HU

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA

Brüsszel, 3.12.2008

SEC(2008) 2934

BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM



Kísérődokumentum a következőhöz:

Javaslat:



AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE





az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól





A hatásvizsgálat összefoglalása





{COM(2008) 810 végleges}

{SEC(2008) 2933}

ÖSSZEFOGLALÓ

1. Bevezetés

Az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló irányelv célja az, hogy az elektromos és elektronikus berendezések hulladékai helytelen kezelésének a problémáját megoldja. Az EU-ban ez a leggyorsabban növekvő hulladékáram, amely 2005-ben 8,3-9,1 millió tonna szemetet termelt: ez a mennyiség 2020-ra 12,3 millió tonnára fog emelkedni.

A 3 éves felülvizsgálati időszak alatt az érdekelt felektől és a tagállamoktól begyűjtött tapasztalatok arra utalnak, hogy az irányelv nem működik olyan eredményesen, amint azt tervezték, és gondok vannak a célok megvalósításában elért hatékonysággal is, ami szükségtelen költségeket eredményez.

2. Az eredményességgel kapcsolatos problémák

A hulladékok gyűjtési és elhelyezési módjaiban jelentős változások történtek az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló irányelv hatályba lépése óta. A magasabb fémárak és az irányelv által ösztönzött hulladékgyűjtés együttes hatása eredményeképpen nagy mennyiségű elektromos és elektronikus berendezési hulladékot gyűjtöttek be a háztartási szeméttől elkülönítve, és a becslések szerint ennek csak mintegy 13%-a került elégetésre vagy a hulladéklerakókba.

A jelek szerint az elektromos és elektronikus berendezési hulladékok több mint 85%-át elkülönítve gyűjtik be, még ha szelektáltan begyűjtött szemétként csak mintegy 33%-ot jelentenek is be. A be nem jelentett, de összegyűjtött elektromos és elektronikus berendezési hulladékokat valószínűleg vagy az EU-ban dolgozzák fel a szükséges környezetvédelmi óvintézkedések nélkül, vagy illegálisan fejlődő országokba szállítják, ahol az értékesíthető anyag egy részét az egészségre és a környezetre veszélyes módon újrahasznosítják, vagy eldobják.

A jelenlegi gyakorlatból kiindulva ez a probléma inkább növekedni fog, mintsem csökkeni, hisz 2020-ig előreláthatóan évente mintegy 4,3 millió tonna nem megfelelően kezelt hulladék várható, szemben a 2005-ös a 3,4 millió tonnával. Az előrejelzések alapján az elektromos és elektronikus berendezési hulladékok rendeltetés és begyűjtés szerinti mennyiségeinek alakulását az alábbi ábra szemlélteti:

Környezetvédelmi kérdések

Ha az elektromos és elektronikus berendezési hulladékokat nem megfelelő eljárással kezelik, környezetvédelmi kár keletkezik, különösen a nehézfémek, mint például a kompakt fénycsövekből és sík képernyőkből származó higany, vagy a tv-készülékekből származó ólom környezetbe jutása miatt. A hűtő és fagyasztó berendezésekből 2011–2020 között átlagban több mint 6 720 tonna ózonlebontó üvegházhatású gáz szabadul fel évente, amely pénzben kifejezve évente 1 milliárd euróra tehető éghajlati kárt okoz.

A fejlődő országokban a hulladék nem megfelelő kezelése és lerakása egészségügyi probléma, hiszen a felnőtt és kiskorú dolgozók egyaránt erősen mérgező anyagoknak vannak kitéve, amikor egészségügyi és környezetvédelmi eljárások betartása nélkül értékesíthető anyagokat vonnak ki az elektromos és elektronikus berendezési hulladékokból. Azok az újrafeldolgozási műveletek, amelyek nem alkalmazzák a legjobban bevált gyakorlatot, újrahasznosítható nemesfémek és műanyagok elvesztegetését eredményezik, amelynek továbbgyűrűző hatása az energiafogyasztásban és az új anyagok előállításával okozott környezeti kárban fog megnyilvánulni.