C 78/3

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

Útmutató a szeszes italok meghatározásáról, leírásáról, megjelenítéséről, jelöléséről, a szeszes italok elnevezésének használatáról az egyéb élelmiszerek megjelenítése és jelölése során, a szeszes italok földrajzi jelzéseinek oltalmáról, a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol és desztillátumok használatáról az alkoholtartalmú italokban, valamint a 110/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2019. április 17-i (EU) 2019/787 európai parlamenti és tanácsi rendelet egyes jelölési rendelkezéseinek végrehajtásához

(2022/C 78/03)

Előszó és felelősségkizáró nyilatkozat A szeszes italokról szóló új (EU) 2019/787 rendelet 2019. május 17-én került közzétételre és 7 nappal később lépett hatályba. Termelési és jelölési rendelkezéseinek többsége tekintetében azonban a rendelet csak 2021. május 25-től alkalmazandó. Az (EU) 2019/787 rendelet 43. cikkének (2) bekezdésével összhangban ezen – szintén 2021. május 25-től alkalmazandó – útmutató célja a rendelet egységes alkalmazásának biztosítása mind a nemzeti közigazgatási szervek, mind az élelmiszer-vállalkozók (pl. szeszes italok gyártói és importőrei) javára, a rendeletben meghatározott egyes jelölési rendelkezéseket illetően. Ez a szeszes italokra alkalmazandó jelölési rendelkezések gyakorlati magyarázatára korlátozódik, különösen az „előírt nevek”, az „összetett kifejezések”, az „utalások”, a „keverékek” és az „elegyek” használata tekintetében. E célból több, nem kimerítő jellegű példát sorol fel csupán a szemléltetés kedvéért. Ez az útmutató dokumentum kizárólag tájékoztatási célokat szolgál, tartalmának pedig nem célja helyettesíteni az alkalmazandó jogforrások tanulmányozását vagy adott esetben a jogi szakértők szükséges tanácsait. Sem a Bizottság, sem a nevében eljáró személyek nem vonhatók felelősségre ezen útmutató dokumentum használatáért, továbbá az útmutató nem tekinthető a vonatkozó jogszabályok kötelező erejű értelmezésének. E dokumentum célja a vállalkozások és a nemzeti hatóságok segítése a szeszes italokra vonatkozó jogszabály alkalmazásában. Kizárólag az Európai Unió Bírósága illetékes az uniós jog hitelt érdemlő értelmezésére. Kifejezetten eltérő rendelkezés hiányában az alább megjelölt jogi rendelkezésekre való hivatkozások az (EU) 2019/787 rendeletre (a továbbiakban: SDR) való hivatkozásként értendők.

Tartalomjegyzék

1. A SZESZES ITALOKRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS JELÖLÉSI SZABÁLYOK 7

1.1. Horizontális rendelkezések (FIC rendelet) 7

1.2. A szeszes italokról szóló rendeletet szabályozó elvek 7

1.3. Előírt nevek 8

1.4. Előírt nevek kiegészítésére használható kifejezések 10

1.5. Élelmiszerekkel kapcsolatos önkéntes tájékoztatás (FIC rendelet) 12

1.5.1. Az előállítás során felhasznált élelmiszer neve 15

1.6. Az etil-alkohol vagy a desztillátumok nyersanyagai 15

1.7. Előírt névként használt növényi alapanyagok 17

2. ÖSSZETETT KIFEJEZÉSEK 18

2.1. Mi az összetett kifejezés? 18

2.2. Felhasználási feltételek 20

2.3. Jelölési rendelkezések 21

2.4. Ellenőrzések 23

3. UTALÁSOK 24

3.1. Mi az utalás? 24

3.2. Felhasználási feltételek és jelölési rendelkezések 25

3.2.1. Alkoholtartalmú italoktól eltérő élelmiszereken feltüntetett utalások 26

3.2.2. Szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italokon feltüntetett utalások 27

3.2.3. Likőrökön feltüntetett utalások 28

3.2.4. Likőrökön kívüli szeszes italokon feltüntetett utalások 30

3.2.5. Az utalásokra vonatkozó egyéb jelölési szabályok 34

3.3. „Utánzat” szeszesital-aromákra való utalás 36

3.4. Szeszes italok nevére hivatkozó alacsony/zéró alkoholtartalmú italok 37

3.5. Ellenőrzések 39

3.5.1. Az alkoholtartalmú italoktól eltérő élelmiszerek terén 39

3.5.2. A szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italok terén 39

3.5.3. A likőrök terén 40

3.5.4. A likőrökön kívüli szeszes italok terén 40

3.5.5. Az „utánzat” aromák terén 42

3.5.6. Földrajzi jelzésekre való utalások 42

4. KEVERÉKEK 43

4.1. Mik a keverékek? 43

4.2. Felhasználási feltételek és jelölési rendelkezések 44

4.2.1. Általános szabályok 44

4.2.2. Szeszesital-kategóriának megfelelő keverékek 45

4.3. Ellenőrzések 45

5. ELEGYEK 46

5.1. Mik az elegyek? 46

5.2. Felhasználási feltételek és jelölési rendelkezések 47

5.3. Ellenőrzések 48

6. ÁTTEKINTŐ TÁBLÁZATOK 48

6.1. Összetett kifejezések 48

6.2. Utalások 49

6.3. Keverékek 49

6.4. Elegyek 50

Jelölések és rövidítések táblázata

%(V/V) Alkoholtartalom térfogatszázalékban CT Összetett kifejezés (a magyar változat nem használja ezt a jelölést) EAAO Mezőgazdasági eredetű etil-alkohol (a magyar változat nem használja ezt a jelölést) FIC ( FIC rendelet) 1169/2011/EU rendelet a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról FJ Földrajzi jelzés QUID Az összetevők mennyiségi jelölése SDR (EU) 2019/787 rendelet (a szeszes italokról szóló rendelet) § Ezen útmutató pontja (a magyar változat nem használja ezt a jelölést) # Az útmutató példákat bemutató keretes rovatának száma

1. A SZESZES ITALOKRA VONATKOZO ALTALANOS JELÖLESI SZABALYOK

3. cikk 1., 4. és 8. pont Fogalommeghatározások 4. cikk 1., 2., 3. és 4. pont Technikai meghatározások és követelmények 9., 10. és 13. cikk Előírt nevek és egyéb jelölési rendelkezések

1.1. Horizontális rendelkezések (FIC rendelet)

Az (EU) 2019/787 rendelet (1) (a továbbiakban: SDR) 9. cikke szerint „ha e rendelet másként nem rendelkezik (2) , az uniós piacon forgalmazott szeszes italoknak meg kell felelniük az 1169/2011/EU rendeletben (3) előírt megjelenítésre és jelölésre vonatkozó követelményeknek”.

Az SDR-ben meghatározott lex specialis kifejezett rendelkezésének kivételével az 1169/2011/EU rendeletben (a továbbiakban: FIC rendelet) bármely élelmiszerre meghatározott megjelenítési és jelölési szabályok magukra a szeszes italokra és akkor is alkalmazandók, ha azok élelmiszerekben találhatók.

A horizontális uniós élelmiszer-jelölési jogszabályban (FIC rendelet) meghatározott, a szeszes italok tekintetében is kiemelkedő fontosságú alapelvek között szerepel, hogy az élelmiszerekre vonatkozó tájékoztatás nem lehet megtévesztő, hanem annak pontosnak, egyértelműnek és a fogyasztók számára könnyen érthetőnek kell lennie (4).

A fogyasztók tájékoztatása legyen pontos, nem megtévesztő és könnyen érthető.

Ebben az összefüggésben érdemes emlékeztetni arra, hogy bizonyos összetevőknek (összetevőcsoportoknak) a FIC rendelet 9. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti kötelező mennyiségi jelölése – az említett rendelet 22. cikkével és VIII. mellékletével összefüggésben értelmezve – szintén a szeszes italokra alkalmazandó horizontális szabályok közé tartozik.

A QUID szabályok a FIC rendeletben foglaltak szerint vonatkoznak a szeszes italokra , mivel az SDR nem tér el kifejezetten ezektől.

1.2. A szeszes italokról szóló rendeletet szabályozó elvek

Az (EU) 2019/787 rendelet ugyanarra a hagyományosan liberális elvre támaszkodik, amelyet még az 1576/89/EGK tanácsi rendeletben (5) határoztak meg, és amelyre a 110/2008/EK rendelet (6) megalkotásakor is támaszkodtak:

Minden szeszes ital forgalomba hozható az uniós piacon , amennyiben az általános élelmiszerjognak megfelelően állítják elő és megfelelően jelölik.

Más szóval semmilyen szeszes ital – illetve egyéb élelmiszer – nincs kitiltva az uniós piacról, amennyiben megfelel az előállításához előírt követelményeknek, fogyasztása biztonságos és megfelelő tájékoztatást nyújt a fogyasztók számára.

A szeszes italokat illetően azonban e liberális elvnek együtt kell léteznie az uniós jogban azon előírt nevek terén biztosított fokozott oltalommal, amelyek vagy meghatározott kategóriák számára fenntartott nevek, vagy földrajzi jelzések.

A szeszes italok előírt nevei (kategóriák és földrajzi jelzések) különleges oltalomban részesülnek.

A szeszesital-kategóriák és a földrajzi jelzések hírnevének védelme, valamint a fogyasztók megtévesztésének megelőzése érdekében az SDR védi az egyértelműen meghatározott termékeket az alkalmazandó szigorú előállítási kritériumokat nem teljesítő származtatott termékek megjelenítésében való jogellenes felhasználással szemben.

Ennek megfelelően az élelmiszer-vállalkozók (pl. gyártók, importőrök) kötelesek gondosan mérlegelni az SDR-ben meghatározott jelölési rendelkezéseket, mielőtt bármilyen szeszes italt vagy szeszes italra hivatkozó élelmiszert forgalomba hoznak az uniós piacon.

Különös figyelmet kell fordítani az előírt nevekre (10. cikk), az összetett kifejezésekre (11. cikk), az utalásokra (12. cikk) és a többek között a keverékekre és elegyekre vonatkozó egyéb jelölési rendelkezésekre (13. cikk).

1.3. Előírt nevek

Az uniós élelmiszerjog nem rendelkezik kötelező termékmeghatározásokról, kivéve az olyan vertikális uniós jogszabályok esetét, mint az SDR.

Az 1576/89/EGK tanácsi rendelet és a 110/2008/EK rendelet egyaránt fokozott oltalmat biztosított mind a kereskedelmi megnevezések, mind a földrajzi jelzések tekintetében annak előírásával, hogy az EU-ban forgalmazott valamennyi szeszes italon egyértelműen meghatározott név szerepeljen.

A jelenlegi SDR ugyanezt a megközelítést követi.

Emellett a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról szóló FIC rendelet szövegéhez való igazodás érdekében a jogalkotó úgy határozott, hogy a „kereskedelmi megnevezés” helyébe az „előírt név” kifejezés lép, amelynek meghatározása:

— a FIC rendelet 2. cikke (2) bekezdésének n) pontja szerint „egy élelmiszernek a rá alkalmazandó uniós rendelkezésekben előírt neve […]”; és

— az SDR 3. cikkének 1. pontja szerint „az a név, amely alatt a szeszes italt forgalomba hozzák”.

Ezen túlmenően, a FIC rendelet 17. cikkének (1) bekezdése szerint „az élelmiszer megnevezése annak előírt neve. Ilyen név hiányában az élelmiszer megnevezése a szokásos neve, vagy amennyiben nincs szokásos neve vagy a szokásos nevét nem használják, az élelmiszer leíró nevét kell feltüntetni.” Ugyanezen rendelkezés (4) bekezdése kimondja, hogy „az élelmiszer nevét nem helyettesítheti szellemi tulajdonként védett név (7) , márkanév vagy fantázianév”.

Végül a FIC rendelet 13. cikkének (1) bekezdésével összhangban a szeszes italok előírt nevét mint az élelmiszerekkel kapcsolatos bármely más kötelező tájékoztatást „feltűnő helyen kell megjeleníteni úgy, hogy könnyen láthatók, jól olvashatók és adott esetben letörölhetetlenek legyenek. Nem rejthetik el, tehetik kivehetetlenné, vonhatják el róluk a figyelmet vagy szakíthatják meg azokat más írott vagy képi anyaggal vagy bármilyen egyéb közbeiktatott anyaggal”.

Visszatérve az SDR különös rendelkezéseire, a 10. cikk a következő előírt nevek használatát rendeli el a szeszes italok leírásában, megjelenítésén és jelölésén:

a) KÖTELEZŐ:

10. cikk (2) bekezdés: a szeszes italok azon kategóriájának neve, amelynek a követelményeit teljesíti (vagy az adott kategóriához engedélyezett bármely más előírt név);

Ha az ital megfelel egy adott szeszesital kategóriára megállapított valamennyi követelménynek, fel kell tüntetni rajta a vonatkozó előírt nevet.

10. cikk (3) bekezdés: a „szeszes ital” előírt név, ha nem felel meg az I. mellékletben felsorolt szeszesital-kategóriák egyikére vonatkozó követelményeknek sem, de továbbra is megfelel a szeszes italok 2. cikk szerinti fogalommeghatározásának és követelményeinek;

Ha egy ital nem felel meg egyik szeszesitalk-ategória követelményeinek sem, de megfelel a „szeszes ital” általános meghatározásának, fel kell tüntetni rajta a „ szeszes ital ” köznevesült elnevezést.

b) FAKULTATÍV:

10. cikk (4) bekezdés: a szeszes italok egy vagy több kategóriájának előírt nevei, ha az I. mellékletben meghatározott szeszes italok kategóriái közül egynél több követelményeinek is megfelel;

#01 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. A Brandy forgalomba hozható borpárlat elnevezéssel is, ha az I. melléklet 4. és 5. kategóriájára vonatkozó követelményeknek egyaránt megfelel 2. A Sambuca forgalomba hozható likőr elnevezéssel is, mivel a Sambuca szükségszerűen megfelel az I. melléklet 33. és 36. kategóriájára vonatkozó követelményeknek is 3. A Gin forgalomba hozható boróka ízesítésű szeszes ital elnevezéssel is, ha az I. melléklet 19. és 20. kategóriájára vonatkozó követelményeknek egyaránt megfelel

10. cikk (5) bekezdés a) pont: a III. fejezetben említett földrajzi jelzés, amely kiegészítheti vagy helyettesítheti az előírt nevet;

#02 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. A Cognac forgalomba hozható Cognac vagy eau-de-vie de Cognac elnevezéssel is 2. A Cassis de Dijon forgalomba hozató Cassis de Dijon vagy Crème de Cassis de Dijon elnevezéssel is

10. cikk (5) bekezdés b) pont: a „likőr” vagy „tejszínlikőr” kifejezést magában foglaló összetett kifejezés, amely helyettesítheti az előírt nevet, eltérve a 10. cikk (6) bekezdésének c) pontjától, amely szerint egy összetett kifejezés csak kiegészítheti az előírt nevet (lásd az alábbi 2.1. pontot), amennyiben megfelel az I. melléklet 33. kategóriájára (azaz likőrre) meghatározott követelményeknek;

c) TILOS:

10. cikk (7) bekezdés első albekezdés: a szeszes italok valamely kategóriájában engedélyezett előírt nevek és a szeszes italok földrajzi jelzései nem használhatók olyan (alkoholtartalmú vagy alkoholmentes) ital leírásában, megjelenítésén vagy jelölésén, amely nem felel meg az adott kategóriára vagy földrajzi jelzésre meghatározott követelményeknek (lásd még az alábbi 3.3. pontot).

