HU    HU HU 
 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 10.5.2010 
SEC(2010) 411 végleges 
  
BIZOTTSÁGI KÖZLEMÉNY 
A vertikális korlátozások ról szóló iránymutatás 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI KÖZLEMÉNY 
A vertikális korlátozások ról szóló iránymutatás 
(EGT-vonatkozású szöveg) 
 
TARTALOMJEGYZÉK Bekezdések Oldal 
I. BEVEZETÉS 1-7  
1. Az iránymutatás célja 1-4  2. A 101. cikk alkalmazhatósága a vertikális megállapodásokra 5-7  II. AZON VERTIKÁLIS MEGÁLLAPODÁSOK, AMELYEK 
FŐSZABÁLYKÉNT NEM TARTOZNAK A 101. CIKK 
(1) BEKEZDÉSÉNEK HATÁLYA ALÁ 8-22  
1. Csekély jelent őségű megállapodások, valamint a kis- és 
középvállalkozások 8-11  
2. Ügynöki megállapodások 12-21  
2.1 Az ügynöki megállapodások meghatározása 12-17  2.2 A 101. cikk (1) bekezdésének ügynöki megállapodásokra 
való alkalmazása 18-21  
3. Alvállalkozói megállapodások 22  
III. A CSOPORTMENTESSÉGI RENDELET 
ALKALMAZÁSA 23-73  
1. A csoportmentességi rendelet ál tal létrehozott biztos kiköt ő 
(safe harbour) 23  
2. A csoportmentességi rendelet hatálya 24-46  
2.1 A vertikális megállapodások meghatározása 24-26  2.2 Versenytársak közötti vertikális megállapodások 27-28  2.3 Kiskeresked ői társulások 29-30  
2.4 A szellemi tulajdonjogokra vonatkozó rendelkezéseket 
tartalmazó vertikális megállapodások 31-45  
2.5 Kapcsolat más csoportmentességi rendeletekkel 46  
 
HU 3   HU 3. A csoportmentességi rendeletben  foglalt különösen súlyos 
korlátozások 47-59  
4. A különösen súlyos értékesíté si korlátozások azon egyedi 
esetei, amelyek a 101. cikk (1) bekezdésén kívül eshetnek, vagy eleget tehetnek a 101. cikk (3) bekezdésében 
meghatározott feltételeknek 60-64  
5. A csoportmentességi rendeletb ől kizárt korlátozások 65-69  
6. Elválaszthatóság 70-71  7. Az azonos forgalmazási rendszerben forgalmazott termékek 
portfóliója 72-73  
IV. A CSOPORTMENTESSÉG VISSZAVONÁSA ÉS A 
CSOPORTMENTESSÉGI RENDELET ALKALMAZÁSÁNAK MELL ŐZÉSE 74-85  
1. Visszavonási eljárás 74-78  
2. A csoportmentességi rendelet alkalmazásának mell őzése 79-85  
V. A PIAC MEGHATÁROZÁSA ÉS A PIACI RÉSZESEDÉS 
KISZÁMÍTÁSA 86-95  
1. A Bizottság közleménye az érintett piac meghatározásáról 86  
2. Az érintett piac a csoportmente sségi rendeletben foglalt 30 
%-os piaci részesedési küszöb kiszámítása szempontjából 87-92  
3. A piaci részesedések kiszámítása a csoportmentességi 
rendelet alkalmazása szempontjából 93-95  
VI. A JOGÉRVÉNYESÍTÉS ELVEI  EGYEDI ESETEKBEN 96-229  
1. Az elemzés keretei 96-127  1.1. A vertikális korlátozások  negatív hatásai 100-105  
1.2. A vertikális korlátozások  pozitív hatásai 106-109  
1.3. Az elemzés módszertana 110-127  1.3.1. A 101. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés során 
alkalmazandó releváns tényez ők 111-121  
1.3.2. A 101. cikk (3) bekezdése szerinti értékelés során 
alkalmazandó releváns tényez ők 122-127  
2. Az egyes vertikális korlátozások elemzése 128-229  
 
HU 4   HU 2.1. Egyedüli márka kikötése 129-150  
2.2. Kizárólagos forgalmazás 151-167  2.3. Kizárólagos ügyfélelosztás 168-173  2.4. Szelektív forgalmazás 174-188  2.5. Franchise 189-191  2.6. Kizárólagos szállítás 192-202  2.7. El őzetes hozzáférési kifizetések  203-208  
2.8. Kategóriamenedzsment-megállapodások  209-213  2.9. Árukapcsolás 214-222  2.10. Viszonteladási árakra vonatkozó korlátozások 223-229  
 
HU 5   HU I. BEVEZETÉS 
1. Az iránymutatás célja 
(1) Ez az iránymutatás a vertikális megállapodásoknak az Európai Unió m űködéséről 
szóló szerz ődés 101. cikkében∗ (a továbbiakban: a 101. ci kk) foglaltak szerinti 
értékelésének alapelveit határozza meg.1 A vertikális megállapodások 
meghatározását az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 101. cikke 
(3) bekezdésének vertikális megállapod ások és összehangolt magatartások 
csoportjaira történ ő alkalmazásáról szóló, 2010 április 20-i 330/2010/EU bizottsági 
rendelet2 (a továbbiakban: a csoportmentességi rendelet) 1. cikke (1) bekezdésének 
a) pontja tartalmazza [lásd a (24)–(46) bekezdést]. Ez az iránymutatás nem érinti az európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 102. cikkének (a továbbiakban: a 102. 
cikk) a vertikális megállapodásokra történ ő párhuzamos alkalmazásának lehet őségét. 
Az iránymutatás felépítése a következ ő: 
– a II. rész [(8)–(22) bekezdés] az okkal a vertikális megállapodásokkal 
foglalkozik, amelyek f őszabályként nem tartoznak a 101. cikk 
(1) bekezdésének hatálya alá, 
– a III. rész [(23)–(73) bekezdés] a cs oportmentességi rendelet alkalmazásának 
feltételeit tisztázza, 
– a IV. rész [(74)–(85) bekezdés] a csoportmentesség visszavonásának és a 
csoportmentességi rendelet alkalmazása mell őzésének alapelveit határozza 
meg, 
– az V. rész [(86)–(95) bekezdés] tá jékoztatást nyújt az érintett piac 
meghatározásával és a piaci részesedés kiszámításával kapcsolatban, 
– a VI. rész [(96)–(229) bekezdés] az elemzés általános kereteit és a 
Bizottságnak a vertikális megállapodásokat érint ő, egyedi esetekben 
alkalmazott jogérvényesítési elveit határozza meg. 
(2) Az iránymutatás egészében az el emzés egyaránt vonatkozik árukra és 
szolgáltatásokra, bár bizonyos  vertikális korlátozásokat f őként az áruk forgalmazása 
során alkalmaznak. Hasonlóképpen a ve rtikális megállapodások egyaránt 
vonatkozhatnak végterméknek, illetve közbens ő terméknek min ősülő árukra és 
szolgáltatásokra. Eltér ő utalás hiányában a szövegben található elemzés és indokolás 
az áruk és a szolgáltatások minden fajtájára  és a kereskedelem minden szintjére 
                                                
 
∗ 2009. december 1-jén az EK-Szerz ődés 81. cikke helyébe az Európai Unió m űködéséről szóló 
szerződés (EUMSZ) 101. és 102. cikke lépett. Az EK-Szerz ődés 81. cikke és az EUMSZ 101. cikke, 
illetőleg az EK-Szerz ődés 82. cikke és az EUMSZ 102. cikke lé nyegében azonosak. Ezen iránymutatás 
alkalmazásában az EUMSZ 101.  és 102. cikkére történ ő hivatkozásokat szükség esetén az 
EK-Szerz ődés 81. és 82. cikkére történ ő hivatkozásokként kell érteni. Az EUMSZ bevezetett bizonyos 
szóhasználatra vonatkozó változtatás okat is, mint a "Közösség" kifej ezés "Unió"-val valamint a "közös 
piac" kifejezés "bels ő piac"-cal történ ő felváltása. Ezen iránymutatás az EUMSZ szóhasználatát követi. 
1 Ezen iránymutatás a vertikális korlátozásokról szóló iránymutatás t tartalmazó bizottsági közlemény 
(HL C 291., 2000.10.13, 1. o.) helyébe lép. 
2 HL.L 102., 2010.4.23., 1. o. 
 
HU 6   HU vonatkozik. Így a „termékek” kifejezés árukra és szolgáltatásokra egyaránt 
vonatkozik. A „szállító” és „vev ő” kifejezések a kereskedelem minden szintjét 
átfogják. Mivel a 101. cikk csak vá llalkozások közötti megállapodásokra 
alkalmazandó, a csoportmentességi rendelet és az iránymutatás nem alkalmazandó olyan végs ő fogyasztókkal kötött megállapodásokra, ahol a végs ő fogyasztó nem 
vállalkozás. 
(3) Az iránymutatás kibocsátásával a Bizotts ágnak az a célja, hogy segítséget nyújtson a 
gazdasági társaságok részére abban, hogy saját maguk végezzék el a vertikális megállapodások értékelését az EU versen yjogi szabályai alapján. Az ebben az 
iránymutatásban meghatározott normákat nem lehet gépiesen alkalmazni, mindig az adott eset konkrét körülményeinek megfelel ő figyelembevételével kell alkalmazni 
őket. Minden esetet az adott tényállás  figyelembevételével kell értékelni. 
(4) Ez az iránymutatás nem érinti a Törvénys zék és az Európai Unió Bírósága kialakult 
ítélkezési gyakorlatát a 101. cikknek a vertikális megállapodásokra történ ő 
alkalmazásával kapcsolatban. A Bizottság továbbra is figyelemmel fogja kísérni a csoportmentességi rendelet és az iránymutatás m űködését az érdekelt felekt ől és a 
nemzeti versenyhatóságoktól kapott piaci információk alapján és a jöv őbeni 
fejlemények és a b ővülő ismeretek fényében felülvizsgál hatja a jelen iránymutatást. 
2. A 101. cikk alkalmazhatósága a vertikális megállapodásokra 
(5) A 101. cikk azokra a vertikális megá llapodásokra vonatkozik, amelyek hatással 
lehetnek a tagállamok közötti kereskedelemre, és amelyek megakadályozzák, korlátozzák vagy torzítják a versenyt (vertikális korlátozások)
3. A vertikális 
korlátozások értékeléséhez a 101. cikk nyújt olyan jogi keretet, amely figyelembe 
veszi a versenyellenes és a versenyt el őmozdító hatások közötti különbségtételt. A 
101. cikk (1) bekezdése tiltja az olyan megállapodásokat, amelyek felismerhet ően 
korlátozzák vagy torzítják a versenyt, mí g a 101. cikk (3) bekezdése mentességet 
biztosít azon megállapodások számára, amelyek megfelel ő mértékű, a versenyellenes 
hatásokat ellensúlyozó el őnyökkel járnak4. 
(6) A legtöbb vertikális korlátozás esetében versenyjogi aggályok csak akkor merülnek 
fel, ha a kereskedelem egy vagy több szintjén nem megfelel ő a verseny, azaz ha a 
szállító, a vev ő vagy mindkett őjük szintjén valamilyen fokú piaci er ő tapasztalható. 
A vertikális korlátozások általában ke vésbé károsak, mint a horizontális 
korlátozások, és jelent ős teret biztosíthatnak a hatékonyságnövelésnek. 
(7) A 101. cikk célja annak biztosítása, hogy a vállalkozások a fogyasztók kárára ne 
alkalmazzanak megállapodásokat – ebben az összefüggésben vertikális megállapodásokat – a piaci verseny korláto zására. A vertikális korlátozások 
                                                
 
3 Lásd többek között a Bíróság által az 56/64 és 58 /64 sz., Grundig-Consten kontra Bizottság egyesített 
ügyekben hozott ítéletet (EBHT 1966., 299. o.); az 56/65 sz. Technique Minière kontra Maschinenbau 
Ulm ügyben hozott ítéletet (EBHT 1966., 235. o.); és az Els őfokú Bíróság által a T-77/92 sz. Parker 
Pen kontra Bizottság ügyben hozott ítéletet (EBHT 1994 ., II-549. o.). 
4 A Bizottság általános módszertanát, valamint a 101. cikk (1) bekezdésének (korábbi 81. cikk 
(1) bekezdése) és különösen a 101. cikk (3) bekezdésének (korábbi 81. cikk (3) bekezdése) alkalmazására vonatkozó feltétele k értelmezését lásd a következ ő dokumentumban: a Bizottság 
közleménye – Iránymutatás a Szerz ődés 81. cikke (3) bekezdésének alkalmazásáról, HL C 101., 
2004.4.27., 97. o. 
 
HU 7   HU értékelése az integrált bels ő piac megvalósításának tágabb célkit űzésével 
összefüggésben is fontos. A piacok integr ációja növeli az Eu rópai Unión belüli 
versenyt. Nem engedhet ő meg, hogy a gazdasági társas ágok új, magánjogi korlátokat 
teremtsenek azok között a tagállamok között, ahol az állami korlátokat sikeresen eltörölték. 
II. AZON
 VERTIKÁLIS  MEGÁLLAPODÁSOK,  AMELYEK  
FŐSZABÁLYKÉNT  NEM  TARTOZNAK  A 101.  CIKK  (1) BEKEZDÉSÉNEK  
HATÁLYA  ALÁ 
1. Csekély jelent őségű megállapodások, valamint a ki s- és középvállalkozások 
(8) Nem tartoznak a 101. cikk (1) bekezdés ének hatálya alá az ok a megállapodások, 
amelyek nem alkalmasak arra, hogy érzékelhet ő hatást gyakoroljanak a tagállamok 
közötti kereskedelemre, illetve nem ké pesek céljuknál vagy hatásuknál fogva 
jelentősen korlátozni a versenyt. A csoportm entességi rendelet csak azokra a 
megállapodásokra vonatkozik, amelyek a 101. cikk (1) bekezdésén ek hatálya alá 
tartoznak. Ez az iránymutatás nem érinti  az Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 
81. cikke (1) bekezdése szer int a versenyt érzékelhet ően nem korlátozó, csekély 
jelentőségű (de minimis) megállapodásokr ól szóló bizottsági közlemény5 vagy 
bármely jöv őbeli „de minimis”  közlemény alkalmazását. 
(9) A különösen súlyos korlátozásokkal és a ha lmozott hatások kérdéseivel kapcsolatban 
a „de minimis”  közleményben meghatározott feltéte lek szerint azok a vertikális 
megállapodások, amelyeknek részesei ol yan nem versenytárs vállalkozások, 
amelyeknek egyedi piaci részesedése az ér intett piacon nem haladja meg a 15 %-ot, 
főszabályként nem tartoznak a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá6. Nincs 
azonban olyan vélelem, hogy a 15 %-nál magasabb piaci részesedéssel bíró 
vállalkozások által kötött vertikális me gállapodások automati kusan sértenék a 
101. cikk (1) bekezdését. A 15 %-os küszöbé rtéknél magasabb piaci részesedéssel 
bíró vállalkozások által kötött megállapodás ok is lehetnek ugyanis olyanok, amelyek 
nincsenek érzékelhet ő hatással a tagállamok közötti kereskedelemre, illetve nem 
jelentenek érzékelhet ő versenykorlátozást7. Ezeket a megállapodásokat jogi és 
gazdasági összefüggéseik fényében kell értékelni. Az egyedi megállapodások 
értékelésének szempontjait a (96)–(229) bekezdés tartalmazza. 
(10) A „de minimis”  közleményben említett különösen súlyos korlátozások tekintetében a 
101. cikk (1) bekezdése a 15 %-os küszöbért ék alatt is alkalmazható, feltéve, hogy 
érzékelhet ő hatás áll fenn a tagállamok közötti ke reskedelemre és a versenyre. Ebben 
a tekintetben a Bíróság és a Törvényszék  vonatkozó ítélkezési gyakorlata irányadó8. 
Utalni kell arra is, hogy esetleg szükség  lehet a különösen az ezen iránymutatás 
                                                 
5 HL C 368., 2001.12.22., 13. o. 
6 A versenytárs vállalkozások közötti megállapodások esetében a „de minimis” piaci részesedés 
küszöbértéke minden egyes érintett piacon 10  % az együttes piaci részesedésükre. 
7 Lásd az Els őfokú Bíróság T-7/93 sz. Langnese-Iglo kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének (EBHT 
1995., II-1533. o.), 98. pontját. 
8 Lásd a Bíróság 5/69 sz. Völk kontra Vervaecke ügyben hozott ítéletét (EBHT 1969., 295. o.); a 1/71 sz. 
Cadillon kontra Höss ügyben hozott ítéletét (EBHT 1971., 351. o.) és a C-306/96 sz. Javico kontra Yves 
Saint Laurent ügyben hozott ítéletének (EBHT 1998., I-1983. o.), 16. és 17. pontját. 
 
HU 8   HU (47) bekezdésében ismertetett különösen súlyos korlátozások pozitív és negatív 
hatásainak értékelésére. 
(11) A Bizottság úgy véli továbbá, hogy – kivéve a halmozott hatás és a különösen súlyos 
korlátozások eseteit – a mikró-, kis-  és középvállalkoz ások fogalmának 
meghatározásáról szóló 2003. máju s 6-i bizottsági ajánlás9 mellékletében 
meghatározott, kis- és középvállalkozások  által kötött vertikális megállapodások 
esetében nem valószín űsíthető, hogy ezek képesek lennének a tagállamok közötti 
kereskedelemre a 101. cikk (1) bekezdése szerinti érzékelhet ő hatást gyakorolni, 
vagy érzékelhet ő versenykorlátozást eredményezni, így ezek a megállapodások 
főszabályként nem tartoznak a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá. Azokban az 
esetekben azonban, ahol az ilyen megállapodások mégis kimerítik a 101. cikk (1) bekezdése alkalmazásának feltételeit, a Bizottság az erre irányuló megfelel ő 
uniós érdek hiánya miatt általában tart ózkodni fog attól, hogy eljárást indítson, 
kivéve, ha az adott vállalkozások csoportosan vagy egyedileg er őfölényben vannak a 
belső piac egy jelent ős részén. 
2. Ügynöki megállapodások 
2.1 Az ügynöki megállapodások meghatározása 
(12) Az ügynök olyan jogi vagy természetes személy, amelyet vagy akit hatáskörrel 
ruháztak fel, hogy egy másik személ y (megbízó) megbízásából szerz ődésekről 
tárgyaljon és/vagy meg is kösse azokat az ügynök saját nevében, vagy a megbízó 
nevében az alábbi tárgyakban: 
– áruk vagy szolgáltatások megbí zó általi vásárlása, vagy 
– áruk vagy szolgáltatások megbí zó általi értékesítése. 
(13) A 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása céljából az ügynöki megállapodás 
meghatározása során az a dönt ő tényező, hogy az ügynök milyen pénzügyi vagy 
kereskedelmi kockázatot vállal azon tevé kenységek vonatkozásában, amelyekre a 
megbízótól ügynöki megbízást kapott.
 10 Az értékelés szempontjából nem lényeges, 
hogy az ügynök egy vagy több megbízó megbízásából tevékenykedik. Az említett értékelés szempontjából az sem lénye ges, hogy a felek, i lletve a nemzeti 
jogszabályok hogyan min ősítik megállapodásukat. 
(14) Három olyan pénzügyi, illetve kereskedel mi kockázat létezik, amelyek – a 101. cikk 
(1) bekezdésének alkalmazása szempontjából – lényegesek az ügynöki megállapodások meghatározásához. El őször is léteznek adott szerz ődéshez köt ődő 
kockázatok, amelyek közvetlenül kapcso lódnak az ügynök által a megbízó részére 
megkötött és/vagy megtárgyalt szerz ődésekhez; ilyen például a raktárkészletek 
finanszírozása. Másodsorban, vannak olyan kockázatok, amelyek egy adott piachoz 
                                                
 
9 HL L 124., 2003.5.20., 36. o. 
10 Lásd az Els őfokú Bíróság T-325/01. sz. Daimler Chrysler kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét 
(EBHT 2005., II-3319. o.), a Bíróság C-217/05. sz. Confederación Espanola de Empresarios de Estaciones de Servicio kontra CEPSA ügyben hozott ítéletét (EBHT 2006., I-11987. o.), valamint a C–
279/06. sz. CEPSA Estaciones de Servicio SA kontra LV Tobar e Hijos SL ügyben hozott ítéletét 
(EBHT 2008., I-6681). 
 
HU 9   HU kötődő beruházásra vonatkoznak. Ezek olyan beruházások, amelyek kifejezetten 
ahhoz a tevékenységfajtához köt ődnek, amelyre vonatkozóan a megbízó az ügynököt 
megbízta, azaz ahhoz szükségesek, hogy az  ügynök képes legyen megkötni és/vagy 
megtárgyalni az adott típusú szerz ődést. Az ilyen beruházások általában nem 
térülnek meg, ami azt jelenti, hogy az adott tevé kenységi területr ől való kilépést 
követően a beruházás nem hasz nálható fel más tevékenységekhez, illetve csak 
jelentős veszteséggel értékesíthet ő. Harmadsorban léteznek az azonos 
termékpiacokon végzett más tevékenységekhez kapcsolódó kockázatok, amennyiben a megbízó megköveteli az ügynökt ől, hogy ilyen tevékenységeket folytasson, de nem 
a megbízó nevében eljáró ügynökként, hanem saját kockázatára. 
(15) A 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása szempontjából a megállapodás ügynöki 
megállapodásnak min ősül, ha az ügynök a megbízó részére megkötött és/vagy 
megtárgyalt szerz ődések vonatkozásában, az adott te vékenységi körben a piachoz 
kötődő beruházások vonatkozásában, valamint a megbízó által el őírt, azonos 
termékpiacon végrehajtandó egyéb tevékenys égek vonatkozásában egyáltalán nem, 
vagy csak jelentéktelen kockázatot visel.  Az értékelés szempontjából azonban nem 
lényegesek sem az ügynöki szolgáltatás nyújtásával általánosságban összefügg ő 
kockázatok, mint például az ügynöki tevékenység sikerességét ől függő ügynöki 
jövedelem kockázata, sem pedig az általános jelleg ű, például az i ngatlanba vagy a 
személyzetbe történ ő beruházások. 
(16) A 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása céljából tehát valamely megállapodás 
általában akkor min ősül ügynöki megállapodásnak, ha a – vásárolt vagy értékesített – 
szerződés szerinti áruk tulajdonjoga nem száll át az ügynökre, vagy ha a szerz ődés 
szerinti szolgáltatásokat nem maga az ügynök nyújtja, valamint ha az ügynök: 
a) nem járul hozzá a szerz ődés szerinti áruk vagy szolgáltatások 
értékesítéséhez/vásárlásához kapcsolódó költségekhez, ideértve az áruszállítás 
költségeit is. Ez nem zárja ki annak lehet őségét, hogy az ügynök végezze a 
szállítási szolgáltatást, feltéve, hogy annak költségeit a megbízó viseli, 
b) saját költségére vagy kockázatára ne m tart fenn raktárkészletet a szerz ődés 
szerinti árukból, ideértve a raktárkész letek finanszírozását, illetve az ezeket 
érintő veszteségek viselését is, és jogosult külön költség nélkül visszajuttatni az 
eladatlan árut a megbízóhoz, kivéve, ha  az ügynök vétkessége megállapítható 
(például nem tette meg az elvárható bizt onsági intézkedéseket a készletet érint ő 
veszteség elkerülésére), 
c) nem vállal felel ősséget harmadik személyek felé az értékesített termék által 
okozott károk tekintetében (termékfelel ősség), kivéve, ha ügynöki 
minőségében megállapítható a vétkessége e tekintetben, 
d) ügynöki jutalékának elvesztése  kivételével nem vállal felel ősséget a szerz ődés 
ügyfél általi betartásának elmulasztásáért, kivéve, ha az ügynök vétkessége megállapítható (például, ha nem tesz eleget az elvárhat ó biztonsági vagy 
vagyonvédelmi intézkedéseknek, vagy ha ne m tesz eleget a lopás megbízónak 
vagy rend őrségnek történ ő bejelentésére irányuló, el várható intézkedéseknek, 
továbbá nem juttatja el a megbízóhoz  az ügyfél pénzügyi megbízhatóságára 
vonatkozóan rendelkezésére álló valamennyi információt), 
 
HU 10   HU e) nem köteles – közvetve vagy közvetlenül – beruházni az értékesítés 
ösztönzésébe, például a megbízó hirdetési költségvetéséhez történ ő 
hozzájárulással, 
f) nem hajt végre az adott piachoz köt ődő eszköz- vagy ingatlanberuházásokat, 
illetve személyzeti képzést, például üzemanyag kiskereskedelmi tevékenységhez szükséges üzemanyag- tároló tartály beszerzését, vagy 
biztosítási kötvények eladásához szüks éges különleges szoftver beszerzését 
biztosítási ügynöki tevékenység esetén, kivéve, ha ezek költségeit a megbízó 
teljes mértékben megtéríti, 
g) nem vállal a megbízó által igé nyelt más tevékenységet az azonos 
termékpiacon, kivéve, ha ezek költségeit a megbízó teljes mértékben megtéríti. 
(17) Ez a felsorolás nem teljes. Amennyib en azonban az ügynök visel a (14), (15) és 
(16) bekezdésben említett egy vagy t öbb kockázatot vagy költséget, az ügynök és a 
megbízó közötti megállapodás nem min ősül ügynöki megállapodásnak. A kockázat 
kérdését eseti alapon, és i nkább a helyzet gazdasági real itása, mintsem a jogi forma 
alapján kell értékelni. Gyakor lati okokból a kockázatelemzés kezd ődhet a 
szerződéshez köt ődő kockázatok értékelésével. Amennyiben az ügynöknél 
szerződéshez köt ődő kockázatok merülnek fel, ez elég annak megállapításához, hogy 
az ügynök független forgalmazó. Ezzel szemben, amennyiben az ügynöknél nem merülnek fel szerz ődéshez köt ődő kockázatok, akkor tovább kell folytatni az 
elemzést az adott piachoz köt ődő beruházásokhoz kapcsolódó kockázatok 
értékelésével. Végezetül, amennyibe n az ügynöknél nem merülnek fel szerz ődéssel 
és az adott piachoz köt ődő beruházásokkal kapcsolatos kockázatok, az azonos 
termékpiac vonatkozásában el őírt egyéb tevékenységekhez kapcsolódó kockázatok 
mérlegelése válhat szükségessé. 
2.2 A 101. cikk (1) bekezdésének ügynöki me gállapodásokra való alkalmazása 
(18) A 2.1 szakaszban meghatározo tt ügynöki megállapodások esetében az ügynök 
értékesítési, illetve vásárlási feladata a megbízó tevékenységeinek részét képezi. Mivel a szerz ődés szerinti áruk és szolgáltatások értékesítéséhez és vásárlásához 
kapcsolódó kereskedelmi és pénzügyi koc kázatokat a megbízó viseli, az ügynököt a 
megbízó nevében megkötött és/vagy megtárgyalt szerz ődésekért terhel ő valamennyi 
kötelezettség a 101. cikk (1) bekezdésének  hatályán kívül es ik. Az alábbi ügynöki 
kötelezettségek az ügynöki megállapodás elválaszthatatlan részének min ősülnek, 
mivel ezek mindegyike a megbízó azon képességére vonatkozik, hogy meghatározza az ügynök tevékenységi körét a szerz ődés szerinti áruk va gy szolgáltatások 
tekintetében, ami elengedhetetlen a kkor, ha a megbízónak kell vállalni a 
kockázatokat, és így a kereskedelmi straté giát meghatározó helyzetben kell lennie: 
a) arra a területr e vonatkozó korlátozá sok, ahol az ügynök ezeke t az árukat vagy 
szolgáltatásokat értékesítheti, 
b) azokra az ügyfelekre vonatkozó korlátozások, akikne k az ügynök ezeket az 
árukat vagy szolgáltatás okat értékesítheti, 
c) azok az árak és feltételek, amelyeke t az ügynöknek alkalmaznia kell az áruk 
vagy szolgáltatások értékesí tése vagy beszerzése során. 
 
HU 11   HU (19) A szerz ődés szerinti áruk és szolgáltatás ok ügynök általi és a megbízó nevében 
történő értékesítése vagy megvásárlása felt ételeinek szabályozásán túl az ügynöki 
megállapodások gyakran tartalmaznak az ügynök és a megbízó közötti kapcsolatra vonatkozó rendelkezéseket. Így különösen tartalmazhatnak olyan rendelkezést, 
amely megtiltja a megbízónak, hogy más ügynököket is megbízzon egy adott 
ügylettípus, ügyfélkör vagy terület vona tkozásában (kizárólagos ügynöki 
rendelkezések) és/vagy megtiltja az ügynöknek, hogy ügynöki vagy forgalmazói feladatot lásson el a megbízó versenyt ársainak megbízásából (egyedüli márka 
kikötésére vonatkozó rendelkezések). Mivel az ügynök a megbízótól különálló 
vállalkozás, az ügynök és a megbízó közötti  kapcsolatra vonatkozó rendelkezések 
sérthetik a 101. cikk (1) bekezdését. A ki zárólagos ügynöki rendelkezések általában 
nem eredményeznek versenyellenes hatás okat. A márkák közötti versenyt érint ő, az 
egyedüli márka kikötésére vonatkozó re ndelkezések, valamint a megállapodás 
megszűnését követ ő versenytilalomra vonatkozó re ndelkezések azonban sérthetik a 
101. cikk (1) bekezdését, ha a szerz ődés szerinti áruk vagy szolgáltatások 
értékesítésének vagy vásárlásának érinte tt piacáról való (halmozott) kizáráshoz 
vezetnek vagy járulnak hozzá (lásd különösen a VI. szakasz 2.1 pontját). Az ilyen 
rendelkezések élvezhetik a csoportmentességi rendelet el őnyeit, különösen a rendelet 
5. cikkében el őírt feltételek teljesülése esetén. A 101. cikk (3) bekezdése szerinti 
hatékonyságnöveléssel egyenként is igazolhat óak, például a (144)-(148) bekezdésben 
ismertetetteknek megfelel ően. 
(20) Az ügynöki megállapodás akkor is a 101.  cikk (1) bekezdés ének hatálya alá 
tartozhat, ha ugyan minden pénzügyi és kere skedelmi kockázatot a megbízó visel, de 
a megállapodás el ősegíti a felek közötti összejátszást. Ez a helyzet állhat fenn például 
akkor, ha több megbízó ugyanazon ügynököket alkalmazza, míg kollektíven kizár 
másokat abból, hogy ezen ügynököket alkalmazzák, vagy ha az ügynököket arra használják, hogy összejátsszanak marketings tratégiáik tekintetében, illetve hogy a 
megbízók szenzitív piaci információkat cseréljenek egymás között. 
(21) Amennyiben az ügynök a (16) bekezd ésben ismertetett lényeges kockázatok 
némelyikét vagy mindegyikét viseli, a 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása 
céljából az ügynök és a megbízó köz ötti megállapodás nem min ősül ügynöki 
megállapodásnak. Ebben a helyzetben az ügynök független vállalkozásnak min ősül, 
továbbá az ügynök és a megbízó közötti megállapodás bármely más vertikális megállapodáshoz hasonlóan a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozik. 
3. Alvállalkozói megállapodások 
(22) Az alvállalkozás keretében a vállalkozó te chnológiát vagy bere ndezést biztosít az 
alvállalkozónak, aki vállalja , hogy bizonyos termékeket (kizárólag) a vállalkozó 
részére ennek alapján állít el ő. Az alvállalkozásra az egyes alvállalkozási 
megállapodásoknak az EGK-Szerz ődés 85. cikkének (1) bekezdése szerint történ ő 
értékelésér ől szóló, 1978. december 18-i bizottsági közlemény
11 (a továbbiakban: 
alvállalkozási közlemény) vonatkozik. E közlemény szerint, amely továbbra is 
alkalmazandó, azok az alvállalkozói megálla podások, amelyekben az alvállalkozó 
vállalja, hogy egyes termékeket kizá rólag a vállalkozó számára állít el ő, általában a 
101. cikk (1) bekezdésének hatályán kívül esnek – feltéve, hogy a technológia vagy a 
                                                 
11 HL C 1., 1979.1.3., 2. o. 
 
HU 12   HU berendezés szükséges ahhoz, hogy az alvállalkozó a termékeket el őállíthassa. Az 
alvállalkozó számára el őírt egyéb korlátozások az onban, mint például az a 
kötelezettség, hogy nem folytat vagy nem ha sznosít saját kutatás-fejlesztést, vagy 
hogy általában nem állít el ő termékeket harmadik fél ré szére, a 101. cikk hatálya alá 
tartozhatnak.12 
III. A  CSOPORTMENTESSÉGI  RENDELET  ALKALMAZÁSA 
1. A csoportmentességi rendelet ál tal létrehozott biztos kiköt ő (safe harbour) 
(23) A legtöbb vertikális korlátozás esetében  versenyjogi aggályok csak akkor merülnek 
fel, ha a kereskedelem egy vagy több szintjén nem megfelel ő a márkák közötti 
verseny, azaz ha a szállító, a vev ő vagy mindkett őjük szintjén valamilyen fokú piaci 
erő tapasztalható. Amennyiben nem tartalmaznak a versenyt érint ő olyan különösen 
súlyos korlátozásokat, amelyek tá rgyi alapú versenykorlátozások, a 
csoportmentességi rendelet a szállító és a vev ő piaci részesedését ől függően 
vélelmezi a vertikális megállapodások jogszer űségét. A csoportmentességi rendelet 
3. cikke értelmében a csoportmentesség al kalmazhatóságát a szállítónak a szerz ődés 
szerinti áruk vagy szolgáltat ások értékesítése szerinti piacon fennálló piaci 
részesedése, valamint a vev ő azon piac(ok)on fennálló piaci részesedése határozza 
meg, ahol a szerz ődés szerinti árukat vagy szolgálta tásokat vásárolja. Ahhoz, hogy a 
csoportmentesség alkalmazható legyen, sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése 
nem haladhatja meg a 30 %-os küszöbértéket. A jelen iránymutatás V. szakasza útmutatást ad az érintett piac megha tározásával és a piaci részesedések 
kiszámításával kapcsolatban. Nincs olyan vélelem, amely szerint a 30 %-os piaci 
részesedési küszöbértéket meghaladó vertikális megállapodások a 101. cikk 
(1) bekezdésének hatálya alá tartozna k, vagy nem tesznek eleget a 101. cikk 
(3) bekezdésben meghatározott feltételekne k, ugyanakkor olyan vélelem sincs, amely 
szerint a 101. cikk (1 ) bekezdésének hatálya alá ta rtozó megállapodások általában 
eleget tennének a 101. cikk (3) bekezd ésében meghatározott feltételeknek. 
2. A csoportmentességi rendelet hatálya 
2.1 A vertikális megállapodások meghatározása (24) A vertikális megállapodások fogalm a a csoportmentességi rendelet 1. cikke 
(1) bekezdésének a) pontja meghatá rozásában „olyan megállapodás vagy 
összehangolt magatartás amely a megállapodás vagy az összehangolt magatartás szempontjából a termelési vagy értékesítési lánc különböz ő szintjein tevékenyked ő 
két vagy több vállalkozás köz ött jön létre, és amely az okra a feltételekre vonatkozik 
amelyek mellett egyes áruknak vagy sz olgáltatásoknak a fe lek által történ ő vásárlása, 
értékesítése vagy viszon teladása történik”. 
(25) A vertikális megállapodás (24) be kezdésben említett fogalmának négy f ő eleme van: 
a) A csoportmentességi rendelet megállapodásokra és összehangolt 
magatartásokra vonatkozik. A csoportmen tességi rendelet nem vonatkozik az 
érintett vállalkozások egyoldalú magatart ására. Az ilyen egyoldalú magatartás 
                                                
 
12 Lásd az alvállalkozási közlemény (3) bekezdését. 
 
HU 13   HU az erőfölénnyel történ ő visszaélés tilalmára vonatkozó 102. cikk hatálya alá 
tartozhat. Ahhoz, hogy a 101. cikk értelmében vett megállapodás létezzen, elegendő, hogy a felek kifejezzék arra vonatkozó közös szándékukat, hogy a 
piacon adott módon viselkednek. A szá ndék kifejezésének formája mindaddig 
lényegtelen, amíg az a felek szándékát hitelesen tükrözi. Amennyiben nincs az 
akaratok egyezését kifejez ő egyértelm ű megállapodás, a Bizottságnak 
bizonyítania kell, hogy az egyik fél egyoldalú politikája a másik fél 
beleegyezését élvezi. A ve rtikális megállapodások esetében valamely adott 
egyoldalú politikába való beleegyezés kétféleképpen állapítható meg. El őször 
is, a beleegyezés levonható egy el őzetesen kidolgozott általános 
megállapodásban a felekre ruházott hatáskörökb ől. Amennyiben az el őzetesen 
kidolgozott megállapodás rendelkezései valamelyik fél számára el őírják vagy 
engedélyezik, hogy kés őbb olyan konkrét egyoldalú politikát fogadjon el, 
amely a másik félre nézve kötelez ő lesz, a másik félnek az említett politikába 
való beleegyezése annak alapján állapíth ató meg13. Másodszor, ilyen kifejezett 
beleegyezés hiányában a Bizottság biz onyíthatja hallgatólagos beleegyezés 
meglétét. Ehhez el őször is azt kell bizonyítani, hogy az egyik fél az egyoldalú 
politikájának végrehajtásá hoz kifejezetten vagy hallg atólagosan megköveteli a 
másik fél együttm űködését, másodszor pedig azt, hogy a másik fél – az említett 
egyoldalú politika gyakor lati végrehajtásával – eleget tett ennek a 
követelménynek14. Például, amennyiben a párhuzamos kereskedelem megakadályozása érdekében a készlete k egyoldalú csökken tésének szállító 
általi bejelentését követ ően a forgalmazók azonnal csökkentik 
megrendeléseiket, és megszüntetik a párhuzamos kereskedelmet, akkor ezek a forgalmazók hallgatólagosan hozzájárulnak  a szállító egyold alú politikájához. 
Ugyanakkor nem lehet erre következtetni, ha  a szállítók továbbra is folytatják a 
párhuzamos kereskedelmet, vagy igyekszenek új lehet őségeket találni a 
párhuzamos kereskedésre. Hasonl óképpen, a vertikális megállapodások 
esetében a hallgatólagos hozzájárulás a valamelyik fél egyoldalú politikájának a megállapodás másik fele vagy felei számára történ ő előírása során 
alkalmazott kényszerítés szintjéb ől, valamint a szállító egyoldalú politikáját a 
gyakorlatban ténylegesen végrehajtó fo rgalmazók számából állapítható meg. 
Például a szállító által azoknak a fo rgalmazóknak a szankcionálására 
létrehozott nyomon követési és bírsá golási rendszer, amelyek nem felelnek 
meg egyoldalú politikájának, a szál lító egyoldalú politikájába való 
hallgatólagos beleegyezésre utal, ha ez a rendszer lehet ővé teszi a szállító 
számára, hogy a gyakorlatban megvaló sítsa politikáját. A beleegyezés 
megállapításának e bekezdésben ismertetett kétféle módja együttesen is használható; 
b) A megállapodás vagy az összehangolt magatartás két vagy több vállalkozás 
között jön létre. A nem vállalkozásként m
űködő végső fogyasztókkal kötött 
vertikális megállapodások nem tartozna k a csoportmentesség i rendelet hatálya 
alá. Általánosabban: a végs ő fogyasztókkal kötött megállapodások nem 
tartoznak a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, mivel ez a cikk csak a 
                                                 
13 A Bíróság C-74/04 P. sz. Bizottság kontra Volkswagen AG ügyben hozott ítélete (EBHT 2006., I-
6585. o.). 
14 Az Els őfokú Bíróság T-41/96. sz. Bayer AG kontra Bizottság ügyben hozott ítélete (EBHT 2000., 
II-3383. o. 
 
HU 14   HU vállalkozások közötti megállapodásokra, vállalkozások társulásainak döntéseire 
és a vállalkozások összehangolt magata rtásaira vonatkozik. Ez nem sérti a 
Szerződés 102. cikke alkalmazásának lehet őségét; 
c) A megállapodás vagy ö sszehangolt magatartás olya n vállalkozások között áll 
fenn, amelyek mindegyike – a megállapodás szempontjából – a termelési vagy forgalmazási lánc különböz ő szintjein m űködik. Ez azt jelenti például, hogy az 
egyik vállalkozás olyan nyersanyagot gyárt, amit a másik vállalkozás alapanyagként felhasznál, vagy az els ő cég a gyártó, a második a 
nagykeresked ő, a harmadik pedig a kiskeresked ő. Ez nem zárja ki azt, hogy 
egy vállalkozás a termelési vagy forgalmazási lánc több szintjén is m űködjön; 
d) A megállapodás vagy az összehangol t magatartás ol yan feltételekre 
vonatkozik, amelyek szerint a szerz ődés felei, a szállító és a vev ő által, „egyes 
áruknak vagy szolgáltatásoknak a […] vásárlása, értékesítése vagy 
viszonteladása történik”. Ez tükrözi a csoportmentessé gi rendelet célját, hogy a 
beszerzési és forgalmazási megálla podásokat szabályozza. Ezek olyan 
megállapodások, amelyek a szállító álta l szállított áruk vagy szolgáltatások 
megvásárlásának, értékesítésének vagy vi szonteladásának feltételeire és/vagy 
az ezeket az árukat, i lletve szolgáltatásokat felhasználó áruk vagy 
szolgáltatások vev ő általi értékesítésének fe ltételeire vona tkoznak. Mind a 
szállító által szál lított áruk vagy szolgáltatások, mind pedig a felhasználás 
eredményeként létrejött áruk és szolgá ltatások a csoportmentességi rendelet 
szerinti szerz ődés szerinti árunak és  szolgáltatásnak min ősülnek. A 
meghatározás kiterjed minden végterméknek és közbens ő terméknek min ősülő 
árura és szolgáltatásra  vonatkozó vertikális me gállapodásra. Az egyetlen 
kivétel a gépjárm űágazat, mindaddig, amíg erre az ágazatra továbbra is külön 
csoportmentesség vonatkozik, amilyet például a Szerz ődés 81. cikke 
(3) bekezdésének a gépjárm ű-ágazatbeli vertikális megállapodások és 
összehangolt magatartások egyes csoportjaira történ ő alkalmazásáról szóló, 
2002. július 31. 1400/2002/EK bizottsági rendelet15 vagy az annak helyébe 
lépő bármely rendelet biztosít. A szállí tó által biztosított árukat vagy 
szolgáltatásokat a vev ő viszonteladóként értékesítheti, vagy alapanyagként 
felhasználhatja saját termékei vagy szolgáltatásai el őállítása során; 
(26) A csoportmentességi rendelet a harmadik fél részére történ
ő bérbeadás céljára 
értékesített és vásárolt árukra is vonatkozik. A bérleti és lízingszerz ődések azonban 
nem tartoznak a rendelet hatálya alá, mi vel ezekben az esetekben nincs szó áruk vagy 
szolgáltatások szállító általi értékesítésér ől a vev ő részére. Általánosabb 
megfogalmazásban: a csoportmentességi rende let nem terjed ki olyan korlátozásokra 
és kötelezettségekre, amelyek nem a vásá rlás, értékesítés va gy viszonteladás 
feltételeivel kapcsolatosak, például olyan köt elezettségre, amely megtiltja a feleknek, 
hogy önálló kutatás-fejlesztési tevékenységet  folytassanak, amely kikötést a felek 
belefoglalhatnak egy egyé bként vertikálisnak min ősülő megállapodásba. A 
csoportmentességi rendelet 2. cikkének (2)– (5) bekezdése közvetve vagy közvetlenül 
kizár bizonyos vertikális megállapodásokat a csoportmentességi rendelet alkalmazási 
köréből. 
                                                 
15 HL L 203., 2002.8.1., 30. o. 
 
HU 15   HU 2.2 Versenytársak közötti vertikális megállapodások 
(27) A csoportmentességi rendelet 2. cikkéne k (4) bekezdése kifejezetten kizárja 
alkalmazási köréb ől a „versenytárs vállalkozások között létrejött vertikális 
megállapodásokat”. A versenytársak közötti vertikális megállapodásokkal – az összejátszás lehetséges hatá sai tekintetében – az EK-Szerz ődés 81. cikkének a 
horizontális együttm űködési megállapodásokra való alkalmazhatóságáról szóló 
bizottsági iránymutatás
16 foglalkozik. Az ilyen megállapodások vertikális 
szempontjait azonban ezen iránymutatás alap ján kell értékelni. A csoportmentességi 
rendelet 1. cikke (1) bekezdésének c)  pontja a versenytár s vállalkozásokat a 
következőképpen határozza meg: „a tényleges vagy lehetséges versenytárs”. Két 
vállalat akkor min ősül tényleges versenytársnak, ha  ugyanazon az érintett piacon 
folytat tevékenységet. Valamely vállalat akkor min ősül egy másik vállalat lehetséges 
versenytársának, ha megállapodás hi ányában a relatív árak kismérték ű, de tartós 
emelkedése esetében valószín űsíthető, hogy az els ő vállalat normális esetben egy 
évet meg nem haladó rövid id őszakon belül felvállalja a szükséges kiegészít ő 
beruházásokat vagy más szükséges vált ási költségeket annak érdekében, hogy 
belépjen arra a piacra, ahol a másik vállalat tevékeny. Ezt az  értékelést reális alapon 
kell elvégezni; a piacralépés puszta elméleti lehet ősége nem elegend ő.17 Az a 
forgalmazó, amely a gyártó részére termék leírást ad át abból a célból, hogy az 
meghatározott terméket gyártson a forgal mazó márkaneve alatt, nem tekinthet ő az 
ilyen sajátmárkás termékek gyártójának. 
(28) A csoportmentességi rendelet 2. cikkének (4) bekezdése két kivételt tartalmaz a 
versenytársak közötti vertikális megálla podásokra vonatkozó álta lános kizárás alól. 
A kivételek a nem kölcsönös megállapod ásokra vonatkoznak. A versenytársak 
közötti nem kölcsönös megállapodásokra a kkor terjed ki a csoportmentességi 
rendelet hatálya, ha a) a szállító az árukna k gyártója és forgalmazója is, míg a vev ő 
csak forgalmazó, de a gyártás szintjén nem versenytárs vállalkozás, vagy b) a szállító 
olyan szolgáltató, amely a kere skedelem számos szintjén m űködik, míg a vev ő nem 
versenytárs vállalkozás azon a kereskedel mi szinten, ahol megvásárolja a szerz ődés 
szerinti szolgáltatásokat. Az els ő kivétel a kett ős forgalmazási helyzetekre 
vonatkozik, azaz arra, amikor adott áruk gyárt ója az adott áruk forgalmazójaként is 
működik, az ő termékeit forgalmazó független keresked ők versenytársaként. Kett ős 
forgalmazás esetén általánosságban úgy kell tekinteni, hogy bármilyen, a gyártó és kereskedő közti, a kiskereskedelem szintjén meglév ő versenytársi kapcsolatra 
gyakorolt lehetséges hatás ke vésbé fontos, mint a vertik ális szállítói megállapodás 
lehetséges hatása a versenyre általában a gyártás vagy a kiskereskedelem szintjén. A 
második kivétel hasonló kett ős forgalmazási helyzetekre vonatkozik, ebben az 
esetben azonban azon szolgáltatások vonat kozásában, amikor a szállító a vev ő 
működésének kiskereskedelmi szintjén egyben termékek szolgáltatója is. 
                                                
 
16 HL C 3., 2001.1.6., 2.o. Ezen irán ymutatás felülvizsgálatára a közeljöv őben kerül sor. 
17 Lásd a közösségi versenyjog alkalmazásában az érintett piac meghatározásáról szóló bizottsági 
közlemény (HL C 372., 1997.12.9, 5. o.) (20)-(24) bekezdését, a Bizottság tizenharmadik 
versenypolitikai jelentésének 55. pontját, valamint a IV/32. 009. sz. Elopak kontra Metal Box-Odin 
ügyben hozott 90/410/EGK bizottsági határozatot (HL L 209., 1990.8.8, 15. o.). 
 
HU 16   HU 2.3 Kiskeresked ői társulások 
(29) A csoportmentességi rendeletet 2. cikké nek (2) bekezdése alapján a mentességet 
alkalmazni kell olyan vertikális megállapodásokra is, amelyeket vállalkozások olyan társulása köt amely megfelel meghatározo tt feltételeknek, és ezáltal kizárja a 
csoportmentességi rendelet hatálya alól a bárm ely más társulás által kötött vertikális 
megállapodásokat. A társulás és annak tagjai vagy a társulás és annak szállítói között 
létrejött vertikális megállapodásokra csak abban az esetben vonatkozik a 
csoportmentességi rendelet, ha valamennyi  tag áruk (nem pedig szolgáltatások) 
kiskereskedelmével foglalkozik, és ha a társulás egyes tagjainak forgalma nem 
haladja meg az 50 millió EUR-t. Kiskeresked őnek minősülnek azok a forgalmazók, 
akik az áruk viszonteladói a végs ő fogyasztók felé. Ha a társulásnak csak korlátozott 
számú tagja rendelkezik az 50 millió EUR-s küszöbértéket meghaladó forgalommal, és ha e tagok forgalma együttesen az összes tag egyesített forgalmának 15 %-nál kevesebb, ez alapesetben nem változta tja meg a 101. cikk szerinti értékelést. 
(30) Vállalkozások társulásai mind horizontál is, mind pedig vertikális megállapodásokat 
köthetnek. A horizontális megállapodásokat az EK-Szerz ődés 81. cikkének a 
horizontális együttm űködési megállapodásokra való alkalmazhatóságáról szóló 
bizottsági iránymutatásban
18 megállapított alapelvek szerint kell értékelni. Ha ebb ől 
az értékelésb ől azt a következtetést lehet le vonni, hogy a vállalkozások közötti 
együttműködés a beszerzés vagy értékesítés te rületén elfogadható, akkor további 
értékelésre van szükség a társulásnak a s zállítóival vagy egyes tagjaival kötött 
vertikális megállapodásai tekintetében. Ez utóbbi értékelés a csoportmentességi 
rendelet szabályait és ezt az iránymutatást követi. El őször horizontális 
megállapodásként kell vizsgálni például a társulás tagjai által kötött horizontális 
megállapodásokat vagy a társulás által elf ogadott döntéseket, mint például az olyan 
döntést, amely kötelezi a tagokat, hogy a társulástól vásároljanak, vagy amely 
kizárólagos területeket ha tároz meg a tagok részére.  Ha ez az értékelés annak 
megállapításával zárul, hogy a horizontális  megállapodás elfogadható, szükséges 
értékelni a társulás és az egyes tagjai vagy a társulás és szállítói közötti vertikális megállapodásokat. 
2.4 A szellemi tulajdonjogokra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó vertikális 
megállapodások 
(31) A csoportmentességi rendelet 2. cikkének  (3) bekezdése a rende let hatálya alá vonja 
azokat a vertikális megállapodásoka t, amelyek bizonyos rendelkezéseket 
tartalmaznak a szellemi tulajdonjogoknak a vev őre történ ő átruházása vagy 
hasznosításuk megengedése tárgyában, és így kizárja a csoportmentességi rendelet 
hatálya alól a többi, szellemi tulaj donjogokkal kapcsolatos rendelkezéseket 
tartalmazó vertikális megállapodást . A csoportmentességi rendelet akkor 
alkalmazható a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó 
vertikális megállapodásokra, ha teljesül az alábbi öt feltétel: 
a) a szellemi tulajdonj ogokra vonatkozó rendelkezé snek egy vertikális 
megállapodás részének kell lennie, azaz olyan megállapodásénak, amely arra nézve tartalmaz feltételeket, hogy a felek hogyan szerezhetnek be, 
                                                
 
18 Lásd a (27) bekezdést. 
 
HU 17   HU értékesíthetnek, vagy értékesíthetnek viszonteladóként bizonyos árukat vagy 
szolgáltatásokat, 
b) a szellemi tulajdonjogokat a vev őre kell átruházni, vagy a vev őnek ezekre 
használati jogot kell szereznie, 
c) a szellemi tulajdonjogra vonatk ozó rendelkezések nem képezhetik a 
megállapodás els ődleges célját, 
d) a szellemi tulajdonjogra von atkozó rendelkezéseknek közvetlenül 
kapcsolódniuk kell az áruknak vagy szolgáltatásoknak a vev ő, illetve annak 
ügyfelei általi használatához, értékesí téséhez vagy viszonteladóként történ ő 
értékesítéséhez. Franchise esetén, ha a szellemi tulajdonjogok hasznosításának célja marketing, az árukat vagy szolgáltatásokat a f ő franchise-vev ő vagy a 
franchise-vev ők forgalmazzák, 
e) a szellemi tulajdonjogra vonatkozó rendelkezések – a szerz ődés szerinti áruk 
vagy szolgáltatások tekintetében  – nem tartalmazhatnak olyan 
versenykorlátozásokat, amelyeknek célja  megegyezik az olyan vertikális 
korlátozásokéval, amelyek a csoportmente sségi rendelet alapján nem élveznek 
mentességet. 
(32) Az ilyen feltételek bizt osítják, hogy a csoportmentessé gi rendeletet kiterjedjen 
azokra a vertikális megállapod ásokra, ahol az áruk vagy sz olgáltatások használata, 
értékesítése vagy viszonteladóként történ ő értékesítése hatékonyabban 
megvalósítható annak eredményeképpen, hogy a szellemi tulajdonjogokat a vev őre 
ruházzák, vagy a vev ő használati jogot szerez ezekre. Másképp fogalmazva: a 
szellemi tulajdonjogok átruházásának  vagy a hasznosításuk megengedésének 
korlátozása akkor tartozik a rendelet hatálya alá, ha a megállapodás f ő célja áruk 
vagy szolgáltatások megvásárlása vagy forgalmazása. 
(33) Az els ő feltétel egyértelm űvé teszi, hogy a szellemi tulajdonjogok biztosításának 
kontextusa áruvásárlásról vagy áruforgalmazás ról, illetve szolgáltatások nyújtásáról 
vagy azok igénybevételér ől szóló megállapodás, nem pedig olyan megállapodás, 
amely az áruk el őállítása céljából átruházott vagy licenciába adott szellemi 
tulajdonjogokra vonatkozik, és nem is puszta licenciaadási megállapodás. A 
csoportmentességi rendelet nem vonatkozik például az alábbiakra: 
a) olyan megállapodások, amelyekben az egyi k fél a másik fél részére átad egy 
receptet, és engedélyezi a másik fél számára, hogy e recept alapján italt 
gyártson; 
b) olyan megállapodások, amelyekben az egyi k fél a másik fél részére átad egy 
mintát vagy egy eredeti példányt, és megengedi, hogy az legyártsa és 
forgalmazza az ezek alapján készített termékeket; 
c) védjegy vagy megjelölés használatá nak megengedésére kereskedelmi céllal, 
d) szponzori szerz ődés arról, hogy a fél jogosult magát egy esemény hivatalos 
szponzoraként hirdetni, 
 
HU 18   HU e) szerz ői jog használatának engedélyezése, például valamely esemény rögzítési 
és/vagy sugárzási jogára vonatkozó sugárzási szerz ődések. 
(34) A második feltétel egyértelm űvé teszi, hogy a csoportmentességi rendelet nem 
alkalmazható abban az esetben, ha  a szellemi tulajdonjogot a vev ő adja át a 
szállítónak, tekintet nélkül arra, hogy a szellemi tulajdonjog a gyártás vagy a 
forgalmazás módjára vonatkozik-e. A csopor tmentességi rendelet nem alkalmazható 
olyan, a szellemi tulajdonj og szállító részére történ ő átruházására vonatkozó 
megállapodásra, amely esetleges korlátozásokat  tartalmaz a szállító  által végrehajtott 
értékesítések tekintetében. Ez különösen azt jelenti, hogy az olyan alvállalkozói 
szerződés19, amely a know-how alvá llalkozó részére történ ő átadását tartalmazza, 
nem tartozik a csoportmentességi rendelet alkalmazási körébe (lásd a (22) bekezdést 
is). A csoportmentességi rendelet hatály a alá tartoznak azonba n azok a vertikális 
megállapodások, amelyek alapján a vev ő csupán termékleírást ad a szállítónak, 
meghatározva a szállítandó ár ukat vagy szolgáltatásokat. 
(35) A harmadik feltétel egyértelm űvé teszi, hogy a megállapodás csak akkor tartozik a 
csoportmentességi rendelet hatá lya alá, ha annak nem els ődleges célja a szellemi 
tulajdonjogok átruházása vagy licenci ába adása. A megállapodás els ődleges céljának 
áruk vagy szolgáltatások megvásárlásnak, értékesítésének vagy viszonteladásának 
kell lennie, a szellemi tulajdonjogokra vonat kozó rendelkezéseknek pedig a vertikális 
megállapodás végrehajtását kell szolgálniuk. 
(36) A negyedik feltétel el őírja, hogy a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó rendelkezések 
segítsék el ő az áruknak vagy szolgáltatásoknak a vev ő vagy annak ügyfelei általi 
használatát, értékesítését vagy viszontelad ását. A használatra vagy viszonteladásra 
szánt árukat vagy szolgáltatásokat általába n a licencia-adó szol gáltatja, de az is 
lehetséges, hogy a licenciavev ő harmadik félként fellép ő szállítótól vásárolja meg 
azokat. Alapesetben a szellemi tulaj donjogokra vonatkozó rendelkezések az áruk 
vagy szolgáltatások forgalmazására vonatkozna k. Ez a helyzet például akkor, amikor 
egy franchise-szerz ődésben a franchise-adó viszonteladásra értékesít árukat a 
franchise-vev őnek, továbbá engedélyezi a franchise-vev őnek, hogy az áruk piaci 
értékesítése során használja az ő védjegyét és know-how-j át, továbbá amikor egy 
italkoncentrátum szállítója licenciát ad a vev őnek arra, hogy az hígítás és palackozás 
után árusítsa az italt. 
(37) Az ötödik feltétel különös hangsúlyt  helyez arra, hogy a szellemi tulajdonjogokra 
vonatkozó rendelkezések célja ne egyezzen  meg bármelyik, a csoportmentességi 
rendelet 4. cikkében felsorolt különösen súl yos korlátozás céljával, illetve bármely 
olyan korlátozás céljával, amelyet a csopor tmentességi rendelet 5. cikke kizár a 
csoportmentességi rendelet hatálya alól (lásd ezen iránymutatás (47)-(69) bekezdését). 
(38) Azok a szellemi tulajdonjogok, amelyek a csoportmentességi rendelet 2. cikkének 
(3) bekezdése értelmében a vertikális megállapodások megvalósítása szempontjából 
jelentősek, általában három f ő területet érintenek: védjegyek, szerz ői jogok és know-
how. 
                                                
 
19 Lásd a (22) bekezdésben említett, alvállalkozási közleményt, HL C 1., 1979.1.3, 2. o. 
 
HU 19   HU Védjegy 
(39) A licenciaadó termékeine k egy adott területen történ ő forgalmazásához a forgalmazó 
részére védjegyhasználati licenciát adhat. Kizárólagos licencia esetén a megállapodás 
kizárólagos forgalmazásnak min ősül. 
Szerzői jog 
(40) A szerz ői jog jogosultja a szerz ői jogi oltalmat élvez ő áruk (könyvek, szoftver stb.) 
viszonteladóit kötelezheti arra , hogy a viszonteladás során az zal a feltétellel adják el 
az árukat, hogy a vev ő – aki lehet másik viszonteladó vagy végs ő felhasználó – nem 
sérti meg a szerz ői jogokat. A viszonteladó ilyen köt elezettségei – amennyiben azok 
egyáltalán a 101. cikk (1) bekezdésének ha tálya alá tartoznak – a csoportmentességi 
rendelet hatálya alá tartoznak. 
(41) Az olyan megállapodások, amelyek alapján egy szoftver fizikai példányait a szállító 
viszonteladás céljára adja át, és a viszont eladó a szoftverhez kapcsolódó semmiféle 
jogra nem szerez licenciát, hanem csupá n a fizikai példá nyok viszonteladására 
jogosult, a csoportmentességi rendele t szempontjából viszonteladási célú 
áruértékesítési megállapodásnak min ősülnek. Az ilyen típusú forgalmazás során a 
szoftverlicencia átruházása a szerz ői jog tulajdonosa és a szoftver végs ő 
felhasználója között jön létre. Ez történhet „hozzácsomagolt” licencia formájában, 
azaz úgy, hogy a licencia feltételek a szoftver csomagolásában találhatók, és a csomag felbontásával a végs ő felhasználó hallgatóla gosan elfogadja azokat. 
(42) A szerz ői jog jogosultja kötelezheti azokat a vev őket, akik szerz ői jogi oltalmat 
élvező szoftvert is tartalmazó hardvert vá sárolnak, hogy tartsák tiszteletben a szerz ői 
jogokat, és így ne másolják és adják el újra  a szoftvert, vagy ne készítsenek olyan 
másolatot a szoftverr ől, amelyet másik hardveren futtatnak. Az ilyen felhasználási 
korlátozások – amennyiben egyáltalán a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá 
tartoznak – a csoportmentességi re ndelet hatálya alá tartoznak. 
Know-how 
(43) A franchise-megállapodások – az ipari franchise-megállapodások kivételével – a 
legjobb példák a know-how vev ő részére történ ő marketingcélú átadására
20. A 
franchise-megállapodások védjegyekkel va gy megjelölésekkel, valamint áruk 
felhasználására és forgalmazására, illetv e szolgáltatásnyújtásra szolgáló know-how-
val kapcsolatos szellemi tulajdonjogokra vonatkozó licenciákat tartalmaznak. A 
szellemi tulajdonjog licenciába adásán tú l a franchise-adó a megállapodás tartama 
alatt általában kereskedelmi és technikai segítséget is nyújt a franchise-vev ő részére, 
így beszerzési szolgáltatásokat, képzést, i ngatlan-tanácsadást, pé nzügyi tervezést stb. 
A licencia és a segítségnyújtás a franchise tárgyát képez ő üzleti módszer 
elválaszthatatlan elemei. 
(44) A franchise-megállapodásban foglalt li cencia-adás a csoportmentességi rendelet 
hatálya alá tartozik, ha a (31) bekezdésben felsorolt öt feltétel mindegyike teljesül. E 
feltételek általában teljesülnek, mivel a legtöbb franchise-megállapodásban, ideértve 
                                                 
20 A (43)–(45) bekezdés analógia alapján más, a szállító és a vev ő közti jelent ős know-how átadással járó 
forgalmazási megállapodásokra is vonatkozik. 
 
HU 20   HU a master (els ődleges) franchise-megállapodásokat is, a franchise-adó árukat és/vagy 
szolgáltatásokat – különösen keresked elmi vagy technikai segítségnyújtási 
szolgáltatásokat – is átad, illetve szolgáltat a franchise-vev ő r é s z é r e .  A z  á t a d o t t  
szellemi tulajdonjogok segítséget  nyújtanak a franchise-vev őnek abban, hogy a 
franchise-adó, illetve az általa kijelölt szállító által szállított termékeket 
viszonteladóként értékesítse, vagy abba n, hogy e termékeket felhasználja és a 
keletkezett árukat vagy szolgáltatásokat értékesítse. Amennyiben a franchise-
megállapodás kizárólag vagy els ődlegesen szellemi tulajdonjogok licenciába adására 
vonatkozik, nem tartozik a csoportmentessé gi rendelet hatálya alá, a Bizottság 
azonban az ilyen megállapodásokra – általános szabályként – a csoportmentességi rendeletben és az ezen iránymutatásban me gállapított alapelveket fogja alkalmazni. 
(45) Az alábbi, a szellemi tulajdonjogga l kapcsolatos kötelezettségek általában 
szükségesek a franchise-adó szellemi tula jdonjogainak védelméhez, és így ezekre – 
ha ezek a kötelezettségek a 101. cikk (1 ) bekezdésének hatálya alá tartoznak – 
szintén vonatkozik a cso portmentességi rendelet: 
a) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy sem közvetve, sem közvetlenül 
nem vesz részt hasonló üzleti vállalkozásban; 
b) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy versenytárs vállalkozás t őkéjében 
nem szerez olyan pénzügyi érdekeltséget, amely lehet ővé tenné a franchise-
vevő részére az ilyen vállalkozás gazdasági magatartásának befolyásolását; 
c) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy mindaddig nem hozza harmadik fél 
tudomására a franchise-adó által szolgá ltatott know-how-t, amíg az még nem 
minősül köztudomású információnak; 
d) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy a fran chise-adó részére átad minden 
olyan tapasztalatot, amely a franchise fe lhasználása során keletkezett, továbbá, 
hogy a franchise-adó és a többi franchise-vev ő részére nem kizárólagos 
licenciát ad az ilyen tapasztalatból ered ő know-how használatára; 
e) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy tájé koztassa a franchise-adót a 
licenciába adott szellemi tulajdonjogok megsértésér ől, jogi eljárást indítson a 
jogsértők ellen, illetve, hogy segítséget nyújtson a franchise-adónak a jogsért ők 
elleni jogi eljárásokban; 
f) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy a fr anchise-adó által licenciába 
adott know-how-t nem használja a franchise használatától eltér ő célokra; 
g) a franchise-vev ő azon kötelezettsége, hogy a fran chise-adó jóváhagyása nélkül 
nem ruházza át a franchise-megállapodás szerinti jogokat és kötelezettségeket. 
2.5 Kapcsolat más csoportmentességi rendeletekkel 
(46) A 2. cikk (5) bekezdése alapján a cs oportmentességi rendelet „nem alkalmazandó 
azokra a vertikális megállapodásokra,  amelyek tárgya valamely más 
csoportmentességi rendelet hatá lya alá tartozik, kivéve akkor, ha az ilyen rendelet 
másképp rendelkezik” Ez azt jelenti,  hogy a csoportmentességi rendelet nem 
alkalmazható azokra a vertikális me gállapodásokra, amelyekre a Szerz ődés 81. cikke 
(3) bekezdésének a technológiaátadás i megállapodások csoportjaira történ ő 
 
HU 21   HU alkalmazásáról szóló, 2004. április 27-i 772/2004/EK bizottsági rendelet21, a 
Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a gépjárm ű-ágazatbeli vertikális 
megállapodások és összehangolt maga tartások egyes csoportjaira történ ő 
alkalmazásáról szóló, 2002. július 31-i 1400/2002/EK rendelet22 vagy a Szerz ődés 
81. cikke (3) bekezdésének a szakosítási  megállapodások egyes csoportjaira történ ő 
alkalmazásáról szóló, 2000. november 29-i 2658/2000/EK bizottsági rendelet23 és a a 
Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a kutat ási és fejlesztési megállapodások egyes 
csoportjaira történ ő alkalmazásáról szóló, 2000. november 29-i 
2659/2000/EK bizottsági rendelet24 – amely rendeletek horizontális 
megállapodásokkal kapcsolatban kötött vert ikális megállapodásokat mentesítenek – 
illetve bármilyen jöv őbeli hasonló rendelet vonatkozik , hacsak az ilyen rendelet 
másképp nem rendelkezik. 
3. A csoportmentességi rendeletben fogl alt különösen súlyos korlátozások 
(47) A csoportmentességi rendelet 4. cikke  tartalmazza azoknak a különösen súlyos 
korlátozásoknak a felsorolását, amelye k a teljes vertikális megállapodás 
csoportmentességi rendelet25 hatálya alóli kizárását  eredményezik. Ha egy 
megállapodás ilyen különösen súlyos korláto zást tartalmaz, az annak vélelmezéséhez 
vezet, hogy a megállapodás a 101. cikk (1) beke zdésének hatálya alá tartozik. Az is 
vélelmezhet ő, hogy a megállapodás valószín űleg nem tesz eleget a 101. cikk 
(3) bekezdésében foglalt feltételekne k, ezért a csoportmentesség nem alkalmazandó. 
A vállalkozások azonban adott egyedi eset ben igazolhatják 101. cikk (3) bekezdése 
szerinti versenyt ösztönz ő hatást.26. Amennyiben a vállalkoz ások bizonyítják, hogy a 
valószínűsíthető hatékonyságnövekedés a különösen súlyos korlátozások 
megállapodásba foglalásának következménye, valamint, hogy a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt valamennyi feltéte l általában teljesül, úgy a Bizottságnak a 
101. cikk (3) bekezdésében foglalt felté telek teljesülésére vonatkozó végs ő értékelés 
előtt ténylegesen értékelnie kell  a versenyre gyakorolt valószín űsíthető negatív 
hatást
27. 
(48) A csoportmentességi rendelet 4. cikkéne k a) pontjában foglalt különösen súlyos 
korlátozás a viszonteladási ár meghatáro zása, azaz olyan megállapodás kötése vagy 
összehangolt magatartás folytatása, amel ynek közvetett vagy közvetlen célja olyan 
                                                 
21 HL L 123., 2004.4.27., 11. o. 
22 Lásd a (25) bekezdést. 
23 HL L 304., 2000.12.5., 3. o. 
24 HL L 304., 2000.12.5., 7. o. 
25 A különösen súlyos korlátozásoknak ez a felsorolása az Unión belüli kereskedelemmel kapcsolatos 
vertikális megállapodásokra vonatkoz ik. Az Unión kívülre irányuló exporttal, illetve az Unión kívülr ől 
érkező importtal/újraimportálással kapcsolatos vertikális megállapodások tekintetében lásd a Bíróság 
C-306/96. sz. Javico kontra Yves Saint Laurent ügyben hozott ítéletét (EBHT 1998., I-1983.o.). A 
Bíróság az ítélet 20. pontjában úgy foglalt állást, hogy „az olyan megállapodás, amiben a viszonteladó 
vállalja a gyártó felé, hogy a Közösségen kívüli piacon adja el a szerz ődéses terméket, nem tekinthet ő 
úgy, hogy annak célja a közös piaci verseny érezhet ő korlátozása, vagy úgy, hogy alkalmas lenne a 
tagállamok közti kereskedelem befolyásolására”. 
26 Lásd különösen a vertikális korlátozásokra vonatkozó, lehetséges hatékonyságnövekedéseket 
általánosan ismertet ő (106)–(109) bekezdést, valamint a viszont eladási árakról szóló VI.2.10. szakaszt. 
Az általános iránymutatásért lásd a 4.  lábjegyzetben hivatkozott, a Szerz ődés 81. cikke 
(3) bekezdésének alkalmazásáról szóló bizottsági iránymutatást, HL C 101 ., 2004.4.27., 97. o. 
27 Bár ez az esemény jogi szempontból két különálló lépés, a gyakorlatban ismétl ődő folyamat lehet, 
amelynek során a felek és a Bizottság számos lépésben tökéletesítik érveiket. 
 
HU 22   HU rögzített összeg ű vagy legalacsonyabb viszonteladási ár, illetve rögzített összeg ű 
vagy legalacsonyabb árszint me ghatározása, amelyet a vev őnek figyelembe kell 
vennie. A korlátozás egyértelm ű az olyan szerz ődéses kikötés vagy összehangolt 
magatartás esetén, ahol a viszonteladási ár közvetlenül meghatározásra kerül. A viszonteladási ár meghatározása azonba n közvetett eszközökkel is elérhet ő. Ez 
utóbbira példa lehet az olyan megálla podás, amely megszabja a forgalmazási 
nyereség mértékét, meghatározza a forgal mazó által egy meghatározott árszintb ől 
nyújtható legnagyobb árengedményt, a szállító részér ől a rabatt nyújtását, vagy a 
promóciós költségek megtérítését egy a dott árszint betartásához köti, az el őírt 
viszonteladási árat a versenytársak viszonteladási áraihoz köti, illetve ilyen eszközök lehetnek a fenyegetések, megfélemlítése k, figyelmeztetések, büntetések, szállítások 
késleltetése vagy felfüggesztése, illetve a szerz ődés felmondása egy adott árszint 
figyelembe nem vétele esetén. Az árrögzít és közvetlen vagy közvetett eszközei még 
hatékonyabbak akkor, ha olyan intézkedésekkel társítják őket, amelyek az 
árcsökkent ő forgalmazók azonosítását szolgá lják; ilyen eszköz például egy 
ármegfigyel ő rendszer m űködtetése, illetve a kiskeresked ők kötelezése arra, hogy 
jelentsék, ha a forgalmazási hálózat más tagjai eltérnek a meghatározott árszintt ől. 
Ehhez hasonlóan a közvetlen vagy közvetett árrögzítés még hatékonyabb, ha olyan 
intézkedésekhez társul, amelyek csökkentik a vev őnek a viszonteladási ár 
csökkentésére irányuló hajlandóságát; ilyen például az az eset, amikor a szállító a 
termékre rányomtatja az ajánlott viszontelad ási árat, vagy a szállító arra kötelezi a 
vevőt, hogy a legnagyobb kedvezményt élvez ő ügyfélre vonatkozó kikötést 
alkalmazzon. Ugyanezen közvetett esz közök és „támogató” intézkedések 
felhasználhatók arra, hogy a legmagasa bb vagy ajánlott árak  viszonteladásiár-
kikötésként m űködjenek. Egy adott támogató intézkedés alkalmazása, vagy ajánlott 
illetve maximális árakat tartalmazó árje gyzék szállító általi biztosítása a vev őnek 
azonban önmagában nem tekintend ők úgy, hogy viszonteladási ár kikötéséhez 
vezetnének. 
(49) Ügynöki megállapodások esetén a megbízó f őszabályként meghatározza az eladási 
árat, mivel az ügynök nem válik az áruk tulajdonosává. Ha azonban egy ilyen 
megállapodás a 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása céljából nem min ősíthető 
ügynöki megállapodásnak (lásd a (12)–(21) be kezdést), akkor a csoportmentességi 
rendelet 4. cikkének a) pontja szerin ti különösen súlyos korlátozásnak min
ősül az a 
kötelezettség, amely megakadályozza vagy korlátozza az ügynököt abban, hogy 
rögzített vagy változó összeg ű jutalékát megossza az ügyf éllel. Az ilyen különösen 
súlyos korlátozás megállapod ásba foglalásának elke rülése érdekében az ügynök 
számára biztosítani kell azt a lehet őséget, hogy az ügyfél által ténylegesen fizetett ár 
összegét – a megbízó bevételének csökkentése nélkül – leszállítsa28. 
(50) A csoportmentességi rendelet 4. cikkéne k b) pontjában foglalt különösen súlyos 
korlátozás olyan megállapodásokkal vagy ö sszehangolt magatartásokkal foglalkozik, 
amelyeknek közvetett vagy közvetlen célja a megállapodásban részes vev ő vagy 
annak ügyfelei értékesítéseinek korlátozása,  ha ezek a korlátozások arra a területre, 
illetve azokra az ügyfelekre vonatkoz nak, ahol, illetve akiknek a vev ő vagy annak 
ügyfelei értékesíthetik a szerz ődés szerinti árukat vagy sz olgáltatásokat. Az ilyen 
különösen súlyos korlátozás a terület va gy ügyfélcsoport szerin ti piacfelosztásra 
                                                 
28 Lásd például a IV/32. 737. sz. Eirpage-ügyben hozott 91/562/EGK bizottsági határozatot (HL L 306., 
1991.11.7., 22. o.), különösen a 6. preambulumbekezdést. 
 
HU 23   HU vonatkozik. Ez lehet közvetlen kötelezet tségek következménye, például arra 
vonatkozó kötelezettségválla lás, hogy a forgalmazó bizonyos ügyfelek vagy 
bizonyos területeken lév ő vevők részére nem értékesít, vagy olyan kötelezettség, 
hogy az ilyen vev őktől kapott megrendeléseket más forgalmazóknak továbbítsa. 
Olyan közvetett intézkedésekb ől is következhet, amelyeknek az a célja, hogy a 
forgalmazót arra késztessék, hogy ilyen ügyfel ek részére ne értékesítsen, ezek közé 
tartozik például: a jutalékok vagy engedm ények csökkentése vagy megtagadása, a 
szállítás beszüntetése, a szállított mennyiség csökkentés e, illetve a szállított 
mennyiségnek a meghatározott területen va gy ügyfélcsoporton belüli keresletre 
korlátozása, a szerz ődés felmondásával való fenyegetés, magasabb ár követelése az 
exportra szánt termékek tekintetében, az exportálható értéke sítések arányának 
korlátozása, vagy a nyereség továbbadására vonatkozó kötelezettségek . Az is járhat 
továbbá ilyen eredménnyel, ha a szállító nem nyújt az Unió egészére kiterjed ő 
garanciális szolgáltatást, amelynek kere tében rendes körülmények között az összes 
forgalmazó köteles garanciális szolgáltatás nyújtására és ezt a sz olgáltatást részükre a 
szállító téríti meg még az olyan áruk esetében is, amelyeket más forgalmazók értékesítettek az ő területükön
29. Ezek a magatartások még nagyobb valószín űséggel 
minősülnek a vev ő értékesítései korlátozásának, ha azokat a szállító nyomon követési 
rendszer m űködtetésével együtt alkalmazza annak érdekében, hogy 
megbizonyosodjon az értékesített ár uk tényleges rendeltetési helyér ől, például 
megkülönböztet ő címkék vagy sorozatszámok használatával. Azonban nem min ősül 
különösen súlyos korlátozásnak a viszontel adó azon kötelessége, hogy feltüntesse a 
szállító márkanevét. Mivel a 4. cikk b) pontja csak a vev ő vagy annak ügyfelei általi 
értékesítések korlátozására vonatkozik, ez az t jelenti, hogy a szállító értékesítéseire 
vonatkozó korlátozások – a csoportmentessé gi rendeletnek a cserealkatrészekr ől 
szóló 4. cikke e) pontjának összefüggésébe n az (59) bekezdésben kifejtettekre is 
figyelemmel – szintén nem min ősülnek különösen súlyos korlátozásnak. A 4. cikk 
b) pontját a vev ő telephelyével kapcsolatos korlátozás sérelme nélkül kell 
alkalmazni. Így a csoportmentességi rende let szerinti kedvezmé ny nem veszik el 
akkor, ha arról születik megállapodás, hogy a vev ő meghatározott címre, helyre vagy 
területre korlátozza a forgalmazói kirendeltség(ek)et és raktár(ak)at. 
(51) A csoportmentességi rendelet 4. cikkéne k b) pontjában foglalt különösen súlyos 
korlátozások alól négy kivétel létezik. A 4.  cikk b) pontjának i. alpontja szerinti els ő 
kivétel lehet ővé teszi a szállító számára, hogy korlátozza a megállapodásban részes 
valamely vev ő egy másik vev őhöz kizárólagosan hozzárendelt,  illetve a szállító által 
önmaga számára fenntartott terüle ten vagy ügyfélcsoport részére történ ő aktív 
értékesítéseit. A terület vagy ügyfél csoport kizárólagos hozzárendelésér ől akkor 
beszélünk, ha a szállí tó beleegyezik abba, hogy term ékeit csak egy forgalmazónak 
adja el abból a célból, hogy a forgal mazó azokat az adott területen vagy 
meghatározott ügyfélcsoport részére forgal mazza, és a kizárólagos forgalmazó 
védelemben részesül az ő területén vagy ügyfélcsoportjában a szállító minden más, 
az Unión belüli vev ője által végrehajtott aktív értékesítéssel szemben, tekintet nélkül 
                                                 
29 Amennyiben a szállító úgy határoz, hogy nem térít vissza a forgalmazóinak az Unió teljes területén 
érvényes garancia alapján nyújto tt szolgáltatások után, meg lehet állapodni ezekkel a forgalmazókkal, 
hogy annak a forgalmazónak, amely a számára megállapított területen kívül értékesít, a (teljesítend ő) 
szolgáltatás költségén alapuló, ésszer ű haszonkulcsot is tartalmazó díjat kell fizetnie a szolgáltatás 
célterületén kinevezett forgalmazó szám ára. Ez a rendszertípus nem tekinthet ő úgy, mint a forgalmazók 
területükön kívüli eladásainak korlátozása (lásd e tekintetben az Els őfokú Bíróság T-67/01. sz., JCB 
Service kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét [EBHT 2004., II-49. o.] 136. -145. pontja).  
 
HU 24   HU a szállító által eszközölt értékesítésekre.  A szállító kombinálh atja a kizárólagos 
terület és a kizárólagos ügyfélcsoport kije lölését, például úgy, hogy adott területen, 
meghatározott ügyfélcsoport tekintetében kizárólagos forgalmazót jelöl ki. A 
kizárólagosan hozzárendelt területek és  ügyfélcsoportok ilyen védelmének azonban 
lehetővé kell tennie az ilyen  területekre és ü gyfélcsoportoknak történ ő passzív 
értékesítést. A csoportmentességi rendelet 4. cikke b) pontjának alkalmazása céljából 
a Bizottság az „aktív” és a „p asszív” értékesítést a következ őképpen értelmezi: 
a) „aktív” értékesítés sorá n aktívan fordulnak az egyedi ügyfelekhez többek 
között közvetlen levélmegkeresés (d irect mail), azon belül kéretlen 
elektronikus levelek küldése vagy látoga tások útján; ugyancsak ide tartozik a 
meghatározott ügyfélcsoport vagy meghatározott területen lev ő ügyfelek aktív 
megkeresése olyan média- vagy internetes  hirdetés vagy más promóció útján, 
amely kifejezetten az adott ügyfélcsopor tot vagy az adott területen található 
ügyfeleket célozza meg. Az olyan hird etés vagy promóció, ami csak akkor 
vonzó a vev ő számára, ha az meghatá rozott ügyfélcsoportot vagy 
meghatározott területen lev ő ügyfeleket (is) elér, ak tív értékesítésnek min ősül e 
meghatározott ügyfélcsoport vagy meghatározott területen lev ő ügyfelek 
tekintetében. 
b) „passzív” értékesíté s: az egyedi ügyfelekt ől felszólítás nélkül érkez ő kérésre 
adott válasz, ide értve az áruk leszállítá sát, illetve a szolgá ltatások nyújtását az 
ilyen ügyfelek részére. Pa sszív értékes ítésnek min ősül az olyan általános 
jellegű hirdetés vagy promóció, amely elérheti ugyan a más forgalmazók 
(kizárólagos) területein vagy ügyfélcsoportjain belül ta lálható vásárlókat, de 
amely egyben ésszer ű eszköze az ilyen terüle teken vagy ügyfélcsoportokon 
kívüli ügyfelek – például a hirdet ő saját területén lev ő ügyfelek – elérésének. 
Az általános jelleg ű médiahirdetés vagy – promóció az ilyen ügyfelek elérése 
ésszerű módjának min ősül, ha a vev ő számára akkor is vonzó lenne e 
beruházások végrehajtása, ha azok nem jutnának el más forgalmazók 
(kizárólagos) területein vagy ügyf élcsoportjain belüli ügyfelekhez. 
(52) Az internet hatékony eszköz arra , hogy az ügyfelek nagyobb csoportját és más 
rétegeit érjük el, mint kizárólag a hagyományos kereskedelmi módszerek 
alkalmazásával, ez magyarázza, hogy egyes, az internet használatával kapcsolatos 
korlátozások (viszont)ela dási korlátozásnak min ősülnek. Elvileg minden forgalmazó 
számára engedélyezni kell az internet ha sználatát termékértékesítés céljából. 
Általánosságban ha egy forgalamzó webolda lt használ termékek eladása céljából, az 
passzív értékesítési formának min ősül, mivel ez ésszer ű módja annak, hogy a 
forgalmazó elérhet ővé váljon az ügyfelek számára. A weboldal használatának a saját 
területén vagy ügyfélcsoportján kívül is lehetnek hatásai, ez azonban a technológiából – azaz a bárhonnan megvalósítható könny ű elérhetőségből – ered. 
Passzív értékesítésnek min ősül, ha az ügyfél felkeresi a forgalmazó honlapját, 
kapcsolatba lép a forgalmazóval, és ez a ka pcsolat értékesítéshez – és szállításhoz – 
vezet. Ugyanez igaz arra az esetre, ha az ügyfél azt válasz tja, hogy a forgalmazó 
(automatikusan) küldjön neki értesítést és  ez a választás vezet az értékesítéshez. 
Önmagában az, hogy a honlapon vagy a komm unikáció során választható a nyelv, 
nem változtat az értékesítés passzív mivoltán. A Bizottság ennek megfelel ően 
például a következ őket tekinti a passzív értékesítésre vonatkozóa n különösen súlyos 
korlátozásnak, figyelemmel arra, hogy ezek al kalmasak a forgalmazó korlátozására 
az ügyfelek nagyobb csoportjának és más rétegeinek elérése tekintetében: 
 
HU 25   HU a) megállapodás valamely (kizárólag os) forgalmazóval arról, hogy másik 
(kizárólagos) területen belüli ügyf eleket megakadályoz weboldalának 
megtekintésében, vagy annak el őírása, hogy a forgalmazó weboldalán 
helyezzen el a gyártó vagy más (kizáról agos) forgalmazók oldalaira mutató 
automatikus ügyfélátirányítást. Ez nem zárja ki az arról való megállapodást, hogy a forgalmazó weboldala ráadásként tartalmazzon linkeket más forgalmazók és/vagy a szállító weboldalaira; 
b) megállapodás abban, hogy a (kizáróla gos) forgalmazó szakítsa meg a vev ők 
interneten keresztüli ügyleteit, amennyiben hite lkártya-adataik nem a 
forgalmazó (kizárólagos) terüle tén belüli címet azonosítanak; 
c) megállapodás abban, hogy a forgalmazó korlátozza az interneten keresztüli 
értékesítés teljes értékesítésen belüli ar ányát. Ez nem zárja ki, hogy a szállító a 
vevő fizikai értékesítési  pontjainak hatékony m űködése érdekében – a 
forgalmazó online-értékesítésének korlá tozása nélkül – abszolút értékben 
meghatározva el őírja a vev ő számára a fizikai értékesítési pontokról 
értékesítend ő minimális értéket vagy mennyisé get. Nem zárja ki továbbá azt 
sem, hogy a szállító biztosítsa, hogy a forgalmazó online tevékenysége 
összhangban maradjon a szállító forgal mazási modelljével (lásd az (54) és 
(56) bekezdést). Ez az abszolút összeg ű hagyományos értékesítési 
minimumkövetelmény lehet minden vev őre vonatkozóan azonos, vagy 
meghatározhatják minden vev őre egyedileg, olyan objektív kritériumok 
alapján, mint például a vev ő mérete a hálózaton belül, vagy földrajzi 
elhelyezkedése; 
d) megállapodás abban, hogy a forgalmazó fi zessen magasabb árat az interneten 
keresztül értékesíteni kívánt termék ekért, mint azokért a termékekért, 
amelyeket hagyományos módon kíván értékes íteni. Ez nem zárja ki a szállító 
és a vevő megállapodását egy rögzített díjról  (vagyis nem egy változó díjról, 
melynek összege a realizált hagyományos forgalomtól függ ően emelkedik, 
mivel ez közvetett kett ős árképzést jelentene), melynek célja a vev ő online 
vagy hagyományos értékesítési er őfeszítéseinek el őmozdítása. 
(53) A megállapodásban részes forgalm azók korlátozása az inte rnet használata 
tekintetében összeegyeztethet ő a csoportmentességi rendelettel, ha az interneten 
történő hirdetés vagy internethasználat aktív értékesítést eredményezne például más 
forgalmazók kizárólagos te rületein vagy ügyfélcsoportjai ban. A Bizottság bizonyos 
ügyfeleket célzó aktív értékesítési formán ak tekinti a kifejezetten ezen ügyfelekhez 
intézett online hirdetést. Például, a harmad ik felek weboldalain elhelyezett területi 
alapú hirdetések az arra a területre irá nyuló aktív értékesítések egyik formáját 
képezik, ahol ezek a hirdetések láthatóa k. Általánosságban a meghatározott területre 
vagy meghatározott ügyfélcsoportra irányuló er ő
feszítések az e területre vagy ezen 
ügyfélcsoportra irányuló aktív értékesítési formának min ősülnek. Például, ha egy 
keresőmotor– vagy online hirdetésszolgáltat ónak azért fizetnek, hogy egy hirdetés 
meghatározott terület felhasználóinál jelenj en meg, az az e területre irányuló aktív 
értékesítésnek min ősül. 
(54) Azonban a szállító a csoportmentesség keretében min őségi követelményeket 
támaszthat az árui viszonteladásával fogl alkozó internetes honlap tekintetében, 
hasonlóképpen ahhoz, ahogyan eg y szállító általában min őségi követelményeket 
 
HU 26   HU támaszthat egy üzlettel, a katalógus ala pú értékesítéssel, vagy a reklámozással és 
hirdetéssel szemben. Ennek különösen a szelektív forgalmazás esetében lehet 
jelentősége. A szállító a csoportmentesség kere tében például a forgalmazói hálózat 
tagjává válás feltételeként  megkövetelheti forgalmazóitól, hogy legyen egy vagy 
több fizikai értékesítési pontjuk vagy be mutatótermük. Az ilyen feltétel kés őbbi 
megváltoztatását a csoportmentességi rendelet lehet ővé teszi, kivéve, ha a változtatás 
célja a forgalmazók online értékesítésein ek közvetlen vagy közvetett korlátozása. 
Hasonlóképp a szállító megkövetelheti forgalmazóitól, hogy azok harmadik fél platformját kizárólag a szállító és forgalmazói közt a forgalmazók internethasználata tekintetében megállapított standard oknak és feltételeknek megfelel ően használják a 
szerződéses termékek forgalmazása céljából . Például amennyiben a forgalmazó 
weboldalának harmadik fél platformja ad helyet, a szállító megkövetelheti, hogy az 
ügyfelek ne a harmadik fél platfo rmjának nevét vagy logóját visel ő weboldalon 
keresztül látogassák a forgalmazó weboldalát. 
(55) A csoportmentességi rendelet 4. cikké nek b) pontjában megállapított különösen 
súlyos korlátozások alól három további kivétel van. Mindhárom kivétel egyaránt 
lehetővé teszi az aktív és a passzív értékesítés korlátozását. Az els ő kivétel 
értelmében megengedhet ő a nagykeresked ő korlátozása abban, hogy végs ő 
felhasználóknak értékesítsen, ami lehet ővé teszi a szállító  számára, hogy a 
nagykereskedelmi és a kiskereskedelmi szin tet elkülönítve tartsa. Ez a kivétel nem 
zárja ki azonban annak lehet őségét, hogy a nagykeresked ő meghatározott végs ő 
felhasználók, például nagybani végs ő felhasználók számára értékesítsen, miközben 
(minden) más végs ő felhasználó felé tilos értékesítenie. A második kivétel lehet ővé 
teszi a szállító számára,  hogy szelektív forgalmazási rendszerben valamely 
szerződéses forgalmazót korlátozzon abban, hog y – bármely kereskedelmi szinten – 
nem szerz ődéses forgalmazók részére értékesítsen árukat bármely területen, ahol a 
rendszer pillanatnyilag m űködik, vagy ahol a szállító még nem értékesít szerz ődéses 
árukat (a 4. cikk b) pontjának iii. alpontja szerint „a szállító által e rendszer működtetésére fenntartott terület”).  A harmadik kivétel lehet ővé teszi a szállító 
számára, hogy egy összetev ő vevőjét – akinek az összetev őket beépítés céljával 
szállította – korlátozzon abban, hogy azokat viszonteladóként értékesítse a szállító versenytársainak. Az „összetev ő” kifejezés minden közbens
ő terméket magában 
foglal, míg a „beépítés” kifejezés bármely alapanyag áruk el őállításához történ ő 
felhasználására vonatkozik. 
(56) A csoportmentességi rendelet 4. cikkéne k c) pontjában foglalt különösen súlyos 
korlátozás kizárja a szel ektív forgalmazási hálózat tagjai által a végs ő felhasználók – 
akár szakmai végs ő felhasználók, akár végs ő fogyasztók – felé történ ő aktív vagy 
passzív értékesítés kor látozását, azon lehet őség sérelme nélkül, hogy a hálózat 
tagjainak meg lehessen tiltani a nem engedélyezett telephelyen történ ő működést. 
Eszerint a csoportmentességi rendelet 1. cikke (1) bekezdésének e) pontjában 
meghatározott szelektív forgalmazási rendszerben m űködő keresked ők nem 
korlátozhatók a tekintetben, hogy mely fe lhasználók – vagy a felhasználók nevében 
működő vásárló ügynökök – részére értéke sítenek, kivéve egy máshol m űködtetett 
kizárólagos értékesítési rendszer védelm e érdekében (lásd az (51) bekezdést). 
Szelektív forgalmazási rendszeren belül a keresked ő nem korlátozható abban, hogy 
valamennyi végs ő felhasználó részére aktív és passz ív értékesítést egyaránt nyújtson, 
akár az internet segítségével is. Ezért a Bizottság különösen súlyos korlátozásnak 
tekint bármely olyan kötelezettséget, amely a szerz ődéses keresked őket eltéríti az 
 
HU 27   HU internet több és különféle ügyfél elérését cél zó használatától, olya n feltételeket írva 
elő az online értékesítésre, amelyek nem teljesen egyenérték űek a fizikai értékesítési 
pont esetében el őírt feltételekkel. Ez nem azt je lenti, hogy az online értékesítéssel 
szemben támasztott követelményeknek meg kell egyezniük a hagyományos értékesítésre el őírtakkal, sokkal inkább azt, hog y ugyanazon célokat kell követniük 
és összehasonlítható eredményeket kell elérniük, valamint, hogy a követelmények közötti különbségeket a két forgalmazási mód jellege közötti különbségeknek kell indokolniuk. Például a nem szerz ődéses forgalmazóknak történ ő értékesítés 
megakadályozása érdekében a szállító el őírhatja szerz ődéses forgalmazói számára az 
egyedi végs ő fogyasztóknak értékesíthet ő maximális mennyiséget. Szükséges lehet e 
követelmény szigorítása az online érté kesítések esetében, ha a nem szerz ődéses 
forgalmazó számára egyszer űbb a termékek beszerzése az internet használata 
segítségével. Hasonlóképp szükséges lehet a szigorítás a hagyományos értékesítések 
esetében, ha egyszer űbb a beszerzés fizikai érté kesítési pontról. A szerz ődéses 
termékek id őben történ ő kiszállításának biztosítása érdekében a szállító a 
hagyományos értékes ítések esetében el őírhatja az azonnali s zállítást. Mivel ugyanez 
a követelmény nem írható el ő az online értékesítések esetében, ezekre vonatkozóan a 
szállító a gyakorlatban kivitelezhet ő szállítási határid őket írhat el ő. Az online 
értékesítések esetében speciális követelm ények támaszthatóak az online értékesítés 
utáni ügyfélszolgálat, az ügyf elek termék visszaküldéséve l kapcsolatos költségeinek 
megtérítése és a biztonságos fizetési rendszerek alkalmazása tekintetében. 
(57) Azon a területen, ahol a forgalmazó  a szelektív forgalmazási rendszert m űködteti, a 
rendszer nem kapcsolható össze kizárólagos forgalmazással, mivel az az aktív vagy 
passzív értékesítés keresked ők általi, a csoportmentességi rendelet 4. cikkének 
c) pontja szerinti különösen súlyos kor látozásához vezetne – kivéve, hogy 
korlátozások írhatók el ő a keresked őnek azon képessége tekintetében, hogy 
meghatározza telephelyének helyszínét. A kiválasztott keresked ők számára 
megtiltható, hogy vállalkozásukat eltér ő telephelyekr ől működtessék, vagy az, hogy 
más helyen új üzletet nyissanak. Ebbe n az összefüggésben a forgalmazó saját 
weboldalának használata nem eshet ugyanolyan elbírálás alá, mint egy új üzlet más 
helyen történ ő megnyitása. Ha a keresked ő üzlete mozgó üzlet, akkor 
meghatározható az a terület, am elyen kívül a mozgó üzlet nem m űködtethető. Ezen 
túlmenően a szállító kötelezetts éget vállalhat arra, hogy csak egyetlen keresked őnek 
vagy korlátozott számú keresked őnek értékesít annak a területnek egy meghatározott 
részén, ahol a szelektív forg almazási rendszert alkalmazzák. 
(58) A csoportmentességi rendelet 4. cikkéne k d) pontjában foglalt különösen súlyos 
korlátozás a szelektív forgalmazási rendszeren belül kijelölt forgalmazók közötti keresztszállítások korlátozásár a vonatkozik. Ennek megfelel ően valamely 
megállapodásnak vagy összehangolt magatartásnak nem lehet közvetlen vagy közvetett célja az, hogy megaka dályozza vagy korlátozza a szerz ődés szerinti áruk 
szerződéses forgalmazók közötti aktív vagy  passzív értékesítését. A szerz ődéses 
forgalmazók nem korlátozhatók abban, hogy a szerz ődés szerinti termékeket 
szabadon megvásárolják a hálózaton belüli más szerz ődéses forgalmazóktól, 
függetlenül attól, hogy azok azonos va gy más kereskedelmi szinten m űködnek-e. 
Következésképpen a szelektív forgalmazás nem kapcsolható össze olyan vertikális korlátozásokkal, amelyeknek célja a forgalmazók arra kényszerítése, hogy a 
szerződés szerinti termékeket kizárólagosan e gy adott forrásból szerezzék be. Ez azt 
is jelenti, hogy egy szelektív forg almazási hálózaton belül a szerz ődéses 
 
HU 28   HU nagykeresked ők nem korlátozhatók a szerz ődéses kiskeresked ők részére teljesített 
értékesítéseik tekintetében. 
(59) A csoportmentességi rendelet 4. cikkéne k e) pontjában foglalt különösen súlyos 
korlátozás olyan megállapodásokr a vonatkozik, amelyek a végs ő felhasználókat, 
független javítószolgálatokat és szolgálta tókat akadályozzák vagy korlátozzák abban, 
hogy cserealkatrészeket közvetlenül az al katrészgyártóktól szerezzenek be. Az 
alkatrészgyártó és a cserealkatrészeket a saját termékébe beépít ő vevő (eredeti 
berendezések gyártója) közöt ti megállapodás sem közvetve, sem pedig közvetlenül 
nem akadályozhatja vagy korlátozhatja  az alkatrészgyártót abban, hogy a 
cserealkatrészeket végs ő felhasználók, független javítósz olgálatok vagy szolgáltatók 
részére értékesítse. Közvetett korlátozás kül önösen abból eredhet, ha a cserealkatrész 
szállítóját korlátozzák abban, hogy átadja a cserealkatrésznek a használók, független 
javítószolgálatok vagy szolgáltatók általi használatához szükséges m űszaki 
információt vagy különleges berendezést. A megállapodás azonban el őírhat 
alkatrész-szállítási korlátozásokat azon jav ítók vagy szolgáltatók számára, amelyeket 
az eredeti berendezés gyártója saját áruinak javításával vagy szervizelésével bízott 
meg. Másképp fogalmazva: az eredeti be rendezés gyártója megkövetelheti a saját 
javító- vagy szervizhálózatát ól, hogy a cserealkatrészeket t őle vásárolja meg. 
4. A különösen súlyos értékesítési korlát ozások azon egyedi esetei, amelyek a 
101. cikk (1) bekezdésének hatályán kí vül eshetnek, vagy el eget tehetnek a 
101. cikk (3) bekezdésében me ghatározott feltételeknek 
(60) Kivételes esetben az különösen súlyos korlátozások objektíve sz ükségesek lehetnek 
meghatározott típusú vagy jelleg ű megállapodások30 esetén, és így a 101. cikk 
(1) bekezdésén kívül eshetnek. Például, ha veszélyes anyagok bizonyos ügyfeleknek 
történő értékesítésére biztonsági vagy egészségügyi okokból általános tilalmat kell 
alkalmazni a különösen súlyos korlátozás objektíve szükséges lehet. A vállalkozásoknak továbbá lehet őségük van arra, hogy egyedi esetben a 101. cikk 
(3) bekezdése alapján hatékonyságnövelé ssel érveljenek. A jelen szakasz a 
(viszont)értékesítési korlátozásokra sorol fel példákat, míg a viszonteladási ár 
kérdésével a VI.2.10. szakasz foglalkozik. 
(61) El őfordulhat, hogy egy új márkát els őként értékesít ő, vagy meglév ő márkát új piacon 
elsőként értékesít ő (ezáltal az érintett piacon val ódi piacralépést megvalósító) 
forgalmazónak jelent ős beruházásra kell kötelezettséget  vállalnia ahol korábban nem 
volt kereslet általában az adott terméktí pus, vagy az adott terméktípus adott gyártó 
által előállított változata iránt. Az ilyen kiadások gyakran nem térülnek meg, és ilyen 
körülmények között határozottan fennállhat az a helyzet, hogy a forgalmazó nem köt 
forgalmazási szerz ődést anélkül, hogy a más forgalmazók által az ő területén történ ő 
vagy ügyfélcsoportjait célzó (aktív és) pa sszív értékesítésekkel szemben bizonyos 
időtartamra ne legyen védve. Ilyen helyzet léphet fel, ha valamely meghatározott 
nemzeti piacon m űködő gyártó belép egy másik nem zeti piacra és kizárólagos 
forgalmazó segítségével be vezeti a termékeit, amennyiben ennek a forgalmazónak 
beruházásokat kell eszközölni e az adott márka piaci ismertségének elindítása és 
megalapozása érdekében. Ezért amennyiben az új piac létrehozásához és/vagy 
                                                
 
30 Lásd a Szerz ődés 81. cikke (3) bekezdésének alkalmazásáról  szóló iránymutatást tartalmazó bizottsági 
közlemény (18) bekezdését, HL C 101., 2004.4.27., 97. o. 
 
HU 29   HU fejlesztéséhez a forgalmazónak jelent ős beruházásokat kell végrehajtania, más 
forgalmazók olyan területekre vagy  olyan ügyfélcsopor t részére történ ő passzív 
értékesítéseinek korlátozása, amelyek a forgalmazó ezen kiadásainak megtérüléséhez szükséges, az els ő két évben, amikor a forgalmazó a szerz ődés szerinti árukat az 
adott területen vagy az adott ügyfélcsoportnak értékesíti, általában annak ellenére a 
101. cikk (1) bekezdésének hatályán kívül  esik, hogy az ilyen különösen súlyos 
korlátozások alapvet ően a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartoznak. 
(62) Egy új terméknek korlátozott területe n vagy egy korlátozott ügyfélcsoporton belüli 
eredeti tesztelése során, valamint egy új termék fokozatos bevezetése esetén az új termék tesztpiaci értékesítésére  vagy a fokozatos bevezetés els ő köreiben történ ő 
részvételre kijelölt forgalmazók a teszteléshez vagy a termék bevezetéséhez szükséges id ő alatt korlátozhatók a tesz tpiacon kívüli, vagy az els ő bevezetésre 
szolgáló piac(ok)on kívüli aktív értéke sítéseikben anélkül, hogy a 101. cikk 
(1) bekezdésének hatálya alá tartoznának. 
(63) Kizárólagos forgalmazási rendszer esetében a szerz ődéses forgalmazók közti 
kereszteladásoknak normális esetben e ngedélyezettnek kell maradniuk (lásd az 
58. bekezdést). Ha azonban a különböz ő területeken elhelyezked ő 
nagykeresked őknek be kell ruházniuk a promóciós tevékenységekbe a „saját” 
területükön a szerz ődéses kiskeresked ők értékesítéseinek tám ogatása érdekében, és 
nem praktikus szerz ődésben meghatározni a megkövetelt promóciós 
követelményeket, a nagykeresked ők által a más nagykeresked ők területén 
elhelyezked ő szerződéses kiskeresked ők felé történ ő aktív értékesítések korlátozása 
az esetleges potyázás megakadályozása érde kében egyedi esetekben kimerítheti a 
101. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételeket. 
(64) Általában az abban való megállapodás,  hogy a forgalmazó fizessen magasabb árat az 
interneten keresztül továbbértékesíteni kívánt termékekért, mint azokért a 
termékekért, amelyeket hagyományos módon kíván értékesíteni (kett ős árazás), 
különösen súlyos korlátozásnak min ősül (lásd az 52. bekezdést). Azonban bizonyos 
különleges körülmények között egy ilyen megállapodás eleget tehet a 101. cikk 
(3) bekezdésének. Ilyen különleges kör ülmény lehet ha a gyártó olyan kett ős 
árképzésr ől állapodik meg forgalmazóival, amely szerint az online-értékesítések 
esetében az ár magasabb, te kintettel arra, hogy a gyártó s zámára az online- értékesítés 
jóval magasabb költségekkel jár a hagyományos  értékesítéseknél. Például azért, mert 
az utóbbi normál esetben tartalmazza a forgalm azó általi otthoni beszerelést, míg az 
interneten keresztül történ ő értékesítés nem, ezáltal jóval több ügyfélpanasszal és 
garanciális követeléssel jár a gyártó felé , a megállapodás kimerítheti a 101. cikk 
(3) bekezdésében meghatározott feltételeket.  E tekintetben a Bizottság megfontolás 
tárgyává teszi, hogy a korláto zás várhatólag mennyiben korlá tozza majd az internetes 
értékesítéseket és hátráltatja a forgalm azót az ügyfelek nagyobb csoportjának és más 
rétegeinek elérésében. 
5. A csoportmentességi rendeletb ől kizárt korlátozások 
(65) A csoportmentességi rendelet 5. cikke bi zonyos kötelezettségeket annak ellenére 
kizár a rendelet hatálya alól , hogy az érintett felek piaci részesedése nem lépi át a 
küszöbértéket. A csoportmentességi rendelet azonban alkalmazandó marad a 
vertikális megállapodás fennmaradó rész ére, ha az a rész  elválasztható a 
mentességben nem részesített kötelezettségekt ől. 
 
HU 30   HU (66) Az els ő kizárás a csoportmentességi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjában 
található, és a versenytilalmi kötele zettségekre vonatkozik. A versenytilalmi 
kötelezettségek olyan megállapodá sok, amelyek eredményeképpen a vev ő a 
szerződés szerinti áruk, sz olgáltatások és az azokat helyettesít ő termékek 
tekintetében az el őző naptári évi összes beszer zéseinek több mint 80 %-át a 
szállítótól vagy a szállító által kijelölt más vállalkozástól szerzi be (lásd a 
csoportmentességi rendelet 1. cikke (1 ) bekezdésének d)  pontjában szerepl ő 
meghatározást); a megállapodá s így akadályozza a vev őt abban, hogy verseng ő 
termékeket vagy szolgáltatásokat vásároljon, illetve ezek arányát az összes beszerzések 20 %-ánál alacsonyabb mértékre korlátozza. Ha a megállapodásra lépést 
követő első évben a szerz ődés megkötését megel őző évre vonatkozóan nem állnak 
rendelkezésre adatok a vev ő beszerzéseit illet ően, akkor a vev ő által legjobb 
tudomása szerint adott becslést kell alka lmazni az éves teljes beszerzési igény 
tekintetében. Az ilyen versenytilalm i kötelezettségekre nem vonatkozik a 
csoportmentességi rendelet, ha azok id őtartama határozatlan vagy meghaladja az öt 
évet. Azokra a versenytilalmi kötelezettségekre sem vonatkozik a csoportmentességi rendelet, amelyek hallgatólagosan me ghosszabbíthatóak öt évnél hosszabb 
időtartamra (lásd az 5. cikk (1) bekezdésén ek második albekezdését). A rendelet 
általában mentesíti azokat a versenytilalmi kötelezettségeket, amelyeknek id őtartama 
öt évre vagy annál rövidebb id őre korlátozódik, és nem léteznek olyan akadályok, 
amelyek korlátozzák a vev őt abban, hogy az ötéves id őtartam végén ténylegesen 
felmondja a versenytilalmi kötelezettséget . Ha például a megállapodásban ötéves 
versenytilalmi kötelezettség  található és a szállító kölcsönt nyújt a vev őnek, akkor a 
kölcsön visszafizetése nem akadályozhatja a vev őt abban, hogy az ötéves id őtartam 
végén joghatályosan felmondja a versenytila lmi kötelezettséget. Hasonlóképpen, ha a 
szállító a vev ő részére olyan berendezést biztosít, amely nem min ősül specifikusnak 
a kapcsolatukra nézve, a vev
ő részére lehet ővé kell tenni azt, hogy a versenytilalmi 
kötelezettség lejártakor piaci eszköz értéken megvásárolja a berendezést. 
(67) Nem alkalmazható az ötéves id őtartam-korlátozás, ha az árukat vagy szolgáltatásokat 
a vevő viszonteladóként „szá llító tulajdonában lév ő vagy a szállító által a vev ővel 
kapcsolatban nem álló harmadik személyt ől bérelt helyiségekb ől és területekr ől 
értékesíti”. Ilyen esetekben a versenytilal mi kötelezettség lehe t ugyanolyan hosszú, 
mint ameddig a vev ő a helyiségeket vagy területeket használja (a csoportmentességi 
rendelet 5. cikkének (2) bekezdése). Ennek a kivételnek az az oka, hogy általában nem várható el a szállítótól, hogy lehet ővé tegye, hogy hozzájárulása nélkül a 
tulajdonát képez ő helyiségekb ől és területekr ől a versenytársa termékeit értékesítsék. 
Analógia alapján ugyanezek az elvek érvé nyesülnek abban az esetben, ha a vev ő a 
szállító tulajdonában lév ő, vagy a szállító által a vev ővel kapcsolatban nem álló 
harmadik félt ől lízingelt mozgó üzletben m űködik. A mesterséges tulajdonosi 
megállapodásokra, mint például a forgalmazó  által az ötéves korlátozás megkerülése 
érdekében a területe és helyiségei feletti tulajdonjogainak a száll ító részére határozott 
időre szóló átadására nem vonatkozik ez a kivétel. 
(68) A csoportmentességi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének b) pontja tartalmazza a 
csoportmentesség alóli második kizárást, ami a vev őnek a megállapodás hatályának 
megszűnését követ ő versenytilalmi kötelezetts égére vonatkozik. Az ilyen 
kötelezettségekre rendszerint nem vonatkoz ik a csoportmentességi rendelet, hacsak a 
kötelezettség nem elengedhetetlenül szükséges a szállító által a vev őnek átadott 
know-how védelme érdekében, ha arra az elad ási telephelyre korlátozódik, amelyet a 
 
HU 31   HU vevő a szerz ődés időtartama alatt üzemeltetett, illetve ha legfeljebb egyéves 
időszakra terjed ki (lásd a csoportmentességi  rendelet 5. cikkének (3) bekezdését). A 
csoportmentességi rendelet 1. cikke (1) bekezdése g) pontjának meghatározása 
szerint az a feltétel, hogy a know-how „lé nyeges” legyen, azt jelenti, hogy „a know-
how jelent ős és hasznos a vev ő számára a szerz ődés szerinti áruk va gy szolgáltatások 
felhasználásához, eladásához vagy viszonteladásához”. 
(69) A csoportmentesség alóli harmadik kizár ást a csoportmentességi rendelet 5. cikke 
(1) bekezdésének c) pontja tartalmazza, és az a verseng ő termékek szelektív 
forgalmazási rendszerben történ ő értékesítésére vonatkoz ik. A csoportmentességi 
rendelet lefedi a szelektív forgalmazásnak  a versenytilalmi kötelezettséggel történ ő 
összekapcsolását, ami alapvet ően arra kötelezi a keresked őket, hogy ne értékesítsék a 
versengő márkákat. Nem vonatkozik azonban a csoportmentességi rendelet arra a 
kötelezettségre, ha a szállító szerz ődéses keresked őit közvetve vagy közvetlenül 
megakadályozza abban, hogy meghatározott ve rsenytárs szállítóktól viszonteladási 
céllal vásároljanak termékeket. A fenti köte lezettség kizárásának a célja az, hogy ne 
alakulhasson ki olyan helyzet, ahol az azonos szelektív forgalmazási hálózatot 
használó szállítók megakadályoz zák, hogy egy vagy több meghatározott 
versenytársuk ezt a hálózatot használja te rmékei forgalmazására (a versenytárs 
szállító kizárása, ami a kollektív bojkott egy formája lenne) 31. 
6. Elválaszthatóság 
(70) A csoportmentességi rendelet azzal a felt étellel biztosít mentességet a vertikális 
megállapodásoknak, hogy a megállapodás nem ta rtalmaz és annak segítségével nem 
gyakorolnak a rendelet 4. cikkében meghatá rozott különösen súlyos korlátozást. Egy 
vagy több különösen súlyos korlátozás fennállása es etén a csoportmentességi 
rendelet kedvezményei a vertikális megá llapodás egészére nézve elvesznek. Az 
különösen súlyos korlátozások tekintetéb en nincs helye elválaszthatóságnak. 
(71) Az elválaszthatósági szabályt alkalm azni kell azonban a csopor tmentességi rendelet 
5. cikkében meghatározott kizárt korlátozásokra. Ennek következtében a csoportmentesség kedvezménye csak a ver tikális megállapodás azon részére nézve 
szűnik meg, amely nem felel meg az 5. cikkben meghatározott feltételeknek. 
7. Az azonos forgalmazási rendszerben  forgalmazott termékek portfóliója 
(72) Ha egy szállító többféle áru va gy szolgáltatás forgalmazására ugyanazt a 
forgalmazási megállapodást használja, akkor ezek közül egyesek – tekintettel a piaci 
részesedési küszöbértékre – a csoportmente sségi rendelet hatálya alá tartozhatnak, 
míg mások esetleg nem. Ebben az esetbe n a csoportmentességi rendelet azokra az 
árukra és szolgáltatásokra vonatkozik, amelyekre a feltételek teljesülnek. 
(73) Azon áruk és szolgáltatások es etében, amelyekre nem vonatkozik a 
csoportmentességi rendelet, az általá nos versenyszabályok érvényesek, tehát: 
a) nincs csoportmentesség, de a j ogellenességet sem kell vélelmezni, 
                                                
 
31 Az ilyen kizáró hatásokkal járó közvetett intézkedésekre található példa a IV/33. 542. sz. Parfum 
Givenchy ügyben hozott 92/428/EGK bizottsági határozatban, HL L 236., 1992.8.19, 11. o. 
 
HU 32   HU b) ha nem mentesíthet ően sérül a 101. cikk (1) bekezd ése, vizsgálni lehet azt, 
hogy vannak-e megfelel ő korrekciós intézkedések (remedies) a 
versenyprobléma feloldására a fennálló forgalmazási rendszeren belül, 
c) a megfelel ő korrekciós intézkedések hiányában a szállító köteles más 
forgalmazási formákat alkalmazni. 
Ilyen helyzet akkor is el őállhat, ha a 102. cikk egyes termékek esetében igen, más 
termékek esetében viszont nem alkalmazható. 
IV. A  CSOPORTMENTESSÉG  VISSZAVONÁSA  ÉS A CSOPORTMENTESSÉGI  
RENDELET  ALKALMAZÁSÁNAK  MELLŐZÉSE 
1. Visszavonási eljárás 
(74) A csoportmentességi rende let által bizt osított jogszer űségi vélelem visszavonható, ha 
a vertikális megállapodás – akár elszigetelte n, akár pedig versenytárs szállítók vagy 
vevők által érvényesített has onló megállapodásokkal összefüggésben értékelve – a 
101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá kerül, és nem teljesíti a 101. cikk (3) bekezdésében meghatározott összes feltételt. 
(75) A 101. cikk (3) bekezdése szerinti feltéte lek különösen akkor nem teljesülnek, ha az 
érintett piacra való bejutást vagy az ottani versenyt jelent ősen korlátozza a 
versenytárs szállítók vagy vev ők által kötött hasonló ve rtikális megállapodások 
párhuzamos hálózatainak halmozott hatása. A vertikális megállapodások párhuzamos hálózatai akkor min ősülnek hasonlónak, ha az ezekben foglalt korlátozások hasonló 
hatásokkal járnak a piacon. Ilyen helyzet állhat el ő például akkor, ha egy adott 
piacon bizonyos szállítók pusztán mennyi ségi alapú szelektív forgalmazást 
folytatnak, míg más szállítók min őségi alapú szelektív forgalmazást alkalmaznak. 
Ilyen helyzet akkor is el őállhat, ha egy adott piacon a min őségi követelmények 
halmozott alkalmazása kizárja a hatékonyabb  forgalmazókat. Ilyen esetekben az 
értékelésnek figyelembe kell vennie a megállapodások egyes hálózatainak 
tulajdonítható versenyellenes hatásokat. Adott esetben el őfordulhat, hogy a 
visszavonás csak egy adott min őségi korlátozást vagy a szerz ődéses forgalmazók 
számára vonatkozó mennyiségi korlátozásokat érinti. 
(76) Halmozott versenyellenes hatásért cs ak azokat a vállalkozásokat terhelheti 
felelősség, amelyek ahhoz érzékelhet ően hozzájárulnak. Nem tartoznak a 101. cikk 
(1) bekezdésében foglalt tilalom alá
32 és így nem képezik a visszavonási eljárás 
tárgyát azok a megállapodások, amelyeke t olyan vállalkozások kötnek, amelyek 
hozzájárulása a halmozott hatáshoz elhanyagol ható. Az ilyen hozzájárulás értékelését 
a (128)–(229) bekezdésben foglalt szempontok alapján kell elvégezni. 
(77) A visszavonási eljárás alkalmazása esetén a Bizottság viseli annak bizonyítási terhét, 
hogy a megállapodás a 101. cikk (1) bekezdésének hatály a alá tartozik, és hogy a 
megállapodás nem tesz eleget a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt egy vagy több feltételnek. A visszavonási határozatnak csak  ex nunc hatálya lehe t, ami azt jelenti, 
                                                
 
32 A Bíróság C-234/89 számú, Stergios Delimits kontra Henninger Bräu AG ügyben hozott ítélete 
(EBHT 1991., I-935). 
 
HU 33   HU hogy az érintett megállapodások mentességi  helyzete nem változik a visszavonás 
hatályosulásáig. 
(78) A csoportmentességi rendelet 14. pream bulumbekezdése értelmében a tagállami 
versenyhatóság visszavonhatja a csopor tmentességi rendelet biztosította 
kedvezményt az olyan vertikális megállapod ások esetében, amelyek versenyellenes 
hatásai az érintett tagállamban, vagy annak egy, az elkülönült földrajzi piac 
valamennyi jellemz őjével rendelkez ő részén érzékelhet ők. A Bizottság kizárólagos 
hatáskörrel rendelkezik arra nézve, hogy a csoportmentességi rendelet által biztosított kedvezményt visszavonja azon ve rtikális megállapodások tekintetében, 
amelyek a versenyt egy tagállam területénél szélesebb érintett földrajzi piacon korlátozzák. Ha az érintett földrajzi piac egye tlen tagállam területe vagy annak egy 
része, akkor a Bizottság és az érintett ta gállam párhuzamos hatáskörrel rendelkeznek 
a visszavonásra. 
2. A csoportmentességi rende let alkalmazásának mell őzése 
(79) A csoportmentességi rendelet 6. cikke lehet ővé teszi a Bizottság számára, hogy 
rendelettel kizárja a csoportmentességi rende let hatálya alól a hasonló vertikális 
korlátozások párhuzamos há lózatait, ha azok az érintett piac több, mint 50 %-át 
lefedik. Az ilyen intézkedés nem egyedi  vállalkozásokra vona tkozik, hanem minden 
olyan vállalkozásra, amelynek megálla podásaira a csoportmentességi rendelet 
alkalmazásának mell őzéséről szóló rendelet kiterjed. 
(80) Míg a csoportmentességi  rendelet által nyújtott kedvezmény visszavonása során 
olyan határozatot hoznak, amely kimondja egy egyedi vállal kozás esetében a 
101. cikk megsértését, a 6. cikk szerinti re ndelet hatása csupán az, hogy az érintett 
korlátozások és piacok tekintetében me gszünteti a csoportmentességi rendelet 
alkalmazásából származó kedvezményt, és visszaállítja a 101. cikk (1) és 
(3) bekezdésének teljes kör ű alkalmazását. A csoportmentességi rendeletet valamely 
adott piacon bizonyos vertik ális korlátozások tekintet ében alkalmazhatatlannak 
nyilvánító rendelet elfogadását követ ően a 101. cikk egyedi megállapodásokra 
történő alkalmazására a Bíróság és a Törv ényszék vonatkozó ítélkezési gyakorlata 
által kialakított kritérium ok, valamint a Bizottság által elfogadott közlemények és 
korábbi határozatok lesznek irányadóak. Sz ükség esetén a Bizottság döntést hoz egy 
egyedi ügyben, amely iránymut atást adhat az adott piacon m űködő minden 
vállalkozás számára. 
(81) Az 50 %-os piaclefedettségi arány ki számítása során figyelembe kell venni a 
vertikális megállapodások minden olyan hálózatát, amely a piacon hasonló 
hatásokkal járó egyedi vagy összek apcsolt korlátozás okat tartalmaz. A 
csoportmentességi rendelet 6. cikke nem jele nt fellépési köteleze ttséget a Bizottság 
számára, ha az 50 %-os piaclefedettség i arányt az érintett felek átlépik. 
Általánosságban akkor indokolt a csopor tmentesség alkalmazásának mell őzése, ha 
valószín
űsíthető az érintett piachoz való hoz záférésnek vagy a piacon uralkodó 
versenynek az érzékelhet ő mértékű korlátozása. Ez különösen akkor fordulhat el ő, ha 
valamely piac több mint 50 %-át lefed ő párhuzamos szelektív forgalmazási 
hálózatok olyan szelektív kritérium ok alkalmazásával teszik valószín űvé a piac 
kizárását, amelyeket az adott áruk termés zete nem tesz szükségessé, vagy amelyek 
hátrányos megkülönböztetést alkalmaznak bizonyos, az adott áruk értékesítésére 
képes forgalmazási módokkal szemben. 
 
HU 34   HU (82) Annak értékelésekor, hogy szükség van-e a csoportmentességi rendelet 6. cikkének 
alkalmazására, a Bizottság megvizsgálja, hogy megfelel őbb korrekciós intézkedés 
lenne-e az egyedi visszavonás alkalmazása.  Ez függhet különösen a piaci halmozott 
hatáshoz hozzájáruló versenytárs vállalkozás ok vagy az Unión belül érintett földrajzi 
piacok számától. 
(83) A csoportmentességi rendelet 6. cikkéb en említett rendeletekben pontosan meg kell 
határozni azok hatályát. Ezért a Bizottságnak el őször is meg kell határoznia az 
érintett termék- és földrajzi piaco(ka)t, másodsorban pedig meg kell jelölnie, milyen típusú vertikális korlátozás tekintetében nem alkalmazható a jöv őben a 
csoportmentességi rendelet. Az utóbbi tekint etében a Bizottság a rendelet hatályát az 
általa rendezni kívánt versenyjogi problémához igazíthatja. Míg az 50 %-os 
piaclefedettségi arány számítása során például figyelembe kell venni minden 
egyedüli márka kikötésére vonatkozó me gállapodás párhuzamos hálózatát, a 
Bizottság megteheti, hogy a csoportmentesség alkalmazásának mell őzéséről szóló 
rendelet hatályát csak bizonyos id őtartamot túllép ő versenytilalmi kötelezettségekre 
korlátozza. Így el őfordulhat, hogy a rövidebb id őtartamú vagy kevésbé korlátozó 
jellegű megállapodásokra nem vonatkozik a rendelet, tekintettel az ilyen 
korlátozásoknak tulajdonítható kizáró ha tás alacsonyabb fokára. Hasonlóképpen, ha 
egy adott piacon a szelektív forgalmazást további korlátozásokkal – például versenytilalommal vagy a vev őre gyakorolt mennyiségi átvételi kényszerrel – 
kapcsolják össze, a csoportmente sségi rendelet alkalmazásának mell őzéséről szóló 
rendelet vonatkozhat csak az ilyen tová bbi korlátozásokra. Szükség esetén a 
Bizottság azzal is adhat iránymutatást,  hogy meghatározza azt a piaci részesedési 
szintet, amely alatt – az adott piac összefüggésében – úgy tekinthet ő, hogy egy 
egyedi vállalkozás nem tud jelent ős mértékben hozzájárulni a halmozott hatáshoz. 
(84) A Szerz ődés 85. cikke (3) bekezdésének a megállapodások és összehangolt 
magatartások egyes csoportjaira történ ő alkalmazásáról szóló, 1965. március 2-i 
19/65/EGK tanácsi rendelet
33 értelmében a Bizottságnak a csoportmentességi 
rendeletet alkalmazásának mell őzéséről szóló valamely rendeletben meg kell 
állapítania egy legkeves ebb hat hónapos átmeneti id őszakot miel őtt e rendelet 
alkalmazandóvá válna. Ez lehet ővé teszi az érintett vá llalkozások számára, hogy a 
csoportmentességi rendelet alkalmazásának mell őzéséről szóló rendeletet figyelembe 
véve módosítsák megállapodásaikat. 
(85) A csoportmentességi rendelet alkalmazásának mell őzéséről szóló rendelet az 
alkalmazandóságát megel őző időszakra nézve nem hat ki az érintett megállapodások 
mentességi helyzetére. 
V. A  PIAC  MEGHATÁROZÁSA  ÉS A PIACI  RÉSZESEDÉS  KISZÁMÍTÁSA   
1. A Bizottság közleménye az érintett piac meghatározásáról 
(86) A közösségi versenyjog alkalmazásában az érintett piac meghatározásáról szóló 
bizottsági közlemény34 iránymutatást ad azokról a s zabályokról, szempontokról és 
bizonyítékokról, amelyeket a Bizottság a piac meghatározásával kapcsolatos 
                                                 
33 HL 36., 1965.3.6., 533/65. o. 
34 HL C 372., 1997.12.9., 5. o. 
 
HU 35   HU kérdések eldöntése során figyelembe vesz. Ez az iránymutatás a továbbiakban nem 
részletezi a fenti közleményt, amelynek a piacmeghatározási kérdések alapjául kell 
szolgálnia. Ez az iránymutatás csak az okkal a speciális kérdésekkel foglalkozik, 
amelyek a vertikális korlátozásokkal összefüggésben merülnek fel, és amelyekr ől 
nem esik szó az említett közleményben. 
2. Az érintett piac a csoportmentességi  rendeletben foglalt 30 %-os piaci 
részesedési küszöb kiszámítása szempontjából 
(87) A csoportmentességi rendelet 3. cikke értelmében a csoportmentesség alkalmazása 
szempontjából a szállító és a vev ő piaci részesedése egyaránt meghatározó. A 
csoportmentesség alkalmazása érdekében a szállító azon piacon megszerzett részesedése, amelyen a szerz ődés szerinti termékeket a vev ő részére értékesíti, 
valamint a vev ő azon piacon megszerzett részesedése, amelyen a szerz ődés szerinti 
termékeket vásárolja, 30 % vagy anná l kevesebb kell hogy legyen. Kis- és 
középvállalkozások által kötött megállapodás ok esetében általában nem szükséges a 
piaci részesedések kiszámítása  (lásd a (11) bekezdést). 
(88) Valamely vállalkozás piaci részesedésén ek kiszámítása érdekében meg kell határozni 
azt az érintett piacot, ahol az adott vállalkozás a szerz ődés szerinti termékeket 
értékesíti, illetve vásárolja. Ehhez meg kell határozni az ér intett termékpiacot és az 
érintett földrajzi piacot. Az érintett term ékpiac magában foglal minden olyan árut és 
szolgáltatást, amelyeket a vev ők azok jellemz őire, árára vagy rendeltetésére 
tekintettel egymással felcserélhet őnek tartanak. Az érintett földrajzi piac azt a 
területet foglalja magában, amelyen az érin tett vállalkozások a szóban forgó áruk 
vagy szolgáltatások keresletében és kíná latában szerepet játszanak, amelyen a 
versenyfeltételek kell ően homogének, és amelyet meg lehet különböztetni a 
szomszédos földrajzi területekt ől különösen azon az alapon, hogy azokon a 
területeken a versenyfeltételek érzékelhet ően eltérőek. 
(89) A termékpiac meghatározása els ősorban a vev ő szempontjából vizsgált 
helyettesíthet őségtől függ. Ha az értékesített terméket más termék el őállításához 
alapanyagként használják fel és az általában nem felismerhet ő a végtermékben, akkor 
a termékpiacot f őszabályként a közvetlen vev ő preferenciái határozzák meg. A vev ők 
ügyfelei általában nem rendelkeznek er ős preferenciával a vev ők által felhasznált 
alapanyagok tekintetében. A s zállító és az alapanyag vev ője közötti vertikális 
korlátozásokat tartalmazó megálla podások általában csak a közbens
ő termék 
adásvételére vonatkoznak, nem pedig a feldolgozott termék értékesítésére. 
Végtermékek forgalmazása esetén általában a végs ő fogyasztók preferenciái 
határozzák meg vagy befolyásolják azt, hogy a közvetlen vev ő mit tekint helyettesít ő 
terméknek. A viszonteladóként m űködő forgalmazó nem hagyhatja figyelmen kívül a 
végső fogyasztók preferenciáit a végtermé kek beszerzése során. Emellett a 
forgalmazási szinten a vertikális korlátozás ok nemcsak a termékeknek a szállító és a 
vevő közti forgalmára, hanem azok viszont eladására is vonatkoznak. Mivel a 
különböző forgalmazási módok általában versenyeznek egymással, a piacokat 
általában nem lehet meghatározni az alkalm azott forgalmazási mód alapján. Ott, ahol 
a szállítók általában termékpor tfóliót értékesítenek, a telj es portfólió határozhatja 
meg a termékpiacot, ha a vev ők a portfóliókat, nem pe dig az azokat alkotó egyes 
termékeket tekintik egymás helyettesít őinek. Mivel a forgalmazók szakmai vev ők, a 
nagykereskedelmi földrajzi piac általában s zélesebb, mint az a kiskereskedelmi piac, 
amelyen a viszonteladók a terméket a végs ő fogyasztóknak értéke sítik. Ez gyakran 
 
HU 36   HU vezet nemzeti vagy annál szélesebb nagykereskedelmi piacok meghatározásához. 
Azonban a kiskereskedelmi piacok is szélesebbek lehetnek a végs ő fogyasztók 
keresési területénél ott, ahol egyfor ma piaci feltételek és egymást átfed ő helyi vagy 
regionális vonzáskörzetek vannak. 
(90) Ha a vertikális megállapodásban háro m olyan fél szerepel, amelyek mindegyike a 
kereskedelem más-más szintjein m űködik, akkor – annak érdekében, hogy 
részesüljenek a csoportmentesség kedvezményében – mindegyikük piaci 
részesedésének 30 %-nak vagy annál kisebbn ek kell lennie. A csoportmentességi 
rendelet 3. cikkének (2) bekezdése ér telmében, amennyiben egy többoldalú 
megállapodásban egy vállalkozás egy, a megá llapodásban részes vállalkozástól veszi 
a szerződéses árukat vagy szolgá ltatásokat, majd eladja azokat egy másik, a 
megállapodásban szintén részes vállalkozásnak, a csoportmentesség csak akkor alkalmazandó, ha a piaci részesedése se vev őként, se szállítóként nem haladja meg a 
30 %-os küszöbértéket. Ha például gyártó, nagykeresked ő (vagy kiskeresked ők 
társulása) és kiskeresked ő között létrejött megállapodásban versenytilalmi 
kötelezettségben egyeznek meg, akkor – annak érdekében, hogy részesüljenek a 
csoportmentesség kedvezményében– sem a gyártó, sem a nagykeresked ő (vagy 
kiskeresked ők társulása), sem pedig a kiskeresked ő piaci részesedése nem haladhatja 
meg értékesítési (downstream) piacaikon a 30 %-ot, valamint a nagykeresked ő (vagy 
kiskeresked ők társulása) és a kiskeresked ő piaci részesedése nem haladhatja meg a 
30 %-ot vételi piacaikon. 
(91) Ha a szállító mind eredeti berendezést,  mind pedig ehhez a berendezéshez pót- vagy 
cserealkatrészeket is gyárt, akkor gyakran ő az egyetlen, vagy a f ő szállító a pót- és 
cserealkatrészek értékesítési utáni piacán. Ez akkor is el őfordulhat, ha a szállító (az 
eredeti berendezések gyártója) alvállalko zásba adja a pót- vagy cserealkatrészek 
gyártását. A csoportmentességi rendelet alka lmazása tekintetében az érintett piac 
lehet az eredeti berendezés piaca, beleérve eb be az alkatrészeket is, vagy létezhet egy 
különálló piaca az eredeti berendezéseknek és  egy értékesítés utáni piac az eset 
körülményeit ől, például a szóban forgó korlátozások hatásaitól, a berendezés 
élettartamától, vagy a ja vítási illetve csereköltségek nagyságától függ ően
35. A 
gyakorlatban arról kell határozni, hogy a vev ők jelentős része figyelembe veszi-e a 
termék életciklusához kapcsolódó költségeket a döntése meghozatalánál. Amennyiben igen, abból arra lehet következ tetni, hogy az eredeti berendezésnek és a 
tartalék alkatrészeknek egy, összekapcsolt piaca van. 
(92) Amennyiben a vertikális megállapodás a szerz ődés szerinti áruk értékesítésén kívül – 
a vevőt a szerződés szerinti áruk forgalmazásában segít ő – szellemi tulajdonjogokkal 
kapcsolatos rendelkezéseket is tartalmaz, pé ldául a szállító védj egyének használatára 
vonatkozó rendelkezést, akkor a csoportmentességi rendelet alkalmazása szempontjából a szállítónak azon a piacon szerzett részesedése a lényeges, ahol a szerződés szerinti árukat értékesíti. Ha egy franchise-adó nem értékesít árukat és 
szolgáltatásokat viszonteladás i céllal, hanem az árukat és szolgáltatásokat szellemi 
                                                
 
35 Lásd például a Pelikan/Kyocera ügy(1995), COM( 96)126 (nem tették közzé), 87. pontját, és a 
IV/M.12. sz. Varta/Bosch ügyben hozott 91/595/EGK bizottsági határozatot (HL L 320., 1991.11.22., 
26. o.), a IV/M.1094. sz. Caterpillar/Perkins Engines ügyben hozott bizottsági határozatot (HL C 94., 1998.3.28., 23. o.), és a IV/M.768. sz. Lucas kontra Varity ügyben hozott bizottsági határozatot 
(HL C 266., 1996.9.13., 6. o.). Lásd még a közösségi versenyjog tekintetében az érintett piac 
meghatározásáról szóló közlemény (lásd a (86). bekezdést) 56. pontját. 
 
HU 37   HU tulajdonjogokra vonatkozó re ndelkezésekkel összekapcsolva, csomagban nyújtja, 
amelyek így együttesen alkotjá k a franchise tárgyát képez ő üzleti módszert, akkor a 
franchise-adónak az üzleti módszer szolgált atójaként elért piaci részesedését kell 
figyelembe vennie. Ebb ől a célból a franchise-adónak azon a piacon kell kiszámolnia 
a piaci részesedését, ahol az  üzleti módszert hasznosítjá k, azaz azon a piacon, ahol a 
franchise-vev ők hasznosítják az üzleti módszert a végs ő felhasználóknak történ ő 
áruértékesítés és szolgáltatás formájában. A franchise-adónak piaci részesedése alapjául azon áruk és szolgáltatások  értékét kell vennie, amelyeket az ő franchise-
vevői a piacon eladnak. Ezeken a piacokon a ve rsenytársak lehetnek más franchise 
tárgyát képez ő üzleti megoldások szolgá ltatói, vagy helyettesít ő áruk, illetve 
szolgáltatások franchise-t nem alkalmazó szállítói is. Az ilyen piac meghatározásának sérelme nélkül, a gyorsétte rmi szolgáltatások piacán például az ott 
működő franchise-adónak a piacon m űködő franchise-vev őinek értékesítési adatai 
alapján kell kiszámolnia piaci részesedését. 
3. A piaci részesedések kiszámítása a csoportmentességi re ndelet alkalmazása 
szempontjából 
(93) A piaci részesedések kiszámítása során f őszabályként az értékösszegeket kell alapul 
venni. Amennyiben értékösszegek nem állnak  rendelkezésre, mega lapozott becslés is 
végezhető. Ilyen becslések alapulhatnak más megbízható piaci információn, például 
mennyiségi adatokon (lásd a csoportmentessé gi rendelet 7. cikkének a) pontját). 
(94) A házon belüli gyártás – azaz egy közbens ő termék gyártása saját felhasználás céljára 
– nagyon fontos lehet a versenyelemzésben mi nt versenykorlátozó elem, illetve mint 
a vállalkozás piaci pozícióját kiemel ő tényező. A piac meghatározása szempontjából 
azonban, valamint a közbens ő áruk és szolgáltatások piaci részesedésének 
kiszámítása során a házon belüli gyá rtás nem kerül figyelembevételre. 
(95) A végtermékek kett ős forgalmazása esetében viszont – azaz akkor, amikor a 
végtermékek gyártója a piacon forgalmazóként is m űködik – a piac meghatározása és 
a piaci részesedés kiszámítása során figyele mbe kell venni a gyárt ó által vertikálisan 
integrált forgalmazói és ügynökei útján értékesített saját áruit (lásd a csoportmentességi rendelet 7. cikkének c) pontját). Az „integrált forgalmazók” 
kapcsolt vállalkozások a csoportmentességi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése 
értelmében.
36 
VI. A  JOGÉRVÉNYESÍTÉS  ELVEI  EGYEDI  ESETEKBEN 
1. Az elemzés keretei 
(96) A csoportmentességi rendelet hatályán  kívül lényeges megvizsgálni azt, hogy az 
adott esetben a megállapodás a 101. cikk (1) be kezdésének hatálya alá tartozik-e, és 
amennyiben igen, teljesülnek-e a 101. cikk (3) bekezdésének feltételei. Amennyiben 
a megállapodás nem célozza a verseny korláto zását, különösen pedig nem tartalmaz 
alapvető versenykorlátozásokat, nem áll fenn an nak vélelme, hogy azok a vertikális 
megállapodások, amelyekre a piaci részesed és küszöbértékének meghaladása miatt 
                                                 
36 A piacmeghatározás és a piaci részesedés kiszámítása szempontjából nem lényeges, hogy az integrált 
forgalmazók versenytársak termékeit is értékesítik-e. 
 
HU 38   HU nem vonatkozik a csoportmentesség, a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá 
tartoznának, vagy ne tennének eleget  a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt 
feltételeknek. A megállapodás valószín ű hatásait egyedileg kell értékelni. A 
vállalkozásokat arra ösztönzik, hogy végezzék el saját értékelésüket. Azok a megállapodások, amelyek vagy nem korlátozzák a versenyt a 101. cikk (1) bekezdése értelmében, vagy eleget tesznek a 101. cikk (3) bekezdésében f oglalt feltételeknek, 
érvényesek és végrehajthatók. A Szerz ődés 81. és 82. cikkében meghatározott 
versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet
37 1. cikkének (2) bekezdése értelmében  a 101. cikk (3) be kezdése szerinti 
egyedi mentességb ől való részesedéshez nem kell be jelentést tenni. Ha a Bizottság 
végzi az egyedi vizsgálatot, akkor rá há rul a bizonyítási teher arra vonatkozóan, hogy 
a szóban forgó megállapodás sérti a 101. cikk (1) bekezdését. A 101. cikk 
(3) bekezdésében foglalt kedvezményt igényb e venni kívánó vállalkozások viselik az 
adott bekezdés feltételei teljesülésének bizonyítási terhét. Valószín űsíthető 
versenyellenes hatások bizonyítása esetén a vállalkozások azt megel őzően, hogy a 
Bizottság határoz arról, hogy a megá llapodás eleget tesz-e a 101. cikk 
(3) bekezdésében foglalt fe ltételeknek, hivatkozhatnak a hatékonyság növekedésére, 
és kifejthetik, miért elengedhetetlen egy bizonyos forgalmazási rendszer ahhoz, hogy 
a fogyasztók számára valószín űsíthető előnyöket hozzon a verseny megszüntetése 
nélkül. 
(97) Annak értékelése, hogy valamely vertik ális megállapodásnak van-e versenykorlátozó 
hatása, úgy történik, hogy összehason lítják az érintett piac érvényben lév ő vertikális 
korlátozások melletti aktuális vagy valószín űsíthető jövőbeli helyzetét azzal a 
helyzettel, amely alapvet ően jellemz ő lenne, ha nem léteznének a megállapodásban 
foglalt vertikális korlátozások. Egyedi eset ek értékelése során a Bizottság szükség 
esetén a tényleges és a valószín űsíthető hatásokat egyaránt figyelembe veszi. Ahhoz, 
hogy a vertikális megállapodások hatál yukból kifolyólag versenykorlátozóak 
legyenek, a tényleges vagy a lehetséges ve rsenyt olyan mértékben kell érinteniük, 
hogy az érintett piacon az áruk és szolgáltatá sok árára, termelésére, újítására vagy 
minőségére ésszer ű valószín űségi fokkal negatív hatás okra lehessen számítani. A 
versenyre gyakorolt valószín űsíthető negatív hatásoknak érzékelhet őnek kell 
lenniük38. Érzékelhet ő versenyellenes hatások akkor fordulhatnak el ő nagy 
valószínűséggel, ha legalább a felek egyike  rendelkezik biz onyos fokú piaci er ővel, 
illetve ilyet szerez, és a megá llapodás hozzájárul az adott piaci er ő létrehozásához, 
fenntartásához vagy meger ősítéséhez, illetve lehet ővé teszi a felek számára, hogy 
kihasználják az ilyen piaci er őt. A piaci er ő képesség arra, hogy az árakat jelent ős 
ideig a versenyképes szint felett, illetve a termékmennyiséget, a termékmin őséget 
vagy -választékot, valamint az innovációt  versenyképes szint alatt tartsák. A 
101. cikk (1) bekezdése szerin ti jogsértés megá llapításához szokásosan szükséges 
piaci erő mértéke kevesebb, mint a 102. cikk szerinti er őfölény megállapításához 
szükséges piaci er ő. 
(98) A vertikális korlátozások általába n kevésbé károsak, mint a horizontális 
korlátozások. Annak, hogy a horizontáli s korlátozásokra nagyobb hangsúly 
helyeződik, a fő oka az, hogy az ilyen korlátozások az azonos vagy egymással 
helyettesíthet ő árukat, illetve szolgáltatások at kínáló versenytársak közötti 
                                                 
37 HL L 2003.1.4., 1. o. 
38 Lásd a II.1. szakaszt. 
 
HU 39   HU megállapodásokat érinthetik. Ilyen horizontá lis kapcsolatokban az egyik vállalkozás 
által gyakorolt piaci er ő (termékének magasabb ára) el őnnyel járhat a versenytársai 
számára. Ez arra ösztönözheti a versen ytársakat, hogy egymást versenyellenes 
magatartásra késztessék. Ve rtikális kapcsolatokban az egyik fél terméke a másik 
számára alapanyagot jelent, másképp fogalmazva: a megállapodás feleinek tevékenységei kiegészítik egymást. Az értéklánc megel őző vagy következ ő szintjén 
elhelyezked ő vállalkozás által gyakorolt piaci er ő ezért általában kedvez őtlenül hat a 
másik fél terméke iránti keresletre. A me gállapodásban érintett vállalkozások ezért 
általában abban érdekeltek, hogy megakadá lyozzák a másik felet piaci erejének 
kihasználásában. 
(99) Az ilyen önkorlátozó vo nást azonban nem szabad túlért ékelni. Ha egy vállalkozásnak 
nincs piaci ereje, akkor csak  úgy próbálhatja növelni a be vételeit, hogy optimalizálja 
a gyártási és forgalmazási folyamatait; akár  vertikális korlátozások segítségével, akár 
azok nélkül. Még általánosabban: a vertik ális megállapodás feleinek valamely 
termék piacra juttatásában betöltött egymást kiegészít ő szerepe miatt a vertikális 
korlátozások jelent ős teret biztosíthatnak a hatékonyságnövelésnek. Ha azonban egy 
vállalkozásnak van piaci ereje, akkor megpróbálhatja saját nyereségét közvetlen 
versenytársai kárára növel ni úgy, hogy növeli azok köl tségeit, illetve a vev őinek a 
kárára, és végs ő soron a fogyasztók kárára azá ltal, hogy megpróbálja megszerezni 
többletük egy részét. Ez  történhet akkor, ami kor az értéklánc megel őző és következ ő 
szintjén elhelyezked ő vállalkozások osztoznak a t öbbletnyereségen, vagy amikor a 
kettő közül valamelyik vertikális korlátozás okat használ az összes többletnyereség 
kisajátítására. 
1.1. A vertikális korlátozások negatív hatásai 
(100) A vertikális korlátozásokból ered ő, az EU versenyjoga által megel őzni kívánt negatív 
piaci hatások az alábbiak: 
a) más szállítók vagy vev ők versenyellenes kizárása a piacralépést vagy a 
piacbővítést akadályozó korlátok emelésével; 
b) a szállító és versenytársai közötti verseny enyhülése és/vagy az e szállítók 
közötti összejátszás megkönnyítése, amelyre gyakran a márkák közötti verseny csökkentéseként hivatkoznak
39; 
c) a vev ő és a versenytársai közötti verseny enyhülése és/vagy az e versenytársak 
közötti összejátszás megkönnyítése, amelyr e gyakran a márkán belüli verseny 
csökkenéseként történik hivatkozás, ha  az az egyazon szállító márkáján vagy 
termékén alapuló, forgalmazók közötti versenyre vonatkozik; 
d) akadályok állítása a piaci integráció elé, ideértve els ősorban a fogyasztók 
lehetőségeinek korlátozását abban a tekintetben, hogy az árukat vagy 
szolgáltatásokat bármely választásuk szerinti tagállamban megvásárolhassák. 
(101) A gyártók szintjén történ ő kizárás, versenyenyh ítés és összejátszás különösen azáltal 
károsíthatja a fogyasztókat, hogy eredményeként emelkedik a termékek 
                                                 
39 Összejátszás alatt értend ő mind a kifejezett összejátszás, mind pedig a hallgatólagos összejátszás 
(tudatos párhuzamos magatartás). 
 
HU 40   HU nagykereskedelmi ára, korlátozottabb lesz a termékválaszték, csökken a min őség, 
illetve a termékinnováció szintje. A forgalmazó szintjén történ ő kizárás, 
versenyenyhítés és összejátszás különösen azáltal károsíthatja a fogyasztókat, hogy 
megnöveli a termékek kiskereskedelmi árát, korlátozza a választható ár-szolgáltatás 
kombinációk és forgalmazási módok s zámát, csökkenti a kiskereskedelmi 
szolgáltatások elérhet őségét és min őségét, valamint csökkenti a forgalmazás 
innovációs szintjét. 
(102) Olyan piacon, ahol az egyes forgalmazók csak egyetlen szállító  márkáját (márkáit) 
forgalmazzák, az ugyanazon márka forgalmazói közötti verseny korlátozása e forgalmazók között a márkán belüli verseny csökkenéséhez vezet, de nem feltétlenül gyakorol negatív hatást a forgalmazók közö tti versenyre általában. Ilyen esetben, 
amennyiben éles a márkák közötti verseny, nem valószín ű, hogy a márkán belüli 
verseny csökkenésének negatív ha tásai lesznek a fogyasztókra. 
(103) A kizárólagos megállapodások álta lában versenyellenesebbek mint a nem 
kizárólagos megállapodások. A kizár ólagos megállapodások – a szerz ődés kifejezett 
megfogalmazása vagy annak gyakorlati hatásai révén – ahhoz vezetnek, hogy az 
egyik fél kizárólagos vagy kv ázi kizárólagos alapon szerz ődik egy másik féllel. A 
versenytilalmi kötelezettség esetében például a vev ő csak egyetlen márkát 
vásárolhat. A mennyiségi átvételi kényszer  ellenben bizonyos teret biztosít a vev őnek 
arra, hogy verseng ő árukat vásároljon. Így a kizárás  mértéke a mennyiségi átvételi 
kényszer esetében alacsonyabb lehet. 
(104) A nem márkás árukra és szolgáltatásokra vonatkozó vertik ális korlátozások általában 
kevésbé károsak, mint a márkás áruk és szolgáltatások forgalmazását érint ő 
korlátozások. A márkanév alatti forg almazás általában fokozza a termék 
differenciálását és csökke nti annak helyettesíthet őségét, ami a kereslet 
rugalmasságának csökkenését és az áremelés lehet őségének fokozódását 
eredményezi. A márkás és nem márkás ár uk és szolgáltatások közötti különbségtétel 
gyakran egybeesik a közbens ő áruk és szolgáltatások, illet ve a végtermékek és végs ő 
szolgáltatások közötti megkülönböztetéssel. 
(105) A vertikális korlátozások összekapcs olása általában tovább fokozza azok negatív 
hatásait. A verseny szempontjából azonba n bizonyos vertikál is korlátozások 
összekapcsolása kevésbé versenyellenes, mint azok egymástól elszigetelt alkalmazása. A kizárólagos forgalmazási rendszerben például a forgalmazó a márkán belüli verseny csökkenése miatt hajlamos lehet a termékek árának emelésére. A mennyiségi átvételi kényszer alkalmazása vagy a legmagasabb viszonteladási ár meghatározása korlátot szabhat az ilyen ár emeléseknek. A vertikális korlátozások 
lehetséges negatív hatásai feler ősödnek, ha számos szállító és azok vev ői ugyanolyan 
módon szervezik meg a kereskedelmüket, ami úgynevezett halmozott hatásokhoz vezet. 
1.2. A vertikális korlátozások pozitív hatásai 
(106) Fontos felismerni, hogy a vertikális korlát ozásoknak lehetnek pozitív hatásaik, 
különösen azáltal, hogy el őmozdítják a nem árjelleg ű versenyt és a szolgáltatások 
min
őségének javítását. Ha a vállalkozásna k nincs piaci ereje, akkor csak úgy 
próbálkozhat nyeresége növelé sével, hogy optimalizálja a gyártási és forgalmazási 
folyamatait. Számos esetben a vertikális megállapodások segíthetnek ebben, hiszen 
 
HU 41   HU azok a szállító és a vev ő közötti szokásos ügyletek, amelyek során csak az adott 
ügyletre vonatkozó árról és mennyiségr ől esik szó, azt eredményezheti, hogy nem 
érik el a beruházások és az érté kesítések optimális szintjét. 
(107) Bár ez az iránymutatás megpróbál átfogó képet nyújtani a vertikális megállapodások 
különféle indokairól, nem tekinthet ő teljesnek vagy kimerít őnek. Bizonyos vertikális 
korlátozások alkalmazását a következ ő indokok igazolhatják: 
a) „A potyázás problémájának megoldása”: El őfordulhat, hogy az egyik 
forgalmazó a másik forgalmazó promóciós er őfeszítéseinek el őnyeit saját 
hasznára fordítja. Ez igen gyakori probléma mind a nagykereskedelemben, 
mind pedig a kiskereskedelemben. A kizárólagos forgalmazás vagy más 
hasonló korlátozások segíthetnek az il yen potyázás elkerülésében. A potyázás a 
szállítók szintjén is megjelenhet, ha például az egyik szállító olyan általános jellegű, kiskereskedelmi szint ű promóciós célú beruházásokat hajt végre a vev ő 
telephelyén, amely versenytársaihoz is vonzza az ügyfeleket. A versenytilalmi típusú korlátozások segíthetnek a potyázás elkerülésében
40. 
 Problémáról igazán csak akkor bes zélhetünk, ha a potyázás kérdése valóban 
komoly. A vev ők közötti potyázás csak az értékesítés el őtti szolgáltatások és 
más promóciós tevékenységek terén je lentkezhet, olyan értékesítés utáni 
szolgáltatásoknál azonban nem, amel yekért a forgalmazó az ügyfeleinek 
egyenként számít fel díjat. A termé knek általában viszonylag újnak vagy 
technikailag összetettnek kell lennie, vagy a termék hírnevének a kereslet meghatározó tényez őjét kell képviselnie, mivel egyéb esetben az ügyfél a 
múltbeli tapasztalatai alapján nagyon is  jól tudhatja, hogy mit akar venni. A 
terméknek ezenkívül viszonylag nagy érték űnek kell lennie ahhoz, hogy az 
ügyfél hajlandó legyen az egyik üzletben  információt kérni és egy másik 
üzletben vásárolni. Végül pedig a szá llító számára nem lehet praktikus az, hogy 
minden vev ője számára szerz ődéses kötelezettségként írjon el ő tényleges 
promóciós vagy szolgáltatási feltételeket. 
 A szállítók közötti potyázás szintén bizonyos helyzetekre korlátozott, 
nevezetesen azokra, amikor a promóció a vev ő telephelyén valósul meg 
általános, nem pedig márkaspecifikus formában. 
b) „Új piacok megnyitása vagy azokra történ ő belépés”. Amikor egy gyártó új 
földrajzi piacra szeretne belépni, például úgy, hogy els ő ízben exportál egy 
másik országba, akkor ez – az adott márka piaci ismertségének megalapozása 
érdekében – különleges „indító beruh ázásokat” igényelhet a forgalmazó 
részéről. Annak érdekében, hogy egy helyi forgalmazó hajlandó legyen 
megtenni ezen beruházásokat, szükséges lehet, hogy a forgalmazó területi védelmet élvezzen, és ezek a beruházás ai megtérüljenek azáltal, hogy egy ideig 
magasabb áron tud értékesí teni. A más piacokon m űködő forgalmazókat ezért 
meghatározott ideig korlátozni kell a bban, hogy az új piacon értékesítsenek 
                                                
 
40 Az, hogy a fogyasztók összességében ténylegesen további promóciós el őnyökben részesülnek-e, attól 
függ, hogy a további el őny tájékoztat, meggy őz, és ezáltal kedvez számos új fogyasztónak, vagy f őként 
olyan fogyasztókhoz jut el, akik már tudják, hogy mit akarnak vásárolni, és a további promóció 
kizárólag vagy f őként áremelkedéssel jár. 
 
HU 42   HU (lásd még a III.4. szakaszban található ( 61) bekezdést is). Ez az a) pontban 
elemzett potyázás problémájának egy speciális esete. 
c) A „min őségtanúsítási potyázás” problémájának megoldása. Egyes ágazatokban 
bizonyos kiskeresked ők arról ismertek, hogy csak „min őségi” termékeket 
tartanak készleten. Ilyen esetben az e kiskeresked őkön keresztül történ ő 
értékesítés alapvet ő fontosságú az új termék bevezetéséhez. Ha a gyártó 
kezdetben nem tudja a színvonalas üzletekr e korlátozni az értékesítéseit, akkor 
azt kockáztatja, hogy termékét leve szik a beszerzési listáról és a 
termékbevezetés sikertelen lehet. Indokolt lehet tehát korlátozott ideig 
megengedni a kizárólagos forgalmazás vagy szelektív forgalmazás formájában megjelenő korlátozást. Ennek elegend őnek kell lennie arra, hogy biztosítsa az 
új termék bevezetését, de nem lehet olyan hosszú, hogy akadályozza a széles 
körű elterjesztést. Az ilyen el őnyök inkább valószín űsíthetők az olyan 
„tapasztalati” áruknál vagy össz etett áruknál, amelyek a végs ő fogyasztó 
számára viszonylag nagy beszerzést jelentenek. 
d) Az úgynevezett „feltartási probléma (hold-up problem)”. Néha szükség van 
olyan ügyfélspecifikus beruházások megt ételére akár a szállító, akár a vev ő 
részéről, mint például egy speciális be rendezés vagy oktatás. Például egy 
alkatrészgyártónak új gépeket vagy s zerszámokat kell gyártania ahhoz, hogy 
egyik vev őjének egy bizonyos igényét ki tudja elégíteni. Elképzelhet ő, hogy a 
beruházó nem teszi meg a szükséges beruházásokat mindaddig, amíg meghatározott szállítási megállapodásokat nem kötnek. 
 A többi potyázással kapcsolatos példához  hasonlóan itt is számos feltételnek 
kell teljesülnie ahhoz, hogy a nem kell ő mértékű beruházás kockázata valós 
vagy jelent ős legyen. El őször is, a beruházásnak kapcsolatfügg őnek kell lennie. 
A szállító beruházása akkor min ősül kapcsolatfügg őnek, ha a szerz ődés 
megszűnését követ ően a szállító nem használhatja azt fel más vev őknek 
teljesített szállítás okhoz, és csak jelent ős veszteséggel tudja értékesíteni. A 
vevő beruházása akkor min
ősül kapcsolatfügg őnek, ha a szerz ődés 
megszűnését követ ően a vevő nem használhatja fel arra, hogy más szállítók 
által szállított termékeket vásároljon és/vagy használjon, és csak jelent ős 
veszteséggel tudja értéke síteni. Így kapcsolatfügg őnek min ősülhet egy 
beruházás például azon az alapon, hogy cs ak egy márkaspecifikus alkatrész 
gyártásához vagy egy adott márka rakt ározásához használható, és így nem 
használható nyereségesen helyettesít ő termékek gyártásához vagy 
viszonteladásához. Másodsorban hosszú távú beruházásnak kell lennie, amely rövid távon nem térül meg. Harmadsorban pedig a beruházásnak aszimmetrikusnak kell lennie; azaz az egyik szerz ődéses fél többet fektet be, 
mint a másik. Ha ezek a feltételek fennállnak, akkor általában megfelel ően 
indokolt a vertikális korlátozás kikötése a beruházás teljes értékcsökkenésének 
időtartamára. A megfelel ő vertikális korlátozás versenytilalmi vagy a 
mennyiségi átvételi kényszert alkalmazó típusú, ha a szállító végezte a beruházást, ha pedig a vev ő végezte, akkor a kizárólagos forgalmazási, 
kizárólagos vev őkijelölési vagy a kizárólagos szállítási típus alkalmazása 
indokolt. 
e) A „lényeges know-how átruházásakor felmerül ő különleges feltartási 
probléma”. A know-how – átadását követ ően – már nem vehet ő vissza, a 
 
HU 43   HU know-how átadója ugyanakkor elvárhatja , hogy azt a versenytársai vagy azok 
javára más ne használja. Ha a know-how nem volt a vev ő részére készen 
elérhető, valamint az a megállapodás szerinti m űködéshez lényeges és 
elengedhetetlen, akkor az ilyen átruházás  indokolja a versenytilalmi jelleg ű 
korlátozást, ami rendszerint nem tartozik  a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya 
alá. 
f) A „vertikális externáliák kérdése”. El őfordulhat, hogy a kiskeresked ő nem 
tarthatja meg magának az értékesítés javí tására irányuló intézkedéseinek összes 
előnyét, ezek közül néhány a gyárt ót illetheti meg. Minden olyan 
többletegységb ől, amelyet a kiskeresked ő a viszonteladási árának csökkentése 
vagy értékesítési er őfeszítésének fokozása révén ér tékesít, a gyártónak akkor 
származik el őnye, ha a nagykereskedelmi ár megha ladja a határköltségeit. Így a 
kiskeresked ő fellépései ilyen pozitív externáliát jelenthetnek a gyártó számára, 
a gyártó szemszögéb ől pedig a kiskeresked ő esetleg túl magas árakat szab meg 
és/vagy túl kevés értékesítési er őfeszítést tesz. A kiskeresked ő túlzottan magas 
árszabásának negatív küls ő hatását néha a „kett ős marginalizáció 
problémájának” nevezik, és a legmag asabb viszonteladási ár kiskeresked őnek 
történő előírásával kerülhet ő el. A kiskeresked ő értékesítési er őfeszítéseinek 
növelése érdekében hasznos lehet a sz elektív forgalmazás, a kizárólagos 
forgalmazás vagy hasonló korlátozások alkalmazása41. 
g) „Méretgazdaságosság a forgalmazá sban”. A méretgazdaságosságból adódó 
előnyök kihasználása és így terméke s zámára alacsonyabb kiskereskedelmi ár 
elérése érdekében el őfordulhat, hogy a gyártó termékének viszonteladását 
korlátozott számú forgalmazóra összpont osítja. Ennek érdekében alkalmazhat 
kizárólagos forgalmazást, mennyiségi átvételi kényszert minimális vásárlási 
követelmény formájában, mennyiségi követelményt tartalmazó szelektív forgalmazást, illetve kizárólagos beszerzést. 
h) „A t őkepiac hiányosságai”. A szokásos t őkekihelyez ők (bankok, 
részvénypiacok) gyakran csak optimális szint alatti t őkekihelyezést végeznek, 
ha hiányos információjuk van a kölcsönvev ő minőségéről, illetve ha nincs 
megfelelő fedezet a t őke biztosítására. A vev őnek vagy a szállítónak viszont 
lehetnek jobb információi, és így – a ki zárólagos kapcsolat révén – képes lehet 
arra, hogy kiegészít ő biztosítékot szerezzen a befektetésére. Ha a szállító nyújt 
kölcsönt a vev őnek, ez a vev ő vonatkozásában versenytilalmi vagy mennyiségi 
átvételi kényszer kikötését jelentheti. Ha a vev ő nyújtja a kölcsönt a 
szállítónak, akkor ez a szállító vonat kozásában kizárólagos szállítás vagy 
mennyiségi szállítási kénys zer kikötését indokolhatja. 
i) „Egységesség és min őségszabványosítás”. Valamely vertikális korlátozás – 
bizonyos egységességi intézkedés és min őségszabványosítás forgalmazókra 
történő előírása révén – segíthet márkaarcula t létrehozásában, növelve ezáltal a 
termék végs ő fogyasztóra gyakorolt vonzerejét, és  fokozva annak értékesítését. 
Ez megtalálható például a szelektív forgalmazás és a franchise esetében. 
                                                 
41 Lásd azonban az el őző lábjegyzetet. 
 
HU 44   HU (108) A (107) bekezdésben fels orolt kilenc eset egyértelm űvé teszi, hogy bizonyos 
körülmények fennállása esetén a ve rtikális megállapodások valószín űsíthetően 
elősegítik a hatékonyságnövelést és új piacok kialakítását, ez pedig ellensúlyozhatja 
az esetleges negatív hatásokat. Á ltalában ez leginkább azon korlátozott id őtartamú 
vertikális megállapodásokra igaz, amelyek új  összetett termékek bevezetését segítik, 
vagy kapcsolatfügg ő beruházásokat védenek. Néha mindaddig fenn kell tartani egy 
vertikális korlátozást, amíg a s zállító értékesíti áruját a vev őnek (lásd különösen a 
(107) bekezdés a), e), f), g) és i)  pontjaiban ismertetett helyzeteket). 
(109) A különböz ő vertikális megállapodások nagymértékben felcserélhet ők egymással. 
Ennélfogva ugyanaz a hatékonysági probléma különböz ő vertikális korlátozásokkal 
is megoldható. Méretgazdaságosság elérhet ő például kizárólagos forgalmazással, 
szelektív forgalmazással, me nnyiségi átvételi/szállítási ké nyszerrel vagy kizárólagos 
beszerzéssel is. Azonban a különböz ő vertikális korlátozásoknak eltér ő lehet a 
versenyre gyakorolt negatív hatása, aminek a 101. cikk (3) bekezdése szerinti nélkülözhetetlenség tárgya lása során van szerepe. 
 
HU 45   HU 1.3. Az elemzés módszertana 
(110) A vertikális korlátozások értéke lése általában az alábbi négy lépésb ől áll42: 
(1) Az érintett vállalkozásoknak el őször is meg kell állapítaniuk a szállító és a vev ő piaci 
részesedéseit azon a piacon, ahol a szerz ődés szerinti termékeket értékesítik, illetve 
beszerzik. 
(2) Ha sem a szállító, sem a vev ő érintett piaci részesedése nem haladja meg a 30 %-os 
küszöbértéket, akkor a vertikális megá llapodásra vonatkozik a csoportmentességi 
rendelet amennyiben a megállapodás nem ta rtalmaz a rendeletben megállapított 
különösen súlyos korlátozásokat és kizárt korlátozásokat. 
(3) Ha az érintett piaci részesedés a szállító és/vagy a vev ő esetében meghaladja a 30 %-
os küszöbértéket, akkor értékelni kell, hogy a vertikális megállapodás a 101. cikk (1) 
bekezdésének hatálya alá tartozik-e. 
(4) Ha a vertikális megállapodás a 101. cikk (1 ) bekezdésének hatály a alá tartozik, akkor 
meg kell vizsgálni, hogy megfelel-e a 101. ci kk (3) bekezdésében foglalt mentességi 
feltételeknek. 
1.3.1. A 101. cikk (1) bekezdése szerinti érté kelés során alkalmazandó releváns tényez ők 
(111) A 30 %-os piaci részesed ési küszöbértéket meghaladó es etekben a Bizottság teljes 
versenyelemzést végez. Anna k megállapítása során, hogy a vertikális megállapodás a 
101. cikk (1) bekezdése szerint érzékelhet ő versenykorlátozást jelent-e, különösen 
lényegesek az alábbi tényez ők: 
a) a megállapodás jellege; b) a felek piaci pozíciója; c) a versenytársak piaci pozíciója; d) a szerz ődés szerinti termékek vev őinek piaci pozíciója; 
e) piacralépési korlátok; f) a piac érettsége; g) a kereskedelem szintje; h) a termék jellege; i) egyéb tényez ők. 
(112) Az egyes tényez ők fontossága esetr ől esetre változhat és függ minden egyéb 
tényezőtől. Például a felek magas piaci részesed ése általában jól je lzi piaci erejüket, 
                                                
 
42 Ezek a lépések mindazonáltal nem jelentenek olya n jogi érvelést, amelyet a Bizottságnak ebben a 
sorrendben kellene követnie ahhoz, hogy határozatot hozzon. 
 
HU 46   HU de alacsony piacralépési korlátok esetén  nem feltétlenül jelent piaci er őt. Ezért nem 
lehetséges határozott szabályokat megállapítani az egyes tényez ők fontosságáról. 
(113) A vertikális megállapodások alakja és fo rmája sokféle lehet. E zért fontos elemezni a 
megállapodás jellegét az abban fo glalt korlátozások, e korlátozások id őtartama, 
valamint az e korlátozásokkal érintett összes piaci értékesítés aránya 
vonatkozásában. Az elemzést nem szabad a megállapodás szövegezésére korlátozni. A rejtett korlátozások meglétére köve tkeztethetünk abból , hogy a felek hogyan 
hajtják végre a megállapodást, valamint a rendelkezésükre álló ösztönz őkből. 
(114) A felek piaci pozíciója jelzést ad a szállító, a vev ő vagy mindkett ő piaci erejének 
mértékéről. Minél magasabb a piac i részesedésük, valószín űsíthetően annál nagyobb 
a piaci erejük. Ez különösen érvényes abba n az esetben, ha a piaci részesedés a 
versenytársakkal szembeni költségel őnyöket vagy más versenyel őnyöket tükröz. 
Ezek a versenyel őnyök eredhetnek például a piacon betöltött úttör ő szerepből (a 
legjobb helyen van stb.), abból, hogy fontos  szabadalmak birtokosa, magasabb szint ű 
technológiával rendelkezik, márkavezet ő, illetve magasabb min őségű portfolióval 
rendelkezik. 
(115) A versenytársak piaci pozíciójának érté keléséhez is ilyen mu tatókat – azaz a piaci 
részesedést és a lehetséges versenyel őnyöket – használnak. Minél er ősebbek a 
versenytársak és minél többen vannak, a nnál kisebb a kockázata annak, hogy a felek 
képesek lesznek külön-külön piaci er őt kifejteni és kizárni a piacot, vagy enyhíteni a 
versenyt. Fontos figyelembe venni azt is, hogy léteznek-e olyan hatékony és id őszerű 
ellenstratégiák, amelyeket a versenytársak valószín űleg alkalmaznának. Ha viszont a 
versenytársak száma meglehet ősen alacsony, és piaci pozíciójuk (méret, költségek, 
K+F képesség stb.) megközelít őleg hasonló, ez a piacszerkezet növelheti az 
összejátszások kockázatát. Az ingadozó vagy gyorsan változó pi aci részesedések 
általában intenzív versenyre utalnak. 
(116) A felek vev őinek piaci pozíciója jelzi, hogy ezen ügyfelek közül egy vagy több 
rendelkezik-e vev ői erővel. A vev ői erő első mutatója az ügyfél piaci részesedése a 
beszerzési piacon. Ez a részesedés jelzi, hogy kereslete milyen jelent őséggel bír a 
lehetséges szállítók számára. Más jellemz ők a vevőnek a viszonteladási piacán belüli 
piaci pozíciójára vonatkoznak, így például üzletei elhelyezkedésének széles földrajzi kiterjedése, saját márkák – ideértve a sajátmárkás termékeket – és a végs ő fogyasztók 
körében kialakult márkaarculat. Bizonyos körülmények között a vev ői erő 
megakadályozhatja a fe leket abban, hogy piaci er őt fejtsenek ki, és ezáltal megoldhat 
egy máskülönben létez ő versenyproblémát. Ez különösen akkor érvényes, amikor az 
erős vevők képesek és ösztönzést kapnak a rra, hogy új beszerzési forrásokat 
vigyenek piacra a rela tív árak kis mérték ű, de tartós növekedése  esetén. Amennyiben 
az erős vevők csak kedvez ő feltételeket harcolna k ki maguknak, vagy minden 
áremelést egyszer űen áthárítanak vev őikre, pozíciójuk nem akadályozza meg, hogy a 
felek piaci er őt fejtsenek ki. 
(117) A piacralépési korlátok mértéke azon mérhet ő le, hogy a piacon m űködő 
vállalkozások milyen mértékben tudják ár aikat a versenyszint fölé emelni új 
piacralépő vonzása nélkül. Piacralépé si korlátok hiányában a könny ű és gyors 
piacralépés miatt az áremelések nem lenné nek nyereségesek. A piacralépési korlátok 
általában alacsonynak mondhatók, amenny iben egy vagy két éven belül 
megvalósulhat a tényleges – a piaci er ő kifejtését megakadályozó vagy megnehezít ő 
 
HU 47   HU – piacralépés. A piacralépési korlátok igen változatos tényez őkből adódhatnak, 
például méret- és választékgazdasá gosságból, kormányzati szabályozásokból – 
különösen akkor, ha ezek kizárólagos jogoka t hoznak létre –, állami támogatásból, 
behozatali vámokból, szellemi tulajdonjogokból, er őforrások feletti rendelkezésb ől 
ott, ahol a kínálat például term észeti adottságok miatt korlátozott43, alapvet ő 
létesítményekb ől, az elsőként cselekvés el őnyéből, valamint adott id őszak során 
erőteljes reklámozással kial akított fogyasztói márkah űségből. A vertikális 
korlátozások és a vertikális integráció szintén m űködhet piacralépési korlátként 
azáltal, hogy nehezebbé teszi a piacralépést és így a (lehetséges) versenytársakat 
kizárhatja. A piacralépési korlátok megjelenhetnek csak a szállító vagy a vev ő 
szintjén, vagy mindkét szinten. Az, hogy e tényez ők közül melyeket nevezhetjük 
piacralépési korlátoknak, különösen attól függ, hogy járnak-e meg nem térül ő 
költségekkel. Meg nem térül ő költségek azok a költségek, amelyek szükségesek a 
piacralépéshez vagy a piaci cselekvéshez, de amelyek a piacról való kilépéskor 
elvesznek. A fogyasztói h űséget épít ő reklámköltségek általában meg nem térül ő 
költségek, hacsak a piacról távozó cég ne m tudja eladni a márkanevét, vagy azt 
máshol veszteség nélkül tovább használni. Minél több a meg nem térül ő költség, a 
lehetséges piacralép őknek annál komolyabban kell mérlegelniük a piacralépés 
kockázatát, és a piacon m űködők annál megalapozottabban fenyegethetnek azzal, 
hogy állni fogják az új versenyt, mivel a meg nem térül ő költségek miatt a piacon 
működőknek költséges lenne elhagyni a piacot. Ha például a forgalmazókat 
versenytilalmi kötelezettség köti a gyártóhoz, er ősebb lesz a kizárási hatás, ha a saját 
forgalmazói hálózat felállítása meg nem térül ő költségekkel jár a lehetséges 
piacralépő számára. A piacralépés általában meg nem térül ő költségekkel jár, ezek 
néha csekélyebbek, máskor komolyabbak. E nnek következtében a tényleges verseny 
általában hatékonyabb és valamely adott es et értékelésekor nagyobb súllyal szerepel, 
mint a potenciális verseny. 
(118) Az érett piac olyan pi ac, amely már egy ideje m űködik, ahol az alkalmazott 
technológia jól ismert, széles  körben elterjedt és nem s okat változik, ahol nincsenek 
alapvető újdonságok a márkák tekintetében, és  ahol a kereslet viszonylag állandó, 
illetve csökken ő. Ilyen piacokon valószín űbbek a negatív hatások, mint a 
dinamikusabb piacokon. 
(119) A kereskedelem szintje a közbens ő és a végtermékek, valamint a közbens ő és a 
végső szolgáltatások közötti különbségt ételhez kapcsolódik. Közbens ő termékeket és 
szolgáltatásokat olyan vállalkozásoknak értékesí tenek, amelyek azokat 
alapanyagként használják fel más termékek és szolgáltatások el őállításához, és ezek 
általában nem ismerhet ők fel a végtermékekben vagy végs ő szolgáltatásokban. A 
közbenső termékek vev ői általában jól tájékozott ügyf elek, akik képesek a min őség 
értékelésére, így kevésbé hat rájuk a má rka és az arculat. A végtermékeket – 
közvetve vagy közvetlenül – a végs ő fogyasztóknak adják el, akikre gyakran jobban 
hat a márka és az arculat. Mi vel a forgalmazóknak (kiskeresked őknek, 
nagykeresked őknek) a végs ő fogyasztók keresletére kell  reagálniuk, a versenyt 
nagyobb kár érheti akkor, ha forgalmazókat zárnak ki egy vagy több márka értékesítéséb ől, mint akkor, ha a közbens ő termékek vev őit akadályozzák abban, 
hogy bizonyos beszerzési forrás okból vásároljanak verseng ő termékeket. 
                                                
 
43 Lásd a 97/26/EK bizottsági határozatot (a IV/M.619. sz. Gencor kontra Lonrho ügyben), HL L 11., 
1997.1.14., 30. o. 
 
HU 48   HU (120) A termék jellege különösen a végter mékek esetében játszik szerepet mind a 
feltételezhet ő negatív, mind az esetleges pozití v hatások értékelése során. A 
feltételezhet ő negatív hatások értékelése so rán fontos az, hogy a piacon lév ő 
termékek inkább homogének vagy heter ogének, drága-e a termék, a fogyasztó 
költségvetéséb ől jelentős részt vesz-e el vagy olcsó-e,  valamint az, hogy a termék 
egyszeri és végs ő vásárlás tárgya-e vagy többször i ismételt vásárlásé. Általában 
véve, ha a termék heterogénebb, olcsóbb és inkább egyszeri vásárlás tárgya, akkor 
valószínűbb, hogy a vertikális korlátozás nak negatív hatásai lesznek. 
(121) Az adott korlátozások értéke lése során esetlegesen más tényez őket is figyelembe kell 
venni. E tényez ők közé tartozik a halmozott hatá s, vagyis az, ha a piacot mások 
hasonló megállapodásai lefedik, vala mint a megállapodás „egyoldalú” (f őként az 
egyik felet terhelik a korlátozások vagy kötelezettségek) vagy „kölcsönös” jellege 
(mindkét felet kötnek kötelezettségek vagy korlátozások), a szab ályozási környezet 
és magatartás, amely jelezheti vagy er ősítheti az olyan összejátszást, mint az 
árdiktálás, el őre bejelentett árváltozások és megállapodások a „megfelel ő” árról, 
árrugalmatlanság a többletkapacitás ered ményeként, árdiszkrimináció és múltbeli 
összejátszó magatartás. 
1.3.2. A 101. cikk (3) bekezdése szerinti értékelés során alkalmazandó releváns tényez ők 
(122) Korlátozó vertikális megállapodás ok is kiválthatnak – hatékonyságnövelés 
formájában – a verseny szempontjából kedvez ő hatásokat, ami ellensúlyozhatja 
versenyellenes hatásaikat. Ez az értéke lés a 101. cikk (3) bekezdése keretében 
történik, amely a 101. cikk (1 ) bekezdésében fogl alt tilalmi szabál y alóli kivételt 
tartalmaz. Ahhoz, hogy ez a korlátozás alkalmazható legyen, a vertikális 
megállapodásnak objektív gazdasági el őnyökkel kell járnia, a versenyre vonatkozó 
korlátozásoknak nélkülözhetetleneknek  kell lenniük a hatékonyságnövelés 
megvalósításához, a fogyasztóknak méltányosan kell részesedniük a 
hatékonyságnövelésb ől, és a megállapodás nem biztosíthatja a felek számára a 
verseny megszüntetésének lehet őségét az érintett áruk jelent ős része tekintetében44. 
(123) A korlátozó vertikális  megállapodások 101. cikk (3) beke zdése szerinti értékelése 
előfordulásuk összefüggésében45, valamint a bármely adott id őpontban fennálló 
tények alapján történik. Az érté kelés érzékeny a tényekben bekövetkez ő lényegi 
változásokra. A 101. cikk (3) bekezdésének  kivételszabálya annyiban alkalmazandó, 
amennyiben a négy feltétel teljesül, és alkalmazása megsz űnik, ha ez már nem áll 
fenn46. A 101. cikk (3) bekezdésének az eml ített elvekkel összhangban történ ő 
alkalmazásakor figyelembe kell venni a felek bármelyike által eszközölt 
beruházásokat és a szükséges id őt, valamint a hatékonyságnövel ő beruházások 
elindításához és megtérüléséh ez szükséges korlátozásokat. 
                                                 
44 Lásd az Iránymutatás a Szerz ődés 81. cikke (3) bekezdés ének alkalmazásáról cím ű bizottsági 
közleményt, HL C 101., 2004.4.27., 97. o. 
45 Lásd a Bíróság 25/84. sz. és a 26/84. sz ., Ford  egyesített ügyekben hozott ítéletét (EBHT 1985., 
2725. o.). 
46 Lásd e tekintetben például az 1999/242/EK (IV/36.237 – TPS ügy), bizottsági határozatot, HL L 90., 
1999.4.2., 6. o. Hasonlóképpen, a 101. cikk (1) bekezdésében foglalt tilalom is csak addig 
alkalmazandó, amíg a megállapodásnak korlát ozó célja vagy korlátozó hatásai vannak. 
 
HU 49   HU (124) A 101. cikk (3) bekezdésének els ő feltétele annak értékelé sét teszi szükségessé, hogy 
a megállapodás által kiváltott hatékonysá gnövekedésben kifejezve melyek az 
objektív el őnyök. Ebben a tekintetben a vertikális megállapodások gyakran képesek 
– a VI.1.2. szakaszban kifejtetteknek megfelel ően – segítséget nyújtani a 
hatékonyságnövelés megvalósításában, anna k javításával, hogy a felek milyen 
módon végzik egymást kiegészít ő tevékenységeiket. 
(125) A 101. cikk (3) bekezdésében foglalt nélkülözhetetlenségi vizsgálat alkalmazása 
során a Bizottság különösen azt fogja me gvizsgálni, hogy az egyedi korlátozások 
lehetővé teszik-e a szerz ődés szerinti termékek annál hatékonyabb el őállítását, 
vásárlását és/vagy (viszont)e ladását, mint ahogy az az ér intett korlátozás hiányában 
történt volna. Az ilyen értékelés elkészítések or a felek piaci feltételeit és realitásait 
figyelembe kell venni. A 101. cikk (3) bekezd ésben foglalt kedvezményre hivatkozó 
vállalkozásoknak nem kell feltételes és elmé leti alternatívákat  figyelembe venniük. 
Ki kell azonban fejteniük és be kell bizonyítaniuk, hogy a látszólag valószer ű és 
jelentősen kisebb mértékben korlátozó alternatívák miért lennének jelent ősen kisebb 
hatékonyságúak. Amennyiben a kereskedelmi szempontból valószer űnek és kevésbé 
korlátozónak t űnő alternatíva a hatékonyság jelent ős csökkenéséhez vezetne, a 
kérdéses korlátozást nélk ülözhetetlenként kezelik. 
(126) Az a feltétel, hogy a fogyasztóknak  méltányos részesedést kell kapniuk az 
előnyökből, azt foglalja magában, hogy a vert ikális megállapodás értelmében 
vásárolt és/vagy (viszont)értékesített term ékek vásárlóit legalább kompenzálni kell a 
megállapodás negatív hatásaiért47. Más szóval a hatékonyságnövekedésnek teljes 
mértékben ellensúlyoznia kell a megállapodás által az árakra, a termelésre és más releváns tényez őkre gyakorolt valószín űsíthető negatív hatásokat. 
(127) A 101. cikk (3) bekezdésének utolsó feltétele, amely szerint a megállapodás nem 
biztosíthatja a feleknek a kérdéses áruk jelent ős része tekintetében a verseny 
megszüntetésének lehet őségét, a piaci verseny fennmaradó nyomásának, valamint a 
megállapodás ilyen versenyforrásokr a gyakorolt hatásának elemzését el őfeltételezi. 
A 101. cikk (3) bekezdésében foglalt utolsó feltétel alkalmazása során figyelembe kell venni a 101. cikk (3) bekezdése és a 102. cikk közötti kapcso latot. A kialakult 
ítélkezési gyakorlatta l összhangban a 101. cikk (3) bekezdésének alkalmazása nem 
sértheti a Szerz ődés 102. cikkének alkalmazását48. Ezen túlmen ően, mivel mind a 
101., mind a 102. cikk a tényleges piac i verseny fenntartását célozza, a 
következetesség megköveteli, hogy a 101. cikk (3) bekezdésének értelmezése úgy történjen, hogy eleve kizárja a kivétel er őfölénnyel való visszaélést jelent ő korlátozó 
megállapodásokra történ ő alkalmazását
49. A vertikális megállapodás nem szüntetheti 
                                                 
47 Lásd az Iránymutatás a Szerz ődés 81. cikke (3) bekezdés ének alkalmazásáról cím ű bizottsági 
közleményt, HL C 101., 2004.4.27., 97. o. 
48 Lásd a Bíróság C-395/96 P. és C-396/96 P. sz., Compagnie Maritime Belge  egyesített ügyekben hozott 
ítéletének (EBHT 2000., I-1365. o.) 130. pontját. Hasonlóképpen, a 101. cikk (3) bekezdésének alkalmazása nem akadályozza meg a Szerz ődés szabályainak az áruk, szolgáltatások, személyek és t őke 
szabad mozgására való alkalmazását . Ezek a korlátozások bizonyos  körülmények között alkalmazhatók 
a Szerződés 101. cikkének (1) bekezdése értelmében vett megállapodásokra, határozatokra és 
összehangolt magatartásokra, lásd ebben az értelemben a Bíróság C-309/99. sz. Wouters -ügyben hozott 
ítéletének (EBHT 2002., I-1577. o.) 120. pontját. 
49 Lásd ebben a tekintetben az Els őfokú Bíróság T-51/89. sz . Tetra Pak  (I) ügyben hozott ítéletét (EBHT 
1990., II-309. o.). Lásd tová bbá az Iránymutatás a Szerz ődés 81. cikke (3) bekezdésének alkalmazásáról 
című bizottsági közlemény (HL C 101., 2004.4.27., 97. o.) (106) bekezdését. 
 
HU 50   HU meg a tényleges versenyt a valódi va gy potenciális verseny valamennyi meglév ő 
forrásának vagy azok többségének kizárása révén. A vállalkozások közötti versengés a gazdasági hatékonyság – azon belül az innováció formájában megjelen ő dinamikus 
hatékonyságnövelés – lényeges motorja. Hiányában az er őfölénnyel rendelkez ő 
vállalkozásnak nem lesznek megfelel ő ösztönzői ahhoz, hogy tovább folytassa a 
hatékonyságnövelés megteremtését és továbba dását. Amennyiben nincs fennmaradó 
verseny, és el őreláthatólag nem fenyeget új pi acralépés, a versengés és a 
versenyfolyamat védelme lényegesen nagyobb súllyal esik latba, mint a lehetséges hatékonyságnövekedés. Egy olyan kor látozó megállapodás, amely a 
monopóliuméhoz közelít ő piaci pozíciót tart fenn, hoz létre, vagy er ősít meg, rendes 
körülmények között nem indokolható azon az alapon, hogy hatékonyságnövekedést 
is létrehoz. 
2. Az egyes vertikális korlátozások elemzése 
(128) Az iránymutatás hátralev ő részében a (96)–(127) bekezdésben bemutatott elemzési 
keretet követve elemezzük a leggyakori bb vertikális korlátozásokat és azok 
kombinációit. Léteznek egyéb olya n korlátozások és kombinációk, melyek 
tekintetében ezen iránymutatás nem nyújt közvetlen iránymutatást, azonban ezek 
esetében is ugyanazon elvek alapján és  a piacra gyakorolt hatás azonos súlyú 
figyelembevételével kell eljárni. 
2.1 Egyedüli márka kikötése 
(129) Az egyedüli márka kikötésér ől szóló cím azokat a megállapodásokat tartalmazza, 
amelyeknek központi eleme az a tény, hogy a vev ő köteles arra, vagy a vev őt arra 
késztetik, hogy valamely terméktípusra vonatk ozó megrendeléseit egyetlen szállítóra 
összpontosítsa. Ez az elem me gtalálható többek között a vev őt kötelez ő 
versenytilalmi kötelezettség ek és a mennyiségi átvételi kényszer esetében. A 
versenytilalmi kikötés ol yan kötelezettségen vagy ösztönzési rendszeren alapul, 
amely arra készteti a vev őt, hogy egy adott piacon egyetlen szállítótól vásárolja meg 
szükségleteinek több mint 80 %-át . Ez nem azt jelenti, hogy a vev ő közvetlenül csak 
egy szállítótól vásá rolhat, hanem azt, hogy  nem fog verseng ő termékeket vagy 
szolgáltatásokat vásárolni, viszonteladás so rán értékesíteni, illetve beépíteni. A vev őt 
terhelő mennyiségi átvételi kényszer a vers enytilalom enyhébb formája, ahol a 
szállító és a vev ő közötti megállapodás szerinti kötelezettség vagy ösztönz őrendszer 
arra készteti a vev őt, hogy beszerzéseit túlnyomórészt  egy szállítónál bonyolítsa. A 
mennyiségi átvételi kényszer megjelen het például minimális vásárlási el ő
írások, 
készletezési el őírások, vagy olyan nem lineáris árkép zés formájában, mint a feltételes 
rabatt-rendszerek vagy a kétrészes árté tel (rögzített összeg + egységár). Az 
úgynevezett „angol rendelkezés”, amely el őírja a vev ő számára minden jobb ajánlat 
bejelentését, és csak azok elfogadását teszi lehet ővé számára, amelyeknek a szállító 
nem tud eleget tenni, várhatóan ugyanolya n hatással jár, mint az egyedüli márka 
kikötésére vonatkozó kötelezettség – különösen akkor, ha a vev őnek közölnie kell a 
jobb ajánlatot tev ő személyét. 
(130) A versenyre nézve az egyedüli márk a kikötésének lehetséges kockázatai a 
következők: a versenytárs szállítók és a lehetséges szállítók kizárása a piacról, a 
szállítók közötti verseny enyhí tése és összejátszás el ősegítése a halmozott használat 
esetén, ha pedig a vev ő viszonteladóként végs ő fogyasztók felé értékesít, akkor az 
 
HU 51   HU üzleten belüli márkák közötti verseny cs ökkenése. Mindezek a korlátozó hatások 
közvetlenül kihatnak a márkák közötti versenyre. 
(131) Egyedüli márka kikötésére a csoportmente sségi rendelet akkor bi ztosít mentességet, 
ha sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése nem haladja meg a 30 %-ot, és a 
rájuk vonatkozó verseny tilalmi kötelezettség id őtartama legfeljebb öt év. E szakasz 
hátralevő része nyújt iránymutatást a piaci részes edési küszöbértéket illetve az ötéves 
időbeli korlátozást meghaladó e gyedi esetek értékelésére. 
(132) Egy adott szállító egyedüli márka ki kötésére való, versenyellenes kizárást 
eredményez ő képessége különösen akkor merül fel, ha azok a versenytársak, akik 
vagy még nincsenek jelen a piacon a kötelezet tségek keletkezésekor, vagy nincsenek 
olyan helyzetben, hogy a vev ők teljes kör ű ellátásáért versenyezzenek, a 
kötelezettségek hiányában jelent ős versenykorlátozást gyakorolnak. A versenytársak 
nem feltétlenül képesek versenyezni az egyes vev ők teljes keresletéért, mert a szóban 
forgó szállító legalább a piaci kereslet  egy része tekintetében elkerülhetetlen 
kereskedelmi partner, például azért, mert márkája sok vev ő által kedvelt, ezért 
„kötelező készletezési tétel”, vagy mert  a többi szállítóra alkalmazott 
kapacitáskorlátozások olyan jelleg űek, hogy a kereslet egy részét csak a szóban forgó 
szállító tudja kielégíteni50. A „szállító pi aci pozíciója” tehát az egyedüli márka 
kikötésére vonatkozó kö telezettségek lehetséges versenyellenes hatásainak értékelése 
során kiemelked ő jelentőségű. 
(133) Amennyiben a versenytársak minden egyes vev ő teljes keresletéért egyenl ő feltételek 
mellett versenyezhetnek, egy adott szállí tó egyedüli márka kikötésére vonatkozó 
kötelezettségei általában valószín űleg nem akadályozzák a tényleges versenyt – 
kivéve, ha a vev ők szállítóváltását az egyedü li márka kikötésére vonatkozó 
kötelezettségek id őtartama és piaclefedése nehezíti meg. Minél magasabb a szállító 
lekötött piaci részesedése, azaz az egyedü li márka kikötésére vonatkozó kötelezettség 
alapján értékesített termékeinek piaci  részesedése, annál nagyobb a kizárás 
valószínűsége. Hasonlóképpen, minél hosszabb az egyedüli márka kikötésére 
vonatkozó kötelezettség id őtartama, annál valószín űbb a jelent ős kizárás fennállása. 
Az erőfölénnyel nem rendelkez ő vállalkozások által egyedüli márka kikötésére 
vonatkozóan egy évnél rövidebb id őre vállalt kötelezettségek általában nem 
tekintendők úgy, hogy érzékelhet ő versenyellenes hatásokat vagy összességében 
negatív hatásokat vá ltanának ki. Az er őfölénnyel nem rendelkez ő vállalkozások által 
egyedüli márka kikötésére vonatkozóan egy és öt év közötti id őtartamra vállalt 
kötelezettségek esetében általában a versen yellenes és a versenyt támogató hatások 
megfelelő kiegyensúlyozása szükséges, míg az öt évet meghaladó egyedüli márka 
kikötésére vonatkozó kötelezettségeknél a beruházások legna gyobb része esetén 
feltételezhet ő, hogy e kötelezettségek nem szükségesek az állított 
hatékonyságnövelés megvalósításához, illetve a hatékonyságnövelés nem ellensúlyozza kell ő mértékben kizáró hatásukat. Az egyedüli márka kikötésére 
vonatkozó kötelezettség ek nagyobb valószín űséggel eredményeznek versenyellenes 
kizárást, ha azokban er őfölényben lév ő vállalkozások vesznek részt. 
                                                
 
50 Az Els őfokú Bíróság T-65/98. sz. Van den Bergh Foods kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének 
(EBHT 2003., II-4653. o.) 104. és 156. pontja. 
 
HU 52   HU (134) A szállító piaci erejének értékelése során fontos a „ver senytársainak piaci pozíciója”. 
Amíg a versenytársak kell ően sokan vannak és kell ően erősek, addig nem kell 
érzékelhet ő versenyellenes hatásokra számítani. A versenytársak kizárása nem túl 
valószínű, ha hasonló piaci pozícióban vanna k, és hasonlóan vonzó termékeket 
kínálnak. Ilyen esetben is felmerülhe t azonban kizárás a lehetséges piacralép ők 
vonatkozásában, ha több nagyobb szállító egyedüli márka kikötésére vonatkozó szerződéseket köt az érintett piac vev őinek jelent ős részével (halmozott hatás). Ez is 
olyan helyzet, amelyben az egyedüli márka kikötésére vonatkozó megállapodások elősegíthetik a versenytárs szállítók közötti összejátszást. Ha ezek a szállítók külön-
külön a csoportmentességi rendelet hatály a alá tartoznak, akkor az ilyen halmozott 
negatív hatás kezelése érdekében szükséges lehet a csoportmentesség visszavonása. Az 5 % alatti lekötött piaci rés zesedés általában nem tekinthet ő a halmozott kizárási 
hatáshoz jelent ősen hozzájáruló tényez őnek. 
(135) Olyan esetekben, amikor a legnagyobb szál lító piaci részesedése 30 % alatti, és az öt 
legnagyobb szállító együttes piaci részesedés e 50 % alatti, egyedi vagy halmozott 
versenyellenes hatás fe nnállása nem valószín ű. Ha egy lehetséges piacralép ő 
mégsem tud nyereségesen belépni a piacra, akkor ennek okát valószín űsíthetően nem 
az egyedüli márka kikötésére vonatkoz ó kötelezettségek, hanem más tényez ők, 
például a fogyasztók preferenciái jelentik. 
(136) A „piacralépési korlátok” fontosak a versenyellenes kizárás fennállásának 
megállapításához. Ott, ahol  a versenytárs szállítók vi szonylag könnyen találnak új 
vagy alternatív vev őket a termékükre, nem valószín ű, hogy a kizárás valós problémát 
jelent. Gyakran azonban a gyártási és a forgalmazási szinten egyaránt léteznek piacralépési korlátok. 
(137) A „kiegyenlít ő erő” lényeges, mivel az er ős vevők nem hagyják magukat 
egykönnyen elzárni a verseng ő termékek vagy szolgáltatások kínálatától. 
Általánosabban: ahhoz, hogy a szállító meggy őzze a vev őket az egyedüli márka 
kikötésének elfogadásáról, el őfordulhat, hogy kompenzálnia kell őket – teljes 
egészében vagy részben – a kizárólagosságból következ ő versenyhátrányért. Ilyen 
kompenzáció biztosítása esetén a vev őnek személyes érdeke f űződhet ahhoz, hogy a 
szállítóval egyedüli márka kikötésére vonatkoz ó kötelezettséget vállaljon. Helytelen 
lenne azonban ebb ől automatikusan arra következtetni, hogy az egyedüli márka 
kikötésére vonatkozó valamennyi köt elezettség összességében kedvez ő az adott 
piacon belüli vev ők és végs ő fogyasztók számára. Különösen valószín űtlen, hogy a 
fogyasztók összessége számára kedvez ő, ha sok vev ő van, és az egyedüli márka 
kikötésére vonatkozó kötelezettségekne k összességében az a hatása, hogy 
megakadályozzák a versenytárs vállalkozások piacralépését vagy terjeszkedését. 
(138) Végezetül lényeges a „kereskedelem szintje”. Közbens ő termék esetén kevésbé 
valószínű a versenyellenes kizárás. Ha valamely közbens ő termék szállítója nincs 
erőfölényben, a versenytárs szál lítóknak még mindig jelent ős mértékű „szabad” 
kereslet áll rendelkezésére. Halmozott hatással jellemzett helyzetben azonban az 
erőfölény szintje alatt is felmerülhet versenyellenes kizárási hatás. Halmozott 
versenyellenes hatás felmerülése mindaddig nem valószín ű, amíg a piacnak kevesebb 
mint 50 %-a van lekötve. 
(139) Amennyiben a megállapodás végtermék nagykereskedelmi szint ű értékesítésére 
vonatkozik, akkor az a kérdés, hogy valószín ű-e versenyprobléma felmerülése, 
 
HU 53   HU nagymértékben függ a nagykereskedelem jellegét ől és a nagykereskedelmi szinten 
fennálló piacralépési korlátoktól. Nem áll fenn a versenyellenes kizárás tényleges 
kockázata, ha a versenytárs gyártók könnyen megvalósíthatják saját nagykereskedelmi m űveletüket. Az, hogy a piacralépési korlátok alacsonyak-e, a 
nagykereskedelem típusától függ, azaz attól, hogy a nagykeresked ők tudnak-e 
hatékonyan kereskedni csak a megállapodás által érintett termékkel (például fagylalttal), vagy hatékonyabb egy egész te rmékskálával (például fagyasztott 
élelmiszerekkel) kereskedni. Az utóbbi es etben a kizárólag egy terméket értékesít ő 
gyártó számára nem kifizet ődő saját nagykereskedelmi m űvelet megkezdése. Ebben 
az esetben felmerülhetnek versenyellenes hatások. Ezen túlmen ően a halmozott hatás 
problémái is felmerülhetnek, ha több szállító leköti a rendelkezésre álló nagykeresked ők nagy részét. 
(140) Végtermékek esetében kizárás el őfordulása általában kiskereskedelmi szinten 
valószínűbb, tekintettel arra, hogy a gyá rtók többsége számára jelent ős piacralépési 
korlátok állnak fenn arra nézve, hogy kizár ólag saját termékeiknek kiskereskedelmi 
üzleteket nyissanak. Ezen túlmen ően a kiskereskedelmi szint az, ahol az egyedüli 
márka kikötésére vonatkozó megállapodások csö kkenthetik az üzleten belüli márkák 
közötti versenyt. Ezek miatt a végtermékek esetében a kiskereskedelmi szinten 
jelentős versenyellenes hatások jelentkezhet nek, ha – figyelembe véve minden más 
releváns tényez őt is – egy er őfölénnyel nem rendelkez ő szállító az érintett piacnak 
több mint 30 %-át leköti. Egy er őfölényben lév ő gazdasági társaság esetében már 
mérsékelt lekötött piaci rés zesedés is vezethet jelent ős versenyellenes hatásokhoz. 
(141) Kiskereskedelmi szinten halmozott ki zárási hatás is jelentkezhet. Amennyiben 
valamennyi szállító piaci részes edése 30 % alatt van, nem valószín ű halmozott 
versenyellenes kizárási hatás, ha a lekötö tt piaci részesedés összesen nem éri el a 
40 %-ot, ezért a csoportmentesség visszavonása nem valószín ű. Ez a számadat más 
tényezők – például a versenytársak szám a, a piacralépési korlátok stb. – 
figyelembevétele esetén magasabb lehet. Ha nem minden gazdasági társaság rendelkezik a csoportmentességi rendele t szerinti küszöbért ék alatti piaci 
részesedéssel, de egyikük sincs er őfölényben, akkor nem valószín ű halmozott 
versenyellenes kizárási hatás, feltéve , hogy a lekötött pi aci részesedések 
összességében 30 % alatt vannak. 
(142) Ha a vev ő olyan helyiségekb ől és területr ől folytat tevékenységet, amely a szállító 
tulajdona, vagy amelyet a szállító a vev őhöz nem kapcsolódó harmadik félt ől bérel, 
akkor az esetleges kizárási hatás mi atti hatékony korrekciós intézkedések 
alkalmazásának lehet ősége korlátozott lesz. Ebbe n az esetben nem valószín ű, hogy a 
Bizottság az er őfölény szintje alatt beavatkozik. 
(143) Bizonyos ágazatokban egynél több márka egyetlen helyr ől történő értékesítése nehéz 
lehet, ebben az esetben a kizárási probléma jobban orvosolható a szerz ődések 
időtartamának korlátozásával. 
(144) Érzékelhet ő versenyellenes hatások megállapí tása esetén felmerül a 101. cikk 
(3) bekezdése szerinti lehetséges mentesség kérdése. A versenytilalmi kötelezettségek esetén különösen fontos  lehet a (107) bekezdés a) pontjában 
(szállítók közötti potyázás), d) és e) pontjá ban (feltartási problémák), és h) pontjában 
(tőkepiaci hiányosságok) ismertetett hatékonyságnövelés. 
 
HU 54   HU (145) A (107) bekezdés a), d), és h) pontjá ban ismertetett hatékonyságnövelési esetekben a 
vevőt terhelő mennyiségi átvételi kényszer kevé sbé korlátozó alte rnatíva lehet. 
Elképzelhet ő, hogy a (107) bekezdés e) pontjában (a know-how átadásához 
kapcsolódó feltartási probléma) ismertet ett hatékonyságnövelés megvalósítására a 
versenytilalmi kötelezettség  az egyetlen járható út. 
(146) A szállító által végrehajtott kapcsolatfügg ő beruházás esetén (lásd a (107) bekezdés 
d) pontját) a beruházás értékcsökkenésének teljes id őtartamára megállapodással 
kikötött versenytilalom va gy mennyiségi átvételi kénys zer általában megfelel a 
101. cikk (3) bekezdésében foglalt fe ltételeknek. Kiterj edt kapcsolatfügg ő 
beruházások esetén indokolt lehet az öt év et meghaladó versenytilalmi kötelezettség. 
Kapcsolatfügg ő beruházás lehet például egy bere ndezés szállító általi üzembe 
helyezése vagy átalakítása, ha ezt a be rendezést ezek után csak egy adott vev ő 
részére történ ő alkatrészgyártásra le het használni. Az álta lános vagy a piacfügg ő 
kapacitási (kapacitásnövel ő) beruházások általában nem tekinthet ők 
kapcsolatfügg őnek. Ha azonban valamely száll ító különösen egy adott vev ő 
működéséhez kapcsolódóan teremt új kapacitást – például konzervdobozokat gyártó 
cég új kapacitást hoz létre anna k érdekében, hogy egy élelmiszergyártó 
csomagolóüzemének területén vagy annak szomszédságában konzervdobozokat 
gyártson –, akkor lehetséges, hogy ez az új kapacitás csak az adott vev ő részére 
történő gyártás esetén gazdaságos, és ebben az esetben a beruházás 
kapcsolatfügg őnek minősül. 
(147) Ha a szállító kölcsönt nyújt, vagy nem kapcsolatfügg ő berendezést ad át a vev őnek, 
ez önmagában általában nem elegend ő a versenyellenes piaci kizárási hatás 
mentesítésének indokolására. T őkepiaci hiányosságok esetében el őfordulhat, hogy a 
hitelnyújtást valamely termék szállítója  hatékonyabban meg tudja valósítani, mint 
egy bank (lásd a (107) bekezdés  h) pontját). Mindazonáltal  ilyen esetben a kölcsönt a 
legkevésbé korlátozó m ódon kell nyújtani, és következésképp a vev ő általában nem 
akadályozható meg abban, hogy a kötelezettséget bármikor megszüntesse, és a 
kölcsön fennálló részét bárm ikor, büntetés fizetése nélkül visszafizethesse. 
(148) A lényeges know-how átadása (a (107) be kezdés e) pontja) általában a szállítási 
megállapodás teljes id őtartamára indokolja a versenytila lmi kötelezettséget, például 
franchise esetében. 
(149) Példa a versenytilalmi kötelezettségre 
Egy nemzeti piacon egy impulzustermék piacvezet ője, amely 40 %-os piaci 
részesedéssel rendelkezik, termékeinek t öbbségét (90 %-át) lekötött kiskeresked őkön 
keresztül értékesíti (lekötött piaci ré szesedése 36 %). A megállapodások arra 
kötelezik a kiskeresked őket, hogy legalább négy évig csak a piacvezet őtől 
vásároljanak. A piacvezet ő részesedése s űrűbben lakott területeken, például a 
fővárosban különösen magas. Tíz versenyt ársa közül, melyek közül néhány csak 
helyi szinten áll rendelkezésre, mindnek j óval alacsonyabb a piaci részesedése, a 
legnagyobbnak 12 %. Ez a tíz versenytárs e gyüttesen a piacnak további 10 %-át látja 
el lekötött üzleteken keresztül. A piacon er ős a márka- és termékdifferenciálódás. A 
piacvezet ő rendelkezik a leger ősebb márkákkal. Csak ő folytat rendszeresen országos 
reklámkampányokat. Lekötött kiskeresked őit a termékei értékesítéséhez szükséges 
speciális tárolószekrényekkel látja el. 
 
HU 55   HU Végeredményben a piac összesen 46 %-ban (36 %+10 %) el van zárva a lehetséges 
piacralépő és a lekötött üzletekkel nem rendelkez ő versenytársak el ől. A lehetséges 
piacralépők számára még nehezebb a piacralépés a s űrűn lakott területeken, ahol a 
kizárási arány még magasabb, bár é ppen ezek azok a területek, ahol ők be 
szeretnének lépni a piacra. Ezen túlmen ően az erős márka- és termékdifferenciálódás, 
valamint a termék árához viszonyítva ma gas piackutatási költségek következtében az 
üzleten belüli márkák közötti verseny hiá nya a fogyasztók számára a jólét további 
csökkenését eredményezi. A kizárólagos üzletek lehetséges hatékonyságnövelése, 
amely a piacvezet ő állítása szerint a szállítási költségek csökkenéséb ől és a 
tárolószekrényekkel kapcsolatos esetleges feltartási problémából erednek, valójában 
korlátozottak és nem ellensúlyozzák a ve rsenyre gyakorolt negatív hatásokat. A 
hatékonyságnövelés korlátozott, mivel a szál lítási költségek a mennyiséggel, nem 
pedig a kizárólagossággal függnek össze, a tárolószekrények pedig nem tartalmaznak 
különleges know-how-t és nem márkafügg ők. Mindezek alapján nem valószín ű, 
hogy teljesülnek a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt feltételek. 
(150) Példa a mennyiségi  átvételi kényszerre 
A 40 %-os piaci részesedéssel rendelkez ő X gyártó termékeinek 80 %-át olyan 
szerződések révén értékesíti, amelyek el őírják, hogy a viszontelad ó köteles az adott 
típusú termékre vonatkozó igényeinek legalább 75 %-át X-t ől kielégíteni. Cserébe X 
kedvező feltételekkel kínál finanszírozást és berendezéseket. A szerz ődések 5 évre 
szólnak, amely id ő alatt a kölcsönt egyenl ő részletekben kell visszafizetni. Az els ő 
két év után azonban a vev ők jogosultak arra, hogy hathónapos felmondással 
megszüntessék a szerz ődést, feltéve, hogy visszafizet ik a fennmaradó kölcsönt, a 
berendezést pedig piaci eszközér téken átveszik. Az ötéves id őszak végén a 
berendezés tulajdonjoga a vev őre száll. A versenytárs gyártók többsége kicsi, a 
legnagyobbnak 20 % a piaci részesedése. Ös szesen tizenketten vannak, és hasonló 
szerződéseket kötöttek különböz ő időtartamokra. A 10 % alatti piaci részesedés ű 
gyártók gyakran hosszabb idej ű szerződéseket kötnek, kevésbé nagyvonalú 
felmondási feltételekkel. X gyártó szerz ődései az igények 25 %-át hagyják szabadon 
versenytársai számára. Az elmúlt három évben két új gyártó lépett be a piacra és szerzett összesen körülbelül 8 %-os pi aci részesedést – részben úgy, hogy számos 
viszonteladó kölcsönfizetési kötelezetts égét átvállalták és cserébe szerz ődéseket 
kötöttek azokkal. 
X gyártó lekötött piaci részesedése 24 % (0,75 x 0,80 x 40 %). A többi gyártó 
lekötött piaci részesedése körülbelül 25 %. Következésképpen a piacnak összesen körülbelül 49 %-a van elzárva a lehetséges piacralép ők és a lekötött üzletekkel nem 
rendelkez ő versenytársak el ől, legalább a szállítási szerz ődések első két éve alatt. A 
tapasztalatok azt mutatják, hogy a viszontela dók gyakran nehezen szereznek hitelt a 
bankoktól, és általában túl kics ik ahhoz, hogy más módon, például 
részvénykibocsátással jussanak t őkéhez. Ezen túlmen ően X gyártó demonstrálni 
tudja, hogy értékesítéseit korlátozott számú viszonteladóra összpontosítva jobban 
tudja tervezni értékesítéseit, és szállítási  költségeket takarít meg. Figyelembe véve 
egyrészt a hatékonyságnövelést  és az X gyártó szerz ődéseiben meghatározott 
25 %-os le nem kötött részt, a szerz ődés korábbi felmondásának valós lehet őségét, az 
új gyártók közelmúltbeli piacralépését, másr észt azt a tényt, hogy a viszonteladóknak 
mintegy fele nincs elkötelezve, az X gyá rtó által alkalmazott 75 %-os mennyiségi 
átvételi kényszer valószín űleg eleget tesz a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt 
feltételeknek. 
 
HU 56   HU 2.2. Kizárólagos forgalmazás 
(151) A kizárólagos forgalmazási megállapodásb an a szállító válla lja, hogy termékeit egy 
adott területen történ ő viszonteladásra csak egy forgalmazónak értékesíti. 
Ugyanakkor a forgalmazó általában korláto zva van más (kizáról agosan kijelölt) 
területeken történ ő aktív értékesítéseiben. A lehets éges kockázatok a versenyre nézve 
főként a márkán belüli verseny csökkenése és a piacfelosztás, amelyek különösen az 
árdiszkriminációt segíthetik el ő. Ha az összes vagy a legt öbb szállító kizárólagos 
forgalmazást alkalmaz, ez e nyhítheti a versenyt és er ősítheti az összejátszást mind a 
szállítók, mind pedig a forgalmazók szintjén. Végezetül a kizárólagos forgalmazás más forgalmazók kizárásához vezethet, és ezáltal csökkentheti a versenyt az adott 
szinten. 
(152) Ha sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése nem haladja meg a 30 %-ot, a 
csoportmentességi rendelet mentességet bizt osít a kizárólagos forgalmazásra, még 
akkor is, ha az össze van kapcsolva más, nem különösen súlyos korlátozással, például öt évnél nem hosszabb versenytilal mi kötelezettséggel, mennyiségi átvételi 
kényszerrel vagy kizárólagos beszerzéssel. A kizárólagos forgalmazás és a szelektív 
forgalmazás összekapcsolására csak akkor  biztosít mentességet a csoportmentességi 
rendelet, ha más területeken nem korlátozott az aktív értékesítés. E szakasz hátralev ő 
része nyújt iránymutatást azon ki zárólagos forgalmazással összefügg ő egyedi esetek 
értékelésére, amelyeknél a piaci részes edés meghaladja a 30%-os küszöbértéket. 
(153) A szállító és versenytár sai piaci pozíciója kiemelked ő fontosságú, mivel a márkán 
belüli verseny csökkenése csak akkor jelent  problémát, ha a márkák közötti verseny 
korlátozott. Minél er ősebb a „szállító helyzete”, a nnál komolyabb a márkán belüli 
verseny csökkenése. A 30 %-os piaci részesed ési küszöbérték felett fennáll a márkán 
belüli verseny jelent ős csökkenésének kockázata. A 101. cikk (3) bekezdésében 
foglalt feltételek teljesülése érdekébe n a márkán belüli verseny csökkenését 
esetlegesen tényleges hatékonysá gnöveléssel kell ellensúlyozni. 
(154) A „versenytársak piaci pozíciójának” kett ős jelentősége lehet. Ha a versenytársak 
erősek, ez általában azt je lenti, hogy a márkán belüli verseny csökkenését 
ellensúlyozza a megfelel ő mértékű márkák közötti verseny. Ha azonban a 
versenytársak száma viszonylag alacsony, és  piaci pozíciójuk a piaci részesedésük, 
kapacitásuk és forgalmazási hálózatuk tekint etében viszonylag hasonló, akkor fennáll 
az összejátszás és/vagy a verseny enyhítésének kockázata. A márkán belüli verseny csökkenése fokozhatja ezt a kockázatot,  különösen akkor, ha több szállító m űködtet 
hasonló forgalmazási rendszereket. A többmárkás kizárólagos forgalmazások – vagyis ha különböz ő szállítók ugyanazt a kizárólagos forgalmazót bízzák meg egy 
adott területen – tovább er ősíthetik az összejátszás és/vagy a verseny enyhítésének 
kockázatát. Ha valamely forgalmazó kizár ólagos jogot szerez arra, hogy két vagy 
több lényeges verseng ő terméket forgalmazzon ugyanazon a területen, akkor e 
márkák esetében a márkák közötti vers eny lényegesen korlátozódhat. Minél nagyobb 
a többmárkás kizárólagos forgalmazók álta l forgalmazott márkák halmozott piaci 
részesedése, annál nagyobb az összejátsz ás és/vagy a verseny enyhítésének 
kockázata, és annál er ősebben csökken a márkák közöt ti verseny. Ha valamely 
kiskeresked ő több márka kizárólagos forgalmazó ja, az azt eredményezheti, hogy 
amikor az egyik gyártó csökkenti a márkája nagykereskedelmi árát, a 
kiskeresked őnek nincs késztetése arra, hogy ezt az árcsökkentést továbbítsa a végs ő 
fogyasztó felé, mivel ez csökkentené többi márkájának értékesítését és az azokból 
 
HU 57   HU származó nyereségét. Következésképpen, a többmárkás kizárólagos forgalmazások 
nélküli helyzethez viszonyítva csökken a gyártók azon érdeke, hogy egymással 
árversenybe lépjenek. Az ilyen halmozo tt hatású helyzetek akkor is alapot 
szolgáltathatnak a csoportmentességi rendelet által biztosított kedvezmény 
visszavonására, ha a szállítók és vev ők piaci részesedése a csoportmentességi 
rendeletben foglalt küs zöbérték alatt van. 
(155) A „piacralépési korlátok”, amelyek akadályozhatják a szállítókat abban, hogy új 
forgalmazókat hozzanak létre vagy alternatív forgalmazókat találjanak, kevésbé fontosak a kizárólagos forgalmazás lehetség es versenyellenes hatásainak értékelése 
során. Nem merül fel más szállítók ki zárása mindaddig, amíg a kizárólagos 
forgalmazáshoz nem kapcsolódik egyedüli márkakikötés. 
(156) A többi forgalmazó kizárása nem problém a, ha a kizárólagos forgalmazási rendszert 
működtető szállító sok kizárólagos forgalmazó t jelöl ki ugyanazon a piacon, és 
ezeket a forgalmazókat nem korlátozza abban, hogy más, nem szerz ődéses 
forgalmazóknak értékesítsenek. A többi forgalmazó kizárása problémává válhat 
viszont akkor, ha „vev ői erő” és piaci er ő áll fenn az értékesíté si piacon, különösen a 
nagyon nagy területek esetén, ahol a kizáról agos forgalmazó válik az egész piac 
kizárólagos vev őjévé. Példa erre az olyan szupermarketlánc, amely egy vezet ő márka 
egyedüli forgalmazójává válik az országos élelmiszer-kiskereskedelmi piacon. A többi forgalmazó kizárását er ősítheti a többmárkás kizárólagos forgalmazói megbízás 
esete. 
(157) A „vev ői erő” a vevői oldalon is er ősítheti az összejátszás kockázatát, ha a 
kizárólagos forgalmazási felt ételeket olyan fontos vev ők kötik ki egy vagy több 
szállító tekintetében, akik esetleg különböz ő területeken helyezkednek el. 
(158) Fontos a „piac érettsége”, mivel a márkán belüli verseny csökkenése és az 
árdiszkrimináció komoly probléma lehet egy érett piacon, de esetleg kevésbé jelent ős 
egy növekv ő keresletű piacon, ahol változnak a tec hnológiák és a piaci pozíciók. 
(159) Fontos a „kereskedelem szintje”, mi vel a lehetséges ne gatív hatások eltér őek a 
nagykereskedelmi és a kiskereskedelmi szinteken. A kizárólagos forgalmazást f őként 
a végtermékek és szolgáltatások értékesí tése terén alkalmazzák. A márkán belüli 
verseny csökkenése különösen valószín ű a kiskereskedelmi szinten akkor, ha nagy 
területhez kapcsolódik, mivel a végs ő fogyasztók számára kevés lehet őség áll 
rendelkezésre arra, hogy választhassanak a magas árat/magas szint ű szolgáltatást és 
az alacsony árat/a lacsony szint
ű szolgáltatást kínáló forg almazók között egy fontos 
márka vonatkozásában. 
(160) Az a gyártó, amely egy nagykeresked őt kizárólagos forgalmazójának választ, ezt 
általában egy nagyobb területre – például egy tagállam egészére – vonatkozóan teszi 
meg. Amíg a nagykeresked ő korlátozás nélkül eladhatja a termékeket az értékesítési 
piacokon m űködő kiskeresked őknek, addig nem valószín ű érzékelhet ő 
versenyellenes hatások jelentkezése. A na gykereskedelem szintjén folyó márkán 
belüli verseny esetleges csökkenését könnye n ellensúlyozhatja a logisztikából, a 
promócióból stb. adódó hatékonyságnövelés, kü lönösen akkor, ha a gyártó székhelye 
más országban van. A márkák közötti versenyt érint ő lehetséges kockázatok a 
többmárkás kizárólagos forgalmazás eset én azonban nagyobbak a nagykereskedelem 
szintjén, mint a kiskereskedelemben. Ha egyetlen nagykeresked ő jelentős számú 
 
HU 58   HU szállító kizárólagos forgalmazójává válik , az nemcsak növeli annak kockázatát, hogy 
csökken az érintett márkák közötti verseny, hanem kizáráshoz is vezet 
nagykereskedelmi szinten. 
(161) A (155) bekezdésben megállapítottaknak megfelel ően más szállítók kizárása nem 
merül fel, ha a kizárólagos forgalmazáshoz  nem kapcsolódik egyedüli márkakikötés. 
Ugyanakkor még abban az esetben is, ha a kizárólagos forgalmazást egyedüli márka kikötésével kapcsolják össze, valószín űtlen a többi szállító versenyellenes kizárása – 
kivéve esetleg azt, ha az egyedüli má rkakikötést kis terü letekkel rendelkez ő 
kizárólagos forgalmazók s űrű hálózatára alkalmazzák, vagy halmozott hatás 
esetében. Ilyen esetekben szükséges lehet az  egyedi márka kikötésével kapcsolatos, a 
2.1 szakaszban meghatározott elvek alkalmazása. Ha viszont a fenti összekapcsolás nem vezet jelent ős kizáráshoz, akkor a kizárólagos forgalmazás és az egyedüli márka 
kikötése el ő is segítheti a versenyt  azáltal, hogy növeli a kizá rólagos forgalmazó arra 
való ösztönzését, hogy tevékenységét e gy adott márkára összpontosítsa. Ennek 
következtében – a fenti kizáró hatás hiányá ban – a kizárólagos forgalmazás és a 
versenytilalom összekapcsolása hatá rozottan eleget tehet a 101. cikk 
(3) bekezdésében foglalt feltéte leknek a megállapodás teljes id őtartamára nézve, 
különösen a nagykereskedelem szintjén. 
(162) A kizárólagos forgalmazásnak a kizárólagos be szerzéssel történ ő összekapcsolása 
növeli a márkán belüli verseny csökkenésének, valamint a piac felosztásának kockázatát, s ez különösen az árdiszkriminációt er ősítheti. Már maga a kizárólagos 
forgalmazás is korlátozza a vev ők szabadságát, mivel korlátozza a forgalmazók 
számát, és általában korlátozza a forg almazókat is az aktív értékesítések 
szabadságában. A kizárólagos beszerzés – amely el őírja a kizárólagos forgalmazók 
számára, hogy az adott márkából készleteiket  közvetlenül a gyártótól szerezzék be –
megszünteti ezen kívül a kizárólagos forgal mazók szabad választási jogát azáltal, 
hogy megtiltja számukra a rendszer más forgalmazóitól történ ő vásárlást. Ez javítja a 
szállító azon lehet őségeit, hogy korlátozza a márkán belüli versenyt, és – a 
fogyasztók rovására – eltér ő értékesítési feltételeket  alkalmazzon, kivéve, ha az 
összekapcsolás lehet ővé teszi olyan hatékonyságnöve lés megteremtését, amely 
valamennyi végs ő fogyasztó számára alacsonyabb árakat eredményez. 
(163) Kizárólagos forgalmazás esetén a „termék jellege” nem különösebben fontos 
szempont a lehetséges versenyellenes hatá sok értékelése során. Lényeges azonban a 
lehetséges hatékonyságnövelés kérdésének tárgyalása során, azaz az érzékelhet ő 
versenyellenes hatás megállapítását követ ően. 
(164) A kizárólagos forgalmazás eredményezh et hatékonyságnövelést, különösen akkor, ha 
a forgalmazó beruházásait a márka arculatának védelme vagy kialakítása teszi szükségessé. A hatékonyságnövelésre történ ő hivatkozás általában az új termékek 
esetében, az összetett termékek esetében, illetve azon termékek esetében a legmegalapozottabb, amelyeknek min ősége nehezen megítélhet ő
 a fogyasztás el őtt 
(úgynevezett tapasztalati termékek), illetve amelyeknek min ősége még a fogyasztás 
után is nehezen ítélhet ő meg (úgynevezett bizalmi termékek). Ezen túlmen ően a 
kizárólagos forgalmazás – a szállít ás és a forgalmazás terén elért 
méretgazdaságosságnak köszönhet ően – logisztikai költségek megtakarítását is 
eredményezheti. 
(165) Példa a nagykereskedelmi szint ű kizárólagos forgalmazásra 
 
HU 59   HU Egy tartós fogyasztási cikk piacán „A” a piacvezet ő. Kizárólagos nagykeresked őkön 
keresztül értékesíti termékét. A nagykeresked ők területei kisebb tagállamok esetében 
az egész tagállamra, nagyobb tagállamok esetében pedig egy-egy régióra terjednek 
ki. Ezek a kizárólagos nagykeresked ők végzik az értékesítéseket a területükön 
található összes kiskeresked ő felé. Végs ő fogyasztók részére nem értékesítenek. A 
nagykeresked ők felelősek a piacaikon folytatott promócióért, amibe beletartozik a 
helyi események szponzorálásán  túl az is, hogy a terület ükön található kiskeresked ők 
számára az új termékeket elmagyarázzák és népszer űsítsék. Ezen a piacon 
meglehetősen gyors a technológiai és a term ékinnováció, és így a kiskeresked őknek 
és a végső fogyasztóknak biztos ított értékesítés el őtti szolgáltatásoknak fontos szerep 
jut. A nagykeresked ők nem kötelesek az „A” szál lító márkájára vonatkozó 
valamennyi beszerzési szükségletüket a gyártón keresztül kielégíteni, a 
nagykeresked ők vagy a kiskeresked ők pedig szabadon mérl egelhetnek, mivel a 
szállítási költségek a termék értéké hez képest viszonylag alacsonyak. A 
nagykeresked őket nem terheli versenytilalmi  kötelezettség. A kiskeresked ők szintén 
számos versenytárs szállító márkáját értékesítik, és kiskereskedelmi szinten nincsenek kizárólagos vagy szelektív forgalmazási megállapodások. Az uniós 
nagykereskedelmi értékesítési piacon „A ” körülbelül 50 %-os pi aci részesedéssel 
rendelkezik. A különböz ő nemzeti kiskereskedelmi piacokon részesedése 40 % és 
60 % között mozog. „A”-nak minden nemzeti piacon 6-10 versenytársa van. „B”, 
„C” és „D” a legnagyobb versenytársai, ak ik szintén jelen vannak minden nemzeti 
piacon, 5 % és 20 % közötti piaci részesed éssel. A többi gyártó nemzeti szinten 
működik és piaci részesedésük is kisebb. „B ”, „C” és „D” hasonló forgalmazási 
hálózattal rendelkezik, míg a helyi gyártók közvetlenül a kiskeresked ők részére 
értékesítenek. 
Az e példában ismertetett nagykereskedelmi  piacon alacsony a márkán belüli verseny 
csökkentésének és az árdiszkriminációna k a kockázata. A mérlegelési lehet őség 
nincs korlátozva, a márkán belüli verse ny hiánya pedig nagykereskedelmi szinten 
nem túl jelent ős kérdés. Kiskereskedelmi szinten se m a márkán belüli, sem a márkák 
közötti verseny nincs korlátozva. Ezenfelül a márkák közötti versenyt alapvet ő
en 
nem érintik a nagykereskedelmi szint ű kizárólagos megállapodások. Ezért valószín ű, 
hogy a 101. cikk (3) bekezdéséb en foglalt feltételek még versenyellenes hatások 
esetén is teljesülnek. 
(166) Példa többmárkás kizárólagos forg almazásra egy oligopolisztikus piacon 
Egy végtermék nemzeti piacán négy piacvezet ő működik, mindegyikük piaci 
részesedése 20 % körüli. Ez a négy piacvezet ő termékeit kizárólagos forgalmazókon 
keresztül értékesíti kiskereske delmi szinten. A kiskeresked ők kizárólagos területtel 
rendelkeznek, amely megegyezik azzal a várossal, ahol m űködnek, illetve nagyobb 
városok esetén az adott városrésszel. A legtöbb te rületen a négy piacvezet ő 
ugyanazokat a kizárólagos forgalmazókat bízta meg („többmárkás forgalmazói minőség”), amelyek gyakran a városközpontban helyezkednek el és meglehet ősen 
termékspecifikus üzletek. A nemzeti piac fennmaradó 20 %-án kis helyi gyártók osztoznak, amelyek közül a legnagyobb 5 %-o s részesedéssel rend elkezik a nemzeti 
piacon. Ezek a helyi gyártók általában más kiskeresked őkön keresztül értékesítik 
termékeiket, részben azért, mert a négy legnagyobb gyártó kizárólagos forgalmazói 
általában nem mutatnak készséget a kevésbé ismert és olcsóbb márkák 
forgalmazására. A piacon er ős a márka- és termékdi fferenciálódás. A négy 
piacvezet ő nagy országos reklámkampányokat folytat és er ős márkaarculattal 
 
HU 60   HU rendelkezik, míg a kisebb gyártók nem rekl ámozzák termékeiket országos szinten. A 
piac érettnek mondható, a kere slet stabil, nincs jelent ős termék- és technológiai 
innováció. A termék viszonylag egyszer ű. 
Egy ilyen oligopolisztikus piacon fennáll a négy piacvezet ő közötti összejátszás 
kockázata. Ezt a kockázatot növeli a többm árkás forgalmazás. A márkán belüli 
versenyt korlátozza a területi kizárólago sság. Kiskereskedelmi szinten korlátozott a 
négy vezet ő márka közötti verseny, hiszen mi nden területen egy-egy kiskeresked ő 
határozza meg mind a négy márka árát. A több márkás forgalmazási helyzet azzal jár, 
hogy ha az egyik gyártó csökkenti a má rkája árát, akkor a kiskeresked őnek nincs 
késztetése arra, hogy  ezt az árcsökkentést továbbítsa a végs ő fogyasztó felé, mivel 
ezzel csökkentené a másik márkák értékesítését és az azokból származó nyereségét. Következésképpen csökken a gyártók azon érdeke, hogy árversenybe lépjenek egymással. A márkák közötti árverseny f őként a kisebb gyárt ók által értékesített, 
gyenge márkaarculattal rendelkez ő áruk tekintetében létezi k. A (közös) kizárólagos 
forgalmazók esetleges hatékonyságnövelési érvei korlátozottak, mivel a termék viszonylag egyszer ű, a viszonteladás nem igényel kül önös beruházást vagy oktatást, 
a reklámozást pedig f őként a gyártók végzik. 
Bár mindegyik piacvezet ő piaci részesedése a küszöbérték alatt van, el őfordulhat, 
hogy nem teljesülnek a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt fe ltételek, és szükség lehet 
a csoportmentesség visszavonására azon forgalmazókkal kötött megállapodások 
esetében, akiknek a piaci  részesedése 30 % alatt van a beszerzési piacon. 
(167) Példa a kizárólagos beszerzéssel ös szekapcsolt kizárólagos forgalmazásra 
„A” gyártó az európai piacvezet ő egy nagy terjedelm ű tartós fogyasztási cikk 
tekintetében, piaci részesedése a legtöbb nemzeti kiskereskedelmi piacon 40 % és 
60 % közötti. Azokban a tagállamokban, ahol magas piaci részesedéssel rendelkezik, 
kevesebb versenytársa van, jóval kisebb piac i részesedéssel. A versenytársak csak 
egy vagy két nemzeti piacon vannak je len. „A” hosszú távú politikája az, hogy 
termékét nemzeti leányvállalatain kere sztül értékesíti kiskereskedelmi szint ű 
kizárólagos forgalmazóinak, amelyek egymás területein nem folytathatnak aktív értékesítést. Ezek a forgalmazók ezáltal arra kapnak ösztönzést, hogy promóciót 
biztosítsanak a terméknek, és értékesítés el őtti szolgáltatásokat nyújtsanak. A 
kiskeresked ők ezenkívül újabban kötelesek a rra, hogy „A” gyártó termékeit 
kizárólag a gyártó saját országukban m űködő nemzeti leányvállalatától vásárolják 
meg. Az „A” gyártó márkáját értékesít ő kiskeresked ők az adott terméktípus 
legjelentősebb viszonteladói a sa ját területükön. Verseng
ő márkákkal is 
foglalkoznak, azonban változó sikerrel és le lkesedéssel. A kizár ólagos beszerzés 
bevezetése óta a magasabb árakkal jellemzett piacok között „A” 10–15 %-os 
árdifferenciálást alkalmaz azokon a piac okon, ahol kevesebb versenytársa van. A 
piacok a keresleti és a kínálati oldalon viszonylag stabilak, és nincsenek jelent ős 
technológiai változások. 
A magas árakkal jellemzett piacokon a márk án belüli versenyt a kiskereskedelem 
szintjén nemcsak a területi kizárólagosság csökkenti, hanem a kiskeresked őket 
terhelő kizárólagos beszerzési kö telezettség is megnehezíti. A kizárólagos beszerzési 
kötelezettség azzal segíti a piacok és a terü letek egymástól való elkülönítését, hogy 
lehetetlenné teszi az adott term éktípus kizárólagos kiskeresked ői (vagyis legf őbb 
viszonteladói) közötti szabad vála sztást. A kizárólagos kiskeresked ők sem 
 
HU 61   HU folytathatnak aktív értékesítést egymás területein, és a gyakorlatban arra törekednek, 
hogy saját területeiken kívülre  ne szállítsanak. Ennek er edményeként lehetséges az 
árdiszkrimináció, anélkül, hogy az  összes értékesítés jelent ős növekedéséhez 
vezetne. A termék jelent ős terjedelme miatt a f ogyasztóknak és a független 
kereskedőknek kevés lehet őségük van szabad választásra. 
Míg a kizárólagos forgalmazók kije lölését alátámasztó lehetséges 
hatékonyságnövelési érvek meggy őzőek lehetnek, különösen azért, mert ösztönzik a 
kiskeresked őket, nem valószín ű, hogy a kizárólagos forgalmazás és a kizárólagos 
beszerzés összekapcsolására vonatkozó – f őként a szállításban elérhet ő 
méretgazdaságossághoz kapcsolódó – lehets éges hatékonysági érvek ellensúlyozzák 
az árdiszkrimináció és a márkán belüli verseny csökkenésének negatív hatását. 
Következésképp nem valószín ű, hogy teljesülnek a 101. cikk (3) bekezdésében 
foglalt feltételek. 
2.3. Kizárólagos ügyfélelosztás 
(168) Kizárólagos ügyfélelosztási megállapodásb an a szállító vállalja, hogy termékeit csak 
egy forgalmazónak adja el egy adott fogyasztói csoportnak történ ő viszonteladásra. 
Ugyanakkor a forgalmazó általában korlá tozott más (kizárólagosan kijelölt) 
ügyfélcsoportoknak történ ő aktív értékesítéseiben. A csoportmentességi rendelt nem 
korlátozza valamely kizárólagos ügyfélcsoport meghatározásának módját; így meg lehet határozni péld ául egy adott foglalkozáson al apuló ügyféltípust, de ugyanígy 
lehet egy konkrét ügyfeleket ta rtalmazó lista, akik egy va gy több objektív kritérium 
alapján kerülnek kiválasztásra. A lehetséges kockázatok a versenyre nézve f őként a 
márkán belüli verseny csökkenése és a piacfelosztás, amelyek különösen az 
árdiszkriminációt segíthetik el ő. Ha az összes vagy a legt öbb szállító kizárólagos 
ügyfélelosztást alkalmaz, ez en yhítheti a vers enyt és er ősítheti az összejátszást, mind 
a szállítók, mind pedig a forgalmazók sz intjén. Végezetül a kizárólagos vev őelosztás 
más forgalmazók kizárásához vezethet, és  ezáltal csökkentheti  az adott szinten 
fennálló versenyt. 
(169) Ha sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése nem haladja meg a 30 %-os 
küszöbértéket, a csoportmentességi rendele t mentességet biztos ít a kizárólagos 
ügyfélelosztásra, még akkor is, ha az össze van kapcsolva más, nem különösen súlyos korlátozással, például versenyt ilalommal, mennyiségi átvételi kényszerrel 
vagy kizárólagos beszerzéssel. A kizáról agos ügyfélelosztás és a szelektív 
forgalmazás összekapcsolása általában különösen súlyos korlátozás, mivel legtöbbször nem hagyják meg a szerz ődéses forgalmazók szabadságát a végs ő 
fogyasztók felé történ ő aktív értékesítés terén. A 30 %-os piaci részesedési 
küszöbérték felett a (151)–(167) bekezdésben adott iránymutatás alkalmazandó a 
kizárólagos ügyfélelosztásra  is, az e szakasz hátralev ő részében tett külön 
megjegyzésekkel. 
(170) Az ügyfélelosztás általában megnehezíti  a fogyasztók számára a szabad választást. 
Ráadásul, mivel minden szerz ődéses forgalmazónak megvan a saját fogyasztói 
csoportja, a nem szerz ődéses forgalmazók, akiknek nincs ilyen csoportjuk, nehezen 
tudják beszerezni a terméket. Következésképpen a nem szerz ődéses forgalmazók 
szabad választási lehet ősége csökken. 
 
HU 62   HU (171) A kizárólagos ügyfélelosztást f őként közbens ő termékek esetében alkalmazzák, 
valamint végtermékek esetében a nagykereskedelmi szinten, ha megkülönböztethet ők olyan ügyfélcsoportok, amelyek a termékre vonatkozó eltér ő 
különleges követelményekkel rendelkeznek. 
(172) A kizárólagos ügyfélelosztás eredmény ezhet hatékonyságnövelést, különösen akkor, 
ha a forgalmazóknak – az ügyfélcsoportjuk igényeihez való igazodás érdekében – 
beruházásokat kell megvalósítaniuk, példáu l különleges berendezések, szakismertek 
vagy a know-how terén. Ezeknek a be ruházásoknak az értékcsökkenési id őtartama 
jelzi, hogy mennyi ideig indokolt a kizáróla gos ügyfélelosztási rendszer fenntartása. 
Az indokoltság általában az új vagy összet ett termékek, valamint az egyedi ügyfél 
igényeihez igazítandó termékek esetében  a legmegalapozottabb. Azonosítható 
differenciált igények ál talában inkább a közbens ő termékek esetében jelentkeznek, 
mivel ezeket különféle szakmai vev őknek értékesítik. Nem valószín ű, hogy a végs ő 
fogyasztók elosztása hatékonyságnövelést eredményez. 
(173) Példa a kizárólagos ügyfélelosztásra 
Egy vállalkozás kifejleszte tt egy bonyolult szórófejes t űzoltó berendezést. A 
vállalkozásnak jelenleg 40 %-os a piaci részesedése a szórófejes t űzoltó 
berendezések piacán. Amikor elkezdte  értékesíteni ezt a bonyolult t űzoltó 
berendezést, 20 % volt a piaci részesedése egy régebbi termékkel. Az új típusú tűzoltó berendezés beszerelése függ attól, hogy milyen típusú épületben szerelik fel, 
valamint függ az épület rendeltetését ől (iroda, vegyi üzem, kórház stb.). A 
vállalkozás több forgalmazót bízott meg a t űzoltó berendezés eladásával és 
beszerelésével. Minden forgalmazónak ki kellett képeznie  dolgozóit a t űzoltó 
berendezés egyes ügyfélcsoportoknál történ ő beszerelése általános és különös 
követelményeinek ismeretére. A forgalm azók specializálódásának biztosítására a 
vállalkozás minden forgalmazó számára k ijelölt egy kizárólagos ügyfélcsoportot és 
megtiltotta, hogy aktív értékesítéseket végezzenek egymás kizárólagos ügyfélcsoportjaiban. Öt év elte ltével minden kizárólagos forgalmazó jogosult lesz 
arra, hogy minden ügyfélcsoport irányában folytasson aktív értékesítést, így 
megszűnik a kizárólagos ügyfélelos ztás rendszere. Ekkor a s zállító is értékesíthet 
majd új forgalmazóknak. A piac meglehet ősen dinamikus, két új piacralép ővel és 
számos technikai fejlesztéssel. A versenyt ársak, akiknek piaci részesedése 5 % és 
25 % között van, szintén fe jlesztik termékeiket. 
Mivel a kizárólago sság korlátozott id őtartamú valamint el ősegíti azt, hogy a 
forgalmazók befektetései megtérüljenek, és kezdetben értékesítéseiket egy meghatározott ügyfélcsoportra összpont osítsák annak érdekében, hogy 
beletanuljanak a szakmába, valamint  tekintettel arra, hogy az esetleges 
versenyellenes hatások korlátozottnak t űnnek a dinamikus piacon, a 101. cikk 
(3) bekezdésében foglalt feltételek feltehet ően teljesülnek. 
2.4. Szelektív forgalmazás 
(174) A szelektív forgalmazási megállapodások – a kizárólagos forgalmazási 
megállapodásokhoz hasonlóan – egyrészr ől a szerz ődéses forgalmazók számát, 
másrészről pedig a viszonteladás további lehet őségeit korlátozzák. A kizárólagos 
forgalmazáshoz képest az az eltérés, hogy a keresked ők számának korlátozása nem a 
területek számától, hanem olyan kivála sztási szempontoktól függ, amelyek 
 
HU 63   HU elsősorban a termék jellegéhez kapcsolódnak. A kizárólagos forgalmazáshoz képest a 
másik különbség az, hogy a viszonteladási korlátozás nem egy adott területre 
vonatkozó aktív értékesítési tilalom, hanem a nem szerz ődéses forgalmazóknak 
történő bármely értékesítésre vonat kozik, így lehetséges vev őként csak a szerz ődéses 
kereskedők és a végs ő ügyfelek maradnak. A szelektív forgalmazást csaknem mindig 
márkás végtermékek forgalmazása esetében használják. 
(175) A versenyt érint ő lehetséges kockázatok közé tart ozik a márkán belüli verseny 
csökkenése, valamint – különösen a halmozott hatás esetén – bizonyos típusú forgalmazók kizárása, a verseny e nyhítése és a szállítók vagy a vev ők közötti 
összejátszás megkönnyítése. A szelektív forgalmazás lehetséges versenyellenes 
hatásainak a 101. cikk (1) bekezdése szerin ti értékelése céljából különbséget kell 
tenni a tisztán min őségi szelektív forgalmazás és a mennyiségi szelektív forgalmazás 
között. A tisztán min őségi szelektív forgalmazás során a keresked ők kiválasztása 
kizárólag olyan objektív s zempontokon alapul, amelyeket a termék jellege indokol, 
például az értékesítést végz ők képzettsége, az értékesítés helyén nyújtott 
szolgáltatások, az értékesítésr e kínált termékskála stb.
51. Az ilyen szempontok 
alkalmazása nem jelent közvetlen korlátozást a keresked ők számára nézve. A tisztán 
minőségi szelektív forgalmazás általában a 101. cikk (1) bekezdésének hatályán 
kívül esőnek minősül a versenyellenes hatások hi ánya miatt, feltéve, hogy három 
feltétel teljesül. El őször is, a szóban forgó termék je llegének szükségessé kell tennie 
a szelektív forgalmazási rendszert abba n az értelemben, hogy egy ilyen rendszer 
alkalmazásának az érintett termék jellegére, min őségének meg őrzésére és helyes 
használatának biztosítására való teki ntettel jogos követelm énynek kell lennie. 
Másodszor, a viszonteladókat olyan min őségi jelleg ű objektív szempontok alapján 
kell kiválasztani, amelyek mindenkire egységesen vonatkoznak és elérhet őek minden 
lehetséges viszonteladó számára, alkalmazásuk módja pedig nem diszkriminatív. Harmadszor, az alkalmazott kiválasztási szempontoknak nem szabad túllépniük a szükséges mértéken
52. A mennyiségi szelektív forgal mazás esetén további olyan 
szempontokat alkalmaznak, amelyek közvetlenül korlátozzák a lehetséges kereskedők számát, például legkisebb vagy  legnagyobb értékesítési korlát 
előírásával, a keresked ők számának rögzítésével stb. 
(176) A min őségi és a mennyiségi szelektív fo rgalmazást a csoportmentességi rendelet 
mindaddig mentességben részesíti, amíg sem a szál lító, sem a vev ő piaci részesedése 
nem haladja meg a 30 %-ot; még akkor is, ha össze van kapcsolva más, nem különösen súlyos vertikális korlátozásokka l, mint például a versenytilalom vagy a 
kizárólagos forgalmazás, feltéve, hogy a szerz ődéses forgalmazók általi, egymás és a 
végső fogyasztók felé történ ő aktív értékesítéseket nem korlátozzák. A 
csoportmentességi rendelet a szelektív forgalmazás tekintetében a mentességet az érintett termék és a kivála sztási szempontok jellegére teki ntet nélkül biztosítja. Ha 
azonban a termék tulajdonságai
53 nem teszik szükségessé a szelektív forgalmazást 
                                                 
51 Lásd például az Els őfokú Bíróság T-88/92. sz. Groupement d' achat Édouard Leclerc kontra Bizottság 
ügyben hozott ítéletét (EBHT 1996., II-1961. o.) 
52 Lásd a Bíróság 31/80. sz. L'Oréal kontra PVBA ügyben hozott ítéletének (EBHT 1980., 3775. o.) 15. és 
16. pontját; a 26/76. sz. Metro I ügyben hozott ítéletének (EBHT 1977., 1875. o.) 20. és 21. pontját; a 
107/82. sz. AEG-ügyben hozott ítéletének (EBHT 1983., 3151. o.) 35. pontját; és az Els őfokú Bíróság 
T-19/91. sz. Vichy kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének (EBHT 1992., II-415. o.) 65. pontját. 
53 Lásd például az Els őfokú Bíróság T-19/92. sz. Groupement d' achat Edouard Leclerc kontra Bizottság 
ügyben hozott ítéletének (EBHT 1996., II-1851. o.) 112–123. pontját; a T-88/92. sz. Groupement 
 
HU 64   HU vagy az alkalmazott kiválasztási szempontokat, mint például amilyen a forgalmazók 
esetében a követelmény, hogy rendelkezzenek  egy vagy több fizikai értékesítési 
ponttal vagy nyújtsanak különleges szolgált atásokat, akkor az ilyen forgalmazási 
rendszer általában nem eredményez olyan hatékonyságnövel ő hatásokat, amelyek 
képesek ellensúlyozni a márkán belüli versenyt érint ő komoly csökkenést. 
Érzékelhet ő versenyellenes hatások felmerülése esetén valószín ű, hogy a 
csoportmentességi rendelet által biztosított  kedvezményt visszavonják. Ezenkívül e 
szakasz hátralev ő része tartalmaz iránymutatást a sz elektív forgalmazás olyan egyedi 
eseteinek értékelésére, amel yek nem tartoznak a csoportmen tességi rendelet hatálya 
alá illetve a párhuzamos szelektív forgalmazási hálózatokból ered ő halmozott 
hatások esetében. 
(177) A szállító és versenyt ársai piaci pozíciója központ i fontosságú a lehetséges 
versenyellenes hatások értékelése szem pontjából, mivel a márkán belüli verseny 
csökkenése csak akkor jelenthet problémát,  ha a márkák közötti verseny korlátozott. 
Minél erősebb a szállító helyzete, annál nagyob b problémát jelent a márkán belüli 
verseny csökkenése. Az azonos piacon jelen lév ő szelektív forgalmazási hálózatok 
száma szintén fontos szempont. Ha a szel ektív forgalmazást csak egy szállító 
alkalmazza, akkor a mennyiségi szelektív forgalmazás összességében nem jár 
negatív hatásokkal, feltéve, hogy a szerz ődés szerinti áruk jellege szükségessé teszi a 
szelektív forgalmazási rendszer alkalmazását, illetve, hogy az alkalmazott kiválasztási szempont szükséges a szóban forgó termék hatékony forgalmazásának biztosításához. A valóságban azonban a sz elektív forgalmazást gyakran számos 
szállító alkalmazza egy adott piacon. 
(178) A versenytársak piaci pozíciójának kett ős jelentősége lehet, és különösen a halmozott 
hatás esetén játszik szerep et. Ha a versenytársak er ősek, ez általában azt jelenti, hogy 
a márkán belüli verseny csökkené sét könnyen ellensúlyozza a megfelel ő mértékű 
márkák közötti verseny. Ha viszont a legnagyobb szállítók többsége szelektív forgalmazást alkalmaz, akkor jelent ős mértékben csökken a márkán belüli verseny, 
és megnő a veszélye bizonyos típusú forgalmazó k esetleges kizárásának, valamint az 
említett fő szállítók közötti összejátszásnak. A hatékonyabb forgalmazók kizárásának 
kockázata mindig nagyobb a szelektív forgal mazás esetén, mint a kizárólagos 
forgalmazásban, mivel a szelektív forgalmazásban korlátozott a nem szerz ődéses 
kereskedőknek történ ő értékesítés. E korlátozás ar ra szolgál, hogy a szelektív 
forgalmazási rendszerek zárt jelleg űek legyenek, lehetetlenné téve a nem szerz ődéses 
kereskedők számára a beszerzést. Ennek követk eztében a szelektív forgalmazás 
különösen alkalmas a gyártó valamint a szerz ődéses forgalmazók árrésére az (akár 
hagyományos akár kizárólag interneten keresztül forgalmazó) diszkontok által 
gyakorolt nyomás elkerülésére. Az ilyen forgalmazási módok kizárása csökkenti a 
fogyasztók lehet őségét az ezen módokból származó olyan el őnyök kiaknázása 
tekintetében, mint az alacsonyabb árak, nagyobb átláth atóság és jobb 
hozzáférhet őség, függetlenül attól, hogy a kizárás a szelektív forgalmazás halmozott 
alkalmazásának vagy egy 30 %-osnál nagyobb piaci részesedéssel rendelkez ő szállító 
általi alkalmazásnak a következménye. 
                                                                                                                                                         
d'achat Edouard Leclerc kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének (EBHT 1996., II-1961. o.) 106–
117.pontját és az el őző lábjegyzetben hivatkozott ítélkezési gyakorlatot. 
 
HU 65   HU (179) Ha a csoportmentességi rendelet egye di szelektív forgalmazási hálózatokra 
vonatkozik, akkor halmozott ha tások esetén elképzelhet ő a csoportmentesség 
visszavonása vagy a csoportmentességi rendelet alkalmazásának mell őzése. Nem 
valószínű viszont, hogy a halmozott hatás problémája jelentkezik, ha a szelektív 
forgalmazás által lefedett piaci részesed és nem éri el az 50 %-ot. Szintén nem 
valószínű, hogy problémát jelentene az 50 %-os pi aclefedettségi arány túllépése, ha 
az öt legnagyobb szállító összesített piaci  részesedése (a továbbiakban: CR5) 
50 % alatt marad. Ha mind a CR5, mind pedig a szelektív forgalmazás által lefedett 
piaci részesedés meghaladj a az 50 %-ot, akkor az értéke lés attól függ, hogy mind az 
öt legnagyobb szállító szelektív forgalmazást alkalmaz-e. Minél er ősebb a szelektív 
forgalmazást nem alkalmazó versenytársak piaci pozíciója, annál kisebb a többi forgalmazó kizárásának veszélye. Ha mind az öt legnagyobb s zállító szelektív 
forgalmazást alkalmaz, akkor felmerülhetnek aggályok e megállapodások versenyre gyakorolt hatása tekintetében, különösen  akkor, ha vannak olyan megállapodások, 
amelyek a szerz ődéses keresked ők számának közvetlen ko rlátozásával mennyiségi 
kiválasztási szempontokat alkalmaznak, va gy amelyek egyes forgalmazási módokat 
kizáró min őségi szempontokat alkalmaznak, mint például az egy vagy több fizikai 
értékesítési pont fenntartására vagy különl eges szolgáltatások nyújtására vonatkozó 
követelmény. Általában nem valószín ű a 101. cikk (3) bekezdésben foglalt 
feltételeknek való megfelelés, ha az adott szelektív forgalmazási rendszer 
akadályozza a szóban forgó terméket megfelel ően forgalmazni képes forgalmazók 
piacra jutását – különös teki ntettel a fogyasztók számár a alacsonyabb árakat kínáló 
diszkontokra vagy a kizárólag interneten keresztül forgalmazókra – néhány létez ő 
csatorna javára és a végs ő fogyasztók kárára korlátozva ezáltal a forgalmazást. A 
mennyiségi szelektív forgalmazás közvetette bb formái esetében – például tisztán 
minőségi szempontok összekapcsolása a keresked ők arra való kötelezésével, hogy 
elérjenek egy minimális éves értéke sítési szintet – kevésbé valószín ű, hogy 
összességében negatív hatásokkal járjan ak, ha ez az értékesítési szint nem 
meghatározó hányada a keresked ő teljes forgalmának a szóban forgó terméktípus 
tekintetében, és a korláto zás nem megy túl azon a határon, ami ahhoz szükséges, 
hogy a szállító számára megtérüljenek a kapcsolatfügg ő beruházásai és/vagy 
méretgazdaságosságot érjen el a forgalmazásban. Ami az egyedi hozzájárulásokat illeti, az 5 %-nál alacsonyabb pi aci részesedés sel rendelkez ő szállító általában nem 
tekinthető úgy, hogy jelent ősen hozzájárul a halmozott hatáshoz. 
(180) A „piacralépési korlátoknak” f őként a nem szerz ődéses keresked
ők piacról való 
kizárása esetén van jelent ősége. A piacralépési korlátok általában jelent ősek, mivel a 
szelektív forgalmazást f őként márkás termékek gyártói alkalmazzák. A kizárt 
kiskeresked ők számára általában sok id őt és jelent ős befektetést igényel, hogy saját 
márkákat dobjanak piacra, vagy máshonnan szerezzenek be versenyképes terméket. 
(181) A „vev ői erő” növelheti a forgalmazók közötti összejátszás kockázatát, és így 
érzékelhet ően megváltoztathatja a szelektív forgalmazás esetleges versenyellenes 
hatásainak elemzését. A hatékonyabb kiskeresked ők kizárása különösen akkor állhat 
fenn, ha egy er ős keresked ői szervezet határozza meg a szállító számára a 
kiválasztási szempontokat azzal a céllal, hogy a forgalmazást csak a szervezet tagjai 
végezhessék. 
(182) A csoportmentességi rendelet 5. cikke (1 ) bekezdésének c) pontja arról rendelkezik, 
hogy a szállító nem írhat el ő olyan kötelezettséget a szerz ődéses keresked ők 
számára, amely – közvetve vagy közvetlenül – ahhoz vezet, hogy azok nem 
 
HU 66   HU forgalmazhatják meghatározott versenytárs szállítók termékeit. Az ilyen feltétel 
kifejezetten az olyan horizon tális összejátszások megel őzését célozza, amelyek 
kizárnak bizonyos márkákat azáltal, hogy létrehozzák a vezet ő szállítók kiválasztott 
márkáinak csoportját. Ez a fajta kötelezettség nem valószín ű, hogy mentességet kap, 
ha a CR5 50 %, vagy annál magasabb, ki véve, ha az ilyen kötelezettséget el őíró 
szállítók egyike sem tartozik a piac öt legnagyobb szállítója közé. 
(183) A többi szállító kizárása alapesetben nem probléma, amíg a többi szállító igénybe 
veheti ugyanazokat a forgalmazókat, a zaz addig, amíg a szelektív forgalmazási 
rendszert nem kapcsolják össze az egyedüli márka kikötésével. A szerz ődéses 
forgalmazók s űrű hálózata, vagy halmozott hatás esetén a szelektív forgalmazás és a 
versenytilalmi kötelezettség ö sszekapcsolása következtében el őállhat a többi 
forgalmazó kizárásának veszélye. Ebbe n az esetben az egyedüli márkakikötéssel 
kapcsolatban a 2.1 szakaszban  megállapított alapelveket ke ll alkalmazni. Ha nem is 
kapcsolják össze a szelektív forgalmazást versenytilalmi kikötéssel, még mindig problémát okozhat a versenytárs szállít ók piacról való kizárása, ha a vezet ő szállítók 
nem tisztán min őségi kiválasztási szempontoka t alkalmaznak, hanem bizonyos 
további kötelezettségeket írnak el ő a keresked őik számára, például minimális 
polchely fenntartását a termékeik szám ára, vagy annak biztosítását, hogy 
termékeiknek a keresked ő általi értékesítése legalább a keresked ő teljes forgalmának 
egy bizonyos százalékát érje el. Nem valószín ű ilyen probléma felmerülése, ha a 
szelektív forgalmazás által lefedett piaci  részesedés 50 % alatt van, vagy – ezen 
arány túllépése esetén – ha az öt legna gyobb szállító piaci részesedése 50 % alatt 
marad. 
(184) Fontos a piac érettsége, mivel a márkán  belüli verseny csökkenése és a szállítók vagy 
kereskedők esetleges kizárása érett piacon ko moly probléma lehet, de kevésbé 
jelentős egy olyan növekv ő keresletű piacon, ahol változnak a technológiák és a piaci 
pozíciók. 
(185) A szelektív forgalmazás akkor lehet ha tékony, ha a logisztikai költségek csökkenését 
eredményezi a szállítás terén elérhet ő méretgazdaságosság következtében, és ez a 
termék jellegét ől függetlenül bekövetkezhet (a ( 107) bekezdés b) pontja). Azonban 
az ilyen hatékonyságnövelés általában csak  marginális a szelektív forgalmazási 
rendszerekben. Nagyon fontos viszont a te rmék jellege a forgalmazók közötti 
potyázás problémájának megoldásában (a (107) bekezdés a) pontja), illetve a 
márkaarculat megteremtésének el ősegítésében (a (107) bekezdés i) pontja). A 
hatékonyságnövelésre történ ő hivatkozás általában az új termékek esetében, az 
összetett termékek esetében, valamint azon termékek esetében a legmegalapozottabb, 
amelyeknek min ősége nehezen megítélhet ő a fogyasztás el őtt (úgynevezett 
tapasztalati termékek), illetve amelyeknek min ősége még a fogyasztás után is 
nehezen ítélhet ő meg (úgynevezett bizalmi termékek). A szelektív forgalmazásnak a 
helyszínre vonatkozó rendelkezéssel való  összekapcsolása, valamely szerz ődéses 
kereskedőnek a közelében üzletet nyitó szerz ődéses keresked őkkel szembeni 
védelme különösen eleget tehet a 101. cikk (3) bekezdésében fogla lt feltételeknek, ha 
az összekapcsolás nél külözhetetlen a szerz ődéses keresked ő lényeges és 
kapcsolatfügg ő beruházásainak védelméhez (a (107) bekezdés d) pontja). 
(186) Annak biztosításához, hogy a legkevésbé versenyellenes korlátozást válasszák azt 
kell megvizsgálni, hogy ugyanez a hatékonyságnövelés elérhet ő-e hasonló áron, 
például kizárólag szolgáltatási el őírások segítségével. 
 
HU 67   HU (187) Példa a mennyiségi szelektív forgalmazásra: 
Egy tartós fogyasztási cikk piacon a piacvezet ő („A” márka) 35 %-os piaci 
részesedéssel rendelkezik, és termékeit szelektív forgalmazási hálózaton keresztül értékesíti a végs ő fogyasztóknak. A hálózatba történ ő belépésnek számos feltétele 
van: képzett személyzetet kell alkalmazni az üzletben, értékesítés el őtti 
szolgáltatásokat kell nyújtani, az üzletb en a terméket – és hasonló magas m űszaki 
színvonalú termékeket – egy erre a célra el különített részen kell értékesíteni, az üzlet 
köteles a szállító modelljeinek széles skál áját értékesíteni és azokat vonzó módon 
elhelyezni. Ezen túlmen ően a hálózatba történ ő belépésre jogosult kiskeresked ők 
számát közvetlenül korlátozzák azzal, hogy meghatározzák minden tartományban vagy városi körzetben az egységnyi lakosságszámra jutó kiskeresked ők maximális 
számát. „A” gyártónak 6 versenytár sa van ezen a piacon. Legnagyobb 
versenytársainak: „B”-nek, „C”-nek és „D”-nek 25, 15, illetve 10 %-os a piaci 
részesedése, míg a többi gyártó kisebb piaci részesedéssel rendelkezik. Csak 
„A” gyártó alkalmaz szelektív forgalmazást.  Az „A” márka szelektív forgalmazói 
mindig értékesítenek néhány verseng ő márkát is. A verseng ő márkákat viszont széles 
körben értékesítik az „A” szelektív forgalmazási hálózatába nem tartozó üzletek is. A 
forgalmazási csatornák változatosak: a „B” és „C” márkákat például értékesítik a 
legtöbb olyan üzletben, amelyek „A” szelek tív hálózatához tart oznak, de más olyan 
üzletekben is, amelyek magas szint ű szolgáltatást nyújtanak, valamint 
hipermarketekben is. A „D” márkát f őként magas szint ű szolgáltatást nyújtó 
üzletekben értékesítik. A piacon meglehet ősen gyorsan fejl ődik a technológia, és a f ő 
szállítók reklámozással tartják meg termékeik jó min őségének arculatát. 
Ezen a piacon a szelektív forgalmazás 35 %-os részesedést ér el. A márkák közötti 
versenyt nem érinti közvetlenül az „A” szelektív forgalmazási rendszere. Az 
„A” márka márkán belüli versenye esetle g csökkenhet, de a fogyasztók hozzáférnek 
az „A” márka min őségi arculatával összemérhet ő „B” és „C” márka alacsony szint ű 
szolgáltatást és alacsony árat kínáló kiskeresked őihez. Ráadásul nincs kizárva a más 
márkákat forgalmazó, magas szint ű szolgáltatást nyújtó kiskeresked őkhöz való 
hozzáférés, mivel a kiválasztott forgalmazók szabadon forgalmazhatnak verseng ő 
márkákat, és az „A” márkát értékesít ő kiskeresked ők számának mennyiségi 
korlátozása következtében más, magas szint ű szolgáltatást nyújtó kiskeresked
ők 
szabadon forgalmazhatnak verseng ő márkákat. Ebben az es etben – tekintettel a 
szolgáltatási követelményekre és az ezekt ől feltehet ően várható 
hatékonyságnövelésre, valamint a márkán belüli versenyre gyakorolt korlátozott 
hatásra – valószín ű, hogy teljesülnek a 101. cikk (3) be kezdésében foglalt feltételek. 
(188) Példa a halmozott hatásokkal járó szelektív forgalmazásra: 
Egy bizonyos sportszer piacán hét gyártó talá lható az alábbi piaci részesedésekkel: 
25 %, 20 %, 15 %, 15 %, 10 %, 8 % és 7 %. Az öt legnagyobb gyártó termékeit mennyiségi szelektív forgalmazás révén értékesíti, míg a két legkisebb más típusú forgalmazási rendszert használ, ennek köve tkeztében a szelektív  forgalmazási mód 
piaci részesedése 85 %. A gyártók fi gyelemre méltóan egységes szempontokat 
alkalmaznak a szelektív forgalmazási hálózatokba való belépésre: a forgalmazók számára el őírják egy vagy több fizikai értékesítési  pont fenntartását, ezen üzletekben 
képzett személyzetet kell alkalmazni és értékesítés el őtti szolgáltatásokat kell 
nyújtani, az üzletben lennie kell az árucikk értékesítése céljára elkülönített területnek, és ennek a területnek a minimális méretét is meghatározzák. Az üzlet köteles az adott 
 
HU 68   HU márka széles termékskáláját értékesíteni és a terméket a közönség számára vonzó 
módon elhelyezni, az üzletnek vásárlóutcában kell lennie, és az adott árucikktípus a 
bolt teljes forgalmának legalább 30 %-át kell, hogy képviselje. Általában ugyanazon 
kereskedő mind az öt márka értékesítésére szerz ődött szelektív forgalmazó. A 
szelektív forgalmazást nem alkalmazó két márka gyártója általában kevésbé szakosodott, alacsonyabb szolgáltatási szint ű kiskeresked őkön keresztül forgalmaz. 
A piac mind a kínálati, mind pedig a keresleti oldalon stabil, jellemz ő az erős 
márkaarculat és a termékek differenciáltsága. Az öt piacvezet ő márkaarculata er ős, 
ezt reklámozással és szponzorálással érik el, míg a két kisebb gyártó stratégiája az, 
hogy gyengébb márkaarculatú, de olcsóbb termékeket értékesítenek. 
Ezen a piacon az öt vezet ő márkához való hozzáférést megtagadják az általános 
árengedményt kínáló forgalmazóktól (disz kontok) és a kizárólag interneten keresztül 
forgalmazóktól. Valójában az a követe lmény, hogy az ilyen termék a keresked ő 
forgalmának legalább 30 %-át képviselje, valamint a termékelhelyezésre és az 
értékesítés el őtti szolgáltatásokra vonatkozó sz empont az árengedményre alapozó 
kereskedők többségét eleve kizárja a szerz ődéses keresked ői hálózatból. Egy vagy 
több fizikai értékesítési  pont fenntartásának el őírása kizárja a kizárólag interneten 
keresztül forgalmazókat a hálózatból. K övetkezésképpen a fogyasztóknak nincs más 
választásuk, mint a magas szint ű szolgáltatást magas áron kínáló üzletekben 
megvásárolni az öt vezet ő márkát. Ez csökkenti az öt vezet ő márka tekintetében a 
márkák közötti versenyt. Az a tény, hogy a két legkisebb márka beszerezhet ő az 
alacsony szolgáltatási szintet alacsony áron kínáló üzlete kben, nem kompenzálja ezt, 
mert az öt piacvezet őnek sokkal jobb a márkaarculata. A márkák közötti versenyt a 
többmárkás forgalmazói rendszer is korlátozza. Bár van bizonyos szint ű márkán 
belüli verseny, és a kiskeresked ők száma közvetlenül nem korlátozott, a forgalmazás 
feltételei elég szigorúak ahhoz, hogy az öt vezet ő márkát minden területen csak kis 
számú kiskeresked ő forgalmazza. 
Az ezen mennyiségi szelektív forgalmazási rendszerekhez kapcsolódó 
hatékonyságnövekedés alacsony: a termék ne m túlzottan összetett és nem indokol 
különösen magas szint ű szolgáltatást. Hacsak a gyárt ók nem tudják bizonyítani, hogy 
a szelektív forgalmazási hálózatukhoz egyértelm ű hatékonyságnövelés kapcsolódik, 
valószínű
, hogy a csoportmentességet vissza ke ll majd vonni a halmozott hatások 
miatt, amelyek a fogyasztók részére kisebb választékot és magasabb árakat idéznek elő. 
2.5. Franchise 
(189) A franchise-megállapodások védjegyekke l vagy megjelölésekkel, valamint áruk 
felhasználására és forgalmazására, illetv e szolgáltatásnyújtásra szolgáló know-how-
val kapcsolatos szellemi tulajdonjogokra vonatkozó licenciákat tartalmaznak. A 
szellemi tulajdonjogok licenciába adásán  túl a franchise-adó a franchise-vev ő részére 
általában kereskedelmi vagy technika i segítséget is nyújt a megállapodás id őtartama 
alatt. A licencia és a segítségnyújtás elvá laszthatatlan elemei a franchise tárgyát 
képező üzleti módszernek. A franchise-adó részére a franchise-vev ő általában 
franchise-díjat fizet az adott üzleti m ódszer használatáért. A franchise lehet ővé teheti 
a franchise-adó számára, hogy termékeit – korlátozott mérték ű befektetéssel – 
egységes hálózaton keresztül forgalmazza. Az  üzleti módszer szolgáltatásán felül a 
franchise-megállapodások általában a forgalmazott termékre vonatkozó különböz ő 
vertikális korlátozások kombinációit tartalmazzák, így különösen szelektív 
 
HU 69   HU forgalmazást és/vagy versenytilalmat és/va gy kizárólagos forgalmazást, illetve ezek 
enyhébb formáit. 
(190) A csoportmentességi rendelet hatály át a szellemi tulajdonjogok franchise-
megállapodásokban található licenciába adás a tekintetében a (24)–(46) bekezdés 
részletezi. Áruk és szolgáltat ások vásárlására, értékesítésére és viszonteladására 
vonatkozó, franchise-megállapodások keretén belüli vertikális korlátozások – például 
szelektív forgalmazás, a versenytilalmi köt elezettség vagy a kizárólagos forgalmazás 
– esetében a csoportmentességi rendelet a 30 %-os piaci részes edési küszöbértékig 
alkalmazható54. Az ilyen típusú korlátozás okkal kapcsolatban korábban ismertetett 
iránymutatások a franchise-ra is vonatkoz nak, az alábbi két külön megjegyzésre 
figyelemmel: 
a) Minél fontosabb a know-how átadása, annál valószín űbb, hogy a korlátozások 
hatékonyságnövekedést teremtenek és/v agy nélkülözhetetlenek a know-how 
védelméhez, valamint az, hogy a vertikál is korlátozások eleget tesznek a 
101. cikk (3) bekezdésében foglalt feltételeknek. 
b) A franchise-vev ő versenytilalmi kötelezettsége az általa vásárolt áruk és 
szolgáltatások tekintetében nem tartozik  a 101. cikk (1) beke zdésének hatálya 
alá, ha ez a kötelezettség szükséges a fr anchise-hálózat egységes jellegének és 
színvonalának fenntartásához. Ilyen esete kben a versenytilal mi kötelezettség 
időtartamának sincs jelent ősége a 101. cikk (1) bekezdése szempontjából, ha az 
nem haladja meg a franchise-megállapodás id őtartamát. 
(191) Példa a franchise-ra:  
Egy gyártó új módszert fejlesztett ki a bonbonok eladására, ahol az úgynevezett 
„kedvenc boltokban” („fun shop”) a bonbonokat a vev ő kérése alapján színezik. A 
bonbonok gyártója kifejlesztette a bonbonok szín ezésére alkalmas gépeket is. A 
gyártó állítja el ő a színez ő folyadékokat is. A folyadék min ősége és frissessége 
alapvető fontosságú a jó bonbonok készítéséhez. A gyártó sikeresen forgalmazta 
bonbonjait néhány saját kiskereskedelmi üz letében, amelyek mindegyike ugyanazon 
márkanév alatt és egységes „fun”-arculattal m űködött (az üzletek megjelenése, közös 
reklámozás stb.). Az értékesítések növelé se érdekében a gyárt ó franchise-rendszert 
indított be. A franchise-vev ők kötelesek a gyártótól megvenni a bonbonokat, a 
folyadékot és a színez őgépet, ugyanazon arculat és márkanév alatt m űködni, 
kötelesek franchise-díjat fizetni, hozzájár ulni a közös reklámozáshoz, és titokban 
tartani a franchise-adó által készített m űködési kézikönyv tartalmát. Ezen kívül a 
franchise-vev ők csak a megállapodás szerinti üzle thelyiségben árusíthatnak, csak 
végső fogyasztóknak vagy a többi franchise-vev őnek adhatnak el, és nem 
forgalmazhatnak más bonbonokat. A franchise-adó nem jelölhet ki másik franchise-
vevőt, és ő maga sem üzemeltethet kiskereskedelmi üzletet az adott szerz ődéses 
területen. A franchise-adó arra is köteles, hogy korszer űsítse és fejlessze a termékeit, 
az üzlet küls ő képét, valamint a m űködési kézikönyvet, és ezeket a fejlesztéseket az 
összes franchise-vev ő kiskeresked ő részére hozzáférhet ővé tegye. A franchise-
megállapodásokat 10 éves id őtartamra kötik. 
                                                 
54 Lásd még a (86)–(95) bekezdést is, különösen a (92) bekezdést. 
 
HU 70   HU A bonbon-kiskeresked ők a bonbonokat az országos piacon szerzik be, olyan nemzeti 
gyártóktól, akik a nemzeti ízlést kielégítik, illetve olyan nagykeresked őktől, akik a 
nemzeti gyártók termékei mellett külföldi gyártóktól is importálnak bonbont. Ezen a piacon a franchise-adó termékei más bonbonmárkákkal vannak versenyben. A franchise-adó 30 %-os piaci részesed éssel rendelkezik a kiskeresked ők részére 
értékesített bonbonok piacán. A versenytársak között számos nemzeti és nemzetközi 
márka található, amelyek közül némelyeket  nagy, széles termékskálával rendelkez ő 
élelmiszergyártók állítanak el ő. A bonbonok forgalmazására sok lehetséges 
értékesítési hely áll rendelkezésre: dohányboltok, élelmiszerboltok, kávézók és 
bonbon szaküzletek. Az élelmiszerszínez ő gépek piacán a franchise-adó piaci 
részesedése 10 % alatti. 
A franchise-megállapodásokban foglalt kötelezettségek zö me szükségesnek 
értékelhet ő a franchise-hálózathoz kapcsolódó szellemi tulajdonjogok védelme vagy 
a közös identitás és jó hírnév fenntartása érdekében, így ezek nem tartoznak a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá. Az értékesítésre vonatkozó korlátozások 
(szerződéses terület és szelektív forgalmazás) arra ösztönzik a franchise-vev őket, 
hogy fektessenek be a színez őgép megvásárlásába és a franchise-módszerbe, 
valamint hozzájárulnak (még ha ez esetleg nem is feltétlenül szükséges) a közös 
identitás fenntartásához, így a márkán belüli versenyt ér ő veszteség kiegyenlítésre 
kerül. A versenytilalmi rendelkez és, amely a megállapodás teljes id őtartamára kizár 
más bonbonmárkákat az üzletekb ől, biztosítja a franchise-adó számára az üzletek 
megjelenésének egységességét és annak megel őzését, hogy a versenytársai el őnyt 
szerezzenek az ő márkanevéb ől. Tekintettel arra, hogy a más bonbongyártók részére 
számos lehetséges értékesítési hely áll rendelkezésre, ez nem vezet semmiféle 
komoly kizáráshoz. A szóban forgó fr anchise-adó franchise-megállapodásai 
feltehetően megfelelnek a 101. cikk (3) bekezdése szerinti mentességi feltételeknek, 
amennyiban az azokban foglalt kötelezettségek  a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya 
alá tartoznak. 
2.6. Kizárólagos szállítás 
(192) A kizárólagos szállítás címszó alá azok a korlátozások tartoznak, amelyeknek 
központi eleme, hogy a szállító köteles arra, vagy a szállítót arra késztetik, hogy a 
szerződés szerinti árukat általában csak egyetlen vev őnek vagy leginkább egy 
vevőnek, illetve meghatározott felhasználási célra értékesítse. Az ilyen korlátozás 
olyan kizárólagos szállítási kötelezettség  formájában valósulhat meg, amely arra 
korlátozza a szállítót, hogy csak egyetlen vev őnek értékesítsen viszonteladás vagy 
meghatározott felhasználás céljára, de megvalósulhat például a szállítóra alkalmazott mennyiségi kényszer formájában is, amennyiben a szállító és a vev ő között olyan, 
ösztönző
kre vonatkozó megállapodás jön létre, amely miatt az el őbbi értékesítéseit 
főként egy vev őre összpontosítja. Közbens ő termékek és szolgáltatások esetében a 
kizárólagos szállítást gyakra n ipari szállításként említik. 
(193) Ha sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése nem haladja meg a 
30 %-os küszöbértéket, a csoportmentessé gi rendelet mentességet biztosít a 
kizárólagos szállításra, még akkor is, ha az össze van kapcsolva más, nem különösen 
súlyos korlátozással, például vers enytilalommal. E szakasz hátralev ő része tartalmaz 
iránymutatást a kizárólagos  szállítással összefügg ő egyedi esetek értékelésére a piaci 
részesedési küszöbérték felett. 
 
