C 88/8

(EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás standard módosításának jóváhagyásáról szóló értesítés közzététele

(2020/C 88/06)

Ezen értesítés közzétételére (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági (1) rendelet 17. cikke (5) bekezdésének megfelelően kerül sor.

ÉRTESÍTÉS STANDARD MÓDOSÍTÁS JÓVÁHAGYÁSÁRÓL

„Savennières”

PDO-FR-A0158-AM01

Az értesítés időpontja: 2019.11.15.

A JÓVÁHAGYOTT MÓDOSÍTÁS LEÍRÁSA ÉS INDOKOLÁSA

1. Földrajzi terület

A földrajzi terület a következőképpen módosul: „Az előállítás valamennyi műveletét a földrajzi területen kell elvégezni, amelynek területe – a 2018. évi hivatalos földrajzi kódex (Code officiel géographique) alapján – Maine-et-Loire megye következő településeinek területét foglalja magában: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

A földrajzi területet ábrázoló térképdokumentumok megtekinthetők az Institut national de l’origine et de la qualité honlapján. ”

Szövegezésbeli módosítás: a közigazgatási egységek új jegyzéke figyelembe veszi a termékleírás jóváhagyása óta történt település-egyesüléseket vagy a közigazgatási övezeti besorolás egyéb változásait. A nagyobb jogbiztonság érdekében ezt a jegyzéket megfeleltetik az INSEE által évente kiadott hivatalos földrajzi kódex hatályos változatának. A földrajzi terület kiterjedése továbbra is pontosan ugyanakkora.

Végül megemlítik, hogy a nyilvánosság jobb tájékoztatása érdekében az INAO honlapján elérhetők a földrajzi területet ábrázoló térképdokumentumok.

Az egységes dokumentum földrajzi területre vonatkozó 6. pontja ennek megfelelően módosul.

2. A földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő terület

Az 1. fejezet IV. szakaszának 3. pontjában a települések jegyzékének helyébe a következő jegyzék lép:

Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon és Thouarcé volt önálló települések egykori területe), Blaison-Saint-Sulpice (Blaison-Gohier és Saint-Sulpice volt önálló települések egykori területe), Brissac Loire Aubance (Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital és Vauchrétien volt önálló települések egykori területe), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (Chanzeaux és Valanjou volt önálló települések egykori területe), Denée, Doué-en-Anjou (Brigné volt önálló település egykori területe), Les Garennes sur Loire (Juigné-sur-Loire és Saint-Jean-des-Mauvrets volt önálló települések egykori területe), Mauges-sur-Loire (Saint-Laurent-de-la-Plaine volt önálló település egykori területe), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (Chavagnes, Martigné-Briand és Notre-Dame-d’Allençon volt önálló települések egykori területe) és Val-du-Layon (Saint-Aubin-de-Luigné és Saint-Lambert-du-Lattay volt önálló települések egykori területe).

Ez lehetővé teszi a termékleírás utolsó változata óta történt különböző település-egyesülések figyelembevételét. A közvetlenül szomszédos terület kiterjedése továbbra is pontosan ugyanakkora.

Az egységes dokumentum kiegészítő feltételekre vonatkozó 9. pontja ennek megfelelően módosul.

3. Agrár-környezetvédelmi rendelkezés

Az 1. fejezet VI. szakaszának 2. pontja a következőképpen egészül ki: „A sorok között kötelezően lennie kell gondozott, spontán vagy magról vetett növénytakarónak; ilyen növénytakaró hiányában a gazdálkodónak talajművelési munkákat kell végeznie a spontán növényzet gondozásának biztosítása érdekében, vagy igazolnia kell a hatóságok által szőlészeti használatra jóváhagyott biológiai növényvédő szerek használatát. Amennyiben a parcellán biológiai gyomirtó szereket használnak, más gyomirtó szereket tilos használni. ”

Ez a módosítás azt a jelenleg zajló változást kíséri, hogy a gazdálkodói gyakorlatok az egész anjoui szőlővidéken az agroökológia irányába mozdulnak el. Azt tükrözi, hogy az előállítási módokban egyre nagyobb figyelmet fordítanak a környezetvédelmi szempontokra. Azáltal, hogy elősegíti a növénytakaró kialakítását vagy a gépi gyomirtást vagy a biológiai növényvédő szerek használatát, a gyomirtó vegyszerek alkalmazásának visszaszorítását eredményezi. A gyomirtó szerek alkalmazásának visszaszorításával fokozható a szőlőtermő talajok védelme és megőrizhetők azok természetes funkciói (termékenység, biológiai sokféleség, biológiai tisztulás), ami hozzájárul a borok minőségéhez és eredetiségéhez, és erősíti a tájjelleget.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

4. A szüreti rend kihirdetése

Az 1. fejezet VII. szakaszának 1. pontjában az „A szüret kezdő időpontját a mezőgazdaságról és a tengeri halászatról szóló törvénykönyv D. 645-6. cikkének rendelkezései szerint határozzák meg. ” mondat törlésre kerül.

A szüret kezdő időpontjának meghatározására napjainkban már nincs szükség, mert ma már eszközök széles palettája áll a gazdálkodók rendelkezésére ahhoz, hogy a szőlő érettségét a lehető legpontosabban megállapítsák. Mindegyik gazdálkodó számos olyan – egyéni vagy közösen használt – eszközzel és felszereléssel rendelkezik, amelyek segítségével pontosan meghatározható, hogy a termelési céloktól függően az egyes parcellákon mely időpontban optimális megkezdeni a szüretet.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

5. Pincekapacitás

Az 1. fejezet IX. szakasza 1. pontjának c) alpontjában a: „Minden gazdálkodónak a gazdaság utolsó öt évi átlagos terméshozama legalább 1,4-szeresének megfelelő borospince-kapacitással kell rendelkeznie. ” mondat helyébe a következő mondat lép: „Minden gazdálkodónak az utolsó öt év folyamán borrá feldolgozott átlagos mennyiség legalább 1,4-szeresének megfelelő borospince-kapacitással kell rendelkeznie. ”

A termékleírás nem (hl-ben vagy m3-ben kifejezett) mennyiségi kapacitásra, hanem hozamra, vagyis a termőterülettel elosztott betakarított mennyiségre tartalmazott hivatkozást (például hl/ha-ban kifejezve). A javasolt módosítás anélkül teszi lehetővé ennek a mennyiséggel kapcsolatos következetlenségnek az orvoslását, hogy érdemben bármin is változtatna (a minimum továbbra is a gazdaság által az előző gazdasági évek folyamán borrá feldolgozott átlagos mennyiség 1,4-szeresében került megállapításra).

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

6. A borok forgalmazása

Az 1. fejezet IX. szakasza 5. pontjának az adóraktár-engedélyesek közötti borforgalmazás dátumára vonatkozó b) alpontját törölték.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

7. Nyilvántartás-vezetés

A 2. fejezet II. szakaszának 3. pontjában a „potenciális” szó helyébe a „természetes” szó lép.

Az Anjou-Saumur térség összes termékleírásában alkalmazott egységes szerkesztési elvvel összhangban a „potenciális alkoholtartalom” vagy „alkoholfok” kifejezések helyébe a „térfogatszázalékban kifejezett természetes alkoholtartalom” megfogalmazás lép. Ezek a módosítások érthetőbbé teszik a termékleírásokat. A nyilvántartások vezetésére vonatkozó rendelkezések összehangolása azt a célt szolgálja, hogy megkönnyítse a vizsgálati terv elkészítését és e nyilvántartások ellenőrzését.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

8. Főbb ellenőrizendő pontok

A 3. fejezetet az Anjou-Saumur térség termékleírásaiban szereplő főbb ellenőrizendő pontok egységes megszövegezése érdekében átdolgozták.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Savennières

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

4. A bor(ok) leírása

Termékjellemzők

A borok csendes száraz, félszáraz, félédes vagy édes fehérborok, amelyek főbb analitikai jellemzői a következők: – A száraz borok térfogatszázalékban kifejezett minimális természetes alkoholtartalma 11,5 %. – Az egyéb borok térfogatszázalékban kifejezett minimális természetes alkoholtartalma 12,5 %. – Az erjesztés után a száraz borok erjeszthetőcukor-tartalma (glükóz- és fruktóztartalma) literenként legfeljebb 4 gramm, vagy 8 gramm, amennyiben az egy literre jutó borkősav grammjában kifejezett összes savtartalom literenként legfeljebb 2 grammal alacsonyabb az erjeszthetőcukor-tartalomnál. – A száraz borok térfogatszázalékban kifejezett összes alkoholtartalma az alkoholtartalom-növelést követően nem haladja meg a 13 %-ot. Az illósavtartalom, az összes savtartalom és az összes kén-dioxid-tartalom értékeit a közösségi jogszabályok állapítják meg.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 11 Minimális összes savtartalom Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

Leírás

A borok fehérborok és többnyire száraz borok. Esetenként azonban tartalmazhatnak erjeszthető cukrokat. Színük a halványsárgától az aranysárgáig terjed. Illatukat általában virágillatok vagy virágos illatjegyek (akác, hárs stb.) jellemzik, melyekbe körtére, őszibarackra, birsalmára, pörkölt mandulára, mazsolára, mézre emlékeztető gyümölcsös jegyek vegyülnek, és mindezt árnyalatnyi ásványosság fűszerezi. Szájba véve ízük eleinte telt, vaskos, amelyben a teljes aromagazdagság megmutatkozik. Lecsengésükben az üdeség, az ásványosság és egy csipetnyi kesernyés íz keveredik egymással, melyek harmóniát és egyensúlyt alkotnak. Ezek a borok azután bontakoznak ki teljesen, miután több évet pihentek a palackban. Az erjeszthető cukrokat tartalmazó borok kiválóan alkalmasak az érlelésre.

5. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

Konkrét borászati eljárás

Fadarabok használata tilos. A borok térfogatszázalékban kifejezett összes alkoholtartalma az alkoholtartalom-növelést követően nem haladja meg a 13 %-ot.

Az egyéb borok esetében az alkoholtartalom növelésére irányuló minden művelet tilos. A fenti rendelkezéseken kívül a boroknak az alkalmazott borászati eljárások tekintetében meg kell felelniük a közösségi szinten, valamint a mezőgazdaságról és a tengeri halászatról szóló törvénykönyvben meghatározott kötelezettségeknek.

A borokat a szüret évét követő évben legalább március 15-ig érlelni kell.

Ültetési sűrűség – sortávolság

Művelési gyakorlat

A szőlőültetvényeken a minimális ültetési sűrűség hektáronként 4 000 tőke. A sorok közötti távolság legfeljebb 2,50 méter lehet, míg az egy soron belül található szőlőtőkék közötti távolságnak legalább 1 méternek kell lennie. A hektáronként 4 000 tőkénél kisebb, de 3 300 tőkénél nagyobb ültetési sűrűségű szőlőparcellák akkor jogosultak használni az ellenőrzött eredetmegjelölést a szőlőtermésük tekintetében, ha eleget tesznek a termékleírásban a támrendszerrel és a lombsátor magasságával kapcsolatban rögzített szabályokra vonatkozó rendelkezéseknek. Az ilyen szőlőparcellákon a sorok közötti távolság legfeljebb 3 méter lehet, míg az egy soron belül található szőlőtőkék közötti távolságnak legalább 1 méternek kell lennie.

A szőlőmetszésre és a támrendszerre vonatkozó szabályok

Művelési gyakorlat

A szőlőtőkék metszése legkésőbb április 30-ig, vegyes metszéssel történik, amely során tőkénként legfeljebb 12 rügyet, ebből a szálvesszőn legfeljebb 4 rügyet hagynak meg.

A támrendszerre futtatott lombsátor magasságának a sorok közötti távolság legalább 0,6-szorosának kell lennie, mivel a támrendszerre futtatott lombsátor magasságát a levélzet alsó határa – amelynek legalább 0,40 méterrel a talaj felett kell lennie – és a felső metszési határ – amelynek legalább 0,20 méterrel a támrendszer felső huzalja felett kell lennie – között mérik.

A hektáronként 4 000 tőkénél kisebb, de 3 300 tőkénél nagyobb ültetési sűrűségű szőlőparcelláknak ezenfelül az alábbi megtámasztási szabályoknak kell megfelelniük: a támoszlopok minimális talaj feletti magassága 1,90 méter; a támrendszer 4 huzalsort tartalmaz; a felső huzal minimális magassága a talajtól számított 1,85 méter.

Öntözés

Művelési gyakorlat

Az öntözés tilos.

Szüret

Művelési gyakorlat

A szőlőt a tőkén lévő fürtök válogatásával szüretelik. Tilos szüretelőgépet használni.

b) Maximális hozamok

Száraz és félszáraz borok

50 hektoliter hektáronként

Egyéb borok

35 hektoliter hektáronként

6. Körülhatárolt földrajzi terület

Az előállítás valamennyi műveletét a földrajzi területen kell elvégezni, amelynek területe – a 2018. évi hivatalos földrajzi kódex (Code officiel géographique) alapján – Maine-et-Loire megye következő településének területét foglalja magában: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

7. Fontosabb borszőlőfajták

Chenin B

8. A kapcsolat(ok) leírása

1. A földrajzi területre vonatkozó információk

a) A kapcsolathoz hozzájáruló természeti tényezők leírása

A földrajzi terület a Loire jobb partján, Angers-tól nagyjából tizenöt kilométerre terül el. A területet dél-délkeleti tájolású domboldalak sora jellemzi, melyek a Loire partjától mérve egy 500–1500 méter széles sávban, mintegy 6 kilométer hosszan húzódnak a folyó mentén. A földrajzi terület északi részén található hűvösebb és szelesebb hatalmas fennsíkot elsősorban állattartásra és gabonatermesztésre használják.

A geológiai szubsztrátumot a késő-ordovíciumtól a kora-devon korig létrejött palás és palás-homokköves képződmények, helyenként pedig vulkáni telérkőzetek (riolit és szpilit) teszik ki. A fennsík peremét hol vastagabb, hol vékonyabb rétegben negyedkori eolikus homok fedi. A domboldalakon az anyakőzet többnyire nagyon közel van a felszínhez.

A földrajzi terület 3 település területére terjed ki: Bouchemaine, La Possonnière és Savennières.

Az éghajlat óceáni. A szőlővidéktől nyugatra található Mauges-i masszívum főnhatással árnyalja ezt az óceáni jelleget. A nedves szelektől védett területeken az átlagos évi csapadékmennyiség jellemzően 650 milliméter, míg a Mauges-i dombokon meghaladja a 800 millimétert. A csapadékmennyiség közötti eltérés még markánsabb a szőlő vegetációs időszakában, különösen júniustól a szüreti időszakig terjedően. Az éves átlaghőmérsékleti értékek viszonylag magasak (kb. 12°C). A Loire meghatározó szerepet tölt be azzal, hogy a domboldal uralkodó szeleknek kitett közvetlen környezetében hőmérséklet-szabályozóként működik, és ezáltal magasan tartja az éjjeli hőmérsékleteket. A folyó azzal is nagy szerepet játszik, hogy a szüreti időszakban elősegíti a nemes rothadás kialakulásához elengedhetetlen hajnali ködök megjelenését.

b) A kapcsolathoz hozzájáruló emberi tényezők leírása

A kezdetben csak a nagy angers-i apátságok közelében lévő parcellákra korlátozódó szőlőművelés később Angers egész környékére, majd a IV. században Pruniers és Bouchemaine domboldalaira is kiterjedt. 1130 körül az angers-i Szent Miklós-apátság szerzetesei szőlőt ültetettek a Loire fölé magasodó egyik domboldalra, és a „La Roche aux Moines” (szerzetesek sziklája) erről kapta a nevét. 1140-ben a bencés rendi apácák a La Possonnière nevű kisvárosban felépítették a „Le Prieuré”-nek (rendháznak) nevezett kolostort. Az épületet ekkoriban hatalmas szőlőskertek vették körül. Ettől kezdve a „Savennières” bor nagyon kedvelt lett a nemesek asztalain, különösen a XV. században „Jó Renátusz király” (I. (Anjou) Renátusz) asztalán. Amikor a király pihenőre megállt a településen, megkóstolta a városkától nyugatra fekvő egyik parcella borát és azt „aranycsepp”-nek nevezte. A parcellát azóta „Clos de la Goutte d’Or” (aranycsepp szőlőbirtok) néven ismerik.

A szőlővidék főként a XVII–XVIII. században fejlődött. Az 1749-ben megjelent „Traité sur la nature et la culture de la vigne” (Értekezés a szőlő természetéről és műveléséről) című munkájukban, Bidet és Duhamel de Monceau a következőket írták: „Anjou különböző szőlőültetvényeit a Loire mentén, a folyó mindkét oldalán elterülő domboldalak alkotják. Ezek a domboldalak ½ vagy ¼ mérföld távolságra fekszenek egymástól Angers-tól Bretagne irányában mintegy 7–8 mérföldön át. Ezek csak bozótokkal, cserjékkel és öreg fákkal benőtt sziklák, melyek hajdanán teljesen terméketlenek voltak. Emiatt a vidék megközelíthetetlen és áthatolhatatlan volt, és különféle rőtvadak és mérges állatok búvóhelye lett. A nagy nehezen termősíthető föld most már mindenütt teljesen művelt és szőlővel ültetett egészen addig, ahol a domb kezd ellaposodni és észak felé fordulni, ami nagyjából ¼ vagy ½ mérföldet tesz ki. Nantes irányában lefelé haladva a Loire jobb oldalán fekvő domboldalak dél felé néznek és ennek következtében itt jobb és erősebb bor terem, mint a bal oldalon.” A Savennières kisváros közelében lévő domboldalakat és földeket szőlővel művelték, és a vidéken minden házhoz több szőlőtábla tartozott. A közvetlenül a francia forradalom előtt megtartott általános rendi gyűlésre készített felterjesztésekben a domboldalakon elterülő szőlővidék helyzetéről is beszámoltak. „Savennières: lakosainak száma 2460, 1/3 részen kiváló termésű szőlővel (…) Nem láttam olyan egyházközséget, amelyet több adó sújtana, mint Savennières-t”, írta akkor a képviselő M. Dertrou.

A borászat és a növényvédelem terén elért hatalmas előrelépéseknek köszönhetően a XIX. században teljesen átalakult a bortermelés olyan tulajdonosok vezetésével, mint Guillory, aki minőségi borokat akart előállítani és meg akarta őrizni a „Savennières” borok jó hírnevét. Ekkoriban több mindennel kísérleteztek, egyrészt más szőlőfajtákat próbáltak ki, például a madeirai verdelho fajtát, amelyből Maisonneuve professzor szerint mintegy hatvan tőkét műveltek a „Coulée de Serrant” nevű területen, másrészt teraszok kialakításával és támrendszerrel is kísérleteztek. A chenin B fajta azonban továbbra is a szőlővidék kedvenc szőlőfajtája maradt. Egyik látogatása alkalmával, 1865-ben Jules Guyot részletesen leírta a művelési módot, és többek között említést tett a csapos metszésről, a rügynyesésről és szüretelésről, amelyet akkor végeznek, amikor „a szőlők nagy része túlérett...”.

A „Savennières” ellenőrzött eredetmegjelölést az 1952. december 8-i rendelettel ismerték el, amely elsősorban az erjeszthető cukrokat tartalmazó borokat határozza meg. Az érdekvédelmi szervezetek egymást követő elnökei, köztük Michèle Bazin de Jessey ösztönzésére a rendeletet a száraz borok meghatározása irányában fejlesztették tovább és lehetővé tették az erjeszthető cukrokat tartalmazó borok készítését, ekképpen tükrözve a szőlővidéken alkalmazott eljárásokat és a különleges környezetet.

A szőlőterületet 2009-ben 34 gazdálkodó művelte.

2. A termék minőségére és jellemzőire vonatkozó információk

A borok fehérborok és többnyire száraz borok. Esetenként azonban tartalmazhatnak erjeszthető cukrokat. Színük a halványsárgától az aranysárgáig terjed.

Illatukat általában virágillatok vagy virágos illatjegyek (akác, hárs stb.) jellemzik, melyekbe körtére, őszibarackra, birsalmára, pörkölt mandulára, mazsolára, mézre emlékeztető gyümölcsös jegyek vegyülnek, és mindezt árnyalatnyi ásványosság fűszerezi.

Szájba véve ízük eleinte telt, vaskos, amelyben a teljes aromagazdagság megmutatkozik. Lecsengésükben az üdeség, az ásványosság és egy csipetnyi kesernyés íz keveredik egymással, melyek harmóniát és egyensúlyt alkotnak.

Ezek a borok azután bontakoznak ki teljesen, miután több évet pihentek a palackban. Az erjeszthető cukrokat tartalmazó borok kiválóan alkalmasak az érlelésre.

3. Ok-okozati összefüggések

A szőlők szüreteléséhez körülhatárolt, parcellákra osztott területbe a védett domboldalakon elhelyezkedő, déli tájolású és a primér masszívum palás és palás-homokköves képződményein kialakult felszíni talajokkal, vagy eolikus homokon kialakult sekély talajokkal rendelkező parcellákat sorolták be. A gyenge termőképességű és nagyon köves talajok jó vízelvezető képességgel és kevés vízkészlettel rendelkeznek.

A termesztési viszonyok miatt optimális módon kell kezelni a növényt és annak terméshozamát, amit a szőlő művelésmódja, a szigorú metszési szabályok és a – száraz boroknál is alkalmazott – fürtök válogatásával történő szüretelés is tükröz.

A gazdálkodók szakértelme abban is kifejezésre jut, hogy kötődnek az igénytelen chenin B szőlőfajtához, amelynek minden különlegessége és teltsége ki tud bontakozni ebben a környezetben. A gazdálkodók az előállítási technikák diverzifikálásával igazodtak a szőlőfajta sajátosságaihoz és gazdagságához. A borok a szőlőültetvény helyétől, a szőlő művelésmódjától és az adott évjárat időjárási viszonyaitól függően általában több vagy kevesebb erjeszthető cukrot tartalmaznak. Amikor a Loire hőszabályozó szerepének, a folyó által terelt és a szőlőszemek szikkadását automatikusan elősegítő szeleknek vagy a hajnali ködöknek köszönhetően a szüreti időszak végén kedvezőek az időjárási viszonyok, a leszüretelt szőlőszemekből félédes vagy édes borokat készítenek, miután a tőkén történő töppesztés hatására magasabb lesz a szemek cukorkoncentrációja vagy a Botrytis cinerea hatására kialakul a nemes rothadás.

A borosgazdák igen gyorsan elsajátították azokat a technikákat is, amelyek segítségével a legjobbat tudják kihozni a szőlőkből, és ezekhez igazították borászati eljárásaikat. Az erjesztést követően hordós érlelésre van szükség ahhoz, hogy összetett aromákkal rendelkező bort lehessen készíteni. E cél elérése érdekében a termékleírás azt határozza meg, hogy a borok érlelési időszakának legalább a szüretelés évét követő év március 15-ig kell tartania.

A különleges természeti környezet, az ahhoz tökéletesen alkalmazkodó szőlőfajta és a fajtában rejlő lehetőségek kiaknázásában jártas emberek összetalálkozásának köszönhetően történelmi hírnévvel rendelkező, eredeti és különleges borok állíthatók elő. 1816-ban André Jullien a „Topographie de tous les vignobles connus” (Az ismert szőlőbirtokok topográfiája) című művében habozás nélkül elsőosztályúnak minősítette a borokat, ezzel is elismerve eredetiségüket, minőségüket és hírnevüket.

Az „anjoui szelídséget” szimbolizáló „Savennières” borvidéket az UNESCO 2001-ben a világörökség részének nyilvánította.

9. További alapvető feltételek (csomagolás, címkézés, egyéb követelmények)

A földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő terület

Jogi keret:

Uniós jogszabályok

A további feltétel típusa:

A körülhatárolt földrajzi területen való előállítás tekintetében biztosított eltérés

A feltétel leírása:

A borok erjesztése, készítése és érlelése tekintetében biztosított eltérés kapcsán meghatározott, a földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő terület – a 2018. évi hivatalos földrajzi kódex (Code officiel géographique) alapján – a következő települések területét foglalja magában: Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon és Thouarcé volt önálló települések egykori területe), Blaison-Saint-Sulpice (Blaison-Gohier és Saint-Sulpice volt önálló települések egykori területe), Brissac Loire Aubance (Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital és Vauchrétien volt önálló települések egykori területe), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (Chanzeaux és Valanjou volt önálló települések egykori területe), Denée, Doué-en-Anjou (Brigné volt önálló település egykori területe), Les Garennes sur Loire (Juigné-sur-Loire és Saint-Jean-des-Mauvrets volt önálló települések egykori területe), Mauges-sur-Loire (Saint-Laurent-de-la-Plaine volt önálló település egykori területe), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (Chavagnes, Martigné-Briand és Notre-Dame-d’Allençon volt önálló települések egykori területe) és Val-du-Layon (Saint-Aubin-de-Luigné és Saint-Lambert-du-Lattay volt önálló települések egykori területe).

Címkézés

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések

A feltétel leírása:

A címkéken valamennyi választható jelölést olyan karakterekkel kell feltüntetni, amelyek mérete sem magasságban, sem szélességben nem haladja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének kétszeresét.

Az ellenőrzött eredetmegjelölés neve a termékleírásban meghatározott feltételek mellett kiegészíthető a „Val de Loire” földrajzi névvel. – A „Val de Loire” földrajzi név feltüntetésére használt karakterek mérete sem magasságban, sem szélességben nem haladhatja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének kétharmadát.

A borok kereskedelmi okmányaiban, szállítólevelein és címkéin kötelezően fel kell tüntetni az egyes borok közösségi jogszabályokban meghatározottak szerinti erjeszthetőcukor-tartalmának (glükóz- és fruktóztartalmának) megfelelő „demi-sec” (félszáraz), „moelleux” (félédes) vagy „doux” (édes) megjelölést. Ezeket a megjelöléseket a címkéken ugyanabban a látómezőben kell feltüntetni, ahol az ellenőrzött eredetmegjelölés neve szerepel.

Az ellenőrzött eredetmegjelölésű borok címkéjén pontosítható a kisebb földrajzi egység, feltéve, hogy: – ún. kataszteri területről van szó; – a terület neve szerepel a szüretelési nyilatkozatban. Az ún. kataszteri terület nevét olyan karakterekkel kell nyomtatni, amelyek mérete sem magasságban, sem szélességben nem haladja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének felét.

A termékleíráshoz vezető link

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a87a8bc4-187d-4cf2-82e7-f4a10eb68f12

(1) HL L 9., 2019.1.11., 2. o.