1. BEVEZETÉS

A Covid19-világjárvány nyomán hozott határozott uniós szakpolitikai intézkedések megerősítették az Unió rezilienciáját, ami a jelenlegi példátlan geopolitikai és gazdasági környezetben is megmutatkozik. Az uniós és nemzeti szintű összehangolt szakpolitikai fellépés tompította a világjárványnak a tagállamok gazdaságaira gyakorolt hatását, és megnyitotta az utat az erőteljes fellendülés előtt. Az EU gazdasága 2021 őszén elérte a világjárvány előtti kibocsátási szintjét, és az Oroszország Ukrajna ellen indított háborúja előtti kilátások hosszan tartó és erőteljes bővülés szakaszát vetítették előre. Az Ukrajna elleni orosz agresszív háború azonban megváltoztatta a környezetet, tovább súlyosbítva a növekedést már korábban is hátráltató nehézségeket, amelyeknek már az enyhülésére lehetett számítani. A nyersanyagárak további emelkedése, az ellátási láncok zavarainak újbóli megjelenése és a növekvő bizonytalanság visszafogja a növekedést, és jelentős lefelé mutató kockázatokkal jár. Mindez további kihívások elé állítja az EU gazdaságait az energiaellátás biztonságával és az Oroszországból származó fosszilis tüzelőanyagoktól való függőséggel kapcsolatban. Az energiaárakon túlmenően is egyre szélesebb körben jelentkező inflációs nyomás és a háború elől menekülő tömegek beáramlása közvetlen hatással van az európai társadalmakra. Az uniós gazdaság azonban reziliensnek bizonyul, és az előrejelzések szerint 2022–2023-ban tovább fog bővülni. Az újranyitással megindult gazdasági élénkülés, a még mindig javuló munkaerőpiacok és a világjárvány okozta sokkhatásra adott erőteljes szakpolitikai válaszok hatásai továbbra is támogatják a növekedést. A rövid távú intézkedések, mint például a szükséghelyzeti munkanélküliségi kockázatokat mérséklő ideiglenes támogatást nyújtó európai eszköz (SURE), a koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés, a REACT-EU vagy az állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret, továbbá a Next Generation EU, illetve az annak központi elemét képező Helyreállítási és Reziliencialpítési Eszköz folyamatban lévő végrehajtása egyértelműen beváltották a hozzájuk fűzött reményeket. Ugyanakkor a növekedési kilátásokat rendkívüli mértékű bizonytalanság és erős lefelé mutató kockázatok övezik.

A REPowerEU az EU arra irányuló terve, hogy az európai zöld megállapodás végrehajtásának felgyorsítása révén a lehető leghamarabb, de mindenképpen jóval 2030 előtt csökkentse Európa orosz fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségét. A május 18-i bizottsági csomag alapján a felmerülő kihívásokra válaszul a REPowerEU felgyorsítja a megfizethetőbb, biztonságosabb és fenntarthatóbb energiára való átállásra irányuló intézkedéseket. Minden korábbinál világosabban látszik, hogy csökkentenünk kell az Oroszországból származó fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségünket. Ezt a fosszilis tüzelőanyagokról való gyors átállásra, valamint társadalmi és gazdasági rezilienciánk megerősítésére alapozva kell megvalósítanunk. A REPowerEU terv az „Irány az 55%!” intézkedéscsomagra épülő konkrét lépéseket tartalmaz az Unió valamennyi orosz tüzelőanyagtól való energiafüggőségének csökkentése és az európai zöld megállapodás végrehajtásának új intézkedésekkel történő felgyorsítása érdekében. A terv további finanszírozási forrásokat mozgósít gazdaságunk dekarbonizációjának felgyorsítása és az EU-ban még fennálló infrastrukturális hiányosságok kezelése érdekében, amelyek többek között a határokon átnyúló fontos összeköttetéseket érintik. A terv az orosz invázióval összefüggő energiaellátási zavarok által a vállalkozásokra és a háztartásokra gyakorolt hatásokat enyhítő intézkedéseket is tartalmaz. Az engedélyezési eljárások felgyorsítására irányuló intézkedések új lehetőségeket nyitnak meg a megújuló energia terén az Unióban, és ehhez a zöld készségek hiányának kezelésére irányuló intézkedések is társulnak.

