HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 81/131

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Vitaanyag az Európai Unió pénzügyeinek jövőjéről

(COM(2017) 358 final)

(2018/C 081/18)

Előadó: Stefano PALMIERI Társelőadó: Petr ZAHRADNÍK

Felkérés: Európai Bizottság, 2017.8.4. Jogalap: az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke Illetékes szekció: „Gazdasági és monetáris unió, gazdasági és társadalmi kohézió” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2017.10.5. Elfogadás a plenáris ülésen: 2017.10.19. Plenáris ülés száma: 529. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 138/8/14

Preambulum

Ez a vélemény az európai gazdaság jövőjéről készülő négy EGSZB-véleményből (A gazdasági és monetáris unió elmélyítése és az euróövezet gazdaságpolitikája, A tőkepiaci unió és Az EU pénzügyeinek jövője) álló csomag részét képezi (1) . A csomag az Európai Bizottság által nemrégiben indított, az Európa jövőjéről szóló fehér könyv folyamatának keretébe illeszkedik, és figyelembe veszi Juncker elnök 2017. évi, az Unió helyzetét értékelő beszédét. Az EGSZB Európa jövőjéről szóló állásfoglalásával (2) és a GMU megvalósításáról szóló korábbi véleményeivel (3) összhangban ez a véleménycsomag kiemeli, hogy ki kell alakítani a közös cél tudatát az uniós kormányzásban, ami messze meghaladja a technikai jellegű megközelítéseket és intézkedéseket, és ami elsősorban politikai szándék és közös nézőpont kérdése.

1. Következtetések és ajánlások

1.1. Az EGSZB fontosnak tartja kiemelni, hogy az EU pénzügyeinek jövőjéről szóló vitaanyag struktúrája egyfelől felvázol néhány kihívást, mellyel az EU-nak az elkövetkező évek során szembe kell majd néznie, másfelől a lehetséges költségvetési megoldásokat összekapcsolja az Európai Bizottság által az Európa jövőjéről szóló fehér könyvben meghatározott öt különböző forgatókönyvvel.

1.2. Az EGSZB ismételten felhívja a figyelmet arra, hogy az európai polgároknak több (és jobb) Európára, nem pedig kevesebb Európára van szükségük annak az EU-ban jelentkező politikai válságnak a leküzdéséhez, amely a stratégiai jövőkép hiányából, illetve abból fakad, hogy az EU nem képes megfelelő választ adni a gazdasági és pénzügyi válságra. Egyre nő a szakadék a mindennapi életükhöz konkrét előnyöket kapni kívánó európai polgárok aggodalmai és várakozásai, valamint az EU számára jelenleg rendelkezésre álló korlátozott hatáskörök és pénzügyi források között. Az európai projekt és maga az EU is hitelét veszti, illetve megkérdőjeleződik, táptalajt nyújtva ezáltal az aktuális nacionalista és populista erők számára.

1.3. Az EGSZB egyetért azzal a – vitaanyagban szereplő – megközelítéssel, amely szerint az uniós költségvetés alapelve az európai hozzáadott érték elérése kell, hogy legyen, az össze nem hangolt egyes nemzeti költségvetéseknél jobb eredmények biztosítása mellett. Elérkezett az ideje annak, hogy túllépjünk a „méltányos megtérülés”, a tagállamok nettó befizetőkre és nettó haszonélvezőkre való elosztása és az egyes tagállamok számára történő ad hoc kiigazítások logikáján.

1.4. Az EU-nak először azonosítania kellene a magas európai hozzáadott értékkel rendelkező politikai prioritásokat, és csak ezután kellene meghatároznia az azok eléréséhez szükséges forrásokat, illetve kialakítania az uniós költségvetés reformját. A fentiek fényében az EGSZB aligha tartja hitelesnek, hogy az uniós költségvetés a 28 ország jövedelmének továbbra is csak kevesebb mint 1 %-át, a közkiadásoknak pedig csupán 2 %-át képezze. Ez a szint nem megfelelő, ha a megoldandó kihívásokra, sokkhatásokra és válságokra gondolunk.

