ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.2

A kijózanító tények azonban a következők: — A lisszaboni és stockholmi köztes célokkal kapcsolatban lassú a haladás és 2005-ben nem sikerült azokat elérni, sem a 67 %-os általános foglalkoztatási rátát (2005-ben 63,8 %), sem a nők esetében az 57 %-ot (2005-ben 56,3 %). Egyre nyilvánvalóbb, hogy a 2010-es célokat számos tagállamban, valamint összességében a Közösségben sem sikerül majd elérni. — Bár EU-szerte továbbra is a teljes munkaidő a leggyakoribb foglalkoztatási forma, meg kell jegyeznünk, hogy a foglalkoztatási aránynak az utóbbi időben megfigyelhető növekedése – főként a nők esetében – nagymértékben a részmunkaidős foglalkoztatás növekedéséből ered (ez mutatkozik meg a teljes munkaidőre vonatkoztatott, egyértelműen csekélyebb növekedésben, sőt egyes tagállamokban ennek csökkenésében). — A foglalkoztatás növekedése az elmúlt években még az idősebbek foglalkoztatása terén tapasztalható. Az idősebbek foglalkoztatási aránya ennek ellenére messze nem éri el a kitűzött célokat (az 55–64 évesek esetében 2005-ben csupán 42,5 %). Mindössze 9 EU-tagállam érte el az 50 %-os célt (nagy különbségekkel a nők és a férfiak esetében: a férfiaknál 17, a nőknél 4 országban: Skandináviában és Észtországban). — A fiatalok munkanélküliségi rátája 2005-ben 18,5 % volt, vagyis az EU-25 átlagában továbbra is kétszer akkora, mint az összesített munkanélküliség. — A több tagállamban, főként az igen magas munkanélküliségi rátával rendelkező országokban tapasztalható általános javulás ellenére a munkanélküliség EU-szerte továbbra is a valamivel kevesebb mint 8 %-os magas szinten marad, egyes országokban még nőtt is. — A foglalkoztatási arány regionális különbségei (főként a teljes munkaidőre vonatkoztatott arányt figyelembe véve) egyes tagállamokban továbbra is nagyok. A bővítés következtében érezhetően megnőtt azon személyek száma, akik jelenleg a 27 tagú EU több mint 15 %-os munkanélküliségi rátával rendelkező régióiban élnek. — A társadalmilag kirekesztett csoportok esetében továbbra is rendkívül problematikus a munkaerő-piaci helyzet. A felvázolt munkaerő-piaci tendenciák fényében a részleges haladás ellenére továbbra is hosszú még az út az ambiciózus lisszaboni foglalkoztatási célok eléréséhez.
1.14

Az EGSZB megítélése szerint az EBB-csoport hatalmas lehetőségekkel rendelkezik úgy is mint a közszektorba tartozó bank, és úgy is mint szolgáltató. Az EGSZB javasolja az EBB-csoportnak, hogy tevékenységét terjessze ki a pénzügyi alapkezelés terén a Közösség forrásain felül a magánpiaci pénzforrások bevonására is.
3.3

Az energiapolitika általános célkitűzései – a versenyképesség, az ellátás biztonsága és a fenntarthatóság – továbbra is érvényesek. Az éghajlatváltozás komoly kihívása azt igényli, hogy a növekvő energiaszükségletet sokkal nagyobb energiahatékonysággal, valamint a megújuló és egyéb, alacsony szénfelhasználású energiaelőállító technológiák (például a jövőben esetleg a szén-dioxid-megkötés és –tárolás) jelentősen megnövekedett részarányával egyenlítsük ki. Az energiaellátás biztonságát a nagyobb energiahatékonyság, a források diverzifikálása, továbbá az EU egységes külkapcsolati fellépése is szolgálja. A versenyképességet a nyitott piacnak kell fokoznia, amelyen jól működő és tisztességes verseny valósul meg, beleértve a hálózatokhoz való hozzáférést is, garantálva a magas színvonalú közszolgáltatást.
5.9

