[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.11.2008

COM(2008) 780 végleges

2008/0223 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

az épületek energiateljesítményéről

(átdolgozás)

(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2008) 2864}{SEC(2008) 2865}

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

1.1. Cél

Az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[1] átdolgozásának célja egyes rendelkezések egyértelművé tétele és egyszerűsítése, az irányelv hatályának kiterjesztése, egyes rendelkezéseinek olyan módon történő megerősítése, hogy azok hatása eredményesebben érvényesüljön, illetve az állami szektor mintateremtő szerepének biztosítása. Ennek során az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv átültetését és végrehajtását elő kell segíteni, és az építőipari ágazat még kihasználatlan költséghatékonysági potenciáljának jelentős részét ki kell aknázni. A hatályos irányelv célkitűzései és elvei ugyanakkor változatlanok maradnak, és a korábbi gyakorlathoz hasonlóan ismét a tagállamok feladata a konkrét követelményeknek és a végrehajtás módozatainak a meghatározása.

1.2. Az európai uniós szakpolitikai célkitűzések és az építőipari ágazat

A Bizottság 2007 januárjában átfogó éghajlat- és energiacsomagra[2] tett javaslatot, amelyben az energiafogyasztás és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás 20–20–20%-os csökkentése, továbbá a megújuló energiaforrások alkalmazásának 2020-ig történő növelése szerepelt. Mindezt az Európai Tanács 2007. tavaszi ülésén támogatta. Ezeket a célkitűzéseket az éghajlatváltozással kapcsolatban felmerült, egyre több tudományos bizonyíték, a magas energiaárak és az importált energiától való fokozódó függőség, továbbá ennek lehetséges geopolitikai következményei alapján fogadták el. Az energiafogyasztás csökkentése egyértelműen jelentős szerepet játszhat az említett célkitűzések megvalósításában. Az építőipari ágazat számos költséghatékony intézkedési lehetőséget tartogat, egyúttal pedig hozzájárul az európai uniós polgárok jólétéhez.

Az építőipari ágazat – a lakó- és kereskedelmi célú épületeket egyaránt ideértve – az EU legnagyobb energiafogyasztója, illetve a legnagyobb Európai Unión belüli CO2-kibocsátó, és ennek az ágazatnak tudható be az EU teljes végfelhasználói energiafogyasztásának és CO2-kibocsátásának kb. 40%-a. Az ágazat a költséghatékony energiamegtakarítást illetően jelentős mennyiségű, még kihasználatlan potenciállal rendelkezik, ami azt jelenti, hogy ennek kiaknázása esetén az EU-ban a végfelhasználói energiafogyasztás 2020-ra 11%-kal csökkenhet. Ez egyben számos kedvező hatással jár, ideértve az energiaszükségletek csökkenését, az importtól való függés és az éghajlatra gyakorolt hatás mérséklését, az energiakiadások csökkenését, a munkahelyek számának növekedését, továbbá a helyi fejlődés ösztönzését.

Az épületek alapvetően az európai polgárok – egyedi lakókörnyezettől függő – kívánalmai és szükségletei szerint épülnek, ezért a velük kapcsolatos kérdések gyakran a helyi, a regionális vagy a nemzeti hatóságok illetékességi körének szerves részét képezik. Az építőipari termékek, alkalmazások és szolgáltatások ugyanakkor a Európai Unió belső piacának fontos részét jelentik, és sok munkavállaló és vállalkozás immár nem csupán egyetlen országban tevékeny. Az építőipari ágazat emellett elengedhetetlen szerepet játszik abban, hogy az energiára és az éghajlatra vonatkozó célkitűzések minden országban az egyéneket és a társadalmat terhelő lehető legkisebb költség mellett valósuljanak meg, a közös erőfeszítések hozzáadott értéke pedig jelentős. Ez szintén európai uniós szintű fellépést indokol.

2. A MEGLÉVő KÖZÖSSÉGI RENDELKEZÉSEK

2.1. Az épület energiateljesítményéről szóló irányelv

Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv a fő közösségi jogi eszköz, amely holisztikus megközelítéssel él az építőipari ágazaton belül a hatékony energiafelhasználást illetően. Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv legfőbb célkitűzése az épületek átfogó energiateljesítményének költséghatékony fejlesztése. Az irányelv rendelkezései az új és a meglévő, lakáscélú és egyéb épületek fűtésének, vízmelegítésének, hűtésének, szellőztetésének és világításának energiaszükségleteire vonatkoznak. A meglévő rendelkezések legtöbbje valamennyi épületre alkalmazandó, méretükre és lakáscélú felhasználásukra való tekintet nélkül. Egyes rendelkezések csak bizonyos épülettípusokra vonatkoznak. Az irányelv különféle szabályozási (pl. a tagállamok kötelezése az új épületek és a jelentős felújítás előtt álló, nagyobb meglévő épületek energiateljesítményére vonatkozó követelmények megállapítására) és információ alapú (pl. energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok és a fűtési és légkondicionálási követelmények ellenőrzése) eszközöket ötvöz egyetlen jogi szövegben.

Az irányelv nem állapít meg az egész Unióra vonatkozó konkrét szinteket, hanem a tagállamok számára írja elő a tényleges követelmények és a kapcsolódó mechanizmusok megállapítását. Ilyen módon olyan megközelítést alkalmaz, amely teljes mértékben figyelembe veszi a nemzeti/regionális korlátokat, ideértve a külső klímát és az egyedi építési hagyományokat is. A tagállamok túlteljesíthetik az irányelvben megállapított minimumkövetelményeket, és ambiciózusabb rendelkezéseket is hozhatnak. Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv végrehajtásában késedelem mutatkozott, mostanáig azonban 22 tagállam számolt be annak teljes körű átültetéséről (ennek vizsgálata folyamatban). Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv az eddigiekben elsősorban azzal az előnnyel járt, hogy az épületek energiahatékonyságának kérdését a politikai napirendek részévé tette, integrálta az építőipari kódexekbe, továbbá felhívta erre a polgárok figyelmét.

2.2. További szabályozási eszközök

Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv mellett több más irányelv is foglalkozik az építőipar energetikai vonatkozásaival, ideértve az energiafelhasználó termékek környezetbarát tervezéséről szóló irányelvet (2005/32/EK)[3], a kapcsolt energiatermelés támogatásáról szóló irányelvet (2004/8/EK)[4], az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról szóló irányelvet (2006/32/EK)[5], továbbá a megújuló forrásokból előállított energia támogatásáról szóló irányelvre irányuló javaslatot[6]. Az épületekre vonatkozó kapcsolódó rendelkezések szerepelnek továbbá az építési termékekről szóló irányelvben (89/106/EGK)[7] és a fenntartható fogyasztásról, termelésről és iparpolitikáról szóló cselekvési tervben[8].

Jóllehet az említett irányelveket a javaslat kifejezetten nem említi meg, mivel ez nem része a jogalkotási gyakorlatnak, ezek mégis szerves alkotóelemei az európai uniós épületállomány fenntartható megépítését és felhasználását támogató eszközökből álló kosárnak, és a tagállamok ezeket teljes körűen figyelembe veszik az ágazattal kapcsolatos szakpolitikáik kialakítása során.

2.3. Szükségesek további tevékenységek?

A mostanáig végrehajtott intézkedések ellenére még mindig igen jelentős a kihasználatlan költséghatékony energiamegtakarítási potenciál. Ez azt jelenti, hogy jelentékeny társadalmi, gazdasági és környezetvédelmi előnyöket nem aknáznak ki teljes körűen sem nemzeti, sem európai uniós szinten. Ennek oka az ágazat összetettségében, a piac hiányosságaiban, az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelv egyes rendelkezéseinek szövegezésében és hatályában mutatkozó korlátokban, illetve az irányelv végrehajtását illetően a tagállamok részéről mutatkozó, elégtelen mértékű elszántságban keresendő.

3. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

3.1. Konzultációk, adatgyűjtés és a szakismeretek alkalmazása

Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv átdolgozására vonatkozó javaslatot a tagállamoknak és az érdekelt feleknek a különféle fórumokon, pl. nyilvános online konzultáció során tett számos észrevétele alapján alakították ki. A különféle javasolt lehetőségek hatásainak átfogó elemzését azok gazdasági, társadalmi és környezeti hatásaira figyelemmel hajtották végre, szem előtt tartva a szubszidiaritás és az arányosság elvét.

3.2. Hatásvizsgálat

A hatásvizsgálatból egyértelműen kiderült, hogy az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv felülvizsgálata a megfelelő intézkedés az európai uniós szakpolitikai célkitűzések teljesítéséhez. Kiindulópont és vezérfonal gyanánt a hatályos irányelv szolgál. Hangsúlyozandó azonban, hogy a megoldást szakpolitikai eszközök integrált együttese jelenti. Ilyen módon egyéb, nem szabályozási jellegű intézkedések szükségesek az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv végrehajtásának kiegészítése érdekében, habár ezek önmagukban elégtelenek. Ezért a további tájékoztatás, a szakértők képzése, illetve az önkéntes intézkedésekről történő megállapodások biztosítására irányuló törekvésekkel nem szabad felhagyni, és ezeket tovább kell fejleszteni. Emellett erőfeszítések szükségesek az erőforrások hatékony kihasználásának támogatása érdekében a pénzügyi és adóügyi ösztönzők megfelelő szinten történő megállapításához.

A hatásvizsgálat megállapította, hogy az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelv több eleme kettős megközelítést igényel. Először is egyértelműsíteni kell a félreérthető szövegrészeket. Emellett az átdolgozás módszerére is javaslatot tettek (a módosítással szemben). Másfelől a hatályos irányelv fő pilléreit (az új épületek és a jelentős felújítás előtt álló, meglévő nagyobb épületek energiateljesítményére vonatkozó követelmények; az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok; illetve a fűtési és légkondicionáló rendszerek ellenőrzése) meg kell erősíteni. Az egyes pilléreken belül elemzett opciók körében szakpolitikai eszközökből álló kosár, illetve nem szabályozási jellegű alternatívák egyaránt szerepeltek. Ezek lehetővé tehetik az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelvben rejlő potenciál teljes körű kiaknázását, továbbá hatásának bővítését.

A legelőnyösebbnek – és ezért az átdolgozott javaslatban helyet érdemlőnek – tekintett, számszerűsíthető lehetőségek teljes minimális hatása jelentős:

- 60–80 Mtoe/év energiamegtakarítás 2020-ig, vagyis az EU végső energiafogyasztásának 5–6%-os mértékű csökkentése 2020-ban;

- 160–210 Mtoe/év CO2-megtakarítás 2020-ig, vagyis az EU teljes CO2-kibocsátásának 4–5%-os mértékű csökkentése 2020-ban;

- 280 000(–450 000) potenciális új munkahely 2020-ig, főleg az építőipari ágazatban, illetve a fűtő- és légkondicionáló rendszerek energiafelhasználásának tanúsítása, auditálása és ellenőrzése terén. A munkahelyteremtést a jobban teljesítő épületekben felhasznált vagy azokban felszerelt termékek, alkotóelemek és anyagok iránti keresletnövekedés is ösztönzi (ezeket a hatásvizsgálatban nem számszerűsítették).

A beruházási követelmények és az adminisztrációs költségek az előnyökhöz és a megtérüléshez képest viszonylag alacsonyak. A 6. cikkben foglalt 1000 m2-es küszöb eltörlése például évente 8 milliárd EUR további tőkeberuházást jelentene, azonban 2020-ig 25 milliárd EUR/év energiaköltség-megtakarítást, ezzel pedig negatív CO2-csökkentési költségeket eredményezne. Ezeket a számításokat az olajárakkal kapcsolatos visszafogott becslések alapján végezték.

Ezek a beruházási követelmények az európai uniós polgárok között nem egyenlő mértékben oszlanak meg, vagyis további költségek hárulnak azokra, akik nagyobb felújítást végeznek épületükön vagy ingatlanügyletbe bocsátkoznak. Mindenesetre a magas energiaárak miatt ezek a kezdeti beruházások látványosan megtérülnek, és az energiaszámlák csökkenését eredményezik, ami a gazdaság egészére nézve kedvező közvetlen és közvetett hatásokkal jár.

A társadalom számára az energiafogyasztás csökkentésében, ilyen módon pedig a csökkentett CO2-kibocsátásban és az energiabehozataltól való függésben, a munkahelyteremtésben, a jó egészségi állapotban és a munka termelékenységében mutatkozó átfogó előnyök mindenesetre messze meghaladják az elemzett intézkedések költségeit. Az energiamegtakarítás terén eszközölt, a primerenergia-hatékonyságot kihasználva megtérülő beruházások szintén a jólét növekedésével járnak.

Mindenesetre egyes alacsony jövedelmű háztartások számára bizonyos követelmények terhet jelenthetnek. Az épületek minőségének fejlesztése fontos eszköz a magas energiaszámlákkal kapcsolatos problémák hosszú távú megoldásának, továbbá a jobb életminőségnek a biztosításában, és a tagállamok rendelkezésére álló egyéb intézkedésekkel támogatni kell a rászorulókat. A felülvizsgált irányelv támogatja a megcélzott finanszírozási eszközöket. Alapot biztosít például ahhoz, hogy a tanúsítvány ajánlásaiban foglalt energiahatékonysági fejlesztéseket pénzügyi ösztönzőkhöz lehessen kapcsolni.

A közzétett hatásvizsgálati dokumentum és mellékletei részletes információkat nyújtanak az egyes figyelembe vett lehetőségekről és ezek hatásáról, továbbá az értékelésükre vonatkozó módszertani megközelítésről.

4. PÉNZÜGYI HATÁS

A tagállami hatóságok a Bizottság által a felülvizsgálat céljából készített kérdőívre adott válaszaikban azzal számoltak, hogy az irányelv pénzügyi hatása nem túlzottan jelentős. Emellett mérsékelt adminisztrációs hatás várható. Az építőipari ágazatban a nem produktív primerenergia-fogyasztás csökkentése eredményeként mérséklődnek az ilyen épületeket kezelő és használó háztartások, vállalkozások és hatóságok kiadásai. A pénzügyi és gazdasági előnyök meghaladják az energiamegtakarítás érdekében tett beruházások megvalósítása miatti kiegészítő költségeket. A szükséges adminisztrációs költségeket és beruházásokat részletesen a hatásvizsgálatról szóló dokumentum ismerteti. A közösségi költségvetést lényeges költségek nem terhelik.

A szélesebb körű követelmények miatt növekszik a Bizottság munkaterhe, emellett pedig további alkalmazottak (várhatóan három teljes munkaidőben dolgozó tisztviselő) bevonása szükséges.

5. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

5.1. A javasolt intézkedés összefoglalása

A javaslat szerint a hatályos irányelv célkitűzéseit és elveit megtartják, és az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelvben foglaltakhoz hasonlóan a tagállamok feladata marad a konkrét követelmények meghatározása. Az adminisztrációs terheket a minimumra korlátozzák, azonban teljes körű hatásuk elérése érdekében ezeket fejlesztik. Elengedhetetlen az épületek energiateljesítményéről szóló irányelvnek a megfelelő, kellő időben történő végrehajtása. Ez a javaslat nem szolgálhat ürügyként a hatályos irányelv késedelmes végrehajtásához. A javaslat az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelv rendelkezéseinek hatályát a következők révén teszi egyértelművé, erősíti meg és bővíti:

- egyes rendelkezések szövegezésének egyértelműbbé tétele;

- azon rendelkezés hatályának bővítése, amelynek értelmében a tagállamok jelentős felújítás elvégzése esetén alkalmazandó, az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeket kötelesek megállapítani;

- az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványokról, a fűtési és légkondicionáló rendszerek ellenőrzéséről, az energiateljesítményre vonatkozó követelményekről, a tájékoztatásról és a független szakértőkről szóló rendelkezések megerősítése;

- a tagállamok és az érdekeltek számára teljesítménymutató számítási eszköz biztosítása, amelynek segítségével a nemzeti/regionális szinten meghatározott energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményekkel kapcsolatos célkitűzések költséghatékony szintekkel való összevetése lehetővé válik;

- a tagállamok ösztönzése az alacsony vagy zérus energiafogyasztású és szén-dioxid-kibocsátású épületek iránti fokozottabb piaci érdeklődés kereteinek kialakítására;

- az állami szektor aktívabb bevonásának ösztönzése annak érdekében, hogy az jó példával járjon elöl.

5.2. Jogalap

Az épületek energiahatékonysága a Közösség környezetvédelmi politikájában fontos szerepet játszik. Az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelv jogalapja ezért az EK-Szerződés 175. cikkének (1) bekezdése. Ez változatlan marad.

5.3. Az EU intézkedési joga, a szubszidiaritás és az arányosság elve

Az európai uniós szinten az energiahatékonyságról elfogadott jogi eszközök azt tükrözik, hogy az energia mint politikai és gazdasági kihívás egyre fontosabb, és szorosan, kölcsönösen kapcsolódik az energiaellátás biztonságának, az éghajlatváltozással, a fenntarthatósággal, a környezettel, a belső piaccal és a gazdasági fejlődéssel kapcsolatos szakpolitikai területekhez.

Az építőipari ágazatból származik a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá nem tartozó CO2-kibocsátások kb. fele, és az ágazat csökkentési költségek nélkül vagy csak alacsony csökkentési költségek mellett képes a CO2-kibocsátás jelentős csökkentésére. Az építőipari ágazat sajátosságai miatt az energiahatékonysági előnyök mértéke korlátozott. Az építőipari termékek, illetve az épületekkel kapcsolatos berendezések és szolgáltatások az EU belső piacán fontos szerepet játszanak. A vállalkozások arra vonatkozó biztosíték hiányában, hogy az Európai Unió egészét jellemző piaci feltételek szilárdan megalapozottak és tartósak, nem feltétlenül reagálnak gyorsan az energiahatékonysági szolgáltatások iránti növekvő keresletre. Emellett mivel a munkavállalók mobilitása egyre nő, továbbá egyre több vállalkozás működik az EU több államában is, az összehasonlítható nemzeti szabályozási feltételeket megteremtő intézkedések csökkenthetik a rájuk háruló adminisztrációs terheket, és növelhetik a termelékenységi növekedés lehetőségét.

Az energiahatékonyságra vonatkozó célkitűzéseket a tagállamok az eddigiekben egyedül nem voltak képesek elégséges mértékben megvalósítani, és közösségi szintű intézkedésre van szükség a nemzeti szintű tevékenységek előmozdításához és támogatásához. Az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelv főbb elemeit a szubszidiaritás és az arányosság elve alapján már megvitatták, és a gyakorlat alátámasztotta a megközelítés megfelelőségét. A javasolt szöveg mindkét elvet tiszteletben tartja. Egy olyan közös megközelítés kialakításán van a hangsúly, amely alapot teremt az energiahatékonysági fejlesztések koherens és kölcsönösen egymást erősítő mechanizmusaihoz, ugyanakkor viszont továbbra is a tagállamok állapíthatják meg az egyedi követelményeket és ezek végrehajtásának módozatait.

5.4. A jogi eszköz megválasztása

Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv átdolgozása része a Közösség megfelelőbb szabályozásra vonatkozó stratégiájának, különösen a szabályozási környezet egyszerűsítésére és fejlesztésére irányuló cselekvési tervnek[9]. A javaslat szerint az átdolgozás módszerét alkalmazzák, mivel ez fejleszti az értelmezhetőséget, és segíti a szöveg megértését.

6. A JAVASLAT TARTALMA

A szöveggel kapcsolatosan számos módosításra került sor; ezek némelyike a szöveg kiigazítása, egyértelműsítése és kisebb jelentőségű javítása, míg mások új rendelkezésekkel egészítik ki a szöveget. Az utóbbit az alábbiakban ismertetjük.

Preambulum

Egyes preambulumbekezdéseket frissítenek vagy kiigazítanak.

1. cikk: Tárgy

A szöveg hivatkozással egészül ki a következőkre vonatkozó új követelmények megállapítása érdekében: (i) az olyan épületek számának növelésére irányuló nemzeti tervek, amelyek tekintetében a CO2-kibocsátás és a primerenergia-fogyasztás alacsony vagy zérushoz közeli, és (ii) az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok és felülvizsgálati jelentések független ellenőrzésére irányuló rendszerek.

2. cikk: Fogalommeghatározások

Szükség szerint egyes kifejezéseket egyértelművé tesznek, illetve a szöveg új fogalommeghatározásokkal egészül ki.

3. cikk: A módszerek elfogadása

A szöveget kiigazítják, az abban foglalt műszaki adatokat pedig áthelyezik az I. mellékletbe.

4. cikk: Az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények meghatározása

Az energiateljesítményre vonatkozóan a tagállamok által meghatározott követelmények jelenleg nagymértékben eltérnek az elérni kívánt célokat illetően, közülük néhány elmarad a költségoptimalizált szintek megvalósításától. Ez azt jelenti, hogy az épületek energiateljesítményének gazdaságos fejlesztésére és a jövőbeli energiakiadások csökkentésére kínálkozó lehetőség számos építkezés és nagyobb felújítás során elvész.

A szöveget annak biztosítása érdekében módosították, hogy az épületek energiateljesítményére vonatkozóan a tagállamok által meghatározott minimumkövetelményeket fokozatosan kiigazítsák a költségoptimalizált szinteknek megfelelően. Négylépcsős megközelítést javasoltak:

1. A tagállamok saját számítási módszereik alapján állapítják meg a követelményeket, figyelemmel az általuk meghatározott költségoptimalizált szintek megvalósítására;

2. A Bizottság összehasonlító módszertant alakít ki, amelyet a tagállamok kizárólag összehasonlítás céljára használnak, az eredményekről pedig az alábbi 5. cikkben foglaltak szerint tesznek jelentést;

3. A tagállamok 2014. június 30-át követően nem biztosíthatnak ösztönzőket az 5. cikkben foglalt összehasonlító számítás eredményeit megvalósító, energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeknek eleget nem tevő épületek építéséhez vagy felújításához;

4. A tagállamok 2017. június 30-tól az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeik felülvizsgálata során biztosítják, hogy az említett követelményekkel az 5. cikk (2) bekezdésében említett számítás szerinti eredmények megvalósíthatók.

5. cikk: Az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjének kiszámítása

A fenti összehasonlító módszertan része egy, a Bizottság által kialakított számítási módszertan, amely változók (úgymint beruházási költségek, működési és karbantartási költségek, ideértve az energiaköltségeket is) útján veszi figyelembe a költségoptimalizált kritériumokat. A tagállamokat kötelezik arra, hogy ezt a módszert használják az általuk megállapított változók felhasználásával a költségoptimalizált követelmények kiszámítására. Az eredményeket ezt követően összehasonlítják a tagállamokban megállapított tényleges követelményekkel, és ilyen módon egyértelműen jelzik, hogy a nemzeti követelmények milyen közel vannak a költségoptimalizált szintekhez.

A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak a meghatározott változókról, az összehasonlító számítás eredményeiről és megállapított követelményekkel való összehasonlításról, a Bizottság pedig ezt követően jelentést tesz közzé az elért eredményekről.

6. cikk: Új épületek

Az új épületek esetében az alternatív rendszerek megvizsgálására vonatkozó kötelezettséget valamennyi épületre kiterjesztik. Ez bővíti az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv hatályát, és támogatja az EU megújuló energiaforrásokra vonatkozó célkitűzéseit.

Az alternatív rendszerek értékelésére vonatkozó rendelkezések végrehajtása, bár a szöveg kifejezetten erről nem rendelkezik, összhangban van a megújuló forrásokból előállított energia támogatásáról szóló irányelvvel (COM(2008) 19 végleges).

A szöveg a 6. cikk (2) bekezdésével egészül ki annak biztosítása érdekében, hogy az alternatív rendszerek elemzésére ténylegesen sor kerüljön, és hogy mindez átlátható módon történjék.

7. cikk: Meglévő épületek

Törlik az energiateljesítményre vonatkozó nemzeti/regionális minimumkövetelmények teljesítésére vonatkozó 1000 m2-es küszöböt a jelentős felújítás előtt álló épületek esetében. Az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelvben szereplő, említett küszöb az épületállomány 72%-át kizárja annak hatálya alól, habár azok kiemelkedő költséghatékony energiamegtakarítási potenciált jelentenek. Az energiahatékonysági intézkedéseket egyértelműen akkor a legcélszerűbb bevezetni, amikor az épületet jelentős mértékben felújítják (kb. 25–40 évente). Ilyen módon nem magasak a kiegészítő beruházási igények, és az energiamegtakarításnak köszönhetően ezek az intézkedések élettartama alatt meg is térülnek.

A „jelentős felújítás” fogalommeghatározását megtartják, és megerősítik azáltal, hogy a preambulumból a 2. cikkbe helyezik át. Ezért a beruházás értéke meg kell, hogy haladja az épületek teljes értékének – a földterületet nem számítva – a 25%-át, vagyis a biztosításmatematikai értéket, vagy pedig az építkezési költségvetés több mint 25%-át érinti szerkezeti felújítás.

8. cikk: Épületgépészeti rendszerek

A tagállamokat kötelezik energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények megállapítására új épületgépészeti rendszerek létesítése vagy a meglévők felváltása, illetőleg nagyobb felújítása esetén. Mindezeknek összhangban kell lenniük az adott rendszert alkotó termékekre vonatkozó jogszabályokkal, és a rendszer alkotóelemeinek megfelelő beszerelésére, továbbá ezek megfelelő beállítására és méretezésére kell alapulniuk. Mindennek a célja a teljes rendszer hatékonyságának javítása, amire azért van szükség, mert legyenek bár a rendszer egyes elemei igen hatékonyak, a rendszer egészének hatékonysága mégsem elég magas, ha az alkotóelemeket nem szerelték fel megfelelően vagy nem állították be.

9. cikk: Alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek

A tagállamoknak törekedniük kell az említett épületek iránti fokozottabb piaci kereslet előmozdítására, egyértelmű fogalommeghatározásokat és a keresletre vonatkozó célkitűzéseket tartalmazó nemzeti tervek elkészítése útján. A tagállamok az állami hatóságok által használt épületekre vonatkozó egyedi célkitűzések megállapításával demonstrálják a hatóságok vezető szerepét. A Bizottság a tagállamoktól kapott információk alapján közös elveket állapít meg az említett épületek meghatározásához. A Bizottság jelentést készít a tagállamok által elért eredményekről, és ennek alapján stratégiát, illetve adott esetben újabb intézkedéseket dolgoz ki.

10. cikk: Energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány

A tanúsítványban foglalt ajánlások szerepét megerősítik és egyértelművé teszik, hangsúlyozva, hogy ezek szerves részei a tanúsítványnak, továbbá rendelkezve az ezekben feltüntetendő információkról.

11. cikk: Energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány kiállítása

A tanúsítvány kibocsátására vonatkozó követelményeket átfogalmazzák annak biztosítása érdekében, hogy minden ingatlanügylet esetén rendelkezésre álljanak a tanúsítványok, illetve hogy a jövőbeli vevő vagy bérlő korai szakaszban (vagyis az értékesítés/bérlet meghirdetésekor) tájékozódhasson az épület (vagy épületrész) energiateljesítményéről.

Rendelkeznek arról, hogy amennyiben az épület hasznos alapterületéből több mint 250 m2-t állami hatóság használ, 2010. december 31-ig tanúsítványt kell kibocsátani az épület energiateljesítményéről.

12. cikk: Energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány kihelyezése

A tanúsítvány közzétételére vonatkozó kötelezettség alkalmazási körét bővítik: tehát amennyiben egy épület teljes hasznos alapterületének állami hatóság által használt vagy a nagyközönség által gyakran látogatott része meghaladja a 250 m2-t, a tanúsítványt a nagyközönség számára jól látható helyen közzéteszik. Az utóbbi esetben csak akkor érvényes a követelmény, ha a tanúsítvány már rendelkezésre áll.

13. cikk: A fűtési rendszerek ellenőrzése

Egyértelműsítik az ellenőrzések gyakoriságát az ellenőrzési költségek és az ellenőrzés által kiváltott várható energiamegtakarítás (előnyök) közötti arányosság fontosságának hangsúlyozása érdekében.

A felülvizsgálati jelentések tekintetében független ellenőrzési rendszert, vagyis véletlenszerű mintavétel útján végzett minőség-ellenőrzéseket írnak elő.

14. cikk: A légkondicionáló rendszerek ellenőrzése

A 13. cikkhez hasonlóan egyértelműsítik az ellenőrzések gyakoriságát.

15. cikk: Jelentés a fűtési és légkondicionáló rendszerek felülvizsgálatáról

Rendelkeznek arról, hogy egy épület tulajdonosa vagy bérlője számára felülvizsgálati jelentést kell átadni annak érdekében, hogy ezek az ellenőrzés eredményéről és a költséghatékony fejlesztésre vonatkozó ajánlásokról megfelelő tájékoztatást kapjanak.

16. cikk: Független szakértők

A szöveg olyan értelmű követelménnyel egészül ki, hogy az akkreditációs eljárások során a tanúsítványokat kiállító és az ellenőrzéseket végrehajtó szakértők operatív és technikai képességeit, illetve a szolgáltatás független elvégzésére való képességüket figyelembe kell venni.

Jelenleg egyes tagállamok a szakértők akkreditálását bizonyos olyan szakmai csoportokra vagy vállalkozásokra korlátozzák, amelyek nem biztosítanak garanciát hozzáértésükről, és megakadályozzák, hogy más képzett szakértők, például az ESCO-k és az energetikai ügynökségek piacra jussanak, ami korlátozza a versenyt.

17. cikk: Független ellenőrzési rendszer

Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok tekintetében független ellenőrzési rendszert, emellett pedig a fűtési és légkondicionáló rendszerek – véletlenszerű mintavétel útján végzett minőség-ellenőrzéssel történő – felülvizsgálatára vonatkozó jelentéseket írnak elő.

Ezeket a tanúsítványokat és a felülvizsgálati jelentést kérésre nyilvántartásba kell venni.

18. cikk: Felülvizsgálat

Naprakésszé téve.

19. cikk: Tájékoztatás

A tagállamok kötelesek tájékoztatni az épületek tulajdonosait vagy bérlőit az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványokról és a fűtési és légkondicionálási rendszerek ellenőrzéséről. A hatályos irányelv végrehajtása során nyilvánvalóvá vált, hogy a lakosság nincs mindig tisztában ezek szerepével és az ezek által képviselt hozzáadott értékkel. Amennyiben ez nem válik világossá, és ezeket pusztán kiegészítő adminisztrációs követelményként kezelik, potenciális kedvező hatásuk nem aknázható ki. Ezért a tagállamoknak átfogó tájékoztatási kampányokat kell kezdeményezniük.

20. cikk: Az I. melléklet kiigazítása a technikai fejlődésnek megfelelően

Kiigazítva.

21. cikk: A bizottság

Az ellenőrzéssel történő szabályozási eljárás szerinti kiigazításokkal összhangban módosítva.

22. cikk: Szankciók

A tagállamok kötelesek az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv szerint elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szabályok megállapítására és végrehajtására. A büntetés összege az igazolt épület energiafogyasztásától vagy energiaszükségletétől, illetve az ellenőrzött fűtési / légkondicionáló rendszer tényleges fajlagos teljesítményétől függ.

A szöveg megegyezik a 2005/32/EK irányelv 20. cikkével (Szankciók).

23. cikk: Átültetés a nemzeti jogba

Az átültetési dátumokat kiigazítják, hogy a tagállamoknak elegendő idő álljon rendelkezésre a felülvizsgált/új rendelkezések átültetésére (2010. december 31.) és teljes körű végrehajtására (2012. január 31.). Az állami szektor fontos példaértékű szerepének megerősítése érdekében az állami hatóságoknak a rendelkezések végrehajtására rendelkezésére álló határideje ennél rövidebb (2010. december 31.).

24. cikk: Hatályon kívül helyezés

A szöveg annak érdekében egészül ki ezzel a cikkel, hogy biztosítható legyen az épületek energiateljesítményéről szóló hatályos irányelv és annak átdolgozott változata rendelkezései közötti megkülönböztetés.

25. cikk: Hatálybalépés

Kiigazítva.

26. cikk

Változatlan.

I. melléklet

Fontos az épületek működése által a teljes energiafogyasztásra, illetve a környezetre gyakorolt tényleges hatásra vonatkozó becslés elkészítése, és ennek érdekében a primerenergiára vonatkozó mutatót, illetve a CO2-kibocsátásra vonatkozó mutatót használnak.

Az értékeléshez éves energiateljesítményre vonatkozó adatokat használnak annak érdekében, hogy az egyes energiafelhasználások által az év során kifejtett hatást hangsúlyozhassák, illetve hogy a hűtési szükségleteket megfelelően érvényesíthessék.

Az energiateljesítményre vonatkozó nemzeti/regionális minimumkövetelmények kiszámítására vonatkozó módszertanok harmonizálásának támogatása érdekében hivatkozás történt az európai szabványokra.

II. melléklet

Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok és a felülvizsgálati jelentések független ellenőrzési rendszerének leírása.

III. melléklet

A szöveg ezzel a melléklettel a 23. cikkben foglaltaknak megfelelően egészül ki.

IV. melléklet

Megfelelési táblázat

ę 2002/91

2008/0223 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

az épületek energiateljesítményéről

(átdolgozás)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[10],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[11],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[12],

mivel:

òúj

(1) Az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[13] módosult[14]. Mivel most további lényegi módosításokra kerül sor, az irányelvet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.

ê 2002/91 (1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

(1) A Szerződés 6. cikke előírja, hogy a környezetvédelmi követelményeket be kell illeszteni a közösségi politikák és tevékenységek meghatározásába és végrehajtásába.

ê 2002/91 (2) preambulumbekezdés

(2) A természeti erőforrásoknak, amelyek körültekintő és ésszerű hasznosítását a Szerződés 174. cikke említi, közé tartoznak részét képezik az olajtermékek, a földgáz és a szilárd fűtőanyagok, amelyek alapvető energiaforrások, de egyben a széndioxid-kibocsátás elsődleges forrásai is.

ê 2002/91 (3) preambulumbekezdés

Az energiahatékonyság növelése fontos részét képezi a politikák és intézkedések azon csomagjának, amely a Kiotói Jegyzőkönyvnek való megfeleléshez szükséges, és a további kötelezettségek teljesítése érdekében minden további programcsomagban meg kell jelennie.

òúj

(3) Az építőipari ágazat energiafogyasztásának csökkentése lényeges elem az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentését célzó intézkedéseken, valamint az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozásról szóló keretegyezményéhez csatolt Kiotói Jegyzőkönyvben foglaltaknak és az üvegházhatású gázok 2012 utáni kibocsátását csökkentő európai és nemzetközi kötelezettségvállalásoknak a teljesítéséhez szükséges intézkedéscsomagon belül. Emellett fontos szerepet játszik az energiaellátás biztonságának előmozdításában, a műszaki fejlődés támogatásában, foglalkoztatási lehetőségek biztosításában és a regionális fejlesztésben is, különösen a vidéki területeken.

ê 2002/91 (4) preambulumbekezdés

(4) Az energiaszükséglet kezelése fontos eszköz, amelynek segítségével a Közösség befolyást gyakorolhat a globális energiapiacra, így az energiaellátás közép- és hosszú távú biztonságára.

ê 2002/91 (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

(5) A Tanács 2000. május 30-i és 2000. december 5-i következtetéseivel támogatta a Bizottság energiahatékonyságra vonatkozó cselekvési tervét, és egyedi intézkedéseket írt elő az építőipari ágazatban.

òúj

(5) 2007. márciusi ülésén az Európai Tanács nyomatékosította a közösségi energiahatékonyság növelésének kívánalmát, hogy teljesíthető legyen a 2020-ra 20%-os energiafogyasztás-csökkenést előirányzó célkitűzés, egyben az „Energiahatékonysági cselekvési terv: a lehetőségek kihasználása” című bizottsági közleményben[15] foglalt prioritások késedelem nélküli és maradéktalan megvalósítására szólított fel. A cselekvési terv megállapította, hogy érdemi lehetőségek kínálkoznak az építőipari ágazatban a költséghatékony energiamegtakarításra. Az Európai Parlament pedig 2008. január 31-i állásfoglalásában a 2002/91/EK irányelv rendelkezéseinek megszilárdítását szorgalmazta.

ê 2002/91 (6) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

(6) A lakás- és szolgáltatói ágazat, amelynek legnagyobb részét az épületek teszik ki, a Közösség végső energiafelhasználásának több mint √ mintegy Õ 40 %-át képviseli, és folyamatosan bővül; ez a tendencia az energiafogyasztás, így a széndioxid-kibocsátás növekedésével is jár.

ê 2002/91 (7) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

(7) A széndioxid-kibocsátásának energiahatékonyság fejlesztése által való korlátozásáról (SAVE) szóló, 1993. szeptember 13-i 93/76/EGK tanácsi irányelv (5), amely előírja, hogy a tagállamok az építőipari ágazatban az energiahatékonyság területén programokat dolgozzanak ki, hajtsanak végre és számoljanak be ezekről, most kezd kedvező eredményeket mutatni. Mindemellett szükség van egy ezt kiegészítő jogi eszközre, amely Kkonkrétabb fellépések tevékenységeket √ meghatározására van szükség Õ annak érdekében, hogy az √ épületek Õ energiamegtakarításban rejlő, eddig kihasználatlan nagy lehetőségek elérhetők legyenek, és a tagállamok ebben az ágazatban elért eredményei közötti nagy jelentős különbségeket csökkentsék.

ê 2002/91 (8) preambulumbekezdés

(8) Az építőipari termékekre vonatkozó tagállami törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/106/EGK tanácsi irányelv [6] előírja, hogy az épületeket és azok fűtő-, hűtő- és szellőzőberendezéseit úgy tervezzék és telepítsék, hogy a használat során alacsony legyen az energiaigény, figyelembe véve a helyszín klimatikus körülményeit és a használókat.

ê 2002/91 (9) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

(8) Az épületek energiateljesítményének további javítására irányuló intézkedéseknek figyelembe kell venniük a klimatikus és a helyi feltételeket csakúgy, mint az épületen belüli klimatikus környezetet és a költséghatékonyságot. √ Az intézkedések nem érinthetik Õ Nem sérthetik az épületekre vonatkozó egyéb olyan más fontos követelményeket, mint a megközelíthetőség, az elővigyázatosság ð biztonság ï és az épületek rendeltetésszerű használata.

ê 2002/91 (10) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(9) Az épületek energiateljesítményét olyan módszer alapján kell kiszámítani, amelyet √ nemzeti és Õ regionális szinten differenciálni lehet √ , és amely Õ ; ez a √ hőtani jellemzőkön Õ szigetelésen kívül egyéb olyan tényezőket is magában foglal, amelyek egyre fontosabb szerepet kapnak, mint például a fűtés- és légkondicionáló berendezések, a megújuló energiaforrások alkalmazása, √ a passzív hűtő- és fűtőelemek, az árnyékolás, a beltéri levegőminőség, a természetes fényviszonyok megfelelősége Õ, valamint az épület tervezése. √ Egy adott épület energiateljesítményét olyan módszer alapján kell kiszámítani, amely nem csak a fűtési idényt, hanem a teljes évi energiateljesítményt is figyelembe veszi. Õ

ê 2002/91 (22) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(10) √ A tagállamoknak minimumkövetelményeket kell felállítaniuk az épületek energiateljesítményére vonatkozóan. Ennek során arra kell törekedniük, hogy a költségek szempontjából optimális egyensúly jöjjön létre a szükséges beruházások és az épület teljes életciklusára vetített energiaköltség-megtakarítás között. Õ Rendelkezést kell hozni annak érdekében, hogy gyorsan ki lehessen igazítani a számítási módszereket, és hogy a tagállamok rendszeresen felülvizsgálhassák az épületek energiateljesítményére vonatkozó √ saját Õ minimumkövetelményeiket a műszaki fejlődésre, többek között az építőanyagok hőszigetelő tulajdonságaira (vagy minőségére), valamint a szabványosítás jövőbeni fejleményeire tekintettel.

òúj

(11) Ezen irányelv rendelkezései nem sértik az EK-Szerződés 87. és 88. cikkében foglaltakat. Ebből következően az irányelvben említett ösztönzők fogalma nem értelmezhető állami támogatásként.

òúj

(12) A Bizottság feladata, hogy összehasonlító módszertant határozzon meg az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek kiszámításához. A tagállamok ezen összehasonlító módszertan alapján összevethetik az eredményeket az általuk elfogadott, energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményekkel. Az összevetés következtetéseiről, valamint az alapjául szolgáló adatokról rendszeresen tájékoztatni kell a Bizottságot. A Bizottságnak ezen jelentések alapján fel kell tudnia mérni a tagállamok fejlődését az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek elérése, valamint az ez irányú adatszolgáltatás terén. Indokolt, hogy egy átmeneti időszak elteltével a tagállamok ezen összehasonlító módszertan alapján vizsgálják felül az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeiket.

ê 2002/91 (12) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(13) Az épületek befolyást gyakorolnak majd a hosszú távú energiafogyasztásra, és ezért az új épületeknek eleget kell tenniük a helyi éghajlathoz szabott √ igazított Õ minimális energiateljesítmény-követelményeknek. E tekintetben a legjobb gyakorlatot össze kell hangolni az energiateljesítmény növelése szempontjából fontos tényezők optimális kihasználásával. Mivel az alternatív energiaellátó rendszerek alkalmazásának lehetőségei általában még nincsenek teljesen kihasználva, ð az épületek nagyságától függetlenül ï meg kell vizsgálni az alternatív energiaellátó rendszerek műszaki, környezeti és gazdasági kivitelezhetőségét.; ezt a tagállamok egyszer végezhetik el egy olyan tanulmány által, amely meghatározza az energiatakarékossági intézkedések sorát az átlagos helyi piaci feltételek mellett, a költséghatékonyság kritériumainak szem előtt tartásával. Az építkezés megkezdése előtt egyedi vizsgálatok kérhetők, ha az intézkedést vagy intézkedéseket kivitelezhetőnek ítélik.

ê 2002/91 (13) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(14) Az adott méretet meghaladó ð Épületnagyságtól függetlenül ï a meglévő épületek nagyobb felújításait jó √ alkalmat adnak Õ alkalomnak kell tekinteni arra, hogy költséghatékony intézkedéseket tegyenek történjenek az energiateljesítmény fokozására. Nagyobb felújításoknak számítanak például az olyan esetek, ahol az épület burkolatának és/vagy energetikai berendezéseinek (pl. fűtés, melegvízellátás, légkondicionálás, szellőzés és világítás) felújításával kapcsolatos összes költség nagyobb az épület értékének 25 %-ánál, nem számítva a telek értékét, amelyen az épület elhelyezkedik, sem azokat az eseteket, ahol az épület burkolatának több mint 25 %-a felújításra kerül. ð Költséghatékonysági szempontok megkívánják, hogy az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeket korlátozni lehessen azokra a felújított részekre, amelyek az adott épület energiateljesítménye szempontjából meghatározók. ï

ê 2002/91 (11) preambulumbekezdés

(11) A Bizottság továbbá szabványokat kíván kialakítani, mint például az EN 832 szabvány és a prEN 13790 tervezet azzal, hogy ezekbe bevonja a légkondicionáló rendszereket és a világítást is.

òúj

(15) Intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy egyre több olyan építmény legyen, amely nemcsak teljesíti a jelenlegi minimumkövetelményeket, hanem energiahatékonyabb is. E célból indokolt, hogy a tagállamok az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek számának növelését szolgáló nemzeti terveket készítsenek, és ezekről rendszeresen tájékoztassák a Bizottságot.

òúj

(16) A tagállamok jelentéstételi kötelezettségeinek könnyítése érdekében lehetővé kell tenni, hogy az ebben az irányelvben előírt jelentéseket az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról, valamint a 93/76/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. április 5-i 2006/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[16] 14. cikkének (2) bekezdésében említett energiahatékonysági cselekvési tervek részeként lehessen benyújtani. Kívánatos, hogy az egyes tagállamokban a közszféra jó példával járjon elöl az épületek energiateljesítményét illetően, ezért a nemzeti tervekben szigorúbb célokat kell meghatározni az állami hivatalok középületei tekintetében.

òúj

(17) Egy adott épület vagy épületrész leendő tulajdonosát vagy bérlőjét hitelt érdemlően – az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány formájában – tájékoztatni kell az ingatlan energiateljesítményéről és annak a gyakorlatban kivitelezhető, lehetséges fokozásáról. A tanúsítványnak emellett információkat kell tartalmaznia az épület hűtő- és fűtőrendszerének az energiaszükségletre gyakorolt tényleges hatásáról, a primerenergia-fogyasztásról és a szén-dioxid-kibocsátásról is.

ê 2002/91 (16) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(18) A tanúsítási eljárást megfelelő programokkal lehet támogatni, hogy a jobb energiateljesítményhez egyenlő hozzáférést biztosítsanak az érdekeltek szervezetei és a tagállamok által kijelölt szerv közötti megállapodások révén; ezeket energiaszolgáltató társaságok hajtják végre, amelyek kötelezettséget vállalnak a meghatározott beruházásokra. Az elfogadott programokat a tagállamok ellenőrzik és nyomon követik, amely elősegíti az ösztönző rendszerek alkalmazását is. Az igazolásnak a lehető legrészletesebben le kell írnia az épület energiateljesítményének aktuális helyzetét, és azt ennek megfelelően felül lehet vizsgálni. A közhivatalok √ által elfoglalt Õ épületeikt és a nyilvánosság által gyakran látogatott épületeket kell példaként állítani ð alkalmat adnak ï a környezeti és energetikai megfontolásokhoz √ érvényesítésének szemléltetésére Õ, ezért √ ezeket az épületeket Õ rendszeresen energiateljesítményre vonatkozó tanúsítási eljárásnak kell alávetni igazolásokat kell készíteni. Az ilyen energiateljesítményre vonatkozó igazolást tanúsítványt jól látható helyre kell kifüggeszteni, ezzel szélesebb körben megismertetve fokozni lehet az energiateljesítményről szóló információt széles körű elterjesztéséhez. Továbbá a hivatalosan ajánlott belső hőmérsékletek és a ténylegesen mért hőmérséklet egymás melletti kijelzésével visszaszorítható a fűtő-, légkondicionáló és szellőzőrendszerek helytelen használata. Ez elősegítheti a szükségtelen energiafelhasználás elkerülését, és a külső hőmérséklethez viszonyítottan kellemes beltéri klimatikus feltételek (hőkomfort) fenntartását.

ê 2002/91 (18) preambulumbekezdés

(19) Az elmúlt években az dél-európai országokban nőtt a légkondicionáló rendszerek száma. Ez a csúcsterhelési időszakokban jelentős problémákat okoz, növelve a villamosenergia-költségeket és felborítva az energiaegyensúlyt ezekben az országokban. Elsőbbséget kell biztosítani azoknak a stratégiáknak, amelyek a nyári időszakban javítják az épületek hőteljesítményét. E célból tovább kell fejleszteni a passzív hűtési technológiákat, elsősorban azokat, amelyek javítják a beltéri klimatikus körülményeket és az épület körüli mikroklímát.

ê 2002/91 (14) preambulumbekezdés

(14) Egy meglévő épület energiateljesítményének javítása azonban nem feltétlenül jelenti az épület teljes felújítását, hanem korlátozódhat kizárólag az energiateljesítmény szempontjából leginkább lényeges és költséghatékony részekre.

ê 2002/91 (15) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

(15) A meglévő épületek felújítási követelményei nem lehetnek összeegyeztethetetlenek az épület rendeltetésével, minőségével vagy jellegével. Lehetőséget kell adni arra, hogy az ilyen felújításoknál felmerülő többletköltségek a beruházás várható műszaki élettartamához viszonyítva ésszerű időn belül, a becsült energiamegtakarítás révén megtérüljenek.

ê 2002/91 (17) preambulumbekezdés (új szöveg)

(17) Az energiateljesítmény növelésének ösztönzése érdekében a tagállamok más eszközöket/intézkedéseket is alkalmazhatnak, amelyekről ez az irányelv nem rendelkezik. A tagállamoknak ösztönözniük kell a helyes energiagazdálkodást, figyelembe véve az épületek használati intenzitását.

ê 2002/91 (19) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(20) A kazánok ð fűtő- ï és a légkondicionáló rendszerek képesített szakértők által végzett rendszeres karbantartása ð felülvizsgálata ï elősegíti ezek helyes beállításáukat a termékleírással összhangban, így biztosítja ezek optimális teljesítményéüket környezeti, biztonsági és energetikai szempontból. A teljes fűtő- ð és légkondicionáló ï berendezés √ rendszer Õ független értékelésére ð – annak életciklusa folyamán, de különösen cserét vagy korszerűsítést megelőzően – rendszeres időközönként sort kell keríteni ï célszerű minden olyan esetben, amikor a költséghatékonyság alapján annak lecserélése jöhet számításba.

ê 2002/91 (20) preambulumbekezdés

(20) A fűtés, a légkondicionálás és a melegvíz tényleges fogyasztás alapján számított költségeinek a lakóknak történő számlázása hozzájárulhat az energiatakarékossághoz a lakáságazatban. A lakók számára lehetővé kell tenni, hogy szabályozhassák saját hő- és melegvíz-fogyasztásukat, ha ezek az intézkedések költséghatékonyan megoldhatók.

ê 2002/91 (10) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(21) √ Az energiateljesítmény tanúsításának és a fűtő- és légkondicionáló berendezések felülvizsgálatának egységes megközelítése Õ Ez az eljárás, amely olyan képesített, illetve és elismert szakértők közös megközelítésén munkáján alapul, akiknek függetlenségét objektív feltételek alapján kell garantálni, hozzá fog járulni ahhoz, hogy a tagállamok számára az építési ágazat energiamegtakarításaira irányuló erőfeszítéseik tekintetében egységes feltételek jöjjenek létre, és az energiateljesítmény tekintetében átláthatóságot fog biztosítani a leendő tulajdonosok vagy felhasználók számára a Közösség ingatlanpiacán. ð Annak érdekében, hogy a Közösség egészében biztosítani lehessen az energiateljesítményt igazoló tanúsítványoknak, valamint a fűtő- és légkondicionáló rendszerek felülvizsgálatának a minőségét, minden tagállamnak független ellenőrzési mechanizmust kell életbe léptetnie. ï

ê 2002/91 (23) preambulumbekezdés

(22) Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárásokról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[17] összhangban kell elfogadni.

òúj

(23) A Bizottságot fel kell hatalmazni különösen arra, hogy a technikai fejlettség jelenlegi fokának megfelelően módosítsa az I. mellékletben rögzített általános keretszabályok bizonyos részeit, kidolgozza az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek számítási módszereit, valamint megállapítsa az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek meghatározásának egységes elveit. Ezek az intézkedések általános hatályúak és ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányulnak, ezért az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban indokolt őket elfogadni.

ê 2002/91 (21) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(24) ð Mivel az épületek energiateljesítményére vonatkozó célkitűzéseket a tagállamok önmagukban nem tudják kielégítően teljesíteni egyrészt az építőipari ágazat összetettsége miatt, másrészt abból az okból kifolyólag, hogy a nemzeti lakóingatlan-piacok nem képesek érdemben kezelni az energiahatékonyságot érintő kihívásokat, és ezért a fellépés nagyságrendje és hatása miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat ï Aa Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás és arányosság elvének megfelelően. közösségi szinten kell meghatározni az energiateljesítmény követelményeinek rendszerét előíró általános elveket és annak céljait, de a végrehajtás részleteit a tagállamokra kell bízni, minden tagállam számára lehetővé téve, hogy a saját helyzetének legjobban megfelelő rendszert válassza. √ Az említett cikkben foglalt arányosság elvével összhangban Õ Eezen irányelv az említett célok eléréséhez szükséges legkisebb területre korlátozódik, és nem lépi túl a cél eléréséhez √ a felsorolt célok eléréséhez Õ szükséges mértéket.

òúj

(25) Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalma a korábbi irányelvhez képest jelentősen módosult. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a korábbi irányelvből következik.

(26) Ez az irányelv nem érinti a III. melléklet B. részében említett irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk Cél√ Tárgy Õ

Ezen irányelv célja az épületek energiateljesítményének √ javítására ösztönöz Õ e javításának ösztönzése a Közösségen belül, tekintettel a külső klimatikus és a helyi feltételekre, valamint a beltéri klimatikus követelményekre és a költséghatékonyságra.

Ez az irányelv a következőket illetően állapít meg követelményeket:

a) az épületek √ és épületrészek Õ integrált energiateljesítményének kiszámítására vonatkozó módszer általános kerete;

b) az új épületek √ és épületrészek Õ energiateljesítményére vonatkozó minimumkövetelmények alkalmazása;

c) a nagyobb felújítás előtt álló meglévő nagy épületek √ és épületrészek Õ energiateljesítményére vonatkozó minimumkövetelmények alkalmazása;

òúj

d) az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek számának növelését szolgáló nemzeti tervek;

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(d)e) az épületek √ és épületrészek Õ energiateljesítményének tanúsítása; és

(e)f) az épületekben található kazánok ð fűtő- ï és légkondicionáló rendszerek rendszeres ellenőrzése, emellett a 15 évesnél régebbi kazánokkal működő fűtőberendezések felülvizsgálata.;

òúj

g) az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok és felülvizsgálati jegyzőkönyvek független ellenőrzési rendszere.

ê 2002/91

ðúj szöveg

2. cikk Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában:

(1) „épület”: falakkal ellátott, fedett építmény, amelyben energiát használnak a beltéri klíma szabályozására; az épület jelentheti az épület egészét vagy annak egyes olyan részeit, amelyeket külön használatra terveztek vagy alakítottak át;

òúj

(2) „épületgépészeti rendszer”: az épület fűtésére, hűtésére, szellőztetésére, melegvíz-ellátására, világítására és elektromosáram-ellátására szolgáló berendezések vagy azok összessége;

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(2)(3) „az épület energiateljesítménye”: a ténylegesen elfogyasztott vagy az épület normál √ szokásos Õ használatához kapcsolódóan ð energiaszükséglet ï a különböző igények kielégítéséhez ð szükséges ï szükségesnek becsült energia ð számított vagy mért ï mennyisége, amely többek között tartalmazhatja √ magában foglalja Õ a fűtéshezt, a melegvíz-ellátáshoz előállítást, a hűtéshezt, a szellőztetéshezt és a világításhozt √ szükséges energiát Õ.

òúj

(4) „primer energia": az a megújuló, illetve nem megújuló energiafajta, amely nem esett át semminemű átalakításon vagy feldolgozási eljáráson;

(5) „külső térelhatárolók”: a beltéri épületrészeket a külső környezettől elválasztó épületelemek, például ablakok, falak, alapzat, zsaluzat, födém, tető és szigetelés;

(6) „jelentős felújítás” az épület olyan átalakítása, amely

a) a külső térelhatárolókat és az épületgépészeti rendszert érintően – a telekárat nem számítva – összköltségében meghaladja az épület értékének 25%-át, vagy

b) a külső térelhatárolók összfelületének legalább 25%-át érinti;

(7) „európai szabvány”: az Európai Szabványügyi Bizottság, az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság vagy az Európai Távközlési Szabványügyi Intézet által elfogadott és nyilvános használatra rendelkezésre bocsátott szabvány;

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(3)(8) „az épület energiateljesítményére vonatkozó tanúsítvány igazolás": a tagállam vagy az általa kijelölt jogi személy által elismert igazolás, amely a mellékletben meghatározott általános kereten alapuló √ a 3. cikk szerint elfogadott Õ módszer szerint kiszámítva tartalmazza √ jelzi Õ az épületnek √ vagy annak részeinek Õ energiateljesítményét;

ę 2002/91

(4) "KHV" (hővel kapcsolt villamos energia): az elsődleges fűtőanyagok szimultán konverziója mechanikai vagy elektromos és hőenergiává, az energiahatékonyság egyes minőségi feltételeinek betartásával;

òúj

(9) „kapcsolt energiatermelés": az egyetlen folyamat során egyszerre termelt hőenergia és villamos és/vagy mozgási energia;

(10) „költségoptimalizált szint”: az egy épület életciklusa folyamán tapasztalt legalacsonyabb költségszint, amely a befektetési költségek, a karbantartási és üzemeltetési költségek (ezen belül az energiaköltségek), valamint adott esetben az előállított energiából származó bevételek, illetve az ártalmatlanítási költségek függvénye;

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

(5)(11) „légkondicionáló rendszer”: a √ szellőztetést is magában foglaló Õ ð beltéri ï légkezelés olyan egy adott formájához szükséges valamennyi komponensek kombinációjaahol szabályozható vagy csökkenthető a hőmérséklet, lehetőség szerint a szellőzés, a nedvességtartalom és a levegő tisztaságának szabályozásával kombináltan;

(6)(12) „kazán”: kazántestés-tüzelőegység kombinációja, amely az égés során felszabaduló hőt a víznek ð cseppfolyós közegnek ï adja át;

(7)(13) „effektív névleges teljesítmény (kW-ban kifejezve)”: a gyártó által előírt és garantált maximális leadott hőteljesítmény √ (kW-ban kifejezve) Õ, amely a folyamatos működés során átadható, ugyanakkor megfelel a gyártó által megjelölt hasznos teljesítménynek;

(8)(14) „hőszivattyú”: olyan készülék vagy berendezés, amely alacsony hőmérsékleten hőt von ki a levegőből, vízből vagy a talajból, és ezt a hőt bevezeti az épületbe.

3. cikk √ Az épületek energiateljesítményének kiszámításához szükséges Õ módszerek elfogadása

ê PE-CO_S 3654/08 (2002/91 kiigazított szöveg) (kiigazított szöveg)

Az épületek energiateljesítménynek kiszámítására a tagállamok nemzeti vagy regionális szinten az I. mellékletben leírt általános keretneken alapuló √ megfelelő Õ módszert alkalmazzák. E keret 1. és 2. részét a műszaki fejlődéshez kell igazítani a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, figyelembe véve a tagállamok jogában alkalmazott szabványokat vagy normákat. Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket a 14. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

Ezt a módszert nemzeti vagy regionális szinten határozzák meg √ fogadják el Õ.

Az épületek energiateljesítményét jól érthető módon kell kifejezni, és tartalmazhat egy CO2 -kibocsátásra vonatkozó mutatót is.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

4. cikk Az energiateljesítményre vonatkozó √ minimum Õkövetelmények meghatározása

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az épületek energiateljesítményére vonatkozó minimumkövetelményeket ð a költségek optimalizálására törekedve, és ï meghatározzák a 3. cikkben említett √ módszerrel összhangban Õ alapján határozzák meg.

A követelmények meghatározásakor a tagállamok különbséget tehetnek új és meglévő épületek, valamint az épületek különböző kategóriái között.

E követelményeknek figyelembe kell venniük az általános beltéri klimatikus körülményeket, hogy elkerülhetők legyenek az esetleges negatív hatások, mint például az elégtelen szellőzés; valamint a helyi körülményeket, az épület tervezett rendeltetését és korát is.

E követelményeket rendszeresen, legfeljebb ötévente felül kell vizsgálni és szükség szerint naprakésszé kell tenni, hogy tükrözzék az építőipar műszaki fejlődését.

2. Az energiateljesítményre vonatkozó követelményeket az 5. és a 6. cikkel összhangban kell alkalmazni.

3.2. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem határozzák meg és nem alkalmazzák az (1) bekezdésben említett követelményeket a következő épületkategóriáknál:

a) egy kijelölt környezet részét képező épületként vagy különleges építészeti vagy történelmi értékük miatt hivatalosan védett épületek és műemlékek, ahol √ az energiateljesítményre vonatkozó minimum Õkövetelményeknek való megfelelés elfogadhatatlan mértékben megváltoztatná ezek jellegzetességét vagy megjelenését,;

b) istentiszteletre vagy vallásos tevékenységekre használt épületek,;

c) legfeljebb kétévi használatra tervezett ideiglenes épületek, ipari területek, műhelyek és alacsony energiaszükségletű, nem lakáscélú mezőgazdasági épületek, és olyan nem lakáscélú mezőgazdasági épületek, amelyeket az energiateljesítményről nemzeti ágazati megállapodást kötött ágazat használ,;

d) olyan lakóépületek, amelyeket évente négy hónapnál rövidebb használatra szánnak,;

e) szabadon álló épületek, amelyek teljes hasznos alapterülete kevesebb, mint 50 m2.

òúj

3. A tagállamok 2014. június 30-tól kezdődően nem biztosítanak ösztönzőket olyan épületek vagy épületrészek építésére vagy felújítására, amelyek az 5. cikk (2) bekezdésében meghatározott számítás eredményei alapján nem felelnek meg az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeknek.

4. 2017. június 30-tól kezdődően a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy amennyiben felülvizsgálják az e cikk (1) bekezdésével összhangban felállított minimumkövetelményeiket, azok az 5. cikk (2) bekezdésében említett számítási eredményekhez vezessenek.

òúj

5. cikk

Az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek kiszámítása

1. A Bizottság 2010. december 31-ig az épületekre és épületrészekre tekintettel összehasonlító módszertant határoz meg az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek kiszámításához. Az összehasonlító módszertan különbséget tesz új és meglévő épületek, valamint az épületek különböző kategóriái között.

Az ezen irányelv kiegészítéssel történő, nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket a 19. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

2. A tagállamok az (1) bekezdés értelmében és a vonatkozó paraméterek (például éghajlati adottságok) szerint meghatározott összehasonlító módszertan alapján kiszámítják az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeit, és a számítás eredményeit összevetik a nemzeti szinten elfogadott, energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményekkel.

A Bizottságot jelentésben tájékoztatják a számítás alapjául vett összes adatértékről és alapfeltevésről, valamint az összes számítás eredményéről. A jelentést a 2006/32/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdésében említett energiahatékonysági cselekvési tervek részeként is benyújthatják. A tagállamok háromévente kötelesek eljuttatni ezeket a jelentéseket a Bizottsághoz. Az első jelentést legkésőbb 2011. június 30-ig kell benyújtani.

3. A Bizottság jelentést tesz közzé a tagállamok által az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjének elérésében tett előrelépésről.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

56. cikk Új épületek

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az új épületek megfeleljenek a 4. cikkel √ összhangban meghatározott Õ említett, az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeknek.

Az 1000 m2-nél nagyobb hasznos alapterületű új épületeknél a tagállamok biztosítják, hogy √ még a kivitelezés kezdete előtt Õ az olyan √ felmerüljön és figyelmet kapjon az alábbi Õ alternatív rendszerek műszaki, környezetvédelmi és gazdasági szempontú megvalósíthatóságaával, mint például:

a) megújuló energiaforrásokon alapuló decentralizált energiaellátási rendszerek,;

b) KHV, √ kapcsolt energiatermelés Õ ;

c) táv- vagy tömbfűtés és -hűtés, ha van ilyen, ;

d) hőszivattyúk,. adott feltételek mellett,

megvizsgálják és figyelembe veszik az építkezés megkezdése előtt.

òúj

2. A tagállamok biztosítják, hogy az alternatív rendszereknek az (1) bekezdésben említett elemzését átlátható módon dokumentálják az építésiengedély-kérelemben, illetve az építés végső kivitelezési jóváhagyásában.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

67. cikk Meglévő épületek

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az 1000 m2 feletti hasznos alapterületű épületek nagyobb felújítása kapcsán növekedjen az épület energiateljesítménye, hogy teljesüljenek √ az energiateljesítményre vonatkozó Õ minimumkövetelmények, amennyiben ez műszaki, funkcionális és gazdasági szempontból megvalósítható. A tagállamok ezeket az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeket az épületek energiateljesítményére a 4. cikkel összhangban meghatározott követelmények alapján határozzák meg. A követelményeket meg lehet állapítani a teljes felújított épületre, vagy csak a felújított rendszerekre és alkotóelemekre, ha ezek olyan felújítás részét képezik, amelyet korlátozott időn belül végeznek el a fent említett célokból abból a célból, hogy növeljék az épület √ vagy épületrész Õ általános energiateljesítményét.

òúj szöveg

8. cikk

Épületgépészeti rendszerek

1. A tagállamok energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeket határoznak meg az épületekbe beépített épületgépészeti rendszerek tekintetében. Rögzíteni kell az új, a pótolt és az utólag beépített épületgépészeti berendezésekre és elemekre vonatkozó követelményeket,

E követelményeknek ki kell terjedniük különösen az alábbi alkotórészekre:

a) kazánok vagy a fűtőrendszerek egyéb hőfejlesztő berendezései;

b) melegvízrendszerek vízmelegítő berendezései;

c) központi légkondicionáló egység, illetve légkondicionáló rendszerek hűtőgenerátora.

2. Az energiateljesítménnyel kapcsolatban az (1) bekezdés szerint meghatározott minimumkövetelményeknek meg kell felelniük az adott rendszert alkotó termék(ek)re vonatkozó jogszabályoknak, és a termék(ek) szakszerű üzembe helyezésén, valamint az épületgépészeti rendszer megfelelő beállításán és szabályozásán kell alapulniuk. Különösen érvényes ez azokra a követelményekre, amelyek az áramlóközeges fűtőrendszerek megfelelő hidraulikus kiegyenlítését biztosítják, valamint arról gondoskodnak, hogy az épületgépészeti rendszer rendeltetésének megfelelő méretű és típusú termék(ek) legyen(ek) beszerelve.

9. cikk Az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek

1. A tagállamok nemzeti terveket készítenek az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek számának növelése érdekében. Ezekben az összes hasznos alapterületre vetítve meg kell határozni, hogy az összes épület legalább hány százaléka rendelkezzen ilyen jellemzőkkel 2020-ig.

Külön-külön irányszámokat kell megállapítani a következők tekintetében:

a) új és felújított lakóépületek;

b) új és felújított, nem lakáscélú épületek;

c) közhivatalok által elfoglalt épületek.

A tagállamok a c) pontra vonatkozó célkitűzéseket annak fényében határozzák meg, hogy a közhivataloknak jó példával kell elöl járniuk az épületek energiateljesítménye terén.

2. Az (1) bekezdésben említett nemzeti terv egyebek mellett az alábbi elemeket tartalmazza:

a) az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek tagállami meghatározását;

b) a 2015-re kitűzött, százalékban kifejezett időközi célértékek az ilyen épületeknek az összes épület számára és az összes hasznos alapterületre vetített arányára vonatkozóan;

c) információ az ilyen épületek kivitelezését ösztönző intézkedésekről.

3. A tagállamok az (1) bekezdésben említett nemzeti terveikről legkésőbb 2011. június 30-ig tájékoztatják a Bizottságot, ezt követően pedig háromévente jelentést tesznek a nemzeti terv végrehajtásában elért eredményeikről. A tagállamok a nemzeti tervet és az elért eredményeket ismertető jelentést a 2006/32/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdésében említett energiahatékonysági cselekvési tervek részeként is benyújthatják.

4. A Bizottság megállapítja az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek meghatározásának egységes elveit;

Az ezen irányelv kiegészítéssel történő, nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket a 21. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

5. A Bizottság jelentést tesz közzé az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek számának növelése terén elért tagállami haladásról. E jelentés következtetései alapján a Bizottság stratégiát dolgoz ki, és amennyiben szükségesnek ítéli, intézkedéseket javasol az ilyen jellemzőkkel rendelkező épületek számának növelése érdekében.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

710. cikk

Energiateljesítményre vonatkozó igazolás √ tanúsítványok Õ

2.1. ð A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést az épületek energiateljesítményét igazoló tanúsítási rendszer létrehozására. ï Az épületek energiateljesítményre vonatkozó igazolásoknak tanúsítványnak √ tartalmaznia kell az épület energiateljesítményére vonatkozó adatokat Õ és olyan referenciaértékeket is kell tartalmazniuk, mint például ð az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelmények ï a hatályos jogi normák és teljesítményértékek, hogy a felhasználók az √ épület vagy épületrész tulajdonosai, illetve bérlői Õ √ annak Õ épület energiateljesítményét ezekkel összehasonlíthassák és értékelhessék.

2. A tanúsítványok ajánlásokat √ tartalmaznak Õ Az igazolásokhoz ajánlásokat kell mellékelni √ az épület vagy épületrész Õ energiateljesítményének költséghatékony növelésére vonatkozóan.

Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány ajánlásai az alábbiakat foglalják magukban:

a) a külső térelhatárolók vagy az épületgépészeti rendszer(ek) jelentős mértékű felújításával összefüggő intézkedések; és

b) intézkedések a külső térelhatárolók vagy az épületgépészeti rendszer(ek) jelentős mértékű felújításában nem érintett önálló épületrészekkel vagy épületelemekkel kapcsolatban;

òúj

ðúj szöveg

3. Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványban foglalt ajánlásoknak az adott épület szempontjából műszakilag megvalósíthatóknak kell lenniük, és világosan átlátható adatokat kell tartalmazniuk a költséghatékonyságot érintően. A költséghatékonyság értékelésének egységes feltételrendszeren kell alapulnia, amely többek között számol a megtakarított energiamennyiséggel, az érvényes energiaárakkal, valamint az ajánlásokban foglaltak megvalósításához szükséges beruházások kamatlábaival.

4. Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványban szerepel, hogy a tulajdonos vagy a bérlő hol kaphat részletesebb tájékoztatást a tanúsítványban ismertetett ajánlásokkal kapcsolatban. Emellett felvilágosítással szolgál az ajánlásban foglaltak végrehajtásához szükséges lépésekről is.

ð 5. ï A lakásokra vagy az ð épület ïtömbökben külön használatra szánt egységekre vonatkozó tanúsítványok a következőkön alapulhatnak:

ð a) ï az egész épületre vonatkozó közös tanúsítvány a közös fűtési rendszerrel ellátott tömbökre, vagy

ð (b) ï egy másik, összehasonlítható lakás értékelése ugyanazon az ð épület ïtömbön belül.

òúj

ðúj szöveg

6. Különálló családi házak tanúsítványa más, hasonló méretű és kivitelezésű, illetve hasonló tényleges energiateljesítmény-minőségű építményekkel való összevetés alapján is kiállítható, amennyiben az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványt kiadó szakértő garantálni tudja, hogy az épületek jellemzői egymásnak megfelelnek.

7. Az ð energiateljesítményt igazoló ï tanúsítvány érvényessége nem haladhatja meg a 10 évet.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

11. cikk

√ Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány kiállítása Õ

ê 2002/91

ðúj szöveg

1. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy minden felépült, értékesített vagy bérbe adott épületet vagy épületrészt, illetve azon épületeket, amelyeknek legalább 250 m2 hasznos alapterületén közintézmény működik, energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvánnyal lássanak el.

2. A tagállamok biztosítják ð előírják ï, hogy az épületek ð vagy épületrészek ï építésekor, eladásakor vagy bérbe adásakor a tulajdonos, illetve az esettől függően a tulajdonostól a leendő vásárló vagy bérlő energiateljesítményre vonatkozó igazolást kapjon ð a 16. cikkben említett, a tanúsítványt kiállító független szakértőtől vagy az épület eladójától ï .

òúj

3. A tagállamok előírják, hogy épületek vagy épületrészek értékesítésekor az összes hirdetésben megjelenjen az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványban feltüntetett számszerű energiateljesítmény-mutató, valamint hogy a leendő tulajdonos betekintést nyerjen az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványba.

Az épület értékesítőjének legkésőbb az adásvételi szerződés aláírásakor át kell adnia a tanúsítványt a leendő tulajdonosnak.

4. A tagállamok előírják, hogy épületek vagy épületrészek bérbeadásakor az összes hirdetésben megjelenjen az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványban feltüntetett számszerű energiateljesítmény-mutató, valamint hogy a leendő bérlő betekintést nyerjen az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványba.

Az épület bérbeadójának legkésőbb a bérleti szerződés aláírásakor át kell adnia a tanúsítványt a leendő bérlőnek.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

5. A tagállamok a 4. cikk (32) bekezdésében említett √ épület Õkategóriákat kizárhatják e bekezdés az (1), (2), (3) és (4) bekezdés alkalmazásábóla alól.

Ezeknek az igazolásoknak pusztán információnyújtás lehet a célja, és minden jogi vagy egyéb következményeiket a nemzeti szabályokkal összhangban kell meghatározni.

12. cikk

√ Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány kihelyezése Õ

3.1. A tagállamok intézkedéseket tesznek annak biztosítására, hogy √ olyan esetben, amikor egy épületnek Õ legalább a 1000 ð 250 ï m2-nél nagyobb hasznos alapterületét hatóságok és a sok embernek közszolgáltatást nyújtó intézmények foglalják el, által elfoglalt, így e személyek által gyakran látogatott épületekben egy 10 évnél nem régebbi √ az Õ energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványt helyezzenek ki a nyilvánosság közönség számára jól látható helyre.

òúj

2. A tagállamok intézkedéseket tesznek annak biztosítására, hogy jól látható helyen ki legyen függesztve azon gyakran látogatott, 250 m2-nél nagyobb hasznos alapterületű épületek energiateljesítményt igazoló tanúsítványa, amelyek a 11. cikk (1) bekezdésének megfelelően rendelkeznek ilyen igazolással.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

2. Jól láthatóan jelezhetik az ajánlott és a tényleges beltéri hőmérsékletet, illetve ahol lehet, más fontosabb klimatikus tényezőket is.

813. cikk A kazánok ð fűtési rendszerek ï ellenőrzése

Az energiafogyasztás csökkentése és a széndioxid-kibocsátás visszaszorítása érdekében

1. A tagállamok vagy a) megteszik a szükséges intézkedéseket a nem megújuló folyékony vagy szilárd tüzelőanyagokat használó, √ a legalább Õ 20 kW és 100 kW közötti effektív névleges teljesítményű kazánok rendszeres ellenőrzésére. Ez az ellenőrzés magában foglalja a kazán hatékonyságának, valamint az épület fűtési követelményeihez viszonyított méretezésének értékelését.. Ilyen ellenőrzéseket végezhetnek egyéb tüzelőanyagokat használó kazánok esetében is.

òúj

2. A tagállamok a fűtési rendszerben működő kazán típusától és effektív névleges teljesítményétől függően eltérő gyakoriságot állapíthatnak meg az ellenőrzés tekintetében. A gyakoriság megállapításakor a tagállamok számításba veszik a fűtési rendszer felülvizsgálatának költségeit, valamint a felülvizsgálat nyomán jelentkező energiaköltség-megtakarítás várható összegét.

ę 2002/91

ðúj szöveg

ð 3. ï A 100 kW effektív névleges teljesítmény feletti kazánokból ð álló fűtési rendszereket ï legalább kétévente ellenőrzik.

Gázkazánok esetében ez az időszak négy évre kiterjeszthető.

ò új szöveg

A 15 évesnél régebbi, 20 kW effektív névleges teljesítménynél nagyobb kazánokkal működő fűtőberendezésekre vonatkozóan a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a teljes fűtőberendezés egyszeri ellenőrzésére. Ezen ellenőrzés alapján, amely magában foglalja a kazán hatékonyságának és az épület fűtési követelményeihez viszonyított méretezésének az értékelését, a szakértők tanácsot adnak a felhasználóknak a kazán kicserélésére, a fűtési rendszer módosítására vagy alternatív megoldásokra vonatkozóan; vagy:

(b) ð 4. ï ð Az (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltaktól eltérően a tagállamok intézkedéseket hozhatnak ï lépéseket tesznek annak biztosítására, hogy a felhasználók tanácsot kapjanak a kazán kicserélésére, a fűtési rendszer egyéb módosításaira vagy olyan alternatív megoldásokra vonatkozóan, amelyek közé tartozhatnak a kazán hatékonyságát és megfelelő méretét értékelikő ellenőrzések. E megközelítés összhatásának nagyjából egyenértékűnek kell lennie az a) pontban (2) és a (3) bekezdésben említett rendelkezések hatásával.

ð Amennyiben ï a tagállamok ð e bekezdés első albekezdése alapján intézkedések végrehajtása mellett döntenek ï amelyek ezt a változatot választják, megközelítésük egyenértékűségéről kétévente jelentést küldenek a Bizottságnak, ð a Bizottságot legkésőbb 2011. június 30-ig jelentésben tájékoztatják a meghozott intézkedéseknek az (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltakkal való egyenértékűségéről. A Bizottsághoz háromévente jelentést kell benyújtani. A jelentések akár a 2006/32/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdésében említett energiahatékonysági cselekvési tervek részeként is benyújthatók ï.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

914. cikk A légkondicionáló rendszerek ellenőrzése

1. Az energiafogyasztás csökkentése és a széndioxid-kibocsátás visszaszorítása érdekében Aa tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a 12 kW-nál nagyobb effektív névleges teljesítményű légkondicionáló rendszerek rendszeres ellenőrzésére. Ez Aaz ellenőrzés magában foglalja a légkondicionáló rendszer hatékonyságának, valamint az épület hűtési követelményeihez viszonyított méretezésének értékelését. A felhasználók megfelelő tanácsokat kapnak a légkondicionáló rendszer lehetséges jobbításáról vagy cseréjéről, illetve alternatív megoldásokról.

òúj

2. A tagállamok a légkondicionáló rendszer típusától és effektív névleges teljesítményétől függően eltérő gyakoriságot állapíthatnak meg az ellenőrzés tekintetében. A gyakoriság megállapításakor a tagállamok számításba veszik a légkondicionáló rendszer felülvizsgálatának költségeit, valamint a felülvizsgálat nyomán jelentkező energiaköltség-megtakarítás várható összegét.

òúj

15. cikk Jelentés a fűtési és légkondicionáló rendszerek felülvizsgálatáról

1. Ez a cikk a fűtési és légkondicionáló rendszerek felülvizsgálatáról szóló jelentésekre vonatkozik.

2. Rendszeres időközönként felülvizsgálati jelentést kell kiállítani minden egyes ellenőrzött rendszerről. A felülvizsgálati jelentésnek az alábbiakat kell tartalmaznia:

a) az ellenőrzött rendszer energiateljesítményének értékelése a következőkkel összevetve:

i) a megvalósítható legjobb rendszer; és

ii) hasonló típusú rendszer, amelynek az energiateljesítmény szempontjából lényeges minden alkotórésze teljesíti a vonatkozó rendelkezésekben előírt teljesítményszinteket;

b) ajánlások az épületben vagy az épületrészben található rendszer energiateljesítményének költséghatékony javítására;

A b) pontban említett ajánlásoknak külön az adott rendszerre kell vonatkozniuk és világosan átlátható adatokat kell tartalmazniuk a költséghatékonyságot érintően. A költséghatékonyság értékelése egységes feltételrendszerre épül, amely többek között számol a megtakarított energiamennyiséggel, az érvényes energiaárakkal, valamint a beruházások kamatlábaival.

3. A felülvizsgálati jelentést az ellenőrnek át kell adnia az épület tulajdonosa vagy bérlője részére.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

16. 10 cikk Független szakértők

A tagállamok biztosítják, hogy az épületek √ energiateljesítményének Õ tanúsítását, az ezeket kísérő ajánlások megszövegezését, valamint, a kazánok ð fűtési rendszerek ï és a légkondicionáló rendszerek ellenőrzését független, képesített, és illetve elismert szakértők végezzék, akik önálló vállalkozóként is működhetnek, de lehetnek állami ð testületek ï hatóságok vagy magánintézmények√ vállalkozások Õ alkalmazottai is.

òúj

A szakértők akkreditálása szakértelmük és függetlenségük elbírálása alapján történik.

òúj szöveg

17. cikk Független ellenőrzési rendszer

1. A tagállamok biztosítják, hogy a II. mellékletnek megfelelően független ellenőrzési rendszer jöjjön létre az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok, valamint a fűtési és légkondicionáló rendszerek felülvizsgálatáról készült jelentések tekintetében.

2. A tagállamok a független ellenőrzési rendszerek végrehajtásával kapcsolatos feladatköröket átruházhatják.

Amennyiben egy adott tagállam él ezzel a lehetőséggel, gondoskodik róla, hogy a független ellenőrzési rendszereket a II. mellékletben foglaltaknak megfelelően hajtsák végre.

3. A tagállamok előírják, hogy az (1) bekezdésben említett felülvizsgálati jelentéseket és az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványokat kérésre rendelkezésre kell bocsátani vagy be kell jegyeztetni azon illetékes hatóságoknál vagy testületeknél, amelyek a független ellenőrzési rendszerek végrehajtásának hatáskörével rendelkeznek.

ę 2002/91

ðúj szöveg

1118. cikk Felülvizsgálat

A Bizottság a 1421. cikk szerint létrehozott bizottság támogatásával, az alkalmazás során szerzett tapasztalatok birtokában értékeli ezt az irányelvet, és szükség szerint javaslatokat tesz, többek között a következőkre:

a) az 1000 m2-nél kisebb hasznos alapterületű épületek felújítására vonatkozó lehetséges kiegészítő intézkedések;

ò új szöveg

a) az épületek energiateljesítményét a primerenergia-fogyasztás és a szén-dioxid-kibocsátás alapján osztályozó módszertan;

b) általános ösztönzők az épületekkel kapcsolatos további energiahatékonysági intézkedésekre.

19. cikk Tájékoztatás

A tagállamok megtehetik ð megteszik ï a szükséges intézkedéseket, hogy tájékoztassák az épületek ð vagy épületrészek ï használóit ð tulajdonosait, illetve bérlőit ï azokról a különböző módszerekről és gyakorlati megoldásokról, amelyek az energiateljesítmény javítását szolgálják.

òúj

A tagállamok különösen az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványról és a felülvizsgálati jelentésről, ezek rendeltetéséről és céljáról, az energiateljesítmény javításának költséghatékony módozatairól, valamint az épület változatlan energiateljesítménnyel való üzemelésének közép- és hosszú távú pénzügyi következményeiről tájékoztatják az épületek tulajdonosait vagy bérlőit.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

A tagállamok kérésére a Bizottság segítséget nyújt a tagállamok részére ð az első és a második bekezdésben rögzített célból indított ï ilyen információs kampányok megszervezésében, amelyekkel közösségi programok keretében is foglalkozhatnak.

ò új szöveg

20. cikk A keretrendszer ð Az I. melléklet ï kiigazítása a technikai fejlődésnek megfelelően

A melléklet 1. és 2. pontját rendszeres időközönként, de legalább kétévente felül kell vizsgálni.

ê PE-CO_S 3654/08 (2002/91 kiigazított szöveg) (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

√ A Bizottság Õ az I. melléklet 13. és 24. pontját a műszaki fejlődéshez igazítja való igazításához szükséges módosításait.

Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket a 1421. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

ê PE-CO_S 3654/08 (2002/91 kiigazított szöveg)

1421. cikk A bizottság

1. A Bizottság munkáját egy bizottság segíti.

2. Az erre a bekezdésre való hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, ugyanezen határozat 8. cikkének rendelkezéseire is tekintettel.

òúj

22. cikk Szankciók

A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és meghoznak minden szükséges intézkedést e szabályok végrehajtásának biztosítása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok legkésőbb 2010. december 31-ig értesítik ezekről a rendelkezésekről a Bizottságot, és haladéktalanul bejelentenek valamennyi későbbi, ezeket érintő módosítást.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

23. 15 cikk Átültetés a nemzeti jogba

1. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2006. január 4-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

2. Képesített és/vagy elismert szakértők hiányában a tagállamok további hároméves időszakot kaphatnak a 7., a 8., és a 9. cikk rendelkezéseinek teljes körű alkalmazására. Ha élnek ezzel a lehetőséggel, a tagállamok erről – megfelelő indoklással – és az irányelv további végrehajtására vonatkozó ütemezési tervről értesítik a Bizottságot.

òúj

1. A tagállamok legkésőbb 2010. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek ezen irányelv 2–17., 19. és 22. cikkének és az I–II. melléklet rendelkezéseinek. E rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.

A 2., 3., 9., 10–12., 16., 17., 19. és 22. cikk vonatkozásában a rendelkezéseket legkésőbb 2010. december 31-től alkalmazzák.

A 4–8., 13–15. és a 17. cikk tekintetében a rendelkezéseket a közhivatalok által elfoglalt épületek esetében legkésőbb 2010. december 31-től, egyéb épületek vonatkozásában legkésőbb 2012. január 31-től alkalmazzák.

A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A rendelkezéseknek tartalmazniuk kell egy arra vonatkozó nyilatkozatot is, hogy a hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek az ezen irányelvvel hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásait erre az irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni. A hivatkozás módját és a nyilatkozat formáját a tagállamok határozzák meg.

2. A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.

24. cikk Hatályon kívül helyezés

A III. melléklet A. részében említett rendelettel módosított 2002/91/EK irányelv 2012. február 1-től hatályát veszti a III. melléklet B. részében meghatározott irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.

A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a IV. mellékletben foglalt megfelelési táblázatnak megfelelően.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

25. 16 cikk Hatálybalépés

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő √ huszadik Õ napon lép hatályba.

1726. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt […].

az Európai Parlament részéről

az elnök […]

a Tanács részéről

az elnök […]

ę 2002/91

ðúj szöveg

I. MELLÉKLET

Általános keretrendszer az épületek energiateljesítményének kiszámításához általános keretrendszere (a 3. cikk ð alapján ï )

òúj

1. Az energiateljesítmény meghatározásának alapja az épület szokásos használatával összefüggő különböző energiaszükségletek kielégítéséhez felhasznált energia számított vagy tényleges éves mennyisége, amely jelzi az épület tervezett hőmérsékleti viszonyainak fenntartásához igényelt fűtésnek, illetve hűtésnek (azaz a túlmelegedés megakadályozásának) az energiaszükségletét.

2. Az épületek energiateljesítményét jól érthető módon kell kifejezni, többek között a szén-dioxid-kibocsátásra és a primerenergia-fogyasztásra vonatkozó számszerű mutató használatával.

Az épületek energiateljesítményének kiszámításához szükséges módszerek meghatározásakor az európai szabványokat is figyelembe kell venni.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

13. Az épületek energiateljesítményére vonatkozó számítási módszer √ megállapításakor Õ legalább a következő szempontokat figyelembe kell venni kell tartalmaznia:

a) az épület ð és a ï válaszfalak ð alábbi tényleges ï hőtani jellemzői (burkolat és válaszfalak stb.).

òúj

i) hőkapacitás

ii) szigetelés

iii) passzív fűtés;

iv) hűtőelemek; és

v) hőhidak;

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

E jellemzők tartalmazhatják a légzáróságot is.

b) fűtőberendezés és melegvízellátás, beleértve ezek szigetelési jellemzőit;

c) légkondicionáló berendezés √ berendezések Õ;

d) √ természetes és mechanikus Õ szellőztetés √ , amely a légzáróságra is kiterjedhet Õ;

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

e) beépített világítóberendezések (főleg a nem lakáscélú épületeknél √ ágazatában Õ);

f) az épületek ð kivitele, ï elhelyezkedése √ helyzete Õ és tájolása, beleértve a külső éghajlati körülményeket;

g) passzív napenergia-hasznosító rendszerek és napsütés elleni védelem;

h) természetes szellőzés;

ih) beltéri klimatikus körülmények, beleértve a tervezett belső klímát;

òúj

i) belső terhelések.

ê 2002/91 (kiigazított szöveg)

ðúj szöveg

24. Ahol a számítás szempontjából jelentőséggel bírnak, figyelembe kell venni a következő szempontok kedvező hatását is:

a) ð a helyi napfényviszonyok, ï aktív napenergia-hasznosító rendszerek és megújuló energiaforrásokon alapuló egyéb fűtési és villamosenergia-rendszerek;

b) a KHV √ kapcsolt energiatermelés Õ által termelt elektromos áram;

c) táv vagy tömbfűtési és -hűtési rendszerek;

d) természetes világítás.

35. E számítások alkalmazásában az épületeket a következő kategóriákba kell megfelelően besorolni:

a) különböző típusú egylakásos családi házak;

b) lakótömbök;

c) irodák;

d) oktatási épületek;

e) kórházak;

f) szállodák és éttermek;

g) sportlétesítmények;

h) nagykereskedelmi és kiskereskedelmi szolgáltató épületek;

i) egyéb energiafogyasztó épületek.

òúj

II. MELLÉKLET

Az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok és felülvizsgálati jegyzőkönyvek független ellenőrzési rendszere

1. Azok az illetékes hatóságok vagy testületek, amelyekre az illetékes hatóság ráruházta a független ellenőrzési rendszer végrehajtásának hatáskörét, az évente kibocsátott energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványok legalább 0,5%-át véletlenszerű ellenőrzésnek vetik alá.Az ellenőrzést az alábbiakban felsorolt három választható szint egyikén kell elvégezni, a kiválasztott tanúsítványoknak legalább egy statisztikailag szignifikáns hányadán:

a) az épülettel kapcsolatban az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány kiállításakor alapul vett adatok érvényességének, valamint a tanúsítványban feltüntetett eredményeknek a vizsgálata;

b) a megadott adatok és a tanúsítványban feltüntetett eredmények hitelességének vizsgálata, az ajánlásokat is beleértve;

c) az épülettel kapcsolatban az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítvány kiállításakor alapul vett adatok, valamint a tanúsítványban feltüntetett eredmények – köztük az ajánlások – hitelességének teljes körű vizsgálata, valamint helyszíni ellenőrzés az épületben az energiateljesítményre vonatkozó tanúsítványban foglaltak és a minősített épület tényleges jellemzőinek összevetésére.

2. Azok az illetékes hatóságok vagy testületek, amelyekre az illetékes hatóság ráruházta a független ellenőrzési rendszer végrehajtásának hatáskörét, az évente kibocsátott felülvizsgálati jelentések legalább 0,1 %-át véletlenszerű ellenőrzésnek vetik alá. Az ellenőrzést az alábbiakban felsorolt három választható szint egyikén kell elvégezni, a kiválasztott felülvizsgálati jelentéseknek legalább egy statisztikailag szignifikáns hányadán:

a) a vizsgált épületgépészeti rendszerrel kapcsolatban kiadott felülvizsgálati jelentéshez alapul vett adatok érvényességének, valamint a felülvizsgálati jelentésben feltüntetett eredményeknek a vizsgálata;

b) a megadott adatok és a felülvizsgálati jelentésben feltüntetett eredmények hitelességének vizsgálata, az ajánlásokat is beleértve;

c) az épületgépészeti rendszerrel kapcsolatban a felülvizsgálati jelentés kiállításakor alapul vett adatok, valamint a felülvizsgálati jelentésben feltüntetett eredmények, köztük az ajánlások hitelességének teljes körű vizsgálata, helyszíni ellenőrzés az épületben a felülvizsgálati jelentésben foglaltak és a minősített épületgépészeti rendszer tényleges jellemzőinek összevetésére.

ę 2002/91

ðúj szöveg

III. MELLÉKLET

A. rész

A hatályon kívül helyezett irányelv és módosítása (a 24. cikk alapján)

2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 1, 2003.1.4., 65. o.) |

[…] európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL […]) | kizárólag a melléklet 9.9 pontja |

B. rész

A nemzeti jogba való átültetésre és alkalmazására előírt határidők listája (a 24. cikk alapján)

Irányelv | Az átültetés határideje | Alkalmazás dátuma |

2002/91/EK | 2006. január 4. | kizárólag a 7., 8. és 9. cikk vonatkozásában 2009. január 4. |

_____________

IV. MELLÉKLET

MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

2002/91/EK irányelv | Ez az irányelv |

1. cikk | 1. cikk |

2. cikk, bevezető szöveg | 2. cikk, bevezető szöveg |

2. cikk, (1) bekezdés | 2. cikk, (1) bekezdés |

- | 2. cikk, (2) bekezdés |

2. cikk, (2) bekezdés | 2. cikk, (3) bekezdés és I. melléklet |

- | 2. cikk, (4), (5), (6) és (7) bekezdés |

2. cikk, 3. pont | 2. cikk, (8) bekezdés |

2. cikk, 4. pont | 2. cikk, (9) bekezdés |

- | 2. cikk, (10) bekezdés |

2. cikk, 5. pont | 2. cikk, (11) bekezdés |

2. cikk, 6.pont | 2. cikk, (12) bekezdés |

2. cikk, 7.pont | 2. cikk, (13) bekezdés |

2. cikk, 8.pont | 2. cikk, (14) bekezdés |

3. cikk | 19. cikk és I. melléklet |

4. cikk, (1) bekezdés | 4. cikk, (1) bekezdés |

4. cikk, (2) bekezdés | - |

4. cikk, (3) bekezdés | 4. cikk, (2) bekezdés |

- | 4. cikk, (3) bekezdés |

- | 4. cikk, (4) bekezdés |

- | 5. cikk |

5. cikk | 6. cikk, (1) bekezdés |

- | 6. cikk, (2) bekezdés |

6. cikk | 7. cikk |

- | 8. cikk |

- | 9. cikk |

7. cikk, (1) bekezdés | 10. cikk, (5) bekezdés, 11. cikk (1), (2), (3), (5) és (6) bekezdés |

7. cikk, (2) bekezdés | 10. cikk, (1) és (2) bekezdés |

7. cikk, (3) bekezdés | 12. cikk |

- | 11. cikk, (4), (7) és (8) bekezdés |

8. cikk, bevezető szöveg | 13. cikk, bevezető szöveg |

8. cikk, a) pont | 13. cikk, (1) és (3) bekezdés |

- | 13. cikk, (2) bekezdés |

8. cikk, b) pont | 13. cikk, (4) bekezdés |

9. cikk | 14. cikk, (1) bekezdés |

- | 14. cikk, (2) bekezdés |

- | 15. cikk |

10. cikk | 16. cikk |

- | 17. cikk |

11. cikk, bevezető szöveg | 18. cikk, bevezető szöveg |

11. cikk, a) pont | - |

- | 18. cikk, a) alpont |

11. cikk, b) pont | 18. cikk, b) alpont |

12. cikk | 19. cikk |

13. cikk | 20. cikk |

14. cikk, (1) bekezdés | 21. cikk, (1) bekezdés |

14. cikk, (2) bekezdés | 21. cikk, (2) bekezdés |

14. cikk, (3) bekezdés | - |

- | 22. cikk |

15. cikk, (1) bekezdés | 23. cikk, (1) és (2) bekezdés |

15. cikk, (2) bekezdés | - |

- | 24. cikk |

16. cikk | 25. cikk |

17. cikk | 26. cikk |

Melléklet | I. melléklet |

- | II–IV. melléklet |

PÉNZÜGYI KIMUTATÁS

1. A JAVASLAT CÍME:

Az Európai Parlament és a Tanács irányelvjavaslata az épületek energiateljesítményéről

2. TEVÉKENYSÉGALAPÚ IRÁNYÍTÁSI ÉS KÖLTSÉGVETÉS-TERVEZÉSI KERET

Érintett szakpolitikai terület(ek) és kapcsolódó tevékenység(ek)

06: Energiaügy és közlekedés

3. KÖLTSÉGVETÉSI TÉTELEK

3.1. Költségvetési tételek (működési tételek és kapcsolódó technikai és igazgatási segítségnyújtási tételek [korábban: BA-tételek]), beleértve a következő megnevezéseket:

06 01 01: Az energiaügy és közlekedés területén aktív állományban foglalkoztatott alkalmazottakkal kapcsolatos kiadások

3.2. A fellépés és a pénzügyi kihatás időtartama:

Kezdés: 2010 zárás dátuma: határozatlan

3.3. Költségvetési jellemzők

Költségvetési tétel | Kiadás típusa | Új | EFTA-hozzájárulás | Csatlakozni kívánó országok hozzájárulásai | A pénzügyi terv fejezete |

06 01 01 | nem kötelező | nem diff. | Nem | Nem | Nem | 5. sz. |

4. FORRÁSOK ÁTTEKINTÉSE

4.1. Pénzügyi források

4.1.1. A kötelezettségvállalási előirányzatok és a kifizetési előirányzatok áttekintése

millió EUR (három tizedesjegyig)

Kiadás típusa | Szakasz száma | n. év | n+1. év | n+2. év | n+3. év | n+4. év | n+5. és későbbi évek | Összesen |

Működési kiadások |

Kötelezettségvállalási előirányzatok | 8.1. | a |

Kifizetési előirányzatok | b |

A referenciaösszegbe beletartozó igazgatási kiadások |

Technikai és igazgatási segítségnyújtás (NDE) | 8.2.4. | c |

TELJES REFERENCIAÖSSZEG |

Kötelezettségvállalási előirányzatok | a+c |

Kifizetési előirányzatok | b+c |

A referenciaösszegbe bele nem tartozó igazgatási kiadások |

Személyi és kapcsolódó kiadások (NDE) | 8.2.5. | d | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

A referenciaösszegbe bele nem tartozó igazgatási kiadások, a személyi és kapcsolódó költségek kivételével (NDE) | 8.2.6. | e |

A fellépés indikatív összköltsége |

TELJES KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSI ELŐIRÁNYZAT, beleértve a személyi költséget | a+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

TELJES KIFIZETÉSI ELŐIRÁNYZAT, beleértve a személyi költséget | b+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

A társfinanszírozás részletezése

Ha a javaslat tagállamok vagy más szervek (kérjük, nevezze meg) által biztosított társfinanszírozást tartalmaz, az alábbi táblázatban adja meg a társfinanszírozás becsült szintjét (a táblázat további sorokkal bővíthető, ha a társfinanszírozást várhatóan több szerv nyújtja):

millió EUR (három tizedesjegyig)

Társfinanszírozó szerv | n. év | n+1. év | n+2. év | n+3. év | n+4. év | n+5. és későbbi évek | Összesen |

…………………… | f |

TELJES KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSI ELŐIRÁNYZAT társfinanszírozással együtt | a+c+d+e+f | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

4.1.2. A pénzügyi programozással való összeegyeztethetőség

X A javaslat összeegyeztethető a jelenlegi pénzügyi programozással.

( A javaslat miatt a pénzügyi terv vonatkozó fejezetének átdolgozása szükséges.

( A javaslat miatt szükség lehet az intézményközi megállapodás rendelkezéseinek alkalmazására (azaz a rugalmassági eszköz alkalmazására vagy a pénzügyi terv módosítására).

4.1.3. A bevételre gyakorolt pénzügyi hatás

X A javaslatnak nincs kihatása a bevételre

( A javaslatnak van pénzügyi kihatása – a bevételre gyakorolt hatása a következő:

millió EUR (egy tizedesjegyig)

-{}-A fellépést megelőzően [n-1. év] | A fellépés után |

A személyi állomány teljes létszáma |

5. JELLEMZŐK ÉS CÉLKITŰZÉSEK

A javaslat hátterét az indokolásban kell részletesen ismertetni. A pénzügyi kimutatás e szakaszának a következő kiegészítő információkat kell tartalmaznia:

5.1. Rövid vagy hosszú távon megvalósítandó célkitűzések

Az irányelvben foglaltak alapján a Bizottságnak ki kell dolgoznia az épületek energiateljesítményére vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjének kiszámításához szükséges módszert, amelyet legkésőbb 2010. december 31-ig alkalmazásra kész formában rendelkezésre kell bocsátani. A Bizottság további feladata, hogy rögzítse az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületek meghatározásának egységes elveit.

Az irányelv a tagállamok számára előírja, hogy alkalmazzák a fent említett módszert, és 2011. június 30-tól kezdődően háromévente tegyenek jelentést a számítások eredményeiről. A tagállamok emellett kötelesek beszámolni az alacsony vagy nullára redukált szén-dioxid-kibocsátással és primerenergia-fogyasztással rendelkező épületekre vonatkozó nemzeti terveikről, amelyeket azután a Bizottság elemez és időközi jelentésben értékel. A tagállamoknak végül jelentést kell tenniük a fűtőrendszerekkel és a felülvizsgálati eljárásokkal kapcsolatban alkalmazott tájékoztatási és önkéntes intézkedések egyenértékűségéről.

5.2. A közösségi részvételből adódó többletérték, valamint a javaslatnak az egyéb pénzügyi eszközökkel való összeegyeztethetősége és esetleges szinergiája

Az Európai Unión belül az építőipari ágazat számít a legnagyobb energ