HU    HU HU 
 
HU 1   HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 20.10.2009 
SEC(2009) 1390 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE 
 
a banki ágazatban a határokon átnyúló válságkezelés európai uniós keretér ől 
  
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA
 
{COM(2009) 561 végleges} 
{SEC(2009) 1389} {SEC(2009) 1407} 
 
HU 2   HU 1. M ILYEN PROBLÉMÁRÓL VAN SZÓ , KIT ÉRINT LEGINKÁBB ÉS MIÉRT VAN SZÜKSÉG 
ÁLLAMI BEAVATKOZÁSRA ? 
A mostani pénzügyi válság kemény próbának vetette alá a hatóságok válságkezelési 
képességét belföldi és határ okon átnyúló helyzetekben egyará nt. Az EU-n belüli pénzügyi 
piacok olyan mértékben integrálttá válta k, hogy az egyik tagállamban felmerül ő problémák 
hitelintézetekre gyakoro lt hatását nem mindig lehet visszaf ogni és elszigetelni, és így a 
belföldi megrázkódtatások gyorsan átterjedhetnek más tagállamok vá llalkozásaira és piacaira.  
A határokon átnyúló bankok m űködése ugyan nagymértékben integrálttá vált (azzal az 
eredménnyel, hogy az üzletágak és bels ő szolgáltatások mélyen összekapcsolódnak és nem 
választhatók szét hatékonyan a tagállamok föld rajzi határai mentén), a bankok válságkezelése 
nemzeti szinten maradt. Következésképpen a határokon átnyúló bank cs ődje esetén a 
pénzügyi felügyeletek és  más (rendezést végz ő) hatóságok csak a saját illetékességi 
területükön elhelyezked ő tevékenységekre koncentrálnak. Ez bonyolíthatja a határokon 
átnyúló együttm űködést, valamint eredménytelen és esetleg egymással verseng ő rendezési 
megközelítésekhez, és uniós szinten az optimálistól elmaradó eredményekhez vezethet. 
A pénzügyi stabilitás fenntartására irányuló in tézkedésekkel kapcsolatos egyik legfontosabb 
kérdés a hatóságok banki válsághelyzetek megel őzésére ( korai beavatkozás1) vagy 
kezelésére ( rendezés2) irányuló képessége. A hatóságok bevonása dönt ő fontosságú a teljes 
pénzügyi rendszer stabilitásának fenntartása, a lakosság és a vállalkozások betéteinek 
védelme, valamint a fizetési rendszerek folytonosságának és egyéb alapvet ő pénzügyi 
szolgáltatásoknak a fenntartása szempontjából. 
Bár számos európai felügyelet rendelkezik  eszközökkel a banki válságba való 
beavatkozáshoz, a meglév ő eszközök tagállamról tagállamra eltér őek lehetnek, vagy néhány 
esetben egyáltalán nem is léteznek. A tagállam ok közötti eltérések és szakadékok, köztük a 
jogi eltérések és/vagy néhány országban a j ogszabályi/intézményi alapok hiánya, alkalmas 
arra, hogy bonyolítsa vagy akár akadályozza a banki válság határokon átnyúló hatékony 
kezelését. Ha a különböz ő hatóságok eltér ő időpontokban avatkoznak be, különböz ő célokat 
követnek és különböz ő kritériumok mellett különböz ő eszközöket és intézkedéseket 
használnak, a problémáról alko tott saját képüknek megfelel ően alakítva az alkalmazásukat, 
akkor az eredmények valószín űleg nem lesznek optimálisak. 
Nem létezik a bankrendezést szabályozó uniós szint ű jogszabály. Azontúl, hogy a felügyeleti 
hatóságok egy adott banki helyzet helyreál lítását célzó minimális hatáskört kaptak3, amelyhez 
a tőkekövetelmény-irányelv néhány újabb módosítá sa társult (a többi hatóság vészhelyzeti 
                                                 
1 Korai beavatkozás: banki felügyeletek kora i kiigazító intézkedései (például magánt őke bevonása, 
üzletágak módosítása, eszközök átruházása), amelyek célja a bankok szabálytal anságainak korrekciója, 
és ezáltal a bankok hozzásegítése a szokásos üzle tmenethez való visszatéréshez, valamint annak 
elkerülése, hogy a bankok re ndezési szakaszb a kerüljenek. 
2 Bankrendezés: a nehézségekkel küzd ő bankok reorganizációja (adminisztratív vagy bírósági eljárással), 
amelynek célja a pénzügyi stabilitás és a banki szolgáltatások folytonosságának fenntartása és a bank 
revitalizálása. A hagyományos re organizációs technikákon túlmen ően a bankrendezés egyedi 
eszközöket használ (például hídbankok, kényszer egyesítés, támogatott felvásárlás, részleges 
eszközértékesítés) a fenti célok elér éséhez. A folyamatot a bankrendez ő hatóság irányítja, amely a 
tagállamokban eltér ő lehet (nemzeti bank, pénzügyi felügyelet, betétbiztosítási rendszer, 
pénzügyminisztérium, speciális hatóság). 
3 A 2006/48/EK t őkekövetelmény-irányelv 136. cikkében.  
 
HU 3   HU riasztására, a felügyeleti tevé kenységek koordinációjára és a vészhelyzeti információcserére 
vonatkozó szabályok), valamint  azontúl, hogy létr ejött a más tagállamokban fiókteleppel 
rendelkez ő hitelintézetek felszámolására és reorga nizációjára vonatkozó szabályozás, nem 
létezik olyan uniós keret, amely meghatáro zza, hogy a hatóságok hogyan és milyen feltételek 
közt lépjenek fel a határokon átnyúló bankoknál felmerül ő válság esetén. A válságok 
kezelésére majdnem teljes mértékbe n nemzeti jogszabályok irányadók.  
Az eltérő megközelítések és eszközök, és a ha tóságok ellentétes érdekei valószín űsíthetően 
eredménytelen válságmegel őzéshez és -rendezéshez vezetnek és uniós szinten az optimálistól 
elmaradó eredményt hoznak. Ez viszont  az uniós polgárok és adófizet ők számára 
költségesebb következményekkel já r, mivel a rendszerszinten  fontos, határokon átnyúló 
bankok megmentése rendkívül költséges lehet a kell ő időben történ ő és hatékony rendezés 
költségéhez képest4. Az IMF5 legújabb becslései szerint a világszerte termelt eszközök 
válsághoz kapcsolódó leírása 2010-re eléri a 4,1 billió USD-t, és a globális banki ágazat viseli 
várhatóan a veszteségek két harmadát, amelynek fele (azaz 1,4 billió USD, ami az EU GDP-jének 9%-ával egyenl ő) jelenleg európai bankoknak tulajdonítható. 
Valamely nagyméret ű nemzetközi bank válsága – a pénzügy ágazatra és az egész gazdaságra 
kifejtett átfogó hatása miatt – az érdekeltek igen széles kör ét fogja érinteni EU-szerte, 
nevezetesen: 
• a nehézségekkel küzd ő pénzügyi intézményeket, be leértve részvényeseiket és 
alkalmazottaikat; 
• a pénzügyi stabilitástól függ ő egészséges pénzügyi intézményeket; 
• a pénzügyi szolgáltatások felhasználóit,  beleértve a betéteseket, befektet őket, 
nyugdíjasokat, valamint a nem pénzügyi társaságokat és kkv-kat; 
• az állami hatóságokat, köztük a fe lügyeleteket, központi bankokat és a 
pénzügyminisztériumokat; 
• az adófizet őket. 
Az e hatásvizsgálat által kísért, uniós szint ű bankrendezési keretr ől szóló közlemény 
áttekintést ad a problémákról és a korai beav atkozási intézkedésekkel és a bankrendezéssel 
kapcsolatban vizsgált területekr ől. A közlemény szakpolitikai célkit űzéseket és átfogó 
megközelítést javasol. Ebben a szakaszban nem javasol konkrét részletes szakpolitikai 
megoldásokat. Következésképpen ez a hatásvizsgálat els ődlegesen a problémameghatározásra 
és e területen az uniós szint ű fellépés szükségességére és célkit űzéseire összpontosít. A 
közlemény konzultatív jellege mi att a szakpolitikai lehet őségek mérlegelésére csak a 
legtágabb értelemben kerül sor. Az e konzultáció eredményeként kés őbb kialakuló 
szakpolitikai javaslatok további és részletesebb hatásvizsgál at tárgyát képezik a megfelel ő 
szakaszban.  
                                                
 
4 A hatékony határokon átnyúló intézkedéseknek uniós szinten optimális eredményt kell biztosítaniuk, 
figyelembe véve az összes tagállam érdekeltjeinek érdekét, és így minimálisra csökkentve a teljes 
költséget. 
5 IMF, Responding to the Financial Crisis and M easuring Systemic Risk, Global Financial Stability 
Report (Válasz a pénzügyi válságra és a rend szerkockázat mérése, Globális Pénzügyi Stabilitási 
Jelentés), 2009. április 
 
HU 4   HU 2. I NDOKOLT -E AZ UNIÓS SZINT Ű FELLÉPÉS A SZUBSZIDIARITÁS ELVE ALAPJÁN ?  
Az EU-n belüli bankpiac nagyfokú integrác iója fényében szükség van európai szint ű 
fellépésre. A bankokon belüli válságokkal foglal kozó rendszerek továbbra is nemzeti szint űek 
és nem alkalmasak a határokon átnyúló helyzetek kezelésére. Ilyen körülmények között a koordináció valószín űleg bonyolult, és az egyes hatósá gok által követett célok eltér őek 
lehetnek. Következésképpen a jogi keret nem tudja biztos ítani, hogy a határokon átnyúló 
bankcsoportban felmerül ő kritikus problémákat szilárd együttm űködési mechanizmusok révén 
tisztességesen, hatékonyan és célszer űen megoldják. 
Az új keretnek a határokon átnyúló együttm űködés kiváltásához szükséges ösztönz ők 
bevezetésével történ ő alátámasztása olyan feladat, amelyet a leghatékonyabban európai 
szinten lehet elvégezni (ez különösen igaz a nemzeti rendezési és fizetésképtelenségi keretek közötti különbségek kezelése és a teherm egosztás szabályozása tekintetében). 
3. C
ÉLOK  
Az EU szempontjából az uniós szint ű fellépés általános célkit űzései a következ ők lehetnek:  
• a pénzügyi stabilitás és a bankokba vetett biza lom fenntartása, a probl émák átterjedésének 
elkerülése; 
• a társadalom egészét, és különösen az adófizet őket érő veszteségek minimalizálása; 
• a banki szolgáltatások bels ő piacának er ősítése. 
A korai beavatkozás összefüggésében konkrét célok lehetnek a következ ők: 
• a banki problémák feltárását és a korai be avatkozást szolgáló eszközök és kiváltó 
küszöbértékek kialakítása; 
• a határokon átnyúló bankokért felel ős nemzeti pénzügyi felügyeletek között 
válsághelyzetben hatékony együttm űködés biztosítása. 
A bankrendezés tekintetében konkrét célkit űzések lehetnek a következ ők: 
• a határokon átnyúló bankok id őben történ ő és határozott reorganizációját és rendezését 
biztosító eszközök és kiváltó küszöbértékek kialakítása; 
• az uniós szinten optimális megoldások ér dekében a nemzeti bankrendezési hatóságok 
közötti együttm űködés javítása; 
• biztonság és kiszámíthatóság megteremté se a bankrendezés körül, minden érdekelt 
számára; 
• a rendezés alatt az alapvet ő banki szolgáltatások foly tonosságának biztosítása. 
 
HU 5   HU 4. S ZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
E hatásvizsgálat céljára a lehet őségek elemzése az új keret bev ezetésének és alternatíváinak 
általános értékelésére korlát ozódik. Az új keret kapcsán tárgyalható számos területr ől is szó 
esik - de konkrét intézkedések el őnyben részesítése vagy javaslás a nélkül. A szakpolitikai 
lehetőségek listája nyitott; ha az érdekeltekkel folytatott konzu ltáció eredményeképp további 
lehetőségek merülnek fel, ezeket kés őbb, a Bizottság konkrét javaslattételének szakaszában 
lehet értékelni.  
Általános megfontolások egy új bankre ndezési keret szükségességét illet ően 
A közlemény kiindulópontja az, hogy uniós sz inten bankrendezési keretre van szükség. A 
keretnek a problémameghatározás során részletesen megállapított hiányosságok rendezése a célja, és úgy kell kialakítani, hogy teljesüljenek a nehézségekkel küzd ő bankok kezelése 
tekintetében közösen megálla pított célok. Ezzel a lehet őséggel két másik lehet őség áll 
szemben. Az els ő az alapforgatókönyv, amely azt je lenti, hogy a bankr endezés során a 
határokon átnyúló együttm űködés a 2008. évi egyetértési me gállapodásban meghatározott 
önkéntes intézkedésekt ől függ, társulva a t őkekövetelmény-irányelvben újonnan bevezetett 
szabályokkal, amelyek a határo kon átnyúló bankcsopo rtok kollégiumait, új riasztási és 
információcsere-kötelezettségeket és a közös döntéshozatalról szóló rendelkezéseket vezetnek 
be. A második alternatíva a határokon átny úló bankcsoportok méretcsökkentése annak 
érdekében, hogy a jelenlegi nemzeti szabályoz ások keretében hatékonyabban lehessen kezelni 
a válságot. Ez utóbbi lehet őség előnyeinek és hátrányainak ér tékelésekor különös hangsúly 
helyeződik arra, hogy egy ilyen lehet őség megkívánná a Szerz ődés módosítását és felhajtaná a 
banki szolgáltatások árait. 
Korai beavatkozás 
Három széles szakpolitikai te rülettel kapcsolatos lehet őség merül fel: a felügyeleti 
intézkedések kiváltásának módjában fenná lló eltérések kezelé sére irányuló lehet őségek, az 
eszközök eltérésének ke zelésére irányuló lehet őségek és a nemzeti felel ősségi körök, illetve a 
banki üzletág globális jellege közöt ti eltolódás kezelés ére irányuló lehet őségek. 
A felügyeleti intézkedések kiváltása
 tekintetében az alapforg atókönyv két alternatíváját 
vesszük figyelembe: Az els ő korai figyelmeztet ő mutatók egy minimális készletének 
összehangolását és egy közös értékelési kere t kialakítását jelenten é, amely megkönnyítené az 
együttműködést azáltal, hogy – kell ő mértékű rugalmasság és a mérlegelési jog fenntartása 
mellett – lehet ővé teszi a közös reagálást. A másodi k megoldás olyan szigorú automatikus 
kiváltó küszöbértékek kidolgozása, amelyek me ghatározzák azt a pontot, ahol már szükség 
van a felügyeleti intézkedésre – ezáltal egy olyan egyértelm ű (de nem diszkrecionális) keret 
jön létre, amelyben összehangolt felügyele ti intézkedésekre kerülhet sor.  
A korai beavatkozás eszközei  közötti eltérések tekintetében az alapforgatókönyvön túl két 
lehetőség merül fel: Az egyik a t őkekövetelmény-irányelv 136. ci kkében felsorolt eszközöket 
egészítené ki olyan további eszközökkel, am elyek nem állnak minden tagállam rendelkezésére 
– például a bankcsoport esetleges cs ődjével szembeni óvintézkedésként rendezési terv, vagy 
bezárási terv benyújtásának el őírását lehet ővé tévő hatáskörrel, va gy a bank vezet őségével 
szembeni er ősebb hatáskörrel. A másik figyelembe vett alternatíva egyetlen, teljesen 
összehangolt korai beavatkozási eszközrends zer elfogadása. Ennek a második lehet őségnek az 
az előnye, hogy egy ilyen megközelítés megszüntetné  a hatóságok közötti eltéréseket, de 
 
HU 6   HU hátránya, hogy a felügyeleti és jogi rendszerek ál talános különbségei miatt igen nehezen lenne 
megvalósítható. 
A nemzeti felel ősségi körök, illetve a banki üzletág globális jellege közötti eltolódás  
tekintetében az alapforgatókönyv a 2008. évi egyetértési megáll apodást tartaná fenn, bár a 
felügyeleti struktúra tervezett változása ak tívabb szerepet bizt osítana a hamarosan 
létrehozandó Európai Bankfelügyeleti Ha tóság számára. Alternatív lehet őségként építeni lehet 
a közelmúltbeli változásokra, olyan szab ályok kidolgozása mellett, amelyek el őírják a 
felügyeletek számára, hogy közös értékelés és  az anyavállalat által a csoport egésze 
tekintetében benyújtott közös helyreállítási te rv alapján közösen hozzanak határozatokat.  
Bankrendezés  
Az alábbi öt széles szakpolitikai területe n azonosított problémák megoldásához került sor 
lehetőségek megfontolására: bankrendezési eszköz ök és kiváltó küszöbértékek, a nemzeti 
felelősségi körök, illetve a banki üz letág globális jellege között i eltolódás, a bankrendezés 
szélesebb kör ű akadályai (társasági, fizetésképtelen ségi jog), határokon  átnyúló rendezés 
finanszírozása és a banki szolgáltatások folytonossága. 
A bankrendezési eszközök és kiváltó küszöbértékek  tekintetében figyelmet kap egy minimális 
eszközkészlet (magánszférabeli vásárló általi felvásárlás megszervezésére, az eszközök és 
kötelezettségek hídbankba vagy jó bankba/rossz  bankba való áthelyezésére, az üzlet egy 
részének magánszférabeli vásárló számára történ ő támogatott értékesítésére vagy 
államosítására feljogosító hatás kör) kialakítása, amely lehet ővé teszi a rendezést végz ő 
hatóságok általi gyors és hatékony beavatkozást.  Ezek az eszközök vagy kiegészíthetik a 
meglévő nemzeti eszközöket (ami az intézkedés könnyebbik módja lenne, de fenntartaná a 
nemzeti eszköztárak eltéréseit/e llentmondásait), vagy másik lehet őségként minden nemzeti 
hatóság számára közös eszköztárat lehetne kialakítani és ugyanazokkal a feltételekkel 
alkalmazni (vagyis a rendezésr ől szóló nemzeti jog kiterjedt módosítására lenne szükség). 
A nemzeti felel ősségi körök, illetve a banki üzletág globális jellege közötti eltolódás  
tekintetében felmerül a rendezést végz ő hatóságok közötti (jogilag kötelez ő erejű 
kötelezettségek alapján), valamint igazságügyi  hatóságok (bíróságok és felszámolók) közötti 
együttműködési mechanizmusok kialakítása.  Ebbe beletartozhatna az együttm űködés és az 
információcsere (új uniós szabályokkal alát ámasztott) koordinálása, vagy (nagyratör őbben) a 
csoportokkal kapcsolatos nemzeti eljáráso k irányítottabb koordinálása egy vezet ő tisztvisel ő 
vagy felszámoló által. Figyelmet kap az a lehet őség és kihívás, amelyet egy határokon átnyúló 
intézmény rendezésében egy uniós szervre (lehet őleg az új Európai Bankfelügyeleti 
Hatóságra) bízott  szerep jelent. 
A szélesebb kör ű akadályok  kezelésének lehet őségei tekintetében megfontolandó, hogy 
módosítani kell-e a társasági jogot annak érdekében, hogy a rendezést végz ő hatóságok 
felülbírálhassanak bizonyos részvényesi jogokat (megfelel ő kártalanítási és jogorvoslati 
mechanizmusok meglétével), és hogy módosíthat ók-e a fizetésképtelenségi jogszabályok is, 
lehetővé téve egy nehézségekkel küzd ő bank speciális eljárás keretében történ ő rendezését, 
vagy a csoport egészére irányuló rendezés le bonyolítását. Megfontolandó továbbá, hogy egy 
határokon átnyúló csoport integr ált átszervezéséhez vagy fels zámolásához szükség van-e a 
nemzeti szabályozások helyébe lép ő, a határokon átnyúló bankc soportokra vonatkozó külön 
és önálló fizetésképtelenségi szabályozás ra. Ez a kezdeményezés is számottev ő kihívást 
jelentene. 
 
HU 7   HU A határokon átnyúló rendezés finanszírozását támogató  lehetőségek tekintetében számos 
lehetséges és egymást kölcsönösen nem kizáró lehet őség megfontolására kerül sor, ideértve a 
társasági és fizetésképtelenségi jog módosítá sa révén a magánszférabeli finanszírozási 
megoldások támogatását, a fizetésképt elenségi eljárás megindítását követ ően a csoporton 
belüli eszközátruházást megkönnyít ő keret bevezetését, a beté tbiztosítási rendszerek 
hagyományos pénztárfunkcióján túli alkalmazh atóságának feltárását és egyértelm ű 
tehermegosztási intézkedésekre vonat kozó megállapodás révén közfinanszírozási 
intézkedések kialakítását. 
Végül a banki szolgáltatások folytonosságát támogató szakpolitikák  tekintetében 
megfontolandók olyan lehetséges intézkedés eket, amelyek támogatják bizonyos rendezési 
eszközök alkalmazását. Ezek közé tartozik a ba nk szétválasztása esetén (hídbank bevonásával 
vagy az eszközök részleges értékesítésével történ ő rendezés eredményeként) a támogató 
szolgáltatások folytatódó nyújtásának biztosítása érdekében a társasági és fizetésképtelenségi 
jog módosítása; a felmondási jog r övid ideig tartó korlátozása, id őt biztosítva a rendezést 
végző hatóságnak arra, hogy az üzlet egyes részei t másik jogalanyra ruházza át (például 
hídbankra), valamint egy bankc soportot átfogóan összehango lt moratórium kiszabása. 
Ez a hatásvizsgálat egy konzultatív jelleg ű és a választható lehet őségeket tekintve nyitott 
bizottsági közleményt támogat. Ha a Bi zottság konkrét szakpo litikai javaslatok el őterjesztése 
mellett dönt, további és részlete sebb értékelésre lesz szükség.