HU    HU HU 
 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 17.3.2009 
SEC(2009) 301 
  
A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA 
a szürke t őkehal északi állományának kezelésére és halászatára vonatkozó hosszú távú terv 
létrehozására irányuló javaslathoz készült 
 
HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
 
COM(2009) 122 final 
SEC(2009) 300 
 
HU 2   HU A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA 
a szürke t őkehal északi állományának kezelésére és halászatára vonatkozó hosszú távú terv 
létrehozására irányuló javaslathoz készült 
 
HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
A hatásvizsgálat az északi szürket őkehal-állományra vonatkozó hely reállítási terv helyébe 
lépő, javasolt rendelethez kapcsolódik, amely hosszú távú kezelési célokat és halászati 
végrehajtási szabályokat állapít meg. 
A javaslat hatálya az Írország partjaitól nyugatra és délre, a Csatorna nyugati részén és a 
Vizcayai-öbölben él ő északi szürket őkehal-állományra, valamint a nnak halászatára terjed ki. 
A korábbi helyreállítási intézkedés ek (1162/2001/EK, 2602/2001/EK és 494/2002/EK 
rendeletek) helyébe 2004-ben új  helyreállítási terv (a 811/2004/EK rendelet) lépett. A 
helyreállítási terv célja az vol t, hogy az állomány ívásra képe s biomasszáját 140 000 tonnára 
(az elővigyázatossági biomassza-szin tre) növelje azáltal, hogy a le halászási arányt (halászat 
okozta állománypusztulást) 0,25-re csökkenti, és az egyes években érvényes teljes kifogható 
mennyiségek között legfeljebb 15%-os eltérést tesz lehet ővé. A terv lényege az volt, hogy az 
összeomlás szélén álló szürket őkehal-állományt legalább az el ővizgyázatos megközelítésnek 
megfelelő legkisebb biztonságos szintre kell növelni. 
A jelenleg hatályos rendelet értelmében az állomány-helyreállítási tervet kezelési terv váltja 
fel, ha az állomány nagysága két egymást követ ő évben eléri a kit űzött szintet. Az ICES a 
HTMGB által jóváhagyandó szakvéleményben állapí tja meg, hogy a helyreáll ítási terv céljai 
teljesültek-e. 
Az ICES és a HTMGB által a közelmúltban készült tudományos ér tékelések szerint a 
helyreállítási tervben kit űzött cél megvalósult. Ezért a helr eállítási terv helyébe kezelési 
tervnek kell lépnie, ami magas hozamot és fenntartható kiaknázást biztosít. 
A jelentés az északi szürke t őkehal eredményes kezelésére a Közösség rendelkezésre álló 
lehetőségeket értékeli. A következ ő lehetőségeket vizsgálja meg:  
1. lehetőség: Változatlan feltételek  
Felmerül a jelenlegi helyreállítási tervben szerepl ő lehalászási arány alapján történ ő 
gazdálkodás folytatása. Ez esetben az el ővigyázatosságnak megfelel ően továbbra is 0,25 lehet 
a halászat okozta állománypusztulás mértéke. 
Ez a lehet őség a szürke t őkehalra kedvez őtlen hatást gyakorolna, mert az állomány számára 
túl magas lehalászási szint maradna érvényb en. Következménye magas visszadobási arány, 
főleg növendék halak esetében. Ez a lehet őség nincs tekintettel az Unióra a közös halászati 
politika értelmében ruházott felel őségre, amely megköveteli a halászatnak a fenntartható 
szintre korlátozását az állományok olyan szint ű helyreállítása és meg őrzése érdekében, amely 
a legnagyobb fenntartható hozam termelésével az ágazat és az ipar számára is el őnyös.  
2. lehetőség: Kezelési terv  
A terv megközelítésének alapja a legnagyob b fenntartható hozam. A halászat okozta 
állománypusztulás fokozatos alakításával lehet őséget teremt arra, hogy az állomány elérje a 
legnagyobb fenntartható hozamot biztosító szintet. A tervet több alternatíva 
figyelembevételével is megvizsgálták. 
 
HU 3   HU A vizsgálat szerint ez a lehet őség kismértékben negatív gazdasági és társadalmi hatással lehet 
az északi szürke t őkehalra halászó flottákra, de hoss zabb távon kedvez az ág azatnak. Azt is 
megállapították, hogy e lehet őség választása bizonyítaná az EU szilárd elkötelezettségét a 
veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák védelme iránt. Azonban túl lassan eredményezné a 
flottakapacitás kiigazítását és a gazdasági hatékonyság javulását.  
3. lehetőség: Halászhajók leszerelése  
Ez a lehet őség is a legnagyobb fenntartható hozamon ala pul, de hamarabb vezetne az ajánlott 
lehalászási arányokhoz. A halászat okozta pusztulás csökkentésével és a túlzott flottakapacitás 
önkéntes alapon történ ő leépítésével jár.  
E lehetőség választása azt bizonyíta ná, hogy az EU törekszik a lehalászás és az állomány 
megújulási képességének meg őrzése közötti egyensúlyra. Rövi d távon a szükséges mértékben 
visszaszorítaná a szürke t őkehal halászat okozta állománycsökkenését, ugyanakkor 
lehetőséget teremt egy kisebb, de hatékonyabb és nye reségesebb halászflotta kialakítására. A 
folyamat valószín űleg ellensúlyozza a halászati ágazat által az átállás k ezdeti szakaszában 
elszenvedett gazdasági hatást, és fenntartható halászati er őforrásokat biztosít. 
Következtetések 
A jelentés következtetései szerint a 3. lehet őséget indokolt választani. Az északi 
szürketőkehal-állománnyal kapcsolatos gondok le gjobban úgy orvosolhatók, ha néhány 
halászhajó gyors és önkéntes le szerelésével a lehalászás mé rtékét a legnagyobb fenntartható 
hozamot biztosító szintre csökkentik, majd ezt követ ően állandó szinten tartják.  
A múltban a Bizottság inkább arra törekedett, hogy hosszú tá vú gazdálkodási tervekkel, 
fokozatosan igazítsa ki a halász at mértékét, így mérsékelve a társadalmi következményeket. A 
jelenlegi helyzetben, miután az ágazat m űködési költségei lényegesen megn őttek, és egyre 
sürgetőbb a flottakapacitás kiigaz ítása, az érdekeltek jelezté k, hogy az uniós flotta gyors 
alkalmazkodását lehet ővé tévő intézkedésekre van szükség. E zért a Tengerügyi és Halászati 
Főigazgatóság valamint az e szakpolitika kial akításának folyamatába szervesen bevont 
érdekelt felek a halászhajók leszerelésével járó lehet őséget támogatják.