Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Ausztria 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0421 final */





Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Ausztria 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2], tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira[3], tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére, tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére, tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére, tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére, mivel: (1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén. (2) A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat. (3) Az állam-, illetve kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt. (4) A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el Ausztria 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Ausztria 2012–2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU rendeletnek[4] megfelelően kiadta Ausztria 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét[5]. (5) A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést[6], amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[7], amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. (6) Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást. (7) Ausztria 2014. április 8-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 29-én pedig 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. (8) A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja a strukturális hiányra vonatkozó középtávú cél megvalósítása (2016-ra a GDP legfeljebb 0,45 %-a), ami tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. Az államháztartási hiányt a kormány 2013-ban fenntartható módon csökkentette a GDP 3%-a alá. A (újraszámított) strukturális egyenleg várhatóan állandósul 2014-ben és a GDP 0,3 százalékpontjával fog javulni 2015-ben, mindkét évben jelentős elmaradást mutatva az előírt kiigazítástól. A kiadások növekedése 2014-ben és 2015-ben is számottevő mértékben el fog térni a kiadási referenciaértéktől. Ausztria 2014. május 12-én bejelentett egy sor kiegészítő bevételi és kiadási intézkedést. Feltéve, hogy ezen intézkedéseket szigorúan és időben végrehajtják, úgy Ausztria költségvetési stratégiája már nem hordozza magában a középtávú célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős mértékű, tervezett eltérést 2014-ben. A középtávú célhoz vezető, előirányzott kiigazítási pálya ugyanakkor még mindig kockázatot jelent a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek való megfelelés tekintetében. A stabilitási program szerint 2014-ben a Hypo Alpe Adria eszközeit felszámoló szervezet felállítása miatt jelentkező hatás következtében jelentősen – 2013-ban a GDP közel 74,5%-áról a GDP 79%-ára – növekszik az államháztartás bruttó adóssága, 2015-ben azonban csökkenni fog az adósság mértéke. A program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, és azt egy független szerv, az osztrák gazdaságkutató intézet (WIFO) készítette. A Bizottság 2014. évi tavaszi előrejelzése szerint a hiány 2014-ben és 2015-ben 3 % alatt fog maradni. Az előrejelzések szerint 2014-ben a strukturális egyenleg romlása várható, 2015-ben pedig a GDP csak 0,1%-ával javul majd. A programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése és a Bizottság előrejelzése, valamint a május 12-én bejelentett kiegészítő intézkedések értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy Ausztria fenntartható módon megvalósította a túlzott hiány korrekcióját, de továbbra is fennáll annak a kockázata, hogy 2014-ben és 2015-ben jelentősen eltér majd a középtávú célhoz vezető kiigazítási pályától. (9) A gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződéssel összhangban Ausztria 2012-ben az osztrák belső stabilitási paktum reformja révén megerősítette költségvetési keretét. A költségvetési paktum követelményeinek eleget téve 2013 novemberétől meghosszabbították az Osztrák Költségvetési Tanács megbízatását. A koalíciós megállapodásban továbbra is elismert, hogy a kormányzat különböző szintjeihez tartozó hatáskörök egyszerűsítése érdekében szükség van az egyes szintek közötti kapcsolatok alapos reformjára. (10) Az előre jelzett közép- és hosszú távú nyugdíj- és egészségügyi kiadások és kisebb mértékben a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások kiadásai veszélyeztetik az államháztartás fenntarthatóságát. 2014-ben hatályba léptek a korai nyugdíjba vonulási rendszerek elérhetőségének korlátozására és a foglalkoztatásban maradást ösztönzők fokozására irányuló egyes intézkedések. A tényleges nyugdíjbavonulási életkor 2012-ben 58,4 év volt, ami jóval az EU-átlag alatti, de jelentős mértékben alulmúlja a kötelező nyugdíjkorhatárt is (5,6 évvel a férfiak és 2,6 évvel a nők esetében 2012-ben). A nemzeti reformprogram viszonylag ambiciózus rövid távú célokat tartalmaz a tényleges nyugdíjbavonulási életkor 2012 és 2018 között 1,6 évvel történő meghosszabbítására, amelynek végrehajtását szorosan nyomon kell követni. A nyugdíjrendszer közelmúltbeli reformja valószínűleg bizonyos fokig csökkenti a fenntarthatósági kockázatokat, ha a munkaerő-piaci feltételek olyan jellegű javulása kíséri őket, amely lehetővé teszi az idősebb munkavállalók számára, hogy tovább maradjanak foglalkoztatva. Nincsenek azonban kidolgozott tervek a strukturáltabb és hosszú távú hatást kifejtő intézkedések bevezetésére, például a férfiak és nők kötelező nyugdíjkorhatára összehangolásának felgyorsítására, illetve a kötelező nyugdíjkorhatár és a várható élettartam összekapcsolására, ami egyúttal hozzájárulna a munkában töltött életszakasz meghosszabbításához és a nyugdíjrendszer pénzügyi fenntarthatóságához. (11) Az osztrák egészségügyi rendszer eredményes forráselosztását gátolja a bonyolult irányítási struktúra, valamint a nagy és költséges kórházágazatra helyezett viszonylag erős hangsúly. Ausztria intézkedéseket tett az egészségügyi reform végrehajtására és a közkiadások költséghatékonyságának fokozására. Mindez azonban nem elegendő az ágazatban fennálló strukturális hiányosságok kezeléséhez, és továbbra is szükség van még ambiciózusabb célok kitűzésére a fekvőbeteg-ellátás helyett a járóbeteg-ellátásra történő áttérés tekintetében, és meg kell erősíteni a megelőző egészségügyi ellátást, amelynek tekintetében a közkiadások mértéke az uniós átlag alatt marad. Az alapellátás megerősítésére és a krónikus betegségekre vonatkozó integrált ápolási programok kidolgozására meghirdetett intézkedések üdvözlendő lépések. A tartós ápolás-gondozási alap, amelyet 2016-ig további 650 millió EUR összeggel bővítettek ki és 2018-ig ezen felül 700 millió EUR összeggel kívánnak kiegészíteni, átmeneti megoldást nyújt az ápolás-gondozási szolgáltatások finanszírozására. A tartós ápolás-gondozás pénzügyi fenntarthatósága további figyelmet igényel majd ezen az időtávon túl is. (12) Az osztrák adórendszert továbbra is a munkára nehezedő magas adó- és társadalombiztosítási terhek jellemzik, különösen az alacsony keresetűek esetében. A munkát terhelő adók 2012-ben a GDP 24,7%-át tették ki, amely az EU-ban az egyik legmagasabb arány. A társadalombiztosítási járulékok és a jövedelemadók a bruttó bérek mintegy 50%-át teszik ki. A magas társadalombiztosítási járulékok és jövedelemadók valószínűleg kevésbé jelentenek ösztönzőt a munkavállaláshoz az alacsony kereseti potenciállal rendelkező személyek és a családok második keresője esetében. A közelmúltban elfogadott adócsomag korlátozott intézkedéseket tartalmaz a munkát terhelő adók csökkentésére, de nem használja ki azt a potenciált, hogy az adókat a növekedést kevésbé akadályozó adók irányába tolja el. Ilyenek lehetnének például az ingatlanvagyonhoz kapcsolódó rendszeres adók, amelyek esetében az adóköteles vagyonra vonatkozó értékbecslések idejétmúltak. (13) Az osztrák munkaerőpiac továbbra is jól teljesít, hiszen a munkanélküliségi ráta itt a legalacsonyabb az EU-ban (2013-ban 4,9% volt). A népesség elöregedéséből eredő jövőbeli kihívások és a munkavállalók potenciálisan csökkenő száma miatt azonban jobban ki kellene aknázni az idősebb munkavállalók, a nők és a migráns munkavállalók kihasználatlan munkaerő-piaci potenciálját. Az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája (44,9%) az uniós átlag (50,3%) alatt marad, jóllehet részvételi arányuk 2000 óta számottevő mértékben, 2013-ban mintegy 15 százalékponttal növekedett 44,9%-ra. A korai nyugdíjba vonulás visszafogását célzó intézkedések 2014-ben lépnek életbe, és folynak az előkészületek további, a munkaerőpiac későbbi elhagyását célzó ösztönzők megszilárdítására irányuló intézkedések kidolgozására. Mindazonáltal az idősebb munkavállalóknak továbbra is nehéz a munka világában maradni, illetve oda újból belépni. A bevándorlók teljes körű munkaerő-piaci integrációját továbbra is számos akadály nehezíti és közöttük jóval magasabb a munkanélküliségi ráta, részben mivel végzettségük elismerése még akadályokba ütközik, miközben ők képezik a munkavállalók egyre nagyobb részét. Míg a nők foglalkoztatottsági aránya 2013-ban viszonylag