[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 25.8.2005

COM(2005) 380 végleges

2004/0084 (COD)

Módosított javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és a munka területén való megvalósításáról (átdolgozott változat)

(előterjesztő: a Bizottság az EK-szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján)

2004/0084 (COD)

Módosított javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és a munka területén való megvalósításáról (átdolgozott változat)

1. Előzmények

A Bizottság 2004. április 21-én elfogadta a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és a munka területén való megvalósításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv tervezetét (átdolgozott változat)[1]. A konkrét jogalap az EK-Szerződés az együttdöntési eljárást előíró 141. cikkének (3) bekezdése.

A tervezet célja az, hogy az ezen a téren már meglévő fontosabb rendelkezések, valamint az Európai Bíróság állandó joggyakorlatán nyugvó egyes fejlemények egységes szerkezetbe foglalásával biztosítsa a jogbiztonságot és a jogi érthetőséget a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és a munka területén való megvalósításában.

A közösségi vívmányok ezen egyszerűsítése és ésszerűsítése a gyakorló jogászok és a nagyközönség számára is hozzáférhetőbbé és érthetőbbé teszi a közösségi jogszabályokat, ami egyúttal jelentős előrelépés a szabályozás hatékonyságának növelését célzó munkában is.

A javaslat egységes és összefüggő okiratba foglalja a foglalkoztatás területén a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmódra vonatkozó alábbi hat meglévő irányelvet:

- az egyenlő díjazásról szóló 75/117 irányelv;

- A munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén alkalmazott egyenlő bánásmódról szóló 2002/73 irányelvvel módosított 76/207 irányelv;

- A foglalkoztatási biztonsági rendszerekben alkalmazott egyenlő bánásmódról szóló 96/97 irányelvvel módosított 86/378 irányelv;

- a nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés esetén a bizonyítási teherről szóló 97/80/EK irányelv.

A tervezet több a puszta egységes szerkezetbe foglalásnál, mivel lényeges módosításokat is tartalmaz. Ezek a változtatások a közösségi jog frissítését és korszerűsítését célzó óvatos kísérletnek számítanak. A jogi szöveg egyebek mellett az Európai Bíróság állandó joggyakorlatából származó egyes elemeket is átvesz az egyenlő bánásmóddal foglalkozó jogszabály kulcsfogalmainak tisztázása céljából. Emellett a legutóbbi irányelvekben – például a bizonyítási teherről szólóban – található egyes horizontális rendelkezések alkalmazási területét egyértelműen kiterjesztették a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekre is. A Bíróság ítélekezési gyakorlata során már kiterjesztette ezen rendelkezéseket a foglalkoztatási rendszerek főbb összetevőjére. A tervezet legfőbb értéke így ebben a tekintetben az, hogy tisztázza a jogi helyzetet.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2004. decemberi ülésén tette közzé a javaslattal kapcsolatos véleményét[2]. Az Európai Parlament 2005. július 6-i plenáris ülésén 98 módosítást fogadott el a Bizottság javaslatához (a módosítások száma valójában 108, azonban tíz módosítást visszavontak, más módosításokkal váltották fel, illetve az Európai Parlament elvetette őket).

2. A MÓDOSÍTÁSOK VIZSGÁLATA

A Bizottság az 1., 2., 4., 6., 8., 9., 11., 14-23., 25-28., 31-35., 37-43., 45, 47-52., 54, 55-62., 64-66., 68-70., 74., 75., 77-80., 82., 83., 85., 87., 88-93., 101. és a 106-108. módosítást teljes egészében, átfogalmazva vagy szellemét tekintve elfogadja.

A Bizottság részben fogadja el az 5., 24., 71-73., 76., 81., 84. és a 102-105. módosításokat.

Nem fogadhatja el a 3., 12., 13., 29., 30., 36., 53., 63., 67., 86. és a 100. módosításokat.

2.1. A fenntartás nélkül vagy szellemét tekintve elfogadott módosítások

2.1.1 A 27., 28., 33., 37., 39., 41-43., 48-52., 57-60., 62., 64-66., 68., 74., 75., 78-80., 82., 85., 87., 89-93. módosítás

Ezek a módosítások azzal a céllal adnak hozzá címeket az egyes cikkekhez és változtatják meg a III. cím, 1. fejezetének címsorát, hogy az irányelv közérthetőbb legyen. Teljes egészében el lehet fogadni őket és csupán néhány cím szorul átfogalmazásra. A pontosság és a tömörség, illetve az irányelv szövegezésével való összhang biztosítása érdekében a 8. cikk ezentúl: „A diszkrimináció példái” , a 9. cikk: „Az önálló vállalkozók esetében történő végrehajtás” és a 10. cikk új címe: „A halasztás lehetősége az önálló vállalkozók esetében” . A nagyobb egyértelműség érdekében a 15. cikk címe: „Visszatérés a szülési szabadságról” és a 20. cikké: „A bizonyítási teher szabályának alkalmazási területe” . Végezetül pedig címekkel kell ellátni azokat a rendelkezéseket, amelyek címét az Európai Parlament elhagyta, pl. az 5a. ( „Személyi hatály” ), a 28a. ( „Az egyéb közösségi és nemzeti rendelkezésekhez való viszony” ) és a 30. cikk ( „Az információk terjesztése” ) esetében.

2.1.2 1. módosítás

E módosítás célja annak az esetleges félreértésnek az elkerülése, hogy már az átdolgozáson túlmutató további konkrét módosításokat is tervbe vettek. A módosítás elfogadható, amennyiben az átfogalmazás azzal teszi teljessé a tisztázást, hogy ugyanabban a mondatban a „további módosításokra került sor” lép a „ további módosításokra van szükség” helyébe.

2.1.3 A 2. és a 32. módosítás

A 2002/73 irányelv a Szerződés 2. preambulumbekezdésének végén a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó rendelkezéseit idéző 4. preambulumbekezdésének visszavétele, valamint az „egyenlő bánásmód” kifejezés „egyenlőség” -re cserélése és a Bíróság joggyakorlatára való utalás változtatás nélkül elfogadható.