1.5. Az EU költségvetési reformjának szükségszerűen ki kell majd terjednie a minőségi javításra, melynek során a kiadások és a saját források terén egyaránt átalakítja szerkezetét, figyelembe veszi az észszerűsítés, a hatékonyság és az eredményesség megfelelő kritériumait, illetve közvetlen és átlátható módon kommunikál a polgárokkal.

1.6. A költségvetés mennyiségi és minőségi szempontból történő kiigazítása szükségessé teszi az EGSZB-ben képviselt civil társadalommal való komoly és mélyreható konzultációt, mert csak így lehet tükrözni a tényleges helyi és regionális szükségleteket, illetve a köz érdekében gondoskodni a minden polgár számára kedvező hatások érvényesüléséről.

1.7. A kiadások tekintetében az EGSZB a gazdaságot, társadalmat és környezetet érintő fejlesztést, a foglalkoztatást, az innovációt és a versenyképességet célzó közép- és hosszú távú beruházásokat; a leghátrányosabb helyzetű régiók és legkiszolgáltatottabb társadalmi csoportok védelmét; az aszimmetrikus sokkhatásokra és a váratlan válságokra adott rugalmas és azonnali reakciót – akár egy önálló euróövezeti költségvetés révén is – olyan programoknak tekinti, amelyek magas európai hozzáadott értéket képviselnek.

1.8. Az EGSZB különösen fontosnak tartja az euróövezet makrogazdasági stabilizációs funkcióját, mivel a globalizáció, valamint a technológiai forradalom „veszteseiként” elkönyvelt társadalmi csoportokra és termelési ágazatokra gyakorolt negatív hatás az EU stratégiai válságának és a populizmus előretörésének okai között szerepel.

1.9. A bevételi oldalt tekintve az EGSZB egyetért a saját forrásokkal foglalkozó magas szintű munkacsoport Az EU jövőbeli finanszírozása című jelentésének elemzésével, mely szerint az új költségvetésben túlsúlyban kell lenniük a független, átlátható és méltányos saját forrásoknak, a hátrányosabb helyzetű polgárok, valamint a kis- és középvállalkozások számára egyenlő teherviselés mellett.

1.9.1. Az EGSZB megismétli, hogy támogatja a közös összevont társaságiadó-alapot (KÖTA), valamint a pénzügyi tranzakciók, az üzemanyagok és a szén-dioxid-kibocsátás megadóztatását, mely – európai szinten kivetve – egyaránt lehetővé tenné egy transznacionális adóalap meghatározását és a globális környezeti hatások ellensúlyozását.

1.10. Az EGSZB úgy véli, hogy a brexitnek a 2020 utáni többéves pénzügyi keretre vonatkozó következményei veszélyt jelenthetnek ugyan az uniós „projekt”-re nézve, ha a tagállamok a „méltányos megtérülés” elve alapján tárgyalnak, másfelől azonban fontos lehetőséget is jelenthetnek, mivel az „európai hozzáadott érték” elvén keresztül minőségi és mennyiségi szempontból is javíthatnák az uniós költségvetést.

1.10.1. Ezért az EGSZB az alábbi lépések mielőbbi megtételét sürgeti: — az Európai Bizottság számszerűsítse – a „kemény” vagy a „puha” brexit különböző forgatókönyvei alapján –, hogy a brexit milyen hatással lesz az uniós bevételek és kiadások rendszerére, és hogy ez milyen következményekkel jár a 2020 utáni többéves pénzügyi keretre nézve, — kezdjenek átlátható és nyilvános vitát a 2020 utáni többéves pénzügyi keretről az intézményi, gazdasági és társadalmi szereplőkkel, a civil társadalom képviselőivel és az uniós polgárokkal, — ne csökkenjenek ugyanakkor a kohéziós politikákra vagy szociális célokra szánt források. Ekképpen össze lehet egyeztetni az egymástól eltérő és egymással ellentétes érdekeket, és közös megoldást lehet találni a 2020 utáni többéves pénzügyi keretre vonatkozóan.

2. Általános megjegyzések

2.1. Az Európai Unió pénzügyeinek jövőjéről szóló vitaanyag által alkalmazott megközelítés összekapcsolja a lehetséges költségvetési megoldásokat az Európai Bizottság Európa jövőjéről szóló fehér könyvében meghatározott öt különböző forgatókönyvhöz kapcsolódó kihívásokkal. Az EGSZB bírálta ezt a megközelítést a fehér könyvről szóló legutóbbi állásfoglalásában (4), „mesterségesnek” titulálva az öt forgatókönyvet, mivel azok kizárólag a tagállamoknak szólnak, és nem bírnak közvetlen jelentőséggel az európai polgárok számára, akik pedig közös és egyértelmű stratégiára várnak.

2.1.1. Fontos alkalmat szalasztunk tehát el, mivel a dokumentum jelentős része – az európai pénzügyek hozzáadott értéke, a tendenciák és a kihívások azonosítása, az EU pénzügyeinek jövőjével kapcsolatos különböző lehetőségek – széles körben üdvözlendő, ugyanakkor hiányzik egy közös megegyezésen alapuló, hatékony és eredményes szakpolitikai javaslat.

2.2. Az elmúlt évek során az EGSZB rámutatott (5) az európai gazdaságot és társadalmat érintő problémákra, azokra az alapelvekre, amelyeket tiszteletben kell tartani, valamint azokra a lehetőségekre, amelyek segítségével új lendületet lehet adni az uniós intézmények fellépésének, illetve javítani lehet azok hatékonyságán. Az EGSZB több alkalommal is felhívta a figyelmet arra, hogy az európai polgároknak egységesebb (és jobb) Európára, nem pedig kevesebb Európára van szükségük (6), pontosan azért, mert az EU politikai válsága a stratégiai jövőkép hiányából, illetve abból fakad, hogy az EU nem képes megfelelő választ adni a gazdasági és pénzügyi válságra.

2.3. 2016-ban a 2014–2020-as többéves pénzügyi keret félidős felülvizsgálata kapcsán az EGSZB kijelentette (7), hogy el kell ismerni az Európai Bizottság által tett erőfeszítéseket, különös tekintettel a váratlan válságok kezelésére bevezetett rugalmassági mechanizmusokra és az eredmény- és teljesítményorientált megközelítésre. A konkrét javaslatok és az előirányzott források azonban – már akkor – nem bizonyultak elegendőnek ahhoz, hogy megfeleljenek az előttünk álló kihívásoknak és az EU prioritásainak, mivel a többéves pénzügyi keret inkább a „nettó egyenleg”-üket és bizonyos érdekcsoportok előnyeit szem előtt tartó tagállamok közötti nem túl ambiciózus kompromisszum eredménye, semmint az EU egészének érdekeit szolgáló eszköz.

2.4. Ezzel kapcsolatban az EGSZB a vitaanyag megközelítését támogatja, mely szerint „a modernizált uniós költségvetés lényege […] a források összevonásából és az azon eredményekből eredő hozzáadott érték, amelyet az összehangolatlan nemzeti kiadások nem tudnak elérni” (8).

2.5. Az egységesebb és jobb Európa megteremtéséhez először azonosítanunk kell a magas európai hozzáadott értékkel rendelkező politikai prioritásokat, ezután pedig meg kell határoznunk az azok eléréséhez szükséges forrásokat, és ennek megfelelően kell alakítanunk az uniós költségvetés reformját. Ebben az esetben már nem lenne hiteles, hogy az uniós költségvetés a 28 ország jövedelmének kevesebb mint 1 %-át, a közkiadásoknak pedig csupán 2 %-át képezze, ráadásul folyamatosan csökkenő dinamikával (9). Ez a szint egyáltalán nem tűnik megfelelőnek, ha tekintetbe vesszük azokat az új kihívásokat, amelyeket az EU-nak kezelnie kell, valamint azokat a sokkhatásokat és válságokat, amelyekre reagálnia kell.

2.5.1. Az uniós költségvetés mennyiségi növekedését jelentős minőségbeli javulásnak kell kísérnie, struktúrájának a kiadások és a saját források terén történő átalakításával kiegészülve. Ennek érdekében feltétlenül figyelembe kell venni a költségvetés észszerűsítésére, eredményességére és hatékonyságára vonatkozó kritériumokat, valamint közvetlen és átlátható kommunikációs csatornákat kell fenntartani a nyilvánossággal.

2.5.2. Az uniós költségvetés mennyiségi és minőségi szempontból történő javítása az EGSZB-ben képviselt civil társadalommal való komoly és mélyreható konzultációt is szükségessé teszi annak érdekében, hogy a kiadási fejezetek megfelelően tükrözzék a tényleges helyi és regionális szükségleteket, és kedvező hatással legyenek az európai emberek közérdeken alapuló jólétére.

2.6. A változó geopolitikai forgatókönyvekhez, valamint a gazdasági és pénzügyi válság következményeihez való szükségszerű alkalmazkodáshoz kapcsolódó új kihívások megjelenésével nem meglepő, hogy az EU költségvetése egyáltalán nem megfelelő, és egy olyan válságba jutott, mely eredetileg gazdasági és pénzügyi volt, ezután viszont társadalmi és végül politikai jellegűvé vált.

2.6.1. Ez a politikai válság abból a szakadékból fakad, amely – a mindennapi életükhöz kézzelfogható előnyöket remélő – európai polgárok EU-val kapcsolatos egyre növekvő aggodalmai és várakozásai, valamint az EU számára jelenleg rendelkezésre álló korlátozott hatáskörök és pénzügyi források között feszül. Ez a szakadék ágyaz meg az intolerancia, valamint a nacionalista és populista követelések térnyerésének, ami megkérdőjelezi az európai projektet és magát az Uniót.

2.7. Az EU jövőjéről szóló vitára valóban egy olyan történelmi időszakban kerül sor, amikor gazdasági, társadalmi, politikai és intézményi téren sok az aggodalom és a bizonytalanság az európai polgárok körében (10). Először is, a pénzügyi és gazdasági válság következményei továbbra is erősen érvényesülnek, különösen a leginkább sújtott tagállamokban, egyes régiókban, és elsősorban a közepes és alacsony jövedelműek esetében. Másodszor, ennek következtében széles körben elterjedt az a szkeptikus szemlélet, hogy a politika, a tagállamok és az EU aligha lesz képes fenntartani a gazdasági jólétet és a társadalmi kohéziót a globalizáció és a nemzetközi verseny korában (11). Harmadszor, a háborúk, valamint az afrikai és közel-keleti szegénység miatt egyre több migráns és menekült indul útnak Európába. Negyedszer, az Egyesült Királyság EU-ból való kilépése világossá tette, hogy az EU-hoz való csatlakozás nem végleges és visszafordíthatatlan döntés, és más tagállamokra is átterjedhet.

3. Részletes megjegyzések

3.1. A kiadási oldalon a legfontosabb elem az európai hozzáadott érték elve, mely paradoxnak tűnhet egy olyan történelmi időszakban, amikor – egyfelől – éppen felerősödnek azok a hangok, amelyek több teret kérnek a nemzeti kormányok számára, szélsőséges esetben akár az EU-ból való kilépésre kiterjedően, miközben – másfelől – már kevéssé védhető a „méltányos megtérülésnek”, a tagállamok nettó befizetőkre és nettó haszonélvezőkre való felosztásának és az egyes tagállamok számára történő ad hoc kiigazításoknak a logikája.

3.1.1. Az Európai Bizottság mindazonáltal helyesen emlékeztetett erre az elvre, mivel egy az uniós fellépést támogató széles körű politikai konszenzus segíthet abban, hogy az EU költségvetése azokat az európai polgárok számára valóban megjelenő előnyöket helyezze uniós szinten előtérbe, amelyeket a tagállamok önmagukban nem képesek elérni.

3.1.2. Ezért az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy az európai hozzáadott érték elvének kell az uniós pénzügyek jövőjéről folyó vita középpontjában állnia, és a következőkről kell szólnia (12): — az uniós jogrend alapelvei, különösen az Európai Unióról szóló Szerződés 3. cikke által meghatározott célkitűzések megvalósításáról, melyek célja, hogy az uniós polgárok számára – jólétük érdekében – megfelelő életkörülményeket biztosítsanak (13), — egy olyan költségvetés meghatározásáról, amely európai dimenziójú közjavakat nyújt, segít fenntartani alapvető szabadságainkat, az egységes piacot, a gazdasági és monetáris uniót (14).

3.1.3. Ebben az összefüggésben válik alapvetően fontossá az EUMSZ 311. cikkének teljeskörű betartása, melynek értelmében „az Unió gondoskodik a céljai eléréséhez és politikái megvalósításához szükséges eszközökről”.

3.2. A vitaanyag egyértelművé teszi, hogy a globális kihívások és válságok megoldásához európai válaszra van szükség, amely megfelelően összpontosítja az uniós költségvetési forrásokat, kiaknázza a nemzeti költségvetésekkel való szinergiákat, és azokat olyan magas európai hozzáadott értékű programok felé irányítja, amelyek képesek: — közép- és hosszú távú beruházásokkal élénkíteni a gazdasági, társadalmi és környezeti fejlődést, a foglalkoztatást, az innovációt és a versenyképességet a stagnáló termelékenységgel és beruházásokkal, a népesség elöregedésével és az éghajlatváltozással szemben, — a leghátrányosabb helyzetű régiók és legkiszolgáltatottabb társadalmi csoportok védelmére, amelyek a továbbra is fennálló gazdasági válság és a globalizáció kedvezőtlen hatásainak elszenvedői (15), — gyorsan és rugalmasan reagálni – a bevételek és a kiadások tekintetében egyaránt – az egyes tagállamot érintő aszimmetrikus sokkhatásokra, a migrációs és menekültügyi válságra, a belső biztonsággal kapcsolatos problémákra, a külső vészhelyzetekre és a közös védelemre.

3.3. A legnagyobb európai hozzáadott értéket képviselő szempontok közül az EGSZB által a többéves pénzügyi kerettel kapcsolatban már meghatározott intézkedések az EGSZB-nek a fehér könyvre vonatkozó állásfoglalásához (16) kapcsolódnak: — összehangolt európai iparpolitika a foglalkoztatás növelése és a versenyképesség élénkítése érdekében a szociális piacgazdaságban, megkönnyítve az összes érdekelt fél közötti párbeszédet, a beruházásokat és a kis- és középvállalkozások (kkv-k) támogatását, — a felfelé irányuló szociális konvergencia – a gazdasági konvergenciával párhuzamosan – a foglalkoztatási és szociális eredmények tekintetében, a szociális jogok európai pillérének végrehajtása és az Európai Szociális Alap (ESZA) kiterjesztése révén, — migrációs politika, mely a nemzetközi jog szerint biztosítja a menekültek védelmét és lehetővé teszi számukra az EU-ba történő integrációt, közös menekültügyi rendszer, az illegális migráció és az emberkereskedelem elleni küzdelem, valamint az EU-ba vezető legális utak előmozdítása, — éghajlatváltozás elleni küzdelem a Párizsi Megállapodás alapján, ökológiai átmenet, a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrend előmozdítása az összes uniós politikában, — a közös agrárpolitika (KAP) reformja a környezetminőséggel, vidékfejlesztéssel, élelmezésbiztonsággal és a mezőgazdasági termelők jövedelmének támogatásával kapcsolatos célok elérése érdekében, — a kohéziós politika reformja az eredmények egyértelmű azonosításával, végrehajtásuk rendszeres ellenőrzésével és utólagos hatásvizsgálattal, az átláthatóság előmozdításával és a partnerségek mozgósításával, — az infrastruktúrába, a transzeurópai hálózatokba, a kutatásba és az innovációba irányuló jelentős beruházások finanszírozása az Európai Stratégiai Beruházási Alapból (ESBA) és a Horizont 2020 programból kiindulva, — önálló euróövezeti költségvetés, amely regionális sokkhatások esetén átmeneti, de jelentős erőforrás-átruházást képes nyújtani, az egész térségben ellensúlyozni tudja a súlyos recessziót és biztosítja a szükséges pénzügyi stabilitást (17), makrogazdasági stabilizációs funkcióval a beruházások védelmére, továbbá a munkanélküliség és a munkahelyek bizonytalansága ellen.

3.3.1. A makrogazdasági stabilizációs funkció különösen fontosnak tűnik, hiszen az EU stratégiai válságának és a populizmus előretörésének okai között szerepel a globalizáció, valamint a technológiai és informatikai változások „veszteseiként” elkönyvelt társadalmi csoportokra és termelési ágazatokra gyakorolt negatív hatás. A tagállamoknak ugyan kicsi az önálló mozgásterük a munkaerőpiac és a jóléti rendszer befolyásolására, európai szinten még nem sikerült létrehozni azt a szociális védőhálót, amely mindenki számára lehetővé teszi, hogy élvezze a növekedés és a globális verseny előnyeit (18).

3.4. Az uniós költségvetésnek ezért képesnek kell lennie arra, hogy biztosítsa a stratégiai prioritások eléréséhez szükséges forrásokat, megfelelő észszerűsítési, hatékonysági és eredményességi kritériumokat építve struktúrájába, valamint az értékelés és a naprakésszé tétel módjába (19): — egy határozottabban teljesítmény- és eredményorientált megközelítés elfogadása, — az uniós költségvetési kiadások felhasználását szabályozó keret minőségének értékelése, — a kiadások alakulásának olyan középtávú, tartós folyamatként való elemzése, amelynek során az egyes évek kijelölik a megfelelő eredmények megvalósításához szükséges fejlődés pályáját, — az uniós költségvetés, a gazdaságpolitika irányítása és az európai gazdaság jelenlegi dinamikája közötti nagyon szoros kapcsolatok elengedhetetlen figyelembevétele, — az uniós költségvetési politika folytonosságának biztosítása, továbbá célkitűzései megvalósítása és értékelése.

3.4.1. Különösen a költségvetési egyensúlyi szabályt kellene kiegészíteni a kiadások teljesítésének és az emberek jólétének felmérésével kapcsolatos egyéb mutatókkal, melyeket az európai szemeszter keretében kellene meghatározni, az Európai Parlamenttel és a nemzeti parlamentekkel egyeztetett megfelelő módszerek és módozatok alkalmazásával.

3.5. Megemlítendő még, hogy az uniós szinten rendelkezésre álló források rendkívül összetett és kevéssé átlátható rendszert alkotnak. A hagyományos támogatások és szubvenciók mellett szerepelnek olyan pénzügyi eszközök is, amelyek az ESBA és a strukturális alapok tőkeáttételi hatása révén a magántőke mobilizálását célozzák, valamint olyan eszközök – mint az Európai Stabilitási Mechanizmus –, amelyeket az euróövezet országai hoztak létre, de túlmutatnak az EU határain, és a pénzügyi stabilizáció biztosítását célozzák (20).

3.6. A bevételi oldalt tekintve az EGSZB egyetért a Mario Monti által vezetett, a saját forrásokkal foglalkozó magas szintű munkacsoport Az EU jövőbeli finanszírozása című jelentésének (21) elemzésével. Különösen fontos egy olyan új költségvetés elfogadása, amelyben túlsúlyban vannak a független, átlátható és méltányos saját források. Ezek nem a tagállamokon keresztül, hanem közvetlenül folynának be az uniós költségvetésbe, ugyanakkor nem növelnék az adóterheket, és nem terhelnék a jelenleginél súlyosabban a leghátrányosabb helyzetű polgárokat vagy a kis- és középvállalkozásokat.

3.6.1. A jelentésben javasolt új források egy része – a legmegfelelőbb szinten kivetve – európai hozzáadott értéket jelentene a bevételi oldalon, mind a transznacionális adóalapok kialakítása, mind pedig a környezetre gyakorolt globális hatások ellensúlyozása szempontjából: ilyen a társasági adó (KÖTA) (22), különösen a multinacionális vállalatokra kivetve, valamint a pénzügyi tranzakciókra, az üzemanyagokra és a szén-dioxid-kibocsátásra kivetett adó.

3.6.2. Ezzel kapcsolatban az EGSZB megismétli, hogy fontos küzdeni – többek között nagyobb átláthatóság révén (23) – az adókijátszás, valamint a tagállamok közötti tisztességtelen adóverseny bármilyen formája ellen.

3.7. A brexit óhatatlanul befolyásolni fogja a 2020 utáni időszakra vonatkozó uniós költségvetés kialakítását. Jóllehet ennek volumenét még egyetlen uniós intézmény sem határozta meg hivatalosan (24), a következő három lehetőség kínálkozik a brexit miatt előálló költségvetési hiány ellensúlyozására: i. az uniós tagállamok nemzeti hozzájárulásainak növelése; ii. az uniós kiadások csökkentése; iii. a kettő kombinációja. Ebben az összefüggésben a brexit egyszerre jelent veszélyt és lehetőséget az uniós költségvetés számára.

3.7.1. Veszély, mert a 2020 utáni többéves pénzügyi keretről szóló, küszöbön álló tárgyalásokat ugyan a „méltányos megtérülés” elve dominálja majd, azok mégis tovább mélyítik a nettó befizető és a nettó kedvezményezett tagállamok közötti jelenlegi szakadékot, eltávolodva ezáltal az európai hozzáadott érték elvétől és növelve a bizonytalanságot az európai integrációval kapcsolatban.

3.7.2. Ugyanakkor a brexit fontos lehetőség is az uniós költségvetés megreformálására, mennyiségi és minőségi szempontból történő javítására a kiadási mechanizmusok felülvizsgálata révén, és – a Monti-jelentésben tett javaslat elfogadásával – az EU jelentős sajátforrás-rendszerének aktiválására. Ezáltal körvonalazhatóvá válik egy példamutató, hatékony, eredményes és átlátható uniós költségvetés, mely az európai közvélemény szemében hiteles, és egyértelműen illusztrálja Európa előnyeit és az európai út elutasításának költségeit is.

3.7.3. Ehhez biztosítani kell, hogy: a) az Európai Bizottság a „kemény” és a „puha” brexitre vonatkozó forgatókönyvek alapján mielőbb meghatározza az uniós költségvetési bevételekre és kiadásokra gyakorolt hatást; ezt valójában már a vitaanyagban meg kellett volna tenni, mégpedig a 2020 utáni többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatot megelőzően; b) az uniós költségvetésről komoly, átlátható és nyilvános vita kezdődjön, bevonva ebbe valamennyi intézményi, politikai és társadalmi szereplőt, valamint a civil társadalmat és az európai közvéleményt is; c) a kohéziós politikákra vagy szociális célokra szánt források azonban ne csökkenjenek, mivel ezek az EU fejlődésének kulcsfontosságú eszközei. Így az uniós költségvetés kialakításakor az eltérő és ellentétes érdekek tekintetében átlátható és demokratikus módon meg lehet határozni, hogy mely opciók képesek ezeket az érdekeket összefogni és olyan megoldásokat találni, amelyek széles körben elfogadásra találnak.

Kelt Brüsszelben, 2017. október 19-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Georges DASSIS

(1) A csomagot az alábbi EGSZB-vélemények alkotják: „Az euróövezet gazdaságpolitikája (2017)” (lásd e Hivatalos Lap 216. oldalát), „A tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálata” (lásd e Hivatalos Lap 117. oldalát), „A gazdasági és monetáris unió elmélyítése 2025-ig” (lásd e Hivatalos Lap 124. oldalát) és „Az EU pénzügyei 2025-ig”.

(2) Az EGSZB 2017. július 6-iállásfoglalása: Az Európai Bizottság Európa jövőjéről szóló fehér könyve és kapcsolódó témák, HL C 345., 2017.10.13., 11. o.

(3) HL C 451., 2014.12.16., 10. o. és HL C 332., 2015.10.8., 8. o.

(4) Az EGSZB 2017. július 6-i állásfoglalása „Az Európai Bizottság Európa jövőjéről szóló fehér könyve és kapcsolódó témák” címmel: „Az EGSZB szerint az adott forgatókönyvek közti választás nem célravezető módja annak, hogy a közös cél tudatát ösztönözzük, vagy kijelöljük a jövőben követendő utat”. HL C 345., 2017.10.13., 11. o.

(5) HL C 248, 2011.8.25., 75. o., HL C 229., 2012.7.31., 32. o., HL C 451., 2014.12.16., 10. o. és HL C 487., 2016.12.28., 62. o.

(6) „…úgy, hogy a szubszidiaritás iránytűje a több és jobb Európa irányába mutasson” – HL C 351., 2012.11.15., 36. o.

(7) HL C 75., 2017.3.10., 63. o., 1.1. pont.

(8) COM(2017) 358 final, 6. oldal.

(9) A költségvetés felső határa a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) 1,2 %-a az EU saját forrásairól szóló tanácsi határozat (2014/335/EU, Euratom) értelmében, de az e véleményben alkalmazott megközelítés szerint (azaz először a politikai prioritásokat kell meghatározni, és utána az azok eléréshez szükséges erőforrásokat) az uniós költségvetést nem szabad egy előre meghatározott felső határral korlátozni.

(10) HL C 75., 2017.3.10., 63. o., 2.3. pont.

(11) Az európai polgároknak csupán harmada bízik az EU-ban és annak intézményeiben. Európai Bizottság, Public Opinion in the European Union – Standard Eurobarometer 85, 2016. május.

(12) COM(2017) 358 final, 9. oldal.

(13) „Az Unió célja a béke, az általa vallott értékek és népei jólétének előmozdítása […]”.

(14) „Az Unió egy belső piacot hoz létre. Az Unió Európa fenntartható fejlődéséért munkálkodik, amely […] kiegyensúlyozott gazdasági növekedésen, árstabilitáson és magas versenyképességű, teljes foglalkoztatottságot és társadalmi haladást célul kitűző szociális piacgazdaságon alapul […]” (EUSZ 3. cikk (3) bekezdés).

(15) COM(2017) 240 final; Growing unequal? Income distribution and poverty in OECD countries, OECD, 2008; Divided we stand: why inequality keeps rising, OECD, 2011; In it together. Why less inequality benefits all, OECD, 2015.

(16) Az EGSZB 2017. július 6-i állásfoglalása „Az Európai Bizottság Európa jövőjéről szóló fehér könyve és kapcsolódó témák” címmel, 13. pont. HL C 345., 2017.10.13., 11. o.

(17) HL C 177., 2016.5.18., 41. o., 3.5. pont.

(18) HL C 75., 2017.3.10., 63. o., 4. pont. Lásd még: P. De Grauwe, What Future for the EU After Brexit?, CEPS, 2016. október.

(19) HL C 75., 2017.3.10., 63. o.

(20) Az EU jövőbeli finanszírozása. A saját forrásokkal foglalkozó magas szintű munkacsoport zárójelentése és ajánlásai, 2016. december, 82–84. o.

(21) Az EU jövőbeli finanszírozása. A saját forrásokkal foglalkozó magas szintű munkacsoport zárójelentése és ajánlásai, 2016. december.

(22) Az EGSZB már 2011-ben üdvözölte a „Közös konszolidált társaságiadó-alap (KKTA)” című véleményében (HL C 24., 2012.1.28., 63. o.), továbbá 2017-ben a „Közös (összevont) társaságiadó-alap” című véleményében is. Közzétételére még nem került sor.

(23) HL C 487., 2016.12.28., 62. o..

(24) A különböző kutatóintézetek becslése szerint az Egyesült Királyság nettó átlagos éves hozzájárulása az Európai Unió költségvetéséhez 8 milliárd euro (Institute for Fiscal Studies; Európai Politikai Tanulmányok Központja) és 10 milliárd euro (J. Delors Institute Berlin – Bertelsman Stiftung), illetve 20–27 milliárd euro (Európai Politikai Központ) között mozog. Lásd: Institute for Fiscal Studies, 2016, The Budget of the EU: a guide. IFS Briefing Note BN 181. J. Browne, P. Johnson, D. Phillips; CEPS, 2016, The impact of Brexit on the EU Budget: A non-catastrophic event. J.Nunez Ferrer; D. Rinaldi, Policy Brief 347; J.Delors Institute Berlin – Bertelmans Stiftung, 2017, Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity? J. Haas- E. Rubio; EPC, 2017, EU Budget post-Brexit – Confronting reality, exploring viable solutions. E. Chonicz. Vitaanyag.