Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről, valamint a(z) xxx/xxx európai parlamenti és tanácsi rendelet [a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet] módosításáról és a 834/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről /* COM/2014/0180 final - 2014/0100 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE 1.1. A javaslat okai és céljai Az ökológiai termékek piacát az utóbbi tíz évben a kereslet erőteljes növekedése által kiváltott folyamatos bővülés jellemezte. Az ökológiai élelmiszerek világpiaca 1999 óta a négyszeresére nőtt. Az Európai Unióban megduplázódott az ökológiai termelés alatt álló terület; évente 500 000 hektár termőföldet vonnak ökológiai gazdálkodás alá. Azonban a piac fejlődésével sem a belső kínálat, sem a szabályozási környezet nem tartott lépést. A termelésre vonatkozó szabályok nem veszik kellő mértékben figyelembe a folyamatosan változó fogyasztói és lakossági aggodalmakat és elvárásokat, a címkézési előírások bonyolultak, az ellenőrzési és a kereskedelmi rendszer számos hiányossággal küzd. A szabályozás összetett, sok adminisztrációt tesz szükségessé, ami elriasztja a mezőgazdasági kistermelőket az uniós ökológiai termelési rendszerbe való bekapcsolódástól. Az ágazat fejlődését régebben elősegítő kivételek között vannak olyanok, amelyek fenntartása már nem indokolt. E javaslat ezért a következő célokat szem előtt tartva törekszik javítani az ökológiai termelésre vonatkozó jogi feltételrendszert: (1) meg kell szüntetni az Unióban az ökológiai termelés fenntartható fejlődését gátló tényezőket; (2) méltányos versenyfeltételeket kell teremteni a mezőgazdasági termelők és a gazdasági szereplők számára a belső piac még hatékonyabb működése érdekében; (3) meg kell őrizni, illetve meg kell erősíteni a fogyasztók bizalmát az ökológiai termékek iránt. 1.2. Háttér-információk Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézésről szóló 834/2007/EK tanácsi rendelet[1] elfogadásakor a Tanács számos olyan kérdést azonosított, amelyekről a Bizottságnak a 834/2007/EK rendelet alkalmazása során nyert tapasztalatok alapján jelentést kell tennie az Európai Parlament és a Tanács felé. A Bizottság jelentésével[2] kapcsolatban a Tanács 2013. május 13–14-én tartott Mezőgazdasági és Halászati ülésén következtetéseket fogadott el.[3] Ebben felszólította a tagállamokat és a Bizottságot arra, hogy ambiciózus mértékben fejlesszék az ökológiai termelési ágazatot oly módon, hogy az aktuális jogi keretet felülvizsgálják, javítják annak alkalmazhatóságát és egyben egy stabilitással és biztonsággal jellemezhető, további pontosítást és egyszerűsítést hozó korszakot nyitnak meg, valamint hogy foglalkozzanak a további kidolgozást igénylő lezáratlan kérdések megoldásával. Az ökológiai termeléssel kapcsolatos jogszabályok felülvizsgálata a Bizottság Célravezető és hatásos szabályozás programjába[4] illeszkedik. A felülvizsgálat lehetőséget biztosít arra is, hogy a Bizottságra a 834/2007/EK tanácsi rendelet értelmében ruházott végrehajtási hatásköröket az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSz.) 290. és 291. cikke szerinti felhatalmazáson alapuló és végrehajtási hatáskörökké minősítsék át. 1.3. Meglévő rendelkezések ezen a területen Az ökológiai termeléssel foglalkozó első uniós rendelkezést 1991-ben fogadták el. A Tanács 2092/91/EGK rendelete meghatározta az ökológiai termelés fogalmát, előállítási szabályokat, ellenőrzési és címkézési követelményeket írt elő, valamint rendelkezett az ökológiai termékek behozatalának szabályairól is. Jogalapot biztosított a fogyasztók és az ökotermelők védelméhez az ökológiai termelésre való hamis és megtévesztő utalásokkal szemben. A rendeletet felülvizsgálták, és 2007 júniusában elfogadásra került a 834/2007/EK tanácsi rendelet, amely: – tovább pontosította az ökológiai termelés fogalmát annak céljai és elvei meghatározása révén, – az állati termékekre vonatkozó nemzeti szabályozások eltörlésével fokozta az ökológiai termelésre vonatkozó uniós szabályok összhangját, – a tagállamok felelősségére szigorú feltételek mellett és korlátozott időtartamra eltéréseket tett lehetővé, – összekapcsolta az ökológiai termékek ellenőrzését a 882/2004/EK rendeletben[5] előírt takarmány- és élelmiszerjogi hatósági ellenőrzési rendszerrel, és kötelezővé tette a magánszektorbeli ellenőrző szervek akkreditációját, – átalakította a behozatali rendszert: az egyenértékűség tekintetében a harmadik országok elismerése mellett az EU elismerte a harmadik országokban tevékenykedő ellenőrző szerveket is az egyenértékűség vagy a megfelelés igazolására. A korábbi rendszert, amelyben a tagállamok az áruszállítmányok behozatalait külön-külön engedélyezték, a rendelet megszüntette, és fokozatosan felszámolta. 1.4. Összhang egyéb szakpolitikákkal Ez a kezdeményezés Az intelligens szabályozás az Európai Unióban című közlemény célkitűzéseit igyekszik megvalósítani. Az egyik ilyen célkitűzés a jogszabályi terhek csökkentése. A javaslat összhangban van az Európa 2020 stratégiával, különösen a fenntartható növekedésre és a fokozottabban erőforráshatékony, környezetbarát és versenyképes gazdaság megteremtésére helyezett hangsúllyal. Emellett illeszkedik a megreformált közös agrárpolitikába (KAP), amely keretet biztosít az Unió mezőgazdaságának fejlesztéséhez a 2014–2020-as időszakra.[6] Az új rendelkezések fenntartható versenyképességet mozdítanak elő, biztosítják az élelmiszertermelési ágazat gazdasági életképességét, valamint az Unió szárazföldi természeti erőforrásainak fenntartható kezelését, amihez az ökológiai termelés is nagyban hozzájárul. A javasolt rendelet az akvakultúra kapcsán az új közös halászati politikára is figyelemmel van, ugyanis a vízi eredetű élelmiszerek iránti világszerte növekvő kereslet kontextusában az akvakultúra alapvető szerephez jut az élelmiszerellátás hosszú távú biztosításában, miközben hozzájárul a növekedéshez, a foglalkoztatáshoz, valamint a vadon élő halállományok terhelésének csökkentéséhez. A javaslat a hatósági ellenőrzésekről szóló új európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslattal[7] is összhangban áll, amelynek célja az élelmiszerágazati ellátási lánc integrált igazgatásának megszilárdítása a jogi keretrendszer egészének ésszerűsítése és egyszerűsítése révén, valamint a szabályozás javítása. Egyes meghatározásokat össze kell hangolni vagy pontosítani kell, a szükséges egyedi ellenőrzési szabályokat pedig a hatósági ellenőrzésekkel foglalkozó egyetlen rendelkezésbe kell integrálni. Az ökológiai termelést szabályozó rendszer a mezőgazdasági termékekre vonatkozó uniós minőségrendszerek közé tartozik, akár a földrajzi jelzések, a hagyományos különleges termékek, a legkülső régiók és a hegyvidéki termékek rendszerei, ezt az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai gazdasági és Szociális bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett, a mezőgazdasági termékekre vonatkozó minőségpolitikáról szóló bizottsági közlemény is kiemeli, és a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[8] is megállapítja. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI 2.1. Konzultációk A jelenlegi helyzetet az érdekeltekkel tartott találkozókon gyűjtött információk alapján mélyrehatóan elemeztük . Ezekre a Bizottság több mint 70 szakértőt és egyetemi tanárt hívott meg, hogy megvitassa velük az ökológiai ágazatban jelentkező jelenlegi és jövőbeni kihívásokat. 2013 elején a Bizottság internetes konzultációt nyitott meg. A kérdőívre mintegy 45 000 válasz, és kötetlen formában 1 400 hozzászólás érkezett. A reakciók többsége (96%) uniós polgároktól, 4%-a érdekeltekről származik. Az ágazat érdekeltjeit ezen felül az ökológiai termeléssel foglalkozó szakértői csoport találkozóin is tájékoztatták és megkérdezték a felülvizsgálatról. A tagállamokat, valamint a jogszabályok végrehajtásáért felelős illetékes hatóságokat folyamatosan tájékoztatták, és egyeztettek velük a felülvizsgálat technikai kérdéseiről. 2.2. A konzultációk főbb eredményei A nyilvános konzultációra reagálókat elsősorban a környezetvédelem és a minőség témaköre foglalkoztatja. Ez a csoport az ökológiai előírások megerősítését szorgalmazza, és egységes követelményrendszert szeretne érvényesíteni az egész Unióban mind a mezőgazdasági termelőkkel, mind az egyéb gazdasági szereplőkkel szemben. Vagyis a kivételek eltörlését a túlnyomó többség támogatja. A szermaradványok és az ökológiai termelésben nem engedélyezett termékek és anyagok kapcsán magasak az elvárások. Az európai uniós ökologót a biotermékek megkülönböztetése szempontjából a nemzeti logókkal egyenértékűnek tekintik. A polgárok és érdekeltek nagy része megbízik az ökológiai termelés ellenőrzési rendszerében, ugyanakkor úgy gondolja, az tovább javítható, nevezetesen az elektronikus hitelesítés bevezetése révén. A többség a mezőgazdasági kistermelők csoportos tanúsítását is támogatja. Az ökológiai termelés szabályainak finomítását az ökológiai ágazat is szükségesnek tartja. Arról is széleskörű az egyetértés, hogy az ökológiai termelésnek meg kell őriznie az alapelveit és céljait, és a kivételeket meg kell szüntetni. 2.3. Hatásvizsgálat A hatásvizsgálat során három lehetséges forgatókönyv került összehasonlításra: – A jelenlegi helyzet kismértékű kiigazítása a hatályos jogszabályok pontosítása és szigorúbb végrehajtása mellett; – a piaci érdekek érvényesülése, vagyis a piac dinamikus bővülését lehetővé tévő rugalmasabb szabályozás bevezetése, melynek keretében a régóta fennálló kivételek beépülnek a termelési szabályokba; – valamint az alapelvek érvényesülése, vagyis az alapvető ökológiai szempontokra nagyobb hangsúlyt fektető szabályozás a kivételek eltörlése mellett. A három lehetőséget megvizsgáltuk abból a szempontból, hogy a közös agrárpolitika 2020-ra vonatkozó célkitűzései, egyes konkrét szakpolitikai célok, valamint a felülvizsgálat gyakorlati céljai eléréséhez hogyan járulnak hozzá, továbbá áttekintettük őket hatékonyság és eredményesség szempontjából is. Az alapelvek érvényesülése minden vizsgált szempontból a legkedvezőbb, ezt követi a piaci érdekek érvényesülése és harmadik helyen végez a jelenlegi helyzet kiigazítása. Az alapelvek érvényesülésének forgatókönyvétől a következő eredmények várhatók: – a fogyasztói bizalom erősödésének köszönhetően kedvező piaci kilátások, ez kedvezően hat a biotermékek árára és újabb szereplőket vonz a piacra; – a kivételek megszűnésével javul az inputok minősége, pl. nő az ökológiai módszerekkel előállított vetőmagok kínálata; – az egyszerűbb és érthetőbb termelési szabályok vonzóbbá teszik az ágazatot; – a verseny kiegyenlítettebbé válik a nagyobb összhangnak és az egyszerűbb és érthetőbb szabályoknak köszönhetően, és a harmadik országok ellenőrző szerveinek elismerésében az egyenértékűség helyett egyre inkább a megfelelés válik meghatározóvá; – a társadalmi elvárásoknak megfelelő hatékonyabb ellenőrzési rendszernek és egységes termelési szabályoknak (környezetközpontú irányítási rendszerek, állatjóléti intézkedések) köszönhetően megszilárdul a fogyasztói bizalom; – a kockázat-alapú megközelítés javítja az ellenőrzések hatékonyságát és eredményességét, ami a megbízhatóbb behozatali rendszerrel ötvözve csökkenti a csalások kockázatát; – az ökológiai termeléssel járó kedvező környezeti hatást a kivételek megszűnése tovább fokozza; – az állatok jóléte javul azáltal, hogy megszűnnek a kivételek. A hatásvizsgálat szerint az alapelvekhez való visszatérés a legkedvezőbb lehetőség, de érdemes az első forgatókönyvnél említett kisebb kiigazításokat is végrehajtani, valamint esetenként több opciót is biztosítani. Az egész folyamat során érvényesültek az egyszerűsítési törekvések. Az előnyben részesített alternatíva: – egyértelműbbé teszi a hatályra, termelésre, címkézésre és ellenőrzésre vonatkozó rendelkezéseket; – véget vet a felesleges előírásoknak; – korlátozza a tagállamok kivételek engedélyezésére vonatkozó hatáskörét; – ésszerűsíti a behozatali rendszert; – egyszerűsíti a mezőgazdasági kistermelőkre vonatkozó követelményeket a csoportos tanúsítás bevezetésével. Ami az adminisztrációs költségeket illeti, az ökológiai ágazat gazdasági szereplőire és a hivatalokra jelenleg rótt 135-féle tájékoztatási kötelezettségből a javaslat 37-et eltöröl. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI 3.1. A javaslat összefoglalása Az ökológiai termelésnek a fogyasztói elvárásokat hűen tükröző elvek mentén kell megvalósulnia. az egyedi termelési szabályokat a rendelethez csatolt melléklet gyűjti össze, ez javítja a rendelet olvashatóságát. A termelési szabályokat a javaslat megszilárdítja és nagyobb összhangba hozza egymással azáltal, hogy a kivételek lehetőségét egyetlen esetre korlátozza: amikor katasztrofális körülmények következtében ideiglenes intézkedésekre van szükség az ökológiai termelés folytatásához vagy újraindításához. Az ökológiai gazdaságokat teljes egészükben az ökológiai termelésre vonatkozó szabályoknak megfelelően kell irányítani, az átállási időszakok utólagos beszámítására elvileg már nincs lehetőség. Az ökológiai termékek előállításához használt mezőgazdasági eredetű összetevők kizárólag ökológiai termelésből származhatnak. Az ökológiai ágazatbeli gazdasági szereplőknek - a mezőgazdasági termelők, a tengeri moszatot és akvakultúra-termékeket előállító gazdasági szereplők, valamint a mikrovállalkozások kivételével - valamilyen irányítási rendszert kell alkalmazniuk környezeti teljesítményük javítása érdekében. Az ellenőrzési rendszer megerősödik azáltal, hogy egyetlen jogszabályba, az élelmiszer- és takarmányjogi hatósági ellenőrzésekről és egyéb hatósági tevékenységekről szóló bizottsági rendelet re irányuló javaslatba kerül minden ellenőrzéssel kapcsolatos rendelkezés. Így a piaci szereplőknek, illetékes hatóságoknak, ellenőrző hatóságoknak és ellenőrző szerveknek nem kell két különböző jogforrást figyelembe venniük az ellenőrzésekre vonatkozó szabályok kapcsán. Az előírások ellenőrizhetősége is javul a termelési szabályok egyértelműbbé tétele, egyszerűsödése és harmonizációja következtében, valamint a szabályok alóli számos kivétel lehetőségének megszűnésével. A javaslat törekszik arra, hogy megszüntesse a 834/2007/EK rendeletben egyes kiskereskedők mentesítésére biztosított lehetőséget, amely a különböző tagállamokban különböző értelmezésekhez és gyakorlatokhoz vezetett, megnehezítve a piac irányítását, felügyeletét és az ellenőrzést. A hatósági ellenőrzéseket a kockázat alapján kell szervezni, megszűnik a piaci szereplők évente esedékes kötelező ellenőrzése, amit a 834/2007/EK rendelet előírt. Így az ellenőrzések gyakorisága változtatható a hatósági ellenőrzésekről szóló xxx/XXX/EU rendelet alapján hozandó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén, hogy az alacsony kockázati csoportba sorolt szereplők fizikai ellenőrzését az éves gyakoriságnál ritkábban, vagy évente, de kevésbé mélyrehatóan kelljen elvégezni, míg a nagyobb kockázatúként azonosítottak tevékenységét szorosabban lehessen nyomon követni. A gazdasági szereplők között igazságosabban oszlik el az ellenőrzések jelentette teher, a szabályoknak a múltban bizonyítottan megfelelőket kevesebbszer zaklatják, az illetékes hatóságok, ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek pedig hatékonyabban használják erőforrásaikat. Az ellenőrzésekért beszedhető díjak területén javul az átláthatóság a bevezetésre kerülő konkrét szabályoknak köszönhetően, a gazdasági szereplők nevének és címének, valamint tanúsítványainak közzététele is egyértelműbbé válik. Lehetőség nyílik a kistermelők csoportos tanúsítására a tanúsítással és az ellenőrzéssel járó költségek és adminisztrációs terhek csökkentése jegyében, a helyi termelői hálózatok erősítése, a termékek könnyebb piacra juttatása és a harmadik országok piaci szereplőivel hasonló helyzet biztosítása érdekében. A konkrétabb új szabályok megerősítik a termékek nyomon követhetőségét és a csalások megelőzését: egy adott termékcsoport kapcsán a termelési lánc különböző szakaszaiban nem ellenőrizhetik a szereplőket különböző ellenőrző hatóságok vagy szervek. A nem engedélyezett termékek vagy anyagok jelenléte esetén hozandó intézkedések is egységesebbek lettek. Előfordulhat, hogy egy mezőgazdasági termelő azért nem tudja ökológiaiként forgalomba hozni egy termékét, mert az a termelő akaratának ellenére nem engedélyezett termékkel vagy anyaggal szennyeződött. A Bizottság ezért engedélyezheti a tagállamoknak, hogy a mezőgazdasági termelőknek nemzeti kifizetésekkel ellentételezzék az így kiesett bevételt. Emellett az ilyen veszteségek teljes vagy részleges ellentételezésére a tagállamok a KAP eszközeit is használhatják. Végezetül a javaslat rendelkezik a különböző típusú meg nem felelések esetén alkalmazandó fellépésekről, hogy a gazdasági szereplők mindenhol hasonló feltételekkel számolhassanak, megfelelően működjön a belső piac és fennmaradjon a fogyasztók bizalma, ugyanakkor nem nyirbálja meg a tagállamoknak a szankciók meghatározására vonatkozó hatáskörét. A kereskedelmi rendszer is kiigazításra kerül, a harmadik országok és az Unió ökológiai ágazatbeli gazdasági szereplői egyenlő versenyfeltételeket élvezhetnek, ami minden bizonnyal erősíti a fogyasztók bizalmát. A harmadik országokkal szemben továbbra is köthetők az egyenértékűségre vonatkozó megállapodások, ám az egyoldalú megfelelés lehetősége fokozatosan megszűnik. Az ellenőrző szervek elismerése fokozatosan átadja a helyét a megfelelésen alapuló rendszernek. 3.2. Jogalap Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 42. cikkének első bekezdése és 43. cikkének (2) bekezdése. 3.3. A szubszidiaritás és az arányosság elve A javaslat a KAP keretében már működő minőségrendszert módosít. A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek előállítása valamint Unión belüli kereskedelme, illetve az ökológiai termékek belső piaca zavartalan működésének biztosítása az Uniónak a tagállamokkal megosztott hatáskörébe tartozik. A KAP keretében az egységes belső piac fejlesztése hatékonyabban megoldható egyetlen uniós, mint 28 nemzeti rendszerben. Ez egyúttal következetesebb és erősebb álláspontot biztosít a nemzetközi kereskedelmi partnerekkel szemben, és javítja az Unió tárgyalási pozícióját. A javaslat a következő területek harmonizációját segíti elő: – A tagállamoknak a kivételek engedélyezésére vonatkozó jelenlegi hatásköre, amely egyenlőtlen versenyfeltételeket teremt a gazdasági szereplők között, gyengíti a fogyasztói bizalmat, és bonyolultabbá teszi a szabályozást és a kereskedelmet (a megfelelés végrehajtása tekintetében), leszűkül. – Az ökológiai termelésre vonatkozó uniós előírások be nem tartása, ami a különböző tagállamokban eddig különböző következményeket vont maga után, ezáltal egyenlőtlen versenyfeltételeket teremtett, és rontotta az egységes piac hatékonyságát. 3.4. A jogi aktus típusának megválasztása A javasolt eszköz rendelet, mivel a meglévő rendelkezések a tagállamok számára megfelelő keretet biztosítanak. Más típusú intézkedés nem volna megfelelő. Egy irányelv rugalmasabb szabályokat állapítana meg, ami ismét egyenlőtlen versenyfeltételekhez és a fogyasztók megzavarásához illetve kiábrándulásához vezethet. A rendelettel biztosítható a tagállami megközelítések egységessége, és a gazdasági szereplők igazgatási terheinek csökkenése, mivel egyetlen keretrendszernek kell megfelelniük. A „puha” jogi eszközök, például az iránymutatás nem védik ki a különböző értelmezések és végrehajtások lehetőségét, és a nemzetközi kontextusban sem állják meg a helyüket. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A javaslat technikai segítségnyújtási költségvetést irányoz elő. Ennek részleteit a pénzügyi kimutatás ismerteti. 5. OPCIONÁLIS ELEMEK: EGYSZERŰSÍTÉS A javaslat egyszerűbbé és érthetőbbé teszi a szabályozást, valamint megszüntet számos jogi kiskaput. Az ökológiai gazdálkodással összefüggő 135 kötelezettségből 37-et eltöröl. A javaslat jelentős mértékben csökkenti az adminisztratív terheket. A javaslat alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló aktusok ugyanezeket az elveket fogják követni. A termelési szabályokat illetően a javaslat mind a gazdasági szereplők, mind a nemzeti közigazgatások helyzetét megkönnyíti azáltal, hogy korlátozza a tagállamok kivételek engedélyezésére vonatkozó hatáskörét. Megszűnik számos kevéssé hatékony előírás, különösen az ellenőrzések terén, amelyeket a javaslat értelmében a kockázatok figyelembevételével kell végezni. Az import területén az ellenőrző szervek megfelelése egyszerűbbé válik, ami a termelők, az ellenőrző szervek és a Bizottság munkáját is megkönnyíti. A mezőgazdasági kistermelők számára könnyebbséget fog jelenteni a csoportos tanúsítás lehetősége, ami arányosabb ellenőrzést és nyilvántartás-vezetést von maga után. A javaslat szándéka, hogy a szabályozást felhasználóközpontúbbá tegye. Míg továbbra is a rendelet szövege fogja tartalmazni az általános termelési szabályokat, az ökológiai termelésre vonatkozó egyedi előírásokat annak melléklete fogja meghatározni. 6. HOZZÁIGAZÍTÁS A LISSZABONI SZERZŐDÉSHEZ 2010-ben a Bizottság elfogadta a COM(2010) 759 javaslatot a 834/2007/EK tanácsi rendeletnek a Lisszaboni Szerződéshez való igazítása érdekében. A három intézmény közötti részletes egyeztetés 2011-ben és 2012-ben feltartóztatta a javaslatot. Ez a javaslat ezért magában foglalja a hozzáigazítást szolgáló elemeket, így az alap jogi aktus rendelkezéseinek, valamint a felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok hierarchiáját. . Tehát a COM(2010) 759 javaslat elévült és visszavonásra kerül. 2014/0100 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről, valamint a(z) xxx/xxx európai parlamenti és tanácsi rendelet [a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet] módosításáról és a 834/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, különösen annak 42. cikke első bekezdésére és 43. cikke (2) bekezdésére. tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[9], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[10], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) Az ökológiai termelés a gazdaságirányítást és az élelmiszer-termelést is magában foglaló összetett rendszer, amely ötvözi a legjobb környezetvédelmi és éghajlatvédelmi gyakorlatokat, a magas szintű biodiverzitás biztosítását, a természeti erőforrások megőrzését, a színvonalas állatjóléti normák és az olyan termelési szabályok alkalmazását, amelyek megfelelnek a természetes anyagok és természetes eljárások használatával előállított termékek iránti növekvő fogyasztói keresletnek. Az ökológiai termelésnek így kettős társadalmi szerepe van: egyrészt ellátja azt a speciális piacot, amelyet a fogyasztók ökológiai termékek iránti igénye hoz létre, másrészt olyan közjavakat termel, amelyek hozzájárulnak a környezet védelméhez és az állatok jóléthez, valamint a vidékfejlesztéshez. (2) A szigorú egészségügyi, környezetvédelmi és állatjóléti normák betartása szervesen hozzájárul az ökológiai termékek kiváló minőségéhez. A mezőgazdasági termékekre vonatkozó minőségpolitikáról szóló, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közlemény[11] is kiemelte, hogy az ökológiai termelés a mezőgazdasági termékekre vonatkozó uniós minőségrendszerek közé tartozik, amilyenek a földrajzi jelzésekre, a hagyományos különleges termékekre, vagy a legkülső régiók termékeire vonatkozó, az 1150/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[12] és a 228/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[13] előírt szabályok. Az ökológiai termelés értelemszerűen a KAP ugyanazon céljait szolgálja, mint a többi uniós mezőgazdasági termékminőségi rendszer. (3) Az ökológiai termelést érintő szakpolitikai célok illeszkednek a KAP célkitűzéseihez, például biztosítják, hogy a termelőknek megtérüljön az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok betartása. A biotermékek iránti növekvő kereslet pedig lehetővé teszi e piac további fejlődését és bővülését, ezáltal biztosítja a mezőgazdasági termelők számára az ilyen termelés kifizetődőségét. (4) Az ökológiai termelés mindemellett a környezetvédelemi megfontolásoknak a közös agrárpolitikába való beépüléséhez is hozzájárul, vagyis előmozdítja a mezőgazdasági termelés fenntarthatóságát. Ezért kerültek bevezetésre a KAP keretében az ökológiai termelést anyagilag is támogató intézkedések, legutóbb az 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[14], és támogatja ezt a termelési formát