Öt évvel a 994/2010/EU rendelet elfogadása után a gázellátás biztonsága még ma is rendkívül időszerű kérdés, figyelemmel az Ukrajna és Oroszország közötti feszültségekre. Nemzeti szinten és az EU szintjén is erőfeszítéseket tesznek a gázellátás biztonságának növelésére 2015/2016 telén és a jövőre nézve.

Ez ideig nem történt elegendő előrelépés a regionális együttműködésen alapuló hatékonyabb és kevésbé költséges intézkedésekben rejlő lehetőségek kihasználására, és ez hátrányokkal jár az uniós fogyasztók számára. A stresszteszt rámutatott arra, hogy a működő piacok létfontosságúak a gázellátás biztonsága szempontjából, ugyanakkor azt is bizonyította, hogy a tagállamok által tett, jól összehangolt intézkedések – különösen veszélyhelyzet esetén – jelentősen javíthatják az ellátásbiztonságot. Ez nem csak a veszélyhelyzet enyhítése érdekében alkalmazott nemzeti intézkedések, hanem a nemzeti megelőző intézkedések jobb összehangolására is vonatkozik; ilyenek például a nemzeti tárolási kapacitásokat vagy az LNG-t érintő szakpolitikák jobb összehangolását szolgáló javaslatok, amelyek bizonyos régiókban stratégiailag fontos szerepet játszhatnak. Az együttműködést ki kell terjeszteni az ellátásbiztonsági kérdésekben a tagállamok közötti szolidaritás erősítését célzó konkrét intézkedésekre is.

A 4. lehetőség tartalmaz olyan megközelítéseket, amelyek hatékonyabbak, mint az 1. és a 2. lehetőség. Egyesek azonban nem hatékonyabbak, mint a 3. lehetőségben rendelkezésre álló megközelítések. Többe is kerülnek, és egyesek közülük akár kontraproduktívak is lehetnek. A Bizottság ezért elvetette a 4. lehetőséget is.

A konzultáció a hatályban lévő rendelet kettős felépítését követte, amely a megelőzésre és a zavarok enyhítésére épül. A megelőzéssel kapcsolatos kérdések arra kerestek választ, vajon szükség van-e a hatályos jogszabályok javítására. E kérdések között azonban teret kapott az új elképzelések tesztelése is, különös tekintettel az ellátással szemben támasztott követelményeknek való megfelelésre irányuló intézkedések alkalmazására. A zavarok enyhítésére vonatkozó kérdések arra irányultak, hogy a tagállamok felkészültek-e egy veszélyhelyzet kezelésére, és ennek során számításba veszik-e a hatékony összehangolt megoldásokat, vagy pusztán nemzeti alapú megközelítést alkalmaznak és a szomszédaikat is érintő kontraproduktív intézkedésekhez folyamodnak.

Az adminisztrációs teher elkerülhetetlenül növekedni fog, akkor is, ha a nemzeti tervek helyébe regionális tervek lépnek, elkerülve ezzel a feladatok kétszeri elvégzését. Azzal is lehet érvelni, hogy a tervek regionális szinten történő elfogadása feltehetően több időt fog igénybe venni, és további intézkedéseket tesz szükségessé. Erre figyelemmel és a további terhek korlátok közé szorítása érdekében a regionális kockázatértékelést és a regionális terveket nem a hatályban lévő rendelet szerinti kétévenként, hanem négyévenként kell frissíteni.

A 3. lehetőségről feltehető, hogy elősegíti az egységes energiapiac működésének jobbá tételét. A javasolt intézkedések jelentősen csökkentik egy olyan helyzet kockázatát, amelyben az ellátásbiztonságot szolgáló nemzeti intézkedések torzítják a versenyt vagy a külföldi állampolgárokkal szembeni hátrányos megkülönböztetést eredményeznek. Először is a tagállamok által elfogadandó új nem piaci intézkedések kötelező hatásvizsgálatai meg kell, hogy akadályozzák a káros intézkedések hatálybalépését és tervekbe történő beépítését. Emellett a hatályban lévő intézkedések egy adott régión belül más tagállamok által végzett alapos vizsgálat tárgyát is fogják képezni. Ennek segítenie kell az olyan helyzetek elkerülésében, amikor egy adott országban hozott intézkedések a szomszédos országokban negatív továbbgyűrűző hatásokkal járnak. Másodszor a kölcsönös partneri értékelés folyamata és a Bizottság általi felügyelet hozzá kell, hogy járuljon az ellátásbiztonságot szolgáló intézkedésekből eredő esetleges problémák azonosításához és megszüntetéséhez.

