HU    HU  
 EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2012.6.6.  
SWD(2012) 163 final 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
Megújuló energia: az európai ener giapiac egyik meghatározó tényez ője 
{COM(2012) 271 final} 
{SWD(2012) 149 final} {SWD(2012) 164 final} 
 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ  EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
Megújuló energia: az európai ener giapiac egyik meghatározó tényez ője 
1. M I A PROBLÉMA LÉNYEGE ? 
Az elmúlt néhány évben a méretgazda ságosság és a technológiai fejl ődés következtében a 
megújuló energiaforrások (RES) használa ta tekintetében a vártnál nagyobb ütem ű fejlődés 
mutatkozott. Ez örvendetes, és az EU  megújulóenergia-politikájának kedvez ő hatásaira utal. E 
folyamatokra reagálva a tagállamok egyre nagyobb mértékben alakították át a megújuló 
energiákra vonatkozó támogatási rendszereiket a költséghatékonyság és a piaci integráció 
biztosítása érdekében. E reformok megvalósítá sa néha nem az iránya dó európai gyakorlatot 
követő módon történt, ami az európai befektet ők körében bizonytalanságot eredményezett. 
Ráadásul a jelenlegi pénzügyi és gazd asági válság következtében a befektet ők 
elővigyázatosabbá váltak a t őkeigényes energiapiacokba történ ő beruházásokat illet ően, 
különösen a politikai döntések által befoly ásolt megújulóenergia-ágazat esetében.  
E körülmények között egyre inkább egyértelm ű, hogy az Európa 2020 megújuló energiára 
vonatkozó célkit űzése önmagában esetleg nem lesz elegend ő a további szükséges 
költségcsökkentést és a 2020 utáni id őszakban a megújuló energi aforrások nagyobb arányát 
lehetővé tévő hosszú távú beruházások ösztönzésére. A befektet ők és az üzleti szféra számára 
ezért egyre fontosabb, hogy megismerjék az EU politikájának jöv őbeni irányát annak 
érdekében, hogy idejében meg tudják hozni a megújulóenergia-ágazatban megvalósítandó 
hosszú távú beruházásokra vonatkozó döntéseket. 
A megújuló energiaforrá sokról szóló 2009/28/EK irányelv (a továbbiakban:  az irányelv) 
értelmében a Bizottságnak csak 2018-ban kell el őterjesztenie a 2020 utáni id őszakra 
vonatkozó megújulóenergia-ütemtervet, am ely figyelembe veszi a technológiai fejl ődést és az 
irányelv alkalmazása során nyert tapasztalat okat. Az irányelv ezenkívül kötelezi a 
Bizottságot, hogy 2014-ig vizsgálja felül a nnak egyes rendelkezéseit (különösen a 
bioüzemanyagok és folyékony bio-energi ahordozók esetében az üvegházhatású 
gázkibocsátás-megtakarítás minimális küszöbértékeire, valamint az úgynevezett együttműködési mechanizmusokra vonatkozó rende lkezéseket). A Bizottság azonban úgy 
érzékeli, hogy a fentebb isme rtetett bizonytalan befektet ői környezetre tekint ettel az érdekelt 
felek egyre inkább úgy gondolják, hogy már most szükséges a 2020 utáni id őszakra tervezni. 
Konkrétan az alábbi hat kihívá ssal kell szembenézni annak el
őmozdítása érdekében, hogy a 
következő évtizedekben a megújuló energiaforrás ok nagyobb arányban legyenek jelen az EU 
energiahordozó-összetételében. 
1. A jövőbeli szakpolitikai keret bizonytalansága.  A megújuló energiára vonatkozó politikai 
keret jelenlegi formájában 2020-ban, tehát mindössze nyolc év múlva érvényét veszti. A 
 
HU 3   HU 2020 utáni id őszak tekintetében a megújuló energiaforrásokra és a széntelenítésre 
vonatkozóan nincsenek más célkit űzések, mint az ETS szerintiek, valamint a Tanács jogi 
kötőerővel nem rendelkez ő egyik politikai célkit űzése, miszerint az üvegházhatást okozó 
gázkibocsátást 2050-ig 80-95%-kal kell csökkent eni, amennyiben más fejlett országok is 
hasonlóképpen járnak el.  
