[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.4.15.

COM(2010)165 végleges

2008/0223 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (6) bekezdése alapján,

az épületek energiateljesítményéről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre (átdolgozás) irányuló módosított javaslat elfogadására vonatkozó, első olvasatban elfogadott tanácsi álláspontról

2008/0223 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (6) bekezdése alapján,

az épületek energiateljesítményéről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre (átdolgozás) irányuló módosított javaslat elfogadására vonatkozó, első olvasatban elfogadott tanácsi álláspontról

1. ELŐZMÉNYEK

A javaslatnak az Európai Parlamenthez, illetve a Tanácshoz történő továbbításának időpontja (COM(2008)0780 – COD/2008/0223): | 2008. november 13. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményének kelte: | 2009. május 13. |

A Régiók Bizottságának véleménye: | 2009. április 24. |

Az Európai Parlament (első olvasatban elfogadott) véleményének kelte: | 2009. április 23. |

A Tanács álláspontjának elfogadása (első olvasat): | 2010. április 14. |

2. A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK CÉLJA

Az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (EPBD-irányelv) átdolgozásának célja egyes rendelkezések egyértelművé tétele és egyszerűsítése, az irányelv hatályának kiterjesztése, valamint egyes rendelkezéseinek olyan módon történő megerősítése, hogy azok hatása eredményesebben érvényesüljön, illetve az állami szektor mintateremtő szerepének biztosítása. A jelenleg hatályos irányelv céljai és elvei változatlanok, így a tagállamok továbbra is saját hatáskörben dönthetnek az energiahatékonyságra vonatkozó konkrét követelmények meghatározásáról.

3. MEGJEGYZÉSEK A TANÁCS ELSŐ OLVASATBAN ELFOGADOTT ÁLLÁSPONTJÁHOZ

3.1. Általános megjegyzések a Tanács álláspontjához

Az egyeztetett tanácsi álláspont szövege lényegét tekintve összhangban van a Bizottság javaslatával, ezért a szöveg támogatható.

3.2. Megállapodás a tanácsi álláspontról az első olvasati szakaszban

Az egyeztetett tanácsi álláspont kétkörös intézményközi egyeztetés eredménye. Az első kör témája a javaslat tárgya, a másodiké a javaslatnak az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez történő igazítása volt, tekintettel a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra és a végrehajtási aktusokra (az EUMSz. 290. és 291. cikke), valamint a jogalapra.

A javaslat tárgyát illetően az ITRE bizottság elnöke, Herbert Reul 2009. november 30-án megerősítette, hogy a Parlament elfogadja a 2009. november 17-i háromoldalú egyeztetésen, majd a COREPER által 2009. november 20-án jóváhagyott szöveget.

A javaslatnak az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez történő igazítására vonatkozóan született kompromisszumot a COREPER 2010. március 24-én elfogadta, és 2010. március 25-én Herbert Reul, az Parlament ITRE bizottságának elnöke is megerősítette. Az egyeztetett tanácsi álláspont hivatalos elfogadására 2010. április 14-én írásos eljárás keretében került sor.

A tárgyalások során az alábbi fő kérdésekben született megállapodás:

A jogalap módosítása (preambulum): az Európai Unió működéséről szóló Szerződés hatálybalépésére való tekintettel az új jogalap a jogalkotók megállapodása alapján az EUMSz. 194. cikkének (2) bekezdése. Az 1. cikk kiegészült egy bekezdéssel, amely kiemeli, hogy az irányelv csupán minimumkövetelményeket állapít meg, a tagállamok az ezeknél szigorúbb, már meglévő intézkedéseiket megtarthatják, illetve szigorúbb új intézkedéseket is bevezethetnek. A Bizottság egyetért a fenti változtatásokkal, amelyek miatt nincs szükség az alkalmazott döntéshozatali eljárás módosítására.

A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra és a végrehajtási aktusokra vonatkozó rendelkezések (22–26. cikk): az irányelv értelmében a Bizottság az irányelv hatálybelépését követő ötéves, automatikusan meghosszabbodó időszakra felhatalmazást kap az 5. cikk szerinti összehasonlító módszertani keret 2011. június 30-ig történő elfogadására és az I. melléklet 3. és 4. pontjának a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítására. A Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja e felhatalmazást és a bejelentés időpontjától kezdődő két hónapos határidőn belül kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, illetve lehetősége van kezdeményezni a határidő két hónappal történő meghosszabbítását. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal kapcsolatos értesítéseknek az intézmények működési szünetei alatt történő kiküldésére vonatkozó bizottsági nyilatkozat a Parlament kérésére került a szövegbe, csakúgy mint az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közös nyilatkozata, mely szerint az irányelv rendelkezései nem teremtenek precedenst az említett intézmények által a későbbi, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal kapcsolatban képviselt álláspontjára nézve (ld. I. melléklet) .

A Bizottság felkérést kapott arra is, hogy – az 1999/468/EK határozat 3. cikkében foglalt tanácsadó bizottsági eljárásnak megfelelően – fogadjon el végrehajtási aktust a nem lakáscélú épületek energiahatékonyságára vonatkozó önkéntes közös tanúsítási rendszer létrehozása céljából (10. cikk [9] bekezdés).

Az energiahatékonyságára vonatkozó költségoptimalizált minimumkövetelmények és az összehasonlító módszertani keret (5. cikk és III. melléklet): a Bizottság összehasonlító módszertant alakít ki az épületek költségoptimalizált energiahatékonysági szintjeinek kiszámítására. A tagállamoknak meg kell indokolniuk minden jelentős eltérést és a megfelelő intézkedéseket részletező tervet kell bemutatniuk.

Meglévő épületek (7. cikk): e rendelkezés a kívánalmaknak eleget téve annyiban szigorodott, hogy a jelentős felújítás alatt álló valamennyi meglévő épületnek meg kell felelnie az energiahatékonyságára vonatkozó követelményeknek, valamint hogy az energiahatékonysági követelményeket az épületelemek tekintetében is meg kell határozni.

Épületgépészeti rendszerek (8. cikk): új rendelkezés írja elő energiahatékonyságára vonatkozó követelmények meghatározását az épületgépészeti rendszerekre (pl. fűtési, használati melegvíz- és légkondicionáló rendszerekre) vonatkozóan.

Közel nulla energiaigényű épületek (9. cikk): egyetértés alakult ki a „közel nulla energiaigényű épületek” meghatározását, valamint az azok számának gyarapítását célzó nemzeti tervek készítésének szükségességét illetően. A tagállamok biztosítják, hogy 2018. december 31-e után a hatóságok által használt vagy azok tulajdonában levő valamennyi épület, 2020. december 31-ig pedig valamennyi új épület közel nulla energiaigényű épület legyen.

Pénzügyi ösztönzők és piaci akadályok (10. cikk): ez az új cikk a megfelelő finanszírozás fontosságának hangsúlyozására került a szövegbe. A tagállamok összeállítják a már meglévő és javasolt intézkedéseik listáját, a Bizottság pedig elemzést nyújt be a rendelkezésre álló pénzeszközökről. A Bizottságnak az épületek energiahatékonyságának finanszírozásáról tett nyilatkozata egyértelművé teszi a Bizottság szerepvállalását az európai építőipar energiahatékonyságának növelését és szén-dioxid-kibocsátásának csökkentését előmozdító finanszírozási eszközök bevetésének támogatásában ( ld. II. melléklet ).

Energiahatékonysági tanúsítványok (11–13. cikk): e rendelkezés szigorodott, mert javította a tanúsítványok tartalmát, megerősítette a tanúsítvány kihelyezésére vonatkozó kötelezettséget a középületekben, és előírta, hogy az ingatlanhirdetésekben szerepeljen a tanúsítványban feltüntetett energiahatékonyság-mutató.

A fűtési és légkondicionáló rendszerek helyszíni vizsgálata (14–16. cikk), független szakértők és független ellenőrzési rendszer (18. cikk és II. melléklet): a tagállamok rugalmasabban kezelhetik a légkondicionáló rendszerek helyszíni vizsgálatát, azonban független ellenőrzési rendszereket kötelesek létrehozni a tanúsítványok, valamint a fűtési és légkondicionáló rendszerek helyszíni vizsgálatáról szóló jelentések ellenőrzésére.

Felülvizsgálat (19. cikk): a felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezést az irányelv értékelésére vonatkozó határidő (2017. január 1.) meghatározásával pontosították.

Átültetés a nemzeti jogba (28. cikk): az átültető intézkedések tagállamok általi elfogadásának határideje az irányelv hatálybalépését követő két évre módosult. Az irányelv rendelkezéseit a nemzeti jogba átültető tagállami rendelkezéseket a legtöbb esetben az irányelv hatálybalépését követő „két év és hat hónap” vagy „három év” elteltével kell alkalmazni. A 11. cikk (1) és (2) bekezdésének a bérbe adott egyes önálló rendeltetési egységekre történő alkalmazása 2015. december 31-ig elhalasztható.

4. KÖVETKEZTETÉS

A Tanács álláspontja megegyezik a Bizottság eredeti javaslatának céljaival. A Bizottság ezért jóváhagyja a szöveget.

I. melléklet

Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság nyilatkozata

az EUMSz. 290. cikkéről

„Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság kijelenti, hogy ezen irányelv rendelkezései nem befolyásolják az intézményeknek az EUMSz 290. cikke alkalmazásával kapcsolatos jövőbeli álláspontjait, sem pedig az ilyen rendelkezéseket tartalmazó egyedi jogalkotási aktusokat.”

A Bizottság nyilatkozata

„Az Európai Bizottság tudomásul veszi, hogy az Európai Parlament és a Tanács véleménye szerint – azokat az eseteket kivéve, amikor a jogalkotási aktus sürgősségi eljárást követel – a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal kapcsolatos értesítések kiküldésekor figyelembe kell venni az intézmények működési szüneteit (téli és nyári szünet, európai választások) annak érdekében, hogy az Európai Parlament és a Tanács a vonatkozó jogalkotási aktusokban rögzített határidőn belül gyakorolhassa előjogait, továbbá készen áll arra, hogy ennek megfelelően járjon el.”

II. melléklet

A Bizottság nyilatkozata az épületek energiahatékonyságának finanszírozásáról

„A Bizottság hangsúlyozza, hogy a finanszírozási eszközök alapvetően fontos szerepet játszanak abban a folyamatban, hogy az európai építőipart energiahatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású ágazattá alakítsák át. A Bizottság továbbra is ösztönözni fogja a tagállamokat arra, hogy nagy mértékben vegyék igénybe az Európai Regionális Fejlesztési Alap keretében rendelkezésre álló pénzeszközöket (jelenleg az Európai Regionális Fejlesztési Alapból származó összes tagállami juttatás 4 %-át – amely 8 milliárd EUR-t jelent – lehet felhasználni az energiahatékonyság növelésére és a megújuló energiák alkalmazására az építőiparban a már rendelkezésre álló, a fenntartható energiák középületekben, valamint kereskedelmi és ipari épületekben történő alkalmazására irányuló, korlátozás nélküli pénzügyi támogatáson kívül), továbbá abban is támogatni fogja a tagállamokat, hogy jobban hasznosítsák az energiahatékonyságra irányuló beruházások ösztönzésére alkalmas, rendelkezésre álló pénzeszközöket.

Továbbá a Bizottság meg fogja vizsgálni a meglévő kezdeményezések továbbfejlesztésének lehetőségét, mint az intelligens városokra irányuló kezdeményezést[1] vagy az »Intelligens Energia – Európa II.« program költségvetésének felhasználását, többek között a nemzeti megújuló alapok létrehozásához nyújtott technikai segítségnyújtás és az azt elősegítő tudásmegosztás céljából.

Ezenfelül a Bizottság elkészíti a tagállamokban jelenleg alkalmazott finanszírozási mechanizmusok elemzését és áttekintését, és figyelembe veszi a jelentés észrevételeit annak érdekében, hogy a bevált módszerek EU-szerte széles körben elterjedjenek.

Végezetül a Bizottság a [2010/XXX/EK] irányelv 9a. cikkének (4) bekezdésében említett elemzést követően mérlegelni fogja a pénzügyi ösztönzők lehetséges jövőbeli fejlesztését (többek között tekintettel a 9a. cikk (4a) bekezdésében említett, erre a célra szolgáló közösségi eszközökre), valamint az épületek energiahatékonyságának fejlesztését célzó beruházások ösztönzésére történő felhasználásuk optimális módját.”

[1] SET-terv COM(2009) 519