P9_TA(2021)0007

Az egységes piac megerősítése: a szolgáltatások szabad mozgásának jövője

Az Európai Parlament 2021. január 20-i állásfoglalása az egységes piac megerősítéséről: a szolgáltatások szabad mozgásának jövője (2020/2020(INI))

(2021/C 456/02)

Az Európai Parlament,

— tekintettel a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) (szolgáltatási irányelv),

— tekintettel a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2) (a képesítések elismeréséről szóló irányelv),

— tekintettel a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló 96/71/EK irányelv érvényesítéséről és a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről szóló 1024/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/67/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (3),

— tekintettel a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló 96/71/EK irányelv módosításáról szóló, 2018. június 28-i (EU) 2018/957 európai parlamenti és tanácsi irányelvre (4),

— tekintettel a szakmák új szabályozásának elfogadását megelőző arányossági tesztről szóló, 2018. június 28-i (EU) 2018/958 európai parlamenti és tanácsi irányelvre (5) (az arányossági tesztről szóló irányelv),

— tekintettel az információkhoz, eljárásokhoz, valamint segítségnyújtó és problémamegoldó szolgáltatásokhoz hozzáférést biztosító egységes digitális kapu létrehozásáról, továbbá az 1024/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2018. október 2-i (EU) 2018/1724 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (az egységes digitális kapuról szóló rendelet) (6),

— tekintettel a határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről szóló, 2011. március 9-i 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (7) (a határon átnyúló egészségügyi ellátásról szóló irányelv),

— tekintettel az egységes piacra vonatkozó csomagról szóló, 2018. december 12-i állásfoglalására (8),

— tekintettel a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság megbízásából készített, 2019. februári jelentésre: „Hozzájárulás a növekedéshez: A szolgáltatások egységes piaca – Gazdasági előnyök a polgárok és az üzleti vállalkozások számára”,

— tekintettel „A 21. század kihívásainak megfelelő európai kiskereskedelmi ágazat” című, 2018. április 19-i bizottsági közleményre (COM(2018)0219),

— tekintettel „A belső piaci akadályok azonosítása és kiküszöbölése” című, 2020. március 10-i bizottsági közleményre (COM(2020)0093),

— tekintettel az egységes piaci szabályok jobb végrehajtására és érvényesítésére irányuló hosszú távú cselekvési tervről szóló, 2020. március 10-i bizottsági közleményre (COM(2020)0094),

— ,tekintettel a Bizottság 2020. május 13-i közleményére: „Covid19 – Úton a szabad mozgás visszaállításának és a belső határellenőrzések megszüntetésének szakaszos és összehangolt megközelítése felé” (C(2020)3250),

— tekintettel a felsőfokú és a felső középfokú képesítések, valamint a külföldi tanulmányi időszakok eredményei automatikus kölcsönös elismerésének ösztönzéséről szóló, 2018. november 26-i tanácsi ajánlásra (9),

— tekintettel a tagállamok miniszterelnökeinek az Európai Tanács elnökéhez intézett, az egységes piac jövőbeli fejlődésére vonatkozó, 2019. február 26-i levelére,

— tekintettel az Európai Számvevőszék 2016. március 14-i különjelentésére: „Biztosította-e a Bizottság a szolgáltatási irányelv hatékony végrehajtását?”,

— tekintettel eljárási szabályzata 54. cikkére,

— tekintettel a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság véleményére,

— tekintettel a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság jelentésére (A9-0250/2020),

A. mivel a szolgáltatási irányelv és a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv kulcsfontosságú eszközök a szolgáltatások Európai Unión belüli szabad mozgásának biztosításában, ám a szolgáltatások egységes piacában rejlő egyes lehetőségek továbbra is kiaknázatlanok;

B. mivel a szolgáltatások az EU GDP-jének 73 %-át teszik ki, és 74 %-kal járulnak hozzá a foglalkoztatáshoz (10), amit az a tény is kiemel, hogy az Európai Unióban létrejövő 10 új munkahelyből 9 ehhez az ágazathoz kapcsolódik, míg az EU-n belüli kereskedelemben a szolgáltatások aránya csak 20 % körül van, és az EU GDP-jének csak 6,5 %-át generálják; mivel tanulmányok igazolják, hogy a jogszabályok hatékony végrehajtása és jobb harmonizációja révén a szolgáltatások egységes piacának elmélyítéséhez kapcsolódó lehetséges nyereség 297 milliárd EUR-t tehet ki, ami az uniós GDP 2 %-ának felel meg; mivel az EU-ban a gyártott áruk hozzáadott értékének 27 %-át a szolgáltatások generálják (11), és a szolgáltatási ágazatban 14 millió, gyártást támogató munkahely van; mivel számos szolgáltatásnak komplex ellátási láncai vannak, ezért ezek kevésbé van kitéve a kereskedelemnek;

C. mivel a gazdasági szabadságok, a szociális jogok, a fogyasztók, a munkavállalók és a vállalkozások érdekei, valamint az általános érdek közötti egyensúly létfontosságú az egységes piaci keret szempontjából; mivel a gazdasági növekedésnek a minőségi fejlődési szempontokkal, például a minőség és az életbiztonság javításával, valamint a jó minőségű szolgáltatásokkal való összehangolása alapvető fontosságú az egységes piac fejlődésének értékeléséhez, és további javulást kell eredményeznie a fogyasztók és a munkavállalók jogai tekintetében;

D. mivel a magas színvonalú szolgáltatások a fogyasztók érdekében állnak, és az egységes piac indokolatlan nemzeti szabályozáson és bizonyos üzleti gyakorlatokon keresztüli széttöredezettsége, ami többek között a verseny csökkenéséhez vezet, nemcsak a vállalkozásokat hátráltatja, hanem a fogyasztókat is károsítja, akik kevesebb választási lehetőséggel rendelkeznek és magasabb árat fizetnek;

E. mivel a szolgáltatási tevékenységek mintegy kétharmadát lefedő szolgáltatási irányelv – az általános érdeket szolgáló különleges szabályozási keretekkel, az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 26. jegyzőkönyvének 2. cikkével és az EUMSZ 14. cikkével összhangban – alkalmazási köréből teljes egészében vagy részben kizárja a szociális szolgáltatásokat, az egészségügyi szolgáltatásokat és az egyéb közszolgáltatásokat; mivel előfordulhat, hogy a tagállamoknak kell biztosítaniuk, megrendelniük és megszervezniük az általános érdekű szolgáltatásokat a helyi követelményekkel és körülményekkel összhangban annak érdekében, hogy a helyi szinthez lehető legközelebb tudjanak reagálni a felhasználók igényeire;

F. mivel a Covid19-világjárvány miatt az EU jelenleg recesszióval és növekvő munkanélküliséggel néz szembe, és mivel a szolgáltatások egységes piacának elmélyítése alapvető módja az uniós kereskedelmi forgalom növelésének és az értékláncok javításának, ezáltal járulva hozzá a gazdasági növekedéshez;

G. mivel a szolgáltatási ágazat alkalmazottait, akik az Európai Unióban a Covid19-világjárvány során fáradhatatlanul dolgoztak, hátrányosan érinti a súlyos gazdasági bizonytalanság vagy a frontvonalbeli kitettség; mivel ezt a kérdést uniós szinten kell kezelni;

H. mivel a tagállamoknak a munkakörülményekre, valamint a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére vonatkozó kötelező rendelkezések megállapítása révén megfelelően és időben végre kell hajtaniuk és nyomon kell követniük a munkavállalók kiküldetéséről szóló felülvizsgált irányelvet (12) annak érdekében, hogy megvédjék a kiküldött munkavállalókat kiküldetésük során és elkerüljenek bárminemű indokolatlan korlátozást a szolgáltatásnyújtás szabadságával kapcsolatban;

I. mivel integráltabb és összekapcsoltabb szolgáltatási piacra van szükség a szociális jogok európai pillérének megvalósítása, az éghajlatváltozás kezelése, a fenntartható gazdaság, többek között a digitális kereskedelem megteremtése és az európai zöld megállapodás teljes potenciáljának felszabadítása érdekében;

J. mivel az uniós és nemzeti szinten hozott eltérő szabályozási döntések, valamint a meglévő jogszabályok nem tökéletes és nem megfelelő átültetése és érvényesítése végrehajtási hiányosságot eredményez, ugyanis a nem megfelelően végrehajtott rendelkezéseket lehetetlen hatékonyan érvényesíteni; mivel a következetes és egyértelmű jogalkotás előfeltétele a szolgáltatások szabad mozgása előtt álló akadályok leküzdésének; mivel a szolgáltatási jogszabályok megsértését nehéz lehet felismerni és kezelni a meglévő végrehajtási mechanizmusokkal;

K. mivel az adminisztratív eljárások, az eltérő nemzeti szabályozások és különösen a szükséges információkhoz való hozzáférés akadályai megnehezítették a határokon átnyúló kereskedelmet, különösen a kis- és közepes méretű vállalatok (kkv-k) számára; mivel a szolgáltatások határokon átnyúló kereskedelmének fokozása érdekében jobban elő kell mozdítani a kisebb vállalkozások igényeit támogató meglévő eszközöket, például az Európa Önökért üzleti portált, a SOLVIT ügykezelő központjait, az egyablakos e-kormányzati portálokat, az egységes digitális kaput és más eszközöket;

L. mivel nem áll rendelkezésre uniós szintű szisztematikus adatgyűjtés, amely megfelelő adatokat szolgáltatna az utazó munkavállalókról, vagy lehetővé tenné számukra, hogy megállapítsák társadalombiztosítási jogviszonyukat és különböző felhalmozott jogosultságokat igényeljenek; mivel az alkalmazandó szabályokra vonatkozó információkhoz való hozzáférés, valamint a tényleges megfelelés, ellenőrzés és végrehajtás szükséges előfeltételei a méltányos mobilitásnak és a rendszerrel való visszaélések elleni küzdelemnek; mivel ezért az adatvédelmi szabályokkal összhangban elő kell mozdítani és alkalmazni kell a digitális technológiát, amely megkönnyítheti az utazó munkavállalók jogait védő jogszabályok felügyeletét és végrehajtását;

M. mivel a végzettségek, képesítések, készségek és kompetenciák tagállamok közötti automatikus elismerésének hiányzó eszközei negatívan hatnak a tanulók, szakképzésben részt vevők, hallgatók és a képzett munkaerő mobilitására, ez pedig akadályozza az ötletek Unión belüli áramlását, az uniós gazdaság innovációs potenciálját és a valóban integrált európai belső piacot;

Az egységes piacon belüli akadályok felszámolása

1. hangsúlyozza, hogy az egységes piac előmozdítása, beleértve a szolgáltatások és a személyek szabad, tisztességes és biztonságos mozgását, a fogyasztóvédelmet és az uniós jogszabályok szigorú végrehajtását is, rendkívül fontos a Covid19 okozta gazdasági válság kezeléséhez; sürgeti valamennyi tagállamot, hogy a lehető leghamarabb enyhítsék az egységes piacon belüli szabad mozgást akadályozó indokolatlan és aránytalan korlátozásokat; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság által javasolt helyreállítási terv a szolgáltatások szabad mozgása tekintetében nem biztosít külön finanszírozást azáltal, hogy elismeri ennek a gazdasági talpraállás eszközeként betöltött szerepét;

2. hangsúlyozza, hogy az Európai Unióban a vállalkozások és a munkavállalók számára lehetővé kell tenni, hogy szabadon nyújthassák szolgáltatásaikat, ám az egységes piaci szabályok elégtelen végrehajtása és érvényesítése, a nem megfelelő elektronikus eljárások, a szolgáltatókra vonatkozó indokolatlan szabályozási korlátozások és a szabályozott szakmákhoz való hozzáférés akadályai továbbra is olyan akadályokat teremtenek, amelyek megfosztják a polgárokat a munkahelyektől, a fogyasztókat a választástól és a vállalkozókat, különösen a kkv-kat, a mikrovállalkozásokat és az önálló vállalkozókat a lehetőségektől; felhívja a tagállamokat, hogy csökkentsék a szükségtelen követelményeket, és digitalizálják a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás tekintetében a dokumentációs eljárást; rámutat a szolgálatosodás – azaz a szolgáltatások növekvő szerepe a feldolgozóiparban – egyre növekvő jelentőségére, és hangsúlyozza, hogy a szolgáltatások kereskedelme előtt álló akadályok egyre inkább akadályozzák a gyártást; kiemeli, hogy a szolgáltatási irányelv teljes körű végrehajtása és érvényesítése csökkentheti a kereskedelmi akadályokat, és fokozhatja a szolgáltatási ágazat Unión belüli kereskedelmét; felhívja a Bizottságot, hogy határozza meg „A belső piaci akadályok azonosítása és kiküszöbölése” című (COM(2020)0093) és „Az egységes piaci szabályok végrehajtásának és érvényesítésének javítására vonatkozó hosszú távú cselekvési terv” című (COM(2020)0094) 2020. március 10-i bizottsági közlemények következtetéseivel kapcsolatos egyedi intézkedések ütemtervét;

3. üdvözli, hogy a képesítéseknek a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv által ihletett, kölcsönös elismerés révén történő harmonizációja számos szakma esetében sikeres volt, és ösztönzi a tagállamokat, hogy gondolják át és hangolják össze az egyes tevékenységekbe vagy szakmákba való belépéssel és azok gyakorlásával kapcsolatos követelményekre vonatkozó szabályokat; hangsúlyozza, hogy javítani kell a szakmai képesítések szintjének összehasonlíthatóságát a szolgáltatási ágazat oktatási képesítéseinek kölcsönös elismerését elősegítő átmenet erősítése érdekében az egész Unióban;

4. hangsúlyozza, hogy az európai szakmai kártyát csak öt szabályozott szakma esetében használják, és ezért az abban rejlő lehetőségeket nem használják ki teljes mértékben; felhívja ezért a Bizottságot, hogy növelje azon szakmák számát – beleértve különösen a mérnöki szakmákat –, amelyek esetében az európai szakmai kártya alkalmazandó;

5. emlékeztet a szabályozott szakmák egyedi jogállására az egységes piacon és a közérdek védelme tekintetében betöltött szerepükre; kiemeli, hogy ezt az egyedi jogállást nem szabad olyan módon felhasználni, hogy fenntartsák a szolgáltatásnyújtás indokolatlan nemzeti monopóliumait, ami az egységes piac széttöredezettségét eredményezi;

6. felhívja a figyelmet arra, hogy a végzettségek, képesítések, készségek és kompetenciák tagállamok közötti automatikus kölcsönös elismerése szintén pozitívan hatna a belső piacra, valamint a munkavállalók és a szolgáltatások szabad mozgására; üdvözli a tagállamok arra irányuló hajlandóságát, hogy automatikusan kölcsönösen elismerjék a külföldön megszerzett képesítések és a külföldön eltöltött tanulási idő eredményeit; felhívja azonban a tagállamokat, hogy terjesszék ki a kölcsönös elismerést az oktatás minden szintjére, és a lehető leghamarabb javítsák vagy vezessék be a szükséges eljárásokat;

7. kéri, hogy támogassák az európai képesítési keretet, és az Európai Unió egészében könnyítsék meg annak alkalmazását annak biztosítása érdekében, hogy az széles körben elfogadott elismerési eszközzé váljon; üdvözli a Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy megszüntesse a szakmai képesítésekre vonatkozó indokolatlan korlátozásokat, és úgy véli, hogy a Bizottságnak továbbra is aktívnak és ébernek kell maradnia jogsértési politikájának folytatása terén abban az esetben, amikor a tagállamok nem tartják be a képesítések elismerésére vonatkozó uniós jogszabályokat;

8. sajnálja, hogy a 2014/24/EU irányelv ( 13 ) továbbra is eltérő nemzeti végrehajtásából fakadó indokolatlan jogi bonyodalmak és adminisztratív akadályok nehezítik a közbeszerzéseket az EU-n belül a szolgáltatások területén; felhívja a Bizottságot, hogy kövesse nyomon és ösztönözze a közbeszerzési eljárások további ágazatspecifikus harmonizációját és az azokkal kapcsolatos iránymutatást, végső soron abból a célból, hogy kiaknázza a határokon átnyúló beszerzés előnyeit és csökkentse ennek költségeit a kkv-k, a mikrovállalkozások és az önálló vállalkozók számára; kiemeli azoknak a szolgáltatásoknak a fontosságát, amelyek elősegítik az EU környezeti lábnyomának mérhető csökkentését („zöld szolgáltatások”), és sürgeti a tagállamokat, hogy a körforgásos és fenntartható gazdaság megvalósítása érdekében növeljék a tudatosságot, és jobban használják ki a közbeszerzésben a fenntartható szolgáltatások előmozdítására szolgáló meglévő rendszereket;

9. emlékeztet arra, hogy a szolgáltatási irányelv célja a magas színvonalú szolgáltatások nyújtása, a belső piac széttöredezettségének csökkentése, az egységes piac integrációjának elmélyítése és megerősítése az átláthatóság és a tisztességes verseny alapján, valamint annak előkészítése, hogy a vállalkozások ki tudják aknázni a bennük rejlő lehetőségeket és a fogyasztók javát szolgálják, valamint hogy hozzájáruljanak a fenntartható fejlődéshez és az európai gazdaság versenyképességének növekedéséhez;

10. úgy véli, hogy a forradalmi vagy feltörekvő technológiákhoz kapcsolódó szolgáltatások fejlesztése megfelelő piaci méretet igényel a beruházások igazolása és a vállalatok növekedésének támogatása érdekében; megjegyzi, hogy a belső piac széttöredezettsége gyakran eltántorítja az ilyen beruházásokat;

11. sajnálja, hogy számos innovatív vagy növekvő vállalat arra törekszik, hogy bizonyos méretet elérve az EU-n kívül telepedjen le, miközben továbbra is az egységes piacon tevékenykedik; úgy véli, hogy a szolgáltatásnyújtás szabadságának megvalósítása hozzájárulhat a termelés Európai Unióba való visszahelyezéséhez és az uniós vállalkozások versenyképességéhez a globális piacokon;

12. megjegyzi, hogy a szolgáltatási tevékenységek kétharmada a szolgáltatási irányelv hatálya alá tartozik, és ösztönzi a Bizottságot, hogy értékelje és javítsa annak végrehajtását az egységes piac jogi keretének megerősítése érdekében;

13. emlékeztet arra, hogy a határokon átnyúló egészségügyi szolgáltatások a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelvvel, az arányossági tesztről szóló irányelvvel és a Bíróság ítélkezési gyakorlatával összhangban a szolgáltatásnyújtás szabadságának hatálya alá tartoznak, amennyiben elismerik az egészségügyi szolgáltatások különleges jellegét és védik a közegészséget; megjegyzi, hogy a határon átnyúló egészségügyi ellátásról szóló irányelv is az EUMSZ 114. cikke alapján került elfogadásra; hangsúlyozza, hogy a nemzeti szabályozások nem teremthetnek további akadályokat a határokon átnyúló egészségügyi szolgáltatások nyújtása szempontjából, összehasonlítva a határon átnyúló egészségügyi ellátásról szóló irányelvvel, összhangban a Bíróságnak a szolgáltatások szabad mozgására vonatkozó, a Szerződés rendelkezéseit alkalmazó ítélkezési gyakorlatával; hangsúlyozza, hogy fel kell számolni a nemzeti szintű, indokolatlan és aránytalan akadályokat is, ugyanakkor magas színvonalú egészségügyi ellátást kell biztosítani valamennyi uniós polgár számára;

14. emlékeztet arra, hogy a szolgáltatási irányelv és a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv elvei elősegítik a szolgáltatások szabad mozgását; felhívja a Bizottságot, hogy tegyen közzé aktualizált iránymutatásokat a szolgáltatási irányelvről annak érdekében, hogy megerősítse a végrehajtást, a harmonizációt és a megfelelést a tagállamok és a szolgáltatók között;

15. elismeri az általános érdekű szolgáltatások különleges státuszát és annak szükségességét, hogy azokat a közérdeknek megfelelően biztosítsák, amint azt a Bíróság kimondta, figyelembe véve az EUMSZ általános érdekű szolgáltatásokról szóló 26. jegyzőkönyvében meghatározott szubszidiaritás és arányosság elvét; sajnálja, hogy néhány tagállam alaptalan módon továbbra is a közérdekhez kapcsolódó okokkal indokolja hazai szolgáltatási piaca elszigetelését azon szolgáltatások tekintetében, amelyek nem tekinthetők általános érdekű szolgáltatásnak vagy általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak;

16. kiemeli, hogy az olyan követelmények, mint a megalapozatlan területi korlátozások, indokolatlan nyelvi követelmények és a gazdasági szükségesség vizsgálata – amennyiben túlzott mértékben alkalmazzák – indokolatlan és aránytalan akadályokat gördíthetnek a határokon átnyúló cserék elé;

17. óva int attól, hogy a Covid19-cel indokolják a szolgáltatások egységes piacon belüli szabad mozgásának korlátozását, hacsak az nem kellően indokolt, és utasítja a Bizottságot, hogy tanúsítson éberséget az ilyen fajta indokolással való visszaélések tekintetében;

18. sajnálatát fejezi ki amiatt – miközben elismeri a közszolgáltatások különleges státuszát és annak szükségességét, hogy azokat a közérdeknek megfelelően biztosítsák –, hogy a tagállamok alkalmanként az általános érdekű nem gazdasági szolgáltatások fogalmára hivatkozva egész ágazatokat zárnak ki a belső piaci szabályok hatálya alól annak ellenére, hogy ezt nem indokolja általános érdek; hangsúlyozza, hogy a nemzeti széttagoltság és a különféle értelmezések elkerülése érdekében pontosabban meg kell határozni a fogalmat;

19. üdvözli a Bizottság idénymunkásokról szóló, 2020. július 16-i iránymutatásait, amelyben a koronavírus-világjárvány összefüggésében útmutatást nyújt a határ menti munkavállalók, a kiküldött munkavállalók és az idénymunkások szabad mozgásának EU-ban történő gyakorlása tekintetében, és felhívja a tagállamokat egyrészt annak biztosítására, hogy a határ menti ingázók és az idénymunkások átléphessék a határokat, másrészt, hogy biztosítsák a biztonságos munkakörülményeket;

20. megjegyzi, hogy a Bizottság úgy határozott, hogy visszavonja a szolgáltatásokra vonatkozó értesítési eljárásra irányuló javaslatát; sajnálja, hogy nem sikerült elérni a Parlament álláspontján alapuló jogalkotási eredményt, amelynek célja az volt, hogy a tagállamok és a Bizottság közötti partnerségi megközelítés révén megakadályozza a szükségtelen szabályozási akadályok bevezetését a szolgáltatási ágazatban;

21. megjegyzi, hogy legutóbb a Bizottság úgy határozott, hogy visszavonja szolgáltatási e-kártyára vonatkozó javaslatát; emlékeztet arra, hogy a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság elutasította ezeket a javaslatokat, amelyek célja a határokon átnyúló szolgáltatók számára továbbra is fennálló adminisztratív bonyodalmak kezelése volt; kéri a helyzet újbóli értékelését a meglévő adminisztratív problémák megoldása érdekében, tiszteletben tartva a szolgáltatási irányelvet, valamint az arányosság és a szubszidiaritás elvét;

22. sürgeti a tagállamokat, hogy biztosítsák a hatályos jogszabályok megfelelő végrehajtását és érvényesítését, a szolgáltatási irányelv 15. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítsék a Bizottságot minden olyan új és tervezett jogszabályról, rendeletről vagy közigazgatási rendelkezésről, amely a szolgáltatási irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében említett követelményeket határoz meg, e követelmények indokaival együtt, az indokolatlan követelmények elkerülése érdekében, valamint vezessenek be egyszerű elektronikus eljárásokat a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtáshoz szükséges dokumentumok beszerzésére, ezáltal biztosítva az egyenlő versenyfeltételeket a vállalkozások és a munkavállalók számára, a legmagasabb szintű fogyasztóvédelem garantálása mellett;

23. hangsúlyozza, hogy a határokon átnyúló fokozott mobilitás a kölcsönös elismerés elvének érvényesítésével, valamint a szabályok tagállamok közötti összehangolásával érhető el; kiemeli, hogy az Európai Unió támogatja és kiegészíti a tagállamok szociálpolitika terén végzett tevékenységeit az EUMSZ 153. cikke szerint, amely kifejezetten kimondja, hogy a 153. cikk alapján elfogadott uniós szabályok nem érinthetik a tagállamok azon jogát, hogy szociális biztonsági rendszerük alapelveit meghatározzák, és nem befolyásolhatják jelentősen annak pénzügyi egyensúlyát, továbbá nem akadályozhatnak meg egyetlen tagállamot sem abban, hogy a Szerződésekkel összeegyeztethető, szigorúbb védelmi intézkedéseket tartsanak fenn vagy vezessenek be;

24. hangsúlyozza, hogy a fogyatékossággal élő személyek továbbra is számos akadállyal szembesülnek, amelyek megnehezítik vagy lehetetlenné teszik a szolgáltatások szabad mozgásának teljes kihasználását; felhívja a tagállamokat, hogy haladéktalanul hajtsák végre az európai akadálymentesítési irányelvet a fogyatékossággal élő személyek előtt álló akadályok hatékony felszámolása és az akadálymentes szolgáltatások elérhetőségének, valamint a szolgáltatásnyújtási feltételeknek a biztosítása érdekében; kiemeli a teljes mértékben hozzáférhető, a fogyatékossággal élő személyekkel való egyenlő bánásmódot és befogadást biztosító egységes piac megvalósításának kiemelkedő fontosságát;

25. kéri a Bizottságot, hogy nyújtson strukturált segítséget, és adjon útmutatást a tagállamoknak arra vonatkozóan, hogy az arányossági tesztről szóló irányelvvel összhangban hogyan végezzék el a szolgáltatásokra vonatkozó új nemzeti szabályozások előzetes arányossági értékelését;

26. felszólítja a nemzeti parlamenteket, hogy aktívan működjenek közre a meglévő szabályok végrehajtásának támogatásában, és éljenek a nemzeti hatóságokkal szembeni ellenőrzési hatáskörükkel;

27. sürgeti az érdekelt feleket, az üzleti világot és a szociális partnereket, hogy továbbra is vállaljanak szerepet abban, hogy felszólítják a kormányokat az uniós szolgáltatási ágazat újjáélesztésére, valamint az ágazati és az ágazatközi átjárhatóság megerősítésére a környezettel, a közlekedéssel és az egészséggel kapcsolatos területeken egyaránt, a határokon átnyúló szolgáltatások összekapcsolására törekedve; hangsúlyozza, hogy a szolgáltatások fenntartható, tisztességes és szabályokon alapuló egységes piacát, amelyet magas szintű társadalmi és környezetvédelmi előírások, minőségi szolgáltatások és tisztességes verseny jellemez, minden érdekeltnek támogatnia kell;

A meglévő jogszabályok érvényesítésének biztosítása

28. megjegyzi, hogy a szolgáltatások szabad mozgása az egységes piac központi eleme, és jelentős gazdasági előnyökkel, valamint magas szintű környezetvédelmi, fogyasztó- és munkavállalóvédelmi normákkal járhat, amennyiben tiszteletben tartják az Európai Unió piacgazdasága és szociális dimenziója közötti, az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében meghatározott egyensúlyt, feltéve, hogy az illetékes hatóságok, a nemzeti bíróságok és a Bizottság megfelelő és aktív jogérvényesítést folytatnak, valamint hogy a vállalkozások betartják a nemzeti és uniós jogszabályokat; hangsúlyozza, hogy a tagállamok közötti határoknak nyitva kell maradniuk az EU alapelveinek garantálása érdekében; kiemeli, hogy a belső határokon történő határellenőrzés válsághelyzetben — például egészségügyi válság esetén – történő ideiglenes visszaállítását körültekintően és csak végső megoldásként, a tagállamok közötti gondos koordináció alapján kell végrehajtani, mivel a határlezárások veszélyeztetik az EU alapelveit, továbbá hangsúlyozza, hogy a tagállami kijárási korlátozások feloldásával azonnal a határellenőrzések megszüntetésére kell összpontosítani;

29. rámutat arra, hogy a vállalkozások és a fogyasztók Unió-szerte élvezik a meglévő jogszabályok megfelelő végrehajtásának és érvényesítésének előnyeit; ösztönzi a Bizottságot, hogy minden rendelkezésére álló eszközt használjon fel a meglévő szabályok teljes körű érvényesítésére, és haladéktalanul döntsön a panaszokról annak biztosítása érdekében, hogy a végfelhasználók szempontjából releváns kérdéseket hatékonyan kezeljék; kéri, hogy szigorúan és indokolatlan késedelem nélkül alkalmazzák az alternatív vitarendezési mechanizmusok és kötelezettségszegési eljárások értékelését minden olyan esetben, amikor a vonatkozó jogszabályoknak a belső piac megfelelő működését sértő megsértését tárják fel vagy aránytalan terhek bevezetésére kerül sor;

30. hangsúlyozza, hogy a tagállamok csak akkor hivatkozhatnak közérdeken alapuló kényszerítő indokokra, ha azok jogosak; hangsúlyozza azonban a tagállamok azon jogát, hogy a fogyasztók és a szolgáltatások minőségének védelme érdekében közérdekből szabályozzák a szolgáltatási ágazatot;

31. felhívja a Bizottságot, hogy javítsa a tagállamok teljesítményének és a jogszabályok átültetése, végrehajtása és érvényesítése minőségének nyomon követését, beleértve az e kérdésekről szóló éves jelentést is, és a tagállamokkal, a szociális partnerekkel és más érdekelt felekkel együtt dolgozzon ki mennyiségi és minőségi kritériumokon alapuló, átlátható és részvételen alapuló értékeléseket;

32. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy húsz tagállam késedelmesen ültette át a szolgáltatási irányelvet a nemzeti jogba; emlékeztet arra, hogy az eszközök, például az egyablakos ügyintézési pontok még mindig korlátozottak, és hogy a szolgáltatók nem kapnak elegendő tájékoztatást a rendelkezésükre álló valamennyi lehetőségről; felhívja ezért a Bizottságot, hogy többek között internetes hirdetések útján tájékoztassa az érdekelt feleket az irányelv által biztosított lehetőségekről;

33. hangsúlyozza, hogy az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások határokon átnyúló nyújtására vonatkozó dinamikus piac és egyenlő versenyfeltételek megteremtése az uniós gazdaság jövőbeli versenyképességének kulcsfontosságú eleme; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a digitális szolgáltatásokról szóló jogalkotási csomagban foglalkozzanak az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások határokon átnyúló nyújtása előtt még fennálló akadályokkal;

34. kéri a Bizottságot, hogy fokozza a tagállamok közötti hatékony koordináció és információcsere biztosítására irányuló erőfeszítéseit a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtással kapcsolatos eljárások és ellenőrzések megkettőzésének elkerülése érdekében;

35. sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy határozzák meg az újonnan létrehozott, az egységes piac szabályainak érvényesítésével foglalkozó munkacsoport (SMET) struktúráját és működési módját, beleértve annak gyakorlati dimenzióját is, és dolgozzanak ki konkrét intézkedéseket a SMET által meghatározott prioritásokkal ( 14 ) összhangban azáltal, hogy új, hosszú távú cselekvési tervet dolgoznak ki az egységes piaci szabályok jobb végrehajtására és érvényesítésére annak érdekében, hogy maximalizálják a szolgáltatások egységes piacában rejlő lehetőségeket; úgy véli, hogy a SMET többletértéket nyújthat azáltal, hogy biztosítja valamennyi egységes piaci stratégia következetes végrehajtását, valamint az eredményekkel kapcsolatos adatok és mérőszámok megosztását; ösztönzi a SMET-et, hogy hozzon létre egy nyílt és átlátható adatbázist az egyes nemzeti nem vámjellegű akadályokról és a folyamatban lévő kötelezettségszegési eljárásokról;

36. kiemeli az előzetes döntések jelentőségét az uniós jog alakításában; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy annak ellenére, hogy a döntéshozatali eljárás hossza már jelentősen csökkent, a 14,4 hónapos ( 15 ) átlag még mindig magas; felhívja a Bíróságot, hogy vizsgálja meg, hogyan lehetne tovább csökkenteni az időtartamot annak érdekében, hogy elkerülhetők legyenek a szolgáltatók és a szolgáltatást igénybe vevők problémái az egységes piacon; hangsúlyozza, hogy az előzetes döntések jelentős hatást gyakorolnak az egységes piac fejlődésére és az azon belüli indokolatlan akadályok csökkentésére;

A szabályozással kapcsolatos információk és egyértelműség javítása az egyablakos ügyintézési pontok szerepének megerősítése révén

37. megállapítja, hogy a Covid19-világjárvány rávilágított a szabályozás egyértelműségének hiányára, valamint a tagállamok között a gyorsan változó szabályozások tekintetében való hatékony kommunikáció hiányára; hangsúlyozza annak alapvető fontosságát, hogy az egységes digitális kapu és az egyablakos ügyintézési pontok online hozzáférési pontként szolgáljanak az uniós és nemzeti információkhoz, eljárásokhoz és segítségnyújtó szolgáltatásokhoz az egységes piacon, a szolgáltatási irányelvben előírtak szerint;

38. javasolja, hogy a tagállamok fogyasztó- és kkv-barát módon valósítsák meg az egységes digitális kaput, és alakítsák át az egyablakos ügyintézési pontjaikat egyszerű szabályozási kapukból teljes körűen működő portálokká; úgy véli, hogy ezt olyan módon kell megvalósítani, hogy a kapun felhasználóbarát tájékoztatást, segítségnyújtási szolgáltatásokat és egyszerűsített eljárásokat biztosítanak, továbbá az egységes digitális kaput összekapcsolják az egyablakos ügyintézési pontokkal annak érdekében, hogy az a lehető legnagyobb mértékben virtuális egyablakos ügyintézési ponttá váljon, és biztosítsa a felhasználóközpontúság maximális szintjét; javasolja, hogy fogadják el az Europa Web Guide (az Európai Bizottság webes jelenlétének hivatalos szabálykönyve) tervezési szabványait annak érdekében, hogy valamennyi egyablakos ügyintézési pont számára felhasználóbarát és felismerhető felületet biztosítsanak;

39. javasolja, hogy a Bizottság és a tagállamok az egységes digitális kapun keresztül rendszeresen nyújtsanak felhasználóbarát tájékoztatást minden olyan új uniós jogszabályról, amely jogokat vagy kötelezettségeket teremt a fogyasztók és a vállalkozások számára; javasolja, hogy e célból a Bizottság és a tagállamok rendszeresen konzultáljanak az érdekelt felekkel; kiemeli, hogy az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetésmentesség alapvető fontosságú a szolgáltatások szabad mozgása szempontjából;

40. megjegyzi, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a cégalapítással és a szolgáltatásnyújtás szabadságával kapcsolatos valamennyi megvalósítható közigazgatási eljárást digitális környezetben, az egységes digitális ügyfélkapuról szóló rendelettel összhangban lehessen végrehajtani; sürgeti a tagállamokat, hogy gyorsítsák fel digitalizálási munkájukat, különösen a vállalkozásokat és a fogyasztókat érintő eljárások esetében, hogy lehetővé tegyék számukra az adminisztratív eljárások távoli és online lebonyolítását; sürgeti a Bizottságot, hogy kettőzze meg az érintettek erőfeszítéseit, és különösen aktívan támogassa az alulteljesítő tagállamokat;

41. ajánlja, hogy a Bizottság segítse az egyes tagállamok nemzeti hatóságait az egyablakos ügyintézési pontok javításában annak érdekében, hogy megkönnyítse az érintett hatóságok közötti – a helyi nyelvükön kívül – angol nyelvű kommunikációt, és közvetítőként szolgáljon, amennyiben a határidőket nem tartják be, vagy a kérdéseket nem válaszolják meg; hangsúlyozza, hogy az egyablakos ügyintézési pontnak a gyors határidők betartása mellett az alábbi információkat és támogatást kell biztosítania a fogyasztók, a munkavállalók és a vállalkozások számára: — a vállalatok által az adott tagállamban alkalmazandó nemzeti és uniós szabályok, valamint tájékoztatás a munkavállalók számára, ideértve a munkajogot, az alkalmazandó kollektív szerződések egészségügyi és biztonsági jegyzőkönyveit, a szociális partnerek szervezeteit és a munkavállalók rendelkezésére álló olyan tanácsadási struktúrákat, amelyeken keresztül jogaikról tájékozódhatnak és bejelenthetik a visszaéléseket; — azok a lépések, amelyeket a vállalatoknak kell tenniük annak érdekében, hogy megfeleljenek ezeknek a szabályoknak, eljárás szerint összegezve, lépésről lépésre történő iránymutatással — azok a dokumentumok, amelyekkel a vállalatoknak rendelkezniük kell, és azok határideje; — azon hatóságok, amelyekkel a vállalatoknak fel kell venniük a kapcsolatot a szükséges engedély stb. megszerzése érdekében;

42. hangsúlyozza, hogy az egyablakos ügyintézési pontoknak minden szükséges információt meg kell adniuk az adott tagállamban a vállalatokra vonatkozó üzleti követelményekről; megjegyzi, hogy a fenti példák között szerepelnek a szakképesítésre vonatkozó követelmények, a héa (adókulcsok, regisztrációs követelmények, jelentéstételi kötelezettségek stb.), a jövedelemadó, valamint a szociális biztonsági és munkajogi kötelezettségek; hangsúlyozza, hogy minden vonatkozó jogalkotási és adminisztratív információnak, valamint az egyes egyablakos ügyintézési pontok által szolgáltatott minden vonatkozó dokumentumnak – amennyiben lehetséges és helyénvaló – angol nyelven is elérhetőnek kell lennie a helyi nyelven kívül;

43. ajánlja, hogy az egyablakos ügyintézési pontok jobban kapcsolódjanak egymáshoz, és cseréljenek információt a vállalatok által a saját tagállamukban teljesítendő követelményekről és eljárásokról, valamint a szakmai képesítésekre vonatkozó ágazatspecifikus információkról; javasolja továbbá, hogy az egyablakos ügyintézési pontok segítsék az adott tagállamban üzleti tevékenységet folytatni kívánó külföldi vállalatokat, valamint a szolgáltatásokat és árukat más tagállamokba exportálni kívánó helyi vállalatokat azáltal, hogy biztosítják számukra a kicserélt információkat és a szükséges elérhetőségeket; ösztönzi e tekintetben a Bizottságot, hogy ezen információcsere előmozdítása érdekében tárjon fel további szinergiákat például az Európai Munkaügyi Hatósággal; felhívja a Bizottságot, hogy a tagállamokkal együttműködve mérje fel, hogy az egyablakos ügyintézési pontoknak szükségük lesz-e további forrásokra e feladatok elvégzéséhez;

44. sürgeti a tagállamok egyablakos ügyintézési pontjai közötti együttműködést annak biztosítása érdekében, hogy a vállalatok, a munkavállalók és más érdekelt felek azonnali, pontos, átfogó és naprakész tájékoztatást kapjanak helyi és angol nyelven;

45. felhívja a Bizottságot, hogy játsszon koordinációs szerepet az egyablakos ügyintézési pontok közötti információmegosztásban, és adott esetben iránymutatásokkal támogassa a tagállamokat abban, hogy megkönnyítsék az eljárást elsősorban a kkv-k számára; hangsúlyozza, hogy az ilyen együttműködésnek biztosítania kell a tagállamok közötti – többek között az utazó munkavállalókkal kapcsolatos – tudásmegosztást, mind a bevált kommunikációs gyakorlatok, mind az adminisztratív és szükségtelen egységes piaci követelmények tekintetében;

46. hangsúlyozza, hogy valamennyi egyablakos ügyintézési pontnak könnyen hozzáférhetőnek kell lennie az egységes digitális kapun keresztül, és tájékoztatást kell nyújtania, valamint hozzáférhető terminológiát használva és teljes mértékben rendelkezésre álló, képzett ügyfélszolgálati személyzettel kell biztosítania a tagállamok adminisztratív szolgáltatásait, hatékony felhasználóbarát támogatást nyújtva;

47. sürgeti a tagállamokat, hogy teljes mértékben kötelezzék el magukat a közszolgáltatások digitalizálása mellett, és hajtsák végre a szociális biztonságra vonatkozó információk elektronikus adatcseréjének valamennyi elemét a tagállamok és a szociális biztonsági intézmények közötti együttműködés fokozása, valamint az uniós munkavállalók szabad és tisztességes mobilitásának elősegítése érdekében; felhívja a tagállamokat, hogy javítsák a szociális biztonsági rendszerekkel kapcsolatos együttműködést és információcserét;

48. kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy mozdítsák elő a digitális eszközök alkalmazását, valamint a tagállamokat, hogy a munkaügyi felügyelőségek számára biztosítsanak elegendő eszközt a visszaélések valamennyi formájának kezelése érdekében; felhívja a Bizottságot, hogy javasoljon kezdeményezést uniós társadalombiztosítási azonosító szám bevezetésére, amely jogbiztonságot nyújtana a munkavállalók és a vállalkozások számára, ugyanakkor hatékonyan ellenőrizné az alvállalkozási gyakorlatokat, és küzdene az olyan szociális csalások ellen, mint például a színlelt önfoglalkoztatás, a színlelt kiküldetések, valamint a postafiókcégek; felhívja továbbá a tagállamokat annak biztosítására, hogy az elvégzett ellenőrzések arányosak, indokoltak és megkülönböztetésmentesek legyenek; sürgeti a Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb tegye teljesen működőképessé az Európai Munkaügyi Hatóságot a nemzeti munkaügyi felügyeletek közötti jobb koordináció biztosítása és a határokon átnyúló szociális dömping leküzdése érdekében;

49. sürgeti a Bizottságot annak biztosítására, hogy a szolgáltatások egységes piacával kapcsolatos bármely új irányelv, rendelet vagy ajánlás tartalmazza azt a követelményt, hogy meg kell erősíteni az egyablakos ügyintézési pontokat feladataik ellátása során, és megfelelő forrásokat kell elkülöníteni az esetleges további feladatok ellátására a szolgáltatási irányelv keretében, a nemzeti rendszereken belül a hatóságok közötti feladat- és hatáskörmegosztás sérelme nélkül;

Értékelés: az egységes piaci eredménytábla és a korlátozottsági mutatók

50. támogatja a Bizottság arra irányuló előzetes kezdeményezését, hogy aktualizálja az egységes piaci eredménytáblát olyan új mutatókkal, amelyek segítségével értékelni lehet a vonatkozó egységes piaci jogszabályok tagállami végrehajtását; ösztönzi a Bizottságot, hogy a közzétett adatokat egészítse ki az IMI-ből, a SOLVIT-ból, a CHAP központi panasznyilvántartó rendszerből és más releváns forrásokból származó releváns adatokkal; hangsúlyozza, hogy a végrehajtás minőségére kell összpontosítani;

51. javasolja, hogy az aktualizált egységes piaci eredménytábla hangsúlyozza, hogy a végfelhasználók szemszögéből kell elemezni a releváns kérdéseket, értékelve, hogy az aggályokat és a panaszokat rendezték-e, például a SOLVIT vagy az Európai Fogyasztói Központok Hálózata keretében; sajnálja továbbá, hogy a SOLVIT eszközét sok tagállamban alig használják ki, és gyakran hiányoznak belőle a legkorszerűbb digitális képességek; hangsúlyozza, hogy nagyobb átláthatóságra van szükség a szolgáltatásnyújtás szabadságának megsértése tekintetében; úgy véli, hogy az egységes piaci eredménytáblának megfelelő információkat kell tartalmaznia, ideértve a panaszok számát, a kezdeményezett ügyek számát, hogy melyik ágazatban történt a jogsértés, a lezárt ügyek számát és az ügy lezárásának eredményét vagy okát;

52. sürgeti a Bizottságot, hogy az összes érdekelt féllel konzultálva fogadjon el mennyiségi és minőségi értékelési módszert, amely magában foglalja különösen az általános érdekű célkitűzéseket és a nyújtott szolgáltatás minőségét; hangsúlyozza, hogy a minőségi mutatók módszerének átláthatónak kell lennie, és fel kell mérnie az előzetes és utólagos szabályozás különbségeit; megjegyzi, hogy fontos annak értékelése, hogy a vonatkozó uniós irányelveket időben és az uniós társjogalkotók szándékának megfelelően hajtják-e végre;

53. javasolja, hogy az aktualizáltegységes piaci eredménytábla kapcsolja össze a végrehajtás minőségét a meglévő korlátozó mutatókkal, és térképezze fel az új és meglévő szakpolitikai területeken a szolgáltatásokra vonatkozó korlátozásokat, valamint az uniós jogszabályok végrehajtásának és érvényesítésének különböző szintjeit; továbbá azt ajánlja, hogy az európai szemesztert is használják fel az egységes piac megerősítésére, mivel a legproblémásabb szabályozási és adminisztratív terhek megszüntetése továbbra is aggályos; ösztönzi a Bizottságot, hogy az országspecifikus ajánlások elkészítésekor szerepeltesse a tagállamok olyan középtávú tevékenységeit, amelyek célja a szolgáltatások egységes piacán fennmaradó adminisztratív és szabályozási akadályok további eltávolítása;

54. úgy véli, hogy a Bizottságnak a tagállamok által a strukturális reformok végrehajtása terén elért eredmények értékelése során elemeznie kell az egységes piacban rejlő lehetőségek megvalósítása és a fenntarthatóbb gazdaság megvalósítása terén elért eredményeiket;

55. felkéri a Bizottságot, hogy frissítse a meglévő mutatókat és vezessen be olyan új mutatókat, amelyek segítik a tagállamokat annak azonosításában, hogy hol lehet erőfeszítéseket tenni szakpolitikai eredményeik javítása érdekében, valamint a korlátozások csökkentésére irányuló erőfeszítéseik nyomon követésében;

56. sürgeti a tagállamokat, hogy határozzanak meg éves nemzeti célokat a szolgáltatáskereskedelem megnyitására, és végezzenek értékeléseket e tekintetben; javasolja, hogy a Bizottság használja fel az egységes piaci eredménytáblát a szolgáltatáskereskedelem nyitottságának demonstrálására a tagállamokban, amint azt az európai innovációs eredménytábla is példázza, mivel ez lehetővé tenné a tagállamok számára, hogy hiteles, konkrét és mérhető kötelezettségvállalásokat tegyenek végrehajtási és érvényesítési teljesítményük javítása érdekében az EU-n belüli szolgáltatáskereskedelem területén;

o

o o

57. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

(1) HL L 376., 2006.12.27., 36. o.

(2) HL L 255., 2005.9.30., 22. o.

(3) HL L 159., 2014.5.28., 11. o.

(4) HL L 173., 2018.7.9., 16. o.

(5) HL L 173., 2018.7.9., 25. o.

(6) HL L 295., 2018.11.21., 1. o.

(7) HL L 88., 2011.4.4., 45. o.

(8) HL C 388., 2020.11.13., 39. o.

(9) HL C 444., 2018.12.10., 1. o.

(10) Eurostat, The European economy since the start of the millennium (Az európai gazdaság az ezredforduló kezdete óta), Európai Unió, Brüsszel, 2018.

(11) Rytter Synesen, E., Hvidt Thelle, E.: Making EU Trade in Services Work for All (Az EU szolgáltatáskereskedelmének előnyössé tétele mindenki számára), Copenhagen Economics, Koppenhága, 2018.

(12) Az Európai Parlament és a Tanács 96/71/EK irányelve (1996. december 16.) a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről (HL L 18., 1997.1.21., 1. o.).

(13) Az Európai Parlament és a Tanács 2014/24/EU irányelve (2014. február 26.) a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 94., 2014.3.28., 65. o.).

(14) „A belső piaci akadályok azonosítása és kiküszöbölése” című bizottsági közlemény (COM(2020)0093).

(15) Az Európai Unió Bírósága, „The Year in Review: Annual Report 2019” (Az év áttekintése: 2019. évi éves jelentés).