az ENSZ főtitkára által szervezett, New Yorkban tartandó 2019. évi éghajlat-politikai csúcstalálkozóról

Az Európai Unió költségvetése központi szerepet játszik abban, hogy éghajlat-politikai ambícióink valóra váljanak. Az Európai Bizottság a 2021–2027 közötti időszakra több mint 1 billió EUR összegű uniós költségvetést javasolt, amelyről jelenleg is folynak a tárgyalások. Az Európai Bizottság azt javasolta, hogy az uniós kiadások legalább 25 %-át az éghajlatváltozás mérséklésével és az ahhoz való alkalmazkodással kapcsolatos tevékenységekre fordítsák, beleértve az Európai Unió nemzetközi és fejlesztési együttműködési költségvetését is. Ezért a következő költségvetés valamennyi szakpolitikai területen ösztönzi az éghajlatbarát fellépést, és ellenőrzések tárgyát fogja képezni annak biztosítása érdekében, hogy ne finanszírozzuk azokat a beruházásokat, amelyek nincsenek összhangban a klímasemlegességre való átállással. Az Európai horizont kutatási és innovációs keretprogram új irányt fog szabni az európai kutatás és innováció számára, amelyben központi szerepet fog kapni az éghajlatváltozás elleni fellépés. Az InvestEU program, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz, az összes kohéziós alap és az EU vidékfejlesztési alapjai rendelkezésre állnak annak érdekében, hogy ösztönzőket biztosítsanak az EU egész területén szükséges infrastrukturális és termelőberuházásokhoz.

A klímasemlegesség 2050-ig történő megvalósítása – ami ambiciózusabb cél, mint az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület 1,5 °C-os globális felmelegedésről szóló különjelentésében felvázoltak – egyfelől beruházási és korszerűsítési kihívást jelent, másfelől kiváló lehetőséget kínál az EU számára arra, hogy vezető szerephez jusson a globális versenyben, új munkahelyeket teremtsen és növelje polgárai életszínvonalát. Ha kevesebbel is beérnénk, azzal feladnánk a hosszú ideje fennálló globális éghajlat-politikai törekvéseinket, az EU pedig gazdasági lehetőségeket szalasztana el.

Az EU és a tagállamok – a tudományos eredményekben gyökerező többoldalú fellépés melletti elkötelezettségüknek megfelelően – aktívan készülnek arra, hogy 2020 elejéig megállapodjanak egy hosszú távú uniós stratégiában, és azt benyújtsák annak érdekében, hogy 2050-ig megvalósuljon a klímasemlegesség. A Párizsi Megállapodás valamennyi részt vevő kormány számára meghatározta azt az elvárást, hogy hosszú távú stratégiáikat 2020-ig benyújtsák. Az EU hosszú távú stratégiájának előkészítéseként és annak érdekében, hogy valamennyi uniós tagállam elemezze és magáévá tegye a jövőképet, az Európai Bizottság már 2018 novemberében eleget tett az Európai Tanács kérésének a „Tiszta bolygót mindenkinek” című közleménnyel. E téma az elmúlt évben európai, nemzeti és helyi szinten is mélyreható demokratikus vita tárgyát képezte. Az energiaunió irányításáról szóló rendelet alapján az uniós szint mellett az Unió tagállamainak is ki kell dolgozniuk saját hosszú távú stratégiáikat.

Ennek fényében António Guterres, az ENSZ főtitkára 2019. szeptember 23-án New Yorkban éghajlat-politikai csúcstalálkozót szervez az ENSZ Közgyűlésének megnyitása előtti napon. Ezt követően szeptember 24-én és 25-én kerül sor az ENSZ fenntartható fejlődési célokkal foglalkozó csúcstalálkozójára.

A belföldi politikai ciklusok által – különösen az Egyesült Államokban – bevezetett szakpolitikai változások ellenére a Párizsi Megállapodás globális támogatottsága még mindig szilárd, és egy kivétellel a világ minden nagy gazdasága továbbra is kitart mellette. Mindazonáltal egyértelmű, hogy a párizsi célok eléréséhez szükséges globális átmenet nem a kellő ütemben halad. A legfrissebb tudományos jelentések – különösen az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület (IPCC) 1,5 °C-os globális felmelegedésről szóló különjelentése – megerősítik, hogy a felek által Párizsban tett első hozzájárulások nem elegendőek a megállapodás céljainak eléréséhez. E fejlemények következtében nő a lakosság aggodalma, és a polgárok ambiciózusabb és határozottabb fellépést sürgetnek az éghajlatváltozás tekintetében, amint azt a közelmúltbeli európai parlamenti választások és az éghajlatváltozásról szóló Eurobarométer felmérés is megerősítette.

