HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 21.4.2009 
SEC(2009) 451  
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ  EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASGÁI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
Cél a hátrányos természeti adottságokkal rendelkez ő területeken gazdálkodó 
termelőknek nyújtott támogatás hatékonyabb elosztása 
 
A hatásvizsgálat összefoglalása   
{COM(2009) 161 végleges} 
{SEC(2009) 449} {SEC(2009) 450} 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A hatásvizsgálat összefoglalása  
Cél a hátrányos természeti adottságokkal rendelkez ő területeken gazdálkodó 
termelőknek nyújtott támogatás hatékonyabb elosztása 
1. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Az 1975 óta m űködő, hátrányos helyzet ű területeken gazdálkodó termel őknek nyújtott 
támogatási rendszer a gazdálkodás foly tatását és így a vidéki tájak meg őrzését segíti el ő 
hegyvidéki területeken, nem hegyvidéki hátrányos helyzet ű területeken (az ún. „köztes 
hátrányos helyzet ű területek”) és a sa játos hátrányokkal küzd ő területeken.  
A hátrányos helyzet ű térségek részére nyújtott kifizetések – jelenlegi elnevezésén természeti 
hátrány miatt nyújtott kifizetések – beavatkozási logikáját a Számvev őszék által 2003-ban - 
különösen a köztes hátrányos helyzet ű területek meghatározása kapc sán - feltárt hiányosságok 
következtében 2005-ben felülvizsgálták a nnak érdekében, hogy azok nagyobb mértékben 
járuljanak hozzá az EU fenntartható fejl ődési stratégiájához.  
Mindazonáltal a természeti hátrány miatt nyújtott ki fizetések tekintetében új jogi keretet kell 
kidolgozni, mivel 2005-ben a Ta nácsnak nem sikerült tet ő alá hoznia egy olyan,  az új politikai 
irányvonalakkal harmoni záló közösségi szint ű megállapodást, melynek célja azon hátrányos 
természeti adottságokkal rendelkez ő területek új osztályozási rendj ének kialakítása lett volna, 
melyek nem tartoznak a hegyvidéki jelleg ű területek vagy a sajá tos hátrányokkal küzd ő 
területek közé. A jelenlegi felülvizsgálat cé lja a 2005-ben megkezdett folyamat befejezése, 
mindazonáltal nem kizárva annak a lehet őségét, hogy a 2013 utáni id őszak vonatkozásában a 
stratégiában változtatásokra kerül sor. 
Az alábbi problémákra kell megoldást találni: 
• A köztes hátrányos helyzet ű térségek meghatározására jelenleg használt és részben 
társadalmi-gazdasági mutatókon alapuló eljárás és a termés zeti hátrány miatt nyújtott 
kifizetési rendszer felülvizsgált és a társadalmi-gazdasági célok helyett a term őföld 
hasznosítására összpontosító cé ljai közötti ellentmondások.  
• A tagállamok sokféle kritériumrendszert használnak a köztes hátrányos helyzet ű térségek 
meghatározására, mely az átláthatóságot gátolva egyenl őtlen bánásmódot eredményezhet a 
kedvezményezettek felé.  
• Nem eléggé célzott a tá mogatások elosztása azon területe k számára, ahol legnagyobb a 
termelés beszüntetésének a veszélye.  
Meg kell jegyezni, hogy az 1698/2005/EK rendelet1 37. cikke módosította a kifizetés 
kiszámítását. E rendelkezésnek, mely a köztes hátrányos helyzet ű területeket érint ő 
                                                 
1 Az Európai Mez őgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról 
szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet (HL L 277., 2005.10.21., 1. o.) 
HU 3   HU felülvizsgálat lezártát követ ően fog hatályba lépni, jelent ős mértékben hozzá kell járulnia a 
támogatás hatékonyságának javításához.  
2. SZUBSZIDIARITÁS  
A folyamatban lév ő felülvizsgálatnak nem az a célja, hogy egy nagy ív ű reformfolyamatot 
indítson el, hanem az, hogy megújítsa a közös agrárpolitikán belül már létez ő támogatási 
rendszert. Hatálya a köz tes hátrányos helyzet ű területek meghatározásának és az ehhez tartozó 
kifizetési rendszernek a Tanács által 2005 -ben meghatározott stratégiai célkit űzésekhez 
történő hozzáigazítására terjed ki.  
A felülvizsgálat további célja az egyszer űsítés, mely a területek egységes objektív 
kritériumrendszer segítségével történ ő meghatározása révén elért jobb átláthatóság 
következménye lehet.  
3. CÉLKITŰZÉSEK  
A fenti problémák megoldására a felü lvizsgálat az alábbi célokat t űzi ki:  
• A köztes hátrányos helyzet ű térségek és a részükre nyújtott kifizetési rendszer 
összehangolása a 2005-ben elfogadott földgazdálkodási megközelítéssel. 
• A terület-meghatározás átláthatóságának és objektivitásának növelése az EU egészében. 
• A támogatás azon területekre történ ő összpontosítása, továbbá hatékonyságának növelése, 
ahol a termelés beszüntetésének a legnagyobb a veszélye.  
E szakaszban az adatok elégtelensége miatt a Bizottság nem tud egy új  terület-meghatározási 
rendszerre vonatkozó, átfogó elemzésen alapuló jogszabályjavaslatot benyújtani. Új terület-
meghatározási eljárás eredményeinek értékeléséhez szükséges részletes és kiterjedt információk csak tagállami szin ten állnak rendelkezésre vagy gy űjthetők be. Ezért a 
jogszabályjavaslatot a következ ő három lépésben kell el őkészíteni:  
(1) A jelenlegi helyzetet leíró bizottsági közle mény elfogadása és a tagállamok felkérése 
arra, hogy területükön teszteljék a közös  kritériumrendszeren alapuló terület-
meghatározási rendszert azon hátrányos  természeti adottságokkal rendelkez ő területek 
tekintetében, melyek nem tart oznak sem a hegyvidéki jelleg ű területek közé, sem a 
sajátos hátrányokkal küzd ő területek közé. 
(2) A tagállamok 2009 őszén átadják teszteléseik eredményeit a Bizottságnak. 
(3) A tagállamok tesztelési eredmé nyeinek kézhezvételét követ ően, lehetőség szerint 
minél előbb, a hatásvizsgálat véglegesítése és  jogszabályjavaslat kidolgozása.  
4. S
ZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
Négy felülvizsgálati lehet őség került meghatározásra, melyek et 2008. május 22-én nyújtottak 
be nyilvános konzultációra:  
HU 4   HU 1. lehetőség: Status Quo+  
Területmeghatározás: 
E forgatókönyv szerint a tagállamokat felkérné k arra, hogy ne használják többé a köztes 
hátrányos helyzet ű térségek meghatározására jelenleg  használt társadalmi-gazdasági 
indikátorokat és határozzák meg azokat a kr itériumokat, melyeket leginkább alkalmasnak 
találnak a mez őgazdaságot sújtó hátrányos természet i adottságok meghatározására. Azok a 
tagállamok, amelyek indexrendszert alakítottak ki, továbbra is használhatnák azt, feltéve, 
hogy elhagyják a társadalmi-gazdasági mutat ókat. A többi tagállamot felkérnék, hogy 
helyzetüknek megfelel ő talaj- és éghajlat kritériumokat állapítsanak meg. A Bizottságnak 
ezt követően fel kellene mérnie, hogy a tagállamok á ltal használt rendszerek megfelelnek-e 
a természeti hátrány miatt nyú jtott kifizetési rendszer célkit űzéseinek.  
 
Támogathatósági szabályok 
A tagállamoknak lehet ősége nyílna arra, hogy támogathat ósági szabályokat állapítsanak 
meg a gazdaságok tekintetében annak ér dekében, hogy vidékfejlesztési programjuk 
keretében meghatározott gazdálkodási rendszer ek részére biztosítsák a támogatást. A 
Bizottságnak fel kellene mérnie, hogy e kritériumok objektív ak-e, hátrányos 
megkülönböztetést ől mentesek-e, és összhangban vannak-e az intézkedés céljaival, továbbá 
az EU nemzetközi kötelezettségeivel.   
 
A 2., 3. és 4. lehet őség alapját ugyanaz, a Közös Kuta tóközpont által koordinált talaj-, 
éghajlat- és tereptani szakért őkből álló csoport által megállapított, nyolc közös biofizikai 
indikátoron alapuló terület-meghatározási móds zer adja. A kritériumok meghatározását és 
alkalmazását az e közleményt kísér ő vezetői összefoglaló fejti ki. 
2. lehetőség: Közös kritériumok  
Területmeghatározás 
A köztes hátrányos helyzet ű térségeket a közlemény mellékletében felsorolt biofizikai 
kritériumok alapján kellene meghatározni. 
 
Támogathatósági szabályok 
A tagállamoknak lehet ősége nyílna arra, hogy vidékfejlesztési programjuk keretében 
támogathatósági szabályokat állapítsanak meg a gazdaságok tekintetéb en annak érdekében, 
hogy meghatározott gazdálkodási rendszerek részére biztosítsák a támogatást. A 
Bizottságnak fel kellene mérnie, hogy e kritériumok objektív ak-e, hátrányos 
megkülönböztetést ől mentesek-e, és az intézkedés céljaival, továbbá az EU nemzetközi 
kötelezettségeivel összhangban vannak-e. 
 
3. lehetőség: Támogathatósági szabályok  
HU 5   HU Területmeghatározás 
A köztes hátrányos helyzet ű térségeket a közlemény mellékletéb en felsorolt közös biofizikai 
kritériumok alapján kellene meghatározni. 
Támogathatósági szabályok 
A tagállamokat felkérnék arra, hogy megfelel ő szabályokat hozzanak annak érdekében, 
hogy a belterjes gazdálkodási tevékenységet fo lytató gazdaságokat kizárva a támogatást 
olyan külterjes gazdasági tevékenységet foly tató gazdaságok kapják meg, melyek pozitívan 
járulnak hozzá a fenntartható földg azdálkodáshoz. A közösségi jogszabályok 
meghatároznák a támogathatósági kritériumok alapvet ő kereteit, megadva a belterjes 
gazdálkodási tevékenységet folytató gazdaságok  kizárásának alapelveit és feltételeit (pl.: 
maximális állománys űrűség, átlagos hozam, standard fedezeti hozzájárulás). Mindezek 
alapján a tagállamok vidékfejlesztési programjuk keretei között kiválasztanák a 
legmegfelel őbb indikátorokat és me gállapítanák a megfelel ő küszöbértékeket. A 
támogathatósági szabályoknak objektív aknak, hátrányos megkülönböztetést ől mentesnek 
kell lenniük, továbbá meg kell felelniük az in tézkedés céljainak és az EU nemzetközi 
kötelezettségeinek.   
 
4. lehetőség: Jelent ős természeti érték  
Területmeghatározás 
E lehetőség célzottabb terület meghatározást fogl alna magában: kizárólag az olyan 
területeket engedné hátrányos helyzet ű térségként besorolni, melyek a természeti 
szempontból hátrányos helyzet ű területeken belül is jelent ős természeti értéket képvisel ő 
területként vannak számon tartva.  
A köztes hátrányos helyzet ű területek meghatározása el őször a 2. és 3. lehet őségben jelzett 
módszerrel és a közös biofizikai i ndikátorok alapján történne. Az els ő meghatározást 
követően a területek körét tovább cs ökkentenék úgy, hogy csak a jelent ős természeti értéket 
képviselő mezőgazdasági területek kerüljenek bele, vagyis azok az európai területek, ahol a 
mezőgazdaság a term őföld fő (rendszerint domináns) hasznosítási formája, és ahol az 
fenntartja vagy kapcsolatb a hozható a fajok és él őhelyek nagyfokú sokféleségével, vagy az 
európai és/vagy nemzeti és/vagy regionális védelemre szoruló faj ok jelenlétével, vagy 
mindkettővel.  
 
Támogathatósági szabályok 
A tagállamoknak lehet őségük nyílna átlátható, objektí v, hátrányos megkülönböztetést ől 
mentes, továbbá az intézkedés célkit űzéseivel összhangban lév ő kritériumokon alapuló 
támogathatósági szabályok meghozására.  
 
A kifizetések a fenti lehet őségek mindegyikében a Tanács által meghatározott minimális és 
maximális összeghatárokat figyelemb e véve, az adott területet érint ő természeti hátrányokkal 
kapcsolatos többletköltség és az ennek kapc sán elvesztett bevétel alapján kerülnének 
kiszámításra. 
HU 6   HU 5. A HATÁSOK ELEMZÉSE  
5.1. A rendelkezésre álló adatok korlátozottsága és a 4. lehet őség értékelésének 
nehézségei  
Ahogy már említésre került, az értékelést megnehezíti az a tény, hogy a megfelel ő adatok 
csak tagállami szinten állnak rendelkezésre. Ebben a fázisban, a várh ató hatásokról csak 
előrejelzéseket és következtetéseket tud me gfogalmazni az értékelés; a felülvizsgálat 
előrehaladásának el őfeltétele a tagállamok által elvégzend ő tesztelések eredményeinek 
benyújtása.  
A 4. lehet őség („jelent ős természeti érték”) értékelése jelent ős és objektív akadályokba 
ütközik. A jelent ős természeti érték meghatározására szolgáló indikátorok megállapítása 
ugyanis, ami a vidékfejlesztésr e vonatkozó közös felügyeleti és értékelési kereteken belül 
zajlik, e szakaszban még nem áll a kívánt fokon, továbbá tagállamonként igen különböz ő 
ütemben folyik. Ilyen körülmények között külön ösen nehéz egy olyan keretrendszer-tervezet 
kidolgozása, mely összekötné a természeti hátrányok és a jelent ős természeti érték 
meghatározására szolgáló mutatókat és amel y alapul szolgálhatna  az értékeléshez.  
Mivel nem állnak rendelkezésre kell ően egyértelm ű mutatók a jelent ős természeti érték 
meghatározásához, helyénvalónak t űnt a 4. lehet őség rövid távú kizárása, nem kizárva 
azonban annak kés őbbi felhasználását.  
5.2. Átláthatóság és a támogatás célzottsága 
A „Status Quo+” lehet őség jelent ősen hozzájárulna az átláthat óság, az objektivitás és a 
tudományos megalapozottság hiányának, tová bbá a jelenlegi rendszerben kritizált egyenl őtlen 
bánásmód veszélyének fenntartásához.  
A közös terület-meghatározási rendszernek köszönhet ően mind a 2., mind a 3. lehet őség 
növelné az átláthatóságot és hatékonyabbá tenné a támogatás cél zott elosztásának 
ellenőrzését. Mivel a 2. lehet őségből hiányzik a támogatás célzottságát er ősítő közös 
megközelítés a támogathatósági szabályok révén, fennáll annak a veszélye, hogy, a támogatás 
nem fogja eléggé koncentráltan támogatni a rászoruló térségeket, mindazonáltal a 3. 
lehetőséghez képest még így is jobban fi gyelembe veszi a helyi igényeket.  
5.3. Társadalmi-gazdasági hatások  
A hátrányos helyzet ű térségek rendszerének felülvizsgálata várhatóan leginkább az új terület-
meghatározási és kifizetési rendszer által érintett térségekben m űködő gazdaságok bevételére 
lesz társadalmi és gazdasági szempontból hatá ssal. Az e szakaszban rendelkezésre álló 
információk alapján nem lehet meghatározni azokat a térségeket, melyeket a fent meghatározott lehet őségek következtében megváltozó hátrányos helyzet ű térség-besorolás 
érinteni fog.  
Összefoglalásképpen megállapítható, hogy az új te rület-meghatározási krit ériumok használata 
következtében a hátrányos helyzet ű térségként való besorolás megsz űnésének negatív hatása 
egy adott terület esetében a ttól függ, hogy a gazdaság jövede lme szempontjából mennyire volt 
jelentős a támogatás. E szempontból a Status Quo+ verzió t űnik a legkevesebb hatással járó 
HU 7   HU lehetőségnek, mivel a jelenleg használatos megha tározási rendszerhez képest nem jelent 
jelentős változást. 
A 2. és 3. lehet őség alapján a terület-meghatározási rendszerben várható változások el őnyös 
és hátrányos hatást is gyakor olhatnak a gazdaságok bevételé re, ez azonban a rendelkezésre 
álló adatok elégtelensége miatt nem elemezhet ő. Azonban a hátrányos helyzet ű területek 
részére történ ő kifizetések megsz űnése minden esetben nagymérték ű következményekkel 
járna és az esetek kis számában (kb. az összes  kedvezményezett 3%-a) igen negatív hatással 
lenne a bevételre (a gazdaságok nettó hozzáadott értéke szempontjából). 
A 3. lehet őségben vázolt közös keretrendszer bevezetése a tagállami támogathatósági 
kritérium tekintetében a külterjes gazdálk odási tevékenységet folytató gazdaságokra 
összpontosítaná a támogatást, melyek kevésb é nyereségesek és ahol nagyobb a veszélye a 
termelés beszüntetésének. Ezért valószín űsíthető, hogy kedvez ő hatással lenne az alacsony 
jövedelmű, és a támogatástól nagy mértékben függ ő gazdaságokra.  
– Szintén meg kell említeni, hogy számos tagállamban a mez őgazdasági termel ők egy sor 
kedvezményben részesülhetnek (pl. tagállami jogszabályok által meghatározott adókedvezmények) azzal a feltéte llel, hogy hátrányos helyzet ű térségben helyezkedik el 
gazdaságuk, akkor is, ha nem számítanak sz igorúan vett értelemben hátrányos helyzet ű 
térség kedvezményezettjének. E gazdas ágok tekintetében a hátrányos helyzet ű területként 
való besorolás megváltozása komoly hatással lehet a gazdaság bevételére, noha ez nem 
mérhető uniós szinten.  
– A vizsgálat jelenlegi szakaszában mé g nem ismert, hogy lesznek-e olyan mez őgazdasági 
termelők, akik a gazdasági-társad almi kritérium megszüntetése következtében nem fognak 
többé részesülni a hátrányos helyzet ű térségek számára nyújtott tá mogatásból, és ha igen, 
mely területeken. Ennek a valószín űségét és mértékét a tagállamok által 2009 őszén 
benyújtandó tesztelések eredményei alapján kell elemezni. E tekintetben az alábbiakat kell 
figyelembe venni: 
– a térségben hozzáférhet ő
, például a vonatkozó vidékfejlesztési program 3. tengelye alá 
tartozó más KAP-intézkedés ellensúlyozni  tudja-e az eddig a hátrányos helyzet ű térségek 
részére nyújtott támogatás által enyhíte tt társadalmi-gazdasági hátrányokat,  
– szükség van-e intézkedések meghozásár a annak érdekében, hogy az új terület-
meghatározási rendszerre történ ő áttérés zökken őmentes legyen.  
5.4. A vidéki közösségek életképessége 
Azokban a térségekben, ahol a mez őgazdasági termelés a helyi gazdaság f ő eleme, a terület 
meghatározásban és/vagy a kifizetési re ndszerben tervezett változások valószín űsíthetően 
jelentős hatással lesznek a térség egészének fejl ődésére.  
Vannak olyan mez őgazdasági termel ői közösségek, melyeket a változások a termelési 
rendszer, a korlátozott hozzáadott érték, a gazdaság mérete vagy annak széls őséges 
elhelyezkedése miatt másoknál hátrányosabba n befolyásolhatnak. A termelési rendszer 
sebezhetősége számos esetben a természeti adotts ágok következménye, ezért a támogatásnak 
a hátrányos természeti adottságok  által leginkább sújto tt területekre összpontosítása, a térség 
egészének életképességére pozitív hatással lehet.  
HU 8   HU Azokban az esetekben, ahol a hanyatlás nem a hátrányos természeti adottságok 
következménye, kedvez őtlen természeti adottságokat kom penzáló kifizetéseknél nagyobb 
sikerrel kecsegtetnek az olyan intézkedések, melyek célja a mez őgazdasági ágazat 
versenyképességének növelése, a diverzifik áció támogatása, továbbá alulról építkez ő integrált 
fejlesztési stratégiák kidolgozása.  
5.5. Környezeti hatások  
Az egységes biofizikai kritériumokon alapuló terület-meghatározási rend szer alkalmazása az 
unió teljes területén megnöveli annak a valószín űségét, hogy a támogatás a külterjes 
gazdálkodásra összpontosul, mivel a terület-megh atározási rendszer minden kétséget kizáróan 
a mezőgazdaságot hátráltató te rmészeti hátrányokhoz köthet ő. A fentiek miatt a 2. és a 3. 
lehetőség hatékonyabb, mint az 1. lehet őség. 
A 2. változat meghagyná a lehet őséget a tagállamok számára, hogy földgazdálkodási 
követelményekhez kötött támogathatósági feltéte leket szabjanak meg. A közös biofizikai 
kritériumokon alapuló terület-meghatározási re ndszernek olyan térségek felé kellene 
irányítania a támogatást, melyeket els ősorban külterjes gazdálkodás jellemez, a természeti 
hátrány miatt nyújtott kifizetések kedv ezményezettjeinek el kell fogadniuk ezt a 
feltételességet. Mindazonálta l a rendszer hatékonyságát gátolhatja a támogatás nem 
megfelelően célzott elosztása, különösen olyan té rségekben, ahol a belterjes gazdálkodás, 
melyhez általában nagyobb környezeti kockázat is társul, a külterjes gazdálkodási formákkal 
együtt létezik. A 2. lehet őség szerint a természeti hátrány miatt nyújtott kifizetések 
hozzájárulása a fenntartható földgazdálkodá s és az Unió környezetvédelmi célkit űzéseihez 
attól fog függni, hogyan hajtják végre a tagállamok a támogatás kiosztását.  
A 2. lehet őséggel összehasonlítva, a 3. lehet őség további követelményeket támaszt a 
földgazdálkodási gyakorlatok terén és a termés zeti hátrányok miatt nyújtott kifizetéseket csak 
azon gazdálkodási rendszerek részére nyújtaná , melyek különösen nagy mértékben járulnak 
hozzá a fenntartható földgazdálkodáshoz. Mind azonáltal a kifizetések nem fedeznék a 
kötelezően betartandó kötelezettségeken felüli vállalásokat, hanem csak a hátrányos 
természeti adottságokhoz köt ődő többletköltségeket és az abból származó bevételkiesést 
kompenzálná. Ezért úgy t űnik, hogy legnagyobb esél lyel a 3. lehet őség tudna hozzájárulni a 
környezetvédelmi célkit űzésekhez, feltéve, hogy a támoga tási rendszert a 2. tengely más 
intézkedéseivel összhangban hajtják végre. A 3. lehet őség kiegyensúlyozott végrehajtása 
egyrészt megkívánja, hogy a gazdálkodók ne kapjanak kétszer támogatást ugyanazon 
kötelezettségvállalások beta rtása miatt (egyszer a term észeti hátrányok miatt nyújtott 
kifizetések és egyszer a 2. tengely által el őirányzott intézkedések által), másrészt, hogy a 
hátrányos természeti ad ottságokkal rendelkez ő térségekben dolgozó gazdálkodókat ne érje 
megkülönböztetés azáltal, hogy kizárják őket olyan agrár-környezetvédelmi kifizetésekb ől, 
melyek a hasonló feltételeket teljesít ő, de a térségen kívü li gazdálkodók számára 
alkalmazandók. 
6. A LEHETŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
A felülvizsgálat e szakaszában egyik lehet őség sem tekinthet ő egyértelm űen „nyertesnek”. 
Mindazonáltal elmondható, hogy a „Status Quo +” verzió ig en kevés megoldást nyújt a 
jelenlegi rendszerrel kapcsolatban felmerül ő kritikus problémák tekint etében, továbbá hogy a 4. 
lehetőséget (jelent ős természeti értékek) nem lehet rövid távon végrehajtani.  
HU 9   HU A tervek szerint a 3. pontban javasoltak szerint folytatni kell a felülvizsgálatot a lehet őségek 
további finomítása érdekében, továbbá a tagállamok által a közös biofizikai kritériumok 
használatával elvégzett tesztelések alap ján ki kell választani a legmegfelel őbb verziót.  
7. FIGYELEMMEL KÍSÉRÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A következ ő mutatókat kell figyelembe venni a ne m hegyvidéki, hátrányos természeti 
adottságokkal sújtott térs égekben dolgozó gazdálkodók ré szére nyújtott kifizetések 
figyelemmel kísérése során: 
Kiindulási 
indikátor  Biológiai sokféleség: jelent ős természeti érték ű mezőgazdasági terület és erd ő. 
Biológiai sokféleség: a gazdaságban tartott madárpopulációk.  
Bemeneti 
indikátor  Teljes közkiadás összege (teljes összeg versus EMVA).  
Kimeneti indikátor
 A nem hegyvidéki, hátrányos természeti adottságokkal rendelkez ő térségekben 
támogatott gazdaságok száma (a hátrányos természeti adottságnak megfelel ő 
felosztásban – vizes területek, dombos területek…-). 
Támogatott mez őgazdasági földterület (a terület típusa és a természeti hátrány 
szerinti lebontásban).  
Eredmény  Sikeres földgazdálkodással rendelkez ő térségek, melyek hozzájárulnak: 
a biológiai sokféleség javításához, 
a vízminőség javításához, 
az éghajlatváltozás hatásainak enyhítéséhez, 
a termőföld minőségének javításához,  
a marginalizáció és a termelés beszüntetésének elkerüléséhez.  Közös 
indikátorok  
Hatás  A biológiai sokféleség csökkenésének visszafordítása. 
A jelentős természeti érték ű mezőgazdasági és erdészeti területek fenntartása.  
 
 
A felülvizsgált támogatási rendszer értékelé se során az alábbi pont okat kell kiemelni:  
– A természeti hátrány miatt nyújtott kifizetés ek milyen mértékben segítettek abban, hogy a 
nem hegyvidéki, hátrányos term észeti adottság okkal rendelkez ő térségekben folytatódjon a 
termőföld hasznosítása?  
– Milyen mértékben járult hozzá a támogatási re ndszer a fenntartható gazdálkodási rendszer 
megőrzéséhez és támogatásához? 
– Milyen mértékben járult hozzá a támogatási rendszer a vidéki táj meg őrzéséhez és a 
környezet fejlesztéséhez?