Először is, az európai városokban történt további szörnyű terrortámadások hatására még fontosabbá váltak a biztonsággal kapcsolatos kérdések. Az ujjnyomatoknak a biztonságos azonosítás céljából történő rendszeres használatával kapcsolatos politikai álláspont, illetve általában véve az adatok megosztásával és biztonságával kapcsolatos hozzáállás megváltozott; a hangsúly az eredményességen és a hatékonyságon, valamint az egyes európai információcsere-rendszerek közötti szinergiák kihasználásának szükségességén van. A harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó, ujjnyomatokat és egyéb személyazonosító információkat is tartalmazó központosított ECRIS rendszer létrehozása támogathatja ezt a megközelítést, mert lehetővé tenné a közös biometrikus megfeleltetési szolgáltatás és a közös személyazonosítóadat-tár létrehozását az információs rendszerek interoperabilitása érdekében, amennyiben a jogalkotók így határoznak a jövőben. A decentralizált megoldás nem kínálna ugyanilyen lehetőségeket a jövőbeli szinergiákra.

Az eu-LISA igazgatótanácsa és a meglévő ECRIS szakértői csoport is folyamatosan figyelemmel kíséri majd az új rendszer végrehajtását. Ez a csoport emellett továbbra is a bűnügyi nyilvántartási információk – különösen az elítélt harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó információk – uniós szintű cseréjére vonatkozó bevált gyakorlatok kialakítására szolgáló fórumként fog eljárni.

A 3. cikk a rendeletben használt fogalmak meghatározását tartalmazza. Néhány fogalommeghatározás már létezik a vonatkozó uniós vívmányokban, más fogalmak azonban itt kerülnek először meghatározásra.

A fogalommeghatározások kiegészülnek a „harmadik országbeli állampolgár” fogalmával annak pontosítása céljából, hogy e rendelet alkalmazásában a személyeknek ez a csoportja a hontalan személyeket, valamint azokat a személyeket is felöleli, akiknek állampolgársága nem ismert az ítélethozatal szerinti tagállam előtt. Ennek a fogalommeghatározásnak meg kell egyeznie a Bizottság által 2016-ban javasolt irányelv által módosított kerethatározat fogalommeghatározásával.

E rendelet alkalmazásában az „illetékes hatóságok” a tagállamok központi hatóságait, valamint az Eurojustot és az Europolt [, valamint az Európai Ügyészséget] jelentik.

A 4. cikk leírja az ECRIS-TCN rendszer technikai felépítését. A kommunikációs infrastruktúra szerepét a közigazgatási szervek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatások (sTESTA) hálózata vagy annak bármely továbbfejlesztése tölti be. A cikk azt is egyértelművé teszi, hogy az új rendszer interfész szoftverét a problémamentes és kényelmes felhasználói élmény érdekében integrálni fogják a meglévő ECRIS referenciaalkalmazási szoftverbe.

Az 5. cikk kötelezi az ítéletethozatal szerinti tagállamot, hogy minden elítélt harmadik országbeli állampolgár esetében az ítéletnek a nemzeti bűnügyi nyilvántartásba történő bejegyzését követően a lehető leghamarabb hozzanak létre adatrekordot a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó központi ECRIS rendszerben.

az ECRIS-TCN rendszer csak az Európai Unió területén működő büntetőbíróságok által elítélt harmadik országbeli állampolgárok személyazonosságával kapcsolatos információkat tartalmaz. A személyazonossággal kapcsolatos ilyen információk közé tartoznak az alfanumerikus adatokat és az ujjnyomatadatok a Bizottság által 2016-ban javasolt irányelv által módosított 2009/315/IB kerethatározatnak megfelelően, illetve az arcképmások, amennyiben szerepelnek a tagállamok nemzeti bűnügyi nyilvántartási adatbázisaiban.

A rendszer maximális hatékonyságának biztosítása érdekében ez a cikk arra is kötelezi a tagállamokat, hogy az ECRIS-TCN rendszerben rögzítsék a harmadik országbeli állampolgárok korábbi – a rendelet hatálybalépése előtti – elítélésével kapcsolatos információkat. A 25. cikk értelmében a tagállamoknak ezt a rendelet hatálybalépését követő 24 hónapon belül kell megtenniük. Ugyanakkor a tagállamok nem kötelezhetők arra, hogy ebből a célból olyan információkat gyűjtsenek, amelyek a rendelet hatálybalépését megelőzően nem szerepeltek a bűnügyi nyilvántartásukban.

A 6. cikk az arcképmások használatával foglalkozik. az ECRIS-TCN rendszerben szereplő arcképmások jelenleg csak a személyazonosság ellenőrzésére használhatók. Nem kizárt, hogy a jövőben, az arcfelismerő szoftver fejlődését követően az arcképmások automatizált biometrikus megfeleltetés céljából is használhatók lesznek, amennyiben teljesülnek ennek technikai követelményei.

A 7. cikk az ECRIS-TCN rendszer használatának szabályairól rendelkezik a bűnügyi nyilvántartási információk birtokában lévő tagállam vagy tagállamok azonosítása céljából, hogy a 2009/315/IB tanácsi kerethatározat által létrehozott Európai Bűnügyi Nyilvántartási Információs Rendszeren keresztül információkat szerezzenek az ilyen korábbi ítéletekről. A 2016-ban javasolt irányelv által módosított kerethatározatban szereplő célhoz kötöttség alkalmazandó lesz a bűnügyi nyilvántartási információk bármely későbbi cseréjére.

Ez a cikk kötelezi a tagállamokat az ECRIS-TCN rendszer használatára minden olyan esetben, amikor megkeresés érkezik hozzájuk a harmadik országbeli állampolgárokat érintő korábbi ítéletekkel kapcsolatban a nemzeti jognak megfelelően, valamint a találatok nyomon követésére az ECRIS rendszeren keresztül azonosított tagállamokkal együttműködve. Ez a kötelezettség a büntetőjogi eljárások céljából és más releváns célból való megkeresésekre is vonatkozik.

A harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó bűnügyi nyilvántartási információk birtokában lévő tagállamot vagy tagállamokat azonosítani kívánó tagállam „találat/nincs találat” kereséssel kereshet a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó központi rendszerben az érintett harmadik országbeli állampolgár alfanumerikus adatainak vagy ujjnyomatának használatával, az ilyen adatok elérhetőségének függvényében. Találat esetén ismertté válik az adatot szolgáltató tagállam vagy tagállamok neve, valamint a referenciaadatok és a kapcsolódó személyazonosító adatok. Ez lehetővé fogja tenni, hogy a tagállamok a meglévő ECRIS rendszer használatával a bűnügyi nyilvántartási információk cseréjét megelőzően ellenőrizzék az érintett személyek személyazonosságát.

az ECRIS-TCN rendszer által jelzett találat nem jelenti automatikusan azt, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgárt elítélték a feltüntetett tagállamban vagy tagállamokban, sem azt, hogy a feltüntetett tagállam vagy tagállamok bűnügyi nyilvántartási információkkal rendelkeznek az érintett harmadik országbeli állampolgárról. A korábbi ítéletek meglétét csak az érintett tagállam bűnügyi nyilvántartásából származó információk alapján lehet megerősíteni.

A 8. cikk az adatok megőrzésének idejével foglalkozik.

Az adatoknak a bűnügyi nyilvántartásokban és az ujjnyomatokat tároló rendszerekben való megőrzésének idejére vonatkozó nemzeti rendelkezések jelentősen eltérnek az egyes tagállamokban, és ez a javaslat nem törekszik ezek harmonizálására. Az ítélethozatal szerinti tagállamban érvényes megőrzési időszak alkalmazásának jól bevált elve alkalmazandó itt is a központi rendszerbe továbbított adatok vonatkozásában. Amíg az ítélettel kapcsolatos adatok szerepelnek a tagállamok bűnügyi nyilvántartásában, addig elérhetőnek kell lenniük ahhoz, hogy más tagállamok hatóságai is figyelembe vegyék azokat. Ez azt is jelenti, hogy az elítélt személlyel kapcsolatos valamennyi adatot még akkor is meg kell őrizni ez alatt az idő alatt, ha a bűnügyi nyilvántartástól eltérő adatbázisból származó ujjnyomatokat már törölték az ujjnyomatokat tartalmazó nemzeti adatbázisból. Ellenben még az ujjnyomatok nemzeti szinten történő megőrzése esetében is törölni kell az ujjnyomatokat a központi rendszerből, ha az ítélettel kapcsolatos valamennyi információ törlésre kerül a nemzeti bűnügyi nyilvántartásból. Ugyanaz a megközelítés érvényes a harmadik országbeli állampolgárokat érintő ítéletekre, mint az uniós polgárokat érintő ítéletekre, amelyek a kerethatározat értelmében bejelentésre kerültek az állampolgárságnak megfelelő tagállam felé.

A 9. cikk előírja, hogy a tagállamok kötelesek ellenőrizni a központi rendszerbe továbbított adatok helyességét és kijavítani, valamint a nemzeti bűnügyi nyilvántartásban való későbbi módosítások esetén módosítani őket. Ez szintén a kerethatározatban az uniós polgárok esetében alkalmazott logikát követi.

A 10. cikk végrehajtási hatásköröket ruház a Bizottságra, hogy biztosítsa az ECRIS-TCN rendszer működésének egységes feltételeit. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. A választott bizottsági eljárás a vizsgálóbizottsági eljárás. A 34. cikk az említett eljárás létrehozása tekintetében kiegészíti a 10. cikket.

A 11. cikk az eu-LISA-t bízza meg az ECRIS-TCN rendszer fejlesztésének és üzemeltetési igazgatásának feladatával, tekintettel az eu-LISA-nak az bel- és igazságügy terén működő más nagyszabású központosított rendszerek irányításában szerzett tapasztalatára. Az eu-LISA-t bízza meg az ECRIS referenciaalkalmazás továbbfejlesztésének és karbantartásának feladatával is, hogy biztosítsák az ECRIS-TCN rendszer és általában véve az ECRIS rendszer zavartalan működését. A referenciaalkalmazás biztosítja a jelenleg az ECRIS rendszerről szóló tanácsi határozat 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett, összeköttetést biztosító szoftvert.

A 12. cikk felsorolja a tagállamok feladatait az ECRIS-TCN rendszer vonatkozásában. Továbbra is egyedül a tagállamok felelősek a nemzeti bűnügyi nyilvántartási adatbázisukért.

A 13. cikk az adatok felhasználásáért való felelősséggel foglalkozik.

A 14. cikk az Eurojustot nevezi meg kapcsolattartó pontként az olyan harmadik országok és nemzetközi szervezetek vonatkozásában, amelyek harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó ítéletekkel kapcsolatos információkat kívánnak kérni. A cél az, hogy a harmadik államoknak és a nemzetközi szervezeteknek ne kelljen több tagállamhoz fordulniuk a megkereséssel. Az Eurojust nem adhat információt a megkereső harmadik államnak vagy nemzetközi szervezetnek többek között az ítélettel kapcsolatos adatokkal rendelkező tagállammal vagy tagállamokkal kapcsolatban, pusztán tájékoztatja az érintett tagállamot vagy tagállamokat a találatról. Az érintett tagállam döntené el, hogy felveszi-e a kapcsolatot a harmadik állammal vagy nemzetközi szervezettel az arról való tájékoztatás érdekében, hogy a harmadik országbeli állampolgárokat érintő korábbi ítéletekkel kapcsolatos információk a nemzeti jogszabályoknak megfelelően adhatók ki.