Ami különösen a mesterséges intelligenciát illeti, ez a javaslat megerősíti, hogy az MI-rendszerek és a mesterséges intelligencián alapuló javak „termékeknek” minősülnek, és ezért a termékfelelősségről szóló irányelv hatálya alá tartoznak, ami azt jelenti, hogy rendelkezésre áll kártérítés abban az esetben, ha a hibás MI kárt okoz, a károsultnak pedig ugyanúgy nem kell bizonyítania a gyártó vétkességét, mint bármely más termék esetében. Másodszor, a javaslat egyértelművé teszi, hogy nemcsak a hardvergyártók, hanem a szoftverszolgáltatók és a termék működését befolyásoló digitális szolgáltatásokat (például önvezető jármű navigációs szolgáltatását) nyújtók is felelősségre vonhatók. Harmadszor, a javaslat biztosítja, hogy a gyártók felelősségre vonhatók legyenek az általuk már forgalomba hozott termékeken végrehajtott változtatásokért, ideértve azokat az eseteket is, amikor ezek a változtatások szoftverfrissítések vagy gépi tanulás következményei. Negyedszer, a termékfelelősségről szóló, felülvizsgált irányelv enyhíti a bizonyítási terhet összetett ügyekben, többek között az MI-rendszereket érintő bizonyos esetekben, illetve amikor a termékek nem felelnek meg a biztonsági követelményeknek. Ennek során leginkább az Európai Parlament annak biztosítására irányuló felhívásainak tesz eleget, hogy a felelősségi szabályokat hozzá kell igazítani a mesterséges intelligenciához. E változások kiegészítéseként a mesterséges intelligenciával kapcsolatos, vétkességen alapuló felelősségről szóló, párhuzamos irányelvjavaslat célja annak biztosítása, hogy amennyiben a károsultnak a nemzeti jog szerinti kártérítéshez jutáshoz bizonyítania kell, hogy valamely MI-rendszer kárt okozott, a bizonyítási teher bizonyos feltételek teljesülése esetén enyhíthető legyen.

Az 1b. alternatíva jogbiztonságot fog teremteni azzal kapcsolatban, hogy mely termékekre és gyártókra vonatkozik objektív felelősség, és minden gyártót – többek között a nem uniós gyártókat is – arra fogja ösztönözni, hogy a felelősségre vonás elkerülése érdekében csak biztonságos termékeket hozzanak forgalomba az uniós piacon. Ez megerősíti a termékbiztonságot, emellett pozitív gazdasági és társadalmi hatásokkal fog járni. Azt is biztosítani fogja, hogy a fogyasztók ugyanolyan védelemben részesüljenek, ha hibás termékek okoznak számukra kárt, függetlenül attól, hogy a hiba a termék digitális vagy materiális alkotóelemeit érintette-e, illetve akkor, ha maga a hibás, önálló szoftver okoz számukra kárt. Azáltal, hogy a szoftverszolgáltatók, a meghatalmazott képviselők és a logisztikai szolgáltatók konkrétan az irányelv hatálya alá kerülnek, a károsultak nagyobb eséllyel juthatnak kártérítéshez, ugyanis nem kell bizonyítaniuk a gyártó vétkességét (az irányelv szerinti „objektív felelősség” elve miatt). A körforgásos üzleti modellekre vonatkozó egyértelműbb felelősségi szabályok jogbiztonságot teremtenek, ezáltal elősegítik az ilyen üzleti modellek előmozdítását, és így pozitív környezeti hatással járnak. Összességében az 1b. alternatíva mellett a károsultak éves kártérítése az alapforgatókönyvhöz képest várhatóan 0,15 millió EUR és 22,13 millió EUR közötti összeggel emelkedik. Ez a gyártók éves biztosítási díjainak kismértékű emelkedését eredményezné, amelyek – az alapforgatókönyvhöz képest mintegy 4,35 millió EUR és 8,69 millió EUR közötti összeggel emelkednének.

–Az 1b. alternatíva az 1a. alternatíván alapulna, ráadásul minden releváns szoftvert önálló termékként foglalna magában, többek között magában foglalná a termékhez harmadik fél által hozzáadott szoftvert vagy az olyan önálló szoftvert is, amely maga is kárt okozhat (például orvostechnikai eszköz okostelefon-alkalmazása). Az irányelv értelmében azok a vállalkozások is felelősséggel tartoznának, amelyek lényegesen módosítanak egy terméket, és azt újra forgalomba hozzák. Ezen alternatíva szerint a nem uniós gyártó meghatalmazott képviselője vagy logisztikai szolgáltatója is felelősségre vonható lenne, ha az EU-ban nincs jelen importőr.

Az I. fejezet meghatározza a javaslat tárgyát és hatályát, valamint a javaslatban használt fogalmakat. A termékfelelősség terminológiáját összhangba hozza az uniós termékbiztonsági kerettel azáltal, hogy a fogalommeghatározásokat – többek között a „gyártó” és a „forgalomba hozatal” fogalommeghatározását – a 768/2008/EK határozattal létrehozott új jogszabályi keret fogalommeghatározásaira alapozza. Emellett technológiasemleges módon reagál a termékek digitális korban tapasztalható valós helyzetére azáltal, hogy a termék fogalommeghatározásában szerepelteti a szoftvereket és digitális gyártási fájlokat, és egyértelművé teszi, hogy a kapcsolódó szolgáltatások mikor kezelendők a termék alkotóelemeiként. A megtéríthető kár fogalmát is kiterjeszti, hogy az magában foglalja az adatvesztést és az adatromlást is.

(3)A 85/374/EGK irányelvet felül kell vizsgálni az új technológiákkal – többek között a mesterséges intelligenciával (MI), a körforgásos gazdaság új üzleti modelljeivel és az új globális ellátási láncokkal – kapcsolatos fejlemények fényében, amelyek következetlenségekhez és jogbizonytalansághoz vezettek, különösen a „termék” kifejezés jelentését illetően. A 85/374/EGK irányelv alkalmazása során szerzett tapasztalatok arra is rámutattak, hogy a károsultak nehezen jutnak kártérítéshez a kártérítési igények érvényesítésének korlátozása, valamint a felelősség bizonyításához szükséges bizonyítékok összegyűjtésével kapcsolatos nehézségek miatt, különösen az egyre összetettebb műszaki és tudományos vonatkozások fényében. Ide tartoznak az új technológiákkal, többek között a mesterséges intelligenciával (MI) kapcsolatos kártérítési igények is. A felülvizsgálat ezért ösztönözni fogja az ilyen új technológiák, többek között az MI bevezetését és elterjedését, ugyanakkor biztosítani fogja, hogy a felperesek az érintett technológiától függetlenül azonos szintű védelemben részesülhessenek.

A tagállamok kötelesek közzétenni a termékfelelősségre vonatkozó bírósági ítéleteket, hogy a termékfelelősségi szabályok összehangoltabb értelmezése érdekében a többi nemzeti bíróság figyelembe vehesse ezeket az ítéleteket. Ezek az átláthatósági intézkedések megkönnyítik az irányelv hatálybalépése után hat évvel esedékes bizottsági felülvizsgálatot is. Az átültetésre és a hatálybalépésre vonatkozó szokásos rendelkezések mellett a IV. fejezet a termékfelelősségről szóló irányelv hatályon kívül helyezéséről is rendelkezik, és átmeneti intézkedéseket határoz meg.

(7)A hibás termékekért való felelősség nem alkalmazandó a nukleáris balesetekből fakadó károkra, amennyiben az ilyen károkért való felelősség a tagállamok által megerősített nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozik.

(8)A magas és egységes szintű fogyasztóvédelmet biztosító valódi belső piac létrehozása, valamint a Bíróság ítélkezési gyakorlatának figyelembevétele érdekében az ezen irányelv hatálya alá tartozó kérdések tekintetében a tagállamok nem tarthatnak fenn, illetve nem vezethetnek be az ezen irányelvben foglalt rendelkezéseknél szigorúbb vagy kevésbé szigorú rendelkezéseket.

(9)A tagállami jogrendszerek szerint a károsult kártérítési igényt érvényesíthet – nem a termékhibát érintő – szerződéses felelősség vagy szerződésen kívüli felelősség alapján, például garanciális felelősség vagy vétkességen alapuló felelősség alapján. Ide tartoznak [a mesterséges intelligenciával kapcsolatos felelősségről szóló (EU) …/… európai parlamenti és tanácsi irányelv] rendelkezései, amely irányelv közös szabályokat állapít meg az MI-rendszerek által okozott károkra vonatkozó, vétkességen alapuló kártérítési igényekkel összefüggésben az információk felfedésére és a bizonyítási teherre vonatkozóan. Ezeket a rendelkezéseket, amelyek többek között a fogyasztók hatékony védelmére vonatkozó célkitűzés elérését is szolgálják, ez az irányelv nem érinti.

(10)Egyes tagállamokban a károsultak – különleges nemzeti felelősségi rendszer keretében – jogosultak lehetnek arra, hogy a gyógyszeripari termékek által okozott károkért kártérítési igényt érvényesítsenek, így a gyógyszeripari ágazatban már megvalósult a fogyasztók hatékony védelme. Az ilyen kárigény-érvényesítési jogot ez az irányelv továbbra sem érinti.

(11)A 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat megállapítja a termékekre vonatkozó ágazati jogszabályokban alkalmazandó közös elveket és referencia-rendelkezéseket. Az ágazati jogszabályokkal való összhang biztosítása érdekében helyénvaló ezen irányelv egyes rendelkezéseit – különösen a fogalommeghatározásokat – az említett határozathoz igazítani.

(12)A digitális korban a termékek lehetnek materiálisak vagy immateriálisak. Egyre gyakoribbak a piacon az olyan szoftverek, mint az operációs rendszerek, a belső vezérlőprogramok, a számítógépes programok, az alkalmazások vagy az MI-rendszerek, és egyre fontosabb szerepet töltenek be a termékbiztonság szempontjából. A szoftver önálló termékként forgalomba hozható és később alkotóelemként beépíthető más termékekbe, és a futtatásával képest kárt okozni. A jogbiztonság érdekében ezért egyértelművé kell tenni, hogy a szoftver az objektív felelősség alkalmazásához terméknek minősül, függetlenül a rendelkezésre bocsátásának vagy a felhasználásának módjától, és ezért függetlenül attól, hogy a szoftvert eszközön tárolják-e vagy felhőalapú technológiákon keresztül férnek ahhoz hozzá. A szoftver forráskódja azonban ezen irányelv alkalmazásában nem tekintendő terméknek, mivel ez csupán információ. A szoftver fejlesztőjét vagy gyártóját, beleértve az [(EU) …/… rendelet] (a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály) szerinti MI-rendszerek szolgáltatóit is, gyártónak kell tekinteni.

(13)Az innováció vagy a kutatás akadályozásának elkerülése érdekében ez az irányelv nem alkalmazandó a nem kereskedelmi tevékenység során kifejlesztett vagy rendelkezésre bocsátott szabad és nyílt forráskódú szoftverekre. Ez különösen érvényes a nyíltan megosztott, szabadon hozzáférhető, használható, módosítható és terjeszthető szoftverekre, beleértve azok forráskódját és módosított verzióit is. Amennyiben azonban a szoftvert ár ellenében bocsátják rendelkezésre, vagy a személyes adatokat nem kizárólag a szoftver biztonságának, kompatibilitásának vagy interoperabilitásának javítására használják, és ezért kereskedelmi tevékenység keretében bocsátják rendelkezésre, az irányelv alkalmazandó.

(14)A digitális gyártási fájlokat, amelyek gépek vagy szerszámok – például fúrók, esztergagépek, malmok és 3D nyomtatók – automatizált vezérlésének lehetővé tétele révén egy materiális eszköz előállításához szükséges funkcionális információkat tartalmaznak, terméknek kell tekinteni annak érdekében, hogy biztosítható legyen a fogyasztóvédelem olyan esetekben, amikor ezek a fájlok hibásak. A kétségek eloszlatása érdekében azt is egyértelművé kell tenni, hogy a villamos energia termék.

(15)Egyre gyakoribbá válik, hogy a digitális szolgáltatásokat oly módon integrálják a termékbe, illetve oly módon kapcsolják össze a termékkel, hogy a szolgáltatás hiánya megakadályozná, hogy a termék ellássa egyik funkcióját, például forgalmi adatok navigációs rendszerben történő folyamatos rendelkezésre bocsátását. Bár ez az irányelv nem szolgáltatásokra alkalmazandó, az objektív felelősséget ki kell terjeszteni az említett digitális szolgáltatásokra, mivel azok ugyanolyan mértékben meghatározzák a termék biztonságosságát, mint a fizikai vagy digitális alkotóelemek. Az ilyen kapcsolódó szolgáltatásokat azon termék alkotóelemének kell tekinteni, amellyel össze vannak kapcsolva, amennyiben az adott termék gyártójának ellenőrzése alatt állnak abban az értelemben, hogy azokat maga a gyártó bocsátja rendelkezésre, vagy hogy a gyártó azokat ajánlja, vagy más módon befolyásolja azok harmadik fél általi rendelkezésre bocsátását.

(16)Az immateriális javak növekvő relevanciájának és értékének elismeréseként az adatvesztésért vagy adatromlásért – például a merevlemezről törölt tartalmakért – is járnia kell kártérítésnek, beleértve az adatok visszanyerésének vagy helyreállításának költségeit is. Következésképpen a fogyasztók védelme nemcsak halálesetből vagy személyi sérülésből, például temetési vagy orvosi költségekből vagy kiesett jövedelemből, valamint vagyoni kárból fakadó anyagi veszteségek esetén, hanem adatvesztés vagy adatromlás esetén is kártérítést tesz szükségessé. Mindazonáltal ez az irányelv nem érinti az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, az (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint az (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet megsértése miatti kártérítést.

(17)A jogbiztonság érdekében egyértelművé kell tenni, hogy a személyi sérülés magában foglalja a lelki egészség orvosilag elismert károsodását is.

(18)Míg a tagállamoknak teljes körű és megfelelő kártérítést kell biztosítaniuk a halálesetből, személyi sérülésből, vagyoni kárból vagy javak megsemmisüléséből, valamint adatvesztésből vagy adatromlásból fakadó valamennyi anyagi veszteségért, a tagállamoknak meg kell állapítaniuk a kártérítés kiszámítására vonatkozó szabályokat. Ez az irányelv továbbá nem érintheti a nem vagyoni kárra vonatkozó nemzeti szabályokat.

(19)A fogyasztók védelme érdekében a természetes személyek tulajdonát képező javakat ért károkat meg kell téríteni. Mivel egyre gyakoribb, hogy saját tulajdonú javakat magán- és szakmai célokra egyaránt használnak, helyénvaló rendelkezni az ilyen vegyes használatú javakban okozott károk megtérítéséről. Tekintettel arra, hogy ezen irányelv célja a fogyasztók védelme, a kizárólag szakmai célokra használt javakat ki kell zárni az irányelv hatálya alól.

(20)Ezt az irányelvet a kereskedelmi tevékenység során – akár ellenérték fejében, akár díjmentesen – forgalomba hozott vagy adott esetben használatba vett termékekre kell alkalmazni, például a szponzorálási kampány keretében rendelkezésre bocsátott termékekre vagy a közpénzből finanszírozott szolgáltatás nyújtása céljából gyártott termékekre, mivel ez a rendelkezésre bocsátási mód továbbra is gazdasági vagy üzleti jellegű.

(21)Ez az irányelv nem érintheti a nemzeti szinten rendelkezésre álló különböző jogorvoslati eszközöket, akár az (EU) 2020/1828 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti bírósági eljárások, peren kívüli megoldások, alternatív vitarendezés vagy képviseleti keresetek keretébe, akár a nemzeti kollektív jogorvoslati rendszerek keretébe tartoznak.

(22)A fogyasztók egészségének és javainak védelme érdekében a termék hibáját nem a használatra való alkalmasság hiánya, hanem a széles vásárlóközönség által jogosan elvárható biztonság hiánya alapján kell meghatározni. A hiba értékelése keretében objektív elemzést kell végezni, és az értékelés nem hivatkozhat bármely adott személy által jogosan elvárható biztonságra. A széles vásárlóközönség által jogosan elvárható biztonságot többek között a kérdéses termék rendeltetésének, objektív jellemzőinek és tulajdonságainak, valamint azon felhasználói csoport konkrét elvárásainak figyelembevételével kell értékelni, amelynek a terméket szánják. Egyes termékek, például az életfenntartó orvostechnikai eszközök különösen nagy kockázattal járnak a személyek számára, és ezért különösen szigorú biztonsági elvárásokat keletkeztetnek. Ezen elvárások figyelembevétele érdekében lehetővé kell tenni a bíróságok számára, hogy a termék tényleges hibájának megállapítása nélkül megállapítsák, hogy az hibás, amennyiben ugyanahhoz a gyártási sorozathoz tartozik, mint egy már bizonyítottan hibás termék.

(23)Az egymással összekapcsolt termékek egyre elterjedtebbé válásának tükrözése érdekében a termék biztonságosságának értékelése során figyelembe kell venni más termékeknek a kérdéses termékre gyakorolt hatásait is. Figyelembe kell venni azt is, hogy a termék biztonságosságára milyen hatást gyakorol a telepítés utáni tanulási képessége, azon jogos elvárás tükrözése érdekében, hogy a termék szoftvere és az annak alapjául szolgáló algoritmusok tervezése oly módon történjen, hogy megakadályozza a termék veszélyes viselkedését. Annak tükrözése érdekében, hogy a digitális korban számos termék a forgalomba hozatal időpontján túl is a gyártó ellenőrzése alatt marad, a termék biztonságosságának értékelésekor azt az időpontot is figyelembe kell venni, amikor a termék kikerül a gyártó ellenőrzése alól. Egy termék a kiberbiztonsági sebezhetősége miatt is hibásnak minősülhet.

(24)Annak érdekében, hogy tükröződjön a terméknek a termékbiztonsági és piacfelügyeleti jogszabályok szempontjából vett relevanciája a széles vásárlóközönség által jogosan elvárható biztonsági szint meghatározásához, egyértelművé kell tenni, hogy az említett értékelés során a biztonsági követelményeket – többek között a biztonság szempontjából releváns kiberbiztonsági követelményeket – és a szabályozó hatóságok beavatkozásait, például a termékvisszahívásokat, illetve a gazdasági szereplők beavatkozásait is figyelembe kell venni. Ezek a beavatkozások azonban önmagukban nem alapozhatják meg a hiba vélelmét.

(25)A fogyasztói döntések és az innováció ösztönzése érdekében a jobb termék létezése vagy későbbi forgalomba hozatala önmagában nem vezethet a termék hibájának megállapításához. Hasonlóképpen, egy termék frissítésének vagy fejlesztésének rendelkezésre bocsátása önmagában nem vezethet annak megállapításához, hogy a termék korábbi verziója hibás.

(26)A fogyasztó védelme megköveteli, hogy a gyártási folyamatban részt vevő bármely gyártó felelősségre vonható legyen, amennyiben a terméke vagy az általa rendelkezésre bocsátott alkotóelem hibás. Amennyiben a gyártó egy másik gyártótól származó hibás alkotóelemet épít be egy termékbe, a károsult számára lehetővé kell tenni, hogy ugyanazon kárért kártérítést igényeljen a termék vagy az alkotóelem gyártójától.