ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.4

Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a „digitális megosztottság” áthidalása előfeltétele annak, hogy az IKT megvalósítsa a benne rejlő társadalmi és gazdasági potenciált. A „digitális megosztottságot” csak akkor lehet áthidalni, ha az információhoz történő műszaki, illetve jogi hozzáférés biztosított, egyetemes és megfizethető a széles sávú szolgáltatásokhoz való hozzáférés, megfelelő mértékű számítógépes szaktudás áll rendelkezésre és a programok felhasználóbarátok. Ez azt is jelenti, hogy a politika alakítása során figyelembe kell venni a társadalmilag hátrányos helyzetben lévők egyedi szükségleteit, ezáltal biztosítva a befogadó, egyenjogú információs társadalom létrejöttét. Szükség van az információ feldolgozását és az ismeretek megbízhatóságának ellenőrzését segítő oktatási kultúrára is. Az európai oktatási rendszer mindeddig nem adott választ a digitális kor szükségleteire. Az EGSZB ezért javasolja az i2010-es stratégia összekapcsolását az európai oktatási rendszerek javításával – főként azok erőteljesebb finanszírozása révén. Csak ha a fent említett feltételeknek eleget teszünk, használhatjuk ki azokat a lehetőségeket, amelyeket az információs társadalom nyújt nemcsak a növekedés és a foglalkoztatottság terén, hanem a személyes fejlődést illetően is.
4.1.7

Az Európai Bizottság által – a tagállamok bevándorlás terén folytatott tevékenységének támogatására – javasolt négy pénzügyi eszköz olyan vonatkozó, koordinált politika alkalmazásában kellene, hogy leképeződjön, amely a migrációs áramlások megfelelő igazgatásán kívül azt is magában foglalja, hogy harmadik országoknak – a tagállamokban legálisan tartózkodó – állampolgárai a tagállami állampolgárokéval azonos feltételekkel integrálódhassanak. Az EGSZB megragadja az alkalmat arra, hogy rámutasson a szociális dömping veszélyére, amely a határokon átnyúló szolgáltatásokból eredhet, mivel azok jelentik a legális bevándorlás fő útját. E probléma az Európai Unió új tagállamainak munkavállalóit is érinti, az azokra érvényes átmeneti normákból eredően. A szociális partnerek és a szervezett civil társadalom szervezeteinek munkája e tekintetben alapvetően fontos szerepet játszik, amely támogatandó és értékelendő. Az „illegális másodlagos helyváltoztatások”: Egy igen korlátozó szabályozásból, valamint – emlékeztet rá az EGSZB – a „befogadási” irányelvből eredően (amelyet a Tanács 2002-ben, az EGSZB és a Parlament támogatása ellenére nem fogadott el) a „legális” másodlagos helyváltoztatás a jog és a gyakorlat szerint az, amelyet egyrészt a több mint 5 éve adott országban lakó, és másik tagállamban, második tartózkodási engedély iránti kérelmet benyújtó személyek tesznek, másrészt pedig azok, akik kevesebb mint 5 éve laknak egy adott országban, és egy második tagállamban, rövid távú tartózkodási engedély iránti kérelmet nyújtanak be. Az EGSZB feltételezi tehát, hogy „illegális másodlagos helyváltoztatásról” szólva a közlemény az illegálisan tartózkodó személyek helyváltoztatásairól beszél, továbbá azokról a menedékjog-kérelmezőkről, akiket elutasítottak az első befogadó országban. Márpedig ez utóbbiak nemcsak kérelem benyújtására jogosultak (ami nem minden tagállamban engedélyezett a számukra), hanem egyedi vizsgálatra és felfüggesztő hatályú jogorvoslatra is. E jogorvoslati lehetőségek nem léteznek, lehetetlenné váltak vagy pedig nem felfüggesztő hatályúak egyes tagállamokban. Az EGSZB megérti, hogy az I. és II. Dublini Megállapodás (ez utóbbiról az EGSZB véleményt bocsátott ki) – végrehajtását pénzügyi eszköznek kell megkönnyítenie. Ennek fényében – még ha az Európai Bizottságnak biztosítania is kell az alapok méltányos elosztását, és részt is kell vállalnia a felelősségi körök igazságos meghatározásából – különös figyelmet kellene szentelnie azoknak a tagállamoknak, amelyekre a legnagyobb migrációs nyomás nehezedik, figyelembe véve nemcsak a határok szempontjából elfoglalt helyzetüket, hanem méretüket (például: Ciprus, Málta), általános befogadóképességüket (menekültügy, letelepedés, bevándorlás) és kötelezettségeik teljesítésének legjobb gyakorlatait is. A közlemény nem nyújt kellően pontos iránymutatást a felelősségi körök méltányos elosztásához. Az Európai Bizottságnak nem kellene pénzügyi támogatást nyújtania azon tagállamoknak, amelyek bezárják befogadó központjaikat, vagy csökkentik azok kapacitását.
4.1.2

A meglévő intézményrendszer telítettségéhez vezető tömeges kereslet bonyolult összefüggésekre vezethető vissza. Egyrészt megváltozott a pszichés problémákról és a pszichiátriáról a társadalomban kialakult kép: a pszichiátria a korábbinál köznapibb és kevésbé megbélyegző fogalommá vált; másrészt bővült a kínálat. A valamennyi fejlett országban egy időben megfigyelt jelenség a statisztikákban is tükröződik: az össznépesség körében egy-egy éven belül 15–20 %-os a diagnosztizálható mentális zavarok aránya, a munkaképtelenséghez vezető betegségek aránya 12–15 % – ami a szív- és érrendszeri betegségekkel azonos szintet jelent, és kétszer akkora, mint a rákos megbetegedéseké –, és az elkerülhető vagy fogyatékosság miatt bekövetkező halálesetek következtében elveszített évek számának 30 %-át teszik ki (forrás: WHO, 2004). E nyomás tükröződik az egészségügyi tervezés fokozott intenzitásában is, amely évről évre több terhet rótt a pszichiátriai struktúrára.
2.4.1

Napjainkban Európára a nemzetközi versenyképesség és növekedési potenciál vonatkozásában eddig nem tapasztalt kihívások várnak. Nemcsak hagyományos konkurensei hagyják maguk mögött, hanem a nagyobb, a piacra most betörő országok is. A KTF-ráfordítások főként Indiában és Kínában növekednek elképesztő mértékben, Kínában évente akár 20 %-kal is. Várható, hogy 2010-ben ez az ország GDP-jének ugyanakkora százalékát fordítja KTF-re, mint az EU. Számos európai vállalkozás nemcsak az alacsonyabb költségek miatt fektet be Kínában, hanem a jól képzett munkaerő és a nagy, dinamikus (csúcs)technológiai piacok és termékek kedvező kombinációja miatt is. (4) Mivel a kutatás és az innováció döntő jelentőségű arra nézve, hogy megbirkózzunk az ilyen jellegű kihívásokkal (5), Európának megfelelő pénzügyi forrásokat kell rendelkezésre bocsátania és teljes intellektuális potenciálját ki kell használnia ahhoz, hogy fellendítse a tudományt, a technológiát és az innovációt. (6)
3.7.2

A rendeletjavaslat által engedélyezett mentesítés azon a meggyőződésen alapszik, hogy az ezen szervezetek által követett társadalmi célok önmagukban garanciát jelentenek az alapok korrekt módon való felhasználására. Ez igaz a szóban forgó szervezetek nagy részére, a közismert szervezetekre, valamint a természeti katasztrófák esetén megszervezett jótékony célú gyűjtésekre, azonban az is igaz, hogy a kisebb és kevésbé ismert, állítólagosan társadalmi célokat követő vagy közhasznú szervezetek között olyanok is rejtőznek, amelyek terrorista szervezeteket finanszíroznak. A 3.7. pont utolsó részében említett tevékenységekről szólva a szabályozás nem tartalmazhat vallási alapú megkülönböztetést: közismert azonban, hogy a terrorizmus finanszírozása olykor egy ártalmatlannak látszó nonprofit szervezeten keresztül történik, amelynek veszélyességére csak a későbbiekben derül fény. A nonprofit szervezetek szférájában tehát a többségben lévő „átlátható” szervezetek mellett néhány olyan szervezet is működik, amelyeket figyelemmel kell kísérni: a nehézség éppen e szervezetek azonosításában rejlik.
1.4

Az EGSZB bizonyos egyedi megjegyzéseket is figyelembe véve helyesli az Európai Bizottság jogalkotási kezdeményezését és üdvözli a megfelelő jogalkotás érdekében – főként az előzetes konzultáció során és a minőségi jogi fogalmazást megelőző előzetes hatástanulmány készítése révén – tett erőfeszítéseket; hasonlóképpen helyesli a rendelet számára választott formát, valamint az elfogadott jogalapot, mely könnyebben képes harmonizálni a joganyagot olyankor, amikor abban európai összetevő is található a nemzeti jogok között továbbra is fennálló eltérések ellenére.
A.4

Az Európán belüli légi forgalmat éghajlati hatásokat okozó (évente növekvő) CO2-kibocsátása alapján minél előbb be kellene építeni egy realisztikus alapváltozattal (baseline scenario) rendelkező nyílt európai kibocsátáskereskedelmi rendszerbe. Az elosztást uniós szinten kellene végezni, emellett külön hozzájárulási, illetve redukciós célkitűzést kellene bevezetni, amely azonnali hatállyal érvényes a légiforgalmi társaságokra mint aktív felekre, ugyanakkor versenyhátrány nélkül továbbra is lehetővé teszi, hogy új szereplők is megjelenjenek a piacon. Az egyéb hatások tekintetében megfelelőbb helyi eszközöket – például NOx-illetéket vagy operatív intézkedéseket – kell alkalmazni.
4.1

Az EGSZB támogatja az UNESCO egyetemes deklarációját „The cultural wealth of the world is its diversity in dialogue” (5) és a „Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions” (6)-ben megfogalmazott célokat, melyek közül az EGSZB kiemeli a következőt: „…to foster interculturality in order to develop cultural interaction in the spirit of building bridges among people…” (a kultúrák közötti megértés ösztönzése annak érdekében, hogy kulturális párbeszéd alakuljon ki az emberek közötti kapcsolatteremtés szellemében).
4.4.1.2

Ezért el kellene indítani egy valódi európai kutatási politikát, jelentős pénzügyi keretekkel. A közösségi költségvetés egyébként is szükséges átalakítása keretében ehhez jelentősen növelni kellene az európai kutatásra szánt előirányzatokat, amivel egyben nagyobb koordináló hatást is ki lehetne fejteni a nemzeti programokra. Ezáltal a közösségi szabadalmat is újra el lehetne indítani, még ha először, egyhangú döntés hiányában, nem is alkalmaznánk az összes tagállamra. Hol lenne most az euró, Schengen vagy az európai szociális politika, ha elindításukat egyhangú döntéshez kötöttük volna?
5.6

Az európai iparpolitikának figyelembe kell vennie, hogy az állami szektor számottevő szerepet játszik az ismeretek és az infrastruktúra rendelkezésre bocsátásában, hogy csak két nélkülözhetetlen elemet említsünk. Néhány országban szoros kapcsolat alakult ki az ipar és az állami szektor között. Más országokban ez nem így van. Az állami szektor jelentőségét az innováció szempontjából jól szemlélteti az a tény, hogy az USA-ban az innovációra fordított közkiadások kétszer olyan magasak, mint Európában. Még ha figyelembe is vesszük, hogy a kiadások nagy része katonai jellegű, az adatok az állami szektor fontos szerepét mutatják. Európai szemszögből idevágó példaként említhetők néhány országban az új gyógyszeripari termékek kifejlesztésére a múltban (és részben jelenleg is) fordított közkiadások. Az állami szektor jelentőségét az IKT-szolgáltatások, különösen a széles sávú hálózatok kiterjesztésében játszott szerepe is illusztrálja.
4.2.8.2

Ez a témakör olyan szempontokat is érint azonban, mint a gazdaság-, pénzügy- és adópolitika, tudománypolitika, növekedés, foglalkoztatás és versenyképesség, társadalmi kohézió és fenntarthatóság, életminőség, képzés, kulturális és jogpolitikai kérdések, valamint a globális összefonódások. Mindez a modern társadalom olyan speciális kihívásait is tartalmazza, mint a demográfiai helyzet alakulása (tények, következmények, intézkedések), migráció, társadalmi kirekesztés, kulturális megosztottság, valamint a tudásalapú társadalom kifejlesztése. Ezen alprogram koherenciájának erősítése és kialakítása érdekében az EGSZB javasolja továbbá, hogy a „Kapacitások” programba beillesztett „Tudomány és társadalom” programból vegyék ki azt a részt, amely nem a tudomány és társadalom közötti jobb megértést és a tudomány közvetítését szolgálja (ld. a 4.5.3. pontot is), hanem a tudomány és társadalom kapcsolatának kutatását, és integrálják a „Társadalom-gazdaságtan és humán tudományok” alprogramba. Az EGSZB összességében nagyon fontosnak tartja a „Társadalom-gazdaságtan és humán tudományok” alprogramot, mivel döntő szerepet játszik a politikai tanácsadásban is, ezért a fent említett témák közül néhánnyal ki kellene egészíteni és szükség esetén a súlyát erősíteni is kellene.
3.5

Az EGSZB elismeri a biomasszával kapcsolatos cselekvési terv végrehajtásának eredményeként mozgásba lendülő jelentős munkaerő-piaci potenciált. A 2003-as MITRE jelentés (Monitoring and Modelling Initiative on the Targets for Renewable Energy) szerint az EU megújuló energiákon alapuló ambiciózus nyersanyag-stratégiája esetén 2020-ig csak az EU-15-ök területén közel 2,5 millió új munkahely jöhet létre. Ennek kb. kétharmad része a biomassza területén várható. Emellett egyrészt új igény alakul ki a magasan képzett munkaerőre, főként a kutatás és fejlesztés terén. Ez kb. 400 000 főre tehető. Másrészt alacsonyabb végzettségű munkaerőre is szükség lesz. Az EGSZB kéri, hogy az Európai Bizottság vizsgálja felül az Európai Unión belüli munkaerő-piaci kilátásokat 2020-ig a biomassza-hasznosítás és a regeneratív energiahordozók ambiciózus fejlesztése fényében.
4.3.2

Az EGSZB úgy véli, hogy az első két kivétel elvben indokolt, még akkor is, ha a viták során megszületnek a kis jelentőségű szolgáltatásokat meghatározó feltételek. Ezzel szemben a harmadik kivétel több szempontból is kérdéseket vet fel. Először is az ágazat jelentősége szempontjából (hozzávetőleg 50 milliárd eurós forgalom), másodszor, mivel az odaítélési feltételek csak kis mértékben kötelező erejűek (ellentétben a belső szolgáltatónak történő odaítélés feltételeivel), még akkor is, ha a 7. cikk helyénvaló tájékoztatási intézkedéseket ír elő, végül pedig azért, mert a vasút nem olyan ágazat, amelyben – természeténél fogva – végleg ki kellene zárni a versenyt, kivéve, ha a rendeletjavaslat 5. cikkének 2. bekezdésében leírtakhoz hasonló kitételeknek kell eleget tenni.
„The effects of environmental policy on European business and its competitiveness: a framework for analysis” (A környezeti politika hatásai az európai vállalkozásokra és versenyképességükre – elemzési keret), SEC(2004) 769
4.2.4