2. A pénzügyi ösztönz ők életképessége.  A tagállamok több különböz ő támogatási rendszert 
vezettek be, amelyek a bels ő piac érdekei szempontjából vitathatók. Ráadásul a 
kiadásoknak a (részben a fotovoltaikus energia használata terén a csökken ő egységnyi 
költségeknek köszönhet ően rohamosan terjed ő létesítmények miatti) növekedése e 
támogatási rendszerek pénzügyi életképessége  tekintetében is ké tségeket ébreszt. 
3. Piacszabályozó intézkedésekkel való összhang.  Kétségek merültek fel azzal kapcsolatban, 
hogy a bels ő piacot jelenleg szabályozó intézked ések érdemben számolni tudnak-e a 
megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos beruhá zások sajátosságaival, valamint, képesek-e 
lehetővé tenni, hogy a megújulóenergia-termel ők gyorsan reagáljanak a piaci árjelzésekre. 
Ha nem, az a piac elégtelen m űködéséhez vezet. 
4. Az energetikai infrastruktúra megfelel ő volta.  A villamosenergia-hálózat legnagyobb része 
olyan időszakban épült, amikor a villamosenerg ia-rendszerek nagyrészt államonként 
elkülönültek, és az áramtermelés a fogyasztá si helyek viszonylagos közelségében, az 
elektromos áram átvitele és az ár amszolgáltatás pedig viszonylag ellen őrzött módon 
történt. A megújuló energiaforrás okból származó villamos energia növekv ő arányával 
azonban ezek a körülmények aligha tarthatók fenn, és a megújuló energiák optimálistól 
elmaradó integrációját okozhatják. 
5. A jövőbeli technológiákkal kapc solatos bizonytalanság.  A fenntartható és stabil 
energiaágazatra való áttérés érdekében szükség lesz a megújuló energiaforrások 
hasznosítására alkalmazott innovatív techno lógiák széles skálájára, valamint az 
infrastruktúra kezelését és modernizálását célzó jelent ős változtatásokra. Az ilyen 
megújulóenergia-technológiák piaci bevezetés e azonban olyan kihívást jelent, amelyet a 
piac önmagában nem képes leküzdeni.  
6. Társadalmi elfogadottság és a fenntarthatóság.  A megújuló energiák általában véve igen 
széles kör ű társadalmi támogatottságot élveznek megosztott jellegük, valamint 
környezetvédelmi és társadalmi-gazdasági el őnyeik miatt. A megújuló energiával 
kapcsolatos nagyszabású projektek területigén ye és környezeti hatásai miatti növekv ő 
aggodalmak azonban a jöv őbeli növekedés akadályát jelenthetik. 
A közlemény, amelyet e hatásvizsgálat kísér, az zal a szándékkal vizsgálja a kihívásokat és a 
megoldási lehet őségeket, hogy megkönnyítse a megújuló forrásokból el őállított energia 
egységes piaci integrációját. A közlemény anna k kereteit is meghatározza, hogy a 2012 utáni 
időszakban a szakpolitikák milyen rendszerére lesz szükség ahhoz, hogy a megújuló 
energiaforrások nagyobb arányba n legyenek jelen az EU ener giahordozó-összetételében.   
2. A  SZUBSZIDIARITÁS ELVÉNEK ÉS AZ UNIÓS HOZZÁADOTT ÉRTÉKNEK AZ ELEMZÉSE  
A megújuló energiaforrások terén az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 192. cikke 
(környezetvédelem), 114. cikke (bels ő piac), és 194. cikke (energ ia) szabályozza az Unió 
hatáskörét. Gazdasági szempont ból az energiarendszert érint ő bizonyos fejlesztések akkor 
valósíthatók meg, ha azok az Unió egész terüle tére kiterjednek, és felölelik mind az Európai 
Unió, mind pedig a tagállamok intézkedéseit, tiszteletben tartva ezek hatásköreit.  
 
HU 4   HU 3. S ZAKPOLITIKAI CÉLKIT ŰZÉSEK  
E beavatkozás általános célja annak biztos ítása, hogy a megújuló en ergiaforrások jelent ősen 
hozzájáruljanak az energiaellátás biztonsá gosságához és változatosságához, a 
versenyképességhez, a környezet- és  éghajlatvédelemhez, ugyanakkor el őmozdítsák az EU-n 
belül a gazdasági növekedést, munkahelyteremtés t, regionális fejleszt ést és az innovációt. 
