Brüsszel, 10.12.2004

COM(2004)793 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Örményországnak, Grúziának és Tadzsikisztánnak nyújtandó kivételes pénzügyi támogatás megvalósításáról

{SEC(2004)1635}

Bevezető

Az Örményországnak és Grúziának adott kivételes pénzügyi támogatásról szóló, 1997. november 17-i 97/787/EK tanácsi határozat, ahogyan azt a Tadzsikisztánra való kiterjesztéséről szóló 2000. március 20-i 2000/244/EK tanácsi határozat módosította, az 1. cikk (3) bekezdésében kimondja, hogy a támogatás juttatási komponense, amely egymást követőp részletekben kerül megadásra a kedvezményezett országok számára, 2004 végén véget ér. A határozat az 5. cikk (2) bekezdésében kimondja azt is, hogy “2004. december 31-ig a Tanács megvizsgálja ennek a határozatnak az alkalmazását addig az időpontig, a Bizottság átfogó jelentése alapján, amelyet az Európai Parlamentnek is be kell nyújtani.” Ez a jelentés a tanácsi határozat fenti rendelkezésének alkalmazásában készült.

Az Örményországnak, Grúziának és Tadzsikisztánnak szóló EFA-program háttere és főbb vonásai

A kivételes pénzügyi támogatás (exceptional financial assistance, EFA) program Örményország, Grúzia és Tadzsikisztán javára azt célozta, hogy pénzügyi támogatást nyújtsanak ennek a három országnak, amelyek különösen válságos gazdasági és társadalmi kihívásokkal néztek szembe a nemzetközi pénzügyi intézmények („IFI”) támogatásával megvalósított reformok és a piacgazdaságra történő áttérés kapcsán. Amikorra az EFA-program elkészült, Örményország és Grúzia már belefogott az átfogó kiigazítási és reformprogramok végrehatásába az IMF koncessziós Bővített Szerkezetváltási Segélynyújtása (ESAF) szerint. Tadzsikisztán még a korai előkészítő szakaszában tartott egy hasonló programnak.

Ezeknek a programoknak a megvalósítása során sajátos vonás volt a külső fizetések jelentős elmaradása a Közösséggel szemben, azoknak a közösségi kölcsönöknek a nyomán, amelyeket ezek az országok a 90-es évek elején kaptak. Ezeket az elmaradásokat nyilvánvalóan rendezni kell ahhoz, hogy Örményország, Grúzia és Tadzsikisztán minden rendelkezésre álló pénzügyi forrást a reformok támogatására és az ezt kísérő megszorító intézkedések társadalmi nehézségeinek enyhítésére használhasson fel.

1997 novemberében a Tanács elfogadott egy első határozatot egy EFA-programra, Örményország és Grúzia számára (97/787/EK tanácsi határozat). Ennek a határozatnak megfelelően a Közösség a két ország rendelkezésére bocsátott egy finanszírozási csomagot, amely hosszú távú hitelek és közvetlen juttatások kombinációja. A hitelkomponens maximuma 170 millió euró volt, 15 éves lejárattal és egy 10 éves türelmi időszakkal. A juttatási komponens felső határa 85 millió euró volt, amelyet az 1997-2002. időszak során, ütemezett részletekben kell visszafizetni. Örményország és Grúzia hitelben és juttatásban egyenként 28 és 110 millió eurót (hitelt), illetve 30 és 55 millió eurót (juttatást) kaphatott.

Az Örményországnak és Grúziának szóló EFÁ-val kapcsolatos határozat idején a Tanács megállapodott arról, hogy megfontolnak egy hasonló műveletet Tadzsikisztán számára, amint a körülmények azt lehetővé teszik. Ezért nem sokkal azután, hogy Tadzsikisztán megkezdett egy kiigazítási és reformprogramot az IFI-k támogatásával (a finanszírozási megállapodást az IMF-fel az ESAF szerint 1998 júniusában hagyták jóvá), a Bizottság javaslatot tett a programnak Tadzsikisztánra történő kiterjesztésére. 2000 márciusában tanácsi határozat elfogadására került sor e célból, a 97/787/EK határozat módosítására (2000/244/EK tanácsi határozat). Tadzsikisztán összesen 95 millió euróig terjedhető összes finanszírozási támogatást kapott (egy 60 millió eurós hitelt és 35 millió eurós támogatást). Ugyanaz a tanácsi határozat megengedte a juttatási támogatás átfogó összegének növelését Grúzia számára 65 millió euróra, és kiterjesztette a program végrehajtási időszakát 2004-re.

Az EFA-programot úgy alakították ki, hogy az IFI-k finanszírozását kiegészítse. A folyósítások azzal a feltétellel történtek, hogy a kedvezményezettek kielégítően végrehajtják az IMF-fel kötött finanszírozási megállapodásaikat. Ugyanakkor a program tulajdonképpeni célja – a finanszírozás fenntarthatóságának támogatása és a kedvezményezettek számára külső kötelezettségeik csökkentése – tükröződött a támogatás folyósítása és a kedvezményezettek eladósodásának csökkenése közötti kapcsolatban. Ily módon a hitelek és az induló támogatási részletek folyósítása azután történt meg, hogy a kedvezményezettek a Közösséggel szembeni kötelezettségeik teljes összegét rendezték. A juttatások későbbi részleteinek folyósítása a kedvezményezetteknek a Közösséggel szemben az EFA-program keretében folyósított hitelekből származó adósságainak előtörlesztéséhez kapcsolódik. A program egyik célkitűzése az volt, hogy lehetővé tegye a kedvezményezettek számára egy olyan pont elérését az EFA végrehajtási időszakának végén, amikor fizetési kötelezettségeik a Közösséggel szemben vagy nullán állnának, vagy lényegesen alacsonyabbak lennének, mint az induló szintjük volt.

A juttatás részleteinek folyósítása (az induló részlettől eltekintve) szintén a két fél által egyeztetett struktúrapolitikai intézkedések teljesítésétől függ. Az EFA strukturális feltételessége a hatóságok gazdasági programjain alapul, és különösen arra irányul, hogy javítsa a kedvezményezettek külső fenntarthatóságát. A Bizottság által a feltételesség révén külön célba vett területek tartalmazzák az államháztartást, a közigazgatást (beleértve a korrupció elleni harcot), a pénzügyi szektort, a privatizációt, a vállalatirányítást, stb. Tartalmazhat továbbá konkrét intézkedéseket a Közösség prioritásainak tükrözésére a kedvezményezettekkel folytatott kétoldalú kapcsolataiban, pl. intézkedéseket a kereskedelempolitika vagy a kétoldalú együttműködési megállapodásokban foglalt gazdasági együttműködés különféle területein. Azokat a struktúrapolitikai területeket, amelyeket a Bizottság – a támogatás juttatási elemének folyósításához kapcsolódó strukturális feltételesség révén – célba vett, a jelen beszámoló mellékletének 1. táblázata foglalja össze.

Az 1997/2000 határozat végrehajtása

Intézményi keret

Az Örményországnak és Grúziának szóló EFÁ-ról szóló határozat elfogadását követően a Bizottság és a két ország hatóságai tárgyalásokat folytattak a művelet feltételeiről. A műveletek általános paramétereit, mint például a maximális összegeket és az éves juttatási részletek ütemezését, valamint az adósságok előtörlesztéseit azok az egyetértési nyilatkozatok (memorandumok) határozták meg, amelyeket a Közösség részéről a Bizottság, a kedvezményezettek részéről a kormány és a központi bank írt alá. A hitelek konkrét pénzügyi feltételeit az ugyanakkor megkötött hitel-megállapodások határozták meg. Végül a memorandumokat és a hitel-megállapodásokat 1997 decemberében (Grúziával) és 1998 decemberében (Örményországgal) írták alá. A 2000/244/EK tanácsi határozat elfogadását követően a memorandumot és a hitel-megállapodást a Bizottság és Tadzsikisztán között 2001 januárjában kötötték meg. Emellett, a Grúziának szóló program kiterjesztésének és a teljes juttatási allokálás növelésének tükrözése céljából új egyetértési nyilatkozat aláírására került sor Örményországgal (2001 augusztusában) és Grúziával (2001 júliusában).

A három országnak szóló EFA-műveletek alapvető paraméterei, ahogyan azokat a memorandum (Örményország és Grúzia esetében a felülvizsgált memorandum) meghatározza, a melléklet 2. táblázatában szerepelnek. Tervbe volt véve, hogy a program végrehajtásának végén Örményországnak nem lesznek fennálló pénzügyi kötelezettségei a Közösséggel szemben, és Grúzia és Tadzsikisztán kötelezettségei fenntartható szintre csökkennek.

Az EFA-program végrehajtása 1998 (az induló folyósítás Grúzia és Örményország számára) és 2004 harmadik negyedéve között, valamint a Bizottság szándékai a folyó évre és 2005 elejére, az alábbiakban kerülnek részletezésre. A melléklet 3. és 4. táblázata mutatja be a program számszerű eredményeit.

Örményország

Az Örményországnak szóló EFA-program végrehajtása 1998 decemberében kezdődött, amikor Örményország rendezte hátralékait a Közösséggel szemben (51 millió EUR). Ez feloldotta a folyósítási zárlatot a Bizottság számára egy új hitel (28 millió EUR) és a juttatás első részlete számára (8 millió EUR).

Még egy juttatási részlet (4 millió euró) folyósítása történt meg Örményországnak 1999-2000-ben. A folyósítás, amelyet az 1999 júliusában elvégzett feltételességi felülvizsgálat eredményein alapult, 1999 decemberében történt meg. Örményország a maga részéről előrelépést ért el a Közösséggel szembeni nettó adós pozíciójának 5 millió euróval történő csökkentésével. A program végrehajtása 2000-ben megszakadt, mivel Örményország nem tudta megkötni az új finanszírozási megállapodást az IMF-fel az ESAF-megállapodás 1999. decemberi lejárta után. Folytatására csak 2001-ben került sor, miután az IMF Igazgatótanácsa egy új, hároméves programot fogadott el a szegénységet csökkentő és a növekedést segítő program (az ESAF helyébe lépő PRGF) szerint, 2001 májusában. Ez a megállapodás 2004 decemberében jár le.

A PRGF-program által megteremtett szabályozási keretnek megfelelően a Bizottság sikeresen lefolytatott három felülvizsgálati kiküldetést, amelyek az EFA három éves részletének feleltek meg –2001 júniusában, 2002 júniusában és 2003 decemberében. Minden alkalommal a részletek összegét és az adósság előtörlesztését 5,5 és 7 millió EUR-ban állapították meg. A megfelelő kifizetések 2002 elején, 2002 végén és 2004 júniusában történtek meg. Ezeknek a műveleteknek az eredményeként Örményország eladósodása a Közösséggel szemben 2 millió euróra csökkent. Az EFA-program szerinti utolsó részlet (1,5 millió EUR) folyósítása várhatóan 2005-ben történik meg, miután Örményország visszafizette a Közösség 1998-as hitelének utolsó részletét. Ily módon a jövő év elején várható, hogy az Örményországnak szóló EFA-program teljes mértékben eléri a célkitűzéseit, mind a juttatási kifizetések, mind az adósság előtörlesztése szempontjából (Örményország teljes, a Közösséggel szemben fennálló adósságát felszámolja).

Grúzia

A Grúziának szóló EFA-program végrehajtása 1998 júliusában kezdődött, amikor Grúzia rendezte hátralékait a Közösséggel szemben (131 millió EUR) és a Közösség ezt követően folyósította 110 millió eurós hitelét és az első, 10 millió eurós juttatási részletet.

A második juttatási részlet (9 millió EUR) folyósítása 1999 szeptemberében történt, miután Grúzia 10 millió EUR-t a Közösséggel szemben fennálló adósságából előtörlesztéssel visszafizetett. A program végrehajtása 2000-ben megszakadt, mivel a grúz hatóságok nem tudtak megállapodásra jutni az IMF-fel egy új finanszírozási megállapodásról (az 1996-os ESAF 1999 augusztusában lejárt), és csak 2001-ben folytatódott, miután az IMF Igazgatótanácsa jóváhagyta az új, hároméves PRGF programot, 2001 januárjában. Grúzia vegyes makrogazdasági teljesítménye és strukturális reformjai alapján, a Bizottság úgy döntött, hogy a 2001-es részletnek csak egy részét (6 millió EUR-t) folyósít, és a fennmaradó összeg (5,5 millió EUR) folyósítását a strukturális reformok további előrehaladásáról teszi függővé. Az első alrészlet 2001 decemberében történt folyósítását megelőzően Grúzia előtörlesztéssel visszafizetett a Közösségnek 8 millió eurót. Ezt követően, figyelembe véve a politikai helyzet komoly rosszabbodását Grúziában 2001 második felében, lényegében nem volt előrehaladás a strukturális reformokban annak az évnek a java részében. Az EFA-program végrehajtása ismét leállt, és csak 2004-ben folytatódott, a Grúziában 2003 novemberében végbement politikai váltás után.

Grúzia új kormánya újabb fordulót kezdett meg a kiigazításban és a reformban. Az új ország hatóságainak stratégiája elnyerte az IFI-k támogatását – az új, hároméves PRGF programot és az új kiigazítási hiteleket az IMF, illetve a Világbank tavaly júniusban hagyta jóvá –, de a nemzetközi tőkedonor közösségét is. Az EFA-program is ismét sínre került. Az első lépés egy 6,5 millió eurót kitevő juttatási részlet folyósítása lesz, a 2002 végén elvégzett, de soha be nem fejezett szabályozási felülvizsgálat eredményei alapján (röviddel a felülvizsgálat után Grúziának az IMF által szponzorált programja kisiklott, és a folyósítást törölték). A soron következő juttatási kifizetést megelőzi majd az, hogy Grúzia ugyanakkora összeget előtörleszt a Közösség 1998-as kölcsönéből. Ennek a műveletnek az eredményeként az EFA-folyósítások Grúziának elérik a 31,5 millió EUR-t (a maximális, 65 millió EUR összegből), és Grúzia adósi pozícióját a Közösséggel szemben 24,5 millió EUR-ra csökkenti.

A grúz hatóságok ki akarják használni a kedvező gazdaságpolitikai környezetet arra, hogy tovább csökkentsék az ország adóspozícióját a Közösséggel szemben, ami által javítják a középtávú adósság fenntarthatóságát. Ebből a megfontolásból már kérték az EU-tól az EFA végrehajtásának folytatását, és arra számítanak, hogy a Közösségtől jövő pénzügyi segítség segítheti az országot külső adósságának sokkal fenntarthatóbb szintekre való lecsökkentésében.

Tadzsikisztán

A program végrehajtása Tadzsikisztánban 2001 márciusában kezdődött, amikor a Közösség az új hitelt (60 millió euró) és az első juttatási részletet (7 millió euró) bocsátotta ki. Ezeket a folyósításokat megelőzően Tadzsikisztán rendezte az országnak a Közösséggel szembeni hátralékát, amely csaknem 79 millió eurót tett ki.

Egy újabb 7 millió eurós részlet kibocsátására 2001 decemberében került sor. Az országnak a Közösséggel szemben fennálló tartozására az előtörlesztés összegét 8 millió euróban határozták meg, ami lényegesen kevesebb, mint a kétoldalú memorandumban korábban meghatározott maximális előtörlesztési összegek (12 millió EUR). A Bizottság úgy ítélte meg, hogy Tadzsikisztán pénzügyi helyzete indokolttá tette, hogy a nettó adósi pozíció egy kisebb összegre csökkenjen.

A Bizottság két további program-felülvizsgálatot végzett el Tadzsikisztánban – 2002-ben (júniusban) és 2004-ben (márciusban és júniusban). A harmadik éves részlet folyósítása 2003 elején történt, miután az IMF 2002 decemberében jóváhagyott egy új PRGF-megállapodást, amely a 2001 decemberében lejárt, előző ESAF/PRGF program helyébe lépett. Ez az új megállapodás 2005 decemberében jár le. A negyedik részlet folyósítását 2004 vége előttre tervezik. Mindkét részlet 7 millió EUR-t tesz ki, és kibocsátásuk 8 millió EUR adósság-előtörlesztésekhez kapcsolódik (az összegek megfelelnek az ország finanszírozási korlátainak).

Még egy 7 millió EUR részlet kibocsátására kerül sor, várhatóan 2005-ben. Az ennek megfelelő előtörlesztési összeg meghatározására a program felülvizsgálatának időpontjában kerül sor. A 2004-ben – 2005 elején elvégzett műveletek eredményeként a Tadzsikisztánnak szánt juttatási támogatás teljes összege felhasználásra kerül. Tadzsikisztán eladósodása a Közösséggel szemben várhatóan 28 millió EUR-ra mérséklődik (feltételezve, hogy az előtörlesztési visszafizetés ismét 8 millió EUR-val lesz egyenlő).

Előre tekintve, Tadzsikisztán valószínűleg folytatja előtörlesztéses visszafizetési politikáját a Közösséggel szemben, arra való tekintettel, hogy javítsa adósságának közép-távú fenntarthatóságát, ami megkövetelheti az EFA folytatását.

Az EFA-program gazdasági eredményei

Miközben hozzájárul a kiigazítási és reformfolyamatokhoz ebben a három országban, az IFI-k által biztosított pénzügyi támogatás szélesebb összefüggéseiben, a program kivételes pénzügyi támogatása számottevő előnyöket biztosított Örményország, Grúzia és Tadzsikisztán számára. Az a terület, ahol az EFA hozzájárulása valószínűleg a legmeghatározóbb, az a támogatás, amelyet a három országnak külső adósságuk csökkentésében ad, és azért javítja közép- és hosszú távú külső pénzügyi fenntarthatóságukat. A program végrehajtásának első szakaszában (a hitelek folyósítása és az induló juttatási részletek) Örményország, Grúzia és Tadzsikisztán rendezni tudta nagy hátralékait a közösségi hitelekkel kapcsolatban, és ily módon normalizálni tudták pénzügyi kapcsolataikat az Európai Unióval és a tőkét biztosító szélesebb közösséggel szemben. A juttatások későbbi folyósításai lehetővé tették a három ország számára, hogy tovább csökkentsék eladósodottságukat a Közösséggel szemben, és így még inkább előrelépjenek a fenntartható pénzügyi pozíció elérése felé. Ez főként Örményországra és Tadzsikisztánra igaz. Örményország adóssága a Közösséggel szemben meghaladta az 50 millió EUR-t, amikor a program elindult, és várhatóan nullára csökken; Tadzsikisztán adóssága közelített a 80 millió EUR-hoz, és 30 millió EUR alatt lesz. A program eredményei sokkal szerényebbek Grúziában, abban az országban, amely a Közösségnek még mindig több mint 85 millió EUR-val tartozik (ami több mint 130 millió EUR volt 1998-ban).

A közösségi EFA hozzájárulása a kiigazítási és reformfolyamatok más összetevőihez a kedvezményezett országokban főként bizonyos strukturális politikák támogatásán keresztül valósult meg, a konkrét feltételesség összefüggéseiben (vö. a melléklet 1. táblázatának 2. szakaszával is). Ez a hozzájárulás felmérhető a gazdasági reform előrehaladásának szélesebb értékelési keretében is, azokra az évekre, amikor a program végrehajtása történik.

Örményország ban a gazdasági fellendülés már 1995-ben megkezdődött, majd gyorsult az IMF ESAF/PRGF megállapodásának hatására az 1996 és 1999 közötti években. Ebben, az örmény gazdaság számára sorsdöntő időpontban indult meg az EFA-program végrehajtása. 1998 óta, Örményország növekedése átlagban évi 9% volt, a makrogazdasági egyensúlyhiányok pedig drasztikusan csökkentek. Örményország sikeresen megvalósított egy sor strukturális reformot, olyan területeken, mint az adózás és az államháztartás igazgatása, a vállalatok szerkezetátalakítása, a privatizáció és a bankszektor. Több kulcsfontosságú reformot támogatott a Közösség az EFA juttatási eleméhez kapcsolódó feltételességen keresztül. Tekintetbe véve a jobb makrogazdasági eredményeket és a strukturális reformokban elért előrehaladást, Örményország mostanra valószínűleg jó úton van a fenntarthatóbb fejlődés és növekedés felé.

Az EFA által lefedett időszak legnagyobb részében, Grúzia teljesítménye a kiigazítási és reformpolitikák végrehajtásában kiábrándító volt, bizonyos sikerek ellenére (pl. a banki szabályozásban és felügyeletben). Különösen, a reformok első hulláma után az IMF első ESAF/PRGF programja által lefedett időszakban (1996-1999), kevés javulás volt a kormányzás minőségében és a makrogazdasági (főként adózási) vezetésben. Megfelelő szabályozási környezet nélkül a gazdasági fellendülés és a fenntarthatóság irányában elért haladás Grúziában lassúbb volt, mint Örményországban. A helyzet azonban jelentősen más manapság. A 2003 végén bekövetkezett politikai váltást követően az új Grúzia hatóságai nekiláttak egy erőteljes kiigazítási és reformprogram megvalósításának, amely főként két olyan területre irányult, amelyek miatt az országot a legtöbbet bírálták a közelmúltban – irányítás és az adózás működése – ahol jelentős haladást értek már el az elmúlt 12 hónapban.

Az EFA-program végrehajtásának négy éve során Tadzsikisztán , az ország meglehetősen imponáló eredményeket tudott felmutatni. Az általános gazdasági helyzet észrevehetően javult: a növekedés közeledik az évi 10%-hoz, a pénzügyi és monetáris politika megerősödött, a folyó fizetési mérleg hiánya mérséklődött és a külső adósság visszakerült egy fenntarthatóbb szintre. Emellett felvállalták az elsőgenerációs strukturális reformokat (pl. az árak és a kereskedelem liberalizálását, a privatizációt). A Közösség több kulcsfontosságú politikát támogatott pénzügyi segítségnyújtásának feltételessége révén. A gazdasági feltételek az előrejelzések szerint kedvezőek maradnak Tadzsikisztánban a közeljövőben, ami várhatóan megkönnyíti a PRSP és PRGF programok által előirányzott legtöbb strukturális reform végrehajtását, feltéve, hogy az IFI-ktől és a tőkét biztosító közösségtől a pénzügyi támogatás nem szakad meg.

Az országspecifikus fejlemények és politikák ebben az időszakban, mind a makrogazdasági és pénzügyi irányítás, mind a strukturális reformok terén nagyobb részletességgel szerepelnek a bizottsági munkatársak csatolt munkaanyagában.

Következtetés

A Bizottság értékelése a program végrehajtásának eredményeiről a következőkben foglalható össze: Az EFA-program kétségkívül segítette Örményországot, Grúziát és Tadzsikisztánt a reform és a pénzügyi fenntarthatóság felé való haladásban. Az EFA induló célkitűzései azonban nem teljesültek teljes mértékben Grúzia esetében, illetve – kisebb mértékben - Tadzsikisztánban. Bizonyos javulás ellenére a két ország pénzügyi kötelezettségei a Közösséggel szemben nagyok maradtak, és szélesebb értelemben, a közép- és hosszú távú adósság fenntarthatósága törékeny marad. Az adósságráták a bevételekhez és a GDP-hez viszonyítva magasak maradnak, még akkor is, ha a GDP-arányos kormányzati bevételek gyors növekedése tételezhető fel. Végül, mindkét ország továbbra is függ a külső segítségnyújtástól a strukturális reformok végrehajtásában a szegénység csökkentésére és a növekedésre irányuló stratégiáikkal kapcsolatban.

Mégis, figyelembe véve a közelmúlt kedvező gazdasági fejleményeit Grúziában és Tadzsikisztánban, és a gazdaságpolitikai környezet jobb minőségét a két országban, a reformokban és a külső finanszírozás fenntarthatóságával kapcsolatos előrehaladás elérésének kilátásai markánsan javultak. Ilyen körülmények között a két országnak szóló külső pénzügyi támogatás esélyei a sikerre sokkal jobbak.

Az EFA-program befejezetlen feladatainak elvégzésére a Bizottság azt tervezi, hogy javaslatokat tesz nyomonkövetési akciókra. Az ilyen akciók a gazdasági reformok folytatását és felgyorsítását célozzák, és különösen Grúzia és Tadzsikisztán segítését abban, hogy ambíciózusabb adósságcsökkentési politikát valósítsanak meg. A Bizottság dönti el, hogy lehetséges nyomonkövetési akciókat javasol-e, számos paraméter gondos tanulmányozása alapján, beleértve – az előtörlesztéses visszafizetés finanszírozási szükségletei mellett – a gazdaságpolitika általános minőségét, a hatóságok politikai elkötelezettségét és az esetleges közösségi támogatás konzisztenciáját a hivatalos hitelezők által biztosított adósságkönnyítésekkel (Grúzia esetében).

A Bizottság közvetlenül integrálni szándékozik az esetleges nyomonkövető pénzügyi segítségnyújtást az Európai Unió és a régió országai közötti kapcsolatok és a gazdasági és politikai reformokhoz nyújtott átfogó támogatás általános összefüggéseibe.

MELLÉKLET

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]