Az egységes piac előnyeinek kiaknázásához azonban az érvényesítésnek a vonatkozó szabályok teljes élettartamára ki kell terjednie, a kezdetektől az alkalmazásig. Ez az EU valamennyi kormányzati szintjén együttműködést igényel, a helyi és regionális önkormányzatoktól és bíróságoktól kezdve egészen az európai szintig. Az érvényesítést emellett folyamatos feladatként kell kezelni – már a szabályok kidolgozásakor, adott esetben a tagállami átültetéskor, majd az alkalmazáskor és a jogsértések szankcionálásakor is gondolni kell rá. Alapvető fontosságú, hogy a tagállamok és a Bizottság a közös felelősségüknek megfelelően támogassák egymást feladataik elvégzésében.

Az egységes piaci szabályok érvényesítéséhez mindenekelőtt az szükséges, hogy a szabályokat minden tagállam és minden európai hatóság megfelelően alkalmazza, és hogy a jogsértéseket szankcionálják, szükség esetén akár kötelezettségszegési eljárások révén is. Szükséges hozzá továbbá a gazdasági szereplők felügyelete, ellenőrzése és szankcionálása, valamint az illegális termékek piacról való kivonása – függetlenül attól, hogy azok veszélyesek vagy hamisítottak-e, vagy csak nem felelnek meg a környezetvédelmi, energiahatékonysági vagy egyéb szabályoknak.

Néha úgy tűnik, hogy a tagállamok a közösen elfogadott egységes piaci szabályok megsértésével – többek között nemzeti jogi akadályok létrehozásával vagy tűrésével – kívánják fokozni piacaik védelmét, és előnyöket kívánnak biztosítani a hazai vállalkozásoknak. E magatartás gyakran csak igen rövid távú előnyökkel jár, és az európai vállalkozásokra ezeknél sokkal károsabb hatásokat gyakorolhat, ami lényegesen megnehezíti a valóban egyenlő versenyfeltételek melletti növekedést és a világszínvonalú vállalkozások kialakulását, vagyis belülről torzítja a versenyfeltételeket. Ez fokozottan érinti a kkv-kat és az induló vállalkozásokat. A nagyobb vállalatok ugyanis könnyebben képesek alkalmazkodni a különböző szabályrendszerekhez, a kkv-knak azonban – főként az egységes piacon belüli határokon átnyúló tevékenységek kapcsán – nincsenek eszközeik az adminisztratív terhek és a bürokrácia kivédésére. Ezért az egységes piac, valamint annak megfelelő végrehajtása és érvényesítése a szintén ma elfogadott kkv-stratégia szempontjából is alapvető fontosságú.

Ez a cselekvési terv a tagállamok és a Bizottság megújuló partnerségét alapul véve, illetve az egységes piaci akadályokról szóló mai közlemény megállapításait hasznosítva egy sor olyan intézkedést mutat be, amelyek Unió-szerte maximalizálni fogják a megfelelés és az érvényesítés eredményességét és hatékonyságát.

A tagállamok kötelesek helyesen alkalmazni azt, amit európai jogalkotóként elfogadtak. Emellett országuk területén biztosítaniuk kell az egységes piaccal kapcsolatos szabálysértések felderítését és orvoslását is. A Bizottságnak a Szerződés őreként ügyelnie kell arra, hogy minden tagállam végrehajtsa és betartsa az egységes piaci szabályokat, illetve azok megsértése esetén határozottan fel kell lépnie, és kötelezettségszegési eljárásokat kell indítania.

Az egységes piac céljai csak a szabályok megfelelő kialakításával és érvényesítésével érhetők el, a szabályok betartása terén azonban hiányosságok tapasztalhatók. A még fennálló számos problémát az egységes piaci akadályokról szóló közlemény ismerteti, amely arra is rávilágít, hogy az akadályok túl sok esetben vezethetők vissza a hatályos uniós jogszabályok helytelen vagy hiányos nemzeti szintű alkalmazására. A piaci szereplők és a befektetők szabad mozgáshoz való jogát még mindig számos szabályozási és adminisztratív akadály korlátozza. Az egységes piaci szabályokat megsértő gazdasági szereplők tényleges felügyelete, ellenőrzése, felderítése és szankcionálása ugyanakkor nem kielégítő, így a polgárok tiltott vagy veszélyes termékekkel és szolgáltatásokkal is szembesülhetnek.

