E rendelet hatálya kiterjed a 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret egészére és a NextGenerationEU-ra, beleértve a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt is. A rendelet 2021. január 1-jétől alkalmazandó, és attól az időponttól kezdve hajtható végre. A rendelet hatálya az uniós költségvetés hatékony és eredményes pénzgazdálkodását, illetve az Unió pénzügyi érdekeit érintő, 2021. január 1. után bekövetkezett valamennyi releváns jogsértésre kiterjed. A Bizottság akkor fogja alkalmazni a feltételrendszert, ha úgy ítéli meg, hogy más eszközök nem tudják hatékonyabban védeni az uniós költségvetést.

Az idei évben az Európai Számvevőszék az éves megbízhatósági nyilatkozatot tartalmazó éves jelentéssel együtt az éves jelentésnek az uniós költségvetés teljesítményével foglalkozó külön részét is ismertette. Bár az Európai Számvevőszék megállapítja, hogy a Bizottság megbízható eljárásokkal rendelkezik a teljesítményjelentések elkészítésére, és hogy a jelentések folyamatosan javulnak és kiegyensúlyozottabbá válnak, kiemel bizonyos továbbfejlesztendő területeket, amelyekkel a Bizottság az uniós prioritások, szakpolitikák és programok megvalósulásának jobb értékelése és mérése érdekében foglalkozik majd.

Míg az Európai Számvevőszék éves ellenőrzési véleményt ad ki, a Bizottság, mint az uniós költségvetés kezelője, többéves ellenőrzési stratégiákat vezetett be, amelyek célja a hibák megelőzése, feltárása és korrigálása akár a kifizetés évét követő években is. A Bizottság további intézkedéseket hoz a szabályok összetettségének csökkentésére és a hibák jövőbeni hatékonyabb megelőzésének és feltárásának biztosítására mindegyik program esetében. A Bizottság által a 2019. évre becsült hibaszintek az Európai Számvevőszék által megadott tartományba estek. A Bizottság és végrehajtási partnerei erőfeszítéseinek eredményeképpen az uniós költségvetés pénzgazdálkodása folyamatosan javul, a hibák száma pedig néhány szakpolitikai terület kivételével a 2 %-os lényegességi küszöböt megközelítő tartományba csökkent az elmúlt években.

A 2019. évi mentesítési eljárásra az elhúzódó Covid19-világjárvány összefüggésében, valamint a 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről és a NextGenerationEU-ról folytatott tárgyalásokkal és azok későbbi elfogadásával párhuzamosan került sor. E példa nélküli körülmények között a Bizottság fellépésének élvonalában továbbra is annak biztosítása maradt, hogy az uniós adófizetők által befizetett minden egyes eurót valamennyi uniós polgár érdekében megfelelően költsenek el.

A Bizottság vállalta, hogy az új összeférhetetlenségi szabályok alkalmazása során figyelemmel kíséri a tagállamokat, és iránymutatást ad nekik. A Bizottság 2021 áprilisában iránymutatást tett közzé az összeférhetetlenségek elkerüléséről és kezeléséről. Ennek az iránymutatásnak a tagállamok és az uniós intézmények egyaránt a címzettjei. Az iránymutatás előmozdítja a költségvetési rendeletben meghatározott szabályok egységes értelmezését valamennyi irányítási mód tekintetében, és gyakorlati példákat és intézkedéseket tartalmaz, amelyek révén elkerülhetők és kezelhetők az összeférhetetlenségi helyzetek. A dokumentum elkészülte előtt a dokumentumot 2020 augusztusában megosztották az Európai Parlamenttel, majd bemutatták a tagállami hatóságoknak és konzultáltak velük. A Bizottság a dokumentumot a tagállami hatóságokon és szakértői hálózatokon keresztül 2021-ben és azt követően a tagállamokra irányuló célzott promóciós intézkedések összefüggésében terjesztette elő, és a jövőben is így fog tenni.

A Bizottság ezen a területen is tesz lépéseket. A 2018-ban módosított költségvetési rendelet 61. cikke valamennyi uniós alapra valamennyi szinten egyformán alkalmazandó, ha a költségvetés végrehajtásában érintett „pénzügyi szereplő vagy egyéb személy feladatainak pártatlan és tárgyilagos ellátása családi vagy érzelmi okok, politikai szimpátiával vagy nemzeti kötődéssel kapcsolatos okok, továbbá gazdasági érdek vagy bármely más közvetlen vagy közvetett személyes érdek miatt sérül”.

