[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 27.5.2008

COM(2008) 313 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

AZ INTERNET FEJLESZTÉSE Cselekvési terv az internetprotokoll 6-os verziójának (IPv6) európai alkalmazására

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

AZ INTERNET FEJLESZTÉSECselekvési terv az internetprotokoll 6-os verziójának (IPv6) európai alkalmazására

1. CÉLKITűZÉS

E cselekvési terv célkitűzése, hogy elősegítse az internetprotokoll következő verziójának (IPv6) széles körű elterjedését, amit a következő okok támasztanak alá:

- Az IPv6 alkalmazását időben meg kell kezdeni, mivel a jelenlegi, 4-es protokollverzió keretében rendelkezésre álló IP-címek köre kimerülőben van

- Az IPv6 és a keretében rendelkezésre álló IP-címek hatalmas tárháza innovációs lehetőséget biztosít az IP alapú szolgáltatások és alkalmazások számára

2. A FELLÉPÉS SZÜKSÉGESSÉGÉNEK INDOKOLÁSA

2.1. Az internethasználat növekedésére és a jövőbeli innovációra való felkészülés

Az internet architektúrájának egyik közös eleme az „internetprotokoll” (IP), mely lényegében az internethez kapcsolódó minden eszközhöz vagy berendezéshez számot, azaz címet rendel, hogy azok más eszközökkel és/vagy berendezésekkel kommunikálni tudjanak. Ennek a címnek általában egyedinek kell lennie a globális összekapcsolódás biztosítása érdekében. A jelenlegi verzió, az IPv4 már most több mint 4 milliárd ilyen címet biztosít.[1] Azonban még ez is kevés ahhoz, hogy lépést tartsunk az internet folyamatos növekedésével. E hosszú távú probléma tudatában az internetes közösség a protokoll újabb verzióját fejlesztette ki, az IPv6-ot, melyet a 90-es évek vége óta fokozatosan alkalmaznak.[2]

Az Európai Bizottság az IPv6-ról szóló korábbi közleményében[3] e protokoll kellő időben történő európai elfogadása mellett érvelt. E közlemény eredménye volt az IPv6-tal foglalkozó munkacsoportok létrehozása[4], az IPv6 kutatási hálózatokon való alkalmazása, a szabványok támogatása és képzési programok létrehozása. A közlemény nyomán több mint 30, IPv6-tal kapcsolatos európai K+F projektet finanszíroztak. Európában ma jelentős számban állnak rendelkezésre az IPv6 alkalmazásában tapasztalattal rendelkező szakértők. A fejlődés ellenére azonban továbbra is lassú az új protokoll elfogadása, habár az IP-címek jövőbeli hiányának kérdése egyre sürgetőbb.

2.2. Európa versenyképességének megőrzése

Elérkezett az idő a megtett intézkedések megerősítésére. Ellenkező esetben fennáll annak a kockázata, hogy sok érintett nem készül fel idejében az IPv6 egyre gyorsabban terjedő alkalmazásával való lépéstartásra. Az intézkedés elmaradásával további késedelmet szenvedhet az IPv6 elfogadása, ami minden felhasználó számára hátrányos, és rontja Európa iparának versenyhelyzetét.

Ez a közlemény a jelenlegi helyzetet elemzi, és intézkedéseket állapít meg az IPv6 2010-ig történő széles körű európai végrehajtására.

2.3. A lisszaboni stratégiához való hozzájárulás

Ez a cselekvési terv része az i2010 kezdeményezés keretében végrehajtott lisszaboni stratégiának[5]. Hozzájárul az EU internetes gazdaságon belüli teljesítményének és a jövőbeli kihívásoknak való megfeleléssel kapcsolatos felkészültségének a 2009. tavaszi Európai Tanács ülésére előirányzott értékeléséhez.

3. AZ AKTUÁLIS HELYZET

3.1. Az IPv4 szerinti címek egyre fokozódó hiánya problémát jelent a felhasználók számára és akadályozza, az innovációt

Kezdetben valamennyi internetcímet ténylegesen az IANA (az Internet Hálózatok Felügyeleti Hatósága))[6] kezelt, majd nagyobb tartományonként adtak át címeket az öt regionális internetregisztrátornak (RIR-ek)[7], melyek pedig ezeket kisebb tartományonként adták át az igénylőknek, ideértve az internetszolgáltatókat (ISP-k) is. Az IANA-tól a RIR-eken keresztül az ISP-k számára történő kiosztás az igazolt igény alapján folyik: előzetes kiosztás nincs.

Az IPv4 címállományának jelentős részét már felhasználták. Kb. 16%-a, vagyis közel 700 millió IPv4-cím volt még 2008. január végén az IANA-nál. Általánosan idézett és rendszeresen frissített becslések szerint az IANA ki nem osztott címei valamikor 2010 és 2011 között fogynak el.[8] Az új végfelhasználók ezt követően egy ideig kaphatnak még címet internetszolgáltatójuktól, azonban ez egyre jobban megnehezedik majd.

Az internet működése akkor sem áll le, ha az IANA vagy a RIR-ek már nem tudnak több IPv4 szerinti címet kiosztani, mivel a már kiosztott címeket még igen sokáig tudják és valószínűleg fogják majd használni. Az IP alapú hálózatok növekedési és innovációs lehetőségeit azonban korlátozná ez a helyzet, ha nem születik rá megfelelő megoldás. Az internetes közösség egésze és különösen a RIR-közösségek jelenleg az átmenet módozatáról folytatnak megbeszéléseket. Az utóbbi időben valamennyi RIR adott ki nyilvános állásfoglalásokat, és sürgette az IPv6 elfogadását.

3.2. Az IPv4 csak rövid távú megoldás, amely további nehézségekhez vezet

Az IP-címek jövőbeli hiányával kapcsolatos aggályok nem új keletűek. Az internet korai időszakában, a RIR-ek létrehozása és a világháló megindulása előtt a címeket meglehetősen nagyvonalúan osztogatták. Felmerült annak veszélye, hogy hamar elfogynak a címek. Így olyan változtatásokat eszközöltek a kiosztási stratégiában és a technológia terén, amelyek lehetővé tették, hogy a kiosztást szorosabban az aktuális igényekhez szabják.

Az egyik alapvető IPv4 technológia a NAT (hálózati címfordítás)[9]. A NAT-ok olyan (otthoni vagy vállalati) magánhálózatot kapcsolnak össze, amely magáncímeket használva kapcsolódik a nyilvános internethez, ahol nyilvános IP-címek szükségesek. A magáncímek az e célra fenntartott címek köréből származnak. A NAT mint eszköz a magáncímeket nyilvános címekké alakítva egyfajta átjárót jelent a magánhálózat és a nyilvános internet között. Ez a módszer tehát mérsékli az IPv4-címek fogyását. Azonban a NAT-ok használatának két fő hátránya van, melyek a következők:

- Megakadályozza a két eszköz közötti közvetlen kommunikációt: köztes rendszerek szükségesek ahhoz, hogy a magáncímekkel rendelkező eszközök vagy berendezések a nyilvános interneten keresztül kommunikálhassanak.

- Fokozza a rendszer bonyolultságát, mivel ténylegesen kétfajta számítógépcsoport létezik: a nyilvános címmel rendelkezők és a magáncímmel rendelkezők. Ez gyakran megnöveli a hálózatok tervezési és karbantartási költségeit, továbbá az alkalmazások fejlesztési költségeit.

Néhány további intézkedéssel bővülhet az IPv4-címek rendelkezésre állása. Kialakulhat egy IPv4-címekkel kereskedő piac, amely ösztönzőket kínálna ahhoz, hogy a szervezetek eladják az általuk már nem használt címeket. Az IP-címek azonban szigorúan véve nem jelentenek magántulajdont. A címeknek globálisan elfogadhatónak és globálisan irányíthatónak kell lenniük, amit az eladó nem tud mindig garantálni. Ráadásul drága erőforrássá válhatnak. A RIR-ek az eddigiekben szkeptikusan fogadták egy ilyen másodlagos piac kialakulásának lehetőségét.

Újabb lehetőség a már kiosztott és nem eléggé kihasznált címtartományok aktív visszakövetelésének megkísérlése. Az ilyen címek visszaadásának kikényszerítésére azonban nemigen létezik semmilyen mechanizmus sem. Egy ilyen intézkedés esetleges költségeit egyensúlyba kell hozni azzal a további élettartammal, melyet ez az IANA címtartománya számára jelentene.[10]

Habár az ilyen intézkedések átmeneti haladékot biztosíthatnak, az IP-címek iránti kereslet előbb-utóbb túl nagy lesz ahhoz, hogy azt a globális IPv4 tartománya kielégítse. Ha túl sokáig maradunk az IPv4 mellett, ez azzal a kockázattal járhat, hogy a globális internet szükségtelenül bonyolult és fragmentált lesz. Megfelelőbb stratégia tehát az IPv6 időben történő bevezetése.

3.3. IPv6: a legmegfelelőbb előre vezető út

Az IPv6 egyértelmű, hosszú távú megoldást kínál a címek problémájára. Az IPv6 protokoll keretében meghatározott címek száma óriási[11]. Az IPv6 lehetővé teszi a világ valamennyi polgára, valamennyi hálózatüzemeltetője (ideértve a teljesen az IP alapú, új generációs hálózatokra átállókat is) és valamennyi szervezete számára, hogy annyi IP-címmel rendelkezzenek, amennyire szükségük van, hogy minden elképzelhető eszközt vagy berendezést közvetlenül a globális internetre csatlakoztathassanak.

Az IPv6 protokollt úgy alakították ki, hogy olyan jellemzőket is lehetővé tegyen, amelyek érzékelhetően hiányoztak az IPv4-ből. Ide sorolható a szolgáltatás minősége, az automatikus konfiguráció, a biztonság és a mobilitás. Időközben azonban a legtöbb ilyen jellemzővel ellátták az eredeti v4 protokollt is. Az IPv6-ot mindenekelőtt a rendelkezésre álló címek óriási tárháza teszi vonzóvá a jövőbeli alkalmazások tekintetében, mivel az IPv4-hez képest ezzel egyszerűbbé válik ezeknek a kialakítása.

Az IPv6 előnyei tehát akkor a legnyilvánvalóbbak, amikor nagyon sok eszközt vagy berendezést kell könnyen hálózatba szervezni, és az interneten keresztül potenciálisan láthatóvá és közvetlenül hozzáférhetővé tenni. Egy bizottsági finanszírozású tanulmány igazolta, hogy ez számos piaci szegmens számára előnyös lenne[12], ideértve az otthoni hálózatokat, az épületek kezelését, a mobilkommunikációt, a védelmi és biztonsági ágazatot és az autóipart.

Az IPv6 gyors és eredményes elfogadása Európa számára az internet fejlesztésével kapcsolatosan innovációs potenciált és vezető szerepet kínál. Más régiók – különösen az ázsiai régió – máris komoly érdeklődést mutatnak az IPv6 iránt. A japán fogyasztóielektronika-ipar például egyre több IP-címmel ellátható terméket gyárt, és teszi ezt kizárólag az IPv6 körében. Az európai iparnak ezért készen kell állnia az IPv6 alapú szolgáltatásokat, alkalmazásokat és eszközöket illető jövőbeli kereslet kiszolgálására, és ilyen módon a világpiacon versenyelőny megszerzésére.

Összefoglalva: az IPv6 előnye az IPv4-gyel szemben hatalmas, könnyebben kezelhető címtartománya. Ez megoldja a rendelkezésre álló címek jövőbeli problémáját mostanra és hosszú időre. Innovációs alapot biztosít olyan szolgáltatások és alkalmazások kifejlesztése és alkalmazása tekintetében, melyek egy IPv4-környezetben túl bonyolultak vagy túl költségesek lennének. Lehetőséget biztosít továbbá a felhasználók számára is, akik így saját hálózatukat az internetre csatlakoztathatják.

3.4. Mi a teendő?

Az IPv6 az IPv4-gyel közvetlenül nem együttműködtethető. Az IPv6 és az IPv4 alapú eszközök egymással csak alkalmazás-specifikus átjárók felhasználásával kommunikálhatnak. Nem biztosítanak általános időtálló megoldást az átlátható együttműködtethetőséghez.

Az IPv6 azonban ugyanazon az eszközön és ugyanazon a fizikai hálózaton az IPv4-gyel párhuzamosan is működtethető. Lesz egy átállási szakasz (várhatóan legalább 10, 20 vagy még több évig), amikor az IPv4 és az IPv6 egyidejűleg működik ugyanazokon a gépeken (ezt szakszóval gyakran nevezik „dual stack”-nek), és ugyanazon hálózati kapcsolatokon keresztül továbbítható. Emellett más (szakszóval „tunnelling”-nak nevezett) szabványok és technológiák is lehetővé teszik, hogy IPv6-csomagokat IPv4 szerinti cím- és irányító mechanizmusokkal továbbítsanak és viszont.[13] Ez jelenti az IPv6 fokozatos bevezetésének technikai alapját.

Az internetprotokoll egyetemes jellege miatt az IPv6 világszerte számos érintett odafigyelését teszi szükségessé. A folyamat főbb érintettjei a következők:

- Internetes szervezetek (pl. az ICANN, a RIR-ek és az IETF), melyeknek közös IPv6-erőforrásokat és -szolgáltatásokat kell kezelniük (IPv6-címek kiosztása, domainnévrendszer- (DNS-) szerverek működtetése stb.), és a továbbiakban is a szükséges szabványok és leírások kialakításával kell foglalkozniuk.2008. májusi adatok szerint az IPv6-címek regionális kiosztása Európában összpontosul(RIPE 49 %), Ázsiában és Észak-Amerikában pedig gyorsan növekszik (APNIC: 24 %, ARIN 20 %).[14] Az említett címek kevesebb mint felét teszik jelenleg közzé a nyilvános interneten (vagyis teszik láthatóvá a default-free routing táblákon).A DNS-en belül a gyökér és a felső szintű névszerverek közül egyre több IPv6-kompatibilis. Például 2008-ban megkezdődik a .eu névszerverekhez való IPv6 alapú kapcsolódás fokozatos bevezetése.

- ISP-k, melyeknek idővel IPv6 alapú kapcsolódást és IPv6 alapú szolgáltatásokat kell kínálniuk ügyfeleik számára.A jelek szerint az ISP-k kevesebb mint fele kínál IPv6 alapú összekapcsolódási lehetőséget. Csak néhány ISP kínál alapesetben IPv6 ügyfél-hozzáférési szolgáltatást (elsősorban üzleti felhasználóknak) és biztosít IPv6-címeket.[15] Az IPv6-ot működtető „autonóm rendszerek” (tipikusan ISP-k és nagy végfelhasználók) aránya a becslések szerint 2,5%.[16]Ennek megfelelően az IPv6-forgalom viszonylag kicsi. Az IPv6/v4 aránya jellemzően kevesebb mint 0,1% az internet exchange pontokon (melyek közül csak minden ötödik támogatja az IPv6-ot).[17] Ez azonban nem tartalmazza az ISP-k közötti közvetlen forgalmat, valamint az IPv6 forgalomnak azt a részét, amelyet ún. „tunnelling” módszerrel irányítanak, így ezek első pillantásra továbbra is IPv4-nek tűnnek. A közelmúltban történt mérések szerint az ilyen jellegű „tunneling” révén folyó IPv6-forgalom növekszik.

- Infrastruktúra-értékesítők (ideértve a hálózati berendezéseket, az operációs rendszereket, a hálózati alkalmazással kapcsolatos szoftvereket), melyeknek termékeiket IPv6-kompatibilissé kell tenniük.Számos berendezés- és szoftverértékesítő frissítette termékeit úgy, hogy azok IPv6-kompatibilisek legyenek.[18] Azonban még mindig vannak problémák egyes funkciókkal és a teljesítménnyel, illetve az IPv4-ének megfelelő értékesítői támogatássalA fogyasztók telepített berendezései, úgymint az internet-hozzáférést biztosító kis routerek és otthoni modemek általában még mindig nem támogatják az IPv6-ot.

- Tartalomszolgáltatók és szolgáltatók (ideértve a weboldalakat, az azonnali üzenetküldést, az e-mailt, a fájlmegosztást, a voice over IP-t), melyeknek szervereik IPv6-kompatibilissá tételével kell elérhetőeknek lenniük.Világszerte csak igen kevés IPv6 alapú weboldal működik. A legnagyobb globális weboldalak közül szinte egyiknek sincs IPv6-os változata. Az IPv6 alapon elérhető tartalom és szolgáltatások tényleges hozzáférhetőségének hiánya alapvető akadálya az új protokoll alkalmazásának.

- Üzleti és fogyasztói alkalmazások értékesítői (ideértve az üzleti szoftvereket, az intelligens kártyákat, a P2P szoftvereket, a közlekedési rendszereket, az érzékelő hálózatokat), melyeknek biztosítaniuk kell, hogy megoldásaik IPv6-kompatibilisek, és egyre több olyan terméket kell fejleszteniük és egyre több olyan szolgáltatást kell nyújtaniuk, melyek IPv6 jellemzőkkel rendelkeznek.Ma csak kevés alkalmazás épül kizárólag az IPv6-ra, ha egyáltalán vannak ilyenek. Részben arra számítottak, hogy az IP mint domináns hálózati protokoll elterjedése az IPv6-ot olyan új területeken is elterjeszti, mint amilyen a logisztika és a forgalomirányítás, a mobilkommunikáció és a környezeti monitoring, azonban ez az eddigiekben még nem öltött jelentős méreteket.

- Végfelhasználók (fogyasztók, vállalatok, tudományos élet és közigazgatás), melyeknek IPv6-kompatibilis termékeket és szolgáltatásokat kell beszerezniük, és IPv6-ot kell alkalmazniuk saját otthoni hálózataikon vagy otthoni internet-hozzáférésükkel kapcsolatban.Számos otthoni végfelhasználó használ IPv6-kompatibilis berendezéseket anélkül, hogy ennek tudatában lenne, és a hiányzó alkalmazások miatt anélkül, hogy ezt a jellemzőt feltétlenül ki is használná.A vállalatok és a közigazgatás óvakodnak attól, hogy egyértelmű igény hiányában változtatásokat eszközöljenek egy működő hálózaton. Ezért nemigen érzékelhető a magánhálózatokban a protokoll felhasználók által történő alkalmazása.Az új protokollt elsőként többek között egyetemek és kutatóintézmények fogadták el. Valamennyi európai uniós nemzeti kutatási és oktatási hálózat IPv6-on is működik. Az európai Géant hálózat[19] IPv6-kompatibilis, míg forgalmának kb. 1%-a native IPv6 alapú.

Az, hogy mennyi és milyen erőfeszítés szükséges az IPv6 elfogadásához, eltér az érintettek körében, és az egyes ügyektől függ. Ezért gyakorlatilag nem lehet megbízható becslést adni az IPv6 globális bevezetéséhez szükséges összes költségről.[20] A tapasztalatok és a projektek tanulságai azt mutatták, hogy a költségek kontrollálhatók, ha fokozatosan és előzetes tervek szerint történik a bevezetés. Ajánlatos az IPv6 lehetőleg hardver- és szoftverfrissítésekkel, szervezeti változásokkal és képzési intézkedésekkel együtt (melyek első pillantásra nem állnak kapcsolatban az IPv6-tal) történő fokozatos bevezetése. Ez a szervezeten belül általános tudatosságot tesz szükségessé az említett szinergiák alkalmazása érdekében. A költségek jelentősen megemelkednek, ha az IPv6-ot külön projektként és időbeli megkötésekkel vezetik be.

Az IPv6 bevezetésére a meglévő IPv4-hálózatok megtartása mellett kerül sor. A szabványok és a technológia lehetővé teszik az IPv6 különféle érintettek által történő, egyenletes ütemben terjedő elfogadását, ami hozzájárul a költségek kontrollálhatóságához. A felhasználók az IPv6-alkalmazásokat anélkül használhatják, és anélkül generálhatnak IPv6 alapú forgalmat, hogy megvárnák, hogy ISP-jük IPv6 alapú kapcsolatot kínáljon. Az ISP-k növelhetik IPv6-kompatibilitásuk mértékét, és ezt az érzékelt keresletnek megfelelően kínálhatják.

3.5. Az európai szintű szakpolitika szükségessége

Ma a legtöbb érintett számára nem érzékelhetők rögtön az IPv6 elfogadásának előnyei. Az előnyök hosszú távúak, és függnek más érintettek azzal kapcsolatos döntéseitől is, hogy mikor és hogyan hajtsák végre az IPv6-ot.

Minél több felhasználó alkalmazza az IPv6-ot, mások számára annál vonzóbbá válik ugyanez. A felhasználók számának növekedésével több terméket és szolgáltatást kínálnak alacsonyabb árakon és jobb minőségben. Az IPv6 működtetésével és irányításával kapcsolatos kollektív ismeretek is bővülnek. Ennek eredményeként kialakul a szállítók és a szolgáltatók ökoszisztémája, melynek keretében ezek egymást erősítik, megnő a bizalom és felgyorsul a rendszer alkalmazása. Mindenesetre hasonló piaci erők működnek az IPv4 esetében is, ahol ez az ökoszisztéma már sok éve működik, és eredménye egy berendezések és alkalmazások sokaságából álló örökség.

Az IPv6 végrehajtására irányuló kollektív mozgalmat nehéz elindítani, mivel az érintettek nem könnyen veszik figyelembe mások döntéseit. Nincs olyan egyetlen hatóság, mely az IPv6 bevezetését irányíthatná vagy irányadó koordinált tervet készíthetne. Ilyen módon az IPv6 terjedése globális szempontból nagymértékben egy decentralizált és piac által irányított folyamat. Ebben a helyzetben sok érintett helyezkedett a kivárás álláspontjára az IPv6-tal kapcsolatosan, vagy választotta a biztonságos, ismert IPv4 alapú megoldást. Mindezek eredménye az IPv6 széles körű elfogadásában mutatkozó, fentebb leírt késedelem. Egy ilyen helyzetben a megfelelő szakpolitikai intézkedések piaci indítékot biztosíthatnak az egyéneket és a szervezeteket a határozottabb lépések megfontolására ösztönözve. Az említett intézkedések hatékonyabbak, ha ezeket európai szinten kollektívan hozzák.

4. INTÉZKEDÉSEK: AZ IPV6 SZÉLES KÖRű EURÓPAI ALKALMAZÁSA 2010-IG

Európának kötelezettséget kell vállalnia amellett a célkitűzés mellett, hogy 2010-ig széles körben alkalmazza az IPv6-ot. Konkrétabban a felhasználók legalább 25%-ának kell képesnek lennie az IPv6 alapú internethez való kapcsolódásra és a legfontosabb tartalomszolgáltatókhoz és szolgáltatókhoz anélkül való hozzáférésre, hogy jelentős különbségeket tapasztalnának az IPv4-hez képest.

4.1. A tartalomhoz, a szolgáltatásokhoz és az alkalmazásokhoz való IPv6 alapú hozzáférést ösztönző intézkedések

- A Bizottság együttműködik a tagállamokkal abban, hogy az utóbbiak IPv6-ot alkalmazzanak az állami szféra weboldalain és az elektronikus kormányzattal kapcsolatos szolgáltatásokban. Ennek érdekében közös alkalmazási célkitűzésekről kell megállapodni. Szerepel a tervekben olyan rendelkezésre álló eszközök alkalmazása, mint amilyen az i2010 elektronikus kormányzati cselekvési terv és az IDABC program[21]. A Bizottság a maga részéről 2010-ig IPv6 alapon is hozzáférhetővé teszi az Europa és a CORDIS weboldalakat.

- A Bizottság felhívja a tartalomszolgáltatókat és a szolgáltatókat arra, hogy kínálatukat, beleértve a 100 legfontosabb európai weboldalt is, 2010-ig tegyék IPv6 alapon hozzáférhetővé. A Bizottságnak szándékában áll, hogy ezt az együttműködést a versenyképességi és innovációs program (CIP) keretében – az értékesítőket, az ISP-ket, valamint a tartalomszolgáltatókat és szolgáltatókat tömörítő – tematikus hálózatok útján előmozdítsa.

- A Bizottság felhívja az alapvető üzleti tevékenységükben már IP-technológiát alkalmazó ágazati érintetteket arra, hogy tekintsék az IPv6-ot az alkalmazások vagy berendezések (úgymint érzékelők, kamerák stb.) fejlesztését illetően elsődleges platformnak. Ezzel összefüggésben a Bizottság rendelkezik az IPv6-tal kapcsolatos alkalmazásoknak 2009 elején a CIP keretében finanszírozott próbaüzemű tesztelése és validálása támogatásáról.

- A Bizottság szabványosítási támogatási intézkedések keretében pénzügyi segítséget nyújtott a rendszerek együttműködtethetőségének fejlesztésére. Ezzel összefüggésben a Bizottság kész az IPv6-hálózatokon futó protokollok (pl. a SIP – Session Initiation Protocol) vonatkozásában tett szabványosítási intézkedések támogatására. Továbbá a Bizottság felkéri az európai szabványügyi szervezeteket, hogy hozzanak létre kézikönyveket az internetes IPv6-kompatibilis szolgáltatások alkalmazásának bevált módszereiről.

- A Bizottság ösztönzi a hetedik keretprogramból finanszírozott és a számítógépes hálózati protokoll megválasztása előtt álló kutatási projekteket az IPv6 minden lehetséges esetben való alkalmazására.

4.2. Intézkedések az IPv6 alapú kapcsolat és termékek iránti kereslet közbeszerzés útján való generálására

A közbeszerzés alkalmazását nyilvános konzultáció során[22] hatékony módszernek tekintették az IPv6-ra való átállás meggyorsítására. Például az USA kormánya 2005-ben valamennyi szövetségi kormányhivatalt arra utasított, hogy alapvető gerinchálózatukat 2008 közepéig migrálják az IPv6-ba[23].

- A Bizottság ösztönzi a tagállamokat saját hálózataikon belül az IPv6-ra való előkészületre, és külső hálózati szolgáltatói szerződéseik megújításakor annak biztosítására, hogy ezek az IPv6 alapú kapcsolódásról is rendelkeznek, továbbá hogy minden beszerzett berendezés IPv6-kompatibilis. A Bizottság összefogja a tagállami informatikai vezetőket a tapasztalatcsere és az előrehaladás nyomon követése érdekében.

- A Bizottság ehhez hasonlóan az IPv6-kompatibilitást alapvető feltételként szabja meg saját hálózati berendezései és szolgáltatásai folyamatos megújítási ciklusában. A Bizottság jól időzített, megfelelő belső próbaüzemeket és projekteket hajt végre az IPv6-ra való előkészület érdekében.

4.3. Intézkedések annak biztosítására, hogy az IPv6 alkalmazásának előkészületei időben megtörténjenek

Az IPv6-ra való átállás némi időbe kerül, és szükségessé teszi egy kettős IPv4/IPv6 hálózat üzemeltetését, mindez pedig megoldásra váró egyedi kérdéseket vet fel. Valamennyi érintettnek a lehető leghamarabb elő kell készülnie az IPv6-kompatibilis megoldások fejlesztésére és alkalmazására. A szervezetek nem várhatnak arra, hogy saját ISP-ik biztosítsák a native IPv6 alapú kapcsolatot, hanem meg kell kezdeniük a protokoll saját hálózatukon való alkalmazását.

- A Bizottság különféle felhasználói csoportoknak szóló, célzott tudatosító kampányokba kezd. Az ilyen intézkedések a legjobban az állami–magánszférabeli partnerségek keretében és a tagállamokkal együttműködésben valósíthatók meg.

- A Bizottság szándéka „egyedi támogatási intézkedések” támogatása (a hetedik keretprogram révén) a gyakorlati alkalmazással kapcsolatos ismeretek terjesztésére.

- A Bizottság továbbra is támogatja az IPv6 együttműködtethetőségével és elérhetőségével, valamint az IPv6-ra való átállással kapcsolatos szabványosítási intézkedéseket, az IPv6 protokolljainak tesztelésére már kialakított keretrendszerrel összhangban.

- A Bizottság ösztönzi, hogy az ISP-k 2010-ig biztosítsanak teljes körű IPv6 alapú kapcsolatot ügyfeleik számára, adott esetben pedig frissítsék az ügyfeleik számára általuk biztosított berendezéseket.

- A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy támogassák az IPv6 alapú technológiával kapcsolatos ismeretek vonatkozó tantervekben, valamint és az egyetemi számítástechnikai és hálózatmérnöki kurzusokon stb. való szerepeltetését. A Bizottság kísérő tanulmányt hajt végre, és 2009-ben konferenciát kíván szervezni.

4.4. A biztonsággal és az adatvédelemmel kapcsolatos kérdések kezelésére irányuló intézkedések

Az IPv6 biztonsági jellemzői nem jobbak és nem rosszabbak, mint az IPv4-éi, csak eltérőek. Egy kettős IPv4/v6 alapú környezetben a biztonsági kérdések kezelése igen bonyolulttá válhat a végrehajtás és a konfigurálás szempontjából.[24]

A Bíróság elismerte, hogy az IP-cím az adatvédelmi irányelvek alkalmazási körébe tartozó személyes adatnak minősülhet.[25] Egyesek – különösen a 29. cikk szerinti adatvédelmi munkacsoport – hangot adtak az IPv6-tal és a személyes adatok védelmével kapcsolatos aggályuknak.[26] Az egyik aggályt egy szabvánnyal segítségével szüntették meg. A helyzetet azonban a konfiguráció és a tényleges végrehajtás tekintetében nyomon kell követni.

- A Bizottság terjeszti a bevált gyakorlatot, és együttműködik az értékesítőkkel az IPv6 teljes körű működőképességének biztosítása érdekében. A Bizottság szükség esetén igénybe veszi az Európai Hálózati és Információbiztonsági Ügynökség, az ENISA szakértelmét ezen erőfeszítések támogatása érdekében.

- A Bizottság nyomon követi az IPv6 széles körű alkalmazása miatt felmerülő adatvédelmi és biztonsági kérdéseket, különösen az érintettekkel, pl. az adatvédelmi hatóságokkal vagy a bűnüldöző szervekkel folytatott konzultáció útján.

5. A CSELEKVÉSI TERV VÉGREHAJTÁSA

Ezt a cselekvési tervet a tervek szerint a következő 3 év folyamán hajtják végre. A Bizottság nyomon követi az IPv6 elfogadását; és különösen végrehajtási tesztet végez az IPv6 európai felhasználók rendelkezésére állása és működőképessége mértékének megállapítására.

A Bizottság folytatja az internetes szervezetek tevékenységeinek nyomon követését, ideértve az IPv4 terjesztési politikáival kapcsolatos folyamatos vitát a regisztrátorközösségeken belül, és szükség esetén részt vesz ebben.

A Bizottság rendszeresen jelentést tesz az előrehaladásról az i2010 magas szintű munkacsoport számára. Emellett közzéteszi az előrehaladásról szóló jelentéseket weboldalán és más megfelelő módon.

A Bizottság 2010-ben felülvizsgálatot végez a nyomon követési intézkedések szükségességének megállapítása érdekében.

[1] Az IPv4 meghatározása a következő dokumentumban található: RFC 791, 1981.Az RFC a „Request for Comments” (információkérés) rövidítése. Bővebben ld. az IETF (az Internet Szabványok Szervezete) honlapján: http://www.ietf.org

[2] RFC 2460, 1998. http://www.ietf.org/html.charters/OLD/ipv6-charter.html és http://www.ietf.org/html.charters/6man-charter.html

[3] COM(2002) 96 „A következő generációs internet – cselekvési prioritások az új, IPv6 internetprotokollra történő átállás terén”. ftp://ftp.cordis.europa.eu/pub/fp7/ict/docs/ipv6-communication_en.pdf

[4] ld.: http://www.ipv6tf.org

[5] COM(2005) 229 végleges, „i2010: Európai információs társadalom a növekedésért és a foglalkoztatásért”

[6] Az IANA szerepét jelenleg az ICANN, az Azonosítónevek és Azonosítószámok Internetes Szervezete tölti be; http://www.icann.org/general/iana-contract-17mar03.htm

[7] AfriNIC (Afrika), APNIC (Ázsia és a Csendes-óceán térsége), ARIN (Észak-Amerika és a Karib-térség), LACNIC (Latin-Amerika) és RIPE NCC (Európa, Közel-Kelet és Közép-Ázsia egyes részei).

[8] http://www.potaroo.net/tools/ipv4/index.htmlhttp://www.tndh.net/~tony/ietf/ipv4-pool-combined-view.pdfKorábbi becslés áll rendelkezésre háttérelemzéssel együtt a következő címen:http://www.cisco.com/web/about/ac123/ac147/archived_issues/ipj_8-3/ipv4.html

[9] RFC 2663, 1994

[10] Az IANA által egy RIR számára jelenleg kiosztott tartomány felszabadításával a végső dátumot kb. három héttel lehetne késleltetni.

[11] Az említett szám 3,4 x 1038.

[12] „Az IPv6 hatása a vertikális piacokra”, 2007. október. http://ec.europa.eu/information_society/policy/ipv6/docs/short-report_en.pdf

[13] Lásd: a következő RFC-ket: 2893, 3056, 4214, 4380

[14] http://www.ripe.net/rs/ipv6/stats/index.html

[15] http://www.sixxs.net/faq/connectivity/?faq=ipv6transithttp://www.sixxs.net/faq/connectivity/?faq=native

[16] http://bgp.he.net/ipv6-progress-report.cgi

[17] Az amszterdami Internet Exchange forgalmi elemzése szerint 2007 első 10 hónapjában az átlagos napi IP-forgalom 177 Gbps; melyből az IPv6 alapú forgalom 47 Mbps, vagyis 0,03%. http://www.ripe.net/ripe/meetings/ripe-55/presentations/steenman-ipv6.pdf

[18] http://www.ipv6-to-standard.org/Létezik egy IPv6 Forum szerinti program is, mely opcionális IPv6 Ready Logót határoz meg.http://www.ipv6ready.org/pdf/IPv6_Ready_Logo_White_Paper_Final.pdfhttp://www.ipv6ready.org/logo_db/approved_list_p2.phphttp://www.ipv6ready.org/logo_db/approved_list.php

[19] A Géant az a páneurópai kommunikációs hálózat, amely Európában és azon túl 30 millió kutatási és oktatási intézményi felhasználót kapcsol össze. http://www.geant.net/

[20] Egy vizsgálat kísérletet tett arra, hogy felbecsülje az USA gazdasága számára egy 25 éves időszakban jelentkező átállási költségeket, becslése szerint az 25 milliárd USD (2003. évi értéken), a vizsgálat azonban számos módszertani problémát vet fel: http://www.nist.gov/director/prog-ofc/report05-2.pdf

[21] Az európai elektronikus kormányzati szolgáltatásoknak a közigazgatási programba együttműködtethető módon történő integrálása. http://ec.europa.eu/idabc/en/document/5101/3

[22] 2006 februárjában tartott nyilvános konzultáció. ftp://ftp.cordis.europa.eu/pub/fp7/ict/docs/ipv6-public-consultation-report_en.pdf

[23] OMB-memorandum 05-22, „A 6–os verziójú internetprotokollra (IPv6) való átállás terve” http://www.whitehouse.gov/omb/memoranda/fy2005/m05-22.pdf, 2005. augusztus 2.

[24] http://www.ipv6forum.com/dl/white/NAv6TF_Security_Report.pdf

[25] A C-275/06. sz., Promusicae kontra Telefonica ügyben 2008. január 29-én hozott ítélet 45. pontja. A 95/46/EK és a 2002/58/EK irányelvek.

[26] 2/2002 vélemény az egyedi azonosítók távközlési terminálberendezésekben való használatáról: az IPv6 példája. http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/docs/wpdocs/2002/wp58_en.pdf. A probléma az volt, hogy a konfigurálás megkönnyítése érdekében az IPv6 cím egyes részei az interfészazonosítóból (az Ethernet MAC cím) származtak. A megoldás annak engedélyezése, hogy a gépek a cím egy részét véletlenszerűen generálják, lásd: RFC 4941.