ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.7

Jobban el kell ismerni a cégek szerepét a munkahelyteremtésben. A vállalatok Európában központi szereplői a munkaerő-piaci válság leküzdésének. Főként a kis- és középvállalatok azok, amelyeknek az elmúlt években kedvező a mérlegük az alkalmazásokat tekintve. Ezért létfontosságú a kkv-k tőkéhez való hozzáférésének javítása és a vállalkozásindítás költségeinek csökkentése. Az Európai Bizottság szerint ez jelentős gazdasági hatással járna az EU gazdaságára: a GDP kb. 1,5%-kal, vagyis mintegy 150 milliárd euróval növekedne, anélkül, hogy ugyanakkor csökkenne a munkavállalók védelme. A szociális vállalkozások és a civil társadalmi szervezetek is hozzájárulhatnak a foglalkoztatottság növeléséhez, amint azt az EGSZB véleményeiben is több ízben hangsúlyozta. Ezenkívül nemrég a CCMI egyik saját kezdeményezésű véleménye is utalt arra, hogy a szövetkezetek, különösen a munkavállalói szövetkezetek, a válságos időkben is több munkahelyet biztosítanak, amennyiben a munkahelyek védelme érdekében csökkentik a nyereséget. (5)
1.2

2008 és 2013. február között az EU-27-ben 7 %-ról 10,9 %-ra nőtt a munkanélküliségi ráta, ami összesen 26,4 millió munkanélkülit jelent, de az euróövezetben ez az arány már a 12 %-ot is elérte. A munkanélküliek száma 19 országban növekedett, 8 országban csökkent. Az EU-27-ben jelenleg 5,7 millió fiatalnak (23,5 %) nincs állása, miközben 2013 elején az összes munkanélküli aránya az USA-ban 7,7 %, Japánban pedig 4,2 % volt (1). Ezek az adatok teljességgel ellentmondanak az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek, ezért az EGSZB szerint most mindennél fontosabb feladat, hogy megállítsuk a versenyképesség csökkenését, több növekedést generáljunk, új munkahelyeket hozzunk létre és csökkentsük a szegénységet. Rendkívül fontos, hogy létrehozzunk egy megerősített mechanizmust annak felügyeletére, hogy a gazdasági és monetáris intézkedések hogyan hatnak a tagállami szociális körülményekre és munkaerőpiacokra Emellett az európai szemeszter keretében a nemzeti gazdaságpolitikák felügyeletére vonatkozó rendelkezéseket ki kell egészíteni szociális és foglalkoztatási intézkedésekkel. Az EGSZB szerint egy ilyen megközelítés nem csupán sürgős – a fenti drámai számadatokra való tekintettel –, de teljes mértékben összhangban van az EUMSZ 9. cikkével is, amely az Unió társadalmi és fenntartható fejlesztési célkitűzéseire vonatkozik. A GMU társadalmi dimenziójához egyértelmű eszközökre, mutatókra, valamint minőségi és mennyiségi célokra van szükség, amelyek ugyanolyan hatásosak, mint a GMU gazdasági és pénzügyi előírásai. Az uniós vezetőknek mindenekelőtt azt kell elérniük, hogy az emberek ismét közel érezzék magukhoz az európai eszmét.
4.11

Az EGSZB felhívja a figyelmet arra is, hogy a szigorú vámügyi eljárásokon kívül más akadályok is létezhetnek, amelyek megakadályozzák a gyors lebonyolítást, például a külső határok menti hiányos infrastruktúra. Amennyiben harmadik országok is érintettek ebben, akkor a problematikát elsősorban közösen kell megoldani.
2.4.

Az e-egészségügy világpiaca jelentős növekedést mutat, amelynek mértéke 2016-ra akár a 27,3 milliárd dollárt is elérheti. Az európai nagyvállalatok egyes esetekben világszinten is vezető pozíciót töltenek be, és összességében körülbelül 5 000 vállalat működik ebben a szektorban.
1.7

Az EGSZB sajnálja, hogy a szokatlan események utasok általi jelzése nem került be a rendeletbe, noha az utasok gyakran éberebben közelítenek az infrastruktúra és a szolgáltatások biztonsági kockázataihoz, valamint olyan meghibásodásokat is megállapítanak, amelyekre az ágazatban dolgozók rutinjukból adódóan más szemmel tekintenek. Ugyanez érvényes a mozgáskorlátozott személyekre is, akik a leginkább képesek felmérni a sajátos helyzetükből adódó kockázati tényezőket. Az EGSZB ezért javaslatot tesz olyan eljárások bevezetésére, melyek lehetővé teszik minden utas bevonását a jelzendő eseményekre vonatkozó információáramlásba.
3.7.2

A szándék az volt, hogy a többéves pénzügyi keretben a szélessáv terjesztésére előirányzott összeget az Európai Bizottság használja fel a szélessávú piac élénkítésére, de ez csak egy kis részét jelenti a szélessávú infrastruktúrával kapcsolatban a digitális menetrendben szereplő célkitűzések eléréséhez ténylegesen szükséges pénzügyi eszközöknek. Az Európai Bizottság által a finanszírozási hiány vizsgálatával megbízott tanácsadók becslései szerint a 2020-ra kitűzött célok eléréséhez akár 62 milliárd eurónyi további köztámogatásra is szükség lehet („Study on the socio-economic impact of bandwidth” [Tanulmány a sávszélesség társadalmi-gazdasági hatásáról] – Analysys Mason az Európai Bizottság számára, 2012).
1.14

Az EGSZB azt kéri, hogy a szociális párbeszéd előmozdítása tartozzon az uniós intézmények Szerbiával kapcsolatos prioritásai közé, és hogy ez az országgal kapcsolatos valamennyi európai bizottsági programban tükröződjön. Így tehát nagyobb mértékben be kellene vonni a Szociális és Gazdasági Tanácsot a munkákba, sőt, a csatlakozási tárgyalások minden szakaszába is hivatalosan be kellene vonni, és ki kellene kérni a véleményét, akárcsak az EU és Szerbia közötti stabilizációs és társulási megállapodás megvalósításának nyomon követése esetében is. A tanács várhatóan észrevételekkel és véleményekkel gazdagítja az uniós intézményeket, amikor ezek Szerbia uniós csatlakozás felé történő előrehaladását értékelik.
3.4.2

Kockázati tőke. Az Európai Bizottság az „alapok alapja” megközelítést javasolja a kockázatitőke-alapú finanszírozás kritikus tömegének megteremtéséhez. Emellett be lehetne vezetni a piacra az intézményi befektetők számára javasolt garanciaalapot is. Az EGSZB már korábban is javasolta, hogy bővítsék ki az EBB szerepét, hogy az a hitelnyújtáson túl biztosítson kockázati tőkét is. (3) Az EBB létrehozói már eredetileg is ezt tervezték, még 1994-ben. Ha az EBB-hez hasonlóan az Európai Beruházási Alapot is feltőkésítenék, akkor ő lehetne a kkv-k egyik legfőbb kockázatitőke-finanszírozója.
4.5

A légi utasok jogairól szóló korábbi véleményeiben az EGSZB számos olyan javaslatot fogalmazott meg, amelyek megerősítenék ezeket a jogokat (7), és amely javaslatok közül többet e rendelettervezetbe is belefoglaltak. Sajnálattal állapítja azonban meg, hogy a következő javaslatokat nem vették figyelembe: — a jövőbeni szabályozásba be kell venni az Európai Bíróság ítéleteiben szereplő minden megoldást; — bizonyos kivételes esetekre meg kell szabni a segítségnyújtáshoz való jog érvényességét és határait, alternatív mechanizmusok által meghatározva az utasok jogai védelmének eszközeit a felek számára kötelező érvényű, ésszerű határidőn belül hozott határozatok segítségével; — szabályozni kell azokat a helyzeteket, amelyek jelenleg a repülőutak átirányításából adódnak; — szabályozni kell a kötelező segítségnyújtást átszállások esetén; — az átszállások során dolgozó segítőket, akik a légitársaságoknak dolgoznak, szolgáltatóként be kell vonni a vizsgált szabályozási keretbe; — meg kell határozni a felhasználók panaszainak kezelésében illetékes hatóságot és ügyelni kellene a szabályzat tiszteletben tartására; — ellenőrizni kell, valamint EU-s és tagállami szinten nyilvánosságra kell hozni a szabályzat megszegésével kapcsolatos panaszokat légitársaságonként és típusonként; lehetővé kell tenni, hogy a légi szállítói jogosítvánnyal (COA) rendelkező légitársaságok audit keretében vizsgálhatóak legyenek valamennyi tagállamban; — javítani kell a rendelet 14. cikke 1. és 2. pontjának megfogalmazása közötti ellentmondást; — kötelezővé kell tenni az utasok kártalanítását, ha a légitársaság csődöt jelent be, és alkalmazni kell a „megosztott felelősség” elvét az utasok más, szabad helyekkel rendelkező légitársasággal való hazaszállításakor, hasonlóképpen alapot kell felállítani az utasok kártalanítására „a piaci szereplő fizet“ elv alkalmazásával; — lehetővé kell tenni, hogy az utazási szerződés átadható legyen harmadik félnek; — meg kell tiltani a légitársaságok jelenlegi gyakorlatát, mely szerint törlik a visszautat, amennyiben az utas nem vette igénybe az ugyanazon a jegyen szereplő odautat.
1.7

Az EGSZB megjegyzi, hogy a megfigyelési tevékenység, az ún. Space Situational Awareness összetett, az űrmegfigyelésen és nyomon követésen (Space Surveillance and Tracking) felül magában foglalja a világűr meteorológiai jelenségeinek előrejelzését és nyomon követését (Space Weather, a nap mágnese tevékenységéhez kapcsolódóan) és a földközeli objektumok (Near Earth Objects, NEO) megfigyelését is.
3.9

Az EGSZB támogatja a „vállalkozók arca” elnevezésű virtuális csapatok létrehozását, amelyek valódi sikertörténetekkel igyekeznek javítani a vállalkozásról és a vállalkozókról kialakult képet és kivívni a társadalom elismerését e téren. A csapatok feladata az lesz, hogy növeljék a vállalkozás megbecsülését és ösztönözzék a közös kezdeményezéseket. Az Európai Bizottság már megtette az első lépést ebben az irányban azzal, hogy minden évben, a kkv-k európai hete keretében közzéteszi a „Secret of Success” című kiadványt, amelyben a tagállamokban működő, a kkv-k nagyköveteinek tekinthető vállalkozók szerepelnek. Hasonló lépésnek tekinthető a digitális menetrend keretében indított „Start up Europe” kezdeményezés is.
3.2

Az Európai Bizottság felmérése szerint az Unióban 7,5 millió ún. NEETs (1) él, ami a 15–24 éves európai fiatalok 12,9 %-ának felel meg. Nagy részük nem fejezte be középiskolai tanulmányait és hamarabb elhagyta az iskolát; sokan közülük bevándorlók vagy hátrányos helyzetű társadalmi rétegekből származnak. Ugyanakkor néhány országban azon középosztályhoz tartozó fiatalok (új szegények) helyzete is romlott, akik még nem fejezték be tanulmányaikat, és akiket az a veszély fenyeget, hogy nem is tudják majd folytatni.
4.2.2

Innovatívnak tűnnek viszont a politikai pártokra vonatkozó javaslatok, melyek szerint nemcsak szavakban, hanem ténylegesen is európainak kellene lenniük, következésképpen egységes európai struktúraként kellene fellépniük és nem mindenféle nemzeti sajátosság summázataként, összhangban azzal, amit az egyes államok vagy egyéb szervezetek (szakszervezetek, vállalkozók stb.) most is tesznek.
3.2

