Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalmazására és felügyeletére vonatkozó tagállami jogszabályok harmonizálásáról /* COM/2011/0771 végleges - 2011/0349 (COD) */





INDOKOLÁS 1. a javaslat háttere Háttér-információk, a javaslat indokai és célkitűzései E javaslat előterjesztésére a 2008-ban elfogadott árucsomag végrehajtásának keretében kerül sor. A javaslat egy olyan, tíz termékirányelvből álló javaslatcsomag részét képezi, amelynek célja, hogy összehangolja ezeket az irányelveket a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről szóló 768/2008/EK határozattal. A termékek szabad mozgását biztosító uniós harmonizációs jogszabályok jelentős mértékben hozzájárulnak az egységes piac kiteljesítéséhez és működéséhez. Ezek a jogszabályok magas szintű védelmet biztosítanak, emellett lehetővé teszik a gazdasági szereplők számára a termékek megfelelőségének igazolását, ily módon biztosítva a termékek bizalomra épülő szabad mozgását. Ilyen uniós harmonizációs jogszabály például a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK tanácsi irányelv, amely a robbanóanyagok szabad mozgását biztosítja. Az irányelv előírja azokat az alapvető biztonsági követelményeket, amelyeknek a robbanóanyagoknak meg kell felelniük ahhoz, hogy az uniós piacon forgalmazhatók legyenek. A gyártóknak igazolniuk kell, hogy a robbanóanyagokat az alapvető biztonsági követelményeknek megfelelően tervezték és gyártották, és fel kell tüntetniük rajtuk a CE-jelölést. Az uniós harmonizációs jogszabályok végrehajtása terén szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy a jogszabályok végrehajtásában és érvényesítésében több ágazatban is bizonyos hiányosságok és következetlenségek mutatkoznak, ami a következőkhöz vezet: – az előírásoknak nem megfelelő vagy veszélyes termékek kerülnek a piacra, ami valamelyest csorbítja a CE-jelölésbe vetett bizalmat, – a jogszabályokat betartó gazdasági szereplők versenyhátrányba kerülnek a szabályokat kijátszókkal szemben, – a nem megfelelő termékek esetében egyenlőtlen elbánás tapasztalható, a különböző végrehajtási gyakorlatok miatt pedig torzul a gazdasági szereplők közötti verseny, – a nemzeti hatóságok a megfelelőségértékelő szervezetek kijelölésében eltérő gyakorlatot követnek, – egyes bejelentett szervezetek tekintetében minőségi problémák tapasztalhatók. Ezen túlmenően a szabályozási környezet egyre bonyolultabbá vált, ugyanis gyakran előfordul, hogy egy és ugyanazon termékre párhuzamosan több jogszabály alkalmazandó. A jogszabályok következetlenségei egyre jobban megnehezítik a gazdasági szereplők és a hatóságok számára, hogy helyesen értelmezzék és alkalmazzák őket. Az uniós harmonizációs jogszabályokban tapasztalt, több ágazatot is érintő horizontális hiányosságok orvoslására 2008-ban az árucsomag részeként elfogadták az „új jogszabályi keretet”. A keret célja a meglévő szabályok megerősítése és kiegészítése, valamint alkalmazásuk és érvényesítésük gyakorlati szempontjainak javítása. Az új jogszabályi keret (new legislative framework – NLF) két egymást kiegészítő dokumentumból áll: az akkreditálásról és piacfelügyeletről szóló 765/2008/EK rendelet (NLF-rendelet) és a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszerét létrehozó 768/2008/EK határozat (NLF-határozat). Az NLF-rendelet az akkreditálásra (mint a megfelelőségértékelő szervezetek kompetenciájának értékelésére szolgáló eszközre) vonatkozó szabályokat, valamint a piacfelügyelet megszervezésére és lebonyolítására, illetve a harmadik országokból származó termékek ellenőrzésére vonatkozó követelményeket vezetett be. 2010. január 1-je óta ezek a szabályok minden tagállamban közvetlenül alkalmazandók. Az NLF-határozat közös keretet határoz meg az uniós termékharmonizációs jogszabályok számára. Ez a keret a termékekre vonatkozó uniós jogszabályokban közös rendelkezésekből áll (pl. fogalommeghatározások, a gazdasági szereplők kötelezettségei, bejelentett szervezetek, védelmi mechanizmusok stb.). Ezek a közös rendelkezések megerősítésre kerültek, hogy az irányelveket a gyakorlatban hatékonyabban lehessen alkalmazni és érvényesíteni. Olyan új elemek is bevezetésre kerültek, mint pl. az importőrök kötelezettségei, amelyek elengedhetetlenek a forgalomban lévő termékek nagyobb biztonsága érdekében. Az NLF-határozat és az NLF-rendelet rendelkezései kiegészítik egymást, és szorosan kapcsolódnak egymáshoz. Az NLF-határozat tartalmazza a gazdasági szereplők és bejelentett szervezetek kötelezettségeit, ami lehetővé teszi, hogy a piacfelügyeleti hatóságok és a bejelentett szervezetekért felelős hatóságok megfelelően végezhessék el az NLF-rendeletben előírt feladataikat, és biztosíthassák a termékekre vonatkozó uniós jogszabályok hatékony és következetes érvényesítését. Az NLF-rendelettel ellentétben az NLF-határozat rendelkezései azonban nem közvetlenül alkalmazandók. Annak érdekében, hogy az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó valamennyi gazdasági ágazat profitálhasson az NLF fejlesztéseiből, az NLF-határozat rendelkezéseit be kell illeszteni a termékekre vonatkozó meglévő jogszabályokba. Az árucsomag 2008. évi elfogadása után végzett felmérés rámutatott, hogy a termékekre vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályok nagy részénél három éven belül felülvizsgálatot terveztek, nemcsak az ágazatok mindegyikében észlelt problémák orvoslása végett, hanem ágazatspecifikus problémák miatt is. Bármilyen ilyen felülvizsgálat automatikusan magával vonná az érintett jogszabályok összehangolását az NLF-határozattal, mivel a Parlament, a Tanács és a Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy a termékekre vonatkozó jövőbeli jogszabályokban a lehető legnagyobb mértékben a határozat rendelkezéseire támaszkodik, hogy ezáltal még koherensebbé váljon a szabályozási keretet. Néhány egyéb uniós harmonizációs irányelvre, többek között a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK tanácsi irányelvre, ezen az időszakon belül nem tűzték ki célul az ágazatspecifikus problémák felülvizsgálatát. Annak biztosítására, hogy a megfelelés hiányából adódó és a bejelentett szervezetekkel összefüggő problémákat ezekben az ágazatokban is orvosolják, valamint a termékek általános szabályozási környezetének egységessége kedvéért az a döntés született, hogy ezeket az irányelveket egy csomag keretében kell összehangolni az NLF-határozat rendelkezéseivel. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Ez a kezdeményezés összhangban áll az egységes piaci intézkedéscsomaggal[1], amely hangsúlyozta a forgalomban lévő termékek minőségébe vetett fogyasztói bizalom helyreállításának szükségességét és a piacfelügyelet megerősítésének fontosságát. Támogatja továbbá a szabályozás javítására és a szabályozási környezet egyszerűsítésére irányuló bizottsági politikát. 2. konzultáció az érdekeltekkel és hatásvizsgálat Konzultáció az érdekeltekkel A polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK irányelv NLF-határozattal való összehangolását a robbanóanyagokkal foglalkozó munkacsoport keretében, a bejelentett szervek fórumán és az ipari szövetségekkel folytatott kétoldalú tárgyalásokon megvitatták az ezen irányelv végrehajtásáért felelős nemzeti szakértőkkel. 2010 júniusától októberéig nyilvános konzultáció zajlott, amelyben a kezdeményezésben érintett valamennyi ágazat részt vett. A konzultáció négy célcsoport (gazdasági szereplők, hatóságok, bejelentett szervezetek és felhasználók) számára összeállított kérdőívekből állt, melyekre a bizottsági szolgálatok 300 választ kaptak. Az eredmények itt olvashatók: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/regulatory-policies-common-rules-for-products/new-legislative-framework/index_en.htm Az általános konzultáción kívül a kkv-kkel külön konzultáltak. 2010 május/júniusában az Enterprise Europe Network-ön keresztül 603 kkv-nak kérték ki a véleményét. Az eredmények itt találhatók: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/files/new-legislative-framework/smes_statistics_en.pdf A konzultációs eljárás a kezdeményezés széles körű támogatottságára mutatott rá. Egyöntetű vélemény, hogy javítani kell a piacfelügyeleten és a bejelentett szervezetek értékelésének és ellenőrzésének rendszerén. A hatóságok teljes mértékben támogatják a kezdeményezést, mert erősíteni fogja a meglévő rendszert, és javítja az uniós szintű együttműködést. A jogszabályoknak nem megfelelő termékek elleni hatékonyabb fellépések eredményeként az ipar egyenlőbb versenyfeltételeket vár, valamint a jogszabályok összehangolásából adódóan egyszerűsítő hatásra számít. Néhány kötelezettséggel kapcsolatosan aggodalom merült fel, noha ezek a kötelezettségek elengedhetetlenek a piacfelügyelet hatékonyságának növelése érdekében. Ezek az intézkedések nem jelentenek jelentős költségeket az iparnak, és a jobb piacfelügyeletből származó előnyök messze meghaladnák a költségeket. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Ennek a végrehajtási csomagnak a hatásvizsgálata javarészt az új jogszabályi kerethez elvégzett hatásvizsgálatra épül. A szakértői vélemények begyűjtésén és elemzésén túl további konzultációk folytak ágazatspecifikus szakértőkkel és érdekcsoportokkal, valamint a műszaki harmonizáció, a megfelelőségértékelés, az akkreditálás és a piacfelügyelet területén tevékenykedő horizontális szakértőkkel. Hatásvizsgálat A begyűjtött információk alapján a Bizottság hatásvizsgálatot végzett, amely három lehetőséget vizsgált meg és hasonlított össze. 1. lehetőség – A jelenlegi helyzet változatlanul hagyása Ez a lehetőség nem javasol változtatásokat a jelenlegi irányelvhez, hanem kizárólag az NLF-rendelettől várható bizonyos kedvező változásokban bízik. 2. lehetőség – Összhang az NLF-határozattal nem jogszabályi intézkedések által A 2. lehetőség az NLF-határozatban előírt rendelkezésekkel való önkéntes összehangolás ösztönzését veti fel lehetőségként, pl. útmutatókban leírt legjobb módszerek bemutatásán keresztül. 3. lehetőség – Összhang az NLF-határozattal jogszabályi intézkedések által Ez a lehetőség az NLF-határozat rendelkezéseinek beillesztését javasolja a meglévő irányelvekbe. A legjobbnak a 3. lehetőség bizonyult, a következők miatt: – javítja a kötelezettségeiket komolyan vevő vállalatok és bejelentett szervezetek versenyképességét a rendszert kijátszókkal szemben, – javítja a belső piac működését azáltal, egyenlő bánásmódban részesít minden gazdasági szereplőt, különös tekintettel az importőrökre és a forgalmazókra, valamint a bejelentett szervezetekre, – nem hárít jelentős költségeket a gazdasági szereplőkre és a bejelentett szervezetekre, azok számára, akik már eddig is felelősen jártak el, nem várható semmilyen többletköltség, legfeljebb csak elhanyagolható mértékű, – a 2. lehetőségnél hatékonyabbnak tűnik: mivel a 2. lehetőség nem lenne kötelező erejű, megkérdőjelezhető, hogy valóban jelentkezne-e a pozitív hatás, – az 1. és a 2. lehetőség nem orvosolja a szabályozási keret következetlenségének problémáját, így a szabályozási környezet egyszerűsítése szempontjából nem jár kedvező hatással. 3. a javaslat fő elemei Horizontális fogalommeghatározások A javaslat harmonizált fogalommeghatározásokat vezet be azokra a fogalmakra, amelyek az uniós harmonizációs jogszabályokban általánosan használatosak, és amelyeknek ezért a jogszabályokban következetesen ugyanazt kell jelenteniük. 3.1. A gazdasági szereplők kötelezettségei és a nyomonkövethetőségi követelmények A javaslat egyértelművé teszi a gyártók és a meghatalmazott képviselők kötelezettségeit, és kötelezettségeket vezet be az importőrök és a forgalmazók számára. Az importőröknek ellenőrizniük kell, hogy a gyártó elvégezte az alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárást, és összeállította a műszaki dokumentációt. Arról is meg kell győződniük, hogy a gyártó ezt a műszaki dokumentációt kérésre bármikor a hatóságok rendelkezésére tudja bocsátani. Az importőröknek továbbá ellenőrizniük kell, hogy a robbanóanyagok megfelelő jelöléssel vannak ellátva, és csatolva vannak hozzájuk az előírt használati utasítások és biztonsági információk. Meg kell őrizniük a megfelelőségi nyilatkozat egy példányát, és biztosítaniuk kell, hogy a robbanóanyagokon a 2008/43/EK irányelvnek megfelelően egyedi azonosító legyen feltüntetve. A forgalmazóknak ellenőrizniük kell, hogy a robbanóanyagon fel van tüntetve a CE-jelölés és az egyedi azonosító, valamint mellékelve vannak hozzá az instrukciók és minden szükséges dokumentum. Az importőröknek és a forgalmazóknak együtt kell működniük a piacfelügyeleti hatóságokkal, és ha nem megfelelő robbanóanyag került forgalomba, meg kell tenniük a szükséges lépéseket. 