A kizárások számát a szervezetek és személyek védelmének szintje fényében is kell szemlélni, amely magas, különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájával, valamint a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elvével összhangban. A társjogalkotó továbbá úgy határozott, hogy korlátozó feltételeket szab a közigazgatási szankciók közzétételének lehetőségére vonatkozóan azáltal, hogy ezt a lehetőséget a legsúlyosabb esetekre tartja fenn a szankciók visszatartó erejének megerősítése érdekében, tiszteletben tartva ugyanakkor a személyes adatok védelmét, a vizsgálatok vagy a nemzeti bírósági eljárások titkosságát és az arányosság elvét.

Ami a KAP-támogatások elosztását illeti, a közvetlen kifizetések méltányosabb elosztásának biztosítása érdekében a Bizottság következetesen javasolta a közvetlen kifizetések maximalizálását és a fokozatos csökkentést, valamint az átcsoportosítással nyújtható kiegészítő jövedelemtámogatást és a valódi/aktív mezőgazdasági termelő fogalmának alkalmazását. A társjogalkotók megállapodtak a közvetlen kifizetésekre vonatkozó felső határérték lehetséges alkalmazásáról, valamint a tagállamok közvetlen kifizetési keretének legalább 10 %-át kitevő, átcsoportosítással nyújtható kötelező támogatások alkalmazásáról, kivéve, ha bizonyítani tudják, hogy más eszközökkel el lehet érni a közvetlen kifizetések célzottabbá tételét. A társjogalkotók megállapodtak az aktív mezőgazdasági termelő KAP-on belüli fogalmáról is.

A Bizottság továbbra is a tagállamok rendelkezésére fog bocsátani egy adatbányászati és kockázatértékelési eszközt kontroll- és ellenőrzési célokra és határozottan ösztönözni fogja a tagállamokat az eszköz használatára, a tagállamok általi használatra vonatkozó jogi kötelezettség hiányában.

A Bizottság emellett javaslatokat terjesztett elő egy egységes adatbányászati és kockázatértékelési eszköz (kontroll- és ellenőrzési célú) kötelező használatára a CPR, a KAP, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, a brexit miatti kiigazításokra képzett tartalék (BAR) és az EGAA esetében. A társjogalkotó azonban nem vitte előre ezt a javaslatot a CPR, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, a BAR és az EGAA esetében, ezért az ilyen adatbányászati és kockázatértékelési eszköz tagállamok általi használata továbbra is önkéntes. A KAP tekintetében a társjogalkotók arra a végleges politikai megállapodásra jutottak, hogy az eszköz használata önkéntességen alapul, és 2025-ben felülvizsgálati záradékkal és esetleges jogalkotási javaslatokkal látható el, amelyeket az egységes adatbányászati eszköz használatának és az eszköz interoperabilitásának értékeléséről szóló bizottsági jelentésre kell alapozni. A Bizottság 2023. január 1-jével bocsátja az eszközt a tagállamok rendelkezésére, hogy segítse őket az Európai Unió pénzügyi érdekei hatékony védelmének biztosításában. Ezen túlmenően a tagállamok összegyűjtenék az összes KAP-alap esetében az információkat azokról a csoportokról, amelyekhez a kedvezményezettek tartoznak (és átláthatósági okokból közzé is tennék azokat).

Az EU számos országban (Közép-afrikai Köztársaság, Mali, Niger és Mauritánia) támogatta az igazságszolgáltatást a hatékonyságának és inkluzivitásának fokozására irányuló erőfeszítésekben. Az EU hozzájárult a teljes lánc megerősítéséhez is, a rendőrségtől és csendőrségi nyomozóktól kezdve az ügyészekig és a bírákig a bűncselekmények elleni küzdelem érdekében.(Kongói Demokratikus Köztársaság, Bissau-Guinea). Az EU végezetül továbbá támogatja a civil társadalmi szervezeteket azon megfigyelői szerepük ellátásában, amely előmozdítja az átláthatóságot és az elszámoltathatóságot, valamint társadalmi szereplőként betöltött szerepüket, és képes jogi segítséget nyújtani a jogaiktól megfosztott vagy kiszolgáltatott személyek számára (Kongói Demokratikus Köztársaság, Közép-afrikai Köztársaság, Fidzsi).