az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[15] révén nemrég megreformált vidékfejlesztési szakpolitikai keret is. (5) Az ökológiai termelés az Unió környezetvédelmi szakpolitikájának célkitűzéseihez is hozzájárul, különös tekintettel a biológiai sokféleséggel kapcsolatos 2020-as stratégiára[16], a zöld infrastruktúrára vonatkozó közleményre[17], a talajvédelmi tematikus stratégiára[18], a madárvédelmi[19] és az élőhelyvédelmi[20] irányelvekre, a nitrátszennyezésről szóló irányelvre[21], a vízpolitikai keretirányelvre[22], a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelvre[23] és a peszticidek fenntartható használatáról szóló irányelvre[24]. (6) Az ökológiai termelésre vonatkozó uniós szakpolitika célkitűzéseinek fényében a végrehajtását szolgáló jogi keretnek az egyenlő versenyfeltételek megteremtésére, az ökológiai termékek belső piaca megfelelő működésének elősegítésére és az ökológiaiként címkézett termékekbe vetett fogyasztói bizalom fenntartására és kiérdemlésére kell törekednie. Ezen felül olyan feltételeket kell biztosítania, amelyek mellett az ágazat a termelési és piaci fejleményekkel együtt tud fejlődni. (7) Az „EURÓPA 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című bizottsági közleményben[25] meghatározott, 2020-ra elérendő szakpolitikai prioritások között szerepel a tudásra és az innovációra épülő versenyképes gazdaság kialakítása, a magas foglalkoztatottsággal és szociális és területi kohézióval jellemezhető gazdaság kialakítása, valamint az erőforráshatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé való elmozdulás. Az ökológiai termelésre vonatkozó szakpolitikának tehát az is feladata, hogy a gazdasági szereplők számára biztosítsa azokat az eszközöket, amelyekkel termékeiket eredményesen tudják megkülönböztetni és népszerűsíteni, ugyanakkor meg kell védje őket a tisztességtelen gyakorlatokkal szemben. (8) Az ökológiai ágazat lendületes fejlődésére tekintettel a 834/2007/EK tanácsi rendelet[26] előrevetítette az ökológiai termelésre vonatkozó uniós szabályok felülvizsgálatának szükségességét azok alkalmazásának tapasztalatai fényében. A Bizottság által elvégzett felülvizsgálat szerint az ökológiai termelés uniós jogi keretét meg kell erősíteni annak érdekében, hogy szabályai megfeleljenek a fogyasztók magas elvárásainak, és kellően egyértelműek legyenek azok számára, akiket érintenek. Ezért a 834/2007/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni, és helyébe új rendeletet kell léptetni. (9) A 834/2007/EK rendelet alkalmazásában nyert eddigi tapasztalatok azt mutatják, hogy egyértelművé kell tenni a rendelet hatálya alá tartozó termékek körét. A rendelet elsősorban az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékekre alkalmazandó, beleértve az akvakultúra-termékeket is. Másodsorban vonatkozik minden feldolgozott mezőgazdasági termékre, amelyet élelmiszerként vagy takarmányként hoznak forgalomba, mert e termékek ökológiaiként való címkézésével egyrészt biztosítható az ökológiai termékek jelenléte a piacon, másrészt ökológiai eredetük láthatóvá válik a fogyasztók számára is. Mindezek mellett e rendelet hatályának egyéb olyan termékekre is ki kell terjednie, amelyek a feldolgozott mezőgazdasági termékekhez hasonlóan szoros kapcsolatban állnak a mezőgazdasági termékekkel, hiszen vagy e mezőgazdasági termékek piaci megjelenésének formái, vagy azok előállításának nélkülözhetetlen szereplői. Végül a tengeri sót is e rendelet hatálya alá kell vonni, mivel természetes módszerek alkalmazásával nyerik, és kitermelése hozzájárul a vidék fejlesztéséhez, ennek megfelelően megfelel e rendelet célkitűzéseinek. Az egyértelműség érdekében a Szerződés I. mellékletében fel nem sorolt egyéb érintett termékeket célszerű összegyűjteni e rendelet egyik mellékletében. (10) A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a Szerződés 290. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendelet egyes nem alapvető elemeinek kiegészítése vagy módosítása érdekében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, kellő időben és megfelelő módon való továbbításáról. (11) A rendelet hatálya alá tartozó egyéb termékek jegyzékének az új termelési módszerek, anyagi vagy nemzetközi kötelezettségek figyelembevétele jegyében történő módosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot bizonyos aktusok elfogadására. Az említett jegyzékbe csak olyan termékek vehetők fel, amelyek szoros kapcsolatban állnak valamely mezőgazdasági termékkel. (12) A tömegétkeztetési tevékenységek helyi jellege miatt a tagállamok és a magántanúsítási rendszerek által végzett munka e téren elegendőnek tűnik az egységes piac működésének biztosításához. Ezért a tömegétkeztetés keretében saját telephelyen készített ételek nem tartoznak e rendelet hatálya alá. Hasonlóan nem tartoznak ide a vadász- és halászzsákmányokból készült termékek, mert ezek előállítása teljes körűen nem ellenőrizhető. (13) A kutatások azt bizonyítják, hogy az ökológiai élelmiszerek piacának fenntartásában a fogyasztók bizalma alapvető szerepet játszik. Ezért a nem kellően megbízható szabályok, amelyek alááshatják e bizalmat, hosszú távon a piac összeomlásához vezethetnek. Egyértelmű, hogy az uniós ökológiai termelés fenntartható fejlődéséhez uniós szinten összehangolt, következetes termelési szabályokra van szükség. E termelési szabályoknak meg kell felelniük a gazdasági szereplők és a fogyasztók minőséggel kapcsolatos elvárásainak, valamint lehetővé kell tenniük az e rendeletben meghatározott elvek és szabályok végrehajtását. (14) Ez a rendelet a kapcsolódó jogszabályok, például az élelmiszeripari ellátási lánc biztonságával, az állategészségüggyel és állatjóléttel, a növényegészségüggyel, a növényi szaporítóanyagokkal, a címkézéssel és a környezetvédelemmel foglalkozó rendelkezések sérelme nélkül alkalmazandó. Az ökológiai termelésben használható termékek és anyagok engedélyezése például először uniós szinten történik. Így ez a rendelet az ilyen termékek és anyagok engedélyezésére és forgalomba hozatalára vonatkozó más uniós rendelkezések sérelme nélkül alkalmazandó. (15) Elvi kérdés, hogy e rendelet általános termelési szabályai között meg kell tiltani az ionizáló sugárzás valamint a géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-k) használatát, valamint a GMO-kból illetve GMO-k felhasználásával előállított termékek forgalomba hozatalát. Mivel a fogyasztókat egyre inkább foglalkoztatja az élelmiszerek feldolgozásának és szállításának a környezetre gyakorolt hatása, elő kell írni az ökológiai ágazatbeli gazdasági szereplők számára - a mezőgazdasági termelők valamint a tengeri moszatot és akvakultúra-termékeket előállítók kivételével - egy harmonizált környezeti teljesítményrendszer alkalmazását. A 2003/361/EK bizottsági ajánlásban[27] meghatározottaknak megfelelően az ökológiai termeléssel foglalkozó mikrovállalkozásokat a szabályozási terhek csökkentése érdekében fel kell menteni e kötelezettség alól. Az általános termelési szabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni a környezetközpontú irányítási rendszer kritériumait meghatározó aktusok elfogadására. (16) Az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok be nem tartásának kockázata magasabb azokban a mezőgazdasági üzemekben, amelyek bizonyos egységeit nem az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok alapján irányítják. Ezért célszerű arról rendelkezni, hogy egy megfelelő átállási időszak után minden olyan uniós mezőgazdasági üzem, amelyik ökológiai termelést szeretne folytatni, teljes egészében az ökológiai termelés követelményeinek megfelelően működjön. Az ökológiai mezőgazdasági üzemek átállási időszaka minden tagállamban azonos, függetlenül attól, hogy egy üzem végrehajtott-e korábban az uniós alapokból támogatott agrár-környezetvédelmi intézkedéseket. A parlagon hagyott termőföld esetében azonban nincs szükség átállási időszakra. A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az általános átállási szabályok kiegészítéséről illetve az egyedi átállási szabályok kiegészítéséről és módosításáról rendelkező jogi aktusok elfogadására. (17) Az ökológiai termelés elveinek és céljainak egységessége, valamint érvényesülése érdekében egyedi termelési szabályokat kell megállapítani a növénytermesztés, az állattartás és az akvakultúrát termelés vonatkozásában, kitérve a vadon termő növények és a tengeri moszat begyűjtésére, a feldolgozott élelmiszerek és takarmányok előállítására, valamint a bor és az élesztő készítésére. (18) Az ökológiai növénytermesztés alapja a növényeknek elsősorban a talaj ökoszisztémáján keresztül történő táplálása, a hidroponikus termelés nem engedhető meg. Ezenfelül az ökológiai növénytermesztéstől elvárható, hogy a környezetszennyezést elkerülő vagy minimálisra csökkentő módszereket alkalmazzon. (19) Meg kell állapítani a talajkezelés és a tápanyag-utánpótlás tekintetében elfogadható ökológiai növénytermesztési gyakorlatokat, valamint a trágyák és talajjavítók használatára vonatkozó szabályokat. (20) A peszticidek használatát szigorúan korlátozni kell. Előnyben részesítendők a kártevők és gyomok elleni védekezés azon formái, amelyek nem járnak növényvédő szerek használatával, például a vetésforgó alkalmazása. A kártevők és a gyomok jelenlétét figyelemmel kell követni, hogy megítélhető legyen, gazdasági és ökológiai szempontból mikor indokolt az emberi beavatkozás. Amennyiben ökológiai módszerekkel nem biztosítható kielégítő védelem, célszerű lehetővé tenni bizonyos olyan növényvédő szerek használatát, amelyeket az 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[28] összhangban engedélyeztek, valamint az ökológiai termelés elveivel és céljaival összeegyeztethetőnek minősítettek, akár a felhasználásra vonatkozó korlátozások mellett, és amelyek használata e rendelettel összhangban engedélyezhető. (21) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az egyedi növénytermesztési szabályokat módosító vagy kiegészítő aktusok elfogadására, különösen a termesztési gyakorlatok, a talajkezelés és a tápanyag-utánpótlás, a növényegészségügy és a kártevők és gyomok féken tartása, a gombatermesztés és bizonyos egyéb növények termesztése, valamint növénytermesztési rendszerek alkalmazása, a növényi szaporítóanyagok eredete, illetve a vadon termő növények begyűjtése kapcsán. (22) Mivel az állattartás szükségszerűen mezőgazdasági földterületek kezelésével jár, méghozzá szerves trágyával táplált haszonnövény-termesztéssel, a talajkezelés nélkül megvalósuló állattartást nem szabad megengedni. A nevelt állatfajták kiválasztásakor figyelembe kell venni a helyi viszonyokhoz való alkalmazkodási képességet és életképességet, valamint a betegségekkel szembeni ellenálló képességet, továbbá támogatni kell a biológiai sokféleséget. (23) Az ökológiai állattartás és akvakultúrás termelés színhelyei - adott esetben a vizes közeget is beleértve - meg kell feleljenek az állatok viselkedési igényeinek. Egyes állatfajok, többek között a méhek vonatkozásában külön rendelkezéseket kell hozni az elhelyezés és a tartás feltételeiről. E feltételeknek biztosítaniuk kell az állatok jólétének magas szintjét, bizonyos szempontból túl kell mutatniuk az általános uniós mezőgazdasági állatjóléti normákon. A legtöbb esetben az állatállomány számára állandó hozzáférést kell biztosítani szabadtéri legelőterülethez, amelyet megfelelő rotációs rendszerben használnak. (24) A természeti erőforrások, például: a talaj és a víz tápanyagokkal történő szennyezésének elkerülése érdekében meg kell határozni, hogy hektáronként legfeljebb mennyi trágya használható, illetve mekkora állatállomány tartható. E határértéket a trágya nitrogéntartalma alapján kell megállapítani. (25) Az állatoknak stresszt, ártalmat, megbetegedést vagy szenvedést okozó csonkításokat meg kell tiltani. (26) Az állatokat az ökológiai termelés szabályainak megfelelően termesztett, lehetőleg saját gazdaságból származó takarmánnyal kell etetni, figyelembe véve élettani szükségleteiket. Ezenkívül az állatállomány alapvető táplálkozási igényeiről való gondoskodás érdekében lehetővé kell tenni bizonyos ásványi anyagok, nyomelemek és vitaminok adagolását gondosan meghatározott feltételek mellett. (27) Az állategészségügynek elsősorban a betegségek