1. Bevezetés: A személyes adatok cseréjének szerepe az EU–USA kapcsolatban

Az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok közötti stabil transzatlanti partnerség az idők során semmit sem veszített jelentőségéből. Közös értékeket vallunk, közös politikai és gazdasági célokért küzdünk, és szorosan együttműködünk a biztonságunkat fenyegető közös veszélyek elleni küzdelemben. Kapcsolatunk időtálló és szilárd – ezt bizonyítja kereskedelmi kapcsolataink nagyságrendje és a globális ügyek terén folytatott szoros együttműködésünk is.

A személyes adatok továbbítása és cseréje nélkülözhetetlen összetevőként épül be az Európai Unió (EU) és az Amerikai Egyesült Államok (USA) között mind a kereskedelem, mind a bűnüldözés terén fennálló szoros kapcsolatba. Az ilyen adatcsere magas szintű adatvédelmet és megfelelő biztosítékokat tesz szükségessé.

2013 júniusában hírek kerültek napvilágra az USA-ban folytatott széles körű hírszerzési programokról, ami uniós és tagállami szinten egyaránt komoly aggodalmakat ébresztett azt illetően, hogy milyen hatást gyakorol az európaiak alapvető jogaira a személyes adatoknak az egyesült államokbeli közigazgatási szervek és magáncégek általi kiterjedt kezelése.

A Bizottság ennek nyomán 2013. november 27-én közleményt adott ki a bizalom helyreállításáról az EU–USA adatáramlások tekintetében, amelyben cselekvési tervet vázolt fel az adattovábbítás iránti bizalomnak a digitális gazdaság érdekében történő helyreállítására, az európai személyek jogainak védelmére, valamint a tágabb értelemben vett transzatlanti kapcsolatok előmozdítására vonatkozóan. A közlemény az alábbi kulcsfontosságú intézkedéseket határozta meg a kitűzött célok elérése érdekében:

i. a Bizottság által 2012-ben előterjesztett adatvédelmi reformcsomag elfogadása;

ii. a védett adatkikötő biztonságának fokozása a védett adatkikötőről szóló közleményben megfogalmazott 13 ajánlás alapján; valamint

iii. a bűnüldözési együttműködésre vonatkozó adatvédelmi biztosítékok megerősítése az EU–USA adatvédelmi keretmegállapodásról szóló tárgyalások lezárása által. A keretmegállapodásnak egyúttal azt is célja, hogy írásban rögzítse az USA kötelezettségvállalását a végrehajtható, személyhez fűződő jogok – köztük a bírósági jogorvoslati lehetőségek – biztosítására vonatkozóan, mindenekelőtt a bírósági jogorvoslati törvény hatálybaléptetése révén, amely a magánélet védelméről szóló, 1974. évi egyesült államokbeli törvényben foglalt bizonyos jogokat – amelyek korábban kizárólag az USA állampolgáraira és állandó lakosaira vonatkoztak – az uniós polgárokra is kiterjeszti.

E célkitűzéseket a Juncker-Bizottság politikai iránymutatása is megerősíti: „Az adatvédelem a digitális korban különösen fontos alapvető jog. Az Európai Unió közös adatvédelmi szabályaival kapcsolatos jogalkotási munka gyors befejezése mellett e jogot külkapcsolatainkban is érvényesítenünk kell. A tömeges megfigyelések közelmúltban napvilágra került esetei miatt közeli partnereinknek, például az Egyesült Államoknak meg kell győznie minket arról, hogy a jelenlegi mentességi megállapodások valóban biztonságosak, ha fenn kívánják tartani ezeket. Az Egyesült Államoknak azt is szavatolniuk kell, hogy az uniós polgárok az egyesült államokbeli bíróságokon is érvényesíthessék adatvédelmi jogaikat, függetlenül attól, hogy az Egyesült Államokban tartózkodnak-e, vagy sem. Ez elengedhetetlen a transzatlanti kapcsolatokba vetett bizalom helyreállításához.”

A Bizottság azóta sokat tett e célok eléréséért. Felgyorsította a tárgyalásokat a keretmegállapodásról, amelyet a felek 2015. szeptember 8-án parafáltak. Felélénkítette az adatvédelmi reformcsomagról zajló intézményközi párbeszédet, aminek eredményeként a Tanács és az Európai Parlament 2015. december 15-én politikai megállapodásra jutott. A kereskedelmi vonatkozású transzatlanti adattovábbítást illetően a Bizottság 2014 januárjában tárgyalni kezdett az USA-val a védett adatkikötő megerősítéséről. A Bíróság a Schrems-ügyben hozott, 2015. október 6-i ítéletében érvénytelenné nyilvánította a védett adatkikötőre vonatkozó határozatot. Ez szintén a keret megújításának szükségességét támasztja alá, egyúttal további iránymutatást nyújt arról, hogy milyen feltételeknek kell eleget tennie az új keretnek. Az ítélet kihirdetése után, 2015. november 6-án a Bizottság iránymutatást bocsátott ki a vállalkozások számára azokról az alternatív eszközökről, amelyek továbbra is lehetővé teszik a személyes adatok Egyesült Államokba való továbbítását. 2016. február 2-án politikai megállapodás született a transzatlanti adatáramlás új keretéről, a korábbi megállapodás helyébe lépő EU–USA adatvédelmi pajzsról.

Ezek az eredmények előmozdítják majd a transzatlanti kapcsolatokat, és a várakozások szerint helyreállítják az európaiak digitális gazdaság iránti bizalmát, ugyanakkor alapvető jogaikat is megszilárdítják. Ezen túlmenően erősebb adatvédelmi jogi keretet biztosítanak az EU és tagállamai számára, ami hozzájárul a belső piac – és kiváltképp a digitális egységes piac – szorosabb integrációjához, és lehetővé teszi a magánélet és a személyes adatok védelmére vonatkozó nemzetközi normák előmozdítására és továbbfejlesztésére irányuló uniós erőfeszítések fokozását.

Ezen törekvéssel párhuzamosan jelentős kezdeményezések indultak, amelyek fontos változásokat eredményeztek az USA jogrendjében. 2014. január 17-én Obama elnök bejelentette az Egyesült Államok jelfelderítési tevékenységére vonatkozó reformot, amelyet ezt követően a 28. elnöki rendeletben (PPD-28) rögzítettek. Fontos megemlíteni, hogy a reformok előirányozták a magánélet védelmére vonatkozó egyes szabályok külföldiekre való kiterjesztését, valamint az adatgyűjtésben érvényesített szemlélet átalakítását, vagyis a tömeges adatgyűjtéstől a célirányos adatgyűjtést és hozzáférést előtérbe helyező megközelítés felé történő elmozdulást. A Bizottság üdvözölte a szemléletváltást, amelyet a helyes irányba tett fontos lépésnek tekint. A reformfolyamat szintén meghatározó volt az Egyesült Államokkal az EU–USA adatvédelmi pajzsról folytatott tárgyalások tekintetében. Azóta további változások léptek életbe. Például 2015 júniusában az Egyesült Államok elfogadta az USA Freedom Act nevű törvényt, amely módosított bizonyos amerikai megfigyelési programokat, megerősítette azok igazságügyi felügyeletét, és javította alkalmazásuk nyilvános átláthatóságát. Végül 2016. február 10-én az USA Kongresszusa jóváhagyta a bírósági jogorvoslati törvényt, amelyet Obama elnök 2016. február 24-én aláírásával törvényerőre emelt.

Mindezen előzmények tükrében a jelenlegi közlemény számba veszi, mennyiben sikerült megvalósítanunk a 2013-as közleményben megfogalmazott célokat. Emellett azokat a területeket is kiemeli, amelyeken további munkára van szükség a transzatlanti adatáramlás iránti bizalom megszilárdítása és teljes körű helyreállítása érdekében.

2. Az EU adatvédelmi reformja

2.1. Háttér

A digitálisan egyre inkább összekapcsolt világ lehetőségeinek kiaknázása és kihívásainak kezelése érdekében az Európai Bizottság 2012 januárjában adatvédelmi reformcsomagot terjesztett elő (a továbbiakban: a reform). A reform a digitális gazdaság iránti bizalom növelését célozza az uniós belső szabályozás megerősítése, valamint a személyek számára személyes adataik fokozott ellenőrzésének lehetővé tétele révén, attól függetlenül, hogy a személyes adatok feldolgozására egy tagállamon belül, az EU-ban vagy egy harmadik országban, például az Egyesült Államokban kerül-e sor.

A reformcsomag két jogi eszközből áll: az adatvédelem közös uniós keretét megteremtő általános adatvédelmi rendeletből (a továbbiakban: a rendelet), valamint a rendőrségi és igazságügyi együttműködés területére vonatkozó adatvédelmi irányelvből (a továbbiakban: a rendőrségi irányelv). A tagállamokban közvetlenül alkalmazandó rendeletre tett javaslat által a Bizottság egy mindenkire érvényes, közös adatvédelmi normát kívánt létrehozni, így kiküszöbölve az egyes tagállamok által biztosított védelem szintje közötti eltéréseket. A rendőrségi irányelv hasonló szellemben szintén első ízben fektet le uniós szintű közös szabályrendszert, ugyanakkor figyelembe veszi a tagállamok hagyományos igazságügyi és bűnüldözési gyakorlatainak sajátosságait.

2015. december 15-én az Európai Parlament és a Tanács politikai megállapodásra jutott a reformcsomagról, és ezzel megvalósult a 2013-as közleményben foglalt kulcsintézkedések egyike.