HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 08.06.2004 
COM(2004)409 végleges 
 . 
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE 
a terrorizmus elleni küzdelemr ől szóló 2002. június 13-i tanács i kerethatározat 11. cikke 
alapján 
 
 
{SEC(2004)688}  
. 
 
HU 2   HU TARTALOMJEGYZÉK 
1. EL ŐZMÉNYEK .......................................................................................................... 3  
2. A KERETHATÁROZAT KIÉRTÉKELÉSÉNEK MÓDSZERE ÉS 
KRITÉRIUMAI ........................................................................................................... 4  
2.1.1. Az Európai Unióról szóló szerz ődés (EUSz.) 34. cikke (2) bekezdésének 
b) pontján alapuló Kerethatározatok ............................................................................ 4  
2.1.2. Kiértékelési kritériumok............................................................................................... 4  
2.1.3. A kiértékelés jogi környezete....................................................................................... 5  
3. VIZSGÁLAT ............................................................................................................... 6  
 
HU 3   HU 1. EL ŐZMÉNYEK 
A Bizottság a terrorizmus elleni küzdelemr ől szóló 2002. június 13-i tanácsi kerethatározat 
(továbbiakban: a „Kerethatározat”) 11. cikke1 alapján írásbeli jele ntést készít arról, hogy a 
tagállamok megtették-e a szükséges intézked éseket, hogy e jogi aktu snak megfeleljenek. 
A cikk (1) bekezdése kötelezi a tagállamoka t, hogy meghozzák azokat az intézkedéseket, 
amelyek szükségesek ahhoz, hogy e Kerethatár ozatnak 2002. december 31-ig megfeleljenek. 
A (2) bekezdés értelmében ugyanezen határid őig a tagállamok 2002. december 31-ig 
továbbítják a Tanács F őtitkárságának és a Bizottságnak azoknak a rendelkezéseknek a 
szövegét, amelyekkel az  e Kerethatározatból fakadó kötel ezettségeket nemzeti jogukba 
átültetik. Az ezeken az információkon alapuló jelent és, valamint a Bizottság írásos jelentése 
alapján a Tanács 2003. december 31-ig megvizsgálja, hogy a tagállamok megtették-e a szükséges intézkedéseket, hogy e Ke rethatározatnak megfeleljenek. 
A Bizottsághoz beérkezett nemzeti információk min ősége és id őszerűsége szükségszer űen 
befolyásolja e jelentés érté két és pontosságát. A Bizottsá g a tagállamoknak 2002. december 9-
én küldött levél útján figyelmeztette a tagállam okat kötelezettségükre. Ennek ellenére 2002. 
december 31-ig csak öt tagállam (Ausztria, Né metország, Írország, Olaszország és Portugália) 
tájékoztatta a Bizottságot a végrehajtásról, és csak kett ő küldte meg az átültetést tartalmazó 
tényleges rendelkezést. Az ezeken alapuló dokume ntum elkészítése gyakorlatilag értelmetlen 
lett volna, ezért a Bizottságnak el kellett fogadnia a késéssel beérkez ő válaszokat, és a 
tagállamok által kijelölt kapcsolattartó személyekt ől, ha voltak ilyenek, kiegészít ő 
információkat kellett beszereznie. 2003 februárj áig hét további tagáll am (Belgium, Dánia, 
Franciaország, Finnország, Gör ögország, Spanyolország és az Egyesült Királyság) adott 
választ, bár kett ő csak az új jogszabály tervezetre hi vatkozott. A tagállamok közül Svédország 
válaszolt tizenharmadiknak 2003. november 5-én. Luxemburg és Hollandia nem válaszolt. 
Ezért, bár a Kerethatározat 11. cikkének (2) bekezdése szerint a végrehajtó rendelkezések 
továbbításának határideje 2002. december  31. volt, a 2004. február 15-i végs ő határidőig 
beérkezett kiegészít ő információkat figyelembe vették. E jelentés tehát a jogszabály-átültetés 
helyzetét méri fel az említett határid őig a Bizottsághoz tovább ított jogszabályok szövege 
alapján. A Bizottságnak a je lentéssel kapcsolatos bels ő munkadokumentuma tartalmazza a 
Kerethatározat végrehajtása érdekében hozot t nemzeti intézkedések részletes elemzését, 
valamint, a Bizottsághoz beérkezett inform ációk alapján, az egyes cikkek átültetését 
tartalmazó nemzeti rendelkezé sek táblázatát. Kiegészít ő jelentésében a Bizottság figyelembe 
veszi az említett határid őt követően kapott információkat, és ha szükséges, frissíti a nemzeti 
jogszabályalkotásról szóló információt. 
                                                
 
1 HL L 164., 2002.6.22., 3. o. 
 
HU 4   HU 2. A  KERETHATÁROZAT  KIÉRTÉKELÉSÉNEK  MÓDSZERE  ÉS 
KRITÉRIUMAI 
2.1.1. Az Európai Unióról szóló szerz ődés (EUSz.) 34. cikke (2 ) bekezdésének b) pontján 
alapuló Kerethatározatok 
A jelen Kerethatározat az Európai Unióról szóló szerz ődésen (EUSz.) alapul, különös 
tekintettel annak 29. cikkére, 31. cikkének (e) pontjára és 34. cikke (2) bekezdésének (b) 
pontjára. 
A kerethatározatokat az irányelv jogi aktusával lehet legjobban összehasonítani2. Mindkét jogi 
aktus kötelez ő a tagállamokra az elérend ő célokat illet ően, a forma és az eszközök 
megválasztását azonban a nemzeti hatóságokr a hagyják. A kerethat ározatoknak nincs 
közvetlen hatályuk. 
2.1.2. Kiértékelési kritériumok 
Annak érdekében, hogy objektív kritériumok alap ján kerüljön értékelésre, hogy egy tagállam 
teljes mértékben végrehajtott-e egy kerethatározatot, az iránye lvekkel kapcsolatban néhány 
általános kritérium került  kidolgozásra, amelyek a szükséges változtatásokkal a 
kerethatározatokra is alka lmazandók, az alábbiak szerint: 
1. az elérend ő cél végrehajtásának formáját és  eszközeit úgy kell megválasztani, 
hogy az irányelv, céljainak figyelembevételével3, hatékonyan érvényesüljön, 
2. az irányelveket minden tagállam köteles  az átláthatóság és jogbiztonság 
követelményeit kielégít ő módon végrehajtani, és így az irányelv rendelkezéseit 
kötelező erejű nemzeti jogszabályként átültetni 4, 
3. az átültetést nem szükséges szó szerin t, külön jogi rendelkezés formájában 
törvénybe iktatni; így egy általános jogi környezet (például a már létez ő 
megfelelő intézkedések) is megfelel, ha az az irányelv teljes végrehajtását 
megfelelő egyértelm űséggel és pontossággal biztosítja5; 
4. az irányelveket az azokban el őírt határid őre kell végrehajtani6. 
Mindkét jogi aktus kötelez ő erővel bír „az elérend ő célokat illet ően”. Ez olyan jogi vagy 
ténybeli helyzetként határozható meg, am ely eleget tesz a jogi aktus Szerz ődés szerinti 
céljának7. 
                                                 
2 EK-Szerz ődés, 249. cikk. 
3 Lásd az irányelvek végrehajtására vonatkozó esetjogot: 48/75 sz. Royer  ügy [EBHT 1976. 497 - 518]. 
4 Lásd az irányelvek végrehajtására vonatkozó esetjogot: 85/239 sz. Bizottság kontra Belgium  [1986] 
EBHT 3645, 3659. Továbbá lásd 81/300 sz. Bizottság kontra Olaszország  [1983] EBHT 449, 456. 
5 Lásd az irányelvek végrehajtására v onatkozó esetjogot, például 84/29 sz. Bizottság kontra Németország  
[1985] EBHT 1661, 1673. 
6 Lásd az irányelvek végrehajtására vonatk ozó anyagi esetjogot, például : 75/52 sz. Bizottság kontra 
Olaszország  [1976] EBHT 277, 284. Lásd általánosságban,  a Bizottság éves jele ntéseit a közösségi jog 
alkalmazásának monitoringjáról, például COM(2001)309 végleges. 
7 Lásd PJG Kapteyn és P. Verloren van Themaat „Bevezetés az Európai Közösségek jogába”, harmadik 
kiadás, 1998. 328. o. 
 
HU 5   HU A 11. cikknek megfelel ő általános vizsgálata  annak, hogy a tagállamok milyen mértékben 
feleltek meg a Kerethatározatnak, ahol lehetséges, az említett kritériumokon alapul. 
2.1.3. A kiértékelés jogi környezete 
Az első, előzetes megfigyelés a (jogi) környezetet, és a kiértékel ő jelentés nyomon követését 
vizsgálja. Míg az els ő pillér tekintetében a Bi zottság jogosult j ogsértési eljárást kezdeni egy 
tagállam ellen, ez a lehet őség nem áll fenn az EUSz. alapjá n. Ezért ennek a jelentésnek a 
jellege és célja különbözik az els ő pillér szerinti irányelvnek a tagállamok általi 
végrehajtásáról szóló jelentést ől. Mivel azonban a Bizottság teljes mértékben részt vesz a 
harmadik pillér köré be tartozó témákban8, logikus, hogy megbízzák azon végrehajtási 
intézkedések tényszer ű elemzésének feladatával, amelynek alapján a Tanács megvizsgálhatja, 
milyen mértékben hozták meg a tagálla mok a jelen Kerethatározatnak történ ő megfelelés 
érdekében szükséges intézkedéseket. 
Másodszor, a Kerethatározatot nem töredéke s rendelkezések sorozatának, hanem egésznek 
kell tekinteni: egy olyan egységes egés znek, amelynek egyes elemei szükségszer űen 
érintkeznek. Alapvet ően ez azt kívánja meg a tagállamoktól, hogy jogrendszerükbe ültessék át 
a „terrorizmus b űncselekményének” min ősített fogalmát, és különösen a 2. cikkben 
(„Terrorista csoporthoz kapcsolódó b űncselekmények”) és a 3 cikkben („Terrorista 
tevékenységekkel összefügg ő bűncselekmények”) foglalt különös  terrorista szándékot. Ez a 
követelmény a terrorista b űncselekményeknek a nemzeti jog alapján a megfelel ő 
„közönséges” b űntetteknél súlyosabb szabadságveszt éssel való büntetésének az 5. cikk (2) 
bekezdése szerinti kötelezettségb ől származik. Továbbá, a 9. cikkbe n foglalt kötelezettségek, 
amelyek lehet ővé teszik a nyilatkozattétel lehet ősége nélküli, országhatáron túli kib ővített 
joghatóságot és meghatározzák a pozitív hatá sköri ellentétek esetén figyelembeveend ő 
prioritási tényez őket meghatározó mechanizmust, szinté n meghaladják a ke rethatározatok 
által szokásosan megállapított kötelezettségeket. Bár felépítésében hasonló a büntet őjog adott 
területének harmonizálását célzó más hasonló jo gi aktusokhoz, ez a Kerethatározat abban tér 
el azoktól, hogy nem követeli meg a „különös b űncselekmények” átültetését, ha a büntet őjog 
hatálya alá vont magatartás korá bban is az általános vád alá he lyezés hatálya alá tartozott9. 
Ezekben az esetekben a büntetésre vonat kozó kötelezettségeknek az ügyre vonatkozó 
általános szabályok alkalmazásával is eleget lehet tenni. 
Ezért bár a kiértékelés minden ci kkre hivatkozhat és hivatkozni  fog, ezeket nem lehet külön 
szemlélni. Valamely cikk, vagy a cikk biz onyos részének részleges átültetése, vagy 
átültetésének hiánya kapcsola tban állhat a külön figyelembevett kapcsolódó rendelkezésekkel 
és megfelelhet a Kerethatározat el őírásainak, és az egész re ndszerre kihatással van. Ennek 
ellenére, mivel az eltérések még fennállnak, a kiértékelés, amennyire indokolt, figyelembe 
veszi a tagállamok általános büntet őjogi hátterét. 
                                                 
8 Az Európai Unióról szóló szerz ődés 36. cikkének (2) bekezdése. 
9 Például a nem készpénzes fizet őeszközökkel összefügg ő csalás és hamisítás elleni küzdelemr ől szóló 
2001. május 28-i tanácsi kerethat ározat 2. cikkének (a) pontjában említett „hitelkártya ellopása” a 
büntetőjognak a lopásra vonatkozó általános rend elkezéseinek hatálya alá is tartozhat. 
 
HU 6   HU 3. VIZSGÁLAT 
Igen kevés tagállam továbbította id őben a Bizottsághoz a végreh ajtó rendelkezések minden 
vonatkozó szövegét. Ezért a ténybeli vizsgálat és az abból levont következtetések helyenként 
hiányos információn alapulnak. A Bizottság nem kapott információt Luxemburgtól és 
Hollandiától, és nem kapott részletes informáci ót Görögországtól. Ennek figyelembe véve a 
különleges rendelkezések átülteté se a tizenkét többi tagállamban az alábbiak szerint alakult: 
1. cikk: Nyolc tagállam ny ilvánította büntetend őnek a terrorista b űncselekményeket, mint 
különös büntet őjogi kategóriát, bár a végrehajtás mértékében és módszerében vannak 
különbségek, míg Írországban folyamatban van a törvények ilyen célú módosítása. 
Olaszország és az Egyesült Kirá lyság a különös terrorista b űncselekményeknek csak egy 
korlátozott körében hozott rende lkezéseket, azon túl a terroris ta szándékot vagy súlyosbító 
körülményként veszik figye lembe a köztörvényes b űncselekményeknél (Olaszországban) 
vagy a terrorizmus általános meghatározását alkalmazzák (az Egyesült Királyságban). Németország eddig nem ültette át ezt a rendelkezést az el őírtak szerint. 
2. cikk: A legtöbb tagállam törvényei a terrorista csoporthoz kapcsolódó b űncselekményeket 
külön büntet őjogi kategóriaként nyilvánította büntetend őnek. Svédországban és Dániában a 
terrorista csoportot, vagy anna k irányítását, vagy a tevékenys égében való részvételt nem 
nyilvánították külön büntet őjogi kategóriának (kivéve a rész vétel egyes cselekedeteit), bár 
egyes esetekben az ilyen magatartást tanúsítókat a vonatkozó terrorista b űncselekmény 
elkövetőjeként, vagy tettestársi min őségben büntetik. 
3. cikk: Csak négy tagállam törvényei felelnek meg teljesen az e cikk szerinti 
követelményeknek. Írország az új törvények hatá lyba lépése után lesz  képes megfelelni. A 
Bizottságot informáló többi tagállam csak részlegesen felel meg a rendelkezésnek. 
4. cikk: Bár csak egyes tagállamok rendelkeznek a témára vonatkozó külön rendelkezésekkel, 
a bűnsegélyre és a b űncselekményre való felbujtásr a vonatkozó általános szabályok 
alkalmazásával közvetve megfelelnek a cikknek, ha az el őző cikkeket teljes mértékben 
végrehajtják.  
5. cikk: Bár csak két tagállam említette  kifejezetten a Bizottsághoz továbbított információban, 
mindegyik tagállam megfelel az (1) bekezdés fe ltételeinek. A (2) bekezdésben meghatározott 
kötelezettségeknek nyolc tagállam felel me g vagy lesz képes megfelelni. Németország, 
Spanyolország, Írország és az E gyesült Királyság esetében nem állapítható meg, hogy minden 
vonatkozó b űncselekményre fokozott bün tetést alkalmaznak. A te rrorista csoport vezetésér ől 
szóló (3) bekezdés tekintet ében hét tagállam írja el ő a megkívánt bünteté seket, és további 
három, amelyekben ezt a magatartást nem nyilvánították külön büntet őjogi kategóriának, 
részlegesen szintén megfelel ennek a re ndelkezésnek. Spanyolország a terrorista 
cselekmények elkövetésével csupán fenyeget ő terrorista csoport vezetése tekintetében felel 
meg ennek a rendelkezésnek. A terrorista csoport tevékenységében történ ő részvétel 
tekintetében nyolc tagállam telje s mértékben megfelel az el őírt feltételeknek, és további négy 
tagállamnál részleges megfelelés állapítható meg. 
6. cikk: Hat tagállam nemzeti joga veszi figyel embe az ebben a cikkben meghatározott 
különleges körülményeket, míg a többi nem ír el ő különleges intézkedéseket ennek a nem 
kötelező rendelkezésnek a végrehajtására.  
 
HU 7   HU 7. cikk: Nyolc tagállam rendelkezik va gy a törvényhozási eljárás befe jeztével fog rendelkezni 
a jogi személyeknek terrorista b űncselekmények miatti felel ősségre vonását biztosító 
törvényekkel. Ezek közül azonban csak négy bo csátott rendelkezésre elégséges információt 
annak bizonyítására, hogy képesek megfelelni  a 7. cikk (2) bekezdésének. Spanyolország, 
Ausztria, Svédország és az Egyesült Kirá lyság nem bocsátott rend elkezésre elégséges 
információt ahhoz, hogy ezt a cikket teljes mért ékben végrehajtottnak lehessen tekinteni. 
8. cikk: Hét tagállam ír el ő vagy fog el őírni a jogi személyekre kiróható büntet őjogi vagy 
nem büntet őjogi jelleg ű pénzbeli szankciókat. Legtöbbjük alkalmazza az ebben a 
rendelkezésben tartalmazott nem kötelez ő valamennyi, vagy néhány szankciót. 
9. cikk: Várhatóan minden tagállam képes lesz me gfelelni ennek a cikknek a 9. cikk (1) 
bekezdésének a) pontjában, a 9 cikk (1) be kezdésének b) pontjában és a 9. cikk (4) 
bekezdésében meghatározott területi elv teki ntetében. Az országha táron túli joghatóság 
tekintetében a legtöbb tagállam rendelkezik va gy fog rendelkezni a 9. cikk (1) bekezdésének 
c) és e) pontjában leírt aktív és  passzív személyiség elvének különböz ő mértékben megfelel ő 
szabályokkal. A 9. cikk (1) bekezdésének d) pontjá nak kifejezett átültetése csak Ausztriában 
történt meg, és Írországban fog megtörténni, bá r a jelek szerint Olaszország, Portugália és 
Finnország is meg fog felelni ennek a rendelk ezésnek. Nyolc tagállam rendelkezik vagy fog 
rendelkezni a 9. cikk (3) bekezdésének megfelel ő törvényekkel, és másik három részlegesen 
lesz képes megfelelni a rendelkezésnek. Végül, bá r Írország csak részlegesen veszi át a 9. cikk 
(2) bekezdését, egyik tagállam sem ültette át ne mzeti jogába a joghatósá gi összeütközéseknek 
az ebben a rendelkezésben említett megoldására vonatkozó kritériumokat. 
10. cikk: Csak Ausztria bocsátott rendelkezésre  a 10. cikk (1) bekezdésének történ ő 
megfelelést bizonyító információt, bár valószín ű, hogy a terrorista b űncselekményeket 
minden tagállamban a közösség elleni b űncselekménynek tekintik a kivizsgálás és büntetés 
tekintetében. Nyolc tagállam bocsátott rendelkezésre információt a terrorista cselekmények 
sértettjei családjának nyújtandó segítségre vonat kozó kiegészít ő intézkedésekr ől, a 10. cikk 
(2) bekezdésében említettek szerint. 
12 cikk: A Bizottság nem kapott információt a Gibraltárban történ ő ültetéséről. 
Az előzőekben említettekre tekintettel a Bizottság felhívja azokat a tagállamokat, amelyek 
még nem tettek így, hogy gyorsan és teljes mért ékben ültessék át a Kerethatározatokat a 
nemzeti jogukba, és a törvényi vagy hatósági  rendelkezések szövegének megküldésével 
haladéktalanul tájékoztassák a megtett intézkedésekr ől.