Az eredmények (a romák integrációjának kiemelt szerepeltetése a politikai napirenden, uniós finanszírozás, a cigányellenességnek az intolerancia egyik sajátos formájaként történő elismerése) inkább az EU-hoz kapcsolódnak, nem pedig nemzeti szinten jelentkeznek. Ami a keretrendszert és a nemzeti romaintegrációs stratégiákat érő kihívásokat illeti, a nyilvános konzultációban részt vevő legtöbb érdekelt fél a hatékony horizontális kezelés (vagyis a többségi állami politikák romák szükségletei iránti érzékenysége) hiányát emelte ki átfogó kihívásként.

3. Eredmények értékelési kritériumok szerint

Az értékelés öt alapvető kritériumot (relevancia, koherencia, eredményesség, hatékonyság és az uniós hozzáadott érték) és három járulékos kritériumot (méltányosság, koordináció, fenntarthatóság) vizsgált meg. Az alábbi áttekintésben a járulékos kritériumokat összekötöttük azzal az alapvető értékelési kritériummal, amelyhez a legszorosabban kapcsolódnak (a méltányosság a relevancia keretében, a koordináció az eredményesség keretében, valamint a fenntarthatóság az uniós hozzáadott érték keretében).

3.1. Relevancia

A relevancia elemzése azt vizsgálja, hogy a kitűzött célok meghatározásuk idején megfeleltek-e az igényeknek, és jelenleg továbbra is relevánsak-e. A Bizottság a relevanciát bizonyos korlátozásokkal összességében véve pozitívnak ítélte meg. Az értékelés megerősítette, hogy a kiemelt területek kulcsfontosságúak a romák integrációjának szempontjából, és azok jelenleg is változatlanul érvényesek.

Az értékelés hiányosságokat is feltárt a keretrendszer kezdeti kialakításában:

·Az oktatás területén kitűzött cél (hogy minden roma gyermek legalább az alapfokú oktatást befejezze) releváns volt ugyan, de nem ambiciózus.

·A hátrányos megkülönböztetés elleni küzdelem általános célkitűzésként, konkrét megkülönböztetésmentességi célokat nélkülöző általános témaként szerepelt. A cigányellenességgel szembeni fellépés elégtelennek bizonyult, bár a keretrendszer mindegyik szakpolitikai területen azonosította a hátrányos megkülönböztetés felszámolására irányuló intézkedéseket, és az azt követő uniós szakpolitikai dokumentumokban az intolerancia sajátos formájaként ismerték el a cigányellenességet, valamint – az uniós jogszabályokkal összhangban – uniós és nemzeti szinten intézkedéseket hoztak a hátrányos megkülönböztetés, a rasszizmus és az idegengyűlölet elleni küzdelem érdekében.

·Jóllehet a keretrendszer kiemelte, hogy a roma elnevezés sokszínű népességet takar, kapacitása korlátozottnak bizonyult a roma népesség sokféleségének kezeléséhez. Nem fordított kellő figyelmet a romák különleges csoportjaira, valamint a nemi dimenzió vagy a többszörös megkülönböztetés kezelésére (méltányosság).

A tagállami hatáskörök tiszteletben tartása érdekében az uniós keretrendszer rugalmasságot biztosított a célkitűzéseinek és a célcsoportok kiválasztásának a konkrét nemzeti körülményekhez igazítása tekintetében. Ez a rugalmasság azt jelenti, hogy a keretrendszer relevanciája szorosan összefügg a nemzeti romaintegrációs stratégiába foglalt célkitűzések és intézkedéseinek megfelelőségével és ambíciójával. Jóllehet ez a megközelítés alkalmas lehet a fellépések relevanciájának erősítésére, az értékelés megállapította, hogy összességében hozzájárult a végrehajtás szétaprózottságához, ami csökkentette az eredményességet.

3.2. Eredményesség

Az eredményesség elemzése azt vizsgálja, hogy a keretrendszer mostanáig milyen mértékű előrelépést ért el a célkitűzéseinek megvalósítása tekintetében, a romák integrációjára vonatkozó célok és a romák integrációját szolgáló uniós és nemzeti eszközök és struktúrák létrehozása terén (koordináció).

A Bizottság összességében véve korlátozottnak ítélte meg a romák integrációjára vonatkozó célok felé történő előrehaladás eredményességét, ugyanakkor jelentős eltérések mutatkoznak az egyes területek és országok között . Megállapítást nyert, hogy az oktatás az a terület, ahol a legtöbb előrelépés történt (a korai iskolaelhagyás, a koragyermekkori nevelés és a tankötelezettség terén javulás, de a szegregáció tekintetében romlás következett be). A romák saját megítélésük szerinti egészségi állapota javult, de az orvosi ellátás továbbra is korlátozott. A munkaerőpiacra való belépés terén nem figyelhető meg javulás, sőt, a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő romák (NEET-fiatalok) aránya még növekedett is. A lakhatási helyzet továbbra is nehéz. Némi előrelépés figyelhető meg a szegénység elleni küzdelem általános célkitűzése tekintetében. A cigányellenesség és a gyűlölet-bűncselekmények továbbra is komoly aggodalomra adnak okot, annak ellenére, hogy az adatok arról tanúskodnak, hogy egyes területeken némileg csökkent a romák hátrányos megkülönböztetése a szolgáltatások igénybevétele terén.

2. ábra: A romák helyzetének változása 2011 és 2016 között a szakpolitikai területeken, szegénység; Hátrányos megkülönböztetés területenkénti bontásban és cigányellenesség

Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége 2011, 2016, 2017.

A Bizottság a koordináció eredményességét uniós szinten pozitívnak, nemzeti szinten korlátozottak ítélte meg. Az értékelés megállapításai szerint a keretrendszer sikeres volt az eszközök és az irányítási struktúrák létrehozása, illetve megszilárdítása, valamint a romák integrációja terén dolgozó szereplők közötti együttműködés és e szereplők kapacitásának kiépítése terén. A keretrendszer tovább javította az érdekelt felek uniós és nemzeti szintű együttműködését, azonban a részvétel még nem eléggé befolyásolja a szakpolitikai döntéshozatalt és a szolgáltatások kialakítását. Nemzeti szinten a keretrendszer eszközök – nemzeti romaintegrációs stratégiák, kapcsolattartó pontok (romaintegrációs nemzeti kapcsolattartó pont) és platformok – fejlesztéséhez vezetett, a nemzeti romaintegrációs stratégiákat azonban nem teljes mértékben hangolták össze a romák integrációjára vonatkozó célokkal. Az értékelés megállapításai szerint, jóllehet a romaintegrációs nemzeti kapcsolattartó pont létrehozása következtében javult az együttműködés a közigazgatási szervek között, valamint a közigazgatás és más érdekelt felek között, több romaintegrációs nemzeti kapcsolattartó pont továbbra sem rendelkezik intézményi súllyal, forrásokkal és kapacitással.

3.3. Koherencia

A koherencia elemzése azt vizsgálja, hogy az uniós keretrendszer mennyire jól működik együtt más uniós és nemzeti eszközökkel. A Bizottság a koherenciát uniós szinten pozitívnak, nemzeti szinten korlátozottak ítélte meg.