[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 9.6.2009

COM(2009) 259 végleges

2009/0075 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

Portugália számára a Madeira autonóm régióban előállított és fogyasztott rum és likőr, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában előállított és fogyasztott likőr és párlat tekintetében kedvezményes jövedékiadó-mérték alkalmazásának engedélyezéséről

INDOKOLÁS

1) A JAVASLAT HÁTTERE

- A javaslat okai és céljai

A 2002. február 18-i 2002/167/EK tanácsi határozat[1] engedélyezte Portugália számára, hogy a Madeira autonóm régióban előállított és fogyasztott rum és likőr, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában előállított és fogyasztott likőr és párlat tekintetében kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazzon. E határozat alapján Portugália ezekre a termékekre a 92/84/EGK irányelv[2] 3. cikkében meghatározott, az alkoholra vonatkozó teljes jövedékiadó-mértéknél alacsonyabb mértéket alkalmazhat, amely alacsonyabb lehet az említett irányelvben meghatározott, alkoholra vonatkozó minimum jövedékiadó-mértéknél, de legfeljebb 75%-kal lehet kevesebb, mint az alkoholra kivetett szokásos nemzeti jövedéki adó. Ezen intézkedés 2002. január 1-jétől 2008. december 31-ig volt alkalmazandó. Portugália 2008. június 16-án és 2008. június 20-án kelt kérelmében kérte ezen engedély 2013. december 31-ig történő meghosszabbítását.

A Bizottság szolgálatainak kérését követően a portugál hatóságok 2008. november 5-én és 2009. február 25-én kiegészítő információkat szolgáltattak abból a célból, hogy a rum-, likőr- és/vagy párlattermelés, valamint a kapcsolódó mezőgazdasági tevékenységek fenntartása érdekében bizonyítsák a kedvezményes jövedékiadó-mérték 2008 végét követő meghosszabbításának szükségességét.

Jelenleg Madeirán nyolc társaságot jegyeztek be rum és/vagy likőr előállítására, az Azori-szigeteken pedig kilenc vállalat készít likőrt és harmincnyolc gyárt pálinkát. Az összes termelő közül a legnagyobb, az egyik rum- és likőrelőállító Madeirán, előreláthatólag 2009. és 2013. között évente átlag 558,02 hektoliter tiszta szeszt fog készíteni. 2007-ben a Madeira autonóm régióban működő gazdasági szereplők összesen 1304,99 hl (100%-os alkoholtartalmú) rumot és 419,95 hl (100%-os alkoholtartalmú) likőrt állítottak elő. Ugyanabban az évben az Azori-szigetek autonóm régiójában a gazdasági szereplők 1680 hl (20%-os alkoholtartalmú) likőrt és 994 hl (37,5%-tól 42%-ig terjedő alkoholtartalmú) pálinkát készítettek. Gyakorlatilag a teljes termelést a regionális piacokon adják el, illetve egy kis hányadot exportálnak (az Azori-szigeteken előállított likőr ±10%-át exportálják elsősorban Észak-Amerikába).

A helyi iparban Madeirán körülbelül 130 munkavállalót, az Azori-szigeteken pedig 90 munkavállalót foglalkoztatnak. Cukornád és gyümölcs termesztése és feldolgozása Madeirán körülbelül 1 000 családi tulajdonban lévő mezőgazdasági üzemnek biztosít munkát.

2007-ben a kedvezményes jövedékiadó-mérték alá eső termékek piaci részesedése kisebb volt, mint a Közösség más részeiből importált vagy beszállított hasonló termékek részesedése (20,3% Madeira, illetve 38,9% az Azori-szigetek esetében), amelyek így komoly versenyt jelentenek ezeknek a termékeknek. Továbbá, a kedvezményes jövedékiadó-mérték alkalmazása ellenére, a Madeirán és az Azori-szigeteken gyártott rum, likőr vagy párlat átlagos (adót magában foglaló) kiskereskedelmi eladási ára magasabb, mint az e régiókon kívülről származó hasonló termékek eladási ára.

A rum-, likőr- és/vagy párlattermelők fő hátrányai a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében megjelölt tényezőkkel (azaz a távoli fekvéssel, a szigetjelleggel, a kis mérettel, a kedvezőtlen domborzati és éghajlati viszonyokkal) kapcsolatos többletköltségekből erednek.

A mezőgazdasági eredetű nyersanyagok (ez esetben cukornád, gyümölcs, növények, méz, tejszín, tej és bor) drágábbak, mint szokásos előállítási körülmények között. Ez a mezőgazdasági üzemek kis méretének és elszigeteltségének, valamint az ebből eredő kismértékű gépesítettségnek a következménye. Madeira esetében ezen felül a domborzat, az éghajlat, a talaj, illetve a kisipari előállítás miatt a cukornád-feldolgozásból származó termékmennyiség kevesebb, mint más legkülső régiókban.

A késztermék elszállításán felül, egyes, helyben nem termelt nyersanyagoknak és csomagolóanyagoknak a szigetekre történő szállítása többletköltségekhez vezet. Az Azori-szigetek esetében a szigetjelleg duplán érvényesül, mivel a szigetek 600 km-es távolságban terülnek el, ami az egyes szigetek közötti szállítás további járulékos költségeit eredményezi. Végül, távoli fekvésük és szigetjellegük miatt a feldolgozó, gyártó és csomagoló berendezések szállítása és beszerelése az érintett területeken költségesebb, mint a szárazföldön.

A késztermékek tárolása is többletköltségeket jelent, mert a helyi fogyasztás nem veszi fel a megtermelt mennyiséget, ahogy az elkészül, hanem széthúzódik az egész évre.

A szárazföldre látogató szállítóknak és vevőknek az utazási költségeit, valamint (az Azori-szigetek esetében) a laboratóriumi vizsgálatok céljából küldött minták járulékos költségeit is figyelembe kell venni.

A regionális piac kis méretével kapcsolatos további tényezők is növelik az egységárat, mint például a nagy nyersanyagkészletek fenntartásának a szükségessége, valamint az állandó költségek és a megtermelt mennyiség közötti kedvezőtlen összefüggés is fontos. Ez a kedvezőtlen összefüggés a berendezések túlméretezésével, de bizonyos mértékben a környezetvédelmi előírásoknak való megfeleléshez szükséges kiadásokkal is kapcsolatos. Ebben a tekintetben a Madeirán működő rumtermelők további hátrányt szenvednek, mert a cukornád feldolgozásából származó hulladék kezelésének költségeit is viselniük kell, miközben más régiók termelői az ilyen melléktermékeket újrahasznosíthatják.

A szárazföldi vállalkozásokkal szemben, a szigeteken található összes vállalkozásra vonatkozó egyéb többletköltségeket ugyanúgy az érintett termelőknek is viselniük kell. Ez vonatkozik különösen a munkaerőköltségekre (a minimálbér a két érintett régióban 5%-kal magasabb), valamint az energiaköltségekre, de (Madeira esetében) az építtetési költségekre és a föld költségeire is.

Annak bizonyítása érdekében, hogy a jövedéki adó kedvezményének mértéke nem haladja meg a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében megjelölt tényezők (azaz a távoli fekvés, szigetjelleg, kis méret, kedvezőtlen domborzati és éghajlati viszonyok, néhány terméktől való gazdasági függés) által okozott többletköltségek kiegyenlítéséhez szükséges mértéket, a portugál hatóságok az e hátrányokkal összefüggő többletköltségeket számszerűsítették, ami rámutatott, hogy a termékek egységenkénti többletköltségei az azoknak megfelelő jövedékiadó-kedvezmény értékét körülbelül 7–19%-kal haladják meg.

A kedvezményes jövedékiadó-mérték alkalmazását ezért úgy kell tekinteni, hogy arra az ágazat termelőinek szükségük van, hogy versenyhelyzetüket a Közösség más részeiből származó hasonló termékekkel szemben megőrizzék.

A Bizottság, miután figyelembe vette a helyi termelők kereskedelmi tevékenységeinek kialakításához számukra szükséges jogbiztonságot, valamint az adóügyi eltérések esetében a határidők meghatározásának szükségességét, azt javasolja, hogy az eltérést öt éves időtartamra hosszabbítsák meg. Mindazonáltal azt is javasolja, hogy Portugália számára egy félidős jelentés 2011. december 31-ig történő benyújtását írják elő, amely lehetővé tenné a Bizottság számára annak megállapítását, hogy a kedvezményes mérték megadását alátámasztó indokok továbbra is fennállnak-e.

- Háttér-információk

Az alkohol és alkoholtartalmú italok jövedéki adójára vonatkozó közösségi keretszabályozást két irányelvben fektették le. Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv[3] megállapítja az adóköteles termékek egységes fogalommeghatározásait, meghatározza az adó kiszámításának módját és azokat a kritériumokat, amelyek teljesülése esetén egyes termékek adómentességre vagy kedvezményes mértékre lehetnek jogosultak. A fent említett 92/84/EGK tanácsi irányelv minden egyes termékkategória esetében meghatározza a minimális adómértékeket.

A 2002/167/EK határozat engedélyezte Portugália számára, hogy a Madeira autonóm régióban előállított és fogyasztott rum és likőr, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában előállított és fogyasztott likőr és párlat tekintetében kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazzon. Az alkalmazott kedvezményes mérték legfeljebb 75%-kal lehet kevesebb, mint az alkoholra kivetett szokásos nemzeti jövedéki adó. Ez a határozat 2008. december 31-én hatályát vesztette.

- Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen

Az EK-Szerződés 299. cikkének (2) bekezdése értelmében a Szerződés vonatkozik Franciaország tengerentúli megyéire, az Azori-szigetekre, Madeirára és a Kanári-szigetekre (legkülső régiók). Figyelembe véve azonban a legkülső régiók gazdasági és társadalmi strukturális helyzetét, amelyet távoli fekvésük, szigetjellegük, kis méretük, kedvezőtlen domborzati és éghajlati viszonyaik és néhány terméktől való gazdasági függésük súlyosbít, amely tényezők állandósága és együttes hatása súlyosan hátráltatja fejlődésüket, a Tanács a Bizottság javaslata alapján és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően minősített többséggel egyedi intézkedéseket fogad el, amelyek célja különösen az, hogy meghatározza az EK-Szerződés – így a közös politikák – alkalmazásának feltételeit ezekben a régiókban.

- Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

Az EK-Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében előírt egyedi intézkedéseknek figyelembe kell venniük a legkülső régiók sajátos jellemzőit és korlátait, anélkül, hogy veszélyeztetnék a közösségi jogrend – így a belső piac és a közös politikák – integritását és koherenciáját. Fentebb már említésre került, hogy az adókedvezmény olyan mértékre korlátozódik, amely az érintett, helyben előállított és fogyasztott termékek által viselt hátrányok kiegyenlítéséhez szükséges. Ezt, valamint azt a tényt szem előtt tartva, hogy a kérdéses mennyiségek szerények és az adókedvezmény az érintett régióban történő fogyasztásra korlátozódik, a belső piacra való hatásuk nagyon korlátozott, és így a 299. cikk (2) bekezdésének fenti előírásai teljesülnek.

2) KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT

- Konzultáció az érdekeltekkel

A portugál kormány kérelmét az érintett gazdasági szereplők kérésére reagálva nyújtotta be.

- Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

Külső szakértők bevonására nem volt szükség.

- Hatásvizsgálat

A javaslat gazdasági hatása lényegében a Madeirán működő rum- és likőrtermelőket, valamint az Azori-szigeteken működő likőr- és párlattermelőket érinti, és ezért minimálisnak tekinthető.

Ha ezek a termelők elesnének a jövedéki adó kedvezményes mértéke által nyújtott előnyöktől, a kiskereskedelmi eladási ár ebből következő növekedése veszélyeztetné e gazdasági ágazatok megélhetését és fennmaradását, valamint a közvetve és közvetlenül kapcsolódó munkahelyeket.

3) A JAVASLAT JOGI ELEMEI

- A javaslat összefoglalása

Azt javasolják, hogy Portugália számára a Madeira autonóm régióban előállított és fogyasztott rum és likőr, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában előállított és fogyasztott likőr és párlat tekintetében 2009. január 1-jétől 2013. december 31-ig kedvezményes jövedékiadó-mérték alkalmazását engedélyezzék. A kedvezményes mérték kisebb lehet a 92/84/EGK irányelvben meghatározott, alkoholra vonatkozó minimum jövedékiadó-mértéknél, de legfeljebb 75%-kal lehet kevesebb, mint az alkoholra kivetett szokásos nemzeti jövedéki adó. Ez a 2002/167/EK határozatban 2002. január 1-jétől 2008. december 31-ig megadott engedélynek felel meg.

- Jogalap

A Szerződés 299. cikkének (2) bekezdése.

- A szubszidiaritás elve

A Szerződés szabályaitól a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdése értelmében történő eltérések a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartoznak. Ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.

- Az arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének. Nem haladja meg azt a mértéket, amely Madeira autonóm régióban a rum és likőr előállításával, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában likőr és párlat előállításával kapcsolatos magas költségek kiegyenlítéséhez szükséges (vö. fentiek).

- A jogi aktus típusának megválasztása

A Szerződés 299. cikke (2) bekezdésének előírása szerint a legkülső régiókra vonatkozó egyedi intézkedéseket a Tanács határozatban fogadja el.

4) KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A javaslatnak nincsenek a közösségi költségvetést érintő vonzatai.

2009/0075 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

Portugália számára a Madeira autonóm régióban előállított és fogyasztott rum és likőr, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában előállított és fogyasztott likőr és párlat tekintetében kedvezményes jövedékiadó-mérték alkalmazásának engedélyezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 299. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[4],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[5],

mivel:

(1) A 2002. február 18-i 2002/167/EK tanácsi határozatban[6] Portugália számára engedélyezték, hogy a Madeira autonóm régióban előállított és fogyasztott rum és likőr, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában előállított és fogyasztott likőr és párlat tekintetében kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazzon. Az e termékeket előállító és forgalmazó helyi ipar fennmaradása érdekében tekintették szükségesnek a jövedéki adó kedvezményes mértékének alkalmazását ezekre a termékekre. Figyelemmel e tevékenységek magas költségeire, amelyek főleg azokkal a tényezőkkel függenek össze, amelyek e területeket legkülső régióvá teszik (távoli fekvés, szigetjelleg, kis méret, domborzat és éghajlat), megállapítható, hogy csak a helyben előállított és fogyasztott, érintett termékek jövedékiadó-mértékének kedvezménye teszi lehetővé számukra, hogy továbbra is egyenlő alapon versenyezhessenek a Közösség más részeiből importált vagy beszállított hasonló termékekkel, így biztosítva az iparág fennmaradását. Ugyanezen határozat szerint Portugália így e termékekre olyan jövedékiadó-mértéket alkalmazhat, amely a 92/84/EGK irányelv[7] 3. cikkében meghatározott alkoholra vonatkozó teljes jövedékiadó-mértéknél, illetve az azon irányelvben meghatározott, alkoholra vonatkozó minimum jövedékiadó-mértéknél alacsonyabb, de legfeljebb 75%-kal kevesebb, mint az alkoholra kivetett szokásos nemzeti jövedéki adó. Ez az intézkedés 2002. január 1-jétől 2008. december 31-ig volt alkalmazandó.

(2) Portugália 2008. június 16-án és 2008. június 20-án kelt kérelmeiben azonos feltételek mellett, 2009. január 1-jétől 2013. december 31-ig tartó időtartamra kérte az engedély megadását.

(3) Annak érdekében, hogy e legkülső régiók fejlődésének veszélyeztetése elkerülhető legyen, a kért új engedély megadása indokolt. A helyi iparban Madeirán körülbelül 130 munkavállalót, az Azori-szigeteken pedig körülbelül 90 munkavállalót foglalkoztatnak. Cukornád és gyümölcs termesztése és feldolgozása Madeirán körülbelül 1 000 családi tulajdonban lévő mezőgazdasági üzemnek biztosít munkát. Mivel nehézségekbe ütközik a régión kívüli exportálás, a regionális piacok az egyedül lehetséges árusítóhelyek e termékek értékesítésére.

(4) A kedvezményes jövedékiadó-mértéket a kérelmezett szinten továbbra is engedélyezni kell, a Madeirán és az Azori-szigeteken előállított desztillált szeszes italok magasabb előállítási és forgalmazási költségei miatti versenyhátrány ellensúlyozása céljából.

(5) A mezőgazdasági üzemek kis mérete, elszigeteltsége, valamint kismértékű gépesítettsége miatt a mezőgazdasági eredetű nyersanyagok valóban drágábbak, mint szokásos termelési körülmények között. Madeira esetében ezen felül a domborzat, éghajlat, talaj, illetve a kisipari előállítás miatt a cukornád feldolgozásából származó termékmennyiség is kevesebb, mint más legkülső régiókban. A késztermék elszállításán felül, egyes helyben nem termelt nyersanyagoknak és csomagolóanyagoknak a szigetekre történő szállítása többletköltségekhez vezet. Az Azori-szigetek esetében a szigetjelleg duplán érvényesül, mivel a szigetek nagy területen helyezkednek el. A berendezések szállítása és beszerelése ezekben a távoli és szigetjellegű régiókban tovább növeli a többletköltségeket. Ugyanez vonatkozik egyes, a szárazföldre történő, szükséges utazásokra és szállításokra is. A késztermékek tárolása is többletköltségeket jelent, mert a helyi fogyasztás nem veszi fel a megtermelt mennyiséget annak elkészültekor, hanem a kereslet széthúzódik az egész évre. A regionális piac kis mérete is többféle módon növeli az egységárat, nevezetesen az állandó költségek és a megtermelt mennyiség közötti kedvezőtlen összefüggés, mind a berendezések, mind a környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés költségei miatt. Továbbá, a Madeirán működő rumtermelőknek a cukornád feldolgozásából származó hulladékot kezelniük kell, miközben más régiókban ezeket a termékeket újra tudják hasznosítani. Végül, az érintett termelők a helyi gazdaságok által általában viselt többletköltségeket, különösen a magasabb munkaerő- és energiaköltségeket is viselik.

(6) A 75%-os kedvezmény nem haladja meg a gazdasági szereplőket terhelő azon többletköltségek kiegyenlítéséhez szükséges mértéket, amelyek a – Madeirát és az Azori-szigeteket legkülső régióvá minősítő – fent említett sajátos jellemzőkből erednek.

(7) A helyzet alapos vizsgálata így kimutatta, hogy Portugália kérelmének helyt kell adni, amennyiben az érintett legkülső régiókban az alkoholipart fenn kívánják tartani.

(8) Mivel az adókedvezmény olyan mértékre korlátozódik, amely a többletköltségek kiegyenlítéséhez szükséges, és mivel a kérdéses mennyiségek szerények, illetve az adókedvezmény az érintett régiók fogyasztására korlátozódik, az intézkedés nem veszélyezteti a közösségi jogrend integritását és koherenciáját.

(9) Az adóügyi eltérések esetében határidők meghatározásának szükségességét és a helyi termelők számára a kereskedelmi tevékenységeik kialakításához indokolt jogbiztonság szükségességét összevetve, az engedély öt éves időtartamra történő megadása célszerű.

(10) Gondoskodni kell arról, hogy Portugália a kérdéses kedvezményeket a 2002/167/EK határozatban az előző időtartamra megadott hasonló engedély lejártától alkalmazhassa. Az új engedélyt ezért 2009. január 1-jétől kezdődő hatállyal kell megadni.

(11) Félidős jelentés benyújtását kell előírni, hogy a Bizottság értékelni tudja, az ezen eltérés megadását indokoló feltételek továbbra is teljesülnek-e.

(12) Ez a határozat nem sérti a Szerződés 87. és 88. cikkének esetleges alkalmazását,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Szerződés 90. cikkétől eltérve, Portugália számára az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/84/EGK tanácsi irányelv 3. cikkében meghatározott alkoholra vonatkozó teljes jövedékiadó-mértéknél alacsonyabb mérték alkalmazását engedélyezik Madeira autonóm régióban, az ott előállított és fogyasztott rumra és likőrre, valamint az Azori-szigetek autonóm régiójában, az ott előállított és fogyasztott likőrre és párlatra.

2. cikk

Az 1. cikkben említett eltérés a következőkre korlátozódik:

1. Madeirán

2. a szeszes italok meghatározásáról, megnevezéséről, kiszereléséről, címkézéséről és földrajzi árujelzőinek oltalmáról, valamint az 1576/89/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. január 15-i 110/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[8] II. mellékletében az 1. kategóriában meghatározott rumra, amely az azon rendelet III. mellékletében az 1. kategóriában említett „Rum da Madeira” földrajzi árujelzővel rendelkezik,

3. a 110/2008/EK rendelet II. mellékletében a 32. és 33. kategóriában meghatározott, regionális gyümölcsből vagy növényből készült likőrre és „crème de”-re;

4. az Azori-szigeteken

5. a 110/2008/EK rendelet II. mellékletében a 32. és 33. kategóriában meghatározott, regionális gyümölcsből vagy nyersanyagból készült likőrre és „crème de”-re,

6. a 110/2008/EK rendelet II. mellékletében a 4. és 6. kategóriában meghatározott jellemzőkkel rendelkező, illetve minőségű, borból vagy törkölyből készült párlatra.

3. cikk

Az 1. cikkben említett termékekre alkalmazandó kedvezményes jövedékiadó-mérték alacsonyabb lehet a 92/84/EK irányelvben meghatározott alkoholra vonatkozó minimum jövedékiadó-mértéknél, de legfeljebb 75%-kal lehet kevesebb, mint az alkoholra kivetett szokásos nemzeti jövedéki adó.

4. cikk

Legkésőbb 2011. december 31-ig Portugália jelentést küld a Bizottságnak, amely alapján az értékelni tudja, hogy a kedvezményes mérték megadását indokoló okok még fennállnak-e.

5. cikk

E határozat 2009. január 1-jétől 2013. december 31-ig alkalmazandó.

6. cikk

E határozat címzettje a Portugál Köztársaság.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

[1] HL L 55., 2002.2.26., 36–37. o.

[2] A Tanács 1992. október 19-i 92/84/EGK irányelve az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítéséről, HL L 316., 1992.10.31., 29. o.

[3] HL L 316., 1992.10.31., 21. o.

[4] HL C , , . o.

[5] HL C , , . o.

[6] HL L 55., 2002.2.26., 36. o.

[7] A Tanács 1992. október 19-i 92/84/EGK irányelve az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítéséről, HL L 316., 1992.10.31., 29. o.

[8] HL L L 39., 2008.2.13., 16. o.