ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.

hangsúlyozza, hogy bár a roma fiatalok aránya egyes tagállamokban a közép- és felsőoktatásban is növekedett, képzettségük továbbra is messze elmarad az európai uniós átlagtól; rámutat egyrészről a munkaerőhiányra, másrészről a romák alacsony képzettsége miatti alacsony foglakoztatási szintjére; ezért kéri, hogy a tagállamok és az EU prioritásként kezeljék a romák támogatását, hogy emelhessék képzettségi szintjüket; felhívja a figyelmet, hogy formális végzettség híján a gyakorlati ismeretek elismerési rendszerének kidolgozásával is javítható a romák munkaerő-piaci helyzete;
43.

hangsúlyozza, hogy a válság több új tagállamban is rendkívül káros gazdasági és társadalmi következményekkel jár, és ez nagymértékben lassítja a korábban csatlakozott 15 uniós tagállamhoz történő felzárkózásukat; továbbá úgy véli, hogy mindez az euróra és az euró-övezet államaira is kihatással lehet; kéri ezért, hogy olyan európai szolidaritási intézkedéseket hozzanak, amelyek célja az euró-övezet védelme és az Európai Unió belső egységének megerősítése, különös tekintettel a közép- és kelet-európai gazdaságok hatékonyabb támogatására elsősorban a strukturális alapok és a Globalizációs Alap ezen országok igényei szerint történő kiigazítása, valamint az EBB különleges támogatásával az új, innovatív pénzügyi eszközök révén; rámutat arra, hogy a válság idején, amikor a gazdasági lassulás a közös európai értékeket is veszélyezteti, különösen fontos Európa egységessége; kéri ezért a Bizottságot, hogy figyelmesebben és körültekintőbben lépjen fel az új tagállamok irányába;
20.

emlékeztet arra, hogy az 1a., 3. és a 4. fejezet már a jelenlegi többéves pénzügyi keretben is alulfinanszírozott; hangsúlyozza, hogy a további politikák nem változtathatják meg a jelenlegi többéves pénzügyi keret fő kategóriái közötti egyensúlyt, és nem veszélyeztethetik a meglévő prioritásokat; azt is hangsúlyozza, hogy amennyiben egyes tagállamok továbbra is kitartanak az 1 %-os megközelítés mellett, nem lesz más költségvetési módja az új prioritások finanszírozásának, mint hogy az 1b. és a 2. fejezet két fő politikájától vonjunk el hozzájárulást; ami elfogadhatatlan a Tanács számára és egyáltalán nem elfogadható a Parlament számára;
C.

mivel a kínai kormány kérésére készült és a 2008 novemberében Pekingben tartott tárgyalások nyolcadik fordulója alkalmával az Őszentsége a Dalai Láma küldöttei által előterjesztett Memorandum a tibeti nép valódi autonómiájáról (Memorandum on Genuine Autonomy for the Tibetan People) tiszteletben tartja a kínai alkotmány alapelveit és a Kínai Népköztársaság területi integritását, de a kínai kormány „félfüggetlenségi” és „rejtett függetlenségi” törekvésként elutasította azt,
38.

úgy véli, hogy meg kell vizsgálni a 2001/55/EK irányelv (11) alkalmazási köre kiterjesztésének lehetőségét annak érdekében, hogy az átmeneti időre nemzetközi védelemre szorulók konkrét kategóriájába tartozó személyeket is be lehessen fogadni, tömeges beáramlás esetén kívül is;
2.

hangsúlyozza, hogy a stratégiai termékek vonatkozásában, amelyek közé a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek is tartoznak, fontos a tisztességes piaci verseny biztosítása, és ennek a közérdeket szolgáló uniós célkitűzésnek kell lennie; megítélése szerint a tisztességes versenyt biztosítani kell az importáruk vonatkozásában is, amelyekre általában nem vonatkoznak a közösségi szabványokhoz hasonló előírások; úgy véli, hogy a termékek minőségére vonatkozó európai intézkedéseket a belső piacon jelen lévő külföldi áruk vonatkozásában a WTO tekintetében is szabályozni kell;
3.

megjegyzi, hogy a negyedik helyzetjelentésről szóló állásfoglalásában kifejtett álláspont a következő javaslatokat tartalmazza: először, az újraállamosításra tett bárminemű kísérlet elutasítása, valamint az egységes és rugalmas EU politika melletti elkötelezettség, amelynek olyan közös kihívásokkal is foglalkoznia kell, mint a globalizáció, az éghajlatváltozás, a demográfiai változások (ideértve az öregedés, a migráció és az elnéptelenedés kérdését), a szegénység és az energiagazdálkodás; másodszor, hangot ad annak a határozott meggyőződésének is, hogy az Unió kohéziós politikájának az EU valamennyi régiójára ki kell terjednie, beleértve a különleges földrajzi jellemzőkkel rendelkező térségeket is, és mindenki számára hozzáadott értéket kell, hogy teremtsen; harmadszor azt, hogy szükség van az EU strukturális politikájára és fellépéseire fordított kiadások terén prioritások meghatározására, valamint a „forráselkülönítési” gyakorlat – bizonyos feltételekkel történő – támogatására; negyedszer pedig, hogy a szinergiákra és a különböző ágazati politikák közötti integrált megközelítésre van szükség, ha optimális eredményeket akarunk eléri a helyi növekedés és fejlődés vonatkozásában;
I.

mivel a női nemi szervek megcsonkítása rövid és hosszú távon is súlyosan és visszafordíthatatlanul károsítja az annak kitett nők és gyermekek testi és lelki egészségét, vagyis a személyük és testi épségük ellen intézett súlyos támadásnak minősül, sőt, egyes esetekben akár halálos kimenetelű is lehet, mivel a kezdetleges eszközök alkalmazása és a fertőtlenítést célzó óvintézkedések hiánya további káros hatásokhoz vezet, például fájdalommal járhat a szexuális érintkezés vagy a szülés, felléphet a nemi szervek visszafordíthatatlan károsodása, komplikációk (vérzés, sokkos állapot, fertőzés, AIDS-vírus átadása, tetanusz, jóindulatú tumorok) léphetnek fel, és a terhesség vagy szülés ideje alatt is súlyos komplikációk jelentkezhetnek,
39.

kifejezi, hogy továbbra is támogatja az Európai Közösség és a csendes-óceáni térség közötti átfogó GPM megkötését, ideértve a kulcsfontosságúnak tekinthető szellemi tulajdonjogról szóló tárgyalásokat is, amelyek a nyugati technológiai termékeken kívül a biodiverzitást és a hagyományos tudást is magukban foglalják;
30.

felhívja a Bizottság figyelmét arra, hogy továbbra is mindenképpen a nemek egyenlőségének és a nők jogainak előmozdítása terén elért eredményekhez kell kötnie a kedvezményezett országoknak nyújtott költségvetési támogatását, és kéri, hogy az MFC-szerződésekben erősítsék meg az e kérdéskörre vonatkozó teljesítménymutatókat, és azokat terjesszék ki más területekre is, például a nők és a fogyatékkal élők jogaira; kéri továbbá, hogy erősítse meg a költségvetési támogatásokhoz kapcsolódó, a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó teljesítménymutatókat, kiterjesztve azokat más területekre is, például a fogyatékos személyek jogaira és a nők jogaira, különös tekintettel valamennyi nő szexuális és reproduktív egészséggel kapcsolatos információhoz, valamint általános ellátáshoz való hozzáférésének előmozdítására, a családtervezési módszerekhez való jobb hozzáférésre és e módszerek fokozottabb használatára, illetve az oktatás és a nők emancipációjának folyamatos előmozdítására, valamint a megkülönböztetés ellen a nemek közötti egyenlőség érdekében folytatott küzdelemre;
28.

ezért javasolja, hogy az EBB és az EBRD közötti strukturáltabb együttműködés érdekében azokban az országokban, ahol közösen tevékenykednek: a) mindkét bank javítsa a funkcionális munkamegosztást a szakterületükre és erősségeikre összpontosítás érdekében folytatott további szakosodás útján; b) az EBB szakosodjon jobban a nagy magán- és állami infrastruktúrák és projektek finanszírozására, beleértve a PPP-beruházásokat és az uniós vállalkozások külföldi közvetlen befektetéseit is, ugyanakkor az EBRD a vállalatirányítási standardok előmozdítása érdekében szakosodjon a kisebb méretű beruházásokra, az intézményfejlesztésre, a privatizációra, a kereskedelem megkönnyítésére, a pénzpiacokra és a közvetlen tőkebefektetésekre; c) határozzanak meg projekttípusokat, ágazatokat és termékeket, amelyek mindkét bank érdeklődésére számot tarthatnak, amelyek esetében erősíteni lehet a közös ismereteken és erőforrásokon alapuló együttműködést, például a kkv-k finanszírozását; és amelyek esetében növelni lehet az éghajlatváltozás elleni küzdelem érdekében tett beruházásokat, pl. a megújuló energiaforrásokból nyert energia támogatása és az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése; a közös területeken pragmatikus és eseti alapú megközelítést alkalmazzanak, minden egyes közösen finanszírozott projekt esetében egy adott vezető intézménnyel, elkerülve a dupla munkavégzést, illetve feltételezve az eljárások kölcsönös elismerését; ebben az összefüggésben a támogatott projektek – például az éghajlatváltozás elleni küzdelem vagy a szociális jogok biztosítása – esetében vegyék figyelembe az uniós előírásokat, függetlenül attól, hogy az EBB vagy az EBRD a vezető intézmény; d) mindkét intézmény hajtson végre egyértelmű együttműködési mechanizmusokat mind vertikális, mind horizontális szinten; e) mindkét bank részvényesei, az érintett felek és a támogatott országok ügyének előmozdítása érdekében készítsen konkrét javaslatot a szorosabb együttműködésre, amely a közös standardokra vonatkozó elképzeléseket is tartalmaz; f) mindkét bank rendszeresen tegyen jelentést az együttműködésről a Bizottságnak; g) a Bizottság évente készítsen jelentést a Parlament és a Tanács számára az EBB és az EBRD pénzügyi műveleteinek hatásáról és hatékonyságáról, valamint az EU külpolitikai célkitűzéseinek megvalósulásához való hozzájárulásáról, továbbá együttműködésükről egymással, illetve más pénzügyi intézményekkel; továbbá h) a Parlament évente szervezzen meghallgatást a két bank elnöke, valamint a gazdasági és monetáris ügyekért felelős biztos részvételével;
41.

üdvözli a fent említett megállapodás aláírásáról szóló együttes nyilatkozatot, valamint azt, hogy a megállapodás kötelező, átfogó felülvizsgálatát legkésőbb az aláírás időpontjától számított öt éven belül, majd azt követően ötévente elvégzik a megállapodás hatásának – beleértve a végrehajtás költségeit és következményeit is – meghatározása érdekében; rámutat, hogy a felek vállalták a megállapodás rendelkezéseinek módosítását és azok alkalmazásának megfelelő kiigazítását, amennyiben az szükséges; kéri, hogy a megállapodás bármilyen felülvizsgálatába a Parlamentet és a Cariforum-államok parlamentjeit is vonják be;
B.

mivel – miután az Európai Tanács támogatta – a Bázeli Egyezmény elismeri, hogy hajók is hulladékká válhatnak; mivel azonban ugyanez a tárgy más nemzetközi szabályok értelmében továbbra is hajónak tekinthető, ugyanis jelenleg a tulajdonosok többsége nem tájékoztatja a hatóságokat a hajó lebontására irányuló szándékáról; mivel így a tulajdonosoknak is gondoskodniuk kell arról, hogy továbbítsák a tájékoztatást a hajóik lebontására irányuló szándékról, illetve a hajóikon található veszélyes anyagokról,
11.