A ma elfogadott új európai iparstratégia ezért az egységes piacra mint Európa ipari átalakulásának egyik alappillérére összpontosít. Az egységes piac általános működőképességének biztosítása érdekében az uniós jog – a fogyasztók védelmét is szem előtt tartva – közös szabályokkal kívánja felszámolni az akadályokat, illetve megkönnyíteni az áruk és szolgáltatások Unión belüli áramlását.

omár a jogalkotási tárgyalások során meghatározza azokat a területeket, amelyeken az átültetést és az alkalmazást kockázatok övezhetik, és adott esetben fontolóra veszi iránymutatások kiadását. Erre már a közelmúltban elfogadott audiovizuális és szerzői jogi szabályok esetében is volt példa;

A nemzeti hatóságok és a gazdasági szereplők – különösen a kkv-k – gyakran nincsenek tisztában az egységes piacra vonatkozó jogszabályokból eredő lehetőségekkel és előnyökkel. Emellett nehézséget jelenthet számukra az uniós jogból eredő kötelezettségeik teljes körű megértése is, ami megfelelési és érvényesítési problémákhoz vezet. A javasolt cselekvések célja, hogy növeljék az egységes piaci szabályokkal kapcsolatos ismereteket és tudatosságot az azokat napi szinten alkalmazó nemzeti hatóságok és bíróságok, valamint a polgárok és a vállalkozások körében.

A végrehajtás sikerének biztosítása és lendületének fenntartása szempontjából az egységes piaci eredménytáblát hasznos teljesítmény-ellenőrzési eszköz lehet mind a tagállamok, mind a Bizottság számára az egységes piaci szabályok alkalmazása tekintetében. A Bizottság aktualizálni fogja az egységes piaci eredménytáblát, hogy pontosabb képet kapjon a végfelhasználók egységes piaci helyzetéről, és egyben az európai szemesztert is támogassa. Fontos tudni, hogy az egységes piac megfelelően működik-e azokon a területeken, ahol a legtöbb eredményt várjuk tőle (a termékek, a szolgáltatások, a pénzügyi vagy digitális piacok, a hálózatos iparágak – például az energiaipar –, valamint az adatgazdaság és a körforgásos gazdaság területén). Ennek értékelésében további mutatók segíthetnek. A Bizottság ezért a tagállamokkal folytatott konzultációt követően olyan további ambiciózus mutatók használatát fogja javasolni, amelyek a tagállamok e területeken elért teljesítményét is mérik majd.

A Bizottság emellett a közbeszerzési ügyekben eljáró elsőfokú jogorvoslati testületek hálózatán keresztül is elő fogja mozdítani az együttműködést és a gyakorlatok cseréjét.

Az Egységes piac programhoz való hozzáférés az érvényesítési gyakorlat javulásának nyomon követésére szolgáló olyan összehasonlító mutatókon fog alapulni, mint például az ellenőrzött ágazatok, az ellenőrök száma vagy a piacról kivont termékek száma. A kapacitásépítés, a képzések és a cserék stb. tényleges allokációja a tagállamok teljesítményétől és azonosított igényeitől függ majd. Ebben az összefüggésben azt is meg fogják vizsgálni, hogy mely további lehetőségek kínálkoznak a nemzeti jogorvoslati mechanizmusok vállalkozások és polgárok általi igénybevételének megkönnyítésére és megerősítésére.

Az uniós polgárok és vállalkozások az egységes piaccal kapcsolatos jogaikat a nemzeti bíróságok útján tudják érvényesíteni. Ezért szükséges, hogy a nemzeti bírák jól képzettek legyenek az uniós jog tekintetében. A képzési programok és szemináriumok körének bővítése növelni fogja az egységes piacra vonatkozó jogszabályok érvényesítéséért felelős bírák és egyéb jogi szakemberek vonatkozó joganyaggal kapcsolatos ismereteit és tudását. E képzések és szemináriumok egyfelől a nemzeti képzési kínálat részei lesznek majd, másfelől uniós szintű képzés formáját is öltik, többek között az európai igazságügyi képzési stratégia közelgő felülvizsgálatával összefüggésben.