Ennek érdekében az alábbi konkrét célok java soltak: i) a kiszámít hatóság növelése a 
befektetők és az üzleti szféra számára, ii) a tá mogatási rendszerek életképességének és 
költséghatékonyságának javítá sa, iii) a piacszabályozó in tézkedésekkel való összhang 
elősegítése, iv) megfelel ő energetikai infrastruktúra biztosítás a, v) technológiai innováció és 
fejlesztés támogatása , vi) a nagyobb mérték ű társadalmi elfogadottság biztosítása és a 
fenntarthatóság el őtérbe helyezése.  
4. SZAKPOLITIKAI  LEHETŐSÉGEK   
E hatásvizsgálat célja a kivá lasztott szakpolitikai lehet őségek környezeti, gazdasági és 
társadalmi hatásainak elemzése a jelenlegi helyzettel összehasonlítva. Az érdekelt felek nézeteit figyelembe véve az alábbi négy szakpolitikai lehet őség körvonalaz ódott és került 
elemzésre:  
7. További szabályozás nélküli forgatókönyv. Ez a lehet őség nem tartalmaz új politikai 
célkitűzéseket a megújuló energiaforrások alkalmazásának ösztönzésére a 2020 utáni 
időszakra.A megújuló energiákra továbbra is a jelenlegi ETS-szabályozás volna irányadó. 
8. Széntelenítés, a 2020 utáni id őszak vonatkozásában a me gújuló energiaforrásokkal 
kapcsolatos újabb célkit űzések nélkül. Ennél a lehet őségnél nagyobb hangsúlyt kap az 
ÜHG csökkentésére irányuló célkit űzés és/vagy olyan intézkedések, amelyek teljes 
mértékben összhangban vannak az EU hosszú távú széntelenítési célj aival, a 2020 utáni 
időszak tekintetében a megújuló ener giaforrásokra vonatkozó konkrét célki űzés 
meghatározása nélkül. 
9. Kötelező erejű célkitűzések a megújuló energiaforrá sokra vonatkozóan a 2020 utáni 
időszakra, és összehangolt támogatás. Ez a lehet őség a megújuló energiaforrások 
tekintetében 2030-ig szóló új  uniós és nemzeti szint ű célok meghatározásával, valamint az 
ÜHG-kibocsátásra és az energiahat ékonyságra vonatkozó uniós célkit űzések beépítésével 
naprakésszé tenné az éghajlatváltozással és az energiával kapcsolatos 2008-as 
intézkedéscsomagot. 
10. Az EU megújuló energiaf orrásokra vonatkozó célkit űzése és 
harmonizált intézkedések. Ez a lehet őség a megújuló energiaforrásokra vonatkozó, az EU 
egész területére kiterjed ő célérték el őírását foglalja magá ban, amelynek hátterét 
harmonizált támogatási rendszer és a vill amosenergia-hálózat harmonizált kezelése 
biztosítja.  
5. HATÁSVIZSGÁLAT 
Gazdasági hatások 
A megújuló energiaforrások arányának az EU en ergiahordozó-összetételén belüli növelésének 
összhatása számos egymással összefügg ő és egymást kiegyenlít ő mechanizmus eredménye. A 
megújuló energiaforrások alkalmazása el őször is gazdasági tevékenységet eredményez. 
Másodszor, a helyi forrásokból szár mazó megújuló energia nagyobb mérték ű használata 
 
HU 5   HU csökkenti a fosszilisüzemanyag-behozatalt, ezálta l növeli az energiabiztonságot. Harmadszor, 
ösztönzi az energetikai innováci ót, ami kulcsfontosságú tényez ő annak biztosításához, hogy 
elegendő mennyiség ű olyan technológiát fejlesszenek ki, amely lehet ővé teszi az 
energiaágazat költséghatékony széntelenítését. Az ener getikai innováció gazdasági 
szempontból is fontos, mivel versenyel őnyt biztosít a nemzetközi piacokon, ami növekedéssel 
és az exportlehet őségek bővülésével jár. Másfel ől viszont a megújulóenergia-használat 
kiszélesítése el is vonhat beruházások at (és munkahelyeket) a hagyományos 
energiaszektorból, az ezzel  járó káros hatásokkal együtt. R áadásul a megújuló energiaforrások 
pénzügyi támogatásának költsége magasa bb energiaárakat eredményezhet, ami 
befolyásolhatja az energiafogyasztók számláit, és hátrányosan érintheti az energiaigényes 
iparágak versenyképességét. 
A hatásvizsgálat azt mutatja, hogy a második, harmadik és negyedik lehet őség valószín űleg 
kedvező gazdasági hatásokat eredményez, mivel (különböz ő mértékben) jelent ős beruházások 
megvalósulását fogja ösztönözni a megújulóenerg ia-technológiák terén, ami új ágazatokat, 
munkahelyeket teremthet és gazdasági növekedést idézhet el ő. Ezek továbbá hozzájárulnak 
majd az importált energiahordozókra fordított  kiadások csökkentéséhez, ami ugyancsak az 
uniós gazdaság védelmét szolgálhatja a küls ő energiaár-robbanással szemben, noha a 
harmadik és negyedik lehet őség nagyobb import-megtakarítás okat eredményezhet, mint a 
második lehet őség. Mindazonáltal a harmadik és negyedik lehet őség keretében a megújuló 
energiaforrásokkal kapcso latos pénzügyi ösztönz ők növelhetik a fogyaszt ók költségeit, bár ezt 
nagy valószín űséggel, legalább részben ellentételezné  a nagykereskedelmi villamosenergia-
árakat csökkent ő bekapcsolási sorrend (merit order) hatás. Az els ő lehetőség ezzel szemben 
magasabb üzemanyagköltségekkel jár, ami a gazdasági növekedés szempontjából 
kedvezőtlen, viszont kevesebb állami befektetést tesz szükségessé a megújuló energiaforrások 
fejlesztése és használata terén.  
Környezeti hatások 
A megújuló energia használa tának elterjedése jelent ősen csökkentheti az üvegházhatást okozó 
gázok kibocsátását. Korábbi elemzések azt mutatják, hogy a vizsgált lehet őségek esetében – 
kivéve a további szabályozás nélküli forgatókönyvet – 2050-ig 1990-hez képest az 
üvegházhatású gázok 80 %-os, az energiához kapcsolódó szén-dioxidnak pedig 85 %-os 
csökkentését sikerül elérni. A más odik, harmadik és negyedik lehet őséggel, hatékony 
alkalmazkodási intézkedésekkel kiegészítve, az  EU energiarendszeré nek éghajlatváltozással 
szembeni ellenálló képessége is javítható. A villamosenergia-termelés decentralizációja különösen fontos szerepet játszik természeti kata sztrófák esetén az álta lános energiahálózati- 
és rendszersérülékenység csökkentésében. A hely i biodiverzitást a megújuló energiaforrások 
infrastruktúrája valószín űleg közvetlenül és közvetve is be folyásolni fogja. A második és 
negyedik lehet őség erőteljesebb hatásokat okozhat, mivel több elektromos légkábelre lesz 
szükség annak érdekében, hogy a fogyasztási központokat a legjobb termelési állomásokkal 
(harmadik országokat is beleértve) lehesse n összekötni. Ezek az esetlegesen negatív 
következmények azonban elkerülhet ők, ha az infrastrukturális fejlesztés a meglév ő szigorú 
környezetvédelmi szabályok be tartásával történik.  
A 2020 utáni id őszakban a megújuló energia részar ányának növeléséhez nagyobb mérték ű 
biomasszaalapanyag-termelésre lesz szükség, ami a földhasználat megváltoztatásából ered ő 
közvetett és közvetlen hatás ok nagyobb kockázatát okozhatja. A hatásvizsgálat azonban azt 
mutatja, hogy elegend ő fenntartható biomassza áll rende lkezésre ahhoz, hogy 2030-ig fedezni 
lehessen az energetikai és egyéb felhasználás szükségleteit. A második, harmadik és negyedik 
lehetőség képes volna az ilyen kockázatok csökkentésére azáltal, hogy a bioüzemanyagokra 
és az egyéb folyékony bio-energiahor dozókra jelenleg irányadó kötelez ő kritériumokon 
alapuló (és azokat tovább er ősítő) szilárd fenntarthatósági követelmények kerülnek 
 
HU 6   HU bevezetésre mindennem ű bioenergia-felhasználá s tekintetében. Emelle tt a kockázatok tovább 
csökkenthet ők a mezőgazdasági és erd őgazdálkodási termelékenység jelent ős mértékű és 
fenntartható javításának el ősegítésével, valamint az erd őirtás és az erd őpusztulás csökkentését 
(REDD) célzó nemzetközi fellépés ösztönzésével.  
Társadalmi hatások 
A nagyobb részarányú megújulóenergia-használat ra való áttérés számos új és jobb 
munkahelyet teremthet. 2010 végén az uniós me gújulóenergia-ágazatban több mint 1,1 millió 
ember dolgozott. Noha a megújuló energiaforrás ok növekedése ágazati szerkezetátalakítást is 
eredményez, különböz ő kutatások azt mutatják, hogy a me gújuló energiával kapcsolatos 
politikák foglalkoztatási nettó hatása még így is pozitív. Különösen fontos a megújuló 
energiaforrások hasznosítására alkalmazott technológiák európa i gyártói versenyhelyzetének 
fenntartása és javítása a tartós  hazai kereslet valamint a külfö ldi piacokra jutás biztosításával. 
A fenti körülmények között a harmadik lehet őség a megújuló energiaforrások hasznosítására 
alkalmazott innovatív technológiá k aktív ösztönzése által kedvez őbb hatással lehet a 
foglalkoztatási helyzetre, mint a második lehet őség, amely költségalapú megközelítésénél 
fogva valószín űsíthetően csak a kiforrott technológiákat fogja támogatni. Amennyiben a 
harmadik lehet őség a megújuló energiaforrások terén megvalósított beruházások egyenletes 
időbeli eloszlását is magában foglalja, biztosít hatja a munkavállalók tartósabb foglalkoztatását 
is, elkerülhet ővé téve a munkáltatók számára a súlyos munkaer őhiány időszakait. A negyedik 
lehetőség, amelynek esetében a megúj uló energia egy részének el őállítása harmadik 
országokban történik, kevésbé kedvez ő (noha még így is jelent ős) hatásokkal jár a 
foglalkoztatási helyzetre nézve.  
6. A  LEHETŐSÉGEK  ÖSSZEHASONLÍTÁSA 
A szakpolitikai lehet őségek összehasonlításának szempontjai az eredményesség, 
hatékonyság és az egységesség  voltak. 
Az eredményességet  illetően valamennyi lehet őség – kivéve a további szabályozás nélküli 
forgatókönyvet – alkalmas a befektet ői bizonytalanság csökkentés ére és a támogatási 
rendszerek költséghatékonyságával illetve a megújuló energiák pi aci integrációjával 
kapcsolatos kétségek kezelésére. Bár a kutatás  és fejlesztés terén tett intézkedésekkel 
mindhárom lehet őség támogatná a technológiai i nnovációt, csak a harmadik lehet őség 
könnyítené meg a technológiaspecifikusabb tagállami kezdeményezéseket, el őmozdítva így a 
piacról kiinduló innov ációt („piaci húzóer ő”), ami dönt ő fontosságú a megújuló energia 
tömeges használatának el ősegítése céljából. Az els ő kivételével mindegyik lehet őség az 
energiabiztonság növelését eredményezné, és  hatékonyan foglalkozna a fenntarthatósággal 
kapcsolatos kérdésekkel. 
A hatékonyság  tekintetében az elemzés azt mutatja, hogy a további szabályozás nélküli 
forgatókönyv kivételével a rendszer -összköltség mindhárom lehet őség esetében nagyjából 
hasonló. Míg a harmadik lehet őség hatékonysága attól függ, hogy milyen gyorsan sikerül 
kiküszöbölni a nemzeti támogatási rendsze rek közötti különbségeket, a második lehet őség 
költséghatékonyságra összpontosító megközelítési módja el ősegítheti a szakpolitikai 
intézkedések összköltségének csökkentését, valamint a számos célkit űzés kezelésével járó 
adminisztratív teher csökkentését. A ha tásvizsgálat szerint a negyedik lehet őség gyakorlati 
hatékonysága kisebb annál, mint ami elméletileg elvárható.  