Ez a tilalom vonatkozik a „hasonló”, „típusú”, „stílusú”, „készített” vagy „ízű” kifejezésekre is, amelyek célja annak jelzése a fogyasztó számára, hogy az ilyen ital nem tévesztendő össze a hivatkozott szeszes itallal.

E tilalom alól kivételt csak a 11. és 12. cikkben és a 13. cikk (2)–(4) bekezdésében meghatározott „összetett kifejezések”, „utalások” és „összetevőlisták” kifejezések képeznek.

Megjegyzés: Az (EU) 2019/787 rendelet a 110/2008/EK rendelet 9. cikkének (4) és (7) bekezdését az SDR új 10. cikkének (7) bekezdésébe vonta össze. Ennélfogva a 10. cikk (7) bekezdésének első albekezdésében foglalt rendelkezés szigorúbbá vált a 110/2008/EK rendelet 9. cikkének (7) bekezdéséhez képest, amely a szeszes ital nevének használatát csak az adott szeszes italhoz meghatározott összes követelményt nem teljesítő alkoholtartalmú italok (és nem – az új SDR szerinti módon – „bármely ital” ) esetében tiltotta. E szövegmódosításra a 110/2008/EK rendelet 9. cikkének (4) bekezdésével való összhang biztosítása miatt volt szükség, amely tiltja a szeszesital-kategóriák kereskedelmi megnevezéseinek használatát bármely más ital leírásához vagy megjelenítéséhez , kivéve azon szeszes italokat, amelyek esetében e neveket a II. melléklet felsorolja vagy a III. melléklet lajstromozza.

#03 – Példák a tiltott jelölésre: 1. Whisky típusú ital 2. Cognac ízesítésű ital 3. Zéró alkoholtartalmú Brandy 4. Alkoholmentes Gin

Megjegyzés: Az (EU) 2019/787 rendelet újdonságot vezetett be a szeszes italok elnevezésére való hivatkozás tekintetében az italoktól eltérő élelmiszerekben. A 10. cikk (7) bekezdésének második albekezdése szerint a valamely szeszes italt utánzó aromák , illetve azok italtól eltérő élelmiszerek előállításához való felhasználása esetében a megjelenítés és a jelölés során feltüntethetők a szeszes italok valamely kategóriája tekintetében engedélyezett előírt nevekre való hivatkozások. Az egyetlen feltétel az, hogy a fogyasztót megfelelően tájékoztassák azáltal, hogy ezen előírt neveket az „aroma” vagy más hasonló kifejezés kíséri. A földrajzi jelzések nevei azonban nem használhatók erre a célra.

#04 – Példák az engedélyezett jelölésre (kategóriák) szeszes italt utánzó aroma használata esetén: 1. Rum íz sütéshez – Rum ízesítésű sütemény – vagy – Ananász szósz rum ízzel 2. Gin íz – Gin ízesítésű jégkrém – vagy – Joghurt gin ízzel 3. Whisky íz – Whisky ízesítésű csokoládé – vagy – Cukorka whisky ízzel #05 – Példák a tiltott jelölésre (földrajzi jelzések) (akkor azonban engedélyezett, ha aroma helyett autentikus földrajzi jelzést használnak): 1. Cognac élelmiszerízesítő 2. Ouzo ízesítésű bonbonok 3. Sütemény Scotch Whisky ízzel 4. Ron de Guatemala ízesítésű szósz

1.4. Előírt nevek kiegészítésére használható kifejezések

A 10. cikk (6) bekezdésében tájékoztató jellegű lista található azon kifejezésekről, amelyek kiegészíthetik a szeszes italok előírt nevét.

Ebben az összefüggésben a „kiegészít” ige nem azt jelenti, hogy az érintett kifejezésnek az előírt név szerves részét kell képeznie. Inkább azt jelzi, hogy kiegészítő elemként feltüntethető a címkén, hogy további leíró információkat adjon a termékről.

Ezért a „kiegészítő kifejezést” nem feltétlenül kell az előírt névvel azonos sorban feltüntetni, hanem a címkén bárhol megjelenhet.

Ennek megfelelően a címkén az alábbiak tüntethetők fel az előírt névvel együtt:

a) „az abban a tagállamban alkalmazandó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekben rögzített név vagy földrajzi hivatkozás (8) , amelyben a szeszes italt forgalomba hozzák, feltéve, hogy ez nem téveszti meg a fogyasztót”: e lehetőség a nemzeti szinten szabályozott kifejezések számára van fenntartva, amennyiben léteznek ilyenek. Ez esetben e kifejezések a hazai piacon forgalomba hozott szeszes italok előírt nevét egészíthetik ki. E szeszes italok egy másik tagállamban is forgalomba hozhatók azzal a feltétellel, hogy e másik tagállam fogyasztói tekintetében nem minősülnek megtévesztőnek; #06 – Példák: 1. Gammel Dansk – Dániában általánosan ismert gyomorkeserű, bár Dánián kívül is előállítható 2. Berliner Gin vagy Bodensee Obstler – a német szabályozás hatálya alá tartozó kifejezések 3. Korenwijn – (vruchten) brandewijn – a hazai piacon forgalomba hozott szeszes italokra vonatkozó holland jog által szabályozott kifejezések

b) „ az 1169/2011/EU rendelet (9) 2. cikke (2) bekezdésének o) pontjában meghatározott szokásos név , feltéve, hogy ez nem téveszti meg a fogyasztót”: e lehetőség a tagállamokban hagyományosan használt nevek számára van fenntartva még akkor is, ha azokat hivatalosan nem szabályozzák. E nevek kiegészíthetik a nemzeti piacokon forgalomba hozott szeszes italok előírt nevét, amennyiben azokat a fogyasztók elfogadják anélkül, hogy a név további magyarázatra szorulna; #07 – Példák: 1. Rakia : Bulgáriában általánosan használt kifejezés bizonyos szeszes italok esetében 2. Schnaps – Klarer : Németországban és Ausztriában általánosan használt kifejezések bizonyos szeszes italok esetében 3. Brännvin vagy sprit : Svédországban általánosan használt kifejezések 4. Viski : Észtországban általánosan használt kifejezés a whisky esetében 5. Nalewka : Lengyelországban általánosan használt kifejezés a növényi anyagok mezőgazdasági eredetű etil-alkoholban, mezőgazdasági eredetű desztillátumokban vagy szeszes italokban történő kivonatolásával készített szeszes italok esetében

c) az SDR „11. és 12. cikkének megfelelő összetett kifejezés vagy utalás” (likőrökön) (a szeszes ital nevének a „likőr” vagy „tejszínlikőr” kifejezéssel való kombinációjából eredő összetett kifejezések kivételével, amely a 10. cikk (5) bekezdésének b) pontjában foglalt rendelkezéssel összhangban helyettesítheti az előírt neveket). Megjegyzendő, hogy a 11. cikk (2) bekezdésével összhangban az „alkohol”, a „szesz”, az „ital”, a „szeszes ital” és a „víz” kifejezések nem alkothatják egy alkoholtartalmú italt leíró összetett kifejezés részét, kivéve, ha e kifejezések szerves részét képezik az összetett kifejezésben említett szeszesital-kategória előírt nevének. Ennélfogva egy összetett kifejezés semmilyen esetben nem írható úgy, hogy az a „szeszes ital” köznevesült elnevezés részét képezze; #08 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. Szeszes ital Gabonapárlat és gyömbér („szeszes ital” előírt név összetett kifejezéssel kiegészítve) 2. Csokoládé tejszínlikőr (likőr) rum illatú („csokoládé tejszínlikőr” előírt név utalással kiegészítve) #09 – Példák a tiltott jelölésre (kifejezések, amelyek nem képezhetik összetett kifejezések részét): 1. Gyömbéres Whisky szeszes ital 2. Rum víz

d) „az »elegy« , az »elegyítés« vagy az »elegyített« kifejezés, feltéve, hogy a szeszes italt a 3. cikk 11. pontjával összhangban elegyítéssel állították elő”; Megjegyzés: ez a megjelölés a 13. cikk (3a) bekezdésében említett esetben kötelező #10 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. Elegyített Whisky („Whisky” előírt név + kiegészítő kifejezés) 2. Rumok elegye („Rum” előírt név + kiegészítő kifejezés) #11 – Példák a tiltott jelölésre: 1. Elegyített szeszes ital* 2. Whisky és Vodka elegye* * A 3. cikk 11. pontja szerint az „elegyítés” két vagy több, azonos kategóriába tartozó olyan szeszes ital összekeverése, amelyek összetételében csak az ott megjelölt kisebb eltérések vannak. Ezért a köznevesült „szeszes ital” (azaz a szeszesital-kategóriákba nem tartozó), illetve a különböző kategóriákba tartozó szeszes italok nem jelölhetők elegyként.

e) „a »keverék« , a »kevert« vagy a »kevert szeszes ital« kifejezés, feltéve, hogy a szeszes italt keveréssel állították elő a 3. cikk 9. pontjával összhangban”; Megjegyzés: ez a megjelölés a 13. cikk (3) bekezdésében említett esetben kötelező #12 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. Rum és Gin (alkoholtartalmú összetevők listája) Vegyes szeszes ital („szeszes ital” előírt név + kiegészítő kifejezés) 2. Szeszes ital (előírt név) Rum és Gin keveréke (alkoholtartalmú összetevők listája + kiegészítő kifejezés) #13 – Példák a tiltott jelölésre: 1. Gyümölcspárlat és narancslé Kevert szeszes ital* 2. Aquavit és víz keveréke* * A 3. cikk 9. pontja szerint a „keverés” egy szeszes ital (kategória vagy FJ) összekeverése a következők egyikével vagy közülük többel: egyéb szeszes italok , amelyek nem tartoznak ugyanabba a szeszesital-kategóriába, mezőgazdasági eredetű desztillátumok , mezőgazdasági eredetű etil-alkohol . Ezért a szeszes ital alkoholmentes összetevővel vagy vízzel való összekeverését nem lehet keverékként jelölni.

f) „a»száraz« vagy »dry«kifejezés (angolul vagy az EU bármely más hivatalos nyelvén), feltéve, hogy a szeszes italt nem édesítették még az íz lekerekítése érdekében sem”. Az alábbiaknál a következő kivételek alkalmazandók: i. „az I. melléklet 2. kategóriája szerinti követelményeknek megfelelő szeszes italok” (azaz whisky vagy whiskey ), amelyek semmi esetre sem édesíthetők, még az íz lekerekítése céljából sem, és így jelölésük soha nem lehet „száraz” vagy „dry” (10); ii. „az I. melléklet 20–22. kategóriájában meghatározott különös követelményeknek” megfelelő szeszes italok (azaz gin, desztillált gin és London gin ), amelyekre továbbra is egyedi édesítési és jelölési szabályokat kell alkalmazni a „száraz” kifejezés használatát illetően (azaz a végtermék legfeljebb 0,1 gramm/liter mennyiségű, invertcukorban kifejezett hozzáadott édesítőterméket tartalmaz); iii. „a 33. kategória követelményeinek megfelelő szeszes italok” (azaz likőr), amelyeket meghatározásuknál fogva édesíteni kell. A „különösen a karcos, a fanyar, a kesernyés, a savanyú vagy a citrus ízzel jellemzett likőrök esetében, függetlenül az édesítésük fokától” az előírt nevet a „száraz”vagy „dry” kifejezés egészítheti ki ((17) preambulumbekezdés). A „száraz” kifejezésnek a likőrök leírásában, megjelenítésén és jelölésén való használata ugyanis nem alkalmas a fogyasztó megtévesztésére, mivel besorolásukhoz a likőröknek minimális cukortartalommal kell rendelkezniük. #14 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. Száraz almaborpárlat (ha nem édesítik, még az íz lekerekítése céljából sem) 2. Száraz gin (ha a hozzáadott édesítőtermékek nem haladják meg a 0,1 gramm/liter értéket) 3. Triple Sec likőr (ha a likőrt pl. karcos vagy fanyar íz jellemzi) #15 – Példák a tiltott jelölésre: 1. Száraz whisky (soha nem lehetséges, mivel minden whisky esetében tilos az édesítés) 2. Száraz brandy (ha a brandyt az íz lekerekítése céljából édesítették)

1.5. Élelmiszerekkel kapcsolatos önkéntes tájékoztatás (FIC rendelet)

A fentieken túlmenően, a FIC rendelettel összhangban, élelmiszerekkel kapcsolatos önkéntes tájékoztatás (11) biztosítható a szeszes italok leírásában, megjelenítésén és jelölésén.

A FIC rendelet 36. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy „az élelmiszerekkel kapcsolatos, önkéntes alapon nyújtott tájékoztatásnak a következő követelményeknek kell megfelelnie:

a) nem lehet megtévesztő a fogyasztók számára, ahogyan azt a 7. cikk is előírja;

b) nem lehet bizonytalan értelmű vagy zavart keltő a fogyasztók számára; és

c) adott esetben vonatkozó tudományos adatokon kell alapulniuk”.

Az önkéntes tájékoztatás olyan kifejezéseket foglalhat magában, mint a „finom”, „extra”, „prémium”, „deluxe”, „100 % tisztaságú gabona”, „superior”, „boros hordóban érlelt”, „öreg hordóban érlelt”, „sherry hordóban érlelt” (12), „stout/sörös hordóban készre kezelt” stb.

