Brüsszel, 13.2.2007

SEC(2007) 188 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Portugália 2006-2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Előzmények

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Portugália első ízben 1998 decemberében nyújtott be stabilitási programot. A Tanács a stabilitási programról a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 1999. február 8-án véleményt fogalmazott meg. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

Az aktualizált program értékelésének előzményei

A Bizottság, miután megvizsgálta Portugália 2006. december 15-én benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ága alapján megítélt helyzetét (a túlzott hiány esetén követendő eljárást)

3. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

4. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

A dinamikus hazai keresletnek és a termelékenységnek az 1990-es évek második felében, az euro bevezetését felvezető időszakban történő ugrásszerű növekedését tükröző erős gazdasági növekedéssel jellemezhető időszakot követően a 2000. évet követő alacsony növekedés megakasztotta a konvergenciafolyamatot. Ennek oka a gazdaság kulcsfontosságú jellemzőinek a lassú fejlődése volt. Először is úgy tűnik, hogy az ellátási oldali kiigazítás nem volt elégséges a felzárkózási folyamat jelentősebb elősegítéséhez. Ugyanakkor még mindig számos ágazatban végeznek kiigazításokat a globalizációhoz való alkalmazkodás érdekében. Másodszor, mivel a bevétel nem nőtt a kiadásokkal egyenlő mértékben, magas szintet ért el az adósság és jelentős lett a külső hiány, amelyet főként a kereskedelmi hiány okozott. Harmadszor, az államháztartás instabil volt, leginkább a gazdaságilag kedvező időkben való konszolidáció elmulasztása, valamint a visszaesés alatti jelentős hiánynövekedés miatt.

Túlzott hiány esetén követendő eljárás Portugália esetében

2005. szeptember 20-án a Tanács a 104. cikk (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Portugália túlzott hiánnyal rendelkezik. Ezzel egy időben a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése értelmében ajánlásokat tett Portugáliának, amelyben előírta, hogy a túlzott hiányt 2008-ig meg kell szüntetni. Portugáliának különösen a költségvetési egyenleg romlásának 2005-re megvalósuló csökkentését, és a strukturális hiánynak 2006-ban a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő kiigazítását ajánlották, amelyet 2007-ben és 2008-ban is a GDP legalább 0,75 %-át elérő további csökkenés követ.

A 2006-os hiánycél elérése érdekében eredményes intézkedések tételéhez a Tanács által a portugál kormány számára meghatározott 6 hónapos határidő lejártát követően a Bizottság értékelte a portugál hatóságok által tett erőfeszítéseket. A 2006. június 22-én elfogadott bizottsági közlemény következtetései a következők: az akkor rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnt, hogy Portugália a Tanács által meghatározott időkereten belül megfelelő eredményeket hozó intézkedéseket tett a túlzott hiány megszüntetéséhez, és nem volt szükséges további lépéseket tenni a túlzott hiány esetén követendő eljárás során Portugália esetében. 2006. július 11-i ülésén a Tanács egyetértett ezen értékeléssel.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. március 24-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005–2009 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács véleménye szerint „program nagyjából összhangban van a túlzott hiány 2008-ra való kiigazításával, feltéve, hogy teljes mértékben végrehajtják a programban bejelentett intézkedéseket, melyeket meg kell erősíteni 2007-re és az utána következő évekre annak érdekében, hogy a költségvetési célokat érintő kockázatok csökkenjenek.” A Tanács felhívta Portugáliát, hogy

i. fogadja el és hajtsa szigorúan végre a programban tervezett strukturális intézkedéseket, hogy biztosítani lehessen a túlzott hiány 2008-ra való, hiteles és fenntartható módon történő kiigazítását; mikor a túlzott hiányt már kijavították, biztosítsa a program középtávú célkitűzéseihez való igazodást a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint; és hozzon létre biztonsági sávot az előre jelzettnél esetleg alacsonyabb gazdasági növekedés költségvetési hatásának kezelésére;

ii. határozott módon léptesse életbe a tervezett kiadásellenőrzési intézkedéseket; javítsa a költségvetési eljárást az államháztartás valamennyi szintjén, esetleg a kötelező kiadási plafonok szélesebb körű használatán keresztül, valamint – a programban ismertetettekkel összhangban – a kiadásokkal és bevételekkel kapcsolatos nyomon követési, ellenőrzési és jelentési mechanizmusok erősítésén keresztül;

iii. javítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, elsősorban a programban már tervezett intézkedések végrehajtásán, illetve a további nyugdíj- és egészségügyi reformok életbe léptetésén keresztül;

iv. állítsa a bruttó államadósság arányát határozottan csökkenő pályára annak biztosításával, hogy ez az arány az államháztartási hiány csökkenésének menetét és az előre jelzett privatizációs bevételeket egyaránt tükrözi, valamint azáltal, hogy körültekintően figyelembe veszik a főbb állami beruházási projektek (ideértve a magánszektorral partnerségben végzett projekteket is) adósságra gyakorolt hatását.”

A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramról

Portugália 2006. október 20-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Portugália nemzeti reformprogramja a következő kulcsfontosságú kihívásokat/prioritásokat azonosítja: a költségvetési konszolidáció megerősítése, a közigazgatás reformja, a tudományos és technológiai kutatás ösztönzése, valamint a lakosság képzettségi szintjének növelése.

A Bizottság értékelésében (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés[2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Portugália jó eredményeket ér el a nemzeti reformprogram intézkedéseinek végrehajtásában, különösen a makro- és mikrogazdasági területeken. A foglalkoztatáshoz kapcsolódó politikák területén, különösen az oktatás és a képzés reformjában is jelentős előrelépés történt, nem foglalkoztak azonban még elegendő mértékben a munkaerőpiac alkalmazkodóképességével és a rugalmas biztonsággal. Valamennyi szakpolitikai területen jelentős erőfeszítésekre van még szükség a program összes célkitűzésének az eléréséhez, tekintve azok ambícióit és Portugália kiindulási helyzetét.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[3]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Portugália 2006-2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

5. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Portugália 2006–2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját.

6. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os 1,4 %-ról 2007-ben 1,8 %-ra, 2008-ban pedig 2,4 %-ra nő, és a programidőszak hátralévő részében a GDP évente körülbelül további 3 %-kal növekszik. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv a kibocsátási rés gyors bezáródását előrevetítő, kedvező növekedési feltételezéseken alapul, főként a későbbi évek vonatkozásában. A program inflációs előrejelzése valószerűnek tűnik.

7. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése és az új változat szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 4,6 %-a lesz, amely megegyezik a stabilitási program előző változatában meghatározott célkitűzéssel. Az új változat szerint mind a kormányzati bevételekre, mind a kiadási szintre irányuló célkitűzéseket nagyjából teljesítették. A GDP százalékában kifejezve mindkét arány enyhén alatta marad a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében foglaltaknak.

8. A program középtávú költségvetési stratégiájának fő célja a nagyobb költségvetési egyensúlyzavarok tartós megszüntetése, különösen az államháztartási hiánynak a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá csökkentése 2008-ban, majd azt követően további költségvetési konszolidáció. A tervek szerint az egész programidőszak alatt jelentős további lépéseket tesznek a költségvetési konszolidáció érdekében: az államháztartási hiány a tervek szerint 2006-ban a GDP 14,6 %-áról 2010-re fokozatosan 0,4 %-ra csökken, az elsődleges egyenleg tekintetében hasonló a kiigazítási pálya, amely szerint a GDP 1,7 %-át kitevő 2006. évi a hiány 2,5 %-os többletre javul 2010-re. A tervezett hiánycsökkentést főként az elsődleges kiadások megfékezésével kívánják elérni, amelynek általános szintje reálértékét tekintve csökken a programidőszak alatt, köszönhetően azoknak a strukturális jellegű korrekciós intézkedéseknek, amelyek a központi kormányzat, továbbá a magán- és közszolgáltatások átalakítását, valamint a társadalombiztosítási kiadások ellenőrzését célozzák. A program korábbi éveiben a költségvetési konszolidációhoz a főként az egyes adókulcsok emelkedése és az alacsonyabb adókedvezmények miatti magasabb adóbevételek is hozzájárulnak. A stabilitási program 2005. decemberi változatával összehasonlítva a program nagyjából változatlan makrogazdasági forgatókönyv mellett ugyanazt a kiigazítást tervezi.

9. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP mintegy 3,5 %-át kitevő 2006. évi hiányról a GDP 0,5 %-át kitevő hiányra javul 2010-re. A strukturális egyenleg a programidőszak alatt a tervek szerint évente átlagosan a GDP mintegy 0,75 %-ával javul. A program a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet az előző változatnál egy évvel korábban, 2010-re szándékoznak elérni. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedését és az adósságrátát.

10. A költségvetés teljesítményét a főként a kormányzati kiadásokat visszaszorító intézkedések hatásából eredő negatív kockázatok is befolyásolják. Nehéz makrogazdasági környezettel szembesülve a kormány nemrég döntő intézkedéseket hozott a kiadásnövekedés megfékezésére, különösen a közigazgatás, az egészségügy és a szociális jólét területén, a regionális és a helyi kormányzatok költségvetésének fejlesztésére irányuló új jogi keretet kiegészítve. További intézkedések bevezetése várható a kormányzati szektor tekintetében. Az ezen intézkedésektől várható költségvetési hatást azonban jelentős bizonytalanság övezi 2008 és az azt követő évek tekintetében. Mivel a költségvetési konszolidáció alapvetően a kiadások lefaragásán alapszik, a költségvetési célkitűzések elérésében nagy szerepe lesz a költségvetési keret folyamatban lévő további fejlesztésének, valamint a költségvetés végrehajtását értékelő és ellenőrző mechanizmusok alkalmazásának. A fentiek értelmében a kedvező makrogazdasági forgatókönyv felveti annak a kockázatát, hogy a gazdasági konjunktúra és így az államháztartás tehermentesítése a vártnál gyengébb lesz. Az adóbevételeknek a gazdasági fejlődéshez kötődő feltételezett rugalmassága kissé optimistának tűnik 2007 tekintetében, és az adóbehajtás további javításától függ, bár a programidőszak hátralévő része tekintetében megalapozottnak tűnik. Végül, az állami vállalatok teljesítménye középtávú költségvetési kockázatot jelent.

11. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal nagyjából alkalmas arra, hogy 2008-ig a Tanács ajánlásának megfelelően megszüntessék a túlzott hiányt, feltéve hogy teljes mértékben és hatékonyan végrehajtják a programban bejelentett intézkedéseket a tervezettnél alacsonyabb gazdasági növekedés esetében. A túlzott hiány megszüntetését követően a program a Paktummal összhangban lévő kiigazítást tervez. Mindazonáltal a költségvetési célkitűzésekhez kapcsolódó kockázatot figyelembe véve a programban szereplő költségvetési irányvonal normál makrogazdasági ingadozások esetén a a programidőszak végéig nem képes elegendő biztonsági tartalékot nyújtani a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. Következésképpen a programban tervezettektől eltérően nem érnék el a középtávú költségvetési célkitűzést 2010-re. Így a túlzott hiány megszüntetését követő években a középtávú célkitűzés irányába ható program szerinti kiigazításhoz az intézkedéseket összhangba kell hozni a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében előírja, hogy a strukturális egyenleg éves javításának irányadó mértéke a GDP 0,5 %-a, kedvező gazdasági időszakokban viszont magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb.

12. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban elérte a GDP 67,5 %-át, azaz meghaladta a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaértéket. A program előrejelzése szerint az adósságráta 2007-ben nőni fog, majd csaknem 6 százalékponttal csökken a programidőszak hátralévő része alatt. Az adósságráta alakulása a költségvetési célokat fenyegető fent említett kockázatok és az előző éveket tekintve jelentős és főként adósságnövelő hatású, bizonytalan kimenetelű állományalkalmazkodás függvénye. E kockázatértékelés alapján úgy tűnik, hogy az adósságráta a programidőszak végére elegendően csökkenni kezd a referenciaérték felé.

13. Portugália nemrég nyugdíjreformot fogadott el az államháztartás fenntarthatósága erősítésének érdekében. A program szerint az elöregedéssel kapcsolatos kiadások növekedése a reformnak köszönhetően azonban jelentősen lassulni fog a következő évtizedekben, bár továbbra is jelentős marad. A kiinduló költségvetési egyenleg – noha 2005-höz képest javult – a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül is még mindig kockázatot jelent az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve. Sőt, a bruttó adósság jelenlegi szintje meghaladja a Szerződésben foglalt referenciaértéket. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Portugália összességében magas kockázattal szembesül. A tervezett költségvetési konszolidáció és az elöregedéssel kapcsolatos kiadások visszaszorítása hozzájárul e kockázat csökkentéséhez.

