[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.1.2007

SEC(2007) 68 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Hollandia 2006-2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

ELőZMÉNYEK

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Hollandia első stabilitási programját 1998 novemberében nyújtották be. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 1998. december 1-jén véleményt fogalmazott meg a konvergenciaprogramról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

AZ AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELőZMÉNYEI

A Bizottság, miután megvizsgálta Hollandia 2006. november 22-én benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

3. a Bizottság értékelését a 2006. szeptemberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Az 1990-es évek második felében Hollandiában hosszan tartó konjunkturális fellendülés volt, a gazdaság teljesítménye átlagban mind a növekedés, mind a foglalkoztatás terén meghaladta az euro-övezetét. A tendencia a 2000-es évek elején megfordult. A teljes ciklus során a holland gazdasági teljesítmény meghaladta az euro-övezet átlagát. A gazdaság számára azonban valószínűleg előnyös lett volna egy stabilabb növekedési ütem. A magánszektor jelenlegi igen magas adósságszintjei további kamatemelések esetén csapdává alakulhatnak, ami visszafoghatja a magánfogyasztást, és ezáltal újabb gazdasági visszaesést okozhat.

Az ingatlan- és a részvénypiac erőteljes fejlődése nagy szerepet játszott az 1990-es évek végi gazdasági fellendülésben, de átmenetileg az adórugalmasságot is megnövelte. A hatályos költségvetési szabályok nem tudták teljesen megakadályozni, hogy a költségvetési irányvonal a ciklus támogatására irányuljon. A 2000. évi kellemes többletet követően az államháztartás egyenlege 2001-ben és 2002-ben élesen negatívba fordult, és a hiány meghaladta a GDP 3 %-át kitevő küszöbértéket. 2004-ben és 2005-ben jelentős költségvetési konszolidáció zajlott le, ami a hiányt 2004-ben és 2005-ben a GDP 1,9, illetve 0,3 %-ára csökkentette. 2005 júniusában a Tanács hatályon kívül helyezte a túlzott hiány esetén követendő, 2004 júniusában elindított eljárást.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005-2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács üdvözölte, hogy „a holland kormány a túlzott hiány azonnali korrekcióját követően 2005-ben erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá csökkentse tovább a hiányt, valamint azt, hogy a hatóságok a programidőszak során be kívánják tartani a középtávú célkitűzést”. „Tekintettel arra is, hogy az eredmények 2005-ben a vártnál jobban alakulnak, [a Tanács felkérte Hollandiát] hogy 2006-ban és azt követően stabil költségvetési egyenleget tartson fenn”.

A Bizottság értékelése a 2006-os nemzeti reformprogramról

Hollandia 2006. október 16-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. A holland nemzeti reformprogram a következő kulcsfontosságú kihívásokat/prioritásokat azonosítja: a munkaerő-kínálat bővítése; a munkatermelékenység gyorsabb növekedésének elérése, különösen a K+F, az innováció és az oktatás erősítésével; valamint az árak versenyképességének javítása, különösen a munkaerőköltségek visszafogásával.

A Bizottság értékelésében (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés [2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Hollandia jó eredményeket ér el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. Noha a makrogazdaságot tekintve vannak bizonyos kockázatok, például a háztartások eladósodása és a munkaerőpiac beszűkülése miatti potenciális bérinfláció kapcsán, a szakpolitikai keret összességében megfelelő. A K+F csupán mérsékelt előrehaladása ellenére Hollandia összességében jelentősen fejlődik a mikrogazdaság tekintetében. A legtöbb csoportra jellemző magas foglalkoztatási ráták ellenére a foglalkoztatási helyzet vegyes képet mutat.

A megállapított erősségeket és gyengeségeket értékelve Hollandiának azt ajánlották, hogy hozzon intézkedéseket a munkaerő-kínálat bővítésére, nevezetesen az idősebb dolgozók, a nők és a hátrányos helyzetű csoportok bevonására.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[3]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Hollandia 2006-2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

4. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Hollandia 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját.

5. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése 2006-ban 3,25 %, 2007-ben 3 %, a programidőszak hátralévő részében pedig évente 1,75 % lesz. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv 2006 és 2007 esetében megalapozott, az azt követő évek esetében óvatos növekedési feltételezéseken alapul. A program inflációs előrejelzései 2007-ig hihetőnek, a későbbi éveket tekintve pedig – a munkaerőpiac várható szűkülés miatt – alacsonynak tűnnek.

6. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartás egyenlege 2006-ban kiegyensúlyozott lesz, szemben a stabilitási program előző változatában foglalt, a GDP -1,5 %-ának megfelelő céllal. Ennek hátterében az erősen javuló konjunkturális kilátások állnak, amelyek eredményeként az adókból és a földgáz-értékesítésből magasabb bevételek származnak. Az őszi előrejelzés óta ismertté vált információk (az államháztartás helyzetéről szóló havi jelentések) még ennél is jobb költségvetési teljesítményre utalnak. A 2006. őszén készült utolsó hivatalos becslés szerint a 2006-os eredmény a GDP 0,4 %-ának megfelelő többlet lesz.

7. A programban szereplő középtávú költségvetési stratégia célja, hogy további költségvetési konszolidáció útján kínáljon megoldást az elöregedéssel kapcsolatos kiadási problémákra. A program e célból azt tervezi, hogy a 2006-ban a GDP 0,1 %-át kitevő államháztartási többletet 2009-re 0,9 %-ra javítja. Az elsődleges többletre vonatkozó GDP-arányos cél a 2006-os 2,4 %-ról 2009-ig 2,9 %-ra javul; a tervezett javulás a program utolsó évében zajlik le, ami nagy részben a 2007–2009 közötti időszakban az EU költségvetésébe befizetett saját forrásokból várható, abban az évben esedékes visszatérítésnek köszönhető. A nominális kiigazítás a GDP-arányos kiadások esésével magyarázható, amelynek mértéke meghaladja a GDP-arányos bevételek 0,2 százalékpontos csökkenését. A stabilitási program előző változatához képest az államháztartási egyenleg szintje a teljes programidőszak alatt lényegesen magasabb. Ennek oka a gázértékesítésből származó magasabb bevétel, a 2005. évi kedvezőbb makrogazdasági környezet és a kedvezőbb 2006-os kilátások.

8. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a várakozások szerint 2007-ben GDP-arányosan mintegy fél százalékponttal romlik, 2008-ban stabilizálódik, 2009-ben pedig GDP-arányosan mintegy fél százalékponttal javul. A stabilitási program előző változatával egyezően a program a GDP 0,5–1 %-a közé eső strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a programidőszak egészében fent kívánnak tartani. Mivel a középtávú célkitűzés sávjának alsó határa megegyezik az irányadó minimumértékkel (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1 %-át kitevő hiány), a célkitűzés megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedését és az adósságrátát.

9. A programban szereplő költségvetési előrejelzésekkel kapcsolatos kockázatok 2007-től kezdve összességében kiegyensúlyozottnak tűnnek. A 2006. évi magasabb adóbevételek 2007-re való átvitelének eshetősége pozitív kockázatot jelent a 2007-es költségvetési teljesítmény szempontjából. 2008 és 2009 vonatkozásában az óvatos makrogazdasági forgatókönyv jelenthet pozitív kockázatot a költségvetés számára. Másfelől viszont előfordulhat, hogy a gázértékesítésből származó bevételek szintje a programidőszak során alacsonyabb lesz a jelenleg vártnál.

10. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint a programidőszak alatt fenntartsák a középtávú célkitűzést. Ezenkívül a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. Mindamellett fennáll annak a kockázata, hogy a program által alkalmazott költségvetési irányvonal 2007-ben, amikor kedvező gazdasági időszak várható, ciklikus politikába kezd. Ez nem lenne összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktummal.

11. Az államháztartási hiány 2004-ben és 2005-ben történt erőteljes csökkentésének köszönhetően a bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban a GDP 50,2 %-ára, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alá esett. A program előrejelzése szerint az adósságráta a programidőszak alatt 6 százalékponttal tovább fog csökkenni.

12. A holland népesség elöregedése hosszú távon az EU-átlagnál jelentősebb mértékben befolyásolja a költségvetést, főként a GDP-arányos nyugdíjkiadások következő évtizedekre előre jelzett viszonylag magas növekedése miatt. A kiinduló költségvetési egyenleg, noha elmarad a 2005. évitől, hozzájárul az elöregedéssel kapcsolatban előre jelzett költségvetési hatás enyhítéséhez, de nem tudja azt teljesen ellensúlyozni. A GDP-arányos bevételek előre jelzett jövőbeni növekedése, amely főként a nyugdíjak elhalasztott adóztatásának köszönhető, hosszú távon részben ellentételezné az állami kiadások növekedését. Magas elsődleges többletek fenntartása a középtávon és/vagy a nyugdíjkiadások előre jelzett növekedését megfékező reformintézkedések végrehajtása hozzájárulhat az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok csökkentéséhez. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Hollandia összességében alacsony kockázattal szembesül.

13. A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából nem értékeli minőségileg a nemzeti reformprogram 2006. évi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program nem ad rendszerezett tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, noha úgy tűnik, hogy költségvetési előrejelzései figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program ismerteti a közelmúltban végrehajtott egészségügyi reformot, a társasági adózás módosításait és a tervezett különkiadásokat, például az infrastruktúra területén.

14. A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

15. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[6].

Összességében megállapítható, hogy a középtávú költségvetési helyzet szilárd. Említést érdemlő kockázata annak lehet, hogy a gázértékesítésből származó jelenlegi magas bevételek nem lesznek tartósak, de a költségvetési célok megvalósításához kapcsolódó kockázatok összességében semlegesek.

A fenti értékelés és a kedvező növekedési kilátások alapján a Tanács felkéri Hollandiát, hogy 2007-ben és az azt követő években erőteljes strukturális egyenleget tartson fent, és ezáltal a kedvező időszakokban kerülje a ciklust támogató költségvetési politikát.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál-GDP (%-os változás) | SP 2006. november | 1,5 | 3¼ | 3 | 1,75 | 1,75 |

BIZ 2006. november | 1,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | nincs adat |

SP 2005. december | ¾ | 2½ | 2½ | 2,25 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | SP 2006. november | 1,5 | 1½ | 1¾ | 1,75 | 1,75 |

BIZ 2006. november | 1,5 | 1,6 | 1,8 | 2,3 | nincs adat |

SP 2005. december | 1,5 | 1,5 | 1,1 | nincs adat | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. november1 | -1,9 | -0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,3 |

BIZ 2006. november5 | -2,0 | -1,2 | -0,4 | 0,0 | nincs adat |

SP 2005. december1 | -2,3 | -1,5 | -0,9 | -0,6 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. november | -0,3 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,9 |

BIZ 2006. november | -0,3 | 0,0 | 0,1 | 0,3 | nincs adat |

SP 2005. december | -1,2 | -1,5 | -1,2 | -1,1 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. november | 2,1 | 2,4 | 2,4 | 2,4 | 2,9 |

BIZ 2006. november | 2,1 | 2,3 | 2,3 | 2,3 | nincs adat |

SP 2005. december | 1,4 | 1,1 | 1,4 | 1,5 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. november1 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,7 |

BIZ 2006. november | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | nincs adat |

SP 2005. december1 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. november3 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,4 |

BIZ 2006. november4 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | nincs adat |

SP 2005. december | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. november | 52,7 | 50,2 | 47,9 | 46,3 | 44,2 |

BIZ 2006. november | 52,7 | 50,5 | 47,8 | 45,4 | nincs adat |

SP 2005. december | 54,4 | 54,5 | 53,9 | 53,1 | nincs adat |

Megjegyzések: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a program szerint (a GDP 0,3 %-a 2009-ben; hiánycsökkentők). 4 A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 1,9 %-os, 2,1 %-os, 2,2 %-os és 2,1 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006) 816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] 2009 esetében hiányzik a költségvetési kiadások feladatkörök szerinti bontása.