[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.11.2008

COM(2008) 724 végleges

2007/0247 (COD)

Módosított javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK irányelv, az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló 2002/19/EK irányelv és az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló 2002/20/EK irányelv módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

2007/0247 (COD)

Módosított javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK irányelv, az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló 2002/19/EK irányelv és az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló 2002/20/EK irányelv módosításáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

1. AZ ELJÁRÁS SZAKASZAI

2007. november 13-án a Bizottság a javaslatot (COM(2007) 697 – 2007/0247 (COD)) elfogadta, és 2007. november 16-án megküldte az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2008. május 29-én hozta meg véleményét a Bizottság javaslatáról.

A Régiók Bizottsága 2008. június 18-án hozta meg véleményét a Bizottság javaslatáról.

2008. szeptember 24-én az Európai Parlament első olvasatban 126 módosítást fogadott el.

2. A JAVASLAT CÉLKITűZÉSEI

A cél a keretszabályozás hatékonyságának javításával, a gazdasági szabályozás végrehajtásához szükséges adminisztratív erőforrások csökkentésével, valamint a rádiófrekvenciákhoz való hozzáférés egyszerűbbé és hatékonyabbá tételével az elektronikus hírközlés szabályozási keretrendszerének, különösen a keretirányelvnek[1], valamint az engedélyezési[2] és a hozzáférési[3] irányelvnek a korszerűsítése. Mindez összhangban áll a Bizottság jobb szabályozásra irányuló programjával, amely a belső piac megerősítésére és kiteljesítésére irányuló átfogó bizottsági stratégia részét képezi, és amely azt hivatott biztosítani, hogy a jogalkotás mindenkor arányos legyen a kitűzött politikai célokkal.

A javaslat célkitűzése ezen belül:

1. Hatékonyabb spektrumgazdálkodás megvalósítása, ezáltal a gazdasági szereplők spektrumhoz férésének megkönnyítése és az innováció előmozdítása.

2. A szabályozás hatékonyságának növelése és egyszerűsítése mind a gazdasági szereplők, mind pedig a nemzeti szabályozó hatóságok számára a még szabályozásra szoruló területeken.

3. Az elektronikus távközlés belső piacának kiteljesítése érdekében döntő lépés megtétele az európai uniós szabályok összehangoltabb alkalmazása felé.

3. A MÓDOSÍTOTT JAVASLAT CÉLKITűZÉSEI

A módosított javaslatban az eredeti javaslat számos pontja az Európai Parlament által javasolt módon változik.

4. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLTAL ELFOGADOTT MÓDOSÍTÁSOKKAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK

4.1. A Bizottság által elfogadott módosítások

A Bizottság elfogadja a 12., 16., 19., 24., 32., 38., 39., 40., 41., 42., 43., 45., 56., 58., 59., 60., 61., 79., 81., 89., 92., 96., 99., 111., 112., 113., 115., 116., 117., 123. és 124. módosítást.

4.2. A Bizottság által részben vagy átszövegezés után elfogadhatónak tartott módosítások

A keretirányelv tekintetében:

A 2., 5., 6., 7., 14/rev., 15., 17., 26., 27., 31., 35., 36., 37., 44., 46., 48., 52., 53/rev., 138. (plenáris), 62., 63/rev., 64/rev., 65., 66., 67/rev., 68., 69., 70., 71., 72., 74., 75., 77., 80., 84., 85. és 86. módosítás.

– 2. módosítás

A Bizottság elfogadja az „és összehangolt” szavak beszúrását, de elutasítja a hatóságot létrehozó rendeletre való hivatkozás törlését. Ugyanakkor elismeri annak a lehetőségét, hogy a hatóság végül más néven alakul meg, ezért a módosított javaslat egészében „[Testület]”-re cserélte a hatóságra és a „BERT”-re (az Európai Parlament által első olvasatban elfogadott kifejezés) való hivatkozásokat.

A módosító jogi aktus (3) preambulumbekezdése:

„Az elektronikus hírközlés belső piacának kiteljesítéséhez ennek megfelelően meg kell reformálni az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások európai uniós keretszabályozását, ennek érdekében, a hatékony verseny biztosítása céljából meg kell erősíteni a kulcsfontosságú piacokon jelentős piaci erővel rendelkező piaci szereplők szabályozására vonatkozó közösségi mechanizmust. Ezt a mechanizmust egészíti ki az Európai távközlési szabályozók testületének (a továbbiakban: Testület) a [dátum]-i […/…./EK] európai parlamenti és tanácsi rendelettel( történő létrehozása. A reform tartalmazza továbbá az egységes európai információs tér megvalósítása érdekében egy hatékony és összehangolt frekvenciagazdálkodási stratégia meghatározását, valamint a minden felhasználó előtt nyitott információs társadalom megvalósítása érdekében a fogyatékkal élő felhasználókra vonatkozó rendelkezések megerősítését.”

__________

( HL L [ ], [ ], [ ] o.

– 5. módosítás

A módosítás szövege úgy változik, hogy az adott tagállamon belüli eltérő versenyfeltételeket figyelembe véve megfelelő mérlegelési szabadságot biztosítson a nemzeti szabályozó hatóságoknak a döntéshozásban.

A módosító jogi aktus (3c) preambulumbekezdése (új):

„Az eltérő versenyfeltételekhez való arányos és megfelelő hozzáállás érdekében a nemzeti szabályozó hatóságoknak képeseknek kell lenniük a piacok szubnacionális alapú meghatározására és a ennek megfelelően bármilyen szabályozási kötelezettségek kötelezettség alkalmazására vagy eltörlésére azokon a piacokon és/vagy földrajzi területeken, ahol tényleges infrastrukturális verseny tapasztalható . Ez érvényes akkor is, ha e földrajzi területeket nem tekintik különálló piacoknak.”

– 6. módosítás

A módosítás szövege kissé módosul.

A módosító jogi aktus (3d) preambulumbekezdése (új):

„A nagysebességű hálózatokba való beruházás megfelelő keretrendszerének rendelkezésre bocsátása a következő évek kulcsfontosságú feladata a lisszaboni menetrendben kitűzött célok elérése érdekében . megfelelő ösztönzőket kell biztosítani a tartalomban gazdag internetes szolgáltatások innovációját támogató, A nagysebességű hálózatok ösztönözni fogják az innovációt, a tartalomban gazdag internetes szolgáltatások kialakulását, és hálózatokra irányuló befektetések számára, valamint meg kell erősíteni erősíteni fogják az Európai Unió nemzetközi versenyképességét E hálózatokban hatalmas lehetőség rejlik a tekintetben, hogy előnyöket biztosíthatnak a az európai fogyasztók és a vállalkozások számára Európai Unió-szerte. Éppen ezért alapvető fontosságú, hogy előmozdítsák a fenntartható beruházásokat ezen új hálózatok fejlesztésében, és közben a szabályozás előre jelezhetősége és egységessége révén biztosítsák a versenyt és a fogyasztók választási lehetőségei is fokozódjanak.”

– 7. módosítás

A (3e) preambulumbekezdésnek meg kell említenie, hogy a rádiófrekvenciákhoz való jobb hozzáférés a szélessávú hozzáférésben támadt szakadék áthidalásának megkönnyítése érdekében módot nyújt a vezeték nélküli hálózatok kialakulására.

A módosító jogi aktus (3e) preambulumbekezdése (új):

„2006. március 20-i, »A szélessávú szakadék áthidalása« című közleményében a Bizottság elismerte, hogy az Európai Unióban területi különbségek vannak a nagysebességű, szélessávú szolgáltatásokhoz való hozzáférés tekintetében. A rádiófrekvenciákhoz való könnyebb hozzáférés elősegíti a nagysebességű, szélessávú szolgáltatások kialakulását a külső régiókban. A szélessávú kapcsolat általános terjedése ellenére a hozzáférés korlátozott a különféle régiókban, a kis népsűrűség és a távolság okozta magas költségek következtében. Ezeken a területeken a szélessávú technológia telepítése terén végrehajtott beruházások kereskedelmi ösztönzői sokszor elégtelennek bizonyulnak. Mindazonáltal a műszaki innováció csökkenti a telepítés költségeit. Az új technológiákba történő beruházások biztosítása érdekében a fejletlen területeken az irányelveknek összhangban kell állniuk más politikákkal, így az állami támogatások politikájával, a strukturális alapokkal kohéziós politikával és a tág értelemben vett iparpolitika céljaival.”

– 14/rev. módosítás

A módosítás szövege a nemzeti szabályozó hatóságoknak a belső piac kialakításához való hozzájárulását ösztönző szakpolitikai célkitűzéssel összhangban egy kissé módosul.

A módosító jogi aktus (11a) preambulumbekezdése (új):

„ A nemzeti hírközlési piacok továbbra is különbözőek lesznek az Európai Unión belül. Ezért alapvető Alapvető jelentőségű, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok és az Európai Távközlési Szabályozók Testülete ("BERT") a [Testület] megfelelő hatáskörrel képességgel és szaktudással rendelkezzenek ahhoz, hogy versenyképes európai uniós ökoszisztéma belső piacot tudjanak kiépíteni épüljön ki a hírközlési piacokon és a hírközlési szolgáltatások terén, figyelembe véve ugyanakkor a nemzeti és regionális különbségeket, a szubszidiaritás elvének való megfelelés mellett.”

– 15. módosítás

A (16) preambulumbekezdésnek azt is meg kell említenie, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatások egyéb fontos célokat is szolgálnak, így például a társadalmi és a területi kohéziót.

A módosító jogi aktus (16) preambulumbekezdése:

„A rádiófrekvenciákat szűkös, jelentős társadalmi és piaci értékkel bíró közjavaknak kell tekinteni. A gazdasági, társadalmi és környezeti értelemben vett lehető leghatékonyabb és legtakarékosabb spektrumgazdálkodás, a kulturális sokféleség és a médiapluralizmus , valamint a társadalmi és területi kohézió célkitűzéseinek figyelembevétele közérdek,. valamint a Ezért a hatékony spektrumhasználatot gátló akadályok akadályokat fokozatosan fel kell számolni fokozatos felszámolása közérdek.”

– 17. módosítás

A Bizottság elfogadja a (16b) preambulumbekezdést annyiban, hogy elismeri a nemzetközi és a regionális megállapodások jelentőségét, különösen a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) keretein belül létrejött megállapodásokét A tagállamok azonban csak azzal a feltétellel köthetnek ilyen nemzetközi megállapodásokat, ha azok a közösségi joggal összeegyeztethetők. A közösségi spektrumpolitikát továbbá úgy kell kialakítani, hogy az csak az ITU-szabályozás által megszabott határokig terjedjen, azaz ne jelentsen külső beavatkozást a közösségen kívüli szomszédos tagállamokban. Az Európai Unió spektrumpolitikáját oly módon lehetne alakítani, hogy az Uniónak és a tagállamoknak maradjon mérlegelési szabadságuk a spektrumhasználat és a spektrumpolitika kialakítását illetően. Ezen felül a Bizottság elismeri, hogy a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezletének munkája alapvető szerepet játszik a műszaki harmonizációnak a rádióspektrum-határozat szerinti megvalósításában. Ezért a megfogalmazásnak tükröznie kell ezt a mérlegelési szabadságot.

A módosító jogi aktus (16b) preambulumbekezdése (új):

„Ezen irányelv spektrumgazdálkodásra vonatkozó rendelkezéseinek a közösségi jogszabályokkal való összeegyeztethetőség mértékéig figyelembe összhangban kell állniuk venniük a rádióspektrum-gazdálkodásért felelős nemzetközi vagy regionális szervezetek, így a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) és a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezletének (CEPT) munkájával munkáját annak érdekében, hogy az egész Közösségben és világszerte biztosított legyen a frekvenciahasználat összehangolása és hatékony irányítása.”

– 26. módosítás

A módosítás szövege a [Testület] hatáskörére vonatkozó javaslattal összhangban kissé módosul.

A módosító jogi aktus (29) preambulumbekezdése:

„A belső piac működésének előmozdítása és a határokon átnyúló szolgáltatások kialakításának támogatása érdekében a Bizottságot fel kell jogosítani arra, hogy konzultálhasson a BERT-tel a számkiosztás területén. Annak érdekében továbbá, hogy a tagállamok állampolgárai, ideértve az úton lévőket és a fogyatékkal élőket is, bizonyos szolgáltatásokat ugyanazokon a könnyen megjegyezhető számokon, hasonló árakon érjenek el valamennyi tagállamban, indokolt, hogy a Bizottság a műszaki végrehajtási intézkedések elfogadása körében, a szükségesnek mutatkozó mértékben jogosult legyen a díjkalkuláció elveinek vagy mechanizmusának szabályozására, valamint az e szolgáltatásokhoz való felhasználóbarát hozzáférést biztosító egyetlen közvetlen európai uniós hívószám létrehozására.”

– 27. módosítás

A (31) preambulumbekezdés szövege azért módosult, hogy a szimmetrikus és az aszimmetrikus (jelentős piaci erővel rendelkező szereplőket érintő) szabályozás kontextusában különbséget lehessen tenni a kétféle eszközhasználat között.

A módosított (31) preambulumbekezdés kockázatmegosztásra vonatkozó része megfogalmazásában figyelembe veszi a 102. módosítás tartalmát, és a 101. módosításban bevezetett módosításokkal összefüggésben értelmezendő.

A módosító jogi aktus (31) preambulumbekezdése:

„Annak érdekében, hogy az új hálózatok hálózati infrastruktúra kialakítása és a hálózatbővítés bővítése tisztességes, hatékony és környezettudatos módon, a jelentős piaci erővel rendelkező gazdasági szereplőket az általuk üzemeltetett elektronikus hírközlő hálózatokhoz való hozzáférés biztosítása tekintetében terhelő kötelezettségektől függetlenül legyen lehetséges, meg kell erősíteni a tagállamok jogait a szolgalmi jogok birtokosaival szemben. Lehetővé kell tenni, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok eseti alapon előírhassák a hálózati elemek és a kapcsolódó eszközök, mint például az alépítmények, a tartóoszlopok és az antennatartók megosztását, az épületekbe való bejutást, valamint az építési munkák jobb összehangolását. A létesítményeken való osztozás fokozása jelentősen javíthatja a versenyt, és csökkentheti a vállalkozásoknál az elektronikus hírközlő infrastruktúra – különösen az új optikai üvegszálas hozzáférési hálózatok – kapcsán jelentkező pénzügyi és környezeti összköltséget. A nemzeti szabályozó hatóságok számára lehetővé kell tenni, hogy a jelentős piaci erővel rendelkező üzemeltetőket Ezek a megerősített jogok nem sérthetik a nemzeti szabályozó hatóságok azon szélesebb körű jogait, amelyek alapján a jelentős piaci erővel rendelkező üzemeltetőkre olyan további kötelezettségeket róhatnak ki, amelyek kiterjedhetnek a sötétszál megosztására és referenciaajánlat benyújtására kötelezhessék, amely a létesítményekhez, ezen belül pedig az alépítményekhez tisztességes és megkülönböztetésmentes hozzáférést biztosít biztosító referenciaajánlat benyújtására a saját alépítményekhez.”

– 31. módosítás

Szükséges hangsúlyozni a korrekciós intézkedések különleges jellegét, a beruházási ösztönzők fenntartásának szükségességét és a fogyasztói jólét fenntartásának mindenek fölötti célját.

A módosító jogi aktus (43) preambulumbekezdése:

„A funkcionális szétválasztásnak, amely a vertikálisan integrált gazdasági szereplőket működési szempontból önálló vállalkozások létesítésére kötelezi, az a célja, hogy az értéklánc következő szintjén lévő piacon működő szolgáltatók, így a vertikálisan integrált gazdasági szereplő saját szervezeti egységei is, teljes mértékben egyenértékű hozzáférési termékekhez jussanak. A funkcionális szétválasztás – azáltal, hogy kevésbé ösztönöz a megkülönböztetésmentesség mellőzésére és segíti a megkülönböztetésmentességet megkövetelő kötelezettségek betartásának ellenőrzését és kikényszerítését – számos érintett piacon javíthatja a versenyt. Kivételes esetekben, ha a megkülönböztetésmentesség több érintett piacon tartósan meghiúsult, illetőleg ha a korábban megfelelőnek ítélt egy vagy több korrekciós intézkedés igénybevételét követően ésszerű időn belül egyáltalán nincs vagy csekély az esély az infrastruktúra-szintű versenyre, indokolt lehet korrekciós intézkedésként funkcionális szétválasztást alkalmazni. Különösen fontos azonban biztosítani, hogy az intézkedés ne vegye el az érintett vállalkozás kedvét a hálózati beruházásoktól, és ne járjon hátrányos következményekkel a fogyasztók jólétével kapcsolatban. A belső piaci verseny torzulásainak megelőzése érdekében indokolt úgy rendelkezni, hogy a funkcionális szétválasztásra vonatkozó javaslatokat a Bizottságnak előzetesen jóvá kell hagynia .”

– 35. módosítás

Nem fogadható el az a módosítás, amely törli az egyedi jogok bizonyos esetekben történő megadásának kívánalmát elhagyhatónak minősítő hivatkozást, hiszen a megállapodások szerint elvi kérdés, hogy az általános felhatalmazás az egyedi használati jogokhoz képest prioritással rendelkezik. Ugyanakkor hivatkozni kell a szövegben a frekvenciakijelölésre, hiszen a jogok tényleges megadását jelentő kijelölés alapvető fontosságú lehet bizonyos közérdekű célkitűzések megvalósításához.

A módosító jogi aktus (49) preambulumbekezdése:

„Kívánatos, hogy a kijelölésre és a kiosztásra vonatkozó döntések körében a szolgáltatás- és a technológiasemlegesség követelményeinek bevezetése, valamint a vállalkozások közötti jogátruházás lehetőségének bővülése nyomán megnőjön a nagyközönségnek szánt elektronikus hírközlési szolgáltatások és audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtásának szabadsága, és bővüljenek az erre rendelkezésre álló eszközök; ez egyben a közérdekű célok elérését is segíti. Az audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtásával kapcsolatban a műsorszolgáltatókra rótt egyes közérdekű kötelezettségek tekintetében azonban indokolt lehet egyedi kritériumokat felállítani a frekvenciakiosztás és -kijelölés során, amennyiben úgy tűnik, hogy ez alapvető fontosságú egy konkrét , a nemzeti jogban kitűzött közérdekű cél eléréséhez. A közérdekű célok eléréséhez kapcsolódó eljárásoknak mindenkor átláthatónak, objektívnek, arányosnak és megkülönböztetésmentesnek kell lenniük.”

– 36. módosítás

Az arányosság és a megkülönböztetésmentesség elvét a spektrumhasználat vonatkozásában megállapított díjak megfizetési kötelezettsége alóli mentesség esetén is alkalmazni kell.

A módosító jogi aktus (50) preambulumbekezdése:

„A spektrumhasználat vonatkozásában megállapított díjak megfizetésének kötelezettsége alóli bármely teljes vagy részleges mentesítésnek arányosnak, megkülönböztetésmentesnek, objektívnek és átláthatónak kell lennie, és a nemzeti jog által előírt egyéb közérdekű kötelezettségeken kell alapulnia. ”

– 37. módosítás

Az ITU és a CEPT tevékenységeire való hivatkozásokat árnyaltabbá kell tenni, hiszen jogilag ezek a tevékenységek nem egyenértékűek. Egyrészt az ITU valóban olyan határozatokat hoz, amelyeknek a nemzetközi jog alapján jogi vonatkozásuk van; másrészt azonban – a közösségi jog értelmében – a CEPT munkája szolgál a rádióspektrum-határozat szerinti műszaki harmonizáció alapjaként. A CEPT emellett közvetlenül részt sem vesz a kiválasztási eljárásokban.

A módosító jogi aktus (53) preambulumbekezdése:

„Az európai hatókörű általános felhatalmazással, spektrumhasználati jogokkal és számhasználati jogokkal szembeni jogi és adminisztratív akadályok felszámolása várhatóan támogatni fogja a technológiafejlesztést és az új szolgáltatások kidolgozását, és hozzájárul a verseny javításához. A rádiófrekvenciák rendelkezésre állására és hatékony kihasználására vonatkozó műszaki feltételeknek a rádióspektrum-határozat alapján történő összehangolásán túlmenően a belső piaci célkitűzések szükségessé tehetik az egyes sávokra vonatkozó jogokkal és engedélyekkel, a számhasználati jogokkal, valamint az általános felhatalmazással összefüggő kiválasztási eljárások és feltételek összehangolását vagy harmonizálását is. Ez különösen igaz azokra az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra, amelyek jellegüknél fogva belső piaci dimenzióval rendelkeznek vagy határokon átnyúló lehetőségeket rejtenek magukban, így például a műholdas szolgáltatásokra, mert ezek fejlesztését akadályoznák a spektrumkijelölés tagállamok közötti ellentmondásai illetve az EU és a harmadik országok közötti ellentmondások, tekintetbe véve az ITU keretein belül elfogadott nemzetközi megállapodásokat az ITU és a CEPT határozatait . A Bizottságnak ezért a felsorolt célok elérése érdekében – a Hírközlési Bizottság segítségével és a BERT [Testület] véleményének kiemelt figyelembevételével – hatáskörrel kell rendelkeznie műszaki végrehajtási intézkedések elfogadására. A Bizottság által elfogadott végrehajtási intézkedések kötelezhetik a tagállamokat teljes területüket illetően spektrum- és/vagy számhasználati jogok rendelkezésre bocsátására, és szükség esetén a már esetleg meglévő országos használati jogok visszavonására. Ilyen esetekben a tagállamok nemzeti eljárással a kérdéses spektrumsávban vagy számtartományban nem adhatnak ki új spektrumhasználati jogokat.”

– Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2002/22/EK irányelv, az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló 2002/58/EK irányelv és a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre tett bizottsági javaslat (COM (2007) 698 – 2007/0248(COD), „felhasználói jogokról szóló irányelv”) 47. módosítása következtében bevezetett bizottsági módosítás

Ez a módosítás a „hálózati végpont” fogalommeghatározásának a 2002/21/EK keretirányelvbe történő felvételére vonatkozik, annak fényében, hogy ezt a felhasználói jogokról szóló irányelv 47. módosításával törölték a 2002/22/EK, egyetemes szolgáltatási irányelvből. Indokolt a „hálózati végpont” fogalommeghatározását a keretirányelvben közvetlenül a „nyilvános hírközlő hálózat” fogalommeghatározása után megadni, ahol hivatkoznak rá.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 2. pontjának ba) alpontja (új); a 2002/21/EK irányelv 2. cikkének da) pontja (új):

„»hálózati végpont«: az a fizikai pont, amelyen az előfizetőnek hozzáférést biztosítanak egy nyilvános hírközlő hálózathoz; a kapcsoló vagy útválasztó eszközt tartalmazó hálózatok esetében a hálózati végpontot speciális hálózati cím segítségével azonosítják, amely egy előfizetői hívószámhoz vagy névhez kapcsolódhat;”

– 44. módosítás

A második albekezdés a Bizottság javaslata alapján előírt megfelelő pénzügyi és humán erőforrással, illetve az önálló és nyilvánosságra hozandó költségvetéssel foglalkozik. Elfogadható az a követelmény, hogy az erőforrásoknak a [Testületben] való részvételt lehetővé kell tenniük, hiszen a keretszabályozás céljainak megvalósulásához a szabályozóknak egyértelműen együtt kell működniük a [Testülettel].

A módosító jogi aktus 1. cikk, 3a. pontja; a 2002/21/EK irányelv 3. cikkének (3a) bekezdése (új):

„(3a) A 3. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

»(3a) „A tagállamok biztosítják, hogy a BERT-nek [Testületnek] a nagyobb mértékű szabályozási koordináció és koherencia előmozdítására irányuló céljait a megfelelő nemzeti szabályozó hatóságok aktívan támogassák.

A tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok rendelkezzenek a megfelelő pénzügyi és humán erőforrással a rájuk ruházott feladatok elvégzéséhez és ahhoz, hogy lehetővé váljon számukra a BERT-ben [ Testületben ] való aktív részvétel és az ahhoz való hozzájárulás . A nemzeti szabályozó hatóságoknak önálló éves költségvetéssel kell rendelkezniük, amelyeket nyilvánosságra kell hozni.«”

– 46. módosítás

A módosítás utolsó mondata nem fogadható el, hiszen ha a nemzeti jogorvoslati kérelmek elbírálására időkorlátokat határoznának meg, az kérdéseket vetne fel a Közösségnek a nemzeti bírósági eljárásokkal kapcsolatos illetékessége terén.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 4. pontjának a) alpontja; a 2002/21/EK irányelv 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése:

„A tagállamok gondoskodnak arról, hogy nemzeti szinten létezzenek olyan hatékony mechanizmusok, amelyek keretében a nemzeti szabályozó hatóság határozata által érintett minden felhasználó, illetve elektronikus hírközlő hálózatokat szolgáltató vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás a határozat ellen a felektől független jogorvoslati szervnél jogorvoslattal élhet. E szervnek, amely lehet bíróság, rendelkeznie kell a feladatai hatékony elvégzését lehetővé tevő megfelelő szakértelemmel. A tagállamok gondoskodnak az ügyek érdemi elbírálásáról, továbbá arról, hogy hatékony jogorvoslati mechanizmus álljon rendelkezésre, és hogy a fellebbviteli testület előtti eljárás ne legyen szükségtelenül hosszadalmas. A tagállamok időkorlátokat határoznak meg e jogorvoslati kérelmek vizsgálatára .”

– 48. módosítás

A jogorvoslati eljárással kapcsolatban a [Testület] véleményének kikérése növelné a [Testület] befolyását és megítélését, továbbá koherensebb bírósági döntéseket eredményezne az egységes piacon. Azonban ezek csak technikai kérdésekkel kapcsolatos vélemények lehetnek, nem terjedhetnek ki a közösségi jogszabályok értelmezésére, és ezt a szövegben is egyértelművé kell tenni.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 4. pontjának aa) alpontja (új); a 2002/21/EK irányelv 4. cikkének (2a) bekezdése (új):

„aa) A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

»(2a) A jogorvoslati szervek jogosultak az ágazattal kapcsolatos kérdésekben kikérni a BERT [Testület] véleményét, mielőtt egy jogorvoslati eljárás során döntést hoznának.«”

– 52. módosítás

A Bizottság elfogadja a Parlamentnek a 7. cikket érintő módosításait, amelyek az átláthatóság fokozását és a Bizottság, a [Testület], valamint a nemzeti szabályozó hatóságok közötti együttműködés követelményeinek megerősítését szolgálják. Egy új – a korrekciós intézkedésekről szóló értesítések folyamatáról rendelkező – -7a. cikk keretein belül (a Bizottság) elfogadja a külön kezelésből adódó módosításokat feltéve, hogy az új, -7a. cikk nem sérti azon előjogokat, amelyekkel a Bizottság mint a Szerződés őre rendelkezik, és hatékony mechanizmust biztosít a korrekciós intézkedések koherens alkalmazására.

A 7. és -7a. cikket érintő, a Bizottság, a [Testület] és a nemzeti szabályozó hatóságok hatékony együttműködését biztosító, átfogó kompromisszumos megoldás keretein belül, amely a belső piac érdekében a korrekciós intézkedések koherens alkalmazásának biztosítására cselekvési szabadságot nyújt a Bizottság számára. A Bizottság emellett elfogadja az eredeti javaslat (8) bekezdésében az erre vonatkozó hatáskör törlését, hogy így az a nemzeti szabályozó hatóságok számára tegye kötelezővé az egyedi kötelezettségek meghatározását.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 6. pontja; a 2002/21/EK irányelv 7. cikkének (2)–(10) bekezdése:

„(2) A nemzeti szabályozó hatóságok azáltal, hogy a Bizottsággal és a BERT-tel [Testülettel] átlátható együttműködést folytatnak annak érdekében, hogy ezen irányelv és a különös irányelvek rendelkezéseinek következetes alkalmazása minden tagállamban biztosított legyen, hozzájárulnak a belső piac fejlődéséhez. E célból különösen együttműködnek a Bizottsággal és a [Testülettel] BERT-tel a piacon felmerülő különböző típusú helyzetek kezelésére legalkalmasabb eszközök és korrekciós intézkedések típusának meghatározásában.

(3) Ha a 7a. cikk szerint elfogadott végrehajtási rendelkezések másként nem rendelkeznek, a 6. cikkben előírt konzultációt követően, amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság olyan intézkedést kíván tenni, amely:

a) ezen irányelv 15. vagy 16. cikkének, illetve a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 5. vagy 8. cikkének hatálya alá tartozik, és

b) befolyásolná a tagállamok közötti kereskedelmet,

a hatóság az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban az intézkedéstervezetet az azt megalapozó indokolással egyidőben a Bizottság, a [Testület] BERT és a többi tagállam nemzeti szabályozó hatóságai rendelkezésére bocsátja, és tájékoztatja a Bizottságot, a [Testület] BERT-et és a többi nemzeti szabályozó hatóságot. A nemzeti szabályozó hatóságok a BERT és a Bizottság az érintett nemzeti szabályozó hatóságnak csak egy hónapon belül küldhetnek észrevételeket. Az egy hónapos időtartam nem hosszabbítható meg.

(4) Ha a (3) bekezdés alapján tervezett intézkedés célja:

a) olyan érintett piac meghatározása, amely különbözik a 15. cikk (1) bekezdése szerinti ajánlásban meghatározott piacoktól;

b) annak eldöntése, hogy valamely vállalkozás – a 16. cikk (3), (4) vagy (5) bekezdésének megfelelően – önállóan vagy másokkal közösen jelentős piaci erővel rendelkezőnek minősül-e;

és az intézkedés befolyásolná a tagállamok közötti kereskedelmet, továbbá a Bizottság a nemzeti szabályozó hatóságnak jelezte, hogy megítélése szerint az intézkedéstervezet akadályozná az egységes piacot, illetőleg hogy komoly kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy az intézkedéstervezet összeegyezethető-e a közösségi joggal és különösen a 8. cikkben előírt célokkal, akkor az intézkedéstervezet további két hónapig nem fogadható el. Ez az időtartam nem hosszabbítható meg.

(5) A (4) bekezdésben előírt két hónapos időszakon belül a Bizottság határozatban kötelezheti az érintett nemzeti szabályozó hatóságot az intézkedéstervezet visszavonására. A Bizottság a határozat kiadása előtt a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszi a [Testület] BERT által a(z) […/…/EK] rendelet 5. cikkével összhangban benyújtott véleményt. A határozathoz – az intézkedéstervezet módosítására vonatkozó konkrét javaslatokkal együtt – csatolni kell annak részletes és tárgyilagos elemzését, hogy a Bizottság miért véli úgy, hogy a tervezett intézkedés nem fogadható el.

(6) A nemzeti szabályozó hatóságot az (5) bekezdéssel összhangban az intézkedéstervezet visszavonására kötelező bizottsági határozat kibocsátásától számított három hónapon belül a nemzeti szabályozó hatóság módosítja vagy visszavonja az intézkedéstervezetet. Ha az intézkedéstervezetet módosítja, a nemzeti szabályozó hatóság a 6. cikkben előírt eljárásokkal összhangban nyilvános konzultációt tart, és a (3) bekezdés rendelkezéseivel összhangban ismételten megküldi a Bizottságnak a módosított intézkedéstervezetet.

(7) Az érintett nemzeti szabályozó hatóság a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszi a többi nemzeti szabályozó hatóság, a BERT [Testület] és a Bizottság észrevételeit, és – hacsak erről a (4) bekezdés vagy a -7a. cikk másképp nem rendelkezik hatálya alá tartozó eseteket kivéve – jogosult elfogadni az ennek eredményeként előálló intézkedéstervezetet; amennyiben elfogadja, erről tájékoztatja a Bizottságot. Az ezen irányelv vagy a különös irányelvek alapján feladatokat ellátó más nemzeti szervek szintén a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszik a Bizottság észrevételeit.

(10) Kivételes körülmények között, amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság úgy ítéli meg, hogy a (3) és a (4) bekezdésben és a -7a. cikkben meghatározott eljárástól eltérve sürgős lépésre van szükség a verseny megóvása és a felhasználók érdekeinek védelme érdekében, haladéktalanul elfogadhat arányos és átmeneti intézkedéseket. Ezekről az intézkedésekről teljes körű indokolás mellett haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, a többi nemzeti szabályozó hatóságot és a [Testületet] BERT-et . A nemzeti szabályozó hatóság minden olyan határozata, amelynek célja az említett intézkedések véglegesítése vagy alkalmazásuk idejének meghosszabbítása, a (3) és a (4) bekezdés és/vagy a -7a. cikk rendelkezéseinek hatálya alá tartozik.”

– 53. módosítás

Ez a módosítás egy választottbírósági eljárást alakít ki, amelynek célja, hogy a Bizottság, a [Testület] és a nemzeti szabályozó hatóságok szoros együttműködésükkel biztosítsák a piaci elemzésekből és a keretszabályozás által előírt értesítési eljárásokból fakadó kötelezettségek következetes alkalmazását. A Bizottság egyetért a módosítás alapvető indokával, nevezetesen azzal, hogy ez az együttműködési folyamat segíthet azonosítani a legmegfelelőbb és leghatékonyabb korrekciós intézkedéseket, amelyeket – a keretirányelv 8. cikkének célkitűzései fényében – az érintett piacok erőfölényt biztosító területein kell alkalmazni.

A Bizottság álláspontja szerint a nemzeti szabályozók összesített szaktudásának a 7. cikk szerinti eljárásba történő integrációja (a bejelentett intézkedésekkel kapcsolatban a [Testület] által kiadott vélemények alapján) összhangban áll a Bizottság javaslatával. A Bizottság üdvözli, hogy bár behatárolt módon, de az európai parlamenti eljárás meghagyná a Bizottságnak azt a lehetőséget, hogy a belső piac érdekében utasítást adhasson a javasolt korrekciós intézkedés visszavonására.

Azonban felül kell vizsgálni azt a mechanizmust, amely által a [Testület] a Bizottság súlyos kétségei ellenére kimondhatja, hogy a korrekciós intézkedés megfelelő és hatékony, és így felhatalmazhatja az érintett nemzeti szabályozó hatóságot a javasolt korrekciós intézkedés alkalmazására. Ennek megfelelően a Bizottság nem fogadja el az európai parlamenti javasolt módosítás ezen elemének szövegezését, hiszen ez lehetővé tenné a [Testület] számára, hogy magához ragadja a Szerződés őrének szerepét, amely különösen az EK-Szerződés 85. cikke értelmében a Bizottságot illeti.

Ugyanígy a Bizottság nem fogadja el a (hozzáférési irányelv 13a. cikke szerinti) funkcionális szétválasztást javasló intézkedéstervezeteknek a -7a. cikk szerinti eljárásba történő belefoglalását sem. Mivel ezek az intézkedések a külön-külön meghatározott, érintett piacoknál nagyobb területekre és a hozzáférési irányelv 9–13. cikkében meghatározott kötelezettségeknél többre vonatkoznak, eredendően különböznek az utóbbi cikkek által javasolt és a 7. cikk szerinti eljárás alá tartozó korrekciós intézkedésektől. Ezért a hozzáférési irányelv 8. cikkének (3) bekezdésével és 13a. cikkével összhangban indokolt a funkcionális szétválasztási javaslatok bizottsági engedélyezésének külön eljárását fenntartani.

A -7a. cikk módosított bizottsági szövege tehát fenntartja a [Testület] Parlament által javasolt szerepét, mely szerint a [Testület] véleményt alkot azon javasolt korrekciós intézkedésekről, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság súlyos kételyeket fogalmazott meg, és megmarad az a mechanizmus, amely szerint a Bizottság határozatokat hozhat az olyan javasolt intézkedésekről, amelyekkel kapcsolatban a [Testületnek] is súlyos kételyei vannak. Másfelől, amennyiben a [Testület] nem ért egyet a Bizottság fenntartásaival, a Bizottságnak – a Szerződés őrének szerepéből fakadó előjogainak fenntartása érdekében – továbbra is lehetősége kell, hogy legyen a korrekciós intézkedést előíró bejelentett intézkedés módosítására vagy visszavonására kötelező határozat elfogadására azzal a kiegészítő biztosítékkal, hogy a Bizottság határozatának a lehető legnagyobb mértékben figyelembe kell vennie a [Testület] véleményét, és a meghozatala előtt a Hírközlési Bizottságban konzultálnia kell róla a tagállamokkal.

Annak érdekében, hogy a [Testület] számára elegendő idő álljon rendelkezésre a -7a. cikk szerinti eljárás alá tartozó intézkedéstervezetet érintő, indokolással alátámasztott vélemény kiadására, valamint hogy a Bizottság számára is elegendő idő álljon rendelkezésre az adott vélemény ismeretében határozatot elfogadni (és adott esetben a Hírközlési Bizottsággal konzultálni), az ezekre a folyamokra biztosított két hónapos időkeretet három hónapra kell növelni.

A Bizottság álláspontja szerint a Bizottságnak lehetőséget kell biztosítani a korrekciós intézkedésekre kötelező intézkedéstervezetek visszavonásának, valamint módosításának előírására.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 6a. pontja (új); a 2002/21/EK irányelv -7a. cikke (új):

„6a) A szöveg a következő cikkel egészül ki:

»-7a. cikk

A jogorvoslat következetes alkalmazására vonatkozó eljárás

(1) Amennyiben Ahol a 7. cikk (3) bekezdésében meghatározott tervezett intézkedés célja a nemzeti szabályozó hatóságnak szándékában áll elfogadni olyan intézkedést, amely az üzemeltetőre vonatkozóan kötelezettséget előírni, módosítani vagy visszavonni ír elő, módosít vagy visszavon, a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 5. és 9 – 13a. cikkeivel összefüggésben álló 16. cikkének és a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 17. cikkének alkalmazása során alkalmazásával kapcsolatban , a Bizottság és más tagállamok nemzeti szabályozó hatóságai számára az intézkedéstervezetről szóló értesítéstől számítva egy hónap áll rendelkezésre arra, hogy észrevételekkel éljenek az illetékes nemzeti szabályozó hatóságnál.

(2) Amennyiben az intézkedéstervezet egy, a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 13a. cikkében nem meghatározott kötelezettség előírását, módosítását vagy visszavonását érinti , a Bizottság számára ugyanannyi idő a 7. cikk (3) bekezdésében meghatározott egy hónap áll rendelkezésre ahhoz, hogy az illetékes nemzeti szabályozó hatóság és a [Testület] BERT felé jelezze, hogy megítélése szerint az intézkedéstervezet miért akadályozná akadályozza az egységes piacot, illetőleg hogy miért vannak komoly kétségei vannak az intézkedéstervezet közösségi joggal való összeegyezethetőségével kapcsolatban. Ilyen esetben az intézkedéstervezetet a Bizottság értesítését követő további három két hónapig nem fogadják el.

Értesítés hiányában az illetékes nemzeti szabályozó hatóság elfogadhatja az intézkedéstervezetet a Bizottság, a [Testület] vagy más nemzeti szabályozó hatóság észrevételeinek lehető legnagyobb mértékű figyelembevétele mellett.

(23) Az (1) (2) bekezdésben említett három két hónap alatt a Bizottság, a [Testület] BERT és az illetékes nemzeti szabályozó hatóság szorosan együttműködnek annak érdekében, hogy a 8. cikk célkitűzéseinek fényében megtalálják a legmegfelelőbb és leghatékonyabb intézkedést, miközben kellően figyelembe veszik a piaci szereplők szempontjait, valamint annak szükségességét, hogy biztosítsák a következetes szabályozási gyakorlat kialakítását.