oegységes európai információs pontot fog létrehozni a nem élelmiszer jellegű termékek kontrolljáért felelős hatóságok számára; ezen az információs ponton keresztül a meglévő rendszerek – például az ICSMS és a RAPEX – mellett elérhető lesz a hamarosan elkészülő egyablakos vámügyintézési rendszer is, és az alkalmazandó jogszabályoknak megfelelően célzott adatcserére kerül sor a rendszerek között;

Ha a tagállamok indokolt és arányos módon korlátozzák az információs társadalommal összefüggő, határokon átnyúló szolgáltatások nyújtásának szabadságát, az erre irányuló nemzeti intézkedéseiket be kell jelenteniük a letelepedés helye szerinti tagállamnak és a Bizottságnak, de ez nem elég az e-kereskedelmi irányelv értesítési mechanizmusában rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázásához. A digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály előkészítésének részeként a Bizottság elemezni fogja a tagállamok közötti együttműködés javítására irányuló lehetséges intézkedéseket és az értesítési mechanizmus keretében rendelkezésre álló eszközöket.

A Bizottság arra is ösztönözni fogja a nemzeti hatóságokat, hogy reagáljanak a többi tagállam által küldött bejelentésekre, alakítsanak ki egy keretet a nemzeti szabályozó szervek és az egységes piac átláthatóságáról szóló irányelv végrehajtásáért felelős hatóságok közötti rendszeres kapcsolattartáshoz, és mozdítsák elő a nemzeti szabályozások konvergenciáját. Ha a harmonizáció jelenlegi szintje elégtelennek bizonyul, a Bizottság gondosan meg fogja vizsgálni, hogy európai szinten szükség van-e nagyobb mértékű harmonizációra.

A Bizottság az irányelvek időben történő és helyes átültetésének elősegítése céljából strukturált párbeszédet fog folytatni a tagállamokkal az átültetési időszak alatt. A strukturált párbeszédre még azelőtt sor fog kerülni, hogy a tagállamok elfogadnák jogszabályaikat, ami egyszerűsíteni fogja a megfelelőségi ellenőrzéseket. Az átültetési folyamatot – a nemzeti jogszabályok, illetve későbbi módosításaik vagy hatályon kívül helyezésük nyomon követésével – „dinamikus virtuális megfelelési táblázatok” is segíthetnék. A nemzeti jogszabályok elfogadását követően a tagállamoknak egyértelműen és pontosan közölniük kell a Bizottsággal, hogy mely nemzeti rendelkezések ültetik át az irányelvekben foglalt megfelelő kötelezettségeket. A Bizottság ebben az összefüggésben különös figyelmet fog fordítani a túlszabályozás kérdésére.

A jogkövető magatartás egységes piacon való megszilárdítására sok erőfeszítés történt, ám a meg nem felelésből eredő szabályozási akadályok miatt továbbra is szükség van a hatékony utólagos beavatkozás lehetőségére. A tagállami hatóságok és a Bizottság közötti együttműködés ebben a szakaszban is rendkívül fontos.

A Bizottság lehetővé kívánja tenni a „szabad forgalomba bocsátásra” bejelentett ipari termékekre és fogyasztási cikkekre vonatkozó megfelelőségi információk (vagyis az „EU-megfelelőségi nyilatkozat”) digitális benyújtását. Ennek keretében értékelni fogja a kkv-kra, különösen a mikrovállalkozásokra gyakorolt hatást is, hogy meghatározza a szükséges enyhítő intézkedéseket.

A nyomonkövethetőség kulcsfontosságú az érvényesítés szempontjából. A címkézési és nyomonkövethetőségi rendszerek csak akkor működhetnek, ha a termékellátási láncban továbbított információk lehetővé teszik a megfelelés automatikus ellenőrzését a vámhatóságoknál. A Bizottság a tagállamokkal együttműködve meg fogja vizsgálni és elő fogja mozdítani a digitális eszközök használatát annak érdekében, hogy a külső határokon és az EU-n belül lehetővé tegye célzottabb ellenőrzések végrehajtását. Ez magában foglalja az olyan címkézési és nyomonkövethetőségi rendszerek (például QR-kódok, RFID, blokkláncok stb.) fejlesztését is, amelyek segítségével a megfeleléssel kapcsolatos konkrét információk biztonságosan továbbíthatók lesznek az ellátási lánc mentén. Ehhez figyelembe kell venni a meglévő eszközöket, például az energiacímke-köteles termékek európai adatbázisát (EPREL). A 2021–27-es Integrált Határigazgatási Alap vámellenőrzési berendezésekre fordítható pénzügyi támogatásával olyan új vámügyi berendezéseket fognak kifejleszteni, amelyek alkalmasak lesznek a kódolt információk leolvasására és ellenőrzésére. A nyomonkövethetőségi kérdéseket az általános termékbiztonsági irányelv felülvizsgálata során is értékelni fogják.