Az európai szemeszter és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz erős keretet biztosít az eredményes szakpolitikai koordinációhoz és a jelenlegi kihívások kezeléséhez. Az EU versenyképes fenntarthatóságának négy dimenziója – a környezeti fenntarthatóság, a termelékenység, a méltányosság és a makrogazdasági stabilitás – továbbra is támpontként szolgál majd az európai és nemzeti szintű szakpolitikai intézkedésekhez. Az európai szemeszter keretében elfogadott országspecifikus ajánlások iránymutatást nyújtanak a tagállamok számára ahhoz, hogy megfelelően reagáljanak a fennálló és új kihívásokra, és teljesítsék közös kulcsfontosságú szakpolitikai célkitűzéseiket. Az idei évben az ajánlások iránymutatást tartalmaznak a helyreállítási és rezilienciaépítési tervek új, kifejezetten a REPowerEU-val foglalkozó fejezetére vonatkozóan is, amelynek célja a fosszilis tüzelőanyagoktól való függőség csökkentése a REPowerEU prioritásaival összhangban álló reformok és beruházások révén. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz továbbra is meghatározza a tagállamok következő évekre szóló reform- és beruházási menetrendjét, és ez a fő eszköz a zöld és digitális kettős átállás felgyorsítására és a tagállamok rezilienciájának megerősítésére, többek között a REPowerEU keretében hozott nemzeti és határokon átnyúló intézkedések végrehajtása révén. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz több országra kiterjedő projekteket is támogat, és megerősíti a tagállamok közötti együttműködést. Ezt a kohéziós politikai alapok és más programok egészítik ki, amelyek megkönnyítik a kulcsfontosságú uniós beruházási prioritások megvalósítását nemzeti és regionális szinten, biztosítva, hogy egyetlen régió és személy se maradjon le. Az európai szemeszter 2022. évi ciklusa naprakész és konzisztens képet ad a fenntartható fejlődési célok elérése terén a tagállamokban elért eredményekről. Jóllehet uniós szinten az elmúlt években szinte valamennyi fenntartható fejlődési cél tekintetében előrelépés történt, a Covid19-járvány következményeire és a jelenlegi geopolitikai és gazdasági helyzetre is tekintettel egyértelmű, hogy még többet kell tenni.

2. GAZDASÁGI ÉS FOGLALKOZTATÁSI KILÁTÁSOK

A 2021. év végi kisebb megtorpanást követően 2022 elején az uniós gazdaság élénk bővülésére lehetett számítani mind az idei, mind a következő év tekintetében. A gazdasági aktivitás tavaly tavasszal kezdődött erőteljes fellendülése egészen kora őszig kitartott, de a fokozódó nehézségek miatt a növekedési lendület ezt követően veszített erejéből. A járványhelyzet tavaly őszi romlása és az új omikron-variáns gyors terjedése újfent nyomás alá helyezte az egészségügyi rendszereket, és a korlátozások visszaállításához vezetett, de ezek általában enyhébb vagy célzottabb jellegűek voltak, mint a korábbi járványhullámok esetén. A logisztikai és ellátási láncok tartósan fennálló szűk keresztmetszetei – többek között a félvezetők, egyes nyersanyagok és a fémáruk hiánya – megnehezítették a termelést, csakúgy, mint a megemelkedett energiaárak és a számos uniós országban tapasztalható munkaerőhiány. Az inflációs nyomás kikezdte a háztartások vásárlóerejét. Az ellátási feltételek normalizálódására és az inflációs nyomás mérséklődésére vonatkozó várakozások megerősödésével arra lehetett számítani, hogy a gazdasági aktivitás ismét lendületet vesz. A folyamatosan javuló munkaerőpiac, a háztartások jelentős felhalmozott megtakarításai, a még mindig kedvező finanszírozási feltételek, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz bevezetése mind egy hosszan tartó és erőteljes expanzív szakaszt vetítettek előre.

Az Ukrajna ellen indított orosz invázió aláásta a világgazdaság alakulásával kapcsolatos várakozásokat. A gazdasági kilátásokra gyakorolt negatív hatás több csatornán keresztül jelentkezik: ezek közé tartoznak a negatív bizalmi hatások, a nemzetközi kereskedelem szűkülése, a finanszírozási feltételek szigorodása és mindenekelőtt a nyersanyagárak emelkedése, ami viszont ismét zavarokat okoz az ellátási láncokban, és további nyomást gyakorol a globális logisztikára. Ezen közvetlen következményeken túl az Ukrajna elleni orosz invázió az Oroszországgal fenntartott kapcsolatok leépítéséhez is vezetett, többek között a kereskedelmi és pénzügyi kapcsolatok tekintetében is, amelynek mértékét ebben a szakaszban nehéz pontosan felmérni. Ezzel párhuzamosan a Kína egyes részein a világjárvány megfékezésére a közelmúltban hozott drasztikus intézkedések – ha tartósan fennállnak – súlyosbíthatják a meglévő szűk keresztmetszetek által okozott problémákat. Az új geopolitikai környezet intézkedéseket tesz szükségessé az EU nyitott stratégiai autonómiájának elérése, valamint az energiától és más stratégiai termékektől és technológiáktól való függőségének csökkentése érdekében.

Bár Ukrajna orosz inváziója fokozta a bizonytalanságot, a gazdasági kilátások 2022-re és 2023-ra továbbra is a gazdaság folytatódó bővülését jelzik, amiben az uniós gazdaság rezilienciája is megmutatkozik. Ez a háború kitörése előtti kedvező kiindulási helyzetnek, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz teljes körű alkalmazása által nyújtott meghatározó jelentőségű támogatásnak köszönhető. A 2022. tavaszi európai gazdasági előrejelzés szerint az uniós reál-GDP növekedése a 2021. évi becsült 5,4 %-ról 2022-ben 2,7 %-ra, 2023-ban pedig 2,3 %-ra lassul. A 15–74 évesek foglalkoztatási rátája a 2021. évi 72,5 %-ról 2022-ben várhatóan 73,5 %-ra, majd 2023-ban 74,2 %-ra nő. Az infláció várhatóan magasabb lesz, és az előző előrejelzéshez képest tartósabban magas marad, amit a nyersanyagárak háború okozta emelkedése és az egyre szélesebb körben jelentkező árnyomás okoz. 2022-ben 6,8 %-os, 2023-ban 3,2 %-os infláció várható. Az új növekedési kilátások lényegesen kevésbé derűlátók, mint Oroszország Ukrajna elleni invázióját megelőzően, ami a gazdasági kilátásokat az orosz agresszióval összefüggően övező lefelé mutató kockázatokra, az energiaárak példátlan emelkedésére és az ellátási láncok tartósan fennálló zavaraira vezethető vissza. Ugyanakkor az új sokkok példátlan jellege és mérete miatt valamennyi előrejelzést jelentős bizonytalanság övez.

A rosszabb növekedési kilátások és a fokozódó árnyomás gazdaságpolitikai dilemmákat okoz. Az elmúlt két év nagy részében a laza monetáris politika és az erőteljes költségvetési támogatás kombinációja lehetővé tette az uniós tagállamok számára, hogy a világjárvány közepette stabilizálják gazdaságaikat. A háború által kiváltott sokkhatások elsősorban a gazdaság kínálati oldalán csapódnak le, visszafogva a kibocsátás növekedését, miközben az inflációt az egységes valuta bevezetése óta nem látott szintre emelik. Költségvetés-politikai megoldást kell találni az emelkedő energiaárak hatásának enyhítésére, különösen a kiszolgáltatott helyzetben lévő háztartások esetében, ugyanakkor szem előtt kell tartani az intézkedéseknek az inflációra gyakorolt potenciális hatását, összességében a fosszilis tüzelőanyagoktól való függőség csökkentésére és a fosszilis tüzelőanyagok importjának Oroszországtól való függetlenítésére irányuló hosszú távú célkitűzést, valamint a költségvetési fenntarthatóság megőrzése érdekében szükséges óvatosságot.