magas volt (70,8%), teljes munkaidős egyenértékben mért aránya sokkal kedvezőtlenebb (2012-ben 55,6% volt). Ausztriában a részmunkaidőben foglalkoztatott nők aránya a legmagasabbak között van az Unióban, és magas a nők foglalkoztatottsági rátája az alacsony bérezésű munkahelyeken. Következésképp a nemek között tapasztalható bér- illetve nyugdíjkülönbség egyike a legmagasabbaknak az EU-ban. Jóllehet Ausztria intézkedéseket tett a gyermekgondozási és a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások fejlesztésére, azok továbbra is korlátozott mértékben állnak rendelkezésre. (14) Ausztria a tanulmányi eredmények a diákok képességeiről készült 2012. évi OECD-felmérés által mért valamennyi kategóriájában javulást mutat, de az olvasási szövegértés eredményei még mindig az uniós átlag alattiak, és a társadalmi-gazdasági háttér továbbra is jelentős hatást gyakorol a tanulmányi eredményekre. Míg összességében teljesült a korai iskolaelhagyókra vonatkozó célkitűzés, e tekintetben az egyre nagyobb arányt képviselő, migráns háttérrel rendelkező tanulók aránya több mint háromszor olyan magas volt, mint a nem migráns háttérrel rendelkezőké (21,5% szemben a 2012-es 6,0%-kal). A korai iskolaelhagyás megakadályozása nem kap elegendő szerepet, így még ki kell dolgozni a színvonalas korai gyermekkori oktatásra irányuló nemzeti szintű stratégiai megközelítést. A közelmúltban fogadták el és folyamatban vannak az oktatási rendszer különböző szempontjaira irányuló reformok, különösen az új középiskolai program bevezetése. Szorosan nyomon kell követni, hogy az új középiskolai program mennyire alkalmas arra, hogy javítsa az oktatás eredményeit és enyhítse a korai differenciálás (az általános iskola négy évét követően különböző iskolatípusokba sorolás) negatív hatásait a szociálisan hátrányos helyzetben lévők körében. A felsőoktatásba beiratkozott diákok növekvő száma nagy nyomást gyakorol a finanszírozásra és a szervezésre, jóllehet a tanulmányaikat befejező hallgatók százalékos aránya az uniós átlag alatt marad. Az oktatás eredményeinek javítása továbbra is lényeges az oktatásból a foglalkoztatás felé vezető út támogatása érdekében. (15) Még mindig léteznek jelentős szabályozási akadályok, amelyek gátolják a vállalatokat és egyéni szakembereket szolgáltatásaik nyújtásában Ausztriában. Az egyes szakmákat szabályozó jogszabályok korlátozzák a vállalati formát és részesedési követelményeket vezetnek be, ugyanakkor az egyes szakmák elérhetősége bizonyos szakmai végzettséghez kötött, és továbbra is nehézkes a több ágazatot lefedő szolgáltató vállalatok létrehozása. E követelmények kombinációja akadályt jelent a piacra jutás és a szakmai szolgáltatások nyújtása terén, ami korlátozza a versenyt. A szakmai képesítésre vonatkozó követelmények terén Ausztria részt vesz az uniós szintű kölcsönös értékelési gyakorlatban, és első lépésként aktualizálta a szabályozott szakmák adatbázisát, hogy felmérje a szakmai képesítésre vonatkozó követelmények indoklását és arányosságát. (16) Az uniós közbeszerzésre vonatkozó jogszabályokba foglalt közzétételi követelmények célja, hogy biztosítsák a versenyt és az egyenlő bánásmódot a szerződésekkel kapcsolatos lehetőségekről való jobb tájékoztatás révén, ami a piacra jutás kulcsfontosságú feltétele. Az ajánlattevők közötti magasabb szintű verseny általában kedvezőbb ajánlatokat, egyebek mellett jelentős árcsökkentést is eredményez a beszerzést végző szervek számára. Az osztrák hatóságok és az uniós közbeszerzési jogszabályok szerint működő szervek által közzétett ajánlati felhívások értéke azonban a GDP 1,5%-át és az építési beruházásra, áruk és szolgáltatások beszerzésére fordított teljes kiadások 6,6%-át tették ki 2012-ben, ami jóval a 3,4% és 17,7%-os uniós átlag alatt volt. A helyzetből fakadóan jelentős költségek sújtják az osztrák adófizetőket és vállalkozásokat az elmaradt üzleti lehetőségek szempontjából. (17) Az osztrák szövetségi versenyhatóság – költségvetésének növekedése ellenére – a többi tagállam hasonló vagy kisebb méretű hatóságaihoz képest jóval alacsonyabb személyzeti létszámmal működik. A Tanács 2013-ban tett ajánlásai szerint az osztrák vasúti teher- és személyszállítás piacain a verseny további ösztönzésére lenne szükség. (18) Jóllehet 2013-ban tovább javult a bankszektor általános tőkeellátottsága, a bankok kockázati profilja miatt a tőkepufferek megszilárdítására irányuló további erőfeszítések lennének indokoltak. A Tanács 2013-ban ajánlotta, hogy Ausztria gyorsítsa fel a teljesen vagy részben államosított bankok