A Bizottság a közigazgatásban dolgozóknak szóló, „Képzésjavítással az élelmiszerbiztonságért” elnevezésű képzési program révén továbbra is támogatni fogja a tagállamokat az uniós szabályok végrehajtásának javításában.

A tiltott termékek ma már nemcsak behozatal útján kerülnek az EU-ba, hanem az is előfordul, hogy azokat az EU-n belül, importált összetevőkből állítják elő vagy szerelik össze, és ezt követően hozzák forgalomba vagy forgalmazzák az egységes piacon. Ezekben az esetekben azonban az OLAF nem avatkozhat be, mivel jelenlegi megbízatása nem terjed ki az EU-n belüli ügyekre.

A Bizottság és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) együttműködik a tagállamok és harmadik országok nemzeti hatóságaival a tiltott behozatalokkal/kivitelekkel kapcsolatos kölcsönös igazgatási segítségnyújtási ügyekben, és hozzájárul annak megelőzéséhez, hogy tiltott termékek jussanak be az egységes piacra.

ü17. CSELEKVÉS: Uniós termékmegfelelőségi hálózat

Továbbra is számos, az előírásoknak nem megfelelő termék kerül forgalomba – gyakran online csatornákon keresztül –, ami veszélyezteti a fogyasztókat és a szakmai végfelhasználókat, és torzítja a versenyt. Az (EU) 2019/1020 rendelet koordinációra kötelezi a nem élelmiszer-ipari ágazat piacfelügyeleti hatóságait. A Bizottság e koordináció megerősítése érdekében a tagállamokkal együttműködve 2021 januárjától létrehozza az uniós termékmegfelelőségi hálózatot. A hálózat a tagállamok által a piacfelügyeleti hatóságaik képviseletére a közelmúltban létrehozott összekötő hivatalokból fog állni. Emellett a Bizottság 2021 júliusától nyomon fogja követni a rendeletben meghatározott kölcsönös segítségnyújtási mechanizmus működését, és meg fogja vizsgálni, hogy a tagállamok mely területeken utasították el indokolatlanul a megfeleléssel kapcsolatos információkéréseket, illetve – meg nem felelés esetén – az érvényesítési intézkedések iránti megkereséseket.

ü18. CSELEKVÉS: A SOLVIT mint az egységes piaci vitarendezés alapértelmezett eszköze

Több problémamegoldó eszköz is foglalkozik olyan jogi területekkel, amelyek rendes körülmények között a SOLVIT hatáskörébe tartoznának , és ez töredezetté teszi az érvényesítési környezetet. A Bizottság és a tagállamok gondoskodni fognak arról, hogy a SOLVIT legyen az alapértelmezett alternatív vitarendezési eszköz az egységes piac minden olyan szakpolitikai területén, ahol közigazgatási szervek bevonására van szükség. A SOLVIT-ot jelenlegi formájában vagy – szükség esetén – az új kezdeményezések követelményeihez igazított struktúrában fogják használni. A Bizottság és a tagállamok meg fogják erősíteni a SOLVIT és a különböző nemzeti és uniós szintű szervek és hálózatok közötti kapcsolatokat.

E feladattal az Európai Munkaügyi Hatóságot bízták meg, amely 2019 októberében kezdte meg munkáját, és 2024-re teljes kapacitással fog működni. Az Európai Munkaügyi Hatóság segíteni fogja a Bizottságot és a tagállamokat annak biztosításában, hogy a munkavállalói mobilitásra és a szociális biztonsági rendszerek koordinálására vonatkozó uniós szabályokat tisztességes, egyszerű és hatékony módon hajtsák végre, megkönnyítve ezáltal a polgárok és a vállalkozások számára az egységes piac előnyeinek kihasználását. A hatóság különböző megoldásokkal gondoskodni fog arról, hogy a polgárok és a munkáltatók megfelelő minