1.Bevezetés

A fémek, ásványi anyagok és természetes anyagok mindennapi életünk részét képezik. A kiemelkedő gazdasági jelentőségű és az ellátás szempontjából magas kockázatot jelentő nyersanyagokat kritikus fontosságú nyersanyagoknak nevezzük. E nyersanyagok nélkülözhetetlenek számtalan ipari ökoszisztéma működéséhez és integritásához: a mobiltelefonok rezgő hívásjeléhez volfrám kell, a fénykibocsátó diódás (LED) technológiához galliumra és indiumra van szükség, a félvezetőkben szilíciumfémet használnak, a hidrogéncellák és az elektrolizátorok platinacsoportba tartozó fémeket tartalmaznak.

Az erőforrásokhoz való hozzáférés stratégiai jelentőségű biztonsági kérdés a zöld megállapodás céljainak megvalósítására irányuló uniós törekvések szempontjából. Az új európai iparstratégia azt szorgalmazza, hogy Európa stratégiai autonómiája nyitottabb legyen, figyelmeztetve arra, hogy az európai ipar klímasemlegességre való átállásával a fosszilis tüzelőanyagoktól való függést a nyersanyagoktól való függés válthatja fel, amelyek közül sokat külföldről szerzünk be, egyre fokozódó globális verseny közepette. Az EU nyitott stratégiai autonómiájának érdekében ezért továbbra is fontos, hogy ezekben az ágazatokban a nyersanyagok globális piacaihoz való hozzáférés diverzifikált és torzulásoktól mentes legyen . Ugyanakkor a külső függőségek és a környezetterhelés enyhítése érdekében az alapvető probléma megoldásához, nevezetesen az erőforrások iránti egyre növekvő igény kielégítéséhez csökkenteni kell az anyagfelhasználást, illetve az anyagok újrafelhasználására kell törekedni az újrafeldolgozással szemben.

A források (energia, élelmiszerek és nyersanyagok) iránti hatalmas kereslet rendkívüli nyomást gyakorol bolygónkra: az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának fele, a biológiai sokféleség visszaszorulásának és a vízhiánynak több mint 90 %-a erre vezethető vissza. A klímasemlegesség 2050-ig történő megvalósításához fel kell gyorsítani az áttérést a körforgásos gazdaságra annak érdekében, hogy függetlenítsük a gazdasági növekedést az erőforrás-felhasználástól, ez utóbbit bolygónk tűrőképességének határain belül tartva .

Az erőforrásokhoz való hozzáférés és a fenntarthatóság alapvetően fontos az EU nyersanyagokkal kapcsolatos rezilienciája szempontjából. Az erőforrás-biztonság érdekében több területen cselekvésre van szükség: diverzifikálni kell mind az elsődleges, mind a másodlagos forrásokból származó ellátást, csökkenteni kell a függőségeket, javítani kell az erőforrás-hatékonyságot és a termelés körforgásos jellegét, ideértve a fenntartható terméktervezést is. Ez valamennyi nyersanyagra igaz, így pl. a nem nemesfémekre, az ipari fémekre, az ásványi aggregátumokra és a biotikus anyagokra is, de még nagyobb súllyal esik latba az EU számára kritikus fontosságú nyersanyagok esetében.

Mintha a fenti kihívás magában nem lett volna elegendő, a Covid19-válság rávilágított arra, hogy milyen gyorsan mennyire szerteágazó zavarok alakulhatnak ki a globális ellátási láncok működésében. A Bizottság ambiciózus tervet terjesztett elő a Covid19-válságot követő gazdasági helyreállítás céljával, amelyben a reziliencia fokozását és a stratégiai autonómia nyitottabbá tételét szorgalmazza, valamint a zöld és digitális gazdaságra való áttérést kívánja előmozdítani. A reziliencia biztosítása során a kritikus fontosságú nyersanyagokkal való ellátás biztonságosságát és fenntarthatóságát előtérbe helyező jelen közlemény nagyban hozzájárulhat a gazdaság helyreállításához és hosszú távú átalakításához.

Ez a közlemény az uniós nyersanyag-politikai kezdeményezésre építve a következőket ismerteti:

-az EU számára kritikus fontosságú nyersanyagok 2020. évi listája,

-a kritikus fontosságú nyersanyagokkal való ellátás biztonságossá és fenntarthatóvá tételével kapcsolatos kihívások, valamint az EU rezilienciájának fokozását és stratégiai autonómiájának nyitottabbá tételét célzó intézkedések.

1. Az EU számára kritikus fontosságú nyersanyagok 2020. évi listája

A Bizottság háromévente felülvizsgálja az EU számára kritikus fontosságú nyersanyagok listáját. Az első ilyen listát 2011-ben tette közzé, majd 2014-ben és 2017-ben aktualizálta . Az értékelés a közelmúltból származó adatokon alapul, és rávilágít az első lista közzététele óta bekövetkezett fejleményekre a kritikus fontosság terén. Jövőbeli tendenciák előrejelzésével nem foglalkozik, ezért a Bizottság e közleménnyel együtt egy előretekintő tanulmányt is előterjeszt (lásd alább).

A 2020. évi értékelés a 2017. évi értékelés módszertanát követi . A legutóbbi teljes 5 éves időszak adatainak átlagát veszi alapul az EU-27 vonatkozásában (az uniós tagállamok az Egyesült Királyság nélkül). Az értékelésben 83 anyag vizsgálatára került sor (ez öttel több, mint 2017-ben). Az eddigi értékelésekkel szemben a mostani jelentés, ahol lehetett, azt is megállapította, hogy a kritikus fontosság az értéklánc melyik pontján jelentkezik: a kitermelés és/vagy a feldolgozás során.

Az egyes nyersanyagok kritikus fontosságának meghatározásához használt két fő paraméter a gazdasági jelentőség és az ellátási kockázat. A gazdasági jelentőség megállapításához azt vizsgálják részletesen, hogy a nyersanyagok mely ipari alkalmazásokon alapuló végfelhasználásokhoz rendelhetők hozzá. Az ellátási kockázattal kapcsolatban pedig az a mérvadó, hogy az elsődleges nyersanyagok globális termelése és az EU beszerzési forrásai egy-egy országban összpontosulnak-e, és ezeknek az országoknak milyen a politikai irányítása , de idetartoznak a környezetvédelmi szempontok is, az újrafeldolgozás (azaz a másodlagos nyersanyagok) részaránya, a helyettesíthetőség, az EU importfüggősége, valamint a harmadik országokkal szemben alkalmazott kereskedelmi korlátozások is.

Az eredményül kapott lista tényeken alapuló segédletként használható az uniós szakpolitikák kidolgozásához. A Bizottság például akkor veszi figyelembe, amikor kereskedelmi megállapodásokról tárgyal, vagy kereskedelmi torzulások megszüntetésén dolgozik. A kritikus fontosságú nyersanyagok listája jó fogódzót nyújt a beruházási igények azonosításához, és irányt mutat a Horizont 2020 uniós kezdeményezés, az Európai horizont és a kapcsolódó tagállami programok keretében zajló kutatásnak és innovációnak, különösen az új bányászati technológiák, a helyettesíthetőség és az újrafeldolgozás terén. A lista a körforgásos gazdaság és az iparpolitika szempontjából is fontos, hiszen a fenntartható és felelősségteljes beszerzést helyezi előtérbe. A tagállamok és a vállalatok pedig uniós referenciakeretként használhatják a kritikus fontossággal kapcsolatos saját értékeléseik kidolgozásához.

Szemben a 2011-es listát alkotó 14 anyaggal, a 2014-es lista tárgyát képező 20 anyaggal, illetve a 2017-es listán szereplő 27 anyaggal, a 2020-as uniós lista 30 anyagot tartalmaz. Ezek közül 26 eddig is szerepelt a listán. A bauxit, a lítium, a titán és a stroncium most került fel rá. A hélium továbbra is aggodalomra ad okot a készletek koncentráltsága miatt, csökkenő gazdasági jelentősége folytán mégis lekerült a 2020-as kritikus fontossági listáról. A Bizottság azonban továbbra is szoros figyelemmel fogja kísérni, tekintettel arra, hogy számos kialakulóban lévő digitális alkalmazás szempontjából fontos anyagról van szó. A nikkellel kapcsolatos fejleményeket is követni fogja, mivel várhatóan egyre nagyobb lesz a kereslet ezen akkumulátor-nyersanyag iránt.

A kritikus fontosságú nyersanyagok 2020. évi listája (a 2017. évi listához képest új anyagok vastag betűvel szedve) antimon hafnium foszfor barit nehéz ritkaföldfémek szkandium berillium könnyű ritkaföldfémek szilíciumfém bizmut indium tantál borát magnézium volfrám kobalt természetes grafit vanádium kokszosítható szén természetes gumi bauxit folypát nióbium lítium gallium platinacsoportba tartozó fémek titán germánium nyersfoszfát stroncium

Az anyagokkal kapcsolatos további részletek az 1. mellékletben, az értékelésről szóló jelentésben és az egyes anyagokat kísérő, az EU nyersanyag-információs rendszerében közzétett tájékoztatókban találhatók.