Ezért az EGSZB nyomatékosan üdvözli az Európai Bizottság szociális beruházási csomagját és azt, hogy ezzel az előretekintő menetrenddel szemléletváltást is hoz az uniós intézmények számára. A tagállamokat most már kimondottan arra kérik, hogy helyezzenek nagyobb hangsúlyt a szociális beruházásokra, illetve hogy modernizálják és erősítsék meg a szociálpolitikát, valamint hatékonyabban hasznosítsák a rendelkezésre álló forrásokat. A szociálpolitikának fenntarthatóbbá kell válnia. Úgy tűnik, hogy ezzel az Európai Bizottság korrigálja az elmúlt évek hibás lépéseit, és a szociális beruházásokat már nem csupán költségtényezőnek tekinti. Ezek ugyanis inkább bővítik az emberek szakképesítéseit és képességeit, növelik társadalmi és munkaerő-piaci esélyeiket és ezzel a jólétet, serkentik a növekedést, és segítséget jelentenek az EU-nak abban, hogy megerősödve és még inkább versenyképesen kerüljön ki a válságból. Ez a csomag tehát – ha valóban következetesen és ambiciózusan végrehajtják – akár az elmúlt évek egyik legfontosabb szociálpolitikai kezdeményezése is lehet. Ehhez pedig az kell, hogy az Európai Bizottság folyamatosan támogatást nyújtson hozzá.
3.5

Az EGSZB megállapítja, hogy a javaslat az alternatív üzemanyagokra vonatkozó nemzeti szakpolitikai keret elfogadására kötelezi a tagállamokat. Úgy tűnik azonban, hogy a 3. cikk (3) bekezdése felhatalmazza a tagállamokat, hogy bizonyos üzemanyagokat kihagyjanak ebből a szakpolitikai keretből, a 4–6. cikkben az infrastruktúrával kapcsolatban megállapított kötelezettségek pedig csak a villamosenergia-, a hidrogén- és a földgázellátásra vonatkoznak. A 7. cikkben a fogyasztók tájékoztatására előírt követelmény azonban úgy tűnik, a piacon fellelhető valamennyi alternatív üzemanyagra kiterjed. A közleményből az is kitűnik, hogy elsősorban az úgynevezett újszerű bioüzemanyagok számítanak a majdani energiaszerkezet fontos elemének, legalábbis a dolgok jelenlegi állása szerint, figyelembe véve a bioüzemanyagoknak a jövőbeli energiaszerkezetben előirányzott minimális arányát is. Az EGSZB ezért úgy véli, hogy a jogalkotási javaslat 3. cikkében meg kellene jelölni az alternatív üzemanyagok egy alapvető körét, amelyre a nemzeti szakpolitikai kereteknek is ki kell terjedniük.
3.5.3

A fiatalok helyzete különösen romlott az egész euróövezetben: munkanélküliségük aránya elérte a 22 %-ot, sőt, egyes országokban – így Spanyol- és Görögországban – meghaladta az 50 %-ot is. 2010-ben a 15–24 év közötti fiatalok ideiglenes jellegű foglalkoztatásának aránya meghaladta az 50 %-ot, sőt, közel 70 %-ra emelkedett (Eurofound, Third European Quality of Life Survey, 2012).
3.6

Ami a második pillért illeti, a két programozási időszak közötti átmeneti szabályok meghatározása bevett gyakorlatnak minősül. Átmeneti szabályokra általában azért van szükség, hogy összekössék a két egymást követő programozási időszakot. A vidékfejlesztés kapcsán azonban ezúttal szükségesek bizonyos egyedi átmeneti intézkedések is, elsősorban azon hatások kezelése érdekében, melyeket az új közvetlen kifizetési rendszer késedelme gyakorol bizonyos vidékfejlesztési intézkedésekre, különösen az agrár-környezetvédelmi és éghajlattal kapcsolatos intézkedésekre vonatkozó alapkövetelményekhez és a kölcsönös megfeleltetési szabályok alkalmazásához kapcsolódóan. Átmeneti intézkedésekre van szükség annak biztosítására is, hogy a tagállamok 2014-ben is tehessenek területalapú és állatokra vonatkozó intézkedésekhez kapcsolódó új kötelezettségvállalásokat, akkor is, ha a jelenlegi időszakban elérhető források már kimerültek. Gondoskodni kell arról, hogy ezek az új kötelezettségvállalások és az azoknak megfelelő, folyamatban lévő kötelezettségvállalások támogathatók legyenek a következő programozási időszak vidékfejlesztési programjainak új pénzügyi keretösszegeiből.
2.3

Az Európai Bizottság, az EP, az EGSZB és az RB, valamint az öt érintett tagállam közösen létrehozta az Atlanti Fórumot a cselekvési terv kidolgozásának céljával. A Fórumban a tagállamok, a Parlament, az EGSZB, az RB, a helyi és regionális önkormányzatok, a civil társadalom és minden érdekelt fél részt vehetett. Öt ülést tartottak a következő helyszíneken: Horta, Brest, Bilbao, Cardiff és Cork. Megalakult az Atlanti Fórum vezetői csoportja (Leadership Group of the Atlantic Forum) az uniós intézmények és az öt tagállam részvételével, valamint egy irányítócsoport (Steering Group). Az EGSZB közreműködése révén az atlanti régiók civil társadalma, a Gazdasági és Szociális Tanácsok Atlanti Transznacionális Hálózata (ATN) és a gazdasági és társadalmi szereplők is részt vehettek a Fórum rendezvényein.
3.

A 142. cikknek megfelelően a Bizottság jogosultsággal rendelkezik felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására az európai magatartási kódex elkészítése céljából, annak érdekében, hogy a tagállamok számára támogatást nyújtson és elősegítse az (1) és (2) bekezdés szerinti partnerségek megszervezését. A magatartási kódex meghatározza azt a keretet, amelyen belül a tagállamoknak – intézményi és jogi keretükhöz, valamint nemzeti és regionális hatásköreikhez mérten – törekedniük kell a partnerség megvalósítására. A magatartási kódex – a szubszidiaritás és az arányosság elvének maradéktalan tiszteletben tartása mellett –a következő elemeket állapítja meg: a) azon átlátható eljárásokra vonatkozó vezérelvek, amelyeket az érintett partnerek azonosítása érdekében követni kell, ideértve – adott esetben – azok ernyőszervezeteit is, azzal a céllal, hogy elősegítsék a tagállamok számára a leginkább reprezentatív érintett partnerek kijelölését, intézményi és jogi keretüknek megfelelően; b) az érintett partnerek különféle kategóriáinak a partnerségi megállapodás és a programok előkészületeiben vállalt közreműködéséhez kapcsolódó vezérelvek és bevált gyakorlatok, az (1) bekezdésben foglaltaknak megfelelően, továbbá a közreműködésükre vonatkozóan, valamint a végrehajtás különféle szakaszaiban nyújtandó információk; c) a monitoringbizottságok tagsági szabályainak és belső eljárásainak kialakításával kapcsolatos bevált gyakorlatok, amelyekről adott esetben a tagállamok vagy a programok monitoringbizottságai döntenek e rendelet vonatkozó rendelkezéseinek, valamint az alapokra vonatkozó szabályoknak megfelelően; d) a fő célkitűzések és bevált gyakorlatok olyan esetekben, amikor az irányító hatóság bevonja az érintett partnereket a pályázati felhívások elkészítésébe, és különösen az esetleges összeférhetetlenség elkerülésére szolgáló bevált gyakorlatok olyan esetekben, amikor az érintett partnerek potenciális kedvezményezettek lehetnek, továbbá a fő célkitűzések és bevált gyakorlatok az érintett partnereknek az elért haladásról szóló jelentések elkészítésébe történő bevonásával, valamint a programok nyomon követésével és értékelésével összefüggésben, e rendelet vonatkozó rendelkezéseinek és az alapokra vonatkozó szabályoknak megfelelően; e) az indikatív területek, témák és bevált gyakorlatok annak érdekében, hogy az illetékes tagállami hatóságok felhasználhassák a KSK-alapokat – a technikai segítségnyújtást is ideértve – az érintett partnerek intézményi kapacitásának megerősítésére, e rendelet vonatkozó rendelkezéseinek és az alapokra vonatkozó szabályoknak megfelelően; f) a Bizottság szerepe a bevált gyakorlatok terjesztésében; g) azon vezérelvek és bevált gyakorlatok, amelyek elősegítik a partnerség végrehajtásának és hozzáadott értékének tagállami vizsgálatát. A magatartási kódex rendelkezései semmiképpen nem lehetnek ellentétesek e rendelet vonatkozó rendelkezéseivel vagy az alapokra vonatkozó szabályokkal.
3.5

Az Európai Bizottság irányelvjavaslata elősegíti, hogy a szabad mozgáshoz való jogukkal élő uniós polgárokat egyenlő bánásmódban részesítsék és állampolgárságuk alapján ne lehessen őket hátrányosan megkülönböztetni. A munkavállalói mobilitást azonban más akadályok is nehezítik, illetve veszélyeztetik. Ezeket az EGSZB több véleményében (4) is megemlítette, melyekben különféle megoldásokat is javasolt. Akadályt jelentenek például: — a munkavállaló uniós polgárok számára a szabad mozgást ágazati szinten vagy általánosságban ideiglenesen korlátozó átmeneti időszakok, — a tagállamok munkaügyi jogszabályai, amelyek jogi és közigazgatási akadályokat állítanak, emellett a kollektív megállapodásoknak is elő kell segíteniük a munkavállalók szabad mozgását, — a szabad mozgáshoz való joguk gyakorlása kapcsán a határ menti munkavállalók előtt álló adóügyi és társadalombiztosítási problémák, — a nyelvismeret hiánya, — az állami társadalombiztosítási rendszerek közti elégtelen koordináció és a kiegészítő nyugdíjjogosultságok hordozhatóságával és elismerésével kapcsolatos problémák, — a szakképesítések és a diplomák elismerésével kapcsolatban még fennálló súlyos problémák, — a továbbképzési lehetőségek nehéz elérhetősége, — a tagállamokbeli munkavállalók, vállalatok, szociális partnerek és civil szervezetek, valamint bíróságok és egyéb jogi szereplők tájékozatlansága a munkavállalók szabad mozgásáról szóló uniós jogszabályokkal és eljárásokkal kapcsolatban, valamint az ezzel kapcsolatos tanácsadás hiánya, — a munkavállalóknak szociális és munkajogi kérdésekben és a célországbeli kapcsolati pontokra vonatkozóan már a származási országukban nyújtott tájékoztatás és tanácsadás hiánya, — a lehetőségek hiánya és a lakásárak, valamint a szociális lakások hiánya, — az adózás, a diszkriminatív szociális járulékok és juttatások, — az egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos problémák, — az oktatási rendszerekben a munkavállalók gyermekei előtt álló akadályok.
3.13

Az EGSZB megjegyzi azt is, hogy az eredményes újrafeldolgozásnak előfeltétele, hogy a hulladékáramokat mind a forrásnál – ahol megjelennek –, mind pedig a begyűjtést követően azonosítsák és szétválasszák. Új szelektálási technológiákat kellene bevezetni, amelyek ki tudják választani a fémeket, műanyagokat és cellulózszálakat például a vegyes háztartási hulladékáramból. Az EGSZB arra is rámutat, hogy noha ezek a technológiák az energiafelhasználás miatt költséget jelentenek, egyértelműen érdemes továbbra is befektetni a fejlesztésükbe.
2.3.2

Az Európai Bizottság javaslatai különböző munkákra támaszkodnak, különösen az Európai Környezetvédelmi Ügynökség által készített következő dokumentumokra: — Towards efficient use of water ressources in Europe [Az európai vízkészletek hatékony felhasználása felé], 1/2012. sz. jelentés, 68 oldal, — European waters – assessment of status and pressures [Értékelés az európai vizek állapotáról és a rájuk nehezedő nyomásról], 8/2012. sz. jelentés, 96 oldal, — European waters – current status and future challenges, synthesis [Az európai vizek jelenlegi állapota és a velük kapcsolatos jövőbeli kihívások, összefoglalás], 51 oldal, — Water resources in Europe in the context of vulnerability [Európai vízkészletek a sebezhetőségük szempontjából], 11/2012. jelentés, 92 oldal.
3.12

Az ipar már régóta aggódik a versenyhelyzete miatt. Az ipar intézményi helyzete országról országra jelentősen eltér: a találhatunk teljesen állami tulajdonban álló vállalatokat, de magánkézben lévő cégeket is, és mindenféle köztes formációt. A közös nevezőt az jelenti, hogy a kormányok mindenhol meghatározó szerepet töltenek be. A (részleges) privatizáció ellenére az ipar és a kormányok közötti kapcsolat továbbra is igen erős, mivel az ipar a (monopolisztikus) kormányzati kereslettől és szabályozástól, valamint az exportengedélyektől függ.
1.9

Az új globális éghajlat-változási megállapodás hiányában a „helyszíni” (önkormányzati, ágazati szintű) intézkedések és tevékenységek tökéletes példái a civil társadalom kezdeményező megközelítésének. Nem kétséges, hogy a civil társadalomnak nem csak a 2015. évi megállapodás szakpolitikáinak és célkitűzéseinek megvalósításában kell kulcsszerepet játszania. A politikát is határozottabb elköteleződésre kell felszólítania, és felügyelnie kell, hogy az éghajlat-változás elleni határozottabb fellépésre vonatkozó politikai ígéreteket (mint pl. a fosszilis energiahordozóknak folyósított támogatások megszüntetésének elfogadását) be is tartsák. Az elfogadott szakpolitikáknak ezért meg kell felelniük a civil társadalom által elvárt átláthatósági és elszámoltathatósági követelményeknek, elkerülve a társadalmi és gazdasági egyenlőtlenségeket. A 2015. évi megállapodás az első lépést jelentené a globális energetikai átállás útján.
4.4

Az egységes szanálási mechanizmusnak nemcsak a fizetésképtelenné vált bankok szanálásához kell közös keretet kínálnia a bankunióban, így hozzájárulva az egyenlő versenyfeltételek megteremtéséhez e téren, hanem egy minél egyszerűbb, hatékony és célirányos eszköznek is kell lennie, amelyet – különösen szükséghelyzetekben – a lehető leggyorsabban be lehet vetni nemzeti és határokon átnyúló szinten is.
4.1

Az űrkutatás területén néhány európai állam két nagy szervezetbe, az Európai Űrügynökségbe (ESA) és a Meteorológiai Műholdak Hasznosításának Európai Szervezetébe (EUMETSAT) tömörült. Az ESA – amelynek éves költségvetése több mint 4 milliárd euró, személyzete pedig meghaladja a 2 250 főt (2011) – számos fontos környezeti műholdat (ERS, Envisat, Cryosat, SMOS, GOCE, SWARM) fejlesztett és működtetett, és ez az ügynökség fejlesztette a Meteosat, a második generációs Meteosat (Meteosat Second Generation) és a Met-OP európai meteorológiai műholdakat is. Az ESA ezenkívül harmadik felek kutatási eredményeinek hosszú sorát (third party missions) is archiválja és terjeszti. Az EUMETSAT, a Meteorológiai Műholdak Hasznosításának Európai Szervezete – amelynek éves költségvetése közel 300 millió euró, személyzete pedig 280 fő (2011) – kifejezetten a meteorológiai adatok feldolgozásával és terjesztésével foglalkozik.
3.4

Eddig hét tagállam kapott pénzügyi támogatást és indított el kiigazítási programot: Ciprus, Magyarország, Románia, Lettország, Portugália, Görögország és Írország. Az 1198/2006/EK rendelet módosítása értelmében bármelyik másik olyan tagállam is részesülhet ilyen megnövelt társfinanszírozásban, amely az említett rendelet 76. cikke (3) bekezdésének a), b) és c) pontja szerint a jövőben kér és kap is pénzügyi támogatási programot.