INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

A válságok és a konfliktusok a világ minden országát érintik, és fenyegetik a globális biztonságot és stabilitást. A konfliktusokat gyakran az instabilitás okozza, amelyek a gyenge kormányzás és a szegénység miatt felerősödnek. A legkritikusabb biztonsági kockázatok közül jó néhány az egész világra kiterjed, és hatást gyakorol mind a fejlődő, mind pedig az iparosodott országokra. A természeti és az ember által okozott katasztrófák, a kábítószer-kereskedelem, a szervezett bűnözés, a terrorizmus, a kiberbiztonsággal kapcsolatos kihívások és fenyegetések, valamint az ezekhez kapcsolódó zavarok növelik a bizonytalanságot, gátolják a fejlődést, gyengítik a jogállamiságot, és világszerte hozzájárulnak a stabilitás csökkenéséhez. Az éghajlatváltozás egyre növekvő kihívása megsokszorozza a már fennálló fenyegetéseket, és új dimenzióba helyezi az ember okozta természeti veszélyeket és a biztonsági kockázatokat.

Jelentős közös erőfeszítésre van szükség e szerkezeti kihívások kezeléséhez, a többi állammal, a civil szervezetekkel, valamint a többoldalú és a regionális partnerekkel történő szilárd partneri kapcsolatokra építve, annak érdekében, hogy megteremtsék azokat a feltételeket, amelyek támogatják az országokat a konfliktusok kiújulásának elkerülésében. Ezért szükség van arra, hogy az Európai Unió a humanitárius segítségnyújtáson túl is átfogó választ adjon a nemzetközi válságokra, amelynek révén az Európai Unió elegendő kapacitásra tesz szert a válsághelyzetekre való felkészültségre, valamint a megelőző és válaszintézkedések megtételére. Emellett a tagállamok és más nemzetközi szereplők közötti interoperabilitás révén növelni kell a különböző polgári missziókban részt vevő szakértők alkalmazásához szükséges kapacitást a nem állami szereplőkkel folytatott párbeszéd mellett.

Az Európai Unióról szóló új szerződés (21. cikk) meghatározza az Unió külső tevékenységének közös átfogó alapelveit és céljait, többek között azt, hogy „megőrizze a békét, megelőzze a konfliktusok kialakulását, és erősítse a nemzetközi biztonságot”. Ezt számos, a külső tevékenység hatékonyságáról (2004), a biztonságról és a fejlődésről (2007) és az általános következtetésekről (2010) szóló tanácsi következtetés is alátámasztja, amelyek közül az utóbbi az Európai Unió válságkezelési eszközeinek további megerősítésére szólít fel a közös biztonság- és védelempolitika támogatása érdekében. A Külügyek Tanácsának 2011. június 20-i konfliktusmegelőzési következtetései további politikai iránymutatást nyújtanak. A 2011. július 18-i Külügyek Tanácsa a további munka egyik fő területeként az éghajlatváltozás és a biztonság viszonyát határozta meg. A Bizottság 2011-ben végrehajtási tervet készített a fejlődő országoknak a katasztrófakockázatok csökkentésének támogatására vonatkozó uniós stratégiára[1], amely prioritásként kezeli a katasztrófa utáni szükségletfelmérések kialakítását annak érdekében, hogy beépítse a katasztrófakockázat-csökkentést az érintett országok helyreállítási kereteibe, valamint ösztönözze az ellenálló képességet és a válsághelyzetekre való felkészültséget.

A 2013. december 31-én lejáró korábbi rendeletet felváltó új Stabilitási Eszköznek valamennyi bemutatott területen összehangolt uniós erőfeszítések előmozdítását ösztönző lehetőségeken kell alapulnia.

2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK

1. Nyilvános konzultáció

Az Európai Bizottság 2010. november 26. és 2011. január 31. között nyilvános konzultációt tartott az Európai Unió külső tevékenységének jövőbeli finanszírozásáról. E folyamat alapja egy online kérdőív volt, amelyhez háttéranyagként a Bizottság és az EKSZ által készített, „Milyen legyen az Európai Unió külső tevékenységének finanszírozása 2013 után?” című tanulmány szolgált. A 220 beérkezett kérdőív a külső tevékenységek által érintett közösségre jellemző struktúrák, nézetek és hagyományok sokféleségét tükrözte.

A békére és a nemzetközi biztonságra vonatkozó uniós külső tevékenység tekintetében, beleértve az Európai Unió béketeremtési és válsághelyzetekre való felkészültségének lépéseit, sok válaszadó a hosszú távú stabilitás, valamint az emberi jogok és a gazdasági fejlődés terén történő beruházás fontosságát is hangsúlyozta. A válaszadók nagyra értékelik a Stabilitási Eszközt, és arra kérik az Európai Uniót, hogy növelje annak potenciálját, különösen az előnyeinek, mindenekelőtt a gyors támogatás és a közvetlen finanszírozás megőrzésének érdekében.

2. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

A Stabilitási Eszköz válságkezelési és válsághelyzetekre való felkészültségének elemeiről (3. cikk és a 4. cikk 3. pontja) szóló 2011. évi értékelése megállapította, hogy az Eszköz egyedülálló az Unió béketeremtési, biztonsági és fejlesztési rendszerében, mivel lehetővé teszi, hogy az Unió a kritikus, válsághelyzetekre való felkészültségi és válságkezelési kezdeményezések széles körét támogassa. Bővült az Európai Uniónak a válsághelyzetekbe való beavatkozási képessége, a válságmegelőzési és béketeremtési kezdeményezések koherenciája és hatékonysága pedig a partnerek válsághelyzetekre való felkészültségi és válságkezelési képességével együtt javult.

A vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris (CBRN) anyagok kockázatcsökkentésére vonatkozó lépések értékelése (4. cikk 2. pontja) kiemelte, milyen fontosnak tartanak a tagállamok egy olyan uniós programot, amelynek célja, hogy a partnerországokban elősegítse az érzékeny anyagok elterjedése elleni küzdelemre vonatkozó kapacitás- és szakértelem-bővítést. A vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagokhoz kapcsolódó kockázatok enyhítését elősegítő lépések lehetővé teszik az Európai Unió számára, hogy egységesen járuljon hozzá a tömegpusztító fegyverekkel (WMD) kapcsolatos anyagok és ismeretek rosszindulatú felhasználásából eredő fenyegetések visszaszorításához.

Egy, a „válsághelyzetekre való felkészültség” összetevőnek (4. cikk, béketeremtési partnerség) hatókörére vonatkozó 2009. évi vizsgálat a helyi partnerek kapacitásépítésének fokozott figyelembevételét javasolta, valamint szakpolitikai párbeszédre ösztönzött a nem állami szereplőkkel az uniós szakpolitikai prioritások és a támogatott tevékenységek közötti tematikus szinergiák maximalizálásán kívül. A finanszírozás rugalmasabb megközelítése szükséges ahhoz, hogy ebből a támogatásból a nem állami szereplők és a tagállamok képesek legyen előnyre szert tenni.

Az Európai Unió Biztonságpolitikai Kutatóintézetének a KBVP 1999 és 2009 közötti műveleteire vonatkozó első átfogó felülvizsgálatáról szóló 2009. évi kiadványa hangsúlyozta az Eszköz katalizátorhatását, emellett elismerte a hosszú távú külső uniós támogatásra és a KKBP-intézkedésekre való felkészülés, valamint ezek megvalósítása terén hozzáadott értékét.

Bár a tanulmány az Eszköz eddig lezajlott megvalósításáról javarészt elismerően szól, számos fejlesztendő területet határoz meg. Ezek a területek kifejezetten kitérnek az Eszköz elindításának ütemére, és átfogó rugalmasságának növelésére, tekintettel a rendkívüli támogatási intézkedések és az átmeneti intézkedési programok megvalósítási időkereteire, a küszöbértékekre, valamint a pénzügyi és az emberi erőforrások növelésére.

3. Hatásvizsgálat

A Bizottság hatásvizsgálatot készített, amelyben négy alapvető szakpolitikai opciót vett fontolóra: a Stabilitási Eszköz megszüntetése (0. opció), az Eszköz jelenlegi hatókörének változtatás nélküli fenntartása (1. opció), az Eszköz felülvizsgálata a rugalmassági rendelkezése fokozása érdekében (2. opció), és (3. opció) egy új Eszköz vagy új Eszközök kialakítása az alábbi megfontolásokból: a) a válságkezelési és válságra való felkészültséget érintő kérdéseknek a biztonsággal kapcsolatos kérdésektől – a terrorizmus, a régiókon átnyúló fenyegetések és a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagokhoz kapcsolódó kérdések – való elkülönített kezelése, b) a jelenleg más eszközök keretében végzett uniós külső fellépési eszközökre történő kiterjesztés (például uniós választási megfigyelő missziók vagy az afrikai békefenntartási mechanizmus).

A Bizottság azonnal elvetette a 0. opciót, mivel ha a jelenlegi Eszköz utód nélkül maradna, azzal az Európai Unió elvesztené nemzetközi hitelességét, és azt jelentené, hogy nem teljesíti a Szerződés 21. cikke alapján fennálló kötelezettségeit. Az 1. opció esetében nem kerülne sor az Eszköz tapasztalatok alapján történő fejlesztésére és értéknövelésére. A Bizottság nem támogatta az új Eszközöket létrehozó 3. opciót, amelyek szétválasztanák egyrészről a válságkezelést és válsághelyzetekre való felkészültséget, másrészről pedig a világszintű és a több államot érintő fenyegetéseket. Ez amellett, hogy ellentétes lenne a meglévő eszközök számának racionalizálását célzó átfogó célkitűzéssel, azt eredményezhetné, hogy a konfliktusok kiváltó okainak kezelése kevésbé lenne koherens és e téren egymást kiegészítő kölcsönhatások léphetnének fel. A Bizottság a 2. opciót támogatta, amely az Eszköz fő elemeinek és jellemzőinek megtartása és a rugalmasság fokozása érdekében racionalizálná a rendelkezéseit, mivel ez a változat biztosítja az Európai Unió számára azt, hogy hatékonyabban és gyorsabban reagálhasson a jövőbeli kihívásokra a nemzetközi béke és biztonság terén. A 2. opció különösen a válságokra és az elhúzódó konfliktusokra adandó válaszként rendkívüli támogatási intézkedések kiterjesztését és megismétlését tenné lehetővé, valamint a Bizottság gyorsan jóváhagyhatná a kezdeti válaszintézkedéseket annak érdekében, hogy fokozza az Európai Unió stratégiai pozícióját egy adott válságra történő reagálás során.

A figyelembe vett szakpolitikai opciók célja az Eszköz jelenlegi működésének megszilárdítása, és ahol csak lehetséges, fejlesztése.

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

Jogalap

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a Szerződés) V. része III. címének 1. és 2. fejezete tartalmazza a harmadik országokkal, a regionális és a nemzetközi szervezetekkel, valamint az állami és a nem állami szereplőkkel való együttműködés jogi kereteit. A javasolt rendelet különösen a Szerződés 209. cikkének (1) bekezdésén és 212. cikkének (2) bekezdésén alapul, és a Bizottság azt a Szerződés 294. cikkében megállapított eljárás szerint terjeszti elő.

Szubszidiaritás és arányosság

Az Eszköz hatóköre az egész világra kiterjed, jogalapja a Szerződés alapján kettős („fejlesztési együttműködés” és „harmadik országokkal folytatott gazdasági, pénzügyi és műszaki együttműködés” ), és mivel nem vonatkoznak rá a hivatalos fejlesztési segély (ODA) jogosultsági feltételei, lehetővé teszi, hogy az Európai Unió megfelelően kezelje a biztonság és a fejlesztés összefüggéseit.

Mint globális szereplő az Európai Unió hiteles, és semlegesnek tekintik, ami versenyelőnyt jelent számára számos konfliktus sújtotta térségben történő beavatkozás során a konfliktus fokozódásának megelőzése érdekében, illetve a konfliktusmegelőző jószolgálatok ajánlása esetében. Ha a reagálás uniós szinten történik, erőteljesebb hatás érhető el, mivel a közös erőfeszítések nagyobb befolyást eredményeznek a hatóságok és a nemzetközi partnerek felett. Az uniós szintű válságkezelési intézkedések maximalizálják a válasz koherenciáját és a támogatás hatékonyságát. Egyre nagyobb szükség van nemzetközi szinergiákra és együttműködésre, mivel a donorok hasonló problémákkal szembesülnek a források szűkössége miatt. E téren fontos megjegyezni, hogy csak igen kevés tagállam működtet a Stabilitási Eszközhöz mérhető léptékű válságkezelési vagy béketeremtő mechanizmust.

A jogi aktus típusának megválasztása

A Stabilitási Eszköz olyan igényeknek felel meg, amelyek semmilyen más eszközzel nem lennének kezelhetők, akár a) a reagálás sürgőssége miatt, b) a probléma globális vagy régiókon átnyúló jellege következtében, ami túllép egy földrajzi eszköz hatókörén, c) amiatt, hogy a támogatott térség ki van zárva a hivatalos fejlesztési segélyhez kötött eszközök alapján történő finanszírozásból (például a terrorizmus elleni küzdelem), vagy akár d) a támogatás nem országspecifikus jellege következtében (például nemzetközi előírások vagy szakpolitikák kidolgozására vonatkozó projektek a konfliktusmegelőzés és a béketeremtés terén).

A Stabilitási Eszköz emellett katalizátorszerepet játszott az Európai Unió hosszú távú külső támogatásának előkészítésében és fejlesztésében, csakúgy, mint az Európai Unió által a közös kül- és biztonságpolitika célkitűzéseinek elérése érdekében az EUSZ V. címének keretében elfogadott tevékenységekben.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A Bizottság 70 milliárd EUR elkülönítését javasolja a külső eszközökre a 2014–2020 időszakra nézve[2]. A Stabilitási Eszköz hét évre tervezett költségvetési juttatása 2828,9 millió EUR.

5. OPCIONÁLIS ELEMEK

4. Egyszerűsítés

Ebben az új rendeletben – ahogyan a többéves pénzügyi kerethez tartozó más programokban is – a Bizottság számára kiemelten fontos a szabályozási környezet egyszerűsítése és az uniós támogatáshoz való hozzáférés megkönnyítése a partnerországok és régiók, továbbá a civil társadalom szervezetei stb. számára, amennyiben ezek a rendeletben foglalt célokért küzdenek.

Az egyszerűsítés az összes külső eszköz egymástól való egyértelműbb elhatárolásával, és az azok közötti átfedések csökkentésével történik, ezáltal az egyes eszközökhöz egyértelműen meghatározható szakpolitikai célkitűzések rendelhetők. A Bizottság az uniós támogatás szabályainak és eljárásainak egyszerűsítését javasolja, különösen a komitológiától való eltérést a 7. cikkben szereplő második rendkívüli támogatási intézkedés elfogadása esetében, valamint egy olyan további új rendelkezést, amely ugyanezen cikk alapján lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a Tanács előzetes tájékoztatása nélkül rendkívüli támogatási intézkedéseket fogadjon el 3 millió EUR összeghatárig.

Emellett a költségvetési rendelet felülvizsgálata, amely különösen lényeges a külső tevékenységekre vonatkozó különleges rendelkezés tekintetében, hozzá fog járulni a civil szervezetek finanszírozási programokban való részvételének ösztönzéséhez, például a szabályok egyszerűsítése, a részvételi költségek csökkentése és az odaítélési eljárások felgyorsítása révén. A Bizottság e rendeletet az új költségvetési rendeletben szabályozott új, rugalmas eljárások használatával kívánja végrehajtani.

5. Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok

A Bizottság úgy véli, hogy a külső segélyek demokratikus ellenőrzését javítani kell. Amíg a jelenlegi Stabilitási Eszköz szerinti elemek megmaradnak, a Bizottság a programok bizonyos vonatkozásai tekintetében felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazásával – a Szerződés 290. cikkével összhangban – a demokratikus ellenőrzés megerősítésére tesz javaslatot. A 3., 4. és 5. cikk szerinti támogatást részletesen szabályozó rendelkezések a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazásától függnek.

6. A javaslat részletes magyarázata

A Bizottság „Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című közleménye tartalmazza a 2014–2020 közötti pénzügyi időszakban tervezett külső fejlesztési támogatás végrehajtásához szükséges uniós eszközök új szerkezetét[3]. Az általános célkitűzésekről, a konkrét célkitűzésekről és a stabilitási pénzügyi eszköz végrehajtását szabályozó feltételekről szóló további tájékoztatás a rendelet mellékletét képező pénzügyi kimutatásban található.

2011/0413 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a Stabilitási Eszköz létrehozásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 209. cikke (1) bekezdésére és 212. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,

rendes jogalkotási eljárás keretében,

mivel:

7. E rendelet alkotja az egyik olyan eszközt, amely közvetlen támogatást nyújt az Európai Unió külső politikáihoz. E rendelet a 2013. december 31-én hatályát vesztő, a Stabilitási Eszköz létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1717/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet[4] váltja fel.

8. Az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkében meghatározott uniós külső tevékenység elsődleges céljai közé tartozik a béke fenntartása, a konfliktusok megelőzése, a nemzetközi biztonság megerősítése, valamint a természeti és ember által okozott katasztrófákkal sújtott lakosság, illetve országok és régiók támogatása. Az országokat világszerte érintő válságok és konfliktusok, valamint az olyan tényezők, mint a terrorizmus, a szervezett bűnözés, az éghajlatváltozás, a kiberbiztonsággal kapcsolatos kihívások és fenyegetések, továbbá a természeti katasztrófák a világ stabilitását és biztonságát fenyegetik. Annak érdekében, hogy e problémákat hatékonyan és időben lehessen kezelni, olyan konkrét pénzügyi forrásokra és finanszírozási eszközökre van szükség, amelyek a humanitárius segélyt és a hosszú távú együttműködési eszközöket kiegészítve képesek működni.

9. Az 1717/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet abból a célból fogadták el, hogy az Európai Unió képes legyen összefüggő és integrált választ adni a válsághelyzetekre és a kialakuló válságokra, a régiókon átnyúló egyedi biztonsági fenyegetésekre, valamint fokozza a válsághelyzetekre való felkészültséget. E rendelet célja az előzőből származó tapasztalatokon alapuló felülvizsgált Eszköz bevezetése annak érdekében, hogy fokozza az uniós fellépések hatékonyságát és koherenciáját a konfliktusmegelőzés, a válságkezelés, a válsághelyzetekre való felkészültség és a béketeremtés, továbbá a biztonsági fenyegetésekre adandó válaszok terén, az éghajlat-változási biztonságot is beleértve.

10. Az e rendelet hatálya alatt végrehajtott intézkedések az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkének, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés 208. és 212. cikkének célkitűzéseire irányulnak. Ezek az intézkedések kiegészíthetik az Unió közös kül- és biztonságpolitikai célkitűzéseinek elérése érdekében, az Európai Unióról szóló szerződés V. címének, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés V. címének keretében elfogadott intézkedéseket, és azokkal konzisztensnek kell lenniük. A Tanácsnak és a Bizottságnak – saját hatáskörüknek megfelelően – együtt kell működniük az ilyen konzisztencia biztosítása érdekében.

11. Az Európai Tanács által jóváhagyott, az erőszakos konfliktusok megelőzésére irányuló uniós program[5] hangsúlyozza a „konfliktusmegelőzésnek az EU egyik legfőbb külkapcsolati célkitűzéseként történő folytatása iránti politikai elkötelezettségét”, valamint megállapítja, hogy a fejlesztési együttműködési eszközök hozzájárulhatnak e célhoz, és az Európai Unió mint globális szereplő fejlődéséhez. A konfliktusok megelőzéséről szóló, 2011. június 20-i elnökségi következtetések ismételten hangsúlyozták e programnak a konfliktusok megelőzése terén végzendő további uniós fellépések megalapozására vonatkozó érvényességét.

12. A biztonságról és a fejlesztésről szóló tanácsi következtetések[6] (valamint az instabil helyzetek uniós kezeléséről szóló tanácsi következtetések) hangsúlyozzák, hogy a fejlesztés és a biztonság közötti összefüggésnek át kell hatnia az Európai Unió stratégiáit és szakpolitikáit, annak érdekében, hogy hozzájáruljon az Európai Unió külső tevékenységének koherenciájához. A Tanács elsősorban azt a következtetést vonta le, hogy a biztonsággal és a fejlesztéssel kapcsolatos jövőbeli munkának ki kell terjednie a biztonsági és fejlesztési szempontokra az éghajlatváltozás, a környezeti és természeti erőforrásokkal kapcsolatos kérdések kezelése és a migráció terén is.

13. Az Európai Tanács 2003. december 12-én jóváhagyta az európai biztonsági stratégiát, 2008. december 11-én pedig a stratégia végrehajtásáról szóló jelentést. Az Európai Unió 2010 végén elfogadott belső biztonsági stratégiája[7] is jelzi a harmadik országokkal és a regionális szervezetekkel folytatott együttműködés fontosságát, különösen az olyan többszörös fenyegetések elleni küzdelem terén, mint az emberkereskedelem, a kábítószer-kereskedelem és a terrorizmus.

14. A terrorizmus elleni küzdelemről szóló, 2004. március 25-i európai tanácsi nyilatkozat felkérte az érdekelteket, hogy a terrorizmus elleni küzdelem célkitűzéseit építsék be a külső támogatási programokba; a Tanács által 2005. november 30-án elfogadott európai terrorizmus elleni stratégia a harmadik országokkal és az Egyesült Nemzetekkel való fokozott együttműködésre kérte fel az érdekelteket a terrorizmus elleni küzdelem terén; a terrorizmus elleni küzdelem belső és külső vetületei közötti kapcsolatok szorosabbá tételéről szóló tanácsi következtetések pedig hangsúlyozták a terrorizmus elleni harcban érintett illetékes hatóságok kapacitásai erősítésének szükségességét a harmadik országokban a Stabilitási Eszköz stratégiai programozása során.

15. Mivel e rendelet céljait tagállami szinten nem lehet kielégítően megvalósítani, és azok az intézkedés nagyságrendje miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvvel összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az abban a cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

16. Bár az Unió külső támogatásához egyre több finanszírozásra van szükség, az Unió gazdasági és költségvetési helyzete korlátozza az ilyen jellegű támogatáshoz biztosított forrásokat. Ezért a Bizottságnak ki kell alakítania a rendelkezésre álló források leghatékonyabb felhasználásának módját, e célból pedig tőkeáttételi hatású pénzügyi eszközöket kell használnia. Ez a tőkeáttételi hatás fokozódik a befektetett és a pénzügyi eszközök által teremtett finanszírozás felhasználásának és újrafelhasználásának lehetővé tétele révén.

17. Annak érdekében, hogy e rendelet hatóköre alkalmazkodjon a gyorsan változó helyzethez, a Bizottságot fel kell hatalmazni a jogi aktusoknak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban történő elfogadására vonatkozó hatáskörrel, az e rendelet alapján történő technikai és pénzügyi támogatás terén. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során többek között szakértőkkel folytasson konzultációt. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak továbbá gondoskodnia kell az alkalmazandó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő időbeni eljuttatásáról.

18. E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni.

19. Az e rendeletben meghatározott programozási és végrehajtási intézkedésekkel kapcsolatos végrehajtási hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[8] megfelelően kell gyakorolni. Az említett végrehajtási aktusok jellegét, és különösen költségvetési vonzatukat figyelembe véve, elfogadásukhoz főszabályként a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az alacsony pénzügyi léptékű intézkedések kivételével. A Bizottságnak haladéktalanul el kell fogadnia a vonatkozó végrehajtási aktusokat, ha kellően indokolt, gyors uniós reagálást igénylő esetekben ez elengedhetetlenül szükséges a sürgősség szempontjából.

20. Az Unió külső fellépési eszközeinek[9] végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a(z) …/…/EU, Euratom rendelet[10], a továbbiakban a közös végrehajtási rendelet tartalmazza.

21. Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetét és működését a 2010/427/EU tanácsi határozat szabályozza,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM

CÉLKITŰZÉSEK ÉS HATÁLY

1. cikk Célkitűzések

22. Az Európai Unió fejlesztési együttműködési intézkedések, valamint pénzügyi, gazdasági és technikai együttműködési intézkedések végrehajtását vállalja harmadik országokkal, regionális és nemzetközi szervezetekkel, továbbá állami és nem állami szereplőkkel az e rendeletben meghatározott feltételek szerint.

23. Az ilyen együttműködés célkitűzéseivel összhangban, e rendelet konkrét céljai a következők:

a) gyors hozzájárulás a stabilitáshoz válsághelyzetben vagy kialakulóban lévő válsághelyzetben, hatékony válaszadással azoknak a feltételeknek a megőrzése, megteremtése vagy visszaállítása érdekében, amelyek az Unió fejlesztési és együttműködési politikáinak megfelelő végrehajtásához szükségesek;

b) a konfliktusok megelőzése, a válságot megelőző és az azt követő helyzetek kezelésére és a béketeremtésre való felkészültség biztosítása;

c) a destabilizáló hatással járó, globális és régiókon átnyúló egyedi fenyegetések kezelése, az éghajlatváltozást is ideértve.

2. cikk Az uniós támogatás koherenciája és kiegészítő jellege

24. A Bizottság biztosítja, hogy az e rendelet keretében elfogadott intézkedések összhangban legyenek a partnerországra vonatkozó átfogó uniós stratégiai politikai kerettel, és különösen a (2) bekezdésben említett eszközök céljaival, valamint az egyéb vonatkozó uniós intézkedésekkel.

25. Az e rendelet alapján végrehajtott intézkedések kiegészíthetik az Európai Unióról szóló szerződés V. címének, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés V. címének keretében elfogadott intézkedéseket, és azokkal konzisztensek.

26. Az e rendelet alapján történő uniós támogatás kiegészíti a többi uniós külső támogatási eszköz alapján nyújtott támogatásokat. A támogatás biztosítására csak olyan esetekben kerül sor, amelyekben az említett eszközök alapján nem adható megfelelő és hatékony válasz.

27. A humanitárius segítségnyújtásról szóló, 1996. június 20-i 1257/96/EK rendelet és a polgári védelmi pénzügyi eszköz létrehozásáról szóló, 2007. március 5-i 162/2007/EK, Euratom tanácsi határozat hatálya alá tartozó és ezek alapján finanszírozásra jogosult fellépések nem finanszírozhatók e rendelet alapján.

28. Az uniós és a nemzeti támogatási intézkedések hatékonyságának és összhangjának javítása, valamint a kettős finanszírozás elkerülése érdekében a Bizottság mind döntéshozatali, mind gyakorlati szinten biztosítja a szoros koordinációt saját és a tagállamok tevékenységei között. Ennek érdekében a tagállamok és a Bizottság információcsere-rendszert működtetnek. Szükség esetén a Bizottság a 9. cikkel összhangban további eljárásokat fogadhat el az információcsere és az együttműködés érdekében.

3. cikk Támogatás válsághelyzetben vagy kialakuló válsághelyzetben a konfliktus megelőzése érdekében

29. Az Unió technikai és pénzügyi támogatást nyújthat az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott konkrét célok érdekében: szükséghelyzet, válsághelyzet vagy kialakuló válsághelyzet, a demokráciát, a közrendet, az emberi jogok és alapvető szabadságjogok védelmét vagy az egyének biztonságát fenyegető helyzet, vagy olyan helyzet esetén, amely fegyveres összetűzéshez vagy az érintett harmadik ország(ok) súlyos destabilizálódásához vezethet. Az ilyen intézkedések olyan helyzetekre is irányulhatnak, amelyekben az Unió harmadik országokkal való együttműködésének részleges vagy teljes felfüggesztése érdekében nemzetközi megállapodások kitételeinek lényeges elemeire hivatkozott.

30. Az (1) bekezdésben említett technikai és pénzügyi támogatás kiterjedhet az I. mellékletben részletesen meghatározott területekre. A támogatás teljesítménymutatója a válsággal összefüggésben 3 hónapon belül elfogadott projektek százalékos aránya.

31. Az (1) bekezdésben említett kivételes vagy váratlan esetekben az Unió a (2) bekezdés szerinti egyes támogatási területek között kifejezetten fel nem sorolt technikai és pénzügyi támogatást is nyújthat. Ez a támogatás a 7. cikk (2) bekezdése szerinti rendkívüli támogatási intézkedésekre korlátozódik, amelyek:

a) az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti általános hatály és konkrét célok körébe tartoznak; és

b) a 7. cikk (2) bekezdésben megállapított időtartamra korlátozódnak;

c) főszabály szerint más uniós eszközök alapján külső támogatásra vagy ezen eszköz más összetevőire lennének jogosultak, de amelyek tekintetében – összhangban a 2. cikkel – a helyzetre való gyors reagálás szükségessége következtében a válságra vagy kialakuló válságra vonatkozó intézkedéseket kell alkalmazni.

4. cikk Támogatás a konfliktusmegelőzés, a válságokra való felkészültség és a béketeremtés terén

32. Az Európai Unió technikai és pénzügyi támogatást nyújt az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott konkrét célok elérése érdekében a konfliktusok megelőzése, a válságokra való felkészültség és a béketeremtés terén.

33. Az (1) bekezdésben említett technikai és pénzügyi támogatás kiterjedhet a II. mellékletben részletesen meghatározott területekre. A támogatás teljesítménymutatója az, hogy a kedvezményezettek kapacitásai milyen mértékben erősödtek a konfliktusok megelőzése, a konfliktusokat megelőző és követő helyzetek kezelése és a béketeremtés terén.

5. cikk A világszintű és a régiókon átnyúló fenyegetések kezeléséhez nyújtott támogatás

Az Európai Unió technikai és pénzügyi támogatást nyújt az 1. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott konkrét célok elérése érdekében, a III. mellékletben részletesen meghatározott területeken. A támogatás teljesítménymutatója az adott külső uniós biztonsági politikával való összehangoltság mértéke, beleértve a belső biztonság külső dimenzióját is.

II. CÍM

PROGRAMOZÁS ÉS VÉGREHAJTÁS

6. cikk Általános programozási és végrehajtási keret

34. Az uniós támogatás megvalósítására a közös végrehajtási rendelettel összhangban kerül sor, a következő programozási dokumentumok és pénzügyi végrehajtási intézkedések útján:

a) tematikus stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok;

b) rendkívüli támogatási intézkedések és átmeneti intézkedési programok;

c) éves cselekvési programok és egyedi intézkedések;

d) különleges intézkedések.

7. cikk Rendkívüli támogatási intézkedések és átmeneti intézkedési programok

35. A 3. cikk szerinti uniós támogatást rendkívüli támogatási intézkedésekkel és átmeneti intézkedési programokkal kell végrehajtani.

36. A Bizottság rendkívüli támogatási intézkedéseket fogadhat el a 3. cikk (1) bekezdésében említett válsághelyzetben, valamint a 3. cikk (3) bekezdésében említett kivételes és előre nem látható helyzetekben, amikor az intézkedés hatásossága a gyors és rugalmas végrehajtástól függ . Az ilyen intézkedések tartama legfeljebb 18 hónap lehet. Az intézkedések végrehajtását hátráltató objektív és előre nem látható akadályok esetében azok tartama két alkalommal hosszabbítható meg további hat hónappal (legfeljebb összesen 30 hónapra), feltéve, hogy az intézkedés pénzügyi összege nem emelkedik. Elhúzódó válság és konfliktus esetén a Bizottság második rendkívüli támogatási intézkedést is elfogadhat.

37. Amennyiben a rendkívüli támogatási intézkedés költsége meghaladja a 30 000 000 EUR-t, akkor azt a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

38. A Bizottság ugyanilyen eljárás szerint átmeneti intézkedési programokat fogadhat el az uniós külső együttműködési politikák hatékony végrehajtása érdekében szükséges feltételek megteremtése, illetve visszaállítása érdekében. Az átmeneti intézkedési programok a rendkívüli támogatási intézkedésekre épülnek.

39. A legfeljebb 30 000 000 EUR költségű rendkívüli támogatási intézkedések elfogadása vagy megújítása előtt a Bizottság tájékoztatja a Tanácsot ezek jellegéről, céljairól és a tervezett pénzügyi összegekről. A Bizottság hasonlóképpen tájékoztatja a Tanácsot azt megelőzően is, hogy a már elfogadott rendkívüli támogatási intézkedéseken jelentős lényegi módosításokat hajtana végre. Az uniós külső tevékenység koherenciája érdekében, az ilyen intézkedések tervezése és az ezt követő végrehajtása során a Bizottság figyelembe veszi a Tanács vonatkozó szakpolitikai megközelítését.

40. A 3. cikk (1) bekezdésében említett kivételes szükséghelyzetekben azonban a Bizottság a Tanács előzetes tájékoztatása nélkül is elfogadhat legfeljebb 3 000 000 EUR költségű rendkívüli támogatási intézkedéseket.

