EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2017.11.30. COM(2017) 706 final 2017/0248(CNS) Úton egy egységes uniós héaövezet felé – eljött a cselekvés ideje Módosított javaslat A TANÁCS RENDELETE a 904/2010/EU rendeletnek a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködés megerősítésére irányuló intézkedések tekintetében történő módosításáról {SWD(2017) 428 final}

{SWD(2017) 429 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai Széles alapokon nyugvó fogyasztási adóként a hozzáadottérték-adó (héa) az Európai Unió egyik jelentős és folyamatosan növekvő adóbevételi forrása. Az utóbbi években azonban a héarendszer nem volt képes lépést tartani a gazdaság globalizációjával és digitalizációjával. A tagállamok közötti kereskedelem adóztatásának jelenlegi rendszere továbbra is az „átmeneti héaszabályozáson” alapul. 1967-ben egy olyan, akkoriban az Európai Közösség szintjén kialakítandó végleges héarendszer létrehozására vállaltak kötelezettséget, amely ugyanúgy működik, mint egy egyetlen országon belüli rendszer. A tagállamok közötti fiskális határoknak az 1992 végén történő megszüntetésére irányuló igény szükségessé tette az árukereskedelem Európai Közösségen belüli adóztatására alkalmazott módszer felülvizsgálatát. A cél az volt, hogy az áruk után a származási országban kelljen megfizetni az adót annak érdekében, hogy a belföldi kereskedelemre alkalmazandó feltételekkel azonos feltételek vonatkozzanak a Közösségen belüli kereskedelemre is, tökéletesen érvényre juttatva ezáltal a valódi belső piacra vonatkozó elképzelést. Mivel sem a politikai, sem a technikai feltételek nem voltak adottak egy ilyen rendszer működtetéséhez, átmeneti héaszabályozás került elfogadásra. E szabályozás a vállalkozások közötti áruügyletek tekintetében az áruk határokon keresztüli szállítását két különböző tranzakcióra bontja: az áruk indulási helye szerinti tagállamban adómentesen végrehajtott értékesítésre és a rendeltetési hely szerinti tagállamban megadóztatott, Közösségen belüli beszerzésre. E szabályokat ideiglenesnek tekintették, tudatában lévén azok hátulütőinek, hiszen az áruk héamentes megvásárlásának lehetővé tétele növeli a csalások elkövetésének lehetőségét, miközben a rendszer jellegéből fakadó összetettsége nem kedvez a határokon átnyúló kereskedelemnek. A becslések szerint 2015-ben összesen mintegy 152 milliárd EUR bevétel esett ki a héa beszedésének hiányosságai miatt, amibe beletartozik az adócsalás is. A korábbi becslések 50 milliárd EUR-ra tették a csak a határokon átnyúló csalásoknak betudható bevételkiesést. Ezek a csalárd gyakorlatok torzítják a versenyt az egységes piacon belül, és akadályozzák annak megfelelő működését. Ráadásul súlyosan érintik a tagállamok költségvetését és az Európai Unió költségvetését is, hiszen az EU saját forrásai részben a héán alapulnak. A héára vonatkozó, 2016. április 7-i cselekvési tervében a Bizottság felvázolta, hogy egy olyan egységes európai héaövezetet kell létrehozni, amely képes megbirkózni a XXI. század kihívásaival. Ennek értelmében közép- és hosszú távon egy kulcsfontosságú intézkedésekből álló csomagot fogadnak el, amely az uniós héarendszer korszerűsítésére irányul, és egyszerűbbé, a csalásokkal szemben ellenállóbbá és vállalkozásbaráttá hivatott tenni a rendszert. A közleményben a Bizottság bejelentette azon szándékát, hogy a stabil, egységes európai héaövezet létrehozása érdekében egy olyan végleges héarendszert kíván javasolni az Unión belüli, határokon átnyúló kereskedelemre vonatkozóan, amely az áruk rendeltetési hely szerinti tagállamban történő adóztatásának elvén alapul. A rövid távú intézkedések között a Bizottság azon szándékának adott hangot, hogy javítani kívánja az információk adóigazgatások és más bűnüldöző szervek közötti cseréjét és elemzését, meg kívánja erősíteni az Eurofisc-et, és új eszközöket, például közös ellenőrzéseket kíván bevezetni. Ezen intézkedések célja az volt, hogy előkészítsék a végleges héarendszer bevezetését, a teljes körű bevezetésig pedig megfékezzék a határokon átnyúló csalásokat. A tagállamok adóigazgatásai közötti közigazgatási együttműködés közös uniós rendszere már több éve működik. Mindenekelőtt a határokon átnyúló ügyletekre kivetett héa beszedésében és a csalás ellen az egységes piacon belül folytatott küzdelemben nyújt segítséget a tagállamoknak. Azonban – ahogy arra az Európai Számvevőszék is rámutatott – a közigazgatási együttműködés és a héacsalás elleni küzdelem eszközeit szélesebb körben és jobban kell alkalmazni az EU-ban. A héacsalás elleni küzdelemről szóló, 2016. májusi következtetéseiben a Tanács elismerte, hogy az adóhatóságok közötti közigazgatási együttműködés javítása kiemelt jelentőséggel bír. Tudomásul vette a Bizottság azon szándékát, hogy 2017-ben jogalkotási javaslatot kíván előterjeszteni, amely a kulcsfontosságú információk cseréjének, megosztásának és elemzésének javítását tűzi ki célul, és közös ellenőrzéseket helyezett kilátásba. A Tanács felszólította a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot azoknak az EU-ban és a tagállamokban fennálló jogi akadályoknak és gyakorlati korlátoknak a kezelési módjára, amelyek útjában állnak annak, hogy minőségi ugrás következzen be az információcsere terén. E munkának elő kell mozdítania az együttműködést, fel kell ölelnie a rendelkezésre álló eszközök teljes körét – többek között a VIES-t, az Eurofisc-et és a visszajelzési eljárásokat –, valamint kezelnie kell a vám- és adóhatóságok előtt álló kihívásokat. Következtetéseiben a Tanács kiemelte, hogy az adócsalás elleni küzdelemben az egyik előremutató utat az automatikus információcsere képezi, és megerősítette, hogy a kockázatértékelés és -elemzés továbbra is egy olyan fontos terület, ahol további javításokra van szükség az EU-ban. Az Európai Parlament 2016 novemberében üdvözölte a héára vonatkozó cselekvési tervet, és támogatta a héabevétel-kisesés csökkentésére és a héacsalások leküzdésére irányuló intézkedéseit. Ez a kezdeményezés az egységesebb, erősebb és demokratikusabb Unió megvalósítására irányuló ütemtervben felvázolt, „az egységes uniós hozzáadottérték-adó (héa) övezetének megteremtésére irányuló egyenlő adójogi bánásmód csomag” részét képezi. Célja a határokon átnyúló héacsalások elleni fellépés azáltal, hogy végrehajtja a Tanács, az Európai Parlament és az Európai Számvevőszék ajánlásait, valamint drasztikusan és gyorsan javítja az adóigazgatások egymás közötti és más bűnüldöző szervekkel folytatott együttműködésének módszereit. Ezek az intézkedések készítenék elő a terepet a végleges héarendszer teljes körű bevezetése számára. 2017. október 4-én a Bizottság több jogalkotási javaslatot terjesztett elő a végleges héarendszer első szakaszának végrehajtása érdekében, amelynek keretében az Unión belüli, vállalkozások közötti termékértékesítés adózási megítélése kerülne rendezésre a héa szempontjából. A Bizottság a következő évben egy másik javaslatcsomagot fog bemutatni. Még mindig a határokon átnyúló csalás következő három fő típusa a leginkább elterjedt és legjelentősebb szerte az Unióban: „körhintacsalás” (vagy „eltűnő kereskedő” útján elkövetett Közösségen belüli csalás); használt gépjárműveket érintő csalás; valamint a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárásokat érintő csalás. Az „eltűnő kereskedő” útján elkövetett csalás során a csaló héamentesen vásárol termékeket vagy szolgáltatásokat egy másik tagállamból, viszonteladáskor azonban felszámítja a héát; a héát nem fizeti meg az adóhatóságoknak (miközben a vevő levonhatja azt). Az Európai Számvevőszék és az Europol becslése szerint az „eltűnő kereskedő” útján elkövetett csalás évente 40–60 milliárd EUR héabevétel-kiesést okozhat, és a szervezett bűnözői csoportok 2 %-a állhat a csalások 80 %-a mögött.

