EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2017.4.10. COM(2017) 167 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANKNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A 2017. évi uniós igazságügyi eredménytábla



1.BEVEZETÉS „A hatékony igazságszolgáltatás támogatja a gazdasági növekedést és védi az alapvető jogokat. Ezért támogatja és védelmezi Európa a jogállamiságot.” Jean-Claude Juncker, az Európai Bizottság elnöke hangsúlyozta a tagállamok igazságszolgáltatási rendszereinek e szerepét, amely kulcsfontosságú annak biztosításához, hogy a magánszemélyek és a vállalkozások teljes mértékben élhessenek jogaikkal, a kölcsönös bizalom erősödjön, valamint az egységes piacon vállalkozás- és befektetésbarát környezet épülhessen ki. Ezenkívül – amint azt Frans Timmermans, az Európai Bizottság első alelnöke is kiemelte – a hatékony igazságszolgáltatási rendszerek az uniós jog alkalmazását is megerősítik: „Az Európai Unió a Szerződésben rögzített közös értékekre épül. Ezek az értékek magukban foglalják a jogállamiság tiszteletben tartását. Ez a szervezet így működik, tagállamaink így biztosítják az uniós jog egységes alkalmazását az egész Európai Unióban.” Az európai szemeszter – az EU éves gazdaságpolitikai koordinációs ciklusa – ezért a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának javítását egyik prioritásaként kezeli. A hatékony igazságszolgáltatási rendszer kulcsfontosságú összetevői a minőség, a függetlenség és a hatékonyság. A 2017. évi uniós igazságügyi eredménytábla (a továbbiakban: az eredménytábla) azzal segíti a tagállamokat e prioritás megvalósításában, hogy éves összehasonlító áttekintéssel szolgál a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek minőségéről, függetlenségéről és hatékonyságáról. Egy ilyen összehasonlító áttekintés segíti a tagállamokat az esetleges hiányosságok, a fejlesztési lehetőségek és a bevált gyakorlatok azonosításában, továbbá bemutatja a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek működésének időbeli tendenciáit. Ezen túlmenően kulcsfontosságú az uniós jog hatékonysága szempontjából is. Az uniós jog alkalmazásakor a nemzeti bíróságok uniós bíróságokként működnek, és gondoskodnak az uniós jog keretében meghatározott jogok és kötelezettségek hatékony érvényesítéséről. Ezen okokból az eredménytábla alaposan megvizsgálja az adott területeken uniós jogot alkalmazó bíróságok tevékenységét. Az eredménytábla 2017. évi kiadása továbbfejleszti ezt az áttekintést és az igazságszolgáltatási rendszerek működésének új vonatkozásait vizsgálja: -annak jobb megértése érdekében, hogy a fogyasztók hogyan férnek hozzá az igazságszolgáltatáshoz, megvizsgálja, hogy milyen csatornákat vesznek igénybe a gazdasági társaságokkal szembeni panaszaik benyújtásához (például bíróságok, bíróságon kívüli módszerek), hogyan befolyásolja – különösen a szegénység kockázatának kitett személyek esetében – a költségmentesség és a bírósági eljárási illetékek az igazságszolgáltatáshoz való jogot, a peres és a fogyasztóvédelmi hatóságok előtt folytatott eljárások hosszát, valamint azt, hogy hány fogyasztó használja az online vitarendezési (OVR) platformot, amely 2016-ban kezdte meg működését, -a bírói kar függetlenségével kapcsolatos tagállami helyzetek nyomon követése érdekében ez a kiadás bemutatja a polgárok és a gazdasági társaságok általi megítéléssel kapcsolatos új felmérés eredményét; új adatokat tartalmaz a bírói függetlenség védelmét szolgáló biztosítékokról, -ez a kiadás továbbra is vizsgálja azt, hogy a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hogyan működnek az egységes piacra és a beruházásbarát környezetre vonatkozó uniós jog konkrét területein. Az eredménytábla első alkalommal ad áttekintést arról, hogy a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek miként működnek, amikor a büntető igazságszolgáltatás részeként uniós jogszabályokat alkalmaznak a pénzmosási bűnügyekben. Megvizsgálja továbbá az ideiglenes intézkedések meghozatalára irányuló eljárások hosszát annak érdekében, hogy bizonyos jogterületeken meg lehessen előzni a közvetlen károkat, -annak érdekében, hogy világosabb képet kapjunk az információs és kommunikációs technológiáknak (a továbbiakban: IKT) az igazságszolgáltatási rendszerekben való jelenlegi alkalmazásáról, ez a kiadás ismerteti az ügyvédek bíróságokkal folytatott kommunikációs módjairól készített felmérés eredményeit, és az okokat, amiért az IKT-kat használják, -mivel a bíróságok működésének normái hozzájárulhatnak az igazságszolgáltatási rendszerek minőségének javításához, ez a kiadás részletesebben megvizsgálja a bírósági igazgatás és a felek ügy előrehaladásáról való tájékoztatásának javítását célzó standardokat. Mivel ez az ötödik kiadás, az eredménytábla számba veszi az idők során elért eredményeket is. Bár egyes tagállamok esetében még mindig hiányosak az adatok, az adathiány továbbra is csökken, különösen az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságára vonatkozó mutatók tekintetében. A nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek tagállami kapcsolattartóival, a különböző bizottságokkal és az európai igazságügyi hálózatokkal folytatott gyümölcsöző együttműködés eredményeként jelentősen bővült az adatok köre. Az adatgyűjtés továbbra is fennálló nehézségei gyakran az elégtelen statisztikai kapacitásnak, illetve annak a ténynek tudhatók be, hogy azok a nemzeti kategóriák, amelyekhez az adatokat gyűjtik, nem egyeznek meg pontosan az eredménytáblához használt kategóriákkal. Az esetek kis hányadában az adathiány arra vezethető vissza, hogy egyes nemzeti hatóságok nem hajlandóak a hozzájárulásra. A Bizottság a jövőben is ösztönözni fogja a tagállamokat ezen adathiány további csökkentésére. Mi az uniós igazságügyi eredménytábla? Az uniós igazságügyi eredménytábla egy olyan összehasonlító információs eszköz, amelynek célja, hogy segítse az Uniót és a tagállamokat a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyabbá tételében azáltal, hogy objektív, megbízható és összehasonlítható adatokat szolgáltat valamennyi tagállam igazságszolgáltatási rendszerének minőségéről, függetlenségéről és hatékonyságáról. Az eredménytábla nem egyetlen átfogó minősítést jelenít meg, hanem áttekintést ad az igazságszolgáltatási rendszerek működéséről a tagállamok közös érdekét képviselő különféle mutatók alapján. Az eredménytábla nem népszerűsíti az igazságszolgáltatás egyik konkrét típusát sem, és egyenlően kezeli az összes tagállamot. A nemzeti igazságszolgáltatási rendszer által követett modelltől vagy az annak alapjául szolgáló jogi hagyományoktól függetlenül a gyorsaság, a függetlenség, a megfizethetőség és a felhasználóbarát hozzáférés a hatékony igazságszolgáltatás lényeges paraméterei közé tartoznak. Az eredménytábla elsősorban a polgári és kereskedelmi peres ügyekre, valamint a közigazgatási ügyekre összpontosít annak érdekében, hogy támogassa a tagállamoknak egy még inkább beruházás-, vállalkozás- és polgárbarát környezet kialakítására irányuló erőfeszítéseit. Az eredménytábla olyan összehasonlító eszköz, amely a tagállamokkal és az Európai Parlamenttel folytatott párbeszéd keretében változik, célja a hatékony igazságszolgáltatási rendszer lényeges paramétereinek a meghatározása. Mi az uniós igazságügyi eredménytábla módszertana? Az eredménytábla különböző információforrásokat használ fel. A számszerűsített adatok jelentős részét az Európa Tanácsnak az igazságszolgáltatás hatékonyságának értékelésével foglalkozó bizottsága (a továbbiakban: CEPEJ) szolgáltatja, amellyel a Bizottság szerződést kötött egy szakosított éves tanulmány elkészítésére. Ezek az adatok 2010–2015 közöttiek, azokat a tagállamok a CEPEJ módszertanának megfelelően szolgáltatták. A tanulmány emellett részletesebb megjegyzéseket és tágabb összefüggéseket bemutató országspecifikus adatlapokat is tartalmaz, amelyek az ábrákkal együtt értelmezendők.

A CEPEJ által összegyűjtött, az eljárások hosszára vonatkozó adatok megmutatják az „ügyintézési időt”, ami a bírósági eljárások számított hossza (a függőben lévő és az eldöntött ügyek aránya alapján). Az uniós jog meghatározott területeken történő alkalmazásával kapcsolatos bírósági hatékonyságra vonatkozó adatok megmutatják a bírósági ügyek tényleges hosszából számított átlagos eljárási időtartamot. Meg kell jegyezni, hogy az egyes tagállamokon belül a bírósági eljárások hossza akár jelentős földrajzi eltéréseket is mutathat, különösen ami a városközpontokat illeti, ahol az üzleti tevékenységek nagyobb ügyterhet eredményezhetnek. A további adatforrások: a nemzeti igazságszolgáltatási kapcsolattartók csoportja, az Igazságszolgáltatási Tanácsok Európai Hálózata (ENCJ), az EU Legfelsőbb Bíróságai Elnökeinek Hálózata (NPSJC), az Európai Unió Államtanácsainak és Legfelső Közigazgatási Bíróságainak Szövetsége (ACA-Europe), az Európai Versenyhatóságok Hálózata (ECN), a Hírközlési Bizottság (COCOM), a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontja, a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó szakértői csoport, az Eurostat, az Európai Igazságügyi Képzési Hálózat (EJTN), az Európai Ügyvédi Kamarák Tanácsa (CCBE) és a Világgazdasági Fórum. Az eredménytábla módszertanát a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek kapcsolattartói csoportjával kialakított szoros együttműködés keretében tovább fejlesztették, aminek kapcsán mindenekelőtt az igazságszolgáltatási rendszerek működésének egyes aspektusaihoz kapcsolódó kérdőív és adatgyűjtés említendő meg. Az eredménytábla a hatékony igazságszolgáltatási rendszer mindhárom fő elemére – minőség, függetlenség és hatékonyság – vonatkozóan tartalmaz adatokat. Ezeket együttesen kell értelmezni, mivel egyrészről mindhárom elem szükséges az igazságszolgáltatási rendszer hatékony működéséhez, másrészről pedig ezek az elemek gyakran összefüggnek egymással (az egyik elem javítását célzó kezdeményezések hatással lehetnek a másikra). Hogyan járul hozzá az uniós igazságügyi eredménytábla az európai szemeszterhez? Az eredménytábla összehasonlító áttekintéssel szolgál a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek minőségéről, függetlenségéről és hatékonyságáról, és támogatja a tagállamokat nemzeti igazságszolgáltatási rendszereik hatékonyságának javításában. Ez megkönnyíti a hiányosságok és a bevált módszerek azonosítását, valamint a kihívások és a haladás nyomon követését. Az európai szemeszter folyamatához kapcsolódóan az érintett nemzeti hatóságokkal és érdekelt felekkel folytatott kétoldalú párbeszéd keretében készítik el az országspecifikus értékeléseket. Ez az értékelés figyelembe veszi az érintett tagállam jogrendszerének sajátosságait, és körülményeit. Az értékelés nyomán a Bizottság határozhat úgy, hogy javaslatot nyújt be a Tanácsnak a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek javítására irányuló, országspecifikus ajánlások elfogadására. 2.HÁTTÉR: AZ IGAZSÁGÜGYI REFORMOK TOVÁBBRA IS KIEMELT TÉMAKÖRÖK – Fejlemények nemzeti és uniós szinten – 2016-ban számos tagállam folytatta nemzeti igazságszolgáltatási rendszere hatékonyságának javítására irányuló erőfeszítéseit. Az igazságügyi reformok időigényesek, olykor több évig tartanak az új reformok első bejelentésétől kezdve a jogalkotási és szabályozási intézkedések elfogadásán át az elfogadott intézkedések tényleges végrehajtásáig. Az 1. ábra az elfogadott és tervezett igazságügyi reformok áttekintését ismerteti. Az ábra a tényekre szorítkozva, minőségi értékelés nélkül mutatja be, hogy „ki mit csinál”. E tekintetben fontos hangsúlyozni, hogy minden igazságügyi reformnak tiszteletben kell tartania a jogállamiság elvét, és meg kell felelnie az igazságszolgáltatás függetlenségére vonatkozó európai normáknak. Az 1. ábra azt mutatja, hogy az eljárásjog továbbra is számos tagállamban kiemelt figyelemre tart számot, és jelentős mennyiségű új reformot jelentettek be a költségmentesség, az alternatív vitarendezési módszerek (AVR), a bírósági szakosodás és az igazságügyi térképek vonatkozásában. A 2015. évi eredménytáblával való összehasonlítás arról tanúskodik, hogy a tevékenység szintje általánosságban változatlan maradt mind a bejelentett reformok, mind pedig a tárgyalt intézkedések tekintetében. 1. ábra: Az igazságszolgáltatási rendszerekre vonatkozó jogalkotási és szabályozási tevékenység 2016-ban (elfogadott intézkedések/tárgyalt kezdeményezések tagállamonként) (forrás: Európai Bizottság) Az EU arra ösztönöz bizonyos tagállamokat, hogy javítsák igazságszolgáltatási rendszerük hatékonyságát. A 2016-os európai szemeszter keretében – a Bizottság javaslata alapján – a Tanács hat tagállamnak címzett országspecifikus ajánlásokat e területen. Két tagállam, amelyek 2015-ben kaptak országspecifikus ajánlást, az elért eredményeik miatt 2016-ban már nem kaptak ajánlást. Azon tagállamok mellett, amelyek országspecifikus ajánlásokat kaptak, további nyolc tagállam néz szembe továbbra is sajátos kihívásokkal, amelyeket a Bizottság az európai szemeszter és a gazdasági kiigazítási programok révén szoros figyelemmel kísér. A Bizottság az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus révén további segítséget nyújt a romániai és bulgáriai igazságügyi reformokhoz. 2016-ban a Bizottság az uniós jogállamisági keret alapján két ajánlást fogadott el a jogállamiság lengyelországi helyzetével kapcsolatban, amelyekben kifejtette a Bizottság aggályait, és ajánlásokat fogalmazott meg arra vonatkozóan, hogy a felmerült aggályok miként oszlathatók el. A Bizottság szükségesnek tartja, hogy a lengyel alkotmánybíróság képes legyen teljes mértékben ellátni az alkotmány szerinti kötelezettségeit, különösen a jogalkotási aktusok hatékony alkotmányos felülvizsgálatának biztosítása terén. A Bizottság továbbra is támogatja az európai strukturális és beruházási alapokon (a továbbiakban: esb-alapok) keresztül az igazságügyi reformokat. A jelenlegi, 2014–2020-as programozási időszakban az esb-alapok legfeljebb 4,2 milliárd EUR-t biztosítanak azon tagállami erőfeszítések támogatására, amelyek a közigazgatás – ideértve az igazságszolgáltatás – kapacitásának javítására irányulnak. 14 tagállam jelölte meg az igazságszolgáltatást az esb-alapokon keresztül támogatandó kiemelt területként. A Bizottság hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy e prioritások megvalósítása során eredményorientált megközelítést alkalmazzanak, és felhívja a tagállamokat, hogy értékeljék az esb-alapokból származó támogatások hatását. 2016-ban öt tagállam kért technikai segítséget a Bizottság Strukturálisreform-támogató Szolgálatától, például az igazságügyi térkép-reformok terén szerzett nemzeti tapasztalatok megosztásával kapcsolatban. A jól működő igazságszolgáltatási rendszerek pozitív gazdasági hatása olyan tényező, amely megéri ezeket az erőfeszítéseket. A Közös Kutatóközpont egyik 2017-es tanulmánya megállapította, hogy a bírósági hatékonyság javulása és a gazdasági növekedési ráta, valamint a vállalkozások által érzékelt bírói függetlenség és a termelékenység növekedése összefüggésben állnak egymással. Ahol az igazságszolgáltatási rendszerek biztosítják a jogok érvényesítését, ott a hitelezők nagyobb valószínűséggel nyújtanak hitelt, a cégek tartózkodnak az opportunista viselkedéstől, csökkennek az ügyleti költségek, és az innovatív vállalkozások nagyobb valószínűséggel eszközölnek beruházásokat. A pozitív hatásokat további kutatások is hangsúlyozzák, ideértve a Nemzetközi Valutaalap, az Európai Központi Bank, az OECD, a Világgazdasági Fórum és a Világbank kutatásait is. – Az ügyteher fejleményei –

A tagállami igazságszolgáltatási rendszereket – még akkor is, ha az ügyteher mértéke tagállamonként jelentősen eltér – általánosságban stabil, de magas szintű ügyteher jellemzi (2. ábra), ami rávilágít az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának biztosítása érdekében tett folytatólagos erőfeszítések fontosságára. 2. ábra: A beérkező polgári, kereskedelmi, közigazgatási és egyéb ügyek* száma (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) * A CEPEJ módszertana szerint ez a szám magában foglal minden polgári és kereskedelmi peres és nemperes ügyet, a nemperes ingatlan- és cégnyilvántartási ügyeket, más nyilvántartási ügyeket, más nemperes ügyeket, közigazgatási ügyeket és más, nem büntető ügyet. Módszertani változások: CZ, HR, MT és FI. 3. ábra: A beérkezett polgári és kereskedelmi peres ügyek* száma (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) * A CEPEJ módszertana szerint a polgári (és kereskedelmi) peres ügyek a felek közötti, például a szerződésekkel kapcsolatos jogvitákat érintik. A polgári (és kereskedelmi) nemperes ügyek nem vitatott eljárásokat érintenek, például a nem kifogásolt fizetési meghagyásokat. Módszertani változások a következő tagállamokban: CZ, HR, IT és FI. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 3.A 2017-es uniós igazságügyi eredménytábla főbb megállapításai A hatékonyság, minőség és függetlenség a hatékony igazságszolgáltatási rendszer fő jellemzői, és az eredménytábla mindháromra nézve ad mutatókat. 3.1. Az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonysága Az eredménytábla megvizsgálja az eljárások hatékonyságát a szélesebb körű polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyek tekintetében, valamint azokon a konkrét területeken, ahol a bíróságok az uniós jogot alkalmazzák. 3.1.1. A hatékonyságra vonatkozó általános adatok A szélesebb körű polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyekben az eljárások hatékonyságára vonatkozó mutatók a következők: az eljárások hossza (ügyintézési idő), befejezési arány és a folyamatban lévő ügyek száma. 3.1.1.1. Az eljárások hossza Az eljárás hossza azt a becsült időtartamot jelzi (napokban), amely egy bírósági ügy eldöntéséhez szükséges, vagyis azt az időt, amely alatt a bíróság elsőfokú határozatot hoz. Az „ügyintézési idő” mutatót úgy kapjuk meg, ha egy adott év végén az el nem döntött ügyek számát elosztjuk az eldöntött ügyek számával, és az eredményt megszorozzuk 365-tel (nap). Mindegyik ábra az elsőfokú eljárásokra vonatkozik, és – amennyiben rendelkezésre állnak – a 2010-es, 2013-as, 2014-es és 2015-ös adatokat hasonlítja össze. * A CEPEJ módszertana szerint ez a szám magában foglal minden polgári és kereskedelmi peres és nemperes ügyet, a nemperes ingatlan- és cégnyilvántartási ügyeket, más nyilvántartási ügyeket, más nemperes ügyeket, közigazgatási ügyeket és más, nem büntető ügyet. Módszertani változások a következő tagállamokban: CZ, HR, IT, HU, MT, PT és FI. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. 5. ábra: A polgári és kereskedelmi peres ügyek eldöntéséhez szükséges idő* (első fok/napokban) (forrás: CEPEJ tanulmány) * A CEPEJ módszertana szerint a polgári (és kereskedelmi) peres ügyek a felek közötti, például a szerződésekkel kapcsolatos jogvitákat érintik. A polgári (és kereskedelmi) nemperes ügyek nem vitatott eljárásokat érintenek, például a nem kifogásolt fizetési meghagyásokat. Módszertani változások a következő tagállamokban: CZ, HR, IT, HU, MT, PT és FI. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 6. ábra:A közigazgatási ügyek eldöntéséhez szükséges idő * (első fok/napokban) (forrás: CEPEJ tanulmány)

* A CEPEJ módszertana szerint a közigazgatási ügyek az állampolgárok és a helyi, regionális vagy nemzeti hatóságok közötti jogvitákat érintik. Módszertani változások a következő tagállamokban: HR, HU és FI. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. DK, IE és AT nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 3.1.1.2. Befejezési arány A befejezési arány az eldöntött ügyek számának a bejövő ügyek számához viszonyított aránya. Azt méri, hogy a bíróság lépést tart-e bejövő ügyterhével. Ha a befejezési arány 100 % körül vagy efölött van, az azt jelenti, hogy a bíróságok képesek legalább annyi ügyet befejezni, mint amennyi beérkezik. Amennyiben a befejezési arány 100 % alatt van, ez azt jelenti, hogy a bíróságok kevesebb ügyet döntenek el, mint a bejövő ügyek száma. 7. ábra: A polgári, kereskedelmi, közigazgatási és egyéb ügyek* eldöntésének aránya

(első fok/%-ban – a 100 %-ot meghaladó értékek azt jelzik, hogy több ügyet döntenek el, mint amennyi beérkezik, míg a 100 % alatti értékek azt jelzik, hogy kevesebb ügyet döntenek el, mint amennyi beérkezik) (forrás: CEPEJ tanulmány) * Módszertani változások a következő tagállamokban: CZ, HR, IT, HU, MT, PT és FI. EE adatai 50 %-os emelkedést tükröznek az eldöntött nyilvántartási ügyek számában. IE: az eldöntött ügyek száma a módszertan miatt várhatóan alacsonyabb számban kerül bejelentésre. 8. ábra: A polgári és kereskedelmi peres ügyek eldöntésének aránya * (első fok/%-ban) (forrás: CEPEJ tanulmány) * Módszertani változások: CZ, HR, IT, HU, MT, PT és FI. IE: az eldöntött ügyek száma a módszertan miatt várhatóan alacsonyabb számban kerül bejelentésre. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 9. ábra: A közigazgatási ügyek eldöntésének aránya* (első fok/%-ban) (forrás: CEPEJ tanulmány) *Módszertani változások a következő tagállamokban: HU és FI. A közigazgatási bírósági rendszer átszervezésre került HR-ben. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. DK, IE és AT nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 3.1.1.3. Folyamatban lévő ügyek A folyamatban lévő ügyek száma azon ügyek számát fejezi ki, amelyekkel a szóban forgó év végén még foglalkozni kell. Ez az ügyintézési időt is befolyásolhatja. 10. ábra: A folyamatban lévő egyéb polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyek* száma (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) * Módszertani változások a következő tagállamokban: CZ, HR, IT, HU, MT, PT és FI. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. 11. ábra: A folyamatban lévő polgári és kereskedelmi peres ügyek száma* (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) * Módszertani változások a következő tagállamokban: CZ, HR, IT, HU, MT, PT és FI. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 12. ábra: A folyamatban lévő közigazgatási ügyek* száma (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) * Módszertani változások a következő tagállamokban: HR, HU és FI. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ és SK esetében. DK, IE és AT nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. DE: kizárólag a Német Szövetségi Statisztikai Hivatal által közzétett, az igazságszolgáltatásra vonatkozó statisztikákon alapuló adatok. 3.1.2. Hatékonyság az uniós jog egyes területein Ez a szakasz kiegészíti az igazságszolgáltatás hatékonyságára vonatkozó általános adatokat, és ismerteti az eljárások átlagos hosszát az uniós jogot érintő konkrét területeken. A 2017. évi eredménytábla a versenyjog, az elektronikus hírközlés, az uniós védjegy és a fogyasztóvédelem területeire vonatkozó korábbi adatokra épít, valamint adatokat szolgáltat a pénzmosás elleni küzdelemről is. A területek az egységes piac és az üzleti környezet szempontjából képviselt jelentőségük alapján kerültek kiválasztásra. Általában véve a hosszan elhúzódó bírósági eljárások hátrányosan érinthetik az uniós jogból fakadó jogokat, például amikor megfelelő jogorvoslatok már nem állnak rendelkezésre vagy súlyos pénzügyi károk válnak megtéríthetetlenné.

– Versenyjog – A versenyjog hatékony érvényesítése egyenlő versenyfeltételeket biztosít a vállalkozások számára, és ezért elengedhetetlen a vonzó üzleti környezet kialakításához. Az alábbi ábra az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 101. és 102. cikkét alkalmazó nemzeti versenyhatóságok határozatai ellen indított ügyek átlagos hosszát mutatja be. 13. ábra Versenyjog: A bírósági felülvizsgálat átlagos hossza* (első fokon/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és az Európai Versenyhatóságok Hálózata) * IE és AT: a forgatókönyv nem alkalmazandó, mivel a hatóságok nem rendelkeznek hatáskörrel a vonatkozó határozatok meghozatalára. AT: az adatok nem a nemzeti versenyhatóság határozatai elleni fellebbezési ügyeken alapulnak. Az ügyek száma egyes években a tagállamok többsége esetében alacsony volt (évi 5 alatti), ami az éves adatokat egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függővé teheti, és nagy eltéréseket eredményezhet egyik évről a másikra. DE: az adatok olyan bírságokra vonatkoznak, amelyek esetében az elsőfokú bíróság saját határozatát hozza, a versenyhatóság határozata pedig a vádirat szerepét tölti be. FR: az adatok magukban foglalnak két ideiglenes intézkedést elrendelő határozat felülvizsgálatával kapcsolatos ügyet, amelyeket ezért különös gyorsasággal kezeltek. Az üres oszlop az adott évben azt jelenti, hogy BE, CZ, HR, LV, LT, LU, NL, PL, SK, FI, SE és UK nem jelentett ügyet, AT esetében pedig nem áll rendelkezésre adat. Az, hogy bizonyos tagállamokban nem volt eljárás, azzal is magyarázható, hogy a versenyhatóság határozatát nem támadták meg a bíróságok előtt (például Luxemburgban). DE: az átlag 1 246 nap; CZ: az átlag 2 091 nap; – Elektronikus hírközlés – Az elektronikus hírközlésre vonatkozó uniós jogalkotás célja az érintett piacok versenyképesebbé tétele, valamint a belső piac fejlesztéséhez való hozzájárulás, a beruházás, az innováció és a növekedés ösztönzése. E jogszabályok hatékony végrehajtása szintén alapvető fontosságú ahhoz, hogy a fogyasztók alacsonyabb árak mellett magasabb minőségű szolgáltatásokat vehessenek igénybe. Az alábbi ábra az elektronikus hírközlésre vonatkozó uniós jogot alkalmazó nemzeti szabályozó hatóságok határozataival szembeni bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hosszát mutatja be. Az ügyek széles körére terjed ki, az összetettebb „piacelemzési” felülvizsgálatoktól a fogyasztóra összpontosító kérdésekig. 14. ábra Elektronikus hírközlés: A bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hossza* (első fokon/napokban) (forrás: az Európai Bizottság a Hírközlési Bizottsággal) * A releváns bírósági felülvizsgálati ügyek száma tagállamonként változik. Az üres oszlop azt jelzi, hogy a tagállam nem számolt be az adott évben ügyről. Egyes esetekben a releváns ügyek alacsony száma (BE, EE, IE, CY, LT és UK) miatt az éves adatok egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függhetnek, és ez nagy eltéréseket eredményezhet egyik évről a másikra. DK: az elsőfokú fellebbezésekre nézve egy kvázi bírósági szerv az illetékes. ES, AT és PL: a pertárgytól függően különböző bíróságok. PT: az átlag 1 706 nap. – Uniós védjegy – A szellemi tulajdonhoz fűződő jogok alapvető fontosságúak az innovációba történő beruházások előmozdítása érdekében. Az uniós védjegy az EU legelterjedtebb szellemitulajdon-jogcíme. Az uniós védjegyre vonatkozó uniós joganyag jelentős szerepet biztosít a nemzeti bíróságoknak, amelyek uniós bíróságokként tevékenykednek és az egységes piacra kiható határozatokat hoznak. Az alábbi 15. ábra a magánfelek közötti uniós védjegybitorlási peres ügyek átlagos hosszát mutatja. 15. ábra Uniós védjegy: Az uniós védjegyekkel kapcsolatos védjegybitorlási ügyek átlagos hossza* (első fokon/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontja) * FR, IT és LT: ügyminta alapján. PL: 2015-re bírósági becslések alapján. A vonatkozó ügyek száma egyes években alacsony volt (évi 5 alatti) a következő tagállamokban: EE, IE, HR, HU, LU és FI, ami az éves adatokat egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függővé teheti, és nagy eltéréseket eredményezhet egyik évről a másikra. IE: egy különösen nehéz, 2 326 napig tartó ügy jelentősen befolyásolta az átlagos hosszt. MT: az adatok a vámügyi végrehajtás területéhez tartozó, határokon átnyúló ügyekre vonatkoznak. DK: az adatok a tengeri és kereskedelmi bíróságnak az uniós és nemzeti védjegyekkel kapcsolatos ügyeire egyaránt vonatkoznak. AT: a módszertan 2013-hoz képest megváltozott. Az üres oszlop az adott évben azt jelenti, hogy EE, HR és FI nem tett jelentést ügyről, CZ, DE, EL, IT, AT, PL és SK esetében pedig nem áll rendelkezésre adat. – Fogyasztóvédelem – Az uniós fogyasztói jog hatékony érvényesítése biztosítja, hogy a fogyasztók élvezhetik jogaikat és a fogyasztóvédelmi szabályokat megszegő cégek nem tesznek szert tisztességtelen előnyre. A fogyasztóvédelmi hatóságok és bíróságok kulcsfontosságú szerepet játszanak az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok különböző nemzeti végrehajtási rendszerekben történő végrehajtásában. A 16. ábra bemutatja az uniós jogot alkalmazó fogyasztóvédelmi hatóságok határozataival szembeni bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hosszát. A fogyasztók vagy a cégek számára a hatékony végrehajtás a szereplők láncolatát is magában foglalhatja, nemcsak a bíróságokat, hanem a közigazgatási hatóságokat is. E végrehajtási lánc alaposabb elemzése érdekében ez a kiadás az ilyen határozatok bírósági felülvizsgálatának hosszán felül a fogyasztóvédelmi hatóságok eljárásának hosszát is vizsgálja. A 17. ábra azt mutatja, hogy a nemzeti fogyasztóvédelmi hatóságok 2014. és 2015. évi közigazgatási határozatai esetében az eljárások átlagosan mennyi ideig tartottak az ügy megindításának pillanatától kezdve. A vonatkozó határozatok közé tartozik az anyagi jogi szabályok megsértésének megállapítása, az ideiglenes intézkedések, a jogsértő magatartással való felhagyásra kötelező végzések, a bírósági eljárás megindítása vagy az ügy lezárása. 16. ábra Fogyasztóvédelem: A bírósági felülvizsgálat átlagos hossza* (első fokon/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat)

* BE, LU, AT, FI, SE és UK: a forgatókönyv nem alkalmazandó, mivel a fogyasztóvédelmi hatóságok nem rendelkeznek hatáskörrel a vonatkozó fogyasztói szabályok megsértéséről való döntéshozatalra. E tagállamok némelyikében (például FI és SE) a fogyasztóvédelmi hatóságok bírósági eljárást kezdeményezhetnek vagy kapcsolatba léphetnek az ügyésszel (BE). DE: a közigazgatási hatóságok csak határokon átnyúló ügyekben hozhatnak határozatokat, de releváns ügy nem merült fel, mivel a Szövetségi Igazságügyi és Fogyasztóvédelmi Minisztérium más minősített szervezeteket utasított a végrehajtási intézkedések meghozatalára. Egyes tagállamok (BG, DK, EE, IE, ES és LT) vegyes rendszerekkel rendelkeznek, amelyek keretében a fogyasztóvédelmi hatóságoknak bizonyos szabályokra (például Bulgáriában és Cipruson a tisztességtelen szerződési feltételekre) vonatkozó bírósági intézkedéseket kell hozniuk. DE, AT: leginkább polgári jogi jogérvényesítés a fogyasztói jog területén fogyasztókon, illetve részben vagy egészben magánkézben lévő szervezeteken keresztül. ES: az adatok négy autonóm közösségre vonatkoznak. Egyes években a releváns ügyek száma alacsony (évente 5 ügynél kevesebb) volt DK, EE, EL, FR, HR és NL esetében. Ezért az éves adatok egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függhetnek, és ez nagy eltéréseket eredményezhet egyik évről a másikra. IT, PL és RO becslést készített. Az üres oszlop az adott évben azt jelenti, hogy DK és NL nem tett jelentést ügyről, EL, FR, PT és SK esetében pedig nem áll rendelkezésre adat. Egyes hatóságok hatáskörei a releváns uniós fogyasztóvédelmi jognak csak egy részére terjednek ki. 17. ábra Fogyasztóvédelem: A fogyasztóvédelmi hatóságok* közigazgatási határozathozatalának átlagos időtartama (napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat) * BE, DE, LU, AT és SE: a forgatókönyv nem alkalmazandó. Ez a szám a fogyasztóvédelmi hatóságok által 2014-ben és 2015-ben megindított közigazgatási eljárások súlyozott átlagát mutatja. DK, EL, CY és LT: becslést készített. IE, FI: az adatok az értéktartományok átlagát mutatják, ahol a hossz a jogsértés összetettségétől függően változhat. NL: az adatok az anyagi jogi szabályok megsértéséért közigazgatási bírságokat kiszabó határozatokra vonatkoznak. PT: az eljárás hossza a bonyolult eljárásoknak tudható be, illetve bizonyos esetekben az egyes eljárások digitalizálására szolgáló IKT-eszközök hiányának. Néhány tagállam (LU és NL) jelezte, hogy informális végrehajtási eszközöket is alkalmaz, általában sikeresen. Egyes hatóságok hatáskörei a releváns uniós jognak csak egy részére terjednek ki. – Ideiglenes intézkedések – A bíróságok gyorsított eljárásokban határoznak az ideiglenes intézkedésekről, amelyek például magukban foglalják az ügy jogerős elbírálása előtt az azonnali jogsértés megakadályozása vagy megelőzése érdekében hozott ideiglenes intézkedéseket és az áruk lefoglalását. Különösen fontos az ideiglenes intézkedésekkel kapcsolatos eljárások hatékonysága, mivel ezeket gyakran alkalmazzák sürgős esetekben, amikor a késedelem helyrehozhatatlan kárt okozhat a kérelmező számára. A 18. ábra bemutatja, hogy átlagosan mennyi ideig tart a nemzeti bíróságok számára, hogy az uniós védjegybitorlásoknak, illetve az elektronikus hírközlési szabályok megsértésének a megszüntetésére irányuló ideiglenes intézkedések alkalmazása iránt benyújtott kérelmek esetében határozatot hozzanak. 18. ábra Ideiglenes intézkedések – az ideiglenes intézkedések meghozatalára irányuló eljárás átlagos hossza 2015-ben* (első fokon/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontja, valamint a Hírközlési Bizottság) * Uniós védjegy: LU, HU és RO nem jelentett ilyen ügyeket; BE, BG, DK, DE, EE, ES, FR, HR, NL, AT és UK nem szolgáltatott adatokat az e területre vonatkozó ideiglenes intézkedésekről. Elektronikus hírközlés: BE, DK, EE, IE, LV, NL, AT és UK nem jelentett ügyet; LU és RO nem szolgáltatott adatokat az e területre vonatkozó ideiglenes intézkedésekről. Az ügyek száma a tagállamok többsége esetében minden területen alacsony volt (évi 5 alatti), ami az éves adatokat egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függővé teheti. – Pénzmosás – A pénzmosás elleni küzdelem hatékonysága a bűnözés elleni küzdelemhez való hozzájárulás mellett döntő fontosságú a pénzügyi szektor megbízhatósága, integritása és stabilitása, a pénzügyi rendszerbe vetett bizalom és az egységes piacon belüli tisztességes verseny szempontjából is. Amint azt a Nemzetközi Valutaalap is hangsúlyozza, a pénzmosással kapcsolatos bűncselekmények elriaszthatják a külföldi befektetéseket, torzíthatják a nemzetközi tőkeáramlást és hátrányos következményekkel járhatnak az adott ország makrogazdasági teljesítményére nézve, amely jóléti veszteségeket, a termelékenyebb gazdasági tevékenységektől való erőforrás-elvonásokat, és akár más országok gazdaságaira gyakorolt, destabilizáló továbbgyűrűző hatásokat is eredményezhet. A pénzmosási irányelv előírja a tagállamok számára, hogy a küzdelemre szolgáló rendszerek hatékonyságára vonatkozó statisztikákat vezessenek.A tagállamokkal együttműködésben kidolgoztak egy , amely a különböző köztük a foglalkozó működéséről gyűjtött adatokat.A 19. ábra a pénzmosási bűncselekményekkel kapcsolatos elsőfokú bírósági ügyek átlagos hosszát mutatja be. 19. ábra: Pénzmosás: A bírósági ügyek átlagos hossza* (első fokon/napokban) (forrás: Európai Bizottság és a pénzmosással és a terrorizmusfinanszírozással foglalkozó szakértői csoport) * EL, ES és FR: az adatok csak az ügyek számára, nem az ügyek hosszára vonatkoznak. IT: a 2015-ben és 2016-ban hozott ítéletekből vett mintán alapuló számítás. SE: az eredmény az ügy elméleti maximális hosszát, nem pedig az átlagos időtartamot jelöli. CY, RO és SE: az adatok csak a büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletekre vonatkoznak. 3.1.3. Az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságára vonatkozó összegzés A bírósági határozatok időszerű jellege alapvető fontosságú az igazságszolgáltatás zökkenőmentes működéséhez. Az eredménytábla az alábbi fő paraméterek alapján vizsgálta az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságát: az eljárások hossza (egy ügy eldöntéséhez szükséges becsült idő napokban), a befejezési arány (az eldöntött ügyek számának a beérkezett ügyek számához viszonyított aránya) és a folyamatban lévő ügyek (amelyekkel az év végén még foglalkozni kell) száma. A hatékonyságra vonatkozó általános adatok A szélesebb körű polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyeket vizsgálva a 2017. évi eredménytábla azt mutatja, hogy az előző évben már megállapított pozitív fejlemények folytatódnak. A jelentés azt is bemutatja, hogy a rendelkezésre álló adatok szerint az eredménytábla 2013. évi első kiadása óta több olyan tagállam van, ahol a hatékonyság javult, mint ahol romlott. Különösen biztató, hogy kedvező fejlemények tapasztalhatók azokban a tagállamokban, amelyek tekintetében az európai szemeszterrel vagy a gazdasági kiigazítási programmal összefüggésben problémákat azonosítottak: A polgári és kereskedelmi peres ügyek hossza jelentős javulást mutatott ezek közül több tagállamban (5. ábra). Ez a javulás öt év távlatában (azaz 2010 óta) egyértelműbb, mint rövid távon. Ugyanakkor az „összes ügy” kategóriája (4. ábra), és még inkább a „közigazgatási ügyek” kategóriája (6. ábra) a tavalyi évhez képest is kedvezőbb képet mutat, vagyis stabilitásról, illetve javulásról tanúskodik. A legtöbb tagállamban a polgári és kereskedelmi peres ügyek befejezési aránya javult az elmúlt öt évben (8. ábra). Néhány kivételtől eltekintve ugyanez igaz rövid távon a közigazgatási ügyekre is (9. ábra), amely jelentős javulást mutat az előző évhez képest, valamint a szélesebb körű „összes ügy” kategóriára (7. ábra) is. Ez azt jelenti, hogy általában véve a tagállamok az elemzett területeken képesek kezelni a beérkező ügyeket. A folyamatban lévő ügyek tekintetében – még ha az előrehaladás az ötéves távlatot tekintve kevésbé egyértelmű is – az elemzett kategóriától függetlenül az elmúlt két évben bizonyos javulás figyelhető meg. Bár az „összes ügy” kategóriájában általános a stabilitás (10. ábra), mind a folyamatban lévő polgári és kereskedelmi peres ügyek (11. ábra), mind a közigazgatási ügyek (12. ábra) tekintetében egyértelmű javulás figyelhető meg. Ennek ellenére azonban számos tagállamban továbbra is magas a folyamatban lévő ügyek száma. Az igazságügyi reformok hatásainak jelentkezése időigényes folyamat. Ugyanakkor bizonyos bevezetett reformok szemlátomást már hozzájárultak a hatékonyság javulásához. Így például az egyik tagállam a lezárt ügyek számának jelentős javulásáról, valamint ebből következően a folyamatban lévő ügyek számának csökkenésről számolt be, amely fejlemény elsősorban annak köszönhető, hogy a közigazgatási ügyeket egyetlen bíróság tárgyalja. Hatékonyság az uniós jog konkrét területein Adott terület eljárásainak adatai (13–19. ábra) arra irányulnak, hogy jobban tükrözzék az igazságszolgáltatási rendszerek működését az uniós jog hatálya alá tartozó üzleti jellegű jogviták konkrét típusai terén. A polgárok vagy a cégek számára a hatékony végrehajtás a szereplők láncolatát is magában foglalhatja, nemcsak a bíróságokat, hanem a közigazgatási hatóságokat is. E végrehajtási lánc alaposabb elemzése érdekében ez a kiadás az ilyen határozatok bírósági felülvizsgálatának hosszán felül a fogyasztóvédelmi hatóságok eljárásának hosszát is vizsgálja. Bemutatja továbbá az ideiglenes intézkedések időtartamát annak érdekében, hogy meg lehessen előzni az elektronikus hírközlés és a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok területén a fenyegető jogsértéseket vagy károkat. Az ábrák a következőket mutatják: A versenyjogi és az elektronikus hírközlési ügyek átlagosan legalább több hónappal hosszabb időt vesznek igénybe, mint az uniós védjegy és a fogyasztói jog konkrét területein felmerülő ügyek. Ez a versenyjoggal és az elektronikus hírközléssel kapcsolatos ügyek összetettségével és gazdasági jelentőségével, valamint esetlegesen egyes uniós országok eljárási szabályaival magyarázható. Adott tagállamban az eljárások hossza jelentősen eltérő lehet az érintett jogterülettől függően. A végrehajtási lánc különböző szereplőinek jelentősége a fogyasztói területen kerül bemutatásra. A 16–17. ábra a közigazgatási eljárások és a bírósági felülvizsgálat időtartamát egyaránt szemlélteti. Amikor a lánc e két része szerepet játszik, az ötvözött eljárások például – a tagállamoktól függően – körülbelül 160 és 1 200 nap közötti időtartamot is kitehetnek. Ugyanakkor az adatok azt mutatják, hogy számos tagállamban a közigazgatási határozatok jelentős részét nem támadják meg bíróság előtt, ami arra utal, hogy számos jogsértést csak a közigazgatás kezel. A bíróságok a jogsértések ideiglenes jelleggel történő megakadályozása vagy megelőzése érdekében határozhatnak ideiglenes intézkedésekről. Az uniós védjeggyel és az elektronikus hírközlés területével kapcsolatos adatok azt mutatják, hogy az alapul szolgáló bírósági eljárások időtartama tagállamonként, illetve az adott országon belül az ügyek típusa szerint eltérő lehet: több naptól akár nyolc hónapig is terjedhet (20. ábra). Egyes tagállamokban az ideiglenes intézkedésekkel kapcsolatos ügyek hiánya olyan eljárási szabályokra is visszavezethető, amelyek megnehezítik az alkalmazásukat. A pénzmosás elleni hatékony küzdelem döntő fontosságú a pénzügyi rendszer és a tisztességes verseny védelme, valamint a hátrányos gazdasági következmények megelőzése szempontjából. Ez a kiadás bemutatja a pénzmosási irányelv keretében a pénzmosással kapcsolatos bűncselekményekkel foglalkozó bírósági eljárások hosszára vonatkozó kísérleti adatgyűjtés eredményeit. Azon tagállamok között, amelyek esetében rendelkezésre állnak adatok, jelentős eltérések mutatkoznak az ügyek hossza tekintetében – kevesebb mint fél évtől közel három évig terjedhetnek (19. ábra). Az adatgyűjtés várhatóan javulni fog az irányelv 2017. júniusi végrehajtásával.





3.2. Az igazságszolgáltatási rendszerek minősége A hatékony igazságszolgáltatási rendszerek nemcsak időszerű, de kiemelkedő minőségű határozatokat is igényelnek. A minőség elősegíti a polgárok és a vállalkozások igazságszolgáltatási rendszerbe vetett bizalmát. Bár nincs egyetlen elfogadott módja annak, hogyan kell mérni az igazságszolgáltatási rendszerek minőségét, az uniós igazságügyi eredménytábla olyan paraméterekre összpontosít, amelyeket általában relevánsnak fogadnak el, és amelyek elősegíthetik az igazságszolgáltatás minőségének javítását. Ezeket négy kategóriába soroljuk: 1) az igazságszolgáltatás hozzáférhetősége a polgárok és vállalkozások számára, 2) megfelelő anyagi és humánerőforrások, 3) értékelési eszközök alkalmazása, valamint 4) minőségi standardok használata. 3.2.1. Hozzáférhetőség Az igazságszolgáltatási lánc egészében biztosítani kell az – igazságszolgáltatási rendszerre, az igény és a kapcsolódó pénzügyi szempontok érvényesítésének kezdeményezésére, valamint a folyamat végéig az eljárás helyzetére vonatkozó – információk könnyebb megszerzést szolgáló hozzáférhetőséget, hogy az ítélet gyorsan hozzáférhető legyen az interneten. – Információ biztosítása az igazságszolgáltatási rendszerről – Az igazságszolgáltatáshoz való jog előfeltétele, hogy a polgárokat és a vállalkozásokat az igazságszolgáltatási rendszer különböző aspektusairól felhasználóbarát módon, megfelelően tájékoztatják. A 20. ábra az igazságszolgáltatási rendszerrel kapcsolatos online információk elérhetőségét mutatja a közvélemény számára. 20. ábra: Az igazságszolgáltatási rendszerrel kapcsolatos online információk elérhetősége a közvélemény számára* (forrás: Európai Bizottság) * DE: minden tartomány és a szövetségi szint eldönti, mely információk érhetők el online. – Költségmentesség és bírósági eljárási illetékek – A költségmentességhez való hozzáférés az Alapjogi Chartában (a továbbiakban: a Charta) rögzített alapvető jog. A különböző költségmentességi és bírósági eljárási illetékekkel kapcsolatos rendszerekre vonatkozó összehasonlítható adatok gyűjtése érdekében az egyes tagállamok jövedelmi helyzetének és életkörülményeinek összefüggésében két konkrét forgatókönyvet határoztak meg a fogyasztói jogvitákra vonatkozóan. A 21. ábrán szereplő adatok e két forgatókönyv tekintetében mutatják meg a költségmentesség rendelkezésre állását. Két különböző értéken alapulnak: egy nagy értékű követelésen (azaz 6 000 EUR-n) és egy alacsony értékű követelésen (azaz minden egyes tagállamban a vonatkozó, havi jövedelemmé átalakított Eurostat szegénységi küszöbön).

A legtöbb tagállam a kérelmező jövedelme alapján nyújt költségmentességet. A 21. ábra a költségmentesség biztosításához szükséges jövedelmi küszöbértékeket egy konkrét fogyasztóvédelmi ügy példáján keresztül hasonlítja össze (%) az egyes tagállamokban az Eurostat szegénységi küszöbével. Például ha a költségmentességre jogosultság 20 %-nál jelenik meg, ez azt jelenti, hogy a kérelmező az Eurostat küszöbénél 20 %-kal magasabb jövedelemmel kaphat költségmentességet. Amennyiben a költségmentességre jogosultság –20 %-nál jelenik meg, a költségmentességhez tartozó jövedelmi küszöb 20 %-kal alacsonyabb, mint az Eurostat szerinti szegénységi küszöb. Egyes tagállamok olyan költségmentességi rendszert működtetnek, amely a peres költségek 100 %-át fedezik (teljes költségmentesség), és amelyet a költségeket részlegesen fedező rendszer (részleges költségmentesség) egészít ki. Egyes tagállamok vagy csak teljes vagy csak részleges költségmentességi rendszert működtetnek. 21. ábra: Költségmentességi jövedelemküszöb egy konkrét fogyasztóvédelmi ügyben* (az Eurostat szegénységi küszöbétől való eltérés %-ban) (forrás: Európai Bizottság a CCBE-vel) * Az ábra a 40 %-tól –30 %-ig terjedő tartományban jelzi a költségmentességi küszöböket. DK, DE, IE, FR, HR, LT, NL, PT, FI és SE 40 % és 154 % közötti jövedelmi küszöbértéknél biztosít költségmentességet. HU, RO és UK (SC) –30 % és –68 % közötti jövedelmi küszöbértéknél biztosít költségmentességet. „Alacsony értékű követelés”: olyan követelés, amely az Eurostat szegénységi küszöbének felel meg egy egyedülálló személy esetében minden tagállamban, havi jövedelemre átváltva (például 2014-ben ez az érték a romániai 110 EUR-tól a luxemburgi 1 716 EUR-ig terjedt). * A legtöbb tagállam a nettó jövedelmet használja a költségmentességre való jogosultság küszöbének meghatározásához, kivéve DK, LU és NL, ahol a bruttó jövedelmet használják. IE, SK és UK (SC) esetében nem áll rendelkezésre költségmentesség a vonatkozó szegénységi küszöbnek megfelelő értékű követelés esetében, mivel az összeg túl alacsony lenne. DE: a jövedelmi küszöb összege a 2016. évi Prozesskostenhilfebekanntmachungon és az átlagos éves lakásfenntartási költségeken (SILC) alapul. LV: 128,06 EUR és 320 EUR közötti jövedelmek, a kérelmező lakóhelyétől függően. A rátát a számtani közép alapján határozzák meg. A legtöbb tagállam arra kötelezi a feleket, hogy bírósági eljárás megindításakor bírósági illetéket fizessenek. A 22. ábra összehasonlítja a két forgatókönyv esetében a – követelés értékének arányában kifejezett – bírósági eljárási illetékeket. Ha például a bírósági illeték az alábbi ábrán szereplő 6 000 EUR összegű követelés 10 %-a, a fogyasztónak 600 EUR bírósági eljárási illetéket kell fizetnie a bírósági eljárás megindításáért. Az alacsony értékű követelés minden tagállam esetében az Eurostat szegénységi küszöbén alapul. 22. ábra: Egy konkrét fogyasztóvédelmi ügyben a bírósági eljárás megindításához szükséges bírósági illeték (a bírósági illeték mértéke a követelés értékének arányában) (forrás: Európai Bizottság a CCBE-vel) * „Alacsony értékű követelés”, lásd a 21. ábra alatti megjegyzést. – A követelések online előterjesztése és nyomon követése – A követelések elektronikus benyújtása, az eljárás online nyomon követésének és előmozdításának lehetősége, valamint a bíróságok és az ügyvédek közötti elektronikus kommunikáció is megkönnyíti az igazságszolgáltatáshoz való jog érvényesülését, valamint csökkenti a késedelmeket és költségeket. A bírósági IKT-rendszerek emellett egyre fontosabb szerepet játszanak az igazságügyi hatóságok közötti határokon átnyúló együttműködés területén, és megkönnyítik az uniós jogszabályok végrehajtását is. 23. ábra: Az elektronikus lehetőségek rendelkezésre állása* (0=a bíróságok 0 %-án elérhető, 4=a bíróságok 100 %-án elérhető) (forrás: CEPEJ tanulmány) * DK: a weboldalon elérhetők elektronikus formanyomtatványok, de ezek jelenleg csak e-mailben nyújthatók be. LT: egyes dokumentumokat be lehet nyújtani a bíróságok elektronikus szolgáltatási portálján keresztül. PL: kizárólag fizetési meghagyásos ügyek esetében indítható elektronikus úton bírósági per. RO: ügy e-mailen keresztül is benyújtható a bíróságokhoz. SK: egyes polgári jogi eljárások esetében lehetséges az elektronikus benyújtás. A polgárok a bíróságok honlapjain keresztül tájékozódhatnak a bírósági eljárásokról. SI: meghatározott ügytípusok esetén lehetséges az eljárási cselekmények nyomon követése. – A bíróságok és az ügyvédek közötti kommunikáció – A különböző IKT-technikák alkalmazásának gyakorisága a bíróságok és az ügyvédek közötti kommunikáció során, valamint a használat és a használat elmaradásának okai jelentős eltéréseket mutatnak az egyes tagállamok között. Annak érdekében, hogy világosabb képet kapjunk az IKT tényleges alkalmazásáról, a 24. ábra ismerteti az ügyvédek bíróságokkal folytatott kommunikációs módjairól készített felmérés eredményeit, és az IKT használat okait.

24. ábra: Az IKT használata a bíróságok és ügyvédek között* (forrás: CCBE-felmérés) * A bíróságok megkeresése kapcsán megadott válaszlehetőségek az alábbiak voltak: „a követelés elektronikus benyújtása”, „a bíróság előtti megjelenésre idézés elektronikus benyújtása”, „a bizonyítékok/alátámasztó okmányok elektronikus benyújtása”. 25. ábra: Az IKT használatának/a használat elmaradásának okai a bíróságok és ügyvédek között* (forrás: CCBE-felmérés) * A pozitív tapasztalat kapcsán megadott válaszlehetőségek az alábbiakat foglalták magukban: „nagyon praktikus”, „felhasználóbarát” és „egyéb előnyök”. A negatív tapasztalat kapcsán megadott válaszlehetőségek az alábbiakat foglalták magukban: „nem kellően felhasználóbarát”, „műszaki problémák” és „egyéb akadályok”. A válaszadók az IKT használatának/használata elmaradásának legfeljebb két okát tüntethették fel. – Kommunikáció a médiával – A nyilvánosság számára a média olyan csatornát jelent, amely hozzájárul az igazságszolgáltatási rendszerek hozzáférhetőségéhez és a bírósági munkához. 26. ábra: A bíróságok és a sajtó/média közötti kapcsolatok* (forrás: Európai Bizottság) * Mindhárom bírósági szinten két pont adható, ha a polgári/kereskedelmi ügyekről és a közigazgatási ügyekről is tájékoztatnak. Ha csak a két ügykategória egyikéről tájékoztatnak, csak egy pont adható. Elérhető maximális pontszám: 7 pont. DE: mindegyik tartomány saját iránymutatással rendelkezik a bírák számára a sajtóval és a médiával folytatott kommunikációra nézve. FI: valamennyi bíróságon van egy olyan személy, aki szükség esetén kapcsolatban állhat a sajtóval, de ez nem fő feladatát jelenti. – Hozzáférés az ítéletekhez – Az ítéletek online elérhetősége növeli az igazságszolgáltatási rendszer átláthatóságát, elősegíti a rendszer működésének megértését és megkönnyíti, hogy a polgárok és vállalkozások megalapozott döntéseket tudjanak hozni abban az esetben, ha az igazságszolgáltatási rendszerhez fordulnak. Ezen túlmenően hozzájárulhat az ítélkezési gyakorlat következetességének fokozásához is. 27. ábra: A közzétett ítéletek online hozzáférhetősége a nyilvánosság számára* (polgári/kereskedelmi és közigazgatási ügyek, valamennyi bírósági fokon) (forrás: Európai Bizottság) * Mindegyik bírósági szintre egy pontot adtunk, ha valamennyi polgári/kereskedelmi és közigazgatási ügyben elérhetőek az ítéletetek (0,5 pontot ott, ahol csak egyes ítéletek elérhetők). Ahol egy tagállamban csak két bírósági szint van, három szintre adtuk a pontszámokat a nem létező szint vonatkozó magasabb szintjét tükrözve. Azon tagállamok esetében, amelyek nem tesznek különbséget a két jogterület között, mindkét területre azonos számú pontot adtunk. Elérhető maximális pontszám: 6 pont. DK: a legtöbb közigazgatási ügyet független, bíróságokon kívüli, kvázi bírósági közigazgatási testületek bírálják el. SE: a bíróságok nem teszik közzé rendszeresen az ítéleteket az interneten (csak mérföldkőnek számító ügyekben). Az információhoz való nyilvános hozzáférés elve szerint a polgárok jogosultak valamennyi ítéletet vagy határozatot olvasni. DE: az egyes tartományok döntenek az elsőfokú ítéletek online elérhetőségéről. 28. ábra: Az ítéletek online közzétételének minden bírósági szinten való megszervezése* – (polgári/kereskedelmi és közigazgatási ügyek, valamennyi bírósági szint) (forrás: Európai Bizottság)

* Mindhárom bírósági szinten két pont adható, ha a polgári/kereskedelmi ügyekről és a közigazgatási ügyekről is tájékoztatnak. Ha csak a két ügykategória egyikéről tájékoztatnak, csak egy pont adható bírósági szintenként. Elérhető maximális pontszám: 30 pont. DK: a legtöbb közigazgatási ügyet független, a dán bíróságokon kívüli, kvázi bírósági közigazgatási testületek bírálják el. NL: nincsenek kulcsszavak, de minden közzétett ítélethez tartalomjegyzéket csatolnak. – Panasztétel cégeknél – Az igazságszolgáltatáshoz való jog bíróságon kívüli utakat is magában foglal. A 29. ábra egy felmérésen alapul, amely a kiskereskedők határokon átnyúló kereskedelemhez és fogyasztóvédelemhez való viszonyulásáról készült. A cégektől azt kérték, hogy jelezzék: kaptak-e panaszt saját országukbeli fogyasztóktól, és ha igen, akkor azt milyen csatornán keresztül kapták. 29. ábra: Fogyasztói panasztételi csatornák cégeken kívül* (forrás: A kiskereskedők határokon átnyúló kereskedelemhez és fogyasztóvédelemhez való viszonyulásáról szóló felmérés, 2016) * Azon vállalkozások aránya, amelyek az egyes csatornákon keresztül fogyasztói panaszokat kaptak. Az eredeti kérdés a „házon belüli panasztételi csatornák” és az „egyéb csatornák” válaszlehetőségeket is tartalmazta, amelyek a legtöbb tagállamban a két leginkább használt csatornát jelentik. Ebben az összefüggésben a hatóságok a fogyasztóval kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó hatóságok. – Alternatív vitarendezési módszerek hozzáférhetősége – A 30. ábra a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseit mutatja be, hogy előmozdítsák és ösztönözzék az alternatív vitarendezési módszerek önkéntes használatát. A 31. ábra az európai online vitarendezési (OVR) platformon keresztül benyújtott panaszok számát mutatja. Ez a webalapú többnyelvű eszköz 2016. február 15-e óta áll a nyilvánosság rendelkezésére. Azok a fogyasztók és kereskedők, akiknek szerződéses jogvitájuk van interneten vásárolt termékkel vagy szolgáltatással kapcsolatban, és a bíróságon kívül szeretnének erre megoldást találni, a platformon keresztül online nyújthatják be szerződéses jogvitáikat. 30. ábra: Az alternatív vitarendezési módszerek alkalmazásának népszerűsítése és ösztönzése* (forrás: Európai Bizottság) * A következő mutatókon alapuló összesített mutatók: az AVR-re vonatkozó információkat közlő weboldalak, tájékoztató kampányok a médiában, a nagyközönségnek szóló tájékoztató füzetek, a bíróságok által kérésre tartott, alternatív vitarendezésre vonatkozó, egyedi tájékoztató előadások, AVR/közvetítési koordinátor van a bíróságokon, az AVR igénybevételével kapcsolatos értékelések közzététele, az AVR igénybevételére vonatkozó statisztikák közzététele, a költségmentesség (részben vagy egészben) fedezi az AVR során felmerült költségeket, a bírósági illetékek teljes vagy részleges visszatérítése, ideértve az illetékbélyegeket is, ha az AVR sikeres, az AVR-hez nincs szükség ügyvéd közreműködésére, a bíró közvetítőként eljárhat, egyéb. E 12 mutató mindegyikére jogterületenként egy pontot adtunk. IE: a polgári jogi és kereskedelmi jogvitákkal kapcsolatos népszerűsítés és ösztönzők csak a családjogi eljárásokra vonatkoznak. PT: polgári jogi/kereskedelmi jogviták esetén a bírósági illetékeket csak a békebírák esetében térítik vissza. LV: munkaügyi jogvitákban nem számolnak fel bírósági illetéket. 31. ábra: Az online vitarendezési platformhoz benyújtott fogyasztói panaszok száma (100 000 lakosra vetítve) (forrás: OVR-platform – 2017. március 24-i lekérdezés) * Az ábra az OVR-platformhoz benyújtott panaszok számát mutatja, nem pedig az AVR-szervezetekhez az OVR-platformon keresztül beérkezett viták számát. Az OVR-platformon keresztül benyújtott ügyek egy részét a felek a későbbiekben kétoldalúan, a platformon kívül, AVR-szervezet további bevonása nélkül rendezik. 3.2.2. Erőforrások Az igazságszolgáltatási rendszer megfelelő működéséhez elégséges forrásokra, valamint megfelelő bírósági feltételekre és jól képzett személyzetre van szükség. Az elégséges számú, előírt képesítésekkel és készségekkel rendelkező, továbbképzésben részesülő személyzet nélkül az eljárások és határozatok minősége forog kockán. – Pénzügyi források –

Az alábbi ábrák a ténylegesen a bíróságokra költött költségvetési forrásokat mutatják, először lakosonként (32. ábra), majd a bruttó hazai termék (GDP) arányában (33. ábra). 32. ábra: A bíróságokkal kapcsolatos államháztartási összkiadások* (EUR/lakos) (forrás: Eurostat) * Az adatok NL és SK esetében ideiglenesek. 33. ábra: A bíróságokkal kapcsolatos államháztartási összkiadások* (a GDP %-ában kifejezve) (forrás: Eurostat) * Az adatok NL és SK esetében ideiglenesek. A 34. ábrán az látható, hogy mely hatalmi ág (bírói, törvényhozói vagy végrehajtó) határozza meg az igazságszolgáltatás pénzügyi forrásainak meghatározására vonatkozó kritériumokat, és milyen kritériumokat alkalmaznak. 34. ábra: A bíróság pénzügyi forrásainak meghatározására vonatkozó kritériumok* * DK: az elsőfokú bíróságra beérkező és eldöntött ügyek számát veszik figyelembe; DE: kizárólag a Legfelsőbb Szövetségi Bíróság költségvetése számára – az első- és másodfokú bíróságok tekintetében; a tartományok igazságszolgáltatási rendszerei eltérnek egymástól; EE: az első- és másodfokú bíróságra beérkező és eldöntött ügyek száma; FR: valamennyi bírósági szinten beérkező és eldöntött ügyek száma; IT: az igazságügyi minisztérium határozza meg a polgári és büntető bíróságokra vonatkozó kritériumokat, míg az igazságszolgáltatási tanács (CPGA) határozza meg a közigazgatási bíróságokra vonatkozó kritériumokat; HU: a törvény kimondja, hogy a bírák illetményét a központi költségvetésről szóló törvényben kell meghatározni oly módon, hogy az összeg nem lehet alacsonyabb a megelőző évinél; NL: az eldöntött ügyek számát veszik figyelembe, a bíróságok költségeire vonatkozó értékelés alapján. – Emberi erőforrások – A megfelelő humánerőforrások alapvető jelentőségűek az igazságszolgáltatási rendszer minősége szempontjából. A bírák sokfélesége – ideértve a nemek közötti egyensúlyt is – elősegíti, hogy egymást kiegészítő ismeretek, szakértelem és tapasztalatok halmozódjanak fel, valamint a társadalmi realitást tükrözi. 35. ábra: A bírák száma* (100 000 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) * Ez a kategória a CEPEJ módszertana szerint kizárólag főállásban dolgozó bírákat tartalmazza. Nem szerepel benne a Rechspfleger/court clerks (fogalmazó), amely poszt csak néhány tagállamban létezik. EL: a hivatásos bírák teljes száma a jelzett évek során különböző kategóriákat fedett le, ami részben magyarázatot ad az eltérésekre. UK: a három joghatóság súlyozott átlaga; a 2010-re vonatkozó adatok az UK (NI) 2012-es adatait tartalmazzák. 36. ábra: A női bírák aránya az első- és másodfokú bíróságokon, valamint a legfelsőbb bíróságokon (forrás: Európai Bizottság [legfelsőbb bíróságok] és CEPEJ tanulmány [első- és másodfokú bíróságok]) * PL és UK 2014. évi adatai az első- és másodfokra vonatkoznak. 37. ábra: A női bírák arányának változása az első- és másodfokú bíróságokon 2010–2015 között, valamint a legfelsőbb bíróságokon 2010–2016 között* (különbség százalékpontokban) (forrás: Európai Bizottság [legfelsőbb bíróságok] és CEPEJ tanulmány [első- és másodfokú bíróságok]) * LU: a legfelsőbb bírósági női bírák aránya a 2010-es 100 %-ról 2016-ra 0 %-ra csökkent. UK: Anglia és Wales esetében az első- és másodfok átlagát használják. PL és UK: az adatok 2010-et hasonlítják össze 2014-gyel.

38. ábra: Az ügyvédek száma* (100 000 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ tanulmány) *A CEPEJ módszertana értelmében az ügyvéd olyan személy, aki a nemzeti jog szerint megfelelő képzettséggel és jogosultsággal rendelkezik arra, hogy ügyfelei nevében perben fellépjen, eljárjon, joggyakorlatot folytasson, bíróságok előtt megjelenjen vagy ügyfeleinek jogi ügyekben tanácsot adjon és képviselje ügyfeleit (az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának az ügyvédi hivatás gyakorlásának szabadságáról szóló Rec(2000)21 számú ajánlása). – Képzés – Az igazságügyi képzés jelentősen hozzájárul a bírósági határozatok és a polgárok számára nyújtott igazságszolgáltatás minőségéhez. Az alábbi adatok széles körben fedik le a bírói képzést, ideértve a felekkel és a sajtóval való kommunikációt, valamint a bírói készségeket is. 39. ábra: A bírák kötelező képzése* (forrás: CEPEJ tanulmány) * Néhány tagállam bizonyos kategóriákban nem kínál kötelező képzést, de szabadon választható képzést kínálhat. 40. ábra: Uniós jogi továbbképzésben vagy egy másik tagállam jogáról szóló továbbképzésben résztvevő bírák* (a bírói összlétszám %-ában) (forrás: Európai Bizottság, Az európai igazságügyi képzésről szóló jelentés, 2016) * Néhány tagállamban a képzésben résztvevők aránya meghaladja a 100 %-ot, ami azt jelenti, hogy egyes résztvevők egynél több képzési tevékenységben vettek részt. AT adatai magukban foglalják az ügyészeket, DK adatai magukban foglalják a bírósági alkalmazottakat. 41. ábra: A különböző készségekkel kapcsolatos bírói továbbképzések megoszlása* (a képzésben részesülő összes bíró arányában) (forrás: Európai Bizottság) * A táblázat a továbbképzésekben (vagyis a bíróvá váláshoz szükséges alapképzést követő képzésekben) részt vevő bírák eloszlását mutatja a négy azonosított terület mindegyikén a képzésben részt vett bírák összesített számának arányában. A jogi képzéseket nem vettük figyelembe. Az igazságügyi képzéseket szervező hatóságok az Egyesült Királyságban (Észak-Írország) nem biztosítanak külön képzéseket a kiválasztott készségekre. 42. ábra: A felekkel és a sajtóval való kommunikációra vonatkozó bírói képzés rendelkezésre állása (forrás: Európai Bizottság) 3.2.3. Értékelési eszközök A bírósági tevékenységek nyomon követése és értékelése elősegíti a hiányosságok és a szükségletek feltérképezését, és így hozzájárul ahhoz, hogy az igazságszolgáltatási rendszer képes legyen hatékonyabban reagálni az aktuális és jövőbeli kihívásokra. A megfelelő IKT-eszközök valós idejű ügykezelést biztosíthatnak és elősegíthetik a nemzeti szinten szabványosított bírósági statisztikák vezetését. Emellett felhasználhatók az ügyhátralék kezelésére és az automatizált korai előrejelző rendszerekhez is. A felmérések nélkülözhetetlenek ahhoz, hogy az igazságszolgáltatási rendszer működését értékelni lehessen a jogi szakemberek és a bíróságokat igénybe vevők szempontjából. A felmérések megfelelő nyomon követése az igazságszolgáltatási rendszerek színvonala javításának előfeltételét jelenti. 43. ábra: A bírósági tevékenységek nyomon követésének és értékelésének elérhetősége* (forrás: CEPEJ tanulmány)

* Az értékelési rendszer mutatószámok és célkitűzések alkalmazásával utal a bírósági rendszerek teljesítményére. 2015-ben valamennyi tagállam – Lettország kivételével – jelentést tett arról, hogy rendelkeznek a beérkező ügyek száma, az eljárások hossza és a meghozott határozatok számának nyomon követését lehetővé tevő rendszerekkel, ami ezeket a kategóriákat irrelevánssá tette. Hasonlóképpen a minőségi standardok kapcsán végzett mélyrehatóbb munka felülírta a minőségi standardokra mint értékelési kategóriára való egyszerű hivatkozást. Az „egyéb elemek” adatai közé tartoznak például a megfellebbezett ügyekre (EE, ES és LV), a tárgyalásokra (SE), vagy a bizonyos időkereteken belül eldöntött ügyekre (DK) vonatkozó adatok. 44. ábra: Az ügykezeléshez és a bírósági tevékenységek statisztikájához rendelkezésre álló IKT*

(0=a bíróságok 0 %-án elérhető, 4=a bíróságok 100 %-án elérhető) (forrás: CEPEJ tanulmány) 45. ábra: A bíróságokat igénybe vevők vagy a jogi szakemberek körében végzett felmérések témakörei* (forrás: Európai Bizottság) * A tagállamok a felmérés tárgyát képező témánként egy-egy pontot kaptak, függetlenül attól, hogy milyen szinten hajtották végre őket. 46. ábra: A bíróságokat igénybe vevők vagy a jogi szakemberek körében végzett felmérések nyomon követése (forrás: Európai Bizottság) 3.2.4. Standardok A standardok javíthatják az igazságszolgáltatási rendszerek minőségét. A minőségi standardoknak a 2016. évi eredménytábla keretében végzett feltérképezése nyomán ez a kiadás részletesebben megvizsgálja a határidőkre és a felek tájékoztatásával kapcsolatos egyes standardokat. A 47–49. ábra a határidőkre, időkeretekre és az ügyhátralékra vonatkozó standardok használatát ismerteti, valamint azon tagállamokról ad áttekintést, amelyek e standardokat alkalmazzák. A határidők számszerűsített határidők, például az ügy iktatásától az első tárgyalásig eltelt időt jelzik. Az időkeretek mérhető célokat/gyakorlatokat jelentenek, például a bizonyos időn belül befejezendő ügyek előre meghatározott arányának megállapításával. Az ügyhátralék olyan ügyeket takar, amelyek egy bizonyos előre meghatározott időszak – például három hónap vagy akár tíz év – eltelte után még folyamatban vannak. A 48. ábra bemutatja, hány jogterületen léteznek határidőkre vonatkozó jogi standardok. 47. ábra: A határidőkre vonatkozó standardok* (forrás: Európai Bizottság) * A tagállamok jogterületenként (polgári/kereskedelmi, közigazgatási vagy egyéb) 1 pontot kaptak, ha ezekre léteznek meghatározott standardok. A 48. ábra a különböző hatalmi ágak határidőstandardok meghatározására és nyomon követésére vonatkozó hatásköreit mutatja be. 48. ábra: Standardok meghatározása és nyomon követése* (forrás: Európai Bizottság) * A tagállamok sorrendje a 47. ábra szerinti sorrendet követi. Meg kell jegyezni, hogy a „parlament által (jogszabályban megállapított standardok)” meghatározása itt azt jelzi, hogy egy bizonyos standardot csak jogszabály ír elő. Abban az esetben, ha egynél több hatalmi ágat jeleznek a határidőkhöz kapcsolódó standardok meghatározásához/nyomon követéséhez, minden egyes hatalmi ág teljes mértékben felelős lehet egy adott típusú standardért. A „végrehajtó hatalmi ág” a kormányzat közvetlen vagy közvetett ellenőrzése alatt álló intézményeket foglalja magában. Az „igazságszolgáltatás” bírósági elnököket, igazságszolgáltatási tanácsokat, bírói szervezeteket stb. foglal magában. CY és PT: Nincs információ a nyomon követésről. A 49. ábrán az látható, hogy milyen intézkedéseket alkalmaznak, ha nem tartják be a határidőkre vonatkozó standardokat (48. ábra). Egyes tagállamokban például a szabályok megsértése miatt különleges találkozóra kerül sor az érintett bíró és a bírósági elnök között a helyzet megvitatása céljából. Amennyiben egy egész bíróság nem tesz eleget a standardoknak, az ülést a szóban forgó bíróság elnöke és a felsőbb bíróság elnöke között lehetne megtartani. 49. ábra: A standardoknak való meg nem felelés nyomon követése (forrás: Európai Bizottság)

– A felek tájékoztatása – Az 50. ábra a felek tájékoztatásának módjára vonatkozó standardokat mutatja be, valamint azt, hogy milyen típusú információkat kapnak az ügyük előrehaladásáról. Egyes tagállamok e-mailben vagy SMS-ben küldött automatikus értesítés útján nyújtanak tájékoztatást a késedelmekről, a menetrendekről vagy az ügy általános előrehaladásáról. Mások egyszerűen csak online hozzáférést biztosítanak az információkhoz az ügymenet során, míg megint más tagállamok a bíróságok mérlegelési jogkörébe utalják ezt a kérdést. 50. ábra: Az ügy előrehaladásával kapcsolatos tájékoztatásra vonatkozó standardok* (forrás: Európai Bizottság) * A tagállamok az egyes információtípusonként alkalmazott tájékoztatási módszer szerint kaptak pontokat. 1,5 pontot ért az automatikus értesítés e-mail vagy SMS útján, 1 pontot jelentett az egész ügymenet során biztosított online hozzáférés, 0,5 pontot pedig a felek kérésére, a bírósági mérlegelési jogkörében vagy bármely más alkalmazott módszerrel nyújtott tájékoztatás kapott. 3.2.5. Az igazságszolgáltatási rendszerek minőségére vonatkozó összegzés A 2017. évi igazságügyi eredménytábla megvizsgálja azokat a tényezőket, amelyek az igazságszolgáltatási rendszerek minőségéhez járulnak hozzá: könnyű hozzáférés, megfelelő erőforrások, hatékony értékelési eszközök és megfelelő standardok. Hozzáférhetőség Ez a kiadás részletesebb áttekintést nyújt arról, hogy az igazságszolgáltatási rendszerek mennyire hozzáférhetőek a bíróságokat igénybe vevők – azaz a polgárok, a fogyasztók vagy a vállalkozások – szempontjából. A legtöbb tagállam online tájékoztatást nyújt az igazságszolgáltatási rendszeréről (20. ábra). Ugyanakkor e tájékoztatás felhasználóbarát jellege még fejlesztésre szorul, például a látássérültek számára hozzáférhető vagy olyan interaktív eszközökkel ellátott weboldalak révén, amelyek segítségével a polgárok választ kaphatnak arra, hogy jogosultak-e költségmentességre. Ezen túlmenően a polgári/kereskedelmi ügyekben és közigazgatási ügyekben hozott bírósági ítéletek online rendelkezésre állása is javítható minden bírósági szinten (27. ábra). Csak 17 tagállam teszi közzé a legfelsőbb bíróságok valamennyi polgári/kereskedelmi és közigazgatási ügyben hozott ítéletét. A költségmentességi lehetőségek és a bírósági illetékek mértéke kulcsfontosságú tényezők – különösen a szegénységben élő polgárok esetében – az igazságszolgáltatáshoz való jog szempontjából. Ez a kiadás megvizsgálja, hogy a költségmentességet biztosító rendszerek mennyiben nyújtanak támogatást egy céggel jogvitába került fogyasztóknak egy nagy értékű (azaz 6 000 EUR összegű), illetve egy alacsony értékű (azaz az Eurostat szegénységi küszöbének megfelelő) követelés esetében. A 21. ábrán látható, hogy egyes tagállamokban azok a fogyasztók, akiknek a jövedelme nem éri el az Eurostat szegénységi küszöbét, nem kapnak költségmentességet. A költségmentesség igénybevételével összefüggő nehézségek különösen elrettentőek lehetnek azokban az esetekben, amikor a bírósági illetékek a követelés értékének jelentős részét teszik ki (22. ábra). Az IKT megfelelő használata a bíróságokon hozzájárul az eljárások felgyorsításához és a költségek csökkentéséhez. Így például az a reform, amely lehetővé tette az egyik tagállamban a bíróságok számára, hogy az iratokat elektronikus úton továbbítsák a felek számára, a többi papíralapú postai küldeményt pedig központosított postai rendszeren keresztül kézbesítsék, 2016-ban több mint 4,5 millió EUR (a bírósági költségvetés több mint 2 %-át kitevő) megtakarítást eredményezett. Az eredménytábla azt mutatja, hogy nem minden tagállamban van lehetőség a követelések elektronikus benyújtására (23. ábra) és a bírósági eljárás előrehaladásának online nyomon követésére. A bíróságok és ügyvédek közötti tényleges IKT-használatról készült felmérés arról tanúskodik, hogy a felmérésben szereplő 20 tagállam közül tízben széles körben használják az IKT-eszközöket (24. ábra). Leggyakrabban a bíróságokkal való általános kommunikációhoz használják ezeket, míg az iratok aláírására, a követelések, idézések és bizonyítékok benyújtására valamivel ritkábban alkalmazzák az elektronikus utat. Tízből nyolc tagállam esetében, ahol az ügyvédek az IKT jelentősen kisebb mértékű használatáról számolnak be, a leggyakrabban megjelölt ok, hogy az eszközök nem állnak rendelkezésre, továbbá kisebb mértékben az IKT használata terén szerzett rossz tapasztalat. A cégekkel szembeni fogyasztói panasztételhez használt csatornák (azaz a panaszok bíróságokon, hatóságokon, bíróságon kívüli mechanizmusokon vagy fogyasztói nem kormányzati szervezeteken keresztül történő beérkezése) tekintetében úgy tűnik, hogy a leggyakrabban igénybe vett csatornát az állami hatóságok jelentik, amelyeket a bíróságok és a bíróságon kívüli mechanizmusok (29. ábra) követik. A korábbi évekhez képest az alternatív vitarendezési módszerek önkéntes alkalmazását egyre nagyobb mértékben mozdítják elő és ösztönzik minden tagállamban (30. ábra). Az újonnan létrehozott online vitarendezési (OVR) platformon keresztül benyújtott panaszok jelentős száma azt mutatja, hogy a fogyasztók nyitottak arra, hogy alternatív vitarendezési módszereket vegyenek igénybe. A legtöbb tagállamban a határokon átnyúló jogviták jelentős részét teszik ki az OVR-platformhoz benyújtott jogvitáknak (31. ábra). Erőforrások A magas minőségű igazságszolgáltatáshoz kellő szintű pénzügyi és humánerőforrásokra, megfelelő képzésekre van szükség, továbbá biztosítani kell a bírák sokszínűségét, többek között a bírói karon belüli nemi egyensúlyt. Az eredménytábla a következőket mutatta ki: A pénzügyi forrásokat illetően az adatok összességében azt mutatják, hogy 2015-ben a tagállamok több mint fele növelte az igazságszolgáltatási rendszerre fordított – egy lakosra számított – kiadásokat (32. ábra). Ugyanakkor néhány sajátos kihívással küzdő tagállam csökkentette a költségvetését. A tagállamok többnyire a korábbi vagy a tényleges költségeket használják fel az igazságszolgáltatáshoz rendelendő pénzügyi források meghatározásához ahelyett, hogy a tényleges munkateherre vagy bírósági igényekre támaszkodnának (34. ábra). Az első- és/vagy másodfokú bíróságok bírái körében a nemek közötti egyensúly mértéke összességében továbbra is jónak mondható, vagy úgy tűnik, hogy egyensúlyi helyzet felé mozdul (36. ábra). A legfelsőbb bíróságok esetében azonban – még ha a legtöbb tagállam a nemek közötti egyensúly felé is mozdul el – néhány tagállam ezzel ellentétes irányba halad (37. ábra). A bírák képzése tekintetében – bár úgy tűnik, hogy a legtöbb tagállam elismeri a folyamatos képzés fontosságát (39. és 40. ábra) – törekedni kell a képzési kínálat diverzifikálására. A bírói készségekkel (bírói mesterség), az informatikai készségekkel, a bírósági igazgatással és a bírósági etikával kapcsolatos továbbképzések nem minden tagállamban léteznek (41. ábra). Egyes tagállamok továbbá nem biztosítanak képzést a felekkel és a sajtóval való kommunikációról (42. ábra). 2016-ban az Európai Igazságügyi Képzési Hálózat rövid távú csereprogramot hozott létre a bírósági elnökök és az ügyészségi vezetők számára, például a változáskezelés és az IKT területén. Értékelési eszközök Valamennyi tagállam rendelkezik a bírósági tevékenységek ellenőrzését és értékelését szolgáló eszközökkel (43. ábra), de az eszközök teljes skálája nem minden tagállamban érhető el. Számos tagállamban még mindig javítani kell az IKT-ügykezelő rendszerekben rejlő lehetőségeket (44. ábra) annak biztosítása érdekében, hogy elősegítsék a különböző célok megvalósulását, ideértve a statisztikák előállítását is, és hogy ezeket következetesen hajtsák végre az egész igazságszolgáltatási rendszerben. Néhány tagállamban például az IKT-eszközök nem alkalmasak az ügyhátralék kezelésére, egyebek mellett a különösen régi ügyek azonosítására. Ezzel ellentétben más tagállamok olyan korai előrejelző rendszerekkel rendelkeznek, amelyek észlelik a hibákat vagy az ügykezelési standardoknak való meg nem felelést, ami megteremti a hátteret ahhoz, hogy a problémákra még kellő időben megoldás szülessen. Bizonyos tagállamokban még mindig nem lehetséges a nemzeti szintű adatgyűjtés minden igazságügyi területen. A felmérések rendszeres alkalmazása továbbra is központi forrása annak, hogy a bíróságokat igénybe vevők és a szakemberek hogyan vélekednek az igazságszolgáltatási rendszerről. A tagállamok mintegy fele végzett felméréseket 2015-ben (45. ábra). Bár valamennyi felmérést végző tagállam biztosította a nyomon követést is, a nyomon követés terjedelme tekintetében jelentős eltérések tapasztalhatók a tagállamok között. A legelterjedtebb gyakorlat az, hogy a felmérés eredményeit helyi vagy nemzeti szinten éves jelentésben dolgozzák fel (46. ábra). Számos tagállamban az ügyfelek elégedettségét mérő felméréseket a bíróságok teszik közzé. Standardok A standardok javíthatják az igazságszolgáltatási rendszerek minőségét. Ez a kiadás részletesebben megvizsgálja az eljárások ütemezésének és a felek tájékoztatásának javítását célzó egyes standardokat. A legtöbb tagállam használ a határidőkre vonatkozó standardokat. Ugyanakkor egyes, a hatékonyság területén különös kihívásokkal szembesülő tagállamok jelenleg nem alkalmaznak ilyen standardokat. A határidőket (például az ügy iktatásától az első tárgyalásig tartó időt) meghatározó standardok a legelterjedtebbek, míg az időkeretekre (például a bizonyos időn belül befejezendő ügyek előre meghatározott arányát meghatározó) és az ügyhátralékra vonatkozó standardok kevésé gyakrabban használtak (47. ábra). A standardok tiszteletben tartásának ellenőrzése elsősorban a bírói kar hatáskörébe tartozik (48. ábra). A standardok be nem tartása különböző típusú nyomon követést válthat ki. A leggyakrabban az érintett bírót felkérik, hogy tegyen jelentést és/vagy vitassa meg a kérdést, de az egyéb következmények közé tartozhat egy adott bíróság emberi vagy pénzügyi erőforrásainak növelése, a különleges bírák ideiglenes segítségnyújtása vagy a bírósági igazgatási eljárás átszervezése (49. ábra). A legtöbb tagállam rendelkezik standardokkal arra vonatkozóan, hogy miként tájékoztatják a feleket ügyük előrehaladásáról, a bírósági menetrendről vagy az esetleges késedelmekről (50. ábra). A tagállamok közötti különbségek elsősorban az alkalmazott módszerek terén jelentkeznek. Egyes tagállamok e-mailben vagy SMS-ben küldött automatikus értesítés útján nyújtanak tájékoztatást a késedelmekről, a menetrendekről vagy az ügy általános előrehaladásáról. Mások egyszerűen csak online hozzáférést biztosítanak az információkhoz az ügymenet során, míg megint más tagállamok a bíróságok mérlegelési jogkörébe utalják ezt a kérdést. A polgár szempontjából előnyösebb, ha a bíróság automatizált tájékoztatást nyújt, mint ha ehhez a felek kezdeményezésére van szükség.

3.3. Függetlenség A bíróságok függetlensége az Európai Unió Alapjogi Chartájában szereplő hatékony jogorvoslathoz való jogból fakadó követelmény (47. cikk). Ez biztosítja a jogrendszer tisztességességét, kiszámíthatóságát és biztonságát, amelyek a vonzó befektetési környezet fontos elemeit jelentik. A bíróságok érzékelt függetlenségével kapcsolatos, különböző forrásokból származó információk mellett az eredménytábla arról is képet ad, hogy miként szervezték meg az igazságszolgáltatási rendszereket annak érdekében, hogy megvédjék az igazságszolgáltatás függetlenségét olyan helyzetekben, amelyekben az veszélybe kerülhet. Miután folytatta az európai igazságügyi hálózatokkal – különösen az Igazságszolgáltatási Tanácsok Európai Hálózatával (ENCJ) – való együttműködését, a 2017. évi eredménytábla naprakész adatokat tartalmaz a strukturális függetlenségre vonatkozóan, és új adatokkal szolgál a bírák kinevezéséről és értékeléséről. 3.3.1. Érzékelt bírósági függetlenség 51. ábra: A bíróságok és a bírák nyilvánosság által érzékelt függetlensége (forrás: Eurobarométer – világos színek: 2016, sötét színek: 2017) Az 52. ábra a bíróságok és a bírák függetlensége érzékelt hiányának fő okait mutatja be. Azok a lakossági válaszadók, akik az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét „meglehetősen rossznak” vagy „nagyon rossznak” értékelték, három ok közül választhattak az értékelés magyarázataként. A tagállamok azonos sorrendben szerepelnek, mint az 51. ábrán. 52. ábra: A nyilvánosság körében a függetlenség érzékelt hiányának fő okai (valamennyi válaszadó aránya – a magasabb érték több befolyást jelent) (forrás: Eurobarométer) 53. ábra: A bíróságok és a bírák cégek által érzékelt függetlensége (forrás: Eurobarométer – világos színek: 2016, sötét színek: 2017) Az 54. ábra a bíróságok és a bírák függetlensége érzékelt hiányának fő okait mutatja be. Azon válaszadó cégek, akik az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét „meglehetősen rossznak” vagy „nagyon rossznak” értékelték, három ok közül választhattak az értékelés magyarázataként. A tagállamok azonos sorrendben szerepelnek, mint az 53. ábrán.

54. ábra: A cégek körében a függetlenség érzékelt hiányának fő okai (valamennyi válaszadó aránya – a magasabb érték több befolyást jelent) (forrás: Eurobarométer) 55. ábra: Világgazdasági Fórum: az igazságszolgáltatás vállalkozások által érzékelt függetlensége (érzékelés – a magasabb érték kedvezőbb megítélést jelez) (forrás: Világgazdasági Fórum) 3.3.2. Strukturális függetlenség Az eredménytábla megvizsgálja azt is, hogyan szervezték meg az igazságszolgáltatási rendszereket annak érdekében, hogy megvédjék az igazságszolgáltatás függetlenségét olyan helyzetekben, amelyekben az veszélybe kerülhet. Ez a kiadás a bírói jogállás néhány fő aspektusára összpontosít: a bírák kinevezése (56. és 57. ábra), a bírák értékelése (58. ábra), a bírák beleegyezésük nélküli áthelyezése (59. ábra) és a bírák felmentése (60. ábra). Az Európa Tanács 2010. évi, a bírák függetlenségéről, hatékonyságáról és szerepéről szóló ajánlása (a továbbiakban: az ajánlás) ilyen helyzetekre állít fel standardokat, amelyekkel biztosítható a bíróságok függetlenségének tiszteletben tartása. Az eredménytáblában ismertetett adatok nem nyújtanak értékelést vagy mennyiségi adatokat a biztosítékok hatékonyságáról. Nem céljuk, hogy tükrözzék a biztosítékok összetettségét és részleteit. Önmagában a több biztosíték rendelkezésre állása nem biztosítja az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát. Azt is meg kell jegyezni, hogy a bírói karon belül az integritás ösztönzése és a korrupció megelőzése érdekében végrehajtott politikák és alkalmazott gyakorlatok szintén alapvető fontosságúak a bírói függetlenség biztosításához. – A bírákkal kapcsolatos biztosítékok – A strukturális függetlenségre vonatkozó biztosítékokhoz szabályokra – többek között a bírák kinevezésére irányadó szabályokra – van szükség. Az 56. ábra egyrészt azokat a szerveket és hatóságokat mutatja be, amelyek a bírák elsőfokú bíróságra történő első kinevezésére tesznek javaslatot, másrészt pedig azokat a hatóságokat jeleníti meg, amelyek kinevezik a bírákat. Az ábra ezen túlmenően azt is mutatja, hogy a bírák felvétele a bírák számára meghatározott vizsgán vagy versenyvizsgán, illetve külön vizsga letétele nélkül, álláshirdetésen keresztül valósul-e meg. 56. ábra: A bírák kinevezése: javaslattételre és kinevezésre jogosult hatóságok* * Számos országban más hatóságokkal vagy szervekkel (például bírósági elnökök, bírák) is megbeszélést vagy konzultációt lehet vagy kell folytatni a bírójelöltekről (például BE, CZ, DE, EE, LT, HU, NL, AT, UK [EN + WL] és UK [SC]). Egyes országokban (például Litvániában és Lengyelországban) bizonyos jelöltek mentesülnek a bírák különleges vizsgája alól korábbi képesítéseik vagy tapasztalataik miatt; CZ: az elnök nevezi ki hivatalosan a bírákat, és az igazságügyi miniszter határoz a bírónak az adott bírósághoz való kinevezéséről. A gyakorlatban a bírójelölteket a regionális bíróságok elnökei terjesztik fel kinevezésre. Ezt követően a jelöltek listáját továbbítják az igazságügyi minisztériumnak, amely a jelöltek listáját (minden körülmény figyelembevétele után) továbbítja az államfőnek; DE: a tartományok szintjén zajló eljárások nagymértékben eltérnek egymástól. A 16 tartomány felében bírói választási bizottságok vesznek részt a felvételben. A tartományok némelyikében ez a kérdés a tartományi igazságügyi minisztérium hatáskörébe tartozik, míg más tartományokban a felvételről és az (első) kinevezésről való döntéssel a felsőbb regionális bíróságok elnökeit bízták meg. Egyes tartományok kötelező részvételt írnak elő a bírói tanácsban. Mások az illetékes miniszter és egy békéltető bizottság közös kinevezését írják elő, amennyiben a bírói tanács kifogást emel. Egyes tartományokban a bírákat a tartományi parlamentek választják, és a tartományi végrehajtó hatalmi ág nevezi ki őket; IE: a bírói kinevezésekkel foglalkozó tanácsadó testület legalább hét jelölt kinevezésére tesz javaslatot a kormánynak. A kormány határozatát követően az elnök nevezi ki hivatalosan a bírót, és nem tagadhatja meg a jelölt kinevezését; FR: a bírójelölteket külön vizsgával választják ki annak érdekében, hogy bíróvá váljanak, és az eredményeik alapján rangsorolják őket. A jelölt és az igazságügyi minisztérium között egy, az adott bírósághoz való kinevezésről folytatott megbeszélését követően a Conseil Supérieur de la Magistrature-nak e jelöltek első kinevezéséről szóló véleményt kell kibocsátania, és az igazságügyi miniszter ezt követően továbbítja a jelöltek listáját a köztársasági elnöknek, akinek mérlegelési jogkör nélkül, rendelet révén kell kineveznie hivatalosan a bírójelölteket; LV: három év elteltével a bírák által megválasztott és bírákból álló igazságszolgáltatási képesítési tanács véleményt nyilvánít a bíró szakmai tevékenységének értékelése során; NL: a bíró kinevezésére vonatkozó javaslatot a Független Felvételi Bizottság ajánlása alapján hivatalosan a bíróság elnöke hozza meg; RO: az ábra a vezető bírák kinevezésére vonatkozik; UK (EN+WL): különböző eljárások vonatkoznak a vezető bírói kar (felsőbírósági és afölötti bíróságok bírái) első – fentiekben szerepeltetett – kinevezésére, valamint az alacsonyabb szintű bírói kar (körzeti bírák és ez alatti bíróságok bírái) kinevezésére. Az 57. ábra azt a lehetséges mérlegelési jogkört mutatja be, amelyet a végrehajtó hatalmi ág (például a köztársasági elnök, a kormány) vagy a parlament gyakorol – a javaslattevő hatóságok (például az igazságszolgáltatási tanács, a bíróság) által benyújtott beadvány alapján – a bírák elsőfokú bíróságra történő első kinevezésekor. Az oszlop magassága attól függ, hogy a végrehajtó hatalmi ág megtagadhatja-e a bírójelölt kinevezését, hogy csak a javasolt jelöltek közül választhat-e, vagy más olyan jelölteket is kiválaszthat és kinevezhet, akiket esetleg nem az illetékes hatóság javasolt. A kinevezés elmaradása esetén fontos biztosítékot jelent az indokolási kötelezettség és a bírósági felülvizsgálat lehetősége. Az ábra a jogrendszer tényszerű bemutatását jelenti, és nem értékeli a biztosítékok hatékonyságát minőségi szempontból. Meg kell jegyezni például, hogy számos olyan országban, ahol a végrehajtó hatalmi ág vagy a parlament hatáskörrel rendelkezik a bírójelölt kinevezésének megtagadására, ilyen esemény soha nem történt (például NL, AT, SK, SE, UK [EN + WL] és UK [SC] esetében), vagy csak nagyon kevés esetben fordult elő (például LV, SI és FI esetében). 57. ábra: A bírák kinevezése: a végrehajtó hatalmi ág és a parlament hatásköre* (a magasabb érték nagyobb lehetséges mérlegelési jogkört jelent) * Minden tagállam esetében egy pont volt adható, ha a végrehajtó hatalmi ág/parlament megtagadhatja a javasolt jelölt kinevezését és egy másik jelöltet választhat a javasolt személyek közül; egy pont akkor, ha a végrehajtó hatalmi ág/parlament nem köteles indokolni a bírójelölt kinevezésének megtagadását; két pont abban az esetben, ha a végrehajtó hatalmi ág megtagadhatja a jelölt kinevezését és másik jelöltet választhat; és két pont akkor, ha a kinevezés elmaradása esetén nincs bírósági felülvizsgálat. DE: nincs adat; IE: a kormány kinevezhet olyan személyt, aki nem szerepel a bírói kinevezésekkel foglalkozó tanácsadó testület által küldött listán, de a gyakorlatban ezt nem teszi meg. A végső kinevezés a köztársasági elnök hatáskörébe tartozik, aki a kinevezést nem tagadhatja meg; EL (közigazgatás): a végső kinevezés a köztársasági elnök hatáskörébe tartozik, aki a kinevezést nem tagadhatja meg; LT: az igazságszolgáltatási tanács véleménye nélkül a köztársasági elnök nem nevezhet ki bírót; amennyiben az igazságszolgáltatási tanács kedvező véleményt ad a köztársasági elnöknek, az elnök elfogadhatja a végső határozatot; amennyiben az igazságszolgáltatási tanács kedvezőtlen véleményt ad a köztársasági elnöknek, az elnöknek a végső határozat elfogadásakor ezt követnie kell; LU: ebben a kérdésben nincs kötelező erejű szöveg, de eddig a kinevezésre jogosult hatóság soha nem tagadta meg a Commission du recrutement et de la formation des attaches de justice által javasolt bírójelölt kinevezését; PL: azt a kérdést, hogy a köztársasági elnöknek meg kell-e indokolnia a bírák kinevezésének elmaradását, illetve ilyen esetben van-e bírósági felülvizsgálatra lehetőség, jelenleg a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság vizsgálja; RO: a köztársasági elnök egy alkalommal megtagadhatja egy vezető bíró vagy ügyész kinevezését. Az indokolással ellátott megtagadást megküldik a Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsának; SK: A köztársasági elnök megtagadhatja egy jelölt kinevezését, de erre még nem volt példa; FI: ha a köztársasági elnök nem nevezi ki a javasolt jelöltet, nem választhat másik jelöltet, hanem egyetlen alkalommal visszaküldheti a kinevezést további előkészítésre; SE: amennyiben a kormány olyan jelöltet kíván kinevezni, akit nem a Bírói Ajánló Testület nyújtott be, jogilag köteles a másik jelöltre vonatkozó új véleményt kérni a Testülettől; UK (EN+WL) és UK(NI): az említett kinevezésre jogosult hatóság a lordkancellár (az Egyesült Királyság igazságügyi minisztere), aki bírójelöltek királynő általi hivatalos kinevezésére tesz javaslatot; UK (SC): az említett kinevezésre jogosult hatóság a skót miniszterelnök, aki bírójelöltek királynő általi hivatalos kinevezésére tesz javaslatot. Ha a skót miniszterelnök meg kívánja tagadni egy bírójelölt kinevezését, a jelölő hatóság (Skócia Igazságszolgáltatási Kinevezési Testülete) erre a bírójelöltre ismételten javaslatot tehet a miniszterelnöknek. Az 58. ábra bemutatja, hogy ki dönt a bírák értékeléséről, és milyen kritériumokat alkalmaznak (például mennyiségi, minőségi). Az ajánlás előírja, hogy amennyiben az igazságügyi hatóságok a bírák értékelésére szolgáló rendszereket hoznak létre, az ilyen rendszereknek objektív kritériumokon kell alapulniuk. 58. ábra: A bírák egyéni értékelése*