A preambulumbekezdés utolsó mondatának új megfogalmazása és a 2. cikkben foglaltak annak pontosítására szolgálnak, hogy az átoperáltatásból eredő kevésbé kedvező elbánás az irányelv taglalja és tiltja. A Bizottság támogatja azt a kezdeményezést, hogy fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a transzszexuálisok megkülönböztetése nemi alapon történő megkülönböztetés, amelyet az irányelv a Bíróság joggyakorlatának megfelelően tilt. Ugyanakkor nem hagyható figyelmen kívül, hogy a nemi alapon történő megkülönbözetés egyéb eseteivel ellentétben az egyik nem képviselőit nem szokás a másik nem képviselőivel összehasonlítani. Ez a fajta megkülönböztetés nem mindig illeszkedik pontosan a nemi alapon történő megkülönböztetés általános kereteibe. Olyan különleges problémákat is felvet, amely speciális megoldásokat igényel. Különösen kétséges, hogy az „átoperáláson átesőkre ” vonatkozó 2. módosítás szövegezése megfelelően fedi-e le a kifejezetten a transzszexuálisokat sújtó különleges megkülönböztetést. A módosítás figyelmen kívül hagyná, hogy egyes esetekben nem kerülhet sor a megkülönböztetésre az új nem elismerésének feltételei teljesülését megelőzően, míg más esetekben még az átoperáltatás megkezdésére sincs szükség, hogy az ezen szándék puszta kinyilvánításán alapuló hátrányos elbánást máris nemi alapon történő megkülönböztetésnek lehessen tekinteni. Emiatt a 32. módosításban a nemi alapú megkülönböztetés más formáival ellentétben nem ugyanolyan egyértelmű, hogy mi minősülhet ténylegesen megkülönböztetésnek, különösen azokban az esetekben, amelyek az átoperáltatás elismeréséhez kapcsolódnak.

Ezen indokok alapján e két módosítás helyett, amelyek szellemét a Bizottság el tudja fogadni, az lenne a kívánatos, ha e 2. preambulumbekezdés után egy különálló preambulumbekezdést kellene beilleszteni, amely kifejezetten ezzel a kérdéssel foglalkozik és világossá teszi, hogy a transzszexuálisokkal szembeni megkülönböztetés ezen irányelv hatálya alá esik. Ezzel a kérdés sokkal inkább hangsúlyossá válik annál, mint egy mondattal kibővítenék ezt a hosszú és általános preambulumbekezdést. Ezzel az is elkerülhető, hogy a fent említett módosítások és a cikk nyelvezete folytán kétértelműségek alakuljanak ki. Az új preambulumbekezdés, amely idézi a Bíróságnak a P v S ügyben (13/94. sz. ügy) meghozott döntését, ezt tartalmazza:

„A Bíróság megállapította, hogy a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazási körét nem lehet az adott személy az egyik vagy másik nemhez való tartozásán alapuló megkülönböztetésének megtiltására korlátozni . Céljánál és az általa oltalmazandó jogok természeténél fogva azt a személy nemének megváltoztatásából eredő megkülönböztetés esetére is alkalmazni kell.”

2.1.4 4. módosítás

Ennek a módosításnak a célja a megfogalmazás egyértelművé tétele valamint a zaklatás és a szexuális zaklatás hangsúlyosabb megtiltása, amelyekkel szemben visszatartó és arányos szankciókat kell alkalmazni. A módosítás elfogadható, ha törlik belőle a preambulumbekezdés legvégén található „ bíróságok előtt ” kifejezést, hiszen a szankciókat nem feltétlenül bíróságoknak kell elrendelniük; alkalmazásuk példának okáért a közigazgatási hatóságok hatáskörébe is tartozhat.

2.1.5 6. módosítás

E módosításnak az a célja, hogy ezt a preambulumbekezdést közelebb hozza a 2002/73 irányelv 16. preambulumbekezdésének megfogalmazásaihoz, hogy hangsúlyozza a Bíróság meghatározó szerepét az egyenlő díjazás elvének értelmezését illetően. A Bizottság hajlandó elfogadni ezt a módosítást, amennyiben azt a szóban forgó szándékot jobban kifejező alábbi megfogalmazással cserélik fel:

„ Az egyenlő vagy egyenlő értékű munkáért járó egyenlő díjazás a Szerződés 141. cikkében lefektetett elve, amelyet a Bíróság joggyakorlata is következetesen betart, a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének fontos aspektusa, illetve a közösségi vívmányok lényegi és elengedhetetlen része, beleértve a Bíróságnak a nemi megkülönböztetéssel kapcsolatos joggyakorlatát. Emiatt helyénvaló a megvalósítását szolgáló további rendelkezések meghozatala .

2.1.6 8. módosítás

A módosítás helyesen foglalja össze a Bíróság joggyakorlatát azokra a kritériumokra vonatkozóan, amelyek alapján meg kell állapítani, hogy a munka egyenlő értékű-e és az irányelv jelentésének további tisztázásához is hozzájárul. Így a módosítás a Bizottság számára elfogadható.

2.1.7 A 9. és a 38. módosítás

Ezek a módosítások azzal az érveléssel törlik az „egyetlen forrás” fogalmára való hivatkozást – amelynek a Bíróság szerint a bérezési különbségek betudhatók – hogy azok az ügyek, amelyekben a Bíróság döntést hozott, nem általánosítható egyedi körülményekre vonatkoztak, és a Bíróság a javaslat megfogalmazásaival ellentétben ezt a fogalmat csupán negatív kritériumként használta annak érdekében, hogy – egyetlen forrás hiányában – kizárja az azonos díjazás elvének alkalmazását. A Bizottságnak meggyőződése, hogy az eredeti javaslat pontosan foglalja össze az állandó joggyakorlatot, ugyanakkor mindkét módosítást el tudja fogadni, mivel azon a megfontoláson alapulnak, hogy a Bíróság a jövőben is követi, illetve tovább finomítja ezen a téren meglévő joggyakorlatát, függetlenül attól, hogy az irányelv ezt kifejezetten megemlítené. A „megkülönböztetés” általános fogalmát a „ közvetlen és közvetett” megkülönböztetéssel felváltó új szövegváltozat szintén elfogadható.

2.1.8 11. módosítás

A módosítás célja az, hogy egy preambulumbekezdésben foglalja össze a 96/97 irányelv egyik mellékletében jelenleg ismertetett befektetéshez kötött járulékalapú biztosítási rendszerekben megengedhető bérezési egyenlőtlenségek jellegzetes példáit. Ez a módosítás átláthatóbbá és érthetőbbé teszi a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekkel kapcsolatos jogalkotás bonyolult kérdéseit és ennélfogva azt el lehet fogadni, amennyiben a „ például ” fordulat hozzáadásával már a preambulumbekezdés elején egyértelművé tették, hogy példákról van szó („Például a … esetében…”).

2.1.9 A 14. és a 15. módosítás

Ezeknek a módosításoknak a célja a 96/97 irányelv 5. preambulumbekezdésének és a 2002/73 irányelv 7. preambulumbekezdésének visszavétele. Ezek a változtatások egyértelműbbé teszik az irányelvet, és ezért elfogadhatók a Bizottság számára.

2.1.10 16. módosítás

Ez a módosítás, amely visszaemeli a 2002/73 irányelv 15. preambulumbekezdését, elvben elfogadható, ám két kisebb változtatásra van szükség ahhoz, hogy a szöveg összhangban legyen a 2002/73 irányelvével. A „ tagállamok által ” kifejezést törölni kell, a „ célkitűzés ” helyett pedig „ tárgyat ” kell írni.

