20. üdvözli az új tagállamokban zajló meghatározott leállítási projektek adott keretfeltételek esetén tör-
ténőeurópai uniós pénzügyi támogatását;
21. támogatja a Bizottság álláspontját, amely szerint egy er őműgazdaságosságának értékelése során
atomer őműesetében a leállítási költségeket, más típusú villamosenergia-termel ők esetében pedig többek
között az egyéb küls őköltségeket és támogatásokat is figyelembe kell venni a verseny torzulásainak elkerü-
lése érdekében;
22. megállapítja, hogy az atomer őműüzemeltet ője felel ős olyan biztosítás megkötéséért, amelynek révén
biztosított a polgári jogi felel ősség a teljes leállítási id őszak alatt az el őre nem látható események vagy
üzemzavarok esetére, a nemzetközi felel ősségi egyezményekkel összhangban;
23. megállapítja, hogy az atomenergia területén való polgári jogi felel ősségér ől szóló, 1960. július 29-i
Párizsi Egyezmény és az 1963. január 31-i –az 1964. január 28-i kiegészít őjegyz őkönyvvel és az 1982.
november 16-i jegyz őkönyvvel módosított –, az 1960. július 29-i Párizsi Egyezmény kiegészít őegyezménye
továbbra is érvényes, ezeket az EU egyoldalúan nem bonthatja fel; ezenkívül az Európai Parlament a nukle-áris energia terén a polgári jogi felel ősségr ől szóló, 2004. február 26-i állásfoglalásában (
1) hozzájárulását
adta egy tanácsi határozatra irányuló javaslathoz, amely felhatalmazza azokat a tagállamokat, amelyek az1960. július 29-i, az atomenergia területén harmadik féllel szembeni felel ősségr ől szóló Párizsi Egyezmény
szerz ődőfelei, hogy a Közösség érdekében ratifikálják az ezen egyezményt módosító jegyz őkönyvet, vagy
csatlakozzanak ahhoz;
*
**
24. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak és a tagállamok
kormányainak.
(1) HL C 98. E, 2004.4.23., 123. o.
P6_TA(2005)0433
A globális éghajlatváltozás legy őzése
Az Európai Parlament állásfoglalása a globális éghajlatváltozás legy őzérésől (2005/2049(INI))
Az Európai Parlament,
– tekintettel a Nyerjük meg a csatát a globális éghajlatváltozás ellen cím ű, a Tanácsnak, az Európai Parla-
mentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának megküldött bizott-sági közleményre (COM(2005)0035),
– tekintettel az Egyesült Nemzetek Éghajlatváltozási Keretegyezményének (UNFCCC) Kiotói Jegyz őköny-
vére, továbbá az ennek végrehajtását szolgáló, a részes felek konferenciáin Bonnban (2001 júliusában),Marrakech-ben (2001 novemberében), New Delhiben (2002 októberében és novemberében), Milánóban(2003 decemberében) és Buenos Airesben (2004 decemberében) elfogadott alkalmazási eljárásokra,
– tekintettel az éghajlatváltozásra vonatkozó korábbi állásfoglalásaira, így különösen az éghajlatváltozásról
szóló Buenos Aires-i konferencia eredményér ől szóló, 2005. január 13-i állásfoglalására (
1), valamint a
kormányzati szakért ők éghajlatváltozással foglalkozó szemináriumáról szóló, 2005. május 12-i állásfog-
lalására (2),
– tekintettel a G8-ak gleneagles-i csúcstalálkozóján a 24 nemzetközi vezet őüzletember által a Világgazda-
sági Fórum képviseletében –többek között az éghajlatot stabilizáló hosszú távú célkit űzések elfogadá-
sának szükségességére vonatkozóan –tett nyilatkozatokra,
(1) HL C 247. E, 2005.10.6., 144. o.
(2) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0117.C 280 E/120 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
– tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
– tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság jelentésére, valamint
a Fejlesztési Bizottság és az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményére (A6-0312/2005),
A. mivel az éghajlatváltozás a XXI. század egyik legfontosabb olyan kihívása, amelynek jelent ős negatív
hatása van a globális környezetre, illetve potenciálisan katasztrofális utóhatást okozó gazdasági és társa-dalmi következményekkel járhat, és mivel az éghajlatváltozás eltér az egyéb tapasztalt környezeti prob-lémáktól;
B. mivel máris vannak jelei az éghajlatváltozásnak, például a sarkvidéki jég és az állandóan fagyott altalaj
olvadása, és ami a legvalószín űbb, nagyobb a széls őséges id őjárási körülmények gyakorisága és intenzi-
tása; az elmúlt évtizedben az id őjáráshoz kapcsolódó természeti katasztrófákkal összefügg őgazdasági
veszteségek az 1960-as évek szintjéhez képes meghatszorozódtak;
C. mivel az iparosodott országok komoly felel ősséggel bírnak az üvegházhatást okozó gázok légkörbe
történ őkibocsátásáért mind jelenleg, mind a múltban; mivel az instabilabb éghajlat valószín űleg a
fejlődőországokat sújtja leginkább, és mivel az iparosodott országoknak kell els ődleges felel ősséget
vállalniuk azért, hogy támogassák az alacsony bevételekkel rendelkez őországokat az éghajlatváltozás-
hoz történ őalkalmazkodásban, és hogy az alkalmazkodás során m űszakilag és anyagilag támogassák
őket;
D. mivel a Kiotói Egyezmény 2005. február 16-án hatályba lépett, azt követ ően, hogy az üvegházhatást
okozó gázok kibocsátásával kapcsolatos 1990. évi I. függelék 61,6%-át, illetve a világ népességénekmintegy 90%-át képvisel ő152 ország és regionális gazdasági integrációs szervezet azt meger ősítette;
E. mivel az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye és a Kiotói Jegyz őkönyv minden fél általi teljes kör ű
végrehajtása alapvet őaz éghajlatváltozás kezelésében, annak ellenére, hogy az intézkedések nem lesznek
igazán hatékonyak, amíg nem találnak olyan globális megoldást, amely magában foglalja a legnagyobb
környezetszennyezési kibocsátásokért felel ős gazdasági tömböket;
F. mivel a Kiotói Jegyz őkönyv úgy rendelkezik, hogy a 2012 utáni id őszakra irányadó kibocsátáscsökken-
tési kötelezettségvállalásokra irányuló tárgyalásokat 2005-ben meg kell kezdeni; mivel ebb ől követke-
zően Montrealban a részes felek tizenegyedik konferenciája (COP-11) és az egyezményben részes felek
elsőtalálkozója (COP/MOP 1) ennek a feladatnak kell, hogy a legnagyobb prioritást biztosítsa;
G. mivel további célokat kell meghatározni az alacsony széntartalmú energiaforrásokba, az üvegházhatású
gázok alacsony kibocsátási szintjét biztosító technológiákba és a megújuló energiaforrásokba való befek-tetések biztonságának el ősegítésére, és az összeegyeztethetetlen energetikai infrastruktúrákba való befek-
tetések megel őzésére;
H. az a ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményének f őcélja –a veszélyes éghajlatváltozás elkerülése –a
legújabb tudományos jelentések szerint megkövetelheti az üvegházhatást okozó gázok koncentrációjá-nak 500 ppm széndioxiddal egyenérték űszinten tartását –
tehát némileg a jelenlegi szint felett –, így a
közeljöv őben nagymérték űkibocsátáscsökkentést tesz szükségessé,
I. mivel az energiahatékonyságba történ őberuházás a szénkibocsátás csökkentésének legígéretesebb
módja, és mivel a költséghatékony energiamegtakarítás potenciálja az EU-ban igen jelent ős;
J. mivel az éghajlatra gyakorolt hatás jobb közösségi tervezés révén számottev ően csökkenthet ő;
K. mivel a kibocsátáskereskedelem már meghatározott lehet őségeinek más területekre (például a légi forga-
lomra) való kiterjesztését egy olyan elemzésnek kell megel őznie, amely bizonyítja, hogy egy ilyen kiter-
jesztés hozzájárul az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez, és nem részesíti el őnyben a gazdag orszá-
gokat/területeket a szegényebb országok és üzemek fejl ődésének rovására;
L. mivel a kibocsátások csökkentésére, valamint a fenntarthatóbb életstílusok kialakítására irányuló átfogó
erőfeszítésekben igen kívánatos a fokozott állampolgári szint űrészvétel;2006.11.18. HU C 280 E/121 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
M. mivel az üvegházhatású gázok kibocsátása sok tagállamban tovább emelkedik, és ez azt mutatja, hogy