úgy ítéli meg, hogy a jogszerű bevándorlás továbbra is szükséges Európai demográfiai, munkaerőpiaci és szakemberszükségleti problémáinak megoldásához, amelyek az öregedő népesség miatt alakultak ki; ezen kívül a jogszerű bevándorlás a tudás és a know how kölcsönös cseréje és a migránsok hazautazásai révén hozzájárul a harmadik országok fejlődéséhez is; felszólít olyan biztonságos rendszerek megvalósítására, amelyek megkönnyítik ezeket a harmadik országokba irányuló pénzügyi átutalásokat;
AM.

mivel az építőipar, miután a gyors gazdasági növekedés éveiben tekintélyes profitra tett szert, a pénzügyi piacok – részben a spekulatív lakásépítési vállalkozások által kiváltott –jelenlegi összeomlásának elsők között esett áldozatul, és mivel ez nemcsak magukat az immár csőd előtt álló vállalatokat érinti, hanem az építőiparban dolgozó munkavállalók tízezreit is, akiknek most a munkanélküliséggel kell szembenézniük az eddig folytatott fenntarthatatlan városfejlesztési politikák miatt, amelyeknek most már ők is az áldozatai,
6.

felhívja a Bizottságot, hogy szorosan kövesse nyomon a megállapodással összefüggő gazdasági fejleményeket; ezért támogatja a Bizottság azon szándékát, hogy az átfogó gazdasági partnerségi megállapodásra vonatkozó tárgyalások során a megállapodás valamennyi szempontját felülvizsgálja; hangsúlyozza, hogy az átfogó gazdasági partnerségi megállapodásnak felülvizsgálati záradékot és hatáselemzést is tartalmaznia kell, amelyet három-öt évvel a megállapodás aláírása után kell elvégezni, a megállapodás gazdasági és szociális hatásának – beleértve a végrehajtás költségeit és következményeit is – meghatározása érdekében; kéri, hogy a megállapodás bármilyen felülvizsgálatába a Parlamentet is vonják be;
7.

határozottan üdvözli, hogy a Lisszaboni Szerződés teljes mértékben elismeri az Európai Parlamentet mint az Unió jogalkotó és költségvetési hatósága két ágának egyikét, miközben az Unió működése szempontjából lényeges számos politikai döntés meghozatalában betöltött szerepét is elismeri, valamint politikai ellenőrzéssel kapcsolatos funkcióját is megerősíti, sőt kisebb mértékben, de kiterjeszti a KKBP-re is;
2.

emlékezteti Bosznia-Hercegovina politikai vezetőit arra, hogy az EU-hoz történő csatlakozás egyet jelent azon értékek és szabályok elfogadásával, amelyekre az Unió épül, nevezetesen az emberi jogok, így a kisebbségek jogainak tiszteletben tartása, a szolidaritás, amely népek és közösségek között is értendő, a tolerancia a különböző hagyományok és kultúrák viszonylatában is, a jogállamiság, így az igazságszolgáltatás függetlenségének tiszteletben tartása, illetve a demokrácia, amelybe beletartozik a többségi szabály elfogadása és a véleménynyilvánítás szabadsága is; sürgeti a politikai vezetőket, hogy tartózkodjanak a gyűlöletpolitikától, a nacionalista programoktól és a szeparatizmustól, és elítéli a reformoktól való egyoldalú visszalépést;
20.

egyetért az Európai Számvevőszék (ECA) fent említett éves jelentésének 5. cikke (20) bekezdésében foglalt megállapítással, mely szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IACS) továbbra is hatékony ellenőrző rendszer, amely csökkenti a szabálytalan kiadások kockázatát, amennyiben megfelelően végrehajtják, és megbízható adatokat visznek be; helyesli a rendszer kibővítését a jelenleg a rendszer által nem lefedett új területekre; ugyanakkor megjegyzi, hogy a csalástól való elrettentés erősítése érdekében továbbra is lehetővé kellene tenni az ellenőrzések mennyiségének növelését és minőségének javítását;
6.