A gépjárművekre alkalmazandó kettős héarendszer miatt („különbözet szerinti szabályozás” vagy általános héaszabályozás) a gépjármű-kereskedelem során gyakran követnek el héacsalást. A csalás elkövetésének legegyszerűbb módja az, hogy az újszerű vagy új közlekedési eszközöket (amelyek esetében a teljes összeg adóköteles) használt árucikként értékesítik (amelyek esetében csak a különbözet adóköteles). Végezetül pedig gyakran visszaélnek az áruk héamentes behozatalára szolgáló rendszerrel is (a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárások), amelyet a kereskedelem megkönnyítése érdekében vezettek be azokra az esetekre, amikor az árukat közvetlenül egy másik tagállambeli vállalkozásnak szállítják le; ennél a csalásnál az árukat átirányítják a feketepiacra, anélkül hogy a héát megfizetnék. Ez a csalástípus néha együtt jár azzal, hogy a vámok elkerülése céljából csalárd módon alulértékelik az árukat. 2015-ben 8,5 millió héamentes importügyletet bonyolítottak le összesen 74 milliárd EUR értékben. Ez a kezdeményezés olyan intézkedésekkel egészítené ki a 904/2010/EU tanácsi rendeletet, a közigazgatási együttműködés és a héacsalás elleni küzdelem hivatkozási jogalapját, amelyeket kifejezetten ezeknek a csalástípusoknak a leküzdésére alakítottak ki. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel A 904/2010/EU rendelet megállapítja azokat a feltételeket, amelyek alapján a tagállamok illetékes hatóságai együttműködnek egymással és a Bizottsággal annak érdekében, hogy az egységes piacon biztosítsák a héaszabályok tiszteletben tartását. A héára vonatkozó cselekvési terv támogatni kívánja a héa területén folytatott közigazgatási együttműködés eszközeit, különösen az Eurofisc-et, amelyek az adóhatóságok közötti bizalmat hivatottak megerősíteni a végleges héarendszer működésbe lépése előtt. Ezek az intézkedések addig is segítséget nyújtanak a határokon átnyúló csalások megfékezésében is. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival Az adócsalás és az adókijátszás ellen a nemzeti és uniós bevételek biztosításának elősegítése és a verseny torzulásának megakadályozása érdekében folytatott küzdelem kiemelt jelentőséggel bírt a Bizottság számára az elmúlt években. A hivatalban lévő Bizottság politikai iránymutatása intenzívebb erőfeszítéseket szorgalmaz az adókijátszás és adócsalás elleni küzdelem érdekében, mégpedig olyan eszközök alkalmazásával, mint az adóhatóságok közötti jobb közigazgatási együttműködés. Ezek a prioritások közvetlenül visszaköszönnek a héára vonatkozó cselekvési tervben. Ezt a kezdeményezést a héát érintő más kezdeményezésekkel párhuzamosan indította el a Bizottság, és fontos szerepet játszik a legambiciózusabb javaslat sikerre vitelében, ami nem más, mint a végleges héarendszer bevezetése. Emellett az „eltűnő kereskedő” útján elkövetett csalás egyike annak a tíz bűnözési területnek, amelyeket az Europol és a Tanács az Európai Unió kiemelt prioritásának jelölt ki a 2018–2021-es időszakra. Hasonló megközelítést követtek a 2014–2017-es időszakban is. Jelentőséggel bírnak még a következők is: –az (EU) 2017/1371 irányelv hatálybalépése, amely foglalkozik az uniós szintű súlyos héacsalásokkal; és –az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés bevezetéséről szóló (EU) 2017/1939 rendelet, amelyet 2017. október 12-én húsz tagállam fogadott el. Ez a független és decentralizált uniós szerv felel majd az uniós költségvetést sértő bűncselekményekkel, például a csalással, a korrupcióval vagy a 10 millió EUR-t meghaladó határokon átnyúló héacsalással kapcsolatos nyomozásért és büntetőeljárásért. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap E kezdeményezés jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 113. cikke. Ennek alapján a Tanács egyhangúlag rendelkezéseket fogad el a közvetett adózásra vonatkozó tagállami jogszabályok olyan mértékű harmonizálására, amennyire az ilyen harmonizáció a belső piac létrehozásához és működéséhez, valamint a verseny torzulásának elkerüléséhez szükséges. •Szubszidiaritás A héa kezeléséért, beszedéséért és az ellenőrzésekért elsődlegesen a tagállamok felelnek. Azonban a héacsalás gyakran az egységes piacon lebonyolított határokon átnyúló ügyletekkel kapcsolódik össze, illetve olyan kereskedők bevonásával folyik, amelyek nem abban a tagállamban telepedtek le, ahol az adót meg kell fizetni. Mindez hátrányosan érinti az egységes piac működését, és súlyos bevételkiesést okoz az uniós költségvetésben. Az EUMSZ 113. cikke alapján a Tanács rendelkezéseket fogad el a közvetett adókra vonatkozó jogszabályok harmonizálására annak érdekében, hogy biztosítsa a belső piac létrehozását és működését, és elkerülje a verseny torzulását. Ennek eredményeként létrejöttek a mindenekelőtt az adóigazgatások közötti információcsere megszervezésére szolgáló uniós együttműködési eszközök, valamint az ezeket támogató közös ellenőrzési tevékenységek, továbbá létrejött az Eurofisc hálózat. A héára vonatkozó cselekvési terv hatékonyabb eszközök bevezetését tartja szükségesnek, és szorgalmazza különösen az Eurofisc szerepének megerősítését, valamint a közös munka és az együttműködés új módjainak kialakítását, amelyeket szilárd jogalapra kell helyezni. Mindezt nem lehet kizárólag tagállami szinten vagy nem jogalkotási eszközökkel megvalósítani. Az uniós szintű fellépés hozzáadott értéket nyújt ahhoz képest, amit nemzeti szinten lehet elérni. •Arányosság A javaslat nagyrészt a meglévő jogi kereten alapul, és csak ott egészíti ki azt, ahol a keretrendszert meg kell erősíteni. Valamennyi javasolt intézkedés a tagállamok szükségleteit célozza meg, és miközben pozitív hatásuk van a héacsalások mértékére, nem járnának többletköltségekkel a vállalkozások és adóigazgatások számára, kivéve azokat az intézkedéseket, amelyek értelmében informatikai fejlesztésekre lenne szükség. Azonban az ezekhez kapcsolódó fejlesztési költségek még ezekben az esetekben is korlátozottak maradnak. Ezért az új rendelkezések nem lépnek túl azon a mértéken, ami szigorúan szükséges ahhoz, hogy a határokon átnyúló héacsalás elleni küzdelem terén hatékonyabbá tegyék a közigazgatási együttműködés eszközeit.

•A jogi aktus típusának megválasztása A jelenlegi 904/2010/EU rendeletet tanácsi rendelettel kell módosítani. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata A jelenlegi javaslat kidolgozása során sor került a 904/2010/EU rendeletben előírt, a közigazgatási együttműködésre és a héacsalás elleni küzdelemre vonatkozó uniós keret értékelésére. A tagállamok összességében pozitívan ítélték meg a 904/2010/EU rendelettel bevezetett jogi és gyakorlati keretet. A túlnyomó többség úgy vélte, hogy a keret segített a közöttük folyó közigazgatási együttműködés javításában. A megkeresésre folytatott információcserét, az információkhoz való automatikus hozzáférést, az Eurofisc-et és a többoldalú ellenőrzéseket tekintették a rendelet leghatékonyabb eszközeinek. Azonban a tagállamok továbbra is tapasztalnak még nehézségeket, különösen az Eurofisc esetében, amely még mindig nem aknázta ki a benne rejlő összes lehetőséget. Nyilvánvaló, hogy új együttműködési módszereket és eszközöket kell kidolgozni. A tagállamok különösen az olyan lehetőségeket támogatják, mint a tranzakcióhálózatok elemzésére (TNA) szolgáló szoftver, hogy az Eurofisc keretében közösen dolgozhassák fel és cserélhessék ki egymás között a héával kapcsolatos adatokat. Az automatikus információcsere és az új adatállományokhoz való hozzáférés tekintetében is van még helye a további fejlesztéseknek. Ezzel összefüggésben a tagállamokat különösen a vámügyi adatokhoz és a gépjármű-nyilvántartási információkhoz való hozzáférés érdekli. Az uniós bűnüldöző hatóságokkal folytatott információcsere továbbra is egy érzékeny terület a tagállamok számára. Ők úgy látják, hogy a héacsalás elleni uniós szintű küzdelemben részt vevő hatóságok közötti együttműködés javítására jobb lehetőségeket biztosít az Eurofisc tevékenységi területeinek ülésein való részvétel vagy a hírszerzési információk Eurofisc, Europol és OLAF közötti önkéntes cseréje, mint az, hogy automatikus hozzáférést biztosítsanak az Europol és az OLAF számára a VIES és az Eurofisc adataihoz. A héával kapcsolatos közigazgatási együttműködés javítása teljes mértékben összhangban van a jelenleg kidolgozás alatt álló többi uniós szakpolitikával. Különösen igaz ez az (EU) 2017/1371 irányelvre és az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés bevezetéséről szóló (EU) 2017/1939 rendeletre. Mindez azt szemlélteti, hogy több különböző uniós szintű közös kezdeményezésnek hasonló célkitűzése van: a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok közötti együttműködés javítása, valamint az adóbevételeket legsúlyosabban veszélyeztető fenyegetések elleni küzdelem új módszereinek megtalálása. •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk E javaslat kidolgozása és a jelenlegi szabályozás értékelése során a Bizottság kikérte a tagállamok adóhatóságainak és a nyilvánosságnak a véleményét is, elsősorban arról, hogy a határokon átnyúló csalások elleni fellépés érdekében hogyan lehet javítani a közigazgatási együttműködést. A tagállamok többsége támogatná az Eurofisc (TNA) keretében végzett közös adatfeldolgozást és a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárásokat érintő csalás elleni fellépést célzó intézkedések bevezetését. A gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való hozzáférés is elnyerte a tagállamok többségének támogatását. Más érdekelt felek, például a vállalkozások és a polgárok azt támogatták, hogy az EU vállaljon szerepet a tagállamok közötti közigazgatási együttműködés elősegítésében és biztosításában. Néhányan úgy vélték, hogy a jelenlegi eszközök nem alkalmasak az új üzleti modellek kezelésére és a határokon átnyúló vagy szervezett bűnözés elleni küzdelemre. Fontolóra kellene venni az új automatikus információcserét és az adóhatóságok és a bűnüldöző hatóságok közötti nagyobb fokú együttműködést. Az érdekelt felek támogatták az Eurofisc nagyobb szerepvállalását, és általában pozitívan ítélték meg a közös ellenőrzéseket. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása A valamennyi érdekelt féllel és különösen a tagállamok adóhatóságaival folytatott konzultáción kívül a jelenlegi javaslat kidolgozásához nem volt szükség külső szakértőkre. •Hatásvizsgálat E javaslat kidolgozása során a hatásvizsgálat öt fő cselekvési lehetőséget tekintett át, amelyek további alintézkedésekre bonthatók: –az adatok közös feldolgozása és elemzése az Eurofisc keretében; –a tagállamok összehangolt ellenőrzéseire szolgáló operatív keret javítása; –az információk és hírszerzési adatok cseréjének kialakítása az Eurofisc keretében, a tagállamok adóigazgatásai között, uniós szinten pedig a bűnüldöző hatóságok között;

–a gépjárművekre vonatkozó kettős héarendszerrel visszaélő csalások elleni küzdelem a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való hozzáférés javításán keresztül; –a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárásokra vonatkozó információk megosztása a vám- és adóhatóságok között. Az alapos elemzés arra a következtetésre jutott, hogy az összes felmerült probléma megfelelő kezelése érdekében több cselekvési lehetőséget kell fenntartani. Megfelelő adatok hiányában nem lehetett pontosan értékelni és számszerűsíteni az előnyben részesített cselekvési lehetőségek hasznát. Mindazonáltal a következőképpen foglalható össze a különböző érdekelt felekre gyakorolt hatás. –Tagállamok: a kezdeményezésben tárgyalt fő cselekvési lehetőségek elősegíthetik a határokon átnyúló héacsalás elleni küzdelem gyorsabbá és hatékonyabbá tételét, így minden bizonnyal növelni fogják a héabevételeket. Az Eurofisc keretében végzett közös adatfeldolgozás nem jár többletköltséggel, hiszen ezeket a költségeket a Fiscalis program már fedezi. Az adó- és vámhatóságok közötti új információcsere és a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való automatikus hozzáférés bevezetési és üzemeltetési költségekkel járhat, ezek azonban korlátok között tarthatók, hiszen használni lehet a meglévő rendszereket. –Vállalkozások, köztük a kkv-k és mikrovállalkozások: a csalók elleni célzottabb fellépés csökkentheti az Unión belül kereskedelmet folytató vállalkozások megfelelési költségeit és adminisztratív terhét, hiszen a tervbe vett cselekvési lehetőségek jobban hasznosítanák és elemeznék a rendelkezésre álló információkat, és így a szabályokat betartó kereskedők esetében kevesebb közigazgatási vizsgálatra és beszámolási kötelezettségre lenne szükség. A kiegyenlítettebb versenyfeltételek és az egységes piac jobb működése is előnyt jelentene a vállalkozások számára. Az ezt a javaslatot kísérő hatásvizsgálatot a Szabályozói Ellenőrzési Testület 2017. szeptember 13-án mérlegelte. A Testület pozitív véleményt nyilvánított a javaslatról, és néhány ajánlást fogalmazott meg, elsősorban arról, hogy jobban be kell mutatni az e kezdeményezés és a héára vonatkozó cselekvési terv egyéb elemei közötti kölcsönhatást, és világosabban kell ismertetni a cselekvési lehetőségek kialakításának alapjául szolgáló indítékokat. Ezeket az ajánlásokat a Bizottság figyelembe vette. A Szabályozói Ellenőrzési Testület véleménye és az ajánlások helyet kaptak a hatásvizsgálatra vonatkozó bizottsági szolgálati munkadokumentumban. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés Ez a kezdeményezés nem tartozik a Célravezető és hatásos szabályozás program körébe. •Alapjogok A javaslat várhatóan a héával kapcsolatos meglévő információk újfajta cseréjéhez és közös feldolgozásához vezet majd, ami személyes adatokat is érinthet. Az adatgyűjtés viszont szigorúan csak azokra a gazdasági szereplőkre irányul és szorítkozik, akik vélhetően csalárd ügyletekben vesznek részt. Az adatokat csak addig őrzik meg, amíg a héával kapcsolatos kötelezettségek érvényesítésére felhatalmazott nemzeti adóhatóságok által végzett elemzéshez és vizsgálathoz szükséges. Az adatokat kizárólag arra használják fel, hogy már egy korai szakaszban azonosítsák a lehetséges csalókat, és felszámolják azokat a csalárd hálózatokat, amelyek héacsalások elkövetése által vissza akarnak élni a héa rendszerével. Az adatokhoz csak az engedéllyel rendelkező személyzet férhet hozzá, és csak ők használhatják fel azokat. Mindazonáltal ezekre az intézkedésekre végső soron alkalmazandó az Alapjogi Charta 8. cikke és – miután beillesztették a 904/2010/EU rendeletbe – e rendelet 55. cikkének (5) bekezdése, amely hivatkozik az általános adatvédelmi rendeletre. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslatnak nincs az uniós költségvetést érintő negatív vonzata. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A 904/2010/EU rendelet 59. cikke alapján a rendelet alkalmazását ötévente felül kell vizsgálni. Emellett a 49. cikk értelmében – hogy értékeljék, mennyire hatékony a közigazgatási együttműködés az adókijátszás és adókikerülés elleni közdelemben – a tagállamoknak közölniük kell a Bizottsággal a rendelet alkalmazásával kapcsolatban rendelkezésükre álló összes információt, valamint többek között az együttműködési eszközök használatára vonatkozó éves statisztikákat. Az ehhez a javaslathoz csatolt hatásvizsgálat felsorolja a nyomon követésre és értékelésre vonatkozó mutatókat (lásd: 8.1. fejezet). •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata A javaslat fő célkitűzései a következők: –minden releváns adat közös feldolgozása és elemzése az Eurofisc keretében;

–a tagállamok összehangolt ellenőrzéseire szolgáló operatív keret javítása; –az uniós szintű adatcsere kialakítása a tagállamok adóigazgatásai és bűnüldöző hatóságai között; –a gépjárművekre vonatkozó kettős héarendszerrel visszaélő csalások elleni küzdelem a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való hozzáférés javításán keresztül; –a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárásokat érintő csalások elleni küzdelem. A Bizottság 2017. október 4-én javaslatot tett a 904/2010/EU rendelet és különösen annak 17. és 31. cikke módosítására, amely 2019. január 1-jétől lenne alkalmazandó a minősített adóalanyokra. Ez a jogalkotási javaslat ezért egy módosított javaslat, amely tartalmazza az említett rendelkezéseket is. Az e rendelet hatálybalépésének napjától alkalmazandó intézkedések Előzetes megkeresés nélküli információcsere A 13. cikk módosítása lehetővé tenné az illetékes hatóságok számára, hogy ha szükségesnek tartják, a formanyomtatványokon kívül más eszközökkel is folytathassanak információcserét. Közös ellenőrzések A héacsalások elleni küzdelem céljából gyakran közigazgatási vizsgálatot kell lefolytatni, különösen akkor, ha az adóalany nem abban a tagállamban telepedett le, ahol az adót meg kell fizetni. A VII. fejezet úgy rendelkezik, hogy az egy másik tagállamban végzett közigazgatási vizsgálat során a tisztviselők jelen lehetnek a közigazgatási hivatalokban és az adóalany helyiségeiben. Annak érdekében, hogy az adóigazgatások nagyobb kapacitással rendelkezzenek a határokon átnyúló termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás ellenőrzésére, egy új együttműködési eszköz kerül bele a rendeletbe. A közös ellenőrzések során két vagy több adóigazgatás tisztviselői – ha úgy kívánják – egyetlen ellenőrző csoportot alkothatnak, és tevőlegesen részt vehetnek a közigazgatási vizsgálatban. Ez a csoport egy vagy több olyan, egymással kapcsolatban álló adóalany (jogi személyek és magánszemélyek is) határokon átnyúló ügyleteit vizsgálná, akik határokon átnyúló tevékenységeket folytatnak, beleértve a részt vevő országokban letelepedett kapcsolt vállalkozásokat érintő határokon átnyúló ügyleteket is. Ezen túlmenően, annak elkerülése érdekében, hogy az Unión belüli letelepedési hely adóalanyok általi megválasztása akadályozza a héa megfelelő érvényesítését, továbbá hogy elkerüljék az adóhatóságok és vállalkozások munkafeladatainak és adminisztratív terheinek megkettőzését, ha legalább két tagállam úgy ítéli meg, hogy közigazgatási vizsgálatot kell elrendelni egy nem a területükön letelepedett, de ott adózó adóalany által bevallott összegekre vonatkozóan, az adóalany letelepedésének helye szerinti tagállamnak kell elvégeznie a vizsgálatot, a megkereső tagállamnak pedig az ellenőrzésben való aktív részvételen keresztül támogatnia kell a letelepedés helye szerinti tagállamot. Ez az intézkedés különösen releváns lenne az elektronikus kereskedelmi tevékenységek során elkövetett csalások esetében. Eurofisc A célzott információk tagállamok közötti gyors cseréje érdekében a X. fejezet létrehozta az Eurofisc-et, hogy fel lehessen lépni a nagymértékű vagy új héacsalástípusokkal szemben. Az Eurofisc keretében végzett közös adatfeldolgozás és adatelemzés felgyorsítása érdekében a Bizottság jelenleg fejleszti a TNA-szoftvert, amelyet a tagállamok 2018-tól önkéntes alapon használhatnak. A 904/2010/EU rendelet egyértelműbb rendelkezéseket vezetne be az Eurofisc keretében végzett közös adatfeldolgozásra és adatelemzésre vonatkozóan, hogy teljes körűen kiaknázza azokat a TNA-ban rejlő lehetőségeket, amelyeket az eszköz a csalárd hálózatok azonosítása terén kínál az EU teljes területén. Ebben az adatfeldolgozásban és -elemzésben továbbra is önkéntes alapon lehet részt venni. Ugyanakkor a TNA-szoftveren keresztül minden tagállam hozzáférést adhat az Eurofisc-tisztviselőknek az Unión belüli ügyletekre vonatkozóan a VIES-ben tárolt adataihoz; ekképpen a szoftver azonosítani tudja az összes lehetséges csalási hálózatot, köztük azokat is, amelyekben nem résztvevő tagállamokban letelepedett kereskedők érintettek. A módosítások egyértelműbb szabályokat írnak elő az Eurofisc működésének és működtetésének módjára is. Ezek alapján az Eurofisc össze tudná hangolni a kockázatelemzései alapján kezdeményezett közös közigazgatási vizsgálatokat. Az Eurofisc-tisztviselők gyakran elsőként kapják meg az új csalárd hálózatokkal kapcsolatos figyelmeztetéseket, és nagy szakértelemmel rendelkeznek a súlyos héacsalásokról. Így ők vannak a legalkalmasabb helyzetben arra, hogy összehangolják a megfelelő közigazgatási vizsgálatokat. Ezáltal gyorsabb és hatékonyabb választ lehet adni a TNA eredményeire, a közigazgatási vizsgálatokból származó információkat pedig a TNA azonnal fel tudja dolgozni. A gyakorlatban a vizsgálatban részt vevő tagállamokból érkező egy vagy több Eurofisc-tisztviselő végezné el ezt a koordinációt az Eurofisc tevékenységi területén, akik megfelelő szakértelemmel rendelkeznek. A tagállamok összehangoltabb ellenőrzéseinek nyomán javulnia kell a folyamatosan változó csalárd tevékenységekre való gyors reakcióképességüknek. A javaslat arra is lehetőséget ad, hogy az Eurofisc-tisztviselők továbbítsák a héacsalásokkal kapcsolatos tendenciákra, kockázatokra és súlyos esetekre vonatkozó információkat az Europolnak és az Európai Csalás Elleni Hivatalnak (OLAF), és feltárják ezeket az ügyeket az Európai Ügyészség előtt. Ez kiterjedne különösen a legkárosabb héacsalásokra, például a Közösségen belül „eltűnő kereskedő” útján elkövetett csalástípusokra és a 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárásokkal való visszaélésekre, amelyekben gyakran bűnszervezetek vesznek részt. Ezek a szervezetek nemzetközi hálózataikat kihasználva a Közösségen belül „eltűnő kereskedő” útján elkövetett csalások továbbfejlesztett módozatait hozzák létre, hogy pénzt csikarjanak ki a nemzeti költségvetésektől. A bűnszervezetek gyakran strómanok mögött bújnak meg, emiatt közigazgatási intézkedésekkel kevésbé lehet fellépni velük szemben. A bűnüldöző hatóságokkal uniós szinten folytatott együttműködés lehetővé tenné az Eurofisc információinak összevetését a bűnügyi nyilvántartásokkal, adatbázisokkal és az OLAF és az Europol birtokában lévő más információkkal, és segítséget nyújtana a csalás valódi elkövetőinek és hálózataiknak az azonosításában. Különösen az OLAF-hoz jutnak el fontos információk a vámcsalásokkal kapcsolatos vizsgálatai keretében, amelyek lényegében héacsalásokkal függenek össze, mint amilyen 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárást érintő csalás. Az OLAF – interdiszciplináris megközelítését kihasználva – elősegítheti és koordinálhatja is az áfacsalásokkal kapcsolatos vizsgálatokat. A tagállamok többsége nemzeti szinten már életbe léptetett ilyen fajta együttműködéseket, és bevonja az Europolt a Közösségen belül „eltűnő kereskedő” útján elkövetett csalások elleni küzdelembe. Viszont ezek az együttműködési intézkedések gyakran igen komplexek, így megteremtik a kockázatát annak, hogy az információ értéke még azelőtt elvész, hogy eljutna a megfelelő hatósághoz. Az Eurofisc, az Europol és az OLAF közötti, valamint a legsúlyosabb héacsalási ügyekben az Európai Ügyészséggel fenntartott közvetlen kapcsolat lerövidítené ezt az adatkésleltetést, és maximalizálná az adatok értékét a bűnszervezetekkel szembeni küzdelemben. A javaslat megszüntetne néhány korlátozást az Eurofisc-tisztviselők azon jogosultságával kapcsolatban, hogy betekinthetnek a VIES Unión belüli termékértékesítésre vagy szolgáltatásnyújtásra vonatkozó adataiba, ha a szállító vagy az ügyfél egy másik tagállamban van nyilvántartásba véve (21. cikk (2) bekezdés). Jelenleg csak az Eurofisc-kapcsolattartók férhetnek hozzá ezekhez az adatokhoz, akiknek az elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval kell rendelkezniük, hogy hozzáférést kapjanak ezekhez az információkhoz. Ráadásul a hozzáférésre csak egy csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásával összefüggésben kerülhet sor, és csak a rendes munkaidő alatt. A javaslat megszüntetné ez utóbbi feltételt, mivel nehezen indokolható, hogy miért korlátozott a súlyos héacsalások elleni küzdelemre rendelkezésre álló idő. Bizonyos tagállamok aggályainak kezelése érdekében a javaslat azt is előírja, hogy végrehajtási jogi aktusban kerüljenek meghatározásra az engedéllyel rendelkező tisztviselők azonosításával kapcsolatos részletes gyakorlati szabályok.

A nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok részére történő héa-visszatérítési eljárás A XII. fejezet foglalkozik a más tagállamokban benyújtott héa-visszatérítési kérelmek továbbításával és az ilyen kérelmekkel kapcsolatos információcserével. A fejezet módosulna azzal a céllal, hogy javuljon az összhang a letelepedés helye szerinti tagállamban felhalmozott héahátralékok behajtásának eljárásával, és hogy elkerülhető legyen egyrészt az, hogy a letelepedés helye szerinti tagállamnak behajtásra irányuló segítséget kelljen kérnie a visszatérített héa összegének a visszatérítés helye szerinti tagállamban történő lefoglalása érdekében, másrészt pedig az ezzel járó adminisztratív teher és költség. A behajtásra irányuló segítségnyújtásra vonatkozó jelenlegi szabályok értelmében a letelepedés helye szerinti tagállam hatóságai behajtás vagy biztosítási intézkedések iránti megkeresést intézhetnek a visszatérítés helye szerinti tagállamhoz annak érdekében, hogy a visszatérített héa összege lefoglalásra kerüljön. Ehhez a megkereső hatóságnak a behajtásra irányuló külön segítségnyújtási megkeresést kell megfogalmaznia; a megkeresett tagállam héa-visszatérítéssel és adóbehajtással foglalkozó hatóságainak össze kell hangolniuk az intézkedéseiket a megkeresés teljesítése érdekében; az érintett adóalanynak pedig, ha vitatni kívánja a megkeresett hatóság által végrehajtott behajtást vagy biztosítási intézkedéseket, ezt – a 2010/24/EU irányelv 14. cikkének (2) bekezdése és 17. cikke szerint – a megkeresett tagállamban kell megtennie. Az érintett adóalany beleegyezhet abba, hogy a héa-visszatérítés összege közvetlenül a letelepedés helye szerinti tagállam számára kerüljön továbbításra annak érdekében, hogy az adóalany így teljesítse az abban a tagállamban fennálló héakötelezettségeit, vagy annak érdekében, hogy a visszatérített összeg biztosítási intézkedésként visszatartásra kerüljön, amennyiben az adóalanynak vitatott héatartozásai állnak fenn az említett tagállamban. Az utóbbi esetben a visszatartás ellen az adóalany a vitatott héatartozás miatt indult eljárás bármely szakaszában az illetékes igazságügyi hatósághoz fordulhat a letelepedésének helye szerinti tagállamban. E javaslat értelmében nem lenne szükség a behajtásra irányuló segítségnyújtási megkeresésre, amennyiben az adóhátralékkal rendelkező adóalany beleegyezik a közvetlen továbbításba. Ez a megoldás csökkentené a megkereső tagállamra háruló adminisztratív terhet is, és elhárítaná a megkeresett tagállam valamennyi adminisztratív terhét és költségét. Amikor a letelepedés helye szerinti tagállamban fennálló vitatott héatartozások megfizetésének biztosítása érdekében alkalmazza a továbbításra vagy visszatartásra irányuló intézkedéseket, a letelepedés helye szerinti tagállamnak tiszteletben kell tartania az adóhátralékkal rendelkező adóalany jogait. E tekintetben a javaslat előírja a héa-visszatérítési összeg letelepedés helye szerinti tagállamban történő visszatartásának bírósági felügyeletét. Ez arra szolgál, hogy segítséget nyújtson az intézkedést vitatni kívánó adóalanyoknak, mivel így már nem egy másik tagállamban kell megtámadniuk a biztosítási intézkedéseket. A legalább két tagállamot érintő súlyos héacsalási ügyek feltárása az OLAF és az Európai Ügyészség előtt A javaslat az Európai Unió pénzügyi érdekeinek hatékonyabb védelme érdekében módosítaná a XIII. fejezetet, amely a Bizottsághoz fűződő kapcsolatokkal foglalkozik. Az Európai Ügyészségben részt vevő tagállamoknak közölniük kellene ezzel a hivatallal az (EU) 2017/1371 irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében említett, a héarendszer sérelmére elkövetett legsúlyosabb bűncselekményekre vonatkozó információkat. Ezek olyan ügyek, amelyek két vagy több tagállamban folyó tevékenységeket érintenek, és ahol a teljes kár legalább 10 millió EUR. Az Európai Ügyészség egy független és decentralizált uniós szerv lesz. Ez a szerv felel majd az uniós költségvetést sértő bűncselekményekkel, például a 10 millió EUR-t meghaladó értékű, határokon átnyúló héacsalással kapcsolatos nyomozásért és büntetőeljárásért. Az Európai Ügyészség egyetlen hivatalként fog működni a részt vevő tagállamokban, és egységes, zökkenőmentesen működő és hatékony megközelítés keretében összekapcsolja az európai és nemzeti szinten folyó bűnüldözési erőfeszítéseket. A továbbiakban is az OLAF fog felelni az Unió pénzügyi érdekeit érintő nem csalárd és csalárd szándékú szabálytalanságok közigazgatási kivizsgálásáért. Ennélfogva a héacsalással kapcsolatos megbízatása és hatásköre túlmutat azokon az ügyeken, amelyeket az (EU) 2017/1371 irányelv 2. cikkének (2) bekezdése a legsúlyosabb bűncselekményekként azonosít. Ráadásul, mivel nem minden tagállam vesz majd részt az Európai Ügyészségben, az OLAF a részt nem vevő tagállamok esetében ugyanúgy folytatni fogja a közigazgatási vizsgálatait, ahogy ma is. A részt vevő tagállamokban az Európai Ügyészség hatáskörébe tartozó területeken az Európai Ügyészség és az OLAF szoros együttműködést fog kialakítani és fenntartani, amelynek célja az, hogy biztosítsák megbízatásaik egymást kiegészítő jellegét, és elkerüljék munkafeladataik megkettőzését. Ebben az összefüggésben az OLAF támogatást nyújthat az Európai Ügyészség héacsalási ügyekkel kapcsolatos nyomozásaihoz. Az OLAF – interdiszciplináris megközelítését kihasználva – elősegítheti és koordinálhatja is az áfacsalásokkal kapcsolatos vizsgálatokat, továbbá elemzéseket és hírszerzési információkat bocsáthat rendelkezésre. E célból a tagállamoknak közölniük kell az OLAF-fal a héát érintő bűncselekményekkel kapcsolatos információkat, ha úgy ítélik meg, hogy ez az OLAF megbízatásának gyakorlása szempontjából helyénvaló. Az információcserére irányadó feltételek aktualizálása és a végrehajtási hatáskörök Bizottság általi gyakorlása A javaslat módosítaná az információcsere feltételeit meghatározó XV. fejezetet, hogy érvényre jutassa a személyes adatok védelmére vonatkozó új jogalapot, az (EU) 2016/679 rendeletet. Az általános és záró rendelkezéseket meghatározó XVI. fejezetet aktualizálni kell, és ki kell egészíteni az új jogalappal, az (EU) 182/2011 rendelettel, amely alapján a tagállamok ellenőrzik, hogy a Bizottság hogyan gyakorolja végrehajtási hatásköreit. 2020. január 1-jétől alkalmazandó intézkedések A 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárások adatainak és a gépjármű-nyilvántartási adatoknak a megosztása az adóhatóságokkal Az V. fejezet foglalkozik az adóalanyokra és adóztatható ügyletekre vonatkozó információk tárolásával és cseréjével. E fejezet módosítása lehetővé tenné a héamentes importra és a gépjármű-nyilvántartásokra vonatkozó adatok cseréjét. Az első új adatállomány cseréjére azért kerülne sor, hogy fellépjenek az áruk héamentes behozatalára vonatkozó héaszabályozással (a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárásokkal) való visszaélésekkel szemben, amikor is az árukat egy másik tagállamba kellene szállítani, azonban átirányítják azokat a feketepiacra. Ezen eljárások egyik gyenge pontja az, hogy a csalás kockázatának gyors felmerülése ellenére a folyamat egészének ellenőrzése hosszú időt vehet igénybe. Ezeknek az ellenőrzéseknek az elvégzése előtt a behozatal szerinti tagállam és a rendeltetési hely szerinti tagállam adóhatóságainak meg kell várniuk az importőr összesítő nyilatkozatát, amely azonban gyakran nem készül el. E javaslat alapján a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárásokkal kapcsolatos fontos információkat, amelyeket a vám-árunyilatkozattal együtt elektronikus úton nyújtanak be (pl. héaazonosító számok, az importált áruk értéke, az árucikkek típusa stb.), a behozatal szerinti tagállam megosztaná a rendeltetési hely szerinti tagállam adóhatóságaival. Így a két ország adóhatóságai össze tudnák vetni ezeket az információkat azokkal, amelyeket az importőr az összesítő nyilatkozatban és a héabevallásában, a vevő pedig a héabevallásában jelent be. Ezenkívül ha a rendeltetési hely szerinti tagállam azt észleli, hogy az ügyfél – akár érvényes – héaazonosító számával az importőr visszaél, akkor haladéktalanul tájékoztathatja a behozatal szerinti tagállamot, így az ellenőrizni tudja az importőrt. Ráadásul a váminformációk és az összesítő héanyilatkozatok összevetésével az adóhatóságok már a behozatal időpontjában észlelnék az olyan eseteket, amikor a vámok elkerülése érdekében alulértékelik az árukat. Kiterjesztett hozzáférést lehetne adni az adatokhoz az Eurofisc-tisztviselők számára, ahogy az Unión belüli termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás esetében is. A 21. cikk módosítása azt is tisztázná, hogy a 42-es és 63-as eljáráskóddal végzett vámeljárások esetében nyújtott héamentesség feltételeinek ellenőrzéséért felelős vámhatóságoknak automatikus hozzáférést kell biztosítani a héainformációcsere-rendszerhez (VIES), hogy ellenőrizni tudják a héaazonosító szám érvényességét. Ez ugyanis az egyik feltétele annak, hogy a behozatal időpontjában megadják a héamentességet, a határokon elvégzett automatikus ellenőrzés pedig jelentős visszatartó erőt jelentene a csalások e típusával szemben.

A második kicserélendő új adatállományt az Eurofisc-tisztviselők használnák a használt gépjárművek értékesítése során elkövetett határokon átnyúló csalások elleni küzdelemben. Ezáltal gyorsan azonosítani tudnák különösen azt, hogy ki és hol követte el a csalárd ügyletet. A gyakorlatban az EUCARIS-platformon keresztül biztosítanák ezt a hozzáférést, amelynek keretében már megvalósult a gépjármű-nyilvántartásokkal kapcsolatos automatikus információcsere. 2021. július 1-jétől alkalmazandó intézkedések Amikor az egyik tagállamban letelepedett adóalanyok termékeket értékesítenek vagy szolgáltatásokat nyújtanak egy másik tagállam területén letelepedett ügyfeleknek, egyre jellemzőbb, hogy kötelezettségeik keletkeznek ebben a másik tagállamban. Ennek oka gyakran a technológiai fejlődés. A héa határokon átnyúló ügyeletekre való helyes alkalmazásának elősegítése érdekében a 32. cikkben előírt mechanizmust, amelynek során az információkat azonnal az adóalanyok rendelkezésére bocsátják, ki kell terjeszteni más információkra is, nevezetesen az adómértékekre és a kisvállalkozásokat célzó intézkedésekre vonatkozó információkra. 2017/0248 (CNS) Módosított javaslat A TANÁCS RENDELETE a 904/2010/EU rendeletnek a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködés megerősítésére irányuló intézkedések tekintetében történő módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Parlament véleményére, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, különleges jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)A Bizottság a héára vonatkozó cselekvési tervében bejelentette, hogy javaslatot kíván előterjeszteni, amelyben meghatározza a tagállamok közötti, határokon átnyúló, vállalkozások közötti kereskedelemre vonatkozó végleges hozzáadottértékadó-rendszer (héarendszer) elveit. A Tanács a 2016. november 8-i következtetéseiben felkérte a Bizottságot, hogy még az említett javaslat előterjesztése előtt hajtson végre bizonyos javításokat a határokon átnyúló ügyletekre vonatkozó uniós héaszabályokban. (2)A minősített adóalanyi státusz az Unión belüli kereskedelemre alkalmazandó új, végleges héarendszer egyik alapvető eleme, és a jelenlegi héarendszert érintő egyes egyszerűsítési intézkedések esetében is szerephez jut. A minősített adóalanyi státusz a tervek szerint annak igazolására fog szolgálni, hogy egy adott adóalany az Unióban megbízható adózónak tekinthető. (3)A 2006/112/EK irányelvben a csalás lehetősége szempontjából érzékeny ügyletek vonatkozásában meghatározott egyes szabályok csak minősített adóalanyok részvételével megvalósuló ügyletek esetében lesznek alkalmazandók. Ezért alapvetően fontos, hogy az adóalanyok minősített adóalanyi státuszát elektronikus úton ellenőrizni lehessen, és ily módon meg lehessen bizonyosodni arról, hogy a szóban forgó szabályok alkalmazhatók. (4)A héára vonatkozó cselekvési tervben javasolt végleges héarendszer kialakításának első lépéseként azokban az esetekben, amikor Unión belüli termékértékesítéskor a vevő minősített adóalanyi státusszal rendelkezik, a fordított adózást kell alkalmazni. Ezért elengedhetetlen, hogy az Unión belüli termékértékesítést végző adóalany tudja, hogy vevője megkapta-e a minősített adóalanyi státuszt, vagy sem. Tekintettel a Közösségen belüli termékértékesítésre vonatkozó jelenlegi mentességgel való hasonlóságra, valamint a szükségtelen költségek, illetve terhek elkerülése érdekében a jelenlegi héainformációcsere-rendszert (VIES) kell használni, és abba kell a minősített adóalanyi státuszra vonatkozó információkat integrálni. (5)Annak érdekében, hogy információt tudjanak nyújtani a tagállamokban nyilvántartott adóalanyok minősített adóalanyi státuszáról, a tagállamoknak egy elektronikus rendszerben rögzíteniük és tárolniuk kell az adóalanyok minősített adóalanyi státuszára vonatkozó naprakész adatokat. A tagállamok adóhatóságainak ezt követően a többi tagállam adóhatóságai számára automatikus hozzáférést kell biztosítaniuk ezekhez az információkhoz, és a 904/2010/EU tanácsi rendelet 31. cikkének (1) bekezdésében említett személyek kérésére elektronikus úton meg kell tudniuk erősíteni bármely adóalany minősített adóalanyi státuszát, amennyiben a szóban forgó státusz az említett cikk szerinti ügyletek szempontjából releváns.

(6)Figyelembe véve, hogy az e rendeletben foglalt rendelkezések az (EU) [...] tanácsi irányelv által bevezetett módosításokból erednek, e rendeletet a szóban forgó módosítások alkalmazásának időpontjától kell alkalmazni. (1)A tagállamok közötti kereskedelem adóztatásának jelenlegi rendszere az 1993-ban bevezetett átmeneti héaszabályozáson alapul, amely mára elavulttá vált, és a rendkívül összetett hozzáadottértékadó-rendszer (héarendszer) miatt nagy a csalások valószínűsége. A Bizottság javaslatot nyújtott be, amelyben felvázolta egy olyan, határokon átnyúló, a vállalkozások közötti kereskedelem tagállamok közötti lebonyolítására alkalmazandó, végleges héarendszer elveit, amely a határokon átnyúló termékértékesítésnek a rendeltetési hely szerinti tagállamban történő adóztatásán alapulna. Mivel az Unión belüli kereskedelemre vonatkozó végleges héarendszer teljes körű bevezetése több évig is eltarthat, rövid távú intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy hatékonyabban és jobb időzítéssel lehessen fellépni a határokon átnyúló héacsalásokkal szemben. A közigazgatási együttműködési eszközök, különösen az Eurofisc fejlesztése és egyszerűsítése szintén kiemelt jelentőséggel bír általában a héacsalás elleni küzdelemben, de az adóhatóságok közötti bizalomnak a végleges héarendszer bevezetését megelőző erősítésében is. (2)A héacsalások elleni küzdelem céljából gyakran közigazgatási vizsgálatot kell lefolytatni, különösen akkor, ha az adóalany nem abban a tagállamban telepedett le, ahol az adót meg kell fizetni. A héaszabályok megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében, továbbá hogy elkerülhető legyen az adóhatóságok és vállalkozások munkafeladatainak és adminisztratív terheinek megkettőzése, ha legalább két tagállam úgy ítéli meg, hogy közigazgatási vizsgálatot kell elrendelni egy nem a területükön letelepedett, de ott adózó adóalany által bevallott összegek kapcsán, az adóalany letelepedésének helye szerinti tagállamnak kell elvégeznie a vizsgálatot, a megkereső tagállamnak pedig az abban való aktív részvétel útján támogatnia kell a letelepedés helye szerinti tagállamot. (3)Az információknak egy másik tagállam illetékes hatósága számára előzetes megkeresés nélkül, a 904/2010/EU tanácsi rendelettel összhangban történő továbbítását a lehető legegyszerűbben és leghatékonyabban kell megszervezni. Ezért az illetékes hatóságok számára lehetővé kell tenni, hogy ha szükségesnek tartják, a formanyomtatványokon kívül más eszközök útján is továbbíthassák az információkat. (4)A minősített adóalanyi státusz a végleges héarendszerre irányuló javaslat egyik kulcseleme, és a jelenlegi héarendszert érintő egyes egyszerűsítési intézkedések esetében is szerephez jut. A minősített adóalanyi státusz annak igazolására szolgál, hogy egy adott adóalany az Unióban megbízható adózónak tekinthető. (5)A 2006/112/EK irányelvben a csalás lehetősége szempontjából érzékeny ügyletek vonatkozásában meghatározott egyes szabályok csak minősített adóalanyok részvételével megvalósuló ügyletek esetében alkalmazandók. Ezért alapvető jelentőségű, hogy az adóalanyok minősített adóalanyi státuszát elektronikus úton ellenőrizni lehessen, és ily módon meg lehessen bizonyosodni arról, hogy a szóban forgó szabályok alkalmazhatók. (6)Az „Úton egy egységes uniós héaövezet felé – új döntések szükségeltetnek” című, a héára vonatkozó cselekvési tervről szóló bizottsági közleményben javasoltak szerint a végleges héarendszer felé tett első lépésként fordított adózást kell alkalmazni az Unión belüli termékértékesítésre, amennyiben az árukat beszerző személy minősített adóalany. Ezért elengedhetetlen, hogy az Unión belüli termékértékesítést végző adóalanyok tudják, hogy vevőik megkapták-e a minősített adóalanyi státuszt, vagy sem. Tekintettel arra, hogy ez a gyakorlatban hasonlít a Közösségen belüli termékértékesítés jelenlegi mentességére, továbbá annak érdekében, hogy elkerülhetők legyenek a szükségtelen költségek és terhek, a minősített adóalanyi státuszra vonatkozó információkat a héainformációcsere-rendszeren (VIES) keresztül kell rendelkezésre bocsátani. (7)Ahhoz, hogy információkat tudjanak szolgáltatni a tagállambeli adóalanyok minősített adóalanyi státuszáról, a tagállamoknak egy elektronikus rendszerben rögzíteniük és tárolniuk kell azon adóalanyok aktuális státuszát, akiknek az adott tagállam illetékes hatósága minősített adóalanyi státuszt adott. Ezt követően a tagállam adóhatóságainak automatikus hozzáférést kell biztosítaniuk a többi tagállam adóhatóságai számára ezekhez az információkhoz. Emellett arra is képesnek kell lenniük, hogy a 904/2010/EU rendeletben meghatározott bizonyos személyek kérésére elektronikus úton megerősítsék bármely adóalany minősített adóalanyi státuszát, amennyiben a szóban forgó státusz az adott ügyletek szempontjából releváns. (8)Az áruk behozatalának a 2006/112/EK irányelv 143. cikkének (2) bekezdésében előírt héamentességével (a továbbiakban: 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárás) gyakran visszaélnek, az árukat pedig a héa megfizetése nélkül átirányítják a feketepiacra. Ezért elengedhetetlen, hogy a vámtisztviselők az adómentesség megadására vonatkozó feltételek teljesülésének ellenőrzésekor hozzáféréssel rendelkezzenek a héaazonosító számok nyilvántartásához. Emellett a vámhatóságok által ezen eljárás keretében összegyűjtött információkat azon tagállam illetékes hatóságai számára is elérhetővé kell tenni, ahol az ezt követő Közösségen belüli termékbeszerzést le kell bonyolítani. (9)A gépjárművekre alkalmazandó kettős héarendszerre visszavezethető csalások elleni küzdelem érdekében biztosítani kell, hogy a Eurofisc-kapcsolattartók automatikusan hozzáférhessenek a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz. Ezáltal gyorsan azonosítani tudnák, hogy ki és hol követte el a csalárd ügyletet. Ezt a hozzáférést a gépjármű-nyilvántartási adatok esetében az Európai Gépjármű és Vezetői Engedély Információs Rendszer (EUCARIS) szoftveralkalmazáson keresztül kell lehetővé tenni, amelynek használata a tagállamok számára a 2008/615/IB tanácsi határozat és a 2008/616/IB tanácsi határozat alapján kötelező. (10)A vámhatóságok által összegyűjtött információkhoz és a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való automatikus hozzáférésre vonatkozó rendelkezések egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. (11)A határokon átnyúló ügyletekre kivetett héa hatékony és eredményes ellenőrzésének biztosítása céljából a 904/2010/EU rendelet előírja a tisztviselők jelenlétét más tagállamok közigazgatási hivatalaiban és a más tagállamokban végzett közigazgatási vizsgálatok során. Az adóhatóságok határokon átnyúló termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás ellenőrzésére vonatkozó kapacitásainak megerősítése érdekében közös ellenőrzéseket kell bevezetni, amelyek keretében két vagy több tagállam tisztviselői egyetlen ellenőrző csoportot alkothatnak, és tevőlegesen részt vehetnek a közös közigazgatási vizsgálatban. (12)Amikor a valamely tagállamban letelepedett adóalanyok termékeket értékesítenek vagy szolgáltatásokat nyújtanak egy másik tagállamban letelepedett ügyfeleknek, egyre jellemzőbb, hogy kötelezettségeik keletkeznek ebben a másik tagállamban. Ennek oka gyakran a technológiai fejlődés. A héa ilyen határokon átnyúló ügyeletekre való helyes alkalmazásának elősegítése érdekében azt a mechanizmust, amelynek révén az adóalanyok azonnal hozzáférhetnek az információkhoz, ki kell terjeszteni más információkra is, nevezetesen az adómértékekre és a kisvállalkozásokat célzó intézkedésekre. (13)A határokon átnyúló legsúlyosabb héacsalások elleni küzdelem érdekében pontosítani kell, illetve meg kell erősíteni az Eurofisc irányítását, feladatait és működését. Az Eurofisc-kapcsolattartók számára biztosítani kell, hogy gyorsan hozzáférhessenek minden szükséges információhoz, valamint kicserélhessék, feldolgozhassák és elemezhessék ezeket az információkat, majd összehangolják az esetleges nyomonkövetési intézkedéseket. Meg kell erősíteni az együttműködést a héacsalás elleni uniós szintű küzdelemben részt vevő más hatóságokkal is, elsősorban a célzott információknak az Europollal és az Európai Csalás Elleni Hivatallal való cseréje útján. Ezért az Eurofisc-kapcsolattartóknak képeseknek kell lenniük arra, hogy – önkéntes alapon vagy megkeresés alapján – megosszák az információkat és hírszerzési információkat az Europollal és az Európai Csalás Elleni Hivatallal. Így a héacsalások valódi elkövetőinek azonosítása céljából az Eurofisc-kapcsolattartók megkaphatnák az Europol és az Európai Csalás Elleni Hivatal birtokában lévő adatokat és hírszerzési információkat. (14)Az Eurofisc-re vonatkozó rendelkezések egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. (15)A 2008/9/EK tanácsi irányelv 5. cikke szerinti héa-visszatérítési kérelmek továbbításának megszervezése lehetőséget ad annak az adminisztratív tehernek a csökkentésére, amely a meg nem fizetett héatartozások letelepedés helye szerinti tagállamban történő behajtása kapcsán hárul az illetékes hatóságokra. (16)Az Unió pénzügyi érdekeinek a határokon átnyúló súlyos héacsalással szembeni védelme érdekében az Európai Ügyészségben részt vevő tagállamoknak közölniük kell ezzel a hivatallal – az Eurofisc-kapcsolattartón keresztül is – az (EU) 2017/1371 európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében említett, a héarendszer sérelmére elkövetett legsúlyosabb bűncselekményekre vonatkozó információkat. (17)A tagállamoknak – amennyiben helyénvalónak ítélik – az Európai Csalás Elleni Hivatallal is közölniük kell a közös héarendszer sérelmére elkövetett bűncselekményekkel kapcsolatos információkat. Ez lehetővé tenné az Európai Csalás Elleni Hivatal számára, hogy eleget tegyen megbízatásának, és közigazgatási eszközökkel kivizsgálja az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalásokat, korrupciót és egyéb jogellenes tevékenységeket, valamint segítséget nyújtson a tagállamok számára az Unió pénzügyi érdekeinek a csalással szembeni védelmére irányuló tevékenységeik összehangolása érdekében. (18)A Bizottság a 904/2010/EU rendelet alapján közölt vagy gyűjtött információkhoz csak a Bizottság által üzemeltetett és a tagállamok által e rendelet végrehajtása céljából használt elektronikus rendszer gondozásához, karbantartásához és fejlesztéséhez szükséges mértékben férhet hozzá. (19)E rendelet alkalmazásában helyénvaló megfontolni az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendeletben foglalt egyes jogok és kötelezettségek korlátozását az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelmében. Ezek a korlátozások szükségesek és arányosak, szem előtt tartva a tagállamok lehetséges bevételkiesését és azt, hogy a csalás elleni hatékony küzdelem szempontjából döntő jelentősége van az információk rendelkezésre bocsátásának.

(20)A 2006/112/EK irányelv egyes ügyeletek vonatkozásában olyan szabályokat fog meghatározni, amelyek csak minősített adóalanyok részvételével megvalósuló ügyletek esetében alkalmazandók, emellett pedig új szabályokat fog megállapítani az adómértékekre vonatkozóan és a kisvállalkozások számára. Ezért az e rendeletben foglalt, a minősített adóalanyi státuszra vonatkozó intézkedések alkalmazását, valamint az adóalanyok számára az adómértékekről nyújtandó információkra vonatkozó intézkedéseknek és a kisvállalkozásokra vonatkozó különleges szabályoknak az alkalmazását el kell halasztani az említett szabályok alkalmazásáig. Mivel a vámhatóságok által összegyűjtött információkhoz és a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való automatikus hozzáférésre vonatkozó rendelkezések végrehajtásához új technológiai fejlesztésekre van szükség, ezek alkalmazását el kell halasztani, hogy a tagállamok és a Bizottság el tudják végezni ezeket a fejlesztéseket. (21)Minthogy e rendelet célkitűzéseit – a tagállamok közötti együttműködés eszközeinek javítása és a határokon átnyúló csalások elleni küzdelem a héa területén – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat a szubszidiaritásnak az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt elvével összhangban. Az arányosság említett cikkben foglalt elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések teljesítéséhez szükséges mértéket. (22)(7)A 904/2010/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk A 904/2010/EU rendelet módosításai A 904/2010/EU rendelet a következőképpen módosul: 1.A 7. cikk a következőképpen módosul: a)a (3) bekezdést el kell hagyni; b)a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(4) Az (1) bekezdésben említett megkeresés tartalmazhat egyedi közigazgatási vizsgálat iránti indokolt megkeresést. A megkeresett hatóság a megkereső hatósággal koordinálva végzi el a közigazgatási vizsgálatot. Alkalmazhatók az e rendelet 28–30. cikkében említett eszközök és eljárások. Amennyiben a megkeresett hatóság a közigazgatási vizsgálatot szükségtelennek találja, ennek indokait haladéktalanul közli a megkereső hatósággal. Az első albekezdés ellenére a megkeresett hatóság tagállamában letelepedett valamely adóalany által bevallott, a megkereső hatóság tagállamában adóköteles összegek vizsgálata csak a következő indokokkal tagadható meg: a) az 54. cikk (1) bekezdésében foglalt indokkal, amelyet a megkeresett hatóság az e bekezdés és az 54. cikk (1) bekezdése közötti kölcsönhatással kapcsolatos, az 58. cikk (2) cikkében előírt eljárás szerint elfogadandó legjobb gyakorlatok nyilatkozatával összhangban bírált el; b) az 54. cikk (2), (3) és (4) bekezdésében foglalt indokkal; c) azzal az indokkal, hogy a megkeresett hatóság a megkereső hatóság részére ugyanarról az adóalanyról már szolgáltatott két évnél nem régebben lefolytatott közigazgatási vizsgálatból származó információkat. Amennyiben a megkeresett hatóság a második albekezdésben említett közigazgatási vizsgálat elvégzését az a) vagy b) pontban szereplő indokkal utasítja el, a megkereső hatóságot ennek ellenére is tájékoztatja az adóalany által a megelőző két év során a megkereső hatóság szerinti tagállamban nyújtott valamennyi vonatkozó szolgáltatás teljesítési időpontjáról és értékéről. Amennyiben legalább két tagállam illetékes hatóságai úgy ítélik meg, hogy közigazgatási vizsgálatra van szükség, a megkeresett hatóság nem tagadhatja meg a vizsgálat elvégzését. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a megkereső és a megkeresett hatóságok között megállapodás jöjjön létre, amelynek alapján a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői a második albekezdésben említett információk összegyűjtése céljából részt vehetnek a megkeresett tagállam területén elvégzett közigazgatási vizsgálatokban. Az ilyen közigazgatási vizsgálatokat a megkereső és a megkeresett hatóságok tisztviselői közösen végzik el. A megkereső hatóságok tisztviselői ugyanazokat az ellenőrzési jogköröket gyakorolják, mint a megkeresett hatóság tisztviselői. A megkereső hatóság tisztviselői – kizárólag a folyamatban lévő közigazgatási vizsgálat céljából – ugyanazokba a helyiségekbe léphetnek be, és ugyanazokhoz a dokumentumokhoz férhetnek hozzá, mint a megkeresett hatóság tisztviselői.” 2.A 13. cikk (3) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(3) Az információk továbbítására formanyomtatványok vagy az adott illetékes hatóság által megfelelőnek ítélt egyéb eszközök útján kerül sor. A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja a formanyomtatványokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.” 1. A 17. cikk helyébe a következő szöveg lép:

„17. cikk (1) Mindegyik tagállam elektronikus rendszerben tárolja a következő információkat: a) a 2006/112/EK irányelv XI. címének 6. fejezetével összhangban általa összegyűjtött információk; b) az általa héaazonosító számmal ellátott személyek azonosítására, tevékenységére, szervezeti formájára és címére vonatkozó, a 2006/112/EK irányelv 213. cikkének alkalmazásában összegyűjtött adatok, valamint a héaazonosító szám kiadásának dátuma; c) az általa kiadott, érvénytelenné vált héaazonosító számokra és az azok érvénytelenné válásának dátumára vonatkozó adatok; d) a 2006/112/EK irányelv 360., 361., 364. és 365. cikkével összhangban általa összegyűjtött információk, továbbá a 2015. január 1-jétől az irányelv 369c., 369f. és 369g. cikkével összhangban általa összegyűjtött adatok; e) a 2006/112/EK irányelv 13a. cikke értelmében vett minősített adóalanyi státuszra vonatkozó információk, valamint a státusz odaítélésének, elutasításának vagy visszavonásának időpontja. (2) Az e cikk (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában említett információk automatikus lekérdezésének technikai részleteit az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell elfogadni.” 3.A 17. cikk a következőképpen módosul: a)az (1) bekezdés a következő e) ponttal egészül ki: „e) a 2006/112/EK irányelv 13a. cikke értelmében vett minősített adóalanyi státuszra vonatkozó információk, valamint a státusz odaítélésének, elutasításának vagy visszavonásának időpontja.”; b)az (1) bekezdés a következő f) ponttal egészül ki: „f) azok az információk, amelyeket a 2006/112/EK irányelv 143. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja alapján gyűjt össze, valamint a származási ország, a rendeltetési ország, az árukód, a pénznem, a teljes összeg, az árfolyam, az egyes tételek ára, valamint a nettó tömeg.”; c)a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az e cikk (1) bekezdésének b)–e) pontjában említett információk automatikus lekérdezésére vonatkozó technikai részleteket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”; d)a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az e cikk (1) bekezdésének b)–f) pontjában említett információk automatikus lekérdezésére vonatkozó technikai részleteket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”; e)a cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki: „(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az e cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett információk pontos kategóriáit. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.” 4.A 21. cikk a következőképpen módosul:

a)a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki: „(1a) Minden tagállam hozzáférést biztosít a 2006/112/EK irányelv 143. cikkének (2) bekezdésében előírt követelményeket ellenőrző tisztviselői számára az e rendelet 17. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett információkhoz, amelyekhez a többi tagállam automatikus hozzáférést biztosít.”; b)a (2) bekezdés e) pontja a következőképpen módosul: i.az i. és ii. alpont helyébe a következő szöveg lép: „i. a hozzáférés csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásához kapcsolódik, illetve a csalás elkövetőinek felderítésére vagy azonosítására szolgál; ii. a hozzáférés a rendelet 36. cikkének (1) bekezdésében említettek szerinti Eurofisc-kapcsolattartó révén jön létre, aki az említett információkhoz való hozzáférést lehetővé tevő elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval rendelkezik.”; ii.a iii. alpontot el kell hagyni; c)a cikk a következő (2a) bekezdéssel egészül ki: „(2a) A 17. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett információk vonatkozásában legalább a következő adatoknak hozzáférhetőknek kell lenniük: a) az információt átvevő tagállam által kiadott héaazonosító számok; b) azon importőrnek vagy adóügyi képviselőjének a héaazonosító száma, aki a termékeket értékesíti az a) pontban említett héaazonosító számmal rendelkező személyeknek; c) a származási ország, a rendeltetési ország, az árukód, a pénznem, a teljes összeg, az árfolyam, az egyes tételek ára és a nettó tömeg azon árubehozatal tekintetében, amelyet a b) pontban említett egyes személyek által az a) pontban említett héaazonosító számmal rendelkező egyes személyek részére történő Közösségen belüli termékértékesítés követ; d) a származási ország, a rendeltetési ország, az árukód, a pénznem, a teljes összeg, az árfolyam, az egyes tételek ára és a nettó tömeg azon árubehozatal tekintetében, amelyet a b) pontban említett egyes személyek által egy másik tagállam által kiadott héaazonosító számmal rendelkező egyes személyek részére történő Közösségen belüli termékértékesítés követ, a következő feltételekkel: i. a hozzáférés csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásához kapcsolódik, illetve a csalás elkövetőinek felderítésére vagy azonosítására szolgál; ii. a hozzáférés a rendelet 36. cikkének (1) bekezdésében említettek szerinti Eurofisc-kapcsolattartó révén jön létre, aki az említett információkhoz való hozzáférést lehetővé tevő elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval rendelkezik. A c) és a d) pontban említett értékeket az információt szolgáltató tagállam pénznemében kell megadni, és azoknak az egyes benyújtott egységes vámokmányoknak kell megfelelniük.”; d)a cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki: „(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az e cikk (2) bekezdésének e) pontjában előírt feltételekkel kapcsolatos gyakorlati szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”; e)a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az e cikk (2) bekezdésének e) pontjában és (2a) bekezdésének d) pontjában előírt feltételekkel kapcsolatos gyakorlati szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”

5.A rendelet a következő 21a. cikkel egészül ki: „21a. cikk (1) Valamennyi tagállam bármely más tagállam illetékes hatóságainak automatikus hozzáférést biztosít a nemzeti gépjármű-nyilvántartásokkal kapcsolatban a következő információkhoz: a) járművekre vonatkozó adatok; b) a jármű azon tulajdonosaira vagy üzemben tartóira vonatkozó adatok, akiknek a nevén a járművet – a nyilvántartásba vétel helye szerinti tagállam jogában meghatározottak szerint – nyilvántartásba vették. (2) Az (1) bekezdésben említett információkhoz a következő feltételek mellett biztosítható hozzáférés: i. a hozzáférés csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásához kapcsolódik, illetve a csalás elkövetőinek felderítésére vagy azonosítására szolgál; ii. a hozzáférés a rendelet 36. cikkének (1) bekezdésében említettek szerinti Eurofisc-kapcsolattartó révén jön létre, aki az említett információkhoz való hozzáférést lehetővé tevő elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval rendelkezik. (3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az e cikk (1) bekezdésében említett információk pontos kategóriáit és az információk automatikus lekérdezésére vonatkozó technikai részleteket, valamint az e cikk (2) bekezdésében előírt feltételekkel kapcsolatos gyakorlati szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.” 6.A 24. cikk második bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „A tagállamok felelősek azért, hogy rendszereiken minden szükséges fejlesztést elvégezzenek annak érdekében, hogy ezen információk CCN/CSI-hálózaton vagy az ugyanazon célra használt más hasonló hálózatokon keresztüli cseréje megvalósulhasson.” 7.A VII. fejezet címe helyébe a következő cím lép: „JELENLÉT A KÖZIGAZGATÁSI HIVATALOKBAN, VALAMINT A KÖZIGAZGATÁSI VIZSGÁLATOK ÉS KÖZÖS ELLENŐRZÉSEK SORÁN”. 8.A 28. cikk a következőképpen módosul: a)a cikk a következő (2a) bekezdéssel egészül ki: „(2a) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikkben említett információk gyűjtése és cseréje céljából részt vehetnek a megkeresett tagállam területén elvégzett közigazgatási vizsgálatokban. Ezeket a közigazgatási vizsgálatokat a megkereső és a megkeresett hatóságok tisztviselői közösen végzik el. A megkereső hatóság tisztviselői ugyanazokat az ellenőrzési jogköröket gyakorolják, mint a megkeresett hatóság tisztviselői. A megkereső hatóság tisztviselői – kizárólag a folyamatban lévő közigazgatási vizsgálat céljából – ugyanazokba a helyiségekbe léphetnek be, és ugyanazokhoz a dokumentumokhoz férhetnek hozzá, mint a megkeresett hatóság tisztviselői. A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és a megkeresett hatóság által megállapított feltételekkel összhangban a két hatóság közös ellenőrzési jelentést készíthet.”; b)a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(3) A megkereső hatóság azon tisztviselőinek, akik az (1), a (2) és a (2a) bekezdéssel összhangban egy másik tagállamban tartózkodnak, bármikor fel kell tudniuk mutatni a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket igazoló írásbeli felhatalmazásukat.” 9.(2)A 31. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(1) Minden tagállam illetékes hatósága biztosítja azt, hogy a Közösségen belüli termékértékesítésben vagy szolgáltatásnyújtásban részt vevő személyek, valamint különösen a 2006/112/EK irányelv II. mellékletében említett távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és elektronikusan nyújtott szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyok az ilyen típusú ügyletek céljára elektronikus úton megerősítést kaphassanak bármely adott személy héaazonosító számának érvényességéről, valamint az ahhoz tartozó névről és címről. A tagállamok illetékes hatóságai biztosítják továbbá, hogy elektronikus úton ellenőrizni lehessen, hogy egy adott személy a 2006/112/EK irányelv 13a. cikke értelmében minősített adóalany-e, amennyiben az ilyen adóalanyi státusz az említett cikk alkalmazásában releváns. Az említett információknak meg kell felelniük az e rendelet 17. cikkében említett adatoknak.”

10.A 32. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(1) A Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információk alapján internetes oldalán közzéteszi az egyes tagállamok által jóváhagyott, a 2006/112/EK irányelv VIII. címének 2. fejezetét, 167a. cikkét, XI. címének 3. fejezetét és XII. címének 1. fejezetét átültető rendelkezésekre vonatkozó információkat.” 11.A 33. cikk a következőképpen módosul: a)a (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(1) A héacsalás elleni küzdelem terén folytatott többoldalú együttműködés elősegítése és megkönnyítése érdekében ez a fejezet létrehoz egy hálózatot, amely a célzott információk tagállamok közötti gyors cseréjére, feldolgozására és elemzésére, valamint az esetleges nyomonkövetési intézkedések összehangolására szolgál (a továbbiakban: Eurofisc).”; b)a (2) bekezdés a következőképpen módosul: i.a b) és c) pont helyébe a következő szöveg lép: „b) megvalósítják és koordinálják a célzott információk gyors többoldalú cseréjét, valamint közös feldolgozását és elemzését minden olyan területen, amelyen az Eurofisc működik (a továbbiakban: az Eurofisc tevékenységi területei); c) koordinálják a részt vevő tagállamok 36. cikk (1) bekezdésében említett Eurofisc-kapcsolattartóinak a kapott figyelmeztetésekre és hírszerzési információkra való reagálással összefüggő munkáját;” ii.a cikk a következő d) ponttal egészül ki: „d) koordinálják a részt vevő tagállamok közigazgatási vizsgálatait, amelyek a 36. cikk (1) bekezdésében említett Eurofisc-kapcsolattartók által azonosított csalások gyanúsítottjaira és elkövetőire irányulnak.” 12.A 34. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(2) Az Eurofisc valamely tevékenységi területén való részvétel mellett döntő tagállamok aktívan részt vesznek a célzott információknak a valamennyi részt vevő tagállam közötti többoldalú cseréjében, ezen információk közös feldolgozásában és elemzésében, valamint az esetleges nyomonkövetési intézkedések összehangolásában.” 13.A 35. cikk helyébe a következő szöveg lép: „35. cikk A Bizottság technikai és logisztikai segítséget nyújt az Eurofisc számára. A Bizottság nem fér hozzá az 1. cikkben említett információkhoz, amelyek cseréjére az Eurofisc útján sor kerülhet, kivéve az 55. cikk (2) bekezdésében előírt körülmények fennállása esetén.” 14.A 36. cikk a következőképpen módosul: a)a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki: „(1a) A tagállamok kapcsolattartó tisztviselői az Eurofisc-kapcsolattartók közül meghatározott időre kinevezik az Eurofisc elnökét. A tagállamok kapcsolattartó tisztviselői:

a) megállapodnak az Eurofisc tevékenységi területeinek létrehozásáról és megszüntetéséről; b) megvizsgálják az Eurofisc operatív működésével kapcsolatos esetleges problémákat; c) legalább évente értékelik az Eurofisc tevékenységeinek hatékonyságát és eredményességét; d) jóváhagyják a 37. cikkben említett éves jelentést. Az Eurofisc elnöke biztosítja az Eurofisc megfelelő működését.”; b)a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) Az Eurofisc adott tevékenységi területén részt vevő tagállamok kapcsolattartó tisztviselői (a továbbiakban: részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók) meghatározott időre kinevezik az Eurofisc tevékenységi területi koordinátort a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók közül. Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok: a) az adott tevékenységi terület résztvevői által elfogadott feltételeknek megfelelően összegyűjtik és hozzáférhetővé teszik a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott valamennyi információt a többi részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára; ezt az információcserét elektronikus úton kell végezni; b) biztosítják, hogy a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott információk az e rendelet alapján közölt vagy összegyűjtött idevágó célzott információkkal együtt feldolgozásra és elemzésre kerüljenek az adott tevékenységi területben részt vevők által elfogadott feltételeknek megfelelően, és elérhetővé teszik az eredményt az összes részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára; c) visszajelzést adnak az összes részt vevő Eurofisc-kapcsolattartónak; d) éves jelentést nyújtanak be a tevékenységi területet érintő tevékenységekről a tagállamok kapcsolattartóinak.”; c)a cikk a következő (3), (4) és (5) bekezdéssel egészül ki: „(3) Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok – saját kezdeményezésükre vagy megkeresés alapján – az adott tevékenységi területben részt vevők által elfogadott feltételeknek megfelelően továbbíthatnak egyes begyűjtött és feldolgozott információkat az Europolnak és az Európai Csalás Elleni Hivatalnak. (4) Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok az Europoltól és az OLAF-tól kapott információkat elérhetővé teszik a többi részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára; ezt az információcserét elektronikus úton kell végezni. (5) Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok azt is biztosítják, hogy az Europoltól és az OLAF-tól kapott információk az e rendelet alapján közölt vagy összegyűjtött idevágó célzott információkkal együtt feldolgozásra és elemzésre kerüljenek az adott tevékenységi területben részt vevők által elfogadott feltételeknek megfelelően, és elérhetővé teszik az eredményt a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók számára.” 15.A 37. cikk helyébe a következő szöveg lép: „37. cikk Az Eurofisc elnöke éves jelentést nyújt be az összes tevékenységi területen elvégzett tevékenységről az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak. A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az Eurofisc-re vonatkozó gyakorlati és eljárási szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”

16.A 48. cikk (1) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki: „Amennyiben a letelepedés helye szerinti tagállamnak tudomására jut, hogy a 2008/9/EK tanácsi irányelv 5. cikkének megfelelően héa-visszatérítést kérelmező valamely adóalanynak nem vitatott héakötelezettsége áll fenn a letelepedés helye szerinti említett tagállamban, tájékoztathatja a visszatérítés helye szerinti tagállamot ezekről a kötelezettségekről annak érdekében, hogy a visszatérítés helye szerinti tagállam beleegyezést kérjen az adóalanytól ahhoz, hogy a héa-visszatérítés összege – a fennálló héakötelezettségek teljesítése céljából – közvetlenül a letelepedés helye szerinti tagállam számára kerüljön továbbításra. Ha az adóalany beleegyezik a továbbításba, akkor a visszatérítés helye szerinti tagállam az adóalany nevében – a fennálló héakötelezettség teljesítéséhez szükséges mértékben – továbbítja az összeget a letelepedés helye szerinti tagállamnak. A letelepedés helye szerinti tagállam a visszatérítés helye szerinti tagállam által továbbított összeg beérkezésétől számított 15 napon belül tájékoztatja az adóalanyt arról, hogy a továbbított összeg a héakötelezettség teljes vagy részleges teljesítésének felel-e meg. „Amennyiben a letelepedés helye szerinti tagállamnak tudomására jut, hogy a 2008/9/EK tanácsi irányelv 5. cikkének megfelelően héa-visszatérítést kérelmező valamely adóalanynak vitatott héakötelezettsége áll fenn a letelepedés helye szerinti említett tagállamban, tájékoztathatja a visszatérítés helye szerinti tagállamot ezekről a kötelezettségekről annak érdekében, hogy a visszatérítés helye szerinti tagállam beleegyezést kérjen az adóalanytól ahhoz, hogy a héa-visszatérítés összege – biztosítási intézkedésként történő visszatartás céljából – közvetlenül a letelepedés helye szerinti tagállam számára kerüljön továbbításra. Ha az adóalany beleegyezik a továbbításba és visszatartásba, akkor a visszatérítés helye szerinti tagállam az adóalany nevében – a vitatott héakötelezettség megfizetésének biztosításához szükséges mértékben – továbbítja az összeget a letelepedés helye szerinti tagállamnak. A letelepedés helye szerinti tagállam a visszatérítés helye szerinti tagállam által továbbított összeg beérkezésétől számított 15 napon belül tájékoztatja az adóalanyt a továbbításról és a továbbított összeg visszatartásáról. Az összegnek a letelepedés helye szerinti tagállam részére történő továbbítása csak akkor megengedett, ha a letelepedés helye szerinti tagállamban létezik tényleges bírósági felügyelet, amelynek révén a bíróságok – az adóalany kérésére és az eljárás bármely szakaszában – engedélyezhetik a visszatartott összeg egészének vagy egy részének felszabadítását.” 17.A XIII. FEJEZET címe helyébe a következő cím lép: „KAPCSOLAT A BIZOTTSÁGGAL ÉS AZ UNIÓ MÁS INTÉZMÉNYEIVEL, SZERVEIVEL ÉS HIVATALAIVAL.” 18.A 49. cikk a következő (2a) bekezdéssel egészül ki: „(2a) Az Európai Ügyészség részt vevő tagállamai az (EU) 2017/1939 tanácsi rendelet(*) 24. cikkével összhangban közlik ezzel a hivatallal az (EU) 2017/1371 európai parlamenti és tanácsi irányelv(**) 2. cikkének (2) bekezdésében említett, a közös héarendszer sérelmére elkövetett súlyos bűncselekményekkel kapcsolatban rendelkezésükre álló információkat. A tagállamok közölhetik a közös héarendszer sérelmére elkövetett bűncselekményekkel kapcsolatban rendelkezésükre álló információkat az Európai Csalás Elleni Hivatallal, hogy az a megbízatásával összhangban megfelelő lépéseket vehessen fontolóra.” _________________________________________________________________ (*) A Tanács (EU) 2017/1939 rendelete (2017. október 12.) az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés bevezetéséről (HL L 283., 2017.10.31., 1. o.). (**) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/1371 irányelve (2017. július 5.) az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről (HL L 198., 2017.7.28., 29. o.). 19.Az 55. cikk a következőképpen módosul: a)a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Bizottság biztonsági akkreditációs hatósága által megfelelően akkreditált személyek hozzáférhetnek ezen információhoz, de csak a Bizottság által üzemeltetett és a tagállamok által e rendelet végrehajtása céljából használt elektronikus rendszer gondozásához, karbantartásához és fejlesztéséhez szükséges mértékben.”; b)az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(5) Az ebben a rendeletben említett információk tárolására, feldolgozására vagy cseréjére az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet(*) rendelkezéseit kell alkalmazni. A tagállamok e rendelet helyes alkalmazásának érdekében azonban korlátozzák az (EU) 2016/679 rendelet 12–22. cikkében, 5. cikkében és 34. cikkében meghatározott kötelezettségek és jogok alkalmazási körét az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelme érdekében. Az ebben a rendeletben említett információkat csak az e rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében említett célokból lehet feldolgozni és tárolni, ezen információk megőrzési idejét pedig az említett célok eléréséhez szükséges időtartamra kell korlátozni.” _____________________________________________________________ (*) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.). 20.Az 58. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép: „(2) E bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet(*) 5. cikkét kell alkalmazni.”