14. A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából minőségileg értékeli a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program emellett rendszerezett tájékoztatást ad a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig kifejezetten figyelembe veszik az abban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program foglalkozik a közigazgatási reform és a költségvetési konszolidációra irányuló stratégia közötti kapcsolattal, valamint további információval szolgál számos szakpolitikai intézkedés tekintetében.

15. A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

16. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[6]. Néhány lényeges ponton eltér azonban a magatartási kódexben meghatározott szerkezettől[7].

Általános következtetésként megállapítható, hogy a program nagyjából összhangban van a túlzott hiány 2008-ra való kiigazításával, feltéve, hogy teljes mértékben és hatékonyan végrehajtják a programban bejelentett intézkedéseket, és a tervezettnél alacsonyabb gazdasági növekedés esetében kikényszerítik ezeket az intézkedéseket. A túlzott hiány kiigazítását követően a program megfelelő eredményeket hoz a középtávú célkitűzés megvalósításában, kockázatos azonban a költségvetési célkitűzések elérése. A fenti értékelés alapján és a 2005. szeptember 20-i, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlás fényében Portugáliát a következők megvalósítására kérik:

i. szigorúan hajtsa végre a programban tervezett strukturális intézkedéseket, hogy 2008-ra megszüntetesse a túlzott hiányt, és álljon készen arra, hogy ezeket az intézkedéseket az előre jelzettnél esetleg alacsonyabb gazdasági növekedés költségvetési hatásával szemben is kikényszerítse;

ii. a túlzott hiány kiigazítását követően hajtsa végre a középtávú költségvetési cél felé tartó kiigazítást, szükség esetben kikényszerített intézkedésekkel támogatva, és biztosítsa, hogy megfelelően csökkenjen az adósság/GDP-arány;

iii. folytassa a közigazgatás folyamatban lévő reformját, erősítse tovább a költségvetési keretet, az államháztartás valamennyi szintjén értékelve és ellenőrizve a költségvetés végrehajtását, a tervezett kiadás-visszaszorítás elérése érdekében;

iv. az adósságszint és az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előre jelzett növekedése fényében javítson az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságán, a középtávú célkitűzés elérése révén, valamint biztosítva és esetleg erősítve az elfogadott nyugdíjreform kedvező hatásait.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reál-GDP (%-os változás) | SP 2006. december | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | 3,0 |

BIZ 2006. november | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december | 0,5 | 1,1 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | nincs adat |

HICP infláció (%) | SP 2006. december6 | 2,5 | 3,2 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 2,1 |

BIZ 2006. november | 2,1 | 2,9 | 2,2 | 2,1 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december6 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -2,5 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -0,7 | 0,2 |

BIZ 2006. november5 | -2,0 | -2,0 | -1,8 | -1,5 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december1 | -2,3 | -2,7 | -2,5 | -,.8 | -0,7 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | -0,4 |

BIZ 2006. november | -6,0 | -4,6 | -4,0 | -3,9 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | -3,3 | -1,7 | -0,7 | 0,4 | 1,5 | 2,5 |

BIZ 2006. november | -3,3 | -1,7 | -1,0 | -0,7 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december | -3,2 | -1,7 | -0,6 | 0,6 | 1,5 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |

BIZ 2006. november | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december1 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. december3 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |

BIZ 2006. november4 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 64,0 | 67,4 | 68,0 | 67,3 | 65,2 | 62,2 |

BIZ 2006. november | 64,0 | 67,4 | 69,4 | 70,7 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. december | 65,5 | 68,7 | 69,3 | 68,4 | 66,2 | nincs adat |

Megjegyzések: |

1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. |

2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). |

3A programban nem szerepelnek egyszeri vagy egyéb átmeneti intézkedések. |

4A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. |

5A 2005–2007 közötti időszakra vonatkozóan 1,2 %-ra, 2008 esetében 1,4 %-ra, becsült potenciális növekedés alapján. |

6Magánfogyasztás-deflátor. |

Forrás: |

Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ), a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006)816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM (2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Különösen a HICP-inflációra és a kormányzati alkalmazottak ellentételezésére vonatkozó adatok hiányoznak.

[7] A program öt fejezetet tartalmaz: Vezetői összefoglaló, makrogazdasági és költségvetési helyzet, makrogazdasági és költségvetési előrejelzések, az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, valamint intézmények, eljárások és költségvetési rendelkezések.