Az Európai Parlament állásfoglalása

( 2011. május 10.)

a nyolcadik, kilencedik és tizedik Európai Fejlesztési Alap 2009-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozat szerves részét képező megjegyzésekkel

AZ EURÓPAI PARLAMENT,

tekintettel a 2008. évi mentesítés nyomon követéséről szóló bizottsági jelentésre (COM(2010) 650) és az azt kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumokra ((SEC(2010)1437 és SEC(2010)1438)),

tekintettel a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap 2008-as pénzügyi évre vonatkozó pénzügyi kimutatásaira, valamint bevételi és kiadási kimutatásaira (COM(2010) 402 – C7-0220/2010),

tekintettel a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap 2009-es pénzgazdálkodásáról szóló, 2010. április 29-i bizottsági éves jelentésre,

tekintettel az Európai Fejlesztési Alapokkal kapcsolatos pénzügyi információkra (COM(2010) 319),

tekintettel a Számvevőszéknek a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap által a 2009-es pénzügyi évben támogatott tevékenységekről szóló éves jelentésére, a Bizottság válaszaival együtt [1],

tekintettel a Számvevőszéknek az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke szerinti megbízhatósági nyilatkozatára [2],

tekintettel a szubszaharai Afrika országaiban az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatásokról szóló 10/2008. sz. számvevőszéki különjelentésre,

tekintettel a kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integrációhoz nyújtott EFA-támogatás hatékonyságáról szóló, 18/2009. sz. számvevőszéki különjelentésre,

tekintettel az Európai Beruházási Bank beruházási keretről szóló 2009-es éves jelentésére,

tekintettel az Európai Fejlesztési Alap 2009-es pénzügyi évre vonatkozó tevékenységeinek végrehajtására vonatkozóan a Bizottságnak adandó mentesítésről szóló, 2011. február 15-i tanácsi ajánlásokra (05469/2011 – C7-0050/2011, 05472/2011 – C7-0049/2011, 05473/2011 – C7-0048/2011),

tekintettel az egyrészről az afrikai, karib-tengeri és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között, 2000. június 23-án Coutonouban aláírt [3] és 2005. június 25-én Luxembourgban felülvizsgált [4] partnerségi megállapodásra,

tekintettel az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról (tengerentúli társulási határozat) szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK tanácsi határozatra [5], amelyet a 2007/249/EK tanácsi rendelettel módosítottak [6],

tekintettel a tagállamok kormányainak képviselői között a Tanács ülésén létrejött, a negyedik AKCS–EK-egyezményhez csatolt második pénzügyi jegyzőkönyvnek megfelelően nyújtott közösségi segély finanszírozásáról és kezeléséről szóló 1995. december 20-i belső megállapodás 33. cikkére [7],

tekintettel a tagállamok kormányainak képviselői között a Tanács ülésén létrejött, az afrikai, karibi és csendes-óceáni országok, valamint az Európai Közösség és tagállamai közötti, 2000. június 23-án Cotonouban (Benin) aláírt partnerségi megállapodáshoz csatolt pénzügyi jegyzőkönyvnek megfelelően nyújtott közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről, valamint a tengerentúli országoknak és területeknek, amelyekre az EK-Szerződés 4. része vonatkozik, juttatott pénzügyi támogatás elosztásáról szóló 2000. szeptember 18-i belső megállapodás 32. cikkére [8],

tekintettel az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének – III. szakasz – Bizottság és végrehajtó ügynökségek – végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatokat kísérő, 2010. május 5-i állásfoglalására [9] és különösen annak (268)–(274) bekezdésére,

tekintettel az EKSZ 276. cikkére és az EUMSZ 319. cikkére,

tekintettel az 1998. június 16-i költségvetési rendelet negyedik AKCS–EK-egyezmény szerinti fejlesztésfinanszírozási együttműködésre alkalmazandó 74. cikkére [10],

tekintettel a 2003. március 27-i költségvetési rendelet 9. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 119. cikkére [11],

tekintettel a 10. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó pénzügyi szabályzatról szóló, 2008. február 18-i 215/2008/EK tanácsi rendelet 142. cikkére [12],

tekintettel a Bizottság és az Európai Beruházási Bank által a Költségvetési Ellenőrző Bizottság 2011. január 25-i kérdéseire adott válaszokra,

tekintettel eljárási szabályzata 76. cikkére és 77. cikke harmadik francia bekezdésére, valamint VI. mellékletére,

tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Fejlesztési Bizottság véleményére (A7-0140/2011),

A. mivel az Európai Fejlesztési Alap az Európai Unió legfontosabb pénzügyi eszköze az afrikai, karibi és csendes-óceáni államokkal folyó fejlesztési együttműködésben,

B. mivel – annak ellenére, hogy a Parlament többször kérte az EFA költségvetésbe történő bevonását – az európai fejlesztési alapok jelenleg nem tartoznak az Európai Unió általános költségvetésébe és az általános költségvetési rendelet hatálya alá, ehelyett végrehajtásuk egyedi pénzügyi szabályoknak megfelelően történik,

C. mivel az EFA-n keresztül folyósított támogatások teljes összege az elkövetkező években jelentősen növekedni fog, mivel a 2008–2013-as időszakra vonatkozó 10. EFA alatti uniós támogatások összegét 22682000000 EUR-ban határozták meg, ami 64 %-os növekedést jelent a 9. EFA alatti keretöszszgekhez képest; mivel tudatosítani kell a felhasználási képesség fenyegető problémáját, ami a megfelelő kiadások teljes ismeretét igényli,

D. mivel az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselője 2011. február 2-án azt mondta az Európai Parlamentben, hogy az Unió szomszédságpolitikája megbukott; mivel a közelmúltbeli észak-afrikai események bebizonyították, hogy a gyors demográfiai növekedések és a stagnáló gazdaságok elegye lobbanékony helyzetek kialakítását eredményezheti; mivel ezen események azt szemléltetik, hogy az ilyen demográfiai növekedések sikeres gazdaságokat követelnek meg, és hogy a politikai eszközök csak akkor megfelelőek, ha a helyszínen hatékonyak és pozitív változást idéznek elő;

1. emlékeztet, hogy az EFA (22682000000 EUR a jelenlegi, 10. EFA-ra, 2008–2013-ra) nem képezi az uniós költségvetés részét, noha ez az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) államokban, illetve a tengerentúli országokban és területeken (TOT) élőknek nyújtott uniós fejlesztési segély fő eszköze; megállapítja, hogy az EFA számos eszközből áll: a Bizottság által kezelt támogatások, a beruházási keret alatt az EBB által kezelt, a magánszektornak nyújtott kockázati tőke és kölcsönök és a FLEX-mechanizmus, amelynek célja az exportbevételek instabilitásából eredő kedvezőtlen hatások orvoslása;

EFA költségvetésbe történő integrációja

2. megismétli támogatását az EFA költségvetésbe történő integrációja iránt, mely erősíteni fogja a finanszírozás demokratikus ellenőrzését, elszámoltathatóságát és átláthatóságát, valamint nagyobb koherenciát teremt az AKCS-országokkal kapcsolatos uniós politikában;

3. ismét emlékeztet a Bizottság nyilatkozatára, miszerint javasolni akarja az EFA uniós költségvetésbe történő bevonását a következő pénzügyi keretről szóló viták során, illetve teljes körű tájékoztatást fog nyújtani a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottsága részére; továbbra is fenntartja azonban, hogy az EFA-nak az Unió költségvetésébe történő bevonása nem vezethet a fejlesztési kiadások átfogó csökkentéséhez a jelenleg meglévő két finanszírozási eszköz tekintetében;

4. sürgeti a Tanácsot és a tagállamokat, hogy adjanak pozitív választ a Bizottság javaslatára és járuljanak hozzá, hogy 2014-től az Unió költségvetése a következő pénzügyi keret részeként foglalja magában a teljes EFA-t; úgy véli, hogy ez az intézkedés régóta esedékes és az EFA költségvetésbe történő bevonásának a lehető leghamarabb sorra kell kerülnie;

Fejlesztési prioritások

5. emlékeztet a Bizottság annak biztosítására tett kötelezettségvállalására [13], hogy a fejlesztési együttműködési eszköz (DCI) keretében nyújtott támogatás 20 %-át az alap- és másodfokú oktatásra és az alapszintű egészségügyi ellátásra fordítják; felszólít jelentés készítésére az EFA-k tekintetében ugyanezen küszöbértékre vonatkozóan; felhívja a Bizottságot, hogy részesítse előnyben az egészségügyi rendszerek megerősítését – különösen a legszegényebb emberekre összpontosítva – és a tanulás minőségét javító támogatásokat, valamint segítsen kidolgozni a szegényeknek kedvező és a nemek közötti egyenlőséget elősegítő politikai keretet; felhívja a Bizottságot, hogy teljes mértékben vegye figyelembe a Számvevőszéknek a 10/2008. sz. és a 12/2010. sz. különjelentésében megfogalmazott ajánlásait; felhívja a Bizottságot, hogy a jövőben növelje ezt az arányt 25 %-ra; sürgeti a Bizottságot, hogy fektessen nagyobb hangsúlyt az anyák egészségére, és a női egészségügyi program szerves részeként hangsúlyozza a szexuális és reproduktív egészséggel kapcsolatos oktatás és tudatosítás fontosságát, mivel ez az a millenniumi fejlesztési cél, mely tekintetében a legelkeserítőbb a haladás;

6. üdvözli, hogy 2009-ben a kötelezettségvállalások rekordszintet értek el; szintén elégedett az EFA Bizottság általi kezelésében történt számos más előrelépéssel, beleértve a számviteli környezet megerősítését (új, eredményszemléletű elszámolás), a jobb iránymutatásokat a bizonytalan helyzetű államok költségvetési támogatásához és a külső ellenőrzések hatékonyabb, eredményesebb és fokozottabb nyomon követését; elismeri ugyanakkor, hogy elsősorban és leginkább a sérülékeny államok igényelnek jobban meghatározott stratégiát és több figyelmet egyes gazdasági ágazataik vonatkozásában;

7. ismét hangsúlyozza, hogy a 10. EFA-nak korlátozott számú területre kell összpontosítania – mialatt bevonja a helyi szinten hatékony és megfelelően ellenőrzött nem kormányzati szervezeteket – a célkitűzések túlburjánzása negatív hatásainak elkerülése érdekében; felhívja a Bizottságot, hogy érdemeik alapján hasznosítsa a helyi és európai nem kormányzati szervezetek nyújtotta lehetőségeket, különösen azon esetekben, amikor a projektek és programok nem kormányzati szervezetek és nemzetközi szervezetek (több adományozót tömörítő vagyonkezelő alapok) általi kezelése eredményesebb és költséghatékonyabb, mint Bizottság általi kezelésük, illetve amikor e szervezetek tevékenysége a pénzügyi támogatás lejárta után is fenntartható projekteket eredményez; sürgeti a Bizottságot, hogy világosan tájékoztassa a Parlamentet a nem kormányzati szervezetek saját forrásainak összetételéről az EFA és a nem kormányzati szervezetek által társfinanszírozott projektek esetében;