Az EU gyorsan és határozottan járt el annak érdekében, hogy a Párizsi Megállapodás kötelezettségvállalásai tényleges fellépések formájában valósuljanak meg. A jelenlegi Bizottság megbízatásának kezdetén, közel 5 évvel ezelőtt Juncker elnök az éghajlatváltozás elleni küzdelem egyértelmű prioritásaként határozta meg az előretekintő éghajlat-politikával rendelkező, alkalmazkodóképes európai energiaunió megteremtését egy modern, klímasemleges és versenyképes gazdaságra való átállás érdekében, valamint azt, hogy nagyobb lehetőségek álljanak rendelkezésre az új munkahelyek és a fenntartható növekedés számára. Az éghajlat-politika mind a 17 fenntartható fejlődési cél eléréséhez is alapvető fontosságú.

Az éghajlatváltozás az előttünk álló generáció meghatározó kihívása, és az EU vezető szerepet tölt be egy olyan többoldalú keret kidolgozásában, amely választ adhat e globális problémára. 2015-ben az uniós diplomácia döntő szerepet játszott a történelmi jelentőségű, globális Párizsi Megállapodás kialakításában. 195 ország egyezett meg egy egyszerű célról: arról, hogy egészségesebb bolygót, valamint virágzóbb, korszerűbb és méltányosabb társadalmakat hagyjunk örökül a jövőbeni generációknak. Ez volt az első alkalom, hogy az ENSZ rendszerén keresztül valamennyi ország elkötelezte magát az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentése mellett. A világ legnagyobb kibocsátói – köztük Kína –, amelyek önmagukban a globális kibocsátások több mint egynegyedéért felelősek, ma már mind részes felei a megállapodásnak. A Párizsi Megállapodás célja a globális átlaghőmérséklet emelkedésének jóval 2 °C alatt, hosszú távon pedig 1,5 °C alatt tartása. A részes felek elszámoltathatóságát egy megbízható átláthatósági rendszer biztosítja, amely nyomon követi a hozzájárulások végrehajtását, és előírja a felek számára, hogy a legújabb tudományos ismeretek fényében ötévente növeljék a hozzájárulásaikhoz kapcsolódó célkitűzések szintjét.

A mély modernizációs folyamatot megfelelően kell irányítani, biztosítva mindenki számára az inkluzivitás és a szolidaritás szellemében a méltányos és társadalmilag elfogadott átmenetet. Az EU-nak és a tagállamoknak is a kezdetektől figyelembe kell venniük a társadalmi következményeket, és az összes releváns szakpolitikát fel kell használniuk e kihívások mérséklése érdekében. Az uniós költségvetési, foglalkoztatási és szociálpolitika, valamint a kohéziós politikák csökkenthetik az Unión belül a gazdasági, társadalmi és területi különbségeket. A Juncker vezette Bizottság által indított, folyamatban lévő regionális kezdeményezések, például az átalakulóban lévő, széntermelő és sok szén-dioxidot kibocsátó régiókkal foglalkozó platform és kísérleti projektek ebbe az irányba mutatnak. Előkészületben vannak olyan új kezdeményezések – köztük az igazságos átállási alap –, amelyek átfogó módon kezelik az éghajlat-politika által vezérelt modernizáció társadalmi és gazdasági költségeit. Az erőforrás-hatékonyság és a versenyképesség ötvözése révén a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv teljes körű végrehajtása hozzájárul a klímasemleges gazdaság kialakítására irányuló uniós erőfeszítések sikeréhez. Az is alapvető fontosságú, hogy valamennyi releváns szakpolitikai területen, például a levegőminőség és a biológiai sokféleség terén biztosított legyen a teljes körű következetesség és a kölcsönös támogatás. Az éghajlat- és a környezetvédelmi politikának ki kell egészíteniük egymást.

Alapvető fontosságú továbbá, hogy a magánszektor is igazodjon ehhez az elképzeléshez, és hogy a hatóságok előrehaladást érjenek el egy olyan támogató keret megteremtésében, amely lehetővé teszi a magánszektor számára, hogy világszerte beruházzon a klímasemleges gazdaságba. Az Európai Unió tőkepiaci uniójában bevezetett fenntartható finanszírozási intézkedésekkel az Európai Unió emellett élen jár a tőkeáramlásoknak az éghajlat-politikai célkitűzéseink megvalósítása felé történő átirányításában, valamint az éghajlatváltozásból eredő pénzügyi kockázatok kezelésében. Ezen túlmenően az Európai Unió más partnerekkel közösen egy olyan kezdeményezés előkészítésén dolgozik – ennek neve „a fenntartható finanszírozással foglalkozó nemzetközi platform” –, amely a New Yorkban megrendezésre kerülő klímahéten veszi kezdetét a tőkepiaci szabályozási eszközök összehangolása érdekében. A platform célja a bevált gyakorlatok megosztása és a környezeti szempontból fenntartható finanszírozással és beruházásokkal kapcsolatos különböző kezdeményezések összehangolása, ideértve a zöld taxonómiákat, a közzétételeket, a szabványokat (például zöldkötvények), a címkéket és a referenciaértékeket.

Az Európai Unió úgy véli, hogy az ilyen jellegű, koherens nemzetközi stratégiák kialakítása olyan partnerekkel, mint például a G20-ak, a legjobb módja annak, hogy a beruházásokat a jelenkor legfontosabb gazdasági átalakulásához szükséges mértékben ösztönözzük, és a tőkeáramlásokat összehangoljuk a Párizsi Megállapodás célkitűzéseivel. Az EU és tagállamai külső fellépésük középpontjába helyezték a Párizsi Megállapodást és a fenntartható fejlődési célokat. Hasonlóképpen, a jogilag kötelező erejű uniós kereskedelmi és együttműködési megállapodások továbbra is szilárd rendelkezéseket tartalmaznak az éghajlatváltozás elleni fellépés előmozdítására és a Párizsi Megállapodás végrehajtására.

Az Európai Unió továbbra is jó eredményeket ér el

Az éghajlatváltozási csúcstalálkozón ismertetendő uniós üzenet nem csupán ambiciózus célok kitűzéséről szól majd. A szilárd és átfogó végrehajtás is része lesz. Az Európai Unió már elérte az üvegházhatásúgáz-kibocsátásának csökkentésére vonatkozó 2020-as célkitűzését, és létrehozta azt az egyedi, jogilag kötelező erejű, az irányításra, a nyomon követésre és az ellenőrzésre vonatkozó mechanizmust is tartalmazó jogszabályi keretet, amely lehetővé teszi számunkra, hogy túlteljesítsük a 2030-ra kitűzött éghajlat-politikai célkitűzéseinket.

Ez az első alkalom, hogy az EU-nak az energiaunió irányítási kerete is rendelkezésére áll, amely arra kötelezi a tagállamokat, hogy integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai terveket dolgozzanak ki a 2021–2030-as időszakra annak bemutatása érdekében, hogy miként tudják teljesíteni a 2030-ra kitűzött célokat. Az energiaunió irányításáról szóló rendelet a nemzeti tervekkel kapcsolatos széles körű konzultáció révén biztosítja az átláthatóságot, és elősegíti a tagállamok közötti fokozott együttműködést az energiaunió céljainak elérése érdekében. Már megtörtént az első tervek értékelése, melynek során meghatározásra kerültek azok a területek, amelyeken még javulást lehet elérni a 2030-as célok teljesítésének biztosítása és a klímasemlegesség felé történő hosszú távú előrehaladás tekintetében. Becslések szerint az intézkedések – teljes körű végrehajtásuk esetén – lehetővé teszik az Európai Unió számára, hogy 2030-ig körülbelül 45 %-kal csökkentse üvegházhatásúgáz-kibocsátását (az 1990-es szinthez képest), ami túlmutat az EU azon célkitűzésén, amely az uniós, nemzetileg meghatározott hozzájárulások alapján 2030-ig legalább 40 %-os kibocsátás-csökkentést irányoz elő.

Emellett az uniós alkalmazkodási stratégia 2013 óta ösztönzi a nemzeti, regionális és helyi alkalmazkodási intézkedések meghozatalát annak érdekében, hogy Európa reziliensebb legyen az éghajlatváltozás hatásaival szemben. Az éghajlatváltozás hatásaival szembeni rezilienciánk növelése során tapasztaltakból levont tanulságok – például az infrastruktúra és a beruházások éghajlatbiztossá tétele, a katasztrófakockázat-csökkentéssel többek között a RescEU révén meglévő szinergiák, a környezetbarát megoldásoknak a városokban való szélesebb körű alkalmazása és a téradatok innovatív felhasználása – nemzetközi partnereink számára is segítséget nyújtanak ahhoz, hogy növeljék rezilienciájukat. Az Európai Bizottság még alaposabban meg fogja vizsgálni, hogy az éghajlati kockázatok miként befolyásolhatják a pénzügyi stabilitást és a társadalmi kohéziót.

Az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület (IPCC), valamint a biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal foglalkozó kormányközi tudománypolitikai platform legfrissebb tudományos ismeretei alapján nem állnak rendelkezésre tartós megoldások az éghajlatváltozásra anélkül, hogy ne fordítanánk nagyobb figyelmet a természetalapú megoldásokra, köztük az egészséges és ellenállóképes erdőkre. E tekintetben az Európai Unió együttműködik a partnerországokkal annak érdekében, hogy az Európai Bizottság ezzel kapcsolatos közelmúltbeli közleményével összhangban ösztönözze az erdőirtás és az erdőpusztulás elleni fellépést. Emellett az IPCC jelenleg véglegesíti az óceánokról és a krioszféráról szóló jelentését.

Az Európai Unió számára mindez befektetés a jólétünkbe, valamint a fenntartható, klímasemleges és körforgásos gazdaságra való felkészülésbe.

Az Európai Unió a legnagyobb donor az éghajlatváltozás elleni küzdelem finanszírozása területén

Jóllehet tudatában van annak, hogy az uniós kibocsátások a globális összkibocsátásnak csupán mintegy 9 %-át teszik ki, az EU fokozza pénzügyi és technikai erőfeszítéseit és együttműködését valamennyi partnerországgal. A nemzetileg meghatározott hozzájárulások képezik majd támogatásunk alapját. Az EU vezető szerepet tölt be az inkluzív, igazságos és klímasemleges globális gazdaság felé vezető világméretű energetikai átállásban.

A nemzetközi partnerekkel való együttműködés, valamint a szerzett tapasztalatoknak a globális éghajlat-politikai fellépés inspirálása érdekében történő megosztása továbbra is prioritás számunkra, és jó példával járunk elöl. Az Európai Unió továbbra is a világ első számú, vezető donora a fejlesztési támogatások terén: az Unió e célra 74,4 milliárd eurót biztosított 2018-ban, fokozottan integrálva az éghajlat-politikai fellépések támogatását is; ezáltal megerősítette a partnerországok nemzetileg meghatározott hozzájárulásainak végrehajtásához nyújtott támogatását a következők révén: gazdasági támogatás, kapacitásépítés, határozott érdekképviselet és a többoldalú tárgyalások során betöltött vezető szerep.

Az éghajlatváltozás aránytalanul nagy mértékben érinti a legkiszolgáltatottabb országokat. Az Európai Unió a világ legnagyobb donor az éghajlatváltozás elleni küzdelem finanszírozásában. Az éghajlatváltozás elleni küzdelmet célzó globális közfinanszírozás több mint 40 %-ának biztosítása révén az EU és tagállamai 2013 óta több mint kétszeresére növelték hozzájárulásaikat, melyek meghaladják az évenkénti 20 milliárd eurót. Ezen a téren is elmondható, hogy az éghajlatváltozás elleni globális fellépéssel kapcsolatos uniós megközelítés jóval túlmutat a közszférán, és a magánszektorbeli beruházások katalizálására és megsokszorozására irányuló, új kezdeményezésekre is kiterjed, többek között az Európai Beruházási Bank szerepvállalásával és az éghajlat-politikai fellépések finanszírozásának a következő költségvetésből történő növelése révén.

Az Európai Unió külső beruházási tervét az „Európai Fenntartható Fejlődési Alap Plusz” fogja erősíteni 60 milliárd EUR kapacitással, hogy fenntartható beruházásokat lehessen mobilizálni a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrend és a Párizsi Megállapodás végrehajtása érdekében.

Következtetések és a következő lépések

Az Európai Unió elkötelezett a 2019. évi éghajlat-politikai csúcstalálkozó sikerének biztosítása mellett. Hiszünk abban, hogy az éghajlatváltozás elleni fellépés terén elért eredményeink, a klímasemlegesség 2050-ig történő elérésére és nem csupán kitűzésére irányuló tervről folytatott inkluzív tanácskozásaink, valamint a kötelező erejű európai jogszabályokban már rögzített, az éghajlattal kapcsolatos vállalásaink végrehajtása iránti elkötelezettségünk együttesen szilárd alapot adnak a szeptemberi csúcstalálkozóhoz.

Az Európai Uniót Donald Tusk, az Európai Tanács elnöke fogja képviselni az éghajlat-politikai csúcstalálkozó vezetői ülésein. A csúcstalálkozóval kapcsolatos üzeneteknek a tagállamok és az uniós intézmények közötti összehangolása, valamint az uniós vezetőknek a csúcstalálkozón való kivételesen magas arányú részvétele lehetővé teszi az EU számára, hogy átfogóan és következetesen továbbítsa az ambíciók, a fellépések, az egység és az elkötelezettség európai üzenetét, miközben elismeri az egyes tagállamok által alkalmazott megközelítések gazdagságát.