A kis- és középvállalkozások továbbra is „védett fogyasztók” maradnak, ha egy tagállam így dönt, így ez a lehetőség nem gyakorol rájuk nézve hátrányos hatást. Ezen lehetőség szerint a fő különbség az, hogy rájuk nem szükségképpen vonatkozik a szolidaritási elv. Fontos azonban emlékeztetni arra, hogy ennek az elvnek az a lényege, hogy veszélyhelyzet esetén biztosítsa a háztartások és a szociális alapszolgáltatók folyamatos ellátását. Ez a mechanizmus végső eszköz, amely csak szélsőséges gázhiány esetén alkalmazandó. A felülvizsgált rendelet célja éppen az ilyen helyzetek elkerülése, mindazonáltal ezekre is fel kell készülnünk.

iv. Az automatikus értesítési kötelezettség akkor áll be, amikor a küszöbértéket elérő szerződést megkötik vagy módosítják. Azonban olyan szerződések is relevánsak lehetnek a gázellátás-biztonsági helyzet értékelése szempontjából, amelyek nem felelnek meg a fenti feltételnek. Bár a piac olyan módon alakult, hogy ma már ritkák a nagyon hosszú távra kötött szerződések, még mindig találunk ilyeneket. Ha egy hosszú távú szerződést röviddel e rendelet hatálybalépését megelőzően kötnek meg, akkor arra nem vonatkozik a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság és a Bizottság értesítésére vonatkozó automatikus kötelezettség. Ezenkívül ha a szerződés olyan kikötést tartalmaz, amely az árat a gázkereskedési pont árához köti, akkor előfordulhat, hogy a szerződést évekig nem módosítják. Ilyen esetben tehát a módosításokról szóló automatikus értesítésre vonatkozó kötelezettséget sem lehet alkalmazni.

ii. A hatáskörrel rendelkező hatóságok jogosultak lesznek a földgázipari vállalkozásoktól egy veszélyhelyzetet megelőzően, de csak kellően indokolt körülmények fennállásakor (pl. lehetséges fenyegetés esetén), további tájékoztatást kérni, beleértve a szerződéses információkat is. A Bizottság hozzáférést kérhet az ilyen információkhoz, és a hatáskörrel rendelkező hatóságok ilyen kéréseit is szorgalmazhatja. E rendelkezés bevezetésének alapja a Bizottság 2014–15. évi téli tapasztalatai voltak. A Bizottság ekkor az Oroszországból érkező gázellátás csökkenését tapasztalta egyes uniós gázvállalkozások tekintetében. A fejlemények értékeléséhez szükséges információkhoz azonban csak korlátozott mértékben fért hozzá, mivel a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak nem volt jogalapjuk arra, hogy az érintett gázvállalkozásoktól ilyen konkrét információkat kérjenek, figyelemmel arra, hogy a helyzet nem minősült veszélyhelyzetnek.

(2)A gázellátás súlyos zavara minden tagállamot, az Unió egészét és az Energiaközösség létrehozásáról szóló, 2005. október 25-én Athénban aláírt szerződés szerződő feleit is érintheti. Jelentős kárt okozhat az uniós gazdaságnak, és súlyos társadalmi következményekkel is járhat, különösen a kiszolgáltatott fogyasztói csoportok esetében.

(1)A földgáz (gáz) továbbra is az Unió energiaellátásának alapvető eleme. Az Unió a gáz jelentős részét harmadik országokból hozza be.

(24)Mindezek figyelembevételével a belső gázpiac megfelelő működésének különösen ellátási zavarok és válsághelyzet esetén történő fenntartása érdekében pontosan meg kell határozni a földgázipari vállalkozások és a hatáskörrel rendelkező hatóságok feladatait és felelősségét. A feladatok és a felelősség meghatározása során biztosítani kell a háromszintű megközelítés tiszteletben tartását, amelynek értelmében először az érintett földgázipari vállalkozások és az ipar szereplői, majd a tagállamok nemzeti és regionális szinten, végül az Unió lép be a folyamatba. E rendeletnek lehetővé kell tennie, hogy a földgázipari vállalkozások és a fogyasztók az ellátási zavarokra adott válaszukban, amíg csak lehetséges, a piaci mechanizmusokra támaszkodjanak. Ugyanakkor rendelkeznie kell olyan mechanizmusokról is, amelyeket akkor lehet alkalmazni, amikor a piacok önmagukban már nem képesek a gázellátási zavart megfelelően kezelni.

(21)A regionális szinten elkészítendő átfogó kockázatértékelések keretében a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak értékelniük kell a természeti, műszaki, kereskedelmi, pénzügyi, szociális, politikai, piaci és egyéb releváns kockázatokat, ideértve adott esetben az egyetlen legnagyobb szolgáltatótól származó ellátás zavarait is. Valamennyi kockázatot a megelőzési cselekvési tervben és a veszélyhelyzeti tervben meghatározandó hatékony, arányos és megkülönböztetéstől mentes intézkedésekkel kell kezelni. A kockázatértékelés eredményeit emellett fel kell használni az 1313/2013/EU határozat 6. cikkében előírt, valamennyi veszélyre vonatkozó kockázatértékelésekben is.

(27)2015 márciusában az Európai Tanács felszólított az önkéntes közös energiabeszerzési mechanizmusok lehetséges módozatainak a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) előírásai és az uniós versenyszabályok maradéktalan érvényesülése melletti értékelésére. Ez lehetővé tenné a tagállamok és a földgázipari vállalkozások számára, hogy kihasználják a közös földgázbeszerzés – mint a korlátozott ellátás egyik, az említett szabályoknak megfelelő kezelési módja – által kínált potenciális előnyöket.

(28)Az olyan keresletoldali intézkedések, mint a másik energiahordozóra való átállás vagy a nagy ipari fogyasztóknak szolgáltatott gázmennyiségek gazdaságilag hatékony csökkentése, komoly szerepet játszhatnak az energiabiztonság megvalósításában, amennyiben ellátási zavar esetén gyorsan alkalmazhatók. és jelentős keresletcsökkentés érhető el velük. További lépésekre van szükség a hatékony energiafelhasználás ösztönzése érdekében, különösen ott, ahol keresletoldali intézkedésekre van szükség. Figyelembe kell venni a javasolt kereslet- és kínálatoldali intézkedések környezeti hatását, és a környezetre a legkisebb mértékben hatást gyakorló intézkedéseket kell a lehető leginkább előnyben részesíteni. Ugyanakkor számításba kell venni az ellátás biztonságával és a versenyképességgel kapcsolatos szempontokat is.

(29)A megelőzési cselekvési terv és a veszélyhelyzeti terv kidolgozása és végrehajtása során a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak mindig szem előtt kell tartaniuk a gázrendszer regionális és nemzeti szintű biztonságos üzemeltetésének szempontját. A tervekben ismertetni kell a hálózat üzemeltetését befolyásoló műszaki korlátokat, beleértve a veszélyhelyzet esetén a gázáramlás csökkentését indokló műszaki és biztonsági okokat is.

(30)Az Unió egyes régióiban kis fűtőértékű gázt szolgáltatnak. Jellemzői miatt ez a fajta gáz nem használható fel a nagy fűtőértékű gázra tervezett készülékekben. A nagy fűtőértékű gáz azonban felhasználható a kis fűtőértékű gázra tervezett készülékekben, ha előbb kis fűtőértékű gázzá alakítják, például nitrogént adnak hozzá. A kis fűtőértékű gáz sajátosságait meg kell vizsgálni tagállami és regionális szinten, és figyelembe kell venni a kockázatértékelésben, valamint a megelőzési cselekvési és a veszélyhelyzeti tervekben.

(31)Biztosítani kell a veszélyhelyzet esetén meghozandó intézkedések kiszámíthatóságát, amely lehetővé teszi, hogy a piaci szereplők megfelelően tudjanak reagálni és felkészülni ezekre a körülményekre. Ezért főszabályként a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak be kell tartaniuk a veszélyhelyzeti tervüket. Kellően indokolt esetben, kivételes körülmények között ugyanakkor lehetővé kell tenni számukra, hogy a tervektől eltérő intézkedéseket hozzanak. Az is lényeges, hogy a veszélyhelyzetek bejelentése átláthatóbbá és kiszámíthatóbbá váljon. A rendszer-egyensúlyozási pozícióról, vagyis a gázszállító hálózat átfogó állapotáról a 312/2014/EU bizottsági rendeletben meghatározott kereten belül nyújtott információk fontos szerepet játszhatnak e tekintetben. Ezen információknak valós időben elérhetőnek kell lenniük a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, valamint a nemzeti szabályozó hatóságok számára is abban az esetben, ha ez utóbbiak nem azonosak a hatáskörrel rendelkező hatósággal.

(32)A megelőzési cselekvési terveket és a veszélyhelyzeti terveket rendszeresen naprakésszé kell tenni és nyilvánosságra kell hozni. Emellett rendelkezni kell partneri értékelésükről is. A partneri értékelési folyamat lehetővé teszi az olyan következetlenségek és intézkedések korai azonosítását, amelyek veszélyeztethetik más tagállamok gázellátásának biztonságát, és ily módon biztosítja, hogy a különböző régiók tervei összhangban legyenek egymással. Emellett a tagállamok számára is lehetővé teszi, hogy megosszák egymással a bevált módszereket.

(33)Annak érdekében, hogy a veszélyhelyzeti tervek mindig naprakészek és hatékonyak legyenek, a tagállamoknak az aktualizálásuk közötti időszakokban a nagy és a közepes hatású forgatókönyvek és a válaszok valós idejű szimulációjával tesztelniük kell a terveket. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a tesztek eredményeit ismertetniük kell a gázkoordinációs csoporttal.

(34)A kockázatértékelés, valamint a tervek elkészítésének, partneri értékelésének és a Bizottság általi értékelésének segítése érdekében szükség van olyan kötelező átfogó sablonokra, amelyek a kockázatértékelésben vizsgálandó valamennyi kockázatra, továbbá a megelőzési cselekvési tervek és a veszélyhelyzeti tervek valamennyi elemére kiterjednek.

(35)A tagállamok és a Bizottság közötti kommunikáció megkönnyítése érdekében a kockázatértékelésekről, a megelőzési cselekvési tervekről, a veszélyhelyzeti tervekről és az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi egyéb dokumentumról és információcseréről szabványosított elektronikus értesítési rendszeren keresztül kell értesítést tenni.

(36)Amint azt a 2014. októberi stresszteszt bebizonyította, az Unió ellátásbiztonságának garantálásához és az összköltség minimális szinten tartásához szolidaritásra van szükség. Amennyiben egy tagállam veszélyhelyzetet hirdet ki, kétlépcsős megközelítést kell alkalmazni a szolidaritás megerősítésére. Először valamennyi tagállam, amely szigorított ellátási előírásokat vezetett be, köteles azokat az alapértelmezett szintre visszaállítani, hogy a földgázpiac likviditása nagyobb legyen. Ezt követően, amennyiben az első lépés nem képes biztosítani a szükséges kínálatot, a szomszédos tagállamoknak további intézkedéseket kell hozniuk – akkor is, ha nincsenek veszélyhelyzetben – annak érdekében, hogy a veszélyhelyzetben lévő tagállamban a háztartások, a szociális alapszolgáltatók és a távhőszolgáltatók gázellátása biztosított legyen. A tagállamoknak – a földgázipari vállalkozások tisztességes és méltányos kompenzálása mellett – a veszélyhelyzeti terveikben azonosítaniuk és részletesen ismertetniük kell ezeket a szolidaritási intézkedéseket.

(37)Az európai szolidaritásnak szükség esetén az Unió és a tagállamok által nyújtott polgári védelmi segítség formájában is meg kell jelennie. E segítségnyújtás támogatását és koordinálását az 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozattal létrehozott uniós polgári védelmi mechanizmus feladataként kell meghatározni; e mechanizmus célja az Unió és a tagállamok közötti együttműködés megerősítése és a polgári védelem terén folyó tevékenység koordinálásának elősegítése a természeti és az ember okozta katasztrófák megelőzését, kezelését és az azokra való felkészülést szolgáló rendszerek eredményességének javítása érdekében.

(38)Ahhoz, hogy értékelni lehessen egy-egy tagállam, régió vagy az egész Unió ellátásbiztonsági helyzetét, elengedhetetlen a vonatkozó információkhoz való hozzáférés. Tekintettel arra, hogy ezek az adatok az ellátásbiztonság-politikák kidolgozásának alapvető kiindulási adatait képezik, a tagállamoknak és a Bizottságnak rendszeres hozzáférésre van szükségük különösen a földgázipari vállalkozásoktól származó, a gázellátás fő paramétereire vonatkozó információkhoz. Kellőképpen indokolt esetekben – függetlenül attól, hogy került-e kihirdetésre veszélyhelyzet – további, az átfogó gázellátási helyzet értékeléséhez szükséges információkhoz is hozzáférést kell biztosítani. Ezek a további információk jellemzően a szállított gázmennyiségekre vonatkoznak, az árra nem; ilyen információt képeznek például a minimális és a maximális gázmennyiségek, a leszállítási pontok vagy az ellátás céljára igénybe vehető tartalékok. Ilyen adatszolgáltatásra például akkor lehet szükség, ha egy tagállamban az egy adott vevőnek vagy vevőknek nyújtott gázellátás szerkezete a piacok rendes működése mellett nem várható módon megváltozik, és ez kihat az Unió egyes részeinek vagy egészének gázellátására.

(39)2015 márciusában az Európai Tanács megállapította, hogy a harmadik országbeli szállítókkal kötött gázbeszerzési szerződéseknek átláthatóbbnak kell lenniük, és jobban meg kell felelniük az uniós energiabiztonsági előírásoknak. Ebben az összefüggésben egy, a tagállamoknak a kiemelt gázbeszerzési szerződésekhez való hozzáférését szolgáló hatékony és célzott mechanizmus révén kell biztosítani azon releváns kockázatok átfogó értékelését, amelyek zavart eredményezhetnek a gázellátásban vagy válság esetén akadályozhatják a szükséges enyhítő intézkedéseket. E mechanizmus keretében egyes kiemelt gázbeszerzési szerződésekről közvetlenül a megkötésüket követően automatikusan értesíteni kell a tagállamokat. Ugyanakkor a szerződéseket érintő automatikus értesítési kötelezettségnek arányosnak kell lennie. Az igazgatás hatékonysága szempontjából a helyes egyensúlyt az biztosítja, ha e kötelezettséget azon, egy szállító és egy beszerző között létrejött szerződésekre kell alkalmazni, amelyek lefedik a nemzeti piac 40 %-át; ez a szabály egyben egyértelmű kötelezettségeket ró a piaci szereplőkre is. Ez ugyanakkor nem jelenti azt, hogy más gázbeszerzési szerződések nem relevánsak az ellátásbiztonság szempontjából. Ennek megfelelően a tagállamoknak jogukban áll más olyan szerződéseket is bekérni, amelyek negatívan befolyásolhatják egy-egy tagállam, régió vagy az egész Unió gázellátásának biztonságát. A gázellátás biztonságát fenyegető kockázatok tagállami, regionális és uniós szintű kezelését szolgáló megelőzési cselekvési tervek és veszélyhelyzeti tervek egységességének és hatékonyságának értékelésében betöltött szerepe folytán a Bizottságnak a tagállamokkal azonos hozzáféréssel kell rendelkeznie a gázbeszerzési szerződésekhez. A Bizottság felszólíthatja a tagállamokat a tervek olyan értelmű módosítására, hogy azok figyelembe vegyék a szerződésekből származó információkat. A bizalmas üzleti adatok titkosságát biztosítani kell. A Bizottságnak a kereskedelmi szerződésekre vonatkozó információkhoz való nagyobb mértékű hozzáférése nem befolyásolhatja a Bizottság folyamatban lévő erőfeszítéseit a gázpiac figyelemmel kísérése terén, és az uniós jog megsértésének észlelése esetén a Bizottságnak közbe kell lépnie. E rendelet rendelkezései nem érintik a Bizottság azon jogát, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 258. cikkének megfelelően kötelezettségszegési eljárást indítson, és kikényszerítse a versenyszabályok, köztük az állami támogatásra vonatkozó szabályok érvényesülését.

(40)A gázkoordinációs csoportnak a Bizottság tanácsadójaként kell működnie, és uniós veszélyhelyzet esetén elő kell segítenie az ellátásbiztonsági intézkedések koordinálását. Nyomon kell követnie az e rendelet értelmében hozott intézkedések megfelelőségét és helyénvalóságát is, beleértve a különböző régiók által kidolgozott és a partnerek által értékelt megelőzési cselekvési tervek és veszélyhelyzeti tervek következetességét is.

(41)Az Unió egyik célja az Energiaközösség megerősítése, amely az Unió és az Energiaközösség energiapiacainak fokozottabb integrációja révén garantálná az uniós energiajog, az energiapiaci reformok és az energiaágazatbeli ösztönző beruházások hatékony végrehajtását. Ennek részeként olyan közös válságkezelést is be kell vezetni, amelynek keretében összehangolt, az Energiaközösség szerződő feleire is kiterjedő regionális szintű megelőzési és veszélyhelyzeti tervekre születnek javaslatok. Emellett az európai gázrendszer rövid távú ellenálló képességéről szóló 2014. októberi bizottsági közlemény kiemeli annak szükségességét, hogy a belső energiapiac szabályai az uniós tagállamok és az Energiaközösség szerződő felei közötti energiaforgalomra nézve is érvényesüljenek. Ebben a tekintetben az uniós tagállamok és a szerződő felek közötti államhatárokon átívelő hatékony válságkezelés biztosítása érdekében a közös aktus elfogadása nyomán úgy kell rendelkezni, hogy az Energiaközösség egyes szerződő feleivel folytatott konkrét együttműködés azonnal megkezdődhessen, amikor az előírt kölcsönös rendelkezéseket mindkét oldal megfelelő módon bevezette.

(42)Mivel a harmadik országokból beszerzett földgáz kulcsszerepet tölt be az Unió gázellátásának biztonságában, a Bizottságnak össze kell hangolnia a harmadik országokat érintő intézkedéseket, és törekednie kell arra, hogy a szállító és a tranzitországokkal megállapodások jöjjenek létre a válsághelyzetek kezeléséről és az Unióba irányuló gázszállítások stabilitásáról. A Bizottságot fel kell jogosítani arra, hogy az érintett harmadik országokkal konzultálva munkacsoportot szervezzen az Unióba irányuló gázszállítások válsághelyzetben történő figyelemmel kísérésére, valamint arra, hogy közvetítő és koordinátori feladatokat lásson el azokban az esetekben, amikor harmadik országban felmerülő nehézség miatt válság következik be.

(43)Amennyiben megbízható információk állnak rendelkezésre olyan, az Unión kívül fennálló helyzetről, amely fenyegeti egy vagy több tagállam gázellátásának biztonságát, és beindíthatja a korai előrejelző mechanizmust az Unió és a harmadik ország között, a Bizottságnak késedelem nélkül tájékoztatnia kell a gázkoordinációs csoportot, az Uniónak pedig megfelelő intézkedések meghozatalával meg kell kísérelnie a helyzet enyhítését.

(44)A tagállamok önállóan nem képesek kielégítően megvalósítani e rendelet célját, nevezetesen a biztonságos földgázellátás biztosítását az Unión belül. Az intézkedés léptéke vagy hatásai miatt ez a cél uniós szinten jobban megvalósítható. Ezért az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvnek megfelelően az Unió intézkedéseket hozhat. Az említett cikkben foglalt arányossági elvnek megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

(45)Annak érdekében, hogy az Európai Unió gyorsan tudjon reagálni a földgázellátás biztonságát érintő változó körülményekre, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a régiók, a kockázatértékelési sablonok és a tervsablonok módosítása érdekében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, egyebek mellett szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.

(46)A 994/2010/EU rendeletet hatályon kívül kell helyezni. A joghézag elkerülése érdekében a 994/2010/EU rendelet alapján kidolgozott megelőzési cselekvési terveknek és vészhelyzeti terveknek hatályban kell maradniuk mindaddig, amíg az e rendelet értelmében kidolgozott új megelőzési cselekvési tervek és veszélyhelyzeti tervek első alkalommal elfogadásra nem kerülnek,