A szeszes italnak a teljes érlelési időszakban vagy annak egy részében egy másik szeszes ital érleléséhez korábban használt fahordókban történő tárolására utaló kifejezések nem tekinthetők pusztán a FIC rendelet 36. cikke szerinti önkéntes tájékoztatásnak, ellentétben pl. a boros és sörös hordókra való utalásokkal. Ez az SDR 10. cikke (7) bekezdésének első albekezdésében foglalt azon tilalomnak tudható be, miszerint tilos a szeszes italok nevét az SDR-ben vagy adott FJ műszaki dokumentációban/termékleírásban meghatározott követelményeket nem teljesítő bármely ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén használni. Az e tilalom alól engedélyezett egyedüli kivétel az összetett kifejezéseknek, az utalásoknak és az összetevőlistáknak az SDR 11. és 12. cikkében, illetve 13. cikkének (2)–(4) bekezdésében szabályozott jelölésével kapcsolatos. Ezért az SDR 12. cikkének (3a) bekezdése (13) szerinti utalásnak minősül az olyan szeszes italra való hivatkozás, amelynek fahordójában később egy másik szeszes italt érleltek (lásd az alábbi 3.2.4.2. pontot).

Megjegyzés: E szakasz nem vonatkozik egy szeszes italra vonatkozó FJ műszaki dokumentációjában/termékleírásában megengedett kifejezésekre, amelyek kiegészíthetik a földrajzi jelzést, feltéve, hogy ez a 10. cikk (5) bekezdésének a) pontja értelmében nem a fogyasztó megtévesztése.

Megjegyzés: Érdemes emlékeztetni arra, hogy egyes szeszesital-kategóriák (különösen az I. melléklet 1–14. kategóriája) esetében nem végezhető ízesítés, színezés, édesítés vagy alkohol hozzáadása: e követelmények nem kerülhetők meg olyan fahordókban történő érleléssel, amelyek korábbi tartalmát nem távolítottak el teljesen. Mindazonáltal a korábban egy másik alkoholtartalmú italt tartalmazó üres fahordókban végzett tárolás nem minősül ízesítésnek, és a szeszes ital jelölésén az ilyen gyakorlatra való hivatkozásnak kizárólag arra kell irányulnia, hogy tájékoztassa a fogyasztót az alkalmazott tárolóedény típusáról, és meg kell felelnie a FIC rendelet 7. cikkének és az SDR 21. cikkének. Emellett a szeszes ital földrajzi jelzését illetően az ilyen gyakorlat jelölésének összhangban kell állnia a műszaki dokumentációban/termékleírásban az ilyen mutatók bármely földrajzi jelzésnél való használatához előírt követelményekkel.

Mivel az SDR nem szabályozza az önkéntes információk használatát a szeszes italok megjelenítésén, leírásában és jelölésén, a FIC rendelet általános rendelkezéseit kell alkalmazni.

A FIC rendelet 7. cikkének (1) bekezdése szerint:

„Az élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatás nem lehet megtévesztő, különösen:

a) az élelmiszer jellemzői és különösen annak jellege, azonossága, tulajdonságai, összetétele, mennyisége, eltarthatósága, származási országa vagy eredetének helye, előállításának vagy termelésének módja tekintetében;

b) az élelmiszer olyan hatással vagy tulajdonsággal való felruházása révén, amellyel az nem rendelkezik;

c) annak sugallása révén, hogy az élelmiszer különleges tulajdonságokkal rendelkezik, ha a szóban forgó tulajdonságokkal minden hasonló élelmiszer rendelkezik, különösen bizonyos összetevők és/vagy tápanyagok jelenlétének vagy hiányának kifejezett kiemelésével;

d) oly módon, hogy a termék megjelenése, a leírás vagy a képi ábrázolások a fogyasztó számára egy bizonyos élelmiszer vagy összetevő jelenlétét sugallják, noha valójában az élelmiszer egyik természetes alkotóelemét vagy szokásosan felhasznált összetevőjét más alkotóelemmel, illetve összetevővel helyettesítették.”

Az illetékes nemzeti hatóságok felelősek az uniós jogszabályok végrehajtásáért és ennek megfelelően esetről esetre meg kell vizsgálniuk, hogy az ilyen önkéntes tájékoztatás alkalmazása a szeszes italok címkéjén megfelel-e a vonatkozó uniós jogszabályoknak.

Ennek a vizsgálatnak tehát figyelembe kell vennie többek között azt, hogy az alkalmazott kifejezések:

— leírják-e a termék valódi jellegét és sajátos jellemzőit (pl. valamilyen különös előállítási jellemző megemlítésével);

— leírják-e azokat a termelési jellemzőket, amelyeket a szeszesital-kategória előállítására vagy a földrajzi jelzésre vonatkozó követelmények lehetővé tesznek (az SDR I. mellékletében vagy a vonatkozó műszaki dokumentációban/termékleírásban rögzítve);

— leírják-e azokat a termelési jellemzőket, amelyeket a hivatkozott élelmiszer-kategória előállítására vagy a földrajzi jelzésre vonatkozó követelmények lehetővé tesznek (pl. borászati termékek vagy sörök földrajzi jelzései);

— helyesen hivatkoznak-e a földrajzi jelzésre (pl. sherry hordók esetén arról, hogy azokat az illetékes ellenőrző és tanúsító szerv megfelelőnek nyilvánította);

— megkülönböztetik-e az adott termék különleges tulajdonságait más (hasonló) termékektől, amelyekkel az adott termék összetéveszthető;

— nem megtévesztőek-e a megcélzott fogyasztók számára.

Ezért ha bizonyos kifejezéseket egy szeszes italra vonatkozóan önkéntes tájékoztatásként használnak, az élelmiszer-vállalkozónak tudnia kell bizonyítani, hogy a szeszes ital a minőség, az anyagi érték, az előállítási mód vagy az érlelési idő tekintetében olyan sajátos jellemzőkkel rendelkezik, amelyek megkülönböztetik az ugyanazon kategória minimumkövetelményeinek megfelelő szeszes italoktól.

#16 – Példák az engedélyezett jelölésre és az önkéntes tájékoztatás használatának feltételeire: 1. Fine Kirsch vagy Edelkirsch a hullott gyümölcs helyett az emberi fogyasztásra szánt gyümölcs kizárólagos felhasználását jelezheti 2. bio Mirabella szilva jelzi az ökológiai termesztésű gyümölcs vagy az ellenőrzött integrált gazdálkodásból származó gyümölcs kizárólagos használatát az (EU) 2018/848 rendelet (14) rendelkezéseinek megfelelően, továbbá hogy a szeszes ital ökológiai minősítéssel rendelkezik 3. Brandy superior vagy prémium jelezheti például a különösen hosszú érlelési időszakot 4. Single Malt Whisky A Chardonnay boros hordóban érlelt azt jelezheti, hogy a whisky elegendő időt töltött egy korábban chardonnay bor érlelésére használt hordóban ahhoz, hogy ennek hatása legyen a szeszes ital érzékszervi jellegére* * Az I. melléklet 2.a) pontjának iii. alpontja szerint (whisky vagy whiskey) a végső párlat érlelését legfeljebb 700 liter űrtartalmú fahordókban kell végezni. Mivel a fahordó típusa nincs meghatározva, a whisky/whiskey különleges érzékszervi jellemzőinek biztosítása érdekében újra fel lehet használni azokat a hordókat, amelyekben más alkoholtartalmú italokat érleltek. #17 – Példák a tiltott jelölésre és az önkéntes tájékoztatás jogszerűtlen használatára: Whisky habzóboros hordóban készre kezelve nem megengedett, mert a habzóboroknál csak a palackos vagy nyomás alatti tartályos erjesztés biztosítja buborékképződés útján a csendes bor pezsgővé történő átalakítását

Megjegyzés: A szeszes ital érleléséhez használt hordótípus esetén egy oltalom alatt álló névre való hivatkozás csak az adott hordótípusra vonatkozó fogyasztói tájékoztatás célját szolgálhatja, és meg kell felelnie az SDR 21. cikkében és a FIC rendelet 7. és 36. cikkében foglalt követelményeknek.

1.5.1. Az előállítás során felhasznált élelmiszer neve

A szeszes ital előállítása során egy szeszesital-kategóriára vonatkozóan az I. mellékletben, FJ esetén pedig a műszaki dokumentációban/termékleírásban megállapított követelményekkel összhangban felhasznált élelmiszer neve önkéntes tájékoztatásként feltüntethető a szeszes ital megjelenítésén, leírásában és jelölésén is (15).

Amint az később látható lesz (lásd az alábbi 2.1. pontot), egy szeszes ital előírt nevének és az előállításához előírt/engedélyezett élelmiszer nevének kombinációja nem minősül összetett kifejezésnek a 3. cikk 2. pontja szerint, amelynek értelmében az a szeszes ital nevének és (többek között) „egy vagy több, az adott szeszes ital I. melléklet szerinti előállításához fel nem használt élelmiszer ” elnevezésének a kombinációja.

A szeszes ital előállítása során felhasznált élelmiszer/élelmiszerek neve feltüntethető annak érdekében, hogy tájékoztassa a fogyasztót a sajátos érzékszervi jellemzőket biztosító nyersanyag(ok)ról, azzal a feltétellel, hogy e feltüntetés valós, pontos és a fogyasztó számára nem megtévesztő.

Ez esetben az előírt név továbbra is a szeszesital-kategória vagy a FJ műszaki dokumentáció/termékleírás szerint megengedett név.

#18 – Példák a szeszes ital előállításához felhasznált egy vagy több fő élelmiszer engedélyezett feltüntetésére: 1. Komlóval desztillált gin 2. Őszibaracklikőr – Kávélikőr 3. Kávé Advocaat likőrrel — Rebarbarával és gyömbérrel desztillált gin* — Csokoládé tejszínlikőr (likőr)** — Tojáslikőr speculoos keksszel*** * Az I. melléklet 21.a) pontjának i. alpontja szerint a desztillált gin mezőgazdasági eredetű etil-alkohol borókabogyóval és egyéb természetes növényi anyagokkal együtt végzett desztillálásával állítható elő, feltéve, hogy a borókaíz dominál. Ezért az ilyen természetes növényi anyagok nevei használhatók a „desztillált gin” előírt név kiegészítésére. A természetes növényi anyagnak nem minősülő egyéb élelmiszerek, mint a „pattogatott kukorica” csakis az „összetett kifejezések” esetében előírt feltételek szerint egészíthetik ki a „desztillált gin” előírt nevet. Megjegyzés: Az I. melléklet 20.a) pontja csak a borókabogyó természetes növényi anyagokként történő felhasználását teszi lehetővé a gin előállítása során. Ezért az egyéb természetes növényi anyagok ginhez való hozzáadását összetett kifejezésként kellene jelölni (azaz a megfelelő előírt nevet ugyanabban a látómezőben kell feltüntetni). ** Az I. melléklet 33.a) pontja szerint a 11. cikk, a 12. cikk és a 13. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül a „likőr” előírt név kiegészíthető annak az aromának vagy élelmiszernek a nevével, amely a szeszes ital domináns ízét adja, feltéve, hogy a szeszes ital ízét olyan ízesítő élelmiszerekből, aromakészítményekből vagy természetes aromaanyagokból nyerik, amelyre az aroma vagy élelmiszer neve hivatkozik és amelyet aromaanyagok csak szükség esetén egészítenek ki az adott nyersanyag ízének megerősítése érdekében. *** Az I. melléklet 39.c) és 40.c) pontja szerint a tojáslikőr vagy Advocaat és a tojásos likőr – többek között – ízesítő élelmiszerek, például kávé és speculoos keksz felhasználásával is előállítható.

1.6. Az etil-alkohol vagy a desztillátumok nyersanyagai

A 13. cikk (1) bekezdése szigorúbb szabályokat ír elő a lepárlásra használt mezőgazdasági nyersanyagokra:

„A szeszes ital leírása, megjelenítése és jelölése csak akkor hivatkozhat az adott szeszes ital előállításához felhasznált mezőgazdasági eredetű etil-alkohol vagy mezőgazdasági eredetű desztillátumok előállításához felhasznált nyersanyagokra, amennyiben az adott etil-alkoholt vagy ezeket a desztillátumokat kizárólag ezekből a nyersanyagokból nyerték. Ebben az esetben a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol vagy a mezőgazdasági eredetű desztillátum valamennyi típusát a tiszta alkohol mennyisége szerinti csökkenő sorrendben kell megemlíteni.”

A szeszes ital csak akkor hivatkozhat az előállítása során felhasznált alkohol nyeréséhez desztillált nyersanyagok nevére, ha kizárólag ezek a desztilláláshoz felhasznált nyersanyagok. A felhasznált összes nyersanyagot csökkenő sorrendben kell feltüntetni a leírásban, megjelenítésen és jelölésen.

Amennyiben ez a feltétel teljesül, az etil-alkohol vagy desztillátum minden típusát (az előállításukhoz felhasznált mezőgazdasági termék megjelölésével) a szeszes italban lévő tiszta alkohol mennyiségének csökkenő sorrendjében kell feltüntetni.

