HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 22.6.2005 
COM(2005) 265 végleges 
  
ZÖLD KÖNYV 
az energiahatékonyságról  
avagy 
többet kevesebbel 
 
HU 2   HU TARTALOMJEGYZÉK 
Bevezetés...................................................................................................................... .............. 4 
A. Az akadályok azonosítása .......................................................................................... 12 1. Az energiahatékonyság fejlesztése érdekébe n tett egyedi intézkedések elfogadásának 
szükségessége............................................................................................................. 13 
1.1. Pénzügyi akadályok a megfelel ő piaci reakció útjában ............................................. 13 
1.2. Az energiaszolgálta tások iránti igény ........................................................................ 14 
2. A hatósági intézkedések szükségessége..................................................................... 14 3. A küls ő költségek és az árak átláthatósága ................................................................ 15 
4. Tájékoztatás és oktatás: két ki nem használt eszköz.................................................. 15 
B. Az európai kezdeményezés........................................................................................ 16 1. Közösségi szint ű intézkedés....................................................................................... 17 
1.1. Az energiaügynek más közösségi politikákba való integrálása ................................. 17 1.1.1. Kutatás és technológiai fejlesztés............................................................................... 17 1.1.2. A bevált gyakorlatok és technológia ösztönzése........................................................ 17 
1.1.3. A bevált gyakorlatnak a nemzeti cselekvé si tervek révén minden szinten történ ő 
létrehozása és ösztönzése ........................................................................................... 18 
1.1.4. Az adózás jobb kihasználása...................................................................................... 18 1.1.5. Jobban címzett állami támogatás ............................................................................... 20 1.1.6. A közbeszerzés megnyitása........................................................................................ 20 1.1.7. Az európai finanszírozás keresése ............................................................................. 20 1.2. Egyedi energiapolitikai intézkedések......................................................................... 21 1.2.1. Épületek................................................................................................................ ...... 21 
1.2.2. Háztartási berendezések............................................................................................. 22 1.2.3. A gépjárm űvek üzemanyag-fogyasztásának csökkentése.......................................... 23 
1.2.4. A fogyasztó tájékoztatása és védelme........................................................................ 24 2. Nemzeti szint.............................................................................................................. 2 5 
2.1. A hálózati tevékenységek szabályozása..................................................................... 25 2.2. Az ellátási tevékenységek szabályozása .................................................................... 26 2.3. Villamosenergia-termelés .......................................................................................... 26 2.4. Fehér tanúsítványok: egy piaci alapú eszköz............................................................. 28 
 
HU 3   HU 3. Ipar ........................................................................................................................ ..... 28 
4. Közlekedés ................................................................................................................. 2 9 
4.1. A légiforgalom irányításának szervezése................................................................... 29 4.2. A forgalomirányítás optimalizálása ........................................................................... 30 4.3. A tiszta gépjárm űvek piacának létrehozása ............................................................... 30 
4.4. Az infrastrukturális díjak bevezetése a viselkedési szokások megváltoztatásának 
elérése érdekében ....................................................................................................... 31 
4.5. Gumiabroncsok .......................................................................................................... 31 4.6. Légiközlekedés........................................................................................................... 3 2 
5. Regionális és helyi szint............................................................................................. 32 5.1. Egyedi finanszírozási eszközök ................................................................................. 32 6. A világ el őtt nyitott stratégia...................................................................................... 33 
6.1. Az energiahatékonyság nemzetközi együttm űködésbe történ ő integrálása............... 34 
6.2. Az energiahatékonyságnak a szomszédsági politikába és az EU-Oroszország 
együttműködésbe történ ő integrálása......................................................................... 35 
6.3. Az energiahatékonyságnak a fejleszté spolitikába való integrálása............................ 35 
6.4. A nemzetközi pénzügyi intézmények szerepének meger ősítése................................ 35 
KÖVETKEZTETÉS................................................................................................................. 3 7 
1. MELLÉKLET ................................................................................................................... ... 39 
2. MELLÉKLET ................................................................................................................... ... 47 
3. MELLÉKLET ................................................................................................................... ... 48 
4. MELLÉKLET ................................................................................................................... ... 49 
5. MELLÉKLET ................................................................................................................... ... 50 
 
HU 4   HU BEVEZETÉS  
Még ha az olajárak nem is lennének maga sak és változékonyak, am elynek következtében 
Európa gazdasági növekedésének kilátásai ro mlottak, jó okai lennének az Európai Uniónak 
arra, hogy egy, az európai társ adalom minden sz intjén energiahatékonyságot ösztönz ő 
programra törekedjen1: 
- Versenyképesség és a lisszaboni program . Számos tanulmány szerint2 az EU 
jelenlegi energiafogyasztásának legalább 20%-át megtakaríthatná költségtakarékos 
módon, azaz évi 60 milliárd eurót, ami Németo rszág és Finnország jelenlegi együttes 
energiafogyasztásának felel meg. Bár az új  energiatakarékos berendezések és 
energiaszolgáltatások terén jelent ős beruházásra van szükség e potenciális 
megtakarítások kihasználása érdekében, Európa ezen a területen világels ő, és 
energiaszolgáltatásai helyi jelleg űek. Vagyis Európában sok új magas színvonalú 
munkahely jön létre. Számos tanulmány alapján3 valóban arra lehet következtetni, 
hogy egy ilyen kezdeményezés potenciálisan akár egymillió új munkahelyet is teremthet Európában, akár közvetlen, ak ár közvetett módon. Továbbá, mivel az 
ebben a kezdeményezésben megcélzott intézkedések csak költségtakarékos energiahatékonysági intézked ések – melyek eredménye  nettó megtakarítás, a 
szükséges beruházás figyelembevételével  –, egy sikeres energiahatékonysági 
rendszer azt jelenti, hogy a ne m energiára költött körülbel ül 60 milliárd  euró nettó 
megtakarításként jelentkezik, melynek er edménye a fokozottabb versenyképesség és 
jobb életkörülmények az uniós polgárok számára. A fent említett tanulmányok 
szerint egy átlagos uniós háztar tás, energiafog yasztásától függ ően, évi 200-1 000 
eurót takaríthat meg költségtakarékos módon.  
Az eredményes energiahaté konysági politika tehát jelent ős mértékben hozzájárulhat 
az EU versenyképességéhez és foglalkoztatásához, ami lényegi célkit űzése a 
                                                
 
1 Lásd még az 1. mellékletet. 
2 A keresleti oldali energiahatékonyság középtávú lehet ősége az EU-ban, Lechtenböhmer és Thomas, 
Wuppertal Institutie, 2005: “Az utóbbi id ők politikáinak és intézkedéseinek (P&M) forgatókönyve a 25 
tagú EU számára úgynevezett “ambíciózus stratégiát” vázol fel az üvegházhatást okozó gázok 
kibocsátásának 2020-ig történ ő lényeges csökkentése elérése érde kében. Ez a stratégia a jelenleg 
hozzáférhet ő gazdasági megtakarítási potenciálnak körülb elül 80%-át használja fel. Feltételezések 
szerint azonban a döntéshozókat a tényleges politikák és intézkedések hatékonyabban tájékoztatják, és 
az energiahatékonyság esetében hozzáállásukkal a legjobb elérhet ő technológiák felé fordulnak. A 
táblázatban található eredmények egyértelm űvé teszik, hogy a 25 tagú EU gazdaságának 
energiahatékonysága e P&M -forgatókönyv szerint 29%-kal növekszik majd.” Indoklás az energia 
végfelhasználási hatékonyságáról és az energiaszolgáltatásokról szóló irányelvjavaslathoz - COM(2003) 739. MURE adatbázis-sz imuláció, 2000, SOS Olaszország; Az  éghajlatváltozás tekintetében a 
szektorális kibocsátási célkit űzések gazdasági értékelése, Blok és Joosen, ECOFYS, Utrecht, 2000; 
Energiahatékonysági indikátorok,  ODYSSEE, ADEME, Párizs, 2004; A haszon kiaknázása: Hogyan 
fordíthatják a vállalatok az energiahatékonyságot részvényes értékké, Green Business Letter, 2005. 
április; Az energiahatékonyság évi 5%-os vagy még nagyobb növelése, K. Blok, megjelenés alatt a 
Journal of Industrial Ecology-ban; Olaszország hatékonyabb villamosenergia-felhasználásának lehetősége, F. Krause; Az energiahatékonysági kihívás, WWF, 2005; A világ energiaértékelése 2000. és 
2004. évi frissített változat, UNDP weboldal; Az Eu rópai Tanács az energiatakarékos gazdaságért, 
Proceedings 2005. nyári tanulmány: Energiam egtakarítások, mi az, ami m űködik és ki irányítja? 
www.eceee.org
 
3 Rat für Nachhaltige Entwicklung, 2003, h ttp://www.nachhaltigkeitsrat.de/service/download/ 
publikationen/broschueren/Broschuere_Kohleempfehlung.pdf, Ecofys. 
 
HU 5   HU lisszaboni menetrendnek. Az energiaszükségletre történ ő összpontosítás révén e 
politika része az EU energiaellá tási politikáinak, ideértve  a megújuló energiaforrások 
használatának ösztönzésére irányuló er őfeszítéseit is, és mint ilyen, része az els ő 
alkalommal a 2000. évi, „Az energiaellátás biztonságának európa i stratégiája felé” 
című zöld könyvben körvonalazott  prioritásoknak. Emelle tt az energi ahatékonysági 
berendezések, szolgáltatás ok és technológia jelent ősége világszerte egyre nagyobb. 
Fontos kereskedelmi lehet őséget jelent, ha Európa megt artja e területen jelenlegi 
vezető pozícióját, és így Európában fejleszt ki és vezet be el őször új 
energiahatékonysági technológiákat.  
- Környezetvédelem és az EU kiotói kötelezettségei . Az energiamegtakarítás 
kétségtelenül a leggyorsabb, leghatékonyabb és leginkább költséghatékony módja az 
üvegházhatást okozó gázok kibocsátása  csökkentésének, továbbá a leveg őminőség 
javításának, különösen a s űrűn lakott területeken. Így segítheti a tagállamokat a 
kiotói kötelezettségeik teljes ítésében. Másodszor, jelent ős hozzájárulást jelent az EU-
nak az éghajlatváltozások elle n a további gázkibocsátások csökkentésével folytatott 
hosszú távú küzdelme során, az ENSZ éghajl atváltozásról szóló keretegyezményének 
keretén belül a jöv őben létrehozandó, 2012 utáni re ndszer részeként. Sok fejl ődő 
ország teljes mértékben felismeri az ener giahatékonyság lényeges szerepét ezen 
sokrétű kihívások kezelésében. Európának ezért  olyan példával kell elöl járnia e 
tekintetben, mely a fejl ődő világ e kihívásnak való megfeleléséhez szükséges új 
politikák, együttm űködés és technológiák kialakításához vezet. 
- Az ellátás biztonsága . 2030-ra, a jelenlegi tendenciák alapján, az EU 
olajszükségletei tekintetében 90%-ban, a gáz esetében 80%-ban az importtól fog 
függeni. Lehetetlen az olaj  és a gáz 2020. évi árait el őre jelezni, különösen ha a 
fejlődő világ szükséglete olyan gyorsan növek szik továbbra is, mint ma. Ahogy azt 
az IEA miniszteri találkozó keretébe n 2005. május 2-án már jelezték, az 
energiahatékonyság e kihívás kezelésének  egyik legfontosabb módszere. Az EU 
energiaszükségletének el őször a jelenlegi szinten ta rtására, majd csökkentésére 
irányuló valós er őfeszítések fontos hozzájárulást jelenthetnek egy, az Európai 
Unióba irányuló energiaellátás biztonsága el ősegítésére irányuló koherens és 
kiegyensúlyozott politika kialakításában. 
A zöld könyv célja ezért azon korlátok azonos ítása, melyek jelenleg e költséghatékony 
teljesítőképesség kihasználását megaka dályozzák – pl. a megfelel ő kezdeményezések hiánya, 
információhiány, a hozzáférhet ő finanszírozási mechanizmusok hiánya.  
A zöld könyv célja továbbá azon lehet őségek azonosítása, melyekkel ezek az akadályok 
kiküszöbölhet ők, több alapvet ő fontosságú lehetség es intézkedést javasolva. Például: 
- éves energiahatékonysági cselekvési tervek  létrehozása nemzeti szinten. Ilyen tervek 
meghatározhatják az országos, regi onális és helyi szinten meghozandó 
intézkedéseket, majd nyomon követhetik ezek eredményességét mind az energiahatékonyság, mind költséghatékonyságuk fejlesztése tekintetében. A terveket 
európai szint ű teljesítményérték elési és szakért ői értékelési folyamat kísérheti, így a 
tagállamok könnyen tanulhatnak mások sikereib ől és hibáiból, és biztosítható a 
bevált gyakorlat EU-szerte történ ő gyors terjedése; 
- a polgárok jobb tájékoztatása, például j obban megcélzott tájékoztató kampányokkal 
és jobb termékcímkézéssel; 
 
HU 6   HU - az adózás fejlesztése annak biztosítására, hogy a szennyez ő valóban fizessen, 
anélkül, hogy az általános adómértékeket emelni kellene; 
- az állami támogatás oda irányítása, ahol az állam támogatása indokolt, arányos és 
szükséges az energia hatékony fe lhasználásának ösztönzésére; 
- közbeszerzési eljárásokkal új energiat akarékos technológiák beindítása, például 
energiatakarékosabb autóké és informatikai berendezéseké; 
- új vagy jobb finanszírozási eszközök felh asználása, mind közösségi, mind nemzeti 
szinten, vállalatok és háztartások szám ára költséghatékony fejlesztésekre vonatkozó 
ösztönzések, nem támogatások nyújtására; 
- továbblépés az épületek tekintetében, amennyiben meglev ő közösségi irányelv 
alkalmazandó, és annak kisebb létesítményekre történ ő kiterjesztése olyan módon, 
mellyel biztosítható a költséghatékonyság  és a további bürokrácia minimális 
mértéke; 
- a CARS 21 bizottsági kezdeményezés felhasználása az üzemanyag-takarékosabb 
járművek új generációja gyor sabb kifejlesztésére. 
Ez a zöld könyv mintegy katalizá torként az európai társadalom  minden szintjén – EU-s, 
nemzeti, regionális és helyi szinten – új en ergiahatékonysági kezdeményezés felé kíván 
mutatni. Emellett példamutatással és irányítással jelent ős hozzájárulást kíván tenni az 
éghajlatváltozásnak az energi ahatékonyságon keresztül történ ő kezelésére irányuló 
nemzetközi er őfeszítések beindításához. Kína jele nleg egy egységnyi GDP termeléséhez 
ötször annyi energiát használ fel,  mint az EU, az USA pedig megközelít őleg 50%-kal használ 
többet az EU-nál4. A különösen Kínában és Indiában jelentkez ő fokozódó energiaszükséglet 
miatt az energiahatékonyság az egyik legf ontosabb politika kell, hogy legyen egyfel ől a 
fejlődő országok fokozódó energiaszükségle tei, illetve a növekedésnek történ ő megfelelés 
összehangolásában, valamint a polgárok életkörülményeinek javításában, másfel ől a globális 
felmelegedés elleni küzdelemben. Ez a zö ld könyv és a nyomon követése során létrejöv ő 
lendület az EU-t az energiah atékonyság globális prior itássá tételére irányuló er őfeszítések 
előterébe helyezi. Végül a magas olajárak le ginkább a legszegényebbeket sújtják, különösen 
az AKCS-országokban. A zöld könyv nyo mon követése során figyelm et kell szentelni annak, 
hogy az Európában kifejlesztett technológia hogya n használható fel vagy igazítható ki ezen 
országok szükségleteinek megfelel ően, és hogy ezt hogyan lehet a legjobban alkalmazni. 
E kihívás kezelésére idézett fe nti konkrét példák, melyeket alább részletesen megvizsgálunk, 
nem javaslatok, hanem vitaindító ötletek. Nem is kimerít őek. E zöld könyv közzétételét 
követően a Bizottság folyó év végéig átf ogó nyilvános konzultációt folytat.  
A vita és a hatékony el őkészítés ösztönzésére a Bizottság az  alább a teljesség igénye nélkül 
kifejtett 25 kérdést veti fel.  
A Bizottság úgy határozott, hogy létrehozza a „F enntartható Energiával Foglalkozó Európai 
Fórum”-ot. Ez a fórum az energiapiaci libe ralizáció folytatására vonatkozó konszenzus 
kialakításában sikeresen használt firenzei és madridi fórumok modelljére épül, és a Bizottság, 
                                                 
4 Ez az összehasonlítás változhat, ha figyelembe vesszük a polgárok vásárlóerejében meglev ő 
különbségeket. A részleteket lásd az 1. mellékletben. 
 
HU 7   HU a tagállamok, az Európai Parlament, a nemzeti energiaszabályozók, az európai iparág 
képviselői és a nem kormányzati szervek részvételével m űködik majd. Évente kétszer fog 
ülésezni. Az els ő, októberre tervezett ülésen sor kerül majd e zöld könyv részletes 
megvitatására. 
A Tanáccsal, az Európai Parlamenttel, az iparággal és a nem kormányzati szervekkel a 
dokumentumról folytatott konzultáció mellett az onban a Bizottság létfontosságúnak tekinti a 
széles kör ű nyilvános konzultációt. Valamennyi ér dekeltet felhívnak észrevételek és 
javaslatok benyújtására az alábbi módokon: 
- interneten, a Bizottság honlapján: 
http://europa.eu.int/comm/ener gy/efficiency/index_en.htm; 
- Luc Werring úrral való kapcsolatfelvétel útján az Európai Bizotts ág Energiaügyi és 
Közlekedési F őigazgatóságán (luc.werring@cec.eu.int); 
- a Bizottság európai uniós városokban lev ő irodáinak mindegyikét bevonja. A 
tájékoztatást és a lehetséges alkalmakat a következ ő címen teszik közzé: 
http://europa.eu.int/comm/represent_en.htm ; 
- a Bizottság energiaügyi ügynökségek háló zatával rendelkezik számos európai 
városban. Ezeket az ügynökségeket a zöld könyvr ől szóló információk széles kör ű 
terjesztésével és észrevételek összegy űjtésével bízzák meg. 
Az észrevételeket benyújtó személy egyeté rtésével valamennyi beadványt elhelyezik a 
Bizottság internetes oldalán konzultáció céljából.  
Fontos, hogy e zöld könyv gyorsan eredményezzen tényleges cselekvést. Így a konzultációs 
folyamatot követ ően a Bizottság véleménye szerint 2006-ban egy tényleges cselekvési tervet 
kell megszövegezni, felvázolva az EU- és nemze ti szinten meghozandó egyedi intézkedést, a 
szükséges költség-haszon elemzésekkel együtt.  
- Vitakérdések 
Általános megjegyzések 
Az alábbi kérdések célja az ezen  dokumentumban meghatározott lehet őségek további 
elemzése, azok költséghatékonysága, va lamint az energiamegtakarításhoz, a 
környezetvédelemhez, a munkahelyteremtéshez és  az olaj és a gáz importja csökkentéséhez 
való hozzájárulása tekintetében.  
E kérdésekre reagálva a Bizott ság szívesen fogadja az ezen  egyedi kérdésekre vonatkozó 
minél részletesebb tájékoztatást, továbbá azt, hogy a javasolt intézkedést milyen szinten lehet a leghatékonyabb módon bevezetni: nemzetközi, EU-s, nemzeti, regionális vagy helyi szinten? Továbbá a kérdéses intézkedést ajánlások, önkéntes intézkedések, kötelez ő 
célkitűzések vagy jogalkotási java slatokban foglalt intézkedés ek révén lehet a legjobban 
bevezetni? Végül a kérdéses intézkedést hogyan lehet a gyakorlatban megvalósítani? Milyen 
időtartamról, költségekr ől van szó, hol van szükség felügyelet i vagy hasonló funkcióra, mely 
szerv a legalkalmasabb ennek végrehajtására? 
Ez lehetővé teszi a Bizottság számára 2006-ban, hogy igazán hatékony szilárd, gyakorlati és 
végrehajtható javaslatokat te gyen cselekvési tervében. 
 
