INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat okai és céljai A javaslat tárgya az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) alkalmazása a többek között Indiából származó polietilén-tereftalát behozatalára vonatkozó eljárásban. |

Háttér-információk Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásával összefüggésben készült, és az alaprendeletben megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelően elvégzett vizsgálat eredményeként jött létre. |

Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A jelenleg hatályos intézkedéseket a 1286/2008/EK tanácsi rendelettel módosított 192/2007/EK tanácsi rendelet vezette be a többek között Indiából származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára. |

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekeltekkel |

Az eljárásban érintett érdekeltek az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően lehetőséget kaptak arra, hogy a vizsgálat során megvédjék érdekeiket. |

Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |

Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |

Hatásvizsgálat Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött létre. Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, azonban tartalmazza a vizsgálandó feltételek teljes listáját. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

A javaslat összefoglalása A Bizottság egy indiai exportáló gyártó kérelmére 2010. június 10-én az Indiából származó polietilén-tereftalátra vonatkozó, hatályban lévő intézkedések időközi felülvizsgálatát kezdeményezte. A kérelem olyan prima facie bizonyítékon alapult, amely szerint megváltoztak az intézkedések alapjául szolgáló körülmények; azaz jelentős változások történtek a vállalat termelési költségeiben, és e változások lényegesen alacsonyabb dömpingkülönbözethez vezettek a meglévő intézkedések elrendelése óta, így az intézkedések jelenlegi mértékű alkalmazása már nem szükséges a dömping ellensúlyozásához. A mellékelt tanácsi rendeletjavaslat azon vizsgálat megállapításain alapul, amelynek hatálya a kérelmező dömpingjének vizsgálatára korlátozódott. A vizsgálat megállapította, hogy ellentétben a kérelmező állításával, a rendes érték nőtt, és nem csökkent. Ezenfelül az Unióba irányuló exportárait a vállalatnak a Bizottsággal kötött, árra vonatkozó kötelezettségvállalásai befolyásolták, és mivel a többi exportpiacra irányuló árak következetesen alacsonyabbak voltak, az újonnan kiszámolt dömpingkülönbözet nem lett volna tartós. Ezért a Bizottság javasolja, hogy a Tanács fogadja el a vizsgálat megszüntetésére irányuló rendeletjavaslatot. |

Jogalap A Tanács 2009. november 30-i 1225/2009/EK rendelete az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről. |

A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: |

Az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet írja le, és ez nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak. |

Nem szükséges annak feltüntetése, hogy a Közösségre, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, gazdasági szereplőkre és a polgárokra eső pénzügyi és igazgatási teher hogyan minimalizálható, illetve arányos-e a javaslat célkitűzésével. |

A jogi aktus típusának megválasztása |

Javasolt aktus: rendelet. |

Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: a fent említett alaprendelet nem rendelkezik alternatív lehetőségekről. |

KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK |

A javaslatnak nincsenek a közösségi költségvetést érintő vonzatai. |

2011/0219 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megszüntetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból származó dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre[1] (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottságnak (a továbbiakban: Bizottság) a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,

mivel:

1. ELJÁRÁS

2. Hatályos intézkedések

3. A 2604/2000/EK rendelettel[2] a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Indiából (a továbbiakban: érintett ország) származó polietilén-tereftalát (a továbbiakban: PET) behozatalára (a továbbiakban: eredeti vizsgálat). Hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács 192/2007/EK rendeletével[3] további ötéves időtartamra vetett ki a PET behozatalára végleges dömpingellenes vámot. A dömpingellenes intézkedéseket az 1286/2008/EK tanácsi rendelet[4] egy részleges időközi felülvizsgálatot követően módosította (a továbbiakban: legutóbbi felülvizsgálat). A dömpingellenes intézkedésekre a kár megszüntetéséhez szükséges szinten került sor, dömpingellenes mértékvám formájában. A rögzített vámtétel 87,5 és 200,9 EUR/tonna között mozog azon egyénileg megnevezett Indiai gyártók esetében, amelyeknél a más gyártóktól származó behozatalra a maradvány vámtétel 153,6 EUR/tonna (a továbbiakban: jelenlegi vámok).