A Bizottság nyomon követi az állítólagos nagyarányú földszerzéseket, és felkéri a tagállamokat, hogy szükség esetén intézkedjenek (például a szlovákiai ingatlan-nyilvántartás tökéletesítése). A bűncselekmény jellegű tevékenységek tekintetében azonban a fő hatáskör továbbra is a rendőri szervek és a nemzeti ügyészek hatáskörébe tartozik. Csalás gyanúja esetén a vonatkozó információkat továbbítják az Európai Csalás Elleni Hivatalnak (OLAF) a megbízatásával összhangban történő nyomon követés céljából. 2021. június 1-je óta lehetőség van az Európai Ügyészség (EPPO) bevonására is.

Ami a Cseh Köztársaság sajátos helyzetét illeti, a Bizottság illetékes szolgálatai koordinált ellenőrzéseket végeztek, amelyek többek között összeférhetetlenségekre is vonatkoznak. A Bizottság rendszeresen tájékoztatta az Európai Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságát a helyzet állásáról. Figyelembe véve az ezen ellenőrzésekhez fűződő közérdeket, beleértve az Európai Parlament arra irányuló kérését, hogy tegyék közzé a végleges ellenőrzési jelentést, amint az a mentesítési állásfoglalásban is szerepel, valamint az európai ombudsman ugyanilyen irányú ajánlását, az Európai Regionális Fejlesztési Alappal, a Kohéziós Alappal és az Európai Szociális Alappal kapcsolatos végleges ellenőrzési jelentést a személyes adatok, az üzleti titkok és a titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó egyéb információk törlését követően nyilvánosan hozzáférhetővé tették. Ezt az is indokolta, hogy valamennyi jogilag előírt lépés és vonatkozó határidő lezárult a kontradiktórius eljárás során, amely teljes mértékben tiszteletben tartotta az ellenőrzött fél védelemhez való jogát, és amely nem változtatott az ellenőrzési jelentés megállapításain, néhány megállapítás pontosítása kivételével.

7.Fennálló költségvetési kötelezettségvállalások – RAL

Az Európai Parlament és a Tanács aggodalmát fejezte ki a fennálló kötelezettségvállalások (Reste à Liquider – RAL) szintje miatt. A fennálló kötelezettségvállalások (RAL) szintje 2020 végén tovább emelkedett, és elérte a 302,6 milliárd EUR-t. A fennálló kötelezettségvállalások szintjének az elmúlt években tapasztalt növekedése főként a kohéziós politika visszavonási szabályával (az úgynevezett „n+3 szabály”), az infláció hatásával és az uniós költségvetés méretének növekedésével, valamint a kötelezettségvállalások és a kifizetések közötti, összefüggő különbséggel magyarázható.

A 2021–2027-es időszakra a Bizottság egy sor egyszerűsítési intézkedést javasolt a kohéziós politika végrehajtásának megkönnyítése és felgyorsítása érdekében. Bár ezek többségét megtartották a társjogalkotók között létrejött politikai megállapodásban, a Bizottság sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az N+2 visszavonási szabályhoz való visszatérést nem hagyták jóvá. Az új költségvetési ciklus e korai szakaszában a Bizottság úgy véli, hogy az N+3 visszavonási szabály fenntartásának hatásai – a megosztott irányítás alá tartozó alapok többségét szabályozó jogszabályokról szóló késői megállapodással, valamint azzal együtt, hogy a nemzeti hatóságoknak a NextGenerationEU következő években történő végrehajtására kell összpontosítaniuk, tekintettel annak korlátozottabb időkeretére – a 2021–2027-es többéves pénzügyi keretben fenntarthatják a nominálisan növekvő fennálló kötelezettségvállalások tendenciáját.

A Bizottság aktívan nyomon követi a költségvetés végrehajtását és a fennálló kötelezettségvállalások alakulását, és rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot, különösen az uniós költségvetési jelentés jövőbeli be- és kiáramlásaira vonatkozó hosszú távú előrejelzésében. A Bizottság előrejelzését a rendelkezésre álló adatok széles köre (az előző évek költségvetés-végrehajtása, a végrehajtás szintje és a jelenlegi költségvetés legújabb fejleményei, a következő évek költségvetési tervezetében bemutatott jövőbeli igények) alapján készíti el. A Bizottság emellett figyelembe veszi az európai strukturális és beruházási alapok végrehajtására vonatkozó tagállami előrejelzéseket, amelyek az átfogó kifizetési becslések fő meghatározói.