41. A rendkívüli támogatási intézkedések elfogadását követően, a lehető leghamarabb, de legkésőbb hét hónapon belül a Bizottság jelentést készít a Tanács és az Európai Parlament részére, amelyben áttekintést nyújt az elfogadott intézkedés természetéről és hátteréről.

42. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet a 3. cikk szerinti uniós támogatás tervezéséről.

8. cikk Tematikus stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok

43. A 4. és 5. cikk szerinti támogatás végrehajtásának alapját a tematikus stratégiai dokumentumok képezik. A tematikus stratégiai dokumentumok együttműködési keretet biztosítanak az Európai Unió és az érintett partnerország vagy -régiók között, az Európai Unió átfogó rendeltetésével, hatáskörével, célkitűzéseivel, alapelveivel és szakpolitikáival összhangban.

44. A tematikus stratégiai dokumentumok elkészítése és végrehajtása során érvényesíteni kell a segélyezés hatékonyságának alapelveit: a partnerséget, a összehangolást és a harmonizációt. Ennek érdekében a tematikus stratégiai dokumentumok összhangban állnak a külső támogatás terén működő más uniós eszközök alapján jóváhagyott vagy elfogadott programozási dokumentumokkal, és azokkal nincsenek átfedésben. A tematikus stratégiai dokumentumok főszabályként az Európai Unió – és adott esetben a megfelelő tagállam – és az érintett partnerországgal folytatott vagy régiókon átnyúló párbeszéden alapulnak, bevonva a civil társadalmat, továbbá a regionális és a helyi hatóságokat, annak biztosítása érdekében, hogy az érintett ország vagy régiók kellőképpen sajátjuknak fogadják el a folyamatot. Az Európai Unió és annak tagállamai a programozási folyamat korai szakaszában konzultációt folytatnak abból a célból, hogy az együttműködési tevékenységeik összefogottságát és egymás kiegészítő jellegét előmozdítsák.

45. Minden egyes tematikus stratégiai dokumentumt többéves indikatív programnak kell kísérnie, amely összegzi az uniós finanszírozásra kiválasztott kiemelt területeket, a konkrét célkitűzéseket, a várható eredményeket és az uniós támogatás időkereteit. A többéves indikatív programok meghatározzák az egyes programok indikatív pénzügyi keretét, figyelemmel az érintett partnerországok vagy régiók szükségleteire és egyedi nehézségeire. A pénzügyi keretek szükség esetén összegtartomány formájában is meghatározhatók.

46. A Bizottság a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban hagyja jóvá a tematikus stratégiai dokumentumokat, illetve fogadja el a többéves indikatív programokat. Ez az eljárás a lényegi felülvizsgálatokra is vonatkozik, amelyek a stratégiának, illetve a stratégia programozásának jelentős módosítását eredményezik.

47. A (4) bekezdésben említett vizsgálóbizottsági eljárás nem alkalmazandó a tematikus stratégiai dokumentumok, illetve a többéves indikatív programok nem lényegi módosításai esetében, a technikai kiigazításokra, a finanszírozásnak az indikatív kereten belüli, kiemelt területek közötti átcsoportosítására, illetve az eredeti indikatív keret 20 %-ot el nem érő mértékű növelésére vagy csökkentésére, feltéve, hogy ezek a módosítások nem érintik az e dokumentumokban meghatározott kiemelt területeket és célkitűzéseket. Ilyen esetben a kiigazításokról egy hónapon belül tájékoztatni kell az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

48. A közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (4) bekezdésében említett sürgősségi eljárás alkalmazható a tematikus stratégiai dokumentumok, illetve a többéves indikatív programok módosítására, ha a gyors uniós reagálás iránti igénnyel összefüggő, kellően indokolt esetekben ez elengedhetetlenül szükséges a sürgősség szempontjából.

III. CÍM

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

9. cikk A Bizottságra átruházott hatáskörök

A Bizottság a 10. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el e rendelet I., II. és III. mellékletének módosítása vagy kiegészítése céljából, és felhatalmazást kap arra, hogy további eljárásokat fogadjon el az információcsere és az együttműködés érdekében.

10. cikk A felhatalmazás gyakorlása

49. A 9. cikkben említett felhatalmazás e rendelet érvényességi időtartamára szól.

50. Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján vagy a határozatban megjelölt napon lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

51. A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

52. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az adott jogi aktussal kapcsolatban sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel kifogást az Európai Parlament és a Tanács részére küldött értesítéstől számított két hónapon belül, vagy ha ezen időszak lejárta előtt mind az Európai Parlament, mind a Tanács tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam két hónappal meghosszabbodik.

11. cikk A bizottság

A Bizottság munkáját a Stabilitási Eszköz Bizottsága segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.

12. cikk Európai Külügyi Szolgálat

E rendelet alkalmazása összhangban áll az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és működésének a megállapításáról szóló 2010/427/EU tanácsi határozattal.

13. cikk Pénzügyi referenciaösszeg

Az e rendelet végrehajtását szolgáló, a 2014–2020 közötti időszakra előirányzott pénzügyi keretösszeg 2 828 900 000 EUR. Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság a pénzügyi keret határain belül engedélyezi.

A 2014-től 2020-ig tartó időszakban a pénzügyi keretösszeg legalább 65 %-át a 3. cikkben szereplő intézkedésekre kell fordítani.

14. cikk Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, …-án/-én.

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

I. MELLÉKLET

A 3. cikkben említett technikai és pénzügyi támogatási területek

A 3. cikk (2) bekezdésében említett technikai és pénzügyi támogatás a következő területekre terjed ki:

a) nemzetközi és regionális, állami vagy nem állami szereplők erőfeszítéseinek támogatása technikai és logisztikai támogatás által a bizalomépítés, a közvetítés, a párbeszéd és a békéltetés érdekében;

b) a nemzetközi jog alapján felhatalmazott átmeneti kormányzat létrehozásának és működésének támogatása;

c) demokratikus, pluralista állami intézmények kialakításának támogatása, beleértve azokat az intézkedéseket, amelyek célja a nők szerepének növelése az ilyen intézményekben, hatékony polgári közigazgatás és az ehhez kapcsolódó jogi keretek országos és helyi szinten, független igazságszolgáltatás, jó kormányzás és közrend, beleértve a polgári ellenőrzés megerősítését célzó nem katonai technikai együttműködést, a biztonsági rendszer felügyelete, valamint olyan intézkedések, amelyek megerősítik a terrorizmus, a szervezett bűnözés és a tiltott kereskedelem formái elleni küzdelemben részt vevő bűnüldözési és igazságügyi hatóságok kapacitását;

d) nemzetközi büntetőbíróságok és ad hoc nemzeti bíróságok támogatása, igazságfeltáró és békéltető bizottságok támogatása, az emberi jogi panaszok törvényes rendezésére szolgáló, valamint tulajdonjogi követelésekkel és azok megítélésével kapcsolatos mechanizmusok támogatása, amelyeket a nemzetközi emberi jogokkal és a jogállamiság normáival összhangban hoztak létre;

e) az alapinfrastruktúra, a lakhatás, a középületek, a gazdasági javak és az alapvető termelő kapacitás helyreállításának és újjáépítésének megkezdéséhez szükséges intézkedések támogatása, valamint a gazdasági tevékenység újraindításához szükséges más intézkedések, a foglalkoztatás megteremtése és a fenntartható társadalmi fejlődéshez szükséges minimumfeltételek kialakítása;

f) a korábban fegyveresen harcoló személyek leszerelését és a társadalomba történő újra-beilleszkedését, valamint adott esetben hazatelepítésüket segítő polgári intézkedések támogatása, továbbá a gyermek- és női katonák helyzetének megoldását célzó intézkedések;

g) a fegyveres erők átszervezésének társadalmi hatásait mérséklő intézkedések támogatása;

h) a gyalogsági aknák, fel nem robbant hadianyag- vagy háborús robbanóanyag-maradványok polgári lakosságra gyakorolt társadalmi-gazdasági hatásának kezelésére irányuló intézkedések támogatása az uniós együttműködési politikák és azok célkitűzéseinek keretében; az e rendelet alapján finanszírozott fellépések kiterjednek a kockázatokkal kapcsolatos oktatásra, az áldozatok segítésére, az aknakeresésre és -mentesítésre, valamint – ezekkel összefüggésben – a készletek megsemmisítésére;

i) a lőfegyverek, kézifegyverek és könnyűfegyverek jogellenes használata és megszerzése elleni küzdelmet ösztönző intézkedések támogatása az uniós együttműködési politikák és azok célkitűzéseinek keretében; az ilyen támogatás továbbá felügyeleti tevékenységeket, az áldozatoknak való segítségnyújtást, a közvélemény tudatosságának növelését, valamint a jogi és igazgatási szakértelem és a bevált gyakorlatok fejlesztését is tartalmazhatja;

j) a nők és a gyermekek válság- és konfliktushelyzetekben fennálló speciális szükségleteinek biztosítását célzó intézkedések támogatása, beleértve a nemi alapú erőszak általi kiszolgáltatottságukat is;

k) a fegyveres konfliktusok áldozatai rehabilitációjának és újra-beilleszkedésének támogatása, beleértve a nők és gyermekek speciális szükségleteit biztosító intézkedéseket is;

l) az emberi jogok és alapvető szabadságok, a demokrácia, a jogállamiság és az ezekhez kapcsolódó nemzetközi jogi eszközök tiszteletben tartását elősegítő és védelmét szolgáló intézkedések támogatása;

m) válsághelyzetekben vagy kialakuló válsághelyzetekben a természeti erőforrásokhoz való méltányos hozzáférést és ezen erőforrások átlátható felhasználását elősegítő társadalmi-gazdasági intézkedések támogatása;

n) a hirtelen népességmozgások hatásainak kezelését célzó társadalmi-gazdasági intézkedések támogatása, beleértve a válsághelyzetben vagy kialakuló válsághelyzetekben a befogadó közösségek szükségleteinek biztosítását segítő intézkedéseket is;

o) a civil társadalom fejlődését és szerveződését, valamint a politikai folyamatban történő részvételüket elősegítő intézkedések támogatása, beleértve a nők szerepének fokozását az ilyen folyamatokban, valamint a független, sokszínű és professzionális média ösztönzését célzó intézkedések;

p) uniós humanitárius segítségnyújtás és polgári védelem hiányában, illetve annak kiegészítéseképpen a természeti vagy ember okozta katasztrófákra és a közegészségügyi veszélyekre adott válaszintézkedések támogatása a 2. cikkel összhangban.