4. A 2603/2000/EK rendelettel[5] a Tanács végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a többek között Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) behozatalára. Hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács 193/2007/EK rendeletével[6] további öt éves időtartamra vetett ki a PET behozatalára végleges kiegyenlítő vámot. A legutóbbi felülvizsgálatot követően az 1286/2008/EK tanácsi rendelet módosította a kiegyenlítő intézkedéseket. Ezek az intézkedések mértékvámot jelentenek. A rögzített vámtétel 0 és 106,5 EUR/tonna között mozog azon egyénileg megnevezett Indiai gyártók esetében, amelyeknél a más gyártóktól származó behozatalra a maradványvám 69,4 EUR/tonna (a továbbiakban: jelenlegi kiegyenlítő intézkedések).

5. A Bizottság a 2000. november 29-i 2000/745/EK bizottsági határozattal[7] elfogadta több exportáló gyártó minimum importárának meghatározására vonatkozó kötelezettségvállalási ajánlatait (a továbbiakban: kötelezettségvállalás).

6. Felülvizsgálati kérelem

7. Az egyik indiai exportáló gyártó, a Reliance Industries Limited, (a továbbiakban: kérelmező vagy Reliance) részleges időközi felülvizsgálat (a továbbiakban: jelenlegi felülvizsgálat) iránti kérelmet nyújtott be az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján. A kérelem a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozódott. A kérelmező egyidejűleg a jelenlegi kiegyenlítő intézkedések felülvizsgálatát is kérelmezte. A Reliance által gyártott termékekre dömpingellenes maradványvámok és kiegyenlítő vámok alkalmazandók, és a kérelmező Unióba irányuló értékesítése a kötelezettségvállalás szerint történik.

8. A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a dömping ellensúlyozásához a vám jelenlegi szintű fenntartása már nem szükséges. A kérelmező mindenekelőtt azt állította, hogy jelentős változások történtek a vállalat termelési költségeiben, és e változások lényegesen alacsonyabb dömpingkülönbözethez vezettek a jelenlegi vámok elrendelése óta. A belföldi árainak és az Unióba irányuló export során alkalmazott árainak a kérelmező általi összehasonlítása alapján a dömpingkülönbözet lényegesen alacsonyabbnak tűnt, mint a jelenlegi vámok szintje.

9. A részleges időközi felülvizsgálat megindítása

10. Minthogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy a kérelem elegendő prima facie bizonyítékot tartalmaz a részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2010. június 10-én megjelent értesítéssel[8] bejelentette, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít, mely a kérelmezőt érintő dömping vizsgálatára korlátozódik.

11. Érintett termék és hasonló termék

12. A felülvizsgálat tárgyát képző termék a jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, Indiából származó, az ISO 1628-5 szabvány szerinti, 78 ml/g vagy magasabb viszkozitási együtthatóval rendelkező polietilén-tereftalát (PET) (a továbbiakban: érintett termék).

13. A vizsgálat feltárta, hogy az Indiában gyártott és az Uniónak értékesített érintett termék fizikai és kémiai tulajdonságait és felhasználását tekintve azonos az Indiában a hazai piacon gyártott és értékesített termékkel. A Bizottság ezért azt a következtetést vonta le, hogy az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdésének értelmében hazai és az exportpiacokon értékesített termékeket hasonló terméknek kell tekinteni. Mivel ez a felülvizsgálat a dömpingnek a kérelmező tekintetében történő meghatározására korlátozódott, az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az uniós piacon értékesített termékkel kapcsolatban A Bizottság nem vont le következtetéseket.

14. Az érintett felek

15. A felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan értesítette a kérelmezőt, az exportáló ország képviselőit és az uniós gyártók szövetségét. A Bizottság lehetőséget biztosított az érdekelt felek számára, hogy írásban kifejtsék álláspontjukat, és meghallgatást kérjenek a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül.

16. A meghallgatási lehetőséget minden olyan fél megkapta, amely ezt kérte, és bemutatta, hogy konkrét okai vannak rá.

17. A vizsgálathoz szükségesnek tartott információk beszerzése érdekében a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek, és az erre a célra megállapított határidőn belül meg is kapta a választ.

18. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A Bizottság ellenőrző látogatást tett a kérelmező telephelyén Mumbaiban, Indiában.

19. A felülvizsgálati időszak

20. A dömping vizsgálata a 2009. április 1. és 2010. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) vonatkozott.

21. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI

22. A felülvizsgálati időszakban érvényesülő körülmények állítólagos megváltozásának tartós jellege

23. Az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy a dömpinggel kapcsolatos körülmények jelentősen megváltoztak-e, valamint hogy ez a változás tartós jellegű-e.

24. A kérelmező azt állította, hogy a normál értéknek és az exportáraknak a dömpingkülönbözetet megállapító eredeti vizsgálat óta bekövetkezett változása a termelési költségek jelentős változásának tulajdonítható. A kérelmező termelési költségeinek változása állítólag a gyártási folyamatban felhasznált fő nyersanyag behozatalára Indiában alkalmazandó vámok csökkenésével áll összefüggésben. Ezenkívül a kérelmező azt is állította, hogy a vámok csökkenése az exportösztönzés csökkenéséhez vezetett, amely állítólag a rendes érték meghatározására használt belföldi értékesítési árak változását eredményezte.

25. Ugyanakkor a Bizottság úgy találta, hogy a vámokban és az exportösztönzésben bekövetkezett csökkenések ellenére a vállalatnak a rendes érték meghatározásához használt belföldi értékesítési árai a felülvizsgálati időszakban magasabbak voltak, mint az eredeti vizsgálatban a kérelmező dömpingkülönbözetének meghatározásához használt árak. A magasabb belföldi értékesítési árakat többek között az egyes nyersanyagok költségei és az egyéb ráfordítások növekedése eredményezték.

26. Ami a felülvizsgálati időszakban az Unióba irányuló exportárakat illeti, ezek meghatározására az alaprendelet 2. cikkének (8) és (9) bekezdése szerint került sor. Elemezni kellett azonban, hogy a felülvizsgálati időszak alatt befolyásolta-e a kérelmező exportárait olyan árra vonatkozó kötelezettségvállalás, amely alapján a terméket az Unióba egy minden hónapban meghatározott, a minimum importár feletti áron kellett értékesítenie. A Bizottság arra a következtetésre jutott – az alábbiakban kifejtett okok miatt –, hogy az Unióba irányuló exportot valóban befolyásolta az árra vonatkozó kötelezettségvállalás. E tekintetben, mivel a kérelmezőt kötötte a minimum importárra vonatkozó kötelezettségvállalás, a felülvizsgálati időszak során azokban a hónapokban, amikor a más exportpiacokra irányuló exportárai a minimum importár alatt voltak, nem exportált az Unióba.

27. Megállapítást nyert, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszakban csak hat hónapig értékesítette a terméket az uniós piacon. Másrészt, ugyanebben az időszakban értékesített termékeket más exportpiacokon, ahol nem kellett árra vonatkozó kötelezettségvállalásnak megfelelnie. A Bizottság megállapította továbbá, hogy a harmadik országokba irányuló exportárak azokban a hónapokban, amelyek során a kérelmező az Unióba nem exportált, jelentősen alacsonyabbak voltak, mint a minimum importár. Ezért a fentiek alapján feltételezhető, hogy az egyetlen ok, amiért a kérelmező a fennmaradó hónapokban nem értékesített termékeket az uniós piacon, az volt, hogy meg kellett felelnie a kötelezettségvállalásnak, és nem értékesíthetett a meghatározott minimum importár alatt.

28. A kérelmező vitatta azt a megállapítást, hogy a meglévő kötelezettségvállalás volt az oka annak, hogy nem értékesített termékeket az uniós piacra. A kérelmező azzal érvelt, hogy a felülvizsgálati időszak során a más nagy exportpiacokra történő értékesítés vonatkozásában is voltak olyan hónapok, amelyek során nem értékesített, így az aszimmetrikus értékesítés nem csak az uniós piacra korlátozódott. Azt is állította, hogy az érintett termék uniós importárának az összes többi exportáló ország importáraival történő havi összehasonlítása és/vagy az Indiából származó érintett termék importárának és a vállalat havi minimum importárának összehasonlítása azt mutatja, hogy a Reliance a felülvizsgálati időszak minden hónapjában képes lett volna a termékeit az Unió felé értékesíteni anélkül, hogy megsértette volna kötelezettségvállalását.

29. A kérelmező érvelését nem lehet elfogadni, egyrészt mivel a vállalat tevékenységét egyes, általa kiválasztott piacokra összpontosította, amelyeken ezek piaci sajátosságai érvényesültek, és ezeket megvizsgálva nem kapunk visszajelzést arról, hogy miért nem értékesített az Unió felé. Másrészt a kérelmező az összehasonlításokat átfogó statisztikai adatok alapján végezte, míg a jelenlegi felülvizsgálat eredményei relevánsabb, vállalatspecifikus adatokon alapulnak, amelyekből megbízható következtetéseket levonni. A vállalat érvei továbbá nem állják meg a helyüket teljesen, például mivel egyes hónapokban az Unióba irányuló import átlagos árai valóban magasabbak, más időszakokban viszont alacsonyabbak voltak, mint a minimum importár, ezért általános következtetéseket nem lehet levonni. Mindazonáltal kétségtelen, hogy a kérelmező csak azokban a hónapokban értékesített az Unió felé, amikor az importárak általában azonos vagy magasabb szinten voltak, mint a minimum importár.

30. El kell utasítani a kérelmező azon érvelését, miszerint ha akarta volna, képes lett volna az uniós piacon is értékesíteni termékeit abban a hat hónapban, amikor más exportpiacokra a minimum importár alatt értékesített, mivel az spekulatív és megalapozatlan. A kérelmező nem terjesztett elő semmilyen más érvet arra vonatkozóan, hogy miért nem értékesítette termékeit az Unió felé a szóban forgó hat hónap során, amikor ugyanabban az időszakban ugyanazon terméket más exportpiacokon a minimum importárnál alacsonyabb áron értékesítette. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kérelmező azért nem exportálta termékeit az Unióba ezen időszakban, mert meg kellett felelnie az árra vonatkozó kötelezettségvállalásnak. Következésképpen: az uniós piacon a felülvizsgálati időszak alatti exportárak nem tekinthetők megbízhatónak.

31. A Bizottság összehasonlítást végzett a kérelmező uniós piacra irányuló értékesítési árai és más olyan exportpiacokon elért árai között, amelyeken árra vonatkozó kötelezettségvállalás nem állt fenn. Megállapítást nyert, hogy azokon a piacokon, ahol nem volt árra vonatkozó kötelezettségvállalás, az exportárak a teljes felülvizsgálati időszakban alacsonyabbak voltak.

32. A kérelmező megkérdőjelezte az uniós és más exportpiacok árainak összehasonlításából levont következtetéseket, azt állítva, hogy az országonkénti elemzés szerint számos más exportpiacon magasabbak voltak a felszámított árak, mint az Unió piacán. Ebben a tekintetben azonban az átlagárak összehasonlítása célravezetőbb, mint az országonkénti különbségek, amelyeket az egyes piacok mérete, valamint versenyképességi tényezői befolyásolnak.

33. Következésképpen: a harmadik piacokon alkalmazott exportárak jobban tükrözik a vállalat szokásos árképzési magatartását. Az Unióba és a világ többi részére irányuló exportárak különbségei azt jelzik, hogy komoly gazdasági érvek vannak, amelyek a Reliance-t arra indíthatnák, hogy az EU felé is alacsonyabb árakat alkalmazzon, ha az árra vonatkozó kötelezettségvállalás nem állna fenn. Ilyen körülmények között a Bizottság úgy véli, hogy a felülvizsgálati időszakban az Unióba irányuló exportárak alapján újonnan kiszámolt bármely dömpingkülönbözet olyan árak alapján kerülne meghatározásra, amelyek nem változtak jelentősen, illetve tartósan. Ugyanez a következtetés vonatkozik a kérelmező fenti, (5) preambulumbekezdésben említett állítására, miszerint a belföldi árainak és az Unióba irányuló export során alkalmazott árainak az összehasonlítása alapján a dömpingkülönbözet alacsonyabb, mint a jelenlegi vámok szintje.

34. A fentiek fényében, az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésében meghatározott, a dömpinggel kapcsolatos körülmények jelentős megváltozására vonatkozó feltétel nem teljesül. Ezért a dömping ellensúlyozására az intézkedések jelenlegi szinten történő fenntartása szükséges.

35. A nyilvánosságra hozatalt követően a kérelmező hangsúlyozta, hogy az uniós piacon felszámított árai teljesen megbízhatóak. Mivel ezek az exportárak az eredeti vizsgálati időszak és a felülvizsgálati időszak között jelentősen nőttek, úgy tekinthető, hogy ebben az időszakban a vállalat exporteljárásai is jelentősen és tartósan megváltoztak. Tehát a vállalat dömpingkülönbözete az állítás szerint szintén jelentősen és tartósan csökkent.

36. A kérelmező azt állította továbbá, hogy a körülményekben bekövetkezett tartós változás nem feltétlenül a felülvizsgálat megindítása után végzendő értékelés meghatározó eleme, lényegesebb, hogy továbbra is szükséges-e a vám kivetése a dömping ellensúlyozására. Az alaprendelet 11. cikkének (1) bekezdésében foglalt alapelvre és a WTO dömpingellenes megállapodásának 11.1 cikkére hivatkozott, miszerint a dömpingellenes intézkedéseknek csak addig és olyan mértékben kell hatályban maradniuk, amíg és amennyire az a kárt okozó dömping kivédéséhez szükséges. E tekintetben a kérelmező azt állította, hogy a fennálló intézkedések fenntartása szükségességének vizsgálatához jövőre mutató értékelést kellene végezni, amely legalábbis megkövetelné a dömping korábban megállapított szinten történő megismétlődésének valószínűségét vagy feltételezhetőségét.

37. Az alaprendelet 11. cikkének (1) bekezdése értelmében „a dömpingellenes intézkedések csak addig és olyan mértékben maradnak hatályban, amíg és amennyire az a kárt okozó dömping kivédéséhez szükséges”. Ez az alapelv az időközi felülvizsgálatok kezelésére is kiterjed, mint például a jelen eset, amelyre az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése előírja többek között, hogy „[…]Időközi felülvizsgálatot kell indítani, ha a kérelem elegendő bizonyítékot tartalmaz arra nézve, hogy a dömping megakadályozásához már nincs szükség az intézkedés további fenntartására, és/vagy arra, hogy az intézkedés megszüntetése vagy módosítása esetén a károkozás folytatódása vagy megismétlődése valószínűtlen lenne, […].” A fent említett rendelkezés meghatározza a viszonyítási alapot, amelynek teljesülnie kell, amennyiben az egyik érdekelt fél úgy véli, hogy az intézkedések szintje túl alacsony vagy túl magas, és ezért az intézkedések felülvizsgálatát kéri. Amint e felülvizsgálat megindul, az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése kifejezetten előírja, hogy „az e bekezdés szerinti vizsgálatok során a Bizottság mérlegelheti, többek között, hogy a dömpinggel és […] kapcsolatos körülmények jelentősen megváltoztak-e, […]. Ebből a szempontból a végső határozat meghozatalakor az összes tárgyhoz tartozó és megfelelően dokumentált bizonyítékot figyelembe kell venni.” Ezért a 11. cikk (3) bekezdése az időközi felülvizsgálatok esetében egy további értékelési kritériumról rendelkezik (a körülmények jelentős megváltozása), amelyet a vizsgálat során a megindításra vonatkozó követelmény (azaz az intézkedések jelenlegi szinten történő fenntartásának szükségessége) mellett meg kell vizsgálni, mint ahogy azt a kérelmező állította.

38. Azt is meg kell jegyezni, hogy az időközi felülvizsgálatok esetében szokásos gyakorlat azt megvizsgálni, hogy a vizsgálat során megváltozottnak talált körülmények tartós jellegűek-e. Az Európai Unió Törvényszékének ítélkezési gyakorlata [9] megerősíti, „hogy az intézmények széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkeznek, beleértve azt a lehetőséget is, hogy a fennálló intézkedések fenntartása szükségességének vizsgálata keretében elvégezzék az érintett exportőrök árpolitikájának jövőre mutató értékelését.” A rendelkezésre álló bizonyíték azt mutatja, hogy a Reliance exportárai az uniós piacon nem tükrözik a kérelmező tényleges árpolitikáját, ezért, mint azt a fenti (19) preambulumbekezdés is megállapítja, a felülvizsgálati időszakban az uniós piacon alkalmazott exportárak nem megbízhatóak, és így bármely, ezen árak alapján újonnan kiszámított dömpingkülönbözet, mint azt a fenti (23) preambulumbekezdés is kifejti, olyan árak alapján kerülne meghatározásra, amelyek nem változtak jelentősen és tartós módon.

39. Azon következtetés ellenére, hogy az Unióba irányuló exportárak nem változtak jelentősen és tartósan, a kérelmező érvei és az, hogy az intézkedések jelenlegi szinten továbbra is szükséges-e a dömping ellensúlyozására, megfontolás alá kerültek. E tekintetben a kérelmező azt állította, hogy − mivel a dömpingkülönbözet jelentősen elmarad az eredeti vizsgálat során talált dömpingkülönbözettől, és a más piacokon folyatott exporteljárásai is megerősítik, hogy a dömpingkülönbözet változása a jövőben elfogadhatóan elvárható tendenciát tükrözi − a jelenlegi intézkedések szintje nyilvánvalóan túlzott. Nyilvánvaló vált azonban, hogy ezeket az állításokat tények nem támasztják alá. Először is a kérelmező más piacokon folytatott exporteljárásaival kapcsolatban megállapítást nyert, hogy ellentétben a kérelmező állításával, az árak ezeken a piacokon átlagosan közel 10 %-kal alacsonyabbak voltak, mint az uniós piacon. A harmadik országbeli exportpiacok számos ország különböző méretű piacai, amelyek közül néhány nem valószínű, hogy rendelkezik hazai PET-gyártással. Ezeket a piacok ezért a saját egyedi jellemzőik határozzák meg a verseny tekintetében, és emiatt az árak és a trendek eltérnek az uniós piacon érvényesülőktől. Másodszor, a fenti megállapítások fényében, még abban az esetben is, ha megállapítást is nyert volna, hogy a jelenlegi intézkedések szintjét meg kell változtatni, mert a dömping ellensúlyozásához már nem szükséges, az uniós piacon a rendes körülményekből eredő, és azokat tükröző megbízható exportárak hiányában nem lehet elfogadható pontossággal meghatározni, hogy mi lenne a megfelelő szint.

40. Végezetül, a kérelmező úgy vélte, hogy a kiigazítás az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének és különösen annak 2. cikke (10) bekezdésének k) pontja szerint megtehető, mivel „Kiigazítást lehet végezni [...] egyéb tényezőkben mutatkozó különbségek esetében is, ha bizonyítást nyer, hogy azok befolyásolják az e bekezdés alapján előírt ár-összehasonlíthatóságot”.

41. Tekintettel a fenti következtetésre, miszerint az exportárak nem változtak jelentős és tartós módon, nem lehet dömpingkülönbözetet megállapítani. Ennélfogva a kiigazításra irányuló kérelem nem releváns, így elutasításra kerül.

42. A VIZSGÁLAT LEZÁRÁSA

43. Tekintettel arra a megállapításra, hogy a dömpinggel kapcsolatos körülmények nem változtak jelentősen és tartósan, a jelenlegi felülvizsgálatot a kérelmezőre vonatkozó vám szintjének módosítása nélkül meg kell szüntetni. Ennek következtében az 1286/2008/EK tanácsi rendelet által előírt, a Reliance által gyártott PET behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedéseket változatlanul kell hagyni.

44. NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL

45. A Bizottság tájékoztatta a kérelmezőt és a többi érdekelt felet azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján az a javaslat született, hogy a jelenlegi részleges időközi felülvizsgálatot szüntessék meg. Nem érkeztek olyan észrevételek, amelyek változtattak volna a fenti következtetéseken.

46. ZÁRÓ RENDELKEZÉS

47. A felülvizsgálatot ezért a 192/2007/EK rendelet módosítása nélkül meg kell szüntetni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, a többek között Indiából származó polietilén-tereftalát behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések részleges időközi felülvizsgálata a hatályban lévő intézkedések módosítása nélkül megszűnik.

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

[1] HL L 343., 2009.12.22., 51. o.

[2] HL L 301., 2000.11.30., 21. o.

[3] HL L 59., 2007.2.27., 1. o.

[4] HL L 340., 2008.12.19., 1. o.

[5] HL L 301., 2000.11.30., 1. o.

[6] HL L 59., 2007.2.27., 34. o.

[7] HL L 301., 2000.11.30., 88. o.

[8] HL C 151., 2010.6.10., 15. o.

[9] T-143/06 sz. ügyben hozott ítélet 48. pontja