HU    HU HU 
 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 3.11.2010 
SEC(2010) 1290 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
a következ ő dokumentumhoz: 
  
Felülvizsgált javaslat: A TANÁ CS .../../Euratom IRÁNYELVE 
 
a kiégett f űtőelemek és a radioaktí v hulladékok kezelésér ől 
COM(2010) 618 
SEC(2010) 1289 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
a következ ő dokumentumhoz: 
  
Felülvizsgált javaslat: A TANÁ CS .../../Euratom IRÁNYELVE 
 
a kiégett f űtőelemek és a radioaktí v hulladékok kezelésér ől 
1. B
EVEZETÉS  
Ez a hatásvizsgálat a kiégett f űtőelemeknek és radioaktív hu lladékoknak az Európai Unióban 
történő kezelésér ől szóló felülvizsgált jogalkotási java slatot kíséri, amel ynek kidolgozása a 
Bizottság 2010. évi munkaprogramjában szerepel. Az Európai Unióban a békés célú nukleáris 
tevékenységekb ől származó kiégett f űtőelemekkel és radioaktív hulladékokról az Euratom-
Szerződés rendelkezik. 
A Bizottság 2003-ban az Euratom-Szerz ődés alapján tanácsi iránye lv elfogadására tett 
javaslatot, amely a kiégett nukleáris f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésével 
foglalkozott, 2004-ben pedig m ódosított javaslatot nyújtott be a Tanácsnak. A Tanács 
hosszadalmas egyeztetéseket követ ően a nukleáris biztonságról és a kiégett f űtőelemek és 
radioaktív hulladékok biztonságos kezelésér ől szóló, 2004. júniusi kö vetkeztetéseiben azt 
sürgette, hogy a kérdés jogszabályi úton, az Euratom-Szerz ődés alapján történ ő kezelése el őtt 
kiterjedt konzultáci ókra kerüljön sor az érdekeltekkel. 
A Bizottság ennélfogva a Tanács kérésének eleget  téve széles körben folytatott konzultációkat 
különböző uniós kezdeményezések útján. Kormányokkal, nemzeti szabályozó hatóságokkal, 
radioaktív hulladékot kezel ő szervezetekkel, radioaktív hulladékot el őállító gazdasági 
szereplőkkel és egyéb tagállami szerv ezetekkel, valamint más különböz ő európai 
intézményekkel, civil szervezetekkel és egyéb partnerekkel egyaránt szerveztünk 
konzultációkat. Figyelembe vettük az Európai Nukleáris Biztonsági Szabályozó Hatóságok 
Csoportjának (European Nuclear Safety Regulat ors Group, ENSREG) rész letes észrevételeit 
is. Ezek az észrevételek az ENSREG sajátos po zícióját tekintve kulcs fontosságúak voltak, ez 
a szervezet ugyanis a nukleáris programokkal rendelkez ő és az ilyennel nem rendelkez ő 
tagállamoknak a nukleáris létesítmények biztonságával, illetve a kiégett f űtőelemek és a 
radioaktív hulladékok kezelésének biztonságával  foglalkozó nemzeti hatóságait képviseli. A 
különféle lakossági konzultációk révén a társadalmi vonatkozásoknak is különös figyelmet 
szenteltünk, és sor került külön Eurobarométer felmérésekre és egy nyilvános konzultációra 
is. A radioaktív hulladékok ügye rendkívül agga sztja az uniós polgárokat, és többségük 
szívesen látná a kérdés uniós szint ű jogi szabályozását. 
2. A  PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Radioaktív hulladék minden tagállamban kele tkezik. A radioaktív hu lladékok és a kiégett 
fűtőelemek különféle hasznos tevékenységek során keletkeznek, ilyen például az 
 
HU 3   HU atomenergia-termelés, ill etve a radioizotópok különböz ő gyógyászati, ipari, mez őgazdasági és 
kutatási célokra történ ő alkalmazása. A tagállamok több mint fele üzemeltet atomer őművet. 
Számos tagállamban állnak atomreaktorok építés , illetve leszerelés alatt, és sok helyen 
terveznek új létesítményeket. A radioak tív hulladékokat – ideértv e a hulladéknak min ősülő 
kiégett fűtőelemeket is – hosszú távon az emberekt ől és az élővilágtól fizikailag elkülönítve, 
elszigetelve kell tartani. 
Bármilyen jöv ő előtt áll is az atomenergia és az ener giatermelésen kívüli alkalmazások, a 
meglévő és a jöv őben keletkez ő radioaktív hulladékok kezelésének végpontját jelent ő 
végleges elhelyezésr ől a hosszú távú biztonság ér dekében mindenképpen gondoskodni 
szükséges. Ez a feladat nem hárítható át a jöv ő nemzedékeire. A világszerte elfogadott 
műszaki álláspont szerint a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok tárolása – ideértve a 
hosszú távú tárolást is – csak átmeneti megoldás, amely aktív és állandó ellen őrzést igényel, 
és nem lehet alternatíva a végleges elhelyezéssel szemben, amely rendszerszint ű passzív 
biztonsági tulajdonságokkal rendelkez ő megoldás.  
Az EU-n, a Nemzetközi Atomenergia Ügy nökségen (NAÜ) és a Nukleáris Energia 
Ügynökségen belüli, fent említett egyetértés és a különböz ő fejlemények ellenére továbbra is 
gyakori jelenség, hogy várat magára a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok 
végpontig történ ő kezelésére vonatkozó legfontosabb döntések meghozatala. A legtöbb 
országban ez a kivárásos stratégia jelenti a f ő problémát. A helyzet megoldásához politikai 
kötelezettségvállalásra, a lako sság tájékoztatására és a döntés hozatalban való részvételének 
biztosítására, valamint elegend ő tudományos, technikai és pénzügyi er őforrásra van szükség. 
3. A  SZUBSZIDIARITÁS ELEMZÉSE  
A kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladék ok kezelésének kérdése egyértelm űen olyan 
terület, ahol a nemzeti jogszab ályok mellett – a határokon átível ő biztonsági szempontokat 
figyelembe véve – uniós szint ű jogszabályok is szükségesek. A bels ő piac ugyanakkor 
megköveteli, hogy a Bizottság a verseny torz ításának elkerülése érdekében egyenl ő 
versenyfeltételeket biztosítson. 
A jelenlegi európai jogszabályok azonba n nem terjednek ki a kiégett f űtőelemek és a 
radioaktív hulladékok kezelésével kapcsolatos valamennyi tevékenységre és létesítményre. 
Nem érintik a nemzeti politikákat és azok végreh ajtását, a lakosság tájékoztatását, illetve a 
döntéshozatali folyamatban való részvételét sem. 
A nukleáris létesítmények nukleári s biztonsági közösségi keretr endszerének létrehozásáról 
szóló 2009/71/Euratom irányelv – amelyet a 27 uni ós tagállam és az Európai Parlament is 
támogatott – elfogadását követ ően a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésére 
vonatkozó másodlagos uniós j ogi aktus megalkotása ésszer ű lépés. 
A Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ)  által más szervezetekkel együttm űködésben 
kidolgozott, nemzetközi szint ű biztonsági el őírások jogilag nem kötelez ő érvényűek, a 
nemzeti jogszabályokba történ ő átültetésük pedig önkéntes jelleg ű. A NAÜ égisze alatt 
megkötött, a kiégett f űtőelemek kezelésének biztonságáról és a radioaktív hulladékok 
kezelésének biztonságáról szóló közös egyezmény a legjelent ősebb nemzetközi megállapodás 
a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelés e területén. Ennek (Málta kivételével) 
valamennyi uniós tagállam és az Eur ópai Atomenergia-közösség is szerz ődő fele. A közös 
egyezmény értelmében a nem teljesítést azonba n nem szankcionálják. Ez gyakorlatilag azt 
 
HU 4   HU jelenti, hogy a NAÜ biztonsági el őírásaiban és a közös egyezményben megállapított, 
nemzetközileg elfogadott alapelvek és követelmények a kikényszeríthet őség hiányában 
mégsem tudnak egységes, uniós szint ű megközelítést garantálni. 
Jelenleg tehát a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelése nemzeti hatáskörbe 
tartozik. További fejleszt ésre van szükség a legtöbb tagállamban a kiégett f űtőelemek és a 
radioaktív hulladékok felel ős kezelésének biztosítása érde kében nemzeti szinten meghozott 
intézkedéseket illet ően. 
4. A Z UNIÓS KEZDEMÉNYEZÉS CÉLKIT ŰZÉSEI  
Az irányelv általános szakpolitikai célkit űzése a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok 
kezelésére vonatkozó európai uniós  jogi keretrendszer létreho zása, amely szerves részét 
képezi az atomenergia villamosenergia-termelés re, illetve az ionizáló sugárzás gyógyászati, 
ipari, mez őgazdasági, kutatási és oktatási célra történ ő biztonságos alkalmazásának. Az 
általános politikai célkit űzés elérése érdekében a következ ő egyedi célokat kell biztosítani:  
– biztosítani kell a munkavállalók és a lakosság ionizáló sugárzásokból ered ő veszélyekkel 
szembeni védelmét jelenleg, a jöv őben és a nemzeti határokon túl is; 
– a radioaktív hulladé kok és kiégett f űtőelemek kezelésével kapcsolatban a legmagasabb 
szintű biztonsági el őírásokat kell végrehajtani; 
– el kell kerülni, hogy indokolat lan terhek háruljanak a jöv ő nemzedékeire; 
– folyamatos politikai kötelezettsé gvállalás szükséges a kiégett f űtőelemek és a radioaktív 
hulladékok hosszú távú kezelésével kapcsolatban; 
– biztosítani kell a politik ai döntések egyértelm ű rendelkezések formájában történ ő 
érvényesülését a radioaktív  hulladékok és kiégett f űtőelemek keletkezését ől a végleges 
elhelyezésig tartó folyamat valamennyi szakaszára vonatkozóan; 
– meg kell valósítani és fenn kell tartani a kezelési rendszer lépésr ől lépésre történ ő 
döntéshozatalon és társadalmi elfogadás on alapuló folyamatos fejlesztését. 
– a „szennyez ő fizet” alapelvvel összhangban biztosítani  kell az átláthatóan kezelt megfelel ő 
pénzügyi források igény szerin ti rendelkezésre állását. 
5. S ZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
Három szakpolitikai lehet őség részletes elemzésére került sor. 
A 0. szakpolitikai lehet őség a jelenlegi helyzet változatlan meg őrzése („változatlan 
helyzet”) .  
Az 1. szakpolitikai lehet őség azt jelenti, hogy a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség 
biztonsági el őírásaiban és a közös egyezményben me gállapított, nemzet közileg elfogadott 
alapelveket és követelményeket uniós szinten meger ősítik, és ezzel ezeket uniós szinten 
jogilag kötelez ővé és kikényszeríthet ővé teszik . 
E megközelítés keretében a következ ők kialakítása szükséges: 
– olyan közösségi keret, amely megha tározza az EU-ban a kiégett f űtőelemek és a radioaktív 
hulladékok kezelésére vonatkoz ó általános alapelveket; 
 
HU 5   HU – a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésére vonatkozó nemzeti keretek, 
amelyek megállapítják az ille tékes állami szervek hatásk örét, és közöttük hosszú távú 
koordinációról rendelkeznek. 
A 2. szakpolitikai lehet őség meghaladja az 1. szakpolitikai lehet őség kereteit, ugyanis 
azon túlmen ően egyedi követelményeket is megál lapít a radioaktív hulladékok és a 
kiégett fűtőelemek kezelésére irányuló ne mzeti programok tekintetében. 
Az említett követelmények a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésével 
kapcsolatos nemzeti programok alkalmazási körér e, tartalmára, illetve felülvizsgálatára 
vonatkoznak. 
6. A  HATÁSOK VIZSGÁLATA  
A 0. szakpolitikai lehet őség esetében id ővel egyre több er őfeszítés lenne szükséges a 
biztonság és az ismeretek meg őrzése érdekében. Emellett a politikai kötelezettségvállalás, a 
finanszírozás, a szakértelem feledésbe me rülése, a társadalmi konfliktusok stb. miatt 
fokozódna a bizonytalanság és a kockázat, és a hosszú távú tároló létesítmények biztonságos 
működésének és a végleges elhelyezés megvalósulá sának a zavarát sem lehetne kizárni. Ilyen 
módon a 0. szakpolitikai lehet őség adott esetben kedvez őtlenül érintheti a környezetet, a 
gazdaságot és a társadalmat, indokolatlan terhet ró a jöv ő nemzedékekre, és az is 
elképzelhet ő, hogy torzítja a versenyt a villamosenergia-piacon. 
Az 1. szakpolitikai lehet őség rövid távon hozzájárulhat ahhoz, hogy uniós szinten 
egységesen magas szintet lehessen megteremteni a kiégett f űtőelemek és a radioaktív 
hulladékok kezelésének a biztonságát illet ően. Ezért ez a lehet őség kedvez ő környezeti, 
gazdasági és társadalmi hatásokkal járna, am elyek azonban természetesen csak rövid távon 
érvényesülnének. Hosszú távú kedvez ő hatásokat ez a lehet őség sem garantálhat, hiszen a 
tagállamok feladata lenne a radioaktív hul ladékok és a hulladéknak tekintett kiégett 
fűtőelemek végleges elhelyezésének a kell ő időben történ ő megtervezése és végrehajtása. 
A 2. szakpolitikai lehet őség eredményeként uniós szinten ho sszú távon is egységesen magas 
szintet lehet megteremteni a kiégett f űtőelemek és a radioaktív  hulladékok kezelésének a 
biztonságát illet ően, anélkül, hogy ez indokolatla n terheket róna a jöv ő nemzedékeire és 
anélkül, hogy ez utóbbiakat szükségleteik kielégítésével kapcsolatban megalkuvásra 
kényszerítené. Hosszú távú kedvez ő környezeti, gazdaság i és társadalmi hatásokkal csak ez a 
lehetőség jár. 
7. A  LEHETŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
A 0. szakpolitikai lehet őség kivárásos stratégiaként nemigen javítaná a helyzetet. Valamennyi 
tagállam, az európai intézmények, a f őbb érdekeltek és a lakosság is egyetért abban, hogy a 
„változatlan helyzet” nem járható út. 
Az 1. szakpolitikai lehet őség rövid távon hozzájárulhat ahho z, hogy uniós szinten javítani 
lehessen a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésének a helyzetét, mivel a 
kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok te kintetében nemzetközileg elfogadott 
alapelveket és követelményeket uniós szinten j ogilag kötelez ővé és kikényszeríthet ővé teszi. 
Hosszú távon azonban a döntéshozatali folyamat  és az ideiglenes  hosszú távú tárolás 
indokolatlan meghosszabbítása e szakpolitikai lehet őség keretében nem zárható ki. Ez a 
 
HU 6   HU lehetőség tehát nem garantálja a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésének 
hosszú távú biztonságát. 
Csak a 2. szakpolitikai lehet őség garantálhat hosszú távú biztonságot és fokozhatja a 
döntéshozatali folyamat átláthatóság át, ezzel együtt pedig a kiégett f űtőelemek fenntartható 
kezelését és a radioaktív hulladékok kezelését. Ezt a lehet őséget az érdekeltek és a lakosság is 
határozottan támogatják, és a Tanács és az Európai Pa rlament álláspontjával is a 
legmesszebbmen őkig egyezik. 
A fenti szempontokat figyelembe vé ve a 2. szakpolitikai lehet őség tűnik a legel őnyösebbnek, 
mivel ez garantálhatja az ál talános szakpolitikai célkit űzés elérését. Egyútta l ez biztosíthatja 
leginkább a verseny torzulás ának az elkerülését is. 
8. N YOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A szakpolitikai célkit űzés elérésével kapcsolatos eredmények mutatói a következ ők: 
– a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésére irányuló olyan nemzeti keret 
létrehozására vonatkozó követelmények végreha jtásának a helyzete, amelyek megállapítják 
az illetékes állami szervek hatáskörét , és közöttük hosszú távú koordinációról 
rendelkeznek, és 
– a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésével kapcsolatos nemzeti 
programok alkalmazási körére, tartalmára , illetve felülvizsgálatára vonatkozó 
követelmények végrehajtásának a helyzete. 
A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak az említett követelmények végrehajtásáról, a 
közös egyezmény szerinti felülvizsgála ti és jelentéstételi ciklusoknak megfelel ően. A 
Bizottság a tagállamok jelentései alapján jelentést nyújt be a Tanács és az Európai Parlament számára az elért eredményekr ől. 
A tagállamok nemzeti kereteik és nemzeti pr ogramjaik tekintetében nemzetközi szakért ői 
felülvizsgálatot kérnek a kiégett f űtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésének 
folyamatos fejlesztése céljából. Az ilyen szakért ői felülvizsgálatok eredményér ől jelentést 
tesznek a tagállamoknak és a Bizottságnak.