#19 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. Szeszes ital: a szeszes ital köznevesült elnevezése, amely az előállításához desztillált nyersanyag(ok) nevére utal – Megjegyzés: csak akkor lehetséges, ha a kapott italok megfelelnek a szeszes ital meghatározásának (2. cikk), de nem felelnek meg a szeszesitalok kategóriájára vonatkozó követelményeknek –: a) a kizárólag nádcukor desztillációjával nyert, de az I. melléklet 1. kategóriája (rum) szerinti követelményeknek meg nem felelő szeszes ital – pl. mert az adott szeszesital-kategóriára megállapított maximális határértéket túllépve édesítették – leírásában, megjelenítésén és jelölésén szerepelhet a „ nádcukorból készült szeszes ital ” önkéntes feltüntetése b) a kizárólag agavé és nádcukor desztillációjával nyert és az I. melléklet egyik kategóriája szerinti követelményeknek sem megfelelő szeszes ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén szerepelhet az „ agavéból és nádcukorból készült szeszes ital ” önkéntes feltüntetése 2. Gabonapárlat (3. szeszesital-kategória): Az SDR I. mellékletének 3.h) pontja szerint a „gabonapárlat” vagy „gabonabrandy” előírt névben a „gabona” kifejezés helyett szerepelhet a szeszes ital előállítása során kizárólagosan használt gabona neve is, pl. „előállítása során használt gabona nevével, pl. „ búzapárlat ” vagy „ zabbrandy ” 3. Borpárlat (4. szeszesital-kategória): a) kizárólag a hatályos borászati jogszabályoknak megfelelően előállított „chardonnay bor” lepárlásával nyert borpárlat leírásában, megjelenítésében és jelölésében szerepelhet a „ Chardonnay borpárlat ” önkéntes feltüntetése b) kizárólag a hatályos borászati jogszabályoknak megfelelően előállított „chardonnay bor” és „merlot bor” lepárlásával nyert borpárlat leírásában, megjelenítésében és jelölésében szerepelhet a „ Chardonnay és Merlot borpárlat ” önkéntes feltüntetése 4. Vodka (15. szeszesital-kategória): a) kizárólag a gabonafélék erjesztéséből nyert etil-alkohol felhasználásával készült vodka leírásában, megjelenítésében és jelölésében szerepelhet a „ gabonavodka ” önkéntes feltüntetése b) kizárólag a gabonafélék és burgonya erjesztéséből nyert etil-alkohol felhasználásával készült vodka leírásában, megjelenítésében és jelölésében szerepelhet a „ gabona- és burgonyavodka ” önkéntes feltüntetése* * Az I. melléklet 15.f) pontja szerint a nem kizárólag burgonyából vagy gabonafélékből vagy mindkettőből készített vodka leírásában, megjelenítésén vagy jelölésén jól láthatóan fel kell tüntetni a „…-ból/ből készült” feliratot, amelyet a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol előállításához használt nyersanyagok neve egészít ki. Ezt a megjelölést az előírt névvel megegyező látómezőben kell feltüntetni. 5. Gin (20. szeszesital-kategória): a) kizárólag a gabona lepárlásával nyert etil-alkohol felhasználásával készült gin leírásában, megjelenítésében és jelölésében szerepelhet a „ gabonából készült (mezőgazdasági eredetű) etil-alkohollal ” önkéntes feltüntetése*; b) kizárólag a búza és árpa lepárlásával nyert etil-alkohol felhasználásával készült gin leírásában, megjelenítésében és jelölésében szerepelhet a(z) „ árpából és búzából / búzából és árpából készült (mezőgazdasági eredetű) etil-alkohollal ” önkéntes feltüntetése attól függően, hogy melyik mekkora részarányát teszi ki a tiszta alkoholnak * * Az I. melléklet 20.a) pontja szerint a gin olyan boróka ízesítésű szeszes ital, amelyet mezőgazdasági eredetű etil-alkohol borókabogyóval való ízesítésével állítanak elő. Ugyanezen melléklet 19.a) pontja szerint a boróka ízesítésű szeszes ital olyan szeszes ital, amelyet mezőgazdasági eredetű etil-alkoholnak, gabonaszesznek vagy gabonapárlatnak, illetve ezek kombinációjának borókabogyóval való ízesítésével állítanak elő. 6. Likőr (33. szeszesital-kategória): a) a kizárólag körtéből előállított etil-alkohol vagy desztillátum felhasználásával készült likőr leírásában, kiszerelésén és jelölésén szerepelhet a „ körtéből származó etil-alkohollal készült likőr ”, illetve a „ körtepárlattal készült likőr ” kifejezés; b) a körtéből és kajszibarackból származó etil-alkohol felhasználásával készült likőr a „ körtéből és kajszibarackból származó etil-alkohol felhasználásával előállított likőr ” vagy a „ kajszibarackból és körtéből származó etil-alkohollal előállított likőr ” kifejezéssel jelölhető attól függően, hogy a körtéből nyert etil-alkohol és a kajszibarackból nyert etil-alkohol mekkora részarányát teszi ki a tiszta alkoholnak.

Megjegyzés: Itt a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol vagy desztillátumok előállítása céljából alkoholos erjesztést követően desztillált mezőgazdasági termékekre történik hivatkozás. Az alkoholban kivonatolt vagy a szeszes italhoz annak előállítási követelményei szerint egyéb módon hozzáadott nyersanyagok inkább az „előállítás során felhasznált élelmiszerek” körébe tartoznak, amellyel az előző 1.5.1. pont foglalkozik, míg az olyan élelmiszereket, amelyeket szeszes itallal kombinálnak – noha előállításához nem előírtak/engedélyezettek –, az összetett kifejezések vagy utalások szabályaival összhangban kell feltüntetni.

1.7. Előírt névként használt növényi alapanyagok

A 13. cikk (5) bekezdése szerint „az egyes szeszes italok előírt neveként használt növényi alapanyagok nevének használata nem érinti e növényi alapanyagok nevének egyéb élelmiszerek megjelenítése és jelölése során való használatát. Az ilyen nyersanyagok nevét fel lehet használni egyéb szeszes italok leírásában, megjelenítésén és jelölésén, feltéve, hogy az ilyen használat nem téveszti meg a fogyasztót”.

E rendelkezést azért tartották szükségesnek, hogy lehetővé tegyék olyan gyümölcs- vagy növénynevek használatát, amelyeket az SDR előírt névként tart fenn egyes szeszes italokhoz az egyéb élelmiszerek összetevőiként (gyümölcsként vagy növényként, és nem szeszes italként) való megjelenítés és jelölés során.

Ugyanez a lehetőség vonatkozik más szeszes italokra is, amennyiben a leírásban, megjelenítésen és jelölésen egyértelműen szerepel, hogy nem a szeszes italt említik (összetevőként), hanem magát a növényi alapanyagot.

#20 – Példák: 1. Kirsch (gyümölcspárlat előírt neve: 9. kategória): A német „Kirsch” (cseresznye) kifejezés az alábbiak esetében használható: a) cseresznyés sütemény ( „ Kirschkuchen” ) megjelenítése és jelölése akkor is, ha az élelmiszer előállításához nem a szeszes italt, hanem a gyümölcsöt használták; b) cseresznyelikőr („ Kirschlikör ”) leírása, megjelenítése és jelölése akkor is, ha a likőr előállításához nem a szeszes italt, hanem a gyümölcsöt használták, feltéve, hogy nem áll fenn a fogyasztó azon megtévesztésének kockázata, hogy a likőr nem cseresznye (gyümölcs), hanem Kirsch (szeszes ital) felhasználásával készült. 2. Anis (a 28. kategóriába tartozó szeszes ital előírt neve): a francia vagy német „anis” kifejezés (ánizsmag vagy ánizs) az alábbiak esetében használható: a) forrázat ( „ infusion à l’anis” ) megjelenítése és jelölése akkor is, ha az élelmiszer előállításához nem a szeszes italt, hanem a növényt/növényi anyagot használták; b) ánizslikőr („ Liqueur d’anis ”) leírása, megjelenítése és jelölése akkor is, ha előállítását nem a szeszes ital felhasználásával, hanem az ánizs alkoholba és cukorba történő forrázásával végezték feltéve, hogy a fogyasztót tájékoztatják a likőr tényleges gyártásának módjáról. 3. Tárnicspárlat (a 18. kategóriába tartozó szeszes ital előírt neve): a „tárnicspárlat” kifejezés (az EU más hivatalos nyelvein készült fordításaival együtt) az alábbiak esetében használható: a) forrázat („ tárnics tea ”) megjelenítése és jelölése akkor is, ha az élelmiszer előállításához nem a szeszes italt, hanem a növényt/növényi anyagot használták; b) élelmiszerkészítmény, például a tárnics saláta megjelenítése és jelölése. 4. Blutwurz (a német „Blutwurz” FJ likőrben használt kifejezés): a német „Blutwurz” kifejezés (azaz a vérontófű növény vagy Potentilla erecta (L.) Raeusch gyökere) az alábbiak esetében használható: a) az adott szeszes ital előállításához fő aromaként használt másik likőr (Blutwurzel Likör) leírása, megjelenítése és jelölése; b) forrázással (vagy kivonatolással és lepárlással) előállított más szeszes ital (pl. Blutwurzel Spirituose ) leírása, megjelenítése és jelölése.

2. ÖSSZETETT KIFEJEZESEK

3. cikk 2. pont Fogalommeghatározás 11. cikk Felhasználási feltételek és jelölési rendelkezések

2.1. Mi az összetett kifejezés?

Az összetett kifejezés használata olyan opció, amely lehetővé teszi azon szeszes ital (kategória vagy FJ) leírását, amelyből a termékben található összes alkohol származik, amelyhez más élelmiszereket adnak és amelynek leírásában, megjelenítésén vagy jelölésén így nem szerepelhet az adott kategória vagy FJ előírt neve. Ehelyett a „szeszes ital” (16) előírt nevet kell használnia, kivéve, ha megfelel azon követelményeknek, amelyek lehetővé teszik a „likőr” vagy „tejszínlikőr” (17) szavakat tartalmazó összetett kifejezés előírt névként való használatát.

Ha az így kapott termék nem felel meg a szeszes ital meghatározásának és követelményeinek (pl. a 15 %(V/V)-nál alacsonyabb alkoholtartalom miatt (18)), a FIC rendelet 17. cikkével összhangban fel kell tüntetnie a megfelelő alkoholtartalmú ital nevét (megjegyzés: ami soha nem a márkanév (19)).

A 3. cikk 2. pontja szerint „»összetett kifejezés«: az alkoholtartalmú italok leírásának, megjelenítésének és jelölésének vonatkozásában vagy az I. mellékletben meghatározott szeszes italok valamely kategóriájának előírt nevében szereplő kifejezéseknek vagy – amennyiben a végtermék teljes alkoholtartalma az említett szeszes italból származik – egy szeszes ital földrajzi jelzésének és a következők egyikének vagy közülük többnek a kombinációja:

a) egy vagy több, valamely alkoholtartalmú italtól eltérő és az adott szeszes ital I. melléklet szerinti előállításához fel nem használt élelmiszer elnevezése vagy ezen elnevezésekből képzett melléknevek;

b) a »likőr« vagy a »tejszínlikőr« kifejezés.”.

Így mindkét esetben:

— az alkoholtartalmú összetevő olyan szeszesital-kategória vagy FJ (csak egy), amelyhez egy vagy több élelmiszert (pl. levek vagy más alkoholmentes italok, fűszernövények, fűszerek, cukor, tejtermékek) adnak a végtermék további sajátos érzékszervi tulajdonságainak biztosítása érdekében;

— a szeszes ital nevével kombinált élelmiszer/élelmiszerek nem minősülnek sem alkoholt tartalmazó italnak, sem annak előállításához a vonatkozó szabályok szerint szükséges/engedélyezett élelmiszernek;

— a kombináció szükségszerűen alkoholtartalmú italt eredményez, azaz vagy egy másik szeszes italt, amelynek 15 %(V/V) az előírt minimális alkoholtartalma, vagy egy 15 %(V/V)-nál kevesebb alkoholt tartalmazó alkoholtartalmú italt;

— a végtermék összes alkoholjának az összetett kifejezésben említett szeszes italból kell származnia (azaz a végtermék nem tartalmazhat semmilyen más alkoholtartalmú összetevőt, kivéve a végső alkoholtartalmú ital gyártásához felhasznált aromákban, színezékekben vagy egyéb engedélyezett összetevőkben esetleg jelen levő alkoholt – lásd még az alábbi 2.2. pontot). Megjegyzés: még a „likőr” vagy „tejszínlikőr” kifejezések összetett kifejezésben való használata is kiemeli azt a tényt, hogy édesítő- és/vagy tejtermékeket adtak olyan szeszes italhoz, amelynek előállításához nem vagy legalábbis nem ilyen mennyiségben engedélyezettek. Az összetett kifejezések kivételt jelentenek azon szabály alól , amely tiltja a szeszes italok előírt nevének használatát olyan italok leírására, amelyek nem felelnek meg az említett szeszes italokra megállapított valamennyi követelménynek. Az összetett kifejezéseket az egyes élelmiszer(ek) valamely szeszesital-kategóriával vagy földrajzi jelzéssel való kombinálásával kapott olyan alkoholtartalmú italok leírására használják , amelyek így már nem lennének jogosultak efféle jelölésre. Megjegyzés: Az élelmiszer/élelmiszerek elnevezése az adott élelmiszer(ek)re utaló melléknév használatával is kifejezhető. Megjegyzés: Összetett kifejezésben a szeszes ital neve és az élelmiszer(ek) neve előtaggal vagy anélkül is kombinálható. #21 – Példák az engedélyezett összetett kifejezésekre: 1. Scotch Whisky mézzel – Scotch Whisky és méz* 2. Gin és tonik – whisky és kóla – kókuszrum* 3. Törköly fahéjjal és kakaóval* 4. Brandy likőr** 5. Whisky tejszínlikőr** * Ezen esetekben az összetett kifejezéssel együtt meg kell adni a végtermék (előírt) nevét. ** Ezen esetekben az összetett kifejezés egyben az előírt név is.

A 11. cikk (2) bekezdése kifejezetten kizárja, hogy az alábbi kifejezések egy alkoholtartalmú italt leíró összetett kifejezés részét képezzék (kivéve, ha ezek bármelyike valamely előírt név részét képezi, például „párlat” pl. a „borpárlat” vagy „gyümölcspárlat”, vagy a német „Wasser” kifejezés pl. a Kirschwasser esetében):

— alkohol

— szesz

— ital

— szeszes ital

— víz

E kizárás kiemeli az alkoholtartalmú ital természetes részét képező élelmiszerekre vonatkozó elnevezések használatának tilalmát, és célja a fogyasztók számára megtévesztő gyakorlatok megelőzése is.

Megjegyzés: Például a 20 gramm/liter megengedett határérték feletti mennyiségű édesítőterméket tartalmazó rumon – amely így már nem rum, hanem a „szeszes ital” előírt nevet köteles viselni – nem tüntethető fel a „cukorból készített rum” vagy a „nádcukorból készített rum” összetett kifejezés. Az I. melléklet 1. kategóriája alapján nem engedélyezett egyéb élelmiszerek hozzáadásakor a rum kifejezés olyan összetett kifejezésben is megjelenhet, mint a „rum és fűszerek”. Ellenkező esetben a kapott termék kötelező jelölése lehet pl. „szeszes ital nádcukorral” (annak jelzésére, hogy cukrot adtak hozzá) vagy „nádcukorból készült szeszes ital” (annak jelzésére, hogy cukor lepárlásával készült a szeszes ital, amely azonban nem felel meg a rumra vonatkozó egyéb előállítási követelményeknek).