az EU-nak gyors tettekre van szüksége ahhoz, hogy teljesíteni tudja a Kiotóban vállalt kötelezettségeket;
N. mivel az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentését szolgáló intézkedések költségét ellen-
súlyozni fogják a Föld megengedett –az iparosodás el őtti id őszak értékeihez mérten –, legfeljebb 2 °C-
os h őmérséklet-emelkedéséb ől származó el őnyök, mivel így elkerülhet ők azok a károk és veszteségek,
amelyeket az éghajlatváltozás okozna szerte a világon;
O. mivel a fosszilis tüzel őanyagokra alapozott gazdaságon történ őtúllépés történelmi gazdasági lehet őséget
jelent; mivel ugyancsak óriásiak a gazdasági lehet őségek azon fejl ődőországok számára, amelyek ugyan
gazdagok megújítható energiaforrásokban, de jelenleg nélkülözik az ezek kiaknázásához szükséges tech-nológiát;
1. hangsúlyozza, hogy az EU-nak az éghajlatváltozás hatásainak visszaszorítására irányuló stratégiáját egy
hét részb ől álló módszerre kell alapoznia:
− a kiotói kulcselemekre történ őépítkezés –az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatozó célok,
felsőhatárérték megállapítására és kereskedelemre irányuló globális rendszer, valamint rugalmas mecha-
nizmusok,
− komoly, 30%-os kibocsátáscsökkentés 2020-ra, a hatékonyságot növel őbefektetések és/vagy a szénmen-
tes és alacsony széntartalmú technológiák el ősegítése piaci ösztönz ők és rendeletek kombinációja segít-
ségével,
− proaktív módszer elfogadása a f őbb szerepl ők, így különösen az Egyesült Államok bevonására,
− stratégiai partnerség kialakítása olyan országokkal, mint Kína, Dél-Afrika, Brazília és India, hogy támo-
gatást kapjanak a fenntartható energiastratégiák kidolgozásához, és biztosított legyen részvételük azéghajlatváltozás hatásainak visszaszorítására irányuló er őfeszítésekben,
− a fenntartható energiára épül őtechnológiákkal kapcsolatos kutatás és innováció er őteljes támogatása, és
a„káros ”ösztönzések, például a fosszilis tüzel őanyagokra adott támogatások felszámolása, valamint a
külsőköltségek, többek között az éghajlatváltozás költségeinek beszámítása az energiatermelés árába,
− az európai és nemzeti jogszabályok felhasználása a nagyobb energiahatékonyság ösztönzésére, és az
éghajlatra gyakorolt hatást csökkent őtechnológia árának csökkentésére,
− az éghajlatváltozás hatásainak csökkentésére irányuló er őfeszítésekben a sokkal nagyobb fokú közvetlen
részvétel bátorítása az európai állampolgárok szintjén, amelynek egyik szükséges el őfeltétele a termékek
és szolgáltatások széntartalmáról szóló részletes tájékoztatás, valamint az adható-vehet
őszemélyes kvó-
ták rendszerének bevezetésér ől szóló jöv őbeni lehet őség;
2. felhívja az EU-t annak biztosítására, hogy a montreali COP11 és a COP/MOP1 értekezletek menetren-
det fogadjanak el az éghajlattal kapcsolatos jöv őbeni kötelezettségek megtárgyalására, 2008. év végi határ-
időt szabva a megegyezés létrejöttéhez;
3. felhívja az Európai Uniót, hogy a COP-11, illetve a COP/MOP1 ülésén nyújtson be olyan javaslatokat a
jövőbeni éghajlati rendszerre vonatkozóan, amely azon az átfogó célkit űzésen alapul, hogy a globális átlag-
hőmérséklet növekedése 2 °C-nál többel ne haladja meg az iparosodás el őtti szintet;
4. úgy véli, hogy a jöv őbeni rendszernek közös, de differenciált, a csökkentést és közelítést célzó felel ős-
ségen, folytatólagos és progresszíven emelked őkibocsátáscsökkentésen és több országnak a csökkentési
erőfeszítésekbe történ őbevonásán kell alapulnia; hangsúlyozza, hogy a kibocsátásra vonatkozó korlátozások
bármekkora el őirányzatának a tudomány jelenlegi állásán kell alapulnia, és célul kell kit űznie, hogy a globá-
lis átlagh őmérséklet emelkedése kell őbizonyossággal ne haladja meg a 2 °C-ot; továbbá hangsúlyozza, hogy
valamennyi fontolóra vett intézkedésnek a költséghatékonyságot kell megcéloznia, és, hogy ezért a hosszútávú cél az olyan globális szén-dioxid-piac kialakítása kell legyen, amely a fels őhatárértéken és a kereskedel-
men alapul; megjegyzi továbbá, hogy a költséghatékonyság kiszámítása során tekintetbe kell venni a be nemavatkozás költségét és a korai cselekvés, az innováció, valamint a technológiai tanulás várható gazdaságielőnyeit, amelyek mérsékelni fogják a csökkentés költségeit;C 280 E/122 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
5. üdvözli az Európai Tanács 2005. március 23-i brüsszeli ülésén megfogalmazott következtetéseit, külö-
nösképpen azt, hogy 2020-ig terjed ően a fejl ődőországok esetében 15 –30%-os kibocsátáscsökkentést kell
megcélozni; ugyanakkor ragaszkodik ahhoz, hogy szükség van hosszú távú kibocsátáscsökkentési célokra is,és 2050-re 60 –80%-os célkit űzést javasol;
6. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az USA jelenlegi kormánya nem hajtja végre az UNFCCC értelmében rá
háruló kötelezettségeket, hogy visszatérjen az 1990-es kibocsátási szintekhez és elkerülje a veszélyes éghaj-latváltozást, valamint sajnálatát fejezi ki, hogy a kormány kilépett a Kiotói Jegyz őkönyvb ől; felhívja az EU-t
annak biztosítására, hogy a multilaterális folyamatot ne bénítsák meg az egyes országok;
7. emlékeztet, hogy az energiamegtakarításban rejl őpotenciál 40%-os mérték űaz EU-ban. azonban e cél
elérése érdekében szigorú kötelez őcélokat kell kit űzni;
8. megállapítja, hogy módszeres megközelítéssel lehet ővé válna, hogy 2020-ra az EU energiafogyasztásá-
nak 25%-át megújuló energia fedezze;
9. hangsúlyozza, hogy az éghajlatváltozás hatékony csökkentéséhez jelent ősen át kell alakítani az energe-
tikai és a szállítási rendszereket, valamint az épületek h őtechnikai tervezését, illetve, hogy a lisszaboni stra-
tégián belül ennek az átalakulásnak kell a legfontosabb céllá válnia, hogy fokozódjék a növekedés és aversenyképesség; felhívja az EU-t, alakítson ki egy olyan stratégiát, amely Európát a világ leghatékonyabbenergia-felhasználó gazdaságává teszi azzal, hogy az energiaintenzitás évenkénti 2,5 –3%-os csökkentését
tűzi ki célul;
10. ebben az összefüggésben felhívja a tagállamokat, hogy használjanak állandó ellen őrzési rendszereket
az egyes gazdasági ágazatokban felhasznált anyagok és energia mennyiségének meghatározásánál, a meg-felelőmérsékel őpolitikák támogatása érdekében;
11. elismeri, hogy az intézkedések késlekedése növelni fogja a kedvez őtlen környezeti hatások és a
nagyobb költségek kockázatát; fenntartja továbbá, hogy a globális kibocsátás csökkentése nem vezethetmás veszélyekhez;
12. úgy véli, hogy az éghajlatváltozás elleni küzdelem mind a társadalom, mind a környezet számára
előnyökkel jár, hozzájárul továbbá a lisszaboni folyamat céljainak és az ENSZ millenniumi fejlesztési céljai-
nak a megvalósulásához; hiszi, hogy a megújítható energiaforrásokba való befektetés, és azok fejlesztése újlehet őségeket kínál majd a mez őgazdaság és az erdészet számára, továbbá több munkahelyhez, jobb egész-
ségi állapothoz, növeked őregionális fejl ődéshez, a helyi és regionális források és a meglév őfejlett technoló-
giák kiaknázásához és a szegénység csökkenéséhez vezet;
13. kéri, hogy a többi globális szerepl ővel együttm űködve az EU tegyen több er őfeszítést ígéretes techno-
lógiai megoldások fejlesztése érdekében;
14. hangsúlyozza, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentéséhez szükséges technológiák
közül sok már most is létezik; azonban ezek piaci bevezetését egy sor tényez ő, nem utolsó sorban a káros
ösztönz ők–például a fosszilis tüzel őanyagok támogatása –gátolják; ezért felhívja a Bizottságot, hogy
tegyen javaslatot az összes ilyen támogatást megszüntet őjogszabályra, és helyettük dolgozzon ki egy pozitív
ösztönzési rendszert, amely bátorítja az energiahatékony, alacsony szénfelhasználású vagy szénmentes tech-
nológiák bevezetését, továbbá az EU-n belüli közbeszerzési eljárások proaktív alkalmazására hív fel, amelyekkövetkeztében csökkennének az ilyen technológiákkal kapcsolatos költségek; ezen túlmen ően amellett, hogy
a hetedik kutatási keretprogram összpontosítson az éghajlatváltozás mérséklésével kapcsolatos témákra, kéri
az Egyesült Államok 1960-as évekbeli Apollo-programjához hasonló Crash-program felállítását a fenntart-
ható energiát és a földgazdálkodást el ősegít őkutatás és innováció támogatása érdekében;
15. felkéri a Bizottságot, hogy annak fényében, hogy az EU energia-infrastruktúrájának jelent ős, ha nem
legnagyobb része a következ őévtizedekben várhatóan cserére szorul, terjesszen el őolyan javaslatokat, ame-
lyek biztosítják, hogy az EU-n belül az energia-infrastruktúrában történ őminden beruházás a lehet őlegjobb
elérhet őtechnológiát alkalmazza, és a fosszilis tüzel őanyagokból származó kibocsátása az alacsonytól a
nulláig terjedjen;2006.11.18. HU C 280 E/123 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
16. megjegyzi, hogy a hatékonysági intézkedésekbe történ őbefektetés és a megújuló energiák az éghaj-
latváltozás mérséklésének f őalternatívái; ugyanakkor rámutat arra, hogy a szén megkötésére és tárolására
szolgáló eljárások fejlesztése fontos –különösen azokban a régiókban, ahol nagy mennyiség űszénkészlet áll
rendelkezésre;
17. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy tegyenek világos és konkrét lépéseket a CDM és intéz-
ményei végérvényes megreformálására, a végrehajtásának javítása és a magánszféra szélesebb szerepvállalá-sának ösztönzése céljából, és ezáltal teremtsék meg a 2012-n túlmutató szükséges lendületet;
18. rámutat az űrbe telepített rendszerek területén olyan új technológiák ösztönzésének szükségességére,
amelyekkel az űrből lehet természeti katasztrófákat elemezni, és ezáltal el őrelátni és csökkenteni a pusztító
következményeket;
19. azon az állásponton van, hogy az éghajlatváltozás és a katasztrófamegel őzés által megkövetelt bonyo-
lult kutatás és technológiai fejlesztés, valamint ezek határokon átnyúló jellege szükségessé teszi olyan euró-pai megoldások keresését, amelyek meghaladják a regionális és nemzeti szubszidiaritás elvét;
20. elismeri, hogy változásra van szükség a megközelítésben és a fizikai alkalmazkodásban ahhoz, hogy a
társadalom felkészülhessen az éghajlatváltozás következményeire;
21. felhívja azokat a tagállamokat, amelyek még nem tették, hogy forrásokkal járuljanak hozzá a kiegé-
szítőalaphoz azért, hogy a CDM igazgatótanácsa eleget tehessen a jól m űködőés hatékony mechanizmus
létrehozására irányuló megbízatásának;
22. hangsúlyozza, hogy a közlekedési ágazaton belüli fejl ődés rendkívüli fontosságú, mivel az durván
30%-kal járul hozzá a Közösség megfelel őCO
2-kibocsátásához és ennek 85%-a a közúti közlekedésb ől
származik; hangsúlyozza, hogy a vasúti közlekedés jóval energiahatékonyabb, mint a közúti közlekedés;sajnálja, hogy az autóipar a jelenlegi önkéntes megállapodásban meghatározott határid őn belül valószín űleg
nem valósítja meg a 140 gm/km-es célkit űzést; ezért a közlekedésb ől származó kibocsátások csökkentése
érdekében szigorú intézkedések bevezetésére szólít fel, beleértve az új járm űvekb ől származó CO
2-kibocsátás
kötelez őhatárértékének meghatározását középtávon 80 –100 gm/km nagyságrendben, amely az autógyártók
közötti kibocsátási kereskedelmen keresztül valósítható meg és más intézkedéseket, mint az EU egész terü-letén kötelez ősebességkorlátozások, közlekedési díjak és adókedvezmények, valamint a vasúti és tömegköz-
lekedés általános ösztönzése; továbbá sürgeti a Bizottságot, hogy dolgozzon ki innovatív módszereket aközlekedés által okozott CO
2-szennyezés nyilvánvalóvá tételéhez, és terjesszen el őolyan javaslatokat, ame-
lyek célja az Európai Unióban a közlekedés volumenének állandósítása vagy csökkentése 2005 és 2010között;
23. aggodalommal állapítja meg a közúti teherforgalom növekedését, és felhívja a Bizottságot, hogy
készítsen becslést a közúti teherforgalom CO
2-kibocsátásáról, és terjesszen el őjavaslatokat a közúti teher-
szállítás nagy részének környezetbarátabb közlekedési módokkal történ őkiváltásáról; felhívja a Bizottságot,
hogy az európai éghajlat-változási program (European Climate Change Programme –ECCP) felülvizsgálata
során terjesszen el őjavaslatokat egy „transzeurópai teherszállító gyorsvasúti hálózatra ”, amely megoldja a
vasúti teherszállítás töredezettségét, és felszámolja az infrastruktúrában megmaradt sz űk keresztmetszeteket;
felszólít a CO 2-kibocsátásra vonatkozó kötelez őcélkit űzések átgondolására a tehergépjárm űvek esetében is;
felhívja a Bizottságot, hogy vizsgálja ki, hogy az éghajlatváltozás csökkentése szempontjából milyen el őnyök-
kel jár, ha minden tagállam számára megengedik a Svédországban/Finnországban alkalmazott hosszú teher-gépkocsik használatát; és hogy haladéktalanul tegyen jelentést az eredményekr ől;
24. megismétli azt a kérését, hogy a nemzetközi repülésb ől és hajózásból származó kibocsátást foglalják
bele a 2012 utáni id őszak kibocsátáscsökkentési célkit űzésekbe;
25. támogatja a közösségi szint űökoadók bevezetését; hangsúlyozza, hogy mint más piaci eszközök,
ezek is létfontosságúak a szennyezés csökkentésére irányuló hatékony politika szempontjából; felhívja aBizottságot, hogy terjesszen el őjavaslatokat, és a tagállamokat, hogy legkés őbb 2009-ig fogadják el az els ő
európai ökoadót;C 280 E/124 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
26. támogatja a Bizottságnak a városi környezetre vonatkozó tematikus stratégiáját, amelynek célja a
városi területek min őségének, különösen a leveg őminőségének javítása; az éghajlatváltozással kapcsolatban
azon az állásponton van, hogy prioritást kell adni két politikai területnek: a tiszta vagy kevésbé szennyez ő
technológiákat használó tömegközlekedési szolgáltatások fejlesztésének, és a fenntartható magas környezet-minőségűépítkezési módszerek támogatásának;
27. úgy véli, hogy az EU-nak és a tagállamoknak az éghajlatváltozás hatásainak csökkentéséhez felül kell
vizsgálniuk, és újra kell gondolniuk a közösségi tervezési eszközöket, különösen a közlekedési rendszerek ésaz új lakó- és ipari övezetek tervezésére, illetve az azokba való új beruházásra tekintettel;
28. annak érdekében, hogy az EU egyértelm űen vezet őpozícióban legyen a 2012-es tárgyalások idejére,
felhívja a Bizottságot, hogy terjesszen el őaz épületekr ől szóló irányelv hatályának kib ővítésére szolgáló
konkrét jogalkotási javaslatokat, aktualizálja a bioüzemanyagokról szóló irányelvet úgy, hogy az irányelvbebeépíti a bioflexi-tüzel őanyagok (pl. MTHF, etil-levulinát stb.) legújabb technológiáját, továbbá hogy ezekre
az új üzemanyagokra EU-szerte közös, kötelez őerejűnormákat határozzon meg, ösztönözze a nem magán-
célú gépjárm űállomány bioüzemanyagokkal történ őműködtetését és az európai éghajlat-változási program
felülvizsgálatának részeként határozza meg a minimális keverési arányokat, megvizsgálva annak a követel-ménynek a környezeti hatékonyságát, hogy a szállítási üzemanyagokba 10% bioüzemanyagot kell tenni;
29. felhívja az EU-t annak biztosítására, hogy a strukturális alapok esetén prioritást élvezzen a fenntart-
ható fejl ődéshez történ őigazodás;
30. megállapítja, hogy a repülés világméretekben az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának 4 –9%-
áért felel ős, és hogy éves szinten a repülésb ől származó kibocsátás 3%-os ütemben n ő; hangsúlyozza a
szigorú csökkentési el őirányzatok fontosságát a légi közlekedési ágazatban; sürgeti a Bizottságot, hogy
tegyen sürg ős lépéseket a repülés éghajlatra gyakorolt hatásának csökkentése érdekében úgy, hogy a 2008-
tól 2012-ig tartó id őszakra a repülésb ől származó kibocsátásra kísérleti kibocsátáskereskedelmi rendszereket
hoz létre valamennyi EU-ban lév őrepül őtérről induló, illetve oda érkez őjárat esetében, és hogy ezzel pár-
huzamosan a repülésnek az éghajlatra gyakorolt átfogó hatását kezel őintézkedéseket vezet be; ezzel egyidej ű
erőfeszítésekre szólít fel a hajózásból származó kibocsátás kezeléséhez;
31. felhívja a Bizottságot, hogy egyértelm űen határozza meg az alacsony CO
2-gazdaság felé vezet őutat
egy olyan útiterv kialakításával, amely –többek között –nagyobb rálátást biztosít arra, hogy mi remélhet őa
hidrogént ől és a megújuló energiától; ezzel együtt felhívja a Bizottságot, hogy azonosítson be minden, az új
és tiszta technológiák fejlesztése és alkalmazása el őtt álló akadályt;
32. hangsúlyozza, hogy az Európai Unió a villamosenergia- és üzemanyag-ágazatokkal ellentétben a
fűtés- és h űtéságazatban felhasznált megújuló energiák támogatásánál nem alkalmaz rendszeres megközelí-
tést, pedig ebben az ágazatban különösen nagy mértékben függenek a gáz- és olajimportoktól és a megújulóenergiák által fedett arány növelésének költsége viszonylag kicsi; ezért olyan stratégia alkalmazására hív fel,amely a megújuló h űtő-é sf űtőegységeket a termelés növelésével teszi versenyképessé; ebben az összefüg-
gésben kijelenti, hogy a házak tulajdonosaival és épít őivel szemben nem célszer űuniós szint űbürokratikus
szabályok alkalmazása és egy olyan irányelvet kell el őnyben részesíteni, amely reális, ugyanakkor nagyratör ő
célokat állít fel és a piaci hozzáférést ösztönz őátmeneti és korlátozott intézkedések alapján összehangolja a
tagállamok fellépését;
33. ebb ől a szempontból úgy véli, hogy a Bizottságnak a bioüzemanyagokról szóló javaslat mintájára ki
kellene dolgozni egy f űtésrőlé sh űtésről szóló irányelvjavaslatot;
34. úgy véli, hogy az élelmiszer-termelés kiegyensúlyozott megközelítése mellett a biomassza-felhasználás
gyors fejlesztésének, valamint a mez őgazdasági üzemekhez kapcsolódó megújuló energiatermelés el ősegíté-
sének a legnagyobb prioritást kell biztosítani a közös agrárpolitika fókuszának áthelyezésekor; hangsúlyozza,hogy a biomasszából történ őenergiatermelést olyan módon kell megszervezni, amely egyszerre hatékony az
energiaátalakítás szempontjából, és ökológiailag fenntartható; ebb ől a szempontból üdvözli a Bizottság
abbéli szándékát, hogy a biomasszára vonatkozó cselekvési tervet tegyen közzé, és felkéri a Bizottságot,hogy javaslata tartalmazzon jogilag kötelez őérvény űintézkedéseket;2006.11.18. HU C 280 E/125 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
35. rámutat arra, hogy a kutatási területek diverzifikálására, és megel őzőintézkedésekre van szükség az