HU 71   HU (194) A kizárólagos szállítás legf őbb versenykockázata más vev ők versenyellenes kizárása. 
Hasonlóság figyelhet ő meg a kizárólagos forgalmazás lehetséges hatásaival, 
különösen akkor, ha a kizárólagos forg almazó a piac egésze vonatkozásában 
kizárólagos vev ővé válik (lásd a VI.2.2. szakaszt, különösen a (156) bekezdést). A 
vevő piaci részesedése a beszerzési piac on nyilvánvalóan fontos szempont annak 
értékelése során, hogy a vev ő képes-e olyan kizárólagos szállítást „el őírni”, amely 
kizárja a többi vev őt a szállított termék ekhez való hozzáférésb ől. Azonban a vev őnek 
az értékesítési piacon való  fontossága az a tényez ő, amely meghatározza, hogy 
felmerülhet-e versenyprobléma. Ha a vev őnek nincs piaci ereje az értékesítési 
piacon, akkor nem várható érzékelhet ő negatív hatás a fogyasztókra nézve. Negatív 
hatások akkor jelentkezhetnek, ha a vev ő részesedése a downstream kínálati piacon 
és az upstream beszerzési piacon egyará nt meghaladja a 30 %-ot. Akkor is 
jelentkezhetnek számottev ő kizárási hatások, ha a vev ő piaci részesedése a beszerzési 
piacon nem haladja meg a 30 %-ot, különösen, ha a vev ő piaci részesedése az 
értékesítési piacon viszont meghaladja a 30 %-ot, és a kizárólagos szállítás a 
szerződés szerinti áruk meghatározott felhasználásához kapcsolódik. Ha egy 
vállalkozás er őfölényben van az értékesítési  piacon, akkor minden olyan 
kötelezettség, amely a termékek kizá rólag vagy túlnyomórészt csak az er őfölényben 
lévő vevőnek történ ő értékesítésére vonatkozik, könnyen eredményezhet komoly 
versenyellenes hatásokat. 
(195) Nemcsak a vev ő beszerzési és értékesítési piacokon betöltött pozíciója fontos, hanem 
az is, hogy milyen terjed elemben és milyen id őtartamra alkalmaz kizárólagos 
szállítási kötelezettséget. Minél magasabb a lekötött szállítás aránya, és minél 
hosszabb a kizárólagos szállítás id őtartama, valószín űleg annál jelent ősebb a kizárás. 
Az erőfölénnyel nem rendelkez ő vállalkozások által öt évnél rövidebb id őre vállalt 
kizárólagos szállítási kötelezettségek es etében általában a versenyellenes és a 
versenyt támogató hatások megfelel ő kiegyensúlyozása szükséges, míg az öt évet 
meghaladó kizárólagos szállítási kötelezettség eknél a legtöbb beruházástípus esetén 
feltételezhet ő, hogy azok nem szükségesek az állított hatékonyságnövelés 
megvalósításához, illetve a hatékon yságnövelés nem ellensúlyozza kell ő mértékben 
az ilyen hosszú távú kizárólagos szállí tási megállapodások kizáró hatását. 
(196) Fontos a versenytárs vev ők piaci pozíciója a beszerzési piacon, mivel 
valószínűsíthető, hogy a versenytárs vev őket versenyellenes okokból kizárják, 
például a költségeik növelésével, ha azok jelent ősen kisebbek, mint a kizárást 
alkalmazó vev ő. A versenytárs vev ők kizárása nem túl valószín ű, ha ezek a 
versenytársak hasonló vev ői erővel rendelkeznek és a szállítóknak hasonló 
értékesítési lehet őségeket kínálnak. Ilyen esetbe n kizárás csak a lehetséges 
piacralépők esetében jelentkezhet, akik esetle g nem lesznek képesek beszerzéseiket 
biztosítani, ha a legnagyobb vev ők jelentős számban kizárólagos szállítási 
megállapodásokat kötnek a piaci szállítók t öbbségével. Az ilyen halmozott hatás a 
csoportmentességi rendelet á ltal biztosított kedvezmény visszavonásához vezethet. 
(197) A szállító szintjén jelentkez ő piacralépési korlátoknak annak megállapítása 
szempontjából van jelent őségük, hogy van-e tényleges kizárás. Amíg a versenytárs 
vevők számára hatékony az, hogy maguk részér e az árukat és szolgáltatásokat az 
értéklánc megel őző szintjén megvalósított vertikális integrációval biztosítsák, addig 
nem valószín ű, hogy a kizárás valódi problémát jelent. Viszont gyakran komoly 
piacralépési korlátok állnak fenn. 
 
HU 72   HU (198) Figyelembe kell venni a szállítók kiegyenlít ő erejét, mivel a jelent ősebb szállítók 
nem hagyják egykönnyen, hogy elzárják őket az alternatív vev őktől. A kizárás 
kockázata ezért f őként gyenge szállítók és er ős vevők esetén áll fenn. Er ős szállítók 
esetén a kizárólagos szállítás versenytilalmi kötelezettséggel összekapcsolva fordulhat el ő. A versenytilalmi kötelezettséggel való összekapcsolás esetén az 
egyedüli márkakijelölésre kifejlesztett szabályokat is figyelembe kell venni. Ha 
mindkét oldalon vannak kapcsolatfügg ő beruházások (feltartás i probléma), akkor a 
kizárólagos szállítás és a versenytilalmi kötelezettség összekapcsolása, azaz a kölcsönös kizárólagosság gyakran indo kolt lehet az ipari szállítási 
megállapodásokban, különösen az er őfölény szintje alatt. 
(199) Végezetül a kizárás szempontjából lénye ges a kereskedelem szintje és a termék 
jellege. A versenyellenes kizárás kevésbé valószín ű közbenső vagy homogén termék 
esetén. El őször is, az a kizárt gyártó, amely biz onyos alapanyagot ha sznál, általában 
rugalmasabban képes válaszolni a saját ügyf elei igényére, mint a nagy-/kiskeresked ő 
a fogyasztók igényeire, akik számára a márka szerepe nagyobb lehet. Másodszor, 
valamely lehetséges beszerzési forrás elvesztése kisebb jelent őséggel bír a kizárt 
vevők számára, ha homogén termékr ől van szó, mint az eltér ő jellemzőkkel és 
minőségi szintekkel rendelkez ő heterogén termékek esetében. Márkás végtermékek 
vagy differenciált közbens ő termékek esetén, ha vannak piacralépési korlátok, a 
kizárólagos szállítás érzékelhet ő versenyellenes hatásokkal járhat, ha a versenytárs 
vevők viszonylag kicsik a kizáró vev őhöz képest – még akkor is, ha az utóbbi nincs 
erőfölényben az értékesítési piacon. 
(200) Hatékonyságnövelésre lehet számítani  a feltartási probléma esetében (a 
(107) bekezdés d) és e)  pontja), és ez a közbens ő termékeknél valószín űbb, mint a 
végtermékeknél. Más hatékonyságnövekedés kevésbé valószín ű. Nem t űnik 
valószín
űnek, hogy a forgalmazásban jelentkez ő esetleges méretgazdaságosság (a 
(107) bekezdés g) pontja) indoko lná a kizárólagos szállítást. 
(201) Feltartási probléma, és még inkább a fo rgalmazás területén el ért méretgazdaságosság 
esetén a szállítót kötelez ő mennyiségi kényszer – például minimális szállítási 
kötelezettség – sokkal kevésbé korlátozó jelleg ű alternatív megoldás lehet. 
(202) Példa a kizárólagos szállításra: 
Egy bizonyos típusú alkatrész piacán (közbens ő termékpiac) „A” szállító 
megegyezik „B” vev ővel, hogy saját know-how-ját felh asználva, új gépekbe történ ő 
komoly beruházással és a „B” vev ő által adott m űszaki leírás segítségével kifejleszti 
egy adott alkatrész újabb válto zatát. „B”-nek komoly beruházást jelent az új alkatrész 
beépítése. Megegyeznek, hogy az els ő piacralépést követ ő öt évben „A” az új 
terméket csak „B” vev őnek értékesíti. Ugyanezen öt év alatt „B” csak „A”-tól 
vásárolhatja meg az új terméket. Mind „A ”, mind pedig „B” továbbra is jogosult 
máshol értékesíteni, illetve megvenni az alkatrész más kiviteleit. „B” vev ő piaci 
részesedése mind a beszerzési alkatrés zpiacon, mind pedig az értékesítési 
végtermékpiacon 40 %. Az alkatrész száll ítójának piaci részesedése 35 %. Van még 
a piacon két másik alkatrészszállító körül belül 20-25 %-os piaci részesedéssel, 
valamint számos kisebb szállító. 
A jelent ős beruházásokra tekintettel valószín ű, hogy a megállapodás – a 
hatékonyságnövelésre és a korlátozott kizárás i hatásra tekinte ttel – megfelel a 
 
HU 73   HU 101. cikk (3) bekezdésében foglal t feltételeknek. A további vev ők a 35 %-os piaci 
részesedéssel rendelkez ő szállító termékének egy adott változata tekintetében vannak 
kizárva, és vannak más alkatrészszállítók, akik ki tudnak fejleszteni hasonló új 
termékeket. A „B” vev ő általi, más szállítók felé irá nyuló kereslet ki zárása legfeljebb 
a piac 40 %-át érinti. 
2.7. El őzetes hozzáférési kifizetések 
(203) Az el őzetes hozzáférési kifizetések olyan rögz ített díjak, amelyeket a szállítók 
vertikális kapcsolat ke retében egy érintett id őszak kezdetén annak érdekében fizetnek 
a forgalmazóknak, hogy hozzáférést szerezzenek forgalmazási hálózatukhoz, és amellyel a kiskeresked ő által a szállítónak nyújtott szol gáltatásokat ellentételezik. Ez 
a kategória különböz ő gyakorlatokat foglal magá ban, például a polcpénzt
55, az 
úgynevezett listán tartási díjakat56, valamely forgalmazó promóciós kampányaihoz 
való hozzáférésre jogosító kifizetéseket stb. Az el őzetes hozzáférési kifizetések 
csoportmentességben részesülnek, ha sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése 
nem haladja meg a 30 %-ot. E szakasz hátralev ő része tartalmaz iránymutatást az 
előzetes hozzáférési kifizetésekkel összefügg ő egyedi esetek ér tékelésére a piaci 
részesedési küszöbérték felett.. 
(204) Az el őzetes hozzáférési kifizetések id őnként más forgalmazók versenyellenes 
kizárásához is vezethetnek, ha az ilyen kifi zetések arra késztetik a szállítót, hogy 
termékeit csak egyetlen vagy korlátozott s zámú forgalmazón keresztül értékesítse. A 
magas díjak oda vezethetnek, hogy a szállító az értékesítései jelent ős részét e 
forgalmazón keresztül kívánja intézni a díj ból fakadó költségei fedezése érdekében. 
Ebben az esetben az el őzetes hozzáférési kifizetése knek ugyanolyan, az értéklánc 
következő szintjére gyakorolt kizárási hatása le het, mint egy kizárólagos szállítás 
típusú kötelezettségnek. Ennek a negatív hatásnak az értékelése a kizárólagos 
szállítási kötelezettségek értékeléséhez hasonlóan tö rténik (lásd különösen a 
(194)-(199) bekezdést). 
(205) Kivételesen az el őzetes hozzáférési kifizetések más szállítók versenyellenes 
kizárásához vezethetnek, ha az el őzetes hozzáférési kifizetések széles kör ű 
alkalmazása növeli a kisebb piacralép ők belépési korlátait. E lehetséges negatív hatás 
értékelése az egyedüli márka kikötésére vonatkozó kötelezettségek értékeléséhez 
hasonlóan történik (lásd különös en a (132)–(141) bekezdést). 
(206) A lehetséges kizárási hatásokon túlmen ően az el őzetes hozzáférési kifizetések 
enyhíthetik a versenyt és el ősegíthetik a forgalmazók közötti összejátszást. Az 
előzetes hozzáférési kifizetések valószín űsíthetően növelik a szállító által a szerz ődés 
szerinti termékekre felszámított díjat, mive l a szállítónak fedeznie kell e kifizetések 
kiadásait. A magasabb beszerzési árak csökkentheti k a kiskeresked ők azon 
késztetését, hogy árversenyt folytassanak az értékesítési piacon, míg a forgalmazók 
nyeresége a hozzáférési kifizetések következ tében növekszik. A forgalmazók közötti, 
az előzetes hozzáférési kifizetések halmozo tt alkalmazásán keresztüli ilyen 
versenyenyhítéshez általában er ősen koncentrált forgalmazási piacra van szükség. 
                                                 
55 Olyan rögzített díjak, amelyeket a gyártók fizetnek a kiskeresked őknek azért, hogy hozzáférjenek a 
polcfelületeikhez. 
56 Olyan átalányösszeg ű kifizetések, amelyek annak biztosítására szolgálnak, hogy egy meglév ő termék 
további id őszakon keresztül polcon tartható legyen. 
 
HU 74   HU (207) Az el őzetes hozzáférési kifizetések alkalm azása azonban sok esetben hozzájárulhat 
az új termékek vonatkozásában a pol cfelületek hatékony elosztásához. A 
forgalmazóknak gyakran kevesebb információjuk van a piacra bevezetend ő új 
termékek lehetséges sikerér ől, mint a szállítóknak, következésképp a készletezend ő 
termékek mennyisége az optimális alatt lehet. Az el őzetes hozzáférési kifizetések 
felhasználhatók arra, hogy csökkenjen a száll ítók és a forgalmazók közötti aránytalan 
információ-megoszlás, mivel határozottan lehet ővé teszik a szállítók számára a 
polcfelületért való versenygést. A forgalm azó így jelzést kaphat arra vonatkozóan, 
hogy valószín űsíthetően mely termékek lesznek sikere sek, mivel a szállító általában 
akkor egyezik bele el őzetes hozzáférési díj fizetésébe, ha megítélése szerint kicsi a 
valószínűsége annak, hogy a termék bevezetése sikertelen lesz. 
(208) Ezen túlmen ően – a (207) bekezdésben említett aránytalan információ-megoszlás 
miatt – a szállítók megpróbálhatnak az optimálisnál gyengébb termékek bevezetése érdekében potyázni a forgalmazó promóciós er őfeszítéseib ől. A termék 
sikertelensége esetén a forgalmazók fizetik a termék sikertelensége miatti költségek 
egy részét. Az el őzetes hozzáférési díjak alkalmazása megakadályozhatja az ilyen 
potyázást azáltal, hogy a termék sikert elenségének kockázatát visszahárítja a 
szállítókra, hozzájárulva ezáltal a term ékbevezetések optimális arányához. 
2.8. Kategóriamenedzsment-megállapodások 
(209) A kategóriamenedzsment-megállapodá sok olyan megállapodások, amelyekkel egy 
forgalmazási megállapodás keretében a forgalmazó megbízza a szállítót (a 
„kategóriavezet őt”) valamely termékkategória mark etingjével, amely általában nem 
csak a szállító, hanem versenytársainak termékeit is tartalmazza. A kategóriavezet ő 
így befolyásolhatja például a termékek elhely ezését és promócióját, illetve az üzlet 
termékválasztékát. A kategóriamenedzsment-megállapodásokat a csoportmentességi rendelet mentesíti, ha sem a szállító, sem a vev ő piaci részesedése nem haladja meg a 
30 %-ot. E szakasz hátralev ő része tartalmaz iránymutat ást a kategóriamenedzsment-
megállapodásokkal összefügg ő, a piaci részesedési küszöbértéket meghaladó egyedi 
esetek értékelésére. 
(210) A kategóriamenedzsment-megállapodá sok ugyan a legtöbb esetben nem okoznak 
problémát, de bizonyos esetekbe n torzíthatják a szállítók közötti versenyt, és végül 
más szállítók versenyellenes kizárá sához vezethetnek, ha a kategóriavezet ő – a 
forgalmazó marketingdöntései fe letti befolyásának köszönhet ően – képes korlátozni 
vagy hátrányos helyzetbe hozni a versenyt árs szállítók termékeinek forgalmazását. 
Noha a legtöbb esetben a forgalmazónak nem f űződik érdeke termékkínálatának 
szű
kítéséhez, ha azonban saját márkaneve alatt verseng ő termékeket is értékesít 
(sajátmárkás termékek), hathatnak rá ösztönz ők egyes szállítók kizárása irányába is, 
különösen a közepes árfekvés ű termékek esetében. Ennek az értéklánc megel őző 
szintjére irányuló kizárási hatásnak az értékelése az egyedüli márka kikötésére 
vonatkozó kötelezettségek értékeléséhez hasonlóan történik (lásd különösen a 
(132)-(141) bekezdést), olyan kérdések vizs gálatával, mint az ilyen megállapodások 
által lefedett piac nagysága, a versenyt árs szállítók piaci pozíciója, vagy a 
megállapodások lehetséges halmozott alkalmazása. 
(211) Ezen túlmen ően a kategóriamenedzsment-megállapodások el ősegíthetik a 
forgalmazók közötti összejátszást, amikor egy adott piacon a verseng ő forgalmazók 
mindegyike vagy többsége szempontjából kategóriavezet őnek minősülő azonos 
 
HU 75   HU szállító ezen forgalmazók számára közös hivatkozási pontot biztosít 
marketingdöntéseikhez. 
(212) A kategóriamenedzsment a szál lítók közötti összejátszást is el ősegítheti a szenzitív 
piaci információk – például jöv őbeli árképzéssel, promóciós tervekkel vagy 
reklámkampányokkal kapcsolatos információk – kiskeresked őkön keresztüli 
cseréjére való lehet őségek bővülése révén57. 
(213) A kategóriamenedzsment-megállapodások alkalmazása azonban 
hatékonyságnövekedéshez is vezethet. A kategóriamenedzsment-megállapodások 
termékek meghatározott csoportja tekintetében hozzáférést biztosíthatnak a forgalmazók számára a szállító marketingszakértelméhez, valamint lehet ővé teszik 
méretgazdaságosság elérését, mivel bi ztosítják, hogy a termékek optimális 
mennyisége a megfelel ő időpontban, közvetlenül a polcokon jelenjen meg. Tekintve, 
hogy a kategóriamenedzsment az ügyfelek szokásain alapul, a 
kategóriamenedzsment-megállapodások nagyobb fokú ügyfél-elégedettséghez 
vezethetnek, mivel segítenek jobban me gfelelni a keresleti várakozásoknak. 
Általában minél élesebb a márkák közöt ti verseny, és minél alacsonyabbak a 
fogyasztók váltási költségei, annál magasabbak a kategóriamenedzsment révén elért 
gazdasági el őnyök. 
2.9 Árukapcsolás 
(214) Az árukapcsolás olyan helyzetekre vona tkozik, amelyekben valamely adott terméket 
(a kapcsoló terméket) megvásárló ügyfelek  ugyanattól a szállító tól vagy ez utóbbi 
által kijelölt más személyt ől egy másik különálló terméket  (a kapcsolt terméket) is 
kötelesek megvásárolni. Az árukapcsolás a 102. cikk szerinti visszaélésnek minősülhet
58. Az árukapcsolás a 101. cikk hatálya al á tartozó vertikális korlátozásnak 
is minősülhet, ha a kapcsolt termék vonatkozásában egyedüli márkakikötés típusú 
kötelezettséget (lásd a (129) –(150) bekezdést) eredményez.  Ez az iránymutatás csak 
az utóbbi helyzetre vonatkozik. 
(215) Az, hogy a termékek különállónak min ősülnek-e, az ügyfélkereslett ől függ. Két 
termék különálló terméknek min ősül, ha – árukapcsolás hiányában – jelent ős számú 
ügyfél megvásárolná vagy megvásárolta vo lna a kapcsoló terméket, anélkül, hogy 
ugyanazon szállítótól megvette volna a kapcsolt terméket is, lehet ővé téve ezáltal 
mind a kapcsoló, mind a kapcsolt termék önálló el őállítását59. Annak bizonyítása, 
hogy két termék különálló termék, történhe t azon közvetlen bizonyíték révén, hogy 
szabad választás esetén az ügyfelek különböz ő szállítási forrásokból külön-külön 
vásárolják meg a kapcsoló és a kapcsolt terméket, illetve magában foglalhat közvetett bizonyítást is, mint például a ka pcsolt termék kapcsoló termék nélküli 
                                                
 
57 A versenytársak közötti közvetlen információcsere ne m tartozik a csoportmentességi rendelet hatálya 
alá, lásd azon rendelet 2. cikkének (4) bekezdését , valamint ezen iránymutatás (27)–(28) bekezdését. 
58 A Bíróság C-333/94. P sz. Tetrapak kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének (EBHT 1996., I-5951. o.) 
37. pontja. Lásd még az Iránymutatás az EK-Szerz ődés 82. cikkének az er őfölényben lév ő 
vállalkozások versenykorlátozó visszaél ő magatartására történ ő alkalmazásával kapcsolatos bizottsági 
jogérvényesítési prioritásokról szóló bizottsági közleményt, HL C 45., 2009.2.24., 7–20. o. 
59 Az Els őfokú Bíróság T-201/04. sz. Microsoft kontra Bizottság  ügyben hozott ítéletének (EBHT 2007., 
II-3601. o.) 917., 921. és 922. pontja. 
 
HU 76   HU gyártására vagy értékesíté sére szakosodott vállalko zások piaci jelenléte60, illetve 
történhet azon bizonyíték révén, amel y azt jelzi, hogy a kevés piaci er ővel 
rendelkez ő vállalkozások – különösen a verseng ő piacokon – inkább nem kapcsolnak 
össze vagy értékesítenek csomagban ilyen termékeket. Például, mivel az ügyfelek a 
cipőt fűzővel együtt akarják megvásárolni, és a forgalmazók számára a gyakorlatban 
nem kivitelezhet ő, hogy az új cip őket a választásuk szerinti cip őfűzőkkel lássák el, 
az lett a kereskedelmi szokás, hogy a cip őgyártók fűzővel együtt szállítják a cip őket. 
Így a cipők fűzővel történ ő értékesítése nem min ősül árukapcsolásnak. 
(216) Az árukapcsolás a kapcsolt áru piacán, a kapcsoló áru piacán, vagy mindkett őn 
versenyellenes kizárási hatásokhoz vezet het. A kizárási hatás attól függ, hogy a 
kapcsolt termék piacán végrehajtott összes  értékesítésnek hány százaléka kapcsolt. 
Abban a kérdésben, hogy a 101. cikk (1) bekezdése alapján mi min ősül érzékelhet ő 
kizárásnak, az egyedüli márkakikötésre  vonatkozó elemzés alkalmazható. Az 
árukapcsolás azt jelent i, hogy a kapcsolt termék vonatkozásában a vev őre nézve a 
mennyiségi átvételi kényszer legalább egy formája fennáll. Ha a kapcsolt termék 
esetében még versenytilalmi kötelezettséget is kikötnek, ez növeli  a kapcsolt termék 
piacán az esetleges kizárási hatást. Ez a kapcsolt termék iránt érdekl ődő, de a 
kapcsoló termék iránt nem érdekl ődő ügyfelekért folytatott  verseny enyhüléséhez 
vezethet. Ha nincs elegend ő számú olyan ügyfél, aki külön megvásárolná a kapcsolt 
terméket, fenntartva ezzel a szállító verse nytársait a kapcsolt pi acon, az árukapcsolás 
ezen ügyfelek számára magasabb árakat eredményezhet. Amennyiben a kapcsolt termék a kapcsoló terméket vásárl ó ügyfelek számára fontos kiegészít ő termék, a 
kapcsolt termék más lehets éges szállítóinak  csökkenése, és ennélfogva az adott 
termék csökkent elérhet ő
sége megnehezítheti a kapcsoló piacra való önálló belépést. 
(217) Az árukapcsolás versenyár feletti ár akhoz is vezethet, különösen három esetben. 
Először is, amennyiben a kapcsoló és a kapcsolt termék változó arányban 
használható el őállítási folyamat alapanyagaként , az ügyfelek reagálhatnak úgy a 
kapcsoló termék áremelkedésére, hogy növelik  a kapcsolt termék iránti keresletüket, 
ugyanakkor pedig visszafogják a kapcsoló term ék iránti keresletüket. A két termék 
kapcsolásával a szállító töreke dhet ennek a helye ttesítésnek az elkerülésére, és ennek 
következtében emelni tudja árait. Másodszo r, ha az árukapcsolás árdiszkriminációra 
ad lehetőséget attól függ ően, hogy az ügyfél hogyan haszná lja a kapcsoló terméket, 
például tintapatron értékesítésének a fény másoló gép értékesítéséhez való kötése 
(adagolás). Harmadszor, ha hosszú távú szerz ődések esetén vagy hosszú csereidej ű 
eredeti berendezések helyettesítési célokra történ ő beszerzésének a piacán az 
ügyfelek nehezen tudják kiszámítani az árukapcsolás következményeit. 
(218) Az árukapcsolást a csoportmentességi  rendelet mentesíti, amennyiben sem a 
szállítónak mind a kapcsoló mind a kapcsolt termék piacán meglév ő piaci 
részesedése, sem a vev őnek az érintett beszerzési piacokon meglév ő piaci 
részesedése nem haladja meg a 30 %-ot. Ez összekapcsolható más olyan vertikális 
korlátozásokkal is, amelyek nem különösen sú lyos korlátozások a rendelet szerint, 
például versenytilalmi korlátozással vagy me nnyiségi átvételi kényszerrel a kapcsoló 
termék tekintetében, illetve kizárólagos beszerzéssel. E szakasz hátralev ő része 
                                                 
60 Az Els őfokú Bíróság T-30/89. sz. Hilti kontra Bizottság  ügyben hozott ítéletének (EBHT 1991., 
II-1439. o.) 67. pontja. 
 
HU 77   HU tartalmaz iránymutatást az árukapcsolással összefügg ő, a piaci részesedési 
küszöbértéket meghaladó egyedi esetek értékelésére. 
(219) A lehetséges versenyellenes hatások értékelése tekintetében természetesen a 
szállítónak a kapcsoló termék piacán meglév ő piaci pozíciója a legfontosabb 
szempont. Az ilyen jelleg ű megállapodást általában a szállító írja el ő. A szállítónak a 
kapcsoló termék piacán betöltött jelent ős pozíciója a f ő oka annak, hogy a vev ő 
esetleg nehezen utasít vissza árukapcsolási kötelezettséget. 
(220) A szállító piaci erejének értékeléséhez fontos a szállító versenytársainak a kapcsoló 
termék piacán betöltött piaci pozíciója. Amíg versenytársai kell ő számban vannak 
jelen és kell ően erősek, addig nem várhatók versenyellenes hatások, mivel a 
vevőknek elegend ő választási lehet őségük van a kapcsoló termék kapcsolt termék 
nélküli megvásárlására – kivéve, ha más szállítók hasonló árukapcsolást 
alkalmaznak. Ezenkívül a kapcsoló termék piacának belépési korlátai is fontos 
információval szolgálnak a szállító piaci  pozíciójának meghatározásához. Jelent ősen 
megerősíti a szállító helyzetét, ha az árukapcsolást a kapcsoló termék tekintetében 
versenytilalmi kötelezetts éggel kapcsolják össze. 
(221) A vev ői erő azért lényeges, mert a fontos vev ők nem kényszeríthet ők egykönnyen az 
árukapcsolás elfogadására úgy, hogy a le hetséges hatékonyságnövekedés legalább 
egy részéb ől ne részesüljenek. A nem hatékonyságra épül ő árukapcsolás tehát f őként 
akkor jelent kockázatot, ha a vev ők nem rendelkeznek jelent ős vevői erővel. 
(222) Érzékelhet ő versenyellenes hatások megállapítá sa esetén felmerül a kérdés, hogy 
teljesülnek-e a 101. cikk (3) bekezdésében  foglalt feltételek. Az árukapcsolási 
kötelezettségek hozzájárulhatnak közös gyá rtásból vagy közös forgalmazásból adódó 
hatékonyságnövekedéshez. Ha a kapcsolt terméket nem a s zállító állítja el ő, akkor 
hatékonyságnövekedés abból is adódhat, ha a szállító nagy mennyiséget vásárol a 
kapcsolt termékb ől. A 101. cikk (3) bekezdésében f oglalt feltételek teljesítésére 
törekedve azonban igazolni kell, hogy eze knek a költségcsökkentéseknek legalább 
egy részét továbbadják a fogyasztóna k, ami nem szokásos gyakorlat, ha a 
kiskeresked ő ugyanazt vagy az egyenérték ű terméket rendszeresen ugyanolyan vagy 
jobb feltételekkel tudja beszerezni, mint amelyekkel az árukapcsolási gyakorlatot 
alkalmazó szállító kínálja a termék et. Másik lehetséges hatékonyságnövel ő tényező 
akkor állhat fenn, ha az árukapcsolás el ősegíti az egységesítést és a min őségi 
szabványok alkalmazását (lásd a (107) bekezd és i) pontját). Azt azonban bizonyítani 
kell, hogy a pozitív hatásokat nem lehetne ugyanilyen hatékonyan elérni azzal, ha a 
vevő részére el őírnák, hogy a minimális min őségi szabványoknak megfelel ő 
termékeket használjon vagy értékesíts en viszonteladóként – anélkül, hogy el őírnák 
számára, hogy ezeket a szállítótól va gy az általa kijelölt más személyt ől vásárolja 
meg. A minimális min őségi szabványokra vonatkozó követelmények f őszabály 
szerint nem tartoznának a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá. Ha a kapcsoló termék szállítója meghatározza a vev ő részére, hogy az mely szállítóktól köteles 
megvásárolni a kapcsolt terméket – például azért, mert minimális min őségi 
szabványok meghatározása nem lehe tséges –, ez szintén a 101. cikk 
(1) bekezdésének hatályán kívül eshet, különösen akkor, ha a kapcsoló termék 
szállítójának nem származik közvetlen (pénzügyi) el őnye a kapcsolt termék 
szállítóinak kijelöléséb ől. 
 
HU 78   HU 2.10. Viszonteladási árakra vonatkozó korlátozások 
(223) A III.3. szakaszban kifejtetteknek megfelel ően különösen súlyos korlátozásnak 
minősül a viszonteladási ár meghatározása,  azaz az olyan megállapodás vagy olyan 
összehangolt magatartás, amelynek közvete tt vagy közvetlen célja olyan rögzített 
összegű vagy minimális viszonteladás i ár, illetve rögzített összeg ű vagy minimális 
árszint meghatározása, amelyet a vev őnek figyelembe kell vennie. Ha egy 
megállapodás viszonteladási ár meghatározást tartalmaz, vélelmezhet ő, hogy az 
korlátozza a versenyt, és a 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozik. Az is feltételezhet ő, hogy a megállapodás valószín űleg nem tesz eleget a 101. cikk 
(3) bekezdésében foglalt feltételekne k, ezért a csoportmentesség nem alkalmazandó. 
A vállalkozásoknak azonban lehet őségük van arra, hogy egye di esetben a 101. cikk 
(3) bekezdése alapján hatékonyságnöveléss el érveljenek. A felekre hárul a 
viszonteladási ár meghatározásának a megállapodásukba foglalásából várható 
hatékonyságnövekedés bizonyítása és a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt 
valamennyi feltétel teljesülés ének bemutatása. Ezt követ ően a Bizottságra hárul az a 
feladat, hogy a 101. cikk (3) bekezdéséb en foglalt feltét elek teljesülésér ől való 
határozást megel őzően hatékonyan értékelje a verse nyre és a fogyasztókra gyakorolt 
várható negatív hatásokat. 
(224) A viszonteladási ár meghatározása s zámos módon korlátozhatja a versenyt. A 
viszonteladási ár meghatározása el őször is el ősegítheti a szállítók közötti 
összejátszást – azáltal, hogy növeli a piacon az árak átláthatóságát, el ősegítve annak 
kimutatását, hogy egy szállító árcsökkent éssel eltér-e az összejátszáson alapuló 
egyensúlytól. A viszonteladási ár meghatáro zása kioltja a szállító azon késztetését is, 
hogy forgalmazói felé csökkentse az árait,  mivel a rögzített viszonteladási ár 
megakadályozza abban, hogy az értékesítés növekedéséb ől származzon el őnye. Ez a 
negatív hatás különösen akkor valószín ű, ha a piac hajlamos az összejátszásra, 
például ha a gyártók szoros oligopóliu mot alkotnak, és a viszonteladási ár 
meghatározásáról szóló megállapodások a piac jelent ős részét lefedik. Másodszor, a 
márkán belüli árverseny megszüntetésév el a viszonteladási ár meghatározása 
elősegítheti a vev ők közötti, azaz a forgalmazási szinten megvalósuló összejátszást 
is. Az er ős vagy jól szervezett forgalmazók arra kényszeríthetnek egy vagy több 
szállítót, illetve meggy őzhetik őket arról, hogy a versenyszint felett rögzítsék a 
viszonteladási árakat, és ezáltal segítsenek  nekik az összejátszáson alapuló egyensúly 
elérésében vagy stabilizálásában. Az árverseny megsz űnése kifejezetten 
problémásnak t űnik, ha a viszonteladási ár  meghatározását azok a vev ők ösztönzik, 
akiknek a közös horizontális érdekei várh atóan negatívan hatnak a fogyasztókra. 
Harmadszor, a viszonteladási ár meghatáro zása általánosságban enyhítheti a gyártók 
és/vagy a kiskeresked ők közötti versenyt, különösen, ha a gyártók ugyanazon 
forgalmazókat veszik igénybe termékeik forgalmazásához, és valamennyien vagy 
közülük sokan alkalmazzák a viszonteladás i ár meghatározását. Negyedszer, a 
viszonteladási ár meghatározásának azonna li hatásaként valamennyi vagy bizonyos 
számú forgalmazó számára akadályba üt közik, hogy az adott márka vonatkozásában 
leszállítsa eladási árát. Másképp fogalmazv a: a viszonteladási ár meghatározásának 
közvetlen hatása áremelkedés. Ötödszö r, a viszonteladási ár meghatározása 
csökkentheti a gyártó árrésére nehezed ő nyomást, különösen akkor, ha a gyártónak 
kötelezettségvállalási problémája van, azaz akkor, ha érdeke f űződik a kés őbbi 
forgalmazóknak felszámított ár csökkentéséhez. Ilyen helyzetben elképzelhet ő, hogy 
a gyártó inkább hozzájárul a viszonteladási  ár meghatározásához annak érdekében, 
 
HU 79   HU hogy az el ősegítse azt a kötelezetts égvállalását, hogy a kés őbbi forgalmazók 
vonatkozásában nem csökkenti az árat, és hogy csökkentse a saját árrésére nehezed ő 
nyomást. Hatodszor, a viszont eladási ár meghatározását alkalmazhatja olyan gyártó, 
aki elégséges piaci er ővel rendelkezik a kisebb riválisok kizáráshoz. A 
megnövekedett árrés, amit a piaci ár megha tározása a forgalmazók számára kínál, 
arra csábíthatja őket, hogy az ügyfeleknek nyújtott tanácsadás során akkor is egy 
meghatározott márkát hozzanak el őnyös helyzetbe más, rivális márkákkal szemben, 
ha ez nem áll ezeknek az ügyfeleknek az érdekében, illetve, hogy egyáltalán ne 
értékesítsék a versenytárs márkákat. Vég ezetül a viszonteladási ár meghatározása a 
forgalmazás szintjén csökkentheti a dina mizmust és az innovációt. A viszonteladási 
ár meghatározása – azáltal, hogy akadályozza a különböz ő forgalmazók közötti 
árversenyt – megakadályozha tja, hogy hatékonyabb kiskeresked ők alacsonyabb 
árakkal lépjenek a piacra és/vagy érjenek el elégséges méretet. Megakadályozhatja 
vagy megnehezítheti alacsony árakon al apuló forgalmazási módok, például 
diszkontok megjelenését és elterjedését is. 
(225) A viszonteladási ár meghatározása azonba n nem csak a versenyt korlátozhatja, 
hanem – különösen abban az esetben, ha s zállítóvezérelt – hatékonyságnövekedést is 
eredményezhet, amelynek értékelésére a 101. cikk (3) bekezdése szerint kerül sor. 
Különösképpen, ha a gyártó bevezet egy új terméket, a viszonteladási ár 
meghatározása segíthet a forgalmazókat a rra ösztönözni a kere sletnövelési bevezet ő 
szakasz során, hogy nagyobb figyelmet fo rdítsanak a gyártónak a termék 
népszerűsítésére vonatkozó érdekeire. A vi szonteladási ár meghatározása 
biztosíthatja a forgalmazók számára az értékesítési er őfeszítések fokozásához 
szükséges eszközöket, és amennyibe n az e piacon belüli forgalmazókra 
versenyhelyzeti nyomás nehezed ik, ez arra késztetheti őket, hogy b ővítsék a termék 
iránti általános keresletet, és  sikeressé tegyék a termék bevezetését, ami a fogyasztók 
számára is kedvez ő61. Hasonlóképpen, a rögzített visz onteladási árak – és nem csak 
a maximális viszonteladási árak – szükség esek lehetnek ahhoz, hogy egy franchise-
rendszerben vagy hasonló, egységes forgalmazási formát alkalmazó forgalmazási rendszerben a fogyaszt ók szempontjából is el őnyös, összehangolt, rövid távú (a 
legtöbb esetben 2–6 hét) árkampányt hajts anak végre. Bizonyos helyzetekben a 
viszonteladási ármeghatározás kínálta extra árrés lehet ővé teheti a kiskeresked ők 
számára (kiegészít ő) értékesítés el őtti szolgáltatások nyújtását, különösen a 
tapasztalati vagy az összetett termékek eset ében. Ha elég ügyfél használja ki az ilyen 
szolgáltatások kínálta el
őnyöket döntésük meghozatalához, de aztán alacsonyabb 
áron vásárolnak azoknál a kiskeresked őknél, akik nem kínálnak ilyen 
szolgáltatásokat (és akiknél így nem merülnek fel az ezzel kapcsolatos költségek), a 
kiterjedt szolgáltatásokat kínáló kiskeresked ők csökkenthetik a szállító termékeinek 
keresletét növel ő szolgáltatások színvonalát, vagy be is szüntethetik azokat. A 
viszonteladási ár meghatározása segíthet  az ilyen, forgalmazók szintjén jelentkez ő 
potyázások megakadályozásban. A feleknek a 101. cikk (3) bekezdésében foglalt 
feltételek teljesítésének igazolása részeként meggy őzően be kell mutatniuk, hogy a 
viszonteladási ár meghatározásáról szól ó megállapodás nem pusztán módszereket, 
hanem ösztönz őket is kínál az e szolgálta tásokat nyújtó kiskeresked ők közti esetleges 
potyázás kiküszöbölésére, és hogy az értékesítés el őtti szolgáltatások összességében 
a fogyasztók javát szolgálják. 
                                                 
61 Ez feltételezi, hogy a szállító szempontjából ne m praktikus hatékony promóciós követelményeket 
szerződéses úton el őírni a vev ők számára, lásd még a (107) bekezdés a) pontját. 
 
HU 80   HU (226) Az a gyakorlat, hogy a viszonteladó rész ére viszonteladási árat  ajánlanak, illetve a 
viszonteladó számára maximális viszon teladási ár betartását írják el ő, a 
csoportmentességi rendelet hatály a alá tartozik, ha a szerz ődő felek egyikének piaci 
részesedése sem haladja meg a 30 %-os küs zöbértéket, feltéve, hogy az nem válik 
minimális vagy rögzített eladási árrá a felek bármelyike által gyakorolt kényszer vagy ösztönz ő hatás következtében. E szakasz hátralev ő része tartalmaz 
iránymutatást a maximális vagy ajánlott vi szonteladási árak értékelésére a piaci 
részesedési küszöbérték felett, és a csoportmentesség visszavonásának eseteire. 
(227) A maximális vagy az ajánlott árak jelent ette lehetséges veszély a versenyre nézve, 
hogy a viszonteladók számár a központi árként fognak m űködni, és a viszonteladók 
többsége vagy mindegyike ezt fogja követni,  és/vagy hogy a maximális vagy ajánlott 
árak enyhíthetik a versenyt vagy el ősegíthetik a szállítók közötti összejátszást. 
(228) A maximális vagy ajánlott viszonteladási árak lehetséges vers enyellenes hatásainak 
értékelése során a szállító piaci pozíciója is fontos tényez ő. Minél er ősebb a szállító 
piaci pozíciója, annál nagyobb annak a kockázata, hogy a legnagyobb vagy az ajánlott viszonteladási ár az adott árszintn ek a viszonteladók általi többé-kevésbé 
egységes alkalmazásához vezet, mivel azt esetleg központi árként alkalmazzák. 
Esetleg nehéz lehet számukra eltérni a ttól az ártól, amit úgy értékelnek, hogy az a 
piac egy ilyen fontos szállítója által ajánlott, preferált viszonteladási ár. 
(229) Amennyiben a maximális vagy ajánlott viszonteladási árak kapcsán érzékelhet ő 
versenyellenes hatásokat állapítanak meg, felmerül a 101. cikk (3) bekezdése szerinti 
lehetséges mentesség kérdése. A maximá lis viszonteladási árak vonatkozásában a 
(107) bekezdés f) pontjában isme rtetett hatékonyságnövelés (a kett ős marginalizáció 
elkerülése) különösen lényeges lehet. A maxi mális viszonteladási ár segíthet annak 
biztosításában is, hogy a kérdéses márka er őteljesebben versenyezzen a többi 
márkával, ideértve az azonos forgalmazó által forgalmazott saját márkát visel ő 
termékeket.