HU 8   HU Emellett a zöld könyv és az ezt követ ő konzultáció egyik f ő célkitűzése az, hogy további, még 
nem meghatározott eszméket ösztönözzön. A Bizo ttság szívesen fogad, adott esetben a fent 
említett, a végrehajtási költségre, az energiamegtakarítás hozadékára és a végrehajtás megkönnyítésére vonatkozó részletekkel együtt, javaslatokat és példákat. 
Az ezen zöld könyvben meghatározott választási lehet őségekre vonatkozó kérdések 
1. Hogyan tudja a Közösség és különösen a Bizottság hatékonya bban ösztönözni az 
energiahatékonysági technológiák terén tett európai beruházást? Hogyan lehet az ezen területen folytatott kutatásra költött öss zegeket jobban a cél felé irányítani? (1.1. 
szakasz) 
2. A kibocsátás-kereskedelmi mechanizmus kul csfontosságú eszköz a kiotói célokra és 
az éghajlatváltozásra adott piaci alapú válaszok kialakításáb an. Lehet-e jobban 
hasznosítani ezt a politikát az energiahat ékonyság ösztönzésében? Ha igen, hogyan? 
(1.1.3. szakasz) 
3. Az európai gazdaság újraélesztésére vona tkozó lisszaboni stratégia összefüggésében 
milyen kapcsolatot lehet teremten i a gazdasági versenyképesség és az 
energiahatékonyságra helyeze tt nagyobb hangsúly között? Ebben az összefüggésben 
célravezet ő-e minden egyes tagállamtól megkövete lni azt, hogy alakítsanak ki éves 
energiahatékonysági terv eket, és hogy ezt követ ően értékeljék a terveket közösségi 
szinten a bevált gyakorlat folyamatos elte rjesztésének biztosítá sára? Használható-e 
nemzetközi szinten egy ilyen megközelít és? Ha igen, hogyan? (1.1.3. szakasz) 
4. Az adópolitika fontos es zköz a viselkedési szokás ok megváltoztatásában és a 
kevesebb energiát felhasználó új termékek felhasználásának ösztönzésében. Játszhatnak-e ilyen intézkedések nagyobb sz erepet az európai energiahatékonysági 
politikában? Ha igen, milyen fajta intézked ésekkel lehet ezt a célt a legjobban elérni? 
Hogyan hajthatók végre ezek olyan módon, hogy ne eredményezzék az adóterhek 
általános növekedését? Hogyan lehet a szennyez őt tényleges fizetésre bírni? (1.1.4. 
szakasz) 
5. Van-e lehet őség olyan állami támogatásra vonatkoz ó szabályok kialakítására, melyek 
kedvezőbbek környezeti szempontból, kül önösen az ökoinnováció és a 
termelékenységi fejlesztések ösztönzés ével? Milyen formát ölthetnek ezek a 
szabályok? (1.1.5. szakasz) 
6. A hatóságoktól gyakran elvárják a példaadást.  Egyedi kötelezettség eket kell-e róniuk 
a jogszabályoknak a hatóságokra, például a köz össégi vagy nemzeti szinten javasolt 
intézkedések állami épületekben történ ő alkalmazása céljából. A közbeszerzés során 
figyelembe tudják-e venni vagy figyele mbe kell-e venniük a hatóságoknak az 
energiahatékonyságot? Ez a segítség életké pes piacokat teremt-e egyes termékek és 
új technológiák tekintetében? Hogyan lehe t a gyakorlatban ezt végrehajtani olyan 
módon, hogy új technológi ák kialakítását el ősegítse, és ösztönzéssel szolgáljon az 
ipar számára új energiatakarékos term ékek és folyamatok kutatása érdekében? 
Hogyan lehet ezt olyan módon me gtenni, hogy az a hatóságok számára 
költségmegtakarítással járjon? A járm űvek vonatkozásában lásd a 20. kérdést. (1.1.6. 
szakasz) 
 
HU 9   HU 7. Az energiahatékonysági forrásokat kor ábban hatékonyan hasznosították. Hogyan 
lehet a tapasztalatokat megismételni és fe jleszteni? Milyen intézkedéseket lehet 
hatékonyan elfogadni az alábbi szinteken: 
– nemzetközi szint 
– EU-szint – nemzeti szint – regionális és helyi szint?  (1.1.7. szakasz. Lásd még a 22. kérdést.) 
8. Az épületek energiahatékonysága olyan terü let, melyen fontos megtakarításokra van 
mód. Milyen gyakorlati intézkedéseket lehet tenni EU-, nemzeti, regionális vagy helyi szinten a jelenlegi, épületekre vonatkozó közösségi irányelv gyakorlati 
sikerének biztosítására? Meg kell-e a Kö zösségnek haladnia a jelenlegi irányelv 
kereteit, például annak kisebb létesítménye kre való kiterjesztésével? Ha igen, hogyan 
érhető el a megfelel ő egyensúly az energiahatékonysági célok szükségessége és az új 
közigazgatási terheknek a lehetséges minimumra történ ő korlátozására vonatkozó 
célkitűzések között? (1.2.1. szakasz) 
9. A bérlakások energiahatékonysága fejlesz tésének ösztönzése nehéz feladat, mivel 
általában nem az épület tulajdonosa fizeti az energiaszámlákat, így nem f űződik 
gazdasági érdeke az energiahatékonysági fejlesztésekre vonatkozó beruházásokhoz, úgymint a szigeteléshez vagy a kett ős üveghez. Hogyan lehet legjobban kezelni a 
kihívást? (1.2.1. szakasz) 
10. Hogy lehet a jogalkotásnak az energiafogyasz tó háztartási termékek teljesítményére 
gyakorolt hatását meger ősíteni? Melyek a legalkalmasa bb módjai az ilyen termékek 
előállításának és fogyasztásának? Lehet-e például javítani a címkézésre vonatkozó 
jelenlegi szabályozást? Hogy indíthatja be  az EU az energiatakarékos termékek 
következő generációjának kutatását és ezt követ ő előállítását? Milyen egyéb 
intézkedéseket lehet tenni: 
– nemzetközi szinten – EU-szinten – nemzeti szinten – regionális és helyi szinten? (1.2.2. szakasz) 
11. Igen nagy kihívást jelent  annak biztosítása, hogy a járm űipar még 
energiatakarékosabb járm űveket állítson el ő. Hogy lehet ezt a legkedvez őbben 
megvalósítani? Milyen intézkedéseket kellene tenni az energiahatékonyságnak a 
járművekben történ ő javítására és milyen szinten? Milyen mértékig legyenek ezek az 
intézkedések önkéntes jelleg űek és milyen mértékben legyenek kötelez őek?  
(1.2.3. szakasz) 
 
HU 10   HU 12. Az energiahatékonysággal kapcsolatos nyilvános tájékoztatá si kampányok egyes 
tagállamokban sikeresnek bizonyultak. Ezen kívül mit lehet és mit kellene tenni ezen 
a téren: 
– nemzetközi szinten –
 EU-szinten 
– nemzeti szinten 
– regionális és helyi szinten?  (1.2.4. szakasz) 
13. Mit lehet tenni a villamos energia-átvitel és -terjesz tés hatékonyságának növelése 
érdekében? Hogyan lehet a gyakorlatban végrehajtani ezeket a kezdeményezéseket? Mit lehet tenni az üzemanyagnak a villamosenergia-termelésben történ ő 
felhasználása hatékonyságának növelésére? Hogyan lehet a megosztott termelést és 
az együttes generálástjobban öszt önözni? (2.1-2.3. szakaszok) 
14. A villamosenergia- és gáztermel ők ösztönzése az egyszer ű energiaellátás helyett 
energiaszolgáltatás nyújtására (va gyis egy ház megállapodás szerinti h őmérsékletre 
való felf űtése és világítási szolgáltatás ok nyújtása) alkalmas módszer az 
energiahatékonyság serkentésére. Ilyen megállapodások értelmében az 
energiaszolgáltatónak gazdasági érdeke f űződik ahhoz, hogy az ingatlan 
energiatakarékos legyen és hogy a szükség es beruházások megtörténjenek. Ellenkez ő 
esetben a villamosenergia- és gázs zolgáltató vállalatoknak ahhoz f űződik gazdasági 
érdekük, hogy ilyen beruházások ne tört énjenek, mert így több energiát 
értékesítenek. Hogyan ösztönözhet ők az ilyen gyakorlatok? Szükséges vagy 
helyénvaló egy önkéntes s zabályozás vagy megállapodás? 
15. Számos tagállamban fehér (energiahaté konysági) tanúsítványokat bocsátottak vagy 
bocsátanak ki. Bevezetend ők-e ezek közösségi szinten? A szénkereskedelmi 
mechanizmust figyelembe véve, szükség va n-e erre? Ha igen, hogy lehet ezt a lehet ő 
legkisebb bürokrácia alkalmazása melle tt megoldani? Hogy lehet ezt a 
szénkereskedelmi mechanizmussal összekötni? (2.4. szakasz) 
16. E téren az egyik legjelent ősebb kihívást az jelenti, hogy miként ösztönözzék az 
iparágat arra, hogy kihasználja a kö ltségtakarékos energiahatékonyságot 
eredményez ő új technológiákat és berend ezéseket. A szénkereskedelmi 
mechanizmuson túl mi egyebet lehet és kell tenni? Mennyire voltak hatékonyak az 
eddigiekben önkéntes kötelezettségvállalások,  az iparág által elfogadott nem kötelez ő 
intézkedések és a tájékoztatási kampá nyok révén megtett lépé sek? (3. szakasz) 
17. A közlekedési módok közötti új egyens úly – a Bizottság által 2001-ben a 2010. évi 
közlekedési politikára vona tkozóan elfogadott fehér könyvbe n megállapított stratégia 
fő témája – ma is els ődleges prioritás. Milyen  további lépések tehet ők a vasúti, 
tengeri és belvízi szállí tás piaci részesedésének emelésére? (4.2. szakasz) 
18. Az energiahatékonyság javítása érdeké ben szükséges egyes, a transzeurópai 
közlekedési hálózatra vonatkozó infrastr ukturális projektek befejezése. Hogyan 
 
HU 11   HU fejleszthet ők az infrastrukturális projektekhez sz ükséges beruházások, és milyen 
finanszírozási források révén? (4.2. szakasz) 
19. A közlekedési szektorb an elfogadásra kerül ő intézkedések között melyek bírnak a 
legnagyobb potenciállal? Kell -e prioritást adni a technológiai innovációknak 
(gumiabroncsok, motorok...), különösen az iparággal közösen meghatározott 
szabványok révén, vagy a gépjárm űvek üzemanyag-fogyasztására vonatkozó 
korlátozó intézkedéseknek? (4.3-4.5. szakaszok) 
20. Kötelesek legyenek-e a ha tóságok (állam, közigazgatás, regionális és helyi 
hatóságok) a közbeszerzés során járm űparkjukba meghatározott százalékban 
energiatakarékos gépjárm űveket beszerezni? Ha igen, hogy lehet ezt olyan 
technológiasemleges módon megszervezn i (vagyis hogy ne járjon a piac 
eltorzításával egy bizonyos tec hnológia felé)? (4.3. szakasz) 
21. Az infrastruktúra térítés ellenében való igénybevételének, különösen az úthasználati 
díjaknak a bevezetését már megkezdték Európában. Az els ő javaslatot 2003-ban 
tették a hivatásszer ű közúti szállításra kivetett díjak meger ősítésére. Egyes városok 
már bevezették a helyi forgalmi torlódás ok miatti díjakat. Mik legyenek a következ ő 
lépések az infrastrukturális díjak terén? M ilyen mértékben terheljék rá ilyen módon a 
„külső költségeket”, vagyis a szennyezést, a forgalmi torlódást, a baleseteket 
közvetlenül az okozóikra? (4.4. szakasz) 
22. Egyes tagállamokban az energiahatékonysági vállalatok álta l irányított helyi vagy 
regionális energiahatékonysági projekteke t finanszírozó rends zerek sikeresnek 
bizonyultak. Ki kell-e ezt terjeszteni? Ha ig en, hogyan? (5.1. szakasz) 
23. Kell-e jobban integrálni az energiahat ékonysági kérdéseket  az Unió harmadik 
országokkal, különösen szomszédaival meglev ő viszonyaiba? Ha igen, hogyan? 
Hogyan lehet az energiahatékonyság a regionális piacok integrációjának 
kulcsfontosságú eleme? Szükséges-e a nem zetközi pénzügyi intézmények arra való 
ösztönzése, hogy a harmadik országoknak nyújto tt technikai és pénzügyi segítség 
vonatkozásában több figyelmet szenteljenek  a keresletkezelési  kérdéseknek? Ha 
igen, melyek lennének a leghatékonyabb mechanizmusok vagy beruházások? (6. szakasz) 
24. Hogyan lehet az európai energiahat ékonysági technológia és folyamatok el őnyeit a 
fejlődő országokban hasznosítani? (6.3. szakasz) 
25. Tárgyaljon-e az Unió az energiatakarékos  termékekre vonatkozó tarifális és nem 
tarifális kedvezményekr ől a WTO keretében, és ösztönözze-e ugyanerre a WTO 
többi tagját? (6. szakasz) 
 
HU 12   HU A. A Z AKADÁLYOK AZONOSÍTÁSA  
A hetvenes évek elejének olajembargói mi att az EU országainak újra kellett gondolniuk 
energiafogyasztásukat, hogy kevésbé függj enek az olajtól. Az e felé tett el őrehaladással már a 
hetvenes évek közepén megszakadt az addig elvá laszthatatlan kapcsola t a GDP növekedése és 
az energiaszükséglet között valamennyi tagállam ban. Az energiaintenzi tás 40%-kal csökkent 
Németországban és Dániában, Franciaországban pedig jelenleg 30%-kal kevesebb, mint volt a 
hetvenes években. A GDP és az energiaszükségle t e szétválását az alábbi ábra illusztrálja. 
A gépjárm űvek üzemanyag-takarékossága drámaian megn őtt5. Az épületek ésszer ű 
energiafelhasználása fontosságá ra vonatkozó tudatosságnak köszönhet ően jobb szigetelési 
módszerek jöttek létre. Franciaország például ambiciózus energiatak arékossági programba 
kezdett, „Nincs olajunk, de vannak ötlete ink” szlogennel, mellyel meggyorsította az 
olajtüzelés ű erőművekről az atomer őművekre történ ő átállást, és emelte a dízelolajra kivetett 
adókat. 
 
Forrás: Enerdata 
Az olajsokkok az energiahatékonys ági intézkedések rövid élet ű, gyors virágzását 
eredményezték, de a mélyreható strukturális  intézkedések hiánya azt jelentette, hogy a 
szükségletet nem tudták stabilizálni. A legu tóbbi években a világpiacok új energiaár-
emelkedése, különösen az olajáraké, ösztönö zte a keresletkezelésre irányuló érdekl ődés 
újraéledését.  
                                                 
5 Szemben az Egyesült Államokkal, ah ol az olajfogyasztás kezdetben esett, majd 1973 és 2003 között 
összesen 16%-kal emelkedett, Franciaországban a legutóbbi években tapasztalt némi emelkedés 
ellenére az olajfelhasználás még mindig 10%-ka l alacsonyabb ma, mint volt három évtizeddel ezel őtt, 
és energiaintenzitása 30%-kal alacsonyabb, mint volt 1973-ban. Az elsődleges energiaszükséglet és a “negajoule” alakulása – a 25 tagú EU  
( "negajoule": az  1971. évi energiaintenzi tás alapján számított energiamegtakarítás) 
 
0 500 1000 1500 2000 2500 3000 
1971 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 Mtoe Negajoule
Biomassza
Egyéb villamos 
energia  
Nukleáris energia
Gáz 
Olaj 
Szén 
 
HU 13   HU Az energiafogyasztás tényleges csökke ntésére vonatkozóan nem lehet hatékony 
intézkedéseket te nni anélkül, hogy el őször meghatároznánk a pazarlás mögötti tényez őket, 
hogy azokat a jöv őben kézben lehessen tartani. 
1. Az energiahatékonyság fejlesztése érd ekében tett egyedi intézkedések 
elfogadásának szükségessége 
Elméletileg a piaci er ők beavatkozás nélkül id ővel a leghatékonyabb kimenetet eredményezik. 
Az energiapiacok technikai jellemz ői miatt azonban szükség van az ilyen piaci eredet ű 
változás mellett az energiahatékonyság gyorsabb fejlesztésének ösztönzésére is, és ilyen 
módon az energiaszükséglet csökkentésére. A piaci er ők továbbra is lényegesek a kínálatnak a 
kereslethez történ ő igazítása során.  
A fokozott energiahatékonyság el őtt álló legkomolyabb akadál y a tájékoztatás hiánya (a 
költségekr ől és az új technológia hozzáférhet őségéről; a saját energiaf ogyasztás költségeire 
vonatkozó tájékoztatás hiánya; a technikusok megfelel ő karbantartásra vonatkozó képzésének 
hiánya, illetve az a tény, hogy ezeket  a szempontokat a piaci szerepl ők nem veszik 
kellőképpen figyelembe). Ez különösen a gyakr an hosszú távú beruházásoknál lehet 
probléma. A beruházási döntéseket befolyásolha tja a megosztott ösztönzés problémája (pl. a 
tulajdonos (aki beszereli a vízmelegít őt) és a bérl ő (aki kifizeti a f űtésszámlát) között; vagy 
amennyiben a vállalati beruházási költség vetést nem hangolják össze az energia-
költségvetéssel. Lehet szó továbbá félrevezet ő árakról (a küls őségek kizárása, az átláthatóság 
hiánya miatt). Az olyan technikai akadályok,  mint az energiafogyasztó berendezések és 
alkatrészek szabványosításának hiánya, szintén megnehezíthetik  az új energiatakarékos 
technológiáknak a piacra gyakorolt gyors hatásá t. A múltban a monopolágazatok szabályozási 
hiányosságai egyes esetekben nem szándékos fogyasztási ösztönzéseket eredményeztek az 
energiadíjak szerkezetében. Az EU szabályozási rendszerének fejl ődése és az átláthatóbb 
piaci erőknek a liberalizáció révén történ ő bevezetése kezelheti ezt a kérdést, de a korábbi 
beruházási döntések hatása i még sok évig megmaradnak. 
1.1. Pénzügyi akadályok a megfelel ő piaci reakció útjában 
A legújabb technológiákra és a beruházás megtér ülési mértékével kapcsolatos gazdasági és 
pénzügyi hatásukra vonatkozó tájékoztatás és  képzés hiánya, egyes esetekben az új 
technológiák és technikák túl korai alkalm azásával járó kockázat miatti idegenkedéssel 
együtt, arra ösztönözheti a befektet őket, például a bankokat, hogy továbbra is az idejétmúlt 
technológiát támogassák, még akkor is, ha azok nem a legtakarékosabba k vagy nem a legjobb 
megtérülést ígérik. Az energiat akarékos technológiáknak nyilv ánvalóan bizony ítaniuk kell 
létjogosultságukat olyan potenciális befektet ők, mint a bankok vagy kockázatit őke-alapok 
támogatásának igénylésekor. Az energiaszolgálta tási vállalatoknak (ESCO) szintén meglesz a 
saját szerepük. Az iparágat, a befektet őket és általában a fogyaszt ókat arra kell ösztönözni, 
hogy tegyék pénzügyi tervezésük részévé az energi atakarékos alternatívákat. A résztvev őkben 
továbbá tudatosítani kell a nagyon kedvez ő költség-haszon arányt és  – az energiahatékonysági 
beruházások tekintetében – az id őnként igen rövid megtérülési id őszakokat, melyek egyes 
esetekben még egy évnél is rövidebbek. Olyan egyszer ű eszközöket kell kialakítani a 
projektek kockázatértékelésére, mint pé ldául az életciklus-elemzési kézikönyvek, 
számítógépes programok és befektet ésre javasolt energiaauditok. 
Továbbra is hiányzik azonban az energiahatékonyságot ösztönz ő intézkedéseket támogató 
megfelelő pénzügyi eszközökhöz való hozzáférés, mive l az ilyen intézkedések általában nem 
nagyarányúak. A tapasztalatok sz erint a hagyományos közvetít ők, különösen a bankok, 
 
HU 14   HU gyakran vonakodnak az energiahatékonysági projektek támogatásától. Lehetséges 
tájékozódási mód a „globális” kölcsönök6 gondolata, melyeknél a pénzügyi forrásokat az 
energiahatékonyság terén több technikai és gazdasági szakér telemmel rendelkez ő közvetítőn 
vagy elszámolóházon keresztül új ra elosztják. További lehet őség az egyes tagállamokban 
jelenleg is használt, közös megtakarításokon  alapuló finanszírozási modell, úgymint a 
harmadik fél által történ ő finanszírozás és a teljesítmény alapú szerz ődéskötés. 
1.2. Az energiaszolgáltatások iránti igény 
A piacok megnyitása kedvez ő hatást gyakorolt az energiah atékonyságra. A verseny nyomása 
a villamosenergia-termel ő vállalkozásokat a leghatékonyabb te rmelésre ösztönözte, különösen 
technológiai beruházások révén (pl.  a kombinált ciklusú gázturbinák). 
A piacok megnyitása hatással volt a villamosen ergia-árakra. Így a nagy ipari fogyasztók 
esetében a villamosenergia-ár ak reálértéken átlagosan 10-15 %-kal estek 1995 és 2005 között. 
Az EU valamennyi területén azonban a valós és  hatékony verseny bizt osítása tekintetében 
még sok tennivaló marad. E célból a Bizottság az év végén teljes jelentést fogad el a piac 
helyzetéről, és nemrég az ágazati versennyel ka pcsolatos vizsgála tot is indított. 
A zuhanó energiaárak önmagukban nem ösztönzik  sem a megfontolt fogyasztást, sem az 
energiahatékonyság terén tett beruházásokat.  Számos vállalkozás kínál takarékossági 
megoldásokat, és számukra megtérül az en ergiamegtakarítás („ESCO”). Ezeknek a 
vállalkozásoknak még mindig szükségük van s zakpolitikai támogatásra tevékenységeik 
terjesztése, a min őségi szabványok és a finanszírozásh oz való hozzáférés támogatásának 
formájában, mivel még gyermekcip őben járnak. Az ESCO-iparág további fejl ődése 
nagymértékben hozzájárulhat sok újabb költségta karékos projekt végreh ajtásához, és fontos 
szerepe lehet az energia-  és technológiakínálati oldal különféle szerepl ői és az 
energiafogyasztók közötti sz akadék áthidalásában. 
A Bizottság tudatában van a piaci er ők bevezetésének köszönhet ő fokozottabb 
takarékosságból származó alacsonyabb árak miatti nagyobb fogyasztá s okozta dilemmának. 
Ezért 2003 decemberében az energia-végfelhaszná lási hatékonyságról és szolgáltatásokról 
szóló irányelvre te tt javaslatot.  
2. A hatósági intézkedések szükségessége 
A nemzeti vagy európai hatóságoknak s zerepet kell vállalniuk a piaci egyenl őtlenségek 
kompenzálásában. Ez azonban nem mindig á ll módjukban. Ennek a hiányosságnak több oka 
is van. 
A tagállamok felismerték, hogy több tennivaló  van még a nagyobb energiahatékonyság 
biztosítása terén. Vonakodnak az energiaszolgáltatásokról szól ó irányelvjavaslatban szerepl ő 
évi 1%-os kötelez ő energiafogyasztás-cs ökkentést elfogadni.  
Ezen túlmen ően, az állami támogatás és az adóintézk edések két olyan eszköz, melyeket 
gyakran rosszul alkalmaznak. Az állami támogatásokat nem csak az energiahatékonyság 
                                                 
6 Az Európai Beruházási Bank pl. partnerségeket hoz létre a közvetít őkkel (általában nemzeti vagy helyi 
bankokkal) globális kölcsönök nyújtásá ra, melyeket aztán ezek a közvetít ők biztosítanak a kisebb 
projektek finanszírozására. 
 
HU 15   HU érdekében nyújtják, hanem a nem a legnagyobb energiahozammal rendelkez ő fűtőanyagokkal 
történő villamosenergia-termelésre is. Ezzel az ig en korlátozott általános hatással bíró, nem 
összeegyeztethet ő kisebb támogatások nagymértékben terjednek. Ugyanez vonatkozik az 
adózásra is. Az adó mértékét elvileg egyes alacsony energiafogyasztású termékek esetében 
csökkenteni kellene, a nagyfogyasztá súak esetében pedig növelni. 
Végül szükség van az energia- és közlekedé si ágazatokban a további vállalategyesülések 
folyamatos, gondos vizsgálatára, mivel ezek a piaci er ővel történ ő visszaélés nagyobb 
mértékéhez vezethetnek, és nem szükségszer űen a fokozottabb energiahatékonysághoz. 
3. A küls ő költségek és az árak átláthatósága 
Az energiatermékekre vonatkozó jelenlegi ár képzési rendszer nem vezeti a fogyasztókat 
gazdaságosabb és racionálisabb energiafelhasználást ígér ő fogyasztási minták irányába.  
Nem veszi továbbá figyelembe a termékek re latív energiaértékét, sem felhasználásuk 
környezeti hatását. A jelenlegi árképzési rendszer nem garantálja, hogy abba a küls ő 
költségeket is beépítetté k. Vagyis ez nem ösztönzi a kisebb fogyasztást vagy a 
környezetbarátabb forrásokból történ ő energiatermelést. Ez a probléma különösen a 
közlekedési ágazatban éget ő. A 2001 szeptemberében közzétett , „Európai közlekedéspolitika 
2010-ben: eljött a döntéshozatal ideje” cím ű, a közlekedésr ől szóló fehér könyvben7 a 
Bizottság úgy ítélte meg, hogy amíg az árak nem tükrözik a közlekedés összes szociális költségét, addig a kereslet továbbra is  mesterségesen magas marad. Ha megfelel ő 
infrastrukturális díjszabási politikákat alka lmaznának, ezek a gazdaságtalan jelenségek 
nagyrészt elt űnnének.  
A jelenlegi árképzési szerkezet és az al acsony árak még nagyobb fogyasztáshoz is 
vezethetnek. Hiányzik  az arra irányuló er őfeszítés, hogy a fogyasztók megértsék saját 
fogyasztásuk árát. Egy valós idej ű mérőrendszer (úgynevezett „intelligens mér őórák”) a 
fogyasztást csökkenthetné olyan esetekben, amikor magasak a villamosenergia-árak. 
4. Tájékoztatás és oktatás: két ki nem használt eszköz 
Míg magától értet ődőnek tűnnek az embereket kevesebb  alkoholfogyasztásra ösztönz ő 
nyilvános tájékoztatási kampányok, az energi ahatékonyságról szóló nyilvánossági kampányok 
az eddigiekben kevesebb figyelmet kaptak.  
A költséghatékony energiamegtaka rításról szóló egyértelm ű tájékoztatást nyújtó, illetve a 
fogyasztókat tettekre ösztönz ő nyilvánossági kampányok hatékonyak lehetnek a 
szemléletváltoztatásban és a tettekre való ös ztönzésben. Ebben a tekintetben három szinten 
határozhatók meg intézkedések:  
• a polgárok tájékoztatása olyan kérdésekr ől, mint a háztartási energiafogyasztás 
csökkentése, például a ta karékos világítási, f űtési és megfontolt vásárlási döntések révén, 
• az ipari fogyasztók tájékoztatása és 
• az energiahatékonysági szakért ők és szolgáltatók tájékozta tása jól képzett szakért ők 
hálózata meglétének és m űködésének biztosítására valamennyi tagállamban. 
                                                
 
7 http://europa.eu.int/comm/energy_transport/wp_en.html 
 
HU 16   HU Nem lehet nehéz feladat arról meggy őzni a fogyasztókat, hogy viszonylag egyszer ű 
lépésekkel az átlagos európai háztartás jelent ős összegeket takaríthat meg kiadásaiból, ami 
különösen fontos a költségvetésük nagy százaléká t energiára fordító háztartások esetében. 
Az oktatás és a képzés nagy szerepet já tszhat az energiahatékonyság kultúrájának 
megerősítésében. Jó példa erre egyes tagállamokba n az állampolgári ismeretek oktatásának 
néhány aspektusa vagy a vállalkozások energiahatékonyságának fejlesztésér ől szóló, 
létrehozandó egyedi képzési kurzusok. Az  európai oktatási és képzési programok 
hozzájárulhatnak a bevált gyakorlatok tagállam ok közötti terjesztéséhez, illetve az ezen 
témákkal kapcsolatos együttm űködési projektek ösztönzéséhez az  élethosszig tartó tanulás 
teljes spektrumán keresztül. 
Emellett nemzeti szabályozási hatóságokat hoztak létre valamen nyi tagállamban az 
energiapiacok verseny el őtt történő megnyitása során. Szere pük a tisztességes verseny 
biztosítása, de a közösségi jogszabályok el őírják, hogy felügyeljék az energiafogyasztás 
fenntartható tendenciáit is. A s zabályozók ezen szerepét a jöv őben meg kell er ősíteni. 
Az energiahatékonyság éves fejl ődése az 1990-es években évi 1,4% volt, de ez az arány 
azóta csökkent, és jelenleg 0,5%-on á ll, ami azt mutatja, hogy a jelenlegi er őfeszítések 
elégtelennek bizonyulnak . 
B. A Z EURÓPAI KEZDEMÉNYEZÉS  
Az EU energiapolitikájának meghatározása összetett feladat. Egyrészt az európai alkotmány 
létrehozásáról szóló szerz ődés hatálybalépéséig az Unió felel őssége e téren nincs 
egyértelm űen meghatározva. Emiatt a közösségi polit ika energiaügyi inté zkedéseit a meglev ő 
szerződések egyéb jogalapjai szerin t kell elfogadni. Másrészt az energiaügy területén számos 
szereplő van jelen: kormányok, nemzeti szabályoz ók, nagyvállalatok, he lyi hatóságok stb. 
Ezért valamennyi szerepl ő mobilizálása és az energiah atékonysági politika hosszú távú 
átalakítása érdekében egy er ős politikai üzenet létfontosságú. 
Az energiahatékonyság terén a hathatós in tézkedések valóban á ltalános strukturáló 
keretrendszert igényelnek. A nemzeti, regionáli s és helyi hatóságok, t ovábbá az iparág felel ős 
e keretrendszer alkalmazásáért a szubszidiaritás elvének megfelel ően. Csak a különböz ő 
szintű intézkedések kombinálása (EU, tagállam ok, régiók, helyi szint, iparág) teszi lehet ővé a 
teljes potenciál kihasználását. 
Az EU folytatni fogja a piaci eszközök lehet ő legnagyobb mérték ű fejlesztését , különösen az 
iparággal kötött önkéntes megállapodá sok és a fogyasztó i tudatosságot növel ő tájékoztatási 
kampányok révén. De míg ezek az eszköz ök igen hatékonynak bizonyulhatnak, nem 
helyettesíthetik minden esetben a piaci egyenl őtlenségek kiigazítása és a szükség esetén a 
fogyasztóknak nyújtott megfelel ő jelzések biztosítása cél jából hozandó szabályozási 
intézkedések elfogadását.  
 
HU 17   HU A rendelkezésre álló tanulmányok8 szerint az EU jelenleg i energiafelhasználásának 
20%-át is megtakaríthatja költséghaték ony módon. E tanulmányok szerint ennek 
körülbelül fele a meglev ő intézkedések, vagyis a már hatályos vagy elfogadás el őtt álló 
közösségi irányelvek teljes kör ű alkalmazásából származh at. Ez a zöld könyv a 
potenciálnak a gyakorlati hasznosítására irán yuló folyamatot kívánj a elindítani, illetve 
célja a lehet ő legtöbb költséghatékony intézkedés  azonosítása és végrehajtása, 20% 
elérése érdekében. E célból az Uniónak sürg ősen tényleges cselekvési tervet kell 
létrehoznia, melyet e zöld könyv után az  érdekelt felekkel folytatott széles kör ű 
konzultációt és szükség esetén költség-haszon elemzéseket követ ően alakítanak ki. Egy 
ilyen cselekvési tervnek valamennyi szerepl őt mozgósítania kell: a nemzeti 
kormányokat, a régiókat, az önkormányzatokat, az iparágakat és a magánszemélyeket – 
és valamennyi energiatermel ő és –fogyasztó ágazatot le kell fednie. Egy ilyen cselekvési 
tervben az összes típusú költséghatékony in tézkedést figyelembe kell venni, ideértve az 
adózást, az állami támogatásokat, a gazda sági kezdeményezéseket, az iparággal való 
partnerségeket stb. 
1. Közösségi szint ű intézkedés 
1.1. Az energiaügynek más közösségi politikákba való integrálása Az ágazati energiahatékonyság fejlesztése érdeké ben javasolható intézkedéseken túl az EU és 
tagállamai olyan „horizontális” lehet őségekkel is rendelkezik, melyek jelenleg nincsenek 
kellőképpen kihasználva. Az EU-nak ezért az ener giahatékonyságot központi feladatává kell 
tennie, más szakpolitikai területeken már hasznosnak bizonyult eszközök segítségével. 
1.1.1. Kutatás és technológiai fejlesztés 
E tekintetben lényeges a kutatás fontosságát megemlíteni. Egyes ígéretes végfelhasználói 
technológiák még mindig K+F támogatást igényelnek. A K+F terén az alakulóban lev ő 
energiatakarékosabb technológiák érdekében tett közösségi iparági beruházások lehet ővé 
teszik, hogy az EU meg őrizze e területen technológiai vezet ő szerepét, és 2020-on túl tovább 
javítsa az energiahatékonyságot.  
Különösen számos, e dokumentumban kieme lt szempont (a megújuló energia nagyobb 
aránya, a fosszilis tüzel őanyagokra alapozott energiaterme lés hatékonysága, takarékosabb 
villamosenergia-hálózatok, a gépjárm űvek takarékossága…) csak  hatékony kutatási és 
demonstrációs tevékenységek révén segíthet ő, egyéb szabályozási és gazdasági intézkedések 
mellett. 
                                                
 
8 Indoklás az energia végfelhasználási hatékonyságáról és az energiaszolgáltatásokról szóló 
irányelvjavaslathoz - COM(2003) 739. MURE adat bázis-szimuláció, 2000, SOS Olaszország; Az 
éghajlatváltozás tekintetében a szektorális kibocsátási célkit űzések gazdasági értékelése, Blok és 
Joosen, ECOFYS, Utrecht, 2000; A keresleti oldali energiahatékonyság középtávú lehet ősége az EU-
ban, Lechtenböhmer és Thomas, Wuppertal Institutie, 2005: Energiahatékonysági indikátorok, 
ODYSSEE, ADEME, Párizs, 2004; A haszon kiak názása: Hogyan fordíthatják a vállalatok az 
energiahatékonyságot részvényes értékké, Green Busine ss Letter, 2005. április; Az energiahatékonyság 
évi 5%-os vagy még nagyobb növelése, K. Blok, megjelenés alatt a Journal of Industrial Ecology-ban; 
Olaszország hatékonyabb villamosenergia-felhasználásának lehet ősége, F. Krause; Az 
energiahatékonysági kihívás, WWF, 2005; Az Európai Tanács az energiatakarékos gazdaságért, 
Proceedings 2005. nyári tanulmány: Energiam egtakarítások, mi az, ami m űködik és ki irányítja? 
www.eceee.org  
 
HU 18   HU 2005. április 6-án a Bizotts ág elfogadta a 7. kutatá si és fejlesztési ke retprogramra vonatkozó 
javaslatot. Az energia tekint etében néhány kulcsfontosságú s zempontra kell összpontosítani, 
melyek tükrözik az új Bizottság politikai pr ioritásait, és melyek között szerepelnek az 
energiatermelés és tüzel őanyag-előállítás megújuló energiaforrása i, a tisztaszén-technológiák, 
az intelligens ener giahálózatok és az energiahatékonyság9 a fő „együttm űködési programon” 
belül. A „tiszta és biztonságos gépjárm ű” jó példa, melyre az energiaoldalon alternatív 
motorüzemanyagokra (bioüzemanyagok) vonatkoz ó demonstrációs projekteket terveznek.  
Jelentős mértékű kutatási er őfeszítés összpontosul a számítógépes rendszerek er őforrás-
kezelésére és energiatisztítási technikákr a, mely esetekben az elektronikai eszközök 
környezetbarát forrásokból, úgymint a fe lhasználó mozgásából, a testmelegb ől vagy a 
napfényből nyerik az energiát.  
1.1.2. A bevált gyakorlatok és technológia ösztönzése 
A Bizottság javaslatot tett to vábbá az „Intelligens energia – Európa” programnak a 2007-2013 
időszakra történ ő kiterjesztésére, (nagymértékben mege melt) 780 millió eurós költségvetéssel. 
A program az energiahatékonyság és a me gújuló energiaforrá sok terén az ösztönz ő 
tevékenységek széles skáláját tám ogatja, és a nem technológiai jelleg ű (jogi, pénzügyi, 
intézményi, kulturális, társ adalmi) akadályokat célozza. 
1.1.3. A bevált gyakorlatnak a nemzeti csel ekvési tervek révén minden szintén történ ő 
létrehozása és ösztönzése 
A növekedésre és a foglalkoztatásra vonatkoz ó integrált iránymutatások, melyek 2005-t ől 
egyesítik a tagállamok gazdaság- és foglalkoztatáspolitikáinak f őbb irányvonalait, az EU és 
tagállamai számára stabil és kohe rens keretet biztosítanak az Eu rópai Tanács á ltal a lisszaboni 
stratégia keretében meghatározott prioritást jelent ő intézkedések végrehajtására. Ezek 
jelentenek majd alapot azon nemzeti progra moknak, melyeket a tagállamoknak végre kell 
hajtaniuk.  
A Bizottság által 2005. április 12-én elfogadott, a 2005-2008 id őszakra szóló ezen 
iránymutatások rávilágítanak arra, hogy az olajárak közelmúltbeli és el őre jelzett tendenciái 
az energiahatékonyság érdekében hozott intézkedés eket prioritássá teszik. Az ezen kihívások 
kezelésére irányuló er őfeszítések késlekedése emelheti a megtett intézkedések gazdasági 
költségét. E célból a tagállamok prioritá st kell, hogy adjanak az energiahatékonyság 
ösztönzésének „a jelenlegi eur ópai kötelezettségeknek megfelel ően”.  
A tagállamoknak megfelel ő módon kell ő figyelmet kell szentelniük az energiahatékonyság 
fejlesztésére vonatkozó célkit űzésnek növekedési és foglalkoz tatási nemzeti cselekvési 
terveik keretében.  
Ebben az összefüggésben az e zöld könyv elfogadását követ ő konzultációs id őszakban az 
egyik legfontosabb megvizsgálandó int ézkedés egy olyan értelemben történ ő megállapodás 
lehetősége, hogy például éves alapon, mi nden egyes tagállam elfogad egy 
energiahatékonysági cselekvési terv et, idézve abban azokat a következ ő évre vonatkozó 
energiahatékonysági célkit űzések elérésére irányuló egye di intézkedéseket, melyek 
                                                 
9 Ide kell érteni olyan témákat, mint a f űtőelemek, a megosztott termelés, az intelligens energiahálózatok, 
a fosszilis tüzel őanyagokat használó er őművek fokozottabb takarékossága, illetve a vegyes 
üzemanyagok és a bioüzemanyagok alkalmazása a közlekedésben. 
 
HU 19   HU meghozataláról döntött, akár a közössé gi jogszabályokból adódóan, akár saját 
kezdeményezésére. Ilyen tervet el  lehet fogadni éves alapon, az el őző évben hozott 
intézkedések sikerének felülvizsgálat ával, mind az energiahatékonyság, mind a 
költségtakarékosság tekintetében, és a következ ő időszakra vonatkozó új intézkedések 
meghozatalával, illetve lehet őség szerint új célkit űzés kialakításával. Ezeket a terveket 
közösségi szinten egy energiahaték onysággal foglalkozó magas szint ű munkacsoport, illetve a 
fenntartható energiával foglalkozó fórum által végzett, szakmabeliek által történ ő 
felülvizsgálati folyamat kísérheti, melyet a Bi zottság éves teljesítményértékelése követhet. E 
felülvizsgálati és teljesítményértékelési folyamat összehasonlíthatja a bevált gyakorlatokat figyelemmel a Közösségen belüli elterjedésükre. 
1.1.4. Az adózás jobb kihasználása 
Az EU a jelenlegi helyzetnél jobban el ősegítheti az egyes viselkedési formákat ösztönz ő vagy 
másoktól elrettent ő adóintézkedéseket. Jelenleg a köz össégi adópolitika még mindig túl 
gyakran a költségvetések rendelkezésére álló egyszer ű eszköz, a további szakpolitikákkal való 
nagyobb koherencia megléte nélkül, és a tagálla mok által különféle megfontolások alapján 
igényelt kivételek sokasága jellemzi. Fe l kell ismerni azonban, hogy közösségi szinten 
komoly er őfeszítések történtek, mint például az energiaadóztatásról szóló 2003/96/EK 
irányelv elfogadása, mely kedvez ő helyzetet teremt a kapcsolt energiatermelés (CHP), a 
megújuló források fejlesztése, a vasúti és foly ami szállítás stb. számára. Lényeges javaslatok 
vannak a Tanács el őtt, különösen az üzleti használatú dízel üzemanyag tekintetében. 
Mélyreható reform van továbbá foly amatban a személygépkocsikra vonatkozóan. 
Az energiatermékek vámok formájában történ ő megadóztatása az EU ha táskörébe tartozik. Ez 
az eszköz felhasználható az adórendszerek harmonizálása felé történ ő elmozdulásra, 
például az olyan gépjárm űvek támogatásával, melyek  tisztább üzemanyagokat 
használnak, és melyek energiatakarékosabbak.  
Közösségi szinten a gépjárm ű-adóztatás egész területének koherenciáját felül kell vizsgálni. 
Meg kellene vizsgálni egy új keret létrehozásának a lehet őségét, mely lehet ővé teszi, hogy a 
bevezetésre kerül ő mechanizmusok különbséget tegyenek az adók között – például útadók és 
gépkocsi-nyilvántartási adók – az en ergiafogyasztás szerint, ami lehet ővé teszi a szén-dioxid 
kibocsátás mértékének figyelembevételét is . Ez ösztönözheti az  alacsony fogyasztású 
járművek használatát, illetve büntetheti a „benzi nfalókat”. Egy olyan politika, melyet úgy 
alakítanak, hogy a tagállamok költségvetésére ne gyakoroljon semmifél e hatást, az alacsony 
fogyasztású gépjárm űvek vásárlásának ösztönzésével  „zöldebbé” teheti a gépjárm űvek 
adóztatását, . Segítheti tová bbá, hogy az iparág számára új  piacok nyíljanak, a gépjárm űcserék 
arányának felgyorsulásával. 
2002-ben a Bizottság közleményt adott ki a gépjárm ű-adóztatásról
10, mely számos ajánlást és 
jövőbeli cselekvést tartalmazott. Ilyen alapon a Bizottság két f ő célkitűzésre összpontosító 
javaslatot tesz: 
• a belső piacnak ezen a területen történ ő fokozottabb m űködése; 
• a adózási alap újrastrukt urálása úgy, hogy szén-dioxid kibocsátásokkal közvetlenül 
összefügg ő elemeket is tartalmazza, különösen a nagyteljesítmény ű gépkocsik esetén. Ez 
                                                 
10 COM(2002) 431. 
 
HU 20   HU mind a gépkocsi-nyilvántartás i adók, mind a gépkocsi els ő használatba vételére kivetett 
adók tekintetében változással járhat. 
További lehet őségeket kell elemezni figyelemmel az adózásnak a nagyobb 
energiahatékonyságra vonatkozó po litikákra gyakorolt hatása meger ősítésére. Ilyen 
összefüggésben a vita az alábbi  kérdésekre összpontosulhat: 
• az erőfeszítések összpontosítása a jövedéki ad ók tekintetében néhány lényeges politikai 
területen (például az adómértékek összeh angolása olyan esetekben, amikor súlyos 
problémák merülnek fel, a verseny eltorzítás át is ideértve, a megújuló források ösztönzése 
érdekében történ ő differenciált adóintézkedések alkalmazása); 
• a termelőtevékenységek során fogyasztott energiater mékekre és villamos energiára kivetett 
jövedéki adók mértékének összehangolás a magasabb értékeken, illetve valamennyi 
jövedéki adó automatikus indexálásának beveze tése az infláció okozta erózió elkerülése 
érdekében; 
• a közlekedésre vonatkozó adóelbánás, mind a jövedéki adó, mind a HÉA tekintetében; 
• a határmenti kereskedelemre vonatkozó kiigazítások alkalmazási feltételei; 
• a hőtermelési bemeneti teljes ítményre vonatkozó adóelbán ás, különösen a nagy 
lakásszolgáltatási fejlesztések esetében; 
• az adómentességek és –kivételek racionalizálása. 
Amennyiben az el őrehaladás elérése lehetetlennek bizonyu l a közvetett adózás területén az 
egyhangú döntésre vonatkozó követelmény mia tt, az energiahatékonyság területén a 
megerősített együttm űködés lehet az utolsó lehet őség. Az Amszterdami Szerz ődés által 
bevezetett meger ősített együttm űködés lehet ővé teszi a tagállamok egy csoportja számára, 
hogy elmélyítsék az egymás közötti együttm űködést, miközben nyitottak a kés őbb csatlakozni 
kívánó többi tagállam irányában. A Szerz ődés által el őírt különféle feltételek között a 
megerősített együttm űködés nem akadályozhatja a tagállamok közötti kereskedelmet, és nem 
torzíthatja a versenyt. E bben a tekintetben valószín űtlen, hogy az energiahatékonyság 
fejlesztése érdekében teend ő intézkedésekr ől közösen döntést hozó tagállamok csoportja az 
előbbiek bármelyikét megtenné.  
1.1.5. Jobban címzett állami támogatás 
Az energiahatékonyságra fordított állami  támogatást a Bizottság hagyja jóvá a 
környezetvédelemre vonatkozó állami támoga tásról szóló közössé gi iránymutatásokkal 
összhangban. A jelenlegi iránymutatások 2007 végéig érvényesek. Ezen iránymutatások 
felülvizsgálata, melynek el őkészítő munkáit 2005 során meg kell kezdeni, lehet őséget 
kínálnak arra, hogy nagyobb hangsúly kerü ljön a fokozottabb energiahatékonyságnak 
köszönhet ő ökoinnováció és termelékenység i növekedés ösztönzésére hozott 
intézkedésekre.  
Ez a felülvizsgálat alkalmat teremthet a rra, hogy a bizonyos mértéket meg nem haladó 
támogatásról szóló értesítés alól mentessé get biztosítson, mellyel  a tagállamok nagyobb 
mozgásteret kapnak az energiahatékonyság i intézkedések finanszírozására. 
 
HU 21   HU 1.1.6. A közbeszerzés megnyitása 
Az energiahatékonyság javítására számos t echnológia létezik. A probléma az, hogy egyes új 
energiahatékony technol ógiák esetében a piac nem eléggé jelent ős ahhoz, hogy lehet ővé tegye 
a nagyobb fejlesztési és term elési költségek ellentételezé sét az eladások számának 
növekedésével.  
A közbeszerzés ösztönzést jelenthet e célkit űzés elérésében. Az Unió GDP-jének körülbelül 
16%-át teszi ki11. Az állami szervek által vásárolt gépjárm űvek száma csak a 15 tagú EU 
tekintetében a becslések szerin t évente 100 000 személygépjárm ű, 100 000 furgon, 30 000 
teherautó és 15 000 autóbusz. Amennyiben a hatóságok (álla mok, közigazgatás, helyi 
hatóságok) kollektív módon kevésbé szennyez ő és energiatakarékosabb gépjárm űveket 
vásárolnának, ez egyértelm űen arra ösztönözné a motor gyártókat, hogy segítsenek az 
ilyen típusú gépjárm űvek piaci elfogadottságának kialakításában.  Ez a téma része a 
CARS 21 csoport keretében jelenleg is zajló vitáknak. Például amennyiben a városi helyi hatóságok a szennyezésnek egy bizonyos mérték e esetén beszerzései k 25%-át tisztább és 
takarékosabb gépjárm űvekre tartják fenn, ez évente közel 60 000 gépjárm űvet jelenthet. 
A gépjárm űvek mellett számos más példa is megemlíthet ő. A Bizottság általában el ő kívánja 
segíteni a „zöld” közbeszerzést, és az európai közbeszerz őket (szövetségi vagy 
regionális/helyi sz inten) arra öszt önzi, hogy a szerz ődésekbe foglalják bele a 
környezetvédelmi kritériumokat
12. Valamennyi hatóság közbeszer zését figyelembe kell venni, 
úgy a nemzeti hatóságokét, mint az európai intézm ényekét, mivel az utó bbiak példájukkal utat 
mutathatnak, és a kevesebb energiát fogyasz tó termékek számára új piacokat nyithatnak. 
1.1.7. Az európai finanszírozás keresése  
A finanszírozás az egyik megoldásra váró nagy probléma, figyelembe véve, hogy egyes 
iparágak állítása szerint beruházásaik megtér ítésére jelenleg körülbelül két éven belül 
számítanak. A tagállamok már különféle támogatási mechanizmusokat indítottak el nemzeti 
szinten, különösen beruházási támogatást, továbbá adócsökkentéseket vagy -mentességeket. 
Az ilyen rendszerek hatékonyságának növelésére és a befektet ői bizalom megszerzése 
érdekében fontos az ezen ág azatban tett beruházások kedvez őbb keretének kialakítását 
figyelembe venni. Ez a keret tovább er ősíthető, ha közösségi szinten harmonizálják, 
méghozzá az Európai Beruházási Bank bevonásával (különösen a „kockázati tényez ők” tétel 
alatt).  
Az EU kohéziós politikájára a következ ő, 2007-2013 közötti programozási id őszakra a 
Bizottság javasolta, hogy a fokozott energiah atékonyság és a tiszta városi közlekedés 
elősegítése az Európai Regionális Fejleszté si Alap tevékenysége során egyértelm ű célkitűzés 
legyen mind a konvergenciarégiókban, mind az okban, amelyek regionális versenyképességre 
vonatkozó programokat tartanak fenn.  
A Bizottság továbbá javasolta az eredetileg csak közlekedési és környezeti projektekre 
használt kohéziós alapnak a jelenlegi programozási id őszakban való megnyitását a 
fenntartható fejl ődés és a környezeti el őnyök más fontos területei számára is, többek között az 
energiahatékonyság, illetve a tiszta vá rosi közlekedés és tömegközlekedés el őtt. Ezeket a 
projekteket azonban teljes mértékbe n integrálni kell a regionális fejlesztési elképzelésekbe, és 
                                                 
11 http://europa.eu.int/comm/internal_mar ket/publicprocurement/studies_en.htm 
12 http://europa.eu.int/comm/environment/GPP 
 
HU 22   HU a Bizottság szándéka az, hogy e tekintetbe n további iránymutatást adjon a 2007-2013 
időszakra vonatkozó kohéziós politikáról szóló közösségi stratégiai iránymutatásokban, 
melyek a kohéziós politikát még hatékonyabban kötik a lisszaboni folyamathoz. A kohéziós 
politika és az energiahatékonyság  közötti szinergiák fontossá gát és potenciálját tovább er ősíti 
a tény, hogy a kohéziós politika pénzügyi forrásai nak nagy részét szente lik olyan, a tíz új 
tagállamon belüli régióknak, ahol az energiah atékonyság fokozásának nagy potenciálja van. 
1.2. Egyedi energiapolitikai intézkedések 
1.2.1. Épületek 
Az épületek energiateljesítményér ől szóló irányelv (2002/ 91/EK) 2006-tól történ ő 
végrehajtása körülbelül 40 Mtoe-ra (millió tonna olaj egyenérték) becsült haszonnal járhat mostantól 2020-ig
13. A Bizottságnak ezért ezen irányelv szigorú végrehajtását figyelemmel 
kell kísérnie.  
A Bizottság feladata lesz a tagállamoknak az épületek energiateljesítményére vonatkozó 
integrált számítási módszertan keretrendszeréne k kialakításához szükséges eszközökkel való 
ellátása. Körülbelül 30 európai (CEN) szabvá nyt alakítottak ki. A tagállamok jelezték, hogy 
önkéntes alapon alkalmazzák ezen szabványokat. Amennyiben az ezen szabványoknak való önkéntes megfelelés nem történik meg vagy azt nem igazolják, kötelez ő szabványokat írnak 
elő az épületekr ől szóló irányelv jöv őbeli módosított változatában.  
Ezen irányelv 7. cikke el őírja a több mint 50 m² alapterület ű épületek energiateljesítményi 
tanúsítványának meglétét megépítésük, el adásuk vagy bérbeadásuk alkalmával. A 
tanúsítványok mellett az épület energiateljes ítménye költséghatékony fejlesztésére vonatkozó 
ajánlásoknak is meg kell le nnie. A tagállamok felel ősek az ilyen ajánlások nyomon 
követéséhez szükséges finans zírozás biztosításáért.  
Az egyik lehet őség az, hogy terjesszék ki az irányelv hatályát az épületek 
energiateljesítményének felújítás alkalmával történ ő javítása érdekében. A jelenlegi irányelv 
felújítás esetén csak a több mint 1 000 m
2 alapterület ű épületekre alkalmazandó. Egy 
tanulmány14 szerint az irányelv te chnikai potenciálja igen nagy lehet, ha szabályait 
valamennyi felújításra alkalmazzák. Gazdasági szempontból a legnagyobb lehet őség abban 
rejlik, ha az energiahatékonysági fejlesztést korszer űsítéssel párosítják, ami nem csupán 
költséghatékony, de kivitelezhet ő is, és a továbbiakban megvita tás tárgya lehet, hogy ezt a 
gyakorlatban hogy lehet elérni.  
A 14. lábjegyzetben említett Ecofys-tanulmány becslése szerint a meglev ő és a lehetséges új, 
épületekről szóló irányelv nettó fogl alkoztatási hatása fontos. A szerényen is több mint 70 
Mtoe-ra becsült költséghatékonysági haszonna l ez az ágazat önmagában legalább 250 000 
teljes munkaid ős állást teremthet. A foglalkoztatás te rén a nyereség mind a magasan képzett 
személyzet, mind általában az építészeti szakma  esetére igaz. A munkahelyeket általában 
helyi szinten teremtik, olyan helyeken, ahol  épületek átalakítását kell elvégezni. 
Egy épület által felhasznált energia körülbe lül egyharmada a világítás. A lehetséges 
megtakarítás 50% vagy még több is lehet, amint azt az „Európai Zöld Fény Program” 
keretében végrehajtott több projekt is igazo lja. E potenciál megvalósítása és a növekv ő 
                                                 
13 Lásd az irányelv indoklását. 
14 Ecofys, DM 70067, “Az épületek költséghatékony korszer űsítése”, 2005. 
 
HU 23   HU keresletnek való megfelelés érdekében Euró pa megmutathatja az utat a modernebb és 
intelligensebb világítás felhasználásának és további fejlesztésének ösztönzése által15.  
Egy energiatakarékos villanykörte ötször  kevesebb áramot fogyaszt, mint egy 
szabványos. A villanykörték kicserélésével évi 100 euró költség takarítható meg egy 
átlagos háztartás esetében.  
1.2.2. Háztartási berendezések 
1992 óta egy keretirányelv lehet ővé teszi a tagállamok számára, hogy a fogyasztóknak az 
energiahatékonyságra vonatkozó tájékoztatását el őírja számos elektromos eszköz esetén a 
címkézés révén. Az utóbbi négy év során a Bizottság az ide tartozó eszközök számának növeléséért küzdött. A Bizottság e bben az irányban folytatja tevé kenységét, és az iparágat 
bevonja az ilyen fogyasztói tájékoztatási  tevékenységek meghatározásába. 
Ezen a területen jelent ős fejlesztéseket lehet tenni azon intézkedések kombinálásával, melyek 
a fogyasztónak a minimá lis hatékonysági szintr ől történő tájékoztatását sz olgálják, valamint 
önkéntes megállapodások útján
16. A nemrég elfogadott, ökotervezésr ől szóló irányelv a 
fogyasztói elektromos alkalmazásokra vonatkozó ökotervezés követelményeinek el őírásával 
azonban új megközelítést javaso lt. A Tanács és az Európai Parlament nemrég kötött 
megállapodást erre a célkit űzésre vonatkozóan. Az iránye lv egyik célja az, hogy az 
energiahatékonysági követelményeket alkalmazza, másrészt hogy ugyanakkor elkerülje a további környezeti aspektusok vagy az esz közök életciklusának további szakaszai 
tekintetében bekövetkez ő negatív következményeket.  
Mivel az energiafogyasztás jelent ős mértékben befolyásolja a környezetet, ami gyakran igaz a 
háztartási berendezésekre is, most már lehet ővé kell, hogy váljon, hogy az 
energiahatékonysági követelményeket a bere ndezések és alkalmazások széles skálája 
tekintetében bevezessék. Például a világítás, f űtés, hűtés és az elektromos motorok készenléti 
irányítása esetében
17. Különleges intézkedésekre van szükség a készenléti funkcióval 
kapcsolatos szempontok kezelésére. Va lójában ez a fajta energiapazarlás id ővel egyre n ő, 
mivel egyre több berendezés rendelkezik ezzel a jellemz ővel. Míg ez egyes berendezések 
energiakezelésének korai formája volt, jelent ős energiaveszteséggel is járhat. A készenléti 
üzemmódban felhasznált villamos energia a te ljes villamosenergia-fogyasztás 5-10%-át is 
elérheti a lakossági ágazatban18. A technikai fejl ődés a jelenleg használatosaknál már jóval 
hatékonyabb alvó üzemmódokat is produkált, és  nagy szükség van e technológia gyors 
bevezetésének ösztönzésére.  
Az Egyesült Államok és Japán már tett olya n kezdeményezéseket, melyek célja különféle 
berendezések esetében az 1 watt maximális f ogyasztás elérése. Európában, továbbra is az 
ökodesign irányelv keretében, a célok az alábbiak:  
                                                 
15 További megtakarítások érhet ők el a szilárd halmazállapotú LED-en  (fénykibocsátó diódák) alapuló 
világítással, mely tekintetében a csökkentés mértéke Európában 2015-re becslések szerint 40GW 
csúcsigény esetén vagy évente kétmilliárd hord ó olaj (hivatkozás: idézi a Photonics for the 21st 
Century, VDI, 2005) . 
16 Lásd a 2. mellékletet. 
17 Az irányelv lehet ővé teszi legalább 20 Mtoe megtakarításának elérését, és ugyanakkor az európai 
iparágat globálisan versenyképesebbé teszi. 
18 Források: IEA “Éjjel pittyeg ő dolgok”, IEA 2005 “A villamos energia siet ős megtakarítása”, 
Fraunhofer Institute: “A Szövetségi Gazdasági és  Munkaügyi Minisztérium készenléti címkékre 
vonatkozó tanulmánya, 2005. február ”. 
 
HU 24   HU – az önkéntes megállapodások ösztönzése és el ősegítése;  
– szükség esetén végrehajtási intézkedések be vezetése egyes berendezéscsoportok esetében a 
készenléti üzemmódból következ ő veszteségek csökkentésére19; 
– a készenléti üzemmódból származó villamose nergia-veszteség csökkentésére irányuló 
technológiák és intézked ések nemzetközi szint ű fejlesztésének ösztönzése. 
1.2.3. A gépjárm űvek üzemanyag-fogyasztásának csökkentése 
2005-ben a magántulajdonú gépkocsik és moto rkerékpárok üzemanyag-fogyasztása 
körülbelül 170 Mtoe, vagyis brut tó fogyasztásunk közel 10%-a. 
Az átlagos fogyasztás növekedett az utóbbi évtizedben, de ezt a fejl ődést ellensúlyozta a 
gépkocsik számának és a gépkocsihasználatnak a növekedése, és a nehezebb, nagy teljesítmény ű gépkocsik jelenlegi tendenciája az energi ahelyzet további romlásához vezethet. 
E fogyasztás korlátozására az Un ió mostanáig önkéntes megáll apodásokat hajtott végre a 
gépkocsiiparral, és végrehajtotta a gé pkocsik energiahatékonysági címkézését. 
A CARS 21 keretében ajánlásokat kell kidol gozni arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet a 
legmegfelel őbb módon továbblépni. E tekint etben a továbblépés módjáról és az arról hozott 
döntéseknél, hogy tovább kell-e lépni egyáltal án, meg kell határozni, hogy hogy lehet a 
legjobban a „tiszta” és „takarékos” min ősítéseket kialakítani, figyelembe véve a célkit űzés 
technológiasemleges és költségtakarékos módon való el ősegítésének szükségességét, hogy az 
iparág számára bármely kezdeményezés lehet ővé tegye a megfelel ő technológia kialakítását a 
kérdéses célkit űzésnek való megfelelés érdekébe n. Néhány megvitatandó intézkedés az 
alábbi: 
- A gépjárm űipar önkéntes megállapodása révén az EU célja az, hogy valamennyi, az 
EU-ban forgalmazott új személygépjárm ű tekintetében 120 g/km átlagos CO
2—
fogyasztást sikerüljön elérni. Az Európai Pa rlament és a Tanács által elfogadott ezen 
célkitűzést az európai, japá n és koreai autógyártókat 2008/09-re 140g/km-re 
csökkentett CO 2-kibocsátásra kötelez ő megállapodásokkal kell elérni, továbbá a 
piacon tett olyan lépésekkel, melyek cél ja a fogyasztók alacsonyabb üzemanyagot 
fogyasztó gépjárm űvek megvásárlására való ösztönzése, és végül az üzemanyag-
fogyasztásra vonatkozó fogya sztói tájékoztatás min őségének növelésével. 
Ez azt jelenti, hogy a 2008/09-ben forgalmazásra kerül ő új személygépjárm ű-park 
átlagosan 5,8 l benzint fogyaszt majd 100 km-en, illetve 5,25 l dízelt 100 km-en. Ez az 1998. évi adatokkal összehasonlítva az ü zemanyag-fogyasztásnak körülbelül 25%-
os csökkentését jelenti.  
A nagyobb méretre, tömegre és teljesítmé nyre irányuló tendencia azonban annak 
kockázatával járhat, hogy a célkit űzést nem érik el. Szükség van arra vonatkozó 
vélemények beszerzésére, hogy hog yan lehet a 2008/09. évi 140 g/km-r ől 2012-re 
120 g/km-t elérni. Ebben az összefüggésben  a Bizottság tudatában van a 120 g/km 
célkitűzés elérésével kapcsolatos na gy kihívásnak. A 120 g/km célkit űzés elérése 
költségekkel jár, de a fogyasztók és a tá rsadalom egésze számára további hasznot 
                                                
 
19 Televíziók áramellátására és digitális adaptere ire vonatkozó “magatartási kódexek” esetében is. 
 
HU 25   HU kínál. Például a fogyasztók hasznot húzna k az üzemanyag-megtakarításokból, és ez a 
haszon növekedik a magasabb üzemanyagárakkal.  
- Gépjárm űcímkézés: az európai gépjárm ű-címkézési rendszer arra kötelezi a 
tagállamokat, hogy biztosítsák az új magántulajdonú gépjárm űvek üzemanyag-
fogyasztására és CO 2-kibocsátására vonatkozó in formációknak a fogyasztók 
rendelkezésére bocsátását. Ez lehet ővé teszi, hogy a fogyasztók kell ő ismeretek 
birtokában választhassanak. A kötelezettségbe tartozik valamennyi eladásra kínált új 
gépjárművön vagy közelében az ilyen információt tartalmazó címke elhelyezése. Az 
ezen irányelv végrehajtásáról szóló jele ntések alapján a Bizottság jelenleg e 
hatékonyság javítása tekintetében java solható intézkedéseket tanulmányozza.  
Rá kell mutatni, hogy a gépjárm űveken kívüli energiafogyasztó termékekre, eltekintve az 
önkéntes megállapodásoktól és a címkézési el őírásoktól, minimális hatékonysági el őírások 
érvényesek, de csak abban az esetben,  ha ezt a piaci feltételek indokolják. 
A minimumkövetelményekkel és egy sz igorú címkézési programmal összhangban 
kifejlesztett bevált technol ógia eredményeként világels ő európai háztartásigép-gyártás 
tapasztalatai azt bizonyítj ák, hogy hosszú távon gépjárm űgyártásunknak inkább el őnyére, 
mint kárára válnak hazai piacuk hatékonysági el őírásai.  
1.2.4. A fogyasztó tájékoztatása és védelme 
Ez a zöld könyv azonosította a fogyasztók és a közvélemény tájékoztatása és képzése terén 
meglevő hiányosságokat. E helyzet orvoslására s zámos intézkedést kell tenni nemzeti, 
regionális és helyi szinten. Az EU támoga tja ezeket a kezdeményezéseket, például a 
ManagEnergy program révén. A ManagEne rgy olyan helyi és regionális szint ű érdekelteket 
támogat, akik az energiaforrások és az  energiaszükséglet területén dolgoznak. 
A fenntartható energiár a vonatkozó széles kör ű, lakossági figyelemfelkelt ő kampányt 
indítottak nemrég szerte az EU- és az EGT-or szágokban és az EU-tagságra jelölt államokban 
„Fenntartható energiájú Európa 2 005–2008” címmel. Célja az érintett f őbb szerepl ők 
viselkedésének gyökeres megváltoztatása annak érdekében, hogy a közlekedést is ideértve, a 
megújítható energiaforrásokra és energiahatékonyságra alapozott hatékony, tiszta és fenntartható energiatermelési és –fogyasztási rendszerek mellett kötelezzék el magukat. Az új 
kampányt az Intelligens Energia – Európa Programból finanszírozzák, költségvetése 3,6 
millió euró.  
A kampány valamennyi olyan f ő fenntartható energiaszektorra  irányul, mely részese a 
fenntartható fejl ődésre vonatkozó közösségi stratégiának  és célja a fenntartható energiára 
vonatkozó közösségi jogalkotás, továbbá nemzeti és helyi in tézkedések végrehajtásának 
elősegítése, az iparág, az energiaügynökség ek, a szövetségek és a fogyasztók 
tevékenységeinek támogatásával
20.  
                                                 
20 A kampány a f őbb szerepl ők, vagyis a nemzeti kormányok, a régiók, az önkormányzatok, az 
energiaügynökségek, az energiatermelés, továbbá az energiaszolgáltató vállalatok, létesítmények, 
iparági gyártók, épít őipari fejleszt ők, a mezőgazdasági és erdészeti ipar, a fogyasztók, az ipar és a 
mezőgazdasági üzemek szövetségeinek, a pénzügyi intézményeknek, a bel- és külkereskedelmi 
szövetségeknek, a nem kormányzati szer vezeteknek és a fejlesztési együttm űködési intézményeknek a 
promóciós tevékenységeit támogatja. A jöv őben további ilyen kezdemén yezéseket indítanak el. 
 
HU 26   HU Az elsődleges cél a nyilvánosság tájékoztatása , a második az energiaszektorban dolgozók 
tájékoztatása és képzése. Épületek tervezése során az építészeknek a lehet ő legtakarékosabb 
megoldások érdekében megfelel ően ismerniük kell a legfrisse bb technológiákat. Ugyanez a 
helyzet a f űtésrendszerek beszerel őivel, akiknek tanácsot kell adniuk ügyfeleiknek. Ezek a 
lépések európai szinten is kezdeményezhet ők, de nyilvánvalóan nemze ti, regionális és helyi 
hatóságoknak kell ezek v onatkozásában felel ősséget vállalniuk és ezeket végrehajtaniuk. 
Emellett a második elektromosságról szóló irán yelv értelmében a tagállamoknak biztosítaniuk 
kell, hogy a fogyasztók számára hasznosak az úgynevezett univerzális szolgáltatások, más 
szóval joguk van ahhoz, hogy területükön adott min őségű villamos áramot kapjanak, ésszer ű, 
átlátható és könnyen összehasonlítható ár on. A fogyasztók számára továbbá lehet ővé kell 
tenni, hogy megkülönböztetésmentes feltételek mellett szolgáltatót váltsanak. Továbbá 
ugyanez az irányelv el őírja a villamos energiát szolgált ató vállalatok számára, hogy tényleges 
és potenciális ügyfeleiket tájékoztassá k a termelési portfóliójukban szerepl ő energia-
összeállítás vonatkozásában.  
2. Nemzeti szint 
A nemzeti szint sok szempontból alkalmasabb az energiahatékonyság tényleges ösztönzését 
szolgáló intézkedések meghozatalára. A nemzeti hatóságok intézkedései meger ősítik azokat a 
közösségi er őfeszítéseket, melyek önmagukban nem lennének elég hatékonyak hosszú távon. 
A nemzeti hatóságokat ösztönözni kell a számukra elérhet ő sokféle intézkedés 
felhasználására, a szabályozók, a villa mosenergia-ellátási  lánc jobb ellen őrzése, a tanúsítási 
mechanizmus bevezetése és a közúti közlekedés optimalizálása révén. Emlékeztetni kell arra, 
hogy a bevált gyakorlatokra minden egyes tagállamban kiváló példák találhatók, és ezeket érdemes széles körben terjeszteni. 
2.1. A hálózati tevékenységek szabályozása 
A villamosenergia-szállítás a termelt villamos energiának akár 10%-át is kitev ő veszteségeket 
jelenthet (az átvitel során akár 2%, a terjeszt és során 8%). Számos esetben költségtakarékos 
intézkedések hozhatók e számok jelent ős mértékű csökkentése érdekében. Az átviteli vagy 
elosztási rendszerek m űködtetői esetében azonban sokszor hiányzik az ösztönzés a 
megtakarítások eléréséhez szükséges beruházáso k megtételére. Mivel a megtakarítások kisebb 
veszteségekkel járnak, ez rendesen az átviteli dí jak csökkentését, valamint harmadik fél által 
történő szabályozott hozzáférés rendszere esetén a befektet ő társaság pénzveszteségét 
jelentené. Ily módon valószín űsíthetően csak akkor teszik meg a szükséges beruházásokat, ha 
e tekintetben ösztönzésre alapuló szabályozás lép életbe, vagyis az átviteli és elosztási rendszerek m űködtetői képesek lesznek megtartani a fejlesztésb ől eredő nettó hatékonysági 
előnyök megfelel ő arányát.  
A szállítóhálózatok m űködtetői veszteségkezelési gyakorlatai kat (információ-átláthatósági 
intézkedések és kompenzációs energiavásár lási feltételek) a 2003/54/EK irányelvnek 
megfelelően létrehozott kötelezettségvállalási pr ogramjaik részévé tehetik. A gázzal és 
villamos energiával foglalkozó európai szab ályozók csoportját fel lehet kérni arra, hogy 
tegyen az átviteli és elosztási díjak szabályozása és az energi ahatékonyság bevált szabályozási 
gyakorlatával kapcsolatos iránym utatásokra vonatkozó javaslatoka t. Ezek az iránymutatások 
abból az alapelvb ől indulhatnak ki, hogy az átviteli és  elosztási rendszerek üzemeltet őit 
határozottan arra kell kötelezni, hogy te gyenek meg valamennyi költséghatékony beruházást 
(vagyis azokat, amelyek a díjak nettó csökkentését eredményezik), és az ebb ől származó nettó 
 
HU 27   HU nyereség megfelel ő részét megtarthassák. Továbbá a háló zati szabályozók cs oportja és a többi 
érintett résztvev ő egy energiahatékonysági tanúsítási rendszer lehet őségét is megvizsgálhatja. 
2.2. Az ellátási tevékenységek szabályozása 
2003 decemberében a Bizottság a végfelha sználási energiahatékonyságról és az 
energiaszolgáltatásokról szóló irányelvre tett javaslatot. Ez az irányelv kötelezi az 
energiaelosztókat és –szállítóka t arra, hogy fogyasztóiknak ne cs upán villamosenergia-, gáz- 
vagy kőolajtermékeket kínáljanak, hanem arra is, hogy b ővítsék a kínálatukat azzal, hogy a 
fogyasztók számára lehet ővé teszik az energiaszolgáltatások megválasztását. Ez magában 
foglalhat integrált csomagot, például az épületek h ő- és világítási ellátására, melegvíz-
szolgáltatására, a közlekedésre vonatkozóan stb. Az  energiaszolgáltatók közötti árverseny az 
ezen szolgáltatások által fogyasztott en ergia mennyiségét csökkentheti, mivel az 
energiaköltség rendesen a sz olgáltatás teljes költségének igen nagy részét (néha a 
legfontosabbat) jelenti. Ilyen integrált szolgáltatás kínálásával lehet ővé válik, hogy a piaci 
erők fontos szerepet játsszanak  az energiahatékonyság javításá ban az energiaszolgáltatások 
ellátásakor. 
Az energiatermékek jelenlegi árképzési szerkeze tét felül kell vizsgálni, mivel nem ösztönzi a 
fogyasztókat ésszer űbb felhasználásra. A csúcsid őben vagy energiahiány esetén történ ő 
alacsonyabb fogyasztásra való ösztönzést is me g kell fontolni. Ez azt is jelenti, hogy a 
nemzeti szint ű szabályozók ösztönzik a mérés alkalmazását, hogy a fogyasztókat valós id őben 
tájékoztatni lehessen fogyasztásukról.  
2.3. Villamosenergia-termelés 
Mivel a villamosenergia-termelés folyamatában  az energia „pazarlási” szintje 66% jelenleg, 
ebben az ágazatban nagy lehet őségek rejlenek. A standard technológia alkalmazása mellett a 
felhasznált f űtőanyagnak csak 25-60%-ából lesz villa mos energia. A kombinált ciklusú 
gázturbina (‘CCGT’) az egyik le ghatékonyabb rendelkezésre álló er őműtípus, összehasonlítva 
a régi, szilárd f űtőanyaggal m űködő hőerőművekkel, melyek némelyikét még az 1950-es 
években szerelték fel. 
A liberalizáció és a szigor ú kibocsátási szabványok jelent ős nyereséggel jártak az európai 
villamosenergia-termelés f űtőanyag-takarékosságát tekintve. Számos régi nem hatékony és 
felesleges er őművet kivontak a piacról, és  legtöbb esetben a sokkal f űtőanyag-hatékonyabb 
CCGT technológiát (melynek haté konysága 50-60%) részesítették el őnyben ezek 
helyettesítésekor.  
Az előrejelzések szerinti évi 1,5 %-os növekedés me llett az Eurelectric – a villamosenergia-
ágazatot képvisel ő európai szövetség – szerint 2030-ig  a 15 tagú EU-ban körülbelül 520 GW 
új termelési kapacitás létrehozása szükséges. Ez eurómilliárdokat kitev ő hatalmas beruházási 
költségekkel jár. 
Ezért az EU el őtt áll egy különleges lehet őség arra, hogy f űtőanyag-hatékonyságát radikálisan 
javítsa villamosenergia-termelési kapacitása tekintetében. Az EU kibocsátáskereskedelmi 
rendszere hatékony eszköz arra , hogy a villamosenergia-termel őket a kibocsátások 
csökkentésére és a hatékonyságnak a legköltségtakarékosabb módon történ ő javítására 
ösztönözze. A Bizottság azt tervezi, hogy a rend szert 2006 közepén felülvizsgálja. A Nemzeti 
Kiosztási Terv létrehozásával és a piac on átfogó hiány kialakításával a tagállamok a 
 
HU 28   HU továbbiakban is a hatékonyabb energiatermelés ösztönzésének eszközek ént használhatják az 
EU kibocsátáskereskedelmi rendszerét. 
A 2006-ra vonatkozó energiahaték onysági cselekvési terv ö sszefüggésében egyes fontosabb 
kérdések alapos át gondolást igényelnek: 
- annak biztosítása, hogy Európában villamosenergia-termelési célokra csak a 
fűtőanyag szempontjából leghatékonyabb (CCGT) technológiát használják . A 
jelenleg hozzáférhet ő leghatékonyabb technológia közel 60%-os hozamot biztosít, és 
legnagyobb részben európai vállalatok állítják el ő. Azonban a világ más részér ől a 
versenytársak jelenleg szintén kínáln ak CCGT-technológiát, alacsonyabb egyszeri 
beruházási költségekkel, de jelent ős mértékben alacsonyabb, körülbelül 40%-os 
fűtőanyag-hatékonysággal. Meg kell vizsgá lni, hogy milyen intézkedésre van 
szükség annak biztosítására, hogy  az EU saját termelése jelent ős mértékben 
energiatakarékos legyen. 
- a megosztott termelés ösztönzése.  A villamosenergia-ellátási láncban (termelés – 
átvitel – elosztás – szolgáltatás) a le gnagyobb veszteség az a felhasználatlan h ő, mely 
gőz formájában távozik, f őleg a termelési folyamatban a h űtéshez szükséges víz 
melegítésekor. Az ellátási láncot még mindig nagymértékben az jellemzi, hogy a 
villamos energiát nagy er őművekben központilag termelik, majd a villamos energiát 
kábeleken keresztül költséges módon szállí tják a végfelhasználókhoz. Ez a szállítás 
további veszteségekkel jár, f őleg az elosztás terén. Ily módon a központosított 
termelés a méretgazdaságosság tekintetében el őnyös ugyan, de szintén 
energiapazarló. 
A villamosenergia-termelés jelenlegi beruházási szükségleteit Európa el őnyére lehet 
fordítani, ha a cél a villamosenergia-termelésnek a nagy er őművektől a tisztább és 
hatékonyabb megosztott és helyszínen történ ő termelés felé történ ő elmozdulása 
elősegítésére felhasználható alkalom megrag adása. A megosztott termelés általában 
közelebb áll a hagyományos termelés során elveszített h ő hasznos elvezetéséhez is, 
így növeli a h ővisszanyerési lehet őségeket, amivel a f űtőanyag-hatékonyság 
drasztikusan megn ő. Ez a változás fokozatos folyamat, melyet nemzeti szinten az 
iparág megfelel ő ösztönzésével lehet elérni.  
A második, villamos energiáról szóló, 2003/54/EK irányelv már tartalmaz a 
tagállamok és a nemzeti szabályozás i hatóságok számára ösztönzést arra 
vonatkozóan, hogy segítsék el ő a megosztott termelést azz al, hogy ennek az átviteli 
és elosztási hálózatok tekintetében jelentkez ő hasznát figyelembe veszik hosszú távú 
elkerült beruházási költségek formájába n. Továbbá a tagállamokat kötelezi annak 
biztosítására, hogy az ilyen termeléstípus jóváhagyási eljárása során figyelembe 
veszik ennek kisüzemi jellegét és ebb ől adódóan potenciálisan korlátozott hatását. 
Ezért szükség van a megosztott term elés jóváhagyási folyamata korszer űsítésére és 
szabályozási terhének csökkentésére,  melyet a nemzeti hatóságoknak, a 
szabályozóknak és a helyi és regionális  hatóságoknak kell megtenniük. A Bizottság 
felügyeli, hogy az ezen irányelv által el őírt intézkedéseket végrehajtják-e. 
Mindenesetre a letelepedés és a szolgáltat ásnyújtás szabadságá ról szóló közösségi 
szabályoknak való megfelelés céljából az energiatermelés jóváhagyási eljárásait 
objektív és megkülönböztetésmentes fe ltételekre kell alapozni, azokat el őzetesen az 
érintett vállalatok tudomására kell hozni,  hogy biztosítsák, hogy a nemzeti hatóságok 
diszkrecionális jogkörét nem önkényesen ha sználják. A közigazgatási jóváhagyások 
 
HU 29   HU rendszere által el őírandó közszolgáltatási kötelezetts égek természetét és alkalmazási 
körét az ilyen vállalatok számára el őzetesen egyértelm űvé kell tenni. Olyan 
esetekben, amikor egy bizonyos tevékenység tekintetében a hozzáférhet ő engedélyek 
száma korlátozott, az engedély érvénye ssége nem haladhatja meg a beruházás 
amortizálódásához és a t őke méltányos visszafizet éséhez szükséges id őt. Továbbá 
bármely olyan személynek, akit az erre az e ltérésre alapozott korlátozó intézkedés 
érint, lehet őséget kell biztosítani a jogorvoslatra. 
- A kapcsolt termelés szintén lényeges potenciális hatékonysági eredményeket ígér. 
Mostanáig az EU-ban fogyasztott villamos  energiának mindössze körülbelül 13%-át 
termelték ilyen technológia alkalmazásával . A tagállamoknak 2006 februárjáig kell a 
magas hatékonyságú kapcsolt termelés használatát ösztönz ő irányelvet 
végrehajtaniuk. Biztosítaniuk kell,  hogy e technológia alkalmazása lehet ővé tegye a 
lehető legjobb felhasználást.  Emellett további el őrehaladást ösztönözhetnek a 
kapcsolt termelési technológiák ki fejlesztése terén nem csupán az 
energiahatékonyság és a f űtőanyag-rugalmasság tekintetében, hanem az építési 
költségek csökkentésének céljával is. A tagá llamok egyaránt dolgozhatnak a kapcsolt 
termelési technológiák további kihasználá sa és fejlesztése terén, ami növelheti a 
megújuló források használatát.  
- A 25 tagú EU legtöbb tagállama körzeti f űtőrendszerekkel rendelkezik, és különösen 
bevett módja ez a f űtésszolgáltatásnak az átalakuló gazdaságú közép-európai új 
tagállamokban, els ősorban a háztartásokban. A körzeti f űtés jó irányítás mellett 
környezetbarát lehet. A becslések szerint csak ezek a már meglev ő körzeti f űtési és 
kapcsolt termelési létesítmények, ideértve az ipari alkalmazásokat is, az els ődleges 
energiafelhasználás során 3-4%-ot taka ríthatnak meg, összehasonlítva az egyedi 
termeléssel. 
A legfőbb megoldandó probléma azonban a régi rendszerek korszer űsítésének a 
finanszírozása. E célból a pénzügyi intézmények, mint például az Európai 
Beruházási Bank további mobilizálása szükséges, hogy a körzeti f űtés terén az 
energiahatékonysági intézked ések finanszírozása lehet ővé váljon. Végül meg kell 
határozni, hogy hogyan támogassák az 50% alatti energiahozamú széner őművek 
lehető leghamarabb történ ő fejlesztését.  A közösségi támogatottságú kutatás 
fontos szerepet játszhat. 
2.4. Fehér tanúsítványok: egy piaci alapú eszköz 
Az ösztönzés alapú politikák hátrán ya, hogy nem mindig hajtják a piaci er őket a leginkább 
költséghatékony megoldás irányába. A fehé r tanúsítványok rendszereit már részben 
megvalósították Olaszországban és az Egyesült Királyságban, el őkészületben vannak 
Franciaországban, és tanulmányozzák őket Hollandiában. Ezek olyan rendszerek, melyekben 
a szállítóknak vagy terjeszt őknek energiahatékonysági intézk edéseket kell hozniuk a 
végfelhasználók érdekében. A tanúsítványok alát ámasztják a megtakarított összeget mind az 
energiaérték, mind az élettartam tekintetében. Ilyen tanúsítványokkal elvileg lehet cserét és 
kereskedelmet folytatni. Ha a szerz ődő felek nem nyújtják be a számukra kiosztott 
mennyiség ű tanúsítványt, büntetést kell fizetniük, mely  meghaladhatja a becs ült piaci értéket. 
A „Fehér és Zöld” SAVE projekt kere tében végrehajtott modellkísérlet azzal a 
következtetéssel járt, hogy e rendszernek a harm adik és a szolgáltatá si szektorban történ ő 
bevezetésével zéró költségen 15 % megtakarítás érhet ő el, és amennyiben küls ő 
 
HU 30   HU körülményeket, úgymint a környezeti következményeket is figyelembe veszik, a megtakarítási 
potenciál elérheti a 35 %-ot. A Bizottság jele nleg a fehér tanúsítványok EU-szerte alkalmazott 
rendszerének lehetséges létrehozását készíti el ő, hogy lehet ővé tegye a tagállamok között az 
energiahatékonyság terén a tényl eges kereskedelmet. E célból  várhatóan mérési rendszert 
dolgoznak ki az energia-végfelha sználásról és energiaszolgál tatásokról szóló irányelvre 
vonatkozó bizottsági javaslat keretében. 
3. Ipar 
Az ipar már elmozdult az energiahatékonyság irányába. Továbbá a gazdasági ösztönzések 
eredményeként várható, hogy az iparág további jelent ős fejlesztéseket tesz folyamatai és az 
általa használt gépek (villanymotorok, kompressz orok stb.) terén. Az európai és a nemzeti 
jogalkotás hatással van az ipar ág energiafogyasztására, és ebben az összefüggésben az 
iparágnak magának is meg kell tenni e a szükséges intézkedéseket, hogy a 
kibocsátáskereskedelmi irányelvben el őírt módon a Nemzeti Kiosztási Tervek által az 
üvegházhatást okozó gázok kibocsátása tekint etében meghatározottakat teljesítse. Az 
energiahatékonyság e tekintetben szükséges esz köz. Továbbá a Bizottság jelenleg általános 
BREF-et készít21 az energiahatékonyságról, a kör nyezetszennyezés integrált megel őzéséről és 
csökkentésér ől szóló irányelv keretében22, mely tájékoztatást ad majd, mely felhasználható a 
bevált gyakorlatok kifejlesztésére a számos ip ari folyamatban használt energiarendszerek 
(motorrendszerek, szivattyúrendszerek, en ergiahatékonysági megközelítések stb.) 
tekintetében. 
Az ipari ágazatokban már számos önkéntes megá llapodás született (például a papírgyártásban, 
a kertészetben és a vegyiparban). Ezek az iparág által vállalt önkéntes megállapodások 
megerősítik az energiahatékonysági intézkedéseket. Például az alábbiakra lehet hivatkozni: 
• Egyesült Királyság: az „energiahatékonyság i kötelezettségvállalá s” (2002-2005) arra 
kötelezi a villamosenergia- és gázs zolgáltatókat, hogy bizonyos célkit űzéseket elérjenek az 
energiahatékonysági intézked ések terén a háztartásokban. Ez a program különösen 
költségtakarékosnak bizonyult az energiafogya sztás csökkentése te rén, és a 2005-2008 
időszakra is kiterjesztették. 
• Hollandia: az iparággal kötött önkénte s megállapodások hagyományának köszönhet ően 
Hollandia az egyik legjobban teljesít ő gazdasággá vált a v ilágon az energiahatékonyság 
tekintetében. 1999 júliusában a holland kormány energiahatékonyságról szóló 
teljesítményértékelési megáll apodást írt alá az iparággal23. Cserébe az iparág által 2012-re 
az energiahatékonyság maximumá nak elérésére tett köteleze ttségvállalásért a kormány 
beleegyezett abba, hogy tartóz kodik további nemzeti energi ahatékonysági intézkedések 
előírásától. A megtett és ezen vállalat ok által tervezett in tézkedések els ő felülvizsgálata 
szerint 2012-ben 82 000 TJ-t (2 Mtoe) takarí tanak meg, és így körülbelül 5,7 millió tonna 
CO 2 kibocsátását kerülik el. 
Emellett két önkéntes környezetvédelmi progr am, a közösségi ökocímke-odaítélési rendszer24 
és a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszer (EMAS)25 szintén 
                                                 
21 BAT (a hozzáférhet ő legjobb technológia) referenciadokumentumok. 
22 A környezetszennyezés integrált megel őzéséről és csökkentésér ől szóló 96/61/EK irányelv. 
23 Az ipari energiaszükséglet körülbelül 90%-át képvisel ő vállalatok aláírták a megállapodást. 
24 1980/2000/EK rendelet. 
25 761/2001/EK rendelet. 
 
HU 31   HU hozzájárulhat a fokozottabb energiahatékonysághoz . Az ökocímkét fogyasztói termékeknek 
lehet odaítélni, amennyiben eleget teszne k egy sor környezeti teljesítménykritériumnak, a 
termék teljes életciklusát tekintve. Az ener giahatékonysági követelmények részei ezeknek a 
feltételeknek, különösen olyan term ékcsoportok, mint turistaszállá sok és kempingek esetében. 
Az EMAS értelmében a szervezeteknek környeze ti teljesítményük folyamatos javítására kell 
kötelezettséget vállalniuk. Az en ergiahatékonyság itt is része e nnek a javításnak, és a rendszer 
szerint végrehajtandó környezeti felülvizsgál at és környezetvédelmi kimutatások során 
foglalkozni kell vele. 
4. Közlekedés 
4.1. A légi forgalom irányításának szervezése Az európai légtér újjászervezésére vonatkozóan am biciózus tervet indítottak el az „Egységes 
Égbolt” kezdeményezés keretében. Ez különösen a légiforgalmi irányítás egységes európai 
rendszerének létrehozását biztosítja. Ez a proj ekt, mely a SESAME néven ismert nagy ipari 
kezdeményezést indítja majd el, a kerozin légiüzemanyag lényeges megtakarításaihoz 
(körülbelül 6-12%) vezet, pusztán  azáltal, hogy az európai repül őterek környékén csökkenti a 
légiforgalmi torlódásokat. 
4.2. A forgalomirányítás optimalizálása 
Az olyan intelligens közlekedési rendszerek, mi nt a navigációs rends zerek, a torlódási díj 
kivetése és az együttm űködő vezetői segítségnyújtás kifejlesztése folyamatban van, és mindez 
fokozhatja a biztonságot, az energiah atékonyságot és ja víthatja a vezet ői magatartást. 
Különösen a GALILEO program szerinti m űholdas navigációs rendszer 2008-ig történ ő 
kiaknázása nyithat utat az alkalmazások és szolgáltatások új generációja el őtt számos 
területen. A közlekedés e m űholdas rádiós navigációs rends zernek kitüntetett felhasználója 
lesz. A m űholdas navigációs rendszer megbízható és precíz helymeghatározási rendszereket 
kínál a gépjárm űvek számára, és lehet ővé teszi, hogy a közúti fe lhasználók és a vezet ői 
segélyszolgálatok számára információs rendszere ket fejlesszenek ki. A légi közlekedés terén 
ez a repülés különféle szakaszaiban nyújt se gítséget. A tengeri közlekedésben úgy a 
tengereken, mint a parti navig áció során felhasználható. A m űholdas navigációs rendszer 
fejlesztése ily módon segíti továbbá a fenntarthat ó közlekedés kialakítását, a közúti, a légi, a 
tengeri és a vasúti közlekedés fo rgalomoptimalizálásának köszönhet ően. Az infrastrukturális 
telítettség korlátainak visszaszorításá val csökkenti a forgalmi torlódás széls őséges költségeit, 
és segít az energiafogyasztás csökkentésében, i lletve támogatja a jobb környezetvédelmet.  
Az intermodalitás el őmozdítása szintén olyan eszköz, mely lényegesen hozzájárul az 
energiahatékonysághoz. A közúti sz állítás alternatívá it már számos intézkedéssel ösztönözték, 
különösen egy közösségi program - MARCO PO LO – létrehozásával, melynek célja az 
alternatív megoldások: vasút, belvízi és tenge ri hajózás ösztönzése rövid távolságok esetében. 
A Bizottság 740 millió eurós költségvetést ja vasolt erre a programra 2004 júliusában a 
2007-2013-ra vonatkozó pénzügyi terv keretében. Számos ipari projektet segített már ez a 
program: a ‘Kombiverkehr’ projektet, melynek célja az Olaszország és Svájc közötti multimodális vasúti és kompszolgáltatás, a ‘Lokomotiv’-ot, mely Németországot és Olaszországot köti össze magán vasúttársaságok által m űködtetett intermodális vasúti 
szolgáltatások révén, az ‘Oy Langh Ship’, mely  tengeri, vasúti és folyami közlekedés 
kombinálásával intermodális szolgá ltatást vezetett be Finnország és Közép-Európa között, stb.  
 
HU 32   HU 4.3. A tiszta gépjárm űvek piacának létrehozása 
A közösségi kutatási programok nagy öss zegeket fektettek az elektromos járm űvek 
kifejlesztésébe, továbbá az alternatív üzemanyaggal, úgymint természetes gázzal m űködők 
tesztelésébe, továbbá az olyan technológiák, mint az üzemanyagcellák és a hidrogén hosszú 
távú kilátásainak megteremtésébe. A 7. kutatási és  fejlesztési keretprogram folytatja ezeket a 
támogatásokat. 
A CARS 21 keretében megvitatásra kerül ő lehetséges opciók t öbbek között az alábbiak: 
• a tiszta gépjárm űvek adóztatásának megszüntetése; 
• a fentebb említettek szerint az államig azgatás kötelezése arra, hogy gépjárm ű-beszerzési 
költségvetésük egy részét tiszta gépjárm űvekre költsék; 
• városokban a szennyez ő és nagy üzemanyag-fogyasztású gépjárm űvek számára a központi 
területekre való korlátozott belépés bevezetése,  akár díjak, akár tényleges tiltás révén; 
• tiszta gépjárm űvek egyedi tanúsítása és m űszaki szabványai. 
Az ilyen intézkedések hatékonyabbak lehetn ek, mint az iparágnak nyújtott közvetlen 
támogatás, és jobban hozzájárulhatnak az európai ipar technológiai fejl ődéséhez. Ez nem kis 
nyereség egy globalizálódó gazdaságban. 
4.4. Az infrastrukturális díjak bevezetése a viselkedési szokások megváltoztatásának 
elérése érdekében 
Valamennyi közúti közlekedési üzemanyag felé t kiépített területeke n égetik el, annak 
ellenére, hogy az ilyen területeke n megtett utak felének hossza ke vesebb mint öt kilométer.  
Az Unió már útnak indított egy közúthaszná lati díjkivetési politikát a transzeurópai 
úthálózatban közleked ő nehéz szállítójárm űvek tekintetében. A GALILEO program szerinti 
műholdas navigációs rendszerre alapuló jöv őbeli műholdas helymeghatározási technikák 
megkönnyítik a közúthasználati díjkivetési rendszer ek létrehozását, anélkül, hogy a díjköteles 
zónák belépési pontjainál hosszú sorban állásokat eredményeznének. 
A leveg ő minőségéről szóló közösségi irányelv a legszennyezettebb nagy városi 
agglomerációkat arra kötelezi, hogy terveket  készítsenek a légszennyezettség elleni 
küzdelemre vonatkozóan. A legtöbb esetben ez  vagy a városközpontok szennyezéssel járó 
közlekedésének radikális csökkentését jelentet te, vagy olyan változásokat, melyek az egyes 
gépjárművek kibocsátási és fogyasz tási szintjeit megfelel ő módon figyelembe veszik. Az e 
zöld könyv elfogadását követ ő konzultációs id őszakban az ilyen rendszerek szükségességének 
és hatékonyságának kérdését is figyelembe kell venni. 
A Londonban a torlódási díjak 2003. évi bevezeté se óta szerzett tapasz talatok azt mutatták, 
hogy az üzemanyag-fogyasztás egy díjköt eles zónában 20 %-kal csökkent, a CO 2-kibocsátás 
pedig 19 %-kal. Madrid városa a maga részér ől gyorsközlekedési rendsze rt vezetett be buszok 
és a legalább két utast szállító gépkocsik számára az A6-os f őút városba bevezet ő 20 km-es 
szakaszán. A Bizottság Intelligens Energia Programja révén tesz er őfeszítéseket e bevált 
gyakorlatok szélesebb kör ű ösztönzésére.  
 
HU 33   HU Meg kell azonban jegyezni, hogy a be vált gyakorlatok cseréje meglehet ősen korlátozott. 
Kérdés, hogy a bevált gyakorlatok ilyen jó pé ldáit lehet-e, és ha igen, hogyan lehet 
általánosítani és kiterjeszteni szerte az EU-ban.  
4.5. Gumiabroncsok 
A gumiabroncsok és az úttest közötti súrlódás egy gépjárm ű üzemanyag-fogyasztásának 20 
%-át teszi ki. A megfelel ő teljesítmény ű gumiabroncsok ez utóbbit 5 %-kal csökkenthetik, és 
az ilyen gumiabroncsok értékesítését nem csupán új gépjárm űvek, hanem kés őbbi kerékcserék 
esetén is ösztönözni kell. 
A jobb nyomásellen őrzés is alacsonyabb fogyasztást eredményezhet. A becslések szerint a 
gépjárművek 45 %-70 %-a esetében az üzemeltetés során legalább az egyik gumiabroncs 
nyomása alatta marad az el őírtnak, ami 4 %-kal t öbb fogyasztással jár, nem beszélve a 
fokozottabb baleseti kockázatról. Nem célszer ű-e ezért olyan rendszereket kifejleszteni, 
amelyek a szervizeket a gépjárm űvezetők gumiabroncsok tekintetében történ ő jobb 
tájékoztatására és segítésé re ösztönzi? További lehet őség az iparággal önkéntes 
megállapodások kötése a gépjárm űvek műszerfalain gumiabroncsnyomás-mér ők 
elhelyezésér ől. 
A megfelel ő gumiabroncsok megfelel ő nyomáson történ ő használatából adódó lényeges 
nyereségek mellett egy átlagos vezet ő éves üzemanyag-kiadásaiból könnyen 
megtakaríthat 100 eurót, amennyiben környezetbarátabb módon vezet26.  
4.6. Légi közlekedés 
A Bizottság hamarosan az éghajlatvá ltozásról és a légi közlekedésr ől szóló közleményt kíván 
kiadni. A közlemény különösen a gazdasági es zközök (vagyis az üzemanyag-adóztatás, a 
kibocsátási díjak vagy a kibocsá táskereskedelem) használatára összpontosít majd, melyek az 
ágazatban el ősegíthetik az energiah atékonyságot és az üve gházhatást okozó gázok 
csökkentését. 
5. Regionális és helyi szint 
Számos intézkedést lehet hozni regionális és helyi szinten, közel a polgárokhoz. Az 
energiahatékonysági fellépés csak akkor hoz teljes hasznot, ha a közösségi és nemzeti szinten 
tett intézkedésekre helyi szinten is reagálna k. Az EU már számos kezdeményezést tett e 
területen. Ennek egyik példáj a a 2000-ben elindított CIVI TAS program, mely 36 európai 
várost segített városi mobilitási projektekkel. Támogatási programokat is létrehoztak az ésszerű energiafelhasználás terén tett állami és  magán beruházások ösztönzésére (kísérleti 
intézkedések, helyi ügynökségi háló zatok létrehozása stb.).  Az Unió nemrég el is fogadott egy 
új programot ‘Intelligens Energi a – Európa’ néven, mely közös tet ő alá hozza mindezen 
intézkedéseket, és így meger ősíti a közöttük meglev ő szinergiákat. 
Továbbá a különösen a fejl ődésben lemaradt térségekben az EU kohéziós politikájának 
működési fejlesztési programjaiba integrált ener giahatékonysági egyedi tevékenységek miatt 
válnak meg a régiók olyan hathatós eszközökt ől, melyeket sok különféle projekt esetén 
lehetne használni. A középület ek fokozottabb energiahatékonys ágának támogatása, a tiszta 
                                                
 
26 IEA “Az olaj siet ős megtakarítása”, 2005. 
 
HU 34   HU városi közlekedés terén tett beruházások, a kkv-k támogatása energiahatékonyságuk 
fejlesztésére, továbbá a kapcsolódó kutatás és fejlesztés szintén említésre érdemes lehetőségek. Amennyiben ezt az energiahatékonysági potenciált mobilizálják, tiszteletben kell 
tartani a kohéziós politika programozásának, a partnerségnek és az irányításnak az egyedi 
előírásait. 
Mint azt már említettük, meg kell vitatni azt  is, hogyan lehet megoldást találni a 
városközpontok forgalmi torl ódásai okozta egyre növekv ő problémákra. A városi közlekedés 
mindenképpen a helyi és nemzeti hatóságok ügye, az EU-nak hozzá kell járulnia az életminőség e probléma által okozott és igazán óriási  energiapazarlással együtt járó romlása 
által szükségessé tett megoldá sok megtalálásához. A helyi hatóságoknak fontos szerepe van a 
városok fenntartható építésének biztosításában és el ősegítésében, különösen az 
energiatakarékos épületek tekintetében. Ekkor  ismét jelentkezik a finanszírozás állandó 
problémája. Szabályozási intézkedésekre egyértelm űen szükség van, de ezeket 
beruházásokkal is kell támogatnunk. A ba nkok által kialakított, jelenleg hozzáférhet ő 
finanszírozási termékek nem mindig alkalm asak a számtalan kisebb energiahatékonysági 
projekthez, habár az ilyen kisebb projektek halmozott haszna egészében véve jelent ős. 
5.1. Egyedi finanszírozási eszközök 
Nagy „nyereség-nyereség” potenciál re jlik Európa-szerte a kisebb lépték ű 
fenntarthatóenergia-projektekbe történ ő beruházásokban. Ezek gyakran jól megvalósíthatóak, 
különösen amennyiben az energiabiztonsági és környezeti haszon szempontjai is szerepelnek 
ezekben. Ám az ilyen projektek finanszírozása, különösen Európa kevésbé fejlett régióiban, 
segítséget igényel. A más ágazatokban alka lmazott elszámolóházak mintájára pénzügyi 
eszközök tervezhet ők meg. Ezek közé tartoznának a projekt-el őkészítési rendszerek és a 
kockázatkezelési alapok.  
A finanszírozandó projektek ki sebb és szórványosabb jellegéb ől adódóan azonban a 
cselekvést jobb helyi vagy regionális szinten kezdeményezni. 
Helyénvaló lehet, hogy helyi és re gionális hatóságok vállaljanak vezet ő szerepet egy EU-
munkacsoportnak a f őbb érintettekkel együtt történ ő létrehozásában, bevonva olyan pénzügyi 
intézményeket, mint az Európai Beruházási Bank vagymás keresked elmi bankok, regionális 
alapokat és a tagállamok képvisel őit. Ezek javaslatokat dolgozhatnak ki a lehet ő leghamarabb, 
a meglev ő pénzügyi mechanizmusok átalakításáró l, ideértve az elszámolóház jelleg ű 
eszközök összpontosított szervezését is, hogy fe lülvizsgálják a kisebb fenntarthatóenergia-
projektek beruházási potenciáljá t, és hogy felmérjék, hogyan lehet a beruházások akadályaival 
megküzdeni, ideértve az energiavállalatok s zerepét, az energiaszámla-megtakarítások 
jóváírását, az árképzést stb. 
Az energiahatékonyság fejleszté sét szolgáló projekteket támogató alapok sikeresek voltak 
több tagállamban is, és meg kell vizsgáln i, hogy az e téren be vált gyakorlatok hogyan 
ismételhet ők meg és fejleszthet ők.  
6. A világ felé nyitott stratégia 
Az egyes országok energiahatékonysági teljesítménye jelent ős e n  e l t é r .  A z  E U  é s  J a p á n  
például háromszor-négyszer energiatakarékosa bb az energiaigényesség tekintetében, mint a 
Szovjetunió utódállamai vagy a Közel-Kelet. 
 
HU 35   HU Az energiahatékonyság már része az EU és partnerei közötti nemzetközi együttm űködési 
tevékenységeknek is, ideértve ipari partnereit (például az Egyesült Államokat), az 
átalakulóban lev ő országokat (például Oroszországot) és a fejl ődő országokat (például Kínát 
és Indiát). Továbbá az energiahatékonysági projektek, bár méretük korlátozott, részei a 
nemzetközi és európai pénzügyi intézmények hitelezési portfóliójának. Azonban tág tere 
marad az energiahatékonyság terén az orszá gok többségével való közelebbi és élénk 
együttműködésnek. 
Az energiahatékonyság terén a harmad ik országokkal folytatott együttm űködés 
megerősítésének f ő okai szorosan köt ődnek az EU geopolitikai és st ratégiai érdekeihez, illetve 
az EU e téren meglev ő vezető szerepéb ől adódó üzleti lehet őségekhez. Különösen Európa 
kötelezheti el magát aktívan a nemzetközi szinten is versenyképes energiahatékonysági 
szabványok létrehozása és elfogadása mellett.  További ok az a hozzájárulás, melyet az 
energiahatékonyság tehet a g azdasági és társadalmi fejl ődéshez. 
Az olajárak közelmúltban történt növekedése  kiemelte számos ország, köztük Kína 
energiafogyasztásának gyors növekedéséb ől adódó megemelkedett energiaszükséglet hatását. 
Különösen a szénhidrogének esetében az energiaforrások sz űkössége és a korlátozott 
tartaléktermelési kapacitás okán nyilvánval ó, hogy az energiaimportáló országok egyre 
inkább versenytársakká válnak ugyanazon energiaforrások tekintetében, például 
Oroszországban, a Közel-Keleten és a Kaszpi-tenger vidékén.  
Ezért az energiahatéko nyság valamennyi energiaimportáló ország számára fontos kérdés, 
ideértve az Uniót is, és ezt az energiaellátás biztosítására vona tkozó globális stratégiájuk 
szerves részévé kell tenniük. 
Éghajlati szempontból az éghajlatváltozásról a közelmúltban kiadott közlemény kiemelte a 
széles kör ű részvétel fontosságát, mely a közép- és  hosszú távú stratégia lényeges eleme. A 
fejlett és különösen a fejl ődő országokkal való együttm űködés hasznos eszköz az országok 
éghajlattal kapcsolatos intézkedésekbe történ ő bevonásában, míg ugyanakkor a számos 
fejlődő ország számára kulcsfontosságú leveg őminőség és energiabiztonság tekintetében helyi 
szintű hasznot hoz. Mivel az energiaszek tor kell, hogy a csökkentési célkit űzések 
oroszlánrészét biztosítsa, a globális éghajla tváltozás csökkentése nagymértékben függ az 
energiahatékonyság, a megújuló energia és más tisztább energiatechnológiák valamennyi 
országban történ ő fokozottabb használatától.  Mivel az 1970-es évek elején bekövetkezett els ő 
energiaválság óta az EU koherens politiká kat és programokat hozott létre az 
energiahatékonyság ösztönzésére, az EU energiahatékonysági gyáripa ra jelenleg jó helyzetben 
van ahhoz, hogy az új lehet őségekből a legtöbbet kihozza, és harmadik országokban új 
piacokat szerezzen. Az európai ipar a technológia tekintetében az élmez őnyben van, és 
stratégiailag el őnyös helyet foglal el a legtöbb ág azatban az energiahatékonysági technológia 
terén zajló globális versenyben, ideér tve a turbinákat, a kombinált f űtési és energia-, és 
körzeti f űtéstechnológiákat, a háztartási alkalmazásokat és az épít őanyagokat. Az 
energiahatékonyság ösztönzés ére vonatkozó nemzetközi er őfeszítések kulcsszerepet 
játszhatnak az európai ipar világels ő pozíciójának megszilárdításában e téren, és 
hozzájárulhatnak Európa versenyel őnyének az energiaágazatban történ ő növeléséhez.  
Az energiatakarékos termékek és szolgá ltatások exportpotenciálját nem mérték fel 
szisztematikusan, de a becslések szerint az  energiahatékonyságra vonatkozó fokozottabb 
erőfeszítésekb ől származó üzleti lehet őségek nem kevésbé jelent ősek, mint a megújuló 
energiából származók. A kínai piac például várhatóan gyorsan fog fejl ődni, a Nemzeti 
Fejlesztési és Reformbizottság által el készített hosszú és középtávú energiameg őrzési tervnek 
 
HU 36   HU megfelelően, mely szerint a tizenegye dik ötéves terv so rán (2006-10) a lakó- és középületek 
feleannyi energiát fogyasztanak majd a jele nlegi szinthez képest. Ebben az összefüggésben 
említésre méltó, hogy az EU épít őipara világels ő az alacsony energiafogyasztású épületek 
terén, és az EU követelményeinek további korszer űsítésével e know-how exportja újabb 
lehetőségeket ad iparágunknak.  
6.1. Az energiahatékonyság nemzetközi együttm űködésbe történ ő integrálása 
Az e téren kialakított fokozottabb nemzetközi együttm űködés része az EU ipari partnereivel, 
különösen az OECD-országokkal a Nemzetközi Energiaügynökség (IEA) keretében az 
energiahatékonysági tervek létrehozására irányuló közös munka. Mivel a fejl ődő országok 
már csatlakozhatnak az IEA végrehajtási megállapodásához, ösztönözhet ők az ezeken a 
fórumokon való részvételre. 
Ez a nemzetközi fórum például kiindulópon tja lehet a légiközlekedési ágazatnak a 
környezetre gyakorolt küls ő hatásai jobb figyelembe vételére  vonatkozó terv elindításának.  
Az európai kereskedelempolitika segítheti az energiahatékonyság ügyét, például az áruk 
energiahatékonysági teljesítményük alapján történ ő kedvező vámelbánására vonatkozó 
tárgyalásokkal. Ezt az Európai Bizottság WT O-összefüggésben javasolta 2005 februárjában27. 
Ez a politika folytatja a Dohai Fejlesztési Pr ogramot. Dohában a miniszterek megállapodtak 
abban, hogy tárgyalásokat folytatnak a környezetbar át termékek és szolgá ltatások tarifális és 
nem tarifális akadályainak csökkentésér ől, sőt eltörlésér ől a további fenntartható fejl ődés 
érdekében. 
Végül az EU meg kell, hogy újítsa er őfeszítéseit, hogy az iparosodott harmadik országokkal, 
különösen az Egyesült Államokkal egyeté rtésre jusson abban, hogy a globális 
energiahatékonyság foko zására irányuló komoly er őfeszítések elengedhetetlenek; az USA 
Energiapolitikai Nemzeti Bizottságának28 közelmúltbeli konszenzusjelentésében található 
ajánlások, melyek er őteljesen célozzák a keresleti oldalr a vonatkozó politikákat, hathatós 
kiindulópontként szolgálhatnak az energi ahatékonyságról szóló megújított EU-USA 
párbeszédhez.  
6.2. Az energiahatékonyságnak a szomszédsági politikába és az EU-Oroszország 
együttműködésbe történ ő integrálása 
Az energiahatékonyság második jellegze tessége továbbá az, hogy része az EU 
szomszédsági politikáinak. A Bizottság biztos ítani fogja, hogy ez továbbra is része legyen 
az e politikára vonatkozó cselekvési terveknek. 
Továbbá a Bizottság jelenleg energiaközösséget létrehozó szerz ődésről tárgyal a délkelet-
európai országokkal. Emellett együttm űködési fellépéseket kezdeményezett a Kaszpi- és a 
Földközi-tenger régióiban. Ezen országok jelent ős, ám mind ez ideig jórészt kihasználatlan 
potenciállal rendelkeznek. T udatában vannak a ténynek, hogy energiafogyasztásuk jelent ős 
növekedése nem csak környezeti és közegészs égügyi problémákat okoz, de a gazdasági 
fejlődést is rövidesen lefékezi. 
                                                 
27 A 2005. február 17-i TN/TE/W/47 WTO-beadvány. 
28 “Az energia-patthelyzet vége : pártközi stratégia Amerika energiakihívásainak kezelésére” . 
 
HU 37   HU A harmadik jellegzetesség az energiaha tékonyságnak az Oroszországgal 2000 óta 
kialakuló energia-együttm űködés folyamatában való ösztönzése kell, hogy legyen.  
Oroszország egyre inkább tudatában van anna k, hogy energiahatékonyság át javítania kell. 
6.3. Az energiahatékonyságnak a fejl esztéspolitikába való integrálása 
Az európai fejlesztéspolitika a fokozottabb nemzetközi együttm űködés negyedik 
jellegzetessége. Az EU Johannesbur gban, 2002-ben a WSSD-n elindított 
energiakezdeményezése politikai keretet ha tároz meg az EU-nak energiaügyekben a fejl ődő 
országokkal való együttm űködése számára, ahol az energiah atékonyság természetesen fontos 
összetevő. Az EU politikáinak a fejlesztési célkit űzésekkel való koherenciája biztosításának 
szükségességét kiemelték egy, a fejlesztési politikai koherenciájáról szóló közleményben, 
melyben az energia a tizenegy különösen ki emelt politika egyike. Viszonylag gyenge 
gazdaságuk miatt a fejl ődő országok különösen érzékenyek az energiaárak emelésére. Afrika 
szubszaharai országaiban a megemelt olajáraknak sokkal er ősebb negatív hatásuk lehet, mint 
az OECD-országokban. Ugyanakkor a fejl ődő országok gyakran nagy veszteségekkel 
szembesülnek az energiatermelésben, -átvitelbe n és –elosztásban csakúgy, mint az energia 
szállítása és különféle végfel használásai során. Továbbá a népesség akár 95 %-a függ f őzési 
és fűtési célok tekintetében az alacsony energiah atékonyságú és egészségügyi problémákkal 
járó tradicionális biomasszától. A Csendes-óceán és a Karib-térség szigetállamaiban az importált olaj magas árát súlyosbítják a ki s piacok és a nagy sz állítási távolságok. A 
fokozottabb energiahatékonyság lehet ősége a gazdasági és társadalmi fejl ődés terén jelent ős a 
fejlődő országokban, és az ezekkel az  országokkal való együttm űködésben több figyelmet kell 
hogy kapjon.  
Az európai fejlesztési  politika segíthet és segítenie kell abban, hogy ezeket a kérdéseket 
számításba vegyék. Az intézkedések támogathatjá k a kapacitásépítést, a tudatosság növelését, 
a politikafejlesztést, illetve a takarékos alkalmazások és végfelhasználói technológiák 
kihasználását.  
Végül az európai fejlesztési  politika segít olyan kapacitás létrehozásában, mely a CDM-hez 
hasonló éghajlat-változási mechanizmusok révén értékelheti az ezekben az országokban végrehajtott hatékony projekteket.  
6.4. A nemzetközi pénzügyi intézmények szerepének meger ősítése 
Végül az ötödik jellegzetesség az, hogy az EU-nak  és tagállamainak ar ra kell buzdítania 
az IFI-ket (nemzetközi pénzügyi intézmén yek), hogy szenteljenek több figyelmet az 
energiahatékonysági intézkedéseknek a harmadik országok felé irányuló jöv őbeli 
pénzügyi és technikai segítségnyújtási m űveleteik során. Meg kell találni annak módjait és 
eszközeit, hogy a nemzetközi pénzügyi intézmények hogyan integrálhatják az 
energiahatékonysági szempontokat valamennyi nagy beruházási projektjükbe. Az EBRD 
energiapolitikájának soron következ ő értékelése jó alkalom e kérd és felvetésére. Az a tény, 
hogy az energiahatékonyság ösztönzése gyakran a kis projektek támogatásával valósul meg, 
nem lehet érv ezen intézmények számára az  ellen, hogy teljesen elkötelezzék magukat. 
Globális hitelezési rendszereket kell kialak ítani, és szükség van több hitelezésre 
közvetítők,például nemzeti hivatalok révén. 
 
HU 38   HU KÖVETKEZTETÉS 
E zöld könyv célja a lehet őségek számbavétele és széles kör ű vita megindítása arról, hogy 
hogyan lehet költséghatékony megtakarításokat esz közölni, illetve egy tényleges cselekvési 
terv gyors létrehozására irányuló folyamatot elindítani, mely magában foglal közösségi, 
nemzeti, regionális, helyi és nemzetközi szinteke n, továbbá az iparág és az egyéni fogyasztók 
szintjén tett cselekvéseket a meghatározott po tenciális energiahatékonysági megtakarítások 
kiaknázására.  
E keret végrehajtása valamennyi szerepl őt bevonja. El őször, a helyi energiaügynökségek által 
támogatott nemzeti, regionális és helyi hatóságokat, melyek a bevált gyakorlatok 
terjesztésér ől gondoskodnak, egészen a nagyközönségig. Az ipar további partner, melyet e 
politika tovább folytatása céljából be kell vonni. Az energiahatékonyság lehet őségeket kínál 
az ipar számára az új technológiák exportálásá ra. Megbeszéléseket ke ll kezdeni a pénzügyi 
intézményekkel is, hogy a jöv őben fokozzák az energiahatékonyság terén tett beruházásaikat. 
Beruházások nélkül számos intézkedés nem valósul meg. Különösen olyan finanszírozási eszközöket kell kialakítani, melyek alka lmasabbak a kisebb projektek számára.  
Egy energiahatékonysági kezdeményezés szélesebb kör ű hatásokkal bír, mint az 
energiapolitika önmagában. Lényegesen hozzájárul a harmadik országoktól való 
energiafüggésünk csökkentéséhez a magas, változékony olajárak mellett. Ez a 
kezdeményezés hozzájárul továbbá a lisszaboni stratégia célkit űzéseinek eléréséhez, 
mivel újraindítja az európai gaz daságot, illetve az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez.  
Az energiahatékonyság el őmozdításának kulcsa az, hogy a tagállamok, a régiók, a polgárok és 
az ipar számára olyan ösztönzés eket és eszközöket nyújtson, melyekre szükség van ahhoz, 
hogy az energiamegtakarítások pozitív költség -haszon arány mellett való eléréséhez 
szükséges cselekvéseket és beruházásokat me g lehessen tenni. Ezt a komfortszint vagy az 
életszínvonal legcsekélyebb csökkentése nélkül is meg lehet tenni. Ez csupán annyit jelent, 
hogy elkerülik az energiapazarlás t olyan esetekben, amikor kis lépéseket is lehet tenni a 
fogyasztás csökkentésére. A Bizottság által végzett tanulmányok
29 szerint a következ ő 
táblázat átfogóan jelzi a különf éle szektorokban a lehetséges, hasznosítható költségtakarékos 
megtakarításokat. Bár csak indikatív jelleg ű, az e zöld könyv által kiaknázni kívánt 
lehetőségekről ezek képet adnak.  
Lehetséges megtakarítások 
Mtoe-ban 2020 
Az elfogadott intézkedések szigorú 
végrehajtása  2020+ 
Kiegészít ő intézkedések 
végrehajtása  
Épületek: f űtés / hűtés 
Elektromos berendezések  41 
15 70 
35 
Ipar 16 30 
Közlekedés 45 90 
CHP 40 60 
További energiaátalakítás stb.  33 75  
                                                 
29 Lásd európai energia- és közlekedési forgatókönyv a f ő mozgatórugókról, Ecofys-tanulmányok stb. 
 
HU 39   HU Összes energiamegtakarítás 190 360 
E zöld könyv ezért olyan kiindulópont, amely alap ján elindítható a vita, és új gondolatok 
vethetők fel az ipar, a hatóságok, a fogyasztói cs oportok vagy akár a fogyasztók részér ől. Ez a 
konzultációs folyamat már megkezd ődött. E zöld könyv elkészíté séhez az összes tagállam 
képviselőiből álló Magasszint ű Csoport jött létre, és ül ésezett 2005 ápri lisában. Már 
megerősítette, hogy el őrehaladást csak akkor lehet elérni, ha az EU kezdeményez ő 
megközelítést alkalmaz, és tényleges célkit űzéseket fogadnak el. A Bizottság továbbá 
fenntartható energiával foglalkozó fórumot hoz lé tre, mely magában foglalja majd nemcsak a 
tagállamok, hanem valamennyi olyan érdekcsoport képvisel őit is, melyek partnereknek 
tekinthetők annak biztosítására, hogy az energiahat ékonyság ösztönzése sikerrel járjon.  
Az EU által elindítandó kezdeményezéseket ismertté kell tenni és végre kell hajtani nemzeti, 
regionális és helyi szinteken egyaránt. A fogya sztókat is nyilvánvalóan mobilizálni kell, hogy 
olyan szokásokat alakítsanak ki és terjesszenek, melyek több energiahatékonyságot jelentenek 
majd mindennapi életükben. 
Ötletekre természetesen szükség van az energiam egtakarítások teljes potenciálja elérésének 
érdekében, de ez jó módszer ezeknek EU-szerte a gyakorlatba való átültetésére is. Ha a zöld 
könyvről szóló vitát követ ően úgy döntenek, hogy átfogó kötelez ő célkitűzéseket hoznak 
létre, és a harmonizáció minimális szintjét bi ztosítják, az úgynevezett közösségi módszert kell 
használni. A Bizotts ág ennek megfelel ően, a Szerz ődés által meger ősített kezdeményezési 
jogával élve javaslatokat tesz, melyet az Európai Parlament és a Miniszterek Tanácsa 
megvitat és elfogad. A közösségi módszer az EU sikerének kulcsa. Az energiahatékonyságot 
továbbá belefoglalják a lisszaboni  folyamat szerinti integrált ir ánymutatásokba. Ez tehát része 
az új gazdasági irányítási szer kezetnek. Hasonlóan a 2000. évi, az energiaellátás biztonságáról 
szóló zöld könyvhöz, a Bizottság számos ké rdést fogalmaz meg a nyilvános vita 
szerkezetének meghatározásár a és az eredmények felhasználásának megkönnyítésére. 
2005 decemberében a Bizottság az e zöld könyvr ől szóló nyilvános vita eredményeinek els ő 
elemzését benyújtja a Miniszterek Tanácsának. A jelentést egy cs elekvési terv kíséri majd, 
mely a 2006-tól javasolt gyakor lati cselekvést tartalmazza. 
 
HU 40   HU 1. MELLÉKLET  
Energiahatékonyság: a cs elekvés szükségessége 
Az EU 25 tagállama jelenleg körülbelül 1 725 Mtoe (millió tonna olaj egyenérték) energiát 
fogyaszt évente. Ennek igen magas árvonzata van: 500 milliárd euró a régióban, vagy több mint 1 000 euró személyenként évente . Az 500 milliárd eurónak körülbelül fele (kb. 240 
milliárd euró) az EU kereskedelmének része. Az energia drága. Másfel ől elégtelen kezd lenni 
a mennyisége. Számos szakért ő szerint az ismert olajforrások a mai szükségleteket csak kb. 
40 évig képesek kielégíteni. 
Európában azonban az energia igen nagy részét továbbra is elpazarolják, akár nem hatékony 
berendezések, akár az energiafelhasználók tuda tosságának hiánya miatt. Ez haszon nélküli 
költséget jelent, akár a termelés, akár a felh asználás alkalmával történik a pazarlás. E 
hatalmas t őkeveszteséget más felhasználásra lehetne fo rdítani, ideértve az új energiatakarékos 
gyakorlatok, technológiák és beruházások kialakítását. 
Az energiafogyasztás szintén nagymértékben felel ős az éghajlatváltozásé rt, ami az utóbbi 
években egyre nagyobb aggodalomra ad okot. Az  energia az EU-ban az üvegházhatást okozó 
gázok összes kibocsátásának négyötödét (78%) adja. Mindebb ől a közlekedési ágazat 
körülbelül egyharmadot tesz ki. 
Az energia költséghatékony megtakarítása az EU  számára a harmadik országokból származó 
behozataloktól való kisebb mérték ű függést, a környezet fokozottabb tiszteletb en tartását és az 
EU gazdasága számára csökkente tt költségeket jelent a növekv ő verseny idején. Az 
energiaszükségletek csökkentése ezért olyan politikai célkit űzés, mely hozzájárul a lisszaboni 
programhoz az európai gazdaság er ősítése és új munkahelyek teremtése révén. Az 
energiahatékonysági politika továbbá jelent ős megtakarításokat jelent a háztartási 
energiaszámlák tekintetében, és így valame nnyi európai polgár mindennapi életére 
közvetlen hatása van.   
A hatóságok, különösen az EU szerepe az, hogy ráébressze az egyéne ket és politikai 
képviselőiket az energiahatékonyság fejlesztésének sürg ősségére. Ez létfontosságú mind a 
környezet, mind a gazdaság, mi nd pedig egészségünk érdekében. 
Az energiahatékonyság javítása tág fogalom. E zöld könyvben ez el őször is az energiának az 
energiahatékonyság javítása által történ ő jobb felhasználását, másodsorban pedig a 
viselkedési szokások megváltoztatása által történ ő energiamegtakarítást jelenti. 
• Az energiahatékonyság alapvet ően függ a felhasznált technológiáktól. Az 
energiahatékonyság javítása ezért a kisebb fogyasztás érdekében a bevált technológiák felhasználását jelenti, akár a végfelhaszná lás, akár az energiatermelés szakaszában. Ez 
például azt jelenti, hogy a régi háztartási vízmelegít őt újjal helyettesítik, mely 
egyharmaddal kevesebbet fogyaszt; vagy olya n rendszereket helyeznek üzembe, melyek 
elkerülik a készenléti üzem mód energiafogyasztását számos háztartási berendezés 
(televízió, villanysüt ő stb.) esetében; vagy olyan v illanykörték használatát, melyek 
ugyanakkora fényer ővel kevesebb energiát fogya sztanak az új technológiáknak 
köszönhet ően. 
• Az energiamegtakarítás általános értelemben továbbá a fogyasztói magatartás eredménye. 
Ez például azt jelenti, hogy a tömegközlekedést vonzóbbá tev ő politikát alkalmaznak, és 
 
HU 41   HU ily módon a gépkocsi-felhasználókat autóbusz vagy vonat használatára ösztönzik; vagy 
arra oktatják az embereket, hogy hogyan csökkentsék házuk h őveszteségét, különösen a 
termosztátok megfelel ő használata révén. 
E zöld könyv szándéka, hogy vitát kezdeményezzen arról, hogy az EU hogyan mozdítson el ő 
egy, az energiahatékonyság fejlesz tésére és az európai fogyasztói magatartásban bekövetkez ő 
változás ösztönzésére irányuló átfogó po litikát új technológia szélesebb kör ű használatára 
való ösztönzés érdekében.  
A kutatás különösen fontos az energiahatékon ysági potenciál további fejlesztésében, ami 
növekedni fog a gazdaságok további fejl ődésével. Az energiahatékonyság terén a 
keretprogramok és az Intelligens Energia – Eur ópa program keretében végrehajtott kutatás és 
fejlesztés így kiegészíti az e területre vonatkozó politikát, és ugyanazon célok elérésén 
dolgozik: kevesebb fosszilistüzel őanyag-felhasználás, az Európai Unióban teremtett jobb 
munkahelyek és az európai gazdaság magasabb hozzáadott értéke. 
1. A fosszilis tüzel őanyagok dominálnak Európa energiafogyasztásában 
Az 1970-es évek elejét ől 2002-ig a 25 tagú EU energiaf ogyasztása majdnem 40%-kal n őtt – 
vagy évi 1%-kal –, míg a GDP megkétszerez ődött, évente átlagosan 2,4%-kal n őtt. Az 
energiaigényesség, a GDP és az energiafogya sztás aránya így egyharmadával csökkent. 
Azonban 2000 óta az energiaintenzitás fejl ődése kevésbé volt jelent ős, mindössze 1%-ot ért el 
két év alatt (lásd a 3. mellékletet). 
 
Ez a közösségi átlag nem tükröz i a tagállamok között az eltér ő gazdasági struktúrák által 
okozott jelent ős különbségeket (pl. energiaigényesebb vagy kevésbé energiaigényes ipart), az 
euróval összehasonlított nemzeti valutaárfolyam okat, és az energiahatékonyság olyan szintjét, 
amely összességében nyilvánvalóan sokkal jobb a 15 tagú EU-ban. Tüzelőanyagok szerinti teljes energiafogy asztás és energiaintenzitás  
0 250 500 750 1000 1250 1500 1750 2000 
1990 2000 2010 20200255075100megújuló 
források  
nukleáris energia 
természetes gáz 
olaj 
szilárd  tüzelő-
anyagok Energiaintenzitás 1990=100  mtoe 
energia-intenzitás 
 
HU 42   HU Az alábbi diagram illusztrálja a legtöbb új ta gállamban rendelkezésre álló nagy fejlesztési 
lehetőségeket. 
 
Az alábbi diagramban ezt az összehasonlítást korrigálták a tagállami jövedelmek 
vásárlóerejében meglev ő különbségek tekintetében. 
A jelenlegi vásárlóero-paritások szerint igazított elsodleges 
energiaintenzitás (2002): 25 tagú EU=100
050100150200250
Málta
Olaszország
ÍrországDánia
Ausztria
Portugális
Görögország
Egyesült Királyság
SpanyolországNémetországHollandia
Ciprus
FranciaországLuxemburgSzlovénia
Magyarország
Lengyelország
SvédországLettországFinnországLitvániaBelgium
Cseh Köztársaság
Szlovák Köztársaság
Észtország25 tagú EU
=100
Forrás : Enerdata 
 
Amennyiben a jelenlegi tendencia folytatódi k, a bruttó energiaszükséglet 10 %-kal 
növekedhet 2020-re. A villamosenergi a-szükséglet növekedése szin tén évi 1,5 %-ot is elérhet. Energiaintenzitás (toe/M€95)-2003
0 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 
DK IE AT IT DE FR SE NL LU UK EU ES BE PT EL CY MT FI SIHU PL LV SK CZ LT EE
 
HU 43   HU Az EU mai fogyasztása 15 éven belül (2020) elérheti az 1 900 Mtoe-t, összehasonlítva a 
2005. évi 1 725 Mtoe-val30. 
ágazatonként
Háztartások
17%
Szolgáltató 
ágazat
10%
Közlekedés
20%Ipar
18%Nem energia 
felhasználás
6%Átalakítási 
v eszteségek 
stb.
29%
 
Az EU-ban tovább n ő az energiaszükséglet, míg szénhi drogén-termelése lelassul. Így az 
olajtermelés 1999-ben érte el  a 170 Mtoe-s maximumot; és 2030-ra 85 Mtoe-ra kell 
csökkennie31. A megújuló energiák hozzájárulása viszonylag alacsony marad – 6 % 2000-ben, 
illetve a teljes fogyasztás 8-10 %-a 2010-ben, és a nukleáris eredet ű villamos energia 
termelésének várható csökkenése kb. 240 Mtoe. Ez azt jelenti, hogy az els ődleges belföldi 
termelés 660 Mtoe-ra csökkenhet 2030- ban, míg 2005-ben még mindig 900 Mtoe. 
2. A fokozott energiahatékonyság el őnyei az európai gazdaság számára  
A fokozódó energiafogyasztás felé ha ladó tendenciát megakadályozó meggy őző fellépés 
hiánya negatív hatással van továbbá az EU-nak a lisszaboni stratégia  keretében tett 
erőfeszítéseire is, melynek célja, hogy az Unió le gyen a világ legversenyképesebb gazdasága.  
A magasabb olajárak kedvez őtlenül hatnak a GDP növekedésére. Az olajtól való kisebb 
mértékű függés így rögtön kedvez ően hatna a gazdaságra. Ám mé g magasabb olajárak nélkül 
is ésszerű gazdasági okai vannak annak, hogy Európába n az energia hatékonyabb használatára 
irányuló er ős nyomást fejtsenek ki. Ebben az összefüggésb en vitát kell elindítani arról, hogy 
az EU gazdasága és polgárai hogyan tehetnek  szert pénzügyi nyereségre rövid, közép- és 
hosszú távon, például új energiahatékonysági be rendezések beszerelésével vagy épületek 
                                                 
30 Ezeket az el őrejelzéseket azt feltételezve tették, hogy a GDP átlagos évi növekedése 2,4% lesz. 
31 A 25 tagú EU-ra alapozott forgatókönyv. Európai energia- és közlekedési forgatókönyv a f ő 
mozgatórugókról. A 25 tagú EU bruttó energiaf ogyasztása 2005-ben (1725 mtoe) 
– lásd az 1. mellékletet 
 
HU 44   HU karbantartásával. Továbbá, mivel az ener giahatékonyság olyan területen igényel 
szolgáltatásokat és technológi át, ahol Európa világels ő, egy hatékony energiapolitika azt 
jelenti, hogy a behozott szénhidrogénért történ ő fizetés helyett az EU-ban új, min őségi 
munkahelyeket teremtenek. 
A német Tanács a Fenntartható Fejl ődésért32 becslései szerint több mint 2 000 teljes 
munkaid ős munkahelyet lehet teremteni a kifejeze tten az energiahatékonyság fejlesztése 
érdekében intézkedések és/vagy ber uházások eredményeként megtakarított 
olajegyenérték minden egyes mi llió tonnájából az energiatermelésbe tett beruházásokkal 
összehasonlítva.  A témával kapcsolatban készített egyéb tanulmányok során elvégzett 
számítások szerint is ez a helyzet. Itt meg ke ll jegyezni, hogy ez a számadat nem foglalja 
magában az európai technológiák fokozódó kiviteléb ől adódóan teremtett munkahelyeket, de 
magában foglalja a kisebb energiaszükségle t miatti munkahely-elvesztéseket (lásd 5. 
melléklet). 
Az energiahatékonyság gazd asági potenciálja függ mind a technológiai fejlesztésekt ől, mind 
pedig a jelenlegi és az el őre jelzett energiaáraktól. A fogyasztók számára akkor kedvez ők az 
energiahatékonysági intézkedése k, ha a költség-haszon arány poz itív. A gazdaság általában 
véve szintén profitálhat, a má s gazdasági tevékenységek számára megtakarított források 
áthelyezésének köszönhet ően. A kutatás szintén az energiahatékonyság terén elért 
előrehaladás központi kérdése, és a lisszaboni stratégiának az európai gazdaság 
újraélesztésére irányuló két f ő célkitűzése egyike, a munkahelyteremtéssel együtt, melyhez 
szintén közvetlenül kapcsolódik. 
Az Európai Unió továbbá a világ egyik legjobb helyzetben lev ő gazdasági övezete abban a 
tekintetben, hogy segítheti a fejl ődő gazdaságokat saját energi aigényességük csökkentésében, 
és gazdasági növekedésük fenntarthatóbbá tételében33, a legkorszer űbb technológia 
kiviteleinek köszönhet ően.  
3. Energiafelhasználás – a környezeti károk okozója 
A fogyasztás növekedése közvetlen hatáss al bír a környezet romlására és az 
éghajlatváltozásra. A leveg ő minősége az EU fontos körny ezetvédelmi szempontja. A 
Bizottság jelenleg az EU Tiszta Leveg ő Programját (CAFE) dolgozza ki, melyben az ózon és 
különösen a részecskék káros hatásait tárják fel az emberi egészség, az ökológiai rendszerek 
és a mezőgazdasági termények szempontjából34. Ezt a helyzetet 2020-ra els ősorban a jelenlegi 
kibocsátási szabványok végrehajtása javítja, de a fokozottabb ener giahatékonyság ugyanúgy 
drámaian javíthatja a leveg őminőséget is, a fosszilis tüzel őanyagok elégetésének 
elkerülésével. A csökkentett energiaf ogyasztás hatása a környezeti modellekben35 tett 
becslések szerint több ezer korai elhalálozás elke rülése és több milliárd euró megtakarítása.  
Az elégő fosszilis tüzel őanyagok üvegházhatást okozó gáz ok kibocsátását eredményezik. A 
CO 2-kibocsátások a jelenlegi tendenciák fennmar adása esetén a kiegyenlítés helyett az 1990. 
évi szinteket 2030-ra 14 %-kal ténylegese n meghaladhatják egy „szokásos forgatókönyv” 
                                                 
32 Rat für Nachhaltige Entwicklung, 2003, h ttp://www.nachhaltigkeitsrat.de/service/download/ 
publikationen/broschueren/Broschuere_Kohleempfehlung.pdf 
33 UNDP, A világ energiaértékelése 2000, és a 2004. évi frissítés, http://www.undp.org/energy 
34 Például 2000-ben 3 millió életév veszett el az EU-ban az általunk belélegzett leveg őben jelenlev ő 
részecskekoncentráció miatt. Ez kb. 288  000 korai elhalálozásnak felel meg . 
35 A CAFE számára készített tanulmány. 
 
HU 45   HU esetén. Az energiafogyasztás emelkedésé nek jelenlegi mértéke mellett a saját 
energiaszükségleti minta – 80 %-ban fosszilis tüzel őanyagokra alapozva – és a fenntartható 
környezet el őtérbe helyezéséért vívott küzde lem közötti feszültség 2012-t ől kezdődően erősen 
érezhető lesz. 
Az éghajlatváltozásról szóló, kö zelmúltban kiadott közleményében36 a Bizottság arra a 
következtetésre jutott, hogy az üvegházh atást okozó gázok kibocsátása jöv őbeli 
csökkentésének 50 %-át lehet elérni a f okozottabb energiahatékonyság révén.  
Valamennyi tagállam elkötelezett az üvegh ázhatást okozó gázokat ki nem bocsátó 
energiatípusok kifejlesztése mellett : „zöld” villamos energia, biotüzel őanyagok stb. A 
tagállamok egyes ágazatokban már energiamegtaka rítási terveket fejl esztettek ki. Európa 
azonban még mindig nem igazolta azt, hogy képes a jelenlegi tendenciák csökkentésére, 
illetve az energiafogyasz tás spirális növekedésé nek visszafordítására.  
4. A nemzetközi válasz 
Az energiával kapcsolatos megfontolások sokáig  csak a kínálati oldalra vonatkozó politikák 
követelésének kielégítésére szolgáltak. Az Eur ópai Bizottság energiaellátás-biztonságról szóló 
zöld könyve csak 2000-ben fogalmazott meg a keresletkezelésre alapozott egyértelm ű 
stratégiát. Az ellátás biztonság áról szóló zöld könyv egyértelm ű stratégiát javasolt a 
kereslethez kapcsolódva. A zöld könyv arra a k övetkeztetésre jutott, ho gy az EU mozgástere 
kicsi az energiaellátás terén, és csak az energiaszükséglet terén tud fellépni. Így a Bizottság 
megkezdte szabályozási jogi aktusainak els ő sorozatát az energiahatékonyság terén, 
különösen az épületek energiateljesítményér ől és a kapcsolt energiatermelésr ől szóló 
irányelvvel. 
Ugyanez mondható el az olyan nemzetközi kormányközi szervezetekr ől, mint a Nemzetközi 
Energiaügynökség (IEA), mely csak nemrégen k ezdte az energiahatékon yságot prioritásként 
kezelni, a rekordmagasságú olajárak következtéb en. Eddig még nem volt kétoldalú, megfelel ő 
energiáról szóló párbeszéd a termel ő és a fogyasztó országok közö tt. Egy ilyen strukturált, 
tartós párbeszéd lehet ővé tehette volna a piac minimális szint ű átláthatóságának bevezetését 
és hozzájárulhatott volna a stab il árakhoz. Az Oroszországgal 2000-ben létrehozott partnerség 
és az OPEC-kel folytatott párbeszéd folyamatban lev ő újrakezdése lehet ővé teszi, hogy az 
Unió energiapolitikájának ezt a hiányosságát fokozatosan orvosolják. 
Ezt az új tudatosságot er ősíti továbbá egyes országok – Kína, Brazília és India – er ős 
gazdasági növekedésének nemzet közi gazdasági hatása, mely az energiafogyasztás ugrásszer ű 
növekedésével járt. Azonban meg kell álla pítanunk, hogy ezen országok tudatában vannak 
annak a ténynek, hogy energiaintenzitásukat csökkenteniük kell, már csak azért is, mert energiafogyasztásuk ezen növekedési rá tái gazdaságukat veszélyeztetik. 
Továbbá hiányzik a fogyasztó országok közö tti strukturált párbes zéd, bár ez világszint ű 
keresletre alapozott stratégiá hoz vezethetne, és segíthetné őket abban, hogy kevésbé 
függjenek a fosszilis tüzel őanyagoktól, ezáltal csökkentve fogyasztásuknak a környezetre 
gyakorolt negatív hatását. 
                                                
 
36 COM(2005) 35. A közlemény hangsúlyozza az energiahatékonyság fontosságát az üvegházhatást okozó 
gázok olyan kibocsátási szintjei el érésében, melyek összeegyeztethet ők az éghajlat fenntartásával. A 
becslések szerint a szükséges csökkentések 50%-a – vagyis a leveg őben az ilyen gázok 550 ppm 
szintjének elérése – származhat a nagyobb energiahatékonyságból. 
 
HU 46   HU Az alábbi grafikon illusztrálja a nagy fogyasz tási zónák energiaigényessége közötti nagy 
különbségeket 2003-ban37: 
 
Az alábbi diagramban ezt az összehasonlítást korrigálták a gazdasági területek jövedelmeinek 
vásárlóerejében meglev ő különbségek tekintetében. 
 
Forrás: Enerdata  
                                                 
37 Bár más, kevésbé energiatakarékos régiók e pilla natban versenyképesebbek az EU-nál, ez nem ok arra, 
hogy az EU ne növelje energiahatékonyságát, és ily módon saját versenyképességét. Energiaintenzitás 2003-ban (toe/M€1995)
0 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 1800 2000 
Japán  USA Kína Oroszország
Energiaintenzitás 2003 (toe/M€1995GDP)
(Vásárlóer ő-paritáshoz igazított GDP)  
0 100 200 300 400 500 600 700 800 900 
Japán  25 tagú EU USA Kína Oroszország
 25 tagú  EU
 
HU 47   HU 5. Az EU ambíciózus célkit űzéséről szóló vita megnyitása 
Az energiafogyasztás további fokozódásá nak elkerülésére irányuló megel őző intézkedések 
hiányában valamennyi, az ellá tás biztonságával, az eur ópai versenyképességgel, az 
éghajlatváltozással és a légszennyezettséggel kapcsolatos aggodalom csak n ő. Az EU nem 
engedheti meg, hogy ezek a negatív el őrejelzések valóra váljanak.  
Ez az energiahatékonyságról szóló zöld könyv azt a célt t űzi ki, hogy vitát indítson arról, hogy 
az EU hogyan érheti el energiafogyasztásának 20 %-os csökkenését a 2020-ra vonatkozó 
előrejelzésekhez képest, költségtakarékos alapon.  
Napjaink legfejlettebb technológiáj ának alkalmazásával egyértelm űen megtakarítható az EU 
tagállamai energiafogyasztásának kb. 20 %-a. A teljes fogyasztás jelenleg kb. 1 725 Mtoe. A 
becslések szerint a jelenlegi tendenciák folytató dása esetén a fogyasztás 2020-ra eléri az 1 900 
Mtoe-t. Az elérend ő cél tehát a 20 % energiamegtakarításnak köszönhet ően az 1990. évi 
fogyasztási szint, azaz 1 520 Mt oe fogyasztás elérése.  
Ez azt jelentené, hogy a 2001 után tett valamennyi intézkedés, például az épületek 
energiateljesítményér ől, illetve a kombinált h ő- és energiatermelésr ől szóló irányelvek szigorú 
végrehajtása, új intézkedésekkel együtt évi 1,5 % átlagos megtakar ításhoz vezethet, ami 
viszont lehet ővé tenné, hogy a 25 tagú EU visszatérjen 1990. évi fogyasztásához38.  
                                                 
38 Ezt a GDP alakulására vonatkozó meglev ő EU-előrejelzésekre alapozták, mely évi 2,4% növekedést 
jelez, lásd “európai energia- és közlekedési forgatókönyv a f ő mozgatórugókról, Bizottság, 2004. 
 
HU 48   HU 2. MELLÉKLET  
Villamosenergia-fogyasztási megtakarítások  és tendenciák a 15 tagú EU lakossági 
ágazatában (források: Wai 2004, Kem 2004)39 
 Villamosenergia-
megtakarítások az 
1992-2003 
időszakban 
 
[TWh/év] Fogyasztás 2003-
ban 
 
 
[TWh/év] Fogyasztás 2010-
ben 
(a jelenlegi 
politikák mellett) 
 
[TWh/év] Fogyasztás 2010-
ben 
A 2010-ig elérhet ő 
potenciál 
(kiegészít ő 
politikák mellett)
[TWh/év] 
Mosógépek 10-11 26 23 14 
Hűtőszekrények és 
fagyasztók 12-13 103 96 80 
Villanysüt ők - 17 17 15,5 
Készenlét 1-2 44 66 46 
Világítás 1-5 85 94 79 
Szárítók - 13,8 15 12 
DESWH40 - 67 66 64 
Légkondicionálók  5,8 8,4 6,9 
Mosogatógépek 0,5 16,2 16,5 15,7 
Összesen 24,5-31,5 377,8 401,9 333,1 
 
                                                 
39 Helyzetjelentés, 2004. Közös Kutatóközpont IES. 
40 Háztartási elektromos tárolós vízmelegít ők (DESWH), a jelzett megtakarítási potenciál csak a 
készenléti h őveszteségek vastagabb szigetelés miatti csökkentésével kapcsolatos. További megtakarítás 
származik a kontrollstratégiából (termosztát és id őkapcsoló). A nagyobb villamosenergia-megtakarítást 
napelemek bevezetésével  lehet majd elérni. 
 
HU 49   HU 3. MELLÉKLET  
 
Az energiaintenzitás átlagos csökkenése évi 1,6% 25 tagú EU: a GDP hosszú  távú alakulása, energiaszükséglet 
és energiaintenzitás (alapvonal): 2000=100  
50 75 100 125 150 175 200 
1971 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020 2025 2030GDP 
energia-
szükséglet   
energia-
intenzitás  
 
HU 50   HU 4. MELLÉKLET  
Összes energiaszükséglet 
 2002 Épületek (lakó és 
szolgáltató)  Ipar Közlekedés Valamennyi 
végfelhasználói 
ágazat 
 Mtoe A 
végfelhas
ználás %-
a Mtoe A 
végfelhas
ználás %-
a Mtoe A 
végfelhas
ználás %-
a Mtoe A 
végfelhas
ználás %-
a 
Szilárd 
tüzelőanyag 12,2 1,1 38,7 3,6 0,0 0,0 50,9 4,7 
Olaj 96,8 8,9 46,9 4,3 331,5 30,6 475,2 43,9 
Gáz 155,6 14,4 105,4 9,7 0,4 0,0 261,5 24,2 
Villamos 
energia 
(ideértve 14 
%-ot a 
megújuló energiaforráso
kból) 121,3 11,2 91,2 8,4 6,0 0,6 218,5 20,2 
Származékos 
fűtés 22,8 2,1 7,5 0,7 0,0 0,0 30,3 2,8 
Megújuló 
források 29,0 2,7 16,2 1,5 1,0 0,1 46,2 4,3 
Összesen 437,8 40,4 306,0 28,3 338,9 31,3 1 082,6 100,0 
 
HU 51   HU 5. MELLÉKLET  
Az energiahatékonysági fejlesztések foglalkoztatási hatásai 
A költségtakarékos energiahaté konyság terén tett beruházás ok fejlesztése majdnem mindig 
pozitív hatással van a foglalkoztatásra41. Valamennyi esetben magasabb a megteremtett 
munkahelyek száma annál, mint amit az összeh asonlítható alternatív beruházások teremtenek, 
ideértve az energia kinyerésére, átalakításá ra és elosztására irányuló beruházásokat42. 
Az energiahatékonysági beruházásokból származó er ős foglalkoztatási hatás két külön hatás 
közös eredménye. Az egyik hatás energiameg takarítási beruházásból  származó úgynevezett 
„újrafoglalkoztatási hatás”. Ez a hatás az ener giahatékonysági intézkedés ek által létrehozott 
pénzügyi megtakarítások újonnan történ ő befektetésének közvetett hatásaiból ered. Ez a 
foglalkoztatásra gyakorolt teljes ha tás összesen kétharmadát teszi ki43. További hatás az ilyen 
beruházásokra gyakorolt közvetlen hatás, mely az els ődleges energiahatékonysági beruházás 
végrehajtásához szükséges munkaer őből származik. Jó példák erre a meglev ő épületek 
korszerűsítésére irányuló beruházás ok. Számos ilyen beruházás a munkaigényesség, a helyi és 
regionális szinten érzékelhet ő hatások és a viszonylag alacsony mérték ű importtartalom 
további el őnyével bír. Ez a munkaer őigény gyakran szakképzetlen munkaer őre ugyanúgy 
vonatkozik, mint félig szakképz ett és magasan képzett munkás okra, amivel ez a regionális 
politikai célkit űzések elérésének sokoldalú eszköze lesz. 
Számos más, az energiahatékonyság terén te tt közvetlen beruházás, úgymint az ipar 
energiatakarékos folyamatai, energiatakarékos vízmelegít ők beszerelése, fejlett épület-
karbantartási szolgáltatások beruházott eur ónként ugyanannyi vagy még több munkahelyet 
teremtenek, mint az olyan összehasonlítható altern atívák, mint a közúti, a hídépítési és az 
energiaátviteli infrastrukturális beruházások. 
Számos tanulmányt végeztek az energiahatékonysági beruházások alternatív beruházásokhoz 
képest meglev ő viszonylagos munkahely-teremtési hatásainak összevetésére. Egy ilyen 
tanulmány szerint minden, az energiahatékonyságba beruházott 1 millió USD 12-16 közvetlen 
foglalkoztatási munkaévet jelent, egy széntüzelés ű erőműbe történő beruházással teremtett 
mindössze 4,1 munkaévhez és egy atomer őműbe történő beruházással tere mtett mindössze 4,5 
munkaévhez képest. Vagyis az energia- végfelhasználás hatékonyságába történ ő beruházások 
háromszor-négyszer annyi munkahelyet teremtene k, mint az összehasonlítható energiaellátási 
beruházások44. 
Általános nézet, hogy egy er őmű építése jelent ős hatást gyakorol a helyi gazdaságra. Ez a 
benyomás abból ered, hogy a hatást helyi terüle ten vizsgálják, ahol az építési kiadások és a 
foglalkoztatás igen koncentr ált. Egy régió egészét te kintve azonban a hatás már 
megközelít őleg sem olyan magas, mint egy összehas onlítható energiahaté konysági fejlesztési 
programé. Emellett az energiaterme lési létesítményekhez szükséges t őkeberuházás magas 
szintje miatt egy kWh villamos energia termel ésének összköltsége körül belül kétszerese egy 
kWh megtakarítási költségének. 
                                                 
41 “Az energiahatékony beruházási programok nemzeti és helyi foglalkoztatási hatásai”, 2000. SAVE-
tanulmány, ACE, Egyesült Királyság.  
42 A villamosenergia-meg őrzés foglalkoztatási hatásai,” 2002. Charles River Associates. 
43 Uo. 
44 Uo. 
 
HU 52   HU Egyes munkahelyek valójában elvesznek a fokozódó környezetvédelmi szabályozás és az 
energiaszektor piaci deregulációj a miatt. A villamosenergia- és gázpiacok megnyitása például 
rövid távon munkahelyek elvesztésével járt, f őleg mivel a növekv ő verseny kikényszerítette 
az energiatermelési, -átviteli és -elosztási létesítmények racionalizálását. A munkahelyelvesztések nettó számadatai nem ve szik figyelembe a nagy ipari felhasználó 
számára alacsonyabb villamosenergia-árak munkané lkülivé váltak újrafogl alkoztatásával járó 
hatásait. Egyértelm ű viszont, hogy amennyiben az energi ahatékonyság terén tett fokozódó 
beruházásokat összehangolják a környezetvédelmi jogalkotássa l és a piaci liberalizációval, 
még mindig elérhet ők a nettó foglalkoztatási célkit űzések
45.  
Sok becslés van az olyan munkahelyek lehetséges  számára vonatkozóan, melyeket az EU-ban 
a fokozottabb energiahatékonyság révén lehet teremteni. Ezek  a becslések nagymértékben 
változóak, a megtett beruházások méretét ől, hosszától és típusától függ ően. Egy 10 éves 
időszakra nézve évi 1%-os en ergiahatékonysági növekedés ál tal megtakarított energia 
értékére alapozott durva s zámítás szerint ez a foglalko ztatásban 2 000 000 emberévet 
jelenthet, amennyiben ezeket a beruházásokat megteszik, például megfelel ő feltételek mellett 
az épületek korszer űsítésével foglalkozó ágazatban46,. Ezeket a becsléseket más tanulmányok 
is megerősítik47. A nagy megtakarítási potenciál miatt és amiatt, hogy az épít őipari szektor az 
EU végső energiafogyasztásának 40%-át teszi ki, kiemelt érdek f űződik e szektorban az 
energiahatékonysági beruházásokhoz. Ezen be ruházások némelyikének a strukturális 
alapokból történ ő finanszírozásának növekv ő lehetősége, illetve az,  hogy a tagállamok 
csökkentett HÉÁ-t és más adókat és díja kat alkalmazhassanak, növelheti az ehhez f űződő 
érdeket48.  
Meg kell továbbá említeni ebben az összef üggésben, hogy a tagállamokban az épületek 
energiateljesítményének tanúsítására vonatkozó új követelmények a várakozások szerint igen 
kedvező hatást gyakorolnak majd az épít őipari szektorban a foglal koztatásra. Ugyanakkor ez 
a követelmény tájékoztatást és tanácsot nyújt a jöv őbeli költségtakarékos energiahatékonyság 
beruházások tekintetében, melyek köz ül sokat meg kell valósítani. A f űtő- és légkondicionáló-
rendszerek felügyelete követelményének er edményeként szintén a foglalkoztatás 
növekedésére számítanak. Bár az ilyen követelm ények közvetlen foglalkoztatási hatásaira 
vonatkozó EU-szint ű becslések még nem elérhet őek, a jelek szerint a tagállamoknak összesen 
kb. 30 000 új szakért őre lesz szükségük a tanúsítás és a felügyelet tekintetében a nemzeti 
jogszabályok teljes kör ű hatályba lépésekor. 
                                                 
45 Az Európai Parlament tanulmánya, 2004. 
46 SAVE-tanulmány. 
47 UNDP, A világ energiaértékelése, 185. o. Rat für Nachhaltige Entwicklung: “A szén lehet őségei egy 
fenntartható energiára épül ő társadalomban”, 2003. október. 
48 A becslések szerint a jövedelemadók és a munkaa dói járulékok csökkentése és ezeknek az energiára 
vonatkozó kompenzációs emel ése Dániában félmillió új munkahelyet teremthet.