2022. március 2-i közleményében a Bizottság már bejelentette, hogy 2022 tavaszán nem javasolja új túlzotthiány-eljárás megindítását, mivel a Covid19-világjárványnak továbbra is rendkívüli makrogazdasági és költségvetési hatása van, amely Ukrajna orosz inváziójával együtt rendkívüli bizonytalanságot teremtett, többek között a részletes költségvetési kiigazítási pálya kialakítása tekintetében. A Bizottság ugyanakkor továbbra is nyomon követi a hiány és az adósság alakulását, és 2022 őszén újraértékeli, hogy szükség van-e túlzotthiány-eljárások megindítására.

Belgiumban, Németországban, Görögországban, Spanyolországban, Franciaországban, Olaszországban, Magyarországon, Ausztriában, Szlovéniában, Szlovákiában és Finnországban az államháztartás bruttó adóssága 2021 végén meghaladta a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. A 2021. évi adatok azt mutatják, hogy Németország, Görögország, Ausztria és Szlovénia tiszteletben tartotta az adósságcsökkentési referenciaértéket, vagy Spanyolország esetében megfelelő előrelépést tett annak elérése felé. Belgium, Franciaország, Olaszország, Magyarország és Finnország 2021-ben nem tartotta be az adósságcsökkentési referenciaértéket. Szlovákia 2021 végén túllépte a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket, míg az előző évben az adósságráta a GDP 60 %-a alatt volt. Ez prima facie bizonyítékot szolgáltat arra vonatkozóan, hogy az említett hat tagállamban (Belgium, Franciaország, Olaszország, Magyarország, Szlovákia és Finnország) az adósságkritérium alapján túlzott hiány áll fenn.

Stabilitási, illetve konvergenciaprogramjaik alapján Észtország, Litvánia és Lengyelország 2022-re tervezett költségvetési hiánya meghaladja a GDP 3 %-át (ezt a túllépést a Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése is megerősíti). Az említett programokban 2022-re tervezett hiány prima facie bizonyítékot szolgáltat arra vonatkozóan, hogy e három tagállamban túlzott hiány áll fenn.

Egy évvel később, 2021. június 18-án a Tanács 2022-re vonatkozó költségvetés-politikai ajánlásokat fogadott el. A Tanács iránymutatása a következőképpen foglalható össze. Kis/közepes adósságállománnyal rendelkező tagállamoknak támogató költségvetési irányvonalat kell követniük, a nagy adósságállománnyal rendelkezőknek pedig – amellett, hogy prudens költségvetési politikát folytatnak – a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből származó finanszírozást a gazdaság helyreállítását támogató addicionális beruházásokra kell felhasználniuk. Minden tagállamnak fenn kell tartania a nemzeti finanszírozású beruházások szintjét. Annak érdekében, hogy a gazdasági helyreállításhoz nyújtott támogatás maximalizálása ne állítsa kényszerpályára a jövőbeli költségvetéseket és ne rójon állandó terhet az államháztartásra, a nemzeti finanszírozású folyó kiadás növekedését ellenőrzés alatt kell tartani, a nagy adósságállománnyal rendelkező tagállamokban pedig korlátozni kell. A Tanács azt is ajánlotta, hogy amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, a tagállamok folytassanak a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és középtávon az államháztartás fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát. Ugyanakkor a növekedési potenciál fellendítése érdekében fokozzák a beruházásokat. A költségvetési politikáknak az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló, 2021. július 13-i tanácsi ajánlás szerint is mindvégig minden euróövezeti tagállamban támogató jellegűnek kell maradniuk 2021-ben. A Tanács ajánlásában szerepelt továbbá, hogy az euróövezeti tagállamok folytassanak a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és az államadósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, a beruházások fokozása mellett.

Az alábbiakban számos érdemleges tényezőt tárgyalunk akkor is, ha azok nem vehetők figyelembe a hiánykritériumokon alapuló túlzott hiány fennállásáról szóló határozathoz vezető lépések során.

Ezért a horizontális érdemleges tényezők (4.1. szakasz) mellett az országspecifikus érdemleges tényezőket is figyelembe kell venni. Ezek közé tartozik a középtávú gazdasági helyzet, a középtávú költségvetési helyzet (az állami beruházásokat is beleértve), a középtávú adóssághelyzet, annak ténye, hogy a tagállamban van-e makrogazdasági egyensúlyhiány vagy túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány, és a tagállamok által előterjesztett egyéb érdemleges tényezők.

Ezeket a tényezőket tovább pontosítja az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdése, amely arról is rendelkezik, hogy kellő figyelmet kell fordítani „minden olyan egyéb tényezőre, amely az érintett tagállam véleménye szerint érdemleges a hiány- és adósságkritériumoknak való megfelelés átfogó értékelése szempontjából, és amelyet az adott tagállam a Tanács és a Bizottság elé terjesztett”. Az említett cikk értelmében a középtávú adóssághelyzet is érdemleges tényezőnek tekinthető.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 9 %-ról 2021-ben 5,5 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 5 %-a, illetve 4,4 %-a lesz. Az állami beruházások szintje 2020-ban a GDP 2,7 %-ára nőtt, 2021-ben stabil maradt, és 2022-ben várhatóan a GDP 2,8 %-ára nő. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 11,3 %-át teszi ki. A Belgium által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

A háború drámaian megváltoztatta a képet azáltal, hogy a globális ellátási láncban újabb fennakadásokat okozott, további nyersanyagár-nyomást táplált és fokozta a bizonytalanságot. A Bizottság előrejelzése szerint az EU reál-GDP növekedésének üteme a 2021. évi 5,4 %-ról 2022-ben 2,7 %-ra, 2023-ra pedig 2,3 %-ra lassul. Az infláció várhatóan magasabb lesz, és a korábban vártnál hosszabb ideig magas marad, ami a nyersanyagárak emelkedésének és a növekvő árnyomásnak tudható be.

Az EU egészében a költségvetési irányvonal – beleértve a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből és más uniós alapokból származó vissza nem térítendő támogatásokból finanszírozott közkiadásokat is – a becslések szerint 2020-ban a GDP 0,1 %-ával, 2021-ben pedig 0,9 %-ával növekedett.

A Covid19-világjárvány 2020 márciusi kitörése népegészségügyi válságot okozott, amely a gazdasági tevékenység jelentős, az automatikus stabilizátorok hatása által csak részben enyhített visszaesését eredményezte. A tagállamoknak feltétlenül meg kellett oldaniuk a népegészségügyi szükséghelyzetet, támogatniuk kellett a háztartásokat és a vállalatokat, és általános támogatást kellett nyújtaniuk gazdaságuk számára. A tagállamok ezenkívül jelentős likviditástámogatási intézkedéseket és állami kezességvállalásokat is elfogadtak.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 4,3 %-ról 2021-ben 3,7 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 2,5 %-a, illetve 1 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 2,6 %-ára nőttek, majd 2021-ben a GDP 2,5 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben a GDP 2,7 %-ára nőnek, az utóbbi pedig meghaladja a 2022. évi államháztartási hiányt. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 11,8 %-át teszi ki. A Németország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 30,1 %-ról 2020 végére a GDP 37,7 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 41,9 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 42,8 %-a, 2023 végén pedig a GDP 44 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében közepes kockázatokat jelez. A Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok az elkövetkező években várhatóan lényegesen pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami hozzájárulhat az államadósság fenntarthatóságának erősítéséhez.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 5,8 %-ról 2021-ben 5,9 %-ra növekedett. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 4,3 %-a, illetve 3,9 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 4,9 %-ára nőttek, majd 2021-ben a GDP 4,7 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben a GDP 4,9 %-ára nőnek, az utóbbi pedig meghaladja a 2022. évi államháztartási hiányt. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 14,3 %-át teszi ki. A Csehország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 20 %-ról 2020 végére a GDP 24,7 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 25,1 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 25,3 %-a, 2023 végén pedig a GDP 25,6 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében közepes kockázatokat jelez. A Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok az elkövetkező években várhatóan lényegesen pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami hozzájárulhat az államadósság fenntarthatóságának erősítéséhez.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 4 %-ról 2021-ben 4,1 %-ra növekedett. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 3,7 %-a, illetve 2,4 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 3,8 %-ára nőttek, majd 2021-ben a GDP 3,3 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben a GDP 5 %-ára nőnek, az utóbbi pedig meghaladja a 2022. évi államháztartási hiányt. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 14,9 %-át teszi ki. A Bulgária által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: 2022. május 9-én Belgium további, az előzőekben nem említett érdemleges tényezőket jelentett be. Nevezetesen hangsúlyozza, hogy az országot 2021 júliusában sújtó áradásokhoz kapcsolódó szükséghelyzeti támogatási és újjáépítési költségek a becslések szerint 2021-ben a GDP 0,4 %-át, 2022-ben pedig a GDP 0,1 %-át tették ki. Utal továbbá a közelmúltban elfogadott munkaerőpiaci reformra, amelynek célja a képzés és a készségek javítása, a magán- és a szakmai élet jobb összeegyeztetésének lehetővé tétele, valamint a munkahelyváltás megkönnyítése, amelyek hozzájárulhatnak a foglalkoztatási ráta növeléséhez. Végezetül megemlíti a kormány azon szándékát, hogy több olyan strukturális reformot hajtson végre, amelyek potenciálisan javíthatják az államháztartás helyzetét, ideértve a nyugdíj- és adórendszerek reformját, a kiadások felülvizsgálatának végrehajtását és az állami beruházások szintjének növelését.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 97,7 %-ról 2020 végére a GDP 112,8 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 108,2 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 107,5 %-a, 2023 végén pedig a GDP 107,6 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében magas kockázatokat jelez. A tízéves előrejelzési alapforgatókönyv szerint a GDP-arányos államadósság 2026-ig a GDP 108 %-a körül marad. 2027-től azonban az adósságráta növekedésnek indul, és 2032-ben a GDP 117 %-a lesz. Az alapforgatókönyv szerinti adósságpálya érzékeny a makrogazdasági sokkokra. A makrogazdasági változókat érintő lehetséges átmeneti sokkok széles körét szimuláló sztochasztikus előrejelzések alapján valószínű, hogy az adósságráta 2026-ban magasabb lesz, mint 2021-ben. Az adósság fenntarthatóságának átfogó értékeléséhez más tényezőket is figyelembe kell venni. Egyrészt a kockázatcsökkentő tényezők közé tartozik az elmúlt években alkalmazott adósságlejárat-meghosszabbítás, a viszonylag stabil finanszírozási források megléte (diverzifikált és széles körű befektetői bázis), a teljes mértékben euróban denominált államadósság és a történelmileg alacsony hitelfelvételi költségek. Emellett a Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok várhatóan pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami erősíti az államadósság fenntarthatóságát. Másrészt növelik a kockázatot az olyan tényezők, mint a rövid lejáratú adósság aránya, a magas és várhatóan növekvő bruttó finanszírozási igény, az a tény, hogy az államadósság jelentős része külföldi illetőségű hitelezőkkel szembeni tartozás, a különböző kormányzati szintek között nincs költségvetési koordináció, és számos szövetségi szerv egyedi sebezhetőségeket mutat.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 180,7 %-ról 2020 végére a GDP 206,3 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 193,3 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 185,7 %-a, 2023 végén pedig a GDP 180,4 %-a lesz. Görögország megerősített felügyelet alatt áll.Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében magas kockázatokat jelez. A tízéves előrejelzési alapforgatókönyv szerint a GDP-arányos államadósság ezen időszak alatt csökkenni fog, és 2032-re körülbelül a GDP 131 %-a lesz. Az adósságpálya rendkívül érzékeny a makrogazdasági sokkokra. A makrogazdasági változókat érintő lehetséges átmeneti sokkok széles körét szimuláló sztochasztikus előrejelzések alapján valószínű, hogy az adósság nem stabilizálódik 2026-ra, és az alapforgatókönyvet jelentős bizonytalanság övezi. Az adósság fenntarthatóságának átfogó értékeléséhez más tényezőket is figyelembe kell venni. Egyrészt kockázatcsökkentő tényező, hogy az adósságállomány nagy részét hivatalos hitelezők által, alacsony kamatláb mellett nyújtott hitelek teszik ki, a lejárati szerkezetre pedig a többi országgal összehasonlítva a különösen hosszú lejárat a jellemző. Az adósság devizaneme és a történelmileg alacsony finanszírozási költségek szintén hozzájárulnak a kockázatok csökkentéséhez. Emellett a Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok várhatóan pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami erősíti az államadósság fenntarthatóságát. Másrészt növelik a kockázatot a közelmúltban – többek között a Covid19-válsággal összefüggésben – nyújtott állami garanciák. A bankszektorban a nemteljesítő hitelek magas arányából eredő jelentős függő kötelezettségi kockázatok és az állammal szembeni, folyamatban lévő jogi ügyekhez kapcsolódó költségek szintén költségvetési kockázatot jelentenek.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 10,2 %-ról 2021-ben 7,4 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 4,3 %-a, illetve 1 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 3,1 %-ára, majd 2021-ben a GDP 3,6 %-ára nőttek, és az előrejelzések szerint 2022-ben tovább növekednek, elérik a GDP 4,8 %-át, az utóbbi pedig meghaladja a 2022. évi államháztartási hiányt. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 26,4 %-át teszi ki. A Görögország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 8,6 %-ról 2020 végére a GDP 19 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 18,1 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 20,9 %-a, 2023 végén pedig a GDP 23,5 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében alacsony kockázatokat jelez. A Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok az elkövetkező években várhatóan lényegesen pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami hozzájárulhat az államadósság fenntarthatóságának erősítéséhez.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 5,6 %-ról 2021-ben 2,4 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 4,4 %-a, illetve 3,7 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 5,8 %-ára nőttek, majd 2021-ben a GDP 5,7 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben a GDP 6,3 %-ára nőnek, ami meghaladja a 2021. és 2022. évi államháztartási hiányt. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 11,5 %-át teszi ki. Az Észtország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 58,9 %-ról 2020 végére a GDP 68,7 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 69,3 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 66,4 %-a, 2023 végén pedig a GDP 64,5 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében alacsony kockázatokat jelez. A Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok az elkövetkező években várhatóan lényegesen pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami hozzájárulhat az államadósság fenntarthatóságának erősítéséhez.

A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése alapján, és figyelembe véve az Olaszország 2022. évi stabilitási programjában foglalt információkat, 2022-ben a GDP −2,7 %-át kitevő költségvetési irányvonal várhatóan támogató lesz. Olaszország további támogatást kíván nyújtani a helyreállításhoz azáltal, hogy a Tanács ajánlásának megfelelően a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt további beruházások finanszírozására használja fel. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadásoknak a gazdasági tevékenységekre gyakorolt pozitív hatása 2021-hez képest GDP-arányosan 0,9 százalékponttal nő. A nemzeti finanszírozású beruházások az előrejelzések szerint 2022-ben 0,3 százalékpontnak megfelelő expanzív hatást gyakorolnak a költségvetési irányvonalra. Olaszország tehát a Tanács ajánlásának megfelelően a nemzeti finanszírozású beruházások szintjének fenntartását tervezi. A nemzeti finanszírozású (az új bevételi intézkedések nélkül számított) elsődleges folyó kiadások 2022-es növekedése az előrejelzések szerint 1,3 százalékpontos expanzív hatást gyakorol az összesített költségvetési irányvonalra. Ez a jelentős expanzív hozzájárulás magában foglalja az energiaárak emelkedésének gazdasági és társadalmi hatását kezelő intézkedések további hatását (a GDP 0,2 %-a), valamint az Ukrajnából elmenekült embereknek nyújtott átmeneti védelem költségeit (a GDP 0,1 %-a). A folyó kiadások növekedése – a közbeszerzési szerződések 2019–2021-es időszakra történő megújítása miatt – a kormányzati szektor munkavállalóinak javadalmazására fordított kiadások növekedését is tükrözi, amelynek jelentős (a GDP 0,25 %-át kitevő) része 2022-ben fog megjelenni, miközben további forrásokat irányoznak elő az egészségügyi ágazat számára is (a GDP 0,1 %-a). A bevételi oldalon a személyi jövedelemadó és a termelőtevéknységekre kivetett regionális adók (a GDP 0,4 %-át kitevő) csökkentése az előrejelzések szerint szintén hozzájárul az expanzív költségvetési irányvonalhoz. Olaszország tehát – a Bizottság jelenlegi becslései alapján – 2022-ben nem korlátozza kellőképpen a nemzeti finanszírozású nettó folyó kiadások növekedését.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 9,6 %-ról 2021-ben 7,2 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 5,5 %-a, illetve 4,3 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 2,6 %-ára, majd 2021-ben a GDP 2,9 %-ára nőttek, és az előrejelzések szerint 2022-ben tovább növekednek, elérik a GDP 3,2 %-át. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 14,1 %-át teszi ki. Az Olaszország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: 2022. május 9-én Franciaország további, fent még nem említett érdemleges tényezőket is bejelentett, nevezetesen a francia kormány azzal érvel, hogy 2023-tól kezdődően az államháztartás irányítási keretének nemrégiben elfogadott reformjai – beleértve a többéves kiadási szabály bevezetését és a francia költségvetési tanács megerősített felelősségét – lehetővé teszik a közkiadások hatékony ellenőrzését és a kiegyensúlyozott államháztartáshoz való fokozatos visszatérést.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 97,4 %-ról 2020 végére a GDP 114,6 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 112,9 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 111,2 %-a, 2023 végén pedig a GDP 109,1 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében magas kockázatokat jelez. A tízéves előrejelzési alapforgatókönyv szerint a GDP-arányos államadósság a következő 10 évben nagyjából stabilizálódni fog, bár magas szinten marad. Az adósságpálya érzékeny a makrogazdasági sokkokra. A makrogazdasági változókat érintő lehetséges átmeneti sokkok széles körét szimuláló sztochasztikus előrejelzések alapján valószínű, hogy az adósságráta 2026-ban magasabb lesz, mint 2021-ben. Az adósság fenntarthatóságának átfogó értékeléséhez más tényezőket is figyelembe kell venni. Egyrészt a kockázatcsökkentő tényezők közé tartozik az elmúlt években alkalmazott adósságlejárat-meghosszabbítás, a viszonylag stabil finanszírozási források megléte (diverzifikált és széles körű befektetői bázis) és a történelmileg alacsony hitelfelvételi költségek. Emellett a Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok várhatóan pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami erősíti az államadósság fenntarthatóságát. Másrészt növelik a kockázatot az olyan tényezők, mint rövid lejáratú adósság aránya, a bruttó finanszírozási igény középtávon várható növekedése és a magánszektorból eredő függő kötelezettségi kockázatok, többek között a vállalkozásoknak és az önfoglalkoztatóknak a Covid19-válság során nyújtott állami garanciák lehetséges lehívása révén.

A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése alapján a GDP −1,7 %-át kitevő költségvetési irányvonal 2022-ben várhatóan támogató lesz. Franciaország további támogatást kíván nyújtani a helyreállításhoz azáltal, hogy a Tanács ajánlásának megfelelően a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt további beruházások finanszírozására használja fel. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadásoknak a gazdasági tevékenységekre gyakorolt pozitív hatása 2021-hez képest GDP-arányosan 0,2 százalékponttal csökken. A 2022-es csökkenés oka a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből nyújtott pénzügyi támogatás 2021-ben történő előreütemezése. A nemzeti finanszírozású beruházások az előrejelzések szerint 2022-ben semleges hatást gyakorolnak a költségvetési irányvonalra. Franciaország tehát a Tanács ajánlásának megfelelően a nemzeti finanszírozású beruházások szintjének fenntartását tervezi. Ugyanakkor a nemzeti finanszírozású (az új bevételi intézkedések nélkül számított) elsődleges folyó kiadások 2022-es növekedése az előrejelzések szerint 1,6 százalékpontos expanziós hatást gyakorol az összesített költségvetési irányvonalra. Ez a jelentős expanzív hozzájárulás magában foglalja az energiaárak emelkedésének gazdasági és társadalmi hatását kezelő intézkedések további hatását (a GDP 0,5 %-a), valamint az Ukrajnából elmenekült embereknek nyújtott átmeneti védelem költségeit (a GDP 0,1 %-a). Az egyéb folyó kiadási intézkedések közé tartoznak az ukrajnai konfliktus gazdasági következményeinek kezelése érdekében a „Plan de résilience économique et sociale”-ban előterjesztett intézkedések, például az ad hoc ágazatoknak nyújtott közvetlen támogatások (a GDP 0,1 %-a), és a köztisztviselők bérének (a GDP 0,1 %-át kitevő) növelése. A bevételi oldalon a társaságiadó-kulcs (a GDP 0,1 %-át kitevő) és az ingatlanadók (a GDP 0,1 %-át kitevő) csökkentése az előrejelzések szerint szintén hozzájárul az expanzív költségvetési irányvonalhoz. A fogyasztói árak GDP-deflátorhoz viszonyított magasabb emelkedése az előrejelzések szerint 2022-ben hatással lesz a nemzeti finanszírozású elsődleges folyó kiadások expanzív hozzájárulására, mivel növeli az állami fogyasztást és a szociális juttatásokat. A Bizottság előrejelzése szerint ezeket az intézkedéseket és a magasabb kiadások mozgatórugóit nem ellensúlyozzák teljes mértékben ellentételezési intézkedésekkel.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 8,9 %-ról 2021-ben 6,5 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 4,6 %-a, illetve 3,2 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 3,7 %-os szintjén maradtak, majd 2021-ben a GDP 3,6 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben stabilak maradnak. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 10,4 %-át teszi ki. A Franciaország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 98,3 %-ról 2020 végére a GDP 120 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 118,4 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 115,1 %-a, 2023 végén pedig a GDP 113,7 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében magas kockázatokat jelez. A tízéves előrejelzési alapforgatókönyv szerint a GDP-arányos államadósság kis mértékben növekszik, és 2032-ben a GDP 116 %-a körül lesz. Az adósságpálya érzékeny a makrogazdasági sokkokra. A makrogazdasági változókat érintő lehetséges átmeneti sokkok széles körét szimuláló sztochasztikus előrejelzések alapján valószínű, hogy az adósságráta 2026-ban magasabb lesz, mint 2021-ben. Az adósság fenntarthatóságának átfogó értékeléséhez más tényezőket is figyelembe kell venni. Egyrészt a kockázatcsökkentő tényezők közé tartozik az elmúlt években alkalmazott adósságlejárat-meghosszabbítás, a viszonylag stabil finanszírozási források megléte (diverzifikált és széles körű befektetői bázis), az adósság devizaneme és a történelmileg alacsony hitelfelvételi költségek. Emellett a Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok várhatóan pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami erősíti az államadósság fenntarthatóságát. Másrészt növelik a kockázatot az olyan tényezők, mint a rövid lejáratú adósság aránya, a vállalkozásoknak és az önfoglalkoztatóknak a Covid19-válság során nyújtott állami garanciák, valamint a bankszektorhoz kapcsolódó függő kötelezettségek. Az előrejelzés szerint a bruttó finanszírozási igény növekedni fog.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 10,3 %-ról 2021-ben 6,9 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 4,9 %-a, illetve 4,4 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 2,6 %-ára, majd 2021-ben a GDP 2,7 %-ára nőttek, és az előrejelzések szerint 2022-ben stabilak maradnak. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 12,8 %-át teszi ki. A Spanyolország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 134,1 %-ról 2020 végére a GDP 155,3 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 150,8 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 147,9 %-a, 2023 végén pedig a GDP 146,8 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében magas kockázatokat jelez. A tízéves előrejelzési alapforgatókönyv szerint a GDP-arányos államadósság a következő öt évben nagyjából stabilizálódni fog. 2027-től azonban az adósságráta növekedésnek indul, és 2032-ben körülbelül a GDP 155 %-a lesz. Az adósságpálya érzékeny a makrogazdasági sokkokra. A makrogazdasági változókat érintő lehetséges átmeneti sokkok széles körét szimuláló sztochasztikus előrejelzések alapján valószínű, hogy az adósságráta 2026-ban magasabb lesz, mint 2021-ben. Az adósság fenntarthatóságának átfogó értékeléséhez más tényezőket is figyelembe kell venni. Egyrészt a kockázatcsökkentő tényezők közé tartozik az elmúlt években alkalmazott adósságlejárat-meghosszabbítás, a viszonylag stabil finanszírozási források megléte (diverzifikált és széles körű befektetői bázis) és a történelmileg alacsony hitelfelvételi költségek. Emellett a Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok várhatóan pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami erősíti az államadósság fenntarthatóságát. Másrészt kockázatnövelő tényezőnek tekinthetők a rövid lejáratú adósság aránya, a magánszektorból eredő függő kötelezettségek miatti kockázatok, többek között a vállalkozásoknak és önfoglalkoztatóknak a Covid19-válság során nyújtott állami kezességvállalások esetleges lehívása esetén. A bruttó finanszírozási igény az előrejelzések szerint középtávon növekedni fog.

A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás szerinti értékelés: Olaszországban a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás értelmében túlzott egyensúlyhiány áll fenn. A sebezhetőségek a magas államadóssághoz és a gyenge termelékenység-növekedéshez kapcsolódnak, miközben a munkaerőpiac törékeny és a pénzügyi piacokon is a gyengeség jelei láthatók, amelyek határokon átnyúló jelentőséggel bírnak. A jövőre nézve a helyreállítási és rezilienciaépítési terv lehetőséget kínál az egyensúlyhiányok, a beruházási és reformszükségletek kezelésére.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: Olaszország 2022. május 11-én további, fent nem említett érdemleges tényezőket jelentett be, nevezetesen a hatóságok kiemelték, hogy az anticiklikus költségvetési politikai beavatkozások eredményesen stabilizálták a gazdaságot, és e beavatkozások következtében 2020–2021-ben a hiány is alacsonyabb volt a vártnál; az államháztartás kötelezettségeinek jelentős növekedése hatékonynak bizonyult a magánszektor mérlegeinek védelme terén; a függő kötelezettségek állománya, még a Covid19-válság okozta növekedés után is viszonylag alacsony; a helyreállítási és rezilienciaépítési terv gazdasági hatása eddig korlátozott volt, de a tervben foglalt intézkedések teljes körű végrehajtását követően várhatóan kedvezőbb lesz.

4.2.10.Lettország

Középtávú makrogazdasági helyzet: A 2020. évi 3,8 %-os visszaesést követően a gazdaság 2021-ben 4,5 %-kal nőtt, és 2022-ben 2 %-os, 2023-ban pedig 2,9 %-os növekedés várható. A 2022. évi növekedés fő hajtóereje a magánfogyasztás és a beruházások. A gazdasági tevékenység 2021-ben meghaladta a 2019. évi szintjét.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 4,5 %-ról 2021-ben 7,3 %-ra növekedett. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 7,2 %-a, illetve 3 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 5,7 %-ára nőttek, majd 2021-ben a GDP 5,2 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben a GDP 6,1 %-ára nőnek. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 13,9 %-át teszi ki. A Lettország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése alapján, és figyelembe véve a Lettország 2022. évi stabilitási programjában foglalt információkat, 2022-ben a GDP −3,3 %-át kitevő költségvetési irányvonal – a Tanács ajánlásának megfelelően – várhatóan támogató lesz. Lettország további támogatást kíván nyújtani a helyreállításhoz azáltal, hogy a Tanács ajánlásának megfelelően a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt további beruházások finanszírozására használja fel. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadásoknak a gazdasági tevékenységekre gyakorolt pozitív hatása 2021-hez képest GDP-arányosan 0,8 százalékkal nő. A nemzeti finanszírozású beruházások az előrejelzések szerint 2022-ben 0,3 százalékpontnak megfelelő expanzív hatást gyakorolnak a költségvetési irányvonalra. Lettország tehát a Tanács ajánlásának megfelelően a nemzeti finanszírozású beruházások szintjének fenntartását tervezi. Ugyanakkor a nemzeti finanszírozású (az új bevételi intézkedések nélkül számított) elsődleges folyó kiadások 2022-es növekedése az előrejelzések szerint 1,5 százalékpontos expanziós hatást gyakorol az összesített költségvetési irányvonalra. Ez a jelentős expanzív hozzájárulás magában foglalja az energiaárak emelkedésének gazdasági és társadalmi hatását kezelő intézkedések további hatását (a GDP 0,8 %-a), valamint az Ukrajnából elmenekült embereknek nyújtott átmeneti védelem költségeit (a GDP 0,3 %-a). Lettország 2022-ben nagyjából ellenőrzés alatt tartja a nemzeti finanszírozású folyó kiadások növekedését, mivel ezen kiadások jelentős expanzív hozzájárulása 2022-ben főként az energiaárak emelkedésének gazdasági és társadalmi hatásait kezelő intézkedéseknek, valamint az Ukrajnából elmenekült embereknek nyújtott átmeneti védelem költségeinek tudható be.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 36,7 %-ról 2020 végére a GDP 43,3 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 44,8 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 47 %-a, 2023 végén pedig a GDP 46,5 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében alacsony kockázatokat jelez. A Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok az elkövetkező években várhatóan lényegesen pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami hozzájárulhat az államadósság fenntarthatóságának erősítéséhez.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: Az előző szakaszokban bemutatott elemzés már tartalmazza a Lettország által 2022. május 5-én előterjesztett kulcsfontosságú tényezőket.

4.2.11.Litvánia

Középtávú makrogazdasági helyzet: A 2020. évi 0,1 %-os visszaesést követően a gazdaság 2021-ben 5 %-kal nőtt, és 2022-ben 1,7 %-os, 2023-ban pedig 2,6 %-os növekedés várható. A 2022. évi növekedés fő hajtóereje a magánfogyasztás és a beruházások. A gazdasági tevékenység 2021-ben meghaladta a 2019. évi szintjét.

Középtávú költségvetési helyzet, a beruházásokat is beleértve: A GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 7,3 %-ról 2021-ben 1 %-ra csökkent. 2022-ben és 2023-ban várhatóan a GDP 4,6 %-a, illetve 2,3 %-a lesz. Az állami beruházások 2020-ban a GDP 4,1 %-ára nőttek, majd 2021-ben a GDP 3,2 %-ára csökkentek, és az előrejelzések szerint 2022-ben a GDP 3,7 %-ára nőnek, az előbbi pedig meghaladja a 2021. évi államháztartási hiányt. A költségvetési támogatás – amelyet a 2020. és 2021. évi elsődleges egyenleg 2019-hez viszonyított kumulált éves változása és az uniós alapok által nyújtott költségvetési impulzus összege alapján mérnek – a diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését is figyelembe véve a becslések szerint a GDP 12,6 %-át teszi ki. A Litvánia által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással.

A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése alapján, és figyelembe véve a Litvánia 2022. évi stabilitási programjában foglalt információkat, 2022-ben a GDP −4,2 %-át kitevő költségvetési irányvonal – a Tanács ajánlásának megfelelően – várhatóan támogató lesz. Litvánia további támogatást kíván nyújtani a helyreállításhoz azáltal, hogy a Tanács ajánlásának megfelelően a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt további beruházások finanszírozására használja fel. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadásoknak a gazdasági tevékenységekre gyakorolt pozitív hatása 2021-hez képest GDP-arányosan 0,5 százalékponttal nő. A nemzeti finanszírozású beruházások az előrejelzések szerint 2022-ben 0,3 százalékpontnak megfelelő expanzív hatást gyakorolnak a költségvetési irányvonalra. Litvánia tehát a Tanács ajánlásának megfelelően a nemzeti finanszírozású beruházások szintjének fenntartását tervezi. Ugyanakkor a nemzeti finanszírozású (az új bevételi intézkedések nélkül számított) elsődleges folyó kiadások 2022-es növekedése az előrejelzések szerint 3,2 százalékpontos expanziós hatást gyakorol az összesített költségvetési irányvonalra. Ez a jelentős expanzív hozzájárulás magában foglalja az energiaárak emelkedésének gazdasági és társadalmi hatását kezelő intézkedések további hatását (a GDP 1,2 %-a), valamint az Ukrajnából elmenekült embereknek nyújtott átmeneti védelem költségeit (a GDP 0,2 %-a), míg – egyéb intézkedések mellett – az alacsony jövedelmű háztartások további támogatása (a nyugdíjak, a gyermekek után járó ellátás, a szociális segítségnyújtás, az adómentes minimumjövedelem) várhatóan szintén hozzájárulnak a nettó folyó kiadások növekedéséhez (a GDP 0,4 %-a). Litvánia tehát – a Bizottság jelenlegi becslései alapján – 2022-ben nem tartja kellőképpen ellenőrzés alatt a nemzeti finanszírozású folyó kiadások növekedését.

Középtávú adóssághelyzet: A GDP-arányos államadósság a 2019 végi 35,9 %-ról 2020 végére a GDP 46,6 %-ára nőtt. 2021 végén a GDP 44,3 %-át tette ki, és várhatóan 2022 végén a GDP 42,7 %-a, 2023 végén pedig a GDP 43,1 %-a lesz. Az adósságfenntarthatósági elemzés középtávon összességében alacsony kockázatokat jelez. A Next Generation EU – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz – keretében végrehajtott reformok az elkövetkező években várhatóan lényegesen pozitív és tartós hatást gyakorolnak majd a GDP növekedésére, ami hozzájárulhat az államadósság fenntarthatóságának erősítéséhez.

A tagállam által előterjesztett egyéb tényezők: Az előző szakaszokban bemutatott elemzés már tartalmazza a Litvánia által 2022. május 5-én előterjesztett kulcsfontosságú tényezőket.

4.2.12.Magyarország

Középtávú makrogazdasági helyzet: A 2020. évi 4,5 %-os visszaesést követően a gazdaság 2021-ben 7,1 %-kal nőtt, és 2022-ben 3,6 %-os, 2023-ban pedig 2,6 %-os növekedés várható. A 2022. évi növekedést főként a magánfogyasztás és a nettó export vezérli. A gazdasági tevékenység 2021-ben meghaladta a 2019. évi szintjét.