szilárdan hiszi, hogy a közlekedéspolitikában az ITS használatát előmozdító eszköz létrehozására van szükség; támogatja az ITS kiépítésének keretét megállapító jogi eszközt, és kéri, hogy a Bizottság nyújtson jobb tájékoztatást a cselekvési terv fellépéseinek, finanszírozásának és programozásának jelenlegi helyzetéről, annak biztosítása érdekében, hogy az ITS kiépítésének keretét megállapító irányelvben megszabott határidejű cselekvéssorozatot határozzanak meg;
5.

A polgári kezdeményezés első szakasza azzal kezdődik, hogy a szervezők a polgári kezdeményezést bejelentik a Bizottságnak, és azzal zárul, hogy a Bizottság hivatalos döntést hoz a polgári kezdeményezés bejelentésének sikerességéről. E szakaszt az alábbiak jellemzik: a) A polgári kezdeményezést a szervezőknek szabályszerűen be kell jelenteniük a Bizottságnak. A bejelentésnél meg kell adni valamennyi szervező nevét, születési idejét, állampolgárságát és lakcímét, valamint a polgári kezdeményezés szó szerinti szövegét az Európai Unió valamely hivatalos nyelvén. b) A Bizottság megvizsgálja, hogy a bejelentett polgári kezdeményezés formailag elfogadható-e. A polgári kezdeményezés formailag elfogadható, amennyiben megfelel a következő négy feltételnek: — tartalmazza a Bizottság felkérését arra, hogy az Uniónak javaslatot tegyen egy jogi aktus elfogadására, — az Unió az Unió alapját képező Szerződések értelmében hatáskörrel rendelkezik egy ilyen jogi aktus elfogadására, — a Bizottság az Unió alapját képező szerződés értelmében hatáskörrel rendelkezik arra vonatkozóan, hogy javaslatot terjesszen be egy ilyen jogi aktusra, — a kért jogszabály nyilvánvalóan nem ellentétes az Unióban alkalmazott általános jogelvekkel. A Bizottság a szervezőknek biztosítja az Európai Unió alapjogi chartájának 41. cikke szerinti segítséget annak biztosítása végett, hogy a bejelentett kezdeményezések elfogadhatóak legyenek. Emellett a Bizottság tájékoztatja a polgári kezdeményezés szervezőit az érintett polgári kezdeményezés tárgyára vonatkozó jelenlegi és tervezett jogszabálytervezetekről és azokról az ugyanezen, vagy részben azonos tárgyban már sikeresen benyújtott polgári kezdeményezésekről. c) A polgári kezdeményezés benyújtásától számított két hónapon belül a Bizottság köteles határozni a kezdeményezés elfogadhatóságáról és nyilvántartásba vételéről. A nyilvántartásba vétel csak jogi indokkal utasítható el, politikai szempontok alapján erre semmiképpen nincs lehetőség. d) A határozat címzettjei a szervezők mint egyének, valamint a nyilvánosság. A határozatról a szervezők értesítést kapnak, és a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni. A határozatról az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a tagállamokat haladéktalanul tájékoztatják. e) A határozatot az Európai Unió Bírósága vagy az Európai Ombudsman az uniós jog vonatkozó rendelkezései értelmében utólag felülvizsgálhatja. Ez megfelelően érvényes akkor is, ha a Bizottság elmulasztja a döntéshozatalt. f) A Bizottság a honlapján nyilvánosan hozzáférhető nyilvántartást vezet a sikeresen bejelentett polgári kezdeményezésekről. g) A polgári kezdeményezés szervezői bármikor visszavonhatják a polgári kezdeményezést. Ez esetben úgy tekintendő, hogy nem jelentették be, és törlik a fent említett bizottsági nyilvántartásból.
I.

mivel Marjori Calderón bíró, a Venezuelai Egyesült Szocialista Párt (PSUV) egy magas rangú tisztviselőjének neje, által a közelmúltban hozott, eddig egyedülálló politikai ítélet következtében Ivan Simonovis, Lázaro Forero és Henry Vivas rendőrfőkapitányokat, valamint a fővárosi rendőrség főfelügyelőségének nyolc tisztviselőét hitelt érdemlő bizonyítékok nélkül harmincéves börtönbüntetésre ítélték, amely a venezuelai büntetőtörvénykönyv szerint adható legsúlyosabb büntetés; mivel ezeket a személyeket öt éven keresztül olyan cellákban tartották előzetes letartóztatásban, amelyekben nem volt természetes fény; mivel ez a szabálytalanságoktól hemzsegő, a vádlottak igazságszolgáltatással kapcsolatos legalapvetőbb eljárási jogait is semmibe vevő eljárás a leghosszabbnak bizonyult Venezuela történetében; mivel a 2002. április 11-én elkövetetett 19 bűncselekmény – amelyek közül hárommal most terhelő bizonyítékok hiányában is az elítélteket vádolják – többsége máig büntetlenül maradt annak ellenére, hogy számos tanúvallomás, tévéfelvétel és írásos bizonyíték áll rendelkezésre, amelyek bizonyítják a tökéletesen azonosítható bolívári fegyveresek felelősségét,
27.

üdvözli a legelső per 2009. január 26-i megnyitását a Nemzetközi Büntetőbíróság előtt, Thomas Lubanga, a Kongói Demokratikus Köztársaság (KDK) állampolgára ellen, és megjegyzi, hogy a nemzetközi büntetőjog történetében ez az első olyan per, ahol az áldozatok aktívan részt vesznek az eljárásban; ezzel összefüggésben sürgeti a Nemzetközi Büntetőbíróságot, hogy fokozza a kommunikációs erőfeszítéseit, hogy a válsághelyzetben levő országok közösségeit konstruktív közreműködésre vegye rá a Nemzetközi Büntetőbírósággal, amelynek célja, hogy előmozdítsa a mandátuma iránti megértést és támogatást, jól kezelje az elvárásokat, és lehetővé tegye e közösségek számára a nemzetközi büntető igazságszolgáltatási eljárás figyelemmel követését és megértését; üdvözli a KDK együttműködését Thomas Lubanga, Germain Katanga és Mathieu Ngudjolo átadásában a Nemzetközi Büntetőbíróságnak; helyteleníti azonban, hogy a Nemzetközi Büntetőbíróság Bosco Ntaganda ellen kiadott letartóztatási parancsát még nem hajtották végre, és felhívja az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának következő üléseit, hogy követelje Bosco Ntaganda azonnali letartóztatását és a Nemzetközi Büntetőbíróságnak történő átadását; aggodalommal jegyzi meg, hogy a Kongói Demokratikus Köztársaságban a már eddig is ingatag helyzetet az Úr Ellenállási Hadserege (LRA) által elkövetett újabb támadások még tovább destabilizálták, amelyek során 2008. december 24. és 2009. január 13. között a Kongói Demokratikus Köztársaság északi részén legalább 620 polgári lakost brutális módon legyilkoltak, és több mint 160 gyermeket elraboltak; hangsúlyozza ezért, hogy sürgősen le kell tartóztatni az LRA parancsnokokat, amint azt a Parlament a Joseph Kony elleni vádemelésről és Nemzetközi Büntetőbíróság elé állításáról szóló, 2008. október 21-i állásfoglalásában (26) is követelte; aggodalommal jegyzi meg, hogy még mindig nem hajtották végre a Nemzetközi Büntetőbíróság által az ugandai LRA négy tagja ellen kiadott elfogatóparancsot sem;
22.

