A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről

(2018/C 361/08)

Előadó: Mark Weinmeister (DE/EPP), Európa-ügyi államtitkár, Hessen tartomány Referenciaszöveg: Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás) COM(2017) 753 final

I. MÓDOSÍTÁSOKRA VONATKOZÓ AJÁNLÁSOK

1. módosítás

(2) preambulumbekezdés, új preambulumbekezdés beillesztése az 98/83/EK irányelv (6) preambulumbekezdése előtt

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Az emberi fogyasztásra szánt víz kapcsán paraméterértékekre, illetve egészséggel kapcsolatos alapvető és a prevenciót szolgáló minőségi előírásokra vonatkozó minimumkövetelményekre van szükség, hogy olyan minimális környezetminőségi célokat lehessen meghatározni, amelyeket a többi uniós szintű előírással és intézkedéssel együttesen kell elérni. Ezzel az a cél, hogy garantáljuk az emberi fogyasztásra szánt víz fenntartható felhasználását. Ide tartoznak különösen a felszíni és felszín alatti vizek tisztaságának megőrzését biztosító vízvédelmi intézkedések.

Indokolás

Ez a preambulumbekezdés a törölt (5) és (8) preambulumbekezdés egyes részeiből tevődik össze. Fontos, hogy a környezeti kibocsátási források – azaz például a szennyvízkezelés, az ipar és a mezőgazdaság – által kifejtett hatásokat, amelyek különböző mértékben befolyásolhatják a víztestek minőségét, környezetminőségi előírások meghatározásával, a „szennyező fizet” és az elővigyázatosság elvének megfelelően szabályozzák. E károsodás mértéke szempontjából végső soron döntő jelentőségű, hogy rövid és hosszú távon milyen mértékben biztosítják az ivóvíz minőségét. A „csővégi” megoldásokat előnyben részesítő ivóvízforrás-gazdálkodást egészségügyi okokból el kell utasítani. Az „emberi fogyasztásra szánt víz” célkitűzése megfelelő stratégiákat és intézkedéseket követel meg a különböző környezeti közegekben, ami a 7. cikk előírásaiból következik. A WHO paraméterértékeinek egészségügyi értékelése preventív egészségügyi szempontú megközelítésen alapul (lásd az új (16) preambulumbekezdést is – a 98/83/EK irányelv 9. cikkének törlése), az elosztáson keresztül pedig az ivóvízellátás egészségügyi hátrányok nélkül korlátozott ideig biztosított. Egyébként az új 12. cikk is megszünteti ezt a preventív megközelítést.

2. módosítás

(5) preambulumbekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) Európai Regionális Irodája részletesen áttekintette a 98/83/EK irányelvben meghatározott paraméterek és számszerű értékek jegyzékét annak megállapítása érdekében, hogy a műszaki és tudományos fejlődés fényében szükség van-e a jegyzék kiigazítására. E vizsgálat eredményei alapján az enterális kórokozókat és a Legionella-t ellenőrizni kell, hat kémiai paramétert vagy paramétercsoportot fel kell venni e jegyzékbe, valamint három, az endokrin rendszert károsító vegyülethez elővigyázatossági referenciaértéket kell rendelni . Az új paraméterek közül három esetében az elővigyázatosság jegyében a WHO által javasoltnál szigorúbb, de elérhető számszerű értékeket kell megállapítani. Az ólom tekintetében a WHO megállapította, hogy a koncentrációt az észszerűen megvalósítható legalacsonyabb szinten kell tartani, a krómra vonatkozó érték pedig továbbra is WHO-felülvizsgálat alatt marad, ezért mindkét paraméter tekintetében tízéves átmeneti időszakot kell engedélyezni a szigorúbb értékek alkalmazása előtt. Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) Európai Regionális Irodája részletesen áttekintette a 98/83/EK irányelvben meghatározott paraméterek és számszerű értékek jegyzékét annak megállapítása érdekében, hogy a műszaki és tudományos fejlődés fényében szükség van-e a jegyzék kiigazítására. E vizsgálat eredményei alapján az enterális kórokozókat és a Legionella baktériumot ellenőrizni kell, kilenc kémiai paramétert vagy paramétercsoportot fel kell venni e jegyzékbe, és ezek közül figyelembe kell venni három, az endokrin rendszert károsító vegyületet, valamint a WHO által ajánlott irányadó értékeket . Az ólom tekintetében a WHO megállapította, hogy a koncentrációt az észszerűen megvalósítható legalacsonyabb szinten kell tartani, a krómra vonatkozó érték pedig továbbra is WHO-felülvizsgálat alatt marad, ezért mindkét paraméter tekintetében tízéves átmeneti időszakot kell engedélyezni a szigorúbb értékek alkalmazása előtt.

Indokolás

Az Európai Bizottság javaslata nem határozza meg az elővigyázatossági referenciaértékek fogalmát. Az Európai Bizottság javaslata továbbá az 5. pontban („Részletes magyarázat a javaslatban szereplő paraméterekre és határértékekre vonatkozó WHO-ajánlások figyelembevételéről”) kifejti, hogy a WHO szerint a három endokrinkárosító vegyület esetében nincsenek támpontok az ivóvízzel kapcsolatos egészségügyi kockázatra, és valószínűleg nincsenek is ilyen kockázatok. Az erre a három vegyületre vonatkozó koncentrációs értékeket az Európai Bizottság nem átláthatóan határozta meg, és az tudományos alapokon nem követhető. Ezért javasolt – és az egészségügyi követelmény tekintetében (emberi fogyasztásra szánt víz) kellően megalapozott is – a WHO által javasolt irányadó értékeket paraméterértékekként meghatározni.

3. módosítás

Az új (5) preambulumbekezdés után a 98/83/EK irányelv korábbi (13) és (15) preambulumbekezdésének beillesztése

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A paraméterértékek a rendelkezésre álló tudományos ismereteken alapulnak, rendszerint az Egészségügyi Világszervezet ivóvízminőségre vonatkozó iránymutatásait veszik alapul, továbbá figyelembe veszik az elővigyázatosság elvét is, és így magas szintű egészségvédelmet biztosítanak.

Indokolás

A paraméterértékekre vonatkozó egyértelmű kijelentések miatt ragaszkodni kell a korábbi (13) és (16) preambulumbekezdéshez. A 18. cikkel összefüggésben („Mellékletek felülvizsgálata”) a paraméterértékek vonatkozásában minden kétséget kizáróan rögzíteni kell, hogy a rendelkezésre álló tudományos ismereteket és az elővigyázatosság elvét vették alapul. Ez összefügg az új 12. cikkel és a 3. ponttal. Ennek értelmében a tagállamok a jövőben a paraméterértékek betartásának elmulasztását „automatikusan” az emberi egészséget fenyegető potenciális veszélynek tekintik. Ahogy már az 1. módosításban kifejtettük, a WHO paraméterértékeinek egészségügyi értékelése preventív egészségügyi szempontú megközelítésen alapul (lásd az új (16) preambulumbekezdést is – a 98/83/EK irányelv 9. cikkének törlése), nem pedig a közvetlen potenciális veszélyeken. Ez ellentmondásban van a WHO előírásaival.

4. módosítás

(9) preambulumbekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A veszélyértékelés során az emberi fogyasztásra szánt víz előállításához szükséges kezelés mértékének csökkentését kell szem előtt tartani, például törekedni kell az emberi fogyasztásra szánt víz kinyerésére használt víztestek szennyezését okozó tényezők mérséklésére. E célból a tagállamoknak azonosítaniuk kell az e víztesteket érintő veszélyeket és lehetséges szennyezési forrásokat, és nyomon kell követniük az általuk a veszélyértékelés alapján relevánsnak ítélt szennyező anyagokat (például mikroműanyagok, nitrátok , növényvédő szerek vagy a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján meghatározott gyógyszerek), a területen természetesen előforduló szennyező anyagokat (pl. arzén), vagy a vízszolgáltatók bejelentéseiben szereplő anyagokat (pl. egy adott paraméter értékeinek hirtelen növekedése a kezeletlen vízben). Ezeket a paramétereket az illetékes hatóságoknak jelzésként kell használniuk arra, hogy a vízszolgáltatókkal és az érdekelt felekkel együttműködve csökkentsék a víztestek terhelését, például megelőző vagy kockázatcsökkentő intézkedéseket alkalmazzanak (ideértve szükség esetén az egészségre gyakorolt hatások megismerésére irányuló kutatást), valamint biztosítsák e víztestek védelemét és a szennyezés forrásainak kezelését. A veszélyértékelés során az emberi fogyasztásra szánt víz előállításához szükséges kezelés mértékének csökkentését kell szem előtt tartani, például törekedni kell az emberi fogyasztásra szánt víz kinyerésére használt víztestek szennyezését okozó tényezők mérséklésére. E célból a tagállamoknak azonosítaniuk kell az e víztesteket érintő veszélyeket és lehetséges szennyezési forrásokat, és nyomon kell követniük az általuk a veszélyértékelés alapján relevánsnak ítélt szennyező anyagokat (például mikroműanyagok (magas polimertartalmú, 1 nm és 5 mm közötti apró részecskék), nitráttartalom, növényvédő szerek vagy a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján meghatározott gyógyszerek), a területen természetesen előforduló szennyező anyagokat (pl. arzén), vagy a vízszolgáltatók bejelentéseiben szereplő anyagokat (pl. egy adott paraméter értékeinek hirtelen növekedése a kezeletlen vízben). Ezeket a paramétereket az illetékes hatóságoknak jelzésként kell használniuk arra, hogy a vízszolgáltatókkal és az érdekelt felekkel együttműködve csökkentsék a víztestek terhelését, például megelőző vagy kockázatcsökkentő intézkedéseket alkalmazzanak (ideértve szükség esetén az egészségre gyakorolt hatások megismerésére irányuló kutatást), valamint biztosítsák e víztestek védelemét és a szennyezés forrásainak kezelését. Ennek érdekében a tagállamoknak olyan normatív és szabályozási rendelkezésekről kell gondoskodniuk, amelyek révén a helyi és regionális önkormányzatoknak és a vízszolgáltatóknak intézkedéseket kell hozniuk a beruházási döntések hatásainak ellenőrzésére. A vízkinyeréseknek, valamint a vízbe történő kibocsátások víztestekre gyakorolt nyomásának hatását kell elsődleges kiindulópontnak tekinteni olyan egységes környezeti előrejelzési és irányítási modellek megalkotásához, amelyek segítenek értékelni, hogy – nem csak társadalmi-gazdasági szempontból – melyek a legjobb környezeti fenntarthatósági feltételek a hálózatokra és üzemekre irányuló olyan intézkedések esetében, amelyeknek célja a megfelelő integrált vízszolgáltatások biztosítása, az adott terület társadalmi-gazdasági lehetőségeinek megfelelően.

Indokolás

A mikroműanyagok olyan jelentősebb szennyezési forrást jelentenek, amellyel a tagállamoknak foglalkozni kellene. A fent javasolt definíciót a Svéd Környezetvédelmi Hivatal használja. Ezenkívül javasolt a „nitráttartalom” fogalom használata, mivel kémiailag csak „nitrátról” beszélhetünk, ebben az összefüggésben viszont a nitráttartalomra gondolnak.

5. módosítás

(11) preambulumbekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének értékelésére használt számszerű értékeket azon a ponton kell betartani, ahol az emberi fogyasztásra szánt vizet a megfelelő felhasználó rendelkezésére bocsátják; Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének értékelésére használt számszerű értékeket azon a ponton kell betartani, ahol az emberi fogyasztásra szánt vizet a megfelelő felhasználó rendelkezésére bocsátják; azonban az emberi fogyasztásra szánt víz minőségét befolyásolhatják a házi elosztó rendszerek. A WHO szerint az Unióban a Legionella a legveszélyesebb vízi kórokozó. A meleg vizes rendszerekben terjed, és belégzéssel fertőz, például zuhanyozás közben. Ezért egyértelműen a házi elosztó rendszerekhez kapcsolódik. Mivel észszerűtlenül magas költségekkel járna egy egyoldalú kötelezettség előírása minden magán- és nyilvános létesítmény ellenőrzésére e kórokozó tekintetében, a házi elosztási kockázatértékelés alkalmasabb e kihívás kezelésére. A házi elosztási kockázatértékelés során figyelembe kell venni az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező termékekből és anyagokból eredő lehetséges kockázatokat is. A házi elosztási kockázatértékelés során ezért többek között az elsőbbségi létesítményekre kell összpontosítani, értékelve a házi elosztó rendszerből és a kapcsolódó termékekből és anyagokból eredő kockázatokat, valamint az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező építési termékek teljesítményét a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti teljesítménynyilatkozat alapján . A teljesítménynyilatkozattal együtt az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 31. és 33. cikkében említett információkat is rendelkezésre kell bocsátani. Az értékelés alapján a tagállamoknak minden szükséges intézkedést meg kell tenniük többek között annak biztosítása érdekében, hogy a WHO erre vonatkozó iránymutatásaival összhangban megfelelő ellenőrzési és kezelési intézkedések álljanak rendelkezésre (például megbetegedések esetén), valamint hogy az építési termékekből származó szennyeződés ne veszélyeztesse az emberi egészséget. Azonban a 305/2011/EU rendelet sérelme nélkül, amennyiben ezek az intézkedések a termékek és anyagok Unión belüli szabad mozgásának korlátozását jelentenék, a korlátozásnak kellően megalapozottnak és szigorúan arányosnak kell lennie, és nem vezethet a tagállamok közötti önkényes megkülönböztetéshez vagy a kereskedelem rejtett korlátozásához. azonban az emberi fogyasztásra szánt víz minőségét befolyásolhatják a házi elosztó rendszerek. A WHO szerint az Unióban a Legionella a legveszélyesebb vízi kórokozó. A meleg vizes rendszerekben terjed, és belégzéssel fertőz, például zuhanyozás közben. Ezért egyértelműen a házi elosztó rendszerekhez kapcsolódik. Mivel észszerűtlenül magas költségekkel járna egy egyoldalú kötelezettség előírása minden magán- és nyilvános létesítmény ellenőrzésére e kórokozó tekintetében, a házi elosztási kockázatértékelés alkalmasabb e kihívás kezelésére. A házi elosztási kockázatértékelés során figyelembe kell venni az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező termékekből és anyagokból eredő lehetséges kockázatokat is. A házi elosztási kockázatértékelés során ezért többek között az elsőbbségi létesítményekre kell összpontosítani, értékelve a házi elosztó rendszerből és a kapcsolódó termékekből és anyagokból eredő kockázatokat, valamint ellenőrizve a termékekből és anyagokból az emberi fogyasztásra szánt vízbe kibocsátott anyagokat .

Indokolás

A termékek és anyagok tekintetében javasolt az emberi fogyasztásra szánt vízbe kibocsátott anyagok ellenőrzését nem a 305/2011/EU rendelet (építési termékekről szóló rendelet) keretében szabályozni. Az építési termékekből az ivóvízbe kerülő anyagokra vonatkozó paraméterkritériumok és paraméterértékek meghatározása egészségügyi követelményeket jelent, és az építési termékekről szóló rendelet alapján eddig nem állnak rendelkezésre – csak a teljesítménynyilatkozat alapján –harmonizált szabványok az egészségügyi követelményekre vonatkozó vizsgálati kritériumokról és teljesítményértékekről. Éppen a gyártók vonatkozásában nem lehet elkészíteni és tanúsítani besorolásokkal és osztályokkal kapcsolatos teljesítménynyilatkozatokat. Ráadásul a lehetséges CE-jelölés keretében, illetve a CE-jelöléssel ellátott, forgalomba hozott építési termékek tekintetében nem állapítható meg, hogy a teljesítménynyilatkozat alapján (pl. a mechanikus szilárdságra vonatkozóan) az anyagok ivóvízbe kerülésén keresztül az emberi egészséget fenyegető veszélyek sem merülnek fel. Az építési termékeken túl más anyagok is a vízbe kerülhetnek. Az építési termékekről szóló rendelet ezért csak bizonyos feltételek mellett alkalmas a vízbe kibocsátott anyagok ellenőrzésére, és más anyagokat is vizsgálni és szabályozni kell. A termékekből az ivóvízbe kerülő anyagok vonatkozásában viszont utólagosan ellenőrzött információk állnak rendelkezésre a 4 tagállamot átfogó, egyeztetésen alapuló rendszerben (4MS), amely kipróbált és közzétett alapot biztosít az ivóvízzel kapcsolatba kerülő anyagok és termékek Európa-szerte egységes vizsgálati és értékelési rendszeréhez. Törekedni kell arra, hogy ezeket a higiéniai követelményeket és az ezzel összefüggésben felmerülő további közvetlen követelményeket a jövőben az ivóvízről szóló uniós irányelvben rögzítsék. A 4MS-kezdeményezésben Németország mellett Franciaország, Hollandia és az Egyesült Királyság vesz részt. Lásd a 10. cikk (1) bekezdésének c) pontjára vonatkozó 13. és 14. módosítást.

6. módosítás

(12) preambulumbekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A 98/83/EK irányelvnek a kezelés, a berendezések és az anyagok minőségbiztosításával kapcsolatos rendelkezései nem jártak sikerrel az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező építési termékek belső piacán jelentkező akadályok felszámolásában. Továbbra is nemzeti termékjóváhagyások vannak érvényben, a különböző tagállamokban eltérő követelményekkel. Ez megnehezíti és költségessé teszi a gyártók számára termékeik Unió-szerte történő forgalmazását. A technikai akadályok csak akkor szüntethetők meg, ha a 305/2011/EU rendelet alapján harmonizált műszaki előírások lépnek életbe az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező építési termékekre vonatkozóan. Az említett rendelet lehetővé teszi az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező építési termékekre vonatkozó értékelési módszereket harmonizáló európai szabványok kidolgozását, továbbá küszöbértékek és osztályok meghatározását az alapvető jellemzők teljesítményszintjével kapcsolatban. E célból a 2017. évi szabványosítási munkaprogramban szerepelt egy szabványosítási felkérés az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező termékek és anyagok higiéniájára és biztonságára vonatkozóan a 305/2011/EU rendeletnek megfelelően, és a szabvány kiadása 2018-ra várható. Ennek a harmonizált szabványnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése racionális döntéshozatalt fog lehetővé tenni az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező biztonságos építési termékek forgalomba hozatala és forgalmazása kapcsán. Ennek fényében az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező berendezésekre és anyagokra vonatkozó rendelkezéseket törölni kell, és részben ezek helyébe lépnek a házi elosztási kockázat értékelésére vonatkozó rendelkezések, melyek kiegészülnek a 305/2011/EU rendelet szerinti vonatkozó harmonizált szabványokkal.

Indokolás

Mivel a termék- és vizsgálati előírások tekintetében a 305/2011/EU rendelet nem harmonizálja a termékek alapvető higiéniai és egészségi jellemzőit (I. melléklet 3e) pont) és ezáltal az emberi fogyasztásra szánt vízbe kibocsátott anyagok harmonizált teljesítményjellemzőit, így ez nem vehető alapul az emberi egészséget fenyegető veszélyek elhárításához, ezért le kell mondani a 305/2013/EU rendelet keretében történő szabályozásról (lásd a 10. cikk (1) bekezdésének c) pontját). Korábban már kudarcot vallott egy szabványharmonizációs eljárás. Megoldásként azt javasoljuk, hogy a közvetlen higiéniai követelményeket az ivóvízről szóló uniós irányelvben szabályozzák. Lásd a 10. cikk (1) bekezdésének c) pontjára vonatkozó 13. és 14. módosítást.

7. módosítás

(15) preambulumbekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Abban az esetben, ha az irányelv által meghatározott követelmények nem teljesülnek, az érintett tagállamnak haladéktalanul meg kell vizsgálnia az okokat, és minél előbb meg kell tennie a szükséges javító intézkedéseket a víz minőségének helyreállítása érdekében. Amennyiben a rendelkezésre álló víz potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, a vízellátást meg kell tiltani vagy a víz használatát korlátozni kell. Fontos továbbá tisztázni, hogy a mikrobiológiai és kémiai paraméterekre vonatkozó minimumkövetelmények betartásának elmulasztását a tagállamoknak automatikusan az emberi egészséget fenyegető potenciális veszélynek kell tekinteniük . Abban az esetben, ha az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének helyreállításához javító intézkedésre van szükség, a Szerződés 191. cikkének (2) bekezdésével összhangban előnyben kell részesíteni azokat az intézkedéseket, amelyek a problémát annak forrásánál orvosolják. Abban az esetben, ha az irányelv által meghatározott követelmények nem teljesülnek, az érintett tagállamnak haladéktalanul meg kell vizsgálnia az okokat, és minél előbb meg kell tennie a szükséges javító intézkedéseket a víz minőségének helyreállítása érdekében. Amennyiben a rendelkezésre álló víz potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, a vízellátást meg kell tiltani vagy a víz használatát korlátozni kell. Fontos továbbá tisztázni, hogy a mikrobiológiai és kémiai paraméterekre vonatkozó minimumkövetelmények betartásának elmulasztását a tagállamok egyedi esetekben az emberi egészséget fenyegető potenciális veszélynek tekinthetik . Abban az esetben, ha az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének helyreállításához javító intézkedésre van szükség, a Szerződés 191. cikkének (2) bekezdésével összhangban előnyben kell részesíteni azokat az intézkedéseket, amelyek a problémát annak forrásánál orvosolják.

Indokolás

Nem javasolt automatikusan az emberi egészséget fenyegető potenciális veszélynek tekinteni a paraméterértékek túllépését. Ahogy már az 1. módosításban kifejtettük, a WHO paraméterértékeinek egészségügyi értékelése preventív egészségügyi szempontú megközelítésen alapul (lásd az új (16) preambulumbekezdést is – a 98/83/EK irányelv 9. cikkének törlése), nem pedig a közvetlen potenciális veszélyeken, ami önmagában is ellentmondásnak tekinthető. Másrészt ez nehézségeket okoz a fogyasztókkal folytatott kommunikációban, és aggodalmakat és bizalomvesztést vált ki a körükben. Ez még inkább növelheti a palackos víz fogyasztását, ami ellentétes lenne az irányelvjavaslat céljával. Javasoljuk újra beilleszteni a 98/83/EK irányelv „Eltérések” című 9. cikkét.

8. módosítás

2. cikk 3., 4., 5., 6. és 9. pont

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása 3. „vízszolgáltató”: napi átlagban legalább 10 m3 emberi fogyasztásra szánt vizet szolgáltató jogalany. 3. „vízszolgáltató”: napi átlagban legalább 10 m3 emberi fogyasztásra szánt vizet szolgáltató elkülöníthető jogalany. 4. „kis vízszolgáltató”: naponta 500 m3-nél kevesebb vizet szolgáltató, vagy 5 000 főnél kevesebbet kiszolgáló vízszolgáltató. 4. „kis vízszolgáltató”: naponta 500 m3-nél kevesebb vizet szolgáltató, vagy 50 000 főnél kevesebbet kiszolgáló elkülöníthető vízszolgáltató. 5. „ nagy vízszolgáltató”: naponta legalább 500 m3 vizet szolgáltató, vagy legalább 5 000 főt kiszolgáló vízszolgáltató. 5. „ közepes vízszolgáltató”: naponta legalább 500 m3 vizet szolgáltató, vagy legalább 50–500 000 főt kiszolgáló elkülöníthető vízszolgáltató; 6. „nagyon nagy vízszolgáltató”: naponta legalább 5 000 m3 vizet szolgáltató, vagy legalább 50 000 főt kiszolgáló vízszolgáltató. 6. „nagy vízszolgáltató”: naponta legalább 1250 m3 vizet szolgáltató, vagy legalább 500 000 –1500 000 főt kiszolgáló elkülöníthető vízszolgáltató; 7. „elsőbbségi helyszín”: a tagállamok által meghatározott olyan nagy létesítmény, ahol a vízzel kapcsolatos kockázatoknak potenciálisan kitett felhasználók száma magas, például a kórházak, egészségügyi intézmények, szálláshelyek, büntetőjogi intézmények és kempingek. 7. „nagyon nagy vízszolgáltató”: naponta legalább 5 000 m3 vizet szolgáltató, vagy legalább 1 500 000 főt kiszolgáló elkülöníthető vízszolgáltató. 8. „veszélyeztetett és marginalizált csoportok”: a társadalomból diszkrimináció vagy jogokhoz, erőforrásokhoz és lehetőségekhez való hozzáférés hiánya miatt kiszorult személyek, akik a társadalom többi részéhez képest kiszolgáltatottabbak az egészségük, biztonságuk, az oktatás hiánya, káros gyakorlatok vagy más veszélyek szempontjából. 8. „elsőbbségi helyszín”: a tagállamok által meghatározott olyan nagy létesítmény, ahol a vízzel kapcsolatos kockázatoknak potenciálisan kitett felhasználók száma magas, például a kórházak, egészségügyi intézmények, szálláshelyek, büntetőjogi intézmények és kempingek. 9. „veszélyeztetett és marginalizált csoportok”: a társadalomból diszkrimináció vagy jogokhoz, erőforrásokhoz és lehetőségekhez való hozzáférés hiánya miatt kiszorult személyek, akik a társadalom többi részéhez képest kiszolgáltatottabbak az egészségük, biztonságuk, az oktatás hiánya, káros gyakorlatok vagy más veszélyek szempontjából. 10. „egyedi ellátás”: a napi átlagban 10 m3-nél kevesebb vizet szolgáltató vagy 50 személynél kevesebbet kiszolgáló szolgáltató, hacsak a vízszolgáltatás nem kereskedelmi vagy közszolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenység keretében történik.

Indokolás

Be kell vezetni a közepes méretű, azaz 500 000–15 000 000 főt kiszolgáló vízszolgáltató kategóriáját. A 3–6. pontban javasolt az olyan vízellátást figyelembe venni, amelyek önmagukban is egységes és így elkülöníthető szolgáltató egységet képeznek. Ugyanis itt nem a szétszórtan elhelyezkedő, nem összefüggő vízellátásra gondoltak. Mivel a 3. cikk (2) bekezdésének b) pontja a napi átlagban 10 m3-nél kevesebb vizet szolgáltató vagy 50 személynél kevesebbet kiszolgáló ellátást határozza meg, a teljesség érdekében érdemes felvenni ezt a fogalommeghatározást a 2. cikkbe.

9. módosítás

5. cikk (1) bekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A tagállamok meghatározzák az I. mellékletben foglalt, az emberi fogyasztásra szánt vízre alkalmazandó paraméterek értékeit, amelyek nem lehetnek kevésbé szigorúak, mint az ott meghatározott értékek. A tagállamok meghatározzák az I. mellékletben foglalt, az emberi fogyasztásra szánt vízre alkalmazandó paraméterek értékeit, amelyek nem lehetnek kevésbé szigorúak, mint az ott meghatározott értékek. Az I. melléklet C. részében felsorolt indikátor paraméterek tekintetében az értékeket csak indikatív referenciaként, a 12. cikkből eredő kötelezettségek betartása céljából lehet felhasználni.

Indokolás

A 98/83/EK irányelv I. mellékletének C. részében felsorolt indikátor paramétereket azzal az indokolással törölte az irányelvjavaslat, hogy ezek egészségügyi szempontból nem relevánsak. Viszont a szagot és az ízt a vízminőséggel szembeni olyan higiéniai követelményként kell értékelni, amely befolyásolja a (csap)vízfogyasztás elfogadottságát.

10. módosítás

7. cikk (1) bekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A tagállamok biztosítják, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz szolgáltatása, kezelése és elosztása tekintetében kockázatalapú megközelítés érvényesüljön, amely a következő elemekből áll: A tagállamok biztosítják, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz szolgáltatása, kezelése és elosztása tekintetében a WHO ivóvízminőségre vonatkozó iránymutatásai és az EN 15975-2 szabvány szerinti megfelelő, arányos és a helyi körülményeket figyelembe vevő kockázatalapú megközelítés érvényesüljön, amely a következő elemekből áll: a) az emberi fogyasztásra szánt víz kivételére használt víztestekkel kapcsolatos veszélyértékelés a 8. cikknek megfelelően, a) az emberi fogyasztásra szánt víz kivételére használt víztestekkel kapcsolatos veszélyértékelés a 8. cikknek megfelelően, b) a vízszolgáltatók által az általuk szolgáltatott víz minőségének ellenőrzésére végzett, ellátással kapcsolatos kockázatértékelés a 9. cikknek és a II. melléklet C. részének megfelelően, b) a vízszolgáltatók által az általuk szolgáltatott víz minőségének ellenőrzésére végzett, ellátással kapcsolatos kockázatértékelés a 9. cikknek és a II. melléklet C. részének megfelelően, c) házi elosztási kockázatértékelés a 10. cikknek megfelelően. c) házi elosztási kockázatértékelés a 10. cikknek megfelelően. A tagállamok biztosítják a veszély- és kockázatértékeléssel kapcsolatos felelősségi körök egyértelmű és kiegyensúlyozott elosztását a vízszolgáltatók tekintetében, szem előtt tartva a nemzeti intézményi és jogszabályi keretet és a szubszidiaritás elvét.

Indokolás

Az elismert nemzetközi eljárásoknak megfelelő kockázatalapú megközelítés alkalmazásának biztosítása érdekében hivatkozni kell az alapul szolgáló normákra, azaz a WHO ivóvízbiztonsági tervekre vonatkozó iránymutatásaira és az EN 15975-2 szabványra (Az ivóvízellátás biztonsága – Kockázat- és válságkezelési iránymutatások).

A kockázatalapú megközelítésben az arányosság elvét kell követni. A paramétereknek a gazdasági és műszaki többletköltségek miatt megfelelőeknek kell lenniük és figyelembe kell venniük a helyi körülményeket. Semmi sem bizonyítja, hogy a javasolt gyakoriság és paraméterlista magasabb szintű egészségvédelmet fog eredményezni.

Az Európai Bizottság bevezeti a vízgyűjtő területek, az ivóvíz-előállítás és -elosztás, valamint a házon belüli berendezések kockázatalapú elemzéseit, és mozgásteret hagy a tagállamok számára ezek részletes meghatározására. A felelősségi körök elosztása továbbra is tisztázásra vár, különösen az ivóvíz-szolgáltató vállalatok szerepe kapcsán.

11. módosítás

A 8. cikk (1) bekezdése d) pontjának iv. alpontja

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása egyéb releváns szennyező anyagok, pl. mikroműanyagok és a tagállamok által az emberi tevékenységek hatásainak a 2000/60/EK irányelv 5. cikkével összhangban elvégzett vizsgálata, valamint az említett irányelv II. mellékletének 1.4. pontjával összhangban összegyűjtött, jelentős terhelésekre vonatkozó információk alapján azonosított vízgyűjtő-specifikus szennyezők. egyéb releváns szennyező anyagok, pl. mikroműanyagok (magas polimertartalmú, 1 nm és 5 mm közötti apró részecskék) és a tagállamok által az emberi tevékenységek hatásainak a 2000/60/EK irányelv 5. cikkével összhangban elvégzett vizsgálata, valamint az említett irányelv II. mellékletének 1.4. pontjával összhangban összegyűjtött, jelentős terhelésekre vonatkozó információk alapján azonosított vízgyűjtő-specifikus szennyezők.

Indokolás

A mikroműanyagok olyan jelentősebb szennyezési forrást jelentenek, amellyel a tagállamoknak foglalkozni kellene. A fent javasolt definíciót a Svéd Környezetvédelmi Hivatal használja.

12. módosítás

8. cikk (4) bekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Azon esetekben, amikor a vízszolgáltató csökkentheti egy paraméter ellenőrzési gyakoriságát a (2) bekezdés b) pontjával összhangban, a tagállam továbbra is rendszeresen elvégzi a paraméter ellenőrzését a veszélyértékelés tárgyát képező víztestekben. Azon esetekben, amikor a vízszolgáltató csökkentheti egy paraméter ellenőrzési gyakoriságát a (3) bekezdés b) pontjával összhangban, a tagállam továbbra is rendszeresen elvégzi a paraméter ellenőrzését a veszélyértékelés tárgyát képező víztestekben.

Indokolás

A hivatkozást pontosítani kell, és az a (3) bekezdés b) pontjának rendelkezéseit érinti.

13. módosítás

10. cikk (1) bekezdés c) pont

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása annak ellenőrzése, hogy az emberi fogyasztásra szánt vízzel érintkező építési termékek teljesítménye megfelelő-e a 305/2011/EU rendelet I. melléklete 3. e) pontjában az építményekre vonatkozóan előírt alapvető jellemzők tekintetében.

Indokolás

E rendelkezés törlését javasoljuk. Ennek oka, hogy a termék- és vizsgálati előírások tekintetében a 305/2011/EU rendelet nem harmonizálja a termékek alapvető higiéniai és egészségi jellemzőit (I. melléklet 3. e) pont) és ezáltal az emberi fogyasztásra szánt vízbe kibocsátott anyagok harmonizált teljesítményjellemzőit, így ez nem vehető alapul az emberi egészséget fenyegető veszélyek elhárításához. Lásd az 5. és 6. módosítást is.

14. módosítás

10. cikk (2) bekezdés c) pont

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása egyéb intézkedéseket hoznak, például a vízszolgáltatókkal együttműködésben olyan vízkezelési technikákat alkalmaznak a víz jellegének vagy tulajdonságainak megváltoztatására, amelyekkel csökken vagy megszűnik a szolgáltatott víz számszerű értékeknek való meg nem felelésének kockázata;

Indokolás

Nem valósítható meg az az intézkedés, hogy a vízszolgáltató a házi elosztó rendszerekbe szállítás előtt úgy módosítja a vizet, hogy az megfeleljen az I. melléklet C. része szerinti paraméterértékeknek. Sokkal inkább a házi elosztó rendszereket kell műszakilag és anyagilag úgy kialakítani, hogy betartsák az I. melléklet C. része szerinti paraméterértékeket.

15. módosítás

10. cikk (2) bekezdés d) pont

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása kellő tájékoztatással és tanácsokkal látják el a fogyasztókat a víz fogyasztásának és használatának feltételeiről, valamint a kockázat ismételt előfordulásának megakadályozására alkalmas intézkedésekről; kellő tájékoztatással és tanácsokkal látják el a fogyasztókat a víz fogyasztásának és használatának feltételeiről, valamint a meg nem feleléssel kapcsolatos kockázat ismételt előfordulásának megakadályozására alkalmas intézkedésekről;

Indokolás

Pontosítás, hogy mivel kapcsolatban merül fel kockázat.

16. módosítás

13. cikk (3) bekezdés

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Függetlenül attól, hogy betartották-e a paramétereket, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy bármilyen víz emberi fogyasztásra történő szolgáltatását betiltsák, amely potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, vagy korlátozzák annak használatát, és az emberi egészség védelmében szükséges minden egyéb javító intézkedést megtegyenek. Függetlenül attól, hogy betartották-e a paramétereket, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy bármilyen víz emberi fogyasztásra történő szolgáltatását betiltsák, amely potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, vagy korlátozzák annak használatát, és az emberi egészség védelmében szükséges minden egyéb javító intézkedést megtegyenek. Az I. melléklet A. és B. részében a számszerű értékekre vonatkozóan előírt minimumkövetelmények betartásának elmulasztását a tagállamok automatikusan az emberi egészséget fenyegető potenciális veszélynek tekintik.

Indokolás

Túlszabályozás az a rendelkezés, amelynek értelmében a paraméterértékekre vonatkozóan előírt minimumkövetelmények betartásának elmulasztását – mint amilyen egyetlen coliform baktérium, a víz zavarossága vagy kémiai paraméterek 10 %-os túllépése – automatikusan az emberi egészséget fenyegető potenciális veszélynek tekintik. Egyrészt a WHO paraméterértékeinek egészségügyi értékelése preventív egészségügyi szempontú megközelítésen alapul (lásd az új (16) preambulumbekezdést is – a 98/83/EK irányelv 9. cikkének törlése), nem pedig a közvetlen potenciális veszélyeken. Ez ellentmondásban van a WHO előírásaival. Másrészt például a coliform baktériumok és a víz zavarossága lehetséges dekantálási szennyeződések indikátorai lehetnek. Figyelembe kell venni, hogy a paraméterértékek betartásának elmulasztásáról tájékoztatni kell a fogyasztókat. Ezekben az esetekben ez nagy valószínűséggel elbizonytalanodást, aggodalmat és bizalomvesztést vált ki az ivóvízzel kapcsolatban, és a növelheti a palackos víz fogyasztását. Mindez ellentétes az irányelv alapvető céljaival. Azt is meg kell fontolni, hogy például a műszaki adottságok miatt az egyes esetekben nem lehet mindig közvetlen intézkedéseket végrehajtani. (Lásd a 17. módosítást, amely újra beilleszti a 98/83/EK irányelv „Eltérések” című 9. cikkét.)

17. módosítás

Új cikk „Eltérések” címmel a 12. cikk után

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása xx. cikk – Eltérések (a 98/83/EK irányelv 9. cikke) (1) A tagállamok átmeneti eltérést engedélyezhetnek az I. melléklet B. részében foglalt, vagy az 5. cikk (2) bekezdésének megfelelően meghatározott paraméterek teljesítése alól, az általuk meghatározandó maximális mértékig, feltéve, hogy az átmeneti eltérés nem jelent potenciális veszélyt az emberi egészségére, és, feltéve, hogy az adott térségben az emberi fogyasztásra szánt víz szolgáltatását más, észszerű módon nem lehet fenntartani. Az átmeneti eltérést a lehető legrövidebb időre kell korlátozni, ami nem haladhatja meg a három évet, s amely időszak végén meg kell vizsgálni, hogy történt-e elegendő fejlődés. Amennyiben valamely tagállam még egyszer átmeneti eltérést szándékozik engedélyezni, köteles tájékoztatni a Bizottságot vizsgálatáról a második átmeneti eltérésre vonatkozó döntést megalapozó indokokkal együtt. A második átmeneti eltérés időtartama nem haladhatja meg a három évet. (2) Rendkívüli körülmények esetén az adott tagállam kérhet a Bizottságtól egy harmadik, három évet meg nem haladó időtartamra szóló átmeneti eltérést. A Bizottság három hónapon belül döntést hoz minden ilyen kérelemről. (3) A fenti (1) vagy (2) bekezdésben foglaltakkal összhangban engedélyezett átmeneti eltérésekben meg kell határozni a következőket: a) az eltérés oka; b) a szóban forgó paraméter, a megelőző vonatkozó ellenőrzési eredmények, valamint az átmeneti eltérés ideje alatt megengedhető maximális érték; c) a földrajzi térség, a naponta szolgáltatott víz mennyisége, az érintett lakosság, illetve az, hogy az átmeneti eltérés érint-e valamilyen releváns élelmiszer-ipari vállalkozást; d) megfelelő ellenőrzési rendszer, szükség szerint megnövelt ellenőrzési gyakorisággal; e) a szükséges javító intézkedések tervének rövid összefoglalása, beleértve a munkálatok ütemtervét, a becsült költségeket és a felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezéseket; f) az átmeneti eltérés igényelt időtartama. (4) Ha az illetékes hatóságok úgy vélik, hogy a paraméter jelentéktelen mértékben nem teljesül, és ha a 8. cikk (2) bekezdésnek megfelelő javító intézkedés elegendő a probléma 30 napon belül történő orvosolására, akkor nincs szükség a fenti (3) bekezdés előírásainak alkalmazására. Ebben az esetben az illetékes hatóságoknak vagy egyéb szerveknek csak az érintett paraméter megengedett legnagyobb értékét és a probléma orvosolására rendelkezésre álló időt kell meghatározniuk. (5) A 4. bekezdés alkalmazása nem lehetséges többé, ha egy adott vízellátás a megelőző 12 hónapban összesen 30 napot meghaladó ideig nem felelt meg bármelyik számszerű értéknek. (6) Az e cikkben foglalt eltéréseket igénybe vevő tagállamnak biztosítania kell, hogy az átmeneti eltérés által érintett lakosságot haladéktalanul és megfelelő módon tájékoztassák az eltérésről és annak meghatározó feltételeiről. Továbbá az adott tagállam szükség szerint biztosítja a tanácsadást a lakosság egyes konkrét csoportjainak, amelyeknél az eltérés különleges kockázatot jelenthet. Amennyiben az illetékes hatóságok másként nem döntenek, ezek a kötelezettségek nem vonatkoznak a 4. bekezdésben meghatározott esetre. (7) A (4) bekezdésben foglaltak szerinti eltérés kivételével, a tagállam az engedélyezett eltérésről két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot az érintett, átlagosan napi 500 m3-t meghaladó vagy 5 000 főnél többet ellátó vízszolgáltatásról, beleértve a (3) bekezdésben megkövetelt információkat is. (8) Ez a cikk nem vonatkozik a palackokban vagy tartályokban eladásra kínált emberi fogyasztásra szánt vízre.

Indokolás

Amennyiben a paraméterértéket be nem tartása nem jelent potenciális veszélyt az egészségre, ajánlott újra beilleszteni a 98/83/EK irányelv eltérésekről szóló 9. cikkét. Ugyanis a paraméterértékek betartásának elmulasztása nem minden esetben jelent közvetlen veszélyt az egészségre, és a WHO paraméterértékeinek egészségügyi értékelése preventív egészségügyi szempontú megközelítésen alapul (lásd az új (16) preambulumbekezdést is – a 98/83/EK irányelv 9. cikkének törlése).

18. módosítás

13. cikk

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférés Az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférés (1) A 2000/60/EK irányelv 9. cikkének sérelme nélkül a tagállamok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy javítsák az emberi fogyasztásra szánt vízhez való egyetemes hozzáférést, és előmozdítsák annak használatát területükön. Ennek keretében többek között az alábbi intézkedéseket kell meghozni: (1) A 2000/60/EK irányelv 9. cikkének sérelme nélkül a tagállamok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy javítsák az emberi fogyasztásra szánt vízhez való egyetemes hozzáférést, és előmozdítsák annak használatát területükön. Ennek keretében – a vidéki és szigeti közösségek távoli földrajzi fekvésének figyelembevételével – többek között az alábbi intézkedéseket kell meghozni: a) azonosítani kell az emberi fogyasztásra szánt vízhez hozzá nem férő személyeket és a hozzáférésük hiányának okát (pl. veszélyeztetett és marginalizált csoporthoz tartoznak), értékelni kell az e személyek hozzáférésének javítására kínálkozó lehetőségeket, tájékoztatva őket az elosztó hálózathoz való csatlakozás lehetőségéről vagy az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférés alternatív módjairól; a) azonosítani kell az emberi fogyasztásra szánt vízhez hozzá nem férő személyeket és a hozzáférésük hiányának okát (pl. veszélyeztetett és marginalizált csoporthoz tartoznak), értékelni kell az e személyek hozzáférésének javítására kínálkozó lehetőségeket, tájékoztatva őket az elosztó hálózathoz való csatlakozás lehetőségéről vagy az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférés alternatív módjairól; b) a közterületeken és nyilvános helyeken telepíteni kell és karban kell tartani az emberi fogyasztásra szánt vízhez szabad hozzáférést biztosító kültéri és beltéri létesítményeket; b) a közterületeken és nyilvános helyeken telepíteni kell és karban kell tartani az emberi fogyasztásra szánt vízhez szabad hozzáférést biztosító kültéri és beltéri létesítményeket , gondoskodva a pazarlás elkerülésére irányuló konkrét eszközök felszereléséről ; c) ösztönözni kell az emberi fogyasztásra szánt víz használatát az alábbiak révén: c) ösztönözni kell az emberi fogyasztásra szánt víz használatát az alábbiak révén: i) a víz minőségével kapcsolatos lakossági tájékoztató kampányok folytatása; i) a víz minőségével kapcsolatos lakossági tájékoztató kampányok folytatása; ii) a közigazgatásban és a középületekben az emberi fogyasztásra szánt víz biztosításának ösztönzése; ii) a közigazgatásban és a középületekben az emberi fogyasztásra szánt víz biztosításának ösztönzése; iii) az emberi fogyasztásra szánt víz ingyenes biztosításának ösztönzése az éttermekben, étkezdékben és a rendezvény-vendéglátó szolgáltatások nyújtásakor. iii) az emberi fogyasztásra szánt víz ingyenes biztosításának ösztönzése az éttermekben, étkezdékben és a rendezvény-vendéglátó szolgáltatások nyújtásakor. (2) Az (1) bekezdés a) pontja értelmében összegyűjtött információk alapján a tagállamok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy a veszélyeztetett és marginalizált csoportok számára biztosítsák az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférést. (2) Az (1) bekezdés a) pontja értelmében összegyűjtött információk alapján a tagállamoknak az érintett helyi és regionális önkormányzatokkal közösen felül kellene vizsgálniuk minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy a veszélyeztetett és marginalizált csoportok számára biztosítsák az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférést. Elsősorban arra kell ügyelni, hogy a helyi önkormányzatoknak beleszólásuk legyen a vízhez való hozzáférés biztosításával kapcsolatos intézkedésekbe. Lehetővé kell a magán víznyerő forrásokból származó víz felhasználását is, amennyiben az ellenőrzött módon és a minőségi követelményeket betartva történik. Amennyiben e csoportok nem férnek hozzá emberi fogyasztásra szánt vízhez, a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják őket az általuk használt víz minőségéről, valamint minden olyan intézkedésről, amellyel elkerülhető, hogy a víz esetleges szennyezettsége káros hatást gyakoroljon az emberi egészségre. Amennyiben e csoportok nem férnek hozzá emberi fogyasztásra szánt vízhez, a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják őket az általuk használt víz minőségéről, valamint minden olyan intézkedésről, amellyel elkerülhető, hogy a víz esetleges szennyezettsége káros hatást gyakoroljon az emberi egészségre.

Indokolás

Az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférés önmagában is része az általános érdekű szolgáltatásoknak. Számos tagállamban a települések a törvény erejénél fogva illetékesek abban, hogy elégséges ivóvízzel lássák el a lakosságot. Amennyiben az ivóvíz minősége és az ivóvízhez való hozzáférés kerül szóba, a tagállamok számára lehetőséget kell adni arra, hogy ezt a problematikát maguktól felülvizsgálják. Ugyanakkor a szóban forgó önkormányzatok bevonása mellett foglalkozni kell a bizonyos helyi és regionális önkormányzatok által azonosított további akadályokkal és ezek pénzügyi következményeivel, hogy a veszélyeztetett népességcsoportok számára is méltányosabb hozzáférést biztosítsunk a vízhez.

19. módosítás

I. melléklet B. rész – Paraméter: Növényvédő szerek – Megjegyzések

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása „Növényvédő szerek”: — szerves rovarölő szerek (inszekticidek), — szerves gyomirtó szerek (herbicidek), — szerves gombaölő szerek (fungicidek), — szerves féregirtó szerek (nematocidek), — szerves atkairtó szerek (akaricidek), — szerves algairtó szerek (algicidek), — szerves rágcsálóirtó szerek (rodenticidek), — szerves csigairtó szerek (szlimicidek), — egyéb hasonló termékek (többek között növekedésszabályozók) és ezek metabolitjai, bomlási és reakciótermékei az 1107/2009/EK rendelet 3. cikkének 32. pontjában szereplő meghatározás szerint. „Növényvédő szerek”: — szerves rovarölő szerek (inszekticidek), — szerves gyomirtó szerek (herbicidek), — szerves gombaölő szerek (fungicidek), — szerves féregirtó szerek (nematocidek), — szerves atkairtó szerek (akaricidek), — szerves algairtó szerek (algicidek), — szerves rágcsálóirtó szerek (rodenticidek), — szerves csigairtó szerek (szlimicidek), — egyéb hasonló termékek (többek között növekedésszabályozók) és ezek megfelelő metabolitjai, bomlási és reakciótermékei az 1107/2009/EK rendelet 3. cikkének 32. pontjában szereplő meghatározás szerint. A határérték minden egyes növényvédő szerre külön-külön vonatkozik. A határérték minden egyes növényvédő szerre külön-külön vonatkozik.

Indokolás

Az 1107/2009/EK rendelet a „megfelelő” metabolitokat szabályozza, továbbá az ivóvízről szóló uniós irányelv mellékletére vonatkozó javaslat angol változata is a következőképpen fogalmaz: „[…] and their relevant metabolites […]” Érdemes a fordításba is beilleszteni a „megfelelő” kifejezést.

20. módosítás

Új I. melléklet D. rész

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása D. rész – Indikátor paraméterek A 98/83/EK irányelv I. melléklete C. részének beillesztése

Indokolás

A 98/83/EK irányelv I. mellékletének C. részében felsorolt indikátor paramétereket azzal az indokolással törölte az irányelvjavaslat, hogy ezek egészségügyi szempontból nem relevánsak. Viszont a szagot és az ízt a vízminőséggel szembeni olyan higiéniai követelményként kell értékelni, amely befolyásolja a (csap)vízfogyasztás elfogadottságát. A többi indikátor paraméter berendezésspecifikus és műszaki jellegű, így például a korrózió mértéke tekintetében vizsgálni kell a vas- és mangántartalmat és a víz zavarosságát, a fertőtlenítőszer-használat tekintetében pedig a TOC- és pH-értéket. Ajánlatos az indikátor paramétereket táblázatos formában újra felvenni az I. melléklet D. részébe. Ebből adódóan a III. melléklet B. részének 1. táblázatában a teljesítményjellemzők tekintetében figyelembe kell venni az indikátor paramétereket.