(3) Az első bekezdésben említett három E két hónap os időszak kezdetét követő egy hónapon belül alatt a [Testület] BERT [a(z) …/EK rendelet [X.] cikkével összhangban] abszolút többséggel elfogadott, véleményt ad ki fogad el, arról a kérdésről, hogy az intézkedéstervezetben foglaltak akadályoznák-e az egységes piac megvalósulását, és összeegyeztethetők-e a közösségi jogszabályokkal, különösen pedig a 8. cikkben említett célkitűzésekkel, amely megerősíti az intézkedéstervezet megfelelőségét és hatékonyságát, vagy továbbá véleményében jelzi, hogy álláspontja szerint az intézkedéstervezetet szükséges-e módosítani kell, vagy (adott esetben) visszavonni , és e célból konkrét javaslatokat tesz. E véleményt indokolják és nyilvánosságra hozzák.

Amennyiben a BERT alátámasztja az intézkedéstervezet megfelelőségét és hatékonyságát, az illetékes nemzeti szabályozó hatóság, a Bizottság és a BERT észrevételeinek lehető legnagyobb mértékű figyelembe vétele mellett, elfogadhatja az intézkedéstervezetet. A nemzeti szabályozó hatóság nyilvánosságra hozza, milyen módon vette ezen észrevételeket figyelembe.

(4) Amennyiben a [Testület] BERT a véleményében jelzi, hogy az intézkedéstervezetet módosítani kell vagy vissza kell vonni , a Bizottság, a [Testület] BERT véleményének lehető legnagyobb mértékű figyelembevétele mellett , az első bekezdésben említett három hónapos időszak vége előtt határozhat arról, hogy kéri az illetékes nemzeti szabályozó hatóságot, hogy módosítsa vagy vonja vissza az intézkedéstervezetet, és ezt indokolja is, valamint e célból konkrét javaslatokat tesz.

(4) Amennyiben az intézkedéstervezet a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 13a. cikkében meghatározott kötelezettség előírását, módosítását vagy visszavonását érinti, az intézkedéstervezetet az (1) bekezdésben említett egy hónapos időtartam végétől számított további két hónapig nem fogadják el.

Az első albekezdésben említett kéthónapos határidőn belül a Bizottság, a BERT és az érintett nemzeti szabályozó hatóság szorosan együttműködik azzal a céllal, hogy megállapítsák, hogy a javasolt intézkedéstervezet megfelel-e a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 13a. cikke rendelkezéseinek, illetve hogy az valóban a legmegfelelőbb és leghatékonyabb intézkedés. Ebből a célból a piaci szereplők nézeteit és a következetes szabályozási gyakorlat kialakításának szükségességét megfelelően figyelembe kell venni. A BERT vagy a Bizottság indokolt kérelmére a kéthónapos határidő legfeljebb további két hónappal meghosszabbítható.

A második albekezdésben előírt maximális időtartamon belül a BERT abszolút többséggel elfogadott véleményt fogad el, amely megerősíti az intézkedéstervezet megfelelőségét és hatékonyságát, vagy jelzi, hogy az intézkedéstervezetet módosítani kell. E véleményt indokolják és nyilvánosságra hozzák.

(5) Egyéb esetekben a Bizottság az (1) bekezdésben említett három hónapos időszak vége előtt a [Testület] véleményének legnagyobb mértékű figyelembevételével és a 22. cikk (2) bekezdésben említett (tanácsadó bizottsági) eljárással összhangban indokolással alátámasztott határozatot fogad el, amelyben előírja az érintett nemzeti szabályozó hatóság számára az intézkedéstervezet módosítását vagy visszavonását, valamint e célból konkrét javaslatokat tesz.

(6) Csak miután Amennyiben a Bizottság az (1) bekezdésben említett három hónapos időszak vége előtt nem hoz határozatot a (4) vagy az (5) bekezdéssel összhangban, és a BERT megerősítette az intézkedéstervezet megfelelőségét és hatékonyságát, fogadhatja el az illetékes nemzeti szabályozó hatóság, a Bizottság és a BERT [Testület] észrevételeinek lehető legnagyobb mértékű figyelembe vétele mellett elfogadhatja az intézkedéstervezetet. A nemzeti szabályozó hatóság nyilvánosságra hozza, milyen módon vette ezen észrevételeket figyelembe.

(7 5 ) Az illetékes nemzeti szabályozó hatóság, az intézkedéstervezetet módosító, indokolással alátámasztott, az illetékes nemzeti szabályozó hatóságtól az intézkedéstervezet módosítását vagy visszavonását kérő határozat Bizottság általi, a (3) bekezdés negyedik albekezdésével a (4) vagy (5) bekezdéssel összhangban történt elfogadásától számított három hónapon belül ezzel a határozattal összhangban módosítja vagy visszavonja az intézkedéstervezetet . Ha az intézkedéstervezetet módosítja, a nemzeti szabályozó hatóság a 6. cikkben előírt konzultációs és átláthatósági eljárásokkal összhangban nyilvános konzultációt tart, és a 7. cikkel összhangban ismételten megküldi a Bizottságnak a módosított intézkedéstervezetet.

(86) A nemzeti szabályozó hatóság az intézkedéstervezetet a szabályozási párbeszéd bármely szakaszában visszavonhatja.”

– 138/rev. (plenáris) módosítás

A Bizottság elvben elfogadja a 138. (plenáris) módosítást, amely az ettől a rendelkezéstől függetlenül is alkalmazandó elvek hatékony ismételt kinyilvánítása; és amely arra ösztönzi a tagállamokat, hogy biztosítsák a Közösség jogrendje által védett különböző alapjogok közötti igazságos egyensúlyt, különösen a magánélet tiszteletben tartásához, a magántulajdon védelméhez, a hatékony jogorvoslathoz, valamint a szólás és tájékozódás szabadságához való jog tekintetében.

– 62. módosítás

A módosítás további útmutatóul szolgál a szabályozási keretrendszer szerint feladataikat ellátó szabályozó hatóságok számára, beleértve az újgenerációs hálózatok kifejlesztésével kapcsolatos kérdéseket. Azonban nem szabad azt a látszatot kelteni, hogy a folyamatos korrekciós intézkedések által megvalósulhat a szabályozás kiszámíthatósága, miközben ezekkel a korrekciós intézkedésekkel egyébként nem éltek volna.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 8. pontjának eb) alpontja (új); a 2002/21/EK irányelv 8. cikkének (4a) bekezdése (új):

„e b ) A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

»(4a) A nemzeti szabályozó hatóságok a (2), (3) és (4) bekezdésben említett politikai célkitűzések elérésére objektív, átlátható, megkülönböztetésmentes és arányos szabályozási alapelveket alkalmaznak többek között az alábbiak révén:

a) a szabályozás előreláthatóságának elősegítése a következetes szabályozási megközelítés egymást követő felülvizsgálati időszakokon átívelő alkalmazásának biztosításával a folyamatos korrekciós intézkedések által, adott esetben több piacfelülvizsgálaton keresztül ;

b) annak biztosítása, hogy az elektronikus hírközlő hálózatokat és elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások között hasonló körülmények fennállása esetén ne legyen megkülönböztetés;

c) a fogyasztók érdekében a verseny megőrzése, valamint ahol lehet, az infrastruktúra alapú verseny előmozdítása;

d) a piacorientált befektetések és újítások előmozdítása az új és megújított infrastruktúrákban, például azáltal, hogy az eszközökhöz való hozzáférés költségei vonatkozásában biztosítják, a befektetések megosztásának előmozdítása és a befektető, valamint az új eszközökhöz hozzáféréssel rendelkező vállalkozások tekintetében kialakuló kockázat megfelelő számbavételét közötti megfelelő kockázatmegosztás biztosítása révén;

e) kellő figyelem fordítása a tagállamok különböző földrajzi térségeit jellemző, versennyel és fogyasztókkal kapcsolatos számos feltételre;

f) előzetes szabályozási kötelezettség megállapítása kizárólag abban az esetben, ha nincs tényleges és fenntartható verseny, és amennyiben ez a feltétel teljesült, ezen kötelezettségek enyhítése vagy feloldása.«”

– 63/rev. módosítás

A Bizottság tudomásul veszi az Európai Parlament azon kívánságát, amely szerint a frekvenciagazdálkodási kérdések stratégiai megközelítése tekintetében nagyobb mértékben szeretne részt venni a politikai döntéshozatalban, és kész megvizsgálni, hogy az intézmények keretei között mi erre a legjobb megoldás, de mindeközben a frekvenciahasználat műszaki harmonizációját változatlanul, külön a rádióspektrum-határozat alkalmazási körében kezelve kívánja hagyni.

Nem fogadható el az RSPC-nek a 8a. cikkben említett létrehozása, mert nehézségek adódnának abból, hogy az RSPC hatásköre az elektronikus hírközlésre korlátozódna, és átfedések alakulnának ki az RSPC és más, ugyanezeket a feladatokat ellátó, már létező szervezetek között, továbbá egy újabb bizottság létrehozása nem alapvető fontosságú az Európai Parlamentnek ezzel az új cikkel, a 8b. cikk (4) bekezdésével megvalósítani kívánt fő célkitűzése eléréséhez – lásd az alábbiakat.

A javasolt 8b. cikket át kell fogalmazni, hogy a közösségi dimenzió egyértelművé váljon.

A 8b. cikk (2) bekezdésének javasolt szövegét, amely a közösség jog általános elveit említi, fel kell venni a preambulumbekezdések közé.

A 8b. cikk (3) bekezdését át kell fogalmazni, hogy a közösségi dimenzió egyértelművé váljon. A Parlament szövege figyelmen kívül hagyja a Közösség már kialakult szerepét, és a felelősséget a Közösségről a tagállamokra helyezi át. Mivel az irányelv csak az elektronikus hírközlésre alkalmazandó, ezért a más szakpolitikai területekre, mint például a közlekedésre vagy a kutatásra és fejlesztésre történő hivatkozásokat el kell hagyni.

A 8b. cikk (5) bekezdésének első felét el kell hagyni, mivel a Bizottság, nem pedig a tagállamok feladata biztosítani az Európai Unió érdekeinek összehangolását.

Az Európai Parlament által javasolt 8b. cikk (4) bekezdése vonatkozásában a Bizottság üdvözli az Európai Parlament és a Tanács részvételét a szakpolitikai stratégiák kialakításában, feltéve, hogy az az Európai Unió frekvenciagazdálkodási szakpolitikájának stratégiai aspektusára irányul. A bekezdés szövegét azonban át kell fogalmazni, hogy a Bizottság kezdeményezési jogai ne korlátozódjanak. Az együttdöntési intézkedéseknek a műszaki paraméterek beállítása (például a káros interferencia elkerülése) tekintetében javasolt alkalmazása továbbá kockázattal jár: akadályozhatja a Közösséget a szükséges és kellő időben történő cselekvésben, és zavart kelthet a rádióspektrum-határozat jelenlegi szerepével kapcsolatban.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 8a. pontja (új); a 2002/21/EK irányelv 8a. cikke (új):

„Az irányelv a következő cikkekkel egészül ki:

»8a. cikk

Rádióspektrum-politikai Bizottság

(1) Ezennel létrejön egy Rádióspektrum-politikai Bizottság ("RSPC") azzal a céllal, hogy hozzájáruljon a 8b. cikk (1), (3), és (5) bekezdéseiben meghatározott célkitűzések megvalósításához.

Az RSPC tanácsadást nyújt az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság számára a rádióspektrum-politikai kérdésekben.

Az RSPC valamennyi tagállamnak a rádióspektrum-politikáért felelős illetékes nemzeti hatósága magas rangú képviselőiből áll. Minden tagállam egy szavazattal bír és a Bizottságnak nincs szavazati joga.

(2) Az RSPC az Európai Parlament, a Tanács vagy a Bizottság kérésére, vagy saját kezdeményezésére, abszolút többséggel fogadja el véleményeit.

(3)Az RSPC éves tevékenységi jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

»8b a . cikk

„A rádióspektrum-politika stratégiai tervezése és összehangolása az Európai Unióban Közösségben

(1) A tagállamok azáltal, hogy együttműködnek egymással és a Bizottsággal a rádióspektrumok európai uniós Európai Közösségben történő használatának stratégiai tervezése, összehangolása és harmonizációja során, hozzájárulnak a belső piac fejlődéséhez. E célból Eközben fontolóra veszik az EU Európai Közösség politikáinak többek között gazdasági, biztonsági, egészségügyi, közérdekkel, szólásszabadsággal kapcsolatos, kulturális, tudományos, szociális és technikai szempontjait, valamint a rádióspektrum-felhasználó közösségek különböző érdekeit a rádióspektrum használatának optimalizálása és a káros interferencia elkerülése végett .

(2) A rádióspektrum-politikai tevékenységek az Európai Unióban a következők sérelme nélkül folynak:

a) a közösségi vagy nemzeti szinten a közösségi joggal összhangban a közérdekű célok elérése érdekében, különösen a tartalomszabályozás és az audiovizuális és médiapolitika közérdekű célkitűzéseivel kapcsolatban hozott intézkedések;

b) az 1999/5/EK irányelv( rendelkezései;

c) a tagállamok saját rádióspektrumuk közrend, közbiztonság és védelem céljából való megszervezésére és felhasználására vonatkozó joga.

( 32) A tagállamok az egymással és a Bizottsággal való együttműködés révén biztosítják hozzájárulnak a rádióspektrum-politikai megközelítések összehangolását összehangolásához az Európai Unióban Közösségben és adott esetben a harmonizált feltételeket a belső piac létrehozásához és működéséhez szükséges rádióspektrumok rendelkezésre állása és hatékony használata tekintetében hozzájárulnak a harmonizált feltételek kialakításához az olyan uniós politikai területeken, mint az elektronikus távközlés területén , a közlekedés, valamint a kutatás-fejlesztés.

(3)(4) A Bizottság – az RSPC véleményének kellő mértékben való figyelembe vétele mellett – egy rádióspektrummal kapcsolatos cselekvési terv létrehozására vonatkozó jogalkotási javaslatot nyújthat be a rádióspektrum Európai Uniós használatának stratégiai tervezése érdekében, illetve más jogalkotási intézkedésekre vonatkozó javaslatot a rádióspektrum használatának optimalizálása és a káros interferencia elkerülése végett. A Bizottság jogszabálytervezetet nyújthat be rádióspektrum-politikai program kialakítása érdekében. A program ezen irányelv és a különös irányelvek rendelkezéseivel összhangban a rádióspektrum-használat stratégiai tervezésének és összehangolásának politikai irányvonalait határozza meg.

( 4 5 ) A tagállamok biztosítják az Európai Unió érdekeinek a rádióspektrummal kapcsolatos ügyekben illetékes nemzetközi szervezetekben való hatékony összehangolását. E Amennyiben a rádióspektrummal kapcsolatos ügyekben illetékes nemzetközi szervezetekben a közösségi érdekek hatékony összehangolásának biztosítása érdekében az szükséges, hatékony összehangolás biztosításának szükségessége esetén a Bizottság az RSPC véleményének kellő figyelembe vétele mellett – közös politikai célokat javasolhat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyek szükség esetén tárgyalási felhatalmazást is magába foglalhat magukba foglalhatnak .«”

__________

( Az Európai Parlament és a Tanács 1999/5/EK irányelve (1999. március 9.) a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről (HL L 91., 1999.4.7, 10. o.).”

Az alábbi bekezdés felvétele a preambulumbekezdések közé:

„Az Európai Közösség rádióspektrum-politikával kapcsolatos tevékenységei nem sérthetik a közösségi vagy nemzeti szinten a közösségi joggal összhangban a közérdekű célok elérése érdekében, különösen a tartalomszabályozás és az audiovizuális és médiapolitika közérdekű célkitűzéseivel kapcsolatban hozott intézkedéseket, az 1999/5/EK irányelv( rendelkezéseit, valamint a tagállamok saját rádióspektrumuk közrend, közbiztonság és védelem céljából való megszervezésére és felhasználására vonatkozó jogát.”

__________

( Az Európai Parlament és a Tanács 1999/5/EK irányelve (1999. március 9.) a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről (HL L 91., 1999.4.7, 10. o.).”

– 64/rev. módosítás

A 9. cikk (1) bekezdésének második albekezdését át kell fogalmazni, hogy egyértelmű legyen, az alkalmazandó nemzetközi egyezményekre vonatkozik, hiszen a tagállamoknak a közösségi jogszabályoknak megfelelően kell tevékenykedniük.

A 9. cikk (3) bekezdésében említeni kell a rádiós hálózatokat vagy vezeték nélküli hozzáférést, hogy a tagállamok adott keretek között tevékenykedhessenek, és ne legyenek a hálózatkialakításra vonatkozó olyan részletes megkötések bevezethetők, amelyek a semlegesség elvének alkalmazását indokolatlanul korlátoznák. A nemzetközi egyezményekre helyénvalóbb a 9. cikk (1) bekezdésében és a preambulumbekezdésekben hivatkozni.

A 9. cikk (3) bekezdése második albekezdésének a) pontjából el kell hagyni a „lehetőségének” kifejezést, hiszen a káros interferencia valószínűsége, még ha nagyon kicsi is, mindig fennáll; a nemzeti kivételekre vonatkozó arányossági vizsgálat lehetővé kell, hogy tegye a káros interferencia megakadályozásához szükséges korlátozás mértékének meghatározását.

Az új ba) bekezdésben említett, a szolgáltatás műszaki minőségének biztosítására vonatkozó előírást össze kell kapcsolni a káros interferencia megakadályozásának szükségességével, és ez az előírás önmagában nem adhat mentességet a technológiasemlegesség elvének alkalmazása alól. Ugyanez vonatkozik a rádiófrekvenciák hatékony használatának fenntartására az új ca) pontban: ez valóban a frekvenciagazdálkodás fontos célkitűzése, de kapcsolódik az interferencia-kezelési paraméterekhez.

A c) bekezdésben össze kell kötni a rádiófrekvenciák közös használatának maximalizálását és az általános felhatalmazást, hogy az általános felhatalmazásokkal lefedett sávokban szigorúbb technikai feltételeket lehessen meghatározni.

A d) bekezdésben a technológiasemlegességet csak a közérdekű célok elérése érdekében szabad korlátozni, amennyiben kizárólag a szolgáltatássemlegesség korlátozásával nem lehet ezeket a célokat elérni. Ezt indokolnia és bizonyítania is kell annak a tagállamnak, amely kivételt szeretne tenni. Erről a (21) preambulumbekezdés következő szöveggel történő kiegészítésével kell rendelkezni: „különösen ha közérdekű célok eléréséről van szó, és ezeket a célokat a szolgáltatássemlegesség korlátozásával nem lehet elérni.”

A 9. cikk (4) bekezdésében a módosítás első fele jogbizonytalanságot kelt, így a Bizottság nem fogadja el. Az ITU rádiószabályzatára vonatkozó hivatkozást azért nem fogadja el a Bizottság, mert ez a szabályzat nem említi kifejezetten az elektronikus hírközlési szolgáltatásokat, és egy ilyen hivatkozás csak alaptalan várakozásokat keltene. Az „összhangban” szóval kezdődő kifejezést is fel kell váltani az azonosításra történő egyszerű hivatkozással.

A Bizottság az összes többi változtatást elfogadja.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 9. pontja; a 2002/21/EK irányelv 9. cikke:

„(1) Tekintettel arra, hogy a rádiófrekvenciák fontos társadalmi, kulturális és gazdasági értéket képviselő közjavak , a tagállamok a 8. és 8b. cikkekkel összhangban biztosítják területükön az elektronikus hírközlési szolgáltatások vonatkozásában a rádiófrekvenciákkal történő hatékony gazdálkodást. Biztosítják, hogy a rádiófrekvenciák kiosztását és kijelölését a nemzeti szabályozó hatóságok tárgyilagos, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és arányos kritériumok alapján végezzék. Ezáltal a tagállamok tiszteletben tartják a Szerződésben rájuk rótt kötelezettségeket, továbbá, adott esetben, a vonatkozó nemzetközi egyezményeket, és figyelembe vehetik az alábbiakban meghatározott nyilvánosságpolitikai megfontolásokat.

(2) A tagállamok – összhangban a rádiófrekvenciák eredményes és hatékony használatának szükségességével – a Közösség egészében előmozdítják a rádiófrekvenciák használatának harmonizációját, a fogyasztói előnyök, mint például a méretgazdaságosság és a szolgáltatások átjárhatósága megvalósításának érdekében. Ennek érdekében a tagállamok ezen irányelv 8b. és 9c. cikkével, valamint a 676/2002/EK határozattal (rádióspektrum-határozat) összhangban járnak el.

(3) Ha a második albekezdés vagy a 9c. cikk szerint elfogadott intézkedések másként nem rendelkeznek, a tagállamok biztosítják, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatások céljára nyitva rendelkezésre álló rádiófrekvencia-sávokban minden típusú, az elektronikus hírközlési szolgáltatások céljára használt technológia rendelkezésre álljon , összhangban az ITU rádiószabályzattal .

A tagállamok ugyanakkor jogosultak arányos és megkülönböztetésmentes korlátozásokat előírni az elektronikus hírközlési szolgáltatások céljára használt technológia típusaira, amennyiben az szükséges:

a) a káros interferencia lehetőségének elkerüléséhez, és különösen a szolgáltatás műszaki minőségének, valamint a rádiófrekvenciák hatékony használatának biztosításához;

b) a lakosság egészségének az elektromágneses mezőkkel szembeni védelméhez;

ba) a szolgáltatás műszaki minőségének biztosításához;

c) a rádiófrekvenciák közös használatának maximalizálásához, amennyiben a frekvenciák használatára általános felhatalmazás vonatkozik;

ca) a rádiófrekvenciák hatékony használatának fenntartásához;

d) az alábbi (4) bekezdéssel összhangban közérdekű célkitűzés teljesítéséhez.

(4) Ha a második albekezdés vagy a 9. cikk c) bekezdése alapján elfogadott intézkedések másként nem rendelkezik rendelkeznek, a tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti rádiófrekvencia-kiosztási tervükben azonosított, az elektronikus hírközlési szolgáltatások céljára rendelkezésre álló rádiófrekvencia-sávokban minden típusú elektronikus hírközlési szolgáltatás nyújtható legyen , összhangban a nemzeti rádiófrekvencia-kiosztási tervükkel és az ITU rádiószabályzattal . A tagállamok ugyanakkor jogosultak arányos és megkülönböztetésmentes korlátozásokat előírni az elektronikus hírközlési szolgáltatások típusára.

Az egy bizonyos elektronikus hírközlési szolgáltatás egy adott, elektronikus hírközlési szolgáltatásokra alkalmas sávban való nyújtására kötelező intézkedést csak a közösségi joggal összhangban a nemzeti jogban meghatározott közérdekű célok, például az életbiztonság, a társadalmi, a regionális vagy a területi kohézió, a rádiófrekvenciák nem kellő kihasználásának elkerülése, vagy az olyan kulturális és médiapolitikai célkitűzések indokolhatják, mint például a kulturális és nyelvi sokszínűség, illetőleg a médiapluralizmus előmozdítása.

Olyan intézkedés , amely egy adott sávban más elektronikus hírközlési szolgáltatás nyújtását tiltja, kizárólag akkor írható elő, ha azt életbiztonság védelmét szolgáló szolgáltatás iránti igény indokolja.

(5) A tagállamok rendszeresen felülvizsgálják a (3) és (4) bekezdésben előírt korlátozások és intézkedések szükségességét, és nyilvánosságra hozzák ezen felülvizsgálatok eredményeit.

(6) A (3) és a (4) bekezdést a rádiófrekvenciák kiosztása és kijelölése tekintetében [a jelen irányelv átültetésének időpontjá]-tól kell alkalmazni.”

– 65. módosítás

Az „összhangban” kifejezés helyett a „megfelelően” kifejezés használata lenne kívánatos, mivel a 9. cikk (3) és (4) bekezdése nem tartalmaz kijelölési eljárásokat.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 10. pontja; a 2002/21/EK irányelv 9a. cikke:

„A meglévő jogokra vonatkozó korlátozások felülvizsgálata

(1) A tagállamok [a jelen irányelv átültetésének időpontja] -tól kezdődően öt éven át biztosíthatják, hogy engedélyezhetik az ezen időpont előtt odaítélt, az odaítélés időpontjától számítva nem kevesebb, mint öt évig érvényes rádiófrekvencia-használati jogok jogosultjai számára, hogy kérhessék, hogy a jogaikra vonatkozó korlátozásokat a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság a 9. cikk (3) és (4) bekezdésével összhangban újraértékelje.

A hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság, mielőtt elfogadná határozatát, értesíti a jogosultat a korlátozások újraértékeléséről, ennek keretében megjelöli a jogok terjedelmét az újraértékelést követően, és ésszerű határidőt ír elő a kérelem visszavonására.

Ha a jogosult visszavonja kérelmét, a jog a lejártáig, de legkésőbb az ötéves időszak végéig változatlan formában fennmarad.

(2) Ha az (1) bekezdés alkalmazásában a jogosult rádiós vagy televíziós tartalomszolgáltató, és a rádiófrekvenciák használatára vonatkozó jogot egy meghatározott közérdekű célból kapta, beleértve a műsorszóró szolgáltatások nyújtását, a rádiófrekvenciáknak a közérdekű cél eléréséhez szükséges része tekintetében fennálló használati jogosultsága változatlan marad . A rádiófrekvenciák azon részét, amely a közérdekű cél eléréséhez szükségtelenné válik, ezen irányelv 9. cikkének (3) és (4) bekezdésével bekezdésének megfelelően , valamint az engedélyezési irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével bekezdése alapján összhangban új kijelölési eljárásnak kell alávetni.

(3) Az (1) bekezdésben előírt ötéves időszak után a tagállamok minden megfelelő intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy valamennyi olyan további rádiófrekvencia-kijelölésre és -kiosztásra, amely ezen irányelv hatálybalépésekor már hatályban volt, a 9. cikk (3) és (4) bekezdése legyen irányadó.

(4) E cikk alkalmazásában a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a tisztességes verseny biztosítása érdekében.”

– 66. módosítás

A Bizottság a nemzeti eljárásokra történő hivatkozást igen, az országos frekvenciaelosztási tervekre történő hivatkozást azonban nem fogadja el, hiszen el akarja kerülni, hogy a szabályozás szükségtelenül merevvé váljon. A frekvenciasávok átruházhatóságát továbbá nem lehet megakadályozni, ha erről már közösségi szinten megállapodás született.

A 9b. cikk (2) bekezdésében említett második bejelentés szükségtelen, ha a kereskedés szándékának bejelentése tartalmazza a tényleges átruházás várható időpontját is.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 10. pontja; a 2002/21/EK irányelv 9b. cikke:

„(1) A tagállamok biztosítják, hogy – azokban a sávokban, amelyekre vonatkozóan erről a 9c. cikk szerint elfogadott végrehajtási intézkedések rendelkeznek – a vállalkozások átruházhassanak más vállalkozásokra, illetve haszonbérbe adhassanak más vállalkozásoknak egyedi rádiófrekvencia-használati jogokat , amennyiben az ilyen átruházás vagy haszonbérbeadás összhangban van a nemzeti eljárásokkal és az országos frekvenciaelosztási tervekkel.