elismerését fejezi ki Törökországnak a tagjelölt országként a koppenhágai politikai kritériumok teljesítése irányába általa tett előrelépésért; sürgeti a török kormányt és valamennyi törökországi parlamenti pártot, hogy alakítsanak ki konszenzust a kulcsfontosságú reformok kidolgozásáról és végrehajtásáról; üdvözli, hogy a kormány jóváhagyta az igazságügyi reform-stratégiát, és rámutat a gyors végrehajtás alapvető fontosságára a török állam és társadalom működése szempontjából; aggódik a szólás- és sajtószabadság terén fennálló helyzetet illetően, különösen a példátlan, egy médiacsoportra kiszabott bírságot követően; megelégedéssel veszi tudomásul a korábbi tabukról folytatott egyre nyíltabb közvitát Törökországban; sajnálja a vallásszabadság terén elért korlátozott előrelépést, és sürgeti a kormányt, hogy hozzon létre az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezménynek megfelelő jogi keretet, amely lehetővé teszi valamennyi nem-muzulmán vallási közösség és az alavita közösség számára az indokolatlan kötöttségek nélküli működést; helyteleníti, hogy az EK-Törökország társulási megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvéből fakadó kötelezettségvállalások folytatódó nem-teljesítését, és sürgeti Törökországot, hogy kezdje meg a jegyzőkönyv maradéktalan, diszkriminációmentes végrehajtását; felhívja a török kormányt, valamint az összes érintett felet, hogy tevékenyen járuljon hozzá a ciprusi kérdés átfogó rendezésének gyors kidolgozásához, az ENSZ Biztonsági Tanács határozatai és az EU alapelvei alapján; üdvözli a kurd kérdés a „Demokratikus nyitás” projekt keretében történő megoldását célzó erőfeszítéseket, a kurd származású állampolgárok helyzetének kezelésére irányuló konkrét intézkedések megtételére ösztönzi a török kormányt, és e folyamat támogatására kéri az összes politikai erőt; elismerését fejezi ki az Örményországgal való kapcsolatok normalizálása érdekében tett diplomáciai erőfeszítésekért, és sürgeti a török nagy nemzetgyűlést és az örményországi parlamentet, hogy ratifikálják a releváns jegyzőkönyveket; üdvözli, hogy Törökország aláírta a Nabucco gázvezetékről szóló kormányközi megállapodást, amelynek végrehajtása továbbra is az EU egyik legkiemeltebb energiabiztonsági prioritása, és felhív a csatlakozási tárgyalások energiaügyi fejezetének megnyitására; tudomásul veszi az EU-Törökország visszafogadási megállapodásról szóló tárgyalások újbóli felvételét, és sürgeti Törökországot, hogy addig is maradéktalanul hajtsa végre a tagállamokkal meglévő, kétoldalú visszafogadási megállapodásokat; felhívja a török kormányt az EU-val folyó külpolitikai koordináció fokozására, különösen Irán tekintetében; sajnálja azonban, hogy a „Berlin plusz” megállapodásokon túlmutató NATO-EU stratégiai együttműködést továbbra is blokkolják Törökország ellenvetései, ami negatív következményekkel jár a hadszíntéri EU személyi állomány védelmére nézve, és sürgeti Törökországot, hogy mielőbb tegye félre ezen ellenvetéseket;
1.

megerősíti meggyőződését, hogy továbbra is Oroszország az Európai Unió egyik legfontosabb partnere a fenntartható együttműködés kialakításában, mivel nem csak gazdasági és kereskedelmi érdekeik közösek, hanem az a célkitűzésük is, hogy szorosan működjenek együtt globális szinten és a közös szomszédságban is, a nemzetközi jog alapján;
4.

ismételten hangsúlyozza, hogy a demokratizálódás és a felelősségteljes kormányzás nem pusztán önmagukban való célok, hanem a szegénység csökkentése, a fenntartható fejlődés, a béke és a stabilitás szempontjából is elengedhetetlenek; úgy véli, hogy a demokrácia, amint azt az EU belső integrációs folyamata is bizonyítja, nem csak a politikai és a polgári jogok megteremtését segíti elő, de a gazdasági, kulturális és szociális jogokét és ezen belül a szolidaritásét is;