21. módosítás

Módosítási ajánlás a COM(2017) 753 final jelű európai bizottsági dokumentum 1. részéhez

14. cikk

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A nyilvánosság tájékoztatása A nyilvánosság tájékoztatása (1) A tagállamok biztosítják, hogy online elérhetőek legyenek a fogyasztók számára az emberi fogyasztásra szánt vízre vonatkozó megfelelő és naprakész információk a IV. melléklettel összhangban. (1) A tagállamok biztosítják, hogy online elérhetőek legyenek a fogyasztók számára az emberi fogyasztásra szánt vízre vonatkozó megfelelő és naprakész információk a IV. melléklettel összhangban. (2) Gondoskodnak arról, hogy minden fogyasztó kérés nélkül rendszeresen, évente legalább egyszer tájékoztatást kapjon a legmegfelelőbb formában (pl. a számláján vagy intelligens alkalmazásokon keresztül) az alábbiakról: (2) Gondoskodnak arról, hogy minden fogyasztó kérés nélkül rendszeresen, évente legalább egyszer tájékoztatást kapjon a legmegfelelőbb formában (pl. a számláján vagy intelligens alkalmazásokon keresztül) az alábbiakról: a) az emberi fogyasztásra szánt vízért általa fizetett köbméterenkénti vízdíj árstruktúrája, részletezve az állandó és a változó költségeket , kitérve legalább az alábbi elemek költségeire: i. vízszolgáltató által a 8. cikk (5) bekezdése szerinti veszélyértékelés céljából hozott intézkedések; ii. az emberi fogyasztásra szánt víz kezelése és elosztása; iii. a szennyvíz összegyűjtése és kezelése; iv. a 13. cikk alapján hozott intézkedések, ha a vízszolgáltató alkalmazott ilyeneket; a) az emberi fogyasztásra szánt vízért általa fizetett köbméterenkénti vízdíj árstruktúrája, részletezve az állandó és a változó költségeket; b) az emberi fogyasztásra szánt víz literenkénti és köbméterenkénti ára; b) az emberi fogyasztásra szánt víz literenkénti és köbméterenkénti ára; c) a háztartás által fogyasztott mennyiség, legalább évente vagy számlázási időszakonként és a fogyasztás alakulása az éven belül; c) a háztartás által fogyasztott mennyiség, legalább évente vagy számlázási időszakonként és a fogyasztás alakulása az éven belül; d) a háztartás éves vízfogyasztásának összehasonlítása az ugyanazon kategóriába tartozó háztartások átlagos fogyasztásával; d) a háztartás éves vízfogyasztásának összehasonlítása az ugyanazon kategóriába tartozó háztartások átlagos fogyasztásával; e) a IV. mellékletben előírt információkat tartalmazó weboldal címe. e) a IV. mellékletben előírt információkat tartalmazó weboldal címe. Az első albekezdés alapján nyújtandó tájékoztatás formátumát és módját a Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén határozhatja meg. E végrehajtási jogi aktusokat a 20. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági bizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első albekezdés alapján nyújtandó tájékoztatás formátumát és módját a Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén határozhatja meg. E végrehajtási jogi aktusokat a 20. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági bizottsági eljárás keretében kell elfogadni. (3) Az (1) és (2) bekezdés nincs kihatással a 2003/4/EK és a 2007/2/EK irányelvre. (3) Az (1) és (2) bekezdés nincs kihatással a 2003/4/EK és a 2007/2/EK irányelvre.

Indokolás

A 14. cikkben szereplő követelmények túlzóak. A háztartásoknak szánt információknak az emberi fogyasztásra szánt víz minőségére kellene koncentrálniuk. Nem kellene megadni olyan adatokat, amelyek nem kapcsolódnak az ivóvíz minőségéhez (szennyvíz, üzemi titoknak számító feldolgozási intézkedések stb.).

22. módosítás

Módosítási ajánlás a COM(2017) 753 final jelű európai bizottsági dokumentum 1. részéhez

IV. melléklet

Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (átdolgozás)

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A NYILVÁNOSSÁG SZÁMÁRA ONLINE RENDELKEZÉSRE BOCSÁTANDÓ INFORMÁCIÓK A NYILVÁNOSSÁG SZÁMÁRA ONLINE RENDELKEZÉSRE BOCSÁTANDÓ INFORMÁCIÓK A következő információkat felhasználóbarát és igényre szabott módon elérhetővé kell tenni a fogyasztók számára: A következő információkat felhasználóbarát és igényre szabott módon elérhetővé kell tenni a fogyasztók számára: 1. az illetékes vízszolgáltató megnevezése; 1. az illetékes vízszolgáltató megnevezése; 2. az I. mellékletben felsorolt paraméterekre vonatkozó legfrissebb ellenőrzési adatok, ezen belül a mintavétel gyakorisága és helyszíne a szolgáltatást igénybe vevő fogyasztó számára releváns terület vonatkozásában, továbbá az 5. cikkel összhangban meghatározott határérték. Az ellenőrzési eredmények nem lehetnek régiebbek: 2. az I. mellékletben felsorolt paraméterekre vonatkozó legfrissebb ellenőrzési adatok, ezen belül a mintavétel gyakorisága és helyszíne a szolgáltatást igénybe vevő fogyasztó számára releváns terület vonatkozásában, továbbá az 5. cikkel összhangban meghatározott határérték. Az ellenőrzési eredmények nem lehetnek régiebbek: a) nagyon nagy vízszolgáltatók esetében egy hónapnál; a) nagyon nagy vízszolgáltatók esetében egy hónapnál; b) nagy vízszolgáltatók esetében hat hónapnál; b) nagy vízszolgáltatók esetében hat hónapnál; c) kis vízszolgáltatók esetében egy évnél; c) kis vízszolgáltatók esetében egy évnél; 3. az 5. cikk alapján meghatározott határértékek túllépése esetén információk az emberi egészségre gyakorolt potenciális veszélyről, és ezzel kapcsolatban egészségvédelmi és fogyasztási tanácsok vagy egy ezen információkat tartalmazó weboldalra mutató link; 3. az 5. cikk alapján meghatározott határértékek túllépése esetén információk az emberi egészségre gyakorolt potenciális veszélyről, és ezzel kapcsolatban egészségvédelmi és fogyasztási tanácsok vagy egy ezen információkat tartalmazó weboldalra mutató link; 4. a releváns ellátási kockázatelemzés összefoglalása; 4. a releváns ellátási kockázatelemzés összefoglalása; 5. információk a következő indikátor paraméterekről és a hozzájuk tartozó határértékekről: 5. információk a következő indikátor paraméterekről és a hozzájuk tartozó határértékekről: a) Szín; a) Szín; b) pH (Hidrogénion koncentráció); b) pH (Hidrogénion koncentráció); c) Vezetőképesség; c) Vezetőképesség; d) Vas; d) Vas; e) Mangán; e) Mangán; f) Szag; f) Szag; g) Íz; g) Íz; h) Keménység; h) Keménység; i) Vízben oldott ásványi anyagok, anionok/kationok — Borát BO3- — Karbonát CO3 2- — Klorid Cl- — Fluorid F- — Hidrogén-karbonát HCO3- — Nitrát NO3- — Nitrit NO2- — Foszfát PO4 3- — Szilikát SiO2 — Szulfát SO4 2- — Szulfid S2- — Alumínium Al — Ammónium NH4 + — Kalcium Ca — Magnézium Mg — Kálium K — Nátrium Na i) Vízben oldott ásványi anyagok, anionok/kationok — Borát BO3- — Karbonát CO3 2- — Klorid Cl- — Fluorid F- — Hidrogén-karbonát HCO3- — Nitrát NO3- — Nitrit NO2- — Foszfát PO4 3- — Szilikát SiO2 — Szulfát SO4 2- — Szulfid S2- — Alumínium Al — Ammónium NH4 + — Kalcium Ca — Magnézium Mg — Kálium K — Nátrium Na Ezek a határértékek és más nem ionizált vegyületek és mikroelemek feltüntethetők referenciaértékkel együtt és/vagy magyarázattal kiegészítve; Ezek a határértékek és más nem ionizált vegyületek és mikroelemek feltüntethetők referenciaértékkel együtt és/vagy magyarázattal kiegészítve; 6. a fogyasztóknak szóló tanácsok arról, hogy hogyan csökkenthetik a vízfogyasztást; 6. a fogyasztóknak szóló tanácsok arról, hogy hogyan csökkenthetik a vízfogyasztást; 7. a nagyon nagy vízszolgáltatók esetében éves szintű információk a következőkről: 7. a nagyon nagy vízszolgáltatók esetében éves szintű információk a következőkről: a) a vízellátó rendszer általános teljesítménye a hatékonyság szempontjából, ezen belül a szivárgási arányok és az energiafelhasználás a szállított víz egy köbméterére vetítve; a) a vízszolgáltató vállalat vezetésével és irányításával kapcsolatos információk, ezen belül az igazgatótanács összetétele; b) a vízszolgáltató vállalat vezetésével és irányításával kapcsolatos információk, ezen belül az igazgatótanács összetétele; b) az éves szinten szolgáltatott víz mennyisége és a jellemző tendenciák; c) az éves szinten szolgáltatott víz mennyisége és a jellemző tendenciák; c) a fogyasztók számára a víz egy köbméteréért felszámított díj költségszerkezete, ezen belül az állandó és a változó költségek, bemutatva legalább az egy köbméternyi szolgáltatott vízre jutó energiafelhasználással kapcsolatos költségeket; d) a fogyasztók számára a víz egy köbméteréért felszámított díj költségszerkezete, ezen belül az állandó és a változó költségek, bemutatva legalább az egy köbméternyi szolgáltatott vízre jutó energiafelhasználással kapcsolatos költségeket , a vízszolgáltatók által a 8. cikk (4) bekezdésében említett veszélyértékelés elvégzése céljából végrehajtott intézkedések költségeit, az emberi fogyasztásra szánt víz kezelésének és elosztásának költségeit, a szennyvíz összegyűjtésének és kezelésének költségeit, valamint a 13. cikk alkalmazásában végrehajtott intézkedésekkel kapcsolatos költségeket, amennyiben a vízszolgáltató megvalósított ilyeneket ; d) a vízszolgáltató által a vízszolgáltatás pénzügyi fenntarthatóságának biztosításához (ezen belül az infrastruktúra karbantartásához) szükségesnek ítélt beruházások összege és a ténylegesen kapott vagy megtérült beruházási összegek; e) a vízszolgáltató által a vízszolgáltatás pénzügyi fenntarthatóságának biztosításához (ezen belül az infrastruktúra karbantartásához) szükségesnek ítélt beruházások összege és a ténylegesen kapott vagy megtérült beruházási összegek; f) az alkalmazott vízkezelő és fertőtlenítő módszerek típusai; g) a fogyasztói panaszok összefoglalása, az azokkal kapcsolatos statisztikák, és a problémákra adott válaszok gyorsasága és megfelelősége; 8. kérésre hozzáférés biztosítása a 2. és a 3. pont szerinti információkhoz legfeljebb 10 évre visszamenőleg. 8. kérésre hozzáférés biztosítása a 2. és a 3. pont szerinti információkhoz legfeljebb 10 évre visszamenőleg.

Indokolás

Azoknak a követelményeknek, amelyek arról rendelkeznek, hogy a nagyon nagy vízszolgáltatóknak évente milyen információkat kell a fogyasztók rendelkezésére bocsátaniuk, olyan adatokra is ki kell terjedniük, hogy milyen minőségi követelmények vannak életben az emberi fogyasztásra szánt víz kapcsán, illetve átlátható módon tájékoztatniuk kell a fogyasztókat a szolgáltatott vízmennyiségről és annak költségszerkezetéről. Ennek ki kell terjednie a vízszolgáltatás biztosításával kapcsolatos beruházási költségekre is, hiszen ezek is befolyásolják a fogyasztói díjakat. Az ezen túlmenő tájékoztatási követelmények nem kapcsolódnak közvetlenül a fogyasztók számára nyújtott vízszolgáltatáshoz, a közbiztonsághoz kötődő kritikus infrastruktúraterületekkel kapcsolatos további adatokat pedig megfelelően figyelembe kellene venni. Nem kell olyan, vízszolgáltatással kapcsolatos információkat megadni a fogyasztók számára, amelyek nem kapcsolódnak közvetlenül a biztosított vízminőséghez és vízmennyiséghez, illetve annak költségszerkezetéhez. A szennyvízkezeléssel kapcsolatos adatokat nem lehet egy az egyben az ivóvízfogyasztással kapcsolatos adatokhoz hasonlóan kezelni, az ugyanis a fogyasztók téves tájékoztatásához vezetne. Az általában a kritikus jelentőségű infrastruktúrákat és a közösség működőképességét érintő információkat nem kellene nyilvánosságra hozni, hogy el lehessen kerülni az ezzel járó káros hatásokat.

II. POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános észrevételek

1. üdvözli az Európai Bizottság javaslatát, amely az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről szóló 98/83/EK tanácsi irányelvet dolgozza át azzal a céllal, hogy az aktuális tudományos és műszaki ismeretek figyelembevételével jó minőségű ivóvizet biztosítson a fogyasztóknak az EU tagállamaiban;

2. támogatja az Európai Bizottság célkitűzését, hogy ellenőrzésen keresztül kívánja megvédeni az ivóvíz minőségét az emberi egészségre káros hatásoktól, és az uniós irányelvben betartandó minimumkövetelmények alapján biztosítani kívánja az ivóvízminőséget. Azonban a tagállamokra regionális és helyi szinten az ellenőrzési, elővigyázatossági és javító intézkedések keretében jelentős szerep hárul abban, hogy elérjék és biztosítsák a fogyasztók számára a irányelv keretében előírt jó vízminőséget;

3. külön üdvözli a „Vízhez való jog” elnevezésű európai polgári kezdeményezésre válaszul kidolgozott európai bizottsági javaslatokat, amelyek célja, hogy alapvető közszolgáltatásként egyetemes hozzáférést biztosítsanak a tiszta és egészséges ivóvízhez, specifikus intézkedéseket irányozva elő a veszélyeztetett és marginalizált csoportok hozzáférésének javítására;

4. úgy véli, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz tartós szolgáltatásához paraméterértékekre, illetve egészséggel kapcsolatos alapvető és a prevenciót szolgáló minőségi előírásokra vonatkozó minimumkövetelményekre van szükség, mivel ezek meghatározzák azokat a minimális környezetminőségi célokat, amelyek a „szennyező fizet” és az elővigyázatosság elve értelmében szükségesek. A fogyasztók szempontjából az olyan intézkedések, amelyek az Európai Unió környezetvédelmi politikájának céljaival (EUMSZ 191. cikk (2) bekezdés) és különösen az érvényes víz-keretirányelvvel összhangban elsősorban a felszíni és felszín alatti vizek tisztaságának megőrzését biztosítják, az első alapvető lépést jelentik, amelyet szükség esetén ki kell egészíteni folyamatvégi intézkedésekkel;

5. támogatja, hogy az ivóvízforrások minőségét szorosan kapcsolják össze a víz-keretirányelv, különösen annak 7. cikkének követelményeivel. Ennek során a tagállamokban regionális és helyi szinten jelentős és támogatandó szerepe van a hatóságok és a vízszolgáltatók közötti együttműködésnek, hogy felismerjék az ivóvízforrások használatából eredő veszélyeket, azokat a „szennyező fizet” elv szerint megakadályozzák, és intézkedésekkel kezeljék. Ezt támogatni kell azzal a céllal, hogy elővigyázatosan és fenntartható módon jó minőségű ivóvizet biztosítsanak a fogyasztók számára; Az Európai Bizottság bevezeti a vízgyűjtő területek, az ivóvíz-előállítás és -elosztás, valamint a házon belüli berendezések kockázatalapú elemzéseit, és mozgásteret hagy a tagállamok számára ezek részletes meghatározására. A felelősségi körök elosztása továbbra is tisztázásra vár, különösen az ivóvíz-szolgáltató vállalatok szerepe kapcsán. Ennek lehetőség szerint tagállami szinten kell megtörténnie, hogy megfelelően figyelembe lehessen venni a nemzeti jogszabályi keretet és a szubszidiaritás elvét;

6. egyetért az Európai Bizottság véleményével, miszerint a jó minőségű ivóvíz biztosításához mint intézkedéshez az ivóvízről szóló 98/83/EK irányelvhez képest átfogóbb és hatékonyabb módon kell kialakítani a hátrányos hatások megakadályozására irányuló kockázatalapú megközelítést. A vízszolgáltatás fő eszközeként a WHO ivóvízbiztonsági tervekre vonatkozó iránymutatásait, továbbá a DIN EN 15975 szabvány 2. részének a víztestekkel kapcsolatos veszélyértékelésre vonatkozó általános elveit, a vízellátás vízszolgáltató általi kockázatelemzését, valamint a házi elosztási kockázatértékelést veszik alapul. A kockázatértékelés és kockázatkezelés alapján a helyi/regionális adottságoktól függően hatékonyabb ivóvíz-szolgáltatásra lehet számítani, és így jó ivóvízminőség biztosítható a fogyasztók számára. A tagállamok elsődlegesen regionális és helyi szinten kötelesek biztosítani az ivóvízminőséget a fogyasztók számára. A kockázatalapú megközelítést a nemzeti adottságokhoz kell igazítani;

7. elismeri, hogy a környezetvédelmi normák és a fenntartható területgazdálkodás meghatározó tényezői a vízkörnyezetnek és az ivóvíz minőségének. Ebben a tekintetben valamennyi kormányzati szintnek továbbra is támogatnia kellene a földterületek rekultivációjával és a diffúz szennyezés elleni küzdelemmel kapcsolatos tevékenységeket, különösen a mezőgazdasági és az erdészeti ágazatban;

8. ahhoz, hogy ellenőrizni lehessen az ivóvízzel érintkezésbe kerülő összes anyag és vegyszer – például az elosztóhálózat csövei vagy a víztisztításban használt porított szén – minőségét, egészségügyi és higiéniai követelményeket tartalmazó keretszabályokra van szükség. Az európai keret hiánya miatt a követelmények tagállamonként eltérőek. Az irányelvre tett javaslat nem oldja meg a rendelet harmonizációjának elmaradása által jelentett problémát. Az RB fontosnak tartja, hogy az ivóvíz-irányelvet egészítsék ki egy tesztelési kerettel, hogy az ivóvíz minőségének védelme érdekében garantálva legyen az ivóvízzel érintkezésbe kerülő termékek és anyagok minősége;

9. hangsúlyozza, hogy döntő jelentőségük van a veszély- és kockázatértékelés terén elért haladásra és eredményekre vonatkozó információk elemzésének és rendelkezésre bocsátásának, valamint a szennyezőkre vonatkozó intézkedéseknek. Az ebből eredő, az ivóvízre vonatkozó jövőbeli jelentéstételi rendszernek és a fogyasztók tájékoztatásának célirányosnak és hatékonynak kell lennie, és a jelentéstételi követelményeknek az Európai Bizottság által tervezett irányelv új követelményeihez való hozzáigazításának tükröznie kell ezt. Egyértelművé kell tenni, hogy az emberi fogyasztásra szánt összes víznek meg kell felelnie az ivóvízzel kapcsolatos minimumkövetelményeknek, és hogy az irányelv értelmében nyújtott tájékoztatás így nem vezethet versenyhez a vízszolgáltató vállalatok között, hiszen a fogyasztóknak gyakran nincs lehetőségük arra, hogy több szolgáltató közül válasszanak. A víz mint közjó nem eredményezhet versenyt;

10. az Európai Bizottság javasolja a fogyasztóknak nyújtott tájékoztatás olyan – például az árakkal, a szivárgási arányokkal és szervezeti kérdésekkel kapcsolatos – információkkal való kibővítését, amelyek nem kapcsolódnak az ivóvíz minőségéhez. Az RB szerint ez nem tartozik a víz minőségére és a közegészség védelmére koncentráló ivóvíz-irányelvbe. A tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy maguk töltsék ki az egyéb témákkal kapcsolatos információkat. Az ivóvíz minőségével kapcsolatos információkat – ahogyan az jelenleg is történik – az ivóvíz-szolgáltató vállalatok honlapján kell megosztani, garantálva, hogy azok naprakészek legyenek és az adott ellátási körzetre vonatkozzanak. A fogyasztóknak nyújtott tájékoztatásnak tehát a vízminőségre és a közegészség védelmére kell koncentrálnia;

11. aggódva jegyzi meg, hogy egy közelmúltban készült tanulmány ( 1 ) kimutatta, hogy az Európában gyűjtött csapvízminták több mint 70 %-ában és a világszerte gyűjtöttek több mint 80 %-ában a tesztek mikroműanyagok jelenlétét mutatták ki. Egyetért azzal a felhívással, hogy az Európai Bizottság vegye fontolóra tilalom bevezetését a termékekhez szándékosan hozzáadott mikroműanyagokra vonatkozóan, amelyek kiváltására működőképes alternatívák állnak rendelkezésre ( 2 )

12. egyetért az Európai Bizottság céljával, hogy az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférést a teljes európai lakosság számára javítani kell, és ezt a tagállamoknak kell kezdeményezniük. Az emberi fogyasztásra szánt vízhez való hozzáférés fontos része az általános érdekű szolgáltatásoknak. A vízhálózaton belül már csak természettudományi és műszaki okokból sem lehet szó versenyről, magáért a vízhálózatért pedig etikai okokból sem lehet versenyezni;

13. úgy véli, hogy mivel az alapvető szándék az, hogy a tagállamok olyan intézkedéseket fogadjanak el, amelyek lehetővé teszik az ivóvízhez való szabad hozzáférést és annak felhasználását, valamint minden nyilvános helyen biztosítják azt, továbbá garantálják a védelemre szoruló és kirekesztett lakossági csoportok hozzáférését az ivóvízhez, ezen a ponton bizonyos esetekben/országokban felmerülhet a szubszidiaritás és arányosság elve betartásának kérdése, hiszen nemzeti/regionális/helyi szinten már kielégítő módon megvalósították ezt a célt, mivel már megfelelő szabályozások léteznek. Ezért kétséges, hogy uniós szinten mennyiben van szükség további fellépésre, illetve hogy a célok jobban megvalósíthatók-e uniós szinten;

Részletes megjegyzések

14. rámutat arra, hogy az irányelv nem szabályozza a naponta 10 m 3 -nél kevesebb vizet szolgáltató vagy 50 személynél kevesebbet kiszolgáló ellátást, hacsak nem kereskedelmi vagy közszolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenység keretében szolgáltatják. Az ilyen ellátás fogyasztói számára biztosítani kell, hogy ugyanolyan ivóvízminőségben és ugyanolyan szintű egészségvédelemben részesüljenek, mint amilyet ezen irányelv biztosít. Az alacsonyabb egészségvédelmi szint elkerülése érdekében arra kéri az Európai Bizottságot, hogy arányosan szabályozza ezeket az ellátásokat is, és biztosítson kivételeket a tagállamok számára ezen irányelv rendelkezései alól, amennyiben nem várható a határértékek túllépése;

15. azt kéri, hogy arányos és a célnak megfelelő legyen a napi 500 köbméternél kisebb kapacitású vízszolgáltatókra vonatkozó jelentéstételi kötelezettség és ellenőrzési gyakoriság. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy amennyiben nem várható a határértékek túllépése, akkor kivételeket vezethessenek be a szabályok alól;

16. azt szorgalmazza, hogy a 2. cikkben az irányelvben említett összes ellátási méretet határozzák meg és sorolják fel;

17. úgy véli, hogy a paraméterértékek egészségügyi értékeléséhez egységesen a WHO ivóvízminőségi iránymutatásait kell alapul venni. A paraméterértékek a rendelkezésre álló tudományos adatokon és ismereteken alapulnak, figyelembe veszik az elővigyázatosság elvét, és olyan magas szintű egészségvédelmet biztosítanak, amely mellett az emberi fogyasztásra szánt víz egy teljes életen át nyugodtan felhasználható;

18. felhívja a figyelmet arra, hogy az Európai Bizottság javaslata nem határozza meg az elővigyázatossági irányadó értékek fogalmát. A WHO ivóvízminőségi iránymutatásai viszonylatában az értékelés nem követhető és nem megalapozott, ami a fogyasztók körében bizonytalanságot okozhat az ivóvízminőséggel kapcsolatban, és hátrányosan befolyásolhatja az ivóvíz elfogadottságát;

19. bírálja, hogy az irányelvjavaslat alacsonyabb paraméterértékeket határoz meg, mint a WHO által javasolt értékek. Ez ellentmond a más szabályozott paraméterekkel kapcsolatos megközelítésnek, ahol a WHO irányadó értékeit veszik alapul. Ez elbizonytalanítja a fogyasztókat, és aggodalmakat vált ki nemcsak az alapul vett egészségvédelmi szinttel kapcsolatban, hanem azzal kapcsolatban is, hogy mennyire fontos egy adott anyag egészségügyi vonatkozása. Mindkét tényező csak korlátozottan kommunikálható nyomon követhető módon a fogyasztók felé. Másrészt ez nehézségeket okoz a fogyasztókkal folytatott kommunikációban, és aggodalmakat és bizalomvesztést vált ki a körükben. Ez még inkább növelheti a palackos víz fogyasztását, ami ellentétes lenne az irányelvjavaslat céljával;

20. kiemeli, hogy egyre komolyabb aggályok merülnek fel az emberi fogyasztásra szánt vízben jelen levő mikroműanyagok potenciálisan káros hatásaival kapcsolatban; bár további kutatásokra van szükség ahhoz, hogy megállapítsuk ezen anyagok hatásainak pontos természetét és megbízható és eredményes mérési módszereket alakítsunk ki, az RB szerint fontos lehetőséget biztosítani a tagállamok és a vízszolgáltatók számára arra, hogy amennyire csak lehetséges, nyomon kövessék a mikroműanyagok jelenlétét. Felkéri az Európai Bizottságot, hogy támogassa az ezzel kapcsolatos kutatási tevékenységeket;

21. nem ért egyet azzal a felfogással, hogy a 12. cikk (3) bekezdése szerinti paraméterértékek betartásának elmulasztása közvetlen veszélyként értékelendő. Az egészség veszélyeztetése szempontjából az egyes esetektől függően sokkal inkább az érték túllépésének mértéke a mérvadó, és az arányosság elve alapján a WHO preventív egészségügyi szempontú megközelítése – az elosztást figyelembe véve – biztosítja, hogy a paraméterértékek betartásának elmulasztása esetén az ivóvízellátás káros egészségügyi hatások nélkül korlátozott ideig biztosított legyen. Az elővigyázatosság elve fontos eleme a 98/83/EK irányelvnek, és az irányelvjavaslat a jövőben feladná ezt. A gyakorlatban a paraméterértékek betartásának elmulasztása esetén az ivóvízszolgáltató egyáltalán nincs abban a helyzetben, hogy azonnal és teljes mértékben hatékony intézkedéseket tegyen, illetve haladéktalanul alternatív ellátást biztosítson. A fogyasztók negatívan ítélnék meg az ivóvízminőséget, a bizalomvesztés pedig a palackos víz fogyasztásának növekedéséhez vezetne, ami ellentétes lenne az irányelvjavaslat céljával. Ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy újra illessze be a 98/83/EK irányelv „Eltérések” című 9. cikkét;

22. mivel nincsenek európai és nemzeti mutatók a nyilvánosan elérhető ivóvízben található azbeszt felügyeletére vonatkozóan, a megelőzést szolgáló egészségvédelem jegyében felül kell vizsgálni az I. mellékletben található indikátor paramétereket. A mellékletben ugyanis olyan berendezésspecifikus és műszaki jellegű paraméterek szerepelnek, amelyek megakadályozzák, hogy korrozív vizek miatt esetleg azbeszt szabaduljon fel. Emellett ösztönző intézkedéseket kell bevezetni az azbesztcement csövek más megfelelő anyaggal való helyettesítésére, tekintettel a szeizmikus vagy más jelenségek miatt bekövetkező földcsuszamlások esetében fennálló kockázatokra;

23. nem támogatja az Európai Bizottság azon javaslatát, hogy az I. mellékletből töröljék az indikátor paramétereket, és ezért arra kéri, hogy a 98/83/EK irányelv I. mellékletének C. részében felsorolt indikátor paramétereket a paraméterértékekkel együtt illessze be a javaslat I. mellékletébe. Az indikátor paraméterek a szagra, ízre és előkészítési eljárásra vonatkozó higiéniai követelményeket támasztanak az ivóvízminőséggel kapcsolatban. Ha nem tartják be az indikátor paraméterek értékeit, az kihat a vízminőségre és a fogyasztók általi elfogadottságra, ami ismét csak a palackos víz fogyasztásának növekedéséhez vezethet. Ez ellentétes lenne az irányelvjavaslat céljával;

24. nem ért egyet az Európai Bizottság javaslatával, miszerint az ivóvízzel kapcsolatba kerülő anyagokat a jövőben az építési termékekről szóló 305/2011/EU rendeletben kívánja szabályozni. Az építési termékeken túl más felhasznált anyagok is a vízbe kerülhetnek. Ezáltal a fogyasztók szempontjából csökkenne az ivóvízminőség és a magas egészségvédelmi szint. Ennek oka, hogy a 305/2011/EU rendelet mindeddig nem harmonizálta az alapvető higiéniai és egészségügyi követelményeket (I. melléklet 3. e) pont) az ivóvízzel kapcsolatba kerülő anyagok és termékek tekintetében. Még nem állnak rendelkezésre harmonizált szabványok az egészségügyi követelményekre vonatkozó vizsgálati kritériumokról és teljesítményértékekről, és éppen a gyártók vonatkozásában nem lehet elkészíteni és tanúsítással ellátni a teljesítménynyilatkozatokat. Ráadásul a CE-jelöléssel ellátott, forgalomba hozott építési termékek tekintetében nem állapítható meg, hogy a teljesítménynyilatkozat (pl. a mechanikus szilárdságra vonatkozóan) arra is kiterjed-e, hogy az anyagok ivóvízbe kerülésén keresztül az emberi egészséget fenyegető veszélyek sem merülnek fel;

25. amellett érvel, hogy az ivóvízről szóló irányelv keretében az ivóvízzel kapcsolatba kerülő összes anyagot és terméket az ivóvízről szóló uniós irányelv követelményei szerint ellenőrizzék és szabályozzák, figyelembe véve az elővigyázatosság elvét és azt, hogy minimálisra kell csökkenteni az ilyen anyagokat. Ezt biztosítani fogja, hogy nem csökken az ivóvízminőség által garantált egészségvédelmi szint. A termékekből az ivóvízbe kerülő anyagok vonatkozásában utólagosan ellenőrzött információk állnak rendelkezésre a 4 tagállamot átfogó, egyeztetésen alapuló rendszerben (4MS), amely kipróbált és közzétett alapot biztosít az ivóvízzel kapcsolatba kerülő anyagok és termékek Európa-szerte egységes vizsgálati és értékelési rendszeréhez.

Kelt Brüsszelben, 2018. május 16-án. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Az Orb MEDIA jelentése a Minnesotai Egyetem és a New York-i Állami Egyetem tanulmányai alapján, 2018. március.

(2) Az EP ENVE bizottságának 2018. március 27-i jelentéstervezetében (2018/2035 (INI)) foglalt felszólítás megismétlése.