Belgiumban, Németországban, Görögországban, Spanyolországban, Franciaországban, Horvátországban, Olaszországban, Cipruson, Magyarországon, Ausztriában, Portugáliában, Szlovéniában, Szlovákiában és Finnországban az államháztartás bruttó adóssága 2020 végén meghaladta a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. Emellett a 2020-as adatok azt mutatják, hogy Belgium, Görögország, Horvátország, Olaszország, Ciprus, Magyarország, Ausztria, Portugália és Szlovénia nem tartotta be az adósságcsökkentési referenciaértéket, illetve Spanyolország és Franciaország az átmeneti adósságszabályt. Németország, Szlovákia és Finnország 2020-ban megszegte a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket, mivel 2019-ben az adósságráta a GDP 60 %-a alatt volt. A 2020-ban megfigyelt államadósság prima facie azt bizonyítja, hogy ebben a 14 tagállamban a Szerződés 126. cikke értelmében túlzott hiány áll fenn. A Bizottságnak figyelembe kell vennie minden érdemleges tényezőt.

A gazdaságpolitikai koordinációról szóló, 2021. június 2-i bizottsági közlemény szerint a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezését 2022-ben is alkalmazni kell, és várhatóan 2023-tól kell deaktiválni. A tagállamok költségvetési politikáinak 2022-ben differenciáltabbá kell válniuk, ahogy a gazdasági tevékenység 2021 második felében fokozatosan helyreáll. A költségvetési politikáknak figyelembe kell venniük a helyreállítás helyzetét, a költségvetési fenntarthatóságot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi különbségek csökkentésének szükségességét. A fellendülés erőteljesebbé válásával a költségvetési politikának előnyben kell részesítenie a köz- és magánberuházások fokozását a zöld és digitális gazdaság irányába történő elmozdulás támogatása érdekében.

2020. szeptember 17-én a Bizottság éves fenntartható növekedési stratégiájában felszólította a tagállamokat, hogy az általános mentesítési rendelkezés aktiválását követően 2021-ben is nyújtsanak célzott és ideiglenes költségvetési támogatást, ugyanakkor középtávon őrizzék meg a költségvetési fenntarthatóságot.

2020. július 20-án, az európai szemeszter keretében megfogalmazott országspecifikus ajánlások részeként, a Tanács azt ajánlotta a tagállamoknak, hogy tegyenek meg minden szükséges intézkedést a Covid19-világjárvány hatékony kezelése, a gazdaság fenntartása és a járványt követő helyreállítás támogatása érdekében. Az ajánlásban szerepelt továbbá, hogy a tagállamok – amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik – folytassanak a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, a beruházások fokozása mellett. A költségvetési politikáknak az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlás szerint is mindvégig minden euróövezeti tagállamban támogató jellegűnek kell maradniuk 2021-ben.

Ezért a Covid19-világjárvány költségvetési hatása mellett az országspecifikus érdemleges tényezőket is figyelembe kell venni. Ezek közé tartozik a középtávú gazdasági helyzet, a középtávú költségvetési helyzet (az állami beruházást is beleértve), a középtávú adóssághelyzet és a tagállamok által előterjesztett egyéb érdemleges tényezők.

Ezeket a tényezőket tovább pontosítja az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdése, amely arról is rendelkezik, hogy kellő figyelmet kell fordítani „minden olyan egyéb tényezőre, amely az érintett tagállam véleménye szerint érdemleges a hiány- és adósságkritériumoknak való megfelelés átfogó értékelése szempontjából, és amelyet az adott tagállam a Tanács és a Bizottság elé terjesztett”. Az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerint a középtávú adóssághelyzet is érdemleges tényezőnek tekinthető.

2020-ban az államháztartás bruttó adósságának GDP-hez viszonyított aránya valamennyi tagállamban nőtt, és a következő 14 tagállamban meghaladta a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaértéket: Belgium, Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Horvátország, Olaszország, Ciprus, Magyarország, Ausztria, Portugália, Szlovénia, Szlovákia és Finnország (3. táblázat). Ez a növekedés a nominális GDP jelentős szűküléséből és a rendkívül nagy hiányok finanszírozására kibocsátott adósság nagy összegéből eredt. Belgium, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Horvátország, Olaszország, Ciprus, Magyarország, Ausztria, Portugália és Szlovénia már 2019-ben is a GDP 60 %-át meghaladó bruttó államadóssággal rendelkezett.

2021-ben az államháztartási hiány az EU-ban és az euróövezet egészében várhatóan tovább növekszik a GDP 7,5 %-ára, illetve 8 %-ára (körülbelül a GDP ½, illetve ¾ százalékpontjával). A hiány növekedése elsősorban annak tudható be, hogy új vagy bővebb szükséghelyzeti intézkedéseket fogadtak el a gazdasági tevékenység támogatására, amikor új korlátozásokra volt szükség az év első felében.

Ez a szakasz az országspecifikus érdemleges tényezők értékelését tartalmazza, amelyek közé tartoznak a középtávú makrogazdasági kilátások, a középtávú költségvetési helyzet (az állami beruházást is beleértve, 6. táblázat), a középtávú adóssághelyzet és a tagállamok által az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerint előterjesztett egyéb érdemleges tényezők.

A nemzeti és uniós szintű hathatós szakpolitikai válaszintézkedések enyhítették a válságnak az európai gazdaságra és társadalomra gyakorolt hatását. A tagállamok 2020-ban a már amúgy is jelentős méretű, becslések alapján a GDP közel 3 %-át kitevő automatikus stabilizátorokon felül a becslések szerint a GDP közel 4 %-át kitevő, a válsággal összefüggő diszkrecionális költségvetési intézkedéseket hoztak. A legfrissebb adatok alapján az Unióban 2020-ban a költségvetési támogatás (az elsődleges egyenleg éves változásával mérve) a becslések szerint a GDP 6,6 %-át teszi ki (az euróövezetben pedig a GDP 6,8 %-át). A becslések szerint a tagállamok által végrehajtott költségvetési támogatási és likviditási intézkedések együttesen tompították a gazdasági tevékenység 2020. évi visszaesését.

A Covid19-világjárvány kitörése példátlan globális népegészségügyi válságot okozott, amely a gazdasági tevékenység jelentős, az automatikus stabilizátorok hatása által csak részben enyhített visszaesését eredményezte. A tagállamoknak feltétlenül meg kellett oldaniuk a népegészségügyi veszélyhelyzetet, támogatniuk kellett a háztartásokat és a vállalatokat, és általánosabb támogatást kellett nyújtaniuk gazdaságuk számára. A tagállamok ezenkívül jelentős likviditástámogatási intézkedéseket és állami kezességvállalásokat is elfogadtak. Ezeknek a likviditástámogatási intézkedéseknek – különösen a hiteláramlást támogató állami kezességvállalásoknak – nincs közvetlen költségvetési hatásuk, amíg le nem hívják őket.

Ez a jelentés bemutatja az érdemleges tényezőket akkor is, ha az érdemleges tényezők nem vehetők figyelembe a túlzott hiány fennállásáról szóló határozathoz vezető lépések során.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: 2021. április 30-án Csehország további érdemleges tényezőket nyújtott be. A hatóságok érdemleges enyhítő tényezőnek tekintik a cseh államháztartás világjárvány előtti helyzetét, ideértve a költségvetési tartalékokat és az alacsony államadósságot is. A költségvetési felelősség szabályairól szóló törvény módosításaival összhangban 2022-ben évi 0,5 százalékpontos minimális költségvetési kiigazítással megkezdődik az államháztartás konszolidációja.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 32,1 %-on, 2019 végén pedig 30,3 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 38,1 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 44,3 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 47,1 %-ára emelkedik. Az adósságfenntarthatósági elemzés összességében közepes kockázatokat jelez középtávon. A Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan a 2020. évi 6,2 %-ról 2021-ben 8,5 %-ra nő, majd 2022-ben 5,4 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 4,9 %-ról 2021-ben 5,2 %-ra emelkedik. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás 2020-ban és 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 6,4 %-át, illetve 8,7 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott egyes diszkrecionális intézkedések úgy tűnik, nem voltak ideiglenesek, illetve nem ellensúlyozták azokat más intézkedésekkel. A Bizottság előrejelzésének időhorizontján túl, 2023-ban, ezeknek a nem ideiglenes intézkedéseknek a fennmaradó hatása az előzetes becslések szerint körülbelül a GDP 2 %-át teszi ki.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 22,3 %-on, 2019 végén pedig 20,2 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 25 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 24,5 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 24 %-ára csökken. Az adósságfenntarthatósági elemzés összességében alacsony kockázatokat jelez középtávon. A Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan a 2020. évi 3,4 %-ról 2021-ben 3,2 %-ra, majd 2022-ben 1,9 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 4,5 %-ról 2021-ben 4,2 %-ra csökken, és 2020-ban és 2021-ben is meghaladja az államháztartási hiányt. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás 2020-ban és 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 5,6 %-át, illetve 5,1 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott diszkrecionális költségvetési intézkedések ideiglenesek, illetve azokat más intézkedésekkel ellensúlyozták.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: 2021. április 30-án Belgium további érdemleges tényezőket nyújtott be, nevezetesen, hogy 2018. december 21. és 2020. október 1. között Belgiumban több ügyvivő kormány volt szövetségi szinten, valamint a hivatalba lépő kormány arra vonatkozó kötelezettségvállalását, hogy fontos strukturális reformokat hajtson végre az állami kiadások összetételének és az államháztartás fenntarthatóságának javítása érdekében. A levélben említett reformtervek a nyugdíj- és adórendszerekre, a kiadások felülvizsgálatának végrehajtására és az állami beruházások szintjének emelésére vonatkoznak.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 99,8 %-on, 2019 végén pedig 98,1 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 114,1 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 115,3 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 115,5 %-ára emelkedik. Az adósságfenntarthatósági elemzés megerősíti, hogy középtávon magasak a kockázatok. A tízéves alapforgatókönyv szerint a GDP-arányos államadósság stabilizálódik, és az időszak második felében csökkenni kezd, bár magas szinten marad. Az adósságpálya érzékeny a makrogazdasági sokkokra. A makrogazdasági változókat érintő lehetséges átmeneti sokkok széles körét figyelembe véve (sztochasztikus előrejelzéseken keresztül) valószínű, hogy az adósságráta 2025-ben magasabb lesz, mint 2020-ban. Ami az államadósság fenntarthatóságának átfogó értékelése szempontjából releváns egyéb tényezőket illeti, az adósság lejáratának meghosszabbodása az elmúlt években, a viszonylag stabil finanszírozási források (diverzifikált és nagy befektetői bázissal), valamint az eurórendszer beavatkozásai által támogatott, történelmileg alacsony hitelfelvételi költségek hozzájárulnak a kockázatok enyhítéséhez. Emellett a Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez. Ezenkívül az előrejelzés szerint a bruttó finanszírozási igény csökkenni fog. A kockázatnövelő tényezők a magánszektorból eredő függő kötelezettségekhez kötődő kockázatokhoz kapcsolódnak, többek között a vállalkozásoknak és önfoglalkoztatóknak a Covid19-válság során nyújtott állami kezességvállalások esetleges lehívása esetén, jóllehet ez a kockázat az eddigi viszonylag alacsony igénybevétel miatt korlátozott marad.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan a 2020. évi 9,4 %-ról 2021-ben 7,6 %-ra, majd 2022-ben 4,9 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 2,8 %-ról 2021-ben 3 %-ra emelkedik. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás 2020-ban és 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 7,5 %-át, illetve 6 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott diszkrecionális költségvetési intézkedések többnyire ideiglenesek, illetve azokat más intézkedésekkel ellensúlyozták.

Középtávú makrogazdasági helyzet: A 2020. évi 2,7 %-os visszaesést követően a gazdaság várhatóan 2021-ben 2,9 %-kal, 2022-ben pedig 3,5 %-kal fog növekedni. A 2021. évi növekedést főként a magánfogyasztás és a beruházások vezérlik. Az előrejelzések szerint a gazdasági tevékenység 2021-ben visszatér a 2019. évi szintre.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan a 2020. évi 1,1 %-ról 2021-ben 2,1 %-ra nő, majd 2022-ben 1,4 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 3,6 %-ról 2021-ben 3,7 %-ra nő, és 2020-ban és 2021-ben is meghaladja az államháztartási hiányt. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás 2020-ban és 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 5,2 %-át, illetve 5,8 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott diszkrecionális költségvetési intézkedések ideiglenesek, illetve azokat más intézkedésekkel ellensúlyozták.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 34 %-on, 2019 végén pedig 33,3 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 42,2 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 40,2 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 38,8 %-ára csökken. Az adósságfenntarthatósági elemzés összességében alacsony kockázatokat jelez középtávon. A Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: Az előző szakaszokban bemutatott elemzés már tartalmazza a Dánia által 2021. május 12-én előterjesztett kulcsfontosságú tényezőket.

4.2.5Németország

Középtávú makrogazdasági helyzet: A 2020. évi 4,9 %-os visszaesést követően a gazdaság várhatóan 2021-ben 3,4 %-kal, 2022-ben pedig 4,1 %-kal fog növekedni. A 2021. évi növekedést főként a nettó export és a beruházások vezérlik. Az előrejelzések szerint a gazdasági tevékenység 2022-ben visszatér a 2019. évi szintre.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan a 2020. évi 4,2 %-ról 2021-ben 7,5 %-ra nő, majd 2022-ben 2,5 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 2,7 %-ról 2021-ben 2,8 %-ra emelkedik. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás 2020-ban és 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 5,9 %-át, illetve 9,2 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott egyes diszkrecionális intézkedések úgy tűnik, nem voltak ideiglenesek, illetve nem ellensúlyozták azokat más intézkedésekkel. A Bizottság előrejelzésének időhorizontján túl, 2023-ban, ezeknek a nem ideiglenes intézkedéseknek a fennmaradó hatása az előzetes becslések szerint körülbelül a GDP 1 %-át teszi ki.

Németországban egyensúlyhiány áll fenn a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás értelmében. A folyó fizetési mérleg folyamatos, magas szintű többlete a megtakarításokhoz képest visszafogott beruházási szintet tükröz, és határokon átnyúló jelentőséggel bír. A jövőre nézve a helyreállítási és rezilienciaépítési terv lehetőséget kínál az egyensúlyhiányok, a beruházási és reformszükségletek kezelésére.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 61,8 %-on, 2019 végén pedig 59,7 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 69,8 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 73,1 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 72,2 %-ára csökken. Az adósságfenntarthatósági elemzés összességében alacsony kockázatokat jelez középtávon. A Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: 2021. május 3-án Németország további érdemleges tényezőket nyújtott be, nevezetesen, hogy a tervezett költségvetés az összes támogatási intézkedés teljes körű végrehajtását feltételezi.

4.2.6Észtország

Középtávú makrogazdasági helyzet: A 2020. évi 2,9 %-os visszaesést követően a gazdaság várhatóan 2021-ben 2,8 %-kal, 2022-ben pedig 5 %-kal fog növekedni. A 2021. évi növekedést főként a magánfogyasztás és a nettó export vezérli. Az előrejelzések szerint a gazdasági tevékenység 2022-ben visszatér a 2019. évi szintre.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan a 2020. évi 4,9 %-ról 2021-ben 5,6 %-ra nő, majd 2022-ben 3,3 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 5,7 %-ról 2021-ben 6,3 %-ra nő, és 2020-ban és 2021-ben is meghaladja az államháztartási hiányt. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás 2020-ban és 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 5 %-át, illetve 5,6 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott egyes diszkrecionális intézkedések úgy tűnik, nem voltak ideiglenesek, illetve nem ellensúlyozták azokat más intézkedésekkel. A Bizottság előrejelzésének időhorizontján túl, 2023-ban, ezeknek a nem ideiglenes intézkedéseknek a fennmaradó hatása az előzetes becslések szerint körülbelül a GDP 1 %-át teszi ki.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 8,2 %-on, 2019 végén pedig 8,4 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 18,2 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 21,3 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 24 %-ára emelkedik. Az adósságfenntarthatósági elemzés összességében alacsony kockázatokat jelez középtávon. A Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: Az előző szakaszokban bemutatott elemzés már tartalmazza az Észtország által 2021. április 29-én előterjesztett kulcsfontosságú tényezőket.

4.2.7Írország

Középtávú makrogazdasági helyzet: Ez az egyetlen olyan tagállam az EU-ban, amelyben a gazdaság nem zsugorodott 2020-ban, a GDP-növekedés mindössze 3,4 %-ra lassult. A gazdaság várhatóan 2021-ben 4,6 %-kal, 2022-ben pedig 5 %-kal fog tovább növekedni. A 2021. évi növekedést főként a beruházások és a magánfogyasztás vezérli. Ugyanakkor az éves „módosított belső kereslet”, amely jobban tükrözi az alapul szolgáló belső gazdaságot – 2020-ban 5,4 %-os csökkenést jelez. Ezen mérőszám szerint a gazdaság 2021-ben várhatóan 4,3 %-kal, 2022-ben pedig 7 %-kal fog növekedni, a gazdasági tevékenység pedig az előrejelzések szerint 2022-ben visszatér a 2019. évi szintre.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan 2021-ben 5 % marad, majd 2022-ben 2,9 %-ra csökken. Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya a becslések szerint a 2020. évi 2,7 %-ról 2021-ben 2,9 %-ra emelkedik. A tagállami finanszírozású költségvetési támogatás mind 2020-ban, mind 2021-ben – az elsődleges egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változásával mérve – a becslések szerint a GDP 5,7 %-át teszi ki, beleértve a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését. A 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott diszkrecionális költségvetési intézkedések többnyire ideiglenesek, illetve azokat más intézkedésekkel ellensúlyozták.

Írországban egyensúlyhiány áll fenn a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás értelmében. A nagy magán- és államadóssággal és nettó külső kötelezettségekkel kapcsolatos sebezhetőség megmaradt. A jövőre nézve a helyreállítási és rezilienciaépítési terv lehetőséget kínál az egyensúlyhiányok, a beruházási és reformszükségletek kezelésére.

Középtávú adóssághelyzet: Az államadósság 2018 végén 63 %-on, 2019 végén pedig 57,4 %-on állt, majd 2020 végére a GDP 59,5 %-ára emelkedett. Ezt követően az előrejelzés szerint a 2021. év végi, a GDP 61,4 %-ának megfelelő értékről 2022 végére a GDP 59,7 %-ára csökken. Az adósságfenntarthatósági elemzés összességében alacsony kockázatokat jelez középtávon. A Next Generation EU keretében végrehajtott reformok és beruházások – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – várhatóan jelentős pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP-növekedésre az elkövetkező években, ami – ceteris paribus – hozzá fog járulni az államadósság fenntarthatóságának megerősítéséhez.