II. MELLÉKLET

A 4. cikkben említett technikai és pénzügyi támogatási területek

A 4. cikkben említett technikai és pénzügyi támogatási területek az Európai Unió és partnerei konfliktusmegelőzési, béketeremtési és a válságot megelőző és azt követő szükségletekre fordított kapacitásának – a nemzetközi, regionális és szubregionális szervezetekkel, valamint állami és nem állami szereplőkkel szoros együttműködésben történő – kiépítésére és megerősítésére szolgáló intézkedések támogatására terjedhetnek ki, a következő törekvéseikkel kapcsolatban:

53. a korai előrejelzés és a konfliktuson alapuló kockázatelemzés elősegítése a szakpolitikai döntéshozatalban;

54. a bizalomerősítés, a közvetítés és a megbékélés előmozdítása, különös tekintettel a közösségek között kialakuló feszültségekre;

55. a polgári stabilizációs missziókban való részvételi kapacitások erősítése;

56. a konfliktusok és katasztrófák utáni helyreállítás fejlesztése.

Az e pont alá tartozó intézkedések kiterjednek az ismeretátadásra, az információk és a bevált gyakorlatok cseréjére, a kockázatok/fenyegetések értékelésére, a kutatásra és elemzésre, a korai előrejelző rendszerekre, valamint a képzések és szolgáltatások biztosítására. Az intézkedések béketeremtési és államépítési támogatási fellépések végrehajtását célzó pénzügyi és technikai támogatást is tartalmazhatnak.

III. MELLÉKLET

Az 5. cikkben említett technikai és pénzügyi támogatási területek

Az 5. cikkben említett technikai és pénzügyi támogatás a következő területekre terjed ki:

57. A közrendet, az egyének biztonságát, az alapvető infrastruktúrát és a közegészségügyet érintő fenyegetések.

A támogatás kiterjedhet a következő célokra irányuló intézkedések támogatására:

58. a terrorizmus, a szervezett bűnözés, és minden fajta tiltott kereskedelem elleni küzdelemben, valamint az illegális kereskedelem és árutovábbítás hatékony ellenőrzésében részt vevő bűnüldözési, igazságszolgáltatási és polgári hatóságok kapacitásának erősítése.

Elsőbbséget kell biztosítani a két vagy három olyan ország részvételével létrejövő, régiókon átnyúló együttműködésnek, amelyek egyértelmű politikai szándékot mutatnak e problémák kezelésére. A terrorizmus elleni küzdelem terén történő együttműködés megvalósítható egyes országokkal, régiókkal illetve nemzetközi, regionális vagy szubregionális szervezetekkel is.

Az e területen zajló intézkedések nagy hangsúlyt fektetnek a jó kormányzásra, és összhangban kell állniuk a nemzetközi joggal, különösen az emberi jogi egyezményekre és a nemzetközi humanitárius jogra.

A terrorizmus elleni küzdelemben érintett hatóságok támogatását illetően előnyt élveznek a terrorizmus elleni jogalkotás fejlesztésére és megszilárdítására, a pénzügyi, a vámügyi és a bevándorlási jog végrehajtására és gyakorlatára irányuló támogatási intézkedések, a legmagasabb szintű nemzetközi elvárásoknak megfelelő bűnüldözési eljárások kialakítása, a demokratikus ellenőrzés és az intézményi felügyeleti mechanizmusok erősítése, valamint a radikalizálódás megelőzése.

A kábítószerrel kapcsolatos problémák kezeléséhez nyújtott támogatást illetően kellő figyelmet kell fordítani a kereslet, a kínálat és az ártalmak csökkentésére irányuló bevált gyakorlatok előmozdítását célzó nemzetközi együttműködésnek;

59. az alapvető infrastruktúrát, így például a nemzetközi szállítást – beleértve a személy- és áruszállítást –, az energiával kapcsolatos műveleteket és az energiaelosztást, továbbá az elektronikus információs és kommunikációs hálózatokat érő fenyegetések kezelése.

Az e területen elfogadott intézkedések külön hangsúlyt kell fektetnek a régiókon átnyúló együttműködésre, valamint a kockázatértékelés, a sebezhetőség, a vészhelyzeti készültség és a riadókészültség és következményei kezelése terén érvényes nemzetközi normák alkalmazására;

60. a közegészséget fenyegető jelentős veszélyek, beleértve a hirtelen kialakuló és esetlegesen több államot érintő járványok megfelelő kezelése.

Különös hangsúlyt kell fektetni a vészhelyzeti tervezésre, az oltóanyag- és gyógyszerkészletek kezelésére, a nemzetközi együttműködésre, valamint a korai előrejelzési és a riasztási rendszerekre;

61. az éghajlatváltozás esetlegesen destabilizáló hatással járó, globális és régiókon átnyúló hatásainak kezelése.

62. A kockázatok csökkentése és az azokra való felkészülés, legyenek azok szándékos, véletlen vagy természeti eredetű vegyi, biológiai, radiológiai vagy nukleáris anyagokhoz kapcsolódó kockázatok.

A támogatás kiterjedhet a következő célokra irányuló intézkedések támogatására:

63. a védelemmel kapcsolatos kutatások alternatívájaként a polgári kutatási tevékenységek népszerűsítése; tudósok támogatása és a tudatossággal kapcsolatos intézkedések (például az információérzékenységgel kapcsolatos tudatosság növelése), valamint a korábban a fegyverekhez kapcsolódó területeken dolgozó tudósok és mérnökök újraképzése és alternatív foglalkoztatása (például tudományos programok katonai jellegének megszüntetése, a katonai és a polgári nukleárisüzemanyag-ciklusok szétválasztása);

64. a veszélyes vegyi, biológiai, radioaktív és nukleáris anyagok és szerek tárolására, illetve az ezekhez kapcsolódó polgári kutatási programok végrehajtására szolgáló polgári létesítmények biztonsági gyakorlatának javítása;

65. a fegyverkezéshez kapcsolódó, de már semmilyen védelmi programhoz nem tartozó létesítmények és helyszínek leszereléséhez, helyreállításához vagy átalakításához szükséges polgári infrastruktúrák és vonatkozó tanulmányok támogatása az uniós együttműködési politikák és céljaik keretében;

66. a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagok és szerek (illetve az előállításukhoz és célba juttatásukhoz szükséges eszközök) tiltott kereskedelmének hatékony ellenőrzését fejlesztő és végrehajtó illetékes polgári hatóságok kapacitásainak megerősítése, ideértve a modern logisztikai értékelési és ellenőrzési eszközök telepítését,

67. a kettős felhasználású termékek exportjára vonatkozó hatékony ellenőrzés bevezetésére és végrehajtására szolgáló jogi keret és intézményi kapacitások kialakítása, ideértve a regionális együttműködési intézkedéseket;

68. az e körbe tartozó, jelentős környezeti hatásokkal járó balesetek elleni hatékony polgári katasztrófavédelem, vészhelyzeti tervezés, válságkezelés és tisztítási kapacitások fejlesztése;

69. a b) és d) pontban említett intézkedések tekintetében külön hangsúlyt kell fektetni az olyan régiók és országok támogatására, ahol a b) és d) pontban említett anyagokból és szerekből továbbra is vannak készletek, és ahol fennáll annak kockázata, hogy ezek az anyagok vagy szerek elterjedhetnek.

PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ

1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI

1.1. A javaslat/kezdeményezés címe

1.2. A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)

1.3. A javaslat/kezdeményezés típusa

1.4. Célkitűzés(ek)

1.5. A javaslat/kezdeményezés indoklása

1.6. Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

1.7. Tervezett igazgatási módszer(ek)

2. IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK

2.1. A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések

2.2. Irányítási és kontrollrendszer

2.3. A csalások és a szabálytalanságok megelőzését célzó intézkedések

3. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA

3.1. A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?

3.2. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás

3.2.1. A kiadásokra gya korolt becsült hatás összegzése

3.2.2. Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás

3.2.3. Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás

3.2.4. A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség

3.2.5. Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

3.3. A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás

PÉNZÜGYI KIMUTATÁS

A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI

A javaslat/kezdeményzés címe

Javaslat a Stabilitási Eszköz létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre

A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[11]

19. cím: Külkapcsolatok

19 06. alcím: Válsághelyzetekre való reagálás és a biztonságot veszélyeztető globális fenyegetések

Az e 19 06. költségvetési alcím címe megfelel a pénzügyi eszközök (2007–2013) jelenlegi szerkezetének. A Bizottság ugyanezen fellépés és a 19 06. alcím megtartását javasolja.

A javaslat/kezdeményezés típusa

( A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul

( A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést követő új intézkedésre[12] irányul

( A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul

( A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított intézkedésre irányul

Célkitűzések

A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések

E pénzügyi eszköz célja „Az Európa 2020 stratégia költségvetése – II. rész” című, 2011. június 29-i bizottsági közleményben említett következő stratégiai célkitűzés támogatása (COM(2011) 500: Az Európa 2020 stratégia költségvetése – II. rész., „Külső fellépések” – a szakpolitikai területek áttekintése, 43. o.):

„A válságmegelőzés és -kezelés fejlesztése. Növelik az uniós fellépések számát a válságmegelőzés és -kezelés, a békefenntartás és a nemzetközi biztonság megerősítése terén, beleértve az EU válságkészültségi kapacitásainak megerősítését is.”

Ez továbbá valamennyi külső eszközzel kapcsolatban választ ad a fent említett júniusi közleményben (19. o.) tett általános előrejelzésre, amely azt javasolja, hogy „az új eszközök tegyék lehetővé, hogy az Európai Unió gyorsan és hatékonyan reagáljon az ember által okozott és a természeti katasztrófákra”.

Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)

1. sz. konkrét célkitűzés

Ember által okozott vagy természeti katasztrófa miatti válság és kialakuló válsághelyzet esetén hatékony reagálás útján a stabilitáshoz való hozzájárulás, az uniós fejlesztési és együttműködési politikák megfelelő végrehajtásához elengedhetetlen feltételek megőrzésének, kialakításának vagy ismételt kialakításának elősegítése érdekében.

2. sz. konkrét célkitűzés

Az Európai Unió és partnerei konfliktusmegelőzési, béketeremtési és a válságokat megelőző és követő szükségletekre vonatkozó kapacitásának – a nemzetközi, regionális és szubregionális szervezetekkel, valamint állami és nem állami szereplőkkel szoros együttműködésben történő – megerősítésének támogatása .

3. sz. konkrét célkitűzés

A békét és a stabilitást fenyegető globális és régiókon átnyúló biztonsági kockázatok kezelése.

A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)

19 06: Válsághelyzetekre való reagálás és a biztonságot veszélyeztető globális fenyegetések

Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/az érintett célcsoportokra.

- A Stabilitási Eszköz célzott és egymást kiegészítő válságkezelési intézkedéseihez történő hozzájárulás révén az Európai Unió átfogó választ ad az instabil helyzetekre, például a kialakuló válságokra és természeti katasztrófákra.

- A globális válságmegelőzésre és -kezelésre irányuló többoldalú és nemzetközi erőfeszítésekhez történő hatékony hozzájárulást elősegítő uniós kapacitás növelése.

- A konfliktusmegelőzés és béketeremtés támogatása abból a célból, hogy világszerte csökkenjen a fegyveres konfliktusok száma és kevesebb országban újuljanak ki a konfliktusok.

- A globális és régiókon átnyúló fenyegetések kezelése a nemzetközi közösség kedvezményezettjeinek megfelelőbb integrációját célzó kapacitásépítés révén az egyéb uniós eszközökkel és nemzetközi szereplőkkel kiegészítve (beleértve a hálózatépítést, a fejlettebb információgyűjtési és -megosztási kapacitást, valamint a regionális együttműködés és az ilyen platformok támogatását).

Eredmény- és hatásmutatók

Tüntesse fel a javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat.

- Válsághelyzetek és kialakuló válságok idején olyan, a válsággal kapcsolatban 3 hónapon belül elfogadott projektek százalékos aránya, amelyek lehetővé teszik az Európai Unió számára, hogy hatékonyan hozzájáruljon a megelőzésükhöz, megoldásukhoz vagy stabilizálásukhoz.

- A támogatásban részesülők kapacitásának erősítése a konfliktusok megelőzése, a konfliktust megelőző és követő helyzetek kezelése és a béketeremtés terén.

- Az adott külső uniós biztonsági politikával való összehangoltság mértéke, beleértve a belső biztonság külső dimenzióját is.

Rövid vagy hosszú távon kielégítendő szükséglet(ek)

Az indokolás 1. szakasza azokat a szakpolitikai követelményeket vázolja fel, amelyeknek az Eszköz meg kíván felelni a fejlődő szakpolitikai iránymutatás kontextusában. Figyelemmel a válsághelyzetekre való felkészültségi és -kezelési intézkedések egyedi jellegére és összefüggésére, beleértve azokat is, amelyek a globális és a régiókon átnyúló biztonsági fenyegetéseket kezelik, a teljesítendő elvárások között rövid és hosszú távú elvárások is vannak.

Az uniós részvételből adódó többletérték

Mint globális szereplőt az Európai Uniót hitelesnek, semlegesnek és őszinte félnek tekintik, ami versenyelőnyt jelent számára számos konfliktus sújtotta térségben történő beavatkozás során a konfliktus fokozódásának megelőzése érdekében, illetve a konfliktusmegelőző jószolgálatok ajánlása esetében. Ha a reagálás uniós szinten történik, erőteljesebb hatás érhető el, mivel a közös erőfeszítések nagyobb befolyást eredményeznek a hatóságok és a nemzetközi partnerek felett. Az uniós szintű válságkezelési intézkedések maximalizálják a válasz koherenciáját és a támogatás hatékonyságát. Egyre nagyobb szükség van nemzetközi szinergiákra és együttműködésre, mivel a donorok hasonló problémákkal szembesülnek a források szűkössége miatt. E téren fontos megjegyezni, hogy csak igen kevés tagállam működtet a Stabilitási Eszközhöz mérhető léptékű válságkezelési vagy béketeremtő mechanizmust.

Figyelemmel a kihívások egyre összetettebb jellegére, az Európai Unió belső prioritásainak egyike – a biztonság, a növekedés és munkahelyteremtés, a klímaváltozás, az energia rendelkezésre állása, az egészség- és járványügy, a migráció – sem érhető el a nagyvilágtól elszigetelten. Gazdasági válság idején az Európai Unió és a tagállamai közötti közös programozás útján történő megfelelőbben összehangolt és integrált megközelítés több hozzáadott értéket, fokozottabb erőt és legitimációt eredményezne, valamint fokozottabb hatást és jobb hatékonyságot érne el.

A 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó Stabilitási Eszköz katalizátorszerepet játszott az Európai Unió hosszú távú külső támogatásának előkészítésében és fejlesztésében, csakúgy, mint az Európai Unió által a közös kül- és biztonságpolitika célkitűzéseinek elérése érdekében az EUSZ V. címének keretében elfogadott tevékenységekben.

Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

Négy évvel a Stabilitási Eszköz 2007-ben történő elindítása után, az Eszköz napjainkban megalapozott és magas szintű kiegészítő uniós válságkezelési eszköznek tekinthető.

Ez idáig sikeresen tette lehetővé az Európai Unió számára azt, hogy kritikus konfliktusmegelőzési, válsághelyzetekre való felkészültségi és -kezelési kezdeményezések széles körét finanszírozza a béke-, a biztonság- és a fejlesztéspolitikai keretének részeként, amikor nem állt rendelkezésre más uniós együttműködési eszköz vagy egyéb eszközök alapján végezhető kiegészítő beavatkozás. Azonban fel kell gyorsítani az Eszköz alkalmazását, és növelni kell átfogó programozási és végrehajtási rugalmasságát, annak érdekében, hogy többek között megfelelőbben legyen képes választ adni a Tanács szakpolitikai iránymutatására, és fenntartható módon feleljen meg a jövőbeli kihívásoknak a béke és a biztonság terén.

Nem bizonyult elegendőnek az a rendelet alapján meghatározott maximális összeg, amely a közrendet, az egyének biztonságát és épségét, az alapvető infrastruktúrát és a közegészségügyet fenyegető tényezőkkel szembeni fellépésre használható fel. A globális biztonsági fenyegetésekkel (beleértve a kockázatcsökkentést és a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagokra vonatkozó felkészültségi intézkedéseket is) kapcsolatos felső határértékeket a rendelet 2009. évi félidős bizottsági felülvizsgálata során tett javaslatokkal összhangban felül kell vizsgálni, annak érdekében, hogy az rugalmasan és megfelelő módon reagálhasson a kialakulóban lévő fenyegetésekre.

Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel

Az Európai Unióról szóló szerződés (21. cikke) meghatározta az Unió külső tevékenységének közös átfogó céljait, többek között azt, hogy „megőrizze a békét, megelőzze a konfliktusok kialakulását, és erősítse a nemzetközi biztonságot”. A Stabilitási Eszköz támogatja az uniós fellépést a biztonság erősítése, a béke megőrzése és a konfliktusok megelőzése terén, és mint valamennyi külső uniós együttműködési eszköz, védelmezi az olyan uniós értékeket, mint az emberi jogok és a demokrácia. Hozzájárul ahhoz, hogy az Európai Unió egymást kiegészítő és koherens módon reagáljon a válságra, és e keretek között az Eszköz alkalmazható legyen a KKBP-fellépések, a humanitárius segítségnyújtás és a polgári védelmi segítségnyújtás, a makroszintű pénzügyi támogatás és a Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz mellett. Egyenlő mértékben járul hozzá a konfliktusmegelőzéshez, a béketeremtéshez és az államépítéshez, szinergiát alkotva a legfontosabb uniós földrajzi eszközökkel (Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, Fejlesztési Együttműködési Eszköz, EFA, IPA) és az olyan tematikus eszközökkel, mint A Demokrácia és az Emberi Jogok Európai Eszköze (EIDHR). Politikai válságot vagy természeti katasztrófákat követően az Eszköz segítségül hívható többek között olyan fellépések finanszírozására, amelyek másodlagos módon kapcsolják össze a humanitárius segítségnyújtást és a fejlesztési segélyt (a segélyezés, a helyreállítás és a fejlesztés összekapcsolása, LRRD), azaz azokban az esetekben, amelyekben a fő földrajzi vagy tematikus eszközök nem mozgósíthatók kellő időben, vagy a hatékony reagálás érdekében ezeket kiegészítő beavatkozásokra van szükség.

Nyilvánvaló kapcsolatok állnak fenn a külső válságkezelési és -megelőzési uniós külső tevékenység és a globális biztonsági fenyegetéseket érintő azon kérdésekkel foglalkozó belső uniós szakpolitikák között, mint a migráció, az igazság, a szabadság és a biztonság. A terrorizmus elleni küzdelem belső és külső vonatkozásai közötti kapcsolatok erősítéséről szóló, 2011. június 9-i tanácsi következtetések a 2011. június 6-i, a külső biztonság terén történő szorosabb együttműködésről és koordinációról szóló munkamódszerrel együtt különösen fontosak. Figyelemmel arra, hogy számos, régiókon átnyúló fenyegetés és kockázat egyben elsőrendű külső uniós biztonsági prioritás is, az Eszköz a (2008-ban felülvizsgált) európai biztonsági stratégia végrehajtásához is hozzá fog járulni, és az Európai Unió belső biztonsági stratégiájának (2010) „külső dimenzióját” is érinteni fogja. A természeti katasztrófák, a környezet romlása és az erőforrásokért folytatott verseny különösen a szegénységgel és a népességnövekedéssel érintett területeken súlyosbítja a konfliktusokat, valamint humanitárius, egészségügyi, politikai és biztonsági következményekkel jár, beleértve a migráció növekedését is.

Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

( A javaslat/kezdeményezés határozott időtartamra vonatkozik

- ( A javaslat/kezdeményezés időtartama: 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig

- ( Pénzügyi hatás: 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig

- ( A javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra vonatkozik

- Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig

- azt követően: rendes ütem

Tervezett igazgatási módszer(ek)[13]

( Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által

( Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:

- ( végrehajtó ügynökségek

- ( a Közösségek által létrehozott szervek[14]

- ( tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek

- ( az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke szerinti alkalmazandó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott személyek

( Megosztott igazgatás a tagállamokkal

( Decentralizált igazgatás harmadik országokkal

( Nemzetközi szervezetekkel közös igazgatás (nevezze meg)

Egynél több gazdálkodási módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a „Megjegyzések” rovatban.

Megjegyzések

Az Eszköz egyedi jellege a válságokra és konfliktusokra történő reagálás, a válsághelyzetekre való felkészültségi fellépések növelése, valamint a globális és a régiókon átnyúló biztonsági fenyegetések kezelése terén szükségessé teszi az igazgatási módok lehető legszélesebb körben történő alkalmazását.

IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK

A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések

Ismertesse a nyomon követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.

Az Európai Bizottság nyomon követési és értékelési rendszerei egyre nagyobb figyelmet szentelnek az eredményeknek. A rendszerek a belső állományt és a külső szakértelmet is magukban foglalják.

A küldöttségeknél és a központban dolgozó programfelelősök különféle módokon folyamatosan figyelemmel kísérik a projektek és programok megvalósítását, beleértve a helyszíni szemléket is, ahol ez lehetséges. A nyomon követés értékes információkat nyújt az előrehaladásról, segít abban, hogy a vezetők azonosítsák a tényleges és a lehetséges szűk keresztmetszeteket, és kiigazító intézkedést hajtsanak végre.

Az uniós külső tevékenység teljesítményének három különböző rendszer útján történő értékelésével független külső szakértőket bíztak meg. Ezek az értékelések hozzájárulnak az elszámoltathatósághoz és a folyamatban levő beavatkozások fejlesztéséhez; emellett tapasztalatokat vonnak le a múltbeli gyakorlatból a jövőbeli szakpolitikák és tevékenységek számára. Valamennyi eszköz a nemzetközileg elismert OECD-DAC értékelési kritériumokat használja, beleértve a (lehetséges) hatást is.

Projektszinten először a központ által kezelt eredményorientált monitoring (EOM) rendszer nyújt rövid, lényegre törő pillanatképet a beavatkozásokból vett minta minőségéről. Igen összetett, szabványosított módszertant használva a független EOM szakértők pontozzák a projekt erősségeit és gyenge pontjait, és ajánlásokat fogalmaznak meg a hatékonyság javítására.

A projektért felelős uniós küldöttség által végzett projektszintű értékelések részletesebb és mélyrehatóbb elemzéssel szolgálnak, és segítik a projektvezetőket a folyamatban levő beavatkozások javításában, illetve a jövőbeli beavatkozások előkészítésében. Az elemzés elvégzésével tematikus és földrajzi szakértelemmel rendelkező külső független szakértőket bíznak meg, akik visszajelzéseket és bizonyítékokat is gyűjtenek minden érintettől, nem utolsósorban a végső kedvezményezettektől.

A Bizottság stratégiai értékelésnek is aláveti szakpolitikáit, az egy adott ágazatban (mint például az egészségügy, az oktatás stb.), illetve országban, régióban vagy egy adott eszköz esetében jellemző programozástól és a stratégiától kezdve a beavatkozások végrehajtásáig. Ezek az értékelések fontos információt szolgáltatnak a szakpolitikák kialakításához, valamint az eszközök és projektek megtervezéséhez. Ezeket az értékeléseket a Bizottság közzéteszi a honlapján, megállapításaik összegzését pedig a Tanács és az Európai Parlament részére küldött éves jelentés tartalmazza.

Az éghajlatváltozással kapcsolatos kiadás összegére vonatkozó – a többéves pénzügyi keretről szóló 2011. júniusi közleményben meghatározott ún. Rio-markerek alkalmazásán alapuló módszertannal összhangban kiszámított – egyedi információk a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés éves cselekvési kimutatásában foglaltak szerint a Stabilitási Eszköz költségvetési kiadási tételeinek szintjén kerülnek feltüntetésre a programdokumentumokban, valamint az összes szinten készült értékelésekben és az éves jelentésekben.

Irányítási és kontrollrendszer

Felismert kockázat(ok)

Kockázati környezet

Az ezen eszköz hatálya alá tartozó segélyezés működési környezetét az eszköz céljainak el nem érése, az optimálistól elmaradó pénzügyi gazdálkodás és/vagy a vonatkozó szabályok be nem tartása (jogszerűségi és szabályozási hibák) terén a következő kockázatok jellemzik:

- gazdasági/politikai instabilitás és/vagy természeti katasztrófa nehézségeket és késedelmeket okozhat a beavatkozások tervezése és végrehajtása során, különösen a törékeny helyzetű államokban;

- a partnerországok intézményi és igazgatási kapacitásainak hiánya nehézségekhez vezethet és késedelmet okozhat a beavatkozások tervezése és végrehajtása során;

- a földrajzilag szétszórt projektek és programok (amelyek számos államra/területre/régióra kiterjednek) logisztikai/forrásoldali kihívásokkal járhatnak a nyomon követés terén, különösen a helyszíni ellenőrzések esetében;

- a lehetséges partnerek/kedvezményezettek sokfélesége, valamint ezek eltérő belső kontrollrendszerei és kapacitásai szétaprózhatják és ilyen módon csökkenthetik a végrehajtás támogatása és nyomon követése érdekében rendelkezésére álló bizottsági források eredményességét és hatékonyságát;

- a külső segélyezés, illetve a partnerországokban a nemzeti fejlesztési terv végrehajtásának eredményeire és hatásaira vonatkozóan rendelkezésre álló adatok rossz minősége és kis mennyisége gátolhatja a Bizottságot abban, hogy jelenést tehessen az eredményekről és azokért felelősségre lehessen vonni.

Az alkalmazandó szabályok be nem tartásából eredő kockázat várható szintje

Az eszköz megfelelőségi célkitűzése az, hogy az FPI-/DEVCO-portfólió esetében fenntartsa a nem megfelelés (hibaarány) korábbi szintjét, amely 2 %-nál alacsonyabb nettó maradványjellegű hibaszint (többéves alapon, a lezárt szerződésekre vonatkozó minden tervezett kontroll és kiigazítás végrehajtása után). Ez hagyományosan 2–5 %-os becsült hibaarányt eredményez a Számvevőszék által az éves megbízhatósági nyilatkozat (DAS) céljára végzett éves véletlenszerű mintavétel esetében. Az FPI/DEVCO szerint a magas kockázati környezetében ez a lehető legalacsonyabb elérhető meg nem felelési kockázati szint a megfelelőségi ellenőrzések igazgatási terheit és szükséges költséghatékonyságát is figyelembe véve.

Tervezett ellenőrzési mód(ok)

FPI/DEVCO belső kontroll architektúrája

Az FPI/DEVCO belső kontroll / igazgatási eljárása ésszerű mértékben biztosítja a működés eredményessége és hatékonysága tekintetében a célkitűzések megvalósítását, pénzügyi jelentéseinek megbízhatóságát, valamint a vonatkozó jogszabályi és eljárási kereteknek való megfelelését.

Eredményesség és hatékonyság

Az FPI/DEVCO az eredményességének és működési hatékonyságának biztosítására (és a külső segélyezési környezetében tapasztalható magas kockázati szint mérséklésére), a Bizottságra kiterjedő stratégiai politikai és tervezési folyamat, a belső ellenőrzési környezet és a Bizottság belsőkontroll–szabályai egyéb előírásainak az összes elemén kívül továbbra is fenntart egy speciális, valamennyi eszközével összefüggő segélyezésgazdálkodási keretet, amely a következő elemeket foglalja magában:

- a külső segélyek többségének a helyszínen működő uniós küldöttségek általi átruházott igazgatása;

- egyértelmű és formalizált pénzügyi elszámoltathatóság (a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőtől) a küldöttség vezetőjére történő átruházás révén (FPI);

- egyértelmű és formalizált pénzügyi elszámoltathatóság (a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőtől [főigazgató]) a központban lévő, felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő (igazgató) által a küldöttség vezetőjére történő átruházás révén (DEVCO);

- rendszeres jelentések továbbítása az uniós küldöttségektől a központba (a külső támogatások kezeléséről szóló jelentések a DEVCO esetében), beleértve a küldöttség vezetője által küldött éves megbízhatósági nyilatkozatot;

- nagyszabású képzési program biztosítása a személyzet számára a központban és a küldöttségeken egyaránt;

- jelentős támogatás és iránymutatás nyújtása a központ és a küldöttségek számára (az interneten keresztül is);

- az átruházott hatáskört ellátó küldöttségek rendszeres, 3–6 évente történő helyszíni ellenőrzése;

- projekt- és programciklus-kezelési módszertan, amely a következőket tartalmazza:

- adott esetben minőségtámogatási eszközök a beavatkozás tervezéséhez, a megvalósítási módszerhez, a finanszírozási mechanizmusokhoz, a vezetési rendszerhez, a végrehajtó partnerek értékeléséhez és kiválasztásához stb.;

- program- és projektvezetési, nyomonkövetési és jelentéstételi eszközök a hatékony megvalósítás érdekében, beleértve a projektek rendszeres helyszíni külső ellenőrzését;

- lényeges értékelési és auditálási összetevők.

Pénzügyi jelentés és számvitel

Az FPI/DEVCO a Bizottság eredményszemléletű elszámolási rendszerének használata révén, továbbá a külső segélyezés tekintetében kialakított olyan egyedi eszközökkel, mint a Közös Relex Információs Rendszer (CRIS), továbbra is a legmagasabb színvonalú számviteli folyamatokra és pénzügyi jelentésekre törekszik.

A vonatkozó jogszabályi és eljárási kereteknek való megfeleléssel kapcsolatban a megfelelőség ellenőrzésére szolgáló módszereket a 2.3. szakasz tartalmazza (a csalások és szabálytalanságok megelőzését célzó intézkedések).

A csalások és a szabálytalanságok megelőzését célzó intézkedések

Tüntesse fel a meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket.

Tekintettel arra, hogy az FPI/EuropeAid magas kockázatú környezetben van jelen, a rendszereikben sok potenciális megfelelési hibára (szabálytalanságra) kell számítani, és a kifizetési folyamat lehető legkorábbi szakaszában magas szintű védelmi, felderítési és korrekciós ellenőrzéseket kell kialakítani. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy az FPI/EuropeAid megfelelési ellenőrzése javarészt a külső auditorok és a Bizottság munkatársai által a projekt végső kifizetését megelőzően végzett nagyszabású, többéves előzetes helyszíni ellenőrzésen alapul (bár sor kerülhet utólagos auditálásokra és ellenőrzésekre is), amely jóval szigorúbb, mint a költségvetési rendelet által előírt pénzügyi védőintézkedések. Az FPI/EuropeAid megfelelőségi keretei többek között a következő jelentős elemekből állnak:

Megelőző intézkedések

– Kötelező alapképzés a csalások témakörében a segélyezést kezelő dolgozók és az ellenőrök számára.

–Iránymutatás nyújtása (interneten keresztül is), beleértve a szerződésekhez használandó gyakorlati útmutatót, a EuropeAid kézikönyvet és a pénzgazdálkodási eszköztárat (a végrehajtó partnerek részére).

– Előzetes értékelés annak biztosítására, hogy a megosztott és a decentralizált igazgatás alatt az alapokat kezelő hatóságoknál rendelkezésre álljanak az uniós alapok kezelését érintő csalások megelőzésére és felderítésére szolgáló megfelelő csalás elleni intézkedések.

– A partnerországban rendelkezésre álló csalás elleni mechanizmusok előzetes szűrése, a költségvetési támogatásban részesülő államháztartás jogosultsági kritériumainak értékelése körében (így a csalás és a korrupció elleni küzdelem iránti aktív elkötelezettség, megfelelő felügyeleti hatóságok bevonása, elegendő igazságszolgáltatási kapacitás, továbbá hatékony reagálási és szankciós mechanizmusok).

– A Bizottság által 2008-ban Accrában aláírt nemzetközi segélyátláthatósági kezdeményezés (IATI) megállapítja a segélyátláthatóság elvárásait, amelyek időszerűbb, részletesebb és rendszeresebb adatszolgáltatást biztosítanak a segélyáramlásokról és a segélyezéssel kapcsolatos dokumentumokról.

–A Bizottság 2011. október 14-én, a 2011 novemberében Busanban megrendezendő soron következő magas szintű segélyhatékonysági fórum előtt megkezdte a segélyezési információk átláthatóságának közzétételére vonatkozó IATI előírás első fázisának végrehajtását. A Bizottság ezenkívül a tagállamokkal együttműködve közös internetalapú informatikai alkalmazáson (TR-AID) dolgozik, amely az IATI rendszeren keresztül érkező és a más forrásokból származó uniós segélyezési adatokat felhasználóbarát segélyezési információvá alakítja át.

Felderítési és korrekciós intézkedések

– Külső auditok és ellenőrzések (kötelező és kockázatalapú), beleértve az Európai Számvevőszéket is.

– Visszamenőleges (kockázatalapú) ellenőrzések és visszafizettetések.

– Az uniós finanszírozás felfüggesztése súlyos csalás, illetve kiterjedt korrupció esetében, mindaddig, amíg a hatóságok megfelelő intézkedést nem hajtanak végre az ilyen csalás korrekciója és jövőbeli előfordulásának megelőzése érdekében.