A költségvetés elfogadása a költségvetési hatóság hatáskörébe tartozik, ami magában foglalja a kifizetési előirányzatok megfelelő szintjének biztosítását, a megosztott irányítás alá tartozó alapok végrehajtását pedig a nemzeti hatóságok kezelik, és nagyban függ a társjogalkotók által a vonatkozó alap-jogiaktusokban meghatározott szabályoktól. Ezzel összefüggésben a Bizottság továbbra is szorosan együttműködik az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal, valamint a tagállamok nemzeti hatóságaival annak érdekében, hogy továbbra is támogassa őket programjaik végrehajtásának felgyorsításában.

8.A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz kontrollrendszere

A Bizottság rekordidő alatt létrehozta a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt, külön irányítási struktúrával, valamint belső folyamatokkal és kontrollstratégiákkal, amelyek igazodnak ahhoz a tényhez, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz teljesítményalapú eszköz. A kezdeti előfinanszírozástól eltekintve a tagállamok számára a kifizetések előre meghatározott mérföldkövek és célok teljesítését követően történnek. A kifizetések tehát nem függnek majd a tagállamoknál ténylegesen felmerült költségektől. A megosztott irányítással ellentétben a tagállamok az uniós pénzeszközök kedvezményezettjei, amely pénzeszközök a kifizetésüket követően helyettesíthetővé válnak a nemzeti költségvetésekben.

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 22. cikkének (1) bekezdése előírja a tagállamok számára azt a kötelezettséget, amely szerint azok „minden megfelelő intézkedést megtesznek az Unió pénzügyi érdekeinek védelme és annak biztosítása érdekében, hogy pénzeszközöknek az eszközből támogatott intézkedésekhez kapcsolódó felhasználása megfeleljen az alkalmazandó – különösen a csalás, a korrupció és az összeférhetetlenség megelőzésére, feltárására és korrekciójára vonatkozó – uniós és nemzeti jognak”, valamint hogy gondoskodnak egy hatékony és eredményes belső kontrollrendszerről.

A bizonyosság növelése érdekében a Bizottság a tagállami ellenőrzésekre támaszkodik, és azokat szükség szerint saját ellenőrzéseivel egészíti ki. Ez az ellenőrzési keret a következő elemeken alapul:

A tervek értékelése: A Bizottság felelős a tagállamok által benyújtott helyreállítási és rezilienciaépítési terveknek a relevancia, az eredményesség, a hatékonyság és a koherencia kritériumai alapján történő értékeléséért. A Bizottság által alkalmazandó kritériumok egyike az, hogy az érintett tagállamok által javasolt intézkedések várhatóan megelőzik-e, feltárják-e és korrigálják-e a korrupciót, a csalást és az összeférhetetlenséget az eszközből származó források felhasználása során, figyelembe véve többek között, hogy a kontrollrendszer megbízható folyamatokon és struktúrákon alapul-e. Ez a kritérium csak megfelelőnek vagy elégtelennek értékelhető. Az utóbbi esetben a Bizottságnak azt a következtetést kell levonnia, hogy a terv nem felel meg kielégítő mértékben az értékelési kritériumoknak. Amennyiben azonban a Bizottság olyan hiányosságokat tár fel a kontrollrendszerekben, amelyeket orvosolni lehet, javasolni fogja a kiegészítést a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 22. cikkének való megfeleléshez szükséges olyan intézkedésekkel, amelyeket az első rendszeres kifizetés teljesítése előtt meg kell valósítani. A Bizottság értékelését a Tanácsnak jóvá kell hagynia.

A kifizetési szakaszban: A releváns elfogadott mérföldkövek és célok teljesítését követően a tagállamok a pénzügyi hozzájárulás és adott esetben a hitel kifizetésére irányuló, kellően indokolt kérelmet nyújthatnak be a Bizottsághoz évente kétszer. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról szóló rendelet 22. cikkének (2) bekezdése szerint a tagállamok kötelesek a kifizetési kérelemhez csatolni egy vezetői nyilatkozatot és az ellenőrzések összefoglalását. A vezetői nyilatkozatban a tagállam megerősíti, hogy a pénzeszközöket a szándékolt célból használták fel, hogy a pénzeszközök kezelésére valamennyi alkalmazandó szabállyal összhangban került sor, és hogy az információk teljes körűek, pontosak és megbízhatóak. Az ellenőrzések összefoglalása az azonosított hiányosságokat és a megtett kiigazító intézkedéseket is tartalmazza.