#22 – Példák a tiltott összetett kifejezésekre: 1. Brandy és alcohol vagy Cognac és alcohol 2. Whisky alapú szeszes ital vagy Scotch Whisky párlat 3. Rum alapú ital vagy Ron de Guatemala ital 4. Nádcukorból készített rum vagy Kuba rum és cukor 5. Likőr szeszes ital vagy Ír tejszínlikőr szeszes ital 6. Gin víz vagy Genever Water

A 10. cikk (6) bekezdésének c) pontja szerint összetett kifejezés csak a szeszes ital előírt nevét egészítheti ki. Ezért egy összetett kifejezés nem használható szeszes italok előírt neveként.

E szabály alól az egyetlen kivételt a „likőr” vagy „tejszínlikőr” kifejezést tartalmazó összetett kifejezések jelentik, amelyek a 10. cikk (5) bekezdésének b) pontja szerint helyettesíthetik az előírt nevet, feltéve, hogy a kapott ital megfelel az I. melléklet 33. kategóriájára („likőr”) meghatározott követelményeknek.

#23 – Példák a „likőr” vagy „tejszínlikőr”kifejezést tartalmazó engedélyezett összetett kifejezésekre: 1. Vodka liqueur (EN) 2. Wodkalikör – Likör aus/mit Wodka (DE) 3. Liqueur à la vodka (FR) 4. Liquore alla vodka (IT) 5. Licor de vodka (ES) 6. Likier na bazie wódki (PL) – — Irish Whiskey Cream (EN) — Berliner Kümmelcream (DE) — Crème de Cognac (FR) — Crema di Grappa (IT) — Crema de Orujo de Galicia (ES) — Krem na bazie Polskiej Wódki (PL) A fent felsorolt valamennyi esetben a következőket kell betartani: a) az említett szeszes italnak autentikusnak kell lennie, pl. meg kell felelnie az adott szeszesital-kategória vagy FJ által meghatározott követelményeknek, beleértve minimális alkoholtartalmát is -> azaz nem hígítható vízzel az előírt minimum alá; és b) a gyártása során használt alkohol kizárólag az összetett kifejezésben említett szeszes italból származik (kivéve az adott alkoholtartalmú ital gyártásához felhasznált aromákban, színezékekben vagy egyéb engedélyezett összetevőkben esetleg jelen levő alkoholt) -> azaz nincs egyéb szeszes ital vagy mezőgazdasági eredetű etil-alkohol vagy bármilyen mezőgazdasági eredetű desztillátum hozzáadása; és c) az I. melléklet 33. kategóriájában a „ likőr ” (azaz 15 %(V/V) minimális alkoholtartalom és legalább 100 gramm/liter édesítőtermék) vagy „ tejszínlikőr ” (azaz a fentiek mindegyike + tej vagy tejtermékek használata) előírt név használatára vonatkozóan megállapított követelmények.

2.2. Felhasználási feltételek

A 11. cikk (1) bekezdése a szeszes ital (kategória vagy FJ) nevének összetett kifejezésben való használatára a következő feltételeket írja elő:

„a) az alkoholtartalmú ital gyártása során használt alkohol kizárólag az összetett kifejezésben említett szeszes italból származik, kivéve az adott alkoholtartalmú ital gyártásához felhasznált aromákban, színezékekben vagy egyéb engedélyezett összetevőkben esetleg jelen levő alkoholt; és

b) a szeszes italt nem csak víz hozzáadásával hígították, így annak alkoholtartalma nem éri el az I. mellékletben foglalt vonatkozó szeszesital-kategóriára előírt minimális alkoholtartalom-szintet (20) .”

Ezért a szeszes ital nevének összetett kifejezésben való használata csak azzal a feltétellel megengedett, ha:

a) kizárólag autentikus szeszes italt használtak, mivel a szeszes ital (kategória vagy FJ) neve nem tüntethető fel, ha az a termék, amelyre vonatkozik, nem felel meg az előállítására megállapított összes követelménynek; Megjegyzés: más szóval meg kell felelnie az adott szeszesital-kategória vagy FJ műszaki dokumentáció/termékleírás által meghatározott összes követelménynek.

b) a végtermékhez az említett szeszes italból származón kívül más alkohol nem adható, kivéve a gyártásához felhasznált aromákban, színezékekben vagy egyéb engedélyezett összetevőkben esetleg jelen levő alkoholt; Megjegyzés: más szóval: — az említett szeszes ital nem fosztható meg az alkoholtartalmától (azaz a szeszes italból kivont aromavegyületek nem megengedettek), és — további etil-alkohol/desztillátumok/egyéb szeszes italok hozzáadása nem végezhető.

c) víz hozzáadása csak olyan mértékben megengedett, hogy a szeszes ital továbbra is megőrizze az előírt minimális alkoholtartalmat. Megjegyzés: ez a tilalom csak a vízre vonatkozik, mivel a szeszes ital más alkoholmentes folyékony élelmiszerekkel (pl. gyümölcslevekkel, tejtermékekkel) kombinálható, ami nyilvánvalóan szintén azzal a hatással jár, hogy arányosan csökken a végtermék teljes alkoholtartalma.

2.3. Jelölési rendelkezések

Amennyiben az élelmiszer-vállalkozó úgy dönt, hogy összetett kifejezést használ, nemcsak azt kell megállapítani, hogy a kapott alkoholtartalmú ital megfelel a felhasználási feltételeknek (lásd a fenti 2.1. és 2.2. pontot), hanem a terméket ennek megfelelően kell jelölni.

A 11. cikk (3) bekezdése az alábbi jelölési rendelkezéseket állapítja meg az alkoholtartalmú italokat leíró összetett kifejezésekre, amelyeket:

„a) azonos típusú, méretű és színű betűkkel kell feltüntetni;

b) nem szakíthatja meg semmilyen szöveg vagy képi elem, amely nem alkotja részüket;

c) nem lehet nagyobb méretű betűkkel feltüntetni, mint az alkoholtartalmú ital elnevezésének betűmérete; és

d) azokban az esetekben, amikor az alkoholtartalmú ital szeszes ital, mindig a szeszes ital előírt nevével együtt, az összetett kifejezéssel azonos mezőben kell feltüntetni, kivéve, ha az előírt nevet a 10. cikk (5) bekezdésének b) pontjával összhangban összetett kifejezés helyettesíti.” (21)

E jelölési rendelkezések célja az alábbiak biztosítása:

a) és b) pont esetében: az összetett kifejezésben használt szeszes ital neve ne jelenjen meg feltűnőbb módon, mint az azzal kombinált élelmiszer neve,

c) pont esetében: az alkoholtartalmú ital (előírt) neve ne jelenjen meg az összetett kifejezéshez használt betűméretnél kisebb betűmérettel, hogy elkerülhető legyen a fogyasztó megtévesztése a termék tényleges jellegét illetően; és

d) pont esetében: ha a végtermék szeszes ital, annak előírt neve mindig az összetett kifejezéssel azonos látómezőben jelenjen meg – kivéve, ha az összetett kifejezés jogszerűen helyettesíti az előírt nevet –, hogy elkerülhető legyen a fogyasztó megtévesztése a termék tényleges jellegét illetően. Megjegyzés : A 11. cikk (3) bekezdése nem írja elő, hogy az összetett kifejezés a szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italok nevével azonos látómezőben jelenjen meg, ennek ellenére azonban alkalmazandók a FIC rendelet azon követelményei, miszerint az élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatás nem lehet megtévesztő, különösen az élelmiszer jellege és azonossága tekintetében (a FIC 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja) és miszerint az élelmiszer nevét feltűnően kell megjeleníteni úgy, hogy könnyen látható stb. legyen (a FIC 13. cikkének (1) bekezdése). Megjegyzés : A 11. cikk (3) bekezdése nem írja elő, hogy az alkoholtartalmú ital előírt neve és az összetett kifejezés külön sorokban jelenjen meg, ám a 11. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezés tiltja, hogy az „ital” és a „szeszes ital” kifejezések az összetett kifejezés részét képezzék. Nem lenne tehát elfogadható, ha a „szeszes ital” előírt név vagy az „ital” név – pl. „gin és tonik (szeszes) ital” – az összetett kifejezéssel azonos sorban jelenne meg.

2.4. Ellenőrzések

Egy szeszes ital (kategória vagy FJ) nevére utaló összetett kifejezést tartalmazó termék (leírásának,) megjelenítésének és jelölésének ellenőrzései az alábbi feltételeknek való megfelelésre vonatkoznak:

Előállítás:

1. az alkoholtartalmú összetevő olyan szeszesital-kategória vagy FJ (legfeljebb egy szeszes ital), amelyhez egy vagy több, az előállítása során nem engedélyezett és nem alkoholtartalmú italt adnak a végtermék további sajátos érzékszervi tulajdonságainak biztosítása érdekében;

2. a végtermék alkoholtartalmú ital;

3. autentikus, azaz olyan szeszes italt használtak, amely megfelel az I. melléklet adott szeszesital-kategóriája vagy FJ műszaki dokumentáció/termékleírás által meghatározott valamennyi előállítási követelménynek, beleértve minimális alkoholtartalmát is;

4. az összes alkohol az említett szeszes italból származik, kivéve az aromákban, színezékekben vagy egyéb engedélyezett összetevőkben esetleg jelen lévő alkoholt;

Jelölés:

5. a(z) (előírt) név: a) „szeszes ital” az egyik kategória követelményeinek sem megfelelő szeszes italok esetében, b) összetett kifejezés, amely a szeszes ital nevét a „likőr” vagy „tejszínlikőr” kifejezéssel kombinálja az I. melléklet 33. kategóriája követelményeinek megfelelő kapott szeszes ital esetében, vagy c) az alkoholtartalmú ital neve, ha az nem szeszes ital (pl. 15 %(V/V) alatti alkoholtartalom) a FIC szabályokkal összhangban (22);

6. az összetett kifejezésben a szeszes ital neve vagy a „likőr” vagy „tejszínlikőr” kifejezéssel (ha megfelel a fenti 5.b) pontban említett követelményeknek), vagy az előállítása során nem engedélyezett élelmiszerek nevével/melléknevével van kombinálva;

7. az alkoholtartalmú ital (előírt) nevét feltűnően kell megjeleníteni úgy, hogy könnyen láthatók, jól olvashatók és adott esetben letörölhetetlenek legyenek. Nem rejthetik el, tehetik kivehetetlenné, vonhatják el róluk a figyelmet vagy szakíthatják meg azokat más írott vagy képi anyaggal vagy bármilyen egyéb közbeiktatott anyaggal;

8. a szeszes italnak egy vagy több élelmiszerrel való kombinálásával kapott szeszes ital előírt neve mindig az összetett kifejezéssel azonos látómezőben jelenik meg (kivéve, ha az összetett kifejezés egyben a szeszes ital előírt neve is az SDR 10. cikke (5) bekezdésének b) pontja alkalmazásában) (23);

9. a 10. cikkben meghatározott előírt nevek sérelme nélkül az „alkohol”, a „szesz”, az „ital”, a „szeszes ital” és a „víz” kifejezések nem alkothatják az összetett kifejezés részét;

10. az összetett kifejezést azonos típusú, méretű és színű betűkkel kell feltüntetni;

11. az összetett kifejezést alkotó szavakat nem szakítja meg semmi olyan szöveg vagy képi elem, amely nem képezi részüket;

12. az összetett kifejezés az alkoholtartalmú ital (előírt) nevével azonos vagy annál kisebb betűmérettel jelenik meg.

3. UTALASOK

3. cikk 3. pont Fogalommeghatározás 12. cikk Felhasználási feltételek és jelölési rendelkezések

3.1. Mi az utalás?

Az utalás használata bizonyos feltételek mellett egy szeszes ital (kategória vagy FJ) nevére való hivatkozás lehetősége egy másik élelmiszer (leírása,) megjelenítése vagy jelölése során.

A 3. cikk 3. pontja szerint az „»utalás«: közvetlen vagy közvetett hivatkozás egy vagy több, az I. mellékletben meghatározott szeszesital-kategóriákba tartozó előírt névre vagy szeszes italok egy vagy több földrajzi jelzésére – kivéve az összetett kifejezésekben vagy egy, a 13. cikk (2)–(4) bekezdésében említett, összetevőket tartalmazó listában szereplő hivatkozásokat – a következők leírásában, megjelenítésén és jelölésén:

a) szeszes italtól eltérő élelmiszerek,

b) az I. melléklet 33–40. kategóriájára vonatkozóan előírt követelményeknek megfelelő szeszes ital; vagy

c) a 12. cikk (3a) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelő szeszes ital.”

Más szóval a szeszes italok nevére való utalás az alábbiak esetében történhet:

— az alkoholtartalmú italoktól eltérő élelmiszerek megjelenítése és jelölése;

— a szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italok megjelenítése és jelölése;

— a likőrök leírása, megjelenítése és jelölése;

— a likőröktől eltérő szeszes italok leírása, megjelenítése és jelölése [csak olyan egyedi esetekben megengedett, amelyek nem minősíthetők összetett kifejezésnek vagy keveréknek, amelyekre egyedi jelölési rendelkezések vonatkoznak (lásd a 2. és a 4. fejezetet)].

A 10. cikk (6) bekezdésének c) pontja szerint utalás csak a szeszes ital előírt nevét egészítheti ki. Ennélfogva egy szeszes italon feltüntetett utalás soha nem helyettesítheti annak előírt nevét, de azt a 12. cikk (4) bekezdésében előírt jelölési szabályoknak megfelelően kell hozzáadni (lásd az alábbi 3.2.3. és 3.2.4. pontot).

Az utalás a szeszes italok (kategóriák vagy földrajzi jelzések) egy vagy több nevére való hivatkozás egy másik élelmiszer megjelenítésén és jelölésén. Amennyiben az utalás szeszes italra történik, az soha nem használható előírt névként .

Megjegyzés: Felmerült a kérdés, hogy az SDR 10. cikke (7) bekezdésének első albekezdésében foglalt rendelkezést – amely megtiltja a szeszes ital (kategória vagy FJ) nevének használatát az adott szeszesital-kategória vagy FJ követelményeknek meg nem felelő italok leírásában, megjelenítésén és jelölésén, kivéve az utalások, összetett kifejezések és összetevőlisták esetében – hogyan kell értelmezni az élelmiszer-vállalkozó adatainak a FIC rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével és 9. cikke (1) bekezdésének h) pontjával összhangban történő feltüntetésére vonatkozó horizontális kötelezettséget illetően. Előfordulhat ugyanis, hogy az élelmiszer-vállalkozó neve vagy címe (de logók vagy bejegyzett márkanevek is) tartalmazza egy szeszesital-kategória (pl. „Guadeloupe Rum Distilleries” vagy „ Vodka Brand X Company”) vagy FJ (pl. Bassano del Grappa ) nevét. Ez a kérdés még inkább fontos, ha az a szeszes ital, amelyen az élelmiszer-vállalkozó nevét vagy címét feltüntetik, nem azonos szeszesital-kategóriában található (pl. ha a „ Vodka Brand X Company” gin előállítását végzi). A válasz az, hogy a két jogi kötelezettség (az egyik az SDR alapján, a másik a FIC szabályok szerint) nem feltétlenül összeegyeztethetetlen: ha egy vállalat neve vagy címe (jogszerűen) tartalmazza egy szeszesital-kategória vagy FJ nevét , ám ezt a nevet nem a szeszes ital előírt neveként használják , ezt a nevet vagy címet kell feltüntetni, mivel mindkét rendelkezés egyidejűleg alkalmazandó, és az SDR rendelkezése nem akadályozza meg a cégnév feltüntetését a FIC rendelet alkalmazásában. Ugyanez vonatkozik a szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italok leíró nevére (a FIC rendelet 2. cikke (2) bekezdésének p) pontja értelmében), amely nem lehet összeegyeztethetetlen az SDR 10. cikke (7) bekezdésének első albekezdése szerinti, a szeszes ital nevének említésére vonatkozó tilalommal.

3.2. Felhasználási feltételek és jelölési rendelkezések

A 12. cikk szerint eltérő szabályok vonatkoznak arra az esetre, ha a szeszes ital nevére való utalás az alábbiak esetében történik:

a) alkoholtartalmú italtól eltérő élelmiszer;

b) szeszes italtól eltérő alkoholtartalmú ital;

c) az I. melléklet 33–40. kategóriáinak (likőrök) bármelyikébe tartozó szeszes ital; vagy

d) likőrtől eltérő szeszes ital (egyedi, korlátozott esetekben). A szeszes italok nevére való utalás bármilyen típusú élelmiszer (leírásában,) megjelenítésén és jelölésén feltüntethető. A likőröktől eltérő szeszes italokon feltüntetett utalások azonban csak egyedi, korlátozott esetekben engedhetők meg. Megjegyzés: A földrajzi jelzések sajátos jellegének és a hírnevük megsértésének megakadályozására létrehozott fokozott oltalomnak a figyelembevétele céljából a más élelmiszerekben összetevőként használt szeszes ital földrajzi jelzésére való utalás esetén a következők betartása ajánlott : 1. a FJ nevének hatálya alá tartozó szeszes italt elegendő mennyiségben kell használni ahhoz, hogy az érintett élelmiszernek alapvető jellemzője legyen; 2. az egy vagy több szeszes ital földrajzi jelzésére utaló élelmiszer nem tartalmazhat más „hasonló összetevőt” , azaz semmi olyan összetevőt, amely részben vagy egészben helyettesítheti a FJ hatálya alá tartozó összetevő(ke)t. Ebben az esetben a FJ nevét csak az összetevők felsorolásában kell feltüntetni, a FIC rendelet 18–22. cikkével összhangban. Ez az ajánlás nyilvánvalóan csak az említett földrajzi jelzéssel/jelzésekkel azonos kategóriába tartozó szeszes italokra vagy a szeszes italokat „utánzó” aromákra vonatkozik, míg más szeszesital-kategóriák hozzáadása és jelölése az utalásokra vonatkozó rendelkezések szerint végezhető; és 3. a FJ név/nevek hatálya alá tartozó termék bedolgozási arányát a szeszes ital földrajzi jelzésére való utalásban vagy annak közvetlen közelében, vagy adott esetben az összetevőlistákon kell feltüntetni a szóban forgó összetevővel közvetlen kapcsolatban, a QUID szabályoknak (24) megfelelően. FJ nevekre való utalások esetén ajánlott , hogy: 1. egyik alapvető jellemzőjeként az élelmiszer rendelkezzen olyan ízzel, amely elsősorban a földrajzi jelzéssel ellátott , összetevőként használt szeszes ital jelenlétének tulajdonítható; 2. semmilyen más „hasonló” összetevő ne legyen használva (a más kategóriába tartozó szeszes italok kivételével); és 3. a felhasznált mennyiséget egyértelműen fel kell tüntetni. #25 – Példák: Ouzóval töltött csokoládé praliné (5 %) csak akkor lenne elfogadható, ha elegendő mennyiségű autentikus Ouzót használtak volna arra, hogy elsősorban annak legyen tulajdonítható a csokoládé praliné íze. Sör Rum da Madeirával (7 %) csak akkor lenne elfogadható, ha a földrajzi jelzéssel ellátott Rum da Madeirával együtt nem adnának a sörhöz „hasonló” összetevőt (pl. (földrajzi jelzéssel ellátott vagy anélküli) más rumot, rumból (da Madeira) kivont összetett aromát vagy „utánzat” rumízt. Megjegyzés: Abban az esetben, ha nem csak Rum da Madeirát adnának a sörhöz, hanem más „hasonló” összetevő(ke)t is, a FJ név nem használható utalásként, hanem csak az összetevőlistán tüntethető fel, a „hasonló” összetevő(k) és a sör előállításához felhasznált összetevők mellett. Megjegyzés: Abban az esetben, ha nem csak Rum da Madeirát adnának a sörhöz, hanem az I. melléklet 1. kategóriájába (rum) nem tartozó egyéb szeszes ital(oka)t is, a szeszes italok összes nevét említeni kell az utalásban (vagy az összetevőlistán).

Megjegyzés: Emlékeztetni kell arra, hogy az SDR 10. cikke (7) bekezdésének második albekezdése szerint a szeszes ital földrajzi jelzése nem használható az e földrajzi jelzéseket utánzó aromák vagy azok bármely élelmiszerben való felhasználásának leírására.

3.2.1. Alkoholtartalmú italoktól eltérő élelmiszereken feltüntetett utalások

A 12. cikk (1) bekezdése lehetővé teszi egy vagy több szeszes ital (kategória vagy FJ) nevére való utalást az alkoholtartalmú italtól eltérő élelmiszerek megjelenítésén és jelölésén, azzal a feltétellel, hogy „az élelmiszer gyártása során felhasznált alkohol kizárólag az utalás szerinti szeszes italból vagy szeszes italokból származik”.

E feltétel alól az egyetlen engedélyezett kivétel „az adott élelmiszer előállításához felhasznált aromákban, színezékekben vagy egyéb engedélyezett összetevőkben esetleg jelen levő alkohol”, azaz az ezen összetevők előállításához felhasznált alkohol.

Ezt kivéve tehát a végtermékben jelen lévő összes alkoholnak az autentikus szeszes italból kell származnia (azaz amely megfelel az adott kategóriára vagy földrajzi jelzésre meghatározott valamennyi követelménynek, beleértve a felhasználás időpontjában érvényes minimális alkoholtartalmat is), etil-alkohol, desztillátumok vagy más szeszes italok hozzáadása nélkül.

Különösen két lehetséges esetről van szó:

a) alkoholtartalmú italtól és víztől eltérő folyékony élelmiszer, amelyhez egynél több szeszes italt (25) adtak, és amely alkoholtartalmú italt eredményez (azaz egy bizonyos alkoholtartalmú italt, a szeszes italokon keresztül szükségszerűen hozzáadott alkohol mennyiségétől függően); Megjegyzés: Semmiképpen nem lehetséges, hogy egy alkoholmentes folyékony élelmiszer és szeszes italok kombinálásával kapott ital egyáltalán ne tartalmazzon alkoholt.

b) nem folyékony élelmiszer, amelyhez készítése során egy vagy több szeszes italt adtak, és amely a felhasznált szeszes ital(ok) mennyiségétől függően szükségszerűen bizonyos maradék alkoholtartalommal rendelkező élelmiszert eredményez. Ezen alkohol egy része azonban elpárologhat az előkészítési folyamatok, például a sütés során.

Ezen élelmiszerek jelölését az SDR nem szabályozza, ezért a FIC rendelet, különösen az önkéntes tájékoztatásról szóló 36. cikk és a tisztességes tájékoztatási gyakorlatokról szóló 7. cikk alkalmazandó.

#26 – Példák az alkoholtartalmú italoktól eltérő élelmiszereken feltüntetett engedélyezett utalásokra: — Kirsch csokoládé* vagy — Cognac praliné* — Tojáslikőr torta* vagy — Mirto di Sardegna sütik* — Rum és mazsola jégkrém* vagy — Génépi des Alpes jégkrém* — Rummal és brandyvel finomított gyümölcsnektár** vagy — Vegyes gyümölcslevek rummal és whiskyvel ** * Ezek nem összetett kifejezések, mivel a kapott termék nem alkoholtartalmú ital. ** Alkoholmentes italokon egynél több szeszes italra való utalás esetén a végtermékben lévő összes alkoholnak kizárólag az utalás tárgyát képező szeszes italokból kell származnia.

3.2.2. Szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italokon feltüntetett utalások

A 12. cikk (2) bekezdése lehetővé teszi egy vagy több szeszes ital (kategória vagy FJ) nevére való utalást a szeszes italtól eltérő alkoholtartalmú ital megjelenítésén és jelölésén, azzal a feltétellel, hogy:

„a) a hozzáadott alkohol kizárólag az utalásban említett szeszes italból vagy szeszes italokból származik; és

b) az egyes alkoholtartalmú összetevők arányát az utaláséval azonos látómezőben a felhasznált mennyiségek csökkenő sorrendjében legalább egyszer feltüntetik. Ennek az aránynak azonosnak kell lennie a végtermék összes tisztaalkohol-tartalmában az általa jelölt tiszta alkohol térfogatszázalékával .”

E rendelkezés a szeszes italnak nem minősülő, alkoholt tartalmazó összes italra vonatkozik, beleértve többek között az alábbiakat:

1. Bor (az 1308/2013/EU rendelet (26) rendelkezéseinek sérelme nélkül);

2. Ízesített borászati termékek (a 251/2014/EU rendelet (27) rendelkezéseinek sérelme nélkül);

3. Sör;

4. Almabor, körtebor és más erjesztett italok.

Ezt a 110/2008/EK rendeletben nem szereplő új rendelkezést azért vezette be a jogalkotó, hogy tisztázza az egyéb alkoholtartalmú italok megjelenítése és jelölése során a szeszes italokra való utalások feltételeit.

Ez valójában alkohol hozzáadását jelenti az alkoholtartalmú italban természetesen jelen lévő alkoholhoz, ami ellentmond annak az elvnek, hogy az alkoholnak kizárólag az említett szeszes ital(ok)ból kell származnia.

#27 – Példák a szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italokon feltüntetett engedélyezett utalásokra: 1. Sör Geneverrel – vagy – Sör cseppnyi Geneverrel – vagy – Geneverrel finomított sör: a sörhöz adott összes alkoholnak autentikus Geneverből kell származnia (azaz amely megfelel az e földrajzi jelzésre meghatározott valamennyi követelménynek, beleértve az alkoholtartalmat is), „hasonló” összetevők, etil-alkohol, desztillátumok vagy más szesz hozzáadása nélkül; 2. Forró almabor Punch au Rhummal: az almaborhoz adott összes alkoholnak punch au rhum-ból kell származnia (azaz amely megfelel az I. melléklet 33. kategóriájára meghatározott követelményeknek és különösen a d) pont harmadik francia bekezdésének). 3. Alkoholtartalmú ital Maraschino likőrrel és Cognackal finomított Diplomat* : az alkoholtartalmú italhoz (vermut) adott összes alkoholnak autentikus Maraschino likőrből (azaz amely megfelel az I. melléklet 37. kategóriájára meghatározott valamennyi követelménynek) és Cognacból (azaz amely megfelel a műszaki dokumentációban/termékleírásban meghatározott valamennyi követelménynek) kell származnia. * A „Diplomat” vermutot és likőrt tartalmazó koktél. Az erre való itteni hivatkozás kizárólag az ízesített borászati termékeken feltüntetett utalások lehetőségének szemléltetésére szolgál. Mivel a 251/2014/EU rendelet nem tartalmaz összetett kifejezésekre és utalásokra vonatkozó rendelkezéseket, és mivel tiltja az ízesített borászati termékekhez fenntartott kereskedelmi megnevezések használatát azon alkoholtartalmú italoknál, amelyek nem felelnek meg az előállításukhoz meghatározott követelményeknek, az ilyen alkoholtartalmú italok leírására alternatív neveket kell használni. Megjegyzés: A fenti példák leíró jellegűek és nem alkalmazzák azon jelölési rendelkezéseket, amelyek előírják, hogy az utalást a likőr előírt nevétől külön sorban és a betűméretének legfeljebb felét kitevő betűméretben kell feltüntetni. #28 – Példák a szeszes italoktól eltérő alkoholtartalmú italokon feltüntetett tiltott utalásokra: 1. Rumízzel finomított sör* vagy Genever összetett aromákkal ízesített sör* 2. Vermut sambucával ** vagy Madeira rummal finomított Sangria** * Italokon (ez esetben sörön) feltüntetett utalás tilos, ha az aromákra vonatkozik, nem pedig az autentikus szeszesital-kategóriára (rum) vagy a földrajzi jelzésre (Genever). ** A 251/2014/EU rendelet nem engedi összetett kifejezések vagy utalások ízesített borászati termékek esetében való használatát és tiltja az ízesített borászati termékekhez fenntartott kereskedelmi megnevezések használatát azon alkoholtartalmú italoknál, amelyek nem felelnek meg az előállításukhoz meghatározott követelményeknek.

Annak pontosítása, hogy az alkoholtartalmú italokon feltüntetett utalások esetében a hozzáadott alkoholnak az említett szeszes ital(ok)ból kell származnia, lehetővé tette a jogalkotó számára annak előírását, hogy a 110/2008/EK rendelet 11. cikkének (5) bekezdésében korábban meghatározott, kizárólag keverékekre vonatkozó címkézési szabályt kell most már alkalmazni az egy vagy több szeszes italra utaló alkoholtartalmú italokra is. Ennek célja a fogyasztó tájékoztatása a kiindulási alkoholtartalmú italból és az utalásban említett szeszes ital(ok)ból származó alkoholnak a végtermékben lévő részarányáról.