8. rámutat arra, hogy a fejlesztési támogatási mechanizmusokat a jólét növelésére és a kis- és középvállalkozások támogatására is fel kell használni, mivel a jólét növelése továbbra is alapvető eszköz a szegénység felszámolására; emlékeztet, hogy a becslések szerint évi 800000000000 EUR tűnik el a fejlődő országokból illegális tőkekiáramlások miatt, aminek megakadályozása döntő fontosságúnak bizonyulhat a szegénység felszámolása és a millenniumi fejlesztési célok megvalósítása szempontjából;

Az EFA-k pénzügyi irányítása

9. megjegyzi, hogy – a Számvevőszék véleménye szerint – a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap 2009-es pénzgazdálkodásáról szóló bizottsági jelentés pontosan ábrázolja, hogy mennyire valósultak meg a Bizottságnak a pénzügyi évre vonatkozó operatív céljai (különösen a pénzügyi végrehajtást és az ellenőrzési tevékenységeket illetően), a nagyszámú fejlődő országot sújtó gazdasági válság negatív hatása ellenére;

10. hangsúlyozza azonban, hogy a számvevőszéki észrevételek bizottsági nyomon követése egyes esetekben nem megfelelő (például jobban kellene támogatni a végrehajtó szervezetek irányítását, javítani kellene az utólagos ellenőrzéseket a fő kockázatokra való nagyobb fokú összpontosítással és tovább kellene fejleszteni a CRIS Audit funkcióit az ellenőrzés nyomon követésének hatékonyabbá és eredményesebbé tétele érdekében; hangsúlyozza, hogy a Bizottság számvevőszéki ajánlásokra adott válasza az elszámoltathatóság fontos eleme a mentesítő hatóság számára; ezért felhívja a Bizottságot, hogy tájékoztassa a Parlament illetékes bizottságait az általa tett, illetve tervezett lépésekről a Számvevőszék által említett hiányosságok kiküszöbölése végett;

11. aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék által megállapított bizonyos hiányosságok miatt, különös tekintettel a beszerzési eljárásokra [14], a delegációkon végzett előzetes kontrollokra [15] és a partnerországok belső kontrollrendszereire [16], és sürgeti a Bizottságot, hogy határozottan folytassa és szélesítse a delegációkon és az engedélyezésre jogosult nemzeti tisztviselők hivatalaiban dolgozó személyzet számára biztosított meglévő képzési programokat;

12. megjegyzi, hogy a Számvevőszék megbízhatósági nyilatkozata nem vonatkozik a 9. és 10. EFA forrásokra, amelyeket az EBB kezel és amelyekért az EBB felel [17]; politikailag és elszámoltathatósági okokból nemkívánatosnak találja azt, hogy a beruházási keretre nem terjed ki a Számvevőszék megbízhatósági nyilatkozata vagy a Parlament mentesítési eljárása, és egyetért a Számvevőszékkel, hogy ezek a rendelkezések csökkentik a Parlament mentesítési jogkörének hatályát, különösen atekintetben, hogy az EFA források az európai adófizetők és nem a pénzügyi piacok hozzájárulásából származó közpénzekből erednek;

13. üdvözli a Számvevőszék azon véleményét, hogy a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap végleges éves beszámolója minden lényegi szempontból híven tükrözi az EFA 2009. december 31-i pénzügyi helyzetét; megjegyzi azonban, hogy a Számvevőszék szerint figyelmet érdemel, hogy az előfinanszírozás keretében nyújtott garanciák összértékét alacsonyabb, a pénzügyi beszámolókhoz csatolt megjegyzésekben feltüntetett visszatartási biztosítékok összegét pedig magasabb értéken szerepeltették; felhívja a Bizottságot, hogy haladéktalanul orvosolja ezeket a hiányosságokat;

14. megjegyzi, hogy a pénzügyi kimutatásokban szereplő előfinanszírozási garanciák folyamatban lévő összege 2009 végén tartalmazott egy 413600000 EUR-s összeget, és hogy ez az összeg a valóságban 82300000 millió EUR-val, azaz 19,9 %-kal több; szintén megjegyzi, hogy a pénzügyi kimutatásokban szereplő visszatartási biztosítékok összege 186200000 EUR volt, és hogy a valóságban ez az összeg 58400000 EUR-val, azaz 31,4 %-kal kevesebb; felhívja a Bizottságot, hogy esetről esetre adjon magyarázatot ezen alul- és felülértékelések okaira;

Az EFA-k számvitele rendszere

15. üdvözli az új, eredményszemléletű könyvelési rendszer (ABAC EDF) 2009. februári bevezetését, és hangsúlyozza, hogy 2009 volt az első év, amikor az EFA éves beszámolójának összeállítása az ABAC EDF könyvelési rendszerrel történt; megjegyzi, hogy az új számviteli rendszer csökkenti a szükséges manuális kiigazítások számát, és megerősíti a számviteli környezetet;

16. megjegyzi, hogy a EuropeAid által végzett utólagos ellenőrzések megállapították, hogy megnőtt a kódolási hibák gyakorisága (szerződéstípus, szerződés induló és záró napja); azonban emlékeztet arra, hogy 2009 végén a EuropeAid központi egységei részleget hoztak létre a CRIS-be bevitt információk minőségének nyomon követésére, ami tovább javítja az éves beszámolók elkészítéséhez használt adatok megbízhatóságát; kéri, hogy folyamatosan tájékoztassák az e téren elért előrelépésről;

A tranzakciók szabályszerűsége

17. üdvözli, hogy a Számvevőszék véleménye szerint a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap 2009. december 31-én véget ért pénzügyi évre vonatkozó beszámolóját megalapozó bevételek, kötelezettségvállalások és kifizetések minden lényeges szempontból jogszerűek és szabályszerűek (megbízhatósági nyilatkozat, VIII. bekezdés); sajnálatát fejezi ki azonban amiatt, hogy a Számvevőszéknek külön fel kellett hívnia a figyelmet arra, hogy igen gyakoriak voltak a kötelezettségvállalásokat és kifizetéseket érintő, ám a teljes hibaarány becslésekor figyelmen kívül hagyott nem számszerűsíthető hibák; emlékeztet arra, hogy bár a EuropeAid felügyeleti ellenőrzési rendszerei sokat fejlődtek az évek során, a Számvevőszék általános értékelése során a felügyeleti és ellenőrzési rendszereket csak részben találta hatékonynak; ezért elvárja a Bizottságtól, hogy folyamatosan kövesse nyomon a fent említett probléma megoldása érdekében hozott intézkedéseket, és számoljon be azokról;

18. megjegyzi, hogy a feltárt hibák a pályáztatási szabályoknak, a szerződések aláírására jogszabályban meghatározott határidőknek és a kötelező garanciákra vonatkozó előírásoknak a betartásával kapcsolatosak; megjegyzi, hogy a költségvetési támogatások kötelezettségvállalásai tekintetében a Számvevőszék úgy találta, hogy a Cotonoui Megállapodás Bizottság általi dinamikus értelmezése kapcsán [18] a EuropeAid a megállapodás előírásainak megfelelően járt el; tudomásul veszi, hogy a Bizottság szerint nem történt kifizetés pénzügyi garanciák általi fedezet nélkül;

19. megjegyzi, hogy a feltárt számszerűsíthető hibák a projektkifizetések esetében leginkább az alábbi típusokba sorolhatók: a) pontosság: számítási hibák; b) megalapozottsági hiba: a nyújtott szolgáltatásokat és a leszállított árukat igazoló számlák, illetve bizonylatok hiánya; c) támogathatósági hiba: a megvalósítási időszakon kívül eső, valamint a szerződésben nem szereplő tételekhez kapcsolódó kiadások, jogosulatlan héakifizetés, illetve a kötelező szankciók érvényesítésének elmaradása; megjegyzi, hogy a nem számszerűsíthető hibák főleg a bankgaranciákra vonatkozó szabályok megszegésével, valamint a vállalkozóknak juttatott, majd visszafizettetett előlegek helytelen kiszámításával kapcsolatosak; tudomásul veszi azonban a Bizottság megjegyzéséről, amely rámutatott arra, hogy az előlegek visszafizetésének kiszámításában elkövetett minden hibát még a szerződés lejárta előtt kijavítottak; ennek ellenére kéri a Bizottságot, hogy javítsa az előzetes ellenőrzéseket annak érdekében, hogy megelőzze az ilyenfajta hibákat és a bankgaranciára vonatkozó szabályok megsértéséből adódó lehetséges veszteségeket;

A végrehajtó szervezetek által végzett nyomon követés

20. üdvözli a EuropeAid és a küldöttségek azon törekvéseit, hogy kijavítsák a pénzügyi eljárásokban még mindig tapasztalható különféle hiányosságokat és javítsák a végrehajtó szervezetek, felügyeleti szervek és nemzeti programengedélyezők ellenőrzéseit; felkéri a EuropeAidet, hogy erősítse meg e területeken a jövőbeli erőfeszítéseit; emlékeztet továbbá a Számvevőszék azon ajánlására, hogy a EuropeAid továbbra is gondoskodjon arról, hogy a külképviseletek a megfelelő időben és teljeskörűen rögzítsék adataikat a CRIS Audit rendszerben [19];

21. mélységes aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy a küldöttségek által alkalmazott monitoring és felügyelet csak részben eredményes; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az engedélyezésre jogosult nemzeti tisztviselők a legtöbb kedvezményezett országban kapacitáshiánnyal küzdenek, ami hiányosan dokumentált és nem hatékony ellenőrzéseket, és a végrehajtó szervezetek és a felügyeleti szervek által irányított pénzügyi folyamatokban és kontrollokban hiányosságokat eredményez; egyetért a Számvevőszék azon megállapításával, hogy a küldöttségek erőforráshiánnyal küzdenek és korlátozott kapacitást tudnak mozgósítani bizonyos jellegű munkákra; kéri a Bizottságot, hogy haladéktalanul oldja meg ezt a problémát;

A Számvevőszék 18/2009. sz. különjelentése

22. üdvözli a Számvevőszék 18/2009. sz., a kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integráció támogatására fordított EFA hatékonyságáról szóló különjelentését és a Számvevőszék által végzett alapos elemzést, és sajnálja az ezekben feltárt elégtelen helyzetet; hangsúlyozza ugyanakkor a Bizottság regionális és nemzeti együttműködési stratégiái közötti kiegészítő jelleg hiányát, és kiemeli, hogy a regionális és nemzeti stratégiák összehangolása elengedhetetlen a támogatás hatékonyságának növeléséhez;

23. mély aggodalmát fejezi ki a regionális szervezetek elégtelen felhasználási képessége miatt; sürgeti a Bizottságot, hogy a regionális stratégiák 2011 első félévére tervezett félidős felülvizsgálata során vegye figyelembe a regionális együttműködés helyzetét, és fordítson különleges figyelmet a biztosított összegek lehetséges felülvizsgálatára;

24. ugyanakkor elfogadhatatlannak tartja, hogy a Számvevőszék a megfelelő jelentéstétel hiánya miatt számos finanszírozott projektet "nem tudott értékelni";

25. véleménye szerint az Uniónak minden egyes regionális szervezetben képviseltetnie kellene magát egy külön erre a célra kinevezett küldöttségvezető útján, és az uniós küldöttségeket fel kell hatalmazni a különböző regionális csoportosulásokban betöltött tagságok összehangolásának megvitatására;

26. hangsúlyozza, hogy 18/2009. számú különjelentésében a Számvevőszék úgy vélte, hogy a kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integráció támogatása – amelyhez jelentős arányú (50 % feletti) EFA-támogatást irányoztak elő – csak részben volt hatékony; kéri a Bizottságot, hogy még a 2010-es mentesítési eljárás kezdete előtt tájékoztassa a Parlamentet a Parlament 7., 8., 9. és 10. EFA-ra vonatkozó mentesítéséhez csatolt, 2010. május 5-i állásfoglalásában megfogalmazott kérések nyomán hozott intézkedésekről [20]; üdvözölne egy teljes körű áttekintést, amely megmutatja, mely intézkedéseket hajtották végre ténylegesen az érintett régiókban;

27. tudomásul veszi, hogy a regionális gazdasági integráció növekedéshez és munkahelyteremtéshez vezethet a fejlődő országokban, és ezáltal hozzájárulhat a szegénység csökkentéséhez; ennek megfelelően üdvözli, hogy az EFA e terület számára nyújtott támogatása több mint megkétszereződött a szóban forgó költségvetési időszak során;

28. sajnálja, hogy az EFA által a regionális integráció számára nyújtott támogatás még nem teljesen hatékony, főként az afrikai hatóságok kapacitáshiánya, az afrikai regionális gazdasági szervezetekben való, az erőfeszítések megkettőződéséhez és az erőforrások szétaprózódásához vezető egymást átfedő tagságok és a bizottsági delegációk – elsősorban erőforráshiánynak betudható – nem megfelelő támogatása és koordinálása miatt;

29. felhívja ezért a Bizottságot, hogy erősítse a kapacitásépítést a kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági szervezeteknél és intézményeiknél, beleértve a nemzeti parlamentek és a helyi civil társadalom támogatását és a regionális blokkok közötti konvergencia ösztönzését is, hogy felszámolják az egymást átfedő tagságokat, egyúttal gondoskodva arról, hogy a partnerországok magukénak érezzék a folyamatot;

30. felhívja a Bizottságot és az Európai Külügyi Szolgálatot, hogy biztosítsanak több forrást arra, hogy az uniós delegációk hatékonyabban tudják kezelni a regionális integrációs folyamatokat, és jobban tudják koordinálni a regionális és nemzeti programokat, továbbá nagyobb koherenciát tudjanak teremteni közöttük;

31. ragaszkodik ahhoz, hogy az Unió ne gyakoroljon nyomást afrikai országokra az európai partnerségi megállapodások gyorsabb aláírása, vagy annak érdekében, hogy azok az általuk kívántnál több témára is kiterjedjenek, és hogy az Unió ne aknázza alá a meglévő gazdasági csoportosulásokat gazdasági partnerségi megállapodások egyes országokkal történő megkötésével;

32. ragaszkodik ahhoz, hogy a kisebb államoknak, különösen a legkevésbé fejletteknek nyújtott támogatás jobban összpontosítson a gazdasági fejlődésre, például a jólétteremtő mechanizmusok révén, ezáltal csökkentve az olyan regionális gazdasági óriásokkal szembeni függőséget, mint például a nyugat-afrikai Nigéria; felhívja a Bizottságot, hogy folytassa a regionális programok, más néven az AKCS-n belüli programok támogatását, amelyek az adott térség jó néhány vagy összes országát lefedik;

Felhalmozott kamatok felhasználása

33. nem ért egyet az EFA (2001–2007-es időszakból származó átcsoportosításokat is magában foglaló) pénztári számláin felhalmozott – 34000000 EUR becsült összegű – kamatok személyzeti kiadásokra történő felhasználásával, hanem úgy véli, hogy ezt az összeget kizárólag projektek és programok kiadásaira lenne szabad felhasználni; kéri a Bizottságot, hogy magyarázza el, milyen eljárást követtek a múltban, és szükség esetén terjesszen elő javaslatokat a szabályozás ezen elvnek megfelelő, azonnali módosítására;

Költségvetési támogatás

34. emlékeztet arra, hogy a költségvetési támogatás Parlament általi értékelése nem összpontosíthat kizárólag a kockázatokra, hanem az előnyöket, valamint az alternatív segítségnyújtás kockázatait és előnyeit is figyelembe kell vennie; kéri a Bizottságot, hogy nyújtson tájékoztatást azon esetekről, amelyekben az uniós költségvetési támogatás tekintetében meghatározott célok teljesültek, és amelyekben a támogatásban részesülő országok különleges problémákba ütköztek;

35. tudatában van annak, hogy a költségvetési támogatás vitatható fejlesztési eszköz, amely alacsony tranzakciós költségekkel, fokozott felelősségvállalással és a partnerek és az adományozók közötti fokozott párbeszéddel kecsegtet, ugyanakkor magában rejti a pénzeszközök hűtlen kezelésének és a szándékolttól eltérő felhasználásának kockázatát abban az esetben, ha a közpénzek támogatásban részesülő országok általi kezelése nem bizonyul eléggé átláthatónak, elszámoltathatónak és hatékonynak; hangsúlyozza, hogy a költségvetési támogatás nem a legmegfelelőbb válasz minden helyzetre és az nem tekinthető egyedüli lehetőségnek;

36. emlékeztet arra, hogy az 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [21] 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében csak abban az esetben adható költségvetési támogatás, ha a partnerországnak az állami kiadásokkal való gazdálkodása kellően átlátható, megbízható és hatékony; ezzel kapcsolatban aggodalmát fejezi ki a nem hatékony és nem eredményes állami kiadások kockázata miatt, amely abból adódik, hogy a Bizottság "dinamikusan" értelmezi a jogosultsági feltételeket; kéri a Bizottságot, hogy folytassa az irányú erőfeszítéseit, hogy megindokolja a költségvetési támogatásra való jogosultságra vonatkozó döntéseit, és biztosítsa, hogy minden pénzügyi megállapodás átfogó és világos alapot teremtsen a fizetési feltételeknek való megfelelés értékeléséhez;

37. sajnálattal veszi tudomásul a költségvetés-támogatási kifizetések magas hibaarányát (35 %); ismételten nagyobb fokú átláthatóságot és objektív támogathatósági kritériumokat sürget a költségvetési támogatás esetében, és támogatja a Számvevőszék Bizottsághoz intézett ajánlását, amely kimondja, hogy "világosan határozzák meg a mutatókat, a célokat, a számítási módszereket és az igazolások forrását" [22]; sürgeti a Bizottságot, hogy erősítse a pénzügyi ellenőrzéseket és a felügyeleti és kontrollrendszereket, és kövesse nyomon e kritériumok teljesítésének szintjét, illetve az 1905/2006/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek megfelelően tegyen erről jelentést;

38. üdvözli a harmadik országoknak nyújtott uniós költségvetés-támogatás jövőjéről szóló zöld könyv (COM(2010) 586) közzétételét, de sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Parlament korábbi kérései ellenére a Bizottság nem készített éves jelentést a költségvetési támogatás felhasználásáról, beleértve a tervezett és kifizetett költségvetési támogatásokra, a támogatói célok és az országstratégiák által meghatározott, elvárt eredmények elérésére, a kiegészítő feltételek meglétére és minőségére, a párbeszéd hatékonyságára, az adományozók összehangolására, a megtörtént kiegészítő kapacitásépítésre és annak hatásaira, az országos rendszerek javulására, az elszámoltathatósághoz kapcsolódó intézményekre, a közpénzek kezelésével foglalkozó intézményekre, a nyomon követő és értékelő intézményekre, a szabálytalan kiadások összegére és arányára, az ellenőrzések és vizsgálatok által kimutatott (rendszerszintű és nem rendszerszintű) szabálytalanságok tipológiájával kapcsolatos elemzésre és a meghozott intézkedésekre vonatkozó hasznos, átfogó, megbízható, analitikus és elemző információkat;

39. emlékeztet arra, hogy a költségvetési támogatás tekintetében a Parlament szerepe, hogy a Bizottságot elszámoltathatóvá tegye a kiadások eredményeit illetően, valamint arra, hogy a költségvetési támogatás olyan segítségnyújtási eszköz, amely paradigmaváltást igényel a felügyeleti tevékenység terén, elmozdulva az input puszta ellenőrzésének irányából az eredmények mutatószámokkal való összehasonlítása felé, ezáltal biztosítva, hogy a támogatási kiadások a fogadó ország népességének javára váljanak;

40. úgy véli, hogy a költségvetési támogatásokra vonatkozó iránymutatások Bizottság általi felülvizsgálata keretében különös figyelmet kell fordítani a felügyeleti és ellenőrzési rendszerekre; elvárja, hogy a Bizottság megerősítse a jogosultsági feltételeknek való megfelelésre vonatkozó nyomon követést és éves jelentéstételt; emlékeztet arra, hogy a költségvetési támogatási műveletekhez tartozó kapacitásépítési projektekre ugyanaz a felügyeleti és ellenőrzési rendszer vonatkozik, mint más projektekre, és ez könyvvizsgálói ellenőrzést is magában foglal;

41. emlékeztet arra, hogy a 10. EFA-n belül – a 8. és 9. EFA-val összehasonlítva – jelentős növekedés mutatkozott a halmozott finanszírozási döntések arányát tekintve, ami a költségvetési támogatási és szerkezeti kiigazításokkal magyarázható; aggodalmának ad hangot e fejlemény miatt;

42. emlékeztet rá, hogy a Számvevőszék az Európai Fejlesztési Alapról szóló, 2009. évi éves jelentésében úgy találta, hogy a költségvetési támogatások kifizetését gyakran előforduló nem számszerűsíthető hibák jellemezték, és "ennek hátterében főként az állt, hogy a küldöttségek közpénzkezelést értékelő jelentései nem határozták meg, milyen kritériumok szerint kell az előrehaladást értékelni, […] milyen előrelépés történt, és mi az oka annak, hogy a reformprogram esetleg nem a fogadó állam tervei szerint teljesült" [23]; sürgeti a Bizottságot, hogy még szigorúbban értékelje a költségvetési támogatási kifizetéseket és mostantól kezdve szigorítson kifizetési eljárásain is;

43. kéri a Bizottságot, gondoskodjon arról, hogy a teljesítményhez kötött változó részletfizetések konkrét feltételei világosan határozzák meg a mutatókat, a célokat, a számítási módszereket és az igazolások forrását, valamint hogy a küldöttségek jelentéseikben jól szerkesztett és átlátható módon bizonyítsák, hogy a közpénzek kezelésében valóban haladás mutatkozik, tegyék ezt oly módon, hogy a) határozzák meg egyértelműen azokat a kritériumokat, amelyekhez képest a haladást mérik; b) mutassák be a ténylegesen elért haladást; és c) indokolják meg, hogy adott esetben miért nem haladt a tervek szerint a reformprogram;

44. kéri a Bizottságot, hogy tegyen meg minden szükséges lépést a kedvezményezett országokban a korrupció leküzdése érdekében, azáltal, hogy szoros párbeszédet tart fenn a partnerországok kormányával a korrupciós kérdésekről, és kezdeményező megközelítést alkalmaz, annak biztosítása érdekében, hogy a megfelelő rendszerek vannak érvényben, és szükség esetén szankciók állnak rendelkezésre; úgy véli, hogy újra kell gondolni a támogatások biztosítását, amennyiben nem áll küszöbön egy ilyen együttműködés, és nincs biztosíték a korrupció kezelésére szolgáló rendszerek alapvető hatékonyságát illetően;

45. ismételten hangot ad azon véleményének, hogy a partnerországokban a folyamatra vonatkozó tényleges felelősségvállalás elérése érdekében elengedhetetlen a nemzeti parlamentek, a civil társadalom és a helyi hatóságok bevonása, és ismételten kéri a Bizottságot, hogy tegyen meg minden erőfeszítést a programozási folyamat különböző szakaszai során az e testületekkel folytatott párbeszéd javítása érdekében;

46. sürgeti a Bizottságot, hogy támogassa a partnerországok parlamenti ellenőrzési és pénzügyi ellenőrzési kapacitásainak bővítését, és hogy vonja be a nemzeti parlamenteket és a helyi civil társadalmi partnereket nemzeti fejlesztési stratégiáik kidolgozásába;

47. felkéri az illetékes bizottságokat, hogy alakítsanak ki közvetlen kapcsolatokat a kedvezményezett AKCS-országok parlamentjeinek megfelelő bizottságaival, annak érdekében, hogy ösztönözzék és támogassák a hatékonyság biztosítása érdekében végzett parlamenti felügyeleti tevékenység terén betöltött szerepüket;

48. sürgeti a Bizottságot, hogy biztosítsa az Unió által támogatott tengerentúli tevékenységek jobb láthatóságát;

A kedvezményezett országok közzétételi nyilatkozata

49. ismételten emlékeztet arra, hogy általában a fejlesztési segítségnyújtást és különösen a költségvetési segítségnyújtást olyan előzetes közzétételi nyilatkozathoz kellene kötni, amelyet a kedvezményezett ország kormánya ad ki és annak pénzügyminisztere ír alá olyan kiválasztott kérdésekre vonatkozóan, amely hatással van a kedvezményezett ország irányítására és elszámoltathatósági struktúrájára;

Emberi erőforrások

50. különösen aggasztónak tartja, hogy a harmadik országokban található delegációkon lévő betöltetlen álláshelyek aránya "kritikus kockázatnak" [24] minősül, és hogy az erőforrásokra vonatkozó korlátozások, a személyi állomány alacsony szintje és a személyzet fluktuációja akadályozza a Bizottságot az EFA-források hatékony végrehajtásában, különös tekintettel a projektirányításra, a képzésre, a felügyeletre, valamint a megbízható és időben végrehajtott pénzügyi ellenőrzésre; ennek következtében azt várja az Európai Külügyi Szolgálattól, hogy kezelje kiemelt célkitűzésként valamennyi delegáció megfelelő szintű szakképzett személyzettel, különösen a fejlesztéssel foglalkozó szakértőkkel történő ellátását;

EuropeAid

51. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy bár a Számvevőszék a EuropeAid központi egységein belül az engedélyezésre jogosult tisztviselők által végzett előzetes ellenőrzéseket hatékonynak találta, úgy véli, hogy a EuropeAid felügyeleti és ellenőrzési rendszerei csak részben voltak eredményesek a kifizetések szabályszerűségének biztosításában;

52. emlékezteti a Bizottságot arra, hogy

- az átfogó ellenőrzési stratégia tervezett felülvizsgálata során a EuropeAid dolgozzon ki kiemelt mutatót az ellenőrzések alkalmazása után még megmaradó hibák becsült pénzügyi hatásának mérésére,

- a EuropeAid ezen felülvizsgálat keretében értékelje a különböző ellenőrzések költséghatékonyságát – különös tekintettel a tranzakciók utólagos ellenőrzését szolgáló rendszerre –, és vizsgálja meg a lezárt projektek reprezentatív statisztikai mintáján elvégzett éves ellenőrzés relevanciáját és megvalósíthatóságát,

- a költségvetési támogatás tekintetében a EuropeAidnek biztosítania kell, hogy a kifizetésekre vonatkozó egyedi feltételeket egyértelműen meghatározzák, és hogy a küldöttségek jelentéseikben jól szerkesztett és átlátható módon bizonyítsák, hogy a közpénzek kezelésében valóban haladás mutatkozik;

A beruházási keret

53. kifejezetten üdvözli, hogy a 2009-re vonatkozó mentesítési eljárás során első alkalommal az EBB benyújtotta a beruházási keret végrehajtásáról szóló éves jelentését a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságának és részletes válaszokat adott a bizottság tagjaitól érkező írásbeli, illetve szóbeli választ igénylő kérdésekre; kéri az EBB-t, hogy a következő évekre vonatkozóan kössön keretmegállapodást a Parlament mentesítési eljárásért felelős bizottságával, amely kiterjed az EBB által biztosított információkra is;

54. elvárja, hogy az EBB megerősítse, hogy nincsen átfedés az általa és a Bizottság által finanszírozott projektek között, és alapvető fontosságúnak tartja a Bizottság és az EBB közötti koordináció lényeges javítását, ahogy azt 2011. január 25-én az EBB EU-n kívüli műveletekért felelős főigazgatója is hangoztatta a Költségvetési Ellenőrző Bizottságának; felteszi a kérdést, hogy érdemes lenne-e kiküldeni az EU küldöttségeihez EBB-hez tartozó személyzetet; elvárja, hogy 2011. szeptember végéig a két intézmény összevont jelentést készítsen együttműködésük megerősítéséről és a kialakított eljárásokról, beleértve annak kérdését is, hogy szükséges-e EBB-hez tartozó személyzetet kihelyezni a küldöttségekhez;

55. kéri az EBB-t, hogy a projektek jóváhagyása előtt kellő gondossággal végezze el a megfelelő helyi nyilvános konzultációk meglétének ellenőrzését a projektek fejlesztéshez kapcsolódó, az EU garanciájának körébe tartozó szempontok tekintetében, beleértve e szempontokra vonatkozóan a pénzügyi közvetítőknek az EBB által biztosított kölcsön felhasználásához kapcsolódó teljesítményét; úgy véli, hogy a fejlődő országoknak biztosított kölcsönök tekintetében az EBB-nek a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemre vonatkozóan a szabványosított eljárásoknak és a bevált nemzetközi gyakorlatnak megfelelően fokozott gondossággal kell eljárnia;

56. ismételten kéri az EBB-t, hogy jelentéstétele során összpontosítson az eredményekre, és bocsásson rendelkezésre teljes, releváns és objektív információt az eredmények, a kitűzött, illetve az elért célok és az esetleges eltérések lehetséges okaira, valamint az elvégzett értékelésekre vonatkozóan, és foglalja össze az értékelések eredményeit;

57. üdvözli, hogy a jelek szerint az EBB jobban elkötelezett az eredményekről való jelentéstétel mellett, és hogy a beruházási keretről szóló, jelenleg véglegesítés alatt álló 2010-es éves jelentés a 2009-eshez képest még inkább az eredményekre fókuszál; pozitív előrelépésnek tartja, hogy az EBB jelenleg olyan eredménymutatók kidolgozását végzi, amelyek 2011 második felében már alkalmazásra készek lesznek;

58. reméli, hogy az EBB következő éves jelentése kevésbé elméleti és sokkal inkább gyakorlatias lesz, különösen a beruházási keretből finanszírozott különféle programok és fellépések által elért eredmények tekintetében;

59. kéri az EBB-t, hogy biztosítson számára további információkat a csalások elkövetőinek feketelistájára vonatkozóan, fenntartva a folyamatban lévő ügyekre szokásosan alkalmazott titkosságot; üdvözli az EBB azon kifejezett célját, hogy csalás elleni osztályt hozzon létre, és elvárja, hogy rendszeres tájékoztatást kapjon az annak létrehozása tekintetében történt előrelépésekről;

60. meglepődve veszi tudomásul az EBB azon nyilatkozatát, miszerint az EBB beruházási keretének programjai kapcsán nem fordulnak elő csalások;

61. elengedhetetlennek tartja, hogy az EBB által finanszírozott minden, fejlődő országban megvalósuló projektet olyan általános vizsgálatnak vessenek alá, amely nemcsak a legfőbb projektekre irányul, hanem minden olyan előirányzatot és garanciát megvizsgál, amelyet az EBB-nek le kell írnia;

62. felkéri a Bizottságot, hogy kövesse nyomon és szigorúan ellenőrizze a beruházási keret végrehajtását annak biztosítása érdekében, hogy az teljesíti fejlesztési eszközként betöltött célját, és rendszeresen tájékoztassa a Parlament Költségvetési Ellenőrzési Bizottságát annak eredményeiről.

[1] HL C 303., 2010.11.9., 243. o.

[2] HL C 303., 2010.11.9., 253. o.

[3] HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

[4] HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

[5] HL L 314., 2001.11.30., 1. o. és HL L 324., 2001.12.7., 1. o.

[6] HL L 109., 2007.4.26., 33. o.

[7] HL L 156., 1998.5.29., 108. o.

[8] HL L 317., 2000.12.15., 355. o.

[9] HL L 252., 2010.9.25., 39. o.

[10] HL L 191., 1998.7.7., 53. o.

[11] HL L 83., 2003.4.1., 1. o.

[12] HL L 78., 2008.3.19., 1. o.

[13] Bizottsági nyilatkozat a DCI 5. cikkéről, a Bizottság Európai Parlamentnek benyújtott, 2006. október 24-i közleményének melléklete (COM(2006) 628).

[14] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., IX. bekezdés.

[15] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 30. pont.

[16] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 5. pont.

[17] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 3. pont.

[18] Az EFA-ból az AKCS-országoknak nyújtott költségvetési támogatásokról szóló 2/2005. sz. számvevőszéki különjelentés (HL C 249., 2005.10.7., 1. o.) 28. és 29. bekezdése.

[19] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 54. pont.

[20] HL L 252., 2010.9.25., 109. o.

[21] A fejlesztési együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 378., 2006.12.27., 41. o.).

[22] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 55. pont.

[23] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 25. pont.

[24] Számvevőszék éves jelentése az EFA-król, 2009., 40. pont.

--------------------------------------------------