Az egyes tagállamokkal folytatott konzultációs megbeszélések során az Európai Bizottság szociális partnerekkel is összeül. Ezt a gyakorlatot fokozatosan ki kellene terjeszteni. Ez lehetővé tenné, hogy az Európai Bizottság intenzívebb megfigyelői szerepet tölthessen be. Továbbá azokban az országokban, ahol a kormány is a gszt vagy valamely háromoldalú bizottság tagja, célszerű lenne, hogy az Európai Bizottság a szociális partnerekkel külön folytasson megbeszélést.
1.6

Számos közvetítő árengedményekkel kápráztat, azonban az árleszorítást végső soron maguk a migráns munkavállalók fizetik meg, akiknek a szociális minimum alatti jövedelemmel kell megelégedniük. Az is előfordul, hogy bár az idénymunkásokat foglalkoztató munkaadók a piaci viszonyoknak megfelelő béreket fizetnek a közvetítőknek, ez utóbbiak nem fizetik be a jövedelemadót és a társadalombiztosítási járulékokat. Ráadásul az ilyenfajta közvetítők általában a migráns munkavállaló fizetésének egy részét is zsebre rakják. Mind Kelet-, mind Nyugat-Európában léteznek telefonszámokat összegyűjtő internetes oldalak, amelyek olyan önálló vállalkozókat kínálnak, akik után nem kell adót, valamint munkáltatói és társadalombiztosítási járulékokat fizetni.
3.3

Az ffnt-k mérete és összetétele különböző; a tagok száma lehet 15 (Németország), de akár 78, 81 vagy 90 is (Belgium, Finnország, illetve Franciaország). A legtöbb tanácsban ott ülnek a civil társadalom (az üzleti élet, szakszervezetek, civil szervezetek és kutatóintézetek) képviselői. Másokban különféle kormányszervek képviselői is részt vesznek. Esetenként egy koordinációs kormányszervet neveznek „tanácsnak”, amelyben néhány érdekelt is részt vehet. Gyakran a helyi és regionális önkormányzatok is képviseltetve vannak. Számos civil társadalmi képviselő nehezményezte, hogy a civil társadalom képviselete sem tagállamuk tanácsában, sem pedig általában a fenntartható fejlődési folyamatokban nem kielégítő.
2.6.2

Noha a valós bérek továbbra is növekednek, a középszint nagyon alacsonyan marad, 2006-ban ez 129 dollárnak (8) felelt meg. Mindamellett nem szabad figyelmen kívül hagyni a más forrásból származó jövedelmeket. Egyrészt bizonyos források szerint a családok nagy hányada kap kivándorolt rokonától devizát, másrészt pedig továbbra is jelentős a be nem jelentett munkahelyek aránya: a hivatalos statisztikai hivatal szerint több mint 200 000 munkavállaló (vagyis az aktív népesség 15 %-a) dolgozik be nem jegyzett vállalkozásokban, a hivatalosan (különösen az építőiparban, mezőgazdaságban és az erdészetben) működő vállalatok személyzetének pedig 35 %-át nem jelentik be a munkáltatók.
—

„Helping to create an entrepreneurial culture – A guide on good practices in promoting entrepreneurial attitudes and skills through education”, Európai Bizottság 2004. http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/support_measures/training_education/doc/entrepreneurial_culture_en.pdf.
7.4.8

Az EGSZB szerint – ha a piac fejlődése szükségessé teszi – a jövőben is rendelkezésre kell állniuk a közösségi preferenciáknak és a piac tehermentesítését szolgáló hatékony intézkedéseknek, például raktározás formájában. A raktározás a válsághelyzetek megelőzésében is szerepet játszik. Mindezidáig nem mutatkoztak egyéb meggyőző lehetőségek, amelyekkel a mezőgazdasági termelők képesek lennének megvédeni magukat az agrárpiacok instabilitása ellen. Az EGSZB javasolja az európai viszonyokhoz illő lehetséges modellek mérlegelését egyes országok – például az USA és Kanada – tapasztalatai alapján. Biztosítani kell, hogy az EU továbbra is jó minőségű, biztonságos élelmiszert gyártson polgárai számára, ez azonban csak akkor lesz lehetséges, ha a mezőgazdasági termelők olyan jövedelemre tesznek szert, amely lehetővé teszi számukra és ösztönzi is őket, hogy továbbra is mezőgazdasággal foglalkozzanak.
1.7

Az EGSZB nyomatékosan ajánlja, hogy a versenyképességre és munkahelyteremtésre irányuló lisszaboni stratégia foglalja magába az éghajlatváltozás ellen tett jelentős erőfeszítéseket is. A lisszaboni stratégia már jelenleg is elkötelezett a fenntartható fejlődés iránt, most eljött az ideje, hogy részévé váljon az éghajlatváltozás elleni küzdelem is.
3.11

Az EGSZB szerint a hátrányos helyzetű területek kompenzációs támogatásának rendszerét az eszköz egyértelmű testreszabásával, az agrár-környezeti intézkedésektől elkülönítve kell továbbfejleszteni. Középtávon tisztázni kell azt is, hogyan kell továbbfejleszteni a kompenzációs támogatásokat a speciális környezeti korlátokkal rendelkező területeken. Az ilyen intézkedéseknek az IEEP értékelő jelentésében is említett kismértékű alkalmazása az EGSZB szerint arra is visszavezethető, hogy sok tagállam, illetve az ilyen területeken található régiók az agrár-környezeti intézkedéseket részesítik előnyben.
3.1.5

Az EGSZB véleménye szerint a mezőgazdaság kulcsfontosságú területet jelent a csatlakozási tárgyalások folyamán. A mezőgazdasági termelés főszereplői az átlagosan 2,4 hektáros földterülettel rendelkező kistermelői családi gazdaságok, amelyek a mezőgazdasági művelésbe vett területek és az állatállomány mintegy 80 %-át birtokolják. Számos mezőgazdaságilag művelhető terület a még helyre nem hozott háborús károk (pl. aknásítás) miatt nem hasznosítható. Egyes esetekben a tisztázatlan tulajdonjog is gondot okoz. A horvát mezőgazdaság jelenleg kevésbé versenyképes és jelentős változásokon megy át. Kézenfekvő, hogy – a célul kitűzött EU-csatlakozás kapcsán is – a horvát agrárpolitika átfogó reformjára van szükség. A mezőgazdasági minisztérium ennek megfelelően máris olyan stratégiai fejlesztési projekteket indított be, amelyek célja a hazai termékek versenyképességének növelése. Sikerült eredményeket elérni a területfejlesztést, a minőségpolitikát és a környezetbarát mezőgazdaságot érintő programok végrehajtása során is. Továbbra is intézkedésekre van szükség az élelmiszerbiztonság átfogó stratégiájával kapcsolatosan. Továbbá sürgősen szükség van a közös agrárpolitika végrehajtását szolgáló megfelelő struktúrák megteremtésére, valamint egy politikailag független érdekképviselet létrehozására, amely nemcsak politikai okokból (a beleszólási jog gyakorlásának garantálása), hanem gyakorlati megfontolásokból is indokolt (segítségnyújtás a közösségi pénzek adminisztrációjában a csatlakozási folyamat előcsatlakozási stratégiájának keretében, valamint az ezek kezelésében és elosztásában történő közreműködés a csatlakozást követően).
7.1

A közösségi terület kiegyensúlyozott fejlődése érdekében – európai szinten is – ösztönözni kell a vállalkozásokat arra, hogy ne csak helyettesítő, hanem kiegészítő beruházásokat is végezzenek, annak érdekében, hogy kiszélesítsék termékeik felhasználói körét, és gyakorlatilag is részesüljenek az új uniós tagállamokkal bővült belső piac nyújtotta előnyökből. Az európai ipar szerkezetét a sikeres ipari körzetek és ágazatok jellemzik. Ez a modell egyáltalán nem elavult, és versenyképessé válhat még a jövő kihívásaival szemben is, különösen néhány meghatározott feldolgozóipari ágazatban.
2.3

A közös halászati politika reformja (útiterv) (4) c. közleményében az Európai Bizottság úgy vélte, hogy a halászati ágazat még mindig olyan egyedi jellemzőkkel bír, amelyek miatt a szokásos gazdasági feltételek, mint a termelők közötti szabad verseny és a beruházás szabadsága, rövid távon nehezen érvényesíthetők. Ezek a jellemzők a szűkös halászati erőforrások és a közösségi flotta mérete közötti strukturális egyensúly hiányával, és bizonyos part menti közösségek halászati függőségével kapcsolatosak. Az Európai Bizottság ebben az útitervben egy 2002-vel induló cselekvési naptárat is összeállított, amelyben gazdasági irányításról szóló szemináriumok szerepelnek, ahol megvitathatják az értékesíthető (egyéni vagy kollektív) halászati jogok rendszerét. Úgy volt, hogy az Európai Bizottság 2003-ban tájékoztatja a Tanácsot a viták eredményéről. A tervezettnél némileg később, 2007 májusában került sor a halászat gazdasági vetületéről szóló szemináriumra, ahol többek között megvitatták a halászati jogok kérdését is (5).
3.5.7

A megközelíthetőség kérdésének konkrétabb vizsgálata: — Elsőként egy megjegyzés. Az Európai Bizottságnak igaza van, amikor azt mondja, hogy a hozzáférhetőség korlátai lefordíthatóak arra a tényre, hogy a „távolsági autóbusz-, illetve vonatút a tengeri átkeléssel meghosszabbodik”. Következésképpen a szigetlakók és kkv-ik kénytelenek együtt élni a szigetlétből adódó magas közlekedési költségekkel, a járatok ritkaságával, valamint a szociális és éghajlati kockázatokkal (4); — Másodsorban az Európai Bizottság akkor is helyesen jár el, amikor a „közlekedést” és a „kommunikációt” helyezi a régiók versenyképességének középpontjába. Ha ugyanis a városi központok fejlődésének egyik feltétele a hármas (közúti/vasúti/légi) hozzáférhetőség (5), ez az elemzés éppúgy igaz a szigetekre is, melyek közül több HDSL (6)-hozzáférhetőségi problémákkal is küzd. Különös súlyt ad a problémának az a tény, hogy „az egyéb jelentős gazdasági központokkal való nemzetközi kapcsolatok és összeköttetések” alapvető kritériumot jelentenek a beruházások helyének kijelölése szempontjából (7). — Végezetül a szigetek számára súlyos nehézséget jelent a nagy európai piachoz való hozzáférés is. Mint említettük, magas szállítási költségekkel kell szembenézniük, aminek következtében a szigetek kkv-i nem vonzóak. Ráadásul attól is szenvednek, hogy nem állnak rendelkezésre a kontinentális termelési módok sem. Az ellátási költségek miatt nem tudnak „just in time” rendszerben dolgozni, ezért termelési költségeik is magasabbak.
2.1

Az ásványok rendkívül fontosak a fejlődés, ezáltal az életminőség és a fenntartható közösségek kialakítása szempontjából. A nem energiahordozó ásványi anyagok (3) mindennapi életünk alapvető anyagai közé tartoznak: egy ház akár 150 tonna ásványi anyagot is tartalmazhat (cement, agyag, gipsz, mészkő, műanyagok, üveg, festékek, kerámia, csempe és fémek tonnái formájában); egy autó pedig akár 150 kiló ásványi anyagot (a gumiabroncsokban, illetve műanyagok és üveg formájában) és több mint egy tonna fémet is tartalmazhat. A festékek és papírok 50 %-a ásványokból készül; az üveg és a kerámiák akár 100 %-ban is tartalmazhatnak ásványokat (4). A bányászati tervezés a biztosíték arra, hogy a társadalmi és gazdasági igényeket, illetve a kitermelésnek és a feldolgozásnak az emberre és a környezetre gyakorolt hatását integrált módon kezeljék, figyelembe véve a bánya/kőfejtő életciklusát a kitermelési folyamat legelejétől kezdve, illetve hogy a tervezési folyamatba beépítsék a bányák bezárásával kapcsolatos és a bezárás utáni teendőket. A globalizáció és a nyersanyagpiacokon megfigyelhető fokozott verseny miatt folyamatosan nő a bányászat stratégiai jelentősége. A kitermelés során használt technológiát illetően Európa ma már világviszonylatban is vezető szerepet játszik, és ezt a pozíciót úgy kell megerősíteni, hogy szem előtt tartjuk a jövőbeli fejlesztéseket.
4.2

Az északi, vidéki, szegényebb és kevésbé fejlett, valamint a déli, városi körzetek közötti különbségek továbbra is fennállnak és meghatározó módon hozzájárulnak az ország helyzetének alakításához. E különbségek részben a közelmúlt eseményeivel is magyarázhatóak, amelyek legfőképpen a Balkánt sújtó konfliktusokhoz, valamint az ebből eredő, az érintett országokat közvetlenül vagy közvetve sújtó gazdasági, szociális és politikai következményekhez (ideértve az embargókat is) kötődnek.
3.2

A legfontosabb forrásnak a Flash Eurobarometer 2006. novemberi, The eurozone, 5 years after the introduction of euro coins and banknotes – Analytical report [Az euróövezet öt évvel a közös európai valuta bevezetése után – elemző jelentés] című, 193. számát tekintettük. A felmérést az Európai Bizottság Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatósága szervezte és vezette, a kivitelezést pedig a Gallup Intézet vállalta. Keretében a legújabb (2007 óta) euróország: Szlovénia és a valutát 2008-ban bevezető Málta és Ciprus szakembereit is megkérdezték. Az olyan országokban, amelyek nem tagjai az euróövezetnek, szándékosan nem készült felmérés, mert e vizsgálat keretében kizárólag a közvetlenül érintettek tapasztalatai bírnak jelentőséggel.
4.16

A járművek meghajtása terén az Európai Uniónak nagyobb figyelmet kellene fordítania a hibrid gépjárművekre, a napenergiára, az üzemanyagcellákra és a sűrítettlevegő-meghajtású rendszerekre. A kutatás és a fejlesztés ezen a téren is nagy léptekkel halad előre: a közelmúltban egy francia mérnök egy igen takarékos, 150 km/h sebesség elérésére képes sűrítettlevegő-meghajtású járművet készített, amelynek előreláthatólag néhány hónapon belül a gyártása is megkezdődik. Az ismert indiai társaság, a Tata már meg is vásárolta a jármű indiai jogait.
4.16

A más szervezetek esetében jelzett nehézségek ellenére a nem kormányzati szervezetek és egyéb, szociális fejlesztést szolgáló egyesületek is fontos szerepet játszanak különösen az emberi jogok védelme terén. Tevékenységük a barcelonai folyamat célkitűzéseinek megvalósítása terén is kitűnik. A 2005-ben létrehozott Nem Kormányzati Szervezetek Euromed Platformja számos hálózatot és nem kormányzati szervezetet tömörít, köztük van például az Euro–mediterrán Hálózat az Emberi Jogokért is.
10.1

A negyedik „szingapúri témakör” továbbra is szerves része a dohai menetrendnek. A kereskedelem megkönnyítéséről szóló WTO-tervezetről, úgy tűnik, rövidesen megegyezés születik. Ez jelentős előrelépést jelentene a határ-/tranzitforgalom kezelése alapvető normáinak létrehozása felé, és csökkentené a kiszámíthatatlan állami beavatkozások kockázatát. A megállapodásnak ki kellene terjednie az áruk kiadásának/vámkezelésének gyorsított és egyszerűsített eljárására, a jogorvoslati és fellebbezési eljárásokra, a kereskedelmi szabályzatok közzétételére, a költségek és terhek minimalizálására, illetve mindenekelőtt az „egyablakos rendszer” kialakítására is – az IT eszközök használatának ugrásszerű megnövelésére a vámeljárások során. Már ez is jelentősen csökkentené a dupla munkát, a költségeket és az időráfordítást, különösen ott, ahol több különböző kormányzati szerv is bekéri szinte ugyanazokat az információkat. E kérdésnek különösen az Indiával folytatott tárgyalásokat illetően lesz nagy jelentősége. A Világbank szerint (14) átlagosan tíz napba telik egy termék exportálása Indiából (Brazíliából 7 napba), miközben a termékek behozatala Indiába átlagosan 41 (Brazíliába 24) napot vesz igénybe. Felhívjuk a figyelmet az ASEAN-tagországokon belüli, nevezetesen a Szingapúr és Thaiföld közötti nagyfokú eltérésre is. Az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot, hogy tegyen meg mindent e megállapodás biztosításáért, még abban az esetben is, ha a szélesebb körű DDA tárgyalások holtpontra jutnának. E megállapodás magasabb szintű normákat és egyszerűbb, hatékonyabb és kevésbé költséges határkezelési és vámügyi eljárásokat eredményezne.
5.3

Egyéb tényezőket is számításba kell még venni, például azt, hogy bizonyos károk több országot is érintenek, azaz különböző jogszabályok vonatkoznak rájuk. Az illetékes hatóságok helyi és nemzeti szintű széttagoltsága is komoly gondot jelent, mivel ez konfliktushelyzetet teremt a felelősség kérdésében, hiszen adott esetben ezeket a hatóságokat is bevonják a helyreállításba.
1.6

A legális Unión belüli migráció, illetve az EU-ba történő bevándorlás, valamint a be nem jelentett munka elleni küzdelmet célzó intézkedések szabályozása sürgető feladat. Az EGSZB ezért azt javasolja az Európai Bizottságnak, hogy alaposan vizsgálja meg a be nem jelentett munka elleni küzdelmet célzó további intézkedések lehetőségét is.
3.2

A közvetlen szabadkereskedelmi megállapodások mellett az EGSZB más innovatív megoldási lehetőségeket is lát az újra és újra előforduló gyakorlati nehézségek bilaterális alapokon történő orvoslására: utalhat itt az április 30-i EU–USA csúcstalálkozó után létrehozott Transzatlanti Gazdasági Tanácsban folyó vitákra. A Tanács november 9-i első ülésén jó kezdeti lépéseket tettek az EU legnagyobb gazdasági partnerére vonatkozó jobb kereskedelmi és beruházási feltételek biztosítása felé. A tárgyalt témák nem feltétlenül kell, hogy érdekeljenek más kereskedelmi blokkokat, és ez magyarázza az ilyen bilaterális egyezmények fontosságát. (A hírek szerint mindkét oldalon jelentős lépéseket tettek a kereskedelem és beruházások előtti korlátok leépítésében és a szabályozási terhek csökkentésében.) A megállapodások által szabályozott kérdések és területek a következőket érintik: — elfogadható számviteli szabványok az US–GAAP-ben, ahol eddig a nemzetközi pénzügyi beszámolási szabványokkal (IFRS) összhangban elkészített EU pénzügyi beszámolókat elfogadták az USA tőzsdéin jegyzett uniós cégek számára, — a kereskedelem biztonságának és megkönnyítésének növelése – ütemterv az EU és USA kereskedelmi partnerségi programok 2009-re történő kölcsönös elismeréséről, amelyet teljesítményorientált kulcsfontosságú szakaszokon keresztül érnek el, — a ritka betegségeket kezelő új gyógyszerek bevezetési terheinek csökkentése egy közös – a különleges okból gyártott gyógyszerekre (orphan drug) vonatkozó – elismerési formanyomtatvány segítségével, — egy olyan jogalkotási javaslattal kapcsolatos közösségi intézkedés, amely lehetővé teszi, hogy a betegek hozzáférjenek a jogszerű gyógyszerekkel kapcsolatos információkhoz, — az Európai Bizottság javaslatára az EU továbbra is megengedi az amerikai és metrikus mértékegységekkel ellátott termékek behozatalát a transzatlanti kereskedelem költségeinek mérséklése céljából. — A Tanács következő ülésén az USA Munkahelybiztonsági és Egészségvédelmi Hivatala (OSHA) az Európai Bizottság illetékes szakembereivel együttműködve áttekinti az elektronikus berendezések kereskedelmének terén elért előrelépéseket, különös tekintettel az azok biztonságára vonatkozó megfelelőségi vizsgálatokra, és meghatározza azokat a területeket, ahol a következő évben haladás érhető el. — Az USA Szövetségi Kommunikációs Bizottsága [Federal Communications Commission] (FCC) felülvizsgálja a harmadik fél által elvégzendő tesztelésre kötelezett termékeket, hogy lehetővé tegye azon termékek szállítói megfelelőségi nyilatkozattal történő ellátását, amelyek eddig jól megfeleltek a vonatkozó szabványoknak. — Párbeszéd folyik a pénzügyi piacok szabályozásáról is, amelynek keretében mérlegelik, hogy hogyan és mely területeken lehet az értékpapírok kölcsönös elismerését megteremteni, valamint további megközelítéseket azonosítanak, amelyek megkönnyíthetik a pénzügyi szolgáltatások határon átnyúló kereskedelmét. A munka még csak most kezdődött, és az USA – EU csúcstalálkozók az érintettek bevonásával azon fognak dolgozni, hogy további prioritásokat határozzanak meg.
6.5

Az Európai Bizottság által a konzultációs dokumentumban a jövő kihívásaként ismertetett tevékenységi területek és szakpolitikák közül különösképpen ki kell emelni, gazdasági szempontból is, a gazdasági és szociális kohézió érdekében végrehajtott intézkedéseket. Az egyenlőtlenségek növekedtek, különösképpen az Unió nemrég lezajlott bővítése óta; a költségvetés felülvizsgálatának arra is alkalmat kell teremtenie, hogy a kevésbé fejlett régiók fejlődésének támogatása folytatódjon, azon nyilvánvaló oknál fogva, hogy a gazdasági és szociális fejlődés, még az Unió kevésbé gazdag régióiban is, pozitívan hat valamennyi tagállamra és gazdaságukra.
3.10

Az EGSZB megjegyzi, hogy a tramphajózási szolgáltatások és a tramphajózási pool-rendszer mindig is, azaz már jóval az e szolgáltatások tekintetében az Európai Bizottságot végrehajtói jogkörökkel felruházó 1419/2006/EK rendelet elfogadása előtt is az EK versenyszabályainak hatálya alá tartoztak. Ezen időszak alatt azonban a bérlők nem nyújtottak be hivatalos keresetet erre az ágazatra vonatkozólag, azaz nincs idevonatkozó ítélkezési gyakorlat. Az EGSZB feltételezi, hogy nagyrészt az ítélkezési gyakorlat hiányával és ebből következően az illetékes (verseny)hatóságok – köztük az Európai Bizottság – tapasztalatlanságával magyarázható, hogy az iránymutatás-tervezetnek a tramphajózásra és a pool-rendszerre vonatkozó részei kevésbé részletesek, mint a vonalhajózásról szóló részek. Szintén említésre méltó, hogy az iránymutatás-tervezet nem határozza meg, mit ért a „tramphajózás” fogalmán, és ezért nem világos, hogy az iránymutatások vonatkoznak-e a tengeri személyszállításra és/vagy különleges áruk szállítására is. E kérdés tisztázása megfontolandó.