HU   HU 
 
 
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG   
Brüsszel, 2022.4.13.  
SWD(2022) 116 final  
 
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM  
 
A HATÁSVIZSGÁLATI JELENTÉS VEZETŐI ÖSSZEFOGLALÓJA  
 
a kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek oltalmáról  
amely a következő dokumentumot kíséri  
Javaslat  
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE  
a kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek oltalmáról, valamint az (EU) 
2017/1001 és az (EU) 2019/1753 európai parlamenti és tanácsi rendelet és az (EU) 
2019/1754 tanácsi határozat módosításáról  
{COM(2022)  174 final}  - {SEC(2022)  193 final}  - {SWD (2022)  114 final}  -
 {SWD(2022)  115 final}   
 
1 
 Vezetői összefoglaló  
Hatásvizsgálat a kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek oltalmáról szóló európai 
parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról  
A. A fellépés szükségessége  
Miért? Milyen problémát kell megoldani?  
A borok, a szeszes italok, az ízesített borok, valamint a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek 
esetében már biztosított uniós szinten a földrajzi árujelzők különleges vagy sui generis  oltalma. A 
kézműves és ipari termékek esetében azonban jelenleg nincs uniós szinten harmonizált vagy 
egységes oltalmi rendszer a földrajzi árujelzők tekintetében. Tizenhat uniós tagállam rendelkezik 
földrajzi árujelzőkre vonatkozó nemzeti sui generis  rendszerekkel, amelyek lefedik a kézműves és 
az ipari termékeket. Ezek a rendszerek az oltalom, az adminisztráció és a díjak tekintetében 
eltérnek egymástól, és nem nyújtanak védelmet a z előállítóknak  az ország területén kívül. Más 
tagállamok nem rendelkeznek nemzeti szinten a kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek 
oltalmára vonatkozó rendszerrel, és fogyasztóvédelmi jogszabályok vagy védjegyek használatát 
írják elő. Ha a kézműves és ipari termékek előállítói  az egész Unióra kiterjedő oltalmat 
szeret nének szerezni, ezt az egyes tagállamokban csak külön -külön tehetik meg, a nemzeti szinten 
rendelkezésre álló lehetőségeknek megfelelően. Ez a helyzet visszatarthatja az EU -ban a 
hagyományos kézműiparba történő beruházásokat, ami növeli a költségeket és a 
jogbizonytalanságot a z előállítók  számára.  
A kézműves és ipari termékek uniós szintű oltalmának hiánya azonban nem csupán belügy. 2019 
novemberében az EU csatlakozott a Lisszaboni Megállapodás eredetmegjelölésekről és földrajzi 
jelzésekről szóló genfi szöv egéhez, amely a Szellemi Tulajdon Világszervezete által igazgatott 
szerződés. A Genfi Szöveg lehetőséget kínál a földrajzi árujelzők oltalmának megszerzésére, 
függetlenül azon áruk jellegétől, amelyekre az árujelzők vonatkoznak, ideértve a kézműves és ipar i 
termékeket is. Bár az EU -nak teljesítenie kell a Genfi Szöveg szerinti nemzetközi kötelezettségeit, 
és uniós szintű oltalmi rendszert kell létrehoznia a kézműves és ipari termékek számára, maradt 
még mozgástér arra vonatkozóan, hogy ezt hogyan lehet a le hető legköltséghatékonyabb módon 
megvalósítani.  
„Az EU innovációs lehetőségeinek maximális kiaknázása – A szellemi tulajdonra vonatkozó 
cselekvési terv az EU helyreállításának és rezilienciájának támogatása érdekében” című, 2020. 
november 25 -i közleményébe n (COM(2020)  760 final ) a Bizottság bejelentette, hogy mérlegelni 
fogja a nem mezőgazdasági termékekre vonatkozó földrajzi árujelzők uniós szintű oltalmának 
megvalósíthatóságát.  
A kezdeményezés célja különösen két fő probléma kezelése. Az első probléma a földrajzi 
árujelzővel ellátott kézműves és ipari termékek nemzetközi oltalmának korlátaihoz kapcsolódik. 
Uniós szintű oltalom hiányában az EU nem tudja biztosítani a harmadik országokban az EU -ból 
származó kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek oltalmát a lisszaboni/genfi módszer 
alkalmazásával, először is azért, mert nem lehetséges az uniós lajstromozás. Az EU -nak meg kell 
tagadnia a harmadik országokból származó kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek 
oltalmát is, mivel uniós szinten nem áll rendelkezésre ilyen oltalom. Ezen túlmenően az EU nem 
biztosíthat oltalmat kétoldalú kereskedelmi megállapodások révén a kézműves és ipari termékek 
földrajzi árujelzőire vonatkozóan azáltal, hogy a kézműves és ipari termékekre vonatkozó földrajzi 
árujelzőket felveszi az ilyen megállapodások által oltalomban részesítendő földrajzi árujelzők 
jegyzékébe. A második  probléma a kézműves és ipari termékek európai előállítóinak elszalasztott 
lehetőségeivel kapcsolatos. Az EU -ban rendelkezésre álló oltalmi m ódszerek összetett jellege 
miatt (európai uniós védjegy, európai uniós együttes védjegy, adott esetben földrajzi árujelzőhöz 
kapcsolódó nemzeti jog, nemzeti együttes védjegy, adott esetben nemzeti tanúsító védjegy,) a z 
 
2 
 előállítók  nehezen tudnak eligazodni az oltalom megszerzése és érvényesítése terén. A különböző 
oltalmi módszerek közötti eltérések miatt az oltalom megszerzése bonyolult és költséges, és ebből 
kifolyólag a kézműves és ipari termékeket előállító kisvállalkozások tipikus klaszterei számára 
kivitelezhetetlen. Emellett a nemzeti kezdeményezések sokfélesége és különbségei 
jogbizonytalanságot eredményeznek a z előállítók  számára, megtéveszthetik a fogyasztókat, 
gyengíthetik az Unión belüli kereskedelmet, és utat nyithatnak a földrajzi árujelzőkkel k apcsolatos 
offline és online jogsértések előtt.  
Mi e kezdeményezés várható eredménye?  
A kezdeményezés általános célja, hogy lehetővé tegye az EU számára a Lisszaboni Megállapodás 
genfi szövege szerinti kötelezettségeinek hatékony teljesítését, és maximalizálja az EU lisszaboni 
rendszerhez való csatlakozásából és a kétoldalú kereskedelmi meg állapodásokból származó, az 
uniós előállítóknál  jelentkező előnyöket. Célja továbbá, hogy az oltalomra vonatkozó hatékony és 
harmonizált szabályozási keret létrehozásával megteremtse a meghatározott földrajzi helyhez 
kötődő kézműves és ipari termékek működőképes belső piacát.  
Az egyedi célkitűzések oly  módon kerültek meghatározásra, hogy lehetővé tegyék annak 
értékelését, hogy miként lehet a leghatékonyabb és legeredményesebb módon teljesíteni a Genfi 
Szöveg szerinti kötelezettségeket. Az új rendszernek különösen a következőket kell biztosítania: i. 
kérelmezőbarát és megfizethető lajstromozási rendszer; ii. hatékony és megfizethető ellenőrzési és 
érvényesítési rendszer; és iii. a hatóságok alacsony költségei.  
Milyen többletértéket képvisel az uniós szintű fellépés?   
Az egységes szabályozás hiányának pr oblémája lényegében uniós szinten megoldódna. Egy uniós 
kezdeményezés egyenlő oltalmi feltételeket biztosíthatna valamennyi tagállamban, ezáltal 
jogbiztonságot teremtve és ösztönözve a meghatározott földrajzi helyhez kötődő kézműves és ipari 
termékekbe val ó beruházást. Összehasonlításképpen a nemzeti kezdeményezések sokfélesége és 
eltérései jogbizonytalanságot eredményeznek az oltalmat kereső előállítók  számára, 
megtéveszthetik a fogyasztókat, akadályozzák az Unión belüli kereskedelmet, és lehetővé teszik a z 
egyenlőtlen versenyt a különleges, adott földrajzi helyhez kötődő minőségű termékek 
forgalmazása terén.  
Az uniós szintű megközelítés azt is lehetővé tenné, hogy az EU teljeskörűen kihasználja az 
eredetmegjelölések és a földrajzi jelzések nemzetközi rendszere (a lisszaboni rendszer) által kínált 
lehetőségeket. A nemzeti oltalmi rendszerek önmagukban nem tudják elérni ezt a célt, mivel ebben 
a korlátozott keretben csak a Lisszaboni Megállapodásban részes tagállamok tarthatnak fenn 
lajstromokat és nyújt hatnak be új kérelmeket.  
B. Megoldások  
Milyen jogalkotási és nem jogalkotási szakpolitikai alternatívák merültek fel?   
Van-e előnyben részesített megoldás? Miért?   
 Alapforgatókönyv – Nincs változás: A jelenlegi széttagolt uniós szabályozási keret és a 
nemzetközi szinten elismert oltalom hiánya.  
 1. szakpolitikai alternatíva – A mezőgazdasági termékekre vonatkozó 
földrajziárujelző -oltalm i rendszer  kiterjesztése a kézműves és ipari termékek 
földrajzi árujelzőire: Ennek az alternatívának az értelmében a kéz műves és ipari termékek 
földrajzi árujelzőinek oltalmi rendszerét a mezőgazdasági termékekre és élelmiszerekre 
vonatkozó földrajzi árujelzők oltalmának meglévő rendszerébe integrálnák. A 
mezőgazdasági földrajzi árujelzők rendszereinek javasolt felülvizsgál ata keretében a 
tagállamok továbbra is előzetes vizsgálati eljárást végeznének nemzeti szinten. Uniós 
szinten a földrajzi árujelzők rendszerének felülvizsgálata felhatalmazná a Bizottságot arra, 
hogy kiszervezze a kérelmek és a felszólalások ellenőrzését e gy ügynökséghez 
(valószínűleg az EUIPO -hoz). Ennek az alternatívának az értelmében az agrár -
élelmiszeripari ágazatban folyamatban lévő felülvizsgálat harmonizálná a jelenlegi 
 
3 
 nyomonkövetési és végrehajtási rendszert, és kiterjesztené azt a kézműves és ipar i 
termékek földrajzi árujelzőire is.  
 2. szakpolitikai alternatíva – A földrajzi árujelzők sui generis  oltalmát létrehozó 
önálló uniós szabályozás:  Ez az alternatíva egy olyan uniós rendelet elfogadását jelentené, 
amely a kézműves és ipari termékek földrajz i árujelzőinek  sui generis  oltalmi rendszerét 
hozná létre. Ez a mezőgazdasági termékekre vonatkozó földrajzi árujelzők jelenlegi 
rendszerére épülne, de az 1. szakpolitikai alternatíván túlmutató mértékben igazítaná azt a 
kézműves és ipari termékekhez. A ké zműves és ipari termékek földrajzi árujelzőit 
valamennyi uniós tagállamban uniós megjelölés védené. Ennek az alternatívának az 
értelmében a következő alopciók jöhetnek szóba:  
 2.1. Területi kapcsolat: 2.1.A. OEM: Az OEM szerinti oltalom esetében a termék 
minősége vagy jellemzői alapvetően vagy kizárólag a származási hely sajátos 
földrajzi környezetéhez kapcsolódnak; és a termelés, a feldolgozás vagy az előállítás 
valamennyi szakaszát a meghatározott földrajzi területen kell végezni.   
2.1.B. OFJ: Az OFJ szer inti oltalom esetében a kézműves, illetve ipari termék 
valamely tulajdonsága, hírneve vagy más jellemzője alapvetően földrajzi eredetének 
tulajdonítható; termelésének, feldolgozásának vagy előállításának legalább egy 
szakasza a meghatározott földrajzi terü leten történik.  
 2.2. A nemzeti hatóságok bevonása a lajstromozási eljárásba: 2.2.A. Kétlépcsős 
rendszer:  Az első szakasz a tagállamok szintjén valósulna meg, ahol a nemzeti vagy 
helyi hatóságok játsszák az első szerepet a helyi előállítók  által elfogadott 
termékleírások és földrajzi árujelzők iránti kérelmek vizsgálata tekintetében. A 
második szakasz uniós szinten valósulna meg, és egy uniós szerv döntene a 
lajstromozásról, amely során nem számítanának fel díjat. 2.2.B. Egylépcsős rendszer:  
A nemzeti hatósá gok nem vennének részt a vizsgálatban és a lajstromozásban, és a 
helyi előállítók  közvetlenül az uniós szint en kérelmeznék  földrajzi árujelzőik  
lajstromozását . 
 2.3. Az uniós és nemzetközi szintű lajstromozásért felelős uniós szervezet: 2.3.A.  
Az Európai Bi zottság  felelne a lajstromozás uniós szintű szakaszáért, és a WIPO 
Lisszaboni Megállapodásának Genfi Szövege értelmében illetékes hatóságként is 
eljárna. 2.3.B.  A szellemi tulajdonnal  foglalkozó szakügynökség, az EUIPO  lenne 
felelős az uniós szintű lajstromozásért, és a Genfi Szöveg értelmében illetékes 
hatóságként is működne.  
 2.4. Ellenőrzés és végrehajtás : 2.4.A . A mezőgazdasági földrajzi árujelzők 
rendszereire alkalmazandó ellenőrzési és végrehajtási modell átvétele  (lásd az 1. 
szakpolitikai alternatívát). 2.4.B. Egyszerűsített ellenőrzés erős végrehajtási 
modellel: ez az alopció a következőket tartalmaz ná: az öntanúsítás bevezetésének 
lehetőségét ; a nemzeti hatóságok (vagy felhatalmazott tanúsító szervek) által végze tt 
véletlenszerű ellenőrzéseket, valamint visszatartó erejű bírságolási rendszert ; a 
nemzeti hatóságok jelentéstételi kötelezettségeinek észszerűsítését ; továbbá  a 
mezőgazdasági földrajzi árujelzők jelenleg felülvizsgálat alatt álló rendszerének 
végrehajtá si rendszerét, amely a földrajzi árujelzőkkel való online visszaélések elleni 
küzdelem érdekében egy, a doménnevekkel kapcsolatos figyelmeztető  rendszert is 
magában foglal na. 
 2.5. Az uniós és a nemzeti jogcímek és rendszerek párhuzamos használata : 2.5.A.  
A kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőit egy olyan uniós  jogcím védené, 
amely felváltaná a földrajzi árujelzők meglévő nemzeti  rendszereit , és magába n 
foglal ná a nemzeti földrajzi árujelzőkhöz kapcsolódó jogcímeket is. 2.5.B . A 
kézműves és ipari te rmékek földrajzi árujelzőire vonatkozó uniós jogcím bevezetése a 
földrajzi árujelzőkre vonatkozó nemzeti kérelmek párhuzamos rendszerének 
fenntartása mellett .  
 3. szakpolitikai alternatíva – A védjegyek reformja:  Ennek az alternatívának az 
 
4 
 értelmében megre formálnák a védjegyek uniós rendszerét, nevezetesen az európai uniós 
védjegyrendeletet annak érdekében, hogy a kézműves és ipari termékek előállítói  számára 
lehetővé váljon egy földrajzi régióhoz kapcsolódó bizonyos minőséget biztosító elnevezés 
uniós szin tű lajstromozásának kérelmezése. Ez az alternatíva alapulhat az európai uniós 
együttes védjegy, illetve az európai uniós tanúsító védjegy reformján. Az uniós tanúsítás 
tekintetében a 3. alternatíva értelmében meg kellene szüntetni a földrajzi származás 
igazolásának jelenlegi tilalmát. Az európai uniós együttes védjegy tekintetében a 3. 
alternatíva értelmében be kellene vezetni az együttes védjegyhez fűződő „minőség –
földrajzi származás” igazolási funkciót. Ezenkívül mind az európai uniós együttes 
védjegyet, mind az európai uniós tanúsító védjegyet ki kellene igazítani annak érdekében, 
hogy megfeleljenek a Genfi Szövegnek az oltalom hatályára vonatkozó rendelkezés eiben 
foglalt követelményeknek.  
A vizsgálat korai szakaszában elvetett alternatívák:  
 Ajánlás : Ez az alternatíva egy uniós szintű ajánlás elfogadását jelentené, amely arra 
ösztönözné a tagállamokat, hogy hozzanak létre nemzeti oltalmi rendszereket annak 
érdekében, hogy igazolják az egyedi termékminőségek és a kézműves és ipari termékek 
származása közöt ti kapcsolatot.  
 A nemzeti jogszabályok közelítése : Ez az alternatíva egy uniós irányelv elfogadását 
jelentené a kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőinek oltalmára vonatkozó nemzeti 
jogszabályok közelítése érdekében. Az EU egy irányelv révén kötele zettségeket állapítana 
meg a földrajzi árujelzők oltalmára vonatkozó konkrét célkitűzések elérésére, például az 
oltalom időtartamára és hatályára, a területi kapcsolatra és az eljárási szempontokra 
vonatkozóan. A z előállítók  nemzeti szinten lajstromozott n emzeti földrajzi árujelzőket 
szerezhetnének. Nem jönne létre uniós földrajzi árujelzőhöz kapcsolódó jogcím.  
Az előnyben részesített szakpolitikai alternatíva a 2. szakpolitikai alternatíva: az önálló uniós 
szabályozás.  Az előnyben részesített opciócsomag a 2.1.B., 2.2.A., 2.3.B., 2.4.B. és 2.5.A.  
alopciók kombinációja . 
A 2.1.B.  alopció előnyben részesítését az indokolja, hogy a kézműves és ipari termékek esetében 
az adott földrajzi területtel való kapcsolat elsősorban a termék történetén, valamint a sajátos  
hagyományos know -how-n és előállítási módszereken alapul, nem pedig a földrajzi környezet 
olyan elemeivel való kapcsolaton, mint a talaj vagy az időjárási viszonyok. A legtöbb kézműves és 
ipari termék tehát nem részesülhet oltalomban az utóbbi kapcsolat a lapján, oltalom alatt álló 
eredetmegjelölés révén. Ezért az OFJ -rendszer jobban megfelel a földrajzi árujelzővel ellátott 
kézműves és ipari termékek jellemzőinek.  
A 2.2.A.  alopció választását az indokolja, hogy a nemzeti hatóságok bevonása az első szakaszb a 
lehetővé tenné a termékleírások értékeléséhez szükséges helyi és regionális szakértelem 
igénybevételét. A helyi mikrovállalkozások és kézműves előállítók  számára is könnyebb lenne, ha 
saját nyelvükön kommunikálnának, egy általuk ismert közigazgatási szer vvel lépnének 
kapcsolatba, és megkapnának bármilyen más szükséges iránymutatást és támogatást.  
A 2.3.B.  alopció mellett az szól, hogy az EUIPO az EU szellemi tulajdonnal foglalkozó 
szakügynöksége, amely igazolt tapasztalattal rendelkezik más szellemitulajd on-jogok uniós szintű 
bejegyzésének kezelésében. Az EUIPO fejlett informatikai eszközökkel rendelkezik, amelyeket a 
kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőihez kapcsolódó új jog támogatására is ki lehetne 
terjeszteni. Az EUIPO a tagállamok szellemi t ulajdoni hivatalaival való együttműködés során 
támaszkodhat meglévő szakértelmére és hálózatára is. Az EUIPO fellebbviteli szervének 
(fellebbezési tanács) igénybevételével további hatékonyságnövekedés érhető el. Végül ami az 
illetékes hatóságnak a lisszabo ni rendszerben betöltött szerepét illeti, az EUIPO jelenleg a WIPO 
által kezelt két másik nemzetközi lajstromozási rendszer tekintetében már rendelkezik ugyanilyen 
kapacitással, és ezekre az intézményi ismeretekre is támaszkodhat.  
 
5 
 A 2.4.B.  alopció előnyben részesítését az indokolja, hogy olyan ellenőrzési rendszert hozna létre, 
amely igazodna a földrajzi árujelzővel ellátott kézműves és ipari termékek nagyon sokszínű és kis 
piacához. A saját nyilatkozat megfizethető lehetőségnek tekinthető a mikrovállalkozások és a 
kézműves önfoglalkoztatók számára. Ez kiegészülne a hatóságok által véletlenszerűen, hivatalból 
végzett ellenőrzések rendszerével és a meg nem felelés esetén kiszabott magas bírságokkal, 
amelyek célja a z előállítók  esetleges csalá rd magatartásának megakadályozása. A végrehajtást 
egyrészt a földrajzi árujelzővel ellátott kézműves és ipari tranzittermékek ellenőrzésének 
kiterjesztésével, másrészt pedig a kézműves és ipari termékek földrajzi árujelzőit érintő 
visszaélésszerű doménnév -bejegyzések kezelésére szolgáló figyelmeztető  rendszer bevezetésével 
erősítenék meg. A nemzeti hatóságoknak a Bizottság felé történő jelentéstételre vonatkozó 
kötelezettsége arányos lenne.  
A 2.5.A.  alopció választását az indokolja, hogy a meghatározott fö ldrajzi helyhez kötődő 
kézműves és ipari termékek oltalmára vonatkozó jelenlegi heterogén szabályozási megközelítés 
miatt a párhuzamos használat a tagállamok rendkívül eltérő nemzeti jogszabályainak 
harmonizációját vonná maga után. A harmonizáció aránytala n mértékű szabályozási és 
adminisztratív terhet jelenthet, és folyamatos beruházásokat tehet szükségessé a nemzeti oltalmi 
rendszerek közötti konvergencia fenntartása érdekében. A nemzeti földrajzi árujelzők uniós 
kerettel való felváltásának előnye, hogy a  belső piac egészében egyedi keretszabályozást hoz létre, 
jogbiztonságot teremt, valamint kiszámítható és viszonylag alacsony költségeket ró a z előállítókra . 
Ezen túlmenően egy uniós keret az egységesebb megközelítés révén lehetővé teszi a földrajzi 
árujel zők fejlődését.  
Ki melyik alternatívát támogatja?   
A földrajzi árujelzővel ellátott kézműves és ipari termékek előállítói, az Európai Parlament, a 
Régiók Európai Bizottsága, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, kilenc tagállam 
(minősített többség) és a tudományos körök határozottan támogatják a föl drajzi árujelzők sui 
generis  rendszerének a 2. alternatíva keretében történő létrehozását, beleértve az alopciók 
előnyben részesített kombinációjának támogatását is.  
Négy tagállam támogatja a status quo  fenntartásának alapforgatókönyvét, és azon a vélemény en 
van, hogy a védjegyoltalom megfelelő eszközöket biztosít, amelyekre támaszkodni lehet.  
C. Az előnyben részesített alternatíva hatásai  
Melyek az előnyben részesített alternatíva (ha nincs ilyen, akkor a főbb alternatívák) 
előnyei?  
Az előállítók  esetében:  Minden uniós előállító  uniós szintű földrajzi árujelzői oltalomban 
részesíttetheti kézműves, illetve ipari termékeit. Ez az oltalom együttműködésre ösztönzi a z 
előállítókat , megerősíti a helyi kínálatot, réspiacokat hoz létre, és előmozdítja a z előállítók  helyi 
hatóságokkal folytatott együttműködését. A mezőgazdasági termékek földrajzi árujelzőinek 
rendszeréhez hasonlóan a z előállítók  az oltalom alatt álló földrajzi árujelzőket logóval is 
reklámozhatják a termék jelölésén. Nemzetközi szinten az e lőnyben részesített alternatíva lehetővé 
teszi az uniós előállítók  számára, hogy nemzetközi oltalmat kérjenek a Genfi Szöveg más részes 
feleinél elérhető kézműves és ipari termékeik tekintetében, és lehetővé teszi a Genfi Szövegben 
részes harmadik országok  vagy szervezetek számára, hogy az EU teljes területén megszerezzék a 
földrajziárujelző -oltalmat kézműves és ipari termékeik tekintetében. Emellett az EU által kötött 
kétoldalú kereskedelmi megállapodásokban szereplő, a földrajzi árujelzőkre vonatkozó szig orú 
rendelkezések révén fokozott oltalmat biztosít a kézműves és ipari termékek európai uniós 
előállítóinak  a harmadik piacokon, például Kínában, Oroszországban vagy Indiában.  
A fogyasztók esetében:  A fogyasztók, akik gyakran hajlandók felárat fizetni az o ltalom alatt álló 
földrajzi árujelzővel ellátott termékek ért, jobb tájékoztatást kapnak.  
A nyilvánosság esetében:  Az előnyben részesített szakpolitikai alternatíva a szélesebb 
 
6 
 nyilvánosság érdekében oltalmazza a meghatározott földrajzi helyhez kötődő termé keket, a lehető 
legjobban kihasználva a helyi szakértelmet és örökséget, és előmozdítva az olyan tevékenységeket, 
mint az idegenforgalom, különösen a vidéki vagy a kevésbé fejlett régiókban (ami különösen 
fontos a Covid19 utáni időszakban).  
Az EU mint glob ális politikai szereplő esetében:  Az előnyben részesített alternatíva hozzájárul 
az EU által a nemzetközi színtéren a földrajzi árujelzők sui generis  rendszerének előmozdításában 
betöltött vezető szerep megőrzéséhez, valamint az összes földrajzi árujelzőve l ellátott termék 
lehető legmagasabb szintű oltalmának biztosításához.  
Milyen költségekkel jár az előnyben részesített alternatíva (ha nincs ilyen, akkor milyen 
költségekkel járnak a főbb alternatívák)?   
Egy uniós szervnek kell majd irányítania a földrajzi árujelzők lajstromozási rendszerének 
alaptevékenységét a kézműves és ipari termékek esetében, és meg kell szereznie azokat az operatív 
tapasztalatokat és speciális készségeket, amelyek jelenleg hiányozna k a területen.  
A tagállamoknak ugyancsak lé tre kell hozniuk egy keretet. Még ha a tapasztalatok azt mutatják is, 
hogy a mezőgazdaság területén ez a teher könnyű lehet, egy teljes mértékben magán -állami 
ellenőrzési és érvényesítési rendszer természeténél fogva kevésbé költséges a hatóságok számára. 
Végezetül az a lehetőség, hogy a z előállítók  idővel – például a földrajzi árujelzőre való jogosultság 
megadása után – maguk is nyilatkozhatnak a megfelelésről, szin tén csökkentheti a költségeket.  
Az alábbiakban bemutatunk egy becslést a valamely földrajzi árujelző esetében felmerülő éves 
költségek euróban kifejezett összegére vonatkozóan:  
Intézkedés  Előállítói  
csoport  Hatóságok  Összesen  
Nemzeti  Uniós  
Lajstromozás*  15 000 7 500 17 000 39 500 
Igazolás/ellenőrzés*  5 700 100 0 5 800 
Végrehajtás és irányítás**  3 000 3 900 0 6 900 
Összesen  23 700 11 500 17 000 52 200 
* egyszeri költség; ** ismétlődő költség  
Forrás: Saját számítások a VVA & AND International elemzése alapján (2021)  
Hogyan érinti a fellépés a vállalkozásokat, köztük a kis - és középvállalkozásokat és a 
mikrovállalkozásokat?  
Lásd a z előállítókra  vonatkozó fenti előnyöket.  
Jelentős lesz -e a tagállamok költségvetésére és közigazgatására  gyakorolt hatás?  
A tagállamok hatóságai (nemzeti szellemi tulajdoni hivatalok vagy egyéb szervezeti egységek) a 
lajstromozási eljárás nemzeti szakaszának átvételéhez szükséges adminisztratív infrastruktúra 
létrehozása következtében arányos végrehajtási költségekkel fognak szembesülni. Jelenleg ez 1 
teljes munkaidős egyenértékre vagy két elbíráló részidős foglalkoztatására becsülhető.  
Lesznek -e egyéb jelentős hatások?   
Nincsenek más várható jelentős hatások.  
D. További lépések  
Mikor kerül sor a szakpolitikai fellépés felülvizsgálatára?  
Az előnyben részesített alternatíva hatálybalépését követően a Bizottság nyomon követi annak 
végrehajtását, hogy értékelje hatékonyságát. A kezdeményezés akkor tekinthető sikeresnek, ha 
vonzó a helyi közössé gek számára, és alkalmazzák azt, továbbá ha  javítja a földrajzi árujelzővel 
ellátott termékeket előállítók helyzetét, valamint helyi továbbgyűrűző hatásokat idéz elő azáltal, 
hogy hozzájárul a jólét általános növekedéséhez, a foglalkoztatásnak  – különösen a nők 
foglalkoztatásának – és a demográfiai körülményeknek a javulásához, valamint a fenntartható 
turizmus fejlődéséhez.