[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 28.6.2006

COM(2006) 364 végleges

2005/0043(COD)2005/0044(CNS)

Módosított javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013)

Módosított javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2011)

(előterjesztő: a Bizottság az EK-szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján)

INDOKOLÁS

A Bizottság 2005. április 6-án elfogadta az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló határozatra irányuló és az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2011) szóló határozatra irányuló javaslatát[1]. Ezt követően a Bizottság e javaslatok költségvetési vonzatát a 2007−2013-as pénzügyi keretről szóló, 2006. május 17-i megállapodás szerint kiigazította.

A javaslatokat a Tanács és az Európai Parlament, valamint a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága is felülvizsgálta.

A Parlament 2006. június 15-én – igen jelentős többséggel – mindkét javaslatról véleményt fogadott el, amelyben e szövegekhez számos módosítást javasol.

A Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét 2005. december 14-én egyhangúlag fogadta el; a Régiók Bizottsága 2005. november 16-én fogadta el véleményét.

A Bizottság, hogy elősegítse a megállapodás létrejöttét a keretprogramok tekintetében, a Parlament módosításaival és a Tanács álláspontjával gazdagított átdolgozott javaslatot terjeszt elő mindkét keretprogramhoz. Mivel a Parlament véleménye és a Tanács által képviselt nézőpont tükrözik a Bizottság eredeti javaslatainak legfontosabb elveit, az átdolgozott javaslatok, bár nem mindenhol szó szerint, szellemükben és tartalmukban magukban foglalják a többi intézmény állásontjának legnagyobb részét.

A felvetett legfontosabb kérdések az EK-keretprogramra vonatkozó javaslatot érintik. A Bizottság álláspontjának legfontosabb elemei a következők:

- A témák hatóköre , illetve tudományos és technikai tartalmuk tekintetében a Bizottság számos olyan kért pontosítást és kiegészítést elfogad, amely fontos igényekre világít rá, a szöveg többi részével összhangban az egyes prioritásokra összpontosít, valamint amely esetében a csökkentett költségvetés a szövegbe foglalást nem akadályozza.

- A közös technológiai kezdeményezéseket illetően a Bizottság elfogadja a lehetséges közös technológiai kezdeményezéseket azonosító kritériumokra, valamint e kezdeményezések természetére és végrehajtására irányuló módosításokat.

- Az Európai Kutatási Tanácsot illetően jelentős pontosításokat fogad el a Bizottság többek között a Tudományos Tanács hivatala, megújítása és szerepe, az Európai Kutatási Tanács igazgatási és személyi rendelkezései, valamint az Európai Kutatási Tanács struktúráinak és mechanizmusainak 2010-es független felülvizsgálata tekintetében.

- Az Emberek részben a fontosabb változásokat a programnak a keretprogram többi részéhez és egyéb közösségi programokhoz való kapcsolódását mutató hivatkozások, a program e részének nemzetközi dimenzióját kifejtő kiegészítések, a kutatók megfelelő munkakörülményeinek megállapítására szolgáló mutatók bevezetése és a társfinanszírozási mód jelölése képezik.

- A Kapacitások vonatkozásában a szakpolitikák következetes kidolgozásának szempontjait – tekintettel e kérdés fontosságára – ezúttal külön rész taglalja. Továbbá az új kutatási infrastruktúrák támogatási kritériumai részletesebbek lettek, és az új infrastruktúrák kiépítésében a regionális szempontok fontossága is szerepet kapott.

A költségvetést illetően a Bizottság fenntartja a 2006. május 24-i kiigazított javaslataiban javasolt összegeket.

2005/0043(COD)

Módosított javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) (EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 166. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[2],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[3],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[4],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárással összhangban[5],

mivel:

1. A Közösség, nagyfokú versenyképességet biztosítandó , azt a célt tűzte ki maga elé , hogy megteremtse a tudásalapú társadalmat a szaktudás fejlesztésével és a közösségi ipar – ideértve a szolgáltató iparágakat – tudományos és technológiai alapjainak megerősítésével. E célból a Közösség elismeri a tudósok felelősségét és függetlenségét a tudás határain folyó kutatás fő irányainak meghatározásában, és ösztönözni fog minden szükségesnek ítélt kutatási tevékenységet, különösen a vállalkozások – beleértve a kis- és középvállalkozásokat (KKV) –, kutatóközpontok és egyetemek bátorítását kutatási és technológiafejlesztési tevékenységeikben, elsőbbséget biztosítva azoknak a területeknek és projekteknek, ahol az európai finanszírozás és együttműködés kiemelkedő fontosságú és hozzáadott értéket képvisel . A tudás határain folyó kutatás, az alkalmazott kutatás és az innováció támogatása révén a Közösség az európai kutatási szinergiákat kívánja ösztönözni, hogy ezáltal szilárdabb alapokat biztosíthasson az Európai Kutatási Térség számára. Mindez kedvezően járul majd hozzá minden egyes tagállam társadalmi és gazdasági fejlődéséhez.

2. A kutatás központi szerepét a lisszaboni Európai Tanács ismerte fel, amely kiemelte a tudás és az innováció kulcsfontosságát és új stratégiai célt tűzött ki maga elé a következő évtizedre: a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává válni, amely képes a fenntartható gazdasági fejlődésre és teljes foglalkoztatásra törekszik, több és jobb munkahellyel és erősebb társadalmi kohézióval.

3. A hetedik keretprogram központi jelentőségű a lisszaboni stratégiai célkitűzés megvalósításában, azaz abban, hogy Európa világszinten a legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdasággá váljon. A tudás háromszöge – oktatás, kutatás és innováció – a legfőbb eszköz ennek eléréséhez.

4. A lisszaboni Európai Tanács felismerte, hogy a tudás és az immateriális javak a gazdasági, társadalmi és kulturális jólét megteremtésében központi szerepet töltenek be. A tudásalapú társadalomban az innováció és a tudástermelés távolról sem felülről lefelé haladva történik, hanem a társadalomban széles körben van jelen, és ez a folyamat egyre inkább lentről felfelé haladva valósul meg. A Közösség egyik célja, hogy mozgósítsa és megerősítse mindezeket a kutatási és innovációs kapacitásokat.

5. A lisszaboni stratégiával összhangban a barcelonai Európai Tanács célul tűzte ki, hogy az európai kutatási befektetést az EU GDP-jének 3 %-ára emeljék, amelynek kétharmad részét magánbefektetések képeznék.

6. Ezért számos tagállamnak, valamint az európai iparnak növelnie kell kutatási erőfeszítéseit, annak érdekében, hogy a hetedik keretprogram sikeresen ösztönözhesse a kutatást.

7. Hozzájárulni ahhoz, hogy az Európai Unió világelső kutatási térséggé váljon – ez kell, hogy képezze a teljes hetedik keretprogram átfogó célját. Ehhez az szükséges, hogy a hetedik keretprogram hangsúlyosan világszínvonalú kutatás ösztönzésére és finanszírozására összpontosítson. Ezért lényegbevágóan fontos, hogy az egyedi programok végrehajtása elsősorban a tudományos kiválóság elvén alapuljon. Csakis a legkorszerűbb kutatásra lehetőségeket teremtve érhető el, hogy az EU világelső kutatási térséggé váljon.

8. Az Európai Parlament többször is hangsúlyozta a kutatás, a technológiafejlesztés fontosságát és a tudás megnövekedett szerepét a gazdasági növekedés, valamint a szociális és társadalmi jólét tekintetében , legutóbb az EU kutatástámogatási politikájára vonatkozó 2005. márciusi iránymutatásaiban[6].

9. Figyelembe véve a közösségi politikák kutatási igényeit és az európai ipar, a tudományos közösség, az egyetemek és egyéb érdekelt körök széleskörű támogatására építve a Közösségnek meg kell határoznia a hetedik keretprogram 2007-től 2013-ig terjedő időtartama alatt elérni kívánt tudományos és technológiai célkitűzéseket.

10. Az ipari kutatás szempontjából különösen fontosak az európai technológiai platformok és a közös technológiai kezdeményezések. Az európai technológiai platformok az európai versenyképességet fokozó általános eszközzé válhatnak.

11. Ezeknek a célkitűzéseknek a hatodik keretprogram eredményeire kell épülniük az Európai Kutatási Térség létrehozása érdekében, és tovább kell fejleszteniük ezeket az európai tudásalapú gazdaság és társadalom kifejlesztése érdekében. E célkitűzések közül a következők különösen fontosak:

12. A transznacionális együttműködést az EU-ban minden szinten támogatni kell.

13. Fokozni kell az európai kutatásnak a tudás határain mutatott dinamizmusát, kreativitását és kiválóságát. Mindezek fényében az elméletibb jellegű alapkutatás finanszírozása nyilvánvalóan a keretprogram elsődleges szempontja kell, hogy legyen.

14. Erősíteni kell Európában a humán tényezőt a kutatás és a technológia területén mind mennyiségileg, mind minőségileg; a jobb oktatás és kutatói képzés, a kutatási lehetőségekhez való könnyebb hozzáférés, valamint a kutatói „szakma” elismertsége e cél elérésének fő eszköze, például a nők kutatásban való részvételének jelentős növelése, a kutatók mobilitásának és pályafutás-fejlesztésének ösztönzése révén . E célból a tagállamokat fel kell szólítani az Európai kutatói charta és A kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexe végrehajtására, mivel mindkét eszközre szükség van egy valódi európai kutatói munkaerőpiac létrehozásához. Ezenkívül fejleszteni és fokozni kellene az európai kutatóintézetek és egyetemek kiválóságát.

15. El kell mélyíteni Európában a tudomány és társadalom közötti párbeszédet egy olyan tudományos és kutatási menetrend kidolgozása céljából, amely megválaszolja a polgárok kérdéseit, többek között a kritikai véleményformálás elősegítésével; e párbeszédnek a közvélemény tudományba vetett bizalmának helyreállítását kell céloznia.

16. Különösen fontos a kutatók tudományos előmenetelét életük legtermékenyebb szakaszában elősegíteni. A pályakezdő és szakmai pályafutásuk elején álló kutatóknak az európai tudomány ösztönzőivé kell válniuk.

17. Fokozni kell a kutatási és innovációs képességeket Európa-szerte, és biztosítani kell e képességek legígéretesebb használatát.

18. Az Amszterdami Szerződés mellékletét képező, az állatok védelméről és kíméletéről szóló jegyzőkönyvre figyelemmel az alternatív kísérleti stratégiák kialakítására, ezen belül az állatkísérleteken kívüli módszerekre irányuló kutatást valamennyi kutatási területen támogatni és ösztönözni kell annak érdekében, hogy csökkenteni lehessen az állatok felhasználását a kutatásban és a vizsgálatok során, azzal a végső céllal, hogy be lehessen szüntetni az állatkísérleteket.

19. E célkitűzések eléréséhez négy típusú tevékenység ösztönzése szükséges: a transznacionális együttműködés a polititkák által meghatározott témákban („Együttműködés”), kutatóközösség kezdeményezésén alapuló, kutatók által javasolt kutatás („Ötletek”), az egyes kutatók támogatása („Emberek”) és a kutatási kapacitások támogatása („Kapacitások”).

20. Az „Együttműködés” részben az Európai Unión belüli és kívüli transznacionális együttműködést kell támogatni megfelelő szinten, a tudományos és technológiai fejlődés olyan fontos területeinek megfelelő témákban, amelyeken a kutatást támogatni és erősíteni kell az európai társadalmi, gazdasági, környezeti, közegészségi és ipari kihívásoknak való megfelelés, a közérdekek szolgálata és a fejlődő országok támogatása érdekében. E program lehetőség szerint flexibilitást biztosít a több tematikus prioritásra kiterjedő, küldetésorientált rendszerek számára. A programnak azt is biztosítania kell, hogy az EU meg tudja őrizni vezető szerepét a szociológiai és humán tudományok terén folyó, az emberek és az új technológiák közötti kapcsolatot, valamint a társadalom egészének fejlődését szolgáló technológia jelentőségét vizsgáló kutatásban.

21. Az „Ötletek” részben a tevékenységek végrehajtását az Európai Kutatási Tanácsnak (ERC) kell végeznie, amelynek nagy fokú önállósággal kell rendelkeznie. Lényegbevágó uniós szinten az európai kiválóságra építve nagyon magas szintű felderítő kutatást kifejleszteni, és nemzetközi szinten elismertté tenni ezt. Az Európai Kutatási Tanácsnak rendszeres kapcsolatot kell fenntartania az európai intézményekkel és a tudományos közösséggel, hogy munkájához támogatást kapjon és érdekei érvényesüljenek a közszférában.

22. Az „Emberek” részben az egyéneket a kutatói pálya választására kell ösztönözni, az európai kutatókat Európában kell marasztalni, Európába kell vonzani a tudósokat a világ minden tájáról és vonzóbbá kell tenni Európát a legjobb kutatók számára. Az előző keretprogramokban megvalósuló Marie Curie-cselekvések kedvező tapasztalataira építve az Emberek programnak arra kell bátorítania a tehetségesebb embereket, hogy kutatói pályára lépjenek; strukturálnia kell a kutatói képzési kínálatot és választási lehetőségeket, figyelembe véve a szakismeretekkel szemben támasztott igényeket is; arra kell ösztönöznie a kutatókat, hogy Európában maradjanak vagy ide visszatérjenek; ösztönöznie kell az ágazatok közti mobilitást és a világ minden tájáról Európába kell vonzania a kutatókat. Ehhez erőfeszítéseket kell tenni, hogy a Közösség területén, illetve harmadik országokban megszerzett oklevelek és képesítések kölcsönös elismerése szempontjából javulást lehessen elérni. A kutatók mobilitása amellett, hogy a kutatók pályafutás-fejlesztésének kulcsfontosságú eszköze, elősegíti a tudásmegosztást és –transzfert a különböző országok és ágazatok között, biztosítja számos ágazatban, hogy az innovatív felderítő kutatást elkötelezett és hozzáértő kutatók végezzék és azt, hogy bővebb pénzügyi források álljanak rendelkezésre.

23. A „Kapacitások” részben javítani kell a kutatási infrastruktúrák használatát és fejlesztését, erősíteni kell a KKV-k innovatív kapacitását és képességüket a kutatásból származó előnyök kihasználására, támogatni kell a kutatásorientált regionális csoportosulások fejlődését, fel kell szabadítani az EU „konvergencia-” és legkülső régióiban a kutatási potenciált, a tudományt és a társadalmat egymáshoz közelebb kell hozni a tudománynak és a technológiának az európai társadalomba való harmonikus integrálása érdekében és a nemzetközi együttműködés támogatására horizontális cselekvéseket és intézkedéseket kell véghezvinni.

24. A Közös Kutatóközponté (KKK) az a döntő fontosságú szerepkör, hogy ügyfélközpontú tudományos és technológiai támogatást nyújtson az Európai Unió politikáinak megalkotásához, kialakításához, végrehajtásához és nyomon követéséhez. Folyamatosan támogatni kell a KKK-t, hogy tudományos és technológiai referencia-központként, magán- és állami érdekektől függetlenül működhessen az Európai Unióban.

25. A Bizottság számos alkalommal elismerte, hogy a régiók központi szerepet játszhatnak az Európai Kutatási Térség létrehozásában. [7]

26. A hetedik keretprogram kiegészíti a tagállamokban végzett tevékenységeket, valamint más közösségi cselekvéseket, amelyek a lisszaboni célkitűzések végrehajtására irányuló átfogó stratégiai törekvéshez szükségesek, nevezetesen a strukturális alapok, a mezőgazdaság, az oktatás, a képzés, a versenyképesség és az innováció, az ipar, a foglalkoztatás és a környezetvédelem területére vonatkozó cselekvések mellett.

27. Az e keretprogramban támogatott innovációs és KKV-vonatkozású tevékenységeknek ki kell egészíteniük a versenyképességre és innovációra vonatkozó keretprogram során végzett tevékenységeket.

28. A lényeges információkat közölni kell, időben és felhasználóbarát módon az összes lehetséges résztvevő rendelkezésére kell bocsátani, megkönnyítve ezzel a keretprogram tevékenységeiben való részvételt.

29. Sürgető szükség van az EU kutatási költségvetésének fokozatos növelésére ,[8] mivel: a keretprogram tevékenységeinek hatóköre kibővült – és ezt a bővülést széles körben támogatták –; a közösségi finanszírozás fellendítő hatással van a nemzeti és magánberuházásokra; lehetővé kell tenni, hogy a Közösség szembe tudjon nézni az új tudományos és technológiai kihívásokkal, és megkülönböztetés nélkül, teljes mértékben ki tudja használni kutatóinak a képességeit ; a közösségi beavatkozásnak alapvető szerepe van az európai kutatási rendszer hatékonyabbá és hatásosabbá válásában; a szélesebb körű hetedik keretprogramnak hozzá kell járulnia az éghajlatváltozás és a fenntarthatóság kérdéseire megoldásokat kereső erőfeszítésekhez, az európai lakosság egészségének védelméhez valamint a lisszaboni stratégia felpezsdítéséhez.

30. A hatodik keretprogram szerinti új eszközök használatának középtávú felülvizsgálatát és a keretprogram ötéves értékelését figyelembe véve új megközelítés meghatározására került sor, mely megközelítéssel az EU-s kutatáspolitika politikai célkitűzései könnyebben, hatékonyabban és rugalmasabb módon érhetők el. E célból a különböző cselekvések támogatására csökkentett számú, egyszerűbb finanszírozási rendszereket kell használni, önmagukban vagy más finanszírozási rendszerekkel kombinációban, nagyobb rugalmassággal és szabadsággal, és nagyobb teret kell hagyni az igazgatásban a résztvevőknek .

31. Mivel a Szerződés 163. cikkével összhangban elfogadandó cselekvések célkitűzését, azaz az európai tudásalapú társadalom és gazdaság megteremtéséhez való hozzájárulást nem lehet a tagállamok által megfelelően megvalósítani, és ezért közösségi szinten ez jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanazon cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően a hetedik keretprogram nem lépi túl az említett célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

32. A hetedik keretprogram végrehajtása lehetőséget teremt olyan kiegészítő programok megvalósítására, amelyekben csak bizonyos tagállamok vesznek részt, lehetővé teszi a Közösség részvételét több tagállam által indított programokban, illetve közös vállalkozások vagy egyéb struktúrák létrehozását a Szerződés 168., 169. és 171. cikke értelmében.

33. A Közösség bizonyos számú nemzetközi szerződést kötött a kutatás területén, emellett törekednie kell a nemzetközi kutatási együttműködés megerősítésére, hogy a K+F nemzetköziesedésének előnyeit teljesen ki tudja használni, hogy hozzájárulhasson a globális közjavak termeléséhez, és hogy a Közösség jobban beintegrálódhasson a világ kutatói társadalmába.

34. Tudományos ismeretekből már jelentős tudáshalmaz gyűlt össze, amely képes lenne érezhetően javítani a fejlődő országokban élők életszínvonalán; a hetedik keretprogramnak, ahol lehet, hozzá kell járulnia ahhoz, hogy a milleniumi fejlesztési célok 2010-ben teljesüljenek.

35. A hetedik keretprogramnak hozzá kell járulnia a növekedés , a fenntartható fejlődés és a környezetvédelem ösztönzéséhez.

36. Az e keretprogram keretében támogatott kutatási tevékenységeknek tiszteletben kell tartaniuk az alapvető etikai elveket, beleértve azokat, amelyeket az Európai Unió alapjogi chartája tükröz. A tudomány és az új technológiák etikájával foglalkozó európai csoport véleményeit továbbra is figyelembe kell venni. Az ember klónozására, az emberi genom örökölhető változtatására [9] , vagy embrióknak kizárólag embrionális őssejtek kinyerése érdekében való létrehozására irányuló kutatási tevékenységek nem támogathatóak e program keretében. A humán őssejteken végzett kutatások a hetedik keretprogram keretében a tudományos javaslat tartalmától és az érintett tagállam jogrendszerétől függően finanszírozhatóak.

37. A hetedik keretprogram keretében kellő figyelmet fordítanak a nőknek a tudományban és a kutatásban betöltött szerepére t megfelelő intézkedésekkel aktívan erősíteni kell arra ösztönözve a nőket, hogy egyre nagyobb számban legyenek jelen ezen a területen és tovább fokozva aktív szerepvállalásukat a kutatásban.

38. Ez a jogi aktus létrehozza a program teljes időtartamára a pénzügyi keretet, amelynek a költségvetési hatóság számára elsődleges kiindulási pontként kell szolgálnia a 2006. május 17-i , a költségvetési fegyelemről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti intézményközi megállapodás 37. pontja értelmében.

39. Megfelelő – az Európai Közösségek pénzügyi érdekeivel arányos – intézkedéseket kell hozni a szabálytalanságok és a csalás megelőzésére és meg kell tenni a szükséges lépéseket az eltűnt, alaptalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet[10], az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/EK, Euratom tanácsi rendelet[11] és az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[12] értelmében.

40. Fontos biztosítani a hetedik keretprogram pénzgazdálkodásának hatékonyságát és eredményességét és végrehajtását a lehető leghatékonyabb és a leginkább felhasználóbarát módon végezni, miközben minden résztvevő számára biztosítani kell a jogbiztonságot és a program hozzáférhetőségét . Biztosítani szükséges az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletnek való megfelelést, az egyszerűsítés és jobb szabályozás követelményével együtt. A hetedik keretprogram végrehajtásánál alkalmazandó eljárások egyszerűsödése hozzájárul ahhoz, hogy a részvételi szabályok rugalmas végrehajtási intézkedéseket tartalmazzanak.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A keretprogram létrehozása elfogadása

Közösségi kutatási és technológiafejlesztési tevékenységekre – beleértve a demonstrációs tevékenységeket is – vonatkozóan többéves keretprogramot (a továbbiakban: „hetedik keretprogram”) fogadnak el hoznak létre a 2007. január 1-től 2013. december 31.-ig tartó időszakra.

2. cikk

Célkitűzések és tevékenységek

41. A hetedik keretprogram a (2)–(5) bekezdésekben felsorolt tevékenységeket támogatja. A célkitűzések ismertetése és e tevékenységek nagy vonalakban való felvázolása az I. mellékletben található.

42. Együttműködés: a transznacionális együttműködés keretében végzett kutatótevékenységek teljes palettájának támogatása a következő területeken:

43. egészségügy;

44. élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

45. információs és kommunikációs technológiák;

46. nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

47. energia;

48. környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

49. közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

50. társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

51. biztonság és világűr.

52. Ötletek: a kutatók által javasolt, európai szinten egymással versenyben álló, egyedi nemzeti vagy nemzetközi kutatócsoportok által bármely területen végzett kutatások támogatása.

53. Emberek: a humán potenciál mennyiségi és minőségi erősítése Európában a kutatás és a technológia területén, valamint a mobilitás ösztönzése .

54. Kapacitások: az európai kutatási és innovációs kapacitások lényeges elemeinek a támogatása; ilyenek elemek például a kutatási infrastruktúrák, a kutatásorientált regionális csoportosulások, az EU „konvergencia-” és legkülső régióiban a teljes kutatási potenciál felszabadítása, a kis- és középvállalkozások javára folytatott kutatás, a „tudomány a társadalomban” területhez tartozó kérdések, a szakpolitikák következetes kidolgozásának támogatása , a nemzetközi együttműködés „horizontális” tevékenységei.

55. A hetedik keretprogram támogatja a Közös Kutatóközpont (KKK) által végzett, az I. mellékletben meghatározott nem nukleáris, közvetlen tudományos és műszaki tevékenységeket is.

3. cikk

A hetedik keretprogram végrehajtása egyedi programok útján történik. E programok meghatározzák a pontos célokat és a végrehajtás részletes szabályait.

4. cikk

A legnagyobb teljes összeg és az egyes tevékenységek részesedése

56. A hetedik keretprogramban a közösségi pénzügyi részvétel legnagyobb teljes összege 50 52172726 millió euro. Ezt az összeget a 2. cikk (2)–(6) bekezdésében említett tevékenységek és cselekvések között a következők szerint osztják el (millió euróban):

Együttműködés | 32 29244432 |

Ötletek | 7 46011862 |

Emberek | 4 7277129 |

Kapacitások | 4 2917486 |

A Közös Kutatóközpont nem nukleáris tevékenységei | 1 7511817 |

57. Az (1) bekezdésben említett, a tevékenységek tematikus területei szerinti tájékoztató jellegű bontást a II. melléklet tartalmazza.

58. A keretprogramban való közösségi pénzügyi részvétel részletes szabályait a III. mellékletben állapítják meg. A fenti összegek a keretprogram időszakára vonatkozó pénzügyi terv felülvizsgálatakor módosíthatók.

5. cikk

A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

Az e határozat keretében finanszírozott közösségi cselekvések esetében a 2988/95/EK, Euratom rendelet és a 2185/96/Euratom, EK rendelet alkalmazandó a közösségi jog rendelkezéseit érintő bármely jogsértésre, beleértve a program alapján előírt szerződési kötelezettségnek egy gazdasági szereplő cselekedetéből vagy mulasztásából eredő megsértését is, amely hátrányosan érinti vagy érintheti az Európai Közösségek általános költségvetését vagy az általuk kezelt költségvetéseket egy indokolatlan kiadási tételen keresztül.

6. cikk

59. A hetedik keretprogram alapján végzett valamennyi kutatási tevékenységet az etikai alapelvekkel összhangban kell végezni.

60. E keretprogram keretében nem finanszírozhatók a következő kutatási területek:

61. az ember reprodukciós célú klónozására irányuló kutatási tevékenység,

62. az emberek egyéni génállományának módosítását célzó kutatási tevékenység, amelynek eredményeképpen ezek a változtatások örökölhetővé válhatnak;[13]

63. az emberi embriók kizárólag kutatási célból és őssejtekhez jutás érdekében történő létrehozására irányuló kutatási tevékenység, ideértve a szomatikus sejtek maganyagának átvitelén alapuló eljárást is.

64. A humán felnőtt- vagy embrionális őssejteken végzett kutatások a hetedik keretprogram keretében a tudományos javaslat tartalmától, valamint az érintett tagállam jogrendszerétől függően finanszírozhatóak. A humán embrionális őssejttel kapcsolatos kutatás finanszírozása iránti kérelmeknek tartalmaznia kell a tagállamok illetékes hatóságai által hozott engedélyeztetési és ellenőrzési intézkedések részletezését, valamint a benyújtott etikai jóváhagyás(oka)t. A humán embrionális őssejtek kinyerése tekintetében az ezzel foglalkozó intézményeknek, szervezeteknek és kutatóknak szigorú engedélyeztetési és ellenőrzési eljárásoknak kell alávetniük magukat, az érintett tagállam(ok) jogrendszerével összhangban.

65. E cikk 2. bekezdésében felsorolt kutatási területeket a program második szakaszában (2010-2013), az elért tudományos fejlődés fényében felül kell vizsgálni.

7. cikk

Felügyelet, értékelés és felülvizsgálat

66. A Bizottságnak folyamatosan és rendszeresen ellenőriznie kell a keretprogram és egyedi programjainak végrehajtását, rendszeresen jelentést kell készítenie és terjesztenie kell a felügyelet eredményeit .

67. Legkésőbb 2010-ben a Bizottság – külső szakértők bevonásával – bizonyítékokon alapuló időközi értékelést végez a hetedik keretprogramot és ennek egyedi programjait illetően, a hatodik keretprogram utólagos értékelésére alapozva . Ennek az értékelésnek ki kell terjednie a folyamatban lévő kutatási tevékenységek minőségére, valamint a végrehajtás és az irányítás minőségére és a kitűzött célok felé tett lépésekre. A Bizottság az értékelés következtetéseit, valamint ehhez kapcsolódó saját észrevételeit és, amennyiben indokolt, a keretprogram kiigazítására irányuló javaslatait közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, valamint a Régiók Bizottságával . Az időközi jelentést, amint elegendő adat áll rendelkezésre, egy előrehaladási jelentés előzi meg, amely az előzetes tapasztalatokról számol be a hetedik keretprogram nyomán kezdeményezett új tevékenységek hatékonyságával és az egyszerűsítésre tett erőfeszítésekkel kapcsolatban.

68. Két évvel a keretprogram befejezése után a Bizottság független szakértőkkel a keretprogram alapjait, végrehajtását és eredményeit vizsgáló külső értékelést végeztet.A Bizottság az értékelés következtetéseit, valamint ehhez kapcsolódó saját észrevételeit közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, valamint a Régiók Bizottságával.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

[…]

I. MELLÉKLET

TUDOMÁNYOS ÉS TECHNOLÓGIAI CÉLKITŰZÉSEK, A TÉMÁK ÉS A TEVÉKENYSÉGEK KÖRVONALAI

A hetedik keretprogramot úgy kell megvalósítani, hogy a Szerződés 163. cikkében [14] leírt általános célkitűzéseket kövesse, azaz tegye versenyképesebbé az ipart és teljesítse más közösségi szakpolitikák kutatási igényeit, így hozzájárulva az Európai Kutatási Térségre épülő tudásalapú társadalom megteremtés éhez e érdekében és kiegészítve a nemzeti és regionális szinten folyó tevékenységeket . A tudományos és technológiai kutatás, a technológiafejlesztés és a demonstráció kiválóságát kell erősítenie elősegítenie a következő négy program segítségével: együttműködés, ötletek, emberek és kapacitások .

I. EGYÜTTMŰKÖDÉS

A hetedik keretprogramnak ebben a részében az Európai Unión belüli és kívüli transznacionális együttműködés kap támogatást különböző formában minden szinten, a tudományos és technológiai fejlődés olyan fontos területeinek megfelelő témákban, amelyekben a legkiemelkedőbb minőségű kutatást támogatni és erősíteni kell az európai társadalmi, gazdasági, környezeti és ipari kihívásoknak való megfelelés érdekében. E területen az erőfeszítések legnagyobb része az ipar versenyképesebbé tételére fog irányulni, egy olyan kutatási menetrend mentén, amely tükrözi a felhasználók Európa-szerte felmerülő igényeit.

Az átfogó cél a fenntartható fejlődéshez való hozzájárulás.

Az uniós cselekvésekhez meghatározott kilenc téma a következő:

69. egészségügy;

70. élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

71. információs és kommunikációs technológiák;

72. nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

73. energia;

74. környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

75. közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

76. társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

77. biztonság és világűr.

E témák nagyvonalakban, viszonylag magas szinten kerülnek meghatározásra oly módon, hogy a változó igényekhez és a hetedik keretprogram időtartama során esetlegesen felmerülő lehetőségekhez igazodhassanak. Mindenik témán belül egy sor tevékenységet határoztak meg, amelyek jelzik a közösségi támogatás tervezett irányvonalait. Ezeket a tevékenységeket az EU-sközösségi célkitűzésekhez – beleértve a tudásalapú társadalomba való átmenetet – való hozzájárulásuk, az érintett európai kutatási potenciál és ezekben a témákban az közösségi EU-szintű beavatkozás hozzáadott értéke alapján választották ki.

Külön figyelmet kell fordítani a témakörök közti eredményes koordináció biztosítására és a több témát átfogó kiemelt fontosságú kutatási területekre, mint például a tengertudományokra és -technológiákra.

Bátorí tani kell az interdiszciplinaritást és a multidiszciplinaritást az egynél több témát érintő kutatási és technológiai kérdések közös, multitematikus megközelítésével , amelyben a közös pályázati felhívások a témaközi együttműködés egyik fontos formáját képviselik .

Nevezetesen az ipari vonatkozású területek esetében az egyes témákat – több forrás mellett – a különböző „európai technológiai platformok” munkájára alapozva választották ki, amely platformokat azokon a területeken állították fel, ahol az európai versenyképesség, gazdasági növekedés és jólét a kutatás és technológia jelentős közép- és hosszú távú fejlődésétől függ. Az európai technológiai platformok összehozzák az érdekelt feleket az ipar vezetésével, a stratégiai kutatási menetrend meghatározása és végrehajtása végett. A hetedik keretprogram hozzájárul e stratégiai kutatási menetrendeknek a megvalósításához, amennyiben ezek tényleges hozzáadott értéket képviselnek Európa számára. Az európai technológiai platformok fontos szerepet tölthetnek be a kutatási projektekben való – szakterületnek megfelelő – ipari részvétel megkönnyítésében.

A kilenc kutatási téma a z közösségi EU- politikák megfogalmazásának, végrehajtásának és értékelésének alátámasztásához szükséges kutatásokat is magában foglal, mint például az egészségügy, a biztonság, a fogyasztóvédelem, az energia, a környezetvédelem, a fejlesztési támogatás, a halászat, a tengeri ügyek, a mezőgazdaság, az állatjóllét, a közlekedés, az oktatás és képzés, a foglalkoztatás, a szociális ügyek, a kohézió, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség megteremtése a bel- és igazságügy területén folyó kutatások, az interoperabilitás és a szabványok minőségének és végrehajtásának javítására vonatkozó, jogi szabályozást megelőző és ezzel egyidejű kutatás mellett.

Mindegyik témánál e tevékenységek mellett biztosítják két típusú lehetőség et vesznek és igény nyitott és rugalmas módon számításba való megcélzásának lehetőségét:

- Újonnan felmerülő igényekJövőbeni és kialakulóban lévő technológiák: olyan kutatási tevékenységeket támogatni, melyeknek célja új tudományos és technológiai lehetőségeket beazonosítani és mélyrehatóbban felderíteni egy adott területen és/vagy más fontos területekkel és tudományágakkal összefonódó területen, spontán kutatási javaslatok külön támogatásán keresztül, többek között közös ajánlati felhívások útján; táptalajt biztosítani az új ötleteknek és a radikálisan új felhasználásoknak és új választási lehetőségeket felderíteni a kutatási menetrendek keretében, terület találkozásánál felmerülő, különösen a jelentős áttöréssel kecsegtető új tudományos és technológiai lehetőségekhez kapcsolodóan meghatározására vagy további felderítésére vonatkozó ; megfelelő koordinációra van szükség az Ötletek program keretében folytatott tevékenységekkel, az átfedések elkerülésére és a finanszírozási eszközök optimális kihasználása érdekében;

- Előre nem látható politikai igények: a hetedik keretprogram során felmerülő új politikai igényeket, mint például előre nem látható, gyors reakciót igényelő fejleményeket vagy eseményeket – ilyenek az újonnan jelentkező járványok, élelmiszer-biztonsági aggodalmak vagy természeti katasztrófák – rugalmas módon megválaszolni.

A tudás terjesztése és átadása az európai kutatási cselekvések kulcsfontosságú hozzáadott értéke; intézkedések meghozatalára kerül sor annak érdekében, hogy az ipar, a politikai döntéshozók és a társadalom jobban hasznosíthassák az eredményeket. Az eredmények terjesztését Az EU-kutatás eredményeinek terjedése és használata érdekében a tudás terjesztését és az eredményék átadását – a politikák kidolgozói számára is – minden témában szervesen beépülő feladatnak tekintik – megfelelő korlátozásokkal a biztonság témakörében az e tevékenységek bizalmas jellegére tekintettel – támogatják ; a terjesztés többek között hálózatba szervezésre vonatkozó kezdeményezések, szemináriumok és rendezvények, külső szakértők által nyújott támogatás és információs és elektronikus szolgáltatások, nevezetesen a CORDIS finanszírozásán keresztül valósul meg.

Biztosítani kell, hogy e program és a többi közösségi program egymást kiegészítse és egymást erősítse. Az innováció támogatására a Versenyképesség és innováció program során tesznek lépéseket.

Külön figyelmet kell fordítani a kis- és középvállalkozások[15] megfelelő arányú részvételének biztosítására, főként a tudásintenzív kis- és középvállalkozások országközi együttműködésben való részvételére. Konkrét lépéseket – ezen belül támogató intézkedéseket – kell tenni a kkv-k részvételének megkönnyítésére mindenik téma keretében az „Együttműködés” programrész kivitelezése során, amit mennyiségileg és minőségileg is nyomon fognak követni. Tudományos kérdésekkel és kutatási eredményekkel foglalkozó, a kutatói közösségen túlmutató, a lehető leg nagy obb nyilvánosságú párbeszédekre vonatkozó kezdeményezések is kapnak támogatást csakúgy, mint a tudományos kommunikáció és az oktatás; adott esetben a civil szervezetek vagy hálózataik bevonására is sor kerülhet. Az etikai elveket és a nemek kérdésének szempontjait is figyelembe veszik. A társadalmi nemek dimenziójának beépítését és a nemek egyenlőségének érvényesítését minden kutatási területen feladatként kezelik.

Az európai kutatás versenyképesebbé tételéhez fel kell szabadítani a teljes európai kutatási térségben rejlő potenciált. A projektek ezért tudományos kiválóság nyújtására törekednek. Emellett egy valódi európai kutatási térség kialakulását is előmozdítják kiterjedtebb alapon szervezett konzorciumok létrehozásával, valamint a humán és pénzügyi források optimális felhasználását biztosító lehetőségek feltárásával.

Mindezen témákban a transznacionális együttműködés támogatását a következők útján hajtják végre:

- együttműködésben végzett kutatás;

- közös technológiai kezdeményezések

- kutatási programok összehangolása;

- nemzetközi együttműködés.

Együttműködésben végzett kutatás

Az együttműködésben végzett kutatás képezi a kutatás EU általi közösségi finanszírozásának legnagyobb és központi részét. A kitűzött cél kiváló kutatási projektek létrehozása a tudományos előrehaladás jelentős területein; olyan projekteké, amelyek képesek kutatók és befektetők figyelmét felkelteni úgy Európában, mint világszerte.

Ezt az együttműködésben végzett kutatás különböző finanszírozási rendszereken keresztüli támogatásával érik el: együttműködésen alapuló projektek, kiválósági hálózatok, koordinációs-támogatási cselekvések (l. III. melléklet).

Közös technológiai kezdeményezések

Néhány nagyon korlátozott számú esetben a KTF-célkitűzés hatóköre és a szükséges források mértéke miatt indokolt lehet hosszú távú partnerségeket létrehozni közös technológiai kezdeményezések formájában a köz- és magánszféra között. Ez az új megközelítés, amely elsősorban az E főként az európai technológiai platformok munkájából eredő által kidolgozott tevékenységekre épül, és e platformok területén egy vagy néhány kiválasztott kutatási szempontot fog lefedni ő kezdeményezések . A Szerződés 171. cikke alapján összefogják a magánszférabeli befektetéseket a nemzeti és európai közfinanszírozással, beleértve a kutatási keretprogram támogatásait és az Európai Beruházási Bank kölcsönfinanszírozását. végrehajott közös vállalkozásoknak, amelyek létrehozásáról esetenként külön-külön döntenek, össze kell kapcsolniuk a köz- és magánfinanszírozást; adott esetben a finanszírozáshoz hitelfinanszírozás formájában hozzájárulhat az EBB is, a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmuson keresztül. (ebbe beletartozhat egy közös vállalkozás létrehozása is) vagy a Szerződés 166. cikke értelmében egyedi programokra vonatkozó határozatok alapján történhet.

A lehetséges közös technológiai kezdeményezéseket nyitott és átlátható módon, a következő kritériumok alapján értékelve állapítják meg:

- az európai szintű kezdeményezés hozzáadott értéke a kiválóság szempontjából ;

- tényleges társadalmi igény és hozadék megléte;

- a meglévő eszközök alkalmatlansága a célkitűzés elérésére;

- az ipari versenyképességre és növekedésre gyakorolt hatása;

- a kitűzött cél és elérhető eredmények meghatározásának részletessége és érthetősége;

- az ipar pénzügyi és erőforrásra vonatkozó elkötelezettségének mértéke;

- az ipari versenyképességre és növekedésre gyakorolt hatása;

- a szélesebb körű politikai célkitűzésekhez való hozzájárulás jelentősége;

- mennyire képes további nemzeti támogatás megszerzésére és a jelenlegi és vagy jövőbeli ipari finanszírozás fellendítésére,

- a meglévő eszközök alkalmatlansága a célkitűzés elérésére;

A közös technológiai kezdeményezések jellegét egyértelműen meg kell határozni, különösen a következők tekintetében:

- pénzügyi kötelezettségek;

- a résztvevők kötelezettségvállalásának időtartama;

- a szerződés megkötésére és felmondására irányadó szabályok;

- szellemi tulajdonjogok.

Tekintettel a közös technológiai kezdeményezések széles alkalmazási körére és különleges összetettségére, komoly erőfeszítéseket kell tenni átlátható működésük biztosítására, összhangban a kiválóság elvével. A közös technológiai kezdeményezéseken keresztül történő bármely közösségi finanszírozásnak a keretprogram kiválósággal és átláthatósággal kapcsolatos elvein kell alapulnia. Különös figyelmet kell fordítani a közös technológiai kezdeményezések és az ugyanazon területre vonatkozó nemzeti programok és projektek globális koherenciájára és összehangolására, tiszteletben tartva ugyanakkor jelenlegi végrehajtási eljárásaikat . A közös technológiai kezdeményezések végrehajtása során figyelembe kell venni a kis- és középvállalkozásokat és a technológiaátadási lehetőségeket, továbbá a céljaik eléréséhez szükséges oktatási és képzési igények felmérésének szükségességét, valamint biztosítani kell, hogy a résztvevők tekintetében projektjeik Európa-szerte széles körben nyitottak legyenek, különös figyelemmel a kkv-kra. Ezenkívül az Eureka-csoportosulásokkal szerzett tapasztalatok fontosak lehetnek a kapcsolódó szakterületeken a közös technológiai kezdeményezések szempontjából.

Nem közösségi kutatási programok összehangolása

Az ezen a területen vállalt cselekvések két fő eszközt használnak fel: az ERA-NET rendszert és a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való közösségi részvételt (a Szerződés 169. cikke). A cselekvés lefedhet a kilenc témához közvetlenül nem kapcsolódó témákat is, amennyiben ezek elégséges európai EU- szintű hozzáadott értékkel rendelkeznek. E cselekvést a keretprogram és a kormányközi struktúrák keretében végzett tevékenységek – mint például az EUREKA és a COST – kiegészítő és egymást erősítő jellegének fokozására is használják[16].

Az ERA-NET-rendszer kifejleszti és megerősíti a nemzeti és regionális kutatási tevékenységek összahangolását a következők útján:

- keretet biztosítva a közszféra kutatási programjainak végrehajtását végzők számára tevékenységük összehangolásának erősítésére. Ebbe beletartozik új ERA-NET-ek létrehozása és a már létező ERA-NET-projektek bővítése és mélyítése, például a partnerkapcsolatok kiterjesztése, valamint programjaik kölcsönös megnyitása útján. Adott esetben az ERA-NET-ek felhasználhatók az európai régiók, illetve a kis és közepes méretű tagállamok közötti programkoordinációhoz, lehetővé téve számukra, hogy nagyszabású kezdeményezésekben együttműködjenek;

- néhány esetben T t ovábbi közösségi pénzügyi EU- támogatás nyújtásával azon résztvevők számára, akik egyesítik forrásaikat közös alapot hoznak létre nemzeti és regionális programjaikra vonatkozó közös ajánlattételi felhívás céljából („ERA-NET PLUS”).

A Közösségnek a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való, a 169. cikken alapuló részvétele különösen lényeges az azonos szükségletekkel és/vagy érdekekkel rendelkező tagállamok közötti nagy léptékű, „változó geometriájú” európai együttműködés szempontjából. Jól meghatározott esetekben i I lyen, a 169. cikk szerinti kezdeményezéseket indítanak a tagállamokkal szoros együttműködésben megállapított területeken, beleértve a kormányközi programokkal való esetleges együttműködést, a következő kritériumok alapján:

- jelentőségük a közösségi z EU- célkitűzések szempontjából;

- a kitűzött cél világos megfogalmazása és jelentősége a keretprogram célkitűzései szemponjából;

- létező alapok (létező vagy tervbe vett nemzeti kutatási programok);

- európai hozzáadott érték;

- kritikus méret, az érintett programok nagyságára és számára, a lefedett tevékenységek hasonlóságára tekintettel;

- a 169. cikk hatékonysága a célok elérésének legalkalmasabb eszközeként.

Nemzetközi együttműködés

A nemzetközi együttműködési cselekvések egyértelműen meghatározott európai hozzáadott értéket kell, hogy képviseljenek, és a keretprogram e részéhez kapcsolódóan a következőkben valósulnak meg:

- a témák keretében végzett minden tevékenység megnyitása – korlátozásokkal a biztonság témakörében, ha és ahol szükséges – harmadik országokbeli kutatók és kutatóintézetek számára, mindent megtéve annak érdekében, hogy őket/ezeket e lehetőség kihasználására bátorítsák;

- egyedi együttműködési cselekvéseket szánnak minden téma területén a harmadik országokkal kölcsönös érdeklődés esetén megvalósuló együttműködésre meghatározott tárgykörök tekintetében , amelyeket tudományos vagy technológiai szintjük és az irántuk megmutatkozó igény alapján választanak ki . Kétoldalú együttműködési megállapodások vagy többoldalú párbeszéd útján szoros kapcsolat alakult ki az EU és ezen országok vagy országcsoportok között, ezek a cselekvések előnyben részesített eszközökként fognak szolgálni az EU és ezen országok közti együttműködés végrehajtására. Ezek a cselekvések nevezetesen a következők Amellett, hogy kölcsönös érdeket szolgálnak, e cselekvések magukban foglalnak : a tagjelölt országok, valamint szomszédos államok kutatási kapacitásainak megerősítését célzó cselekvések et ; és fejlődő és felemelkedő országokat célzó együttműködési tevékenységek et , melyek ezen országoknak a sajátságos szükségleteire összpontosítanak például az egészség, a mezőgazdaság, a halászat és a környezetvédelem területén, és amelyeket ezen országok kapacitásához igazodó pénzügyi feltételekkel hajtanak végre.

A keretprogramnak ez a része fedi le a nemzetközi együttműködési cselekvéseket minden egyes témában és a multitematikus területeken. Ezeket a cselekvéseket a keretprogram „Emberek” és „Kapacitások” alatti cselekvéseivel összehangoltan hajtják végre.

TÉMÁK

1. Egészségügy

Célkitűzés

Az európai polgárok egészségének javítása , és az egészségügyhöz kapcsolódó európai iparágak és vállalkozások versenyképességének növelése és innovációs képességének fokozása , világszintű egészségügyi problémák – többek között az újonnan fellépő járványok – megoldásának keresése mellett . Hangsúlyt fektetnek az átültető kutatásra (az alapkutatás felfedezéseinek klinikai alkalmazásokba való átültetése, ideértve a kísérleti eredmények tudományos alátámasztását ), az új terápiák kifejlesztésére és validálására, az egészségjavítási és megelőzési módszerekre , ezen belül az egészséges öregedés előmozdítására , a diagnosztikai eszközökre és gyógyászati technológiákra, valamint a fenntartható és hatékony egészségügyi rendszerekre.

Indoklás

Az emberi genom szekvenálása és a posztgenomika területén történt legújabb előrelépések forradalmasították az emberi egészségre és betegségekre irányuló kutatást. A nagy mennyiségű adatot egyesíteni és a háttérben lévő biológiai folyamatokat megérteni, valamint az egészségügyhöz kapcsolódó bioipar számára kulcstechnológiákat kidolgozni olyan kritikus nagyságú különböző szaktudás és forrás egybefogását igényli, amely nemzeti szinten nem áll rendelkezésre, a beavatkozáshoz szükséges tudás és kapacitás kifejlesztése érdekében .

Az átültető egészségügyi kutatásban – amely lényegbevágóan fontos az orvosbiológiai kutatások gyakorlati hasznának biztosításához és az életminőség javításához – jelentős fejlődés eléréséhez különböző érdekelt feleket bevonó multidiszciplináris és páneurópai megközelítésekre is szükség van. Az ilyen megközelítések lehetővé teszik Európa számára, hogy hatékonyabban járuljon hozzá a világszintű jelentőséggel bíró betegségek leküzdésére tett nemzetközi erőfeszítésekhez.

Sok betegség esetében a klinikai kutatás (pl. rák, szív- és érrendszeri betegségek és fertőző betegségek , elme- és idegrendszeri betegségek, különösen az öregedéshez kapcsolódók, mint például az Alzheimer- és Parkinson-kór) több központban végzett nemzetközi kísérleteken alapul annak érdekében, hogy rövid idő alatt el lehessen érni a kísérletekhez megkövetelt betegszámot. Az epidemiológiai kutatásban a népesség sokféleségére és nemzetközi hálózatokra van szükség ahhoz, hogy jelentős eredményeket lehessen elérni. Ritka betegségekhez új diagnosztikai és kezelési módszerek kifejlesztése , valamint e betegségek epidemiológiai vizsgálata szintén több ország részvételét követeli meg az egyes tanulmányok betegszámának növelése érdekében. Ugyanakkor az európai szinten az egészségügyi politika vezetésével végzett kutatás lehetővé teszi a nemzeti adatbankokban és biobankokban tárolt modellek, rendszerek, adatok és biológiai minták összehasonlítását.

Egy erős EU-szintű orvosbiológiai kutatás segít megerősíteni az európai egészségügyi célú biotechnológiát, orvostechnológiát és gyógyszeripart. Az EU és a fejlődő országok közti együttműködés lehetővé teszi, hogy ezek az országok kutatási kapacitást fejlesszenek ki. Az EU-nak aktív szerepet kell játszania az innovációt elősegítő környezet megteremtésében is a közszektor és a gyógyszerészeti ágazat közegészségügyi kérdésekkel foglalkozó területein , elsősorban a klinikai kutatás sikerének maximalizálása érdekében. A kutatásorientált kkv-k képezik az egészségügyi célú biotechnológia és orvostechnológia fő gazdasági hajtóerejét. Bár Európa ma több biotechnológiai vállalkozással rendelkezik, mint az Egyesült Államok, ezek többsége kicsi és fiatalabb versenytársainál. Az EU-szintű köz-magán kutatási erőfeszítések elősegítik ezek fejlődését. Az EU-szintű kutatás hozzájárul új szabályok és szabványok kifejlesztéséhez is megfelelő jogalkotási keret felállítása céljából az új gyógyászati technológiák számára (pl. regeneratív orvoslás). Az alternatív tesztelési stratégiák, ezen belül az állatokat nem használó módszerek kidolgozására irányuló európai kutatás és innováció világszinten vezető szerepet biztosíthat Európának a gyógyászati kutatásokban továbbra is jelenlévő állatkísérletek miatt a nyilvánosságban és az érintettek soraiban tapasztalható aggodalmak eloszlatásában, és emellett piacot jelenthetnek egyes iparágak számára.

A tervezett tevékenységeket, amelyek magukban foglalják a szakpolitikai követelmények szempontjából lényeges kutatást, az alábbi felsorolás tartalmazza. Két stratégiai kérdés, a A gyermekegészség és az idősödő népesség egészségének stratégiai kérdései kezelése több tevékenység en keresztül történik során külön figyelemben részesülnek . Az európai technológiai platformok által megállapított és más hosszú távú kutatási menetrendek, mint amilyen az innovatív gyógyszerekre vonatkozó, szükség szerint támogatást kapnak. E tevékenységek kiegészítésére és az új politikai igények megválaszolására további cselekvések támogathatók, például az egészségpolitikai kérdések, valamint a foglalkozás-egészségügy és a munkahelyi biztonság területén.

A következő tevékenységek során az etikai, jogi és társadalmi-gazdasági szempontokat figyelembe kell venni.

Tevékenységek

- Biotechnológia, generikus eszközök és gyógyászati technológiák az emberi egészség szolgálatában.

- Nagy áteresztőképességű (high-throughput) kutatás . A z genom-, posztgenom- és orvosbiológiai kutatás területén a kísérletezés fejlődésének gyorsítása az adatgenerálás, -szabványosítás, -szerzés és -elemzés javításával.

- Felismerés, diagnózis és ellenőrzés. A nem invazív vagy kismértékben invazív módszerekre fektetve a hangsúlyt.

- A terápiák megfelelőségének, biztonságának és hatékonyságának prognózisa. Biológiai markerek, in vivo és in vitro módszerek és modellek, ezeken belül a szimuláció, a farmakogenomika, a célzott terápiás (targeting) és a terápiairányító (delivery) gyógyászati megközelítések és az állatkísérleteket kiváltó megoldások kifejlesztése és validálása.

- Innovatív gyógyászati megközelítések és beavatkozás . Több betegség és rendellenesség esetén alkalmazható fejlett terápiák és technológiák , például a regeneratív orvoslás új gyógyászati eszközeinek kutatása, megszilárdítása és további fejlődésének biztosítása.

- Kutatás az emberi egészség szolgálatában

- Biológiai adatok és folyamatok integrálása: széleskörű adatgyűjtés, rendszerbiológia (beleértve az összetett rendszerek modellezését). A fontos biológiai folyamatokat vezérlő, több ezer génből és géntermékből álló bonyolult szabályozó hálózatok megértéséhez szükséges nagy mennyiségű adat generálása és elemzése minden jelentős szervezetben és minden szerveződési szinten .

- Az agyra és betegségeire, az ember fejlődésére és öregedésére irányuló kutatás. Az egészséges öregedés folyamatának megismerése, valamint a gének és a környezet és az agyi aktivitás közti interakció, normál körülmények között illetve agybetegségek esetén, beleértve a jellegzetes időskori betegségeket (pl. a dementia) .

- Átültető kutatás a fertőző betegségek területén. Az antimikrobiális gyógyszerekkel szembeni rezisztencia, a HIV/AIDS világméretű fenyegetése, ezen belül a hepatitisz-C vírussal való társfertőzés, a malária és a tuberkulózis valamint az esetleges új és újból fellépő járványok (pl. SARS és az erősen fertőző influenza) elleni küzdelem.

- Átültető kutatás a súlyos betegségek területén: rák, szív- és érrendszeri betegségek, diabetes/elhízás, ritka betegségek és egyéb krónikus betegségek, beleértve a reumás betegségeket ( például az osteoarthritis) . Betegközpontú stratégiák kifejlesztése a megelőzéstől a diagnosztikáig és , különös hangsúllyal a kezelés területén, a klinikai kutatást is beleértve.

- Az európai polgárok számára nyújtott egészségügyi szolgáltatások optimalizálása

- A klinikai kutatások eredmény ein ek átültetése a klinikai gyakorlatba . A klinikai döntéshozatalhoz és a klinikai kutatás eredményeinek klinikai gyakorlatba való átültetéséhez i módjának megértése szükséges tudásalap létrehozása elsősorban a betegek biztonsága és az orvosságok megfelelőbb alkalmazása terén (ideértve a gyógyszermellékhatás-figyelés egyes aspektusait és a tudományosan igazolt kiegészítő és alternatív gyógyszereket) , valamint a gyermekek, nők és az idősebb személyek sajátos szempontjainak figyelembevételével.

- Az egészségügyi ellátó rendszerek, ezeken belül az átmeneti szakaszban lévő egészségügyi ellátó rendszerek minősége, hatékonysága és szolidaritása . A hatékony beavatkozások átültetése igazgatási döntésekbe, a különböző beavatkozások költségének, hatékonyságának és hasznának felmérése a betegbiztonságot is figyelembe véve, megfelelő emberi erőforrás rendelkezésre állásá hoz nak biztosítása az igények és feltételek meghatározása , a jó minőségű egészségügyi ellátáshoz való egyenlő hozzájutást befolyásoló tényezők elemzése (hátrányos helyzetű csoportok esetében is) , beleértve a népesség változásainak elemzését (p. öregedés, mobilitás és migráció és változó munkahelyi körülmények).

- A betegségmegelőzés javítása és a gyógyszerek jobb használat. Az egészséget befolyásoló tényezők (mint például a stressz, étrend , életforma vagy környezeti tényezők és e tényezők és a gyógyszerek közötti kölcsönhatás ) szélesebb körét figyelembe vevő, hatékonyabb közegészségügyi beavatkozások kidolgozása. Az egészségügyi ellátás különböző tevékenységi területein végzett sikeres beavatkozások számontartása, a gyógyszerek felírásának javítása és e gyógyszerek betegek általi használatának javítása (beleértve a gyógyszermellékhatás-figyelést és a gyógyszerek közti interakciók ) céljából.

- Az új egészségügyi terápiák és technológiák megfelelő használata . Az új gyógyászati technológiák (beleértve a készülékeket) és a közegészség védelmét és javát magas szinten biztosító fejlett terápiák hosszú távú biztonság ának és hatékonyságának értékelése és a széleskörű használat nyomon követése. 2.

2. Élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia

Célkitűzés

Az európai tudásalapú biogazdaság[17] felépítése a tudomány, az ipar és más érdekeltek erőfeszítéseinek egyesítésével, az új és kialakulóban lévő kutatási lehetőségek kiaknázásával, amelyek választ keresnek korunk társadalmi , környezetvédelmi és gazdasági kihívásaira: a biztonságosabb, egészségesebb és jobb minőségű élelmiszer és a megújuló biológiai erőforrások felhasználása és előállítása iránti egyre növekvő igényre; a járványos állatbetegségek és a zoonózis, valamint az élelmiszerekkel összefüggő rendellenességek egyre növekvő kockázataira; a mezőgazdasági , akvakultúra- és halászati termelés fenntarthatóságának és biztonságosságának a különösen az éghajlatváltozás miatti veszélyeztetettségére , beleértve az éghajlatváltozás miatti veszélyeztetettséget is ; valamint az olyan, jó minőségű élelmiszer iránti egyre növekvő keresletre, amelynek előállítása során figyelembe veszik az állatok jóllétét és a vidéki és a tengerparti környezetet , illetőleg az egyedi fogyasztói igények kielégítésének módjait is.

Indoklás

A biológiai erőforrások (mikroorganizmusok, növények, állatok) fenntartható előállítására és felhasználására, valamint az azokkal való gazdálkodásra irányuló innováció és a kapcsolódó tudás előrehaladása alapot ad új, fenntartható, biztonságos, környezeti szempontból hatékony és versenyképes mezőgazdasági, halászati, takarmány- és élelmiszer-ipari, egészségügyi, erdészeti és más kapcsolódó iparágakban előállított termékek kifejlesztéséhez. Az élettudományokra és a biotechnológiára vonatkozó európai stratégiával[18] összhangban ez segíti az európai mezőgazdasági, biotechnológiai, vetőmag- és élelmiszer-ipari vállalatok, különösen a csúcstechnológiát alkalmazó kis- és középvállalkozások versenyképességének növelését és ezzel együtt a társadalmi jólét fokozását. Az élelmiszer- és takarmányláncok biztonságosságára, az étrenddel összefüggő betegségekre, az élelmiszerek megválasztására, valamint az élelmiszerek és a táplálkozás egészségre gyakorolt hatására irányuló kutatások segítenek az élelmiszerekkel összefüggő betegségek (például az elhízás vagy az allergiák) és a fertőző betegségek (például a fertőző szivacsos agyvelőbántalom vagy a madárinfluenza) elleni küzdelemben, miközben nagymértékben hozzájárulnak a meglévő politikák végrehajtásához és az új politikák és szabályozás kialakításához a köz-, állat- és növény-egészségügy, valamint a fogyasztóvédelem területén.

Az e területen működő európai vállalkozások sokfélesége és jellemzően kis mérete következtében – bár ez egyben számos lehetőséget magában rejtő erősség is – a hasonló problémákra egymástól elszigetelt válaszok születnek. A problémák hatékonyabban kezelhetők az együttműködés és például a változó uniósközösségi jogszabályokból eredő új módszerekkel, technológiákkal, eljárásokkal és előírásokkal kapcsolatos szakértelem megosztása révén.

Több európai technológiai platform is hozzájárul a közös kutatási prioritások meghatározásához olyan területeken, mint például a növényi genomika és a biotechnológia, az erdészeti és az erdőre alapozott iparágak, a globális állategészségügy, az állattenyésztés, az élelmiszeripar és az ipari biotechnológia. A kutatás megteremti továbbá azt a tudást, amely alapot ad a közös agrárpolitika, a napirenden lévő mezőgazdasági és kereskedelmi kérdések, az élelmiszer-biztonsági előírások, az európai erdészeti stratégia, a közösségi állat-egészségügyi, járványvédelmi és jóléti előírások, valamint a halászat és az akvakultúra fenntartható fejlődését, valamint a tengeri eredetű élelmiszertermékek biztonságosságát célzó közös halászati politika támogatásához.[19] Fel kell készülni továbbá arra, hogy az új politikai igényekre rugalmas választ kell adni, különösen az újszerű társadalmi és gazdasági folyamatok tekintetében.

Tevékenységek

- A mezei, erdei és vízi környezetből származó biológiai erőforrások fenntartható termelése és az azokkal való fenntartható gazdálkodás : Elősegítő kutatás, beleértve az „-omika” technológiákat is: genomika, proteomika, metabolomika, rendszerbiológia, bioinformatika és a mikroorganizmusok, a növények és az állatok konvergáló technológiái, beleértve biodiverzitásuk kiaknázását és fenntartható felhasználását is. A termőföldhöz kötődő biológiai erőforrások tekintetében a kutatás a talaj termőképességére; a fejlett haszonnövényekre és termelési rendszerekre ezek teljes sokféleségében, beleértve a biogazdálkodást, a minőségi termelési rendszereket és a GMO-k környezetre és az emberekre gyakorolt hatásának figyelemmel kísérését és értékelését hatását is; a növényegészségügyre; a fenntartható, versenyképes és többfunkciós mezőgazdaságra és erdészetre; valamint az integrált vidékfejlesztésre összpontosít.; Az állatok[20] egészsége, állatjóllét, állattenyésztés és állati eredetű termékek, beleértve a vakcinák és a diagnosztika terén végzett kutatást is; növényegészségügy; fenntartható és versenyképes halászat és akvakultúra; állatok fertőző betegségei, beleértve a járványügyi kutatást, a zoonózisokat és patogén mechanizmusaikat, valamint az állati takarmányhoz kapcsolódó betegségeket is; az élelmiszer-termelés fenntarthatóságát és biztonságát fenyegető más tényezők, beleértve az éghajlatváltozást is; az állati eredetű hulladék biztonságos ártalmatlanítása;. A vízi környezetből származó biológiai erőforrások körében a kutatás támogatja a halászat fenntarthatóságát és versenyképességét, tudományos és műszaki alapot ad a halgazdálkodáshoz, és támogatja az akvakultúra fenntartható fejlődését, ideértve a tenyésztés és a jólét területét is. az élő vízi erőforrások megőrzése, kiaknázása és az azokkal való gazdálkodás; aA mezőgazdaság, a halászat, az akvakultúra és a vidékfejlesztés, valamint más hasonló területek politikai döntéshozói és egyéb szereplői számára szükséges eszközök kifejlesztése (tereprendezési, birtokkezelési gyakorlat stb.); a termelés társadalmi-gazdasági és etikai összefüggései.

- „A konyhaasztaltól a szántóföldig”: élelmiszerek, egészség és jóllét : Az élelmiszerek és a takarmányok fogyasztói, társadalmi, kulturális, ipari és egészségügyi vonatkozásai, beleértve a viselkedéstani és a kognitív tudományokat is; táplálkozás, az étrenddel összefüggő betegségek és rendellenességek, beleértve az elhízást és az allergiákat is; egyes élelmiszerek és étrendek egészségügyi hasznai; innovatív élelmiszer- és takarmányfeldolgozási technológiák (beleértve a csomagolást is); az élelmiszerek, az italok és a takarmányok minőségének, illetőleg vegyi és mikrobiológiai értelemben vett biztonságosságának fejlesztése; az élelmiszerlánc épsége (és ennek ellenőrzése); a környezet és az élelmiszerek, illetőleg a takarmányok közötti kölcsönhatások; a teljes élelmiszerlánc koncepciója (beleértve a tengeri eredetű élelmiszereket is); az élelmiszerlánc hatása a globális változásokra és ellenálló képessége a globális változásokkal szemben; nyomon követhetőség.

- A nem élelmiszeripari termékeket és folyamatokat alátámasztó élettudományok és biotechnológia : Az energiatermelésben, a környezetvédelemben, valamint a nagy hozzáadott értékű termékekben, például az anyag- és a vegyiparban való felhasználásra szánt továbbfejlesztett haszonnövények és erdei erőforrások, alapanyagok, tengeri termékek és biomassza (tengeri erőforrások is), beleértve az újszerű gazdálkodási rendszereket, a biofolyamatokat és a biomassza-finomítás koncepcióját is; biokatalízis, új és továbbfejlesztett mikroorganizmusok és enzimek; erdészet és faalapú termékek és az ezekhez kapcsolódó folyamatok; a környezeti biológiai helyreállítása és tisztább biológiai feldolgozás, az agráripari hulladékok és melléktermékek felhasználása.

3. Információs és kommunikációs technológiák

Célkitűzés

Az európai ipar versenyképességének javítása és Európa élenjáró és meghatározó szerepének biztosítása az információs és kommunikációs technológiák (IKT) fejlődésében annak érdekében, hogy a társadalom és a gazdaság igényei kielégítést nyerjenek. A tevékenységek megerősítik Európa IKT-s tudományos és technológiai bázisát , világviszonylatban vezető helyet biztosítanak számára az IKT területén , segítenek az IKT használatán alapuló termék-, szolgáltatás- és folyamat innováció és kreativitás serkentésében és irányának meghatározásában, és gondoskodnak arról, hogy az IKT-ben elért előrehaladás gyorsan az európai polgárok, vállalkozások, ipar és kormányok gyakorlati hasznára váljék.

Indoklás

Az információs és kommunikációs technológiák kritikus fontosságúak Európa jövője szempontjából, és nagyban hozzájárulnak a lisszaboni menetrend valóra váltásához. Három fontos területen katalizátorszerepet töltenek be: a termelékenységben és az innovációban, a közszolgáltatások korszerűsítésében, valamint a tudomány és a technológia fejlődésében. Gazdaságaink termelékenységnövekedését fele részben az IKT-nak a termékekre, a szolgáltatásokra és az üzleti folyamatokra gyakorolt hatása magyarázza. Az IKT vezető szerepet játszik az innováció és a kreativitás ösztönzésében és az ipari és szolgáltatási szektor egészére kiterjedően az értékláncok változásainak ellenőrzés alatt tartásában. Az IKT alapvetően fontos az egészségügyi és szociális ellátás iránti megnövekedett igény kielégítéséhez különösen a speciális szükségletekkel rendelkező emberek számára, beleértve az öregedő népességet is; és a közérdekű szolgáltatások (oktatás, kulturális örökség, tanulás, társadalmi integráció, kohézió, biztonság, energetika, közlekedés, környezetvédelem) korszerűsítéséhez; valamint a kormányzási és a politikai döntéshozatali folyamatok hozzáférhetőségének és átláthatóságának elősegítéséhez. Az IKT továbbá fontos szerepet játszik a kutatás és a technológiafejlesztés irányítása és kommunikálása terén, és katalizátorként is működik a tudományok és a technika más területeinek fejlődésében, mert átalakítja a kutatók munkamódszereit, együttműködésük és újító tevékenységük módját.

A rohamosan növekvő gazdasági és társadalmi elvárások, valamint az IKT egyre fokozódó elterjedése a mindennapi életben és a technikai határok tágításának és az innovatív, nagy értéket képviselő IKT-alapú termékek és szolgáltatások kifejlesztésének igénye együtt egyre terjedelmesebb kutatási menetrendet követelnek. A technológiát közelebb hozni az emberek és a szervezetek szükségleteihez annyit tesz, mint: elrejteni a technológia bonyolultságát és a szükségletek függvényében felszínre hozni a funkcionalitást; a technológiákat funkcionálissá, egyszerűen használhatóvá, elérhetővé és megfizethetővé tenni; olyan új IKT-alapú alkalmazásokat, megoldásokat és szolgáltatásokat kifejleszteni, amelyek megbízhatóak, hibamentesek és alkalmazkodnak a felhasználók egyéni igényeihez és elvárásaihoz. A „többet kevesebbért” elvárás által vezéreltetve az IKT kutatói jelenleg világszintű versenyben vannak a további miniatürizálás, a számítási, hírközlési és médiatechnológiák konvergenciája (beleértve a rendszerek interoperabilitásának kiterjesztését is), valamint a többi kapcsolódó tudománnyal és kutatási területtel való konvergencia irányítása és a tanulni és fejlődni képes rendszerek kifejlesztése területén. A tevékenységek e sokrétűségéből egy új technológiai hullám látszik kibontakozni. Az IKT-re irányuló kutatási tevékenység továbbá a tudomány és a technológia területeinek szélesebb skálájára támaszkodik és járul hozzá, és figyelembe veszi a biológia, a kémia és az élettudományok, a pszichológia, a pedagógia, a kognitív tudományok és a társadalomtudományok, valamint a humán tudományok eredményeit is.

Az IKT az egyik leginkább kutatásigényes ágazat. Az IKT-ra irányuló, közpénzből és magántőkéből finanszírozott kutatások a legnagyobb gazdaságokban végzett kutatási tevékenység harmadát teszik ki. Bár Európa ipari és technológiai szempontból ma is vezető pozíciót élvez az IKT kulcsfontosságú területein, az IKT-kutatásokra fordított pénzösszegeket tekintve lemaradásban van fő versenytársai mögött. Csakis az erőfeszítések megújuló és intenzívebb európai szintű összefogásával van esélyünk, hogy a lehető legteljesebb mértékben kiaknázzuk mindazokat a lehetőségeket, amelyeket az IKT fejlődése kínál.

Az IKT-ra irányuló kutatási tevékenységek egy átfogó és holisztikus stratégián keresztül szorosan kapcsolódnak az IKT kibontakoztatására irányuló politikai cselekvésekhez és a szabályozási intézkedésekhez. A prioritások meghatározása kiterjedt konzultációkat követően történt, amelyekbe bekapcsolódott több európai technológiai platform és ipari kezdeményezés többek között a nanoelektronika, a beágyazott rendszerek, a mobil és vezeték nélküli hírközlés, az elektronikus média, a fotonika, a robotika és a szoftverek, a szolgáltatások és a számítóhálózatok (Gridek) területéről.

Tevékenységek

Ebben a témában különösen fontos szerepet játszik a jövőbeni és a kialakulóban lévő technológiák terén végzett kutatás, amely támogatja az emberi tudás határain végzett kutatási tevékenységet az IKT-ben magában és más tudományterületekkel és kutatási területekkel fennálló lényeges kapcsolódásaiban; felkarolja az újszerű ötleteket és a gyökeresen új felhasználásokat; valamint felderíti az IKT kutatási terveibe felvehető új lehetőségeket, mint például a kvantumhatások hasznosítását, a rendszerintegrációt és az intelligens rendszereket.

- Az IKT technikai pillérei :

- Nanoelektronika, fotonika és integrált mikro-nano rendszerek : a miniatürizálás, az integrálás, a választék, a tárolás és a sűrűség határainak kitolása; a teljesítmény és a gyárthatóság növelése alacsonyabb költségek mellett; az IKT beépítésének elősegítése számos alkalmazásban; illesztőfelületek; esetleg új koncepciók kidolgozását is igénylő upstream kutatás.

- Mindenütt elérhető és korlátlan kapacitású hírközlési hálózatok : helyfüggetlen hozzáférés heterogén (személyes, regionális és globális hatókörű, helyhez kötött, mobil, vezeték nélküli és műsorszóró) hálózatokon keresztül, amely lehetővé teszi egyre növekvő tömegű adat és szolgáltatás bármikor és bárhol történő zökkenőmentes továbbítását.

- Beágyazott rendszerek, számítás- és vezérléstechnika : nagy teljesítményű, biztonságos és megosztott, megbízható és hatékony számítási, tárolási és hírközlési rendszerek és termékek, amelyek tárgyakba és a fizikai infrastruktúrába beépítve érzékelik és vezérlik környezetüket, illetve és alkalmazkodnak ahhoz; a diszkrét és a folytonos rendszerek interoperabilitása.

- Szoftver, számítóhálózatok (Gridek), biztonság és megbízhatóság : dinamikus, adaptív és megbízható szoftverek és szolgáltatások, szoftver- és szolgáltatásplatformok, komplex rendszerek, továbbá új adatfeldolgozó architektúrák, beleértve a közszolgáltatásként való biztosításukat is.

- Tudásbázisok, kognitív és tanulási rendszerek : szemantikai rendszerek; a webes és multimédiás tartalomban rendelkezésre álló tudás azonosítása és kiaknázása; biológiailag inspirált mesterséges rendszerek, amelyek érzékelnek, megértenek, tanulnak, fejlődnek és önállóan cselekednek; játékos gépi és emberi tanulás az emberi kognitív folyamatok jobb megértése alapján.

- Szimuláció, megjelenítés, kölcsönhatás és vegyes valóság : innovatív tervezési és kreatív eszközök a termékek, a szolgáltatások és a digitális média számára, illetőleg a természetes, nyelvi közvetítésű és kontextusgazdag kölcsönhatások és kommunikáció terén.

Az IKT új perspektívái más tudományokra és műszaki területekre építkezve , beleértve a fizikából, a biotechnológiákból, valamint az anyag- és az élettudományból, valamint a matematikából származó meglátásokat az IKT-eszközöknek az élő szervezetekkel való kölcsönhatásra alkalmas, azokkal összemérhető méretűvé miniatürizálása, a rendszerfejlesztés és az információfeldolgozás teljesítményének és felhasználóbarát voltának növelése, illetőleg az élővilág modellezése és szimulációja érdekében.

- A technológiák integrálása :

- Személyes környezetek : személyes hírközlési és számítástechnikai eszközök, kiegészítők, testen hordható és testbe ültetett egységek; ezek illesztőfelületei és kapcsolatai a szolgáltatásokkal és az erőforrásokkal.

- Otthoni környezetek : kommunikáció, megfigyelés, vezérlés, segítség; valamennyi eszköz zavartalan együttműködése és használata; interaktív digitális tartalom és szolgáltatások.

- Robotrendszerek : fejlett autonóm rendszerek; tanulási, vezérlési, cselekvési képességek, természetes kölcsönhatás és együttműködés; miniatürizálás, emberszabású technológiák.

- Intelligens infrastruktúrák : olyan eszközök, amelyek a mindennapi élet szempontjából döntő fontosságú infrastruktúrákat hatékonyabbá, felhasználóbarátabbá, alkalmazkodóképesebbé, könnyebben fenntarthatóvá, a használattal szemben ellenállóbbá és meghibásodásbiztosabbá teszik.

- Alkalmazások kutatása:

- A társadalmi kihívásokra választ adó IKT : A közérdekű területek rendszereinek, újszerű anyagainak, struktúráinak, technológiáinak és szolgáltatásainak minőségi, hatékonysági és hozzáférhetőségi szempontból, valamint a társadalmi integráció szempontjából történő fejlesztése; felhasználóbarát alkalmazások; új technológiák és kezdeményezések – mint például a saját lakókörnyezetben való életvitel segítése – integrálása.

- az egészségügy előmozdítása, a betegségek megelőzése és az egészségügyi ellátás, a korai diagnózis, kezelés és a személyre szabott megoldások fejlesztése; a betegek önrendelkezése, biztonsága, megfigyelése és mobilitása; egészségügyi információs tér új ismeretek megszerzésésére.

- a társadalmi integráció és az egyenlő részvétel javítása és a digitális szakadékok kialakulásának megelőzése; segítő technológiák az idősek és a fogyatékkal élők számára; mindenki számára történő tervezés.

- a mobilitás előmozdítása, intelligens, IKT alapú szállítási rendszerek és járművek és intelligens turisztikai szolgáltatások, amelyek lehetővé teszik a személyek és az árucikkek biztonságos, ökologikus, kényelmes és hatékony mozgását.

- a környezetvédelem , a kockázatkezelés és a fenntartható fejlődés támogatása, a sebezhetőség megelőzése vagy csökkentése és a természeti katasztrófák, és az ipari balesetek és a gazdasági fejlődéshez kapcsolódó emberi tevékenység következményeinek csökkentése.

- a kormányok számára; hatékonyság, nyitottság és számonkérhetőség, világszínvonalú közigazgatás biztosítása és a polgárokkal és a vállalkozásokkal fenntartott kapcsolatok kialakítása, a demokrácia támogatása, az információkhoz való hozzáférés biztosítása mindenki számára.

- IKT a tartalom, a kreativitás és a személyes fejlődés érdekében:

- új paradigmák a médiában és a tartalom új formái, beleértve a szórakoztatást is; interaktív digitális tartalom létrehozása; gazdagabb felhasználói tapasztalatok; a tartalom költséghatékony eljuttatása, a digitális jogok kezelése, hibrid médiumok.

- technológiailag támogatott tanulás ; adaptív és a kontextushoz igazított tanulási megoldások; aktív tanulás.

- a digitális kulturális és tudományos erőforrások és javak hozzáférhetőségének és hosszabb időn át történő használatának támogatását többnyelvű és multikulturális környezetben biztosító IKT-alapú rendszerek.

- A vállalkozásokat és az ipart támogató IKT:

- a dinamikus, hálózatos, kooperatív üzleti folyamatok új formái, digitális ökorendszerek, különösen a kis- és középméretű szervezetek számára; optimalizált és decentralizált munkaszervezési és együttműködést elősegítő munkavégzési környezetek, például tudásmegosztási és interaktív szolgáltatások (például az idegenforgalomban).

- gyártástechnológia , a hagyományos iparágakban is: jelentős mértékben igényre szabott árucikkek gyors és adaptív tervezése, gyártása és szállítása; digitális és virtuális gyártás; modellezési, szimulációs, optimalizálási és prezentációs eszközök; kisméretű és integrált IKT-termékek.

- IKT a bizalom és a megbízhatóság érdekében : személyazonosság-kezelés, hitelesítés és a jogosultságok megállapítása; a személyes érdeket védő technológiák; a jogosultságok és a javak kezelése; védekezés a számítógépes fenyegetések ellen.

- Jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák : az emberi tudás határain végzett kutatási tevékenység támogatása az IKT-ben magában és más kapcsolódó tudományterületekkel és kutatási területekkel fennálló kapcsolódásaiban; az újszerű ötletek és a gyökeresen új felhasználások felkarolása, valamint az IKT kutatási terveibe felvehető új lehetőségek felkutatása.

4. Nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

Célkitűzés

Az európai ipar versenyképességének javítása és az erőforrás-intenzív ipar tudásintenzív iparrá alakulásának elősegítése éhez szükséges tudás megszerzése a különböző technológiák és tudományterületek határmezsgyéjén lévő alkalmazásokra vonatkozó tudás fokozatos áttörő mértékű fejlesztése , illetve a döntő jelentőségű tudás alkalmazása révén. Ez mind az új, csúcstechnológiát alkalmazó, mind pedig a hagyományos, nagy értéket képviselő, tudásalapú iparágaknak hasznára válik, ugyanakkor különös figyelmet igényel a kutatási és a technológiafejlesztési eredmények kis- és középvállalkozások felé való terjesztése. Ezek a tevékenységek elsősorban olyan elősegítő technológiákra irányulnak, amelyek valamennyi iparágban és e keretprogram számos más témájában is kifejtik hatásukat.

Indoklás

A jelek szerint az ipari tevékenységek hanyatlása körében tapasztalható egyre több nehézség már nemcsak a nagy munkaintenzitású, hagyományos ágazatokra korlátozódik, hanem egyre inkább megfigyelhető a közbenső ágazatokban – amelyek jó ideje az európai ipar erősségének számítanak –, sőt, bizonyos csúcstechnológiai ágazatokban is. Erős ipari hátteret kell kialakítani egyrészt azzal, hogy a meglévő iparágakban növeljük a tudástartalmat, másrészt pedig Ezt a folyamatot meg lehet és meg kell fordítani azáltal, hogy – hangsúlyt fektetve az alapkutatás eredményeinek ipari hasznosítására – Európában erős tudásalapú, tudásintenzív ipart építünk ki. Ennek ki kell terjednie a meglévő kis- és középvállalkozások (KKV) adta bázis korszerűsítésére és új, tudásvezérelt KKV-k létrehozására a tudás és a szakértelem terjesztésén és együttműködési programokon keresztül.

A jövő iparának versenyképessége nagyban függ a nanotechnológiáktól és alkalmazásaiktól. A nanotudományokra és a különböző területeken alkalmazott nanotechnológiákra irányuló kutatás és technológiafejlesztés felgyorsíthatja az európai ipar átalakulását. Az EU elismerten vezető szerepet tölt be olyan területen, mint a nanotudományok, a nanotechnológiák, az anyagtudomány vagy a gyártási technológiák; ezeket meg kell erősíteni annak érdekében, hogy a fokozott versenykörülmények között is biztosítható és javítható legyen az EU pozíciója.

Az egyes iparágak szempontjából lényeges prioritások és ezek ágazati alkalmazásokba való integrálása megvalósítható például a A többek között a nanoelektronika, a gyártástechnológia, az acélipar, a vegyipar, a közlekedési ipar, az építőipar, az ipari biztonság, a textilipar, a cellulóz- és papíripar az erdőre alapozott iparágak és a nanogyógyászat területén működő európai technológiai platformok tevékenységén keresztül. Ez segíti hozzájárulnak a közös kutatási prioritások és célok kitűzéséthez. Az egyes iparágak szempontjából lényeges prioritások és ezek ágazati alkalmazásokba való integrálása Emellett a hetedik keretprogram időtartama során a szakpolitikák szintjén felmerülő új igények rugalmas megválaszolása révén foglalkozni kell a felmerülő politikai, szabályozási és szabványosítási, valamint a hatásokkal összefüggő kérdésekkel is, és ennek során rugalmas módon választ kell adni a szakpolitikák szintjén felmerülő új igényekre.

Tevékenységek

- Nanotudományok, nanotechnológiák

- Új tudás létrehozása a felületi és a méretfüggő jelenségek terén; az anyagjellemzők nanoszintű vezérlése új alkalmazások számára; technológiák nanoszintű integrálása; önfelépítő tulajdonságok; nanomotorok; nanogépek és nanorendszerek; nanonagyságrendű jellemzési és manipulációs módszerek és eszközök; vegyipari nano- és nagy pontosságú technológiák alapanyagok és összetevők gyártása céljából; az ember biztonságára, egészségére és a környezetre gyakorolt hatás; metrológia, figyelés és érzékelés, jelölésrendszer és szabványok; új koncepciók és megközelítésmódok felderítése ágazati alkalmazásokhoz, beleértve a kialakulóban lévő technológiák integrálását és konvergenciáját is. E tevékenységek körében kutatni kell a nanotechnológia társadalomra gyakorolt hatását, valamint a nanotudomány és a nanotechnológia jelentőségét a társadalmi problémák megoldása szempontjából.

- Anyagtudomány

- A kedvező viselkedési jellemzőkkel rendelkező felületekre és anyagokra vonatkozó tudás létrehozása új termékek és folyamatok számára; tudásalapú, igényre szabott jellemzőkkel rendelkező, előre jelezhető viselkedésű anyagok; megbízhatóbb tervezés és szimuláció; számítási modellek; nagyobb komplexitás; környezeti kompatibilitás; a nano-, a mikro- molekula- és a makroszintek makroszintű működés integrálása a vegyipari technológiában és az anyagfeldolgozásban; új nanoanyagok, beleértve a nanokompozitokat is, bioanyagok, a természetben nem létező elektromágneses tulajdonságokkal rendelkező mesterséges anyagok, és hibrid anyagok, beleértve gyártásuk, tulajdonságaik és viselkedésük tervezését és vezérlését is. Az újszerű tulajdonságokkal rendelkező anyagok kulcsszerepet töltenek be az európai ipar versenyképessége szempontjából, és számos területen, így az egészségügyben, az elektronikában, az energetikában, a közlekedésben és a védelem területén megalapozzák a műszaki haladást.

- Új gyártástechnológia

- A fenntartható tudásintenzív gyártás feltételeinek és tárgyi környezetének létrehozása, beleértve a felmerülő ipari igényekre választ adó és az európai ipari háttér korszerűsítését előmozdító új paradigmák kialakítását, fejlesztését és validálását is; általános gyártási eszközök fejlesztése az adaptív, hálózatos és tudásalapú gyártás számára; a technológiák (pl. nano-, bio-, információs, kognitív és a vonatkozó műszaki követelmények) konvergenciáját kiaknázó új mérnöki koncepciók kidolgozása a nagy hozzáadott értékű termékek és szolgáltatások új generációjának kifejlesztéséhez és a változó igényekhez történő alkalmazkodáshoz; a nagy áteresztőképességű (high-throughput) gyártási technológiák ösztönzése.

- Technológiák integrálása ipari alkalmazásra

- A nano- és mikroszinten, az anyagtudományban és a gyártástechnológia területén rendelkezésre álló tudás és technológiák integrálása ágazati és ágazatokon átívelő alkalmazásokban különösen az európai technológiai platformok által meghatározott igények kielégítése érdekében, például az egészségügyben, az építőiparban, a közlekedésben, az energetikában, a vegyiparban, a környezetvédelemben, a textil- és ruhaiparban, a cellulóz- és papíriparban és a gépiparban.

5. Energia

Célkitűzés

A fosszilis tüzelőanyagokra épülő jelenlegi energetikai rendszer átalakítása fenntarthatóbb, az importált tüzelőanyagoktól kevésbé függő, az energiaforrások és a hordozók diverzifikált választékán (különös figyelemmel a kevesebb CO2-t kibocsátó és a CO2-t egyáltalán nem kibocsátó energetikai technológiákra) és nagyobb energiahatékonyságon és -takarékosságon alapuló rendszerré, amely választ ad az ellátás biztonságával és az éghajlatváltozással összefüggő égető kihívásokra, és egyúttal növeli az európai energetikai iparágak ipar versenyképességét.

Indoklás

Az energetikai rendszerek több nagy kihívás előtt állnak. A megfelelő és időben érkező megoldások megkeresésének és kidolgozásának sürgősségét a globális energiakereslet riasztó alakulása, a hagyományos olaj- és földgáztartalékok véges volta, (az előrejelzések szerint a következő 30 évben a kereslet 60 %-kal növekszik), az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának az éghajlatváltozás pusztító hatásainak csökkentése miatt szükséges drasztikus leszorítására vonatkozó igény, az olajárak káros ingadozási hajlama (különösen a közlekedési ágazat szempontjából, amely nagymértékben olajfüggő) és a beszállító régiók geopolitikai instabilitása indokolja. Az energetikai kutatás hozzájárul ahhoz, hogy polgáraink és iparunk energiaköltségei a jövőben megfizethetők legyenek. A szükséges kutatási és demonstrációs tevékenység célja azon környezetileg és költséghatékonyság szempontjából legkedvezőbb technológiák és intézkedések megkeresése, amelyek lehetővé teszik, hogy az EU megfeleljen a Kiotói Jegyzőkönyvben vállalt és az azokat túllépő céloknak és valóra váltsa energiapolitikai vállalásait, amint azt az energiaellátás biztonságáról szóló 2000-es zöld könyv,[21] az energiahatékonyságról szóló 2005-ös zöld könyv, valamint a fenntartható, versenyképes és biztonságos energiaellátás európai stratégiájáról szóló 2006-os zöld könyv meghatározza.

Európa számos energiatermelési és energiahatékonysági technológia területén világviszonylatban is vezető szerepre tett szert. Úttörő érdemei vannak a korszerű megújuló energiaforrásokhoz, például a napenergiához, a bioenergiához vagy a szélenergiához kapcsolódó technológiákban. Az EU globális versenytársnak számít továbbá az energiafejlesztési és elosztási technológiák területén, és erőteljes kutatási kapacitásokkal rendelkezik a szén-dioxid elkülönítésében és megkötésében. Ezekértet a pozíciókértat azonban most komoly verseny folyik komolyan fenyegetik a versenytársak (elsősorban az Egyesült Államok és Japán részvételével). Európának ezért fenn kell tartania és meg kell erősítenie vezető szerepét, ami nagy erőfeszítéseket és nemzetközi együttműködést igényel.

Az energiarendszer kis CO2-kibocsátású vagy CO2-kibocsátástól mentes, megbízható, versenyképes és fenntartható energiarendszerré való gyökeres átalakításához új technológiák szükségesek, amelyekhez azonban túlságosan nagy kockázatok és túlságosan bizonytalan hasznok előnyök társulnak, ezért a magánszférától nem várható el, hogy a kutatás, a fejlesztés, a demonstráció és a telepítés valamennyi költségét magára vállalja. Ennek megfelelően a magánbefektetések mobilizálásában központi szerepet kell adni a köztámogatásoknak, és az európai szintű erőfeszítéseket és erőforrásokat koherens és hatékonyabb módon kell összefogni annak érdekében, hogy a kontinens felvegye a versenyt a hasonló technológiákba erőteljesen és következetesen befektető gazdaságokkal. Ebben a tekintetben nagyon fontosak létfontosságúak az európai technológiai platformok, mivel ezek összehangolt módon hozzák működésbe a szükséges kutatási erőfeszítéseket. A célkitűzés eléréséhez szükséges tevékenységeket az alábbi felsorolás foglalja össze. Szerepel a felsorolásban egy, célirányosan az energiapolitikai döntéshozatalt támogató tudás kialakítására vonatkozó egyedi tevékenység is, amely támogatást adhat az időközben felmerülő szakpolitikai igények számára is, például az európai energiapolitikának az éghajlatváltozással összefüggő nemzetközi tevékenységekben betöltött szerepével vagy az energiaellátás és az energiaárak instabilitásával és kimaradásaival kapcsolatban.

Tevékenységek

- Hidrogén és üzemanyagcellák

Integrált tevékenység a helyhez kötött, hordozható és közlekedési alkalmazások előállítására képes, versenyképes uniós üzemanyagcella- és hidrogénipar erőteljes technológiai alapjának kialakítása érdekében. A hidrogénnel és az üzemanyagcellákkal foglalkozó európai technológiai platform ezt a tevékenységet egy integrált kutatási és telepítési stratégiára vonatkozó javaslattal segíti.

- Megújuló villamosenergia-termelés

Az átalakítás globális hatékonyságát, költséghatékonyságát és megbízhatóságát növelő technológiák, amelyek leszorítják a helyi megújuló energiaforrásokból (beleértve a biológiailag lebontható hulladékokat is) történő villamosenergia-termelés költségét, valamint a különböző regionális feltételekhez igazodó technológiák fejlesztése és demonstrációja.

- Megújuló tüzelőanyagok gyártása

Integrált átalakítási technológiák és tüzelőanyag-gyártási rendszerek: a megújuló energiaforrásokból, például biomasszából vagy biológiailag lebontható hulladékokból előállított szilárd, folyékony és gáz-halmazállapotú (beleértve a hidrogént is) tüzelőanyagok kifejlesztése és fajlagos költségének leszorítása a szénmentes tüzelőanyagok, különösen a közlekedésben felhasználható folyékony bioüzemanyagok költséghatékony gyártása, tárolása, elosztása és felhasználása érdekében.

- Megújuló fűtő- és hűtőanyagok

Megújuló energiaforrásokon alapuló, hatékonyságnövelő és költségcsökkentő aktív és passzív fűtési és hűtési technológiák és készülékek (beleértve a tárolási technológiákat is) kutatása, fejlesztése és demonstrálása, valamint és használatuk lehetővé tétele eltérő regionális feltételek mellett.

- A CO 2 elkülönítési és tárolási technológiái a kibocsátásmentes energiatermeléshez

A fosszilis tüzelőanyagok felhasználásaának káros környezeti hatásainak drasztikus csökkentése hatásait drasztikusan csökkentő technológiák kutatása, fejlesztése és demonstrációja a CO2 elkülönítését és tárolását megvalósító technológiákat, különösen föld alatti tárolási technológiát alkalmazó, nagy hatékonyságú és költséghatékony, csaknem kibocsátásmentes erőművek és/vagy gőztermelő művek létrehozásával.

- Tisztaszén-technológiák

Az erőművek hatékonyságának, megbízhatóságának és költséghatékonyságának jelentős mértékű javítása olyan tisztaszén-átalakítási technológiák és más szilárd halmazállapotú tüzelőanyagok átalakításán alapuló technológiák kutatásán, kifejlesztésén és demonstrációján keresztül, amelyek egyúttal másodlagos energiahordozókat (például hidrogént) és folyékony vagy gáz-halmazállapotú tüzelőanyagokat is termelnek.

- Intelligens energiahálózatok

Az európai villamosenergia- és gázrendszerek és hálózatok hatékonyságának, biztonságának, és megbízhatóságának és minőségének fokozásai módjaira irányuló kutatás, fejlesztés és demonstráció különösen az integráltabb európai energiapiac összefüggésében, például a jelenlegi elektromos hálózatok interaktív (fogyasztók–üzemeltetők) szolgáltatási hálózatokká alakításával, energiatárolási lehetőségek kifejlesztésével, illetőleg a decentralizált és a megújuló energiaforrások nagybani telepítését és tényleges integrálását gátló akadályok felszámolásával.

- Energiahatékonyság és energiatakarékosság

Az egész életciklus figyelembevételével az épületek, a közlekedés, a szolgáltatások és az ipar energiahatékonyságának és energiatakarékosságának javítását, illetve a végső és az elsődleges energiafelhasználás további csökkentését biztosító új koncepciók kutatása, fejlesztése és demonstrációja, a bevált koncepciók és technológiák optimalizálása. Ide tartozik az energiahatékonyságot célzó stratégiák és technológiák (beleértve a kapcsolt energiatermelést és a poligenerációt is) integrálása, az új és megújuló energiát hasznosító technológiák használata, és az energetikai keresletgazdálkodási intézkedések és eszközök, valamint a minimális környezeti hatású épületek demonstrációja is.

- Az energiapolitikai döntéshozatalt támogató tudás

Az energetikai technológiákkal kapcsolatban felmerülő fő gazdasági és társadalmi kérdések elemzésére, valamint a közép- és hosszú távú irányszámok és forgatókönyvek felállítására (beleértve a szakpolitikai döntéshozatali folyamat tudományos támogatását is) szolgáló eszközök, módszerek és modellek kifejlesztése.

6. Környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is)

Célkitűzés

A környezettel és erőforrásaival való fenntartható gazdálkodás az éghajlat, a bioszféra, az ökológiai rendszerek és az emberi tevékenység közötti kölcsönhatásokra vonatkozó tudás fejlesztésével, valamint új technológiák, eszközök és szolgáltatások kifejlesztésével a globális környezeti problémák integrált kezelésének érdekében. Kiemelt hangsúlyt kap az éghajlati, ökológiai, földtani és oceanográfiai rendszerek előrejelzése; továbbá a környezeti terhelések és kockázatok (beleértve az egészséggel kapcsolatosakat is) folyamatos figyelésére, megelőzésére , és hatásainak csökkentésére és befolyásolására , valamint a természeti és ember alkotta környezet megőrzésére és helyreállítására alkalmas eszközök és technológiák.

Indoklás

A környezeti problémák túlmutatnak az államhatárokon, és egész Európára, de gyakran az egész világra kiterjedően összehangolt megközelítést igényelnek. Földünk természeti erőforrásaira és az ember alkotta környezetre erős nyomás nehezedik a népesség növekedése, az urbanizáció, a mezőgazdasági, akvakultúra-, halászati, közlekedési, építőipari és energetikai ágazat folyamatos bővülése, valamint az éghajlat helyi, regionális és globális változékonysága és a felmelegedés következtében. Európának az ipar megerősítésével és környezetbarát versenyképességének javításával párhuzamosan új, fenntartható viszonyt kell kialakítania a környezettel. A környezetre irányuló kutatás nagyságrendje, terjedelme és nagyfokú összetettsége miatt szükséges kritikus tömeg eléréséhez a teljes EU-ra kiterjedő együttműködésre van szükség. Ez megkönnyíti a közös tervezést, az összekapcsolt és együttműködésre képes adatbázisok használatát, illetőleg az összehangolt, nagyméretű figyelő és előrejelző rendszerek kifejlesztését. A kutatásnak válaszolnia kell az adatkezelési és az informatikai szolgáltatások iránti igényre, valamint az adatok továbbításával, integrálásával és leképezésével összefüggő problémákra is.

Uniós szintű kutatási tevékenység szükséges egyes nemzetközi kötelezettségvállalások, mint például az ENSZ éghajlat-változási keretegyezménye és annak Kiotói Jegyzőkönyve, a biológiai sokféleségről szóló ENSZ-egyezmény, az elsivatagosodás elleni harcról szóló ENSZ-egyezmény, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló stockholmi egyezmény, a fenntartható fejlődésről szóló 2002-es világszintű csúcstalálkozó célkitűzései, illetőleg az EU vízellátási kezdeményezése ( Water for Life ) teljesítéséhez, valamint az éghajlat-változási kormányközi panel munkájában és a földmegfigyelésre vonatkozó kezdeményezésben történő részvételhez. Emellett jelentős mértékű kutatás szükséges a meglévő és kialakulóban lévő uniós szakpolitikák, a hatodik környezetvédelmi cselekvési terv és a kapcsolódó tematikus stratégiák (például az EU tengervédelmi stratégiája), a környezetvédelmi technológiákra, illetőleg a környezetvédelemre és az egészségre vonatkozó cselekvési tervek, programok és irányelvek, a NATURA 2000, valamint a vízvédelmi keretirányelv és más irányelvek végrehajtásához.

Az EU-nak meg kell erősítenie pozícióit a környezetvédelmi technológiák világpiacán. Ezek a technológiák hozzájárulnak a fenntartható fogyasztáshoz és termeléshez azzal, hogy segítenek a különböző nagyságrendű környezeti problémák költséghatékony megoldásának és kulturális és természeti örökségünk védelmének lehetővé tételén keresztül a fenntartható növekedés megvalósításában segítenek. A környezetvédelmi követelmények serkentőleg hatnak az innovációra és üzleti lehetőségeket és a nagyobb versenyképesség esélyét rejtik rejtenek magukban, egyúttal pedig biztosítják a későbbi nemzedékek fenntarthatóbb jövőjét. A vízellátással és a szennyvízzel, illetőleg a fenntartható vegyiparral foglalkozó európai technológiai platformok megerősítették az uniós szintű cselekvés szükségességét, és kutatási menetrendjüket a következőkben felsorolt kutatási tevékenységek figyelembe veszik. Más platformok (például az építésügyi és az erdészeti) részben ugyancsak foglalkoznak környezetvédelmi technológiai kérdésekkel, és véleményüket az alábbiak ugyancsak figyelembe veszik. A társadalmi és a gazdasági szempontok – mint például a vízkészlet-gazdálkodásban – különösen erős befolyást gyakorolnak a környezetvédelmi technológiák fejlesztésére, piaci bevezetésére, és ezt követően alkalmazására. Függően attól, hogy az adott tevékenység tárgya szempontjából ezek mennyire lényegesek, a tevékenységek során figyelembe kell venni a szakpolitikák és a technológiai fejlesztés társadalmi és gazdasági vonatkozásait.

A következőkben felsorolt tevékenységek [22] jelentős része közvetlenül kapcsolódik szakpolitikai igényekhez. Ugyanakkor a közben felmerülő új szakpolitikai igények, mint például az uniós politikák fenntarthatósági hatásvizsgálatai, az éghajlatváltozással kapcsolatban Kiotót követően szükséges cselekvés, valamint az új környezetvédelmi politikák (például az európai talajvédelmi stratégia és a tengerpolitika), szabványok és jogszabályi előírások igényeinek kielégítése érdekében további támogatásra is van lehetőség.

Tevékenységek

- Éghajlatváltozás, szennyezés és kockázatok

- A környezetre és az éghajlatra nehezedő nyomás: Az éghajlati és földtani rendszer működése, beleértve a sarkvidéki területeket is; alkalmazkodási és hatáscsökkentési intézkedések; levegő-, talaj- és vízszennyezés; a légkör összetételében és a vízkörforgásban beálló változások; az éghajlat és a légkör, a földfelszín, a jég és az óceán globális és regionális kölcsönhatásai; a biológiai sokféleségre és az ökológiai rendszerekre gyakorolt hatások, beleértve a tengerszint emelkedésének a tengerparti vidékekre gyakorolt hatásait, valamint a fokozottan érzékeny területekre, például a hegyvidékekre gyakorolt hatásokat is.

- Környezet és egészség: A környezeti ártalomkeltők és az emberi egészség kölcsönhatása, beleértve a források felkutatását, a környezettel összefüggő egészségügyi kérdések biomonitoringjára irányuló kutatást, a beltéri levegő minőségét, a beltéri környezettel, a városi környezettel és a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásával való kapcsolódásokat, a hatásokat, valamint az újonnan felmerülő kockázati tényezők azonosítását is; a toxikus veszélyes anyagokra vonatkozó integrált kockázatelemzési módszerek, beleértve az állatkísérleteket kiváltó megoldásokat is; a környezeti egészségi kockázatok és mutatók számszerű kifejezése és költség-haszon elemzése a megelőzési stratégiákhoz való felhasználásra.

- Természeti veszélyek: A geológiai (például földrengés, vulkanikus tevékenység, szökőár) és az éghajlati (például vihar, aszály, árvíz, erdőtűz, földcsuszamlás, lavina és más hasonlóan szélsőséges jelenségek) veszélyforrásokból származó katasztrófákhoz és következményeikhez kapcsolódó előrejelzések és integrált veszélyességi, sebezhetőségi és kockázati elemzések fejlesztése; korai előrejelző rendszerek kialakítása és a megelőző, és hatáscsökkentő és kockázatkezelési stratégiák továbbfejlesztése, az egyidejű kockázatok elemzése keretében is.

- Fenntartható erőforrás-gazdálkodás

- A természetes és az ember által létrehozott erőforrások megőrzése és a velük való fenntartható gazdálkodás, valamint a biológiai sokféleség: Ökológiai rendszerek, vízbázis-gazdálkodás; hulladékgazdálkodás és megelőzés; a biológiai sokféleség védelme és kezelése, beleértve az invazív idegen fajok elleni védekezést is, talajvédelem, a tengerfenék, a tengeröblök és a part menti területek védelme, az elsivatagosodással és a földek minőségének romlásával szembeszálló megközelítések, tájképmegőrzés; fenntartható erdőhasználat és erdőgazdálkodás; a városi környezettel való fenntartható gazdálkodás és tervezés, beleértve a posztindusztriális övezeteket is, adatkezelési és információs szolgáltatások; a természetes folyamatok elemzése és előre becslése.

- A tengeri környezet tel való gazdálkodás fejlődése : Az emberi tevékenység hatása a tengeri környezetre és erőforrásokra; a regionális tengerek és a part menti vizek szennyezése és eutrofizációja; mélytengeri ökológiai rendszerek; a tengeri élővilág sokféleségének alakulására, az ökológiai rendszerek folyamataira és az óceáni körforgásra vonatkozó elemzések; a tengerfenék geológiája. Stratégiák, koncepciók és eszközök fejlesztése az óceán és az óceáni erőforrások fenntartható felhasználásához.

- Környezetvédelmi technológiák

- A természetes és az ember által létrehozott környezetre irányuló megfigyelés, szimuláció, megelőzés, hatáscsökkentés, alkalmazkodás, szennyeződésmentesítés és helyreállítás környezetvédelmi technológiái: A vizekre, az éghajlatra, a levegőre, a tengeri, városi és vidéki környezetre, a talajra, a hulladékok kezelésére, az újrafeldol