[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 21.10.2008

COM(2008) 656 végleges

GSP+

jelentés a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló, 2005. június 27-i 980/2005/EK tanácsi rendelet (GSP-rendelet) III. melléklete egyezményeinek azon országok által történő megerősítésének helyzetéről, amelyek a 2005. december 21-i bizottsági határozat értelmében a fenntartható fejlődésre és felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges ösztönzőrendszerben részesültek, illetve a nyomon követési szervek ajánlásairól {SEC(2008) 2647}

(előterjesztő: a Bizottság)

GSP+

jelentés a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló, 2005. június 27-i 980/2005/EK tanácsi rendelet (GSP-rendelet) III. melléklete egyezményeinek azon országok által történő megerősítésének helyzetéről, amelyek a 2005. december 21-i bizottsági határozat értelmében a fenntartható fejlődésre és felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges ösztönzőrendszerben részesültek, illetve a nyomon követési szervek ajánlásairól {SEC(2008) 2647}

AZ EU ÁLTALÁNOS PREFERENCIARENDSZERE (GSP)

Az Európai Unió általános preferenciarendszere preferenciális kereskedelmi megállapodásokat magában foglaló rendszer, amellyel az EU kiterjeszti a fejlődő országokra az uniós piacra történő preferenciális belépést. Az általános preferenciarendszer az uniós kereskedelempolitika fontos eszköze, amely azáltal, hogy a kereskedelmen keresztül jövedelemhez juttatja ezeket az országokat, segíti őket a szegénység leküzdésében.

Az Unió az Egyesült Nemzetek Kereskedelmi és Fejlődési Konferenciája (UNCTAD) 1968-as ajánlását követően vezette be az általános preferenciarendszert; az ajánlás „a tarifális preferenciák olyan általános rendszerének” kidolgozását javasolta, amellyel a fejlett országok kereskedelmi kedvezményeket nyújtanának valamennyi fejlődő országnak. A WTO/GATT rendszerben az általános preferenciarendszer a „fejlődő országokra vonatkozó megkülönböztetett és kedvezőbb elbánásról, viszonosságról és teljesebb részvételről szóló határozat” hatálya alá tartozik (ez az úgynevezett „felhatalmazó záradék”).

Az EU általános preferenciarendszere általános, nem kölcsönösségen alapuló és megkülönböztetés-mentes preferenciarendszer a fejlődő országok szolgálatában, amelynek célja:

- A fejlődő országok exportjövedelmeinek növelése

- Az iparosodásuk elősegítése

- A gazdasági növekedésük ütemének felgyorsítása

Az EU általános preferenciarendszere a legbőkezűbb rendszer a fejlett országok valamennyi általános preferenciarendszere között. Vagy vámmentes piacralépést, vagy pedig az általános preferenciarendszerből részesülő 177 kedvezményezett ország és terület mintegy 6 400 importált termékére vonatkozóan vámcsökkenést tesz lehetővé.

Az EU új, felülvizsgált általános preferenciarendszere 2006. január 1-jén lépett hatályba. Ez a rendszer egyszerűbb, átláthatóbb és stabilabb. Az általános preferenciarendszer szerinti előírások száma ötről háromra csökkent. Az általános preferenciarendszer hatályát további termékekre terjesztették ki, legfőképpen a mezőgazdasági és halászati ágazat termékeire, amelyek a fejlődő országok szempontjából fontosak. Az alkalmazás időtartamát a könnyebb előreláthatóság kedvéért meghosszabbították.

Létrejött egy új különleges ösztönzőrendszer, a „GSP+”, a fenntartható fejlődés és a felelősségteljes kormányzás támogatására, amelynek célja az olyan kiszolgáltatott országok felkarolása, amelyek megerősítettek és ténylegesen végrehajtottak kulcsfontosságú nemzetközi egyezményeket az emberi és munkajogok, a fenntartható fejlődés és a felelősségteljes kormányzás terén. E rendszer keretében 6 400 termék vámmentesen kerül az Unióba. A GSP+ ösztönzőrendszer gyorsított eljárás keretében ideiglenesen 2005. július 1-jén lépett hatályba. A GSP+ rendszer keretében támogatható országok jegyzékét a emberi és munkajogokkal, a felelősségteljes kormányzással és a környezetvédelemmel kapcsolatos alapvető nemzetközi egyezmények ezen országok által történő tényleges végrehajtásának vizsgálata után 2006 elején hagyták jóvá.

A FENNTARTHATÓ FEJLŐDÉSRE ÉS A FELELŐSSÉGTELJES KORMÁNYZÁSRA IRÁNYULÓ KÜLÖNLEGES ÖSZTÖNZŐRENDSZER (GSP+)

Az új GSP+ ösztönzőrendszer létrehozásakor az Európai Bizottság célja az volt, hogy:

- a nemzetközi kereskedelmet a gazdasági növekedés előmozdítására és a fenntartható fejlődés szükségességének kedvező figyelembevételére használja,

- a „GSP+” egyszerűbb, könnyebben kezelhető és nyitottabb legyen, mint a GSP előző különleges ösztönzői, ugyanakkor továbbra is teljes mértékben támogassa az Uniónak a fenntartható fejlődésre és a felelősségteljes kormányzásra irányuló célkitűzéseit.

Az új „GSP+" ösztönzőrendszert ezért azoknak a kiszolgáltatott országoknak szánták, amelyek megerősítettek és ténylegesen végrehajtottak kulcsfontosságú nemzetközi egyezményeket a fenntartható fejlődés, az emberi és munkajogok, és a felelősségteljes kormányzás terén. A GSP+ rendszerből fakadó kereskedelmi kedvezményeket olyan fejlődő országoknak nyújtják, amelyek megerősítették és ténylegesen végrehajtották a 980/2005/EK tanácsi rendelet (GSP-rendelet) III. mellékletének A. részében felsorolt egyezményeket (az ENSZ emberi jogi egyezményei és az ILO alapvető munkaügyi normái), valamint a III. melléklet B. részében felsorolt 11 egyezményből legalább hetet (fenntartható fejlődés és felelősségteljes kormányzás), illetve kötelezettséget vállalnak arra, hogy 2008. december 31-ig megerősítik és ténylegesen végrehajtják a III. melléklet B. részében felsorolt azon egyezményeket, amelyeket még nem erősítettek meg és nem hajtottak végre ténylegesen.

A GSP+ egyszerűsítése azáltal valósul meg, hogy a támogathatóság feltétele ezentúl a nemzetközi egyezmények megerősítése és megfelelő végrehajtása. A GSP+ rendszert könnyebb nyomon követni, mivel megbízható értékelési/vizsgálati mechanizmusok állnak rendelkezésre az egyezmények végrehajtásának nyomon követésére. A rendszer nyitottabb is, mert a rendszer követelményeinek való megfelelés nyomon követése és értékelése a megfelelő nemzetközi szervezetek nyilvános jelentésein és megfigyelésein alapul. Nem szabad elfelejteni ugyanakkor, hogy az értékelés attól függ, hogy rendelkezésre áll-e olyan jelentés, amely kiterjed a rendelet alkalmazása céljából figyelembe vett időszakra.

Amint azt a GSP-rendeletben rögzítették, a fenntartható fejlődésre és felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírás a fenntartható fejlődésnek az olyan nemzetközi egyezményekben és jogi eszközökben elismert, egységes koncepciójára épül, mint például a fejlődéshez való jogról szóló, 1986. évi ENSZ-nyilatkozat, a környezetről és a fejlődésről szóló, 1992. évi riói nyilatkozat, az alapvető elvekről és munkahelyi jogokról szóló, 1998. évi ILO-nyilatkozat, az ENSZ 2000. évi millenniumi nyilatkozata, illetve a fenntartható fejlődésről szóló 2002. évi johannesburgi nyilatkozat. Következésképpen azon fejlődő országok számára, amelyek a diverzifikáció hiánya és a nemzetközi kereskedelemben való nem megfelelő részvétel miatt kiszolgáltatottak (ami objektív kritériumok alapján vizsgált szempont, lásd lentebb), miközben az emberi és munkajogokra, környezetvédelemre és felelősségteljes kormányzásra vonatkozó alapvető nemzetközi egyezmények megerősítése és tényleges végrehajtása következtében külön terhek és feladatok hárulnak rájuk, további preferenciális tarifális kedvezményeket kell nyújtani. E kedvezmények célja a további gazdasági növekedés támogatása, és ezáltal a fenntartható fejlődés szükségességének kedvező megközelítése.

A GSP+ ösztönzőrendszer gyorsított eljárás keretében ideiglenesen 2005. július 1-jén lépett hatályba. Ezért a GSP-rendeletben foglaltaknak megfelelően azok a fejlődő országok, amelyek a GSP-rendelet hatályba lépésekor már megfeleltek a fenntartható fejlődésre és a felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges előírás kritériumainak, 2005 júliusától részesülnek ezen előírás előnyeiből. Ezért ezeket az országokat átmenetileg a kedvezményezett országok közé sorolták. Ezen országok ezt követően is részesültek a preferenciák által biztosított előnyökből, miután hivatalos kérelmükre a Bizottság 2005. december 15-ig megerősítette jogosultságukat.

A „GSP+” rendszer támogathatósági kritériumával összhangban, a GSP-rendelet 9. cikke (1) bekezdésében rögzítetteknek megfelelően a fenntartható fejlődésre és a felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírás szerinti kedvezmények olyan országoknak nyújthatók, amelyek:

- megerősítették és ténylegesen végrehajtották a III. melléklet A. részében felsorolt egyezményeket, és

- megerősítettek és ténylegesen végrehajtottak a III. melléklet B. részében felsorolt egyezmények közül legalább hetet, és

- vállalják, hogy 2008. december 31-ig megerősítik és ténylegesen végrehajtják a III. melléklet B. részében felsorolt azon egyezményeket, amelyeket még nem erősítettek meg, illetve nem hajtottak végre, valamint

- kötelezettséget vállalnak arra vonatkozóan, hogy folytatják az egyezmények, illetve a végrehajtási jogszabályok és előírások megerősítését, valamint beleegyeznek – az általuk megerősített egyezmények végrehajtási rendelkezéseinek megfelelően – a végrehajtás eredményességének rendszeres ellenőrzésébe és áttekintésébe, és

- kiszolgáltatott országnak tekinthetők.

A kiszolgáltatottság kritériumát a GSP-rendelet 9. cikkének (3) bekezdése rögzíti; ezek szerint azok az országok tekinthetők kiszolgáltatottnak:

- amelyek a Világbank besorolása szerint nem magas jövedelmű országok három egymást követő évben, és amelyeknek a Közösségbe történő, a GSP alá tartozó importja öt legnagyobb részlege meghaladja a GSP alá tartozó teljes import értékének 75 %-át, valamint

- a Közösségbe irányuló GSP-importja nem éri el a Közösségbe irányuló, teljes GSP-import 1 %-ának értékét.

A kiszolgáltatottságot megállapító, felhasznált adatok a 2004. szeptember 1-jén rendelkezésre álló, három egymást követő év átlagából adódnak.

A 2008. ÁPRILISI HELYZET

A GSP-rendelet 9. cikkének (4) bekezdése szerint a Bizottságnak folyamatosan figyelemmel kell kísérnie a III. mellékletben szereplő egyezmények megerősítésének és tényleges végrehajtásának helyzetét. A Bizottság – e rendelet alkalmazási időszakának vége előtt, ugyanakkor a következő rendelet megtárgyalására elegendő időt hagyva – az említett egyezmények megerősítésének helyzetéről jelentést nyújt be a Tanácshoz, amely tartalmazza az ellenőrző testületek ajánlásait.

E jelentés tehát a GSP-rendelet III. mellékletében felsorolt egyezményeknek a GSP+ rendszer 15 kedvezményezett országa által történő megerősítésének és tényleges végrehajtásának jelenlegi (2008. áprilisi) helyzetét kívánja tükrözni.

A GSP+ rendszer tényleges végrehajtásának nyomon követését és értékelését a megfelelő nemzetközi szervezetek (pl. ENSZ, ILO és egyéb ügynökségek) égisze alatt kidolgozott nyomon követési mechanizmusok eredményeire, illetve a magukban az egyezményekben előírt, és az ügynökségek által nyilvánosságra hozott nyomon követési mechanizmusokra kell alapozni. Mindez egyértelmű és tárgyilagos felülvizsgálati folyamatot eredményez. E felülvizsgálat az ilyen szervek által 2005 decembere és 2008 áprilisa között kibocsátott jelentésekre épül.

A Bizottság 2005. december 21-én határozatot tett közzé a GSP+ kedvezményezettek listájáról[1]. Azok az országok kapták meg a GSP+ ösztönzőrendszert a 2006 és 2008 közötti időtartamra, amelyek 2005. október 31-ig leadták a GSP+ támogathatósághoz szükséges hivatalos kérelmüket, és megfeleltek a GSP-rendelet követelményeinek.

A lista 15 országot tartalmazott:

- Latin-Amerika : négy Andok Csoportbeli ország ( Bolívia, Kolumbia, Ecuador, Peru ); hat közép-amerikai ország ( Costa Rica, Salvador[2], Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama ) és Venezuela ;

- Kelet-Európa: Moldovai Köztársaság[3] , Grúzia )

- Ázsia ( Srí Lanka, Mongólia ).

A. A megerősítés helyzete

Miután ezek az országok már majdnem három éve élvezik a GSP+ kedvezményeit, a megerősítés helyzete a következő:

- Mára már valamennyi kedvezményezett megerősítette a III. melléklet A. részében felsorolt egyezményeket.

- Azoknak az országoknak az esetében, amelyek még nem erősítették meg a III. melléklet B. részének egyezményeit, a megerősítés folyamatban van. 2005 júliusáig a GSP+ rendszer 15 kedvezményezett országa közül egyik sem erősítette meg a B. rész valamennyi 11 egyezményét; 2008 áprilisáig 10 ország (Bolívia, Costa Rica, Ecuador, Srí Lanka, Mongólia, Nicaragua, Panama, Peru, Salvador és Moldova) erősítette meg a B. rész valamennyi egyezményét; négy ország (Kolumbia, Guatemala, Honduras és Venezuela) egy kivételével valamennyi egyezményt megerősítette, míg Grúziának még két egyezmény megerősítése van hátra.

B. A tényleges végrehajtás helyzete

A tényleges végrehajtással kapcsolatban az ILO és az ENSZ nyomon követéssel foglalkozó szerveinek ajánlásai számos hiányosságot tártak fel a végrehajtási folyamatban (amint az az e GSP+ jelentést kísérő bizottsági munkadokumentum IV. mellékletéből is kiderül), de kielégítő általános helyzetről tesznek tanúbizonyságot.

[1] A Bizottság határozata (2005. december 21.) a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló 980/2005/EK tanácsi rendelet 26. cikke e) pontja által előírt, a fenntartható fejlődésre és a felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírásnak megfelelő kedvezményezett országok listájáról

[2] A GSP+ rendszer kedvezményezett országait felsoroló végleges listára való kerülésre irányuló kérelem 2005. október 24-i benyújtásakor Salvador volt az egyetlen ország, amely arra hivatkozott – a GSP-rendeletnek megfelelően–, hogy a 87. és 98. számú ILO-egyezményben szereplő rendelkezések összeegyeztethetetlenek az alkotmányával. 2006 szeptemberében megerősítette a hiányzó egyezményeket.

[3] A Tanács 2008. január 21-én elfogadta a Moldovai Köztársaságnak (a továbbiakban: Moldova) szánt autonóm kereskedelmi kedvezmények bevezetéséről szóló 55/2008/EK rendeletet, amely felváltotta az általános preferenciarendszert, amelyre Moldova előzőleg jogosult volt. A GSP-rendelet III. mellékletében szereplő egyezségokmányok, egyezmények és jegyzőkönyvek megerősítésére és tényleges végrehajtására vonatkozó kötelezettségeket ezentúl az 55/2008/EK rendelet tartalmazza.