HU    HU HU 
 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 12.7.2010 
SEC(2010) 846 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE  
 
a befektet őkártalanítási rendszerekr ől szóló 1997/9/EK irányelv módosításáról  
 
{COM(2010) 371 final} 
{SEK(2010) 845} 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE  
 
a befektet őkártalanítási rendszerekr ől szóló 1997/9/EK irányelv módosításáról  
 
HU 3   HU 1. A  PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
A közelmúltban olyan problémák került ek napvilágra, amelyek – ha nem 
foglalkozunk velük – árth atnak az uniós befektet őkártalanításnak, illetve a 
befektetési vállalkozások használatába vetett bizalomnak. A felmerült problémákat 
nagy általánosságban három csoportba lehet sorolni:  
1.1. A befektet őkártalanítási rendszerekr ől szóló irányelv (ICSD) m űködésében 
tapasztalt problémák 
1.1.1. A rendszerek finanszírozása: A rendszerek finanszírozását jelenl eg nemzeti szinten 
szabályozzák. Az ICSD csak a (23) pr eambulumbekezdésben határoz meg néhány 
alapelvet, amelyek értelmében a rendszerek finanszírozása magukat a befektetési 
vállalkozásokat terheli. Az ilyen rendszerek pénzügyi teljesít őképességének arányban 
kell lennie a kötelezettségeivel, ugyanakkor mindez nem veszélyeztetheti az érintett tagállam pénzügyi rendszerének stabilitását.  
1.1.2. Kifizetési határid ők: Az ICSD 9. cikkének (2) bekezdése pontos határid őt határoz 
meg a visszatérítés te kintetében (a lehet ő leggyorsabban és legkés őbb három 
hónapon belül). Az említett határid ő kezdetét azonban csak a „kárigény elismerését ől 
és az összeg nagyságának megállapításától” számítják.  
1.1.3. A befektet ők tájékozatlansága a rendszerek hatál yát és érvényességi területét 
illetően: Az ICSD 10. cikke el őírja a tagállamok számára annak biztosítását, hogy a 
befektetési vállalkozások információt bocsássanak a tényleges és a lehetséges befektetők rendelkezésére a rájuk vonatkozó befektet őkártalanítási rendszerr ől, 
beleértve a biztosítás össze gét és hatókörét is. Aggályos azonban, hogy a befektet ők 
nem kapnak megfelel ő tájékoztatást a befektet őkártalanítási rendszer nyújtotta 
lehetséges biztosításról.  
1.1.4. Az érintett vállalkozások körével és a pi aci visszaéléshez kapcsolódó kártalanítási 
igények kizárásával kapcsolatos technikai problémák: Az ICSD 9. cikkének (3) bekezdése kizárja azokat a kártalanítá si igényeket, amelyekkel kapcsolatban 
pénzmosás miatt büntet őjogi felel ősséget megállapító ítélet született, viszont nem 
zárja ki a piaci visszaélés el követésében érintett befektet ők kártalanítási igényét.  
1.2. Az ICSD-nek a pénzügyi szolgáltatá si ágazatot és az EU szabályozási 
környezetét érint ő egymást követ ő változásokból ered ő hiányosságai 
1.2.1. Az ICSD nem terjed ki az üzletvitelr e vonatkozó köteleze ttségek megsértéséért 
benyújtott polgári kártalanítási igényekre: Az  ICSD jelenleg csak abban az esetben ír 
elő
 veszteségért járó kártalanítást, ha a be fektetési vállalkozás nem tudja visszaadni 
az ügyfelek nevében őrzött pénzt vagy pénzügyi eszközöket. Más – például a 
befektetés értékének csökkenése vagy a vállalkozás által adott meggondolatlan befektetési tanács miatt keletkezett – veszteségekért az ICSD alapján nem jár 
kártalanítás. 
1.2.2. Nem lakossági ügyfelek biztos ításának hiánya: Az ICSD els ősorban a 
„kisbefektet ők” védelmét célozza. A nem lakossági ügyfelek kizárhatók a biztosítás 
 
HU 4   HU köréből, hacsak a nemzeti rendszer úgy nem dönt , hogy biztosítja az ilyen ügyfelek 
veszteségeit. 
1.3. A szabályozási rendszer hiányosságai 
1.3.1. Letéti őrzéssel megbízott harmadik fél mulasztása: A befektet őket nem csak a 
befektetési vállalkozás hibájából érheti kár, hanem egy letétkezel ő esetleges 
mulasztása miatt is. Abban az esetben, ha a letéti őrzéssel megbízott  harmadik fél a 
pénzügyi eszközöket nem tudja visszaadni ügyfelének, az ügyfél az ICSD alapján 
létrehozott kártalanítási rendszerb ől semmilyen kártalanításb an nem részesülhet.  
1.3.2. Az ÁÉKBV befektet ői nincsenek biztosítva az ÁÉKBV-alap letétkezel őjének (vagy al-
letétkezelőjének) csődje miatti vagyonvesztése esetére: Az ÁÉKBV kezelése nem a 
pénzügyi eszközök piacairól szóló irányel v (MiFID) szerinti szolgáltatás. Ennek 
eredményeképpen a kártalanítási irányel v nem nyújt biztosítást az ÁÉKBV-k és 
befektetőik számára arra az esetre, ha egy ÁÉKBV letétkezel ője miatt elveszti 
pénzügyi eszközeit.  
1.3.3. Pénzpiaci alapok: A pénzügyi válság alatt néhány uniós és amerikai pénzpiaci alap 
olyan nehézségekkel szembesült, amelyek fe lnagyították az ilyen alapok kockázatához 
kapcsolódó aggályokat, és amelyeknek hatás ára gyorsan megnövekedett a befektet ők 
visszaváltási kérelmeinek száma. Az ICSD  nem nyújt biztosítást a pénzügyi 
eszközökb ől, többek között a pénzpi aci alapokból keletkez ő befektetési veszteségek 
esetére.  
1.4. A befektetési vállalkozások ügyf elei és a bankbetéttel rendelkez ők védelme terén 
fennálló különbségek csökkentése 
1.4.1. A kártalanítás minimális szintje: Az ICSD 4. cikke összehangolja a befektet őnként 
adható kártalanítás minimális szintjét ( 20 000 EUR). A 20 000 EUR-s kártalanítási 
összeghatárt azóta egyszer sem módosították , sem az infláció mértékét nem vették 
figyelembe, sem azt, hogy az irányelv bevezetése óta az európai befektet ők nagyobb 
mértékben ki vannak téve a pénzügyi eszköz öknek. Ezenkívül a betétbiztosítási 
rendszerekr ől szóló irányelv közelmúltban történt módosítása befektetési 
vállalkozásonként és befektet őnként legalább 50 000 EUR összeget ír el ő, amely 
100 000 EUR fix összegre emelkedik. 
1.4.2. Önrészvállalás: Az ICSD 4. cikkének (4) bekezdése lehet ővé teszi a tagállamok 
számára, hogy a kártalanítás fedezetét a befektet őkártalanítási ig ény meghatározott 
százalékára (legalább 90%-ra) korlátozzá k. Ez azt jelen ti, hogy egy ügyfélt ől 
megkövetelhetik a veszteség egy bizony os hányadának viselését (a kártalanítási 
határértéken belül) annak érdekében, hogy a befektet őket körültekintésre ösztönözzék 
a befektetési vállalkozások kiválasztása tekintetében. 
2. A LAPFORGATÓKÖNYV , SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG  
Az 1. szakaszban említett problémák hatékony kezelését nem lehet tagállami szinten 
végrehajtani, mivel azok a meglév ő uniós jogszabályokból erednek, és csak az uniós 
jogszabályok megváltoztatásával lehet kezelni őket. Az Európai Bizottság úgy ítéli 
 
HU 5   HU meg, hogy a megoldási javaslatok tiszteletben  tartják a szubszidia ritás és arányosság 
elvét.  
3. C ÉLKITŰZÉSEK  
Az ICSD felülvizsgálatának  célja (i) az irányelv m űködésének javítása annak biztosítása 
érdekében, hogy a vállalkozások ügyfelei számára megfelel ő befektetői védelmet nyújtson és 
a befektetési szolgáltatások használata terén megfelel ő bizalmat teremtsen; (ii) az irányelv 
korszerűsítése azon területek tekint etében, ahol a pénzügyi sz olgáltatások ágazatát és a 
szabályozási környezetet érint ő változások miatt az irányelv alkalmazása már nem bizonyul 
megfelelőnek; (iii) a szabályozási rendszer hiányo sságainak csökkentése és (iv) annak 
biztosítása, hogy a betétb iztosítási rendszerekr ől szóló irányelv (amely alapján a 
befektetőkártalanítási rendszerekr ől szóló irányelv is készült) nemrégiben történt módosításai 
következtében ne keletkezzenek indokolatlan elté rések a befektetési vállalkozásokat igénybe 
vevő betétesek és befektet ők számára nyújtott védelemben.  
4. S ZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
Az előző fejezetben meghatározott célkit űzések megvalósításának szándékával a 
bizottsági szolgálatok különböz ő szakpolitikai lehet őségeket vizsgáltak meg:  
4.1. Az ICSD m űködésének hatékonyabbá téte lére vonatkozó szakpolitikai 
lehetőségek  
4.1.1. A befektet őkártalanítási rendszerek finanszírozását érint ő szakpolitikai lehet őségek: 
(i) az uniós szint ű fellépés elvetése e téren;  (ii) a rendszerek megfelel ő finanszírozási 
módjának összehangolása; (iii) a szolidar itás elvének bevezetése a nemzeti 
rendszerek közötti; (v) egy pán-európai rendszer létrehozása.  
4.1.2. A kifizetési határid ők csökkentését érint ő szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós 
szintű fellépés elvetése; (ii) a kifizetési határid őknek a kiváltó eseményekhez való 
kapcsolása; (iii) a rendszerek számára kötelez ővé kell tenni, hogy el őzetes részleges 
kártalanítást fizessenek, ha a kifizeté s határideje túllép egy meghatározott id őszakot.  
4.1.3. A befektet őknek az ICSD hatályáról való  tájékozatlanságát érint ő szakpolitikai 
lehetőségek: (i) az uniós szint ű fellépés elvetése; (ii) az irányelv módosítása annak 
érdekében, hogy a vállalkozások kötelesek legyenek egyértelm ű és egyszer ű módon 
tájékoztatni a befektet őket arról, hogy mely területe k tartoznak a rendszerek hatálya 
alá, és melyek nem (pl. a befektetési ko ckázatra rendszerint nem vonatkoznak). 
4.1.4. A multilaterális kereskedési rendszereket m űködtető vállalkozásokra és a 
felhatalmazás nélkül m űködő vállalkozásokra vonatkozó biztosítást érint ő 
szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós szint ű fellépés elvetése; (ii) annak pontos 
meghatározása, hogy az irányelv hatálya nem terjed ki azokra a vállalkozásokra, 
amelyek nem rendelkeznek felhatalmazá ssal ügyfelek pénzügyi eszközeinek őrzésére; 
(iii) annak pontos meghatározása, hogy ha a vállalkozások ténylegesen ügyfelek pénzügyi eszközeinek őrzését végzik (függetlenül enge délyeikben meghatározott 
megszorításoktól, vagy az általuk nyújtott befektetési szolgáltatások jellegét ől), akkor 
 
HU 6   HU az ügyfelek az irányelv al apján kártalanításra jogosu ltak az adott vállalkozás 
nemteljesítése esetén. 
4.1.5. A piaci visszaélésben érintett kártalanítási igények kizárását érint ő szakpolitikai 
lehetőségek: (i) az uniós szint ű fellépés elvetése; (ii) az ICSD módosítása a piaci 
visszaélések elkövetésében érintett személy által benyújtott kártalanítási igények kifejezett kizárása érdekében; (iii) a tagállamok szabadon dönthessenek arról, hogy a 
piaci visszaélésben érintett tranzakciókat ki kell-e zárni a ká rtalanítási rendszerb ől.  
4.2. Szakpolitikai lehet őségek azokon a területeken, ah ol a pénzügyi szolgáltatások 
ágazatát vagy a szabályozási környezetet érint ő változások következtében az 
ICSD már nem megfelel ő 
4.2.1. Az üzletvitelre vonatkozó kötelezettsége k megsértésével kapcsolatos kártalanítási 
igények biztosítását érint ő szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós szint ű fellépés 
elvetése; (ii) a kártalanítás kiterjesztése az üzletvitel re vonatkozó követelmények 
megsértése miatt, a nemteljesít ő vállalkozással szemben benyújtott kifizetetlen 
kártalanítási igényekre; (iii) a kártalanítá s kiterjesztése az üzletvitelre vonatkozó 
követelmények megsértésének egy korlátozot t csoportjára benyújtott kifizetetlen 
kártalanítási igényekre.  
4.2.2. A nem lakossági ügyfelek biztosítását érint ő szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós 
szintű fellépés elvetése; (ii) a kártalanítás kiterjeszt ése a nem lakossági ügyfeleket 
érintő igényekre; (iii) a kártalanítás kiterjes ztése a nem lakossági ügyfelek bizonyos 
körére (pl. helyi hatóságok vagy nagyvállalatok).  
4.2.3. Az ügyfelek besorolásának a pénzügyi e szközök piacáról szóló  irányelvben szerepl ő 
meghatározás szerinti módosítását érint ő szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós 
szintű fellépés elvetése; (ii) az ügyfelek új, tisztán mennyiségi kritériumok alapján 
történő besorolásának bevezetése az irányelvb en; (iii) az irányelv és a pénzügyi 
eszközök piacairól szóló irányelv ö sszehangolása az ügyfelek besorolása 
tekintetében. 
4.3. A szabályozási rendszer hiányosságainak csökkentésére vonatkozó szakpolitikai 
lehetőségek 
4.3.1. A letétek őrzésével megbízott harmadik fél által el követett mulasztás biztosításával 
kapcsolatos szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós szint ű fellépés elvetése; (ii) a 
pénzügyi eszközök piacairól szóló ir ányelvben meg kell határozni, hogy a 
vállalkozások szigorúan felel ősséggel tartoznak az ügyfél felé az általuk kijelölt 
letétkezelő által elkövetett mulasztásért; (iii ) a kártalanítás kite rjesztése az ahhoz 
kapcsolódó kártalanítási igényekre , hogy egy vállalkozás a letéti őrzéssel megbízott 
harmadik fél hibájából nem t udja visszaadni a befektet ő pénzügyi eszközeit.  
4.3.2. Az ÁÉKBV-alap letétkezel őjének (vagy al-letétkezel őjének) cs ődje miatti 
vagyonvesztését érint ő szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós szint ű fellépés elvetése; 
(ii) az irányelven belül a kártalanítá s kiterjesztése az ÁÉKBV-alapokra azon 
pénzügyi eszközeik tekintetében, amelyek egy letétkezel ő (vagy al-letétkezel ő) miatt 
elvesztek; (iii) az ÁÉKBV ir ányelv módosítása a letétkezel őkre és al-letétkezel őkre 
vonatkozó biztosítékok szigorítása érdekében ; (iv) a kártalanítás kiterjesztése az 
 
HU 7   HU ÁÉKBV befektet őkre, amennyiben befektetéseik el veszítették eredeti értéküket az 
ÁÉKBV letétkezel ője vagy al-letétkezel ője által okozott vagyonvesztés következtében. 
4.3.3. A pénzpiaci alapok biztosításával kapcsolatos szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós 
szintű fellépés elvetése; (ii) új követelmé ny bevezetése az ÁÉKBV irányelvben a 
„pénzpiaci alapok” meghatározására és az ilyen alapokra vonatkozó követelmények 
szigorítása; (iii) az irányelv alapján nyújtott kártalanítás kiterjesztése a pénzügyi eszközök piacairól szó ló irányelv alapján min ősített pénzpiaci alapba fektetett 
befektetési jegyek értékvesztésére.  
4.4. Az ICSD és a betétbiztosítási rendszerekr ől szóló irányelv bizonyos szint ű 
összehangolására vonatkozó szakpolitikai lehet őségek.  
4.4.1. Az ICSD alapján nyújtott kárt alanítás minimális szintjét érint ő szakpolitikai 
lehetőségek: (i) az uniós szint ű fellépés elvetése; (ii) az  irányelv módosítása és a 
betétbiztosítási rendszerekr ől szóló irányelvben elfogadott fedezet átvétele; (iii) az 
irányelv módosítása a kártalanítás le galacsonyabb összegének 50 000 EUR-ra 
történő emelése érdekében, olyan módon, hogy a tagállamok ennél magasabb 
összeghatárt is megállapíthassanak; (iv) az irányelv módosítása a kártalanítás 
összeghatárának 50 000 EUR-ra történ ő emelése érdekében úgy, hogy valamennyi 
tagállamnak ezt a rögzített kártalanítási szintet kell alkalmaznia (a biztosítás 
szintjének maximális összehangolása, az ennél magasabb összeghatárt megállapító 
tagállamokra vonatkozó kivételi  záradék biztosításával).  
4.4.2. Az önrész elvére vonatk ozó szakpolitikai lehet őségek: (i) az uniós szint ű fellépés 
elvetése; (ii) az önrész elvének módosítása; (iii) az önrész lehet őségének 
megszüntetése.  
5. A
 LEHETŐSÉGEK ÉRTÉKELÉSE ÉS ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
A különböz ő szakpolitikai lehet őségeket a befektet ők védelme és bizalma, az 
egyenlő feltételek biztosítása és a költség hatékonyság kritériumai szempontjából 
vizsgálták meg. A hatásvizsgálat során levont következtetések alapján az Európai 
Bizottság helyénvalónak tartja a befektet őkártalanítási rendszerekr ől szóló irányelv 
módosítására vonatkozó javasl at benyújtását, a következ ő problémák megoldása 
érdekében:  
- Az irányelv módosítása a finanszíro zás részletesebb ö sszehangolása és a 
nemzeti kártalanítási rendszerek köz ötti kölcsönfelvételi mechanizmus 
meghatározása érdekében.  
- A 9. cikket módosítani kell annak ér dekében, hogy biztosítsa a befektet ők 
számára a részleges kártalanítás el őzetes kifizetését egy meghatározott 
időszakon belül, amennyiben az utolsó kifizetés az adott id őszakon belül nem 
történt meg. 
- A 10. cikket módosítani kell annak bizt osítása érdekében, hogy a vállalkozások 
egyértelm ű tájékoztatást nyújtsanak arról, hogy mely területek tartoznak a 
kártalanítási rendszer hatálya alá, és melyek nem (például arról, hogy a befektetési kockázat nem tartozik a rendszer hatálya alá). 
 
HU 8   HU - A 4. cikk (2) bekezdését, valamint az I. mellékletet módosítani kell olyan 
módon, hogy a lakossági befektet őknek az irányelvben szerepl ő meghatározása 
összhangban legyen a pénzügyi eszközök pi acairól szóló irányelvben szerepl ő 
meghatározással. 
- Az irányelvet egy új rendelkezésse l kell kiegészíteni annak pontosítása 
érdekében, hogy a vállalkozásokra az iránye lv szerinti biztosít ás akkor terjed 
ki, ha ténylegesen ügyfelek pénzeszközeinek őrzését végzik függetlenül attól, 
hogy milyen típusú befektetési szolgá ltatás nyújtanak, illetve hogy ezen 
tevékenységük során megsértik-e en gedélyük valamely követelményét. 
- A 3. cikket módosítani kell annak érde kében, hogy kizárja a piaci visszaélés 
elkövetésében érintett személ yek kártalanítási igényeit. 
- A 4. cikk (1) bekezdését módosítani kell annak érdekében, hogy a kártalanítás 
szintje 50 000 EUR-ra emelkedjen. 
- A 4. cikk (4) bekezdését módosítani kell az önrész elvének megszüntetése 
érdekében. 
- Több cikket módosítani kell annak ér dekében, hogy kártalanítást lehessen 
fizetni abban az esetben, ha a lakossági befektet őt a vállalkozás által az ügyfél 
pénzügyi eszközeinek letéti őrzésével megbízott harmadik fél hibája miatt 
veszteség éri. 
- Több cikket módosítani kell annak ér dekében, hogy kártalanítást lehessen 
fizetni valamely ÁÉKBV befektet őjének, ha a lakossági befektet őt a rendszer 
letétkezel őjének vagy al-letétkezel őjének hibájából veszteség éri. 
A fentieken kívül a Bizo ttság jelenleg a következ ő lehetőségeket vizsgálja: 
- az ÁÉKBV-irányelv módosítása a letétkezel őkre és al-letétkezel őkre 
vonatkozó biztosítékok sz igorítása érdekében 
- fellépés a pénzpiaci alapokra vonatkoz ó követelmények szigorítása érdekében. 
6. A Z ELŐNYBEN RÉSZESÍTETT SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK HATÁSAI  
Az előnyben részesített s zakpolitikai lehet őségek által indukált változások a 
következő hatásokkal járnak a f őbb érintett felek tekintetében: 
a) A rendszerek megfelel ő finanszírozási módjának összehangolása . Erősödni fog 
a befektet ők védelme és bizalma, mivel a fi nanszírozásra vonatkozó elvek és 
szabályok csökkentik annak kockázatát , hogy a rendszer esetleg nem kell ően 
finanszírozott ahhoz, hogy teljesíteni tudj a kötelezettségeit. Ez egyben javítani 
fogja a befektet ők védelmi szintjének harmonizációját a tagállamok között. A 
befektetési vállalkozásoknak nagyobb mérték ű előzetes hozzájárulást kell majd 
fizetniük, ami megnövelheti a finanszírozás költsége it; a finanszírozási 
szabályok fokozottabb összehangolása azonba n javítani fogja az egységes piac 
 
HU 9   HU megfelelő működését azáltal, hogy csökkennek a tagállamok között a 
befektetési vállalkozások kezelésében mutatkozó eltérések. 
b) Szolidaritás elvének bevezetése a nemzeti kártalanítási rendszerek európai 
rendszerének összefüggésében. A nemzeti rendszerek közötti kölcsönfelvételi 
lehetőségek révén er ősödni fog a befektet ők védelme és bizalma. 
c) Részleges kártalanítás el őzetes kifizetésének kötelezettsége, ha a kifizetési 
határidő túllép egy meghatározott id őtartamot.  A befektet ők biztosak lehetnek 
abban, hogy egy meghatározott id őszak lejárta után megkapják a kártalanítás 
összegének egy részét. 
d) A vállalkozásoknak tájéko ztatniuk kell a befektet őket arról, hogy az irányelv 
alá tartozó kártalanítási rendszerek hatál ya mely területekre terjed ki, és 
melyekre nem. Ez növeli a befektet ők tájékozottságát a biztosítás szintje és 
hatálya tekintetében. 
e) A befektet ők kártalanítása az ICSD alapján az  amiatt keletkezett kártalanítási 
igények esetében, hogy egy vállalkozás a letéti őrzéssel megbízott harmadik fél 
hibájából nem tudja visszaadni a r ábízott pénzügyi eszközöket. Ez javítja a 
befektetők védelmét és megnövelt finanszírozást tesz szükségessé.  
f) A kártalanítás kiterjesztése azokra az ÁÉKBV befektet őkre, akiknek 
befektetései elveszítették eredet i értéküket az adott ÁÉKBV letétkezel őjének 
vagy al-letétkezel őjének vagyonvesztése miatt. Ez erősíteni fogja a befektet ők 
védelmét és bizalmát. Az ÁÉKBV-knak újabb befizetéseket kell teljesíteniük. 
g) Annak pontos meghatározása, hogy ha a vállalkozások ténylegesen maguk 
végzik az ügyfelek eszközeinek őrzését, az ügyfelek kártérítésre jogosultak a 
vállalkozás nemteljesítése esetén. Ez erősíteni fogja a befektet ők védelmét és 
bizalmát. 
h) Piaci visszaéléssel kapcsolatos csel ekményhez kapcsolódó kártalanítási 
igények kizárása. Ez erősíteni fogja a befektet ők védelmét és a piac 
integritását.  
i) A kártalanítás szintjének meghatározott összegre, 50 000 EUR-ra történ ő 
emelése . Ez erősíteni fogja a befektet ővédelem szintjének harmonizációját a 
tagállamok között. A befektetési válla lkozásoknak nagyobb hozzájárulást kell 
majd fizetniük. A befektetések magasa bb kártalanítási ös szeghatára révén 
csökkenni fog a verseny torzulása a betéte kbe és befektetési termékekbe való 
befektetések között. 
j) Az önrészvállalás lehet őségének megszüntetése. A befektet ők valamennyi 
tagállamban azonos elbánásban részes ülnek. A befektetési vállalkozásoknak 
valamivel nagyobb hozzájárulást kell majd fizetniük. 
 
HU 10   HU 7. N YOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A Bizottság a Szerz ődés őreként figyelemmel fogja kísérni, hogy a tagállamok 
miképpen hajtják végre az irányelv vá ltozásait. Szükség esetén a bizottsági 
szolgálatok segítséget nyújtanak a tagá llamok számára a jogszabályi változtatások 
végrehajtásában, a jogs zabályok átültetésér ől valamennyi tagállammal közösen 
tartott munkaértekezletek vagy bármely tagállam kezdeményezésére összehívott kétoldalú megbeszélések keretében. Szükség  esetén a Bizottság lefolytatja az 
EUMSz 258. cikkében megállapított eljárást , amennyiben valamely tagállam nem 
tartja be a közösségi jog végrehajtására és alkalmazására vonatkozó kötelezettségeit.  
Mivel nem lehet el őre megmondani, hány esetben fordul el ő, hogy egy befektetési 
vállalkozás önhibából nem tudta vi sszafizetni a lakossági befektet ők nevében őrzött 
értékpapírokat és összegeket, az ICSD m űködését nem lehet pontosan nyomon 
követni annak alapján, hogy miképpen k ezelik a befektetési vállalkozások 
nemteljesítését. Mindazonáltal, a jogal kotási intézkedés alkalmazásából fakadó 
következmények értékelésére a jogalkotási intézkedés átülteté sére meghatározott 
határidő lejárta után három évvel sor kerülh et. Ennek felülvizsg álatát az Európai 
Bizottság és az ESMA közösen végezheti el. A felülvizsgálat során meg kell vizsgálni: (i) az Európai Bizo ttsághoz beérkezett esetleges panaszokat, (ii) azt, hogy 
a konkrét eseteket miképpen kezelté k, és (iii) azt, hogy a nemzeti 
befektetőkártalanítási rendszerek milyen mértékbe n felelnek meg a finanszírozásra és 
tájékoztatásra vonatkozó új követelményekne k. A felülvizsgálatró l tájékoztatni kell a 
Tanácsot és az Európai Bizottságot.