Mindegyik szakpolitikai lehet őség összhangban van  az EU hosszú távú politikai 
célkitűzéseivel (az éghajlatváltozás, környezetvédelem,  közlekedés stb. tekintetében). Nincs 
olyan lehet őség, amelyik minden szempontból a legjobb volna, és amelyet ezért egyértelm űen 
 
HU 7   HU előnyben kellene részesíteni. A szakpolitikai intézkedések egymásra gyakorolt hatásait 
részletesebben kell vizsgálni,  és erre a konkrét s zakpolitikai javaslat ok lehetséges jöv őbeli 
vizsgálatának keretében sor fog kerülni. 
Az értékelt négy szakpolitikai lehet őség fenti összehasonlí tó elemzése a következ őképpen 
foglalható össze:  
11. További szabályozás nélküli forgatókönyv. Ez a lehet őség nem 
foglalkozik az EU 2020 utáni id őszakra vonatkozó megújul óenergia-politikájával 
kapcsolatos jelenlegi befektet ői bizonytalansággal. Mivel ez a szcenárió az ösztönz ők 
megszüntetését foglalja magában, a megújul ó energiák költséghatékonyságával illetve 
piaci integrációjával kapcsolatos kérdés ekkel az évtized végén kell foglalkozni. 
Hasonlóképpen, a már betervezett energe tikai infrastruktúrafejlesztés elegend ő volna a 
tervezett alacsony mérték ű alkalmazás integrálásához. Végezetül ez a lehet őség semmilyen 
módon nem gyorsítja a gazdasági növekedést, a munkahelyteremtést és a technológiai 
innovációt, és nem foglalkozik  a fenntarthatósággal és a társadalmi elfogadottsággal 
kapcsolatos kérdésekkel. 
12. Széntelenítés a 2020 utáni id őszak vonatkozásában a megújuló 
energiaforrásokkal kapcsolatos újabb célkit űzések nélkül . Ez a lehet őség elősegítené a piac 
alakulásának jobb átláthatóságát a 2020 utáni id őszakban, feltételezve, hogy a 
kibocsátáskereskedelmi rendszer által szabál yozott és az azon kívüli ágazatokra vonatkozó 
szakpolitikai eszközökkel és megfelel ő szénárképzés által kedvez ő piaci helyzetet lehetne 
teremteni a megújuló energiaforrások szám ára. Integrált uniós piaci megközelítés 
alkalmazásával ez el ősegíthetné a támogatási rendszerek költséghatékonyságának javítását, 
a piaci integráció serkentését, és megfelel ő infrastruktúra biztosítását. Az e lehet őséggel 
járó szakpolitikai eszközök technológia-seml eges jellege a technológiai innovációra is 
gyengébben hatna, mint a többi lehet őség, amelyek az energe tikai technológiákra 
vonatkozó konkrét intézkedéseket foglalnak magukban. Ez a lehet őség hatékonyan 
foglalkozna a fenntarthatósággal és a társadal mi elfogadottsággal kapc solatos kérdésekkel. 
13. Kötelező erejű célértékek a megújuló energiaforrásokra 
vonatkozóan a 2020 utáni id őszakra, és összehangolt támogatás. Annak függvényében, 
hogy mennyire ambiciózusak, a célkit űzések nagyobb bizonyosságot teremthetnének a 
befektetők és az üzleti szféra számára a megújul ó energiaforrások hasznosítása céljából 
alkalmazott technológiák majdani piaci volumene tekintetében. Ezenkívül el ősegítenék a 
nemzeti támogatási rendszerek mé g nagyobb fokú költséghatékonyságát és 
összehangoltságát is, és ösztönöznék az er őteljesebb kutatást és fejlesztést az innovatív 
technológiák terén. Ez a lehet őség a fenntarthatósággal és a társadalmi elfogadottsággal 
kapcsolatos kérdésekkel is hatékonyan foglalkozna, el ősegítve a megújuló energiák 
kiegyensúlyozottabb, és területile g egyenletesebb használatát. 
