1.Bevezetés

Ukrajna Oroszország általi inváziója európai és globális szinten is aláásta a biztonságot és a stabilitást. Ezzel vízválasztóhoz érkeztünk: alapvetően megkérdőjeleződött Európa békén alapuló rendje. Az EU politikailag és gazdaságilag is Ukrajna mellett áll. Nagyszabású és célzott szankciócsomagja, amellyel Oroszország provokálatlan és indokolhatatlan katonai fellépésére válaszolt, maximális hatást fog gyakorolni az orosz gazdaságra és politikai elitre. Ugyanakkor a menekültáradat, a biztonsági kockázatok és a lehetséges orosz ellenintézkedések miatt az EU is közvetlen kihívásokkal szembesül. A válság visszavetheti a növekedést, többek között a pénzügyi piacokra gyakorolt negatív hatások, az energiaárak további emelkedése, az ellátási lánc tartós szűk keresztmetszetei és a bizalomvesztés miatt.

A rendkívüli bizonytalansággal és kockázatokkal összefüggésben a Covid19-válságból való kilábaláshoz a gazdasági és költségvetési politikák szoros összehangolása szükséges. Az uniós gazdaság válságból való kilábalását és az azt követő fellendülést a világjárványra határozottan és összehangoltan reagáló költségvetési politika, az új uniós eszközökből származó példátlan mértékű támogatás és az alkalmazkodó monetáris politika tette lehetővé. Az uniós GDP 2021 harmadik negyedévében visszatért a válság előtti szintre; a Bizottság 2022. téli előrejelzésében úgy becsülte, hogy a kibocsátás 2022 végére várhatóan minden tagállamban meg fogja haladni a világjárvány előtti szintet. A költségvetési politikát továbbra is szorosan össze kell hangolni, ezzel biztosítva a költségvetés fenntarthatóságát. A költségvetési politikának emellett a szélesebb körű gazdaságpolitikára támaszkodva – a globális feltételek romlása ellenére is – segítenie kell a helyreállítás fenntartását, illetve az európai gazdaság erőteljes és fenntartható növekedési pályára állítását.

A költségvetési politikáknak fel kell készülniük a körülmények gyors változásaira. A szakpolitikai környezet folyamatosan változik. A világjárványhoz kapcsolódó ideiglenes szükséghelyzeti intézkedéseket a tervek szerint 2022-ben nagyrészt kivezetik, a járványügyi helyzet fokozatos javulásának megfelelően(). A rövid távú inflációs kilátások alapján lassan a monetáris politika is visszatér a rendes kerékvágásba. Az Ukrajna elleni invázió azonban negatívan befolyásolja a kilátásokat, amelyek a kockázatok növekedésével bizonytalanabbá váltak. A Stabilitási és Növekedési Paktum úgynevezett „általános mentesítési rendelkezése”() még 2022-ben is alkalmazandó. Ennek köszönhetően a költségvetési politika a változó helyzethez alkalmazkodva kezelni tudja majd a válság közvetlen kihívásait. A Bizottság 2022. téli előrejelzése alapján 2023-tól már nem lesz szükség az általános mentesítési rendelkezés alkalmazására(). A nagy fokú bizonytalanságra tekintettel a Bizottság ezt a 2022. tavaszi gazdasági előrejelzés alapján újra fogja értékelni. Végezetül 2021 októberében újraindult a gazdasági kormányzás keretéről szóló vita azzal a céllal, hogy 2023-ig kellő időben széles körű konszenzus alakuljon ki a további teendőkről().

Ez a közlemény iránymutatást nyújt a tagállamoknak a költségvetési politika végrehajtásához és összehangolásához a változó gazdasági kilátásokkal összefüggésben. Az iránymutatás figyelembe veszi a 2021 márciusában közzétett hasonló iránymutatással kapcsolatos pozitív tapasztalatokat, amely fontos adalékként szolgált a megfelelő költségvetés-politikai válaszlépések és kiigazítások tárgyában a Tanácsban és az eurócsoportban zajló, illetve más uniós és nemzetközi érdekelt felekkel folytatott megbeszéléshez. Az itt meghatározott elvek a Bizottság 2022. téli előrejelzését tükrözik, és iránymutatásul szolgálnak a tagállamok jövőbeli stabilitási és konvergenciaprogramjaihoz. A Bizottság a gazdasági helyzet alakulásának függvényében szükség szerint, de legkésőbb az európai szemeszter tavaszi csomagjában – 2022. május végén – aktualizálni fogja az iránymutatást.

A közlemény további része négy szakaszból áll. A 2. szakasz felvázolja a 2022-re és 2023-ra vonatkozó gazdasági kilátásokat. A 3. szakasz meghatároz öt elvet, és a Bizottság 2022. téli előrejelzése alapján megállapítja azok alkalmazásának következményeit a tagállamok 2023-as költségvetési terveit érintő, 2022 májusában előterjesztendő költségvetési ajánlások tekintetében. A 4. szakasz összefoglalja a gazdasági kormányzás felülvizsgálatának aktuális állását. Az 5. szakasz felvázolja a következő lépéseket.

2.Gazdasági helyzet és kilátások

Az uniós gazdaság a Covid19-világjárvány harmadik évébe lépve újra elérte a világjárvány előtti kibocsátási szintet. Az EU gazdasága 2021-ben erőteljesen fellendült, és a munkanélküliség is minden eddiginél alacsonyabb volt, de a bővülés üteme az év vége felé lassulni kezdett. Az omikron variáns megjelenése az utazási korlátozások újbóli bevezetéséhez, az egészségügyi rendszerekre nehezedő nyomás kiújulásához, valamint – a betegszabadságok, az otthoni karanténok és a gondozási feladatok miatt – munkaerőhiányhoz vezetett. Az akadozó kínálat az erős kereslettel párosulva felnyomta a nyersanyag- és az energiaárakat. Ezek a kedvezőtlen fejlemények lefékezték az uniós gazdaság lendületét, a reál-GDP növekedése 2021 utolsó negyedévében lassult.

A Bizottság 2022. téli előrejelzése úgy becsülte, hogy 2022-ben és 2023-ban is folytatódni fog az európai gazdaság erőteljes bővülése, noha alapjai gyengülni fognak. Az előrejelzés azt várta, hogy a gazdaság bővülése egy rövid megtorpanást követően 2022 második negyedévében újraindul, és az előrejelzés távlatában is erőteljes marad. Az alapvető növekedési tényezők továbbra is erősek. A javuló munkaerőpiac, a háztartások jelentős megtakarításai, a még mindig kedvező finanszírozási feltételek, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz (RRF) alkalmazása mind alátámasztotta a hosszú távú és erőteljes expanziós szakaszra vonatkozó várakozásokat. A téli előrejelzés ezért azzal számolt, hogy az uniós reál-GDP növekedése 2022-ben 4,0 % lesz, vagyis 1,3 százalékponttal alacsonyabb a 2021. évi értéknél, de még mindig jóval magasabb a hosszú távú átlagnál. A téli előrejelzés() szerint a normalizálódás 2023-ban is folytatódott volna, némileg mérsékeltebb, 2,8 %-os növekedés mellett.

A téli előrejelzés azonban nem számolt az Ukrajna elleni invázióval és az azt követő geopolitikai feszültséggel. Ezek az események negatívan befolyásolják a növekedési kilátásokat, és növelik a gazdasági kockázatokat. A kínálati oldal szűk keresztmetszeteiből eredő költségnyomás miatt például a vártnál magasabb lehet az infláció. Ha azonban a termelők az energiaárak növekedését túlzott mértékben hárítják át a fogyasztókra, az az aggregált kereslet csökkenését eredményezheti. A kínálatot visszafogó globális szűk keresztmetszetek várhatóan 2022-ben is fennmaradnak. Emellett a termelékenységet potenciálisan meghaladó béremelések – másodlagos hatásként – hosszabb távon is magasan tarthatják az inflációt. Kedvező lehet viszont, hogy az RRF-ből és a többéves pénzügyi keretből – így az uniós kohéziós alapokból – támogatott beruházások fokozhatják a gazdasági aktivitást.

3.A költségvetési iránymutatás fő elvei és alkalmazásuk következményei

Ez a szakasz meghatározza, hogy a Bizottság mely fő elvek mentén fogja értékelni a tagállamok stabilitási és konvergenciaprogramjait. Az elvek alkalmazása következményekkel jár a tagállamok 2023-as költségvetési terveit érintő, 2022 májusában előterjesztendő költségvetési ajánlások tekintetében. E következményeket a közlemény a téli előrejelzés alapján állapítja meg. A Bizottság szorosan figyelemmel fogja kísérni a helyzetet, és szükség szerint kiigazítja az iránymutatást.

A Bizottság 2023 tekintetében minőségi szemléletű, adatokkal alátámasztott költségvetési ajánlásokat fog megfogalmazni. A jelenlegi gazdasági helyzetben, amely a kibocsátási rések és a strukturális egyenlegek becslését is nehezíti, a Bizottság úgy döntött, hogy a tavalyi évhez hasonlóan idén tavasszal is olyan országspecifikus költségvetési iránymutatást fog javasolni, amely a 2022. évi költségvetési ajánlásban alkalmazott megközelítésre, a folyó kiadások növekedésének korlátozására, valamint az államháztartás minőségének és összetételének vizsgálatára épül. A Bizottság ezen iránymutatás alapján fogja értékelni az ajánlások megvalósulását a költségvetési eredményekben. Az euróövezeti tagállamok 2023-as költségvetésének értékelésére ősszel kerül sor, a költségvetésiterv-javaslatokról szóló bizottsági véleményekben.

1. elv: Biztosítani kell a szakpolitikai koordinációt és a szakpolitikák következetes kombinálását.

A költségvetési politikák összehangolása továbbra is kulcsfontosságú. A tagállamok összehangolt költségvetési intézkedései, melyeket a Covid19-világjárvány miatti súlyos gazdasági visszaesésre válaszképpen hoztak, sikeresen mérsékelték a járvány gazdasági hatásait. Az intézkedések sikeréhez az általános mentesítési rendelkezés aktiválása és az uniós szintű fellépés is hozzájárult. A költségvetési politikák szoros koordinációja elengedhetetlen ahhoz, hogy biztosítani tudjuk az új és fenntartható növekedési pályára való zökkenőmentes átállást és az államháztartások fenntarthatóságát.

Az euróövezetre vonatkozó költségvetési irányvonalnak megfelelő egyensúlyt kell teremtenie a fenntarthatósági és a stabilizációs szempontok között. Ezt az egyensúlyt tagállami szinten, ugyanakkor az euróövezetnek és az EU egészének érdekeit is szem előtt tartva kell megteremteni. A gazdaság továbbra is stabil lábakon áll, és számíthat az uniós alapok – különösen az RRF – támogatására is, de 2023-ban fokozatosan megszűnnek a világjárvány alatt hozott gazdaságtámogató intézkedések, amelyek mindeddig jelentős hátszelet biztosítottak. A költségvetési politika helyreállításának ütemezésekor figyelembe kell venni a monetáris politikával és a pénzügyi ágazatra vonatkozó szakpolitikákkal való kölcsönhatásokat, valamint az RRF-ből származó költségvetési impulzust is().

A téli előrejelzés alapján a Bizottság úgy véli, hogy 2023-ban célszerű áttérni a 2020–2022-ben alkalmazott, általánosságban támogató jellegű költségvetési irányvonalról egy lényegében semleges költségvetési irányvonalra, ugyanakkor fel kell készülni a gazdasági helyzet változásaira.

2. elv: Fokozatos és magas színvonalú költségvetési kiigazítások és gazdasági növekedés révén biztosítani kell az államadósság fenntarthatóságát.

Az adósságráták magasak, és a világjárvány következtében tovább nőttek. A Covid19-világjárványra válaszképpen hozott költségvetési intézkedések és a gazdasági visszaesés miatt az államadósság mértéke jelentősen nőtt, kiváltképp néhány, magas adóssággal rendelkező tagállamban, bár az adósságszolgálati költségek nem emelkedtek. Az összesített uniós adósságráta 2021-ben a GDP mintegy 92 %-án tetőzött, 2023-ban pedig várhatóan csökkenni fog, noha csak kismértékben, a GDP 89 %-ára. A tagállamok közötti eltérések azonban továbbra is nagyok. Az adósságráta hat tagállamban várhatóan 2023-ban is meghaladja a GDP 100 %-át, és a tagállamok mintegy felében marad a GDP 60 %-a alatt.