Az FPI/EuropeAid össze fogja hangolni a csalás elleni stratégiáját a Bizottság új, 2011. június 24-én elfogadott csalás elleni stratégiájával (CAFS), többek között az alábbiak biztosítása érdekében:

– az FPI/EuropeAid belső, csalás elleni ellenőrzései teljes mértékben összhangban legyenek a CAFS stratégiával;

– az FPI/EuropeAid csaláskockázat-kezelési megközelítése képes legyen azonosítani a csalás által érintett kockázati területeket, és megfelelő válaszokat adjon;

– az uniós alapokból támogatott harmadik országokban alkalmazott rendszerek tegyék lehetővé releváns adatok lehívását, és ezek az adatok legyenek felhasználhatók a csalás elleni kockázatkezelési rendszerekben (például kettős finanszírozás);

– amennyiben szükséges, hozzanak létre a hálózati csoportokat és a külső segélyezési ágazattal kapcsolatos csalások kivizsgálását szolgáló megfelelő informatikai eszközöket.

Az ellenőrzések költség- és haszonbecslése

A Stabilitási Eszköz belső kontroll/igazgatási költségeinek hasonlónak kell lenniük a EuropeAid által a saját külső fellépési eszközeinek kezelése kapcsán kiszámított költségekhez (azaz a keret 6 %-a):

A EuropeAid portfóliójának egészét tekintve a teljes belső kontroll/igazgatási költség becsült éves átlaga 658 millió EUR a 2014–2020 közötti költségvetési tervezés kötelezettségvállalásaira számolva. Ez az összeg az EFA kezelését is tartalmazza, amely a EuropeAid vezetési struktúráján belül integrált módon működik. Ezek a „nem működési” költségek hozzávetőleg a EuropeAid összes tervezett (működési + adminisztratív), az Európai Unió általános költségvetéséből, valamint az Európai Fejlesztési Alapból a 2014–2020 időszakra vonatkozóan finanszírozott kiadási portfóliójában található 10,2 milliárd EUR összegű becsült átlagos éves kötelezettségvállalásának 6,4 %- át teszik ki.

Ezek az igazgatási költségek a központban és a küldöttségeken dolgozó valamennyi EuropeAid munkatárs, az infrastruktúra, az utazás, a képzés, a nyomon követés, valamint az értékelési és ellenőrzési szerződések költségeit (beleértve a kedvezményezettek által kötött szerződéseket) is tartalmazzák.

A EuropeAid idővel csökkenteni kívánja az igazgatási/működési tevékenységek arányát az új eszközök továbbfejlesztett és egyszerűsített megoldásai révén, olyan változásokra építve, amelyek a felülvizsgált költségvetési rendelet alapján várhatók. Ezek az igazgatási költségek alapvető haszna a szakpolitikai célkitűzések teljesítésében, a források eredményes és hatékony felhasználásában, nagyszabású költséghatékony megelőző intézkedések végrehajtásában és egyéb olyan ellenőrzésekben jelenik meg, amelyek az alapok jogszerű és rendszeres használatát biztosítják.

Amellett, hogy továbbra is törekedni kell az igazgatási intézkedések jellegének és rendeltetésének, valamint a portfólióra vonatkozó szabályszerűségi ellenőrzéseknek a javítására, ezek a költségek globálisan szükségesek ahhoz, hogy az eszközök célkitűzései minimális meg nem felelési kockázat (2 % alatti maradványhiba) mellett eredményesen és hatékonyan legyenek megvalósíthatók. Még így is sokkal alacsonyabbak ezek a költségek, mint azok a kockázatok, amelyek akkor merülnének fel, ha ezen a magas kockázatú területen megszűnne vagy csökkenne a belső kontroll.

A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA

A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?

- Jelenlegi költségvetési kiadási tételek

A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében .

A többéves pénzügyi keret fejezete | Költségvetési tétel | Kiadás típusa | Hozzájárulás |

Szám [Megnevezés………………………………] | diff./nem diff. előirányzat[15] | EFTA-országoktól[16] | tagjelölt országoktól[17] | harmadik országoktól | a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében |

IV. | 19 06: Válsághelyzetekre való reagálás és a biztonságot veszélyeztető globális fenyegetések 19 06 01 Válsághelyzetekre való reagálás és felkészültség 19 06 01 01 Válsághelyzetekre való reagálás és felkészültség 19 06 01 02 A korábbi együttműködés befejezése 19 06 02 Intézkedések az országok és lakosságuk kritikus technológiai fenyegetésekkel szembeni védelmére 19 06 02 01 Intézkedések a vegyi, nukleáris és biológiai anyagokkal kapcsolatos kockázatcsökkentés és készültség terén 19 06 02 02 Előkészítő intézkedés – A nukleáris, biológiai és vegyi fegyverek és a kézi lőfegyverek számának csökkentése 19 06 02 03 Uniós politika a kézi lőfegyverek terjedésének megakadályozására 19 06 03 Régiókon átnyúló intézkedések a szervezett bűnözés, csempészet, a létfontosságú infrastruktúrák védelme, a közegészségügyet érintő fenyegetések és a terrorizmus elleni küzdelem terén 19 06 09 Kísérleti projekt: Nem kormányzati szervezetek által vezetett, béketeremtéshez kapcsolódó tevékenységekre irányuló program | DIFF. | NEM | NEM | NEM | NEM |

- Létrehozandó új költségvetési tételek

A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében .

A többéves pénzügyi keret fejezete | Költségvetési tétel | Kiadás típusa | Hozzájárulás |

Szám [Megnevezés...................................................] | diff./nem diff. előirányzat | EFTA-országoktól | tagjelölt országoktól | harmadik országoktól | a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében |

IV. | 19 06: Válsághelyzetekre való reagálás és a biztonságot veszélyeztető globális fenyegetések 19 06 01 Válsághelyzetekre és kialakuló válsághelyzetekre való reagálás 19 06 02 Konfliktusmegelőzés, a válságokra való felkészültség és béketeremtés 19 06 03 Globális és régiókon átnyúló biztonsági fenyegetések | Diff. | NEM | NEM | NEM | NEM |

A kiadásokra gyakorolt becsült hatás

A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

millió EUR (három tizedesjegyig)

A többéves pénzügyi keret fejezete: | Szám | IV. fejezet – Globális Európa |

millió EUR (három tizedesjegyig)

-

Becsült humánerőforrás-szükségletek

- ( A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után humánerőforrások felhasználását.

- ( A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrások felhasználását vonja maga után:

A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb egy tizedesjeggyel) kell kifejezni

N. év | N+1. év | N+2. év | N+3. év | A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető |

( A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) |

XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) | 40,9 | 40,5 | 40,1 | 39,7 | 39,7 | 39,7 | 39,7 |

XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) |

XX 01 05 01 (közvetett kutatás) |

10 01 05 01 (közvetlen kutatás) |

( Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[25] |

XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes pénzügyi keretből) | 19,4 | 19,2 | 19,0 | 18,9 | 18,9 | 18,9 | 18,9 |

XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) |

10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatásban) |

Egyéb költségvetési tételek (kérjük megnevezni) |

ÖSSZESEN | 95,5 | 94,6 | 93,7 | 92,8 | 92,8 | 92,8 | 92,8 |

2014-ben az 5. fejezetben feltüntetett humánerőforrások az alábbiak szerint oszlanak meg a DEVCO és az FPI között:

- Létszámterv: 18,7 teljes munkaidős egyenérték az FPI és 22,2 teljes munkaidős egyenérték a DEVCO esetében (összesen 40,9 teljes munkaidős egyenérték)

- Külső személyzet: 17,9 teljes munkaidős egyenérték az FPI esetében és 1,5 teljes munkaidős egyenérték a DEVCO esetében (összesen 19,4 teljes munkaidős egyenérték)

Ami a 4. fejezetben feltüntetett emberi erőforrásokat illeti (a Stabilitási Eszköz BA-sora), meg kell jegyezni, hogy jelenleg a küldöttségeken dolgozó DEVCO-állomány egy része kezeli az FPI hatáskörébe tartozó Stabilitási Eszköz válságkezelési projektjeit. Jelenleg közel 46 projekt van folyamatban 30 különböző küldöttségen. A 2012. évi költségvetési tervezet alapján a küldöttségekre küldhető és a BA-sor által finanszírozott engedélyezett létszám 35 fő szerződéses alkalmazott (30 fő az FPI és 5 fő a DEVCO esetében).

19: az érintett szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.

A humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához rendelt és/vagy az adott főigazgatóságon belül átcsoportosított személyzettel kell eleget tenni. A források adott esetben a meglévő költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz rendelt további juttatásokkal.

Az elvégzendő feladatok leírása:

Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak |

Külső személyzet |

A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség

- ( A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi kerettel.

- ( A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi keret alkalmazandó fejezetének átprogramozása.

Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.

- ( A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[27]

Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.

Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

- A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik felek általi társfinanszírozást

- A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült társfinanszírozást irányozza elő:

előirányzatok millió EUR-ban (három tizedesjegyig)

N. év | N+1. év | N+2. év | N+3. év | A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető | Összesen |

N. év | N+1. év | N+2. év | N+3. év | A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető |

..... jogcímcsoport | | | | | | | | | |Az egyéb címzett bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési tétel(eke)t.

Ismertesse a bevételre gyakorolt hatás számításának módszerét.

[1] SEC(2011) 215 végleges.

[2] Ezt kiegészíti és az Európai Unió költségvetésén kívül marad az EFA, a globális éghajlat-változási és biodiverzitási alap, és a sürgősségisegély-tartalék.

[3] COM(2011) 500, 2011. június 29.

[4] HL L 327., 2006.11.24, 1–11. o.

[5] Az Európai Tanács 2001. június 15–16-i göteborgi ülésének elnökségi következtetései.

[6] 2007.11.20-i 15097/07. számú tanácsi dokumentum.

[7] Az EU belső biztonsági stratégiájának megvalósítása: öt lépés a biztonságosabb Európa felé, COM (2010) 673 végleges, 2010.11.22.

[8] HL L 55., 2011.2.28., 13. o.

[9]

[10]

[11] Tevékenységalapú irányítás: ABM ( Activity Based Management ), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB ( Activity Based Budgeting ).

[12] A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a) vagy b) pontja szerint.

[13] Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.

[14] A költségvetési rendelet 185. cikkében előírt szervek.

[15] Differenciált/nem differenciált előirányzat.

[16] EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.

[17] Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni potenciális tagjelölt országok.

[18] Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.

[19] Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.

[20] Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.

[21] A teljesítések megvalósítandó termékekre és szolgáltatásokra vonatkoznak (például finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza kilométerben stb.).

[22] Az 1.4.2. szakaszban („Meghatározott célkitűzések...”) feltüntetett célkitűzés.

[23] Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.

[24] Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.

[25] AC = szerződéses alkalmazott; AL= helyi alkalmazott; END= kirendelt nemzeti szakértő; INT = átmeneti alkalmazott; JED = küldöttségi pályakezdő szakértő.

[26] Az operatív előirányzatoknál a külső személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-sorok).

[27] Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.

[28] A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek) tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-os beszedési költségekkel csökkentett bruttó összegeket kell megadni.