁSI LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEVETÉSE  
Az első lehetőség (status quo)  révén jelent ős javulást lehetne elérni, ha a tagállamok aláírják, 
ratifikálják és végrehajtják az Európa  Tanács CETS 197. számú egyezményét. A 
hosszadalmas nemzeti ratifikációs eljárá sok ugyanakkor uniós sz inten jogilag kötelez ő 
érvényű keret híján bizonytalanná  tehetik, hogy az egyezményb ől származó el őnyök mikor és 
milyen mértékben fognak jelentkezni. 
A második lehet őség előrelendítené a hatályos jogi keret végrehajtását, azonban nem lenne 
elegendő ahhoz, hogy javítsa a büntet őeljárásokat azokon a területeken, ahol külön jogalapra 
van szükség. Továbbá a korábban elfogadott nem kötelez ő érvényű dokumentumok 
végrehajtásának alacsony szintje nem ad  okot az optimizmusra a második lehet őség 
eredményességét illet ően. 
A harmadik lehet őség a jelen helyzethez képest javulást eredményezne. Meger ősítené a 
jogszabályokat az elkövet őkkel szembeni büntet őeljárás lefolytatására és a sértettek 
 
HU 8   HU védelmére vonatkozó hatályos uniós szabályo zás által érintett területeken. A megel őzés és a 
nyomon követés területével is f oglalkozna. A pénzügyi költségeket  várhatólag felülmúlnák a 
tárgyalt b űncselekmény elleni hatékonyabb fellépésb ől származó gazdasági és társadalmi 
előnyök. 
A negyedik lehet őség megsokszorozná a második és a harmadik lehet őség intézkedéseinek 
hatékonyságát azáltal, hogy együttesen alkalmazza őket, továbbá együttm űködésre ösztönzi a 
tagállamokat az eszközök bevezeté sében és az elfogadásra kerül ő átfogóbb jogi keret 
végrehajtásának javítása érdekébe n való szerepvállalás területén. 
A gazdasági hatás, a társadalmi hatás és az alapvet ő jogokra tett hatás elemzése alapján a 
harmadik és a negyedik lehet őség biztosítja a megállapított célkit űzések megvalósításának 
szempontjából a problémák legmegfelel őbb kezelési módját. Az el őnyben részesített 
lehetőség a negyedik lehet őség lenne.