INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Az Egyesült Királyság 2017. március 29-én bejelentette az Európai Tanácsnak, hogy ki szándékozik lépni az Európai Unióból, amelynek jelenleg egyik tagállama. Az Egyesült Királyság uniós tagállami státusza várhatóan 2019. március 30-án szűnik meg.

Az Egyesült Királyság Unióból való kilépésének következményei túlmutatnak az EU és az Egyesült Királyság kétoldalú kapcsolatain, különös tekintettel a Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó egyezményben vállalt kötelezettségeikre. Az EU és az Egyesült Királyság is a WTO alapító tagja. Amikor az Európai Közösség 1994-ben elfogadta a WTO-egyezményt és a multilaterális kereskedelmi megállapodásokat, az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményhez csatolt, az Európai Közösségekre vonatkozó, engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló lista (az EU WTO engedményes listája) egyidejűleg az Egyesült Királyság számára is mellékelve lett. Ezért az EU-ra vonatkozó engedményes lista olyan kötelezettségvállalásokat tartalmaz, amelyek a WTO tagjaként az Egyesült Királyságra is alkalmazandók. Ami az EU-t illeti, az Unió árukra vonatkozó engedményei továbbra is alkalmazandók a területén, de az Unió jelenlegi mennyiségi vállalásai, nevezetesen a vámkontingensek esetében szükség lesz bizonyos kiigazításokra, hogy tükröződjön az Egyesült Királyság Unióból történő kilépését követő új helyzet.

Az EU-ra a mezőgazdaság, a halászat és az ipari termékek területén jelenleg alkalmazandó WTO-vámkontingensek jelenlegi mennyiségeinek meghatározása azon a helyzeten alapult, hogy az Egyesült Királyság az EU tagállama és az uniós piac részét képezi. A szóban forgó vámkontingensek az uniós piac egészére vonatkoznak, az Egyesült Királyságot is beleértve. Ezért tükröződnie kell annak a ténynek, hogy az EU WTO engedményes listája már nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra annak az Unióból való kilépését követően vagy legkésőbb 2020. december 31. után, amennyiben a kilépésről rendelkező megállapodás részeként az EU és az Egyesült Királyság főtárgyalója közötti megegyezés szerinti átmeneti rendelkezések hatályba lépnek.

Az uniós WTO-vámkontingensek kiigazítása következtében a jelenlegi mennyiségeket arányosan fel kell osztani az Egyesült Királyság és az EU között, és az új mennyiségeket kell alkalmazni attól az időponttól kezdve, amelytől az Egyesült Királyságra már nem vonatkozik az EU WTO engedményes listája.

A multilaterális kereskedelmi rendszer egyértelműségének és kiszámíthatóságának fenntartása érdekében az EU és az Egyesült Királyság 2017. október 11-én közös levelet küldött a teljes WTO-tagságnak, amelyben felsorolta a szóban forgó arányos felosztás fő indokait és az ebből a célból alkalmazandó elveket. Az említett időpont óta az EU és az Egyesült Királyság aktívan, nyílt és átlátható módon egyeztet a WTO-n belüli fő kereskedelmi partereivel.

A GATT 1994 XXVIII. cikkének megfelelően az EU-nak tárgyalnia kell egyes érintett WTO-tagokkal abból a célból, hogy az EU WTO engedményes listáját a vámkontingensek arányos felosztásával módosítani lehessen azokban az esetekben, ahol vámkontingens-mennyiségek szerepelnek. E célból az Európai Bizottság e javaslattal egyidejűleg – a tárgyalási irányelvek tervezetének kíséretében – ajánlást terjeszt a Tanács elé, hogy felhatalmazást kapjon az érintett WTO-tagokkal folytatandó tárgyalások megkezdésére. Tárgyalásokra kerül sor azokkal az érintett WTO-tagokkal, amelyek esetében megállapításra került, hogy a GATT 1994 XXVIII. cikkében foglaltaknak megfelelően releváns piaci hozzáférési érdekeik vannak (azaz elsődleges, illetve jelenős szállítói érdekkel vagy eredeti tárgyalási joggal rendelkeznek) az egyes vámkontingensek tekintetében. Az Egyesült Királyságnak végre kell hajtania a GATT 1994-hez mellékelt, engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listája összeállításához – és ennek keretében az arányosan felosztandó mennyiségi kötelezettségek meghatározásához – szükséges eljárásokat.

Tekintettel a szóban forgó tárgyalások lefolytatására rendelkezésre álló időkeretre, nem zárható ki annak a lehetősége, hogy az egyes WTO-tagokkal a GATT 1994 XXVIII. cikke alapján egy vagy több vámkontingensre vonatkozóan folytatandó tárgyalások némelyike esetében nem születik megállapodás addig az időpontig, amikortól az Egyesült Királyságra már nem vonatkozik az EU WTO engedményes listája. Ezért biztosítani kell, hogy ilyen megállapodás hiányában az EU a WTO-vámengedmények módosításával mégis el tudja végezni a vámkontingensek arányos felosztását, és hogy a Bizottság rendelkezzen az ahhoz szükséges hatáskörrel, hogy ennek megfelelően módosítsa a vonatkozó uniós rendelkezéseket az érintett vámkontingensek megnyitása és végrehajtása tekintetében.

Annak biztosításra érdekében, hogy mindez az EU-nak a WTO-egyezmény és különösen a GATT 1994 XXVIII. cikke szerinti kötelezettségvállalásaival összeegyeztethető módon történjen, a szóban forgó arányos felosztásnak az egyes vámkontingensek keretében egy közelmúltbeli reprezentatív időszakra vonatkozó fennálló kereskedelmi forgalmon kell alapulnia. Valamennyi vámkontingensre vonatkozóan egységes megközelítést indokolt alkalmazni, többek között az adatok és a módszertan tekintetében. Fontos, hogy a GATT 1994 XXVIII. cikke (2) bekezdésének megfelelően a többi WTO-tag továbbra is a jelenlegivel egyező mértékű piaci hozzáféréssel rendelkezzen az EU és az Egyesült Királyság piacaihoz.

A Bizottság az érintett vámkontingensek arányos felosztására vonatkozó javaslatának kidolgozásához az Egyesült Királysággal közösen elfogadott, egyértelmű és objektív módszertant alkalmazott. Első lépésként az egyes vámkontingensekre vonatkozóan meghatározásra került az a részarány, amelyet az Egyesült Királyság a vámkontingensből felhasznál. Ez a felhasználási arány (%) az Egyesült Királyság részesedése az EU teljes behozatalából egy adott vámkontingens keretében egy közelmúltbeli hároméves reprezentatív időszak (2013–2015) alatt. Második lépésként e felhasználási aránynak a lista szerinti teljes vámkontingens-mennyiségre történő alkalmazásával megállapításra került, hogy egy adott vámkontingensnek mekkora része esik az Egyesült Királyságra. Az EU-ra eső rész a szóban forgó vámkontingens fennmaradó része. Ez azt jelenti, hogy az adott vámkontingens összmennyisége nem változik (vagyis az EU27-re eső mennyiség = a EU28-ra eső jelenlegi mennyiség − az Egyesült Királyságra eső mennyiség). Az alapul szolgáló adatok az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság (DG TAXUD) által kezelt Quota2 vámkontingens-adatbázisból, valamint a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság (DG AGRI) által kezelt mezőgazdasági piaci információs rendszer (AMIS) vámkontingensekre vonatkozó adatbázisából kerültek lekérésre.

Abban az esetben, ha egy adott vámkontingens keretében a referencia-időszak alatt nem került sor kereskedésre, két alternatív megközelítésmód került alkalmazásra az Egyesült Királyságra vonatkozó felhasználási arány meghatározásához. Egy teljesen egyező árumegnevezésű másik vámkontingens megléte esetében ennek az egyező vámkontingensnek a felhasználási aránya került alkalmazásra annak a vámkontingensnek az esetében, amelynek keretében a referencia-időszak alatt nem került sor kereskedésre. Teljesen egyező árumegnevezésű másik vámkontingens hiányában a felhasználási arány kiszámítására szolgáló képlet a megfelelő tarifacsoportba tartozó áruk vámkontingensen kívüli uniós behozatalára vonatkozóan került alkalmazásra.

Horvátország uniós csatlakozását követően 2018. március 13-án aláírásra került az EU és Új-Zéland közötti megállapodás a GATT XXIV. cikke 6. pontjának megfelelően, amely megállapodás Tanács általi elfogadásához még szükség van az Európai Parlament egyetértésére. A szóban forgó megállapodás értelmében az Új-Zéland „Juh- vagy kecskehús frissen, hűtve vagy fagyasztva” vámkontingenséhez (092013 rendelésszám) tartozó mennyiség135 tonnával növekedni fog és ezáltal 228 398 tonnára emelkedik, ennek megfelelően pedig a jövőbeli EU-27-mennyiség 114 184 tonna lesz.

•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

A kezdeményezés összhangban van az Egyesült Királyság Unióból való kilépésének megfelelő előkészítésére irányuló, folyamatban lévő uniós intézkedésekkel, nevezetesen az EU és az Egyesült Királyság 2017. október 11-i, a WTO tagságának szóló közös levelével.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

Mint fent.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG