[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 27.6.2007

SEC(2007) 862

A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA

Melléklet A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A rugalmas biztonság közös elveinek kidolgozása felé: A hatásvizsgálat összefoglalása A HATÁSVIZSGÁLAT VEZETőI ÖSSZEFOGLALÓJA {COM(2007) 359 végleges}{SEC(2007) 861}

ÖSSZEFOGLALÓ

Ez a hatásvizsgálat a rugalmas biztonságról szóló közleményt kíséri, amelyet a Bizottság 2007. június 27-én fogadott el, válaszul az Európai Tanács 2006. tavaszi ülésének felkérésére. A közlemény előkészítéséhez a Bizottság széleskörű konzultáción vett részt, a Foglalkoztatási Bizottságon belüli megbeszéléseket, valamint a tagállamokat, az Európai Parlament képviselőit, a szociális partnereket, a nem kormányzati szervezeteket és más partnereket bevonó számos eseményt beleértve.

A rugalmas biztonság megközelítése tág fogalom, ahol a különböző szakpolitikákat célzott politikai fellépés keretében integrálják, hogy egymással kölcsönösen összeegyeztethetők legyenek. Ezek a szakpolitikai beavatkozások változással járnak a szerződések keretszabályozásában, az egész életen át tartó tanulás, valamint az aktív munkaerő-piaci politikák és szociális biztonsági rendszerek működésében (lásd az 5. keretet). A rugalmas biztonság a növekedési és munkahely-teremtési lisszaboni stratégiához és integrált iránymutatásokhoz tartozik, és hozzájárul a több és jobb munkahely, nagyobb termelékenység és magasabb munkaminőség, valamint nagyobb szociális kohézió európai foglalkoztatási stratégiája célkitűzéseihez.

A rugalmas biztonságra azért van szükség, mert a növekedési és foglalkoztatási stratégia célkitűzéseinek eléréséhez, és ugyanakkor az európai szociális modell és értékeinek a globalizáció és a demográfiai elöregedés idején való megőrzéséhez és korszerűsítéséhez elengedhetetlen olyan szakpolitikák kialakítása, amelyek egyszerre foglalkoznak a munkaerőpiacok, a munkaszervezés és a munkakapcsolatok rugalmasságával, valamint a foglalkoztatási és szociális biztonsággal .

A hatásvizsgálatban a következő három lehetőséget vették figyelembe: Az első elemzett lehetőség: nincs kiegészítő uniós fellépés . Az ilyen lehetőség hatása az lenne, hogy az uniós munkaerőpiacok jelenlegi problémáinak többsége, melyet a lisszaboni stratégia nevezett meg – elsősorban a szegmentált munkaerőpiacok, a hosszú távú munkanélküliség és (általánosabb szinten) a globalizációhoz és változáshoz való alkalmazkodás – továbbra is megoldatlan marad. A tagállamok és a fő érintett felek véleményével összhangban ezért a kiegészítő uniós fellépés elmaradásának lehetőségét elvetik.

A második lehetőség: uniós szintű átfogó jogszabályok a rugalmas biztonságról . Ez a lehetőség nem megvalósítható, mind a politikai összefüggésű szubszidiaritás és arányosság, mind pedig a rugalmas biztonság összetettsége miatt. Hatását ezért nem elemezték behatóan. A harmadik lehetőség a rugalmas biztonság megközelítése a koordináció nyílt módszerével . E lehetőség szerint az integrált megközelítést kell elősegíteni, amelybe beletartoznak a szerződések, a hiteles egész életen át tartó tanulási rendszerek, aktív munkaerő-piaci politikák és korszerű szociális biztonsági rendszerek. Egységes szakpolitika helyett javasolt, hogy a tagállamok közös elveket és különféle irányvonalakat fogadjanak el.

A hatásvizsgálat következtetése szerint a harmadik lehetőség kínálja a legjobb megoldást. Ez a lehetőség a lisszaboni stratégia és a koordináció nyílt módszere keretében a Bizottság, a tagállamok és más érdekelt felek között politikai folyamatot indítana meg . Ez a megközelítés hozzájárulna a szegmentáció és a hosszú távú munkanélküliség csökkentéséhez, általánosabb szinten pedig elősegítené a globalizációhoz való alkalmazkodást. Hozzájárulna a több és jobb munkahelyet, magasabb termelékenységet, minőségi munkahelyeket és fokozott szociális kohéziót előirányzó lisszaboni stratégia célkitűzéseinek teljesítéséhez. Az, hogy a rugalmas biztonság pontosan milyen hatást ér el, attól függ, hogy a tagállamok milyen irányvonalakat választanak, és hogyan hajtják végre a szakpolitikákat. Mivel a rugalmas biztonság a lisszaboni stratégia szélesebb értelemben vett hatálya alá tartozik, ennek keretében kell ellenőrizni, felmérni és értékelni.