Brüsszel, 10.110.2007

SEC(2007) 1280

A BIZOTTSÁG SZEMÉLYZETI MUNKADOKUMENTUMA

kísérő dokumentuma A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Az elképzelések és cselekvési terv az EU tengerpolitikájáról A HATÁSÉRTÉKELÉS ÖSSZEFOGLALÁSA {COM(2007) 574 végleges}{COM(2007) 575 végleges}{SEC(2007) 1278}{SEC(2007) 1279}{SEC(2007) 1283}

Összefoglalás

2006 júniusában a Bizottság elfogadta az EU tengerpolitikájáról szóló zöld könyvet. Ez a könyv rámutatott a tengerek és óceánok stratégiai fontosságára az európai gazdaságban. Kiemelte, mennyire sürgető biztosítani, hogy a jövőbeni fejlesztések figyelembe veszik e versenyképesség fenntartásának szükségességét, miközben megőrzik a tengeri környezetet és védelmezik azoknak a jólétét és megélhetését, akik a tengergazdaságtól függnek vagy a partok mentén laknak. Ezt azután egy egyéves konzultációs időszak követte nagyjából 230 eseménnyel és 490 írásos beadvánnyal. Ezeknek az írásos véleményeknek a nagy része – nemzeti kormányoktól, ipari csoportosulásoktól és környezetvédelmi nem kormányzati szervektől – maguk is széles körű belső konzultációs folyamatok eredményei voltak.

Az érdekeltek teljes mértékben egyetértettek azzal, hogy az EU nem tudná az óceánokkal és tengerekkel kapcsolatos politikáját tovább irányítani egymáshoz nem kapcsolódó ágazati politikákkal. A döntéshozatal lassú, nem használják ki a lehetséges szinergiákat, és senkinek sincs egyértelmű hatásköre arra, hogy megoldja az ágazatok közötti konfliktusokat, megbirkózzon a halmozódó hatásokkal vagy a tágabb képet nézze. Az EU kereskedelmét és az EU kikötőinek versenyképességét veszélyezteti az olyan tervezési folyamat, amely lassú ütemben halad, a tengeri környezetet veszélyeztetik a partra vagy a tengerre koncentrálódó erőteljes és gyorsuló gazdasági tevékenységek, az európaiak elhagyják a tengerészeti foglalkozásokat, a tengeri környezet állapotáról, az emberi tengeri tevékenységekről és a part menti gazdaság helyzetéről összegyűjtött adatok hiányosak és jórészt hozzáférhetetlenek, és a tengereink szennyeződésekkel, illegális halászattal és kereskedőkkel szembeni védelmével megbízott különböző hatóságok külön-külön fejlesztenek ki hasonló rendszereket ezeknek a szabálytalan viselkedéseknek a leleplezésére és azonosítására.

E reakciók figyelembevételével a Bizottság javaslatot terjesztett elő az átfogó tengerpolitika kialakítására a következő célokkal: (1) az óceánok és tengerek fenntartható használatának maximalizálása; (2) a tengeri politika tudás- és innovációs alapjának felépítése; (3) a part menti területeken a legjobb életminőség biztosítása; (4) Európa vezető szerepének támogatása a nemzetközi tengerészeti kérdésekben; és (5) a tengeri Európa láthatóságának növelése.

A következő szakaszban a Bizottság ezeket a célokat először egy olyan irányítási keretrendszeren keresztül kívánja elérni, amely integrált megközelítést alkalmaz, és másodszor az integrált döntéshozás horizontális és közvetlen eszközeivel. A Bizottság belső funkciót fog létrehozni a tengerészeti kérdésekkel kapcsolatos ágazatspecifikus politikai kezdeményezések összehangolására. Ezen kívül cselekvési tervben sorolja fel az olyan konkrét kezdeményezéseket, amelyek első lépéseit jelentik a következetesebb és integráltabb európai tengerpolitikának.

2008 végére számos előny fog felhalmozódni - nagyobb kölcsönös tudatosság a politikák és ágazatok között, az ágazati kezdeményezések közötti lehetséges konfliktusok korai felismerése, a szinergiák kihasználása, a különböző régiók közötti legjobb gyakorlat gyorsabb kicserélése, nagyobb bizalom azzal kapcsolatban, hogy az egyéni ágazati politikák a tengeri ágazatról rendelkezésre álló legjobb tudáson alapulnak, és jobb lehetőségek az egyének és érdekcsoportok számára, hogy hallassák a hangjukat.

A tengeri adatokkal, területfejlesztéssel és tengeri felügyelettel kapcsolatos előkészítő intézkedésekből származó előnyök nem halmozódnak fel azonnal, csak a további intézkedések végrehajtásával. Ennek ellenére azonban a potenciális előnyök sora indokolja a mérsékelt kiadásokat. Ezek a hosszú távú előnyök a következők: a könnyen hozzáférhető adatokon alapuló, hozzáadott értéket tartalmazó szolgáltatások gyorsabb kifejlesztése; a közintézmények – beleértve az európai tengerkutatási laboratóriumokat és az egyetemi testületeket – hatékonyságának növelése; a globális környezeti változást körülvevő jelenlegi bizonytalanság jelentős csökkentése; a jelenleg töredékes és időben behatárolt adathozzáférési kezdeményezések integrálása egy szilárdabb erőfeszítésbe; a tengeri jogokkal és korlátozásokkal kapcsolatos világosabb szabályok; könnyebb döntéshozatal a határokon átnyúló tervezési kérdésekről; a meglévő jelentési és felügyeleti erőforrások hatékonyabb használata; és a jövőben közösen birtokolt felügyeleti eszközök megosztásának lehetősége.

A politikai koordinálás és a kollektív tanulás rövid távú előnyei és az előkészítő intézkedések potenciális hosszú távú előnyei pozitív hatással lesznek a tengerpolitika legfontosabb céljaira – az óceánok és tengerek fenntartható használatának maximalizálására, a tengerpolitika tudás- és innovációs alapjának felépítésére, a part menti területeken az életminőség javítására, Európa vezető szerepének elősegítésére a nemzetközi tengerészeti kérdésekben, és a tengeri Európa láthatósának növelésére.