3.2. Harmonizált szabványok A harmonizált szabványoknak való megfelelőség alapján vélelmezhető, hogy a termék megfelel az alapvető követelményeknek. A Bizottság 2011. június 1-jén rendeletjavaslatot fogadott el az európai szabványosításról [COM(2011) 315 végleges][2], amely az európai szabványosításra horizontális jogi keretet határoz meg. A rendeletjavaslat rendelkezik többek között a Bizottságnak az európai szabványügyi szervezetekhez intézett szabványosítási kéréseiről, a harmonizált szabványok elleni kifogásokat kezelő eljárásról, valamint az érdekelt feleknek a szabványosítási folyamatban történő részvételéről. Következésképpen a 93/15/EGK irányelv azon rendelkezéseit, amelyek ugyanezekkel a szempontokkal foglalkoznak, a javaslat jogbiztonsági okokból elhagyta. A harmonizált szabványokat a megfelelőség vélelmezésével felruházó rendelkezés módosításra került, hogy egyértelművé tegye a megfelelőség vélelmezésének mértékét olyan esetekben, amikor a szabványok csak részben biztosítják az alapvető előírásoknak való megfelelést. 3.3. Megfelelőségértékelés és a CE-jelölés A polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK tanácsi irányelv kijelölte azokat a megfelelőségértékelési eljárásokat, amelyeket a gyártóknak alkalmazniuk kell annak igazolásához, hogy a robbanóanyagok megfelelnek az alapvető biztonsági követelményeknek. A javaslat összehangolja ezeket az eljárásokat az NLF-határozatban meghatározott aktualizált változatukkal. A CE-jelölés általános elveit a 765/2008/EK rendelet 30. cikke határozza meg, a CE-jelölés robbanóanyagokon történő feltüntetéséről szóló részletes rendelkezések pedig ebbe a javaslatba kerülnek beillesztésre. 3.4. Bejelentett szervezetek A javaslat megerősíti a bejelentett szervezetekre vonatkozó bejelentési feltételeket. Egyértelművé teszi, hogy a leányvállalatoknak és az alvállalkozóknak is meg kell felelniük a bejelentési követelményeknek. Pontos követelményeket vezet be a bejelentő hatóságokra, valamint felülvizsgálja a bejelentett szervezetek bejelentésére vonatkozó eljárást. A bejelentett szervezet alkalmasságát akkreditációs tanúsítvánnyal kell igazolni. Amennyiben egy bejelentett szervezet alkalmasságának értékelése nem akkreditációval történt, bejelentésnek tartalmaznia kell a bejelentett szervezet alkalmassága értékelésének módját tanúsító dokumentációt. A tagállamoknak lehetőségük nyílik kifogást emelni a bejelentés ellen. 3.5. Piacfelügyelet és a védzáradéki eljárás A javaslat felülvizsgálja a meglévő védzáradéki eljárást. A tagállamok közötti információcserére bevezet egy időszakot, és meghatározza, hogy milyen lépéseket kell az érintett hatóságoknak tenniük, ha nem megfelelő robbanóanyagot találnak. Védzáradéki eljárás – melynek eredményeként egy adott intézkedés megalapozottságáról bizottsági szintű határozat születik – ténylegesen csak akkor indul, ha egy másik tagállam kifogást emel a robbanóanyag ellen hozott intézkedéssel szemben. Amennyiben a meghozott korlátozó intézkedés terén nincs nézeteltérés, mindegyik tagállamnak meg kell tennie a megfelelő lépést saját országa területén. 3.6. Komitológia A robbanóanyagokkal foglalkozó bizottság működéséről szóló rendelkezéseket hozzáigazították a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[3] előírt végrehajtási jogi aktusokról szóló új rendelkezésekhez. 4. a javaslat jogi elemei Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 114. cikkén alapul. A szubszidiaritás elve A belső piac az Unió és a tagállamok közös kompetenciájába tartozik. A szubszidiaritás elve különösen az újonnan beillesztett rendelkezéseknél merül fel, amelyek célja a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK irányelv hatékonyabb végrehajtása, ezen belül is főleg az importőr és a forgalmazó kötelezettségei, a nyomonkövethetőségi rendelkezések, a bejelentett szervezetek értékelésére és bejelentésére vonatkozó rendelkezések, valamint a felülvizsgált piacfelügyeleti és védintézkedési eljárások terén érvénybe lépő fokozott együttműködési kötelezettségek. A jogszabályok végrehajtásában szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy a nemzeti szinten hozott intézkedések az EU-n belül különféle megközelítésekhez és a gazdasági szereplők tekintetében tanúsított eltérő bánásmódhoz vezettek, ami aláássa ennek az irányelvnek a célját. Ha a problémák megoldására nemzeti szinten születnek intézkedések, fennáll annak a kockázata, hogy ez akadályokat gördít az áruk szabad mozgása elé. Ezenkívül a nemzeti szintű intézkedések az adott tagállam területi illetékességére korlátozódnak. A kereskedelem egyre nemzetközibbé válása miatt a több tagállamot érintő esetek száma folyamatosan nő. Uniós szintű koordinált fellépéssel sokkal jobban megvalósíthatók a kitűzött célok, és mindenekelőtt hatékonyabbá válik a piacfelügyelet. Ezért helyénvalóbb uniós szintű intézkedést hozni. Ami az irányelvek közötti következetlenségeket illeti, ezt a problémát csak az uniós jogalkotó oldhatja meg. Arányosság Az arányosság elvével összhangban a javasolt módosítások nem lépik túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket. Az új vagy módosított kötelezettségek nem jelentenek szükségtelen terhet és költséget az iparág számára, különösen ami a kis- és középvállalkozásokat vagy a közigazgatásokat illeti. Azokban az esetekben, ahol a módosításoknak vannak kedvezőtlen hatásai, a lehetőség hatáselemzésének az a célja, hogy a felismert problémára a legarányosabb megoldást kínálja. Számos módosításnak a jelenlegi irányelv egyértelműbbé tétele a célja, bármiféle újabb, többletköltségeket jelentő követelmények bevezetése nélkül. Az alkalmazott jogalkotási technika Az NLF-határozattal történő összehangolás a 93/15/EGK tanácsi irányelv rendelkezéseinek több jelentős módosítását teszi szükségessé. A módosított szöveg olvashatósága végett a jogi aktusok átdolgozási technikájának szervezettebb használatáról szóló, 2001. november 28-i intézményközi megállapodással[4] összhangban az átdolgozás gyakorlatára esett a választás. A 93/15/EGK tanácsi irányelv rendelkezéseiben eszközölt változtatások a következőket érintik: a fogalommeghatározásokat, a gazdasági szereplők kötelezettségeit, a harmonizált szabványok általi megfelelőség vélelmezését, a megfelelőségi nyilatkozatot, a CE-jelölést, a bejelentett szervezeteket, a védzáradéki eljárást és a megfelelőségértékelési eljárásokat érintik. A javaslat nem módosítja a 93/15/EGK tanácsi irányelv hatályát és az alapvető biztonsági követelményeket. 5. költségvetési vonzat A javaslatnak nincsen az Unió költségvetését érintő vonzata. 6. kiegészítő információk A meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése A javaslat elfogadása a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséhez vezet. Európai Gazdasági Térség A javaslat EGT-vonatkozású, ezért ki kell terjeszteni az Európai Gazdasági Térségre. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg ÚJ JOGSZABÁLYI KERET – ÖSSZEHANGOLÁSI CSOMAG (Az árucsomag végrehajtása) 2011/0349 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára ð forgalmazására ï és felügyeletére vonatkozó Ö tagállami jogszabályok Õ rendelkezések harmonizálásáról (Átdolgozás) (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó Ö Európai Unió működéséről szóló Õ szerződésre és különösen annak 100a. Ö 114. Õ cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[5], a rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: òúj szöveg (1) A polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések harmonizációjáról szóló, 1993. április 5-i 93/15/EGK tanácsi irányelv[6] már többször is jelentősen módosult. Mivel most további módosításokra kerül sor, az irányelvet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni. (2) A termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[7] előírja a megfelelőségértékelő szervezetek akkreditálásának szabályait, megteremti a termékek piacfelügyeletének és a harmadik országokból behozott termékek ellenőrzésének keretét, valamint meghatározza a CE-jelölés általános elveit. (3) A termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről, valamint a 93/465/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[8] a termékek forgalomba hozatalára vonatkozó feltételeket harmonizáló jogszabályokra közös elveket és referenciarendelkezéseket határoz meg, hogy ezáltal egységes alapot biztosítson e jogszabályok felülvizsgálatához, illetve átdolgozásához. A 93/15/EK irányelvet ennek megfelelően hozzá kell igazítani az említett határozathoz. ê93/15/EGK (1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) mivel a Szerződés 8a. cikke előírja a belső piac legkésőbb 1992. december 31-ig történő létrehozását; mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amelyben a Szerződés rendelkezéseivel összhangban biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; ê93/15/EGK (2) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) mivel a Szerződés 100a. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a Bizottság a biztonságot érintő javaslataiban a védelem magas szintjét vegye alapul; ê93/15/EGK (9) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ðúj szöveg (4) ð A tárolás alatti biztonsággal a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv[9] foglalkozik, amely meghatározza azoknak a létesítményeknek a biztonsági követelményeit, ahol előfordulnak robbanóanyagok. ïmivel aA robbanóanyagok szállítására vonatkozó szabályokat a Ö szállítás közbeni Õ biztonságát tekintetében nemzetközi egyezmények és megállapodások Ö szabályozzák, ideértve Õ tartalmazzák; mivel nemzetközi szinten a veszélyes áruk szállítására vonatkozó ENSZ-ajánlásokat is. léteznek Ö Ennek a szempontjai ezért nem tartoznak ezen irányelv hatályába. Õ (beleértve a robbanóanyagokat), amelyek köre túlterjed a Közösség keretein. Ennek következtében ez az irányelv nem érinti a szállítás szabályait; ê93/15/EGK (12) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (5) mivel eEzennnek az irányelvnek a hatálya kiterjed Ö hatályának ki kell terjednie Õ a lőszerre is, azonban csak a szállítás ellenőrzése és az azzal összefüggő intézkedések tekintetében;. mMivel a lőszer szállítására a fegyverek szállításáéhoz hasonló feltételek vonatkoznak, a lőszer szállítását a fegyverek megszerzésének és tartásának ellenőrzéséről szóló, 1991. június 18-i 91/477/EGK tanácsi irányelvben[10] megállapítottakhoz hasonló rendelkezéseknek kell szabályozniuk. ê93/15/EGK (10) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (6) mivel aA fogyasztók védelme és a közbiztonság érdekében megfelelő intézkedéseket kell tenni hozni a pirotechnikai termékekcikkek tekintetében. E területen egy kiegészítő irányelv elfogadását tervezik; ÖA pirotechnikai termékek a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[11] hatálya alá tartoznak. Ez az irányelv ezért a pirotechnikai termékekre nem alkalmazandó. Õ ê93/15/EGK (11) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (7) mivel aAz ezennek az irányelvnek a hatálya alá tartozó termékek Ö robbanóanyagok Õ fogalommeghatározásának az ezen termékeknek Ö az ENSZ veszélyes áruk szállítására vonatkozó ajánlásaiban Õ a fent említett ajánlásokban megállapított fogalommeghatározásán kell alapulnia;. ê93/15/EGK (3) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ðúj szöveg (8) mivel az áruk szabad mozgásának előfeltétele, hogy bizonyos alapvető feltételek teljesüljenek; mivel, különösen Aa robbanóanyagok szabad mozgásának előfeltétele Ö biztosítása érdekében harmonizálni kell Õ a robbanóanyagok forgalomba hozatalára ð forgalmazására ï vonatkozó jogszabályokat. összehangolása; ê93/15/EGK (4) preambulumbekezdés mivel a polgári felhasználású robbanóanyagokra részletes nemzeti szabályok vonatkoznak, különösen a biztonság és a megbízhatóság követelményeinek tekintetében; mivel ezek a nemzeti szabályok különösen azt írják elő, hogy a forgalombahozatali engedély csak akkor adható meg, ha a robbanóanyagokat számos vizsgálatnak alávetették; ê93/15/EGK (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) mivel az ilyen robbanóanyagok forgalomba hozatalát szabályozó rendelkezések harmonizációjának előfeltétele, hogy az eltérő nemzeti szabályokat az e termékek szabad mozgásának biztosítása érdekében, a biztonság és a megbízhatóság optimális szintjeinek csökkentése nélkül harmonizálják; ê93/15/EGK (6) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) mivel ez az irányelv csak azokat az alapvető követelményeket határozza meg, amelyeknek a robbanóanyagoknak a megfelelőségértékelési eljárások során meg kell felelniük; mivel az alapvető követelményeknek való megfelelés bizonyítási folyamatának megkönnyítése érdekében nagyon hasznos lenne európai szinten harmonizált, különösen a robbanóanyagok vizsgálatára vonatkozó szabványok felállítása; mivel ilyen szabványok jelenleg nem léteznek; ê93/15/EGK (7) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) mivel az európai szinten harmonizált szabványokat magánjogi szervezetek állítják fel, és azoknak meg kell őrizniük nem kötelező jellegüket; mivel ebben az összefüggésben az Európai Szabványügyi Bizottságot (CEN) ismerik el a harmonizált szabványok elfogadására a Bizottság, a CEN és a CENELEC közötti együttműködés 1984. november 13-án ratifikált általános iránymutatásainak megfelelően hatáskörrel rendelkező két szerv egyikének; mivel ennek az irányelvnek az alkalmazásában a „harmonizált szabvány” egy olyan műszaki előírás, amelyet a CEN, a Bizottság felhívására a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv[12] és az említett általános iránymutatás alapján fogadott el; ê 93/15/EGK (13) preambulumbekezdés a robbanóanyagokat előállító és felhasználó munkavállalók egészségét és biztonságát is védeni kell; mivel egy, többek között a robbanóanyagok előállításával, tárolásával és felhasználásával foglalkozó munkavállalók egészségét és biztonságát is érintő kiegészítő irányelv van előkészületben; òúj szöveg (9) A közérdek, úgymint a személyek egészsége és biztonsága, valamint a közbiztonság magas szintű védelmének biztosítása, továbbá az uniós piacon megvalósuló tisztességes verseny garantálása érdekében a gazdasági szereplőknek az ellátási láncban betöltött szerepüktől függően felelősséget kell vállalniuk a robbanóanyagok megfeleléséért. (10) Az ellátási és értékesítési láncba bekapcsolódó valamennyi gazdasági szereplőnek megfelelő intézkedéseket kell hoznia annak érdekében, hogy csak olyan robbanóanyagokat forgalmazzon, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek. Az egyes szereplőkhöz rendelt szerepkörhöz tartozó kötelezettségeket egyértelműen és arányosan kell megosztani az ellátási és értékesítési folyamatban. (11) Mivel a gyártó részletes ismerettel rendelkezik a tervezésről és a gyártásról, ő van a legjobb helyzetben ahhoz, hogy lefolytassa a teljes megfelelőségértékelési eljárást. A megfelelőségértékelésnek ezért kizárólagosan a gyártó kötelezettségének kell maradnia. (12) Gondoskodni kell arról, hogy a harmadik országokból az uniós piacra lépő robbanóanyagok megfeleljenek ennek az irányelvnek, és különösen arról, hogy a gyártók ezeken a robbanóanyagokon a megfelelő értékelési eljárásokat elvégezzék. Rendelkezéseket kell ezért hozni az importőrök tekintetében annak biztosítására, hogy az általuk forgalomba hozott robbanóanyagok megfeleljenek az ebben az irányelvben előírt követelményeknek, továbbá azért, hogy ne hozzanak forgalomba olyan robbanóanyagokat, amelyek ezen követelményeknek nem felelnek meg, vagy kockázatot jelentenek. Rendelkezéseket kell hozni továbbá az importőrök tekintetében annak ellenőrzésére is, hogy a megfelelőségértékelési eljárásokat lefolytatták, illetve hogy a robbanóanyagok gyártók általi jelölése és az általuk elkészített dokumentáció a felügyeleti hatóságok részére ellenőrzés céljából rendelkezésre áll. (13) A gyártó vagy az importőr által már forgalomba hozott robbanóanyagot a forgalmazó forgalmazza, akinek megfelelő gondossággal kell eljárnia, hogy a robbanóanyagot olyan módon kezelje, hogy az ne befolyásolja hátrányosan a robbanóanyag megfelelését. (14) Minden olyan gazdasági szereplőt, amely egy robbanóanyagot saját neve vagy védjegye alatt hoz forgalomba, vagy olyan módon módosítja azt, hogy az befolyásolja az ezen irányelvben előírt követelményeknek való megfelelést, gyártónak kell tekinteni, és így vállalnia kell a gyártót terhelő kötelezettségeket. (15) A forgalmazók és importőrök, közel vannak a piachoz, ezért be kell őket vonni az illetékes nemzeti hatóságok által ellátott piacfelügyeleti feladatokba, és készen kell állniuk arra, hogy aktívan részt vegyenek azokban oly módon, hogy a hatóságok rendelkezésére bocsátják az adott robbanóanyaggal kapcsolatos összes szükséges információt. (16) Ahhoz, hogy a robbanóanyagokról pontos és teljes nyilvántartást vezessenek az értékesítési lánc minden szakaszában, elengedhetetlen a robbanóanyagok egyedi azonosítása. Ez teszi lehetővé a robbanóanyag azonosítását és nyomon követhetőségét a gyártási helyétől és forgalomba hozatalától a végső felhasználójáig, illetve felhasználását annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a visszaélés és a lopás, és segítse a bűnüldöző hatóságokat az elveszett vagy ellopott robbanóanyagok eredetének felderítésében. A hatékony nyomonkövetési rendszer megkönnyíti a piacfelügyeleti hatóságok feladatait a nem megfelelő terméket forgalmazó gazdasági szereplők visszakövetésében. (17) Ezen irányelv forgalmazással kapcsolatos rendelkezéseinek a felhasználók védelme és a baleset-megelőzés érdekében a robbanóanyagok alapvető biztonsági követelményeinek a meghatározásán kell alapulniuk. A robbanóanyagok megfelelőségértékelésének megkönnyítése érdekében azon robbanóanyagokat, amelyek megfelelnek az európai szabványosításról, valamint a 89/686/EGK és a 93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/105/EK és a 2009/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról szóló, […..]-i [../..]/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[13], a robbanóanyagok tervezéséhez, gyártásához és vizsgálatához készített részletes műszaki előírások tekintetében megfelelőnek kell tekinteni. (18) A(z) [európai szabványosításról szóló] [../..]/EU rendelet meghatározza azt az eljárást, amely akkor alkalmazandó, ha kifogás merül fel azzal kapcsolatban, hogy a harmonizált szabványok teljes mértékben eleget tesznek-e az ezen irányelvben előírt követelményeknek. ê 93/15/EGK (8) preambulumbekezdés (új szöveg) a Tanács a műszaki összehangolási irányelvekben[14] használni kívánt, megfelelőségértékelési eljárások különböző szakaszainak moduljairól szóló, 1990. december 13-i 90/683/EGK határozatában harmonizált eszközöket vezetett be a megfelelőségértékelési eljárások alkalmazásának tekintetében; mivel e moduloknak a robbanóanyagokra történő alkalmazása lehetővé teszi az érintett robbanóanyagok természetének figyelembevételével a gyártók és a megfelelőségértékelési eljárások alkalmazásáért felelős szervezetek felelősségének megállapítását; ò új szöveg (19) Annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők igazolni, az illetékes hatóságok pedig biztosítani tudják, hogy a piacon forgalmazott robbanóanyagok megfelelnek az alapvető biztonsági követelményeknek, megfelelőségértékelési eljárásokat kell előírni. A 768/2008/EK határozat a megfelelőségértékelési eljárásokra különböző modulokat határoz meg, melyek köre – az adott kockázat mértékétől és a szükséges biztonsági szinttől függően – a leginkább megengedőtől a legszigorúbb lehetőségig terjed. Az ágazatok közötti koherencia biztosítása és az eseti változatok elkerülése érdekében a megfelelőségértékelési eljárásokat e modulok közül kell kiválasztani. Különleges jellegük és a velük járó veszélyek miatt a robbanóanyagokat harmadik félnek is mindig ellenőriznie kell, és EU-típusvizsgálatot kell rajtuk elvégezni. A gyártóknak EU-megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítaniuk, hogy részletes információ álljon rendelkezésre arról, hogy a robbanóanyag megfelel a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályoknak. (20) A tágabb értelemben vett megfelelőségértékelésre irányuló eljárás egészének látható végeredménye a termék megfelelőségét igazoló CE-jelölés. A CE-jelölésre irányadó általános elveket a 765/2008/EK rendelet határozza meg. A CE-jelölés feltüntetésére vonatkozó szabályokat ebben az irányelvben kell lefektetni. (21) Az ebben az irányelvben előírt megfelelőségértékelési eljárások megfelelőségértékelő szervezetek bevonását teszik szükségessé, amelyeket a tagállamok bejelentenek a Bizottságnak. (22) A tapasztalat azt mutatja, hogy a 93/15/EGK irányelvben meghatározott kritériumok, amelyeket a Bizottságnak való bejelentés céljából a megfelelőségértékelő szervezeteknek teljesíteniük kell, nem elégségesek annak biztosításához, hogy a bejelentett szervezetek az egész Unióban egységesen magas szintű teljesítményt nyújtsanak. Mindazonáltal létfontosságú, hogy valamennyi bejelentett szervezet azonos szinten és tisztességes versenyfeltételek mellett lássa el feladatait. Ezért kötelező követelményeket kell megállapítani azokra a megfelelőségértékelő szervezetekre, amelyek megfelelőségértékelési szolgáltatások nyújtása céljából be kívánják jelenttetni magukat. (23) A megfelelőségértékelés egységes minőségi színvonalának biztosítása érdekében a bejelentő hatóságokra, valamint a bejelentett szervezetek értékelésében, bejelentésében és felügyeletében részt vevő egyéb szervezetekre szintén követelményeket kell előírni. (24) Amennyiben egy megfelelőségértékelő szervezet igazolja a harmonizált szabványokban rögzített kritériumok teljesítését, akkor vélelmezni kell, hogy megfelel az ebben az irányelvben rögzített vonatkozó követelményeknek. (25) Az ebben az irányelvben megállapított rendszert a 765/2008/EK rendeletben meghatározott akkreditálási rendszer egészíti ki. Mivel az akkreditálás a megfelelőségértékelő szervezetek felkészültsége ellenőrzésének egyik alapvető eszköze, a bejelentés céljából ezt is alkalmazni kell. (26) A 765/2008/EK rendelet szerinti átlátható akkreditálás, amely biztosítja a megfelelőségi tanúsítványokba vetett bizalom szükséges mértékét, privilegizált eszköznek tekintendő, amellyel a nemzeti hatóságok bizonyítják a megfelelőségértékelő szervezetek műszaki felkészültségét az egész Unióban. A nemzeti hatóságok ugyanakkor úgy ítélhetik meg, hogy rendelkeznek a megfelelő eszközökkel ahhoz, hogy maguk végezzék el ezt az értékelést. Ebben az esetben – ahhoz, hogy az elvégzett értékelések megfelelő mértékben hitelesek legyenek a többi nemzeti hatóság számára – a szükséges dokumentumokkal igazolniuk kell a Bizottságnak és a többi tagállamnak, hogy az értékelt megfelelőségértékelő szervezetek megfelelnek az adott szabályozási követelményeknek. (27) A megfelelőségértékelő szervezetek gyakran alvállalkozásba adják a megfelelőségértékeléshez kapcsolódó tevékenységeik egyes részeit, vagy e célból leányvállalatot vesznek igénybe. Az uniós piacon forgalomba hozandó termékekre előírt szintű védelem megóvása érdekében alapvető fontosságú, hogy a megfelelőségértékelési feladatok ellátását illetően az alvállalkozók és leányvállalatok ugyanazoknak a követelményeknek feleljenek meg, mint a bejelentett szervezetek. Ezért fontos, hogy a bejelentendő szervezetek szakmai felkészültségének és teljesítményének értékelése, valamint a már bejelentett szervezetek felügyelete az alvállalkozók és leányvállalatok által végzett tevékenységekre is kiterjedjen. (28) Javítani kell a bejelentési eljárás hatékonyságát és átláthatóságát, és az online bejelentés lehetővé tétele érdekében hozzá kell igazítani azt az új technológiákhoz. (29) Mivel a bejelentett szervezetek az Unió egész területén kínálhatják szolgáltatásaikat, helyénvaló lehetőséget biztosítani a többi tagállamnak és a Bizottságnak arra, hogy egy adott bejelentett szervezettel szemben kifogást emelhessenek. Ezért fontos biztosítani egy olyan időtartamot, amely során tisztázhatók a megfelelőségértékelő szervezetek szakmai felkészültségével kapcsolatos kétségek vagy aggályok, mielőtt bejelentett szervezetként megkezdenék működésüket. (30) A versenyképesség érdekében döntő jelentőségű, hogy a bejelentett szervezetek úgy alkalmazzák a megfelelőségértékelési eljárásokat, hogy közben ne hárítsanak szükségtelen terheket a gazdasági szereplőkre. Ugyanebből az okból és a gazdasági szereplők közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében biztosítani kell a megfelelősségértékelési eljárások következetes technikai alkalmazását. Ez legjobban a bejelentett szervezetek közötti megfelelő koordinációval és együttműködéssel érhető el. (31) A jogbiztonság érdekében egyértelművé kell tenni, hogy a 765/2008/EK rendelet uniós piacfelügyeletre és az uniós piacra belépő termékek ellenőrzésére vonatkozó szabályai a robbanóanyagokra is alkalmazandók. Ez az irányelv nem gátolhatja a tagállamokat abban a választásban, hogy mely illetékes hatóságokat bízzák meg ezen feladatok ellátásával. (32) A jelenlegi rendszert olyan eljárással kell kiegészíteni, amelynek keretében az érdekelt feleket tájékoztatják az olyan termékek tekintetében tervezett intézkedésekről, amelyek kockázatot jelentenek a személyek egészségére vagy biztonságára, illetve a közérdek védelmének más kérdései szempontjából. Lehetővé kell tennie továbbá azt is, hogy a piacfelügyeleti hatóságok a megfelelő gazdasági szereplőkkel együttműködve e termékeket illetően már egy korábbi szakaszban fel tudjanak lépni. (33) Amennyiben a tagállamok és a Bizottság egyetértenek az egyik tagállam által hozott intézkedés megalapozottságát illetően, nincs szükség a Bizottság további közreműködésére, kivéve az olyan eseteket, ahol a megfelelés hiánya a harmonizált szabvány hiányosságainak tudható be. ê 93/15/EGK (14) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (34) aAz ennek az irányelvnek a hatálya alá tartozó robbanóanyagok vagy lőszerek jogellenesosulatlan birtoklása vagy használata miatt a közbiztonságot érintő elleni komoly fenyegetés vagy támadás esetén helyénvaló meg Ö kell Õ engedni a tagállamoknak, hogy ennek az irányelvnek a rendelkezéseitől Ö ettől az irányelvtől az ilyen jogellenesosulatlan birtoklás vagy használat megelőzése érdekében Õ a Ö robbanóanyagok és lőszerek Õ szállítása tekintetében eltérhessenek. ê 93/15/EGK (15) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (35) Ö A tagállamok illetékes hatóságai között Õ szükség van közigazgatási együttműködési mechanizmusokat kell létrehozniására.; ÖEzért Õ Ezzel kapcsolatban helyénvaló, ha az illetékes hatóságoknak álláspontjaikat a Tanácsnak a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és Ö vagyÕ mezőgazdasági szabályozás helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1981. május 19-i 1468/81/EGK rendeletére 1997. március 13-i 515/97/EGK tanácsi rendeletére[15] Ö kell Õ alapozniukzák; ê 93/15/EGK (16) preambulumbekezdés (36) eEz az irányelv nem érinti a tagállamoknak azt a hatáskörét, hogy a robbanóanyagok és lőszer tiltott kereskedelme megelőzése céljából megtegyék a szükséges intézkedéseket tegyenek., òúj szöveg (37) Ezen irányelv egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatáskört kell ruházni. Ezt a hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[16] megfelelően kell gyakorolni. (38) A vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni a végrehajtási jogi aktusok elfogadására, hogy létrejöhessenek egy olyan rendszer működésének a feltételei, amely azonosítja és nyomon követi a robbanóanyagokat. (39) Ezen irányelv célkitűzéseinek elérése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el azzal a céllal, hogy ezen irányelvnek az ENSZ veszélyes áruk szállításáról szóló ajánlásaihoz való hozzáigazításával összefüggésben uniós intézkedéseket fogadjon el. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, beleértve a szakértői szintű konzultációt is. (40) Amikor a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat készít elő és szövegez, biztosítania kell a vonatkozó dokumentumok egyidejű, gyors és megfelelő továbbítását az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz. (41) A tagállamoknak meg kell határozniuk az ezen irányelv rendelkezései értelmében elfogadott nemzeti jogszabályok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, valamint biztosítaniuk kell végrehajtásukat. E szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. (42) Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen annak biztosítását, hogy a forgalomban lévő robbanóanyagok megfeleljenek az egészség, a biztonság és az egyéb közérdekek magas szintű védelmét biztosító – ugyanakkor a belső piac működését is garantáló – követelményeknek, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és az léptéke és hatásai miatt uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében hivatkozott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. (43) A 93/15/EK irányelv szerint már forgalomba hozott robbanóanyagok forgalmazásának lehetővé tételére átmeneti intézkedéseket kell meghatározni. (44) Ennek az irányelvnek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettségnek azokra a rendelkezésekre kell korlátozódnia, amelyek a 93/15/EGK irányelvhez képest jelentős változásokat jelentenek. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a 93/15/EGK irányelvből következik. (45) Ez az irányelv nem érinti a 93/15/EGK irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1I. FEJEZET Általános rendelkezések 1. cikk Ö Hatály Õ 1. Ennek az irányelvnek a hatálya a Ö következőkre Õ (2) bekezdésben meghatározott robbanóanyagokra terjed ki: ò új szöveg (a) polgári felhasználású robbanóanyagok, (b) a 12., 13. és 14. cikkben említett lőszerszállítás és a szállításról folytatott információcsere. ê 93/15/EGK 32. Ennek az irányelvnek a hatálya nem terjed ki: ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) a) a nemzeti jognak megfelelően a fegyveres erők ésvagy a rendőrség által történő felhasználásra szánt robbanóanyagokra, beleértve a lőszert is Ö és lőszerekre Õ, b) a Ö 2007/23/EK irányelv hatálya alá tartozó Õ pirotechnikai termékekre. ê 93/15/EGK – a lőszerre, kivéve a 10., 11., 12., 13., 17., 18. és 19. cikkekben felsoroltakat. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 53. Ez az irányelv nem zárja ki, hogy a tagállamok nemzeti joguk Ö jogszabályaik Õ vagy szabályozásuk szerint robbanóanyagnak nyilvánítsanak az ennek az irányelvnek a hatálya alá nem tartozó egyes anyagokat. 2. cikk [a 768/2008/EK határozat R1. cikke] Ö Fogalommeghatározások Õ 4. Ennek az irányelvnek az alkalmazásában Ö a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni Õ : (1) 2. R „robbanóanyag”: a veszélyes áruk szállítására vonatkozó ENSZ-ajánlások szerint ilyennek minősülő, és az ajánlások 1. osztályába tartozó minden anyag és áru,. (2) „ENSZ-ajánlások”: az Egyesült Nemzetek Veszélyes Áruk Szállítási Szakértőbizottsága által megfogalmazott ajánlások (Sárga könyv), az ezen irányelv elfogadása időpontjáig keletkezett módosításokkal;, (3) „biztonság”: a balesetek megelőzése, és – amennyiben a megelőzés nem jár eredménnyel – hatásaik enyhítése;, (4) „jogszerű felhasználás”: a közbiztonságot és közrendet sértő jogellenes felhasználás megelőzése;, (5) „fegyverkereskedő”: bármely természetes vagy jogi személy, akinek vagy amelynek foglalkozása részben vagy egészben kiterjed a lőfegyverek és lőszerek gyártására, kereskedelmére, cseréjére, bérbeadására, javítására vagy átalakítására;, (6) „engedély”: a robbanóanyagoknak a Közösségen Ö az Unión Õ belül tervezett szállítását engedélyező határozat;, (7) „a robbanóanyag-ágazatban működő vállalkozás” ð „gazdasági szereplő”: a gyártó, a meghatalmazott képviselő, az importőr és a forgalmazó, valamint ï bármely természetes vagy jogi személy, Ö aki Õ vagy amely olyan engedéllyel rendelkezik, amely feljogosítja robbanóanyagok gyártására, tárolásáraval, felhasználásáraval, szállításáraval, ð exportjával ï vagy kereskedelmérevel Ö foglalkozik Õ ;, (8) „szállítás”: a robbanóanyagoknak a Közösség Ö az Unió Õ területén történő bármilyen fizikai mozgatása, kivéve az egy és ugyanazon helyen történő mozgatást.; (9) "forgalomba hozatal" ð „forgalmazás”: ï az ennek az irányelvnek a hatálya alá tartozó robbanóanyagoknak ellenérték fejében vagy anélkül történő első átengedése a Közösség piacán történő forgalomba hozatal és/vagy felhasználás céljából, ð robbanóanyag gazdasági tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása értékesítés vagy felhasználás céljából az uniós piacon, akár ingyen, akár ellenérték fejében; ï òúj szöveg (10) „forgalomba hozatal”: a robbanóanyag első alkalommal történő forgalmazása az uniós piacon; (11) „gyártó”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely robbanóanyagot gyárt, terveztet vagy gyártat és saját neve vagy védjegye alatt forgalmaz; (12) „meghatalmazott képviselő”: az Unióban letelepedett bármely természetes vagy jogi személy, aki vagy amely egy gyártótól írásbeli meghatalmazást kapott, hogy meghatározott feladatok elvégzése céljából a nevében eljárjon; (13) „importőr”: az Unióban letelepedett bármely természetes vagy jogi személy, aki vagy amely harmadik országból származó robbanóanyagot forgalomba hoz az uniós piacon; (14) „forgalmazó”: bármely, a gyártótól vagy importőrtől különböző természetes vagy jogi személy az értékesítési láncban, aki vagy amely robbanóanyagot forgalmaz; (15) „műszaki előírás”: a robbanóanyag által teljesítendő műszaki követelményeket ismertető dokumentum; (16) „harmonizált szabvány”: a(z) [../..]/EU rendelet [szabványosítási rendelet] 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott harmonizált szabvány; (17) „akkreditálás”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikke (10) bekezdésében meghatározott akkreditálás; (18) „nemzeti akkreditáló testület”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikke (11) bekezdésében meghatározott nemzeti akkreditáló testület; (19) „megfelelőségértékelés”: értékelő eljárás, amely bizonyítja a robbanóanyaggal kapcsolatos alapvető biztonsági követelmények teljesülését; (20) „megfelelőségértékelő szervezet”: megfelelőségértékelési tevékenységeket – beleértve a kalibrálást, vizsgálatot, tanúsítást és ellenőrzést – végző szervezet; (21) „visszahívás”: minden olyan intézkedés, amelynek célja a végfelhasználók számára már forgalmazott robbanóanyag visszavétele; (22) „forgalomból történő kivonás”: minden olyan intézkedés, amelynek célja, hogy megelőzze a robbanóanyag forgalmazását az értékesítési láncban; (23) „CE-jelölés”: olyan jelölés, amely által a gyártó jelzi, hogy a robbanóanyag megfelel a jelölés feltüntetéséről rendelkező uniós harmonizációs jogszabályokban rögzített követelményeknek; (24) „uniós harmonizációs jogszabály”: minden olyan uniós jogszabály, amely a termékek forgalmazásának feltételeit harmonizálja. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) ð új szöveg II. FEJEZET A robbanóanyagokkal kapcsolatos jogszabályok összehangolása 32. cikk Ö Szabad mozgás Õ 1. A tagállamok nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják az ezen irányelv hatálya alá tartozó és követelményeinek megfelelő robbanóanyagok forgalomba hozatalát ð forgalmazását ï. 4. cikk Ö Forgalmazás Õ 2. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó robbanóanyagokat csak akkor lehessen ð forgalmazni ï forgalomba hozni, ha ezen irányelv minden rendelkezésének megfelelnek, azokat ellátták a 7. cikkben leírt CE-jelöléssel, és megfelelőségüket a II. mellékletben leírt eljárásoknak megfelelően értékelték. 3. Amennyiben az ezen irányelv hatálya alá tartozó robbanóanyagok más szempontokat érintő egyéb olyan irányelvek hatálya alá is tartoznak, amelyek szintén előírják a CE-jelölés felhelyezését, ez a jelölés azt jelenti, hogy a fent említett termékek ezeknek az egyéb, rájuk érvényes irányelvekben megállapított rendelkezéseknek is megfelelnek. 3. cikk Az ennek az irányelvnek a hatálya alá tartozó robbanóanyagoknak meg kell felelneiük Ö ezen irányelv összes Õ az I. mellékletben megállapított, rájuk vonatkozó alapvető biztonsági követelményéeknek. 2. FEJEZET Ö A gazdasági szereplők kötelezettségei Õ 514. cikk Ö Engedélyek Õ A tagállamok a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a robbanóanyag-szektorban működő, az 1. cikk (4) bekezdésében említett engedéllyel rendelkező vállalkozásokat érintő naprakész információkat. òúj szöveg A gazdasági szereplők engedély birtokában válnak jogosulttá a robbanóanyagok gyártására, tárolására, felhasználására, importjára, exportjára, szállítására vagy kereskedelmére. Az első bekezdés az engedéllyel rendelkező gazdasági szereplő alkalmazottjaira nem alkalmazandó. 6. cikk [a 768/2008/EK határozat R2. cikke] A gyártók kötelezettségei 1. Robbanóanyagok forgalomba hozatalakor vagy a robbanóanyagok saját célra történő felhasználásakor a gyártók szavatolják, hogy azokat az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelményeknek megfelelően tervezték és gyártották. 2. A gyártók elkészítik a II. mellékletben említett műszaki dokumentációt, és elvégzik vagy elvégeztetik a 19. cikk szerinti megfelelőségértékelési eljárást. Amennyiben az említett eljárás keretében bizonyítást nyer, hogy a robbanóanyag megfelel az alkalmazandó követelményeknek, a gyártók elkészítik az EU-megfelelőségi nyilatkozatot, és feltüntetik a terméken a CE-jelölést. A CE-jelölést nem szükséges feltüntetni a saját felhasználásra gyártott robbanóanyagokon, a robbantólyukba való közvetlen betöltéshez csomagolatlanul vagy szivattyús kocsikban szállított és átadott robbanóanyagokon, valamint a robbantás helyszínén gyártott robbanóanyagokon, amelyeket közvetlenül a gyártásuk után töltenek be („in situ” gyártás). 3. A gyártók a robbanóanyag forgalomba hozatalát követően legalább 10 évig megőrzik a műszaki dokumentációt és az EU-megfelelőségi nyilatkozatot. 4. A gyártó biztosítja a sorozatgyártás megfelelőségének fenntartását szolgáló eljárások működését. Megfelelően figyelembe veszi a robbanóanyag tervezésének és jellemzőinek változásait, valamint azon harmonizált szabványok vagy műszaki előírások változásait, amelyek alapján a robbanóanyag megfelelőségét megállapították. 5. A gyártók gondoskodnak arról, hogy robbanóanyagaikon fel legyen tüntetve a 2008/43/EK bizottsági irányelvnek[17] megfelelően az egyedi azonosító. 6. A gyártók gondoskodnak arról, hogy a robbanóanyaghoz mellékeljék a használati utasítást és a biztonsági tájékoztatót, mégpedig az adott tagállam által meghatározott, a végfelhasználók által könnyen érthető nyelven. 7. Azok a gyártók, amelyek úgy ítélik meg, illetve amelyeknek okuk van feltételezni, hogy az általuk forgalomba hozott robbanóanyag nem felel meg ezen irányelvnek, azonnal meghozzák a szükséges kiigazító intézkedéseket a robbanóanyag megfelelőségének biztosítása érdekében, adott esetben kivonják a forgalomból vagy visszahívják azt. Továbbá amennyiben a robbanóanyag kockázatot jelent, a gyártók azonnal tájékoztatják erről azon tagállamok illetékes nemzeti hatóságait, amelyekben a robbanóanyagot forgalmazták, aminek keretében részletes tájékoztatást adnak különösen a megfelelés hiányáról és a meghozott kiigazító intézkedésről. 8. A gyártók valamely illetékes nemzeti hatóság indokolt kérésére átadják a robbanóanyag megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt, melyet az adott hatóság számára könnyen érthető nyelven kell a hatóság rendelkezésére bocsátani. Az említett hatóság felkérésére a gyártók együttműködnek vele az általuk forgalomba hozott robbanóanyag jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében hozott intézkedések terén. 7. cikk [a 768/2008/EK határozat R3. cikke] Meghatalmazott képviselők 1. A gyártó írásbeli megbízással meghatalmazott képviselőt nevezhet ki. A 6. cikk (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségek és a műszaki dokumentáció elkészítése nem képezik a meghatalmazott képviselő megbízásának részét. 2. A meghatalmazott képviselő a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A megbízás legalább az alábbiak elvégzését engedélyezi a meghatalmazott képviselőnek: (a) a robbanóanyag forgalomba hozatalát követően 10 évig megőrzi és a nemzeti felügyeleti hatóságok rendelkezésére bocsátja az EU-megfelelőségi nyilatkozatot és a műszaki dokumentációt; (b) valamely illetékes nemzeti hatóság indokolt kérésére az említett illetékes hatóság rendelkezésére bocsátja a robbanóanyag megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt; (c) az illetékes nemzeti hatóságok felkérésére együttműködik velük a meghatalmazott képviselő megbízása körébe tartozó robbanóanyagok jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében tett intézkedések terén. 8. cikk [a 768/2008/EK határozat R4. cikke] Az importőrök kötelezettségei 1. Az importőrök kizárólag megfelelő robbanóanyagokat hozhatnak forgalomba. 2. Egy adott robbanóanyag forgalomba hozatala előtt az importőrök gondoskodnak arról, hogy a gyártó elvégezze a vonatkozó megfelelőségértékelési eljárást. Gondoskodnak arról, hogy a gyártó elkészítse a műszaki dokumentációt, a robbanóanyagon feltüntesse a CE-jelölést, és mellékelje hozzá az előírt dokumentációt. Amennyiben az importőr úgy ítéli meg, vagy okkal feltételezi, hogy a robbanóanyag nem felel meg az I. mellékletben előírt alapvető biztonsági követelményeknek, a robbanóanyagot mindaddig nem hozhatja forgalomba, amíg azt megfelelővé nem tették. Továbbá amennyiben a robbanóanyag kockázatot jelent, az importőr tájékoztatja erről a gyártót, valamint a piacfelügyeleti hatóságokat. 3. Az importőrök gondoskodnak arról, hogy az általuk behozott robbanóanyagokon a 2008/43/EK irányelvnek megfelelően fel legyen tüntetve az egyedi azonosító. 4. Az importőrök gondoskodnak arról, hogy a robbanóanyaghoz mellékeljék a használati utasítást és a biztonsági tájékoztatót, mégpedig az adott tagállam által meghatározott, a végfelhasználók által könnyen érthető nyelven. 5. Az importőrök biztosítják, hogy amíg a robbanóanyag a felelősségi körükbe tartozik, a tárolás és a szállítás körülményei ne veszélyeztessék az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelményeknek való megfelelését. 6. Azok az importőrök, amelyek úgy ítélik meg, illetve amelyeknek okuk van feltételezni, hogy az általuk forgalomba hozott robbanóanyag nem felel meg ezen irányelv követelményeinek, azonnal meghozzák a szükséges kiigazító intézkedéseket a robbanóanyag megfelelőségének biztosítására, adott esetben kivonják a forgalomból vagy visszahívják azt. Továbbá amennyiben a robbanóanyag kockázatot jelent, az importőrök azonnal tájékoztatják erről azon tagállamok illetékes nemzeti hatóságait, amelyekben a robbanóanyagot forgalmazták, aminek keretében részletes tájékoztatást adnak különösen a megfelelés hiányáról és valamennyi elfogadott kiigazító intézkedésről. 7. Az importőrök a robbanóanyag forgalomba hozatalát követően legalább 10 évig a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé teszik az EU-megfelelőségi nyilatkozat egy példányát, és biztosítják, hogy a műszaki dokumentáció kérésre e hatóságok rendelkezésére bocsátható legyen. 8. Az importőrök valamely illetékes nemzeti hatóság indokolt kérésére átadják a robbanóanyag megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt e hatóság számára könnyen érthető nyelven. Az említett hatóság felkérésére az importőrök együttműködnek az általuk forgalomba hozott robbanóanyag jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében hozott intézkedések terén. 9. cikk [a 768/2008/EK határozat R5. cikke] A forgalmazók kötelezettségei 1. Robbanóanyag forgalmazásakor a forgalmazók az ebben az irányelvben előírt követelményekkel kapcsolatban kellő gondossággal járnak el. 2. Robbanóanyag forgalmazását megelőzően a forgalmazók ellenőrzik, hogy a robbanóanyagon fel van-e tüntetve a CE-jelölés, mellékelték-e hozzá a szükséges dokumentációt, a használati utasítást, mégpedig a robbanóanyagot forgalmazni szándékozó tagállam végfelhasználói által könnyen érthető nyelven, továbbá hogy a gyártó és az importőr megfelelt-e a 2008/43/EK irányelvben meghatározott követelményeknek. Amennyiben a forgalmazó úgy ítéli meg, vagy okkal feltételezi, hogy a robbanóanyag nem felel meg az I. mellékletben előírt alapvető biztonsági követelményeknek, a robbanóanyagot nem forgalmazhatja mindaddig, amíg megfelelővé nem tették azt. Továbbá amennyiben a robbanóanyag kockázatot jelent, a forgalmazó tájékoztatja erről a gyártót vagy az importőrt, valamint a piacfelügyeleti hatóságokat. 3. A forgalmazók biztosítják, hogy amíg a robbanóanyag a felelősségi körükbe tartozik, a tárolás és a szállítás körülményei ne veszélyeztessék az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelményeknek való megfelelését. 4. Azok a forgalmazók, amelyek úgy ítélik meg, illetve amelyeknek okuk van feltételezni, hogy az általuk forgalmazott robbanóanyag nem felel meg ezen irányelv követelményeinek, gondoskodnak arról, hogy meghozzák a szükséges kiigazító intézkedéseket a robbanóanyag megfelelőségének biztosítása, adott esetben a forgalomból történő kivonása vagy visszahívása érdekében. Továbbá amennyiben a robbanóanyag kockázatot jelent, a forgalmazók azonnal tájékoztatják erről azon tagállamok illetékes nemzeti hatóságait, amelyekben a robbanóanyagot forgalmazták, aminek keretében részletes tájékoztatást adnak különösen a megfelelés hiányáról és valamennyi elfogadott kiigazító intézkedésről. 5. A forgalmazók valamely illetékes nemzeti hatóság indokolt kérésére az említett illetékes hatóság rendelkezésére bocsátják a robbanóanyag megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt. Az említett hatóság felkérésére a forgalmazók együttműködnek vele az általuk forgalmazott robbanóanyag jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében hozott intézkedések terén. 10. cikk Azon esetek, amelyekben gyártói kötelezettségek vonatkoznak az importőrökre és a forgalmazókra Azt az importőrt vagy forgalmazót, amely saját neve vagy védjegye alatt hoz forgalomba egy robbanóanyagot, illetve olyan módon módosít egy már piaci forgalomba hozott robbanóanyagot, hogy az befolyásolja a robbanóanyag ezen irányelvnek való megfelelését, ezen irányelv alkalmazásában gyártónak kell tekinteni, és a 6. cikkben a gyártókra előírt kötelezettségek terhelik. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) 3III. FEJEZET Ö Biztonsági Õ A Közösség területén történő szállítás ellenőrzésére vonatkozó rendelkezések 119. cikk Ö A robbanóanyagok szállítása Õ 1. Az ennek az irányelvnek a hatálya alá tartozó robbanóanyagok csak a következő Ö (2)–(8) Õ bekezdéseknek megfelelően szállíthatók. ê 93/15/EGK 2. A robbanóanyagok e cikk által szabályozott szállításának esetén a Közösség jogának vagy a nemzeti jognak megfelelően gyakorolt ellenőrzést ezután nem belső határon történő ellenőrzés részeként, hanem nem diszkriminatív módon kizárólag a Közösség teljes területén alkalmazott szokásos ellenőrzési eljárások részeként hajtják végre. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 23. A robbanóanyagok szállításához az engedélyt a rendeltetési hely Ö szerinti tagállam Õ illetékes hatóságától a címzett szerzi be. Az illetékes hatóság megvizsgálja, hogy a címzett rendelkezik-e jogszerű felhatalmazással robbanóanyagok megszerzésére, és birtokában van-e a szükséges engedélyeknek. A szállításért felelős személynek értesítienie kell Ö a robbanóanyagok minden mozgásáról Õ annak a tagállamnak vagy tagállamoknak az illetékes hatóságait, amely(n)ek területén a robbanóanyagot átszállítják, és Ö megszerzi az érintett tagállam(ok) előzetes Õ hozzájárulásukaát be kell szerezni. 34. Amennyiben egy tagállam úgy véli, hogy a (23) bekezdésben említett, robbanóanyagok megszerzésére való jogosultság ellenőrzésének tekintetében probléma merül fel, a tagállam az e tárgyban rendelkezésére álló információkat továbbítja a Bizottságnak részére továbbítja, amely ð értesíti erről a többi tagállamot is ï haladéktalanul a 13. cikkben meghatározott bizottság elé terjeszti az ügyet. 45. Amennyiben a rendeltetési hely Öszerinti tagállam Õ illetékes hatósága engedélyezi a szállítást, dokumentumot állít ki a címzett részére, amely tartalmazza az (57) bekezdésben említett összes információt. Ez a dokumentum a bejelentett rendeltetési helyre történő megérkezésig kíséri a robbanóanyagot. A dokumentumot az illetékes hatóságoknak kérésére be kell mutatni. Ennek a dokumentumnak egy példányát a címzett őrzi meg, aki Ö kérésre Õ a rendeltetési hely Ö szerinti tagállam Õ illetékes hatóságainak számára, ez utóbbiak kérelmére, vizsgálat céljából bemutatja. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) 57. Amennyiben a robbanóanyagok szállításánt egy tagállam területén vagy területének egy részén a felhasználás biztonságára vonatkozó különleges követelményeknek való megfelelés érdekében különleges ellenőrzés alá kell vonni ellenőrzést kell végezni, a szállítást megelőzően a címzettnek a következő információkat bocsátja kell a rendeltetési helyének szerinti Ö tagállamban az Õ illetékes hatósága számára rendelkezésére bocsátania: ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) a) az érintett szállítók nevei és címei; az információknak elég részleteseknek kell lenniük ahhoz, hogy a szállítók elérhetők legyenek, és hogy megállapítható legyen, hogy az érintett személyek hivatalosan jogosultak a szállítmány fogadására, ê 93/15/EGK b) a szállítottandó robbanóanyagok száma és mennyisége;, c) a kérdéses szóban forgó robbanóanyagok és az azonosítási eszközök teljes leírása, beleértve az ENSZ azonosító számot is;, d) amennyiben a robbanóanyagokat forgalomba hozzák, a forgalomba hozatal feltételeinek való megfelelésre vonatkozó információk;, e) a szállítóeszköz és az útvonal;, f) az indulás és érkezés várható időpontja;, g) amennyiben szükséges, a tagállamba történő belépés és az onnan történő kilépés pontos helye. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) ð új szöveg Ö Az első albekezdés a) pontjában említett információknak elég részleteseknek kell lenniük ahhoz, hogy a szállítók elérhetők legyenek, és hogy megállapítható legyen, hogy az érintett személyek jogosultak a szállítmány fogadására. Õ A rendeltetési hely Ö szerinti tagállam Õ illetékes hatóságai megvizsgálják a szállítás feltételeit, különös tekintettel a jogszerű felhasználás biztonságára vonatkozó különleges követelményekre. Amennyiben a robbanóanyagok a jogszerű felhasználásra vonatkozó különleges biztonsági követelményeknek megfelelnek, a tagállamok a szállítást engedélyezik. Más tagállamok területén keresztül történő szállítás esetén ezek az államok Ö a tagállamok Õ ugyanúgy megvizsgálják a szállításra vonatkozó részleteket, és engedélyezik azokat. 6. Amennyiben egy tagállam illetékes hatósága úgy véli, hogy a (574) ð és (5) ï bekezdésben említettekhez hasonló, a jogszerű felhasználás biztonságára vonatkozó különleges követelmények szükségtelenek, a robbanóanyagok területükön vagy annak egy részén az (75) bekezdés szerinti információk előzetes rendelkezésre bocsátása nélkül is szállíthatók. A rendeltetési hely Ö szerinti tagállam Õ illetékes hatósága ilyen esetben meghatározott időtartamra szóló engedélyt ad ki, amely alapos indokolással bármikor felfüggeszthető vagy visszavonható. Az (45) bekezdésben említett dokumentum, amely a rendeltetési helyre történő megérkezésig kíséri a robbanóanyagot kíséri, kizárólag a fent említett Ö erre az Õ engedélyre utal. 78. Az indulás A kiindulási tagállama által saját területén végrehajtandó szokásos ellenőrzések sérelme nélkül, az érintett illetékes hatóságok kérelmére kérésére a címzettek és az érintett robbanóanyag-szektorban érintett vállalkozások Ö gazdasági szereplők Õ a kiindulási tagállamnak és a tranzit tagállamnak a hatóságainak rendelkezésére bocsátják a birtokukban lévő, a robbanóanyagok szállítására vonatkozó információkat. 89. Semmiféle szállító sem szállíthat robbanóanyagokat, amennyiben a címzett nem szerezte be a szállításhoz a (23), (45), (56) és (67) bekezdések rendelkezéseinek értelmében szükséges engedélyeket. 1210. cikk Ö LA lőszer szállítása Õ 1. Lőszer az egyik tagállamból a másikba csak a következő Ö (2)–(5) Õ bekezdésekben megállapított eljárásnak megfelelően szállítható. Ezeket a rendelkezéseket Ö bekezdések Õ a lőszernek csomagküldő kereskedelem kereskedelemben alapján történő szállítására is vonatkoznakalkalmazni kell. ê 93/15/EGK 2. Amennyiben a lőszert egy másik tagállamba szállítják, az érintett személy minden szállítást megelőzően közli a következőket azzal a tagállammal, amelynek területén a lőszer található: a) a lőszert eladó vagy átadó személyek, a lőszert megvásárlóvevők vagy az azt megszerző személy, és adott esetbenamennyiben szükséges, a tulajdonos neveét és címeét;, b) azt a címet, ahová a lőszert küldik vagy szállítják;, c) a küldés vagy a szállítás tárgyát képező lőszer mennyisége;ét, d) a lőszer azonosítását lehetővé tevő adatokat, és az arra utaló adatokat, hogy a lőszeren az 1969. július 1-jei, a kézi lőfegyverek próbabélyegeinek kölcsönös elismeréséről szóló egyezménynek megfelelően az ellenőrzést elvégezték;, e) a szállítóeszközt,; f) az indulás időpontjaát és az érkezés várható időpontjaát. ê 93/15/EGK Az utóbbi két francia bekezdésben első albekezdés e) és f) pontjában említett információkat fegyverkereskedők közötti szállítás esetén nem kell rendelkezésre bocsátani. A tagállam megvizsgálja a szállítás körülményeit, különös tekintettel a biztonságra. Amennyiben a tagállam engedélyezi a szállítást, az első albekezdésben említett összes adatot tartalmazó engedélyt bocsát ki. Az engedély a rendeltetési hely eléréséig kíséri a lőszert kíséri;. Aa tagállam illetékes hatóságai kéréselmére az engedélyt be kell mutatni. ê 93/15/EGK 3. Minden tagállam engedélyezheti a fegyverkereskedőknek, hogy saját területéről egy másik tagállamban letelepedett fegyverkereskedő részére a (2) bekezdésben említett előzetes engedély nélkül szállítsanak lőszert. Ebből a célból a tagállam maximum három évre érvényes engedélyt bocsát ki, amely indokolt határozattal bármikor felfüggeszthető vagy visszavonható. Az ilyen engedélyre vonatkozó dokumentum a rendeltetési hely eléréséig kíséri a lőszert kíséri. A tagállam illetékes hatóságai kéréselmére az okiratot be kell mutatni. A szállítás megkezdését megelőzően a fegyverkereskedő közli a (2) bekezdés első albekezdésében felsorolt összes részletet annak a tagállamnak az illetékes hatóságaival, amelynek területéről a szállítás történik. 4. Minden tagállam a többi tagállam rendelkezésére bocsátja a területére előzetes hozzájárulása nélkül szállítható lőszerek listáját. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) Az ilyen lőszerlistát közlik a lőszerek előzetes hozzájárulás nélkül történő szállítására a (3) bekezdésben szabályozott eljárásnak megfelelően Ö szerint Õ engedélyt szerzett fegyverkereskedőkkel. ê 93/15/EGK 5. Minden tagállam közli a végleges lőszerszállításra vonatkozó, rendelkezésére álló összes hasznos információt azzal a tagállammal, amelynek területére a szállítás történik. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) A tagállamok az összes olyan információt, amelyhez az e cikkben szabályozott eljárás alapján Ö a (2) és (3) bekezdés szerint Õ jutottak, legkésőbb a szóban forgó szállítás időpontjáig közlik a rendeltetési hely szerinti tagállammával, és amennyiben szükséges, legkésőbb a szállítás időpontjáig a tranzittagállammal. 1311. cikk Ö Biztonsági eltérések Õ A 119. cikk (3), (5), (6) és (7) bekezdéséeitől, valamint a 1210. cikktől eltérően az ezen irányelv hatálya alá tartozó robbanóanyag vagy lőszer jogellenestiltott birtoklásaából vagy felhasználásaából származó Ö eredményeként Õ , a közbiztonság elleni súlyos fenyegetés vagy támadás esetén a tagállamok az ilyen jogellenesengedély nélküli birtoklás vagy felhasználás megelőzésének érdekében a robbanóanyagok vagy lőszerek szállítását érintő minden szükséges intézkedést megtehetnek. Ezek aAz Ö első bekezdésben említett Õ intézkedések tiszteletben tartják az arányosság elvét. Nem jelenthetnek önkényes megkülönböztetést, sem rejtett korlátozást a tagállamok közötti kereskedelemben. ê 93/15/EGK Minden tagállam, amely elfogadja ezeket a rendelkezéseket, haladéktalanul értesíti a Bizottságot.; Aa Bizottság erről tájékoztatja erről a többi tagállamot. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) IV. FEJEZET Egyéb rendelkezések 1412. cikk Ö Információcsere Õ 1. A tagállamok a 119. és 1210. cikk végrehajtásának érdekében információcsere-hálózatokat hoznak létre. Értesítik a többi tagállamot és a Bizottságot aAz információk továbbításáért és fogadásáért, valamint az Ö ezekben a Õ említett 9. és 10. cikkekben említett eljárások alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságokatról bejelentik a többi tagállamnak és a Bizottságnak. òúj szöveg A tagállamok a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják az 5. cikkben említett engedéllyel rendelkező gazdasági szereplőket érintő naprakész információkat. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) 2. Ezen irányelv végrehajtására az 1468/81/EGK irányelv rendelkezéseit 515/97/EK rendeletet értelemszerűen kell alkalmazzákni, különösen a bizalmas adatokkal Ö kapcsolatos követelmények Õ tekintetében. ê219/2009 (kiigazított szöveg) ðúj szöveg 15. cikk Ö A robbanóanyagok azonosítása és nyomonkövethetősége Õ A tagállamok megállapítják, hogy az ilyen vállalkozások ð gazdasági szereplők ï rendelkeznek-e olyan rendszerrel, amely oly módon követi nyomon a robbanóanyagok útját, hogy annak birtokosa bármikor azonosítható legyen. ê 219/2009/EK ð új szöveg A Bizottság e az első bekezdés alkalmazásának feltételeire vonatkozóan intézkedéseket ð végrehajtási jogi aktusokat ï fogadhat el ð egy uniós szintű egyedi azonosítást és nyomonkövethetőséget biztosító rendszer felállítása érdekében ï. Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket Ezeket a ð végrehajtási jogi aktusokat ï a 13. cikk (4) bekezdésében47. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági ð vizsgálóbizottsági ï eljárásnak megfelelőensal összhangban kell elfogadják elni. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg A robbanóanyag-szektorban működő vállalkozások ð gazdasági szereplők ï az e cikkben első bekezdésben előírt kötelezettségeik teljesítéséhez szükséges módon nyilvántartják üzleti ügyleteiket. Az e cikkben első és második bekezdésben említett dokumentumokat legalább annak a naptári évnek a végét követő három ð tíz ïévig kell megőrizni, amelyben a nyilvántartásba vett üzletkötés történt, még akkor is, ha a vállalkozás ð gazdasági szereplő ï felhagyott a kereskedéssel. A dokumentumokat az illetékes hatóságok kéréselmére vizsgálat céljából rendelkezésére kell bocsátani. 15. cikk A tagállamok biztosítják a robbanóanyagok megfelelő jelölését. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) 16. cikk Ö A gyártási tevékenységek engedélyezése Õ Amennyiben egy tagállam a robbanóanyag-előállítási tevékenység gyakorlására szóló Ö gyártására az 5. cikkben említett Õ engedélyt ad ki, különösen azt ellenőrzi, hogy a felelős személyek képesek-e az általuk vállalt műszaki kötelezettségek teljesítésére. 1718. cikk Ö Lefoglalások Õ Minden tagállam, nemzeti jogrendszerének keretében elfogadja azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az illetékes hatóságok képesek legyenek lefoglalni az ezen irányelv hatálya alá tartozó bármely Ö robbanóanyagot Õ terméketlefoglalhassanak, amennyiben elégséges bizonyíték áll rendelkezésükre annak megállapításához, hogy a terméket Ö robbanóanyagot Õ engedély nélkül szerezték meg, használták fel, vagy hozták forgalomba. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) 4. fejezet Ö A robbanóanyag megfelelősége Õ 184. cikk [a 768/2008/EK határozat R8. cikke] Ö A megfelelőség vélelmezése Õ 1.A tagállamok az ezen irányelv hatálya alá tartozó, Ö Azokról a robbanóanyagokról, amelyek megfelelnek a harmonizált szabványoknak, illetve azok egyes részeinek, amelyek hivatkozásait közzétették Õ az Európai Közösségek Ö Unió Õ Hivatalos Lapjában kihirdetett harmonizált szabványokat átültető vonatkozó nemzeti szabványoknak megfelelő robbanóanyagokat a 3. cikkben említett alapvető biztonsági követelményeknek megfelelőnek tekintik Ö , vélelmezni kell, hogy megfelelnek az említett szabványok vagy azok részei hatályába tartozó, az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelményeknek Õ. ò új szöveg Amennyiben egy harmonizált szabvány megfelel a hatályába tartozó, valamint az I. mellékletben vagy a 27. cikkben meghatározott követelményeknek, a Bizottság az ezen szabványokra való hivatkozásokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi. ê 93/15/EGK 2. A Bizottság az Európai Parlament és a Tanács részére benyújtott, a 83/189/EGK irányelv 11. cikkének (2) bekezdésében meghatározott jelentés keretében tájékoztatást nyújt a harmonizált szabványok területén vezetett munka végrehajtásának egyes különös részleteiről. 5. cikk Amennyiben egy tagállam vagy a Bizottság úgy véli, hogy a 4. cikkben említett harmonizált szabványok nem felelnek meg teljes egészében a 3. cikkben említett alapvető követelményeknek, a Bizottság vagy az érintett tagállam indokolással együtt a 83/189/EGK irányelv által felállított állandó bizottság elé terjeszti az ügyet. A bizottság haladéktalanul véleményt nyilvánít. A bizottság véleményének fényében a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a 4. cikkben említett szabványokról és a kihirdetés tekintetében meghozandó intézkedésekről. ê 93/15/EGK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 196. cikk Ö Megfelelőségértékelési eljárások Õ 1.A robbanóanyagok megfelelőségértékelésének eljárásai Ö a következők Õ lehetnek: (a) a II. melléklet (1) bekezdésében említett Ö meghatározott Õ EK Ö EU Õ -típusvizsgálat (B modul), és a gyártó választása szerint Ö a következő eljárások bármelyike Õ: i. a II. mellékletben (2) bekezdésében említett ð meghatározott, belső gyártásellenőrzésen és véletlenszerű időközönként végzett, felügyelt termékvizsgálaton alapuló ï típusmegfelelőség (C2 modul);, ii. vagy a II. mellékletben (3) bekezdésében említett Ö meghatározott, Õ gyártás-minőségbiztosításoni Ö alapuló típusmegfelelőség Õ eljárás (D modul);, iii. vagy a II. mellékletben (4) bekezdésében említett Ö meghatározott, Õ termék-minőségbiztosításoni Ö alapuló típusmegfelelőség Õ eljárás (E modul);, iv. vagy a II. mellékletben (5) bekezdésében említett Ö meghatározott, Õ termékellenőrzésen Ö alapuló típusmegfelelőség Õ (F modul);, vagy (b) a II. mellékletben (6) bekezdésében említett Ö meghatározott Õ, a termék egyedi vizsgálataán Ö alapuló típusmegfelelőség Õ (G modul). òúj szöveg 20. cikk [a 768/2008/EK határozat R10. cikke] EU-megfelelőségi nyilatkozat 1. Az EU-megfelelőségi nyilatkozat igazolja, hogy az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelmények teljesülnek. 2. Az EU-megfelelőségi nyilatkozat megfelel a 768/2008/EK határozat III. mellékletében meghatározott mintának, tartalmazza az ezen irányelv II. mellékletének releváns moduljaiban meghatározott elemeket, és a nyilatkozatot folyamatosan aktualizálni kell. Le kell fordítani az azon tagállam által megkívánt nyelvre vagy nyelvekre, amelynek piacán a robbanóanyagot forgalomba hozzák vagy forgalmazzák. 3. Amennyiben egy adott robbanóanyagra több olyan uniós jogi aktus alkalmazandó, amely EU-megfelelőségi nyilatkozatot ír elő, minden ilyen uniós jogi aktushoz egyetlen EU-megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítani. Ez a nyilatkozat tartalmazza az érintett jogi aktusok azonosítását, ideértve közzétételük hivatkozásait is. 4. Az EU-megfelelőségi nyilatkozat kiállításával a gyártó felelősséget vállal a robbanóanyag megfeleléséért. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg IV. MELLÉKLET MEGFELELŐSÉGI JELÖLÉS 21. cikk [a 768/2008/EK határozat R11. cikke] Ö A CE-jelölésre vonatkozó általános elvek Õ A CE megfelelőségi -jelölésre ð a 765/2008/EK rendelet 30. cikkében meghatározott általános elvek vonatkoznak. ï a „CE” kezdőbetűknek a következő formában való feltüntetését jelenti: A jelölés nagyítása, vagy kicsinyítése során a fenti rajz arányait meg kell tartani. 227. cikk [a 768/2008/EK határozat R12. cikke] Ö A CE-jelölés feltüntetésére vonatkozó szabályok és feltételek Õ 1. A CE megfelelőségi jelölést Ö CE-jelölést a robbanóanyagon jólÕ olyan módon kell elhelyezni, hogy az láthatóan, könnyen olvashatóan és Ö letörölhetetlenül kell feltüntetni. Õ maradandó legyen a robbanóanyagon, Aamennyiben ez ð a robbanóanyag jellege miatt ï nem lehetséges ð vagy nem indokolt, a jelölést a csomagoláson, illetve a kísérő dokumentumokon kell feltüntetni. ï, a rajta elhelyezett azonosító táblán, vagy legutolsósorban, amennyiben az első két módszer nem használható, a csomagoláson. Az azonosító táblát úgy kell megtervezni, hogy azt ne lehessen újból felhasználni. òúj szöveg 2. A CE-jelölést a robbanóanyag forgalomba hozatala előtt kell feltüntetni. 3. A CE-jelölést a bejelentett szervezet azonosító száma követi, amennyiben ez a szervezet részt vesz a gyártásellenőrzési szakaszban. 4. A bejelentett szervezet azonosító számát vagy maga a szervezet, vagy utasításai alapján a gyártó vagy annak meghatalmazott képviselője helyezi el. 5. A CE-jelölést és adott esetben a (3) bekezdésben említett azonosító számot különleges kockázatot vagy felhasználást jelölő piktogram vagy bármilyen egyéb jelölés követheti. ê93/15/EGK (új szöveg) A CE-jelölésre használandó modellt a IV. melléklet tartalmazza. 2. Tilos a robbanóanyagokon olyan jelölést vagy feliratot elhelyezni, amely alkalmas harmadik személyeket a CE-jelölés jelentésével vagy írásképével kapcsolatban félrevezetni. Bármely másfajta megjelölés felhelyezhető robbanóanyagokra, amennyiben az nem rontja a CE-jelölés láthatóságát és olvashatóságát. 3. A 8. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül a) amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy a CE-jelölést nem megfelelően helyezték fel, a gyártó, meghatalmazottja, vagy ezek hiányában a kérdéses terméknek a Közösség piacán történő forgalomba hozataláért felelős személy köteles a termék megfelelőségét a jelölésről szóló rendelkezéseknek megfelelően helyreállítani, és a jogsértést a tagállamokra kötelező feltételeknek megfelelően abbahagyni; b) amennyiben a megfelelőség továbbra is fennáll, a tagállam az érintett termék forgalomba hozatala korlátozásának vagy megtiltásának, illetve a piacról történő visszavonásának érdekében a 8. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően megteszi a megfelelő intézkedéseket. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg 5. FEJEZET Ö A megfelelőségértékelő szervezetek bejelentése Õ 23. cikk [a 768/2008/EK határozat R13. cikke] ÖBejelentés Õ 2. A tagállamok tájékoztatják ð bejelentik ï a Bizottságnakot és a többi tagállamnakot ð azokat a szervezeteket, amelyeket felhatalmaztak az ezen irányelv szerinti, harmadik fél által végzendő megfelelőségértékelési feladatok ellátására. ï a fent említett megfelelőségértékelési eljárás végrehajtására kijelölt szervekről, azokról a különös feladatokról, amelyek végrehajtására a szervet kijelölték, és a Bizottság által előzetesen számukra kiadott azonosítási számról. òúj szöveg 24. cikk [a 768/2008/EK határozat R14. cikke] Bejelentő hatóságok 1. A tagállamok kijelölnek egy bejelentő hatóságot, amely felelősséget vállal a megfelelőségértékelő szervezetek értékeléséhez és bejelentéséhez szükséges eljárások kialakításáért és végrehajtásáért, valamint a bejelentett szervezetek felügyeletéért, ideértve a 29. cikk rendelkezéseinek való megfelelést is. 2. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdésben említett értékelést és felügyeletet egy, a 765/2008/EK rendelet szerinti nemzeti akkreditáló testület végzi el a rendelet rendelkezései szerint. 25. cikk [a 768/2008/EK határozat R15. cikke] A bejelentő hatóságokra vonatkozó követelmények 1. A bejelentő hatóságot úgy kell létrehozni, hogy ne alakuljon ki összeférhetetlenség a megfelelőségértékelő szervezetekkel. 2. A bejelentő hatóságot úgy kell megszervezni és működtetni, hogy biztosítva legyen tevékenységeinek objektivitása és pártatlansága. 3. A bejelentő hatóságot úgy kell megszervezni, hogy a megfelelőségértékelő szervezet bejelentésével kapcsolatban minden egyes döntést az értékelést végzőktől eltérő illetékes személy hozzon meg. 4. A bejelentő hatóság kereskedelmi vagy piaci alapon nem kínál vagy végez semmilyen olyan tevékenységet vagy szaktanácsadási szolgáltatást, amelyet a megfelelőségértékelő szervezetek végeznek. 5. A bejelentő hatóság megőrzi a kapott információ bizalmas jellegét. 6. A bejelentő hatóság kellő létszámú hozzáértő személyzettel rendelkezik ahhoz, hogy megfelelően ellássa feladatait. 26. cikk [a 768/2008/EK határozat R16. cikke] A bejelentő hatóságok tájékoztatási kötelezettségei A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a megfelelőségértékelő szervezetek értékelésére és bejelentésére, valamint a bejelentett szervezetek felügyeletére irányuló eljárásaikról, továbbá ezek bármilyen változásáról. A Bizottság nyilvánosan hozzáférhetővé teszi ezeket az információkat. ê93/15/EGK (új szöveg) A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a kijelölt szervek listáját, azonosítási számát és feladatkörét. A Bizottság gondoskodik e lista naprakész állapotban tartásáról. A tagállamok a Bizottságnak bejelentendő szervezetek értékeléséhez a III. mellékletben meghatározott minimumkövetelményeket alkalmazzák. A vonatkozó harmonizált szabványok értékelési kritériumainak megfelelő szerveket a vonatkozó megfelelőnek kell tekinteni. Az adott szervet a Bizottság számára bejelentő tagállam visszavonja a bejelentést, ha tudomására jut, hogy a szerv már nem felel meg a második albekezdésben említett követelményeknek. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) III. MELLÉKLET A SZERVEZETEK KIJELÖLÉSEKOR A TAGÁLLAMOK ÁLTAL FIGYELEMBE VEENDŐ MINIMUMKÖVETELMÉNYEK 27. cikk [a 768/2008/EK határozat R17. cikke] Ö A bejelentett szervezetre vonatkozó követelmények Õ òúj szöveg 1. A bejelentés érdekében a megfelelőségértékelő szervezet teljesíti a (2)–(11) bekezdésben meghatározott követelményeket. 2. A megfelelőségértékelő szervezet a nemzeti jogszabályok szerint jön létre, és jogi személyiséggel rendelkezik. 3. A megfelelőségértékelő szervezet olyan harmadik fél, amely független az általa értékelt szervezettől vagy robbanóanyagtól. Ilyen szervezetnek tekinthető az a szervezet is, amely a robbanóanyag tervezésében, gyártásában, szállításában, üzembe helyezésében, használatában vagy karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve hogy bizonyítottan független és mentes az érdekütközésektől. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg 41. A Ö megfelelőségértékelő Õ szervezet, Ö valamint Õ annak igazgatója Ö felső szintű vezetése Õ és a vizsgálatok elvégzéséért felelős személyzete Ö megfelelőségértékelést végző munkavállalója Õ nem lehet azoknak a robbanóanyagoknak a tervezője, előállítója Ö gyártója Õ , szállítója, vagy üzembe helyezője, ð vásárlója, tulajdonosa, felhasználója vagy karbantartója, ï amelyeketnek Ö értékel Õ vizsgálatát végzi, és valamint nem lehet Ö a felsorolt felek Õ e személyek bármelyikének meghatalmazott képviselője sem. ð Ez nem zárja ki az olyan robbanóanyagok felhasználását, amelyek a megfelelőségértékelő szervezet működéséhez szükségesek, illetve az ilyen termékek személyes célra történő használatát sem. ï Ö A megfelelőségértékelő szervezet, valamint annak felső szintű vezetése és a megfelelőségértékelést végző munkavállalója nem vehet részt Õ Sem közvetlenül, sem meghatalmazott képviselőként nem vehetnek részt az ilyen robbanóanyagok tervezésében, ð gyártásában vagy kialakításában, ï előállításában, forgalomba hozatalában ð , üzembe helyezésében, használatában ï vagy fennkarbantartásában ð, és nem képviselhet ilyen tevékenységben részt vevő feleket sem ï. Ez nem zárja ki a műszaki információcsere lehetőségét a gyártó és a kijelölt szervezet között. ð Nem vehet részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné a bejelentett megfelelőségértékelési tevékenységeikkel kapcsolatos döntéshozói függetlenségét vagy feddhetetlenségét. Ez különösen érvényes a szaktanácsadási szolgáltatásokra. ï ð A megfelelőségértékelő szervezetek biztosítják, hogy leányvállalataik és alvállalkozóik tevékenysége ne befolyásolja megfelelőségértékelési tevékenységeik bizalmas jellegét, objektivitását és pártatlanságát. ï 52. A Ö megfelelőségértékelő Õ szervezetek és személyzetüke a Ö megfelelőségértékelési tevékenységeket a Õ legmagasabb fokú szintű szakmai feddhetetlenséggel és Ö az adott területre vonatkozó szükséges Õ műszaki szaktudássalértelemmel végzik a vizsgálatokat, és függetlenekül Ö minden olyan, Õ különösen a vizsgálatok Ö az ilyen tevékenységek Õ eredményeiében érdekelt személyektől vagy személyek csoportjaioktól eredő – , különösen főként pénzügyi – befolyástól nyomásgyakorlástól és ösztönzéstől, amely befolyásolhatná döntésüket megítélésüket vagy a vizsgálat Ö az ilyen jellegű tevékenységeik Õ eredményeit befolyásolhatná. òúj szöveg 6. A megfelelőségértékelő szervezetnek alkalmasnak kell lennie a számára a 19. cikk által előírt valamennyi olyan megfelelőségértékelési feladatra, amelyek elvégzésére bejelentették, függetlenül attól, hogy ezeket a feladatokat maga a megfelelőségértékelő szervezet vagy a felelősségére egy, a nevében eljáró szervezet végzi el. A megfelelőségértékelő szervezetnek – mindig és minden egyes megfelelőségértékelési eljárás, valamint minden olyan robbanóanyagfajta vagy -kategória tekintetében, amelyre bejelentették – rendelkeznie kell a következőkkel: (a) olyan személyzet, amely műszaki ismeretekkel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik a megfelelőségértékelési feladatok elvégzéséhez; (b) azon eljárások leírása, amelyeknek megfelelően a megfelelőségértékelés zajlik; ezek biztosítják ezen eljárások átláthatóságát és reprodukálhatóságát. Megfelelő stratégiákkal és eljárásokkal kell rendelkeznie a bejelentett szervezetként végzett feladatainak és egyéb tevékenységeinek elkülönítésére; (c) olyan eljárások, amelyek segítségével tevékenysége végzése során megfelelően figyelembe tudja venni a vállalkozás méretét, azon ágazatot, amelyben az tevékenykedik, a vállalkozás szerkezetét, az adott gyártástechnológia összetettségének fokát és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatjellegét. ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg 3. A szerv Rrendelkezik a vizsgálatokkal Ö megfelelőségértékelési tevékenységekkel Õ összefüggő kapcsolatos adminisztratív és műszaki Ö és adminisztratív Õ feladatok megfelelő ellátásához szükséges Ö eszközökkel, Õ személyzettel és tárgyi feltételekkel; Ö továbbá valamennyi szükséges felszereléssel vagy létesítménnyel Õ hozzá kell tudni férnie a rendkívüli vizsgálatokhoz szükséges eszközökhöz is. 74. 4.A Ö megfelelőségértékelési tevékenységek Õ vizsgálatokelvégzéséért felelős személyzetnek Ö a következőkkel Õ kell rendelkeznie kell: a) alapos műszaki és szakmai képzettséggel ð , amely kiterjed az összes olyan megfelelőségértékelési tevékenységre, amelyekre a szervezetet bejelentették; ï b) megfelelő ismeretek az általuk elvégzendő végzett vizsgálatok követelményeinek megfelelő szintű ismeretével és az Ö értékelések követelményeiről, és megfelelő hatáskör az ilyen értékelések elvégzésére; Õ ilyen vizsgálatok elvégzésével kapcsolatos megfelelő gyakorlattal, ò új szöveg c) az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelmények, az alkalmazandó harmonizált szabványok, valamint az uniós harmonizációs jogszabályok és a nemzeti jogszabályok alkalmazandó rendelkezéseinek megfelelő ismerete és megértése; ê93/15/EGK (kiigazított szöveg) ðúj szöveg d) a vizsgálatok eredményeinek dokumentálására Ö az értékelés elvégzését bizonyító Õ tanúsítványok, nyilvántartások és jelentések elkészítésének képességévelhez szükséges alkalmasság. 85. 5.Biztosítani kell a vizsgálatot végző személyzet Ö megfelelőségértékelő szervezet, valamint annak felső szintű vezetése és értékelő személyzete Õ pártatlanságát. A Ö megfelelőségértékelő szervezet felső szintű vezetésének és értékelő személyzetének Õ javadalmazásuka független nem függ az elvégzett vizsgálatok Ö értékelések Õ számától vagy Ö azok Õ eredményétől. 96. A szervnek Ö A megfelelőségértékelő szervezetek Õ felelősségbiztosítást kell kötnie kötnek, kivéve ha a felelősséget a nemzeti joggalnak megfelelően összhangban az állam vállalja át, vagy ha a tagállam közvetlenül maga felelős a Ö megfelelőségértékelésért Õ vizsgálatokért. 107. 7.A szerv személyzetét üzleti titoktartás köti Ö megfelelőségértékelő szervezet személyzetének be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit Õ (kivéve annak az államnak az illetékes hatóságaival szemben) , amelyben a tevékenységeket végzik) minden olyan információ tekintetében, amelyet Ö a II. melléklet Õ ennek az irányelven vagy az azt hatályba léptetőátültető nemzeti jogszabályon rendelkezései alapulóján ellátott a feladatainak végrehajtása során szerezjutott birtokukba ð , kivéve annak a tagállamnak az illetékes hatóságait, ahol a szervezet tevékenységét gyakorolja. A tulajdonjogokat védelmezni kell ï. ò new 11. A megfelelőségértékelő szervezetek részt vesznek a vonatkozó szabványosítási tevékenységekben, valamint az alkalmazandó uniós harmonizációs jogszabály alapján létrehozott, a bejelentett szervezeteket koordináló csoportjának tevékenységeiben, illetve gondoskodnak arról, hogy értékelő személyzetük tájékoztatva legyen ezekről, továbbá általános útmutatóként alkalmazzák az említett csoport munkája eredményeként létrejött közigazgatási döntéseket és dokumentumokat. 28. cikk [a 768/2008/EK határozat R18. cikke] A megfelelőség vélelmezése Amennyiben a megfelelőségértékelő szervezet igazolja, hogy megfelel az olyan vonatkozó harmonizált szabványokban vagy azok részeiben rögzített kritériumoknak, amelyek hivatkozásait közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában, akkor vélelmezni kell, hogy megfelel a 27. cikkben meghatározott követelményeknek, amennyiben az alkalmazandó harmonizált szabványok kiterjednek az említett követelményekre. 29. cikk [a 768/2008/EK határozat R20. cikke] A bejelentett szervezetek leányvállalatai és alvállalkozásai 1. Amennyiben a bejelentett szervezet bizonyos megfelelőségértékelési feladatokat alvállalkozásba ad, vagy leányvállalatot bíz meg velük, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfelel a 27. cikkben meghatározott követelményeknek, továbbá ennek megfelelően tájékoztatnia kell erről a bejelentő hatóságot. 2. A bejelentett szervezetek teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozók vagy leányvállalatok által elvégzett feladatokért, függetlenül attól, hogy hol van székhelyük. 3. A tevékenységeket csak az ügyfél beleegyezésével lehet alvállalkozásba adni vagy leányvállalattal elvégeztetni. 4. A bejelentett szervezetek a bejelentő hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat szakmai képesítésére és az általuk a II. melléklet szerint elvégzett munkára vonatkozó dokumentumokat. 30. cikk [a 768/2008/EK határozat R22. cikke] Bejelentés iránti kérelem 1. A megfelelőségértékelő szervezet bejelentés iránti kérelmet nyújt be a székhelye szerinti tagállam bejelentő hatóságához. 2. A kérelemhez mellékelni kell a megfelelőségértékelési tevékenység, a megfelelőségértékelési modul vagy modulok, valamint azon robbanóanyag vagy robbanóanyagok leírását, amelyek tekintetében a szervezet szakmailag alkalmasnak tekinti magát, továbbá – amennyiben van ilyen – a nemzeti akkreditáló testület által kiállított akkreditálási tanúsítványt, amely tanúsítja, hogy a megfelelőségértékelő szervezet teljesíti a 27. cikkben rögzített követelményeket. 3. Amennyiben az érintett megfelelőségértékelő szervezet nem tud akkreditálási tanúsítványt benyújtani, be kell nyújtania a bejelentő hatóságnak minden, annak ellenőrzéséhez, elismeréséhez és rendszeres felügyeletéhez szükséges valamennyi igazoló okmányt, hogy megfelel a 27. cikkben rögzített követelményeknek. 31. cikk [a 768/2008/EK határozat R23. cikke] Bejelentési eljárás 1. A bejelentő hatóságok csak olyan megfelelőségértékelő szervezeteket jelenthetnek be, amelyek teljesítik a 27. cikkben rögzített követelményeket. 2. A tagállamok a Bizottság által kifejlesztett és kezelt elektronikus bejelentési eszközzel értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot. 3. A bejelentés tartalmazza a megfelelőségértékelési tevékenységek, a megfelelőségértékelési modul vagy modulok, az érintett robbanóanyag vagy robbanóanyagok összes részletét, valamint a szakmai alkalmasság igazolását. 4. Amennyiben a bejelentés nem a 30. cikk (2) bekezdésében említett akkreditálási tanúsítványon alapul, a bejelentő hatóság benyújtja a Bizottságnak és a többi tagállamnak a megfelelőségértékelő szervezet szakmai alkalmasságát igazoló dokumentumokat, valamint gondoskodik azokról a megfelelő intézkedésekről, amelyek biztosítják a szervezet rendszeres ellenőrzését és azt, hogy továbbra is megfeleljen a 27. cikkben lefektetett követelményeknek. 5. Az érintett szervezet csak akkor láthatja el a bejelentett szervezet tevékenységeit, ha a Bizottság és a többi tagállam – akkreditálási tanúsítvány használata esetén a bejelentést követő két héten belül, akkreditálás hiányában a bejelentést követő két hónapon belül – nem emelt kifogást. Ezen irányelv alkalmazásában csak ilyen szervezet tekinthető bejelentett szervezetnek. 6. A Bizottságot és a többi tagállamot értesíteni kell a bejelentés bármely későbbi releváns változásáról. 32. cikk [a 768/2008/EK határozat R24. cikke] Azonosító számok és a bejelentett szervezetek listája 1. A Bizottság a bejelentett szervezethez azonosító számot rendel. A Bizottság egyetlen azonosító számot ad ki még akkor is, ha a szervezetet több uniós jogi aktus szerint is bejelentik. 2. A Bizottság nyilvánosan hozzáférhetővé teszi az ezen irányelv szerint bejelentett szervezetek listáját, beleértve a hozzájuk rendelt azonosító számokat és azokat a tevékenységeket is, amelyekre bejelentették őket. A Bizottság gondoskodik a lista naprakészen tartásáról. 33. cikk [a 768/2008/EK határozat R25. cikke] A bejelentés változásai 1. Amennyiben a bejelentő hatóság megállapítja, vagy a hatóságot arról tájékoztatják, hogy a bejelentett szervezet már nem teljesíti a 27. cikkben meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a bejelentő hatóság adott esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a bejelentést attól függően, hogy a bejelentett szervezet milyen súlyos mértékben mulasztotta el teljesíteni a követelményeket vagy kötelezettségeit. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot. 2. Amennyiben a bejelentést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve ha a bejelentett szervezet megszüntette tevékenységét, a bejelentő tagállam megteszi a szükséges lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy az említett szervezet dokumentációját vagy egy másik bejelentett szervezet dolgozza fel, vagy pedig kérésre az illetékes bejelentő vagy piacfelügyeleti hatóságok számára elérhető legyen. 34. cikk [a 768/2008/EK határozat R26. cikke] A bejelentett szervezet szakmai alkalmasságának vitatása 1. A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amelyben kétség merül fel számára a bejelentett szervezet szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a bejelentett szervezet folyamatosan teljesíti-e a rá vonatkozó követelményeket és kötelezettségeket, illetve ha erre felhívják a figyelmét. 2. A bejelentő tagállam kérésre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett szervezet bejelentésének vagy szakmai alkalmassága fenntartásának alapjául szolgáló összes információt. 3. A Bizottság biztosítja a vizsgálatai során kapott különleges adatok bizalmas kezelését. 4. Amennyiben a Bizottság meggyőződik arról, hogy a bejelentett szervezet nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó bejelentés követelményeit, tájékoztatja erről a bejelentő tagállamot, és felkéri azt a szükséges kiigazító intézkedések megtételére, beleértve szükség esetén a bejelentés visszavonását is. 35. cikk [a 768/2008/EK határozat R27. cikke] A bejelentett szervezetek működési kötelezettségei 1. A bejelentett szervezet a II. mellékletben előírt megfelelőségértékelési eljárások szerint végzi el a megfelelőségértékelést. 2. A megfelőségértékelést az arányosság elvével összhangban, a gazdasági szereplőkre háruló szükségtelen terhek elkerülésével végzik el. A megfelelőségértékelő szervezetek a vállalkozás méretét, azt az ágazatot, amelyben tevékenykedik, a vállalkozás szerkezetét, az adott gyártástechnológia összetettségének fokát és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatgyártási jellegét megfelelően figyelembe véve végzik tevékenységüket. Ennek során ugyanakkor tiszteletben kell tartaniuk a robbanóanyag ezen irányelv rendelkezéseinek való megfeleléséhez szükséges szigor mértékét és a védelem szintjét. 3. Amennyiben a bejelentett szervezet megállapítja, hogy a gyártó nem teljesítette az I. mellékletben, a megfelelő harmonizált szabványokban vagy a műszaki előírásokban megállapított követelményeket, akkor felszólítja a gyártót a megfelelő kiigazító intézkedések megtételére, és nem ad ki megfelelőségi tanúsítványt. 4. Amennyiben a tanúsítvány kiadása után a megfelelőség figyelemmel kísérése során a bejelentett szervezet megállapítja, hogy egy robbanóanyag már nem megfelelő, akkor felszólítja a gyártót a megfelelő kiigazító intézkedések megtételére, és szükség esetén felfüggeszti vagy visszavonja a tanúsítványt. 5. Amennyiben a kiigazító intézkedéseket nem hajtják végre, vagy azok nem érik el a kívánt hatást, a bejelentett szervezet adott esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a tanúsítványt. 36. cikk Fellebbezés a bejelentett szervezetek döntésével szemben A tagállamoknak biztosítaniuk