2.1.11 17. módosítás

A módosítás első része megismétli az EK-Szerződés 141. cikk (4) bekezdésének egyes részeit, ami elfogadható, amennyiben pontosan idézik a Szerződést, és a férfiak és nők közötti teljes egyenlőséget említik a munka „világában” , a szűkebb értelmű „ munkakörülményekben ” helyett. Az új utolsó mondat a 2002/73 irányelv 14. preambulumbekezdésének visszavétele, amelyet ebben a formájában el is lehet fogadni.

2.1.12 18. módosítás

A módosítás első része, amely szerint a Bíróság a terhesség és az anyaság védelmére szolgáló intézkedésekben a nemek közötti tényleges egyenlőség elérésének egyik eszközét látja, összhangban van az EB joggyakorlatával és ezért elfogadható. A preambulumbekezdés további részében – amely anélkül foglalkozik az egyenlő elbánás elvével, hogy kijelentené: az irányelv a férfiak és nők közötti egyenlő elbánás elvére vonatkozik – azonban törölni kell a „ nemek ” kifejezést és csak a „ tényleges egyenlőség ”-et kell említeni.

Az utolsó mondat módosítása a javasolt szövegváltozatban azért is elfogadhatatlan, mivel a szülői szabadság nem veszi figyelembe a nők biológiai sajátosságainak különleges védelmét és az anyaság védelmét szolgáló intézkedéseket, amelyek definíciójuknál fogva csak a nőkre alkalmazhatók. A szülői szabadság a férfiakat is megilleti. Elfogadható az a magyarázat, hogy ez az irányelv nem sérti a szülői szabadságról szóló irányelvben foglaltakat, de egy különálló utolsó mondatban ki kell egészíteni az alábbiakkal:

„ Ez az irányelv egyebekben nem sérti a szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló 96/34/EK (1996. június 3.) irányelvet. ”

2.1.13 19. módosítás

A módosítással vissza akarják hozni a 2002/73 irányelv 12. preambulumbekezdésének záró részét, amely lényegében végül is megismétli a 15. cikk (2) bekezdésének szövegét. Ezáltal világosabbak és következetesebbek lettek az irányelvben használt megfogalmazások. E módosítás ebben a formájában elfogadható.

2.1.14 A 20. és 21. módosítás

A 20. módosítás az apasági szabadság jogi helyzetének magyarázatával kapcsolatban megismétli a 2002/73 irányelv 13. preambulumbekezdését és a 21. módosítás új preambulumbekezdése lényegében ugyanezeket a szempontokat terjeszti ki az örökbefogadási szabadságra. A Bizottság azonosulni tud mindkét módosítás szellemével, amelyek szorosan összefüggenek egymással, miután az apasági és az örökbefogadási szabadságot a 16. cikk együtt kezeli. A nehézkes ismétlődések elkerülése érdekében, az örökbefogadásra vonatkozó feszesebb fogalmazás és egyértelműbb nyelvezet érdekében a jelenlegi utolsó mondat törlése után a két preambulumbekezdést össze kell vonni és a 19a preambulumbekezdés végén a következő szöveggel kell kiegészíteni:

„ Hasonló megfontolások vonatkoznak a tagállamokra akkor, amikor gyermek örökbefogadását követően a nőknek és a férfiaknak megadják az egyénre szóló és át nem ruházható szabadság jogát. Ebben az összefüggésben hangsúlyozni kell, hogy a tagállamoknak kell meghatározniuk, hogy megadják-e az apasági, illetve az örökbefogadási szabadsághoz való jogot, valamint azokat a feltételeket – az elbocsátás és a munkába való visszavétel kivételével –, amelyek kívül esnek ezen irányelv alkalmazásikörén.

2.1.15 22. módosítás

Ez a módosítás tartalmaz egy pontosító kiegészítő utalást a preambulumbekezdésben említett megkülönböztetés vélelmezett eseteit vizsgáló testületek „ nemzeti ” jellegére, ez összhangban áll azzal az utalással, amelyet a következő mondat a „ nemzeti ” testületekkel kapcsolatban már megtett. A módosítás a Bizottság számára elfogadható.

2.1.16 23. módosítás

Ez a módosítás visszahozza a 2002/73 irányelv 17. preambulumbekezdésének második mondatát. Ez a módosítás jelentős mértékben tisztázza azt, ami a vonatkozó 25. cikkből nem derül ki egyértelműen: bármely alkalmazott, aki védelmére kel az irányelv oltalma alatt álló személynek, vagy nevében tanúskodik, ugyanerre az oltalomra jogosult a rá nézve hátrányos bánásmód esetén. Emiatt e módosítás változatlan formában elfogadható.

2.1.17 25. módosítás

A módosítás célja az egyenlő elbánással kapcsolatos kérdések jobb megértését szolgáló, az egyes nemekre jellemző adatok összegyűjtésének, elemzésének és közzétételének fontosságát precízen megvilágító új preambulumbekezdés bevezetése. A fentiek miatt e módosítás változtatás nélkül elfogadható.

2.1.18 26. módosítás

Az új módosítás arra hívja fel a tagállamokat és a szociális partnereket, hogy tegyenek még többet a bérezésben meglévő egyenlőtlenségek tudatosítása és az ezzel kapcsolatos magatartások megváltoztatása érdekében, annak érdekében, hogy nem jogszabályi eszközökkel lehessen új lendületet adni a nemek közötti bérezési különbségek elleni küzdelemnek. A Bizottság kész támogatni ezt a felhívást és ebben a formában elfogadja a módosítást.

2.1.19 31. módosítás

E módosítás célja annak egyértelművé tétele, hogy a nőkkel szemben a terhességük vagy szülési szabadságuk okán alkalmazott kevésbé kedvező bánásmód a 15. cikk értelmében – ahol ez a megkülönböztetés definíciójának egyik elemeként szerepel – nemi alapon történő megkülönböztetésnek minősül. Amennyiben tehát az Európai Parlament által kihagyott 15. cikk (1) bekezdést törlik, a módosítás elfogadható.

2.1.20 A 34. és 40. módosítás

Ezek a módosítások a 3. cikk (1) bekezdésének szövegét a horizontális metszetből visszahelyezik a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekről szóló fejezetbe, ahonnan az ered (96/97 irányelv). Az áthelyezés elfogadható, mert a rendelkezés szövegét konkrétan a foglalkoztatási rendszerekre szabták és érdemben csak ezen a területen nyújt újat. Az egyenlő bánásmóddal foglalkozó egyéb irányelvekben nincs/nem szerepel a személyi hatályt érintő rendelkezés és a kérdéssel kapcsolatban nem merültek fel olyan problémák, amely azt igazolja, hogy erre a tisztázásra máshol nincs szükség. Az új 5a. cikket címsorral kell ellátni („ Személyi hatály ”), mint a többi rendelkezést is.

A 3. cikk (1) bekezdése törlésének fényében azonban a tipikus „sérelme nélkül” záradéknak számító (2) és (3) bekezdés önmagukban már nem érdemelnek ennyire kiemelt helyet az irányelvben és az irányelv végén található horizontális rendelkezésekbe kell áthelyezni őket, ahol ezek a záradékok egyébként is előfordulnak. Az új 28a. cikk a megfelelő hely egy ilyen rendelkezés számára (lásd alább a 2.2.5 pontot).

2.1.21 A 35. és 56. módosítás

Ezek a módosítások a javaslat 14. cikkének szövegét a foglalkoztatáshoz való hozzáférésről stb. szóló fejezetből a „ Pozitív akció ” cím alatt található és horizontálisan alkalmazandó új 3a. cikkbe helyezik át. Eltekintve a „tartanak fenn vagy fogadnak el” fordulatnak a „tarthatnak fenn vagy fogadhatnak el” helyetti használatától, mind az EK-Szerződésnek a munka általánosságban vett világára vonatkozó 141. cikke (4) bekezdésével, mind pedig az azzal összevethető, az egyenlő bánásmódról szóló és a megkülönböztetés elleni 2004/113, 2000/43 és 2000/78 irányelvekkel, amelyek a pozitív akcióra vonatkozó horizontális rendelkezést tartalmaznak. Ennélfogva a Bizottság kész elfogadni a módosításokat, amennyiben a „tartanak fenn vagy fogadnak el” fordulat helyére a „tarthatnak fenn vagy fogadhatnak el” kerül.

2.1.22 A 45. és 47. módosítás

E módosítások célja a 8. cikk (1) bekezdés d) és k) pontjaiból az i) pontra történő hivatkozás eltávolítása. E módosítások az eredeti javaslat technikai hibáját igazítják helyre. A 96/97 irányelv régi 6. cikke (1) bekezdése i) pontjának két pontra bontását követően – az újraszövegezett javaslat 8. cikke (1) bekezdésének i) és j) pontja – az i) pont többé már nem ad lehetőséget az egyenlő bánásmód elvétől való eltérésre és így a 8. cikk (1) bekezdésének d) és k) pontjaival összefüggésben többé már nem lehet kivételként hivatkozni rá. Emiatt a módosítások ebben a formájukban elfogadhatók.

2.1.23 54. módosítás

A módosítás célja a Szerződés 141. cikkére való hivatkozás révén annak egyértelművé tétele, hogy ezen irányelv és az EK-Szerződés nem tartalmaz eltérő bérezési elképzeléseket és emiatt az újraszövegezés semmiben sem változtatja meg az egyenlő bérezés elvét, és ebben a vonatkozásban nem érvényteleníti a Bíróság joggyakorlatát, illetve annak bármely részét, ezért elviekben elfogadható. Ebben az esetben azonban az „ ezen irányelvre ” történő kiegészítő önmagára utalás felesleges és főként zavaró, ezért azt el kell távolítani. Átfogalmazása után a szövegnek így kell szólnia:

„ valamint a Szerződés 141. cikkében előírt bért. ”

2.1.24 55. módosítás

E módosításnak a 88. módosítással együtt (lásd alább a 2.1.29 pontot) az a célja, hogy a 31. cikkbe helyezze át azt a bekezdést, amely azt a kötelezettséget rója ki a tagállamokra, hogy jelentsék az egyenlő bánásmód elvének alkalmazása alól nemi alapon tett kivételekről készült értékeléseket/vizsgálatokat. Az áthelyezés indokolt, mivel az utóbbi rendelkezés általában a tagállamoknak az irányelv végrehajtásáról benyújtott időszaki jelentéseire vonatkozik. Ezért e módosítást a Bizottság teljes egészében elfogadhatónak találja.

2.1.25 61. módosítás

A módosítás törölni kívánja az arra a lehetőségre való utalást, hogy a bírósági, illetve közigazgatási eljárást megelőzően egyéb illetékes szervhez lehessen fordulni. Emellett a szövegben már meglévő békéltetés fogalma mellé a viták kiegyezéses rendezésének egyéb formájaként újból bevezeti a közvetítést és a választott bíráskodást

A Bizottság elvben egyet tud érteni azzal a célikitűzéssel, hogy a szöveget finomítani kell és meg kell szabadítani az elvi ismétlődésektől, feltéve, hogy átfogalmazzák. A már törölt fordulat: „ miután esetleg egyéb illetékes hatósághoz fordultak ” eredetileg a bírósági felülvizsgálatra bocsátás garanciája egyik eleme volt („… igényét bírói úton érvényesíthesse, miután az esetleges jogorvoslati lehetőségeket az illetékes hatóságoknál már kimerítette”) 76/207, 79/7 és 86/378 irányelvben. Ezt a hivatkozást aztán a 2000/43, 2000/78, 2002/73 és a 2004/113 irányelvben alkalmazott általánosabb megfogalmazás váltotta fel, amely szavatolja, hogy „ az ebből az irányelvből eredő kötelezettségek tiszteletben tartása érdekében bírói és/vagy közigazgatási eljárások keretében — a tagállamok által szükségesnek vélt esetben akár békéltető eljárásokhoz is” lehessen folyamodni. A két megközelítés összekapcsolása fölösleges, ezért indokolt az elemek valamelyikének törlése. Nem szerencsés azonban a bírósági, illetve közigazgatási eljárásokra történő utalás megfogalmazása, hiszen azt a helytelen benyomást keltheti, hogy a tagállamok választhatnak aközött, hogy az egyikre, a másikra, vagy egyszerre mindkettőre adnak módot, amivel azon az alapon korlátoznák a bírósági felülvizsgálatot, hogy lehetőség van közigazgatási panaszeljárás indítására. Emiatt a törlésnek ki kell terjednie erre a kétértelmű megfogalmazásra, miközben meg kell tartani a módosítással eltávolított pontosabb megfogalmazást. Ugyanakkor a kiegyezéses megoldás elérésére tett különféle erőfeszítések részleteinek taglalása érdemben semmi újat nem nyújt. Ez azt is jelentené, hogy a kérdéssel kapcsolatos irányelvekkel összehasonlítva szükségtelen eltérések/ellentmondások? jönnének létre. Az újrafogalmazott szöveg ezután így szól:

„A tagállamok biztosítják, hogy miután esetleg egyéb illetékes hatósághoz fordultak, ideértve az az esetet is, ha úgy ítélik meg, az irányelv értelmében rájuk háruló kötelezettségek kikényszerítésére rendelkezésre álljanak a békéltető eljárások, illetve bírósági eljárások…”

2.1.26 A 69. és 70. módosítás

Ezek a módosítások úgy tágítják a munkahelyre való hivatkozásokat, hogy felöleljék a munkavállalási, a szakképzési, az előmeneteli lehetőségeket. Emellett megemlítik a nemek szerinti adatok alapján folyó kutatásokat is. Az utóbbi elem ismét felhívja a figyelmet az összevethető és nemek szerint rendezett adatok fontosságára abban az összefüggésben, hogy a kutatás jelenlegi felfogását úgy határozza meg, mint a szociális partnerek egyik potenciális és a tagállamok által bátorítandó tevékenységét. E módosítás ebben a formájában elfogadható. A munkahelyi gyakorlatokra való tágabb hivatkozást el lehet fogadni, ha az alábbiak szerint átfogalmazzák, aminek köszönhetően/s így a mondat zavaros szerkezete megtisztul:

„ … a munkavállalási, szakképzési, munkahelyi előmeneteli lehetőségeket illető munkahelyi gyakorlatok, valamint a kollektív szerződések figyelemmel kísérése révén …”

2.1.27 A 77. módosítás

A cél a „ rendszerekre ” tett utalás tisztázása – a rendszerek fogalma kellően pontos volt a kizárólag a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekről szóló 96/97 irányelvben, viszont némileg homályos e tágabb irányelvben –, ami szellemét tekintve elfogadható, ám a javasolt szöveg ismétlődéseket tartalmaz és félrevezető lehet, hiszen a „ foglalkoztatási rendszerek ” és a „ szociális biztonsági rendszerek ” ugyanazt jelentik ezen albekezdésben, amely kizárólag a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekre vonatkozik. A szöveg az alábbiak szerint kell átfogalmazni:

„ foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek, amelyek magukba foglalják … ”

2.1.28 A 83. módosítás

A módosítás szövege – amely bevezeti az arra a lehetőségre vonatkozó típus-záradékot, hogy a tagállamok az irányelvben lefektetett minimumszabályokon túllépjenek – a jelenlegi formájában elfogadható, azzal, hogy a két bekezdés sorrendjét fel kell cserélni, hogy megfeleljenek az egyenlő bánásmódról szóló és a megkülönböztetés elleni összes többi összehasonlítható irányelvnek. Ez azt jelenti, hogy a tagállamok túlléphetnek például a bizonyítási teherről szóló szabályra nézve megállapított minimumszabályokon.

2.1.29 A 88. módosítás

Elfogadható az is, hogy az egyenlő bánásmód elvének alkalmazása alól nemi alapon tett kivételekről készült értékelésekre vonatkozó jelentési kötelezettség – amely valódi és meghatározó foglalkoztatási követelmény – a 13. cikkből a 31. cikkbe való áthelyezése támogatható (lásd fentebb a 2.1.24 pontot). A javaslattal összhangban elvben ugyancsak elfogadható, hogy ismét ugyanazt az ütemezést vezessék be a felülvizsgálat ezen egyéni elemére is, mint a 31. cikk (2) bekezdéséből eredő általános jelentési folyamatra. Az egységesítés egyértelműbbé tétele és az ismétlődések elkerülése érdekében a 31. cikk (2a) bekezdését az alábbiak szerint kell újraszövegezni:

„ Ezen értékelés eredményeiről a (2) bekezdéssel összhangban jelentéseikben értesítik a Bizottságot. A Bizottság ezt a szempontot (2) bekezdés értelmében elfogadandó és közzéteendő jelentéseiben is figyelembe veszi. ”

2.1.30 A 101. módosítás

E módosítás politikai jellegű felhívást kíván intézni a tagállamokhoz és a szociális partnerekhez, amellyel azokra a kérésekre reagál, hogy adjanak lökést az egyenlő bérezéssel és a szülői szabadsággal kapcsolatos kérdéseknek, valamint ezen gondozási lehetőségek igénybevehetőségének. A Bizottság kész támogatni ezt a kezdeményezést és teljes egészében elfogadja a módosítást.

2.1.31 A 106. módosítás

A módosítás az új bekezdés beillesztésével annak egyértelművé tételét tűzi ki céljául, hogy – akárcsak a többi átdolgozás esetén – az átültetés kötelezettsége csak azokra a rendelkezésekre vonatkozzon, amelyek az előző irányelvekhez képest jelentős módosításokat igényelnek. A Bizottság el tudja fogadni ezt a magyarázatot, amennyiben a szöveget a 29. preambulumbekezdéssel összhangban módosítják.

2.1.32 A 107. módosítás

Az e módosításban javasolt új preambulumbekezdés és a 33. cikk (1) bekezdésében lévő megfelelési táblázatra való hivatkozás törlésének – amely a 105. bekezdésben (lásd lentebb a 2.2.6 pontot) szerepel – együttes mérlegelése pontosan tükrözi a hatékonyabb jogalkotásról szóló intézményközi megállapodásból eredő jogi helyzetet, ami alapján a tagállamokat anélkül ösztönzik a megfelelési táblázatok az átültető jogszabállyal együtt történő átadására, hogy erre jogilag kötelesek lennének. Így hát a módosítás a Bizottság számára elfogadható.

2.1.33 A 108. módosítás

E módosítás a Bíróság joggyakorlatának integrálására irányuló bekezdés szövegét leszűkíti arra a kritériumra, amelyre a Bíróság a szóban forgó kérdéssel kapcsolatos összes döntésében egyedüli perdöntő tényezőként hivatkozott. A törölt szöveg további segítséget jelentett azokban az ügyekben, amelyekben bírósági döntés született, bár bizonyos vonatkozásokban rendkívül megszorító jellegűnek tekinthető, különösen az utolsó fizetés alapján kiszámított nyugdíj tekintetében. Azáltal, hogy előírja: az ellátásokat a munkaviszony alapján kell kifizetni, a módosítás megőrzi a Bíróság joggyakorlatának lényegét, ugyanakkor kellő mozgásteret biztosít a Bíróságnak arra, hogy a jövőben szükség esetén tovább finomítsa a kritériumokat. Emiatt e módosítás változatlan formában elfogadható.

2.2. A Bizottság számára részlegesen elfogadható módosítások

2.2.1 Az 5. módosítás

A preambulumbekezdés végén található kifejtés, mely szerint a zaklatás a munkavállalási, szakképzési, munkahelyi előmeneteli lehetőségekkel összefüggésben is felmerül, összhangban van a Bizottság által elfogadott több más módosítással (lásd a 2.1.26 pontot).

Nem fogadható el azonban az etnikai kisebbségekhez tartozó nők különösen veszélyeztetett csoportként való kiemelése. Bár kétségtelen, hogy helyzetük lehetőséget ad a halmozott megkülönböztetés alkalmazására, ám a csoportra, mint ilyenre való hivatkozás érdemben nem hordoz hozzáadott értéket, és felveti azt a kérdést, hogy miért nem említi meg a halmozott megkülönböztetés egyéb eseteit?

2.2.2 A 24. módosítás

A kártérítésekre korábban megállapított felső határok kivételes esetekben való elfogadhatóságáról szóló új utolsó mondat elfogadható, mivel a preambulumbekezdés szövegét összhangba hozza az annak megfelelő 18. cikk szövegével és a Bíróság joggyakorlatával.

A módosítás a kártérítés és a szankciók közötti összefüggésre vonatkozó új megfogalmazást elveti. E javaslat összekeveri a kártérítést (amit az áldozat egyéni minőségében kap) a szankcióval (amivel a tagállamok elrettentenek a megkülönböztetéstől, illetve amivel büntetik a megkülönböztetést). Két különböző rendelkezés (18. és 26. cikk) foglalkozik a két különböző kérdéssel. Félrevezető lenne olyan benyomást kelteni – amint azt a módosítás teszi –, hogy a kártérítés önmagában nem kötelező és hogy a tagállamok választhatnak, hogy szavatolni akarják-e teljes kártérítést vagy sem? A 18. cikk nem biztosít ilyen választási lehetőséget.

2.2.3 A 71., 72., 73., 81. és a 102. módosítás

Ezeket a módosításokat összeköti az a cél, hogy a tagállamok azon kötelezettségét, hogy bizonyos intézkedések megtételére bátorítsák a szociális partnereket (a férfiak és a nők közötti egyenlőség előmozdítása, a megkülönböztetést tiltó szabályokat lefektető megállapodások megkötése) illetve a munkaadókat (az egyenlőség tervszerű és szisztematikus előmozdítása, a megkülönböztetés megakadályozása) az ezen intézkedések meghozatala biztosításának kötelezettségéve alakítsák át. Ez a módosítás nem támogatható, mivel igen jelentős változásokhoz vezetne, amiket az átdolgozás keretei között már nem lehetne ésszerűen kezelni. Emellett a szóban forgó összes rendelkezést bevezette a 2002/73 irányelv, amely csak 2005 októberében lép hatályba és meg kell adni a lehetőséget arra, hogy a rendszer megváltoztatása előtt a gyakorlatban is alkalmazhassák őket. A szociális partnereket tekintetében ezeket a módosításokat alig lehet összeegyeztetni a szociális partnerek autonómiájának alapelvével. Ennélfogva a 71., 72. és 81. módosításban szereplő „ biztosítaniuk kell ” és a 73. módosításban szereplő „ kötelesek ” fordulatok nem fogadhatók el. Ezt a konkrét módosítást kizárólag csak a 73. módosítás vonatkozásában lehet részlegesen támogatni, amennyiben a nyelvezetét hozzáigazítják a szomszédos bekezdések nyelvezetéhez. A 22. cikk (4) bekezdése ezután így szól:

„ Ennek érdekében arra kell bátorítani a munkaadókat ….

Az ilyen jellegű információknak tartalmazniuk kell … ”

A 22. cikk (4) bekezdésének második albekezdésébe a 73. módosítással bevezetett megfogalmazás további részét el lehet fogadni, mivel további részletekkel egészíti ki és pontosítja azoknak az információknak a meghatározását, amelyek átadása kívánatos, de nem kötelező.

A 71. módosítás vonatkozásában a rugalmas munkavégzésről szóló rendelkezések előmozdítására való pótlólagos hivatkozást olyan fontos területnek lehet elfogadni, amelyen a szociális partnereket cselekvésre kell ösztönözni.

A 72. módosítást illetően a munkahelyekre való hivatkozást kibővítő megfogalmazást elvben el lehet fogadni, azonban ugyanúgy kell megszövegezni, mint a párhuzamos esetekben (lásd pl. a 2.1.26. és 2.2.1. pontokat), azaz „ a munkavállalási, szakképzési, munkahelyi előmeneteli lehetőségeket illető munkahelyi gyakorlatok ”. Az új utolsó mondatot – amely a tagállamokra nézve azt a kötelezettséget támasztja, hogy figyelemfelhívó kampányokat kell indítaniuk – el kell utasítani, mivel ez egy ilyen új kötelezettség meghaladja az átdolgozás alkalmazási körét, továbbá kívül esik a rendelkezés tárgykörén.

A 81. és a 102. módosításból a „ hatékony ” fordulat használatát el lehet fogadni, akárcsak a munkahelyre való tágabb értelmű hivatkozást, ám ez utóbbira a 72. módosítás vonatkozásában fentebb előírt átfogalmazás vonatkozik („ a munkavállalási, szakképzési, munkahelyi előmeneteli lehetőségeket illető munkahelyi gyakorlatok ”).

2.2.4 A 76. módosítás

Az „ egyéni és kollektív ” szavakat a szövegbe beemelő új szakasz elfogadható, mivel világosabbá és érthetőbbé teszi a megfogalmazásokat. Az egyéni és kollektív szerződésekre és megállapodásokra való általános utalás miatt fölöslegessé válik az eredeti szöveg egyes elemeire vonatkozó utalás, – amelyeket az “egyéni és kollektív” kifejezések egyértelműen lefednek, ezért ez az utalás törölhető.

A „ teljes- vagy részmunkaidős foglalkoztatásra ” és a „ munkaköri megnevezésekre ” való utalás nem való azon jogforrások felsorolásába, amelyekből a megkülönböztetés eredhet és ezért azt nem lehet elfogadni.

El kell utasítani a „ vagy lehet ” szavak törlését a 24. cikk (b) bekezdésének végéről. A javasolt megfogalmazás eltér a korábbi, vagy a párhuzamos irányelvek (2002/73, 2000/43, 2000/78) elfogadott nyelvezetétől. A „ kell ” és a „ lehet ” közötti különbség abban van, hogy egyes rendelkezéseket ex officio hatálytalanítani kell, míg mások esetében a panasztevőnek kell kezdeményezni azt. Az egyenlő bánásmód elvét megsértő egyéni szerződések rendelkezései mindaddig el fogják kerülni a bíróságok és más hatóságok figyelmét, amíg a megkülönböztetés áldozata be nem nyújtja panaszát vagy pert nem indít. Elegendő – és valójában csak ennek van realitása –, ha a polgárok lehetőséget kapnak ezen rendelkezések érvénytelenítésére („ lehet ”). A módosítás azt a betarthatatlan kötelezettséget hárítaná a tagállamokra, hogy saját kezdeményezéseik révén fedjék fel és érvénytelenítsék a megkülönbözetéshez vezető összes rendelkezést, így az egyéni szerződésekben találhatókat is.

A fentiek fényében a 24. cikk (b) bekezdése így szól:

„ bármely, az egyenlő bánásmód elvével ellentétben álló rendelkezést, amelyet egyéni vagy kollektív szerződés vagy megállapodás, vállalkozások belső szabályzatai, a szellemi szabadfoglalkozásúak, szakmai, valamint munkavállalói és munkáltatói szervezetek szabályzatai, vagy egyéb megállapodások tartalmaznak, semmissé kell vagy lehet nyilvánítani, illetve módosítani kell; ”

2.2.5 A 84. módosítás

A Bizottság nem fogadhatja el (2) bekezdésben a szülői szabadságról szóló irányelv új felülvizsgálati záradékát. Ez a módosítás jelentős mértékben megváltoztatná a szülői szabadságról szóló irányelvet, amelyre nem vonatkozik az átdolgozás és amely eltérő rendelkezést tartalmaz saját felülvizsgálatát illetően. Ráadásul a Szerződés 138. és 139. cikkében előírt felülvizsgálati eljárásban nehézségeket okozna a szociális partnerek különleges szerepét illetően.

Ezen új rendelkezés (1) bekezdése a javaslat 3. cikkének (3) bekezdését részben az irányelv végén szereplő horizontális rendelkezések közé helyezi át, ahol egyébként általában a „sérelme nélkül” záradékok találhatók. A Bizottság elvben elfogadná ezt az áthelyezést, de ezt a gondolatmenetet kiterjeszti a 3. cikk (2) és (3) bekezdésének további részeire is, amelyeket a 3. cikk (1) bekezdésének törlése következtében már nem illet meg ugyanilyen előkelő hely az irányelvben. (lásd fentebb a 2.1.20. pontot)

A fenti megfontolások alapján a 28a. cikk a következőképpen szól:

„ A közösségi és a nemzeti rendelkezésekkel való kapcsolat

1. "Ez az irányelv nem érinti a nők védelméről szóló rendelkezéseket, különös tekintettel a terhességre és az anyaságra.

2. Ezen irányelv nem érinti a 96/34/EK irányelv és a 92/85/EGK irányelv rendelkezéseit. ”

2.2.6 A 103., 104., és 105. módosítás.

Ezek a módosítások rögzítik az átültetésre vonatkozó határidőket, a tagállamoknak át kell adniuk a Bizottságnak a jelentések elkészítéséhez szükséges információkat és az irányelv működését felül kell vizsgálni. Ezeket a határidőket együttesen kell figyelembe venni, mivel szorosan összefüggenek egymással és az átültetés, illetve a felülvizsgálati mechanizmus különböző lépéseit alkotják. Tekintettel arra, hogy a mostani átdolgozás eredményeképpen az átültetendő módosítások száma korlátozott, elfogadható, hogy az átültetésre biztosított időtartam továbbra is két év legyen (105. módosítás). Az azonban nem elégséges, ha csupán további egy évet engedélyeznének a tagállamok számára, hogy elkészítsék az irányelv alkalmazásáról szóló jelentéseiket. Ilyen rövid idő alatt nem lehet összegyűjteni annyi gyakorlati tapasztalatot, ami elengedhetetlen egy tartalmas jelentés elkészítéséhez, emiatt a jelentések benyújtásának határidejétegy évvel el kell tolni. Ennek következtében a 31. cikk (1) bekezdése (103. módosítás) így szól: „ Az ezen irányelv hatálybalépésétől számított négy évvel … ” és a 32. cikk (104. módosítás) által előírt határidőt ennek megfelelően meg kell hosszabbítani („ Az ezen irányelv hatálybalépésétől számított hat évvel … ”). A szóban forgó rendelkezések szövegét illetően figyelembe kell venni, hogy az irányelv hivatalos elfogadását követően konkrét dátumok kerülnek bele. A félreértések elkerülése érdekében a cikkek szövegében ki kell hagyni a dátumok helyét (pl.: a 103. módosítás esetében „ A tagállamoknak … belül közölniük kell … ”) és a következő lábjegyzettel kell ellátni: „ ezen irányelv hatálybalépésétől számított két/négy/hat év múlva ”.

A 105. módosítás Európai Parlament által jóváhagyott szövege a 33. cikk (1) bekezdéséből törli a megfelelési táblázatok említését, anélkül, hogy ezt szembeötlően/egyértelműen közölné/jelezné a szövegben, mivel az eredeti javaslatot pontatlanul vették át. Az új 31. preambulumbekezdés (lásd fentebb a 2.1.32. pontot) bevezetésével kapcsolatban a Bizottság el tudja fogadni ezt a módosítást.

2.3. A Bizottság számára elfogadhatatlan módosítások

2.3.1 A 3. módosítás

Ez a módosítás az Európai Unió alapjogi chartájának a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó rendelkezéseit (21. és 23. cikk) felidézve a szülői szabadsághoz való joggal szándékozik kiegészíteni a preambulumbekezdést. Eltekintve attól, hogy a javasolt szöveg-kiegészítés egy olyan kérdésre hivatkozik, amellyel ezen irányelv nem foglalkozik, nincs is helye ebben a preambulumbekezdésben, amely lényegében az alapjogi charta anyagi rendelkezéseinek parafrázisa. Azok a cikkek azonban nem is említik a szülői szabadságot és nem kelthető ilyen helytelen látszat. Emiatt tehát a módosítás elfogadhatatlan.

2.3.2 A 12., 13., és 100. módosítás

A 12. és 13. preambulumbekezdések kifejezett célja az, hogy a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek nemi alapú biztosításmatematikai tényezőinek használatával kapcsolatos információkra vonatkozó szabályait a magánbiztosítási szerződésekről szóló 2004/113 irányelvben elfogadott szabályokhoz igazítsa. E két területen azonban nem azonos az e tényezők elfogadhatóságával kapcsolatos jogi helyzet. A 2004/113 irányelvtől eltérően (amely csupán azzal a feltétellel engedélyezi a nemi alapú biztosításmatematikai tényezők használatát, ha összegyűjtött, nyilvános és rendszeresen frissített releváns és pontos statisztikai adatok állnak rendelkezésre) a hatálybaléptető rendelkezések nem tartalmaznak kötelezettségekek ezekre a preambulumbekezdésekre vonatkozóan. Az Európai Parlament elvetette az azonos rendszer bevezetését a nemi alapú biztosításmatematikai tényezők használatát vagy akár teljes megtiltását célzó módosításokat. Ennek következtében a kérdéses preambulumbekezdések céljukat vesztették. Ugyanez mondható el a 100. módosításról, amely elismeri a 2004/113 irányelv szabályainak az adatok felhasználásával kapcsolatos érdemi vonatkozásait, azonban nincs köze ezen irányelv tartalmához. Ezek a módosítások ezért nem fogadhatók el.

2.3.3 A 29. módosítás

Nem elfogadható a nem verbális magatartásnak a szexuális zaklatás meghatározásából való törlését indokoló érvelés sem, amely szerint nincs különbség a nem verbális és a fizikai zaklatás között. A fizikai zaklatás úgy is felfogható, hogy ahhoz fizikai kapcsolatra van szükség, amiben nem tartoznak bele például a gesztusok. A jelenlegi meghatározás a 2002/73 irányelvről az EP-vel folytatott tárgyalások eredménye, és összeegyeztethető a 2004/113 irányelvben szereplő meghatározással, ezért meg kell tartani.

2.3.4 A 30. módosítás

Ez a módosítás, amely a „ munkahelyi előmenetel ” meghatározását kívánja újra bevezetni, elfogadhatatlan. A kifejezés értelmezése semmiféle nehézséget nem okoz. Fölösleges és érdemben semmi újat nem nyújt az önmagukban is érthető fogalmak meghatározása, mint például ez és minden egyéb, a 76/207 irányelv hatálya alá tartozó terület, illetve amelyek nem létezik, vagy nincs javasolt meghatározása („ a foglalkoztatáshoz való hozzájutás", „a szakképzész” és „a munkakörülmények” ) .

2.3.5 A 36. módosítás

A módosítás arra törekszik, hogy az EK-Szerződés 141. cikk (4) bekezdésében körvonalazott pozitív kimenetelű intézkedések megtételének lehetőségét a tagállamok kötelezettségévé alakítsa át és konkrét példákat adjon azokra a területekre, ahol ezeket az intézkedéseket meg kell tenni, illetve egy más megfogalmazással cseréli fel a „ munka világára ” való hivatkozást.

Az EK-Szerződés 141. cikkének (4) bekezdése teljesen egyértelműen leszögezi, hogy bizonyos előnyöket nyújtó intézkedések megengedhetők, ám nem kötelezők. Amennyiben az elsőleges jog mérlegelési jogkört biztosít a tagállamoknak, az ugyanazon a cikken alapuló másodlagos jog nem írhat elő a Szerződésben foglaltakon túlmutató kötelezettségeket. Ezek a messzire vezető lényegi változások meghaladják azt, amit az átdolgozási feladatok keretében tenni lehet.

A gyermekgondozással kapcsolatos hivatkozásokat illetően a foglalkoztatásra és a munkavállalásra korlátozódó ezen irányelv alkalmazási körébe nem tartozik bele a gyermekgondozás területe, kivéve azt a viszonylag kis számú esetet, amikor a munkaadó gyermekgondozási szolgáltatásokat kínál. A gyermekek, illetve egyéb eltartottak gondozását célzó megfizethető szolgáltatások előmozdítása azonban mindaddig ezekben az esetekben sem számít a 141. cikk (4) bekezdésében meghatározott előnyöket nyújtó intézkedésnek, amíg az egyik nemhez tartozók nem preferenciális alapon jutnak hozzá. Emiatt e módosítás megtartása azzal a kockázattal járna, hogy az előnyöket nyújtó intézkedés értelmét illetően zavarok támadnának.

A módosítás végén található új szöveg tekintetében nem tanácsos új terminológiát bevezetni azokba a cikkekbe, amelyek csupán a más szövegezést alkalmazó Szerződésre hivatkoznak. A „ munkahely ” kifejezéstől eltérően, amelyet az irányelvben több helyen kiegészítettek (lásd a 2.1.26, 2.2.1 pontokat) a 141. cikk (4) bekezdésében előforduló a “ munka világa ” kifejezés kellően tágan értelmezhető ahhoz, hogy további terminológiai magyarázatot igényelne.

Ennek következtében az eredeti javaslat 14. cikkének szövegét mindenféle szövegbéli változtatás nélkül át kell helyezni az új 3a. cikkbe (lásd fentebb a 2.1.21 pontot).

2.3.6 Az 53. módosítás

A módosítás új szövegezést tartalmaz, amelynek célja az egyenlő bánásmód elve alkalmazási körének a foglalkoztatáshoz való hozzáférés és az előmenetel elvének vonatkozásában való pontosítása. Az új terminológia érdemben semmi újat sem nyújt, nem lenne több, mint ismétlődés, emellett nehézkessé tenné és megzavarná a bekezdés megfogalmazásait. Ezért a módosítás a Bizottság számára elfogadhatlan.

2.3.7 A 63. módosítás

A módosítás a kártérítésről és jóvátételről szóló rendelkezésbe ismét bevezeti a „ jogorvoslat ” kifejezést kiegészítvén azokat a következőkkel: „ az ezen irányelvből eredő kötelezettségek megsértésének esetében ” kell rendelkezésre állniuk. Az új szöveg érdemben semmi újat nem nyújt, szövegezése pedig meglehetősen homályos és fölösleges ismétlődésekkel van teli. Felesleges az irányelv megsértésének esetében alkalmazandó e szabályra hivatkozni, hiszen a szöveg már említi a „ nemi alapon történő megkülönböztetés ” következtében elszenvedett károk és veszteségek megtérítését. A „ jogorvoslatok ” kifejezés használata, valamint a kártérítés és a jóvátétel e jogorvoslatok példájaként való említése méginkább azt a helytelen benyomást keltené, hogy a tagállamok a kártérítés és a jóvátétel mellett egyéb jogorvoslatokat is bevezethetnek, pedig az előbbiek az elengedhetetlenek. Ez a probléma hasonlít ahhoz, amely részletesebben a 24. módosítással összefüggésben került kifejtésre (lásd fentebb a 2.2.2. pontot).

2.3.8 A 67. módosítás

E módosításnak az a célja, hogy az egyenlőséggel foglalkozó szervek feladatait kiegészítse az olyan európai szervekkel folytatandó adatcserével, mint a Nemek Egyenlőségének Intézete . Nem tanácsos a Nemek Egyenlőségének Európai Intézetére az egyetlen számbajöhető és alkalmas európai szervként hivatkozni, hiszen ez az intézmény még nem létezik, és jelenleg sem feladatainak, sem pedig végleges formájának meghatározása nem ismert.

2.3.9 A 86. módosítás

A „ munkahelyre ” történő hivatkozás tágítása, amely több más módosításban elfogadható (lásd a 2.1.26 és a 2.2.1 pontot), a 30. cikk esetében nem fogadható el. Ebben a konkrét összefüggésben a munkahelyet úgy említik, mint olyan helyet, amelyben az irányelvet átültető nemzeti jogszabályt meg kell ismertetni a dolgozókkal a jogaikról való tájékoztatás érdekében. Mivel a munkavállalási, a szakképzési és az előmeneteli lehetőségek a térben nem helyezhetők el, ott információkat sem lehet terjeszteni.

3. KÖVETKEZTETÉS

Az EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság a fentieknek megfelelően módosítja javaslatát.

[1] COM (2004) 279 végleges.

[2] HL C 157., 2005.6.28., 83. o.