3. AZ EURÓPAI SZEMESZTER, A HELYREÁLLÍTÁSI ÉS REZILIENCIAÉPÍTÉSI ESZKÖZ ÉS A REPOWEREU ÖSSZEHANGOLÁSA – A 2022. ÉVI ORSZÁGSPECIFIKUS AJÁNLÁSOK FŐ CÉLKITŰZÉSEI

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz az európai szemeszter keretében meghatározott uniós szakpolitikai prioritások megvalósításának, és a REPowerEU tervvel kiegészülve az újonnan kialakult kihívások kezelésének központi eszköze. A szigorú teljesítményalapú monitoringrendszerrel működő eszköz fontos pénzügyi támogatást nyújt a kulcsfontosságú reformok és beruházások végrehajtásához, ezáltal az Unió által finanszírozott költségvetési ösztönzőt biztosít a reformok megvalósításához. A bevezetése óta eltelt egy év alatt jelentős előrelépés történt, ami pozitív tovagyűrűző hatásokat váltott ki Unió-szerte, miközben elősegítette a konvergenciát, különösen az euróövezeten belül. Az ambiciózus helyreállítási és rezilienciaépítési tervek végrehajtása kulcsfontosságú a kettős átállás előmozdításához és a tagállamok rezilienciájának növeléséhez. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelettel összhangban a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek a releváns országspecifikus ajánlások mindegyikét vagy jelentős részét érintik. Az európai szemeszter és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz ezért továbbra is szorosan összekapcsolódik egymással annak érdekében, hogy az átfedések elkerülése és az adminisztratív terhek minimalizálása révén biztosított legyen az általuk elérni kívánt szakpolitikai prioritások egymást kiegészítő jellege. Az Ukrajna ellen indított orosz invázió megváltoztatta a geopolitikai és gazdasági környezetet. A versailles-i nyilatkozat további határozott lépésekre szólított fel az európai szuverenitás kiépítése érdekében, ami az EU stratégiai függőségeinek csökkentése, az ellátás – különösen a kritikus fontosságú nyersanyagokkal való ellátás – biztonságának növelése, valamint az Oroszországból származó fosszilis tüzelőanyagoktól való függőség leépítése révén érhető el. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz központi szerepet fog játszani a rendelkezésre álló források európai szintű mozgósításában és becsatornázásában e célkitűzések elérése érdekében, amint az a REPowerEU tervben is szerepel.

A 2022. évi éves fenntartható növekedési jelentésben bejelentetteknek megfelelően az idei tavaszi csomag újra bevezeti az országjelentéseket és az országspecifikus ajánlásokat. Az országjelentések pillanatképet adnak a jelenlegi és kialakulóban lévő kihívásokról a versenyképes fenntarthatóság négy dimenziója mentén, valamint az egyes tagállamok e kihívásokkal szembeni rezilienciájáról, amint azt a Bizottság által kidolgozott reziliencia-eredménytáblák is tükrözik. Az országjelentések számba veszik a korábbi országspecifikus ajánlások és a helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben foglalt intézkedések végrehajtását, amelyek a 2026-ig tartó időszakban alapjaiban meghatározzák a tagállamok reform- és beruházási menetrendjét. A jelentések azonosítják a legfontosabb fennálló vagy újonnan kialakuló kihívásokat, amelyeket nem fednek le kellőképpen a helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben tett kötelezettségvállalások, és amelyek az idei országspecifikus ajánlások alapját képezik. Ez a „hiányelemzés” és a kapcsolódó ajánlások mindenekelőtt figyelembe veszik, hogy az Ukrajna elleni orosz invázió nyomán a REPowerEU prioritásaival összhangban csökkenteni kell energiafüggőségünket, és foglalkozni kell a kapcsolódó társadalmi-gazdasági következményekkel.

Tekintettel a helyreállítási és rezilienciaépítési tervek átfogó jellegére, a célzott új országspecifikus ajánlások csak korlátozott számú további reform- és beruházási kihívással foglalkoznak. A tagállamoknak elsősorban a helyreállítási és rezilienciaépítési tervek időben történő végrehajtására kell összpontosítaniuk. A Bizottság ezért azt javasolja a Tanácsnak, hogy a jóváhagyott helyreállítási és rezilienciaépítési tervvel rendelkező valamennyi tagállam számára fogalmazzon meg: a költségvetési politikára vonatkozó ajánlást, beleértve adott esetben a költségvetési-strukturális reformokra vonatkozó ajánlást is; a helyreállítási és rezilienciaépítési terv és a kohéziós politikai programok végrehajtására vonatkozó ajánlást; a REPowerEU célkitűzéseivel összhangban levő energiapolitikai ajánlást; valamint amennyiben a hiányelemzés alapján indokolt, egy kiegészítő ajánlást a fennálló és/vagy újonnan felmerülő strukturális kihívásokra vonatkozóan. Az ajánlások hatóköre szélesebb azon tagállamok esetében, amelyek nem rendelkeznek jóváhagyott helyreállítási és rezilienciaépítési tervvel.

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz hatékonyan hozzájárul a REPowerEU célkitűzéseinek eléréséhez. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz olyan meglévő monitoring- és jelentéstételi keretet kínál, amelynek segítségével a tagállamok a meglévő és aktualizált nemzeti energia- és klímatervek végrehajtásával és az európai szemeszterrel teljes szinergiában beszámolhatnak a REPowerEU-célkitűzések elérése terén elért eredményekről is. A Bizottság határozottan arra biztatja a tagállamokat, hogy terjesszenek elő további beruházásokat és reformokat, valamint erősítsék meg a meglévő intézkedéseket az EU energiabiztonságának előmozdítása és az orosz fosszilis tüzelőanyagoktól való függőség csökkentése érdekében. Ennek érdekében a Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy a május 18-án kiadott iránymutatással összhangban dolgozzák ki a helyreállítási és rezilienciaépítési tervbe beillesztendő külön REPowerEU-fejezetre vonatkozó javaslatukat. Ezzel összefüggésben a 2022-ben újonnan kiadott, energiaüggyel kapcsolatos országspecifikus ajánlások különösen fontosak lesznek a REPowerEU-fejezetben foglalt reformok és beruházások szempontjából. A REPowerEU-fejezet és az új országspecifikus ajánlások kezelésére irányuló bármely más célzott módosítás értékelésekor a Bizottság figyelembe fogja venni az európai szemeszter keretében a tagállamokra vonatkozóan rendelkezésre álló összes elemzési információt, továbbá a helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben, valamint a 2021–2027-es kohéziós politikai programokban már szereplő intézkedéseket.

4. A HELYREÁLLÍTÁSI ÉS REZILIENCIAÉPÍTÉSI TERVEKEN TÚL –

AZ AZONOSÍTOTT KÖZÖS KIHÍVÁSOK ÁTTEKINTÉSE

A tagállamoknak folytatniuk kell helyreállítási és rezilienciaépítési tervük végrehajtását, ugyanakkor számos elhúzódó és újonnan kialakuló kihívással is szembe kell nézniük – többek között az Ukrajna elleni invázióból adódóan –, amelyek hatással vannak a versenyképes fenntarthatóság négy dimenziójára. A tagállamok tehát szakpolitikai fellépést igénylő közös és országspecifikus kihívásokkal egyaránt szembesülnek, amint azt az országspecifikus ajánlások is tükrözik.

4.1. Energetikai és környezeti fenntarthatóság

A dekarbonizáció felgyorsítása csökkenteni fogja a fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségünket, miközben hozzájárul az európai klímarendeletben 2030-ra kitűzött éghajlat-politikai céljaink eléréséhez is. Az Ukrajna elleni invázió rávilágított a fosszilis tüzelőanyagok behozatalától való uniós függőségre. Ez környezetvédelmi, gazdasági és biztonsági szempontból még indokoltabbá teszi a megújuló energia arányának növelését és az energiafogyasztás csökkentését. A legfrissebb adatok alapján a megújuló energiaforrásokból származó energia részaránya a teljes végsőenergia-fogyasztásban 22 %, vagyis az EU 2 százalékponttal túlteljesítette a 2020-ra kitűzött célt, viszont a jelenlegi helyzetben még több erőfeszítésre van szükség. Az „Irány az 55%!” elnevezésű, 2021. júliusi csomagjában a Bizottság azt javasolta, hogy a megújuló energiaforrásokra vonatkozó 2030-as célt az EU teljes energiaszerkezetének legalább 32 %-áról legalább 40 %-ára emeljék, valamint hogy az energiahatékonysági célkitűzés fokozásával 2030-ra az alapforgatókönyvhöz képest 9 %-kal csökkentsék az energiafogyasztást. Tekintettel arra, hogy az EU orosz fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségét sürgősen le kell építeni, a Bizottság a REPowerEU terv részeként jogszabály-módosításokat terjesztett elő a megújuló energiaforrásokra vonatkozó 2030-as cél legalább 45 %-ra, illetve a 2030-as energiahatékonysági cél legalább –13 %-ra történő kiigazítása érdekében.

Az energiafogyasztás csökkentése és a megújuló energiaforrások arányának növelése több köz- és magánberuházás bevonását követeli meg. A zöld átálláshoz kapcsolódó, évi 520 milliárd EUR összegű addicionális beruházás iránti igényre vonatkozó korábbi becslések valószínűleg a tényleges szükségletek alsó határát jelentik, mivel Ukrajna orosz inváziója szükségessé tette az energetikai átállás előreütemezését. Az energetikai köz- és magánberuházásoknak az energiahatékonyság elsődlegességének elvével összhangban az energiafogyasztás csökkentésére kell összpontosítaniuk, támogatniuk kell az energiaszegénységben élő háztartásokat, lehetővé kell tenniük az energetikai átállásban való aktív részvételt a fogyasztók számára, növelniük kell a megújuló energia részarányát, valamint elő kell mozdítaniuk a fenntartható mobilitást és az ipar dekarbonizációját, ezzel párhuzamosan kiemelt hangsúlyt fektetve a fosszilis energiára irányuló közvetlen és közvetett támogatások kivezetésére. A kutatási és innovációs beruházások döntő fontosságúak lesznek a zöld átállás felgyorsításához. Az energiaellátási forrásoknak a tiszta energiát előtérbe helyező módon történő diverzifikálása és az energiabiztonság garantálása érdekében ugyancsak beruházásokat kell eszközölni az energetikai infrastruktúrába, többek között a határokon átnyúló összeköttetésekbe. A határokon átnyúló energiarendszer-összekötők fejlesztése kifejezetten hozzá fog járulni az ellátás biztonságának növeléséhez, mivel a tagállamok a rendszerösszekötőknek köszönhetően további és diverzifikáltabb energiaforrásokhoz férhetnek hozzá, ami fokozza energiapiacaik rugalmasságát és rezilienciáját. E beruházások finanszírozása céljából a tagállamoknak minden rendelkezésre álló köz- és magánfinanszírozási forrást mozgósítaniuk kell, többek között a kibocsátáskereskedelmi rendszerből származó bevételek nagyobb hányadának elkülönítése révén. A földgázhoz kapcsolódó új infrastrukturális és hálózati beruházások szerepet játszhatnak az energiaellátás diverzifikálásában és az ellátás biztonságának növelésében. E beruházásoknak lehetőség szerint időtállónak kell lenniük olyan szempontból, hogy a fenntartható tüzelőanyagokra való későbbi átállítás révén biztosítható legyen hosszú távú fenntarthatóságuk.