emberi egészségre és biztonságra gyakorolt hatások, áradások, aszályok, t űzvészek –különösen az erd ősé s
védett területeken –, a biológiai sokféleség csökkenése és a gazdasági veszteségek elkerüléséhez; felhívja a
tagállamokat és a Bizottságot, hogy vegyék számításba az erd ők és a földm űvelés szerepét a szén megköté-
sében, az erózió lassításában, a források biztosításában és végül az éghajlat szabályozásában;
36. a nemzetközi szinten egyenl őesélyek biztosítása céljából felhívja a Bizottságot és a tagállamokat,
hogy mérlegeljék ágazati el őirányzatok javaslatát az energiaigényes exportiparágak számára az olyan orszá-
gokban, ahol nincsenek kötelez őerejűkibocsátáscsökkentési kötelezettségek, kiegészítve az ipari országok
kötelez őerejűkibocsátási céljait; kéri továbbá a Bizottságot, hogy tárja fel a lehet őségeket arra, hogy miként
lehetne az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerét összekapcsolni harmadik országokkal; felhívja a Bizottsá-got, hogy valamennyi iparágban tev őlegesen kezdeményezzen párbeszédet a vállalkozásokkal annak felül-
vizsgálata céljából, hogy a termelés, a fogyasztás és a szállítás milyen változásait lehet és kell ösztönözni
ahhoz, hogy az Európai Unióban csökkenjen az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása;
37. felkéri a Bizottságot, hogy komolyan vegye számításba a „potyautas ”-problémát az éghajlatváltozás
területén; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy vizsgálják meg a lehet őségét a határkiigazító keres-
kedelmi intézkedések elfogadásának azon versenyel őnyök ellentételezésére, amelyek a szénhiánnyal nem
küzd őiparosodott országok termel ői számára adottak; hangsúlyozza, hogy a nemzetközi kereskedelmi mód-
szerek igen jelent ős hatással vannak az éghajlatváltozásra; ezért felhívja a WTO-t, hogy munkájába integrál-
jon egy, a fenntartható fejl ődésre vonatkozó mechanizmust;
38. úgy ítéli meg, hogy az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei jelenlegi kereskedelmi rend-
szerének (Emission Trading Scheme –ETS) felülvizsgálata és lehetséges kib ővítése során a szétosztás (grand-
fathering) elvét f őbb hiányosságai miatt szigorúan újra kellene gondolni, és up-stream módszer alkalmazá-
sával alternatívákat (mint például benchmarking és árverés) kellene feltárni; emellett úgy ítéli meg, hogy afokozottabb határokon átível őkereskedelem (nevezetesen a villamosenergia-kereskedelem) miatt a nemzeti
kibocsátási kvótákat is felül kell vizsgálni;
39. javasolja, hogy az EU dolgozzon ki egy külön éghajlat-változási együttm űködési politikát a fejl ődő
országok számára; megállapítja, hogy az éghajlatváltozásnak a tágabb fejlesztési politikába való beillesztéseszámos eszköz kidolgozását és bevezetését teszi szükségessé; ezen a területen a mez őgazdaság és az élelmi-
szer-biztonság, mint az éghajlatváltozásra leginkább érzékeny két ágazat, el őtérbe kerül; úgy véli, hogy egy
másik központi fontosságú kérdés a gazdasági diverzifikáció, és annak felismerése, hogy a kis szigetországokszövetségéb ől (Alliance of Small Island States –AOSIS) sok fejl ődőország nagymértékben a turizmustól
függ; utal arra, hogy a közlekedés, a szociális tervezés és az energetikai kérdések létfontosságúak az éghaj-
latváltozás elleni fellépésben; megállapítja, hogy további els őbbséget élvez őterületek a katasztrófamegel őzés
és a készenlét;
40. üdvözli az afrikai környezetvédelmet és fenntartható fejl ődést szolgáló környezeti információs rend-
szer Bizottság általi létrehozását, amely rendszer m űholdas és számítógépes leképezési technológián alapszik
és a Bizottság részét képez őHumanitárius Segélyek Hivatalának (ECHO) fejlesztési tevékenységét támogatja;
javasolja, hogy mérjék fel annak a lehet őségét, hogy a Bizottság rendszerébe, annak fejlesztésével és kiter-
jesztésével, egy éghajlatváltozás-figyel őhálózatot építsenek be;
41. hangsúlyozza, hogy tekintettel a fejl ődőországok jöv őbeni éghajlati rendszerben való részvételére az
EU-nak egyértelm űen el kell ismernie azt, hogy ezen országok számára a szegénység és a fejlesztés az
elsődleges; az ENSZ millenniumi fejlesztési céljait viszont soha nem fogják elérni, ha a környezeti kérdéseket,
mint például az éghajlatváltozást nem kezelik megfelel ően; a fenntartható fejl ődésnek és a szegénység leküz-
désének kell maradnia annak az általános keretnek, amelyen belül a fejl ődőországokat arra ösztönöznék,
hogy az –akár adaptálásra, akár csökkentésre vonatkozó –éghajlatváltozási szempontokat integráló politi-
kákat és intézkedéseket fogadjanak el;
42. ezért támogatja egy új következetes politikai megoldás kialakítását a már veszélyeztetett népességek
jólétének fokozása érdekében egy megfelel őgazdasági támogatással rendelkez őglobális fejlesztési stratégia
által; javasolja, hogy ez az új stratégia az éghajlatváltozás, a természeti er őforrás gazdálkodás, a katasztrófa-
megel őzés és a szegénység felszámolása közötti kapcsolaton alapuljon;C 280 E/126 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda
43. hangsúlyozza, hogy gazdasági fejl ődésre valamennyi fejl ődőországnak joga van; hangsúlyozza, az
Európai Uniónak és egyéb iparosodott országoknak segíteniük kell a fejl ődőországokat a fenntartható tech-
nológiák fejlesztésében; kiemeli ugyanakkor, hogy a fejl ődőországoknak azonban nem kell versengeniük az
iparosodott országok szennyezési gyakorlatával; úgy ítéli meg, hogy a CDM szabályait meg kell reformálni,hogy azok fenntartható fejl ődést eredményezzenek; ajánlja, hogy a nemzetközi pénzügyi szervezetek hitel-
nyújtási prioritásait és az EU segélyezési törekvéseit alakítsák a megújuló energia és energiahatékonyságirányában; javasolja emellett egy fenntartható energiára irányuló multilaterális kezdeményezés beindítását,amelyben az EU, Kína, India, Brazília, Dél-Afrika és más országok, valamint energetikával foglalkozó jelen-tősebb társaságok vennének részt; a kezdeményezés célkit űzései közé a nagylépték űtechnológiai együttm ű-
ködés, valamint energetikai és közlekedési problémák megoldása tartozna, méghozzá a közelmúltban létre-jött EU –Kína éghajlat-változási partnerség mintája alapján;
44. felhívja a Bizottságot, hogy a B. melléklet országaival folytatott technológiai együttm űködés és a
Cotonou-i Megállapodás felülvizsgálatának részeként segítse ezek kormányait, hogy nemzeti energiastratégi-ákat fogadjanak el annak érdekében, hogy minimalizálják függ őségüket az importált fosszilis tüzel őanyagok-
tól, hogy támogassák a technológiai áttörést, els ősorban a megújuló energia tekintetében és különösen a
biomassza esetében, és hogy segítse őket abban, hogy eleget tegyenek az ENSZ millenniumi fejlesztési céljai-
nak;
45. ragaszkodik ahhoz, hogy a legkevésbé fejlett országoknak fokozott pénzügyi segítségre van szükségük
ahhoz, hogy alkalmazkodjanak az éghajlat változásához; ebben az összefüggésben úgy ítéli meg, hogy (külö-nösen a trópusi erd ők esetében) a fenntartható erd őgazdálkodás fontos elem az éghajlatváltozás enyhítése,
illetve a hozzá történ őalkalmazkodás során, és ezért sürgeti a Bizottságot, hogy adjon ennek prioritást
fejlesztési együttm űködési tevékenységeiben;
46. felhívja a Bizottságot, hogy vizsgálja meg a megvalósíthatóságát és az el őnyeit annak, hogy olyan
kibocsátási kvóták rendszerét állítja fel, amelyekkel személyesen lehet kereskedni a polgárok bevonása, és
az egyéni fogyasztási minták befolyásolása céljából;
47. felhívja az európai uniós intézményeket, hogy különböz őtevékenységeik során –az irodaépületek,
valamint az összes felhasznált berendezés fokozott energiahatékonysága, az alacsony szén-dioxid-kibocsátásúutazás stb. révén –mutassanak pozitív példát az üvegházhatású gázok kibocsátásának korlátozása révén; úgy
véli, hogy különleges er őfeszítéseket kell tenni az európai parlamenti képvisel ők utazásával kapcsolatban,
aminek keretében újra át kell gondolni, hogy helyes-e az, hogy az Európai Parlament két helyszínen talál-ható; alacsony szén-dioxid-kibocsátású járm űveket kell igénybe venni a sof őrszolgálat keretében stb.;
48. felhívja a Bizottságot, hogy indítson európai uniós kezdeményezést, amelynek célja a polgárok tuda-
tosságának növelése a pazarló fogyasztás és termelés éghajlatváltozásban játszott szerepével kapcsolatban;
49. elismeri és támogatja az információs és kommunikációs technológián (IKT) alapuló megoldásokat a
gazdasági növekedésnek az energia- és nyersanyagfogyasztástól, valamint a közlekedést ől való elválasztásá-
hoz, amely ezáltal egy fenntarthatóbb társadalomhoz járul hozzá; felhívja a Bizottságot, hogy javasoljonpolitikai intézkedéseket az IKT által közvetített, hatékonyságot növel őfejlesztések átvételéhez a lakásépítés-
ben, a dematerializációban, a közlekedésben és a termékekr ől a szolgáltatásokra történ őváltásban;
50. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok kor-
mányainak és parlamentjeinek, valamint az UNFCCC és a WTO titkárságának, kérve azt, hogy körözze eztaz állásfoglalást azon részes felek között, amelyek nem tagjai az EU-nak.2006.11.18. HU C 280 E/127 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 16., szerda