A légi közlekedésben használt hidraulikus folyadékok: ezeket a folyadékokat használják a kereskedelmi, katonai és általános légi közlekedési repülőgépek vezérlőfelületeinek és egyéb elemeinek meghajtására. Ezeket használják nap mint nap a lehető legmagasabb üzemi standardok szerint annak érdekében, hogy a repülőgép és az utasok biztonságát fenntartsák a legszélsőségesebb hőmérsékleti és nyomásviszonyok között is, és ennek így is kell maradnia. Az üzletág globális, a termékek, alkotórészek és rendszerek pedig kiterjedt tesztelésen esnek át, továbbá a repülőgépgyártók és az illetékes nemzeti és nemzetközi szervek bizonyítványt adnak ki ezekre. Egy új összetétel rendes jóváhagyási ciklusa akár 20 évig is eltarthat. A PFOS-szel rokon anyagokat kis mennyiségben használják (körülbelül 0,1 tömegszázalék), hogy a mechanikus alkatrészeket, szelepeket, csöveket és kiömlőnyílásokat rozsdaállóvá tegyék. A kiterjedt tesztelés ellenére ez idáig nem találtak helyettesítő anyagokat vagy lehetséges helyettesítő anyagok bármilyen nyomát. Ezeket az anyagokat zárt rendszerekben, szigorúan ellenőrzött körülmények mellett használják. Az EKKTB becslése szerint a talajba és a vízbe történő kibocsátás éves szinten 15 kg alatti. Tekintetbe véve a fentieket, valamint az aggodalomra okot adó bármilyen új bizonyíték hiányában az EGSZB azt javasolja, hogy az eltérés megszüntetéséhez ne tűzzenek ki határidőt.
5.5.1

A koppenhágai kritériumokat alapvetőnek és nem újratárgyalhatóaknak kell tekinteni az EU-hoz csatlakozni szándékozó nyugat-balkáni országok esetében is. Megjegyzendő ugyanakkor, hogy a folyamat előmozdítása és a szóban forgó kritériumok teljesítése érdekében kívánatos, hogy eszközeit közvetlenül felhasználva az EU nemcsak az országok intézményi struktúráiba avatkozzon be, hanem a közösségi vívmányok átültetésébe is.
3.52

Mindemellett nem csak a természetben végzett gyakorlati munkáról van szó. Ha a politika valóban eltökélte, hogy megállítja a biodiverzitás csökkenését, akkor abban is érdekeltnek kell lennie, hogy a megfelelő politikához adott legyen a megfelelő társadalmi kereslet; akár politikai nyomásról is beszélhetünk. Az európai népesség körében kétségkívül adott a megfelelő alapvető konszenzus. Az EU 10 polgárából 9 azon a véleményen van, hogy a politikai döntéshozóknak a fontosabb döntések meghozatalakor ugyanolyan figyelmet kell fordítaniuk a környezetvédelmi érdekekre, mint a gazdasági és szociális érdekekre („Attitudes of Europeans towards the Environment”, Európai Bizottság, Eurobarométer, 2004).
2.5

Az EGSZB már egy évvel ezelőtt is rámutatott, hogy ez az európai szinten elfogadott prioritások nemzeti végrehajtásának kötelező jellegét további gyengítheti, mivel a tagállamok foglalkoztatáspolitikai intézkedései nem mérhetők többé konkrét és számszerűsíthető európai célkitűzésekhez. Ez az aggály – különösen a kötelező célkitűzések mérséklésének tendenciája – egy évvel később, a tagállamok által előterjesztett nemzeti reformtervek foglalkoztatásra vonatkozó részének első áttekintése során messzemenőkig beigazolódott. Ahogyan azt több oldalról is megállapították, az Európai Bizottsághoz benyújtott számos nemzeti reformprogram nem igazán nevezhető ambiciózusnak a munkavállalók jogait és kötelességeit figyelembe vevő foglalkoztatáspolitika tekintetében: — először is – az elmúlt évekhez hasonlóan – gyakran már folyamatban lévő intézkedésekről számolnak be, amelyek már különben is szerepeltek a nemzeti kormányzat napirendjén; — másrészt sok nemzeti reformtervben hiányoznak a konkrét információk arra vonatkozólag, hogy azokat mikor, hogyan, milyen forrásból és kinek kellene megvalósítani. Tekintettel a tagállamok munkaerő-piaci politikájának felépítésében fennálló különbözőségekre és eltérő problémákra, az iránymutatások végrehajtása során egy bizonyos mértékű rugalmasság alapvetően helyénvaló. Amíg a 2.4. pont alatt felsorolt feltételek fennállnak, mindenképpen el kellene kerülni, hogy az újraindított lisszaboni stratégia célkitűzései a túl kismértékű konkretizáció miatt meggyengüljenek.
5.2.6

Az EGSZB ésszerűbbnek tartja, hogy az Európai Bizottság első lépésben a koncentrációs határérték helyett inkább célértékeket határozzon meg. Az EGSZB attól tart, hogy különben az Európai Bizottság által kitűzött határidők túlságosan rövidnek bizonyulhatnak, mivel a jogalkotási folyamat csak 2005 végén vette kezdetét. A tagállamoknak így elképzelhető, hogy csak igen kevés idejük maradna az előírásoknak való megfelelésre, miközben egyesek közülük már most sem tudják teljesíteni a meglévő normákat, részben a végrehajtásban való korábbi késlekedésük miatt. Az EGSZB továbbá utal arra a tényre, hogy a koncentrációs határértékek betartása a kisebb tagállamok számára nehezebb, mivel ők a levegőszennyezés kisebb területre való eloszlása miatt hátrányos helyzetben vannak. Az EGSZB ezért koncentrációs határértékek helyett célértékek meghatározását javasolja. A javasolt normák a mérőállomások kialakítása érdekében hatalmas erőfeszítéseket követelnének a tagállamoktól és/vagy a helyi önkormányzatoktól, ami időt venne igénybe, és jelentős beruházásokkal járna. A PM10 részecskék jól mértek és mérhetőek és ráadásul hamar lerakódnak. A mérési eredményeket azonban ki kell értékelni, és meg kell vizsgálni, hogy a tagállamok be tudják-e tartani őket. A PM2,5 részecskék mérése viszont valódi nehézségekbe ütközik, mivel ezek igen illékonyak. Ezért könnyen mozognak a légkörben, és határokon átnyúló szennyezőanyagoknak tekinthetők. Ezenkívül léteznek természetes eredetű finompor-részecskék is, ilyen például a tengeri só is, és ésszerű volna, ha ezeket nem vennék figyelembe.
1.7

Az EGSZB elismeri a szociális partnereknek a munkaerőpiac főszereplőiként, illetve a kitűzött célok megvalósítása és felügyelete során betöltött mérvadó szerepét. Az európai szociális partnereknek az egész életen át tartó tanulás terén az első többéves, 2003–2005-re szóló munkaprogram keretében végzett közös tevékenységei vezettek a szakmai képességek és képesítések egész életen át tartó fejlesztésének cselekvési keretéhez (Framework of Actions for Lifelong Development of Competences and Qualifications), és a kísérő tevékenységekkel együtt részei lesznek a következő többéves programnak (2006–2008) is, amelynek keretében az európai szociális partnerek egy önkéntes megállapodás lehetőségét fogják megvitatni e területen.
1.11

A meghatározási szakaszba bevont vállalatok a következők: FELHASZNÁLÓK: Air France, Iberia, KLM, Lufthansa, Európai Légitársaságok Szövetsége (Association of European Airlines – AEA), Európai Regionális Légitársaságok Szövetsége (European Regional Airlines Association – ERAA), Nemzetközi Légifuvarozók Szövetsége (International Airline Transport Association – IATA), Légijármű-tulajdonosok és -pilóták Szövetségének Nemzetközi Tanácsa (International Aircraft Owners and Pilots Association – IAOPA). LÉGINAVIGÁCIÓS SZOLGÁLTATÓK: Aeropuertos Espanoles y Navegacion Aerea (Spain) (AENA), Austrocontrol, DFS, Léginavigációs Szolgáltatók Igazgatósága (DSNA) (Franciaország), Olasz Léginavigációs Szolgáltató Vállalat (ENAV), Luftfartsveket (Svéd repülőtér-üzemeltető vállalat) (LFV), Luchtverkeersleidins Nederland (Holland légiforgalom-ellenőrző szolgáltató) (LVNL), Országos Légiforgalmi Szolgáltatók (National Air Traffic Services – NATS) (Egyesült Királyság), NAV. REPÜLŐTEREK: Párizs repülőterei, BAA, Fraport, Amszterdam, München, AENA, LFV. IPAR: Airbus, BAE Systems, Európai Légvédelmi és Űrtechnikai Társaság (European Aeronautic Defence and Space Company – EADS), Indra, Selex, Thales ATM, Thales Avionics, és Air Traffic Alliance.
2.5

Az előbbiek alapján úgy tűnik, két makrogazdasági szemléletmód létezik, amelyek meghatározzák a politikák megválasztását. Egyrészről sürgősen szükség van a szervezeti innovációra, amely a technikai innováció előfeltétele (Lam 2005 és OCDE 2005), az európai intézmények tekintetében is (Sachwald 2005, Sapir et al 2003, Esko Aho 2006); másrészről az ok, amely miatt az európai vállalkozások nem fektetnek be eleget a K+F-be és az innovációba, az olyan „innovációbarát” piac hiánya, amelyre be lehetne vezetni az új termékeket és szolgáltatásokat (Esko Aho 2006). Az EGSZB mindazonáltal megjegyzi, hogy a vállalkozói szellem és a kockázatvállalás továbbra is elengedhetetlen.
5.3

A gazdasági és nem gazdasági jelleg közötti különbség homályos és bizonytalan. Szinte minden általános érdekű szolgáltatásnyújtás, még a nonprofit vagy jótékonysági jellegű is, rendelkezik valamilyen gazdasági értékkel, anélkül, hogy a versenyszabályok alkalmazása felmerülne. Ráadásul minden szolgáltatás lehet kereskedelmi, illetve nem kereskedelmi jellegű is. Ugyanígy egy szolgáltatás is lehet kereskedelmi jellegű anélkül, hogy a piacnak módjában állna az általános érdekű szolgáltatásokra vonatkozó elvek és azok logikája alapján szolgáltatást nyújtani.
3.8

Az ökológiai gond valóban nem elsődlegesen az, hogy például egy nem megújuló erőforrás szűkös, vagy hogy rendelkezésre áll-e még vagy sem. Az ökológiai problémák forrása a felhasználás, illetve a kizsákmányoló felhasználás hatása (például az éghajlatra). Pontosan ez az Európai Bizottság kiindulópontja is. Ökológiai szempontból tehát nem tekintendő gondnak, ha az olaj, szén vagy gáz formájában tárolt napenergia elfogy. Az EGSZB azonban utal arra, hogy ha a nem megújuló erőforrások nem állnak többé rendelkezésre, az rendkívül nagy gondot fog jelenteni gazdaságunknak és ezáltal társadalmainknak – és jelentős hatással lesz az emberek életszínvonalára. Ezért nemcsak az erőforrás-felhasználás ökológiai következményeinek kérdéséről van szó, hanem konkrétan a jelen és jövő generációinak a természeti erőforrásokhoz való potenciális hozzáféréséről is. Így a fenntarthatóságról folytatott vita keretében az elkövetkező évtizedek egyik alapvető kihívása az erőforrások biztosítása a jövő generációk számára is. Az erőforrások szűkössé válásának kérdése ezáltal az EGSZB szerint nem kizárólag ökológiai ügy, hanem a fenntarthatóság kérdése, amely tudvalevőleg ökológiai, társadalmi és gazdasági kritériumokat foglal magába.