EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.12.8. COM(2022) 674 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A szennyezőanyag-mentesség figyelemmel kíséréséről és helyzetéről szóló első jelentés























Pályamodellek a tisztább európai levegő, víz és talaj felé



















































































1.Bevezetés Az egészséges élethez alapvető fontosságú a reziliens és virágzó természeti környezet, a tiszta levegő, a tiszta víz és a tiszta talaj. A Covid19-világjárvány által kikényszerített elszigeteltség paradox módon új megvilágításba helyezte a biológiai sokféleséget mutató és tiszta környezet értékét. Napjainkban az Ukrajna elleni orosz háború és az abból eredő energia- és gazdasági válság, a Covid19-válság utáni helyreállítási erőfeszítések, valamint az éghajlat okozta áradások, hőhullámok és aszályok kétségtelenül súlyosbítják az EU előtt álló kihívásokat, köztük a szennyezéscsökkentési kihívást. Ám továbbra is érvényes az európai zöld megállapodásban foglalt és a 8. környezetvédelmi cselekvési programban megerősített, 2030-ig szóló közép- és hosszú távú pályamodell, amely meghatározza a 2050-es kiemelt célkitűzéseket. Ez a 2050-re kitűzött klímasemlegességi célkitűzéssel összhangban magában foglalja a toxikus anyagoktól mentes környezetre vonatkozó szennyezőanyag-mentességi célkitűzést. Az „Út a szennyezőanyag-mentes levegő, víz és talaj felé” című uniós cselekvési terv és a vegyi anyagokra vonatkozó fenntarthatósági stratégia 2050-re vonatkozó jövőképet, 2030-ra vonatkozó számszerűsített célokat és konkrét intézkedéseket rögzített, amelyekkel az EU a szennyezőanyag-mentesség, valamint az éghajlat- és természethelyreállítási céljainak eléréséhez vezető útra léphet. A Bizottság több releváns javaslatot terjesztett elő, legutóbb a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv és a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv felülvizsgálatára, illetve a víz-keretirányelv szerinti vízszennyező anyagok jegyzékének aktualizálására, valamint a gépjárművek Euro 7 kibocsátási típusjóváhagyására vonatkozó javaslatot. Az európai rákellenes terv a szennyezéscsökkentés fontosságát, mint az emberi egészség javításának eszközét hangsúlyozza. Ez a szennyezőanyag-mentesség figyelemmel kíséréséről és helyzetéről szóló integrált jelentés szerves részét képezi a 8. környezetvédelmi cselekvési program monitoring keretének, amely minden kiemelt célkitűzéshez kulcsmutatókat, illetve egyéb ágazatspecifikus monitoringeszközöket rendel – például az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség és a körforgásos gazdaság tekintetében –egy részletes és koherens kép kialakítása érdekében. E jelentés általános célja a szennyezőanyag-mentességi cselekvési tervben elfogadott hat célérték terén elért haladás és a jövőbeni kilátások bemutatása, kiemelve a meglévő hiányosságokat is. Választ ad például a következő kérdésekre: Mennyire szennyezett az EU? Melyek az elmúlt évek tendenciái? El tudjuk-e érni a 2030-as szennyezőanyag-mentességi célértékeket? A jelentés az alábbiak révén támogatja a szennyezéssel kapcsolatos jobb irányítást: ·új, releváns ismeretek nyújtása; ·a szakpolitikák végrehajtásának és eredményességének nyomon követése; ·a különböző uniós szakpolitikák közötti szinergiák és kompromisszumok elemzése; ·a „korai előrejelzések” ajánlásokká alakítása a legfrissebb kutatási eredmények alapján egyre nagyobb aggodalomra okot adó szennyező anyagokkal kapcsolatban. A jelentés jó néhány elégtelenséget és hiányosságot is feltár, amelyeket az elkövetkező években kezelni kell. Ilyen például a talajszennyezés értékelésének nehézsége, tekintettel a megfigyelésére és jelentésére vonatkozó uniós jogi keret hiányára, amellyel a talajegészségre és az erdőmegfigyelésre vonatkozó jövőbeli jogszabályok foglalkoznak majd, és ilyen az a kihívás is, amit a különböző tudományos forrásokból vagy projektekből származó, nehezen összehasonlítható adatok egy képbe integrálása jelent. További kihívást jelent a rendelkezésre álló legfrissebb adatok megosztásának és felhasználásának javítása annak érdekében, hogy azok megfeleljenek a FAIR (megtalálható, hozzáférhető, interoperábilis és újrafelhasználható adatok) irányelveknek. Míg a levegőpolitikához közel valós idejű adatok állnak rendelkezésre, addig a vízi és tengeri környezet értékeléséhez szükséges adatok gyakran elavultak és hiányosak, bár nemzeti szinten naprakészebb adatok érhetők el. A felszíni és felszín alatti vizeket szennyező anyagok nyomon követésére és jelentésére vonatkozó legújabb javaslatok részben foglalkoznak ezzel a kérdéssel, de a kapcsolódó vízügyi és tengeri jogszabályok jövőbeli felülvizsgálatának is foglalkoznia kell majd ezzel. Ez a jelentés szakmai összefoglalást ad az EEA által összeállított monitoring-jelentésről, amely az uniós szinten megfigyelt valamennyi szennyezés legrelevánsabb múltbeli és jelenlegi adatait integrálja és a Bizottság Közös Kutatóközpontja által koordinált előretekintő jelentést is figyelembe veszi. A modellezési és előrejelzési eredmények a legfontosabb – többek között a közelmúltban előterjesztett – uniós szakpolitikai kezdeményezések várható szennyezéscsökkentési előnyeinek értékelésén alapulnak. Ezen első szennyezőanyag-mentességi helyzetkép adatainak fő forrásai a levegőminőségről szóló harmadik helyzetkép, a zaj, a tápanyagok, a fogyasztás és a termelés helyzetéről szóló értékelések, továbbá a szennyezőanyag-mentességi előrejelzésről szóló közelmúltbeli jelentés főbb megállapításai. Emellett az uniós kutatási programok eredményeit összegző közelmúltbeli jelentés több olyan uniós finanszírozású projektet mutat be, amelyek értékes támogatást és innovatív megoldásokat kínálnak a szennyezőanyag-mentességi tudásbázis számára. 2.A szennyezőanyag-mentesség nyomon követése Ez a fejezet a szennyezőanyag-mentesség nyomon követéséből származó megállapítások rövid összefoglalását tartalmazza. Középpontjában az eddig elért haladás és a 2030-as célok eléréséhez szükséges munka áll. 2.1.Szennyezőanyag-mentesség és egészség A 2030-as szennyezőanyag-mentességi és egészségügyi célértékek Az uniós jog értelmében, a zöld megállapodás törekvései szerint, illetve más kezdeményezésekkel szinergiában az EU-nak 2030-ig több mint 55 %-kal kell csökkentenie a légszennyezés egészségügyi hatásait (korai elhalálozások), és 30 %-kal a közlekedési zaj által krónikusan zavart emberek arányát.

Kézzelfogható előrelépés történt a légszennyezéshez kapcsolódó káros egészségügyi hatások (például a szívbetegségek, a rák és a légzőszervi megbetegedések) 45 %-os csökkentése terén a 2005-ös szinthez képest. Ezzel szemben a zajszennyezéshez kapcsolódó egészségkárosodás, például a szív- és érrendszeri betegségek kockázata, az alvászavar és a bosszúság 2012 óta alig változott. Biztató az ivóvíz és fürdővizek terén az uniós előírásoknak való megfelelés általánosan magas aránya (> 99 %, illetve > 93 %). Ami a vegyi anyagok használatának egészségre gyakorolt hatásait illeti, bár egyes vegyi anyagok szintje csökken, egyes hasonló kockázatot jelentő helyettesítő vegyi anyagok használata folyamatosan nő. Az elért haladás ellenére az Unióban a korai elhalálozások több mint 10 %-a továbbra is a környezetszennyezéshez kapcsolódik. Okozója főként a magas szintű légszennyezés, de a zajszennyezés és a vegyi anyagoknak való kitettség is, amit valószínűleg alábecsülünk. A szennyezés nem egyenlően oszlik el az EU-ban. A veszélyeztetett személyek, köztük a gyermekek, az idősek és az asztmában vagy más légzőszervi vagy szív- és érrendszeri betegségben szenvedők érzékenyebbek a szennyezésnek való kitettségre, és rendszerint az alacsonyabb társadalmi-gazdasági csoportokhoz tartozók is magasabb szintű szennyezésnek vannak kitéve. Az ún. „örökölt”, pl. a szennyezett területeken fellelhető szennyezés felszámolása költséges, mivel a szennyező gyakran nem vonható felelősségre, nem ismert, vagy nem képes fizetni a szennyeződésmentesítésért. Ez is rávilágít a szennyezés eleve elkerülésének és a vegyi anyagok kevésbé veszélyes anyagokkal való helyettesítésének fontosságára. A múltból tanulva különösen ébernek kell lennünk az újonnan megjelenő szennyező anyagok kezelése terén, különösen, ha azok forrását gyógyszerek és antimikrobiális szerek, „örök” vegyi anyagok (például perfluorozott alkil anyagok, PFAS), endokrin károsító anyagok és mikroműanyagok jelentik. Intézkedéseket kell bevezetnünk a vegyi anyagok keverékei és azok halmozott, pl. a beltéri levegő minőségére gyakorolt hatásainak kezelésére is A Bizottság olyan kezdeményezések széles köre útján foglalkozik e kérdésekkel, mint a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv (pl. mikroműanyagok), a vegyi anyagokra vonatkozó fenntarthatósági stratégia (pl. a PFAS és a vegyi anyagok osztályozására, címkézésére és csomagolására vonatkozó szabályok felülvizsgálata, valamint a REACH-rendelet felülvizsgálata), a szennyezőanyag-mentességi cselekvési terv (pl. a beltéri levegőminőség és az azbesztről szóló közelmúltbeli közlemény) és a talajstratégia (pl. a talaj egészségéről szóló új jogszabály, az új talajszennyező anyagok uniós prioritási listája, a kockázatértékelés javítása). Az emberi egészség és jóllét védelme (pl. a korai elhalálozások számának további csökkentése) érdekében javasolt továbbá a levegőminőségre vonatkozó uniós jogi előírásokat fokozatosan közelíteni a WHO vonatkozó iránymutatásaihoz. 2.2.Szennyezőanyag-mentesség és biológiai sokféleség A 2030-as szennyezőanyag-mentességi és biológiai sokféleségi célértékek Az uniós jog értelmében, a zöld megállapodás törekvései szerint, illetve más kezdeményezésekkel szinergiában az EU-nak 2030-ig 25 %-kal kell csökkentenie azon uniós ökoszisztémák arányát, ahol a biológiai sokféleséget veszélyezteti a légszennyezés, továbbá 50 %-kal a tápanyagveszteséget, a vegyi növényvédő szerek használatát és kockázatát, a veszélyesebbek használatát, és az antimikrobiális szerek haszonállatok részére és akvakultúrában történő értékesítését. A szennyezés a biológiai sokféleséget fenyegető öt fő veszély egyike. A szennyezést tekintve bolygónk tűrőképességének határait, azaz a Föld biztonságos működési terét túllépi a tápanyagok jelenléte (Európában a foszfor kétszeres, a nitrogén pedig 3,3-szeres mértékben) és az „újszerű anyagok” (köztük a vegyi anyagok és a műanyagok) mennyisége. A fenti célértékek kapcsán elmondható, hogy a levegőszennyezés, a növényvédő szerek és az antimikrobiális szerek okozta szennyezés 12 %-kal (a légszennyezéssel érintett ökoszisztémák területe), a kémiai növényvédő szerek használata és kockázata 14 %-kal, a veszélyesebb növényvédő szerek használata 26 %-kal és az antimikrobiális szerek értékesítése 18 %-kal csökkent a bázisévekhez képest. Az 50 %-os tápanyagveszteségre vonatkozó célérték tekintetében még folyik az adatgyűjtés. Számos helyettesítő mutató azt jelzi, hogy a tápanyagveszteség viszonylag stabil maradt, és az elmúlt évtizedben semmi nem utal jelentős csökkenésre. A biológiai sokféleség védelmét szolgáló uniós szennyezési határértékeket jelentősen túllépjük. A 2015-ös adatok alapján az EU közel 10 000 felszín alatti víztestének 23 %-a és közel 100 000 felszíni víztestének 59 %-a még nem éri el a „jó kémiai állapotot”. A 2018-as adatok alapján az uniós tengeri területek 80 %-a nem éri el a szennyező anyagokat illetően a „jó környezeti állapotot”. 2022. október vége előtt 13 tagállam nyújtotta be 3. vízgyűjtő-gazdálkodási tervét. Ezek előzetes elemzése nagyjából stabil helyzetet jelez a 2. vízgyűjtő-gazdálkodási tervhez képest, különösen a felszín alatti vizek kémiai állapota tekintetében. A felszíni vizek ökológiai és kémiai állapota vegyesebb, mivel egyes országokban a javulás jelei mutatkoznak, míg mások romló minőségről számolnak be. Folyamatban van egy átfogóbb elemzés. A tudományos bizonyítékok további kihívásokra, például a víz-, tenger- és talajszennyezéssel kapcsolatos ismeretek és adatok hiányára utalnak. A szennyező anyagok ökoszisztémákra gyakorolt hatása a hatások halmozódása miatt fokozódik. A víz alatti zaj, a mikroműanyagok és a fényszennyezés biológiai sokféleségre gyakorolt hatásának mértéke egyre nyilvánvalóbbá válik. A Bizottság több intézkedést is javasolt a biológiai sokféleség szennyezéssel szembeni védelmének javítása érdekében, főként a biológiai sokféleségre vonatkozó és a „termelőtől a fogyasztóig” stratégiáinak (pl. növényvédő szerek, tápanyagok és antimikrobiális szerek), a szennyezőanyag-mentességi cselekvési tervének (pl. vízszennyező anyagok, települési szennyvíz) és a talajstratégiájának (pl. a talaj egészségéről szóló készülő jogszabály) keretében . A jogi előírásokat mindig a legújabb tudományos bizonyítékokhoz igazítja, továbbá foglalkozik az újonnan megjelenő szennyezéssel, például a vízszennyező anyagok jegyzékére és a víz alatti zaj küszöbértékeire vonatkozó, a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv szerinti közelmúltbeli javaslatban. A szennyező anyagok halmozott hatásaival a REACH-rendelet és a más vegyi anyagokról szóló jogszabályok felülvizsgálata foglalkozik. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) jelenleg végzi a növényvédő szerek kumulatív hatásainak értékelésére szolgáló módszerek kidolgozását egy külön cselekvési terv alapján. Végezetül, a fényszennyezésnek a beporzó rovarokra gyakorolt hatásával a beporzókról szóló uniós kezdeményezés foglalkozik. 2.3.Szennyezőanyag-mentesség és körforgásos gazdaság A 2030-as szennyezőanyag-mentességi és körforgásos gazdasági célértékek Az uniós jog, a zöld megállapodás törekvései és más kezdeményezések alapján az EU-nak 2030-ig 50 %-kal kell csökkentenie a tengeri műanyagszemét, 30 %-kal a környezetbe kerülő mikroműanyagok és 50 %-kal a települési maradékhulladék mennyiségét, valamint jelentősen vissza kell szorítania a hulladékképződést. Az e célértékek felé való haladás eddig lassú volt. A műanyagszemét és a mikroműanyagok esetében a 2015–2020-as időszak adatainak gyűjtése és elemzése még folyamatban van, és egységesített, elfogadott és uniós szintű trendszámítás nem lehetséges. A rendelkezésre álló adatok előzetes áttekintése azonban azt jelzi, hogy a műanyagszemét koncentrációja a legtöbb uniós partvonalon csökken, ami biztató jel. A harmonizált adatokat 2023-ban teszik közzé. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv, az egyszer használatos műanyagokról szóló irányelv, a kikötői befogadólétesítményekről szóló irányelv és a mikroműanyagra vonatkozó kezdeményezések végrehajtása is segít majd a következő, 2024-es jelentésben jobb képet alkotni a tengeri szemétről és értékelni a mikroműanyagokra vonatkozó célértéket. Ami a hulladékot illeti, a legfrissebb statisztikák szerint a teljes hulladékkeletkezés 2010 és 2020 között 4 %-kal csökkent. A települési maradékhulladékot illetően 2016 óta nem észlelhető jelentős változás. Ugyanakkor a csomagolási hulladék mennyisége az elmúlt 10 évben 19 %-kal nőtt. Más területekhez hasonlóan a korlátozott haladás fő oka a meglévő intézkedések végrehajtásának hiányossága és egyes szennyező források kezelésének elmulasztása. Emellett a veszélyes vegyi anyagok jelenléte egyes termékekben továbbra is akadályozza az anyagok újrafeldolgozását. Ezzel szemben az uniós termelésből származó levegő- és vízszennyezés folyamatosan csökken, 2015-ben az EU kibocsátása a szennyező anyagtól függően 3 % és 26 % között csökkent. Az EU teljes fogyasztási lábnyoma, vagyis az anyaglábnyom, valamint az ipar és a fogyasztók általi vegyianyag-felhasználás eddig viszonylag stabil, 2020-ban pedig vélhetően a Covid19-világjárvány miatt alacsonyabb volt. Az anyaglábnyom, azaz az európai országok vállalkozásai, háztartásai és kormányai részéről történő felhasználás és beruházások által kiváltott, világszintű anyagkitermelés iránti kereslet igen magas, 2020-ban személyenként 13,7 tonnát tett ki. Összességében az uniós termeléshez és fogyasztáshoz kapcsolódó környezeti hatások magasak és nem fenntarthatóak: több esetben már most is jelentősen meghaladják a bolygónk tűrőképességből az EU-ra eső részt. Ezért fontos jobban figyelembe venni az importált áruk környezeti hatásait és az EU-n kívülre irányuló „szennyezésexportot”. Ez releváns például az EU-n belüli és kívüli kitermelés kapcsán, tekintettel a kritikus nyersanyagok fontosságára az EU azon célja szempontjából, hogy növelje nyitott stratégiai autonómiáját és felgyorsítsa a zöld átmenetet. Egy másik mérlegelendő tényező a hulladékszállítás.

A Bizottság már dolgozik a fogyasztási és termelési rendszerek biztonságosabbá és fenntarthatóbbá tételén, főként a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv, (például a hulladékszállításra vonatkozó intézkedések, a fenntartható termékek környezettudatos tervezésére vonatkozó javaslat, a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló irányelv felülvizsgálata) és a szennyezőanyag-mentességi cselekvési terv (pl. az ipari kibocsátásokra vonatkozó intézkedések), valamint az uniós biogazdasági stratégia keretében. További intézkedéseket is tervez, pl. a REACH-rendelet felülvizsgálatát vagy a „biztonságos és fenntartható tervezésű” vegyi és egyéb anyagok értékelését a vegyi anyagokra vonatkozó fenntarthatósági stratégia, valamint a zöld állításokra vonatkozó kezdeményezés keretében. Az anyag- és fogyasztási lábnyomra vonatkozó uniós módszerek és mutatók továbbfejlesztése, valamint bolygónk tűrőképességének határaival való összehasonlítása jobb rendszerszintű képet adhat. 3.Szennyezőanyag-mentességi helyzetkép és kilátások E fejezet forrásai között jó néhány projekt és kezdeményezés szerepel, köztük a Bizottság által koordinált modellezési és előrejelzési tanulmányok (lásd alább). A modellezési forgatókönyvek a lehetőségekhez mérten figyelembe vették a jelenlegi és a javasolt uniós jogszabályok teljes körű végrehajtása esetén várható haladást. Az egyes helyzetképek azonban az alább hivatkozott konkrét kiadványokban dokumentált konkrét feltételezéseken és korlátokon alapulnak. A gyakorlat megállapításai a levegőminőségre, a vizek és a tengeri környezet tisztaságára, valamint a talaj tisztaságára vonatkozó helyzetképekként kerülnek bemutatásra. 3.1.Szennyezőanyag-mentesség és egészség A levegő- és zajszennyezéssel kapcsolatos 2030-as kilátásokat az egészségügyi célértékek valószínű elérése alapján értékelték (vö. 2.1.). A levegőminőségről szóló harmadik helyzetkép megállapította, hogy a jelenlegi és a javasolt uniós jogszabályok teljes körű végrehajtása esetén az EU 2030-ra több mint 55 %-kal csökkentené a légszennyezés miatti korai elhalálozások számát 2005-höz képest. A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv Bizottság által javasolt felülvizsgálata nyomán valószínű, hogy 2030-ra a 2005-ös szinthez képest több mint 70 %-os csökkentés érhető el. A várt előrejelzések megvalósulásának biztosításához azonban fontos a meglévő jogszabályok teljes körű végrehajtása. Hasonlóan fontos, hogy a közelmúltban előterjesztett szakpolitikai javaslatokat, különösen a gépjárművek kibocsátási előírásaira (Euro 7) és az ipari kibocsátásokra vonatkozó javaslatot (amely kiterjeszti az ipari kibocsátásokról szóló irányelv hatályát a nagygazdaságokra, és várhatóan jelentős hatással lesz az ammóniakibocsátás csökkentésére), valamint az „Irány az 55 %!” és a REPowerEU szerinti kezdeményezéseket a javasolt törekvési szintek fenntartásával mihamarabb elfogadják. A zajszennyezést illetően az EU 2002 óta számos konkrét jogszabályt hozott, de egyelőre valószínűtlennek tűnik, hogy a közlekedési zajártalom által érintettek számának 2030-ig (2017-hez képest) 30 %-kal történő csökkentésére vonatkozó szennyezőanyag-mentességi célérték elérhető. Az aktuális becslések szerint ez a szám 2030-ig nem fog 19 %-nál nagyobb mértékben csökkenni, hacsak nemzeti, regionális és helyi szinten komoly kiegészítő intézkedések nem születnek, illetve hacsak az összes releváns közlekedési ágazatra kiterjedő megerősített uniós fellépés a zajszennyezés további jelentős csökkenését nem eredményezi. A céltól való távolság azonban tovább csökkenthető, ha a tagállamok megerősítik intézkedéseiket. Ez magában foglalná többek között a közlekedés szigorúbb zajvédelmi szabályozását és annak végrehajtását, például a járművek és működésük javítását, valamint a városi közúti forgalom és sebességhatárok jelentős csökkentését. Ez utóbbit számos város már most is tervezi éghajlati és levegőminőségi intézkedéseinek részeként. 3.2.Szennyezőanyag-mentesség és biológiai sokféleség A levegő, a víz és a tengeri környezet tápanyagszennyezésével kapcsolatos 2030-as kilátásokat a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, a tápanyagokra vonatkozó célok elérésének valószínűsége alapján értékelték (vö. 2.2.). A növényvédő szerek, az antimikrobiális szerek és a talajszennyezés tekintetében e szakaszban nem történt értékelés, mivel nem álltak rendelkezésre sem megfelelő adatok, sem modellek. A levegőminőségről szóló harmadik helyzetkép még aggasztóbbnak találta a helyzetet. A jelenlegi és a javasolt uniós szakpolitikák nem tűnnek elégségesnek ahhoz, hogy az EU 2030-ra 2005-höz képest 25 %-kal csökkentse a légszennyezés által veszélyeztetett uniós ökoszisztémák területét. A környezeti levegő minőségéről szóló irányelvek közelmúltban javasolt felülvizsgálatának végrehajtásával azonban ez a célérték elérhető lenne. A legnagyobb aggodalomra okot adó terület továbbra is a mezőgazdaságból származó ammóniakibocsátás, és e téren sokkal nagyobb további csökkentési erőfeszítésekre van szükség, azok sikere pedig nagymértékben függ az ipari kibocsátásokról szóló új irányelv bevezetésétől és végrehajtásától, valamint a tagállamok által a közös agrárpolitika (KAP) szerinti stratégiai tervekben javasolt, szennyezéssel kapcsolatos intézkedések tényleges bevezetésétől. A vizek és a tengerek tisztaságáról szóló helyzetkép szerint az elfogadott tápanyag-célértékek és az uniós szinten eddig javasolt kiegészítő intézkedések nem feltétlenül elegendőek ahhoz, hogy a tápanyagszennyezés hatásait az európai tengerek minden részén megszüntessék. A levegőszennyezési forgatókönyvekhez hasonlóan a tápanyag-kibocsátás csökkenése is nagyban függ a releváns környezetvédelmi jogszabályok (pl. a nitrátirányelv, a víz-keretirányelv és a vízszennyezésre vonatkozó egyéb jogszabályok, köztük az ipari kibocsátásokról és a települési szennyvízről szóló felülvizsgált irányelvek) végrehajtásától és érvényesítésétől. Az új KAP keretében elfogadott intézkedések hozzájárulhatnak ehhez. A helyzetképet a tápanyagokra vonatkozó (a nitrogén- és a foszforszennyezést vizsgáló) integrált elemzés támasztja alá, amely azt jelzi, hogy a jelenlegi intézkedésekkel elérhető haladás, de a tagállamoknak további lépéseket kell tenniük, ha el akarják érni 2030-ra a környezetbe jutó tápanyagveszteség kapcsán kitűzött célértéket. A készülő integrált tápanyag-gazdálkodási cselekvési terv a tápanyag-felhasználás hatékonyságának javítására és a környezeti veszteségek csökkentésére irányuló további uniós szintű szakpolitikai intézkedéseket, valamint a tápanyagok visszanyerésének és újrafeldolgozásának előmozdításához szükséges új technikákat és intézkedéseket fog megvizsgálni. Emellett a Horizont Európa támogatni fogja a különböző forrásokból származó tápanyag-kibocsátás korlátozását és a tápanyagáramlás biztonságos ökológiai határok közé szorítását célzó rendszerszintű megközelítéseket, például a mezőgazdasági termésnövelő anyagok gazdálkodásának javítását a regionális körülményeket figyelembe véve. Elemezni fogja továbbá a hulladék csökkentésének lehetőségeit az élelmiszerlánc mentén és a társadalmi változások (például az étrend, illetve a termelés és a fogyasztás változásainak) segítő szerepét. A talajról szóló helyzetkép a kidolgozás korai szakaszában van. Az uniós talajvédelmi stratégia és az Európai Talajmegfigyelő Intézet (EUSO) keretében megkezdett munkának része a jövőbeli szennyezési tendenciák előrejelzését lehetővé tevő modellezési eszközök fejlesztése. Emellett az „európai talajmegállapodás” nevű uniós küldetés a talajegészség előmozdítására és helyreállítására irányuló pályát jelöl ki, többek között az európai talajmegfigyelés kiterjesztése és harmonizálása útján. 3.3.Szennyezőanyag-mentesség és körforgásos gazdaság A 2030-as fogyasztási és termelési helyzetkép vizsgálta a műanyagszennyezést és -fogyasztást, de a kapcsolódó célértékekre vonatkozóan nem végzett értékelést (vö. 2.3.). A vizekről és a tengerekről szóló helyzetkép a földközi-tengeri műanyagszennyezés modellezését is vizsgálta. 2030-ra az egyszer használatos műanyagokra vonatkozó intézkedések várhatóan csak 14 %-kal csökkentik a földközi-tengeri szemét (mind az úszó, mind a parti szemét) teljes mennyiségét. Az uniós célérték elérése érdekében nagyobb hangsúlyt kell helyezni a műanyagszennyezés határokon átnyúló dimenziójára. Egy másik értékelés a fogyasztási lábnyomra vonatkozó tágabb kitekintés részeként vizsgálta a fogyasztás édesvízi toxicitásra gyakorolt hatásait. Előrejelzése szerint az uniós fogyasztás környezeti hatásai 2030-ig tovább fognak növekedni, és továbbra is túl fogják lépni bolygónk tűrőképességének határait, többek között az édesvízi ökotoxicitás tekintetében. 3.4.Szennyezőanyag-mentesség és előrejelzés Az előrejelzés és a kilátások feltérképezése feltárta, hogy az aktuális társadalmi trendek és átalakulások, pl. a fokozódó digitalizáció és dekarbonizáció hatással lesznek a szennyezésre. Ezek az átalakulások egészségügyi és környezeti előnyökkel járhatnak, különösen akkor, ha a szennyezőanyag-mentességi célkitűzés szabja meg az irányukat. A körforgásos technológiákra és üzleti modellekre vonatkozó, előkészítés alatt álló ipari technológiai ütemterv például azt jelzi, hogy a kutatásnak foglalkoznia kell a körforgásosság és a szennyezőanyag-mentesség közötti szinergiákkal és kompromisszumokkal. Ezek a kialakulóban lévő tendenciák, valamint a folyamatban lévő zöld és digitális átállások utat nyithatnak egy fenntarthatóbb Európa felé, ám sikerük a társadalmi-gazdasági helyzet függvénye. 4.Fő következtetések Ez a szennyezőanyag-mentesség figyelemmel kíséréséről és helyzetéről szóló integrált jelentés ismét hangsúlyozza, hogy a három párhuzamos környezeti válság – a szennyezés, az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenése – sok szálon összefonódik. A tiszta, körforgásos és klímasemleges gazdasági modell felé való elmozdulás egyre sürgetőbbé válik mind az EU, mind a világ többi része számára.