Ennek megfelelően egy vagy több szeszes italra való utalás esetén az alkoholtartalmú összetevők listáját legalább egyszer szerepeltetni kell az utalással azonos látómezőben, csökkenő sorrendben feltüntetve a végtermék egyes alkoholtartalmú összetevői által képviselt tiszta alkohol arányát (százalékban) (12. cikk (2) bekezdés b) pont).

#29 – Példák az egyes alkoholtartalmú összetevőkből származó alkoholarány jelölésére: 1. Sör Geneverrel (6 %(V/V): Sör 90 % – Genever 10 %) 2. Forró almabor Punch au Rhummal (8 %(V/V): Almabor 95 % – Rum 5 %) 3. Cognackal és Maraschinóval finomított Diplomat* (15 %(V/V): Bor 75 % – Cognac 10 % – Maraschino 8 % – mezőgazdasági eredetű etil-alkohol 7 %) * A 251/2014/EU rendelet nem engedi összetett kifejezések vagy utalások ízesített borászati termékek esetében való használatát és tiltja az ízesített borászati termékekhez fenntartott kereskedelmi megnevezések használatát azon alkoholtartalmú italoknál, amelyek nem felelnek meg az előállításukhoz meghatározott követelményeknek. Ebben az összefüggésben azonban az olyan koktélok, mint a – vermutot tartalmazó – „Diplomat” neve használható. Mivel a Vermouth olyan ízesített bor, amely alkohol hozzáadását irányozza elő, amennyiben az előállítás során mezőgazdasági eredetű etil-alkoholt használnak, ezt az alkoholtartalmú összetevők listáján fel kell tüntetni annak érdekében, hogy ez az alkohol megkülönböztethető legyen a borból és az olyan szeszes italokból származó alkoholtól, amelyekre utalás történik. Megjegyzés: A fenti példák leíró jellegűek és nem alkalmazzák azon jelölési rendelkezéseket, amelyek előírják, hogy az utalást a likőr előírt nevétől külön sorban és a betűméretének legfeljebb felét kitevő betűméretben kell feltüntetni.

3.2.3. Likőrökön feltüntetett utalások

A 12. cikk (3) bekezdése lehetővé teszi egy vagy több szeszes ital (kategória vagy FJ) nevére való utalást az I. melléklet 33–40. kategóriája (azaz likőrök) követelményeinek megfelelő szeszes ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén, azzal a feltétellel, hogy:

„a) a hozzáadott alkohol kizárólag az utalásban említett szeszes italból vagy szeszes italokból származik;

b) az egyes alkoholtartalmú összetevők arányát az utaláséval azonos látómezőben a felhasznált mennyiségek csökkenő sorrendjében legalább egyszer feltüntetik. Ennek az aránynak azonosnak kell lennie a végtermék összes tisztaalkohol-tartalmában az általa jelölt tiszta alkohol térfogatszázalékával; és

c) a »tejszínlikőr« kifejezés [Megjegyzés: csak az angol „cream” kifejezés] nem jelenik meg az I. melléklet 33–40. kategóriája követelményeinek megfelelő szeszes ital előírt nevében, illetve az utalásban említett szeszes ital vagy szeszes italok előírt nevében.”

E rendelkezés a 13. cikk (4) bekezdésében a keverékekre vonatkozóan meghatározott rendelkezésektől eltérve a 33–40 kategória (likőrök) mindegyikére vonatkozik.

Valójában egy vagy több szeszes ital likőrhöz történő hozzáadása a 3. cikk 9. és 10. pontjában foglalt meghatározás szerint keveréknek minősülne és ennek megfelelően kellene jelölni.

Mindazonáltal a jogalkotó kivételt vezetett be az utalásra vonatkozó szabályok alkalmazási köre alól, amelyet eredetileg a szeszes italoktól eltérő élelmiszerekre kívánt korlátozni. Ez annak biztosítása érdekében történt, hogy a fogyasztó megfelelő tájékoztatást kapjon azon likőr tartalmáról, amelyhez egy másik szeszes italt adnak, hogy sajátos érzékszervi jellemzőt kapjon. Ez bevett gyakorlat, mivel – többek között – a likőröket egy vagy több szeszes ital kombinálásával is elő lehet állítani (lásd az I. melléklet 33.a) pontjának ii. alpontját).

Valójában a 13. cikk (3) és (4) bekezdésében a keverékekre vonatkozóan megállapított rendelkezések azt írják elő, hogy a szeszes italok (és a keverék egyéb alkoholtartalmú összetevői) nevét kizárólag az alkoholtartalmú összetevők listáján kell feltüntetni. Ehelyett a likőrökön feltüntetett utalásokat szabályozó rendelkezések értelmében a hozzáadott szeszes ital(ok) neve bárhol megjelenhet, amennyiben az előírt névvel azonos látómezőben található (a 12. cikk (4) bekezdésének c) pontjában előírtak szerint, lásd az alábbi 3.2.5. pontot). A visszaélés és a megtévesztő gyakorlatok kockázatának mérséklése érdekében a jogalkotó (a keverékekhez hasonlóan) a likőrökön feltüntetett utalások esetében is bevezette azt a követelményt, hogy legalább egyszer szerepeltetni kell az alkoholtartalmú összetevők listáját az utalással azonos látómezőben, csökkenő sorrendben feltüntetve a végtermék egyes alkoholtartalmú összetevői által képviselt alkohol arányát (százalékban) (12. cikk (3) bekezdés b) pont).

Emellett a 12. cikk (4) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott jelölési rendelkezések előírják, hogy az utalás nem lehet a likőr előírt nevével azonos sorban, és az előírt név vagy az esetleges összetett kifejezések betűméretének (legfeljebb) felét kitevő betűméretben kell feltüntetni.

Azonban a keverékek alkoholtartalmú összetevőinek listájával ellentétben (amelyeket szintén az előírt név betűméretének legfeljebb felét kitevő betűméretben kell feltüntetni: lásd a 13. cikk (3) bekezdésének második albekezdését és a 13. cikk (4) bekezdése második albekezdésének a) pontját, valamint az alábbi 4.2.1. és 4.2.2. pontot), a likőrökön feltüntetett utalások az előírt névhez használtaktól eltérő méretű és színű betűkkel is feltüntethetők.

Végezetül a 12. cikk (4) bekezdésének c) pontja szerint a likőrökön feltüntetett utalások esetében „mindig az utalás mellett szerepelnie kell a szeszes ital előírt nevének is, amelyet az utalással azonos mezőben kell feltüntetni”. (lásd az alábbi 3.2.5. pontot).

Megjegyzés: A jogalkotó a fenti rendelkezés korlátozását vezette be, azaz a „tejszínlikőr” kifejezést tartalmazó előírt nevek nem megengedettek, ha a likőrök szeszes italokra utalnak. E kivétel csak az angol nyelvű kifejezésre vonatkozik (más nyelveken nem), és célja az Irish Cream FJ hírnevének megőrzése.

#30 – Példák a likőrökön feltüntetett engedélyezett és tiltott utalásokra: 1. Brandyvel finomított tojáslikőr vagy — Blutwurz likőr Cognackal 2. Csokoládélikőr kortynyi ginnel vagy — Licor de café de Galicia rummal 3. Cherry Spirittel előállított tojáslikőr (akkor is, ha az összes – azaz 100 % – alkohol a Cherry Spiritből származik, erre utalásként lehet hivatkozni) 4. Crème de Brandy avec Rhum DE NEM: Brandy Cream avec/with Rhum 5. Crema de Orujo con Whisky DE NEM: Orujo Cream con/with Whisky Megjegyzés: A tojáslikőr cseppnyi vodkával is használható utalásként . A Vodka Liqueurral ellentétben, amely összetett kifejezés és mint ilyen, kizárólag vodkából származó alkohol hozzáadását engedi a likőrökön feltüntetett utalásban , az alkohol hozzáadása a likőr előállításának receptje révén megengedett . Ezért a fogyasztó megtévesztésének elkerülése érdekében a likőrökön feltüntetett utalásokban kötelező feltüntetni az összes alkoholtartalmú összetevőből származó alkohol arányát. Megjegyzés: A Whisky cream (angol nyelven) csak összetett kifejezés lehet és emiatt kötelező, hogy az összes alkohol kizárólag whiskyből származzon. Megjegyzés: A fenti példák leíró jellegűek és nem alkalmazzák azon jelölési rendelkezéseket, amelyek előírják, hogy az utalást a likőr előírt nevétől külön sorban és a betűméretének legfeljebb felét kitevő betűméretben kell feltüntetni.

Megjegyzés: Egyesek azzal érvelnek, hogy a likőrökön feltüntetett, szeszes italokra való utalás lehetősége gyengíti azt a követelményt, hogy az összetett kifejezésekben az összes alkoholnak a hivatkozott szeszes italból kell származnia. Valójában míg a „Whisky Liqueur”-ben az összes alkoholnak whiskyből kell származnia, a „Liqueur with (a dram of) Whisky” készülhet más alkoholfajták felhasználásával is.

Ezért ajánlott , hogy likőrökre végzett utalás esetén a „likőr” előírt név mindig ki legyen egészítve a domináns íz biztosításához használt fő nyersanyag nevével (pl. kókuszlikőr egy kortynyi rummal); csokoládélikőr cseppnyi brandyvel). Ellenkező esetben, utalások meglétekor a „likőr” előírt név használata – anélkül, hogy azt a felhasznált fő aroma nevével kiegészítenék – a fogyasztók megtévesztésére irányuló mögöttes szándékot jelezhet.

3.2.4. Likőrökön kívüli szeszes italokon feltüntetett utalások

A 12. cikk (3a) bekezdése lehetővé teszi egy szeszes ital (kategória vagy FJ) nevére való utalást a likőröktől eltérő szeszes ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén (azaz az I. melléklet 33–40. kategóriája követelményeinek megfelelve), „feltéve, hogy:

a) az utalásban említett szeszes italt: i. a végterméknek minősülő szeszes ital egyedüli alkoholos alapanyagaként használták fel, amely megfelel az I. mellékletben meghatározott szeszesital-kategóriák valamelyikére vonatkozó követelményeknek; ii. nem keverték össze az I. mellékletnek vagy a vonatkozó termékleírásnak megfelelően a gyártásához vagy a végterméknek minősülő szeszes ital gyártásához felhasznált élelmiszerektől eltérő élelmiszerekkel; és iii. nem hígították víz hozzáadásával olyan mértékben, hogy alkoholtartalma nem éri el az I. mellékletben azon szeszesital-kategóriára vonatkozóan előírt vagy az azon földrajzi jelzés termékleírásában meghatározott minimális alkoholtartalmat, amelyhez az utalásban említett szeszes ital tartozik; vagy

b) a szeszes italt érlelésének teljes ideje vagy annak egy része alatt olyan fahordóban tárolták, amelyet korábban az utalásban említett szeszes ital érlelésére használtak, feltéve, hogy: i. a fahordóból eltávolították korábbi tartalmát azon szeszesital-kategóriák vagy szeszes italok földrajzi jelzései esetében, amelyek tekintetében mind a hígított, mind a hígítatlan alkohol hozzáadása tilos; ii. az utalás a kapott szeszes ital érleléséhez használt hordó leírásában szerepel; iii. az utalás kevésbé feltűnő, mint a szeszes ital előírt neve vagy bármely használt összetett kifejezés; és iv. a (4) bekezdés b) pontjától eltérve az utalás betűmérete nem haladja meg a szeszes ital előírt nevének vagy bármely használt összetett kifejezésnek a betűméretét.”.

Emellett a 12. cikk (4) bekezdésének c) pontja szerinti esetekben az utalás mellett „mindig szerepelnie kell a szeszes ital előírt nevének is, amelyet az utalással azonos mezőben kell feltüntetni”. (lásd az alábbi 3.2.5. pontot).

3.2.4.1. Egyedüli alkoholalapként használt szeszes italokra való utalások

Előfordulhat, hogy a gyártók innovatív termékeket kívánnak létrehozni azáltal, hogy bevált szeszesital-kategóriákkal vagy földrajzi jelzésekkel kísérleteznek és azokat más szeszesital-kategóriára alakítják át.

Bizonyos esetekben a jogalkotó lehetővé teszi e gyártók számára, hogy az előző bekezdésben felsorolt feltételek mellett a végső szeszes ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén a kiindulási szeszes ital előírt nevére utaljanak.

Másrészről egyes szeszesital-kategóriák – pl. ízesített vodka – más szeszesital-kategória – a példa esetében: vodka – egyedüli alkoholalapként való felhasználásával is előállíthatók, a gyártónak pedig érdeke fűződhet ahhoz, hogy a végtermék leírásában, megjelenítésén és jelölésén erre az alkoholtartalmú összetevőre történjen utalás.

Az SDR 12. cikke (3a) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezések pontosan a fent említett esetekre vonatkoznak.

A valamely szeszes ital (kategória vagy FJ) hírnevével való visszaélés megelőzése érdekében a jogalkotó úgy rendelkezett, hogy az utalás tárgyát képező, egyedüli alkoholalapnak számító szeszes ital felhasználásával készült másik szeszes ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén az előírt névre való bármely hivatkozás csak akkor megengedett, ha a végső szeszes ital megfelel egy szeszesital-kategória követelményeinek, így fel kell rajta tüntetni az adott szeszesital-kategóriára meghatározott előírt nevet.

Ez azt jelenti, hogy egy „szeszes ital” köznevesült jelölésű terméken soha nem lesz lehetséges utalást végezni az egyedüli alkoholos alapanyagként használt szeszesital kategóriájára vagy földrajzi jelzésére.

Továbbá az utalás tárgyát képező szeszes ital vagy a végső szeszes ital előállítása során nem engedélyezett élelmiszerek hozzáadásának a szeszesital-kategóriákra az I. mellékletben vagy a szeszes ital földrajzi jelzésének műszaki dokumentációjában/termékleírásában megállapított szabályok szerinti tilalma kizárja a szeszes italokon feltüntetett utalások és az olyan összetett kifejezések közötti átfedést, amelyek pontosan az egy vagy több ilyen élelmiszerrel való kombinációt írják elő (lásd a fenti 2.1. pontot).

Végezetül annak érdekében, hogy egy szeszes ital előírt nevére egy másik szeszes ital leírásában, megjelenítésén és jelölésén utalni lehessen, a végső szeszes ital alkoholtartalma nem lehet alacsonyabb az azon szeszes italra előírt minimális alkoholtartalomnál, amelyre az utalás történik az SDR I. mellékletében a szeszesital-kategóriákra megállapított szabályoknak vagy a szeszes ital földrajzi jelzése vonatkozó műszaki dokumentációjának/termékleírásának megfelelően (lásd a #31 alatti példákat).

Megjegyzés: Felmerült a kérdés, hogy egy összetett kifejezésben már feltüntetett szeszes ital (kategória vagy FJ) nevének – például az adott szeszes ital különleges tulajdonságainak leírása céljából történő – megismétlése utalásnak tekintendő-e. Az SDR 12. cikke (3a) bekezdése a) pontjának fent említett rendelkezései egyértelműen kizárják ezt a lehetőséget. Ebben az esetben a más élelmiszerrel együtt használt szeszes ital nevére való ismételt hivatkozás az említett név összetett kifejezésben való használatának „kiterjesztéseként” értendő, és meg kell felelnie az SDR 11. cikkének (3) bekezdésében meghatározott jelölési szabályoknak.

#31 – Példák az engedélyezett jelölésre: Borpárlat (40 %(V/V)) Cognacból készült Bourbon hordóban készre kezelt Mivel a Cognac műszaki dokumentációja/termékleírása kizárólag a korábban bort vagy borpárlatokat tartalmazó fahordókban történő érlelést teszi lehetővé, a korábban Bourbon whiskyt tartalmazó hordóban készre kezelt Cognac már nem jogosult az adott FJ nevének viselésére. A fogyasztó számára azonban hasznos információval szolgál az arra a tényre való utalás, miszerint a kiindulási szeszes italt a Cognac követelményeinek megfelelően állították elő a Bourbon hordóban történő tárolásig. Megjegyzés : ilyen esetben a borpárlatnak a Cognachoz előírt minimális alkoholtartalommal (40 %(V/V)) kell rendelkeznie. Boróka ízesítésű szeszes ital (32 %(V/V)) KORNBÓL KÉSZÜLT Az I. melléklet 19. kategóriájában meghatározott követelmények szerint a boróka ízesítésű szeszes italokat – többek között – borókabogyóval történő ízesítéssel is elő lehet állítani. Mivel a Korn földrajzi jelzésként bejegyzett gabonapárlat, ez a jelölés azzal a feltétellel megengedett, hogy a végtermék alkoholtartalma eléri a Korn esetében előírt minimumot (azaz 32 %(V/V)-t), ami magasabb, mint a boróka ízesítésű szeszes italok esetében előírt minimális alkoholtartalom (azaz 30 %(V/V)). Málna (ízesítésű) vodka (37,5 %(V/V)) Négyszer desztillált vodkából készült Az ízesített vodka, amelyet – az I. melléklet 31. kategóriájában meghatározott követelmények szerint – aromák és esetleg édesítőtermékek vodkához történő hozzáadásával állítanak elő, az SDR 12. cikke (3a) bekezdésének a) pontja alapján leírásában, megjelenítésén és jelölésén utalhat a felhasznált vodkára. Megjegyzés: Az ízesített vodka minimális alkoholtartalma azonos a vodka esetében előírt minimális alkoholtartalommal, azaz 37,5 %(V/V). #32 – Példák a tiltott jelölésre (Megjegyzés: az olyan szeszes italon feltüntetett utalás, amely nem felel meg valamely kategóriának – és amely így a „szeszes ital” előírt nevet viseli – mindig tilos): 1. Szeszes ital Rumból és brandyből készült Két különböző szeszes ital kombinációja nem jelölhető utalásként. Ha csak szeszes italokból áll az ilyen kombináció, akkor azt keverékként kell jelölni. Egyéb élelmiszerek hozzáadása esetén a szeszes italok neve csak akkor szerepelhet az élelmiszerek összetevőinek listáján, ha a lista összhangban van a FIC rendelet 18–22. cikkével, az SDR 13. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint. 2. Rumalapú Szeszes ital Fűszerekkel A szeszes italnak – az egyedi követelményei szerinti előállításához felhasznált élelmiszerektől eltérő – egy vagy több élelmiszerrel való kombinációja mindig összetett kifejezést eredményez, ezért nem lehet utalásként jelölni. 3. Szeszes ital Rumból előállítva (15 %(V/V)) Tilos a szeszesital-kategóriákra vagy földrajzi jelzésekre való utalás, ha azokat egyszerűen az előírt alkoholtartalom (a rum esetében 37,5 %(V/V)) alá hígították vízzel.

3.2.4.2. Utalások más szeszes italok hordóira

A fent kifejtettek szerint (lásd az 1.5. pontot) a szeszes italnak az érlelési időszak egészében vagy egy részében egy előzetesen más szeszes ital érleléséhez használt fahordókban való tárolására hivatkozó kifejezések nem tekinthetők a FIC rendelet 36. cikke értelmében vett önkéntes tájékoztatásnak, mivel az SDR 10. cikke (7) bekezdésének első albekezdésében foglalt rendelkezés megtiltja a szeszes italok nevének használatát az SDR-ben vagy az adott FJ műszaki dokumentációban/termékleírásban meghatározott követelményeknek meg nem felelő italok leírásában, megjelenítésén és jelölésén.

Az e tilalom alól engedélyezett egyedüli kivétel az összetett kifejezéseknek, az utalásoknak és az összetevőlistáknak az SDR 11. és 12. cikkében, illetve 13. cikkének (2)–(4) bekezdésében szabályozott jelölésével kapcsolatos. Ezért nem csupán a FIC rendelet szerinti önkéntes tájékoztatást, hanem az SDR 12. cikkének (3a) bekezdésében szabályozott utalást is jelent az olyan szeszes italra való hivatkozás, amelynek fahordójában később egy másik szeszes italt érleltek.

Megjegyzés: Az SDR 12. cikke (3a) bekezdése b) pontjának i. alpontja előírja, hogy a fahordó korábbi tartalmát el kell távolítani azon szeszes italok (kategóriák vagy földrajzi jelzések) esetében, amelyekhez tilos hígított vagy hígítatlan alkoholt hozzáadni. E követelmény vonatkozik pl. az 1–14. szeszesital-kategóriákra. Ezért azon szeszesital-kategóriák vagy földrajzi jelzések esetében, amelyekre a fenti követelmény nem vonatkozik, nem tilos a fahordóban hagyni a korábban abban érlelt szeszes ital egy részét. E gyakorlat alkalmazásakor azonban az SDR 12. cikke (3a) bekezdésének b) pontja ii–iv. alpontjában meghatározott jelölési rendelkezéseken túlmenően az SDR 13. cikke (3) vagy (4) bekezdése (azaz a keverékek jelölésére vonatkozó rendelkezések) szerint megfelelően kell jelölni a szeszes italok hordóira való utalásokat (lásd a 3. példát a #33 alatt).

Megjegyzés: Az SDR 12. cikke (3a) bekezdése b) pontjának ii–iv. alpontja szerint és az alkoholtartalmú italokon feltüntetett utalásokra alkalmazandó általános címkézési szabálytól eltérve (miszerint az utalás betűmérete nem haladhatja meg az alkoholtartalmú ital nevéhez vagy az esetlegesen használt összetett kifejezéshez használt betűméret felét), a szeszes ital hordóira való utalás betűmérete nem lehet nagyobb a szeszes ital előírt nevéhez vagy az esetlegesen használt összetett kifejezéshez használt betűméretnél, amennyiben az egyértelműen hivatkozik a kapott szeszes ital érleléséhez használt hordóra, megjelenítése pedig a szeszes ital előírt nevénél vagy az esetlegesen használt összetett kifejezésnél kevésbé feltűnő . A készletek erejéig azonban továbbra is forgalomba hozhatók az adott rendelkezésben említett azon szeszes italok, amelyek jelölését 2022. december 31. előtt végezték a 716/2013/EU végrehajtási rendelet 4. cikkének alkalmazásában (amely pusztán azt írja elő, hogy az utalást kisebb betűméretben kell feltüntetni, mint a kereskedelmi megnevezést és az összetett kifejezést). Mindenesetre még ebben az átmeneti időszakban is ajánlott , hogy a szeszes ital hordóira való utalás ne legyen feltűnőbb, mint a szeszes ital előírt neve (pl. eltérő háttér, szín vagy karaktertípus használatával).

A fenti 1.5. pontban felsorolt egyéb alkoholtartalmú italok (különösen a bor vagy sör) érleléséhez korábban használt fahordókban történő érlelésre vonatkozó hivatkozások helyes használatát illetően az illetékes nemzeti hatóságok által értékelendő szempontokon kívül, ideértve a FIC rendelet 7. cikke (1) bekezdésének való megfelelést is, a szeszes italok hordóira való utalás terén az alábbiak ajánlottak:

1. a szeszes italt valóban olyan fahordóban érlelték, amelyet korábban az utalás tárgyát képező szeszes ital érleléséhez használtak: az SDR 4. cikke 11. pontjának meghatározása szerint az érlelés „a szeszes ital megfelelő tartályokban való tárolása meghatározott időszakon keresztül annak lehetővé tétele érdekében, hogy a szeszes ital olyan természetes reakcióknak legyen kitéve, amelyek az adott szeszes italt különleges jellemzőkkel ruházzák fel”. Ez azt jelenti például, hogy nem megengedett a műanyag hordókhoz hasonló inert tartályok használata, illetve faforgács használata a fahordóban történő érlelés helyett;

2. az alkohol hozzáadását tiltó szeszesital-kategóriák (pl. az SDR 7. cikke (2) bekezdése b) pontjának előírása szerint az I. melléklet 1–14. szeszesital-kategóriái) esetében az érleléshez használt hordók korábbi tartalmát el kell távolítani;

3. mivel az érleléséhez használt hordó jelentősen befolyásolja a szeszes ital jellegét, ezért jogos a fogyasztók tájékoztatása az alkalmazott hordó korábbi tartalmáról. E tájékoztatásnak azonban világosnak és egyértelműnek kell lennie, a felhasznált hordóra és nem csupán az abban korábban érlelt szeszes italra kell vonatkoznia, és a fogyasztó számára nem lehet megtévesztő, a FIC rendelet 7. cikkének (1a) és (2) bekezdésében és 36. cikkében előírtak szerint. Például: a) egy adott hordóra való hivatkozás csak akkor indokolható, ha a szeszes italt elég hosszú ideig érlelték a hordóban ahhoz, hogy az befolyásolja az adott szeszes ital érzékszervi jellegét; b) az utalásra vonatkozó hivatkozás kontextusa legyen egyértelmű és csak azt a célt szolgálja, hogy a fogyasztó tájékoztatást kapjon a felhasznált hordó korábbi tartalmáról, azaz arról, hogy a szeszes ital elegendő időt töltött egy olyan hordóban, amelyet korábban például rum érleléséhez használtak; c) az utalás legyen pontos és ne legyen megtévesztő. A termék jelölése és értékesítése nem sugallhatja azt, hogy az összes szeszes italt az állítás szerinti típusú hordóban érlelték, ha ez nem így van. Megtévesztő lenne például egy whiskyhez „rumos hordóban érlelt” leírást adni, ha a whisky előállításához használt mennyiségnek csupán egy részét érlelték rumos hordókban; d) egyes szeszes italoknál a „készre kezelés” vagy „készre kezelt” kifejezést használják. Ez a hagyományos ágazati kifejezés azt jelenti, hogy az érlelés utolsó időszakát olyan hordóban végezték, amely eltér a korábban használt hordótól. Mivel a készre kezelés az érlelési időszak egy részének felel meg, a fent említett követelmények a készre kezelésre is ugyanúgy alkalmazandók. #33 – Példák az engedélyezett jelölésre: 1. RUM Kentucky Bourbon hordóban érlelt 2. Single Malt Whisky* Cognac hordóban érlelt / Rumos hordóban készre kezelt 3. Szeszes ital 95 % gin és 5 % rum keveréke Rumos hordóban érlelt jelezheti, hogy a rum/whisky/gin és rum elegendő időt töltött egy korábban Bourbon/Cognac/Rum érlelésére használt fahordóban ahhoz, hogy ennek hatása legyen érzékszervi jellegükre. * Az I. melléklet 2.a) pontjának iii. alpontja szerint (whisky vagy whiskey) a végső párlat érlelését legfeljebb 700 liter űrtartalmú fahordókban kell végezni. Mivel a fahordó típusa nincs meghatározva, a whisky/whiskey különleges érzékszervi jellemzőinek biztosítása érdekében újra fel lehet használni azokat a hordókat, amelyekben más alkoholtartalmú italokat érleltek. #34 – Példák a tiltott jelölésre: Cognac Rumos fahordóban készre kezelt nem megengedett, mert a Cognac FJ műszaki dokumentációja/termékleírása nem ír elő olyan hordóban történő készre kezelést, amelyet korábban nem használtak bor vagy borpárlatok érleléséhez az előállítási mód részeként. Whisky Brandy hordóban érlelt nem megengedett, mert az utalás nem lehet feltűnőbb a szeszes ital előírt nevénél és az utaláshoz használt betűméret nem lehet nagyobb az előírt névhez használt betűméretnél. Cognac készre kezelés Rum nem megengedett, mert az utalásnak tartalmaznia kell az alkalmazott hordó típusára való hivatkozást.

3.2.5. Az utalásokra vonatkozó egyéb jelölési szabályok

A 12. cikk (4) bekezdése előírja, hogy „a (2), a (3) és a (3a) bekezdésben említett utalások:

a) nem szerepelhetnek az alkoholtartalmú ital elnevezésével megegyező sorban;

b) betűmérete nem lehet nagyobb az alkoholos ital elnevezésének betűméreténél, összetett kifejezések használatakor pedig betűmérete nem lehet nagyobb, mint az ilyen összetett kifejezéseknél használt betűméret fele a 11. cikk (3) bekezdésének c) pontjával összhangban; és

c) a szeszes italok leírásában, megjelenítésén és jelölésén feltüntetett utalások esetében mindig az utalás mellett szerepelnie kell a szeszes ital előírt nevének is, amelyet az utalással azonos mezőben kell feltüntetni.” (28)

A 12. cikk (4) bekezdésében foglalt rendelkezések tehát az alkoholtartalmú italokon tett utalások esetében kötelezőek, az alkoholtartalmú italoktól eltérő élelmiszereken tett utalások es