14. Az EU megújuló energiaforrá sokkal kapcsolatos célkit űzése és 
harmonizált intézkedések. Ez a lehet őség szintén megfelel ően foglalkozna a 2020 utáni 
időszakra vonatkozó szakpolitika bizonytalanságaival, miközben el ősegítené a fokozott 
belső piaci integrációt. Technológia-semleg es támogatást biztosítana, a termel ők pedig ki 
lennének téve a piaci hatásoknak, és valószín űleg inkább el ősegítené a megújuló energia 
koncentráltabb használatát, mint a fogyasztá si központok köré csoportosuló, elosztott 
energiatermelést. Ennek következtében ez a lehet őség azzal a veszéllyel járna, hogy 
növekednek a támogatási rendszerek és az infras truktúra költségei, valamint problémákat 
vetne fel a társadalmi elfogadottság tekintetében. A harmadik lehet őséghez hasonlóan itt is 
 
HU 8   HU szigorúbb fenntarthatósági követe lményekkel kellene reagálni a bioenergia használatával 
járó nemkívánatos mellékhatásokra. 
 
HU 9   HU 1. táblázat: A vizsgált lehet őségek összehasonlítása az alaphelyzettel 
Kritérium
ok Lehetőségek 1: Az új 
uniós szint ű 
fellépés 
mellőzése 2: Az 
üvegházhatást 
okozó gázokra 
vonatkozó célkitűzések/ a 
nem megújuló 
energiaforrásokra vonatkozó 
célkitűzés 3: A megújuló 
energiaforrásokr
a vonatkozó 
nemzeti célkitűzések a 
2020 utáni 
időszakra 4: A megújuló 
energiaforrásokra 
vonatkozó uniós 
célkitűzés és 
harmonizált 
intézkedések 
Szakpolitikai következetesség = + ++ ++ 
A támogatás 
életképessége = ++ + + 
Az infrastruktúra 
megfelelő volta  = ++ ++ + 
Belső piac  = ++ + ++ 
Technológiai 
innováció = + ++ + Eredmény
esség 
 
Fenntarthatóság/t
ársadalmi 
elfogadottság = + + + 
Hatékonys
ág Rendszerköltsége
k = = = = 
Koherenci
a más uniós 
politikákkal  = + + + 
Jelmagyarázat = változatlan + javulás; - romlás  
7. N YOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A nyomon követés és az értékelés tekintetéb en javasolt, hogy a Bizottság szigorúan 
figyelemmel kísérje az alábbi mutatók alakul ását annak biztosítása érdekében, hogy az EU-
nak továbbra is esélye legyen 2020-as célkit űzéseinek teljesítésére, és ennek alapján meg 
tudja valósítani a 2020 utáni id őszakra vonatkozó célkit űzéseit. Uniós szinten rendelkezésre 
állnak a szükséges jelentés tételi és nyomonkövetési rends zerek, ide értve a megújuló 
energiaforrásokról szóló irányelvben el őírtak értelmében a Bizottság által kétévente 
készítend ő jelentéseket is.  
Mutató  Relevancia  
A megújuló energia részaránya az EU  végleges energiafogyasztásában A megújuló energiaforrások 
fejlesztése 
Az ÜHG-kibocsátás csökkentése az EU-n belül  ÜHG-kibocsátáscsökkentés 
A kibocsátáskereskedelmi re ndszer szén-dioxid-árszintje A szénpiacok hatékonysága 
Az EU-ban felhasznált bioüzemanyagok és folyékony bio-
energiahordozók eredete Fenntarthatóság 
A bioüzemanyagok hatása a földha sználatra, az élelmiszerek 
rendelkezésre állására, és a biomassza árára  Fenntarthatóság 
A megújuló energiatermeléshez nyújtott tagállami pénzügyi támogatás Hatékonyság, a költségek 
minimalizálása 
 
HU 10   HU összege  
A megújuló energiaforrásokról szóló irányelv szerinti együttm űködési 
mechanizmusok alkalmazása Hatékonyság, a költségek 
minimalizálása 
Gyártási költségek a különböz ő a megújuló energiaforrások 
hasznosítására alkalmazott technológiák esetén  Hatékonyság, a költségek 
minimalizálása 
A fenntartható biomassza gazdasági elérhet ősége A megújuló energiaforrások 
fejlesztése 
A piac-összekapcsolás mértéke Hatékonyság, piaci integráció  
A fenntartható biomassza gazdasági elérhet ősége A megújuló energiaforrások 
fejlesztése 
A piac-összekapcsolás mértéke Ha tékonyság, piaci integráció