átszervezését. A Hypo Alpe Adria felszámolására vonatkozó jogi keretet rövidesen benyújtják, hogy a Parlament nyárig elfogadhassa. Folyamatban van a kapcsolódó eszközkezelő társaság létrehozásának szervezeti előkészítése. Az eszközkezelő társaság várhatóan ősszel kezdi meg működését. Az Österreichische Volksbanken AG és a KA Finanz, a Kommunalkredit „rossz bankja” az uniós állami támogatásokról szóló határozatokkal összhangban folytatja átszervezését vagy felszámolását. A pénzügyi stabilitás megőrzése és az államháztartásra gyakorolt negatív hatások minimalizálása érdekében lényeges lenne átlátható és döntő jelentőségű lépéseket tenni az államosított bankok átszervezésének befejezésére irányulóan. (19) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Ausztria gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait. (20) A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Ausztria stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[8] különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi. (21) Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Ausztriának biztosítania kell ezen ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is. AJÁNLJA, hogy Ausztria a 2014–2015-ös időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében: 1. Tekintettel a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeihez képest – a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése alapján – mutatkozó, jelentős, a GDP 0,5%-ának megfelelő mértékű eltérés kockázatára, a túlzott hiány korrekcióját követően erősítse meg a 2014-re vonatkozó költségvetési intézkedéseket. 2015-ben jelentős mértékben erősítse meg a költségvetési stratégiát a középtávú költségvetési cél elérése és ezt követően annak megtartása érdekében, és biztosítsa az államadósságra vonatkozó szabályok betartását annak érdekében, hogy tartósan csökkenő pályán tarthassák az államadósság szintjét. Egyszerűsítse tovább a kormányzat különböző szintjei közötti költségvetési kapcsolatokat, például a szervezeti felépítés egyszerűsítése és a finanszírozási és kiadási hatáskörök összehangolása révén. 2. Javítsa a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát, nevezetesen a férfiakra és nőkre vonatkozó kötelező nyugdíjkorhatár harmonizációjának felgyorsítása, valamint a kötelező nyugdíjkorhatár és a várható élettartam összekapcsolása révén. Kövesse figyelemmel a korai nyugdíjba vonulás korlátozására irányuló, nemrégiben hozott reformok végrehajtását. Javítsa tovább az egészségügyi és a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások költséghatékonyságát és fenntarthatóságát. 3. Csökkentse a munkát terhelő nagy adóéket az alacsony keresetűek esetében, és ennek érdekében az adóterhelést – többek között az adóalapok aktualizálása útján – helyezze át a növekedést kevésbé gátló adókra, például az ingatlanvagyonra kivetett rendszeresített adókra. Erősítse meg a migráns háttérrel rendelkező személyek, a nők és az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci kilátásainak javítására irányuló intézkedéseket. Ez magában foglalja a gyermekgondozási és a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások további javítását és a bevándorlók végzettségeinek elismerését. Javítsa az oktatás eredményeit, különösen a migráns háttérrel rendelkező fiatalok körében, a korai gyermekkori oktatás ösztönzése és a korai differenciálás negatív hatásainak csökkentése révén. Javítsa tovább a stratégiai tervezést a felsőoktatásban és szorgalmazza a korai iskolaelhagyást visszaszorító intézkedéseket. 4. Szüntesse meg az indokolatlan akadályokat a szolgáltatások piacán, egyebek mellett a jogi formára és a tulajdoni részesedésre vonatkozó követelményeket, valamint a több ágazatot lefedő szolgáltató vállalatok létrehozását érintő akadályokat. Vizsgálja felül, hogy a piacra lépést és a szabályozott szakmák gyakorlását gátló korlátozások arányosak-e és azokat a közérdek indokolja-e. Tárja fel az uniós közbeszerzési eljárás alapján odaítélt állami szerződések alacsony értéke mögött álló okokat. Fenntartható módon erősítse meg a versenyhatóság erőforrásait. 5. Folytassa az államosított és részben államosított bankok szoros felügyelet alatt és ütemezés szerint megvalósuló eredményes átszervezését. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. [2] COM(2014) 421 final. [3] P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129. [4] HL L 140., 2013.5.27., 11. o. [5] C(2013) 8009 final. [6] COM(2013) 800 final. [7] COM(2013) 790 final. [8] Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.