Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Kanári-szigeteken alkalmazandó AIEM adóról /* COM/2014/0171 final/2 - 2014/0093 (CNS) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) – amelynek hatálya az Unió legkülső régióira, köztük a Kanári-szigetekre is kiterjed – elvben semmilyen eltérést nem tesz lehetővé a helyi termékek, illetőleg a Spanyolországból vagy más tagállamokból érkező termékek adóztatásában. Az EUMSZ 349. cikke azonban lehetőséget nyújt e régiókra vonatkozó olyan egyedi intézkedések bevezetésére, amelyeket a legkülső régiók gazdasági és társadalmi helyzetét érintő állandó hátrányok fennállása indokol. Az EK-Szerződés 299. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott 2002. június 20-i 2002/546/EK tanácsi határozat[1] felhatalmazta Spanyolországot arra, hogy az „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” (a továbbiakban: AIEM) elnevezésű adó vonatkozásában 2014. június 30-ig mentességet vagy kedvezményt nyújtson egyes, a Kanári-szigeteken helyben előállított termékekre. Az említett határozat melléklete felsorolja azokat a termékeket, amelyekre alkalmazható az adó alóli mentesség vagy az arra vonatkozó kedvezmény. A helyben előállított termékek és az egyéb termékek adóztatásában jelentkező különbség – terméktől függően – nem haladhatja meg az 5, a 15 vagy a 25 százalékpontot. A 2002/546/EK határozat felsorolja az egyedi intézkedések elfogadásának lehetséges indokait: ide tartozik az elszigetelt jelleg, a nyersanyagoktól és az energiától való függés, a jelentősebb készletfelhalmozás kényszere, a helyi piac kis mérete és az exporttevékenység alacsony szintje. E hátrányok összeadódása a helyben előállított termékek termelési költségeinek és így önköltségi árának emelkedését idézi elő, és ezáltal e termékek – egyedi intézkedések hiányában – kevésbé lennének versenyképesek a máshonnan érkező termékekhez képest, még a Kanári-szigetekre történő szállítás költségeinek figyelembevételével is. Mindez tovább nehezítené a helyi termelés fenntartását. A 2002/546/EK határozatban szereplő egyedi intézkedéseknek tehát az volt a célja, hogy a helyi ipart versenyképességének javítása révén megerősítse. Az AIEM olyan közvetett állami adó, amelyet egyetlen szakaszban vetnek ki a Kanári-szigeteken értékesített termékekre. Az importált termékek adóalapja a vámérték, a gyártók által a Kanári-szigeteken értékesített termékek adóalapja pedig az ellenérték teljes összege. A 2002/546/EK határozatban szereplő egyedi intézkedések egyfajta differenciált adóztatást hoznak létre, amelyből egyes termékek helyi előállítása előnyhöz jut. Ez az adó olyan állami támogatásnak minősül, amelyhez a Bizottság jóváhagyása szükséges, amelyet az NN 22/2008. állami támogatásról szóló határozattal adtak meg. Spanyolország 2010. november 16-án kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, amelyben a 2002/546/EK határozat alkalmazási idejének két évvel történő meghosszabbítását kezdeményezte, összhangba hozva így lejáratát a 2007 és 2013 közötti időszakban alkalmazandó nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatások[2] egyikével. Ezenfelül Spanyolország kérelmezte az NN 22/2008. állami támogatásról szóló határozat alkalmazási idejének két évvel történő meghosszabbítását is. E határozat értelmében a spanyol hatóságok által az AIEM tekintetében nyújtott támogatás összeegyeztethető volt a közös piaccal. A Bizottság az SA.31950. (N 544/2010.) állami támogatásról szóló határozatában[3] engedélyezte a két évvel való meghosszabbítást. E határozat 2013. december 31-ig hosszabbította meg az NN 22/2008. állami támogatásról szóló határozat alkalmazási idejét. A 2002/546/EK határozat alkalmazási idejének meghosszabbítására irányuló kérelmet a Bizottság a Kanári-szigeteket érintő hátrányok nagyságrendjére tekintettel értékelte, és arra a megállapításra jutott, hogy indokolt megadni a kért meghosszabbítást. A Kanári-szigeteken alkalmazandó AIEM adóra vonatkozó különleges szabályok alkalmazásáról a Tanács részére készített, 2008. augusztus 28-án elfogadott jelentésében a Bizottság ténylegesen megerősítette, hogy az AIEM működése kielégítő, és nincs szükség a 2002/546/EK határozat rendelkezéseinek bárminemű módosítására. A 2011. december 19-i 895/2011/EU tanácsi határozat[4] következésképpen módosította a 2002/546/EK határozatot, és annak alkalmazási idejét 2013. december 31-ig meghosszabbította. A spanyol hatóságok 2013. március 4-én felkérték a Bizottságot egy tanácsi határozat előkészítésére, amely felhatalmazza Spanyolországot arra, hogy az AIEM adó vonatkozásában 2014 és 2020 közötti időszakban mentességet vagy kedvezményt nyújtson egyes, a Kanári-szigeteken helyben előállított termékekre, módosítva a termékek listáját és a bizonyos termékekre alkalmazandó maximális rátákat. A Bizottság 2013. június 28-án új iránymutatást fogadott el a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó regionális állami támogatásokról[5]. Az iránymutatás az állami támogatások ellenőrzésének korszerűsítését célzó szélesebb stratégia részét képezi, amely arra irányul, hogy ösztönözze a növekedést az egységes piacon hatékonyabb támogatási intézkedések előmozdítása révén és azáltal, hogy a Bizottság általi végrehajtást a versenyre legnagyobb hatást gyakorló esetekre összpontosítja. Mivel az iránymutatás 2014. július 1-jén lép hatályba, indokoltnak tűnt a 895/2011/EU határozattal módosított 2002/546/EK határozat alkalmazási idejét hat hónappal meghosszabbítani, hogy lejárata összhangban legyen a jelenlegi iránymutatás lejárati időpontjával. A 2002/546/EK határozatot megfelelően módosította az 1413/2013/EU határozat[6], amely 2014. június 30-áig meghosszabbította alkalmazási idejét. A Bizottság megvizsgálta a spanyol hatóságok által küldött kérelmet és azon különböző érdekelt felek által szolgáltatott információkat, akik saját kezdeményezésükre vették fel a kapcsolatot a Bizottsággal. Ez az elemzés megerősíti, hogy a Kanári-szigetek különleges jellemzői hátráltatják a terület fejlődését, és ezek felelősek az itt található gazdasági szereplők számára jelentkező többletköltségekért. Indokolt tehát fenntartani az AIEM alóli mentességet a jegyzékben felsorolt helyben előállított ipari termékek vonatkozásában. Ezen intézkedés szükséges és arányos, és nem veszélyeztetheti az uniós jogrend integritását és koherenciáját. 2. A SPANYOL KÉRELEM ÉS AZ ELTÉRÉST MEGÁLLAPÍTÓ HATÁROZAT ARÁNYOSSÁGÁNAK ELEMZÉSE Az EUMSZ 110. cikke szerint a tagállamok sem közvetlenül, sem közvetve nem vetnek ki más tagállamok termékeire a hasonló jellegű hazai termékre közvetlenül vagy közvetve kivetett adónál magasabb belső adót. A tagállamok továbbá nem vetnek ki más tagállamok termékeire olyan természetű belső adót, amely más termékek közvetett védelmét szolgálhatja. Az EUMSZ 349. cikke alapján azonban a Tanács engedélyezheti, hogy a legkülső régiókkal rendelkező tagállamok – figyelembe véve az említett területek társadalmi strukturális és gazdasági helyzetét, amely egyéb tényezőkkel is súlyosbítva súlyosan hátráltatja azok fejlődését – eltérjenek az EUMSZ 110. cikkének rendelkezéseitől. Az ilyen eltérés nem veszélyeztetheti az uniós jogrend – így a belső piac és a közös politikák, például az EUMSZ 113. cikkén alapuló közös adózási politikák – integritását és koherenciáját. Az ilyen eltérésnek arányosnak kell maradnia, vagyis nem lépheti túl a szóban forgó területek gazdasági fejlődését akadályozó kedvezőtlen keretfeltételek megszüntetéséhez szükséges mértéket és nem torzíthatja túlzott mértékben az egységes piaci versenyt. Következésképpen az EUMSZ 110. cikkétől való eltérésnek a szóban forgó régiók termelőit sújtó költséghátrányok teljes vagy részleges kompenzációjára kell korlátozódnia. A Kanári-szigetek gazdasága nagy mértékben a turizmusra épül. E függőség komolyan fenyegeti a Kanári-szigetek fejlődését, mert az ízlések változása, a természeti katasztrófák vagy a gazdasági recessziók óriási hatást fejtenek ki a szigetcsoport gazdasági és társadalmi helyzetére. Pontosan ez történt a 2008. és 2009. évi globális pénzügyi válság idején, ami számottevő hatást gyakorolt a szigetekre látogató turisták száma esetében és következésképp a gazdaságra is. A turisták számának visszaesése megnövelte a munkanélküliség szintjét, így a munkanélküliségi ráta magasabb lett, mint Spanyolországban, amely – Görögországgal együtt – a legmagasabb munkanélküliségi rátával rendelkező két tagállam egyike az Európai Unióban. Még szembetűnőbb az ifjúsági munkanélküliségi rátában bekövetkezett növekedés, ami a turizmusban keletkező szezonális munkahelyektől függő fiatalok nagy számával magyarázható. A Kanári-szigetek piacát kis mérete is jellemzi, ami megakadályozza az egyes iparágakat abban, hogy elérjék optimális termelési pontjukat. A termelékenység és a nyereségesség fokozása érdekében a legtöbb ipari gépet nagyüzemi termelésre tervezik. E gépeket nem kisebb piacra tervezik, kihasználatlanul hagyott termelési kapacitást generálva, ami azt jelenti, hogy az iparágaknak az előállítási költségek minimalizálása érdekében a szükségesnél alacsonyabb termelési szinten kell működniük, korlátozva a méretgazdaságosságra vonatkozó lehetőségeket. A Kanári-szigetek közelében lévő országok és területek (Marokkó, Nyugat-Szahara és Mauritánia) csökkentették felvásárlási kapacitásukat, és a fejlődés terén mutatkozó jelentős eltérések korlátozzák a Kanári-szigetek exportlehetőségeit. A Kanári-szigetek másik jellemzője az ott letelepedett gazdasági szereplők által indukált többletköltségek hatására kialakuló területi széttagoltság és a legtöbb nyersanyagforrástól való távolság, ami magasabb szállítási költségeket eredményez. A problémát az olajárak emelkedése súlyosbította, ami lényeges hatást gyakorolt a szállítási költségek növekedésére. A víz mint erőforrás kis mennyiségben áll rendelkezésre a Kanári-szigeteken. A víz elégtelen mennyisége nyilvánvaló hatást gyakorol a vele kapcsolatos költségekre is, versenyhátrányt teremtve a Spanyolország vagy az Európai Unió más részein található iparágakhoz képest. Ez elsősorban azon iparágak számára fontos, amelyek lényeges nyersanyagként használják a vizet (pl. élelmiszeripar, vegyipar, papíripar), és azok, amelyek a hűtés magas szintjét igénylik. Folyamatban vannak a földgáz bevezetésére projektek a Kanári-szigetek két legfőbb szigetén, de nem egyértelmű, hogy mikorra várható e tüzelőanyag hatékony felhasználása. A földgáz hiánya a versenyképesség elvesztésének lényeges elemét képezi, mivel az egyéb forrásokat felhasználó hő- és energiatermelés költsége jóval drágább folyamat. Mivel nem állnak rendelkezésre újrahasznosító üzemek, a hulladékot pedig a kontinensre kell szállítani, valamint a veszélyes hulladékot a Kanári-szigeteken kívül kell kezelni, az ipari hulladék elhelyezése és a mérgező hulladék kezelése magasabb környezetvédelemmel kapcsolatos költségeket eredményez. A Kanári-szigetek korábban leírt jellemzői bizonyos mértékben hatást gyakorolnak a belföldi termelés valamennyi aspektusára. Helyénvaló tehát ellenőrizni, milyen hatása volt a meglévő differenciált adókulcsoknak a helyi termelés piaci részesedésére, és e differenciált adókulcsokat kiigazítani annak biztosítása érdekében, hogy ne torzuljon a verseny túlzott mértékben. Az eddig elfogadott differenciált adókulcsok vizsgálatára irányuló elemzés nemcsak a helyi termelés átlagos piaci részesedését vette figyelembe a 2008 és 2011 közötti időszakban, hanem annak alakulását és a tájékoztatás céljából a Bizottsággal kapcsolatot felvett érdekelt felek által nyújtott egyéb információkat is. A különböző közös vámtarifával rendelkező termékeket előállító iparágak tekintetében az elemzés nemcsak az egyedi piaci részesedést vette górcső alá, hanem a kumulált piaci részesedést is valamennyi termék esetében. Ezen okok magyarázatot adnak arra, hogy a helyi termelésben hasonló átlagos piaci részesedéssel rendelkező termékekre miért vonatkoznak különböző maximális differenciált adókulcsok. A dohány esetében indokolt megtartani a 25%-os differenciált adókulcsot és aktualizálni a spanyol hatóságok által 6–18 EUR közötti 1000 cigarettában meghatározott minimumértéket. A spanyol hatóságok felvettek néhány, a helyi termelésben kifejezetten alacsony piaci részesedéssel rendelkező terméket azon termékek jegyzékébe, amelyeket differenciált adózás alá kell vonni. A spanyol hatóságok által adott magyarázat szerint tervezik e termékek helyben történő előállításának fokozását, amely a differenciált adókulcsok bevezetése nélkül nem lehetséges. A spanyol hatóságok által küldött kérelemben említett összesen 139 termékből a Bizottság 119 termékre vonatkozóan elfogadja a kért adókulcsot, a fennmaradó 20 terméket illetően a Bizottság úgy véli, hogy az esetleges versenytorzítási esetek elkerülése végett a differenciált adókulcsnak alacsonyabbnak kellene lennie. A Bizottság által végzett részletes elemzésből megállapítható, hogy a differenciált adókulcsok, az ágazat és a Közös Vámtarifa szerint a termékek milyen különböző jegyzékekbe sorolhatók: 5 % Mezőgazdasági és halászati termékek: 0207 11/0207 13 Ásványi anyagok: 2516 90 00 00/6801/6802 Építőanyagok: 3816/3824 40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809 Vegyi anyagok: 2804 30 00 00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99 00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12 00/4012 13/4012 19 Fémfeldolgozó ipar: 7604/7608 Élelmiszeripar: 0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43 00 90/ 0901 22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/ 1704 90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/ 1904 10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/ 2008 19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309 Italok: 2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009 49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204 Textil- és bőripar: 6112 31/6112 41 Papíráru: 4818 90 90 00/4823 90 85 90 Grafika és kiadványszerkesztés: 4910 10 % Mezőgazdasági és halászati termékek: 0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703 Építőanyagok: 2523 29 00 00/ Élelmiszeripar: 0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105 Papíráru: 4808/4819/4823 90 40 00/ 15 % Mezőgazdasági és halászati termékek: 0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00 Építőanyagok: 2523 90/7010 Vegyi anyagok: 3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33 00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00 Fémfeldolgozó ipar: 7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90 Élelmiszeripar: 0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103 90 90/2106 90 98/ Italok: 2203/2208 40 Textil- és bőripar: 6302 Papíráru: 4818 10/4818 20/4818 30/4821 Grafika és kiadványszerkesztés: 4909/4911 25 % Dohányáru: 2402 E termékjegyzékek az egyedi intézkedések elfogadásáról szóló 349. cikk céljainak megfelelően figyelembe veszik a Kanári-szigetek mint legkülső régiók különleges jellemzőit, ugyanakkor nem torzítják a versenyt oly módon, hogy az veszélyeztetné a belső piacot. Amennyiben a spanyol hatóságok benyújtják az e határozat 2. cikkében előirányzott jelentést, helyénvaló lenne, hogy a Bizottság értékelje a differenciált adókulcsok hatásait és felmérje, hogy szükség van-e változtatásokra. Azt is fontos lenne ugyanakkor ellenőrizni, hogy növekedés állt-e be azon termékek helyi előállításában, amelyek vonatkozásában differenciált adókulcsot kértek, de amelyeket pillanatnyilag nem állítanak elő jelentős mennyiségben. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javasolt intézkedések összefoglalása Az egyes, a Kanári-szigeteken helyben előállított termékek vonatkozásában az AIEM elnevezésű adó tekintetében Spanyolország számára mentességek vagy kedvezmények alkalmazásának engedélyezése. Jogalap Az EUMSZ 349. cikke. A szubszidiaritás elve Kizárólag a Tanács jogosult – az EUMSZ 349. cikke alapján – a legkülső régiókra vonatkozó egyedi intézkedéseket elfogadni azzal a céllal, hogy a Szerződések – így a közös politikák – alkalmazását e régiókhoz igazítsa, tekintettel az említett régiók gazdasági és társadalmi feltételeit érintő állandó hátrányok fennállására. A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének. Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: A jogi aktus típusának megválasztása Javasolt aktus: tanácsi határozat. Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: az EUMSZ 349. cikke szerinti eltéréseket tanácsi határozat állapítja meg. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A javaslat nincs hatással az uniós költségvetésre. 2014/0093 (CNS) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Kanári-szigeteken alkalmazandó AIEM adóról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 349. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére[7], különleges jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) Az EUMSZ 349. cikke értelmében a Tanács – figyelembe véve a legkülső régiók társadalmi és gazdasági strukturális helyzetét, amelyet távoli fekvésük, sziget jellegük, kis méretük, kedvezőtlen domborzati és éghajlati viszonyaik és néhány terméktől való gazdasági függésük súlyosbít – egyedi intézkedéseket fogad el, amelyek a Szerződéseknek – ideértve a közös politikákat is – a szóban forgó régiókra történő alkalmazási feltételének meghatározására irányulnak. (2) A Szerződésnek a szóban forgó régiókra történő alkalmazási feltételeinek megállapítására ezért egyedi intézkedéseket kell elfogadni. Ezen intézkedéseknek figyelembe kell venniük a szóban forgó régiók különleges jellemzőit és korlátait, anélkül, hogy veszélyeztetnék az uniós jogrend integritását és koherenciáját, ideértve a belső piacot és a közös politikákat is. (3) A Kanári-szigeteken azonosított legnagyobb hátrányok első helyén a regionális gazdasági teljesítményben a szolgáltatási ágazat, különösen a turizmus túlsúlya áll, és a Kanári-szigetek gazdaságának ezen ágazattól való függése, valamint a Kanári-szigetek GDP-jében az ipar alacsony részesedése. (4) A második helyen a szigetcsoport elszigetelt jellege áll, amely akadályozza a személyek, az áruk és a szolgáltatások szabad mozgását. Fokozódott az egyes, a légi és a tengeri közlekedési (szállítási) eszközöktől való függés, mivel nem valósult meg e közlekedési eszközök teljes körű liberalizációja. Az előállítási költségek magasabbak, mert e közlekedési (szállítási) eszközök kevésbé hatékonyak és drágábbak a közútnál vagy vasútnál. (5) Ezen elszigeteltség további következményeként a magasabb előállítási költségek a nyersanyagoktól és az energiától való függésből, a készlet-felhalmozási kötelezettségből és a termelési berendezések szállítását érintő nehézségekből származnak. (6) Korlátozza a nagyobb méretekből adódó gazdaságosság lehetőségeit a piac kis mérete és az alacsony szintű exporttevékenység, a szigetcsoport földrajzi széttagoltsága, valamint a kényszer, hogy változatos, de kis szériás gyártósorokat tartsanak fenn annak érdekében, hogy a kisméretű piac követelményeinek megfeleljenek. (7) Sok esetben nehezebb vagy költségesebb szakosított és karbantartási szolgáltatásokhoz jutni, valamint a vezetőségnek és technikusoknak szóló képzést tartani, illetve alvállalkozásba kiadni vagy előmozdítani a vállalkozásoknak a Kanári-szigetek piacán kívüli terjeszkedését. Az elosztási módszerek szűk köre is a raktárkészlet felhalmozásához vezet. (8) A környezetet illetően az ipari hulladék ártalmatlanítása és a mérgező hulladék kezelése magasabb környezetvédelemmel kapcsolatos költségekhez vezet. E költségek azért magasabbak, mert nincsenek újrafeldolgozó üzemek, csak egyes termékek vonatkozásában és a hulladékot a kontinensre kell szállítani, a mérgező hulladékot pedig a Kanári-szigeteken kívül kell kezelni. (9) Mindezen információk és a spanyol hatóságok értesítése alapján indokolt meghosszabbítani azt az adókivetés alkalmazására irányuló engedélyt, amely lehetővé teszi a jegyzéken felsorolt helyi termékek adómentességét. (10) Az EK-Szerződés 299. cikke alapján elfogadott 2002. június 20-i 2002/546/EK tanácsi határozat[8] elsőként felhatalmazta Spanyolországot arra, hogy az „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” (a továbbiakban: AIEM) elnevezésű adó vonatkozásában 2011. december 31-ig mentességet vagy kedvezményt nyújtson egyes, a Kanári-szigeteken helyben előállított termékekre. Az említett határozat melléklete felsorolja azokat a termékeket, amelyekre alkalmazható az adó alóli mentesség vagy az arra vonatkozó kedvezmény. A helyben előállított termékek és az egyéb termékek adóztatásában jelentkező különbség – terméktől függően – nem haladhatja meg az 5, a 15 vagy a 25 százalékpontot. (11) A 2011. december 19-i 895/2011/EU tanácsi határozat[9] módosította a 2002/546/EK tanácsi határozatot, és annak alkalmazási idejét 2013. december 31-ig meghosszabbította. (12) A 2013. december 17-i 1413/2013/EU tanácsi határozat[10] módosította a 2002/546/EK tanácsi határozatot, és annak alkalmazási idejét 2014. június 30-ig meghosszabbította. (13) Az AIEM adó a Kanári-szigetek ipari termelési ágazatai autonóm fejlesztésének és a sziget gazdasági diverzifikációjának célját szolgálja. (14) A szóban forgó ipari termékekre alkalmazható maximális mentesség mértéke az ágazattól és a terméktől függően 5 % és 15 % között változik. (15) A kész dohánytermékekre alkalmazandó maximális mentesség mértéke mindazonáltal magasabb, mert a dohányágazat kivételes esetnek minősül. A dohányipar, amely nagy mértékben elterjedt a Kanári-szigeteken, több éve jelentős mértékben hanyatlik. A fent részletezett szigeti jellegből adódó hátrányok okozzák elsősorban a Kanári-szigeteken a helyi dohánytermelésben bekövetkezett hanyatlást. Indokolt jelentős mértékű mentességet fenntartani a dohány vonatkozásában. Az adóztatás alóli mentesség közvetlen kapcsolatban áll a Kanári-szigeteken való termelés fenntartására irányuló célkitűzéssel. (16) A Kanári-szigetek társadalmi-gazdasági fejlesztésének elősegítésére bevetett eszközöket nemzeti szinten az adó és az abból származó bevételek biztosítják. Az AIEM-ből származó bevételnek a Kanári-szigetek gazdasági és adórendszerének forrásai közé történő felvétele és a helyi tevékenységek ösztönzését magába foglaló gazdasági és társadalmi fejlesztési stratégiához történő felhasználása jogi kötelezettség. (17) Az intézkedéseket 6,5 évre állapítják meg. Az eredményeket mindazonáltal értékelni kell. A spanyol hatóságoknak ezért legkésőbb 2017. szeptember 30-ig jelentést kell benyújtaniuk a Bizottsághoz az 1. cikkben említett adóügyi rendelkezések alkalmazásáról annak érdekében, hogy – figyelembe véve a legkülső régiókat érintő hátrányokat – ellenőrizzék a megtett intézkedések hatását és ezek hozzájárulását a helyi gazdasági tevékenységek fenntartásához vagy előremozdításához. Ennek alapján a közösségi szabályok értelmében engedélyezett hatályt és mentességeket szükség esetén felül kell vizsgálni. (18) Az AIEM-re vonatkozó adókedvezménynek arányosnak kell maradnia annak érdekében, hogy az ne ássa alá az Unió jogrendjének integritását és egységességét, és ne sértse a belső piacon megvalósuló torzulásoktól mentes versenyt, valamint az állami támogatási politikákat. (19) E határozat nem sérti az EUMSZ 107. és 108 cikkének lehetséges alkalmazását, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk (1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 28., 30. és 110. cikkétől eltérve a spanyol hatóságok engedélyt kapnak arra, hogy a Kanári-szigeteken helyben előállított, a mellékletben felsorolt termékek vonatkozásában 2020. december 31-ig meghatározzák az „Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias (AIEM)” elnevezésű adó alóli teljes körű mentességet vagy részleges kedvezményeket. E mentességeknek a Kanári-szigetek gazdasági és társadalmi fejlesztésére irányuló stratégia részét kell képezniük és hozzá kell járulniuk a helyi tevékenységek ösztönzéséhez. (2) Az (1) bekezdésben említett mentességek vagy kedvezmények alkalmazása nem eredményezhet különbségeket az alábbi mértékben: a) 5 % a melléklet A. szakaszában felsorolt termékekre vonatkozóan; b) 10 % a melléklet B. szakaszában felsorolt termékekre vonatkozóan; c) 15 % a melléklet C. szakaszában felsorolt termékekre vonatkozóan; d) 25 % a melléklet D. szakaszában felsorolt termékekre vonatkozóan. A spanyol hatóságok azonban legfeljebb 18 EUR/1000 cigaretta mértékű minimális adót állapíthatnak meg, amelyet csak akkor alkalmazhatnak, ha az általános adótípusok alkalmazásából eredő AIEM adó nem éri el ezt az adatot. 2. cikk A spanyol hatóságok legkésőbb 2017. szeptember 30-ig jelentést nyújtanak be a Bizottsághoz az 1. cikkben említett adóügyi rendelkezések alkalmazásáról annak érdekében, hogy – figyelembe véve a legkülső régiókat érintő hátrányokat – ellenőrizzék a megtett intézkedések hatását és ezek hozzájárulását a helyi gazdasági tevékenységek fenntartásához vagy előremozdításához. Ennek alapján a Bizottság jelentést nyújt be a Tanácshoz, amely átfogó gazdasági és társadalmi elemzést és adott esetben egy, az ezen határozat átdolgozására vonatkozó javaslatot tartalmaz. 3. cikk Ez a határozat 2014. július 1-jétől alkalmazandó. 4. cikk Ennek a határozatnak a Spanyol Királyság a címzettje. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 179., 2002.7.9., 22–27. o. [2] HL C 54., 2006.3.4., 13. o. [3] HL C 237., 2011.8.13., 1. o. [4] HL L 345., 2011.12.29., 17. o. [5] HL C 209., 2013.7.23., 1. o. [6] HL L 353., 2013.12.28., 13–14. o. [7] HL C […]. [8] HL L 179., 2001.7.9., 22. o. [9] HL L 345., 2011.12.29., 17. o. [10] HL L 353., 2013.12.28., 13–14. o.