[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 24.7.2007

COM(2007) 456 végleges

2005/0211 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében a

tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) elfogadásával kapcsolatos tanácsi közös álláspontról

2005/0211 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében a

tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) elfogadásával kapcsolatos tanácsi közös álláspontról

(EGT-vonatkozású szöveg)

1. ELőZMÉNYEK

A javaslat továbbítása az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz: (COM(2005) 505 végleges – 2005/0211/COD): | 2005.10.24. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: | 2006.04.20. |

A Régiók Bizottsága véleménye: | 2006.04.26. |

Az Európai Parlament első olvasatban kialakított véleménye: | 2006.11.14. |

A közös álláspont elfogadása: | 2007.07.23. |

2. A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK CÉLJA

Európa tengeri környezetét egyre több súlyos veszély fenyegeti. Európa tengeri élővilágának változatossága csökken, és továbbra is átalakulásokon megy keresztül. A tengeri élőhelyeket az ember pusztítja, rombolja, megzavarja. Európa tengereinek hatékonyabb védelmét intézményi korlátok is akadályozzák, valamint az is, hogy számos területen hiányosak az ismereteink.

A tengeri környezet állapotának romlása, ökológiai tőkéjének ebből fakadó vesztesége kockára teszi az európai tengerek és óceánok biztosította jólét és munkahelyek újrateremtődését. Ha nem foglalkozunk ezzel, az unió tengeri ágazata nem lesz képes jelentős mértékben hozzájárulni a lisszaboni célkitűzések megvalósításához.

A tengervédelmi stratégiáról szóló javasolt keretirányelv célja helyreállítani Európa tengerei és óceánjai egészséges ökológiai állapotát oly módon, hogy 2021-ig elérjük és stabilizáljuk a „jó környezeti állapotot.” Mivel az EU tengeri környezete igen változatos, és nagyon sokféle problémával küzd, a javaslat európai tengeri régiókat hoz létre földrajzi és környezeti szempontok alapján.

Uniós szinten az irányelv nem ír elő környezetgazdálkodási intézkedéseket. Inkább integrált szakpolitikai keretet nyújt, amely figyelembe veszi valamennyi terhelést és hatást, és egyértelmű operatív intézkedéseket ír elő a tengeri környezet hatékonyabb megóvása érdekében. Az irányelvet a tengeri régiók szintjén kell majd végrehajtani.

A stratégiák alapját az első szakaszban elvégzett, a környezet állapotával kapcsolatos felmérések eredményei jelentik, hogy a rendelkezésre álló legjobb tudományos ismeretek alapján tájékozott szakmai döntéseket lehessen hozni. A második szakaszban az egyes tagállamok az egyes tengeri régiókban érdekelt más tagállamokkal és harmadik országokkal szorosan együttműködve a „jó környezeti állapot” elérését szolgáló tengervédelmi stratégiákat dolgoznak ki és hajtanak végre. A szabályozás ösztönzi a tagállamokat, hogy a tengervédelmi stratégiák kidolgozásakor használják a meglévő regionális tengervédelmi egyezmények nyújtotta kereteket; ilyen az OSPAR az Atlanti-óceán északkeleti része, a HELCOM a Balti-tenger, a Barcelonai Egyezmény a Földközi-tenger, és a Bukaresti Egyezmény a Fekete-tenger esetében.

A tengervédelmi stratégiáról szóló irányelvjavaslat része a 2002-ben elfogadott hatodik környezetvédelmi cselekvési programnak. Szintén kapcsolódik a Bizottság által 2006. június 7-én elfogadott, „ Az Európai Unió jövőbeni tengerpolitikája felé: európai elképzelések az óceánok és a tengerek jövőjéről ” című zöld könyvhöz.[1] A tengervédelmi stratégiáról szóló javasolt keretirányelv alkotja majd az EU jövőbeni tengerpolitikájának környezetvédelmi pillérét.

3. A KÖZÖS ÁLLÁSPONTTAL KAPCSOLATOS MEGJEGYZÉSEK

3.1 . Általános megjegyzések

Az Európai Parlament által első olvasatban javasolt 87 módosításból a Bizottság 52 -t teljesen, részben vagy elvben elfogadott. Az 52 módosításból 37 került be a közös álláspontba.

A Bizottság elfogadta azokat a módosításokat, amelyek a tengeri környezettel való gazdálkodásban az ökoszisztéma-alapú megközelítés jelentőségének elismerésével, a tengervédelmi stratégiák regionális kialakításában és végrehajtásában a tagállamok és egyes Unión kívüli államok együttműködésével, illetve a környezetvédelmi integráció előmozdításával kapcsolatosak. A Bizottság szintén elfogadta a szöveg, különösképpen a meghatározások egyértelműbbé tételét célzó módosításokat, a kapcsolódó irányelvekkel (pl. vízügyi keretirányelv, madárvédelmi irányelv, élőhelyvédelmi irányelv) való összhangot szolgáló, a földrajzi kiterjedést érintő (az irányelv hatályának kiterjesztése a Fekete-tengerre), a megfelelő nemzetközi egyezményekre való hivatkozást beillesztő, és a „jó környezeti állapot” egyes indikátorainak beillesztésére vonatkozó módosításokat.

A Bizottság elutasította azokat a módosításokat, amelyek a végrehajtás ütemezését meggyorsítanák, ennek ugyanis nincs realitása. A Bizottság elutasította azokat a módosításokat is, amelyek a tagállamokat tengeri védett területek létrehozására kötelezték volna. Ezeket a területeket eszköznek kell tekinteni a „jó környezeti állapot” eléréséhez, nem pedig önmagukért való célnak, tehát kialakításuk nem lehet kötelező. A „jó környezeti állapot” indikátorainak bevezetésével kapcsolatban a Bizottság alapvetően egyetért a Parlament egyes javaslataival, és fontosnak is tartja a kérdést, de úgy véli: az ilyen indikátorokat egyértelműen a környezet minőségét meghatározó elemekre kell alapozni, nem a környezetet érő terhelésekre. A terhelésekre koncentráló megközelítés óhatatlanul egyes veszélyek figyelmen kívül hagyását eredményezné, és nem tenné lehetővé az Unió számára, hogy egy valóban egységes, holisztikus megközelítés kialakítása felé mozduljon el a tengeri környezet kezelésében. Végezetül a Bizottság azokat a módosításokat is elutasította, amelyek értelmében ad hoc finanszírozást kellene nyújtani a javasolt tengervédelmi irányelv végrehajtásához, vagy amelyek egyes régiók számára különleges státuszt biztosítanának.

3.2 . Részletes megjegyzések

3.2.1 . A Bizottság által elfogadott, a közös álláspontba teljesen vagy részben beillesztett parlamenti módosítások

A következő módosítások kerültek beillesztésre a közös álláspontba: 1., 3., 6., 7., 8., 12., 15., 16., 18., 22., 23. (a preambulumbekezdésekbe), 25. , 26. , 27. , 28., 29., 31., 33., 36., 37., 39., 41. , 42. , 43., 47. , 48. , 49. , 50. , 51. , 53. , 56. , 60. , 63. , 70. , 75., 77. és 84. (a cikkekbe).

Az irányelv földrajzi értelemben vett hatályát a Fekete-tengerre is kiterjesztő 1 . módosítást a Tanács is elfogadta, de a Jeges-tengerre való utalást nem. A közös álláspontban részben szerepel a tengerek és óceánok igénybevételével kapcsolatos 3. módosítás, az ökoszisztémák jelentőségét hangsúlyozó 6. módosítás, valamint a biológiai és környezetvédelmi célokra vonatkozó 7. módosítás.

A közös álláspont a 8. módosítást részben veszi át. Az integrációra való utalás átfogalmazásra került, a Bizottság így már teljes mértékben el tudja fogadni.

A harmadik országokkal való együttműködés jelentőségével kapcsolatos 12. módosítást a közös álláspont nagyrészt tartalmazza (pl. a (18) preambulumbekezdésben), de a partnerségek kialakítására nem utal.

A költséghatékonyságot, a kutatást és a megfigyelést hangsúlyozó 15. módosítás is bekerült a szövegbe.

Az ökológiai funkciókat említő 16. módosítás is jórészt beépült a szövegbe.

A tengerkutatásnak a hetedik kutatási keretprogramban elfoglalt helyét hangsúlyozó 18. módosítás is átvételre került.

A 22. módosítás, amely szerint a jövőben a közös halászati politikának figyelembe kell vennie az irányelvet, szintén elfogadásra került.

Az ökoszisztéma-alapú megközelítésre és az elővigyázatosság elvére utaló 23. módosítás az (5), (7) és (40) preambulumbekezdésben tükröződik.

A 25. módosítás, amely a csatlakozni kívánó és a társult országok vízminőségére való utalást tartalmaz, közvetve benne foglaltatik a tagállamok és harmadik országok közötti együttműködést tárgyaló 6. cikkben.

A tengeri védett területeket új preambulumbekezdésben említő 84. módosítás teljes mértékben átvételre került.

A nemzetközi szinten már meglévő kötelezettségekre, kötelezettségvállalásokra és kezdeményezésekre vonatkozó 26. módosítás részben átvételre kerül a „tengeri vízterület” közös álláspontban szereplő meghatározásában (3. cikk), valamint az ENSZ tengerjogi egyezményére való utalás formájában.

A 27. módosítás a meghatározásokat tartalmazó 3. cikkben jelenik meg. Az Európai Parlament módosításának megfelelően a meghatározások a tengeri vízterületre, a környezeti állapotra, a jó környezeti állapotra és a szennyezésre vonatkoznak. Azonban a meghatározások tartalmilag néha eltérnek. A tengeri vízterületnek a közös álláspontban található meghatározása a felségvizek kiterjedését meghatározó alapvonal tenger felőli részétől kezdődő vizekre vonatkozik, és a vízügyi keretirányelv hatálya alá tartozó vizek tekintetében az átfedést azokra a tengeri környezet védelme szempontjából fontos elemekre korlátozza, amelyekre a vízügyi keretirányelv nem vonatkozik. Ezzel szemben a 27. módosítás értelmében a meghatározás az árapályterületeket is felöleli, ami bővíti a vízügyi keretirányelv hatálya alá tartozó vizekkel való átfedést. A közös álláspontban a „jó környezeti állapot” meghatározása nem olyan részletes, mint a 27. módosításban. Végül ez a módosítás a „tengeri védett területek” fogalmát is tartalmazza, ami nem került bele a közös álláspontba; ellenben a közös álláspontban szerepelnek olyan meghatározások, amelyek a 27. módosításban nem (környezetvédelmi cél, különleges terület, regionális együttműködés, regionális tengeri együttműködés).

A 28. módosítás elfogadásra került, mivel a Fekete-tenger szerepel a 4. cikkben felsorolt tengeri régiók között.

A 29. módosítás közvetetten és részben szerepel a közös álláspontban; ez a megfelelő nemzetközi egyezményekkel való összhangra vonatkozik (és pl. a 3. cikkben az ENSZ tengerjogi egyezményével való összhangra utalás formájában van jelen).

A 31. módosítás szerepel a közös álláspontban, amennyiben a régiónként megvalósított egységes tengervédelmi stratégiákat a nemzeti stratégiák összességeként értelmezzük, nem egyetlen regionális tengervédelmi stratégiaként. A közös álláspont nagyobb hangsúlyt helyez a regionális együttműködésre (6. cikk), ami minden bizonnyal elő fogja segíteni a régiók és alrégiók szintjén jól összehangolt stratégiák kialakítását. A 33. , 37. és 47. módosítás esetében is úgy tekinthető, hogy azok belekerültek a szövegbe, ha a regionális tengervédelmi stratégiákat a nemzeti stratégiák összességeként értelmezzük, kizárva a kollektív felelősség fennállását.

A 36. módosítás annyiban került elfogadásra (az 5. cikk (3) bekezdésében), hogy az irányelv rendelkezik gyorsított végrehajtási mechanizmusról. A közös álláspont részben figyelembe veszi az uniós támogatással kapcsolatos javaslatot, és ez a Bizottság számára is elfogadható, ugyanis az 5. cikk utal arra, hogy a Bizottság nyújthat segítséget.

A tengeri védett területeket érintő 39. módosítás a közös álláspont 13. cikkének (4) bekezdésében tükröződik, eltekintve attól, hogy a Parlament által javasolt módon kötelező alapon kellene őket létrehozni, amit a Bizottság nem tartott elfogadhatónak.

A regionális együttműködéssel kapcsolatos 41. módosítást a közös álláspont 6. cikke tartalmazza. Ugyanez igaz a 42. és 43. módosításra – kivéve az azon harmadik országokkal való együttműködést, amelyek lobogója alatt hajó tevékenykedik az EU tengeri régióiban.

A 48. módosítás az ökoszisztéma-funkciókra (szerepekre) való utalás beillesztését javasolja a 8. cikkbe. Erről végül a közös álláspont 3. cikkének (4) bekezdése rendelkezik (a környezeti állapot meghatározásában).

A 49 . módosítás, amely a 8. cikkben előírt kezdeti értékelések elkészítésekor a meglévő értékelések eredményeinek figyelembevételére kötelez, szerepel a közös álláspontban, méghozzá a 8. cikk (2) bekezdésében, amely úgy rendelkezik, hogy egyéb, például a regionális tengervédelmi egyezmények keretében közösen elvégzett releváns felméréseket is figyelembe kell venni.

Az 51. módosítást, amely az értékelések összehangolására és konzisztenciájára vonatkozó előírásokat állapít meg, a közös álláspont közvetetten vette át a 8. cikk (2) bekezdésében (l. fent), valamint a regionális együttműködéssel kapcsolatos rendelkezések megerősítése révén.

Az 53 . módosítást részben vette át a közös álláspont. Noha a Parlament által javasolt szövegezésbéli kiigazításokat nem vette át, a két intézmény egyetért abban, hogy új mellékletet kell létrehozni (I. melléklet) az általános minőségi mutatókról. Meg kell azonban jegyezni, hogy a Tanács és az Európai Parlament igen eltérően vélekedik e melléklet tartalmáról.

Az 56. módosítás lényege a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi (79/409/EGK és 92/43/EGK) irányelvre való utalás beillesztése a 11. cikk (Felügyeleti programok) szövegébe; ezt a javaslatot részben figyelembe veszi a közös álláspont, amely a két irányelvre a 13. cikkben (intézkedéscsomagok) hivatkozik. Az 56. módosításnak a Globális Környezetvédelmi és Biztonsági Megfigyelő Rendszerrel (GMES) kapcsolatos részét a közös álláspont nem tartalmazza. Noha az 50. és 63. módosításban szereplő, egyes vízügyi irányelvekre (91/271/EGK és 2006/7/EK) való utalásokat abban a formában nem vette át, a közös álláspont hivatkozik egyéb vonatkozó értékelésekre (8. cikk (2) bekezdése), illetve a közösségi jog által megkövetelt egyéb vonatkozó intézkedésekre (13. cikk (2) bekezdése), tehát közvetett módon utal ezekre a jogszabályokra.

A 60. módosítás részben és csak közvetetten került elfogadásra. Az ökoszisztéma-alapú megközelítésre utal a közös álláspont 1. cikke. Az elővigyázatosság elve a preambulumbekezdések szövegében jelenik meg. A megelőző intézkedések szükségessége, a szennyező fizet elve és a határokon átnyúló hatások említése azonban nem szerepel explicit módon.

A 70. módosítást, amely alapján a Bizottságnak a hatálybalépéstől számított négy év elteltével jelentést kellene készítenie az esetleges ellentétekről, a közös álláspont csak részben és indirekt módon veszi figyelembe, amikor a 20. cikk g) pontjában úgy rendelkezik, hogy a jelentésben össze kell foglalni, hogy más kapcsolódó közösségi politikák mennyiben járultak hozzá az irányelv céljainak eléréséhez.

A 75. és 77. módosítás, amelyek a komitológiai eljárás tekintetében a szöveg és a 2006/512/EK határozat közötti összhangot biztosítják, szerepelnek a közös álláspontban (22. és 23. cikk).

3.2.2 . A Bizottság által elfogadott, de a közös álláspontban nem szereplő parlamenti módosítások

A preambulumbekezdésekre vonatkozó 2. módosítás, amely az EU félszigetjellegét említi, nem került átvételre. A regionális együttműködéssel kapcsolatos 9. módosítás sem.

A 46. módosítás, amely az illetékes hatóságokat a „nemzeti” jelzővel látja el, nem került elfogadásra.

Az adatokhoz való hozzáférésre vonatkozó 52. és 58. módosítást a közös álláspont nem veszi figyelembe, bár a 8. cikk (2) bekezdése hivatkozik a regionális tengeri egyezmények keretében elvégzett egyéb releváns értékelésekre. Nem került figyelembevételre az a javaslat sem, hogy az értékelések és megfigyelési programok eredményeit közölni kelljen az Európai Környezetvédelmi Ügynökséggel. A Bizottság azon aggályát, hogy a Parlament módosításaiban nem szerepel az INSPIRE irányelvre való utalás, végül a közös álláspont 19. cikkének (3) bekezdése orvosolja.

Az 55. módosítást a közös álláspont nem tartalmazza. A közös álláspontban nem szerepel sem a környezetvédelmi célok meghatározásakor figyelembe veendő, országhatárokon átnyúló hatásokról szóló rész (amellyel egyébként a Bizottság egyetért), sem a végrehajtás ütemezésére vonatkozó rész (amellyel a Bizottság nem ért egyet).

Az 57. módosítás, amelynek lényege, hogy a tagállamokat együttműködésre kötelezi a megfigyelési módszerek koherenciája érdekében, nem került elfogadásra.

A 66. módosítást a közös álláspont lényegében nem tartalmazza, bár a két intézmény egyetért abban, hogy a 14. cikknek a „Kivételek” címet adja. A közös álláspont nem tartalmaz utalást az éghajlatváltozásra, pedig azt a Bizottság támogatná. A Parlament azon módosításait, amelyek földrajzi vonatkozásaik miatt nem voltak a Bizottság számára elfogadhatóak, szintén nem tartalmazza a közös álláspont. Azt a szövegrészt, amely a Bizottságot arra kötelezné, hogy a tagállamok tájékoztatása alapján saját hatáskörén belül intézkedjen a környezetvédelmi célok teljesülése érdekében, nagyrészt átveszi a közös álláspont, de másik cikkben (a 15.-ben) említi.

Az érdekeltek bevonására és a velük való konzultációra vonatkozó 67. és 68. módosítást a közös álláspont nem tartalmazza.

Az irányelv felülvizsgálatának céljait részletező 73. módosítás sem szerepel a közös álláspontban.

A jó környezeti állapot ismérveire vonatkozó 80. , 81. , 82 ., 91. és 92. módosítás sokkal részletesebb felsorolást hoz létre, mint a közös álláspont (ez utóbbiban 21 szempont helyett csak 11 szerepel). A fő különbség abban rejlik, hogy a Parlament 9 olyan ismérvet is felsorol, amelyek alapján a jó környezeti állapot különböző, az ember által okozott környezetterhelésekkel hozható összefüggésbe (nyílt tengeri ipari tevékenység – l) és n) pont, hajózás – m) és o) pont, egyéb emberi tevékenységek – p)–t) pont). A közös álláspont azonban a többi, állapotra vagy hatásra vonatkozó szempont közül többet is tükröz, még ha általánosabban is.

3.2.3 . A Bizottság által elutasított, de a közös álláspontban szereplő parlamenti módosítások

A Balti-tengert a kísérleti régió szerepével felruházó 38. módosítást eredeti formájában nem fogadták el, de az irányelv végrehajtása során megvalósítandó kísérleti projektek gondolatát a közös álláspont átveszi (5. cikk (3) bekezdése).

A 62 . és a 64. módosítás, amely tengeri védett területek létrehozására kötelez, nem került teljes mértékben figyelembevételre a közös álláspontban. Részben azonban fellelhető két új albekezdésben, amely az intézkedéscsomagok részeként említést tesz a tengeri védett területek kijelöléséről (lásd a 13. cikk (4) bekezdését). Meg kell azonban jegyezni, hogy az ilyen területek létrehozását a közös álláspont szövege nem teszi kötelezővé.

3.2.4 . A Bizottság által elutasított és a közös álláspontban sem szereplő módosítások

A preambulumbekezdésekben elutasításra került a 4. módosítás, amely a Balti-tenger különleges jellegéről szól. A minőségi és mennyiségi célokkal kapcsolatos 5. módosítás hasonlóképpen nem szerepel a közös álláspontban. Nem fogadták el a 10. módosítást, amely a tagállamok és harmadik országok közötti együttműködésre szólít fel az EU tengervizein tevékenykedő és harmadik országok lobogója alatt hajózó hajók kapcsán. A Natura-területek hálózatával kapcsolatos 11. módosítás sem került be a szövegbe. Az egyes területek kutatásának elsőbbséget biztosító 13. és 17. módosítást nem fogadták el.

A tagállamokat az ágazatokon átívelő együttműködés érdekében ad hoc struktúrák kialakítására kötelező 14. és 88. módosítás is elutasításra került.

A végrehajtás közösségi forrásokból való támogatásáról rendelkező 19. és 74. módosítás nem került bele a közös álláspontba.

A végrehajtás különböző határidőit előrehozó 20. , 34. , 35 ., 69. , 79. és 85. módosításokat a Tanács ugyancsak nem fogadta el.

A halászati irányításra utaló 21. módosítás ellentétes volt a Szerződéssel, azt elutasították.

A 30. módosítás, amely az Adriai-tenger esetében megemlítette Horvátországot a tagállamok között, nem került elfogadásra (lásd a 4. cikket). Sőt, a Tanács úgy döntött, hogy a cikkből teljes egészben törölni kell a tagállamokra való utalásokat.

A „jó környezeti állapot” elérésének kötelezettségét tovább szigorító 32. módosítás sem kapott bizalmat. A közös álláspont ebben a lényeges kérdésben sajnos kevésbé szigorú, mint a Bizottság eredeti javaslata.

A 6. cikk címét megváltoztató 40. módosítás sem került bele a közös álláspontba.

A tengeri környezettel kapcsolatos főbb infrastruktúra-fejlesztési beruházások szabályozási keretéről szóló 44. módosítást elutasították.

A közös agrárpolitikával kapcsolatos 45. módosítást szintén.

Az 54. módosítást, amely a „jó környezeti állapot” indikátoraival kapcsolatban töröl minden, a komitológiára való utalást, nem fogadták el.

A tengerek szennyezésének kimutathatóságával és nyomon követhetőségével foglalkozó 59. és 61. módosítást elutasították.

A 65. módosítás, amely előírta volna a Bizottság számára a helyes óceángazdálkodás megvalósítására vonatkozó kritériumok kidolgozását, nem került átvételre.

A sarkvidéki tengeri területek kötelező védelmét célzó 71. módosítás is megbukott.

A tengeri védett területekkel és azok létesítéséről szóló jelentésekkel foglalkozó 72. módosítás nem került bele a közös álláspontba.

A módszertani normák elfogadásához az új, ellenőrzéssel történő szabályozási eljárást megkövetelő 76. módosítást elutasították.

Az európai tengervizeken kívüli vizekről szóló 78. módosítást szintén elutasították.

Végül nem került elfogadásra a 90. módosítás, amely az értékelendő jellemzők köréből kizárta volna a radionuklidokat.

3.2.5 . A Tanács további változtatásai a javaslathoz képest

A közös álláspont a Bizottság eredeti javaslatához képest számos fontos változtatást tartalmaz. Sajnálatos, hogy ezek gyengítik a javaslatot.

A legfontosabb változtatások a következőket érintik:

- Az 1. cikk módosítása következtében az irányelv kevésbé nagyra törő. Míg a Bizottság eredeti javaslata olyan intézkedéscsomagok kialakítását követeli meg, amelyek biztosítják a jó környezeti állapot elérését, a közös álláspontban ez úgy módosult, hogy az intézkedéscsomagoknak törekedniük kell a jó környezeti állapot elérésére.Azonban mindenképpen pozitívum, hogy a tagállamoknak 2021-ig demonstrálniuk kell, hogy közelebb kerültek a jó környezeti állapot eléréséhez. A közös álláspont alapján ugyanis nem elegendő létrehozni a tengervédelmi stratégiákat 2021-ig, ha azok nem vezetnek a tengeri környezet hatékonyabb védelméhez.Végső soron az irányelv átfogó célja továbbra is a jó környezeti állapot maradéktalan elérése, mert az irányelv számos helyen (pl. a 13. cikkben) tartalmaz erre való utalásokat, amelyek nem módosultak.

- Beillesztésre került egy új rendelkezés, amely mentesíti a tagállamokat egyes végrehajtási intézkedések megtétele alól, amennyiben nem áll fenn jelentős kockázat a tengeri környezetre nézve vagy az intézkedés aránytalan költségekkel járna. Ez az új rendelkezés újabb ilyen jellegű védintézkedést vezet be, hiszen a javaslatban eredetileg is szerepelt a végrehajtás költségeivel kapcsolatban hasonló biztosíték (a 13. cikk (3) bekezdésében). A közös álláspont nem mondja ki eléggé egyértelműen, hogy bizonyítani kell a jelentős kockázat hiányát vagy az aránytalan költségek fennállását.

Egyéb jelentős változások:

- A tengervédelmi stratégia és a vízügyi keretirányelv közötti földrajzi átfedés: A tengeri vízterület meghatározása a 3. cikkben úgy módosult, hogy magába foglal a vízügyi keretirányelv hatálya alá tartozó vizeket is, éspedig a vízügyi keretirányelv hatálya alá nem tartozó fontos tengeri ökoszisztéma-elemek tekintetében. A tengervédelmi irányelv hatályát azért kell kiterjeszteni a vízügyi keretirányelv hatálya alá tartozó vizekre, hogy biztosítható legyen a két irányelv koherens végrehajtása. Tudvalévő, hogy a tengeri ökoszisztémák nem tisztelik a mesterséges közigazgatási határokat. Kívánatosabb lett volna ennél is nagyobb átfedést biztosítani a két irányelv hatálya között, például a part menti és az átmeneti vizek (a folyótorkolatok közelében a parti tengervizekhez való közelségük eredményeképpen részben sós jellegű felszíni víztestek) tekintetében.

- A végrehajtás Bizottság általi felügyelete (12. és 16. cikk) A közös javaslat gyengíti a Bizottság végrehajtást ellenőrző szerepét, mindössze tanácsokat adhat a tagállamok értesítései alapján.

- A kísérleti projektek számára az irányelv gyorsított végrehajtásról rendelkezik (5. cikk (3) bekezdése). A közös álláspont lehetőséget biztosít a végrehajtás meggyorsítására egyes kísérleti régiók tekintetében, amelyeket a tagállamok jelölnek ki.

- A 4. cikkből törlésre kerültek a tagállamokra való utalások: A közös álláspont csak a tengeri régiókat és javasolt alrégiókat sorolja fel, nem nevezi meg az e régiókkal határos tagállamokat.

4. KÖVETKEZTETÉSEK

A Bizottság úgy véli, hogy a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv elfogadásának folyamatában jelentős előrelépést képvisel a közös álláspont, amelyet egy kivételével valamennyi tagállam elfogadott (Olaszország tartózkodása mellett).

A Bizottság ugyanakkor szeretné kiemelni, hogy a közös álláspont kevésbé ambiciózus, mint az általa beterjesztett eredeti javaslat, főleg ami az átfogó célokat, a jó környezeti állapot elérésére vonatkozó kötelezettséget és a végrehajtás költségeit illeti. Ez utóbbi kapcsán szeretné hangsúlyozni, hogy a szakpolitikák helyes irányításához jó minőségű információkra van szükség, azonban az EU szintjén jelenleg rendelkezésre álló értékelési és megfigyelési programok nem eléggé integráltak vagy teljes körűek.

Mindezek ellenére a Bizottság megelégedésére szolgál, hogy a közös álláspont is egyértelműen elismeri a tengerek és óceánok hatékonyabb védelméhez elengedhetetlen integrált európai megközelítés szükségességét. Szerencsés, hogy a regionális tengervédelmi stratégiák kialakítása és végrehajtása érdekében kiemelt szerepet kapott a tagállamok és a harmadik országok közötti együttműködés és egyeztetés. Végezetül: a Bizottság hasznosnak találja a jó környezeti állapot meghatározásának különböző szempontokkal való bővülését is, bár jobban örülne annak, ha ezek a meghatározások nem a környezetet érő terhelésekre, hanem a környezet minőségét meghatározó tényezőkre összpontosítanának.

[1] COM(2006) 275 végleges