A tagállamok más sávok tekintetében is rendelkezhetnek úgy, hogy a vállalkozások a nemzeti eljárásoknak megfelelően más vállalkozásokra átruházhatnak, illetve más vállalkozásoknak haszonbérbe adhatnak egyedi rádiófrekvencia-használati jogokat.

(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a vállalkozások a rádiófrekvencia-használati jog átruházására vonatkozó szándékukat, illetve magát az átruházást az egyedi rádiófrekvencia-használati jogok megadásáért felelős, illetékes nemzeti szabályozó hatóságnak bejelentsék és hogy azt nyilvánosságra hozzák. Ha a rádiófrekvencia használata a 9c. cikk és a rádióspektrum-határozat vagy más közösségi intézkedés alkalmazása révén harmonizálva van, ennek az átruházásnak meg kell felelnie a harmonizált használatnak.”

– 67/rev. módosítás

A b) és c) bekezdésekben elegendő mozgásteret kell hagyni a Bizottságnak arra, hogy foglalkozni tudjon az átruházásra, a haszonbérbe adásra és a versenyre érvényes eljárások, korlátok és korlátozások feltételeinek részleteivel, és elegendő eszköz álljon a Bizottság rendelkezésére a belső piac teljes kialakításának megvalósításához.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 10. pontja; a 2002/21/EK irányelv 9c. cikke:

„A belső piac fejlődéséhez való hozzájárulás érdekében, a 8b., 9., 9a. és 9b. cikkekben felsorolt elvek megvalósítása tekintetében a Bizottság megfelelő műszaki végrehajtási intézkedéseket fogadhat el:

-a) a 8b. cikk ( 4 ) bekezdésének megfelelően meghatározott rádióspektrum- politikai akcióprogram alkalmazására;

a) azon sávok meghatározására , amelyekben a használati jogokat a vállalkozások egymásra átruházhatják vagy egymásnak haszonbérbe adhatják;

b) az e jogokhoz fűződő feltételek összehangolására;

c) az egyedi jogok átruházása következtében esetlegesen kialakuló versenytorzulások kivédésére;

d) azon sávok meghatározására, amelyekre a szolgáltatássemlegesség elve érvényes.

Ezek az intézkedések ezen irányelv nem alapvető elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányulnak, ezért a 22. cikk (3) bekezdésében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell őket elfogadni.”

– 68. módosítás

A módosítás egyértelművé teszi, hogy a tagállamoknak fel kell oldaniuk a nemzeti számozási tervek és kapcsolódó szabályok olyan korlátozásait, amelyek sértik a polgári, a fogyasztói és az üzleti érdekeket az Európai Unióban. Ugyanakkor a könnyebb értelmezhetőség érdekében meg kell hagyni a „nyilvánosan elérhető hírközlési szolgáltatások” és az „elektronikus hírközlési szolgáltatások” kifejezéseket.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 11. pontjának a) alpontja; a 2002/21/EK irányelv 10. cikkének (2) bekezdése:

„(2) A nemzeti szabályozó hatóságok gondoskodnak arról, hogy a számozási tervek és eljárások alkalmazása során a számok nyilvánosan elérhető hírközlési szolgáltatások minden szolgáltatója és általánosabban véve a számok minden felhasználója az Európai Unió egészében egyenlő bánásmódban részesüljön. A tagállamok gondoskodnak különösen arról, hogy az a vállalkozás, amelynek részére számtartományt jelöltek ki, elektronikus hírközlési szolgáltatások más szolgáltatóival és felhasználóival szemben ne alkalmazzon megkülönböztetést a szolgáltatásaikhoz hozzáférést biztosító számsorozatok tekintetében.”

– 69. módosítás

A módosítás annyiban elfogadható, hogy egyértelművé teszi, hogy a harmonizáció csak bizonyos hívószámokra, illetve számtartományokra vonatkozik. A Bizottság elfogadja a sürgősségi komitológiai eljárásra történő hivatkozás törlését is. A nemzeti számozáshoz való határokon átnyúló hozzáférésről azonban az egyetemes szolgáltatási irányelv rendelkezik, és ezért ennek említése ebben a szövegkörnyezetben nem megfelelő. Fenn kell tartani továbbá a díjszabási elvek megállapításának lehetőségére történő hivatkozást, hiszen ez olyan lényeges terület, ahol a belső piac érdekében további harmonizációra lehet szükség.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 11. pontjának b) pontja; a 2002/21/EK irányelv 10. cikkének (4) bekezdése:

„(4) A tagállamok támogatják egyes hívószámok vagy számtartományok Közösségen belüli harmonizációját, amennyiben ez elősegíti a belső piac működését vagy támogatja páneurópai szolgáltatások kifejlesztését. A Bizottság olyan megfelelő műszaki végrehajtási intézkedéseket hozhat ez ügyben, amelyek lehetnek konkrét számokra vagy számtartományokra vonatkozó díjszabási elvek és a az alapvető szolgáltatások, például a tudakozószolgálatokra használt nemzeti számozáshoz való határokon átnyúló megfelelő hozzáférés biztosítása. A végrehajtási intézkedések ezen intézkedések alkalmazásában különös hatáskörökkel ruházhatják fel a BERT-et [Testületet].

Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 22. cikk (3) bekezdésében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.”

– 70. módosítás

A Bizottság általában véve üdvözli, hogy ez a módosítás az eszközhasználat arányos megosztásának előmozdításával további támogatást nyújt a megfelelő, infrastruktúra-szintű verseny ösztönzéséhez. Ugyanakkor az (1) bekezdés tekintetében nem lenne összhangban az arányosság elvével, ha az összes passzív hálózati elem (például a sötétszál is) hozzáférhető lenne, hacsak az érintett vállalkozás nem rendelkezik jelentős piaci erővel, ebben az esetben ugyanis a vállalkozásra vonatkoznak a hozzáférési irányelv 12. cikke alapján érvényes hozzáférési rendelkezések. A Bizottságnak a (27) preambulumbekezdést érintő (a 27. módosítás kontextusában történt) módosítása ezt a megközelítést szándékozik egyértelműsíteni: részletezi, hogy a közös eszközhasználat különböző célkitűzések elérésének módja lehet, attól függően, hogy szimmetrikus vagy aszimmetrikus (jelentős piaci erővel rendelkező szereplőket érintő) szabályozás keretében alkalmazzák.

A (2a) bekezdés tekintetében: miközben lényeges, hogy a megfelelő kockázatmegosztás révén fenntartsuk a befektető gazdasági szereplők megfelelő ösztönzését, a felmerülő kockázatok megosztási módszertanának összhangban kell lennie a nemzeti szabályozó hatóságok által a hozzáférési irányelv 13. cikkével összhangban az aszimmetrikus szabályozás szerint alkalmazott módszer módszertanával, amely szerint a befektetett tőke költségét a megfelelő kockázati prémiummal módosítják.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 13. pontja; a 2002/21/EK irányelv 12. cikke:

„Helymegosztás valamint a hálózati elemek és a kapcsolódó eszközök megosztása az elektronikus hírközlő hálózatok szolgáltatói számára

(1) Ha egy elektronikus hírközlő hálózatokat szolgáltató vállalkozás a nemzeti jogszabályok értelmében jogosult köztulajdonban vagy magántulajdonban lévő ingatlanon, ingatlan felett vagy ingatlan alatt eszközöket kiépíteni, vagy az ingatlan kisajátítására vagy használatára vonatkozó eljárásból előnyt szerezhet, a nemzeti szabályozó hatóságok az arányosság elvének maradéktalan figyelembevétele mellett előírhatják az ilyen eszközök, illetve ingatlan, így különösen az épületekbe való becsatlakozások, az épületek kábelezése , a tartóoszlopok, az antennatartók, a tornyok és egyéb támasztószerkezetek , az alépítmények, a kábelcsatornák , az ellenőrzőaknák és szekrények , valamint minden egyéb nem aktív hálózati elem közös használatát.

(2) A környezet, a közegészség vagy a közbiztonság védelmének szükségessége, illetőleg település- vagy területrendezési célok megvalósítása érdekében a tagállamok kizárólag azt követően kötelezhetik az (1) bekezdésben említett jogok tulajdonosait az eszköz vagy ingatlan megosztására (beleértve a fizikai helymegosztást is), illetve az állami építési munkák összehangolását megkönnyítő intézkedések megtételére, hogy megfelelő időt fordítottak nyilvános konzultációra, amelynek keretében minden érdekeltnek megadták a lehetőséget nézetei kifejtésére. Ez a megosztás vagy összehangolás magában foglalhatja a közös eszköz-, illetve ingatlanhasználattal összefüggésben felmerülő költségek megosztására vonatkozó szabályok megállapítását.

(2a) A hatékony infrastrukturális befektetések ösztönzése és az újítások támogatása érdekében a tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok jogosultak az (1) bekezdésben említett jogok tulajdonosait az eszköz vagy ingatlan megosztására (beleértve a fizikai helymegosztást is) kötelezni azt követően, hogy megfelelő időt fordítottak nyilvános konzultációra, amelynek keretében minden érdekeltnek megadták a lehetőséget nézetei kifejtésére. Ez a megosztás vagy összehangolás magában foglalhatja a közös eszköz-, illetve ingatlanhasználattal összefüggésben felmerülő, adott esetben a kockázat figyelembe vételével módosított költségek megosztására vonatkozó szabályok megállapítását, és biztosítja, hogy a kockázat megfelelően van megosztva az érintett vállalkozások között.

(2b) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben említett jogok tulajdonosaitól kapott adatok alapján a nemzeti szabályozó hatóságok részletes leltárt készítenek a kérdéses bekezdésben említett eszközök jellegéről, rendelkezésre állásáról és földrajzi helyzetéről, és hogy hozzáférhetővé teszik az adatokat az érintettek számára.

(2c) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok a nemzeti szabályozó hatóságokkal együtt megfelelő koordinációs eljárásokat dolgoznak ki a (2) bekezdésben említett állami építési munkákkal, valamint egyéb megfelelő állami eszközökkel vagy ingatlannal és jelenleg zajló, illetve tervezett állami építési munkákkal kapcsolatban. Ezen eljárások közé tartozhatnak olyan eljárások is, amelyek biztosítják, hogy az érdekelt felek információhoz jutnak a megfelelő állami eszközökről vagy ingatlanokról, továbbá hogy az illetékes hatóságok kellő időben értesülnek ezekről a munkákról, valamint hogy a lehető legteljesebb mértékben megkönnyítik a megosztást.

(3) A nemzeti szabályozó hatóság által az ezen cikknek megfelelően tett intézkedéseknek objektívnek, átláthatónak, megkülönböztetésmentesnek és arányosnak kell lenniük.”

– 71. módosítás

A módosítás számos hasznos, a szöveget egyértelműsítő kiegészítést tartalmaz. Ugyanakkor szükségtelen a „nemzeti szabályozó hatóságot” „illetékes hatóságra” cserélni (vö. a keretirányelv 3. cikke). Lényeges megjegyezni azt is, hogy ez a rendelkezés a 2002/58/EK adatvédelmi irányelv 4. cikkének (3) bekezdésében említett értesítési kötelezettség hatálya alá tartozó adatvédelmi jogsértésektől eltérő helyzetre vonatkozik, és ezért az e cikk alapján kezelt esetekre másfajta szabályrendszernek és eljárásoknak kell vonatkozniuk. A további nemzeti intézkedések lehetősége biztosítja a tagállamoknak az egyes országokra vonatkozó konkrét körülmények figyelembe vételének lehetőségét.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 14. pontja; a 2002/21/EK irányelv 13a. cikke:

„(1) A tagállamok biztosítják, hogy a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató és a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások megfelelő műszaki és szervezeti intézkedésekkel védjék hálózataikat, illetve szolgáltatásaikat. Az ezen intézkedések által biztosított biztonsági szintnek – figyelembe véve az ezen intézkedések területén elért legújabb eredményeket – meg kell felelnie a kockázat mindenkori mértékének. Intézkedéseket kell hozni különösen a váratlan biztonsági események felhasználókra és összekapcsolt hálózatokra gyakorolt hatásának megelőzésére és minimalizálására.

(2) A tagállamok biztosítják, hogy a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató vállalkozások – az általuk szolgáltatott hálózaton keresztül nyújtott szolgáltatások folytonosságának biztosítása érdekében – megtegyék a megfelelő lépéseket hálózataik integritásának biztosítására. Az illetékes nemzeti szabályozó hatóságok konzultálnak az elektronikus hírközlési szolgáltatókkal az elektronikus hírközlő hálózatok biztonságára és integritására vonatkozó egyedi intézkedések elfogadása előtt.

(3) A tagállamok biztosítják, hogy a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató és a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások értesítsék az illetékes nemzeti szabályozó hatóságot a biztonság vagy az integritás megsértésének olyan esetéről, amely jelentős hatással volt a hálózatok, illetve a szolgáltatások működésére.

Az érintett illetékes nemzeti szabályozó hatóság szükség szerint tájékoztatja más tagállamok illetékes nemzeti szabályozó hatóságait és az ENISA-t . Ha az esemény nyilvánosságra hozatalához közérdek fűződik, az illetékes nemzeti szabályozó hatóság tájékoztathatja a nyilvánosságot.

A z illetékes nemzeti szabályozó hatóság a beérkező bejelentésekről és az e bekezdésnek megfelelően tett intézkedésekről évente egyszer összefoglaló jelentést nyújt be a Bizottságnak.

(4) A Bizottság – a lehető legnagyobb mértékben figyelembe véve az ENISA -val történt konzultációt követően véleményét – az (1), a (2) és a (3) bekezdésben előírt intézkedések harmonizálása céljából megfelelő műszaki végrehajtási intézkedéseket fogadhat el, így különösen előírhatja az értesítés körülményeit, és az értesítésre vonatkozóan alaki és eljárási követelményeket állapíthat meg. A műszaki végrehajtási intézkedések nem akadályozzák meg a tagállamokat abban, hogy további követelményeket fogadjanak el az (1) és (2) bekezdésben foglalt célok elérése érdekében.

A biztonság és az integritás megsértésére vonatkozó szabályokat az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek( megfelelően kell alkalmazni.

Ezek a végrehajtási intézkedések ezen irányelv nem alapvető elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányulnak, ezért a 22. cikk (3) bekezdésében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell őket elfogadni. Rendkívül sürgős esetekben a Bizottság alkalmazhatja a 22. cikk (4) bekezdésében előírt sürgősségi eljárást.

__________

( HL L 201., 2002.7.31., 37. o. ”

– 72. módosítás

A módosítás egyértelműsíti a szöveget. Azonban a gazdaságosságra és a műszaki kivitelezhetőségre vonatkozó feltétel nem elfogadható, mert ez a bizottsági javaslatot gyengítené.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 14. pontja; a 2002/21/EK irányelv 13b. cikkének (1) bekezdése:

„(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes nemzeti szabályozó hatóságok jogosultak legyenek a 13a. cikk rendelkezéseinek végrehajtása érdekében kötelező utasításokat kiadni a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató és a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások részére. E kötelező utasításoknak arányosnak, gazdaságosnak és műszakilag kivitelezhetőnek kell lenniük, valamint ésszerű időkereten belül hatályba kell lépniük. ”

– 74. módosítás

A módosítás egyértelműsíti a szöveget, azonban tekintettel kell lennie arra, hogy a jelenleg hatályos rendelkezésekben a „biztonság” a szolgáltatásokra és hálózatokra is vonatkozik, míg az „integritás” csak a hálózatokat érinti.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 14. pontja; a 2002/21/EK irányelv 13b. cikke, (2) bekezdésének a) pontja:

„a) a szolgáltatásaik és a hálózataik biztonsági szintjének és/ vagy integritásának megállapításához szükséges adatok szolgáltatására, ideértve írásos biztonsági stratégiájuk átadását is; és”

– 75. módosítás

A módosítás javítja a rendelkezést. Ugyanakkor szükségtelen a „nemzeti szabályozó hatóság” elé illeszteni, hogy „illetékes”.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 14. pontja; a 2002/21/EK irányelv 13b. cikkének (3) bekezdése:

„(3) A tagállamok biztosítják, hogy a az illetékes nemzeti szabályozó hatóságok rendelkezzenek a szabályok be nem tartásának, valamint a hálózatok biztonságára és integritására gyakorolt hatásoknak a kivizsgálásához szükséges hatáskörökkel.”

– 77. módosítás

A Bizottság elfogadja a keretirányelv 14. cikke (3) bekezdésének megtartását, de nem ért egyet azokkal a változtatásokkal, amelyeket e módosítással hajtottak végre. A módosított javaslat ezért elhagyja a módosító jogi aktus azon rendelkezését, amely törli ezt a bekezdést az irányelvből.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 15. pontjának b) alpontja törlésre kerül.

– 80. módosítás

A Bizottság elvben elfogadja a keretirányelv 16. cikke (1) bekezdésének e módosítás által végrehajtott változtatását, de álláspontja szerint felesleges említeni az ajánlásokat, hiszen a 15. cikk (3) bekezdése már sokkal részletesebben foglalkozik a nemzeti szabályozó hatóságokra vonatkozó, az ajánlások figyelembevételére kötelező előírással.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 17. pontjának a) alpontja; a 2002/21/EK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése:

„A nemzeti szabályozó hatóságok az ajánlásban felsorolt piacokat és az iránymutatásokat a lehető legnagyobb mértékben figyelembe véve elvégzik az érintett piacok elemzését. A tagállamok biztosítják, hogy ennek az elemzésnek az elvégzésére szükség szerint a nemzeti versenyhatóságokkal együttműködésben kerüljön sor.”

– 84. módosítás

A Bizottság elfogadja a sürgősségi eljárásra való hivatkozás törlését ebből a módosításból, de nem ért egyet azzal, hogy az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárást ki kell terjeszteni a 17. cikk (1) bekezdésében említett végrehajtási intézkedésekre, mivel ezek az intézkedések nem kötelező erejű jogi aktusok.

A módosító jogi aktus 1. cikk, 18. pontjának c) alpontja; a 2002/21/EK irányelv 17. cikkének (6a) bekezdése:

„(6a) Az (1), (4) és (6) bekezdésben előírt végrehajtó intézkedések ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányulnak, ezért azokat a 22. cikk (3) bekezdésében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell őket elfogadni.”

– 85. módosítás

A módosítás (1) bekezdésének megfogalmazása csak utólagos cselekvési lehetőséget biztosítana a Bizottság számára: amikor a szabályozási feladatok végrehajtásának valamely eltérése már az egységes piac akadályát képezte. Továbbá e cikk alapján a Bizottságnak lehetősége kell, hogy legyen ajánlások kiadására, hogy így egy gyors, rugalmas és nem kötelező erejű jogi eszközzel élhessen. A (2) bekezdés ezért a jogi aktus része marad.

A Bizottság elfogadja a sürgősségi eljárásra való hivatkozás törlését a (3) bekezdésből.

A Bizottság nem fogadja el a (4) bekezdés c) pontjának módosítását, mert az indokolatlanul tág komitológiai hatáskörrel, az egyetemes szolgáltatási irányelvben foglalt, a fogyasztókkal kapcsolatos kérdéseken túlmutató, és így a keretszabályozás hatályán is túlnyúló hatáskörrel ruházná fel a Bizottságot, miközben a 19. cikk alapján hozandó végrehajtási intézkedéseknek a keretszabályozásban foglalt kérdésekre kell korlátozódniuk.

A (4) bekezdés d) pontjának kiegészítő részére szükség van, hogy a kérdés kezelése során alkalmazott szóhasználat egységes legyen.

A Bizottság nem fogadja el az (5) bekezdés törlését: ez szükségtelenül korlátozná a [Testület] feladatkörét, miközben az tapasztalatai alapján hasznos tanácsokkal láthatná el a Bizottságot ebben a kérdésben.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 20. pontja; a 2002/21/EK irányelv 19. cikke:

„(1) Az ezen irányelv 9. cikkében, valamint a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. és 8. cikkében foglalt rendelkezések sérelme nélkül, ha a Bizottság megállapítja, hogy az ezen irányelvben és a különös irányelvekben meghatározott szabályozási feladatok nemzeti szabályozó hatóságok általi végrehajtásában meglévő eltérések az egységes piac akadályát képezik képezhetik, akkor a Bizottság a 8. cikkben foglalt célok elérésének előmozdítása érdekében – a lehető legnagyobb mértékben figyelembe véve a BERT [Testület] esetleges véleményét – ajánlást adhat ki vagy határozatot fogadhat el ezen irányelv és a különös irányelvek rendelkezéseinek harmonizált alkalmazásáról.

(2) Ha a Bizottság az (1) bekezdés szerint ajánlást ad ki, akkor köteles a 22. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban eljárni.

A tagállamok biztosítják, hogy feladataik elvégzése során a nemzeti szabályozó hatóságok a lehető legnagyobb mértékben figyelembe vegyék ezeket az ajánlásokat. Ha egy nemzeti szabályozó hatóság úgy dönt, hogy nem követ egy ajánlást, erről tájékoztatja a Bizottságot, és megindokolja álláspontját.

(3) Az (1) bekezdésben említett határozat ezen irányelv nem alapvető elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányul, ezért a 22. cikk (3) bekezdésében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(4) Az (1) bekezdés szerint elfogadott intézkedések körében a Bizottság harmonizált vagy összehangolt elveket állapíthat meg különösen a következő kérdésekre vonatkozóan:

a) a szabályozási elvek következetes végrehajtása, beleértve az új szolgáltatások szabályozásának módját, a nemzetinél alacsonyabb szintű piacokat, valamint a határon átnyúló üzleti tevékenységgel kapcsolatos , a vállalkozásoknak nyújtott elektronikus hírközlési szolgáltatásokat is;

b) a szám-, a név- és a címkiosztás egyes vonatkozásai, beleértve a számtartományokat, a számok és az azonosítók hordozhatóságát, a szám- és a címfordítási rendszereket és a »112« hívószámon elérhető segélyhívó szolgáltatásokhoz való hozzáférést is;

c) a 2002/22/EK irányelvben (egyetemes szolgáltatási irányelv) nem szereplő , fogyasztókkal kapcsolatos kérdések, beleértve különösen az elektronikus hírközlési szolgáltatások és készülékek fogyatékkal élő végfelhasználók általi hozzáférhetőségét is;

d) a szabályozó hatóságok számvitele , beleértve a befektetési kockázat számítását is.

(5) A [Testület] saját kezdeményezésére tanácsot adhat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy az (1) bekezdés alapján szükséges-e intézkedni. ”

– 86. módosítás

Ebben a módosításban a „közös határozatra” való hivatkozást elutasítja a Bizottság. A nemzeti szabályozó hatóságok csak olyan kötelező erejű határozatokat hozhatnak, amelyek illetékességi területeikre vonatkoznak. A közös határozatok hozásának lehetősége sértené a tagállamok jogait; és aggályok merülnének fel azzal kapcsolatban is, hogy melyik bíróság illetékes eljárni az ilyen határozatok jogorvoslati kérdéseiben. Ugyanakkor a nemzeti szabályozó hatóságok egyeztethetnének és megállapodhatnának a saját nemzeti területükön és joghatóságuk alatt működő, érintett vállalkozásokra vonatkozó határozatokról.

A módosító jogi aktus 1. cikkének 22. pontja; a 2002/21/EK irányelv 21. cikke, (2) bekezdésének első albekezdése:

„(2) Bármely fél az érintett nemzeti szabályozó hatóságok elé terjesztheti a jogvitát. A hatáskörrel rendelkező nemzeti szabályozó hatóságok összehangolják erőfeszítéseiket, és az egységes//következetes megoldás meghatározásához adott esetben konzultálnak a [Testülettel] a BERT-en belül – amennyiben lehetséges, közös határozat elfogadásával – a jogvitának a 8. cikkben meghatározott célokkal összhangban történő és a saját nemzeti jogszabályaikból következő hatáskörnek megfelelő megoldása érdekében. A nemzeti szabályozó hatóságok által a jogvita során hozott határozat részeként valamely vállalkozás számára megállapított kötelezettségnek meg kell felelnie ezen irányelv és az egyedi irányelvek rendelkezéseinek. ”

A hozzáférési irányelv tekintetében:

A 91., 95., 98., 100., 101., 103. és 105. módosítás.

– 91. módosítás

Szolgáltatásspecifikus hivatkozások felvétele, például a javasolt névjegyzék-szolgáltatások területén, nem megfelelő az Európai Unió keretszabályozásán belül. A keretszabályozás ugyanis nem tehet különbséget az azonos kategóriába tartozó szolgáltatások között, ebben az esetben kiemelve például a névjegyzék-szolgáltatások nyújtását az átfogóbb információs társadalommal összefüggő szolgáltatások körén belül, amelynek az része. Az előfizetői információhoz való hozzáférés potenciálisan kérdéseket vetne fel a személyes adatok adatvédelmével kapcsolatban; továbbá nem egyértelmű, hogy a hozzáférés kérdéséhez tartozik-e a hozzáférést nyújtó és a nyilvántartó rendszereket rendelkezésre bocsátó szolgáltatók közötti visszafizetések ügye.

A módosító jogi aktus 2. cikkének 1. pontja; a 2002/19/EK irányelv 2. cikkének a) pontja:

„a) »hozzáférés«: eszközök és/vagy szolgáltatások rendelkezésre bocsátása más vállalkozás számára, meghatározott feltételek mellett, kizárólagos vagy nem kizárólagos jelleggel, elektronikus hírközlési szolgáltatások, köztük információs társadalommal összefüggő szolgáltatások vagy műsorszolgáltatói tartalomszolgáltatás nyújtása céljából. Magában foglalja többek között: a hálózati elemekhez és a kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférést, amely tartalmazhatja a berendezések helyhez kötött vagy nem helyhez kötött módon történő csatlakoztatását (ez tartalmazza különösen a helyi hurokhoz való hozzáférést és a helyi hurok révén történő szolgáltatásnyújtáshoz szükséges eszközökhöz és szolgáltatásokhoz való hozzáférést), továbbá a fizikai infrastruktúrához való hozzáférést, beleértve az épületeket, az alépítményeket és az antennatartókat; a megfelelő szoftverrendszerekhez – köztük a működést támogató rendszerekhez – való hozzáférést, a számfordításhoz, illetve az azzal egyenértékű funkcióval rendelkező rendszerekhez való hozzáférést; a szükséges előfizetői információhoz és a végfelhasználóknak kiszámlázott összegek nyilvántartórendszerek számára történő visszafizetésére szolgáló mechanizmusokhoz való hozzáférést, a helyhez kötött és a mobil rendszerekhez való hozzáférést különösen barangolás céljából, a digitális televíziós szolgáltatások feltételes hozzáférésű rendszereihez való hozzáférést, és a virtuális hálózati szolgáltatásokhoz való hozzáférést.”

– 95. módosítás

Szolgáltatásspecifikus hivatkozások felvétele, például az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában javasolt névjegyzék-szolgáltatások területén, nem megfelelő az Európai Unió keretszabályozásán belül. A keretszabályozás ugyanis nem tehet különbséget az azonos kategóriába tartozó szolgáltatások között, ebben az esetben kiemelve például a névjegyzék-szolgáltatások nyújtását az átfogóbb információs társadalommal összefüggő szolgáltatások körén belül, amelynek az része.

A Bizottságnak kételyei vannak azzal kapcsolatban, hogy megvalósítható-e a verseny különféle, tagállamonként eltérő feltételeinek – a kötelezettségek arányosságának felméréséhez kapcsolódóan elvégzendő – javasolt elemzése, hiszen ehhez el kellene végezni a piacok földrajzi elemzését, amelyet csak a piacok meghatározásának keretében lehet elvégezni, ez pedig az 5. cikk (1) bekezdése alapján nem kötelező, hiszen a kapcsolódó kötelezettségek és feltételek meghatározása a jelentős piaci erő meglétének sérelme nélkül történik. Ezért nagy annak a kockázata, hogy ez a javasolt rendelkezés zavart és jogbizonytalanságot kelt.

A módosító jogi aktus 2. cikkének 2. pontja; a 2002/19/EK irányelv 5. cikke:

„Az (1) és a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

»(1) A nemzeti szabályozó hatóságok – a 2002/21/EK irányelv 8. cikkében foglalt célok érdekében eljárva – ösztönzik és adott esetben biztosítják, ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban, a megfelelő hozzáférést és összekapcsolást, valamint a szolgáltatások együttműködési képességét, feladatkörüket oly módon gyakorolva, hogy az a hatékonyságot, a fenntartható versenyt, a befektetést és az innovációt és előmozdítsa, és a végfelhasználók számára a lehető legelőnyösebb legyen.

Különösen a jelentős piaci erővel rendelkező vállalkozások vonatkozásában a 8. cikknek megfelelően tehető intézkedések sérelme nélkül, a nemzeti szabályozó hatóságok megállapíthatnak:

a) a végpontok közötti összeköttetés vagy harmadik fél által nyújtott szolgáltatásokhoz tisztességes és ésszerű feltételekkel való hozzáférés biztosításához szükséges mértékben kötelezettségeket a végfelhasználók hozzáférését ellenőrző vállalkozások számára, beleértve indokolt esetben a kötelezettséget arra vonatkozóan, hogy kapcsolják össze hálózataikat, ha azok még nincsenek összekapcsolva, illetve hogy tisztességes, átlátható és ésszerű alapon tegyék szolgáltatásukat szolgáltatásaikat interoperábilissá, többek között a végfelhasználóknak kiszámlázott összegek szolgáltatók számára történő visszafizetésével kapcsolatos tisztességes, átlátható és ésszerű mechanizmusok által. ;

b) a végfelhasználóknak valamely tagállam által meghatározott digitális rádióműsor- és televízióműsor-terjesztési szolgáltatásokhoz való hozzáférése biztosításához szükséges mértékben kötelezettségeket az üzemeltetők számára arra vonatkozóan, hogy tisztességes, ésszerű és megkülönböztetéstől mentes feltételek mellett biztosítsanak hozzáférést az I. melléklet II. részében említett egyéb eszközökhöz.

(2) Az (1) bekezdés alapján előírt kötelezettségeknek és feltételeknek objektívnek, átláthatónak, arányosnak és megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük, és a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 6., 7. és -7a. cikkében előírt eljárással összhangban kell őket alkalmazni.

A megállapítandó kötelezettségek és feltételek arányosságának felmérésekor a nemzeti szabályozó hatóságok figyelembe veszik a saját államukban a verseny különféle, területenként eltérő feltételeit. «”

– 98. módosítás

A "szolgáltatásokhoz és alkalmazásokhoz való hozzáférési korlátozások" mondatrész felvétele az újgenerációs hálózatok összefüggésében hasznos egyértelműsítés, azonban a forgalomkezelésre történő kifejezett hivatkozás aránytalan lenne.

A módosító jogi aktus 2. cikkének 6a. pontja (új); a 2002/19/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdése:

„(6a) a 9. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

»(1) A nemzeti szabályozó hatóságok a 8. cikk rendelkezéseivel összhangban az összekapcsolás és/vagy a hozzáférés tekintetében átláthatósági kötelezettségeket állapíthatnak meg, megkövetelve az üzemeltetőktől, hogy meghatározott információkat bocsássanak rendelkezésre, így számviteli információkat, műszaki előírásokat, hálózati jellemzőket , beleértve a szolgáltatásokhoz és alkalmazásokhoz való hozzáférési hozzáférés bármilyen korlátozását korlátozásokat, forgalomkezelési politikákat , a szolgáltatás és a használat feltételeit, valamint az árakat. «”

– 100. módosítás

Az (1) bekezdés második albekezdésében a „kötelezhetik” szót kell továbbra is használni, hiszen az a)–j) pontban felsorolt kötelezettségeket nem alkalmazzák szisztematikusan, hanem vagy valamennyit kiválasztják, vagy csak néhányat választanak ki közülük a nemzeti szabályozó hatóság vizsgálata alapján.

A Bizottság üdvözli az (1) bekezdés fa) pontjában javasolt rendelkezést, hiszen az ösztönözné az újgenerációs hozzáférési hálózatok területén az infrastruktúrába történő beruházást; ugyanakkor ez a kötelezettség megismétli a (Bizottság által elfogadott) 99. módosítást, amely a következőképpen módosítja a 2002/19/EK irányelv 9. cikkének (4) bekezdését: „A (3) bekezdés ellenére, ha egy üzemeltetőről kiderül, hogy egy meghatározó piacon a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 14. cikkével összhangban a helyhez kötött helyi hozzáférés tekintetében jelentős piaci erővel rendelkezik, a nemzeti szabályozó hatóságok biztosítják egy, legalább a II. mellékletben foglalt elemeket tartalmazó referenciaajánlat közzétételét.”

A 100. módosításban a Bizottságnak a (2) bekezdés c) pontját érintő módosításai azt az igényt tükrözik, hogy – a keretszabályozás egy adott tagállamon vagy az Európai Unión belüli szükségtelen széttagoltságának elkerülése érdekében – biztosított legyen, hogy a felmerülő kockázatok megosztásának módszertana koherens a nemzeti szabályozó hatóságok által a hozzáférési irányelv 13. cikke alapján az aszimmetrikus (például a jelentős piaci erővel rendelkező szereplőket érintő) szabályozás szerint alkalmazott módszertannal, amely alapján a befektetett tőke költségét a megfelelő kockázati prémiummal módosítják.

A módosító jogi aktus 2. cikkének 8. pontja; a 2002/19/EK irányelv 12. cikke:

„(1) A nemzeti szabályozó hatóság a 8. cikk rendelkezéseivel összhangban kötelezettségeket állapíthat meg az üzemeltetők számára a meghatározott hálózati elemekhez és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférés és azok használata iránti ésszerű kérelmek teljesítésére vonatkozóan, többek között olyan helyzetekben, amikor a nemzeti szabályozó hatóság úgy ítéli meg, hogy a hozzáférés biztosításának megtagadása, illetve az ahhoz hasonló hatású indokolatlan feltételek kikötése kiskereskedelmi szinten gátolná a fenntartható versenypiac kialakulását, vagy nem szolgálná a végfelhasználók érdekeit.

Az üzemeltetőket többek közt az alábbiakra kötelezik kötelezhetik :

a) adjanak hozzáférést harmadik felek számára a meghatározott hálózati elemekhez és/vagy eszközökhöz, beleértve a helyi hurokhoz való átengedett hozzáférést;

b) tárgyaljanak jóhiszeműen a hozzáférést kérő vállalkozásokkal;

c) ne vonják vissza az eszközökhöz való már megadott hozzáférést;

d) nyújtsanak meghatározott szolgáltatásokat nagykereskedelmi alapon harmadik felek számára;

e) adjanak nyílt hozzáférést műszaki interfészekhez, protokollokhoz vagy más kulcsfontosságú technológiákhoz, amelyek nélkülözhetetlenek a szolgáltatások interoperabilitásához vagy a virtuális hálózati szolgáltatásokhoz;

f) helymegosztást vagy más formában közös eszközhasználatot biztosítsanak, így különösen biztosítsák az alépítmények, az épületek, az épületekbe való becsatlakozások, az antennatornyok és más támogatókonstrukciók , az antennatartók, az ellenőrzőaknák, a szekrények, valamint más, nem aktív hálózati elemek közös használatát;

fa) adjanak alépítményekhez való hozzáférés biztosítására vonatkozó referenciaajánlatot harmadik felek számára;

g) nyújtsanak meghatározott szolgáltatásokat, amelyekre a végpontok közötti szolgáltatásoktól a felhasználókig való interoperabilitás biztosítására van szükség, beleértve az intelligens hálózati szolgáltatásokhoz vagy a mobilhálózatokon való barangolószolgáltatáshoz szükséges eszközöket is;

h) biztosítsák a szolgáltatásnyújtás terén az igazságos verseny biztosításához szükséges operációs támogatórendszerekhez vagy hasonló szoftverrendszerekhez való hozzáférést;

i) kössék össze a hálózatokat vagy hálózati eszközöket;

j) biztosítsanak hozzáférést a kapcsolódó szolgáltatásokhoz, így egyebek mellett az azonosítási, a helymeghatározási és a jelenlét-ellenőrző funkciókhoz.

A nemzeti szabályozóhatóságok ezekhez a kötelezettségekhez hozzátehetnek az igazságosságra, elfogadhatóságra és időbeliségre vonatkozó feltételeket.

(2) Ha a nemzeti szabályozó hatóságok fontolóra veszik, hogy az (1) bekezdésben szereplő kötelezettségeket kiróják-e, különösen pedig amikor azt vizsgálják, hogy ezek a kötelezettségek arányosak lennének-e a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében foglaltakkal, figyelembe kell venniük különösen a következő tényezőket:

a) a piacfejlődés ütemének tükrében a versengő eszközök használatának vagy üzembe helyezésének műszaki és gazdasági megvalósíthatóságát, figyelembe véve a szóban forgó összekapcsolás és hozzáférés jellegét és típusát; beleértve az egyéb upstream hozzáférési termékek, például alépítményekhez való hozzáférés megvalósíthatóságát;

b) a felajánlott hozzáférés biztosításának megvalósíthatósága az elérhető kapacitás fényében;

c) az eszköz tulajdonosának kezdeti befektetését, szem előtt tartva minden közbefektetést és a befektetés kockázatait, amikor a 13. cikk alapján díjszámítási kötelezettséget vezet be , ideértve az új eszközökhöz hozzáférő vállalkozások közötti megfelelő kockázatmegosztást ;

d) a verseny – elsősorban az infrastrukturális verseny – hosszú távú megőrzésének szükségességét;

e) adott esetben minden vonatkozó szellemi tulajdonjogot;

f) páneurópai szolgáltatások nyújtását.

(3) Amikor a nemzeti szabályozó hatóságok e cikk rendelkezéseivel összhangban hozzáférés biztosítására vonatkozó kötelezettségeket írnak elő egy üzemeltető számára, akkor a szükségesnek ítélt körben, a hálózat szabályos működésének biztosítása céljából műszaki vagy üzemeltetési feltételeket állapíthatnak meg a szolgáltató és/vagy a hozzáférés kedvezményezettjei számára. A konkrét műszaki normák, illetve előírások betartására irányuló kötelezettségeknek összhangban kell lenniük a 2002/21/EK irányelv 17. cikkének megfelelően megállapított szabványokkal és előírásokkal.”

– 101. módosítás

Hasznos azt egyértelműsíteni, hogy a szabályozott hozzáférési árak díjszámítási módszertanának tükröznie kell az infrastrukturális befektetésekkel kapcsolatos kockázatokat úgy, hogy a befektetett tőke minimális megtérülési összegét (egy bizonyos kockázati prémium révén) módosítják. Ebből lényegében az következik, hogy a hozzáférést megszerezni szándékozók hozzájárulnak a beruházást végző és a kockázatot viselő üzemeltető költségeihez.

Szükségtelen a szövegnek a keretirányelv 19. cikkét említenie, hiszen a 19. cikk önmagában véve is alkalmazandó.

A módosítás utolsó – a rövid távú és hosszú távú szerződésekre differenciált szabályozási bánásmódot bevezetni kívánó – szakasza nem felel meg az arányosság elvének, és hatására a piacra lépést akadályozó szabályozási korlátok jöhetnek létre, ami hátráltatná a versenyt és az infrastrukturális befektetések megvalósulását.

A módosító jogi aktus 2. cikkének 8a. pontja (új); a 2002/19/EK irányelv 13. cikkének (1) bekezdése:

„(8a) a 13. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

»(1) A nemzeti szabályozó hatóság – a 8. cikk rendelkezéseivel összhangban – az összekapcsolás és/vagy a hozzáférés bizonyos típusainak szolgáltatása tekint