1Egyetemek – az európai életmód sajátos jellemzői

Társadalmunknak ma nagyobb szüksége van az egyetemek közreműködésére, mint valaha. Gyorsan változó világunkban Európa jelentős kihívásokkal néz szembe – az éghajlatváltozással, a biológiai sokféleség csökkenésével, a digitális átalakulással és az elöregedő népességgel –, miközben az évszázad legnagyobb globális egészségügyi válsága és annak gazdasági következményei sújtják. Európa világban elfoglalt pozíciója, valamint a jövő nemzedékek jólléte és jóléte attól függ, hogy hogyan kezeljük ezeket a problémákat. A felsőoktatási ágazatnak alapvető szerepet kell játszania a világjárványt követő európai helyreállításban, valamint a fenntartható és reziliens társadalmak és gazdaságok kialakításában. A kiváló és befogadó egyetemek a nyitott, demokratikus, igazságos és fenntartható társadalmak, valamint a tartós növekedés, a vállalkozói szellem és a foglalkoztatás feltételeit és alapjait jelentik.

Európa építhet az európai kultúrában mélyen gyökerező, sokszínű és virágzó felsőoktatási ágazatra. Európában közel 5 000 felsőoktatási intézmény található, és a felsőoktatásban 17,5 millió hallgató tanul, 1,35 millió fő oktat, és 1,17 millió fő végez kutatást. Legyen szó kutatóegyetemekről, felsőfokú műszaki oktatási intézményekről, művészeti iskolákról vagy felsőfokú szakképzési intézményekről, a felsőoktatási intézmények különböző típusai mind az európai életmód ismertetőjegyei. Ez a sokszínűség egyben az erősségünk is, mivel a mobilitás és az együttműködés révén választási lehetőségeket biztosít, lehetővé teszi a kreativitást, és előmozdítja a szinergiákat. Európa a 35. évfordulóját ünnepli a már szimbólummá vált Erasmus+ programnak, melynek segítségével több mint 10 millió fiatal tanuló szerezhetett életre szóló élményeket.

Az egyetemek egyedülálló helyzetben vannak, mivel az oktatás, a kutatás és az innováció találkozási pontjain helyezkednek el, valamint a társadalom és a gazdaság szolgálatában tevékenykednek: alapvető szerepet töltenek be az európai oktatási térségnek (EOT) és az Európai Kutatási Térségnek (EKT) az európai felsőoktatási térséggel együttműködésben történő megvalósításában. Az EU-n belül, valamint világszerte fennálló szoros partnerségek révén, továbbá az oktatási rendszerek és a kutatási hálózatok halmozott értékeire építve az egyetemek kulcsfontosságú szerepet töltenek be az európai modell népszerűsítésében, összhangban az EU érdekeivel és értékeivel, azaz a jogállamiság követelményével, az emberi jogokkal, valamint a nemzetközi normákkal és előírásokkal.

Európának szüksége van arra, hogy virágzó egyetemei hozzájáruljanak az Európai Unió politikai programjának a megvalósításához, mivel az egyetemek a helyreállításra és a rezilienciára vonatkozó több, a közelmúltban elfogadott kezdeményezés területével is kapcsolatban állnak. Az Európai Uniónak és a tagállamoknak közös érdeke, hogy a felsőoktatási ágazat sokszínűségére építve és az ágazatra vonatkozó közös jövőkép mentén egyesítsék az erejüket a felsőoktatási ágazat támogatása érdekében.

Ennek során figyelembe kell venniük az EU átalakulóban lévő környezetét, amely közvetlenül befolyásolja a felsőoktatási ágazatot. Ha nem járnak el megfelelően, az leronthatja az egyetemek teljesítményét. Az egyetemek elkezdték magukat újragondolni és megújítani. Az EU-nak és a tagállamoknak támogatniuk kell őket e törekvésükben.

Az egyetemek eredményesebben tudják megoldani a jelentős társadalmi kihívásokat, ha hatékonyabban vesznek részt a transznacionális együttműködésben. Az egyetemek 92 %-a kiemelten fontos kérdésként jelölte meg a nemzetközi stratégiai intézményi partnerségek előtt álló jogi és adminisztratív akadályok felszámolását. Egy Eurobarométer felmérésben a válaszadók 93 %-a azt válaszolta, hogy érdemes lenne az európai egyetemek hálózatai által kiadott olyan uniós diplomákat bevezetni, amelyek lehetőséget biztosítanának a hallgatóknak arra, hogy különböző uniós országokban tanulhassanak, és hogy rugalmasan választhassanak kurzusokat vagy modulokat.

Az egyetemek finanszírozása gyakran nem elegendő ahhoz, hogy teljesítsék az egyre jelentősebb társadalmi küldetésüket. Egy, a közfinanszírozást értékelő jelentés megállapította, hogy a vizsgált felsőoktatási rendszerek több mint felében a felsőoktatási beruházások a növekvő hallgatói létszám ellenére csökkennek, illetve nem növekednek ugyanolyan ütemben. A Covid19-világjárvány további beruházási igényeket (például a digitális eszközökbe és infrastruktúrába történő beruházások iránt) és bevételkiesést eredményezett.

A keresett készségek gyorsan változnak, a felsőoktatási ágazatnak alkalmazkodnia kell ehhez. A zöld és a digitális átálláshoz időtálló oktatásra, kutatásra és innovációra van szükség, amihez szorosan együtt kell működni a kapcsolódó iparágakkal és érdekelt felekkel, és a digitális készségek terén meg kell szüntetni az EU-n belüli jelentős különbségeket. A hallgatókat és a munkavállalókat egész Európában fel kell vértezni a jövőhöz szükséges zöld és digitális készségekkel, és az ehhez kapcsolódó társadalmi kihívások kezelése érdekében be kell vetni az egyetemek innovációs és technológiai potenciálját. Az európai célkitűzések arra irányulnak, hogy 2030-ra a 25–34 éveseknek legalább 45 %-a szerezzen felsőfokú végzettséget , és 2030-ra a felnőttek legalább 60 %-a vegyen részt oktatásban (egy adott 12 hónapos időszakban). A digitális évtized ambiciózus célokat tűz ki, amelyek szerint 2030-ra az emberek 80 %-ának legalább alapszintű digitális készségekkel kell rendelkeznie, valamint 20 millió IKT-szakembert kell foglalkoztatni.

A sokszínűség, a befogadás és a nemek közötti egyenlőség most fontosabb a felsőoktatási ágazatban, mint valaha. A hátrányos helyzetű hallgatók, oktatók, adminisztratív dolgozók és kutatók még mindig alulreprezentáltak a felsőoktatásban. Egyes tanulmányi és kutatási területeken, valamint az egyetemi döntéshozói pozíciókban továbbra is különbség áll fenn a nemek között. A nemek egyensúlya egyértelműen csökken a felsőoktatási intézmények magasabb szintű vezetői között: a 27 tagú EU-ban a nők valamivel kevesebb, mint 24 %-át töltik be ezeknek a pozícióknak.

Az alapvető tudományos és demokratikus értékek nyomás alatt állnak. Az egyetemek mély aggodalmuknak adtak hangot a tudományos szabadságot és az egyetemi autonómiát fenyegető veszélyek miatt. Európa szomszédságában egyre nő a veszélyeztetett tudósok és kutatók száma. Szintén fenyegetést jelent a felsőoktatási intézmények ügyeibe történő külső beavatkozás.

Az egyetemeknek világviszonylatban is versenyképesnek kell maradniuk. A kutatásintenzív egyetemek tekintetében Európa relatív súlya világviszonylatban csökkenőben van. A tagállamok erőfeszítéseinek globális szinten történő egyesítésében kihasználatlan lehetőségek rejlenek. Európa többet is tehetne a mobilitás ösztönzéséért, valamint a tehetséges hallgatók, oktatók és kutatók Európába vonzásáért és megtartásáért annak érdekében, hogy maximalizálja globális befolyását az értékek, az oktatás, a kutatás, az ipar és a társadalmi hatás terén.

Ez az európai egyetemi stratégia a hatékony európai felsőoktatási együttműködéshez szükséges kapcsolatok kiépítéséről szóló tanácsi ajánlásra irányuló javaslattal együtt egy felsőoktatási csomag részét képezi. A két kezdeményezés célja, hogy teljes mértékben kiaknázza a felsőoktatási ágazatban mint a készségek és a tudás előmozdítójában, valamint az innováció és a társadalmi kihívások megoldásának a motorjában rejlő lehetőségeket. A stratégia a bolognai folyamat több mint 20 évének eredményeire épül, és olyan jövőképet vázol fel az európai felsőoktatási együttműködésre vonatkozóan, amely az EU és az EU-n kívüli országok szempontjából is előnyös átalakulással jár. A Bizottság tanácsi ajánlásra irányuló javaslata az első lépést jelenti a szoros transznacionális együttműködés elősegítése felé, melynek célja az egyetemek prosperálásának biztosítása, valamint az európai összetartozás érzésének megerősítése.

2Az európai egyetemi stratégia célkitűzései

Az európai egyetemi stratégia célja, hogy támogassa az egyetemeket, és lehetővé tegye számukra, hogy alkalmazkodjanak a változó körülményekhez, hogy gyarapodjanak, valamint hogy előmozdítsák Európa rezilienciáját és helyreállítását. A stratégia Európa-szerte felhívja a tagállamokat és a felsőoktatási intézményeket, hogy egyesítsék erőiket. Célja, hogy a transznacionális együttműködés intenzitását és terjedelmét új szintre emelje, és hogy a felsőoktatási ágazatban egy közös értékekre épülő, sajátos európai dimenziót alakítson ki. A stratégia az európai életmód fontos részét képező kiválóságot és befogadást az európai felsőoktatás jellegzetes vonásaként ismeri el. Ez különbözteti meg az európai felsőoktatási szektort a világ más részeitől.

A stratégia az európai egyetemek hálózatainak kialakítására irányuló kezdeményezés első tapasztalataira is épít. Ez a kezdeményezés kitűnő példa az egyetemekkel kapcsolatos hosszú távú közös elképzeléseken alapuló szoros transznacionális intézményi együttműködésekre. Az európai egyetemek hálózatainak kialakítására irányuló kezdeményezés keretében létrejött 41 szövetség az új eszközök és jogi keretek bevezetésének katalizátoraként működik, és Európa-szerte inspirációként szolgálhat a tágabb felsőoktatási közösség számára.

A Bizottság javaslata szerint arra kell összpontosítani, hogy 2024 közepéig sikerüljön elérni a következő négy fő közös célkitűzést: