HU    HU HU 
 
HU 1   HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 13.11.2008 
SEC(2008) 2768 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
Javaslat: a Tanács irányelve a megtakar ításokból származó kamatjövedelem 
adóztatásáról szóló 2003/48/EK tanácsi irányelv módosításáról 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
{COM(2008) 727 végleges} 
{SEC(2008) 2767}  
 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS 
A megtakarítások adóztatásáról szóló irányelv (EUSD-irányelv) 
A megtakarításokból származó kamatjövedele m adóztatásáról szóló 2003/48/EK tanácsi 
irányelvet (EUSD-irányelv) 2003-ban fogadták  el. Az EUSD-irányelv rendelkezéseinek 
alkalmazása a tagállamokban 2005. július 1-jén lépett hatályba, egy id őben azzal, hogy 
Andorra, Liechtenstein, Monaco, San Marino  és Svájc megkezdte az EK-val kötött 
megállapodások szerinti egyenérték ű intézkedések alkalmazását. Ugyanezen id őponttól, 
Hollandia 10 függ ő vagy társult területén és az Egyesült Királyságban az EUSD-irányelvben 
meghatározottakkal azonos intézkedéseket kezdtek alkalmazni. 
Ezen irányelv végs ő célja, hogy lehet ővé tegye az egyik tagáll amban, kamat formájában 
megjelenő, de egy másik tagállamban illet őséggel bíró haszonhúzó természetes személy 
részére történ ő kifizetéseknek az utóbbi ta gállam törvényeinek megfelel ő tényleges 
adóztatását. 
Ezen végs ő cél elérésének érdekében az EUSD-i rányelv automatikus információcserér ől 
rendelkezik az ilyen kifizetésekkel kapcsolatba n. Három tagállam (Ausztria, Belgium és 
Luxemburg) azonban, egy átmeneti id őszakra, információszolgáltatás helyett forrásadót 
alkalmaz, és az ebb ől eredő bevételeit megosztja a haszonhúzó illet ősége szerinti 
tagállammal. 
Az EUSD-irányelv módosításaira vona tkozó bizottsági javaslat az els ő olyan jelentés alapján 
készült, amelyet – a 18. cikk alapján – a Bizottságnak kell háromévente a Tanács számára 
elküldenie. Az említett cikk azt is el őírja, hogy a Bizottságnak javaslatot kell tennie a Tanács 
részére a megtakarításból származó jövedelmek  tényleges megadóztatásá nak jobb biztosítása 
és a verseny nem kívánatos torzulásainak me gszüntetése érdekében szükségesnek bizonyuló 
bármilyen módosításra vonatkozóan. 
Azt követ ően, hogy 2008 februárjában uniós illet őségű személyeket és liechtensteini 
alapítványokat érint ő csalási ügyek kerültek napvilá gra, 2008. március 4-én a Tanács 
megvitatta a kérdést és „ felkérte a Bizottságot, hogy gy orsítsa fel a 2003/48/EK irányelv 
végrehajtásáról szóló jelentés elkészítését, az  annak 2005. július 1-jén történt hatálybalépése 
óta eltelt id őszakra vonatkozóan... ”. 2008. április 29-én, és a 18. cikk szerinti jelentés 
bemutatása el őtt „A megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló 
2003/48/EK irányelv jelenlegi hatályának pontosítása” cím ű Bizottsági szolgálati 
munkadokumentum [SEC (2008)559] szolgált alapjául a Bizo ttság által 2008. május 14-én 
tartott szóbeli tájékoztatásnak. Ez a munkadokumentum rávilágított az ismert f ő problémákra, 
és számos, tisztázásra váró kérdést vetett fe l az EUSD-irányelv hatályának lehetséges 
pontosításával kapcsolatban. 
Az EUSD-irányelv 18. cikke szerinti jelentést [COM (2008)552] a Bizottság 2008. 
szeptember 15-én fogadta el és terjesztette a Tanács elé. 
A jelentéshez csatolták a „A 2003/48/EK tanács i irányelv hatásainak a rendelkezésre álló 
adatok alapján történ ő gazdasági értékelése” cím ű Bizottsági szolgálati munkadokumentumot 
[SEC(2008)2420]. Ez a munkadokumentum mennyisé gi megközelítési m ódszereket határoz 
meg az EUSD-irányelv m űködésének értékelésére. Elemzi a befektetésekb ől származó 
 
HU 3   HU bizonyos jövedelmek fejl ődését. Vizsgálja továbbá az EUSD-i rányelv végrehajtásának néhány 
befektetési formára gyakorolt hatásait. A dokume ntum utolsó része statisztikai szempontból 
elemzi az EUSD-irányelv bevezetésének hatásá t a megtakarításokra és banki betétekre. 
2. A Z EUSD- IRÁNYELV FELÜLVIZSGÁLATA  
A jelentés és a módosító javaslat elfogadását ho sszas elemzési folyamat és nyílt k onzultációk 
előzték meg. Ez a folyamat 2005-ben indult, ami kor a Bizottság szolgálatai vizsgálni kezdték 
az EUSD-irányelv m űködését és annak értelmezését a tagállamok adóhatóságainak 
szakértőiből álló következ ő két munkacsoport segítségével: a közvetlen adózással foglalkozó 
IV. munkacsoport és a „közvetlen adózás területén foly tatott közigazgatási együttm űködéssel” 
foglalkozó munkacsoport . Az első munkacsoport az EUSD-irányelv érdemi tartalmával 
kapcsolatos jogi és gyakorlati kérdésekre koncentrált, míg a má sodik csoport segített 
biztosítani az EUSD-irányelv megfelel ő végrehajtásának nyom on követését a bevétel 
megosztásával kapcsolatos információcsere és pénzeszközök átutalása tekintetében. Emellett 
közreműködött az információszolgáltatás formai követelményeinek kidolgozásában is. 
A tagállamok adóhivatalainak szakért őit bevonó munkacsoportokkal párhuzamosan, 2007 
elején létrejött egy speciálisan a megtak arítások adózásával foglalkozó szakért ői csoport, 
amelynek tagjai a banki, biztosítás i szféra, a befektetési alapok, vagyonkezel ők és más 
kapcsolódó uniós ágazatok szakért őiből kerültek ki. E csoport kö zvetítette a Bizottság 
számára az európai uniós piaci szerepl ők álláspontját az EUSD-i rányelv alkalmazásával 
kapcsolatban, és egyben el ősegítette az EUSD-irányelvet érint ő bármely módosítás piacra 
gyakorolt lehetséges hatásának els ő részletes vizsgálatát, am elynek eredményét figyelembe 
lehetett venni a felülvizsgálati folyamat során. 
A felülvizsgálati folyamatról részle tesebb információ található a következ ő honlapon: 
http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/personal_tax/savings_tax/savings_directive_review/index_en.htm 
Annak ellenére, hogy a tagállamok és a piaci szerepl ők minden er őfeszítést megtettek azért, 
hogy a Bizottságot megfelel ő statisztikai adatokkal lássák el , a kapott statisztikai adatok 
minősége és mennyisége nem elégséges a részle tes mennyiségi elemzés elkészítéséhez. A 
mennyiségi adatok hiánya azonban önmagában nem akadályozza a konzultációs folyamat során azonosított problémák megfelel ő elemzésének elkészítését, sem a megfelel ő 
megoldásokra vonatkozó javaslatok kidolgozás át. Szükség van továbbá arra, hogy az 
érintettekt ől származó adatok alapján figyelembe vegyük a fejl ődési irányokat, amelyek 
egyértelm űen jelzik a rendszer javí tásának szükségességét. 
3. A
ZONOSÍTOTT PROBLÉMÁK ÉS AZOK MEGOLDÁSÁNAK SZÜKSÉGESSÉGE  
A gazdasági szerepl őkkel és az államigazgatási szerveze tekkel folytatott konzultációk során 
kiderült, hogy az EUSD-irányelv ha tálya nem terjed ki olyan s zéles körre, ahogy azt elvben – 
az EUSD-irányelv alapját képez ő – 2000. november 27-i egyhangú tanácsi 
következtetésekben tervezték, valamint hogy az  EUSD-irányelv rendelkezései joghézagokat 
tartalmaznak. Az ilyen joghézagok károsan ér intik az EUSD-irányelv hatékonyságát, akár 
automatikus információcsere, akár – átmeneti – forrásadó alkalmazása esetén. Ezek egyben a 
piaci torzulások potenciális forrásai is, mert megakadályozzák az összehasonlítható helyzetek következetes kezelését. 
Bizonyított az EU-n belüli kifizetések teki ntetében, hogy az EUSD-irányelv megkerülhet ő: 
 
HU 4   HU 1. olyan közbüls ő befektetési eszközök (jogi szem élyek vagy jogi konstrukciók) révén, 
amelyekre a haszonhúzó fogalmának jelenlegi formális meghatározása (amely csak 
természetes személyekre vonatkozik) nem terjed  ki, és amelyek jelenleg nem kötelezettek 
arra, hogy kifizet őként járjanak el, valamint/vagy 
2. saját befektetési portfolió oly módon történ ő átcsoportosítása révén, amelynek 
eredményeképp a jövedelem az EUSD-irányelv  kamat-meghatározásán kívül marad, 
miközben részesül a korlátozott kockázattal, rugalmassággal járó el őnyökből, és a 
követelésekkel egyenérték ű meghatározott t őkemegtérülésb ől. 
A joghézagok felszámolására irányuló kiegye nsúlyozott megoldásnak számolnia kell az 
EUSD-irányelv mindhárom alapvet ő elemével, nevezetesen a „haszonhúzóval”, a 
„kifizetővel”, és a „megtakarításból származó  kamatjövedelemmel”, valamint a kifizet őre és a 
tagállamokra háruló adminisztratív terhekkel, illetve azzal, hogy biztos ítania kell a tagállamok 
adóbevételének és az EU pénzügyi ágazata versenyképességének meg őrzését. 
Az intézkedések hatályának méltányosabb és következetesebb szabályozására irányuló 
megoldás tekintetében való bármilyen késlekedés a jöv őben jelent ősebb piaci torzulásokat 
eredményezhet az összehasonlítható termékek és befektetési eszközök között. 
Az átmeneti rendszert alkalmazó három tagá llam (és a forrásadó formájában együttm űködő 
EU-n kívüli területek és országok) részére az id őtényező különösen fontos, hiszen az 
összehasonlítható termékek közötti piaci to rzulás kockázata növekedni fog a forrásadó 
kulcsának 2011. július 1-jé n esedékes, 35%-ra történ ő megemelésével párhuzamosan. 
A piaci szerepl őkkel folytatott konzultáció során, a fe nt említett joghézagok mellett arra is 
fény derült, hogy az EUSD-irányelv  rendelkezéseinek kifizet ők általi alkalmazása bizonyos 
esetekben megterhel ő lehet, mert azok nem egyértelm űek. „Ez a helyzet i. a „kamat” 
fogalmának meghatározása és a „kifizet ő” fogalmának meghatározása, az ii. „illet őséggel 
rendelkez ő szervezet” meghatározása ( amelyet kifizet őnek kell tekinteni a kamatkifizetés 
jóváírásakor ) esetében, és iii. a különböz ő tagállamokban az annak meghatározására használt 
adatlapok esetében, hogy egy alap vagy különleges alap az irányelv hatá lya alá tartozik-e” – 
ahogy arra az Európai Bankszövetség (EBS Z) rámutatott, amely az EUSD-irányelv 
alkalmazásába már bevont kifizet ők legtöbbjét képviseli. 
Az alábbi táblázat az inté zkedések szükségessége szerin t sorolja fel az azonosított 
problémákat: 
1. táblázat: Az azonosított problémák hierarchiája 
1. A közvetít ő struktúrák használata nem tartozik az irányelv jelenlegi hatálya alá, különös 
tekintettel néhány jogi konstrukcióra , valamint a „jóváíráskori kifizet ő” fogalmának 
meghatározása nem egyértelm ű (4. cikk (2) bekezdés);  
2. A 85/611/EGK tanácsi irányelvnek megfelel ően nem engedélyezett ÁÉKBV-nek min ősülő 
befektetési alapok (nem-ÁÉKBV-k) eltér ő kezelése, pusztán az említett nem-ÁÉKBV-k jogi 
formájától függ ően (a vállalati formában m űködő szervezetek mindig kívül esnek az EUSD-
irányelv hatályán, míg a nem vállalati formában m űködő szervezetek mindig annak hatálya 
alá tartoznak); 
 
HU 5   HU 3. Követelésekkel összehasonlíthat ó termékek használata (egye s strukturált termékek és 
bizonyos életbiztosítási szerz ődések); 
4. A haszonhúzók személyazonosságának megálla pítására vonatkozó szabályok hiányosságai, 
különös tekintettel azok illet őségének az EUSD-irányelv alkalmazásában történ ő 
meghatározására; 
5. A harmadik országokban létrehozott közvetít ő eszközök oly módon történ ő szabályozása, 
amely összhangban van a t őke szabad mozgásával (ezzel pá rhuzamosan szükséges a forrásadó 
alóli mentesítésre vonatkozó ig azolási eljárás hely ettesítése a hatóság részére történ ő önkéntes 
adatközlésen alapuló információszolgáltatás egyszer űbb eljárásával) 
6. A tagállamokból érkez ő statisztikai adatok hiánya. A haszonhúzók adóazonosító számának 
alkalmazása túl korlátozott, amely az illet őség szerinti tagállamoknak megnehezíti az 
információk használatát. 
4. L EHETSÉGES MEGOLDÁSOK  
A lehetőségek kiértékelésekor szem el őtt kell tartani, hogy az EU SD-irányelv szabályainak 
végrehajtása lényegében a kifizet őkre van bízva. Ezért megfelel ő módon figyelembe kell 
venni a lisszaboni stratégi át és a szabályozás haté konyságának javítását célzó 
kezdeményezéseket, többek között például az admi nisztratív terhek és a felesleges üzleti 
költségek csökkentését, valamint az arányosság elvét. Ennek megfelel ően a tagállamoknak fel 
kell készülniük olyan megoldások elfogadására , amelyek az EUSD-irányelv rendelkezéseinek 
hatékonyabbá tételével járó admi nisztratív terheket a lehet ő legnagyobb mértékben azokra az 
adóhatóságokra hárítják, amelyek adóbevétele  megemelkedik, vagy azokat a piaci szerepl őket 
sújtják inkább, akikre ebb ől eddig csak kisebb rész hárult,  ellentétben azon piaci szerepl őkkel 
(például bankok és vagyonkezel ők), akik már jelent ős mértékben hozzájárultak az EUSD-
irányelv m űködéséhez. 
Egy másik hátráltató tényez ő az EUSD-irányelv, valamint az abban meghatározottakkal 
azonos vagy egyenérték ű intézkedéseket megállapító megállapodások területi hatályának 
viszonylagos korlátozottsága. Nehéz pontosan megbecsülni az EUSD-irányelv hatályának 
kiterjesztése által a harmadik országokba történ ő tőkekiáramlásra gyakorol t hatást. Még ha a 
rendelkezésre álló adatok vizsgá lata nem is mutatja ki, hogy az irányelv alkalmazása okozott-
e bármiféle változást a kamatozó megtakarítás ok földrajzi összetételében, az EUSD-irányelv 
hatékonyságának er ősítését célzó bármilyen megoldási lehet őség nemzetközi aspektusait 
gondosan meg kell vizsgálni. 
A Bizottság, továbbra is kitart azon célkit űzés mellett, hogy el őmozdítsa a tagállamok által 
alkalmazottal egyenérték ű intézkedések – EU-n kívüli pénzügyi központok által történ ő – 
alkalmazását. Tiszteletben tartva az EK-Szerz ődésben meghatározott t őke szabad mozgását, 
megfontolandó akár olyan új rendelkez ések hozzáadása, amelyek célja, hogy 
megakadályozzák az uniós illet őségű személyeket abban, hogy az EU területén kifizetett 
kamatnak az Európai Unió területén kívüli va gy az EU-s szinten elfogadottakkal egyenérték ű 
vagy azonos intézkedéseket alkalmazó jogrends zereken kívüli nem adózó szervezetek vagy 
jogi konstrukciók révén történ ő kiközvetítésével megkerülhessék az EUSD-irányelvet. 
 
HU 6   HU Ezeket figyelembe véve a Bi zottság szolgá latai a következ ő négy, bizonyos tekintetben 
előnyös, bizonyos tekintetben há trányos megoldási lehet őséget határozták meg (a különböz ő 
lehetőségek hatásának összegzését az e dokumentu m végén található 2. táblázat tartalmazza): 
1. lehetőség – Intézkedés nem történik  
1. lehetőség Intézkedés 
Nincs intézkedés A helyzet változatlan fenntartása, azaz „nem cselekvés” 
2. lehetőség – Módosítások, amelyek biztosítják a Tanács 2000. november 27-én, az EUSD-
irányelv érdemi tartalmá ra és céljára vonatkoz ó, egyhangúlag elfogadott 
megállapodásának hatékonyabb végrehajtását  
A 2. lehet őség alapvet ően a 2000. november 27-i tanácsi köv etkeztetéseken alapul, az EUSD-
irányelv akkor még jöv őbeli tartalmáról szóló következte téseit használva viszonyítási 
alapként a nem szándékozott  joghézagok megszüntetésére. 
2. lehetőség Intézkedés 
Módosítások a hatály kiterjesztésére, a 
Tanács 2000. november 27-i következtetéseinek megfelel ően 
A kifizetőkre nehezed ő adminisztratív 
teher csökkentése az említett következtetéseknek megfelel ően - A hatály kiterjesztése minden kollektív befektetési 
eszközre 
- A jóváíráskori kifizet őre vonatkozó szabály 
kiterjesztése a jogi kons trukciókra (trösztök) 
 - „Anyaországbeli szabály” és megoldás a „passzív jóváírás” problémájára 
3. lehetőség – a 2. lehet őséggel megegyez ő módosítások, olyan módosításokkal kombinálva, 
amelyek a lehet ő legtöbb joghézag megszüntetését és  az irányelv hatá lyának minden olyan 
termékre történ ő kiterjesztését célozzák, amelye k kamatozó pénzügyi eszközökkel 
azonosíthatók. 
Ez a megoldási lehet őség magában foglalja az EUSD-iránye lv hatályának kiterjesztését 
azokra az életbiztosítási szerz ődésekből származó hasznokra, amelyek követelésekkel és 
befektetési alapokkal konkurálnak. Tartalmazza továbbá a hatály kiterjesztését a 
követelésekkel egyenérték ű értékpapírokra is, mivel gya korlatilag a befektetett t őke egésze 
garantált a szerz ődés futamidejének végén; és mivel a t őkemegtérülést el őre meghatározzák a 
kibocsátás napján, bár a termék formailag nem követelés. 
A haszonhúzók esetében a „look-through megközelít ést” csak az olyan meghatározott, Unión 
kívüli joghatóságok alá tartozó eg yes konstrukciók javára teljes ített kifizetésekre kellene 
alkalmazni, amelyek tényleges adóztatása az adott területen nem biztosított.  
 
HU 7   HU 3. lehetőség  Intézkedés 
Módosítások a lehet ő legtöbb 
joghézag lezárása és a torzulások megszüntetése érdekében - A hatály kiterjesztése oly módon, hogy az nem csak 
a befektetési alapokat, hanem a követelésekkel egyenérték ű értékpapírokat, és a követelésekbe, 
alapokba és egyenérték ű értékpapírokba fektet ő 
alacsony biometrikus kockázatú életbiztosításokat is magában foglalja. 
- A „jóváíráskori kifizet őre” vonatkozó szabály 
kiterjesztése oly módon, hogy az nem csak jogi konstrukciókat (trösztök), hanem a jogi személyiséggel rendelkez ő nem-adózó szervezeteket 
(például sok alapítványt) is magában foglalja. 
- A „look-through megközelítés” a meghatározott 
harmadik országban vagy joghatóság alatt letelepedett nem-adózó konstrukciók javára  teljesített kifizetések 
esetében. A forrásadó al óli mentesítésre vonatkozó 
igazolási eljárás megszüntetése. 
- A rendelkezésre álló információk hatékonyabb 
felhasználása a haszonhúzó illet őségének 
megállapításához.  
4. lehetőség – Módosítások az EUSD-irányelv hatály ának valamennyi jogi személyre és 
minden megtakarításból szárm azó jövedelemre történ ő kiterjesztésére 
Az ECOFIN Tanács 2008 márciusában tartott ülésén számos tagálla m jelezte, hogy a 2000. 
november 27-i tanácsi következtetésekben megh atározott mértéken messze túlmutató módon 
kívánja kiterjeszteni az EUSD-i rányelv hatályát. Ugyanakkor e nnek bizonyos hátrányaival is 
számolni kell: 
— A forrásadó (még ha átmeneti id őszakra is a három tagállam esetében) csak akkor 
tekinthető megfelel ő mechanizmusnak, ha a nettó  jövedelem ismert. Ez ritkán van így a 
tőkenyereségb ől származó jövedelemformák esetében. A t őkenyereség adóztatásának 
szabályai is meglehet ősen különböz őek. A forrásadónak az értékesítésb ől származó összes 
bevételre történ ő kivetése pedig aránytalan lenne. 
— Minden, társasági igé nyjogosultak részére történ ő osztalékfizetésnek és befektetésekb ől 
származó jövedelemkifizetésnek az irányelv  hatálya alá vonása, ah ogy azt legalább egy 
tagállam javasolta, a jelentések és a forrá sadó szintjeinek megsokszorozódásához vezetne. 
A – kizárólag információszolgáltat áson alapuló – közigazgatási együttm űködés általános 
kerete (a 77/799/EGK irányelv és  lehetséges módosításai) megfelel őbb eszköznek t űnik az 
ilyen jövedelemkifizetések tekintetében. 
4. lehetőség Intézkedés 
Szélesebb körre kiterjed ő hatály  Hatály kiterjesztése valamennyi jogi személyre és 
befektetésb ől származó jövedelemfajtára (osztalék, 
 
HU 8   HU tőkenyereség, „kifizetések ” valódi élet- és 
nyugdíjbiztosítási szerz ődésből stb.)  
5. P REFERÁLT MEGOLDÁSI LEHET ŐSÉG ÉS ANNAK POLITIKAI KÖVETKEZMÉNYEI  
A tárgyalási és konzultációs folyamat alapján jelenleg a 3. megoldási lehet őség tűnik a 
legmegfelel őbbnek. Az els ő lehetőséget (azaz a „nem cselekvés”-t ) el kell vetni, mivel nem 
zárja be az EUSD-irányelv meglév ő joghézagait, amelyek negatív hatással lehetnek az állami 
bevételekre és a versenyre. Néhány piaci szerepl ő továbbá úgy véli, hogy az EUSD-irányelv 
bizonyos aspektusait pontosítani kell. 
A 2. megoldási lehet őséggel összehasonlítva, a 3. lehet őség alapján a jelenlegi kifizet ők és új 
kifizetők számára felmerül ő költségeket ellensúlyozná a ha sonló termékek közötti verseny 
torzulásának csökkenése és a tagáll amok költségvetésére gyakorolt kedvez ő hatás. 
Bár a 4. megoldási lehet őség átfogóbb a 3. lehet őségnél, de költségeseb b is, és a forrásadó 
tekintetében többletfizetésekhez és kett ős adóztatáshoz vezethet. Mi ndezeket figyelembe véve 
úgy tűnik, hogy a 4. lehet őség nem felel meg az arányosság elvének az EUSD-irányelvben 
meghatározott célkit űzések tekintetében. 
Az EUSD-irányelv hatályát érint ő bármilyen módosítás szükségessé tenné az azonos 
intézkedéseket alkalmazó tíz érintett függ ő vagy társult joghatósággal kötött megállapodások 
felülvizsgálatát. Az egyenérték ű intézkedéseket alkalmazó öt Unión kívüli ország esetében a 
Tanácsnak meg kell vizsgálnia, hogy a jelenleg i megállapodások a módos ított EUSD-irányelv 
tekintetében is egyenérték ű intézkedéseket biztosítanának-e. Mindazonáltal úgy t űnik, hogy a 
3. megoldási lehet őség szerinti néhány módosítási java slat (különösen a „jóváíráskori 
kifizetői” rendszer tekintetében ) és a legtöbb, 4. lehet őség szerinti módosítási javaslat 
esetében, azokkal párhuzamosan tanácsos lenne  az említett öt Unión kívüli országgal kötött 
megállapodásokat is módosítani.  
2. táblázat: A hatásvizs gálat rövid áttekintése  
Rendelkezésre álló 
megoldási 
lehetőségek Tagállami 
költségvetés 
védelme Hatékonyság Pénzügyi piac 
1. lehetőség - 
(költségvetési 
veszteségek 
kockázata) ≈ 
(nincs további adminisztratív 
teher, a meglev ő fenntartása) 
- 
Szegényes statisztika 
- 
Egyértelm űség hiánya - 
(több torzulás lehetséges) 
2. lehetőség + 
(jobb védelem)  - 
(nagyobb adminisztratív 
teher) + 
(Kevesebb torzulás a 
megtakarítási termékek 
 
HU 9   HU + 
Egyértelm űbb/ Jobb 
statisztika  között)  
3. lehetőség  + 
(jobb védelem) 
 
++ 
Horizontális 
méltányosság  - 
(nagyobb adminisztratív 
teher) 
+ 
Egyértelm űbb/Jobb 
statisztika 
 ++ 
(Kevesebb torzulás a 
követelésekkel és/vagy 
tőkegaranciával ellátott 
megtakarítási termékek 
között/Kevesebb torzulás a 
már hatály alá vont 
kifizetők és más 
szervezetek és jogi 
konstrukciók között)  
4. lehetőség + 
(jobb védelem) 
 
+++ 
Horizontális 
méltányosság  - - 
(nagyobb adminisztratív 
teher) 
- 
Az információk redundanciája 
és a forrásadó több szintje 
+ 
Egyértelm űbb/Jobb statisztika +++ 
(Kevesebb torzulás minden 
megtakarítási termék és 
közbenső szervezet között)