A Bizottság minden egyes kifizetési kérelem esetében értékeli, hogy a tagállam kielégítő módon teljesítette-e a mérföldköveket és célokat. A Bizottság ellenőrzései és kontrolljai arra irányulnak, hogy megelőzzék, feltárják és korrigálják azokat a hibákat és szabálytalanságokat azokban a bizonyítékokban, amelyeket annak megállapítása érdekében nyújtanak be a tagállamok, hogy a mérföldköveket és célokat kielégítően teljesítették. A Bizottság kiegészítő információkat kérhet, és dönthet úgy, hogy további ellenőrzéseket végez annak érdekében, hogy a kifizetés teljesítése előtt megszerezze a szükséges kiegészítő bizonyosságot a mérföldkövek és célok eléréséről.

Amennyiben a tagállamok bizonyos mérföldköveket és célokat nem teljesítettek kielégítő módon, a Bizottság a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 24. cikkének (6) bekezdése értelmében részben vagy teljes egészében felfüggesztheti a kifizetéseket, majd a rendelet 24. cikkének (8) bekezdése értelmében, „amennyiben az érintett tagállam a felfüggesztéstől számított hat hónapos időtartamon belül nem hozta meg a szükséges intézkedéseket”, arányosan csökkentheti a kifizetéseket.

Hatékony és eredményes pénzgazdálkodás: A Bizottság rendszerellenőrzéseket végez a tagállamok által az eszköz élettartama alatt létrehozott belső kontrollra vonatkozóan annak ellenőrzése érdekében, hogy a tagállam eleget tesz-e a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 22. cikke szerinti kötelezettségeinek, különösen a súlyos szabálytalanságok (azaz csalás, korrupció vagy összeférhetetlenség) megelőzése, feltárása és korrekciója, valamint a kettős finanszírozás elkerülése, illetve a hitel- és finanszírozási megállapodásokból eredő kötelezettségek súlyos megszegése tekintetében. A Bizottság továbbá a terv végrehajtása során kockázatalapú ellenőrzéseket és vizsgálatokat végez a tagállamok által nem korrigált súlyos szabálytalanságok (azaz csalás, korrupció vagy összeférhetetlenség) gyanújának fennállása, illetve a finanszírozási megállapodásban vagy a hitelmegállapodásban foglalt kötelezettségek súlyos megszegése esetén.

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 22. cikkének (5) bekezdése alapján csalás, korrupció, összeférhetetlenség és/vagy a finanszírozási és/vagy hitelmegállapodásokban megállapított kötelezettségek súlyos megsértése esetén (ideértve a kettős finanszírozást is) a Bizottság jogosult arányosan csökkenteni és visszafizettetni a vissza nem térítendő támogatást, vagy kérni a hitelek előtörlesztését. A Bizottság a szerződéses kötelezettségek súlyos megszegése esetének kivételével csak akkor élhet a visszafizettetéssel/csökkentéssel/az előtörlesztés kérésével, ha a tagállamok ezeket a súlyos szabálytalanságokat önmaguk nem orvosolják.

9.Az uniós kiadási programok teljesítményének mérése

A Bizottságnak szilárd meggyőződése, hogy kiadási programjai hatékony működésének biztosítása a költségvetés sikeres végrehajtásának az egyik kulcseleme. Annak mérése, hogy a kiadási programok milyen mértékben érik el a kitűzött céljaikat és ezáltal milyen mértékben mozdítják elő az uniós prioritásokat – azaz a teljesítményük mérése –, kihívást jelent, de elengedhetetlen a felmerülő problémák időben történő azonosításához és szükség esetén korrekciós intézkedések meghozatalához. Emellett a megbízható teljesítményinformációk akkor is hasznosak lehetnek, ha az új prioritások a forrásoknak a folyamat közepén történő átcsoportosítását teszik szükségessé (természetesen a jogi keret által előirányzott határokon belül).

Az uniós költségvetés már rendelkezik egy fejlett kerettel a teljesítmény mérésére és értékelésére, amint azt például az OECD is elismeri. Ez szilárd beavatkozási logikán alapul, egyértelműen meghatározott célkitűzésekkel és ambiciózus, de realisztikus célokkal rendelkező kapcsolódó mutatókkal.