megelőzésén kell alapulnia. Emellett speciális tisztítási és fertőtlenítő intézkedéseket is szükséges alkalmazni. A kémiai úton előállított allopátiás gyógyászati készítmények megelőző használata az ökológiai termelésben nem engedhető meg, azonban azonnali beavatkozást igénylő betegség vagy sérülés kezelésére korlátozott ideig, az állat jóllétének helyreállítása érdekében való használatuk megengedhető. Ilyen esetben az ökológiai termelés fogyasztók szempontjából való megbízhatóságának fenntartása érdekében lehetővé kell tenni bizonyos korlátozások alkalmazását, például az uniós jogszabályokban előírt, a gyógyszerek használatát követő élelmezés-egészségügyi várakozási idő megkétszerezését. A méhészeti ágazatban külön szabályokat kell megállapítani a betegségek megelőzése és az állatorvosi beavatkozások vonatkozásában. (28) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az egyedi állattartási szabályokat módosító vagy kiegészítő aktusok elfogadására, különösen az állatok eredetére, elhelyezésére, beltéri és kültéri területigényére, hektáronkénti számára, tartására, tenyésztésére, takarmányaira és táplálására, betegségmegelőzésére és állatorvosi kezelésére vonatkozóan. (29) A rendelet az akvakultúra kapcsán figyelembe veszi az új közös halászati politika célkitűzéseit, ugyanis a vízi eredetű élelmiszerek iránti világszerte növekvő kereslet kontextusában az akvakultúra alapvető szerephez jut az élelmiszerellátás hosszú távon fenntartható biztosításában, miközben hozzájárul a növekedéshez, a foglalkoztatáshoz, valamint a vadon élő halállományok terhelésének csökkentéséhez. Az uniós akvakultúra fenntartható fejlesztésével foglalkozó stratégiai iránymutatásról szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak címzett 2013. évi bizottsági közlemény[29] beszámol az uniós akvakultúra főbb nehézségeiről és növekedési lehetőségeiről. Az ökológiai akvakultúrát különösen ígéretes ágazatnak minősíti, hangsúlyozva az ökológiai tanúsítás jelentette versenyelőnyt. (30) Az ökológiai termelésen belül az ökológiai akvakultúra viszonylag új terület az ökológiai mezőgazdasághoz képest, ahol az egyes gazdaságok szintjén jelentős mennyiségű tapasztalat halmozódott fel. Mivel az ökológiai akvakultúrából származó termékek iránti kereslet egyre nő, valószínűsíthető, hogy egyre több akvakultúrás egység fog átállni az ökológiai termelésre. Ez a tapasztalatok valamint a műszaki ismeretek és lehetőségek gyarapodásához, vagyis az akvakultúra fejlődéséhez vezet, amivel a termelési szabályoknak is lépést kell tartaniuk. (31) Az egységes értelmezés, az ellentmondások elkerülése és az ökológiai akvakultúrás állat- és növénytartási gyakorlatok egységes alkalmazása érdekében meghatározásokat is kell kapcsolni e termelési szabályokhoz. (32) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az egyedi tengerimoszat-termelési szabályokat módosító vagy kiegészítő aktusok elfogadására, különösen a vízi környezet megfelelősége, a fenntartható gazdálkodási terv, a vadon élő tengeri moszatok begyűjtése, a tengeri moszat termesztése, a szerves lerakódás elleni intézkedések, a termelőeszközök és létesítmények tisztítása vonatkozásában, valamint az akvakultúrában nevelt állatok kapcsán alkalmazandó egyedi termelési szabályokat kiegészítő aktusok elfogadására, elsősorban a vízi környezet megfelelősége, a fenntartható gazdálkodási terv, az állatok eredete, az akvakultúrás tartás, az elkülönítési rendszerek, a termelési rendszerek, az állománysűrűség, a tenyésztés, az állatok kezelése, a takarmányok és a táplálás, a betegségmegelőzés és az állatorvosi beavatkozások kapcsán. (33) Az ökológiai élelmiszert vagy takarmányt előállító gazdasági szereplőknek a kritikus feldolgozási szakaszok szisztematikus azonosításán alapuló megfelelő eljárásokat kell alkalmazniuk annak érdekében, hogy a feldolgozott termékek megfeleljenek az ökológiai termelés szabályainak. A feldolgozott ökológiai termékeket olyan feldolgozási módszerekkel kell előállítani, amelyek biztosítják, hogy a termék ökológiai jellege és alapvető minőségi tulajdonságai az előállítás minden szakaszában megmaradjanak. (34) Szabályokat kell megállapítani a feldolgozott ökológiai élelmiszerek összetételére vonatkozóan. Az ilyen élelmiszert ugyanis túlnyomórészt ökológiai mezőgazdasági termékekből kell előállítani, de korlátozott mértékben megengedhető egyes, e rendeletben meghatározott, nem ökológiai mezőgazdaságból származó összetevők használata. Fontos, hogy a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállításához csak bizonyos, e rendelettel összhangban engedélyezett nem ökológiai eredetű összetevőket lehessen használni. (35) A feldolgozott élelmiszereket csak akkor szabad ökológiaiként címkézni, ha valamennyi vagy szinte valamennyi mezőgazdasági eredetű összetevőjük ökológiai. Külön címkézési rendelkezéseket kell azonban meghatározni az olyan feldolgozott élelmiszerek kapcsán, amelyek ökológiai termeléssel nem előállítható mezőgazdasági összetevőket tartalmaznak, például a halászati és vadászati termékek. A fogyasztók tájékoztatása és a piac átláthatósága, valamint az ökológiai összetevők használatának ösztönzése érdekében lehetővé kell tenni azt is, hogy bizonyos feltételek mellett az összetevők felsorolásában hivatkozni lehessen az ökológiai termelésre. (36) A feldolgozott ökológiai takarmányok összetételére és az ilyen takarmányok előállításában használható anyagokra és módszerekre vonatkozóan is rendelkezni kell. (37) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot a feldolgozott élelmiszerek és takarmányok előállítására vonatkozó sajátos szabályokat módosító vagy kiegészítő aktusok elfogadására, különösen a követendő eljárások, az alkalmazandó óvintézkedések, a feldolgozott élelmiszerek és takarmányok összetétele, a tisztító eljárások, a feldolgozott termékek forgalomba hozatala, címkézése és azonosítása, az ökológiai és nem ökológiai termékek, valamint a mezőgazdasági eredetű összetevők és alapanyagok különválasztása, a feldolgozott ökológiai termékekben kivételesen alkalmazható nem ökológiai mezőgazdaságból származó összetevők felsorolása, az ökológiai eredetű összetevők százalékos arányának kiszámítása, valamint az élelmiszerek és takarmányok feldolgozásában alkalmazható eljárások tekintetében. (38) Az ökológiai bort kizárólag ökológiai alapanyagokból kell előállítani, és csak az e rendelettel összhangban engedélyezett anyagok adhatók hozzá. Egyes borászati eljárások, folyamatok és kezelések alkalmazása az ökológiai borok esetében tilos. Más eljárások, folyamatok és kezelések alkalmazását pontosan meghatározott feltételekhez kell kötni. (39) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot a borászati eljárások és korlátozások tekintetében a borokra vonatkozó sajátos termelési szabályok kiegészítéséről és módosításáról rendelkező jogi aktusok elfogadására. (40) Az élesztőt a 834/2007/EK rendelet eredetileg nem tekintette mezőgazdasági eredetű összetevőnek, ezért nem kellett figyelembe venni az ökológiai termékek mezőgazdasági eredetű összetevőjeként. A 889/2008/EK bizottsági rendelet[30] alapján azonban az ökológiai összetevők arányának kiszámításakor az élesztő és az élesztőtermékek mezőgazdasági eredetű összetevőknek számítanak 2013. december 31-jétől, ami az ágazat számára elegendő időt biztosított az átálláshoz. Az ökológiai élesztő előállításához ezért kizárólag ökológiai módszerekkel előállított alapanyagok használhatók, és összeállítása valamint elkészítése során is csak bizonyos anyagok használata engedhető meg. Ökológiai élelmiszer vagy takarmány az ökológiai élesztő mellett nem tartalmazhat nem ökológiai élesztőt. (41) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az ökológiai élesztőre vonatkozó sajátos termelési szabályok kiegészítéséről és módosításáról rendelkező jogi aktusok elfogadására, különösen az élesztő előállításához szükséges feldolgozás és alapanyagok tekintetében. (42) Annak érdekében, hogy az ebben a rendeletben meghatározott sajátos termelési szabályok hatálya alá nem tartozó termékek kapcsán a Bizottság a jövőben elfogadhasson szabályokat, valamint a minőség, a nyomonkövethetőség és a rendeletnek való megfelelés, továbbá a későbbiekben a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni egyes termékekre vonatkozó sajátos termelési szabályokat meghatározó, módosító vagy kiegészítő jogi aktusok elfogadására. (43) A 843/2007/EK rendelet kivételeket is lehetővé tett az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok alól. Ezek alkalmazásából azt a tanulságot lehet levonni, hogy a kivételek rossz hatással vannak az ökológiai termelésre. Megállapítást nyert, hogy a kivételek gátolják az ökológiai alapanyagok rendelkezésre állását, és aláássák az ökológiai termeléssel azonosított magas szintű állatjóllét biztosítását. A kivételek kezelése és ellenőrzése jelentős adminisztratív terhet jelent a nemzeti közigazgatások és a gazdasági szereplők számára is. Végül pedig a kivételek jóváhagyása torzította a versenyt, és a fogyasztói bizalom megingatásával fenyeget. Mindezek alapján az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok alóli kivételek jóváhagyásának lehetőségét a katasztrófák esetére kell korlátozni. (44) Annak érdekében, hogy az ökológiai termelés katasztrófák esetén is folytatódhasson vagy újraindulhasson, fel kell hatalmazni a Bizottságot olyan jogi aktusok elfogadására, amelyek meghatározzák a katasztrófává minősítés feltételeit, a katasztrófákkal szembeni fellépés szabályait, valamint a szükséges nyomonkövetési és jelentéstételi követelményeket. (45) Meghatározott körülmények között egyidejűleg is begyűjthetők és szállíthatók ökológiai és nem ökológiai termelésből származó termékek. Rendelkezéseket kell hozni annak érdekében, hogy az ökológiai és a nem ökológiai termékeket kezelésük során megfelelően elkülönítsék, és keveredésük kizárható legyen. (46) A minőség, a nyomonkövethetőség, az e rendelet előírásainak való megfelelés és a technikai fejlemények követésének biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az ökológiai termékek begyűjtésére, csomagolására, szállítására és tárolására vonatkozó szabályok meghatározásáról, kiegészítéséről és módosításáról rendelkező jogi aktusok elfogadására. (47) Az ökológiai termelésben minimálisra csökkentendő bizonyos anyagok és termékek, többek között a növényvédő szerek, a talajjavítók, a talajtápok, egyes takarmány-összetevők, az élelmiszeri és takarmányipari adalékanyagok, a technológiai segédanyagok, valamint a tisztító- és fertőtlenítőszerek használata, és annak meg kell felelnie az e rendeletben megállapított követelményeknek. Ugyanez érvényes a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállításához használt adalék- és segédanyagokra. Ezért rendelkezni kell az ilyen termékek és anyagok felhasználásáról e rendelet elveinek megfelelően és bizonyos feltételek mellett egyrészt az ökológiai termelésben általában, másrészt kifejezetten a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállítása kapcsán. (48) Általában az ökológiai termelés és különösen a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállításának minősége, nyomonkövethetősége, az e rendelet előírásainak való megfelelése, továbbá a technikai fejlődéshez való alkalmazkodás biztosítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot az ökológiai termelésben általában és különösen a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállításában használható termékek és anyagok engedélyezésére, engedélyének visszavonására és használatára vonatkozó követelményeket meghatározó jogi aktusok elfogadására. (49) Mivel eddig uniós szinten nem került meghatározásra, hogy nem engedélyezett anyagok vagy termékek jelenléte esetén milyen intézkedéseket kell hozni, Unió-szerte különböző megközelítések alakultak ki és kerültek alkalmazásra. Ez bizonytalanságot szül a gazdasági szereplők, az ellenőrző hatóságok és az ellenőrző szervek szempontjából. Ráadásul az Unió különböző gazdasági szereplőivel szemben különböző bánásmódokat eredményezhet, és a fogyasztók bizalmát is alááshatja. Ezért a nem engedélyezett termékeket és anyagokat tartalmazó, vagy bizonyos anyagokat bizonyos szintet meghaladó arányban tartalmazó termékek ökológiaiként történő forgalomba hozatalát indokolt egyértelmű és egységes rendelkezésekkel tiltani. A megengedett szinteket a csecsemők és a kisgyermekek számára készült feldolgozott gabonaalapú élelmiszerekről és bébiételekről szóló 2006/125/EK bizottsági irányelv[31] figyelembevételével kell megállapítani. (50) Az ökológiai termelési és címkézési rendszer eredményessége, hatékonysága és átláthatósága érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy jogi aktusok révén meghatározza a nem engedélyezett termékek és anyagok jelenlétének azt a szintjét, amely felett egy termék nem hozható forgalomba ökológiaiként, valamint az arra vonatkozó szabályokat, hogy e szinteket hogyan kell megállapítani illetve kiigazítani a műszaki fejlődés függvényében. (51) Az ökológiai termelés alapelve a külső inputok alkalmazásának korlátozása. A mezőgazdasági termelőknek mindent meg kell tenniük annak érdekében, hogy elkerüljék a termékük nem engedélyezett termékekkel vagy anyagokkal való szennyeződését. Ennek ellenére elképzelhető olyan helyzet, amikor egy mezőgazdasági termelő azért nem tudja a piacon ökológiaiként forgalomba hozni egy termékét, mert az a termelő akaratának ellenére nem engedélyezett termékkel vagy anyaggal szennyeződött. Ezért rendelkezni kell arról a lehetőségről, hogy a tagállamok a Bizottság engedélyével a Szerződés 42. cikkével összhangban nemzeti kifizetéseket nyújthassanak az így kiesett bevétel ellentételezésére. Emellett az ilyen veszteségek teljes vagy részleges ellentételezésére a tagállamok a KAP eszközeit is használhatják. (52) A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek címkézésének meg kell felelnie az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[32] foglalt általános szabályoknak, különösen a fogyasztók megzavarására valamint megtévesztésére alkalmas címkézés kizárását szolgáló rendelkezéseknek. Ebben a rendeletben pedig meg kell határozni az ökológiai termékek címkézésére vonatkozó külön előírásokat. Ezen előírásoknak egyrészt a gazdasági szereplők azon érdekét kell szolgálniuk, hogy termékeik megfelelően azonosíthatóak legyenek és egyenlő versenyfeltételek mellett jelenjenek meg a piacon, másrészt hozzá kell segíteniük a fogyasztókat tájékozott döntések meghozatalához. (53) Ennek megfelelően az Unióban az ökológiai termékek címkéin használatos kifejezéseket védeni kell attól, hogy bármilyen nyelven megjelenjenek nem ökológiai termékek címkéin. E védelemnek ki kell terjednie az említett kifejezésekből képzett köznyelvi szavakra és rövidítésekre is, függetlenül attól, hogy önállóan vagy társítva használják-e őket. (54) A fogyasztók egyértelmű tájékoztatásának az egész Unióban való biztosítása érdekében az uniós logó használatát kötelezővé kell tenni valamennyi az Unióban előállított, előrecsomagolt ökológiai élelmiszer esetében. Az Unióban előállított, nem előre csomagolt ökológiai termékek vagy a harmadik országokból importált ökológiai termékek tekintetében pedig célszerű lehetővé tenni az uniós logó önkéntes használatát. Az ökológiai termelésre utaló európai uniós logó mintáját e rendeletnek meg kell határoznia. (55) Azonban annak érdekében, hogy a fogyasztókat ne lehessen megtéveszteni egy termék egészének ökológiai jellegét illetően, célszerű a logó használatát az olyan termékekre korlátozni, amelyek kizárólag vagy majdnem teljes mértékben csak ökológiai összetevőket tartalmaznak. Ezért a logó nem használható átállásban lévő termelésből származó termékeken, sem az olyan feldolgozott termékek jelölésére, amelyek mezőgazdasági eredetű összetevőinek kevesebb mint 95 %-a ökológiai. (56) Egy termék uniós vagy nem uniós eredetének a fogyasztók számára egyértelmű jelzése érdekében az uniós logó használata esetén a fogyasztókat tájékoztatni kell a termékek összetételében szereplő mezőgazdasági alapanyagok előállításának helyszínéről. Ebben a kontextusban lehetővé kell tenni az akvakultúrás termelésre való utalás feltüntetését a termékek címkéjén a mezőgazdasági eredet helyett. (57) A fogyasztók egyértelmű tájékoztatása és megfelelő információkkal való ellátása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot jogi aktusok elfogadására az e rendelet szerinti ökológiai termelésre utaló kifejezések jegyzékének naprakésszé tétele, a takarmányokra és azok összetevőire érvényes címkézési és összeállítási előírások megállapítása, további címkézési szabályok előírása, az ebben a rendeletben meghatározott ökológiai logótól eltérő egyéb uniós jelzések használata, valamint az európai uniós ökologó módosítása és használatának szabályai tekintetében. (58) Az ökológiai termelési rendszer csak akkor lehet megbízható, ha a termelés, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában hatékony ellenőrzési rendszer társul hozzá. Az ökológiai termelést hatósági ellenőrzésnek vagy más, a(z) xxx/xxxx/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[33] meghatározott hatósági tevékenységnek kell alávetni annak megállapítása céljából, hogy érvényesülnek-e az ökológiai termelésre és az ökológiai termékek címkézésére vonatkozó szabályok. (59) A kifejezetten az ökológiai termelésre jellemző szabályok ellenőrzésére külön rendelkezéseket kell megállapítani. Így szükség van nevezetesen a gazdasági szereplők tevékenységeinek bejelentésére szolgáló rendszerre, valamint az ökológiai termelés és az ökológiai termékek címkézése szabályait betartó gazdasági szereplők tanúsítására szolgáló rendszer fenntartására. Ennek a rendszernek az érintett szereplők alvállalkozóira is vonatkoznia kell. A tanúsítási rendszer átláthatósága azáltal biztosítható, hogy a tagállamok kötelesek közzétenni a bejelentett tevékenységet folytató szereplők jegyzékét, valamint az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok betartására vonatkozó ellenőrzések díjait. (60) Az uniós mezőgazdasági kistermelők ugyanis viszonylag magas árakat fizetnek és jelentős adminisztrációs terhet vállalnak az ökológiai tanúsításhoz szükséges ellenőrző látogatásokért. A tanúsítással és az ellenőrzéssel járó költségek és adminisztrációs terhek csökkentése, valamint a helyi termelői hálózatok erősítése, a termékek könnyebb piacra juttatása és a harmadik országok gazdasági szereplőivel hasonló helyzet biztosítása érdekében célszerű lehetővé tenni a csoportos tanúsítást. Be kell tehát vezetni és meg kell határozni a „gazdálkodói csoport” fogalmát. (61) Az ökológiai termelési és címkézési rendszer eredményessége, hatékonysága és átláthatósága érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot jogi aktusok elfogadására a gazdálkodók illetve a gazdálkodói csoportok által vezetendő nyilvántartások, a gazdálkodók jegyzékének nyilvánosságra hozatala, az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok betartására vonatkozó ellenőrzések díjainak közzététele, a díjak alkalmazásának hatósági ellenőrzése és az ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szerv által ökológiai tanúsítással ellátható termékcsoportok meghatározását segítő kritériumok tekintetében. (62) A csoportos tanúsítás eredményességének és hatékonyságának garantálása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot jogi aktusok elfogadására a gazdálkodói csoportok egyes tagjaira háruló felelősségek meghatározása, a gazdálkodói csoport összetétele, létszáma, a csoport által előállítható termékek kategóriái, a csoportban való részvétel feltételei, a csoport belső ellenőrzési rendszerének felépítése és működése, az elvégzendő ellenőrzések köre, tartalma és gyakorisága tekintetében. (63) A 834/2007/EK rendelettel az ökológiai termékek behozatalára bevezetett uniós rendszer felülvizsgálatra szorul, ugyanis a fogyasztók elvárják, hogy a harmadik országokból behozott ökológiai termékek az uniós normákkal egyenértékű követelményeket elégítsenek ki, valamint célszerű javítani az uniós ökológiai termékek hozzáférését a külső piacokhoz. Javítani kell az ökológiai termékek exportjára vonatkozó szabályok átláthatóságát, exportbizonyítvány-mintát kell megállapítani, és rendelkezéseket kell hozni a 834/2007/EK rendelet értelmében az egyenértékűség szempontjából elismert harmadik országokba irányuló kivitel tekintetében (64) Meg kell erősíteni az uniós termelési és címkézési szabályoknak megfelelő termékek behozatali rendszerét, amelynek keretében a harmadik országbeli gazdasági szereplők a Bizottság által erre a célra elismert ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szerv ellenőrzésének vetik alá tevékenységüket. Az Unióba behozandó ökológiai termékek megfelelőségét vizsgáló ellenőrző szerveket akkreditáló szervekre vonatkozóan olyan követelményeket kell meghatározni, amelyek révén biztosítható, hogy az ellenőrző szervek Bizottság általi felügyelete egységesen történjen. Lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a Bizottság közvetlenül kapcsolatba lépjen a harmadik országbeli akkreditáló szervekkel és illetékes hatóságokkal, hogy az ellenőrző hatóságok illetve ellenőrző szervek felügyelete hatékonyabbá váljon. (65) Fenn kell tartani azt a lehetőséget, hogy a harmadik országokból származó ökológiai termékek akkor is bejuthassanak az Unió piacára, ha az ökológiai termelésre vonatkozó uniós szabályoknak ugyan nem felelnek meg, de származási országuk ökológiai termelési és ellenőrzési rendszerét az unióssal egyenértékűnek ismerték el. A harmadik országoknak a 834/2007/EK rendelet szerinti egyenértékűség szempontjából való elismerését ezentúl az Unió és a harmadik ország között létrejött nemzetközi megállapodás formájában kell rögzíteni, mely megállapodás az Unió számára kölcsönös elismerést biztosít a harmadik országban. (66) A 834/2007/EK rendelet értelmében az egyenértékűség szempontjából elismert harmadik országok e rendelet értelmében továbbra is élvezik ezt az elismerést mindaddig, amíg a rendszer át nem áll a nemzetközi megállapodás révén történő elismerésre, feltéve, hogy a harmadik ország továbbra is biztosítja a hatályos uniós rendelkezésekkel egyenértékű ökológiai termelési és ellenőrzési szabályok érvényesülését, és eleget tesz az elismerés Bizottság általi felügyeletéhez szükséges követelményeknek. A felügyeletnek a harmadik országok által a Bizottsághoz eljuttatott éves jelentéseken kell alapulnia. (67) A harmadik országokból behozandó termékek uniós előírásoknak való megfelelését igazoló tanúsítvány kiállítására feljogosított ellenőrző hatóságokkal és ellenőrző szervekkel kapcsolatos tapasztalatok azt mutatják, hogy az e hatóságok és szervek által alkalmazott szabályok eltérőek, és esetenként nehezen állapítható meg a megfelelő uniós szabályokkal való egyenértékűség. Az ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek normáinak sokfélesége megnehezíti a Bizottság által gyakorolt felügyelet megfelelő ellátását. Ezt a fajta egyenértékűség-elismerési rendszert ezért el kell törölni. Elegendőt időt kell azonban biztosítani az ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek számára ahhoz, hogy felkészüljenek a termékek uniós szabályoknak való megfelelése igazolására való alkalmasság elismertetésére. (68) Az e rendeletben előírt behozatali szabályok keretében importált ökológiai termékek az Unióban csak akkor hozhatók forgalomba ökológiaiként, ha rendelkezésre állnak az élelmiszerláncon belüli nyomonkövethetőségüket biztosító információk. (69) A gazdasági szereplők közötti verseny igazságossága, az Unióban ökológiaiként forgalomba hozott importált termékek nyomonkövethetőségének biztosítása, továbbá az importálandó ökológiai termékek megfelelőségének megállapítását végző ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek elismerése és felügyelete átláthatósága érdekében, valamint a 834/2007/EK rendelet szerint az egyenértékűség szempontjából elismert harmadik országok jegyzékének kezelése céljából fel kell hatalmazni a Bizottságot jogi aktusok elfogadására, különösen a harmadik országok vámhatóságai számára szükséges dokumentumok, így az ökológiai termékek lehetőleg elektronikus formájú exportbizonyítványának elkészítése, a behozatalhoz szükséges, lehetőleg szintén elektronikus dokumentumok elkészítése, a megfelelőnek minősülő ökológiai termékek behozatalában közreműködő ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek elismerése és elismerésének visszavonása, valamint a harmadik országok elismerésének felügyeletéhez szükséges, általuk benyújtandó dokumentumok, illetve a felügyelet Bizottság általi gyakorlása és annak keretében a helyszíni ellenőrzések végzése tekintetében. (70) Rendelkezni kell annak érdekében, hogy az egyik tagállamban ellenőrzött és e rendelet előírásainak megfelelő ökológiai termékek mozgása az Unión belül ne ütközzön akadályba. Az egységes piac valamint a tagállamok közötti kereskedelem megfelelő működése megkívánja, hogy a Bizottság felhatalmazást kapjon az ökológiai termékek szabad mozgásával foglalkozó aktusok elfogadására. (71) Az e rendelet végrehajtásához szükséges megbízható információk rendelkezésre állása érdekében a tagállamok ezeket évente eljuttatják a Bizottsághoz. Az egyszerűség és az átláthatóság érdekében kívánatos, hogy a tagállamok naprakész nyilvántartást vezessenek az illetékes hatóságokról, ellenőrző hatóságokról és ellenőrző szervekről. Az ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek jegyzékét a tagállamoknak közzé kell tenniük, és a Bizottság is évente kiadja. (72) Az ökológiai termékek Unióba való behozatalát szabályozó jogi keret e rendelettel bevezetett változásaira való átállás zökkenőmentességét intézkedések révén kell biztosítani. A régi rendszerről az újra való átállás elősegítése érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot jogi aktusok elfogadására, különösen a 834/2007/EK rendelet alapján megkezdett átállási időszakokkal kapcsolatos szabályok megállapítása tekintetében, eltérve attól az alapvetéstől, hogy az átállási időszakokba nem számíthatók bele utólag korábbi időszakok. (73) Időponthoz kell kötni az egyenértékűséget megállapító ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek elismerésének lejártát, és rendelkezni kell a helyzet rendezéséről az addig fennmaradó időben. Meg kell állapítani továbbá a harmadik országok által a 834/2007/EK rendelet értelmében benyújtott azon elismerés iránti kérelmek sorsát, amelyek e rendelet hatályba lépéséig nem kerültek elbírálásra. (74) Annak érdekében, hogy a 834/2007/EK rendelet értelmében az egyenértékűség szempontjából elismert ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek jegyzékének kezelése és a harmadik országok által a 834/2007/EK rendelet értelmében benyújtott, az e rendelet hatályba lépésekor még függőben lévő egyenértékűség-elismerés iránti kérelmek vizsgálata akadálytalanul megtörténjen, fel kell hatalmazni a Bizottságot jogi aktusok elfogadására, különösen az ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek által a Bizottsághoz a felügyeletük érdekében eljuttatandó információk, az említett felügyelet gyakorlása, valamint a harmadik országok által benyújtott, függőben lévő elismerés iránti kérelmek vizsgálati eljárása tekintetében. (75) E rendelet végrehajtásának egységes feltételei biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni a következők tekintetében: a rendelkezésre álló, ökológiai termelési módszerrel előállított növényi szaporítóanyagok jegyzékének létrehozására vonatkozó gyakorlati részletek, az ökológiai termelésben általában, illetve kimondottan a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállításában használható termékek és anyagok engedélyezése, engedélyének visszavonása, az engedélyezési eljárás, az ilyen termékek és anyagok jegyzéke, adott esetben leírása, az összetételükre vonatkozó követelmények és a felhasználásukra vonatkozó feltételek, az ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek kódszámaira való utalás illetve a mezőgazdasági alapanyagok előállításának helyére való utalás megjelenítése, tartalma és mérete,a kódszámok kiosztása az ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek részére, a mezőgazdasági alapanyagok termelési helyének megjelölése, a gazdálkodók vagy gazdálkodói csoportok tevékenységére vonatkozó, az illetékes hatóságokhoz intézett bejelentés tartalmának, formájának és módjának részletes meghatározása, azon díjak közzétételének módja, amelyeket az ellenőrzésekért lehet kérni, a gazdálkodói csoportok és az illetékes hatóságok, az ellenőrző hatóságok és az ellenőrző szervek, valamint a tagállamok és a Bizottság közötti információcsere, a harmadik országokban ellenőrzések végzésére felhatalmazott ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek elismerése és elismerésének visszavonása, az elismert ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek jegyzékének összeállítása, a behozott ökológiai termékek minőségére kiható meg nem felelés nyomán vagy meg nem felelés gyanúja esetén hozandó intézkedések alkalmazásának biztosítása, a 834/2007/EK rendelet 33. cikkének (2) bekezdése értelmében elismert harmadik országok jegyzékének összeállítása, e jegyzék módosítása, az ezen országokból behozott ökológiai termékek minőségére kiható meg nem felelés esete nyomán vagy meg nem felelés gyanúja esetén hozandó intézkedések alkalmazásának biztosítása, a rendelet végrehajtásához és végrehajtásának felügyeletéhez szükséges információk továbbítására szolgáló rendszer, a 834/2007/EK rendelet 33. cikkének (3) bekezdése értelmében elismert ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek jegyzékének összeállítása, valamint e jegyzék módosítása. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[34] megfelelően kell gyakorolni. (76) A Bizottságot fel kell hatalmazni azonnali hatállyal alkalmazandó végrehajtási aktusok elfogadására olyan kellően indokolt és sürgős esetekben, amikor fel kell lépni valamely tisztességtelen vagy az ökológiai termelés elveivel és szabályozásával összeegyeztethetetlen gyakorlattal szemben, meg kell őrizni a fogyasztók bizalmát, fenn kell tartani a gazdasági szereplők közötti verseny igazságosságát, illetve intézkedni kell egy elismert ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szerv felügyelete mellett behozott ökológiai termék minőségére kiható meg nem felelés esete vagy annak gyanúja nyomán. (77) A 834/2007/EK rendeletben előírt, a növényi szaporítóanyagok és a tenyésztésre szánt állatok ökológiai eredetére vonatkozó, valamint a 22. cikk szerinti termelési szabályok alóli kivételekről rendelkező szabályokról az e rendeletben előírt, a növényekre, növényi termékekre és a haszonállatokra vonatkozó termelési szabályokra való áttérés zökkenőmentessége érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot olyan jogi aktusok elfogadására, amelyekkel kellően indokolt esetben kivételeket tehet lehetővé az ökológiai termelésben használható növényi szaporítóanyagok és tenyésztésre szánt állatok rendelkezésre állása érdekében. Mivel az ilyen aktusok átmeneti jellegűek, csak korlátozott ideig maradhatnak érvényben. (78) A Bizottságnak át kell tekintetnie az ökológiai eredetű növényi szaporítóanyagok és tenyésztésre alkalmas állatok rendelkezésre állásával kapcsolatos helyzetet, és erről 2021-ig jelentést kell terjesztenie az Európai Parlament és a Tanács elé. (79) Rendelkezni kell arról is, hogy a 834/2007/EK rendelettel összhangban termelt és e rendelet alkalmazásának kezdete előtt forgalomba hozott termékek készleteit fel lehessen használni. (80) Az ökológiai termelésre és az ökológiai termékek címkézésére vonatkozó jogi keret felülvizsgálata feltárta, hogy a(z) xxx/xxxx/EU rendelet (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) alapján végzett hatósági ellenőrzések és egyéb tevékenységek kapcsán az ágazatnak sajátos igényei vannak, és a meg nem felelések eseteinek hatékonyabb kezelése érdekében ezekről rendelkezni kell. A(z) xxx/xxxx/EU rendeletben (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) meghatározott, az illetékes hatóságok feladataira és felelősségeire, a megbízott szervek jóváhagyására és felügyeletére, a hatósági tanúsításra, a jelentéstételre és adminisztratív segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezéseket hozzá kell igazítani az ökológiai termelési ágazat sajátos igényeihez. A(z) xxx/xxxx/EU rendeletet (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) ezért ennek megfelelően módosítani szükséges. (81) Mivel e rendelet céljai, nevezetesen a tisztességes verseny, az ökológiai termékek belső piacának működése, valamint az ökológiai termékekbe és az európai uniós ökologóba vetett fogyasztói bizalom megőrzése olyan célok, amelyeket a tagállamok egyedül nem tudnak kielégítően megvalósítani, és amelyek, lévén hogy szükségessé teszik az ökológiai termelésre vonatkozó szabályok uniós szintű összehangolását, uniós szinten hatékonyabban elérhetők, az Uniónak jogában áll intézkedéseket elfogadni az Európai unióról szóló szerződés 5. cikkében rögzített szubszidiaritás elvével összhangban. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket. (82) Indokolt e rendelet alkalmazásának kezdetét úgy megállapítani, hogy a gazdasági szereplőknek legyen idejük alkalmazkodni az újonnan bevezetett követelményekhez, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. fejezet Tárgy, alkalmazási kör és fogalommeghatározások 1. cikk Tárgy Ez a rendelet az ökológiai termelés elveit, szabályait, továbbá az ökológiai termelésre utaló jelzések címkéken és reklámokban való használatának feltételeit rögzíti. 2. cikk Hatály (1) Ez a rendelet az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékekre, valamint az e rendelet I. mellékletében felsorolt néhány egyéb termékre alkalmazandó, amennyiben e mezőgazdasági és egyéb termékeket ökológiaiként kívánják előállítani, elkészíteni, forgalmazni, forgalomba hozni, importálni vagy exportálni. A vadon élő állatok vadászatából vagy halászatából származó termékek nem tekinthetők ökológiai termékeknek. (2) Ez a rendelet alkalmazandó az (1) bekezdésben említett termékek termelésében, elkészítésében és forgalmazásában szerepet játszó valamennyi gazdasági szereplőre. Az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[35] 2.cikke (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott vendéglátás illetve közétkeztetés által végzett tömegétkeztetés nem tartozik e rendelet hatálya alá. A tömegétkeztetésből származó termékek címkézésére és ellenőrzésére a tagállamok nemzeti szabályozást, vagy ennek hiányában egyéni szabványokat alkalmazhatnak. (3) Ez a rendelet a kapcsolódó uniós jogszabályok, többek között az élelmiszerlánc biztonságára, az állatok egészségére és jólétére, a növényegészségügyre, a növényi szaporítóanyagokra vonatkozó jog, továbbá a(z) xx/xxxx/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[36] (a növényi szaporítóanyagokról) és a(z) xx/xxxx/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[37] (a növénykártevők elleni védekezésről) sérelme nélkül alkalmazandó. (4) Ez a rendelet a termékek forgalomba hozatalára vonatkozó egyéb uniós rendelkezések és különösen az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[38], valamint az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet sérelme nélkül alkalmazandó. (5) Az új termelési módszerek, anyagok vagy nemzetközi kötelezettségek figyelembevétele érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az I. mellékletben szereplő termékjegyzék módosítására. Az említett jegyzékbe csak olyan termékek vehetők fel, amelyek szoros kapcsolatban állnak valamely mezőgazdasági termékkel. 3. cikk Fogalommeghatározások E rendelet alkalmazásában: 1. „ökológiai termelés”: az e rendeletnek megfelelő termelési módszerek használata az előállítás, az elkészítés és a forgalmazás valamennyi szakaszában; 2. „ökológiai”: ökológiai termelésből származó vagy azzal kapcsolatos; 3. „mezőgazdasági alapanyag”: tartósítási vagy feldolgozási eljárásnak alá nem vetett mezőgazdasági termék; 4. „megelőző intézkedések”: a talaj minőségét, a kártevők és a gyomok féken tartását, valamint az e rendelet értelmében nem engedélyezett termékekkel vagy anyagokkal való szennyeződés kivédését célzó műveletek; 5. „átállás”: nem ökológiai termelésről ökológiai termelésre való váltás meghatározott időn belül; 6. „gazdasági szereplő”: az a természetes vagy jogi személy, aki az ellenőrzése alá tartozó előállítás, elkészítés és forgalmazás során gondoskodni köteles az e rendeletnek való megfelelésről; 7. „gazdálkodói csoport”: egyenként legfeljebb 5 hektárnyi művelt mezőgazdasági területtel rendelkező, élelmiszer vagy takarmány termelésével és esetleg élelmiszer vagy takarmány feldolgozásával is foglalkozó mezőgazdasági termelők csoportja; 8. „mezőgazdasági termelő”: olyan természetes vagy jogi személy, illetve ezekből álló csoport - a nemzeti jog által a csoport és tagjai számára biztosított jogi státusztól függetlenül -, aki/amely mezőgazdasági tevékenységet folytat; 9. „mezőgazdasági terület” az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott mezőgazdasági terület; 10. „növények”: az 1107/2009/EK rendelet 3. cikkének 5. pontjában meghatározott növények; 11. „növénytermesztés”: mezőgazdasági termények kereskedelmi célú előállítása, ideértve a vadon termő növényi termékek begyűjtését is; 12. „növényi termékek”: az 1107/2009/EK rendelet 3. cikkének 6. pontjában meghatározott növényi termékek; 13. „kártevő”: a(z) xx/xxxx/EU rendelet (a növénykártevők elleni védekezésről) 1. cikkének 1. pontja szerinti kártevő; 14. „növényvédő szerek”: az 1107/2009/EK rendelet 2. cikkében említett termékek; 15. „állattartás”: szárazföldi házi- vagy háziasított állatok tartása, a rovarokét is beleértve; 16. „fedett karám”: az állattartó épülethez csatlakozó fedett, de szigeteletlen kültéri építmény, amelynek leghosszabb oldala általában drótkerítéssel vagy hálóval felszerelt, hőmérséklete kültéri, megvilágítása részben természetes, részben mesterséges, padlója pedig alommal borított; 17. „akvakultúra”: az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[39] 4. cikkének (1) bekezdése 25. pontjában meghatározott akvakultúra; 18. „állatorvosi kezelés”: egy adott betegség egy előfordulásához kapcsolódó gyógyító vagy megelőző eljárások összessége; 19. „állatgyógyászati készítmények”: a 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[40] 1. cikkének 2. pontjában meghatározott állatgyógyászati készítmények; 20. „elkészítés”: az ökológiai termékek tartósítására és/vagy feldolgozására irányuló műveletek, az állatok esetén a vágást és darabolást is beleértve, továbbá a csomagolás, a címkézés és/vagy a címkézésnek az ökológiai termelési módszerhez kötődő megváltoztatása; 21. „élelmiszer”: a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[41] 2. cikkében meghatározott élelmiszer; 22. „takarmány”: a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének 4. pontjában meghatározott takarmány; 23. „takarmány-alapanyagok”: az 767/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[42] 3. cikke (2) bekezdésének g) pontjában meghatározott takarmány-alapanyagok; 24. „átállási takarmány”: az ökológiai gazdálkodásra történő átállás időszakában, de az átállás megkezdését követő 12 hónap elteltével termelt takarmány; 25. „forgalomba hozatal”: a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének 8. pontjában meghatározott forgalomba hozatal; 26. „nyomonkövethetőség”: a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének 15. pontjában meghatározott nyomonkövethetőség; 27. „az előállítás, az elkészítés és a forgalmazás szakaszai”: az ökológiai termék elsődleges termelésétől a termék raktározásáig, feldolgozásáig, szállításáig, értékesítéséig vagy a végső fogyasztónak a termékkel való ellátásáig zajló szakaszok, valamint adott esetben a címkézés, a reklámozás, az import, az export és az alvállalkozói tevékenységek is; 28. „katasztrofális körülmények”: az 1305/2013/EU rendelet 2. cikke 1. h), j), k) illetve l) pontjában meghatározott „kedvezőtlen éghajlati jelenség”, „környezeti esemény”, „természeti katasztrófa” vagy „katasztrófaesemény” következményei; 29. „összetevő” az 1169/2011/EU rendelet 2. cikke (2) bekezdésének f) pontjában meghatározott összetevő; 30. „címkézés” az 1169/2011/EU rendelet 2. cikke (2) bekezdésének j) pontjában meghatározott címkézés; 31. „reklámozás”: az ökológiai termékeknek a nyilvánosság felé történő bemutatása a címkétől eltérő eszközzel, amely a fogyasztói hozzáállást, meggyőződést és viselkedést tervezetten vagy valószínűsíthetően befolyásolja annak érdekében, hogy közvetlen vagy közvetett módon előmozdítsa az ökológiai termékek vásárlását; 32. „illetékes hatóságok”: a(z) xxx/xxxx/EU rendelet (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) 2. cikkének 5. pontjában meghatározott hatóságok; 33. „ellenőrző hatóság”: a(z) xxx/xxxx/EU rendelet [a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet] 2. cikkének 39. pontjában meghatározott hatóság; 34. „ellenőrző szerv”: a(z) xxx/xxxx/EU rendelet (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) 2. cikkének 38. pontjában meghatározott, valamint a Bizottság vagy a Bizottság által elismert harmadik ország által elismert, harmadik országokban az Unióba exportálandó ökológiai termékek ellenőrzésére felhatalmazott szerv; 35. „meg nem felelés”: e rendelet előírásainak megszegése; 36. „géntechnológiával módosított szervezet”: a 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[43] 2. cikkének 2. pontjában meghatározott GMO, amelyet nem az említett irányelv I.B. mellékletében felsorolt genetikai módosítási technikák alkalmazásával állítottak elő, a továbbiakban: GMO; 37. „GMO-kból előállított”: teljesen vagy részben GMO-kból származó, de GMO-kat nem tartalmazó és nem azokból álló; 38. „GMO-k felhasználásával előállított”: az előállítási folyamatban utolsó élő szervezetként GMO-t alkalmazó, de GMO-kat nem tartalmazó, nem azokból álló, és nem is GMO-kból előállított; 39. „élelmiszer-adalékanyag”: az 1333/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[44] 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott élelmiszer-adalékanyag; 40. „takarmány-adalékanyag”: az 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[45] 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott takarmány-adalékanyag; 41. „egyenértékűség”: ugyanazon célok és ugyanazon elvek érvényesítése olyan szabályok alkalmazása révén, amelyek azonos szintű garanciát nyújtanak; „technológiai segédanyag”: az 1333/2008/EK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott technológiai segédanyag; 42. „élelmiszerenzim”: az 1332/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[46] 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott élelmiszerenzim; 43. „ionizáló sugárzás”: a 96/29/Euratom tanácsi irányelv[47] 1. cikkében meghatározott ionizáló sugárzás; II. fejezet Az ökológiai termelés elvei 4. cikk Általános elvek Az ökológiai termelés egy fenntartható mezőgazdasági irányítási rendszer, amely a következő általános elveken alapul: a) a természetes rendszerek és ciklusok tiszteletben tartása, a talaj, a víz, a levegő, a biológiai sokféleség, a növények és az állatok egészsége, továbbá az ezek közötti egyensúly fenntartása és fokozása; b) a biológiai sokféleség magas szintjéhez való hozzájárulás; c) az energia és a természeti erőforrások, úgymint a víz, a talaj, a szerves anyagok és a levegő felelősségteljes használata; d) magas színvonalú állatjólléti szabványok követése és az állatok fajspecifikus viselkedési szükségleteinek kielégítése; e) az ökológiai rendszereken alapuló biológiai folyamatok megfelelő tervezése és irányítása a rendszeren belüli természeti erőforrások felhasználásával és olyan módszerekkel, amelyek: i. élő szervezetek vagy mechanikai módszerek bevonásával járnak; ii. termőföldhöz kapcsolódó növénytermesztést vagy állattartást foglalnak magukban, illetve olyan akvakultúrás tevékenységet valósítanak meg, amely megfelel a halászati erőforrások fenntartható kiaknázása elvének; iii. az állatgyógyászati készítmények kivételével kizárják a GMO-k és a GMO-kból és GMO-k felhasználásával előállított termékek alkalmazását; iv. szükség esetén megelőző intézkedések igénybevételén alapulnak; f) a külső források (input) felhasználásának korlátozása. Amennyiben külső forrásokra van szükség, vagy nem állnak rendelkezésre az e) pontnak megfelelő alkalmas irányítási gyakorlatok és módszerek, az alábbi külső források vonhatók be: i. ökológiai termelésből származó források; ii. természetes anyagok vagy természetes anyagokból nyert anyagok; iii. lassan oldódó, ásványi eredetű tápanyag-utánpótló szerek; g) szükség esetén a termelési folyamat kiigazítása e rendelet keretein belül, figyelembe véve az egészségügyi helyzetet, az ökológiai egyensúly, az éghajlat és a helyi feltételek regionális különbségeit, a fejlődési szinteket, valamint bizonyos mezőgazdasági gyakorlatokat. 5. cikk A mezőgazdasági és akvakultúrás tevékenységekre vonatkozó egyedi elvek A mezőgazdasági és az akvakultúrás tevékenységek keretében az ökológiai termelés különösen a következő egyedi elveket követi: a) a talaj élővilágának, valamint a talaj természetes termékenységének, stabilitásának, vízmegtartásának és biodiverzitásának fenntartása és erősítése, a talajtömörödés, a talajerózió és a talajban lévő szervesanyag-tartalom csökkenésének megelőzése és visszafordítása, továbbá a növényeknek elsősorban a talaj ökoszisztémáján keresztül történő táplálása; b) a nem megújuló erőforrások és a külső források használatának minimálisra korlátozása; c) a növényi és állati eredetű hulladékok és melléktermékek visszaforgatása a növénytermesztésbe és az állattartásba; d) a növények egészségének megelőző intézkedések révén történő fenntartása, különösen a kártevőknek és betegségeknek ellenálló, megfelelő fajok és fajták vagy heterogén szaporítóanyag kiválasztása, megfelelő vetésforgók, mechanikai és fizikai módszerek, valamint a kártevők természetes ellenségeinek védelme révén; e) az állatfajtáknak a helyi viszonyokhoz való alkalmazkodási képessége, vitalitása és betegségekkel vagy egészségi problémákkal szembeni ellenálló képessége figyelembevételével történő kiválasztása; a területhez igazított és a termőföldhöz kapcsolódó állattartás; az immunrendszert erősítő és a betegségekkel szembeni természetes ellenálló képességet fokozó állattartási gyakorlatok alkalmazása, beleértve különösen a rendszeres járatást, valamint a kültérhez és adott esetben a legelőhöz jutást is; f) az állatok magas szintű jóllétének biztosítása a fajspecifikus igények figyelembevételével; g) az állatoknak ökológiai termelésből származó mezőgazdasági összetevőkből és természetes nem mezőgazdasági anyagokból álló ökológiai takarmánnyal való táplálása; h) a géntechnológiai módosítások, az állati klónozás, a mesterségesen létrehozott poliploiditás és az ionizáló sugárzás kizárása a teljes élelmiszerláncból; i) a vízi környezet és a környező vízi és szárazföldi ökoszisztémák egészségének folyamatos védelme; j) a vízi szervezeteknek az 1380/2013/EU rendeletnek megfelelő fenntartható halászati gazdálkodásból származó, vagy ökológiai termelésből, akár ökológiai akvakultúrából származó mezőgazdasági összetevőket és természetes nem mezőgazdasági összetevőket tartalmazó takarmánnyal való táplálása. 6. cikk Az ökológiai élelmiszerek és az ökológiai takarmányok feldolgozására alkalmazandó egyedi elvek Az ökológiai élelmiszerek és az ökológiai takarmányok feldolgozása különösen a következő egyedi elveket követi: a) az ökológiai élelmiszer ökológiai mezőgazdásági összetevőkből készül; b) az ökológiai takarmány ökológiai takarmány-alapanyagokból készül; c) az élelmiszer-adalékanyagok, a főként technológiai és érzékszervi jelentőségű nem ökológiai összetevők, a mikrotápanyagok, valamint a technológiai segédanyagok használata minimálisra korlátozott, és kizárólag alapvető technológiai szükséglet esetén vagy speciális élelmezési célokból lehetséges; d) a takarmány-adalékanyagok és takarmánytechnológiai segédanyagok használata minimálisra korlátozott, és kizárólag alapvető technológiai szükséglet esetén vagy speciális táplálási célokból lehetséges; e) a termék jellegét illetően félrevezető anyagok és feldolgozási módszerek kizárása; f) az élelmiszerek és a takarmányok gondos feldolgozása, lehetőleg biológiai, mechanikai vagy fizikai módszerek alkalmazásával. III. fejezet Termelési szabályok 7. cikk Általános termelési szabályok (1) A gazdasági szereplők eleget tesznek a következő általános termelési szabályoknak: a) a mezőgazdasági üzem vagy akvakultúrás egység egészét az ökológiai termelésre vonatkozó követelményeknek megfelelően kell irányítani; b) hacsak a II. melléklet IV. részének 2.2. szakasza vagy VI. részének 1.3. szakasza másként nem rendelkezik, az ökológiai mezőgazdaságban és akvakultúrában csak a 19. cikk értelmében engedélyezett termékek és anyagok használhatók fel, amennyiben az uniós jog és szükség esetén a megfelelő tagállami jog uniós jogra alapuló vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően engedélyezett ezeknek a mezőgazdaságban vagy akvakultúrában való használata; c) nem használható ionizáló sugárzás az ökológiai élelmiszerek vagy takarmányok, sem az ökológiai élelmiszerekben vagy takarmányokban felhasznált nyersanyagok kezelésére; d) az ökológiai ágazatbeli gazdasági szereplőknek - a mezőgazdasági termelők, a tengeri moszatot és akvakultúra-termékeket előállító gazdasági szereplők, valamint a mikrovállalkozások kivételével - környezetközpontú irányítási rendszert kell alkalmazniuk környezeti teljesítményük javítása érdekében. (2) Az általános termelési szabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az (1) bekezdés d) pontjában említett környezetközpontú irányítási rendszerre vonatkozó követelmények meghatározására. E kritériumoknak figyelemmel kell lenniük a kis- és középvállalkozások sajátosságaira. 8. cikk Átállás (1) A mezőgazdasági termelőknek és a tengeri moszatot vagy vízi állatokat előállító gazdasági szereplőknek átállási időszakot kell teljesíteniük. Az átállási időszak egésze alatt tiszteletben kell tartani az ökológiai termelésre vonatkozóan e rendeletben meghatározott szabályokat, és különösen az átállásra vonatkozóan a II. mellékletben meghatározott egyedi szabályokat. (2) Az átállási időszak legkorábban a mezőgazdasági termelő vagy a tengeri moszatot illetve vízi állatokat előállító gazdasági szereplő tevékenységének az illetékes hatóságokhoz való bejelentésével veszi kezdetét. (2a) A (2) bekezdéstől eltérve a 24. cikk (1) bekezdésében említett értesítés időpontja előtt legalább az átállási időszak hosszával megegyező időn keresztül parlagon hagyott termőföld esetében az egyéb követelmények teljesülése estén nem szükséges átmeneti időszak alkalmazása. (3) Ezt megelőző időszak nem számítható bele az átállási időszakba. (4) Az átállási időszak alatt előállított termékek nem hozhatók forgalomba ökológiaiként. (5) A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjától eltérve a mezőgazdasági üzem az átállási időszak során felosztható egyértelműen elkülönített egységekre, amelyeknek nem mindegyikét irányítják ökológiai termelési módszerekkel. Az állatállományokat az átállási időszak során fajok szintjén kell elkülöníteni. Az akvakultúra esetében egy faj kezelhető kétféleképpen is, amennyiben a termelőhelyek megfelelően elkülönülnek. A növények tekintetében az átállási időszak során a könnyen megkülönböztethető fajtákat lehet elkülöníteni. (6) Az ökológiai termelés minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az ebben a cikkben meghatározott szabályok kiegészítésére vagy a II. mellékletben az átállás tekintetében meghatározott szabályok kiegészítésére illetve módosítására. 9. cikk A GMO-k használatának tilalma (1) Ökológiai termelés során GMO-k és GMO-kból vagy azok felhasználásával előállított termékek nem használhatók élelmiszerben és takarmányban, illetve élelmiszer, takarmány, technológiai segédanyag, növényvédő szer, műtrágya, talajjavító szer, növényi szaporítóanyag, mikroorganizmus vagy állat gyanánt. (2) Az (1) bekezdés céljára a gazdálkodók a GMO-k és GMO-kból vagy azok felhasználásával előállított termékek tekintetében hagyatkozhatnak a termékek címkéire vagy egyéb rögzített vagy mellékelt kísérő dokumentumaira a 2001/18/EK irányelv, az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[48] vagy az 1830/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[49] megfelelően. (3) Ha nem jutottak olyan információhoz, amely szerint a kérdéses termékek címkézése nem felel meg ezeknek a rendeleteknek, a gazdasági szereplők feltételezhetik, hogy egy vásárolt élelmiszer vagy takarmány előállítása során nem használtak fel GMO-kat, GMO-kból vagy azok felhasználásával előállított termékeket, ha azt a (2) bekezdésben említett rendeleteknek megfelelően a címke vagy a kísérő dokumentum nem jelzi. 10. cikk Növénytermesztési szabályok (1) A növényeket vagy növényi termékeket előállító gazdasági szereplőknek eleget kell tenniük a II. melléklet I. részében szereplő egyedi termelési szabályoknak. (2) Minden tagállam számítógépes adatbázist hoz létre azon növényfajták és heterogén szaporítóanyagok nyilvántartására a(z) xx/xxx/EU rendeletnek (a növényi szaporítóanyagokról) megfelelően, amelyekből területén rendelkezésre áll ökológiai termeléssel előállított szaporítóanyag. (3) Az ökológiai növénytermesztés minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az egyedi növénytermesztési szabályok kiegészítésére vagy módosítására a következők tekintetében: a) növénytermesztési gyakorlatok; b) talajgazdálkodás és tápanyag-utánpótlás; c) növényegészségügy, a kártevők és gyomok féken tartása; d) gombatermesztés és más konkrét növények termesztése, növénytermesztési rendszerek; e) a növényi szaporítóanyagok eredete; f) a vadon termő növények begyűjtése. (4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el (2) bekezdésben említett adatbázis technikai részleteinek meghatározására. E végrehajtási jogi aktusokat a 37. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással kell elfogadni. 11. cikk Állattartási szabályok (1) Az állatokat tartó gazdasági szereplőknek eleget kell tenniük a II. melléklet II. részében szereplő egyedi termelési szabályoknak. (2) Az ökológiai állattartás minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az egyedi állattartási szabályok kiegészítésére vagy módosítására a következők tekintetében: a) az állatok származása b) az állatok elszállásolása, a minimális beltéri és kültéri terület és az állatok maximális száma hektáronként; c) állattartási gyakorlatok; d) tenyésztés; e) takarmányok és táplálás; f) betegségmegelőzés és állatorvosi kezelés. 12. cikk A tengeri moszat és a víziállatok termelésének szabályai (1) A tengeri moszatot és víziállatokat előállító gazdasági szereplőknek eleget kell tenniük a II. melléklet III. részében szereplő egyedi termelési szabályoknak. (2) Az ökológiai moszattermelés minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az egyedi moszattermelési szabályok kiegészítésére vagy módosítására a következők tekintetében: a) a vízi közeg megfelelősége és a fenntartható gazdálkodási terv; b) a vadon élő tengeri moszatok begyűjtése; c) a tengeri moszat termesztése; d) szerves lerakódás elleni intézkedések és a termelőeszközök és létesítmények tisztítása. (3) Az ökológiai víziállat-termelés minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az egyedi moszattermelési szabályok kiegészítésére vagy módosítására a következők tekintetében: a) a vízi közeg megfelelősége és a fenntartható gazdálkodási terv; b) az akvakultúrás állatok származása; c) akvakultúrás tartás, zárt tartási rendszerek, termelési rendszerek, maximális és szükség esetén minimális állománysűrűség; d) tenyésztés; e) az akvakultúrás állatok kezelése; f) takarmányok és táplálás; g) betegségmegelőzés és állatorvosi kezelés. 13. cikk A feldolgozott élelmiszerek és takarmányok termelésére vonatkozó szabályok (1) A feldolgozott élelmiszert és takarmányt előállító gazdasági szereplőknek eleget kell tenniük a II. melléklet IV. részében szereplő egyedi termelési szabályoknak. (2) A feldolgozott ökológiai élelmiszer- és takarmány-előállítás minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a feldolgozott élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó egyedi termelési szabályok kiegészítésére vagy módosítására a következők tekintetében: a) az alkalmazandó eljárások; b) megelőző intézkedések; c) a feldolgozott élelmiszerek és takarmányok összetétele, felhasználási feltételei, valamint az ezekben használható termékek és anyagok; d) tisztítás; e) a feldolgozott termékek forgalomba hozatala, ideértve címkézésüket és azonosításukat; f) az ökológiai termékek, mezőgazdasági eredetű összetevők és takarmány-alapanyagok különválasztása a nem ökológiaiaktól; g) azon nem ökológiai összetevők jegyzéke, amelyek kivételesen felhasználhatók feldolgozott ökológiai termékek előállításához; h) a mezőgazdasági eredetű összetevők arányának kiszámítása a 21. cikk (3) bekezdésének a) ii. és b) pontja céljára; i) élelmiszerek és takarmányok feldolgozásában használható eljárások. 14. cikk A bor előállítására vonatkozó szabályok (1) A borágazati termékeket előállító gazdasági szereplőknek eleget kell tenniük a II. melléklet V. részében szereplő egyedi termelési szabályoknak. (2) Az ökológiai bortermelés minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az egyedi bortermelési szabályok kiegészítésére vagy módosítására a borászati eljárások tekintetében illetve korlátozások bevezetése érdekében. 15. cikk Az élelmiszerként vagy takarmányként használandó élesztő előállítására vonatkozó szabályok (1) Az élelmiszerként vagy takarmányként használandó élesztőt előállító gazdasági szereplőknek eleget kell tenniük a II. melléklet VI. részében szereplő egyedi termelési szabályoknak. (2) Az ökológiai élesztőgyártás minősége, nyomonkövethetősége és a rendeletnek való megfelelése, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az élesztőre vonatkozó egyedi termelési szabályok kiegészítésére vagy módosítására a feldolgozás és a felhasznált alapanyagok tekintetében. 16. cikk. Az egyéb termékekre vonatkozó termelési szabályok Figyelemmel arra, hogy a jövőben a 10–15. cikkben említett termékeken kívül más termékekre vonatkozóan is szükség lehet egyedi termelési szabályokra, valamint e termékek előállítása során a minőség, a nyomonkövethetőség és a rendeletnek való megfelelés biztosítása, továbbá a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a 36. cikkel összhangban további termékekre vonatkozó egyedi termelési szabályok tekintetében a II. melléklet módosítása vagy kiegészítése érdekében. 17. cikk. Rendkívüli termelési szabályok elfogadása Annak érdekében, hogy az ökológiai termelés katasztrofális körülmények esetén is folytatódhasson vagy újraindulhasson a II. fejezetben foglalt elvekkel összhangban, a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el események katasztrofálisnak minősítése feltételeire, az ilyen események kezelésére, valamint a szükséges nyomonkövetési és jelentéstételi követelmények meghatározására vonatkozóan. 18. cikk. Begyűjtés, csomagolás, szállítás és tárolás (1) Az ökológiai termékek begyűjtését, csomagolását, szállítását és tárolását a III. mellékletben foglalt szabályokkal összhangban kell végezni. (2) Az ökológiai termelés megbízhatósága és a műszaki fejleményekhez való alkalmazkodás érdekében a Bizottság a 36. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a III. mellékletben foglalt szabályok módosítására vagy kiegészítésére. 19. cikk. Az ökológiai termelésben használt termékek és anyagok engedélyezése (1) A Bizottság engedélyezheti bizonyos termékek és anyagok használatát az ökológiai termelésben az alábbi célokra, és ezekről korlátozó érvényű jegyzéket állít össze: a) növényvédő szerek; b) trágyák, talajjavítók és tápanyag-utánpótlók; c) takarmány-alapanyagok; d) takarmány-adalékanyagok és technológiai segédanyagok; e) állattartásra használt tavak, ketrecek, tartályok, csatornák, épületek és létesítmények tisztítására és fertőtlenítésére szolgáló termékek; f) növénytermesztésre használt épületek és létesítmények, többek között a mezőgazdasági üzem raktárainak tisztítására és fertőtlenítésére szolgáló termékek. A Bizottság engedélyezheti bizonyos termékek és anyagok használatát a feldolgozott ökológiai élelmiszerek előállításában az alábbi célokra, és ezekről korlátozó érvényű jegyzéket állít össze: a) élelmiszer-adalékanyagok, élelmiszerenzimek és technológiai segédanyagok; b) élesztő és élesztőtermékek előállításához használható technológiai segédanyagok. (2) Az (1) bekezdés első albekezdésében említett termékek és anyagok ökológiai termelésben való használatának az engedélyezésére a II. fejezetben meghatározott elveken felül az alábbi, összességükben értékelendő szempontok vonatkoznak: a) használatuk szükséges a termelés folyamatosságához és nélkülözhetetlen a tervezett felhasználáshoz; b) teljes mértékben növényi, állati, mikrobiális vagy ásványi eredetűek, kivéve, ha ilyen eredetű termék vagy anyag megfelelő mennyiségben vagy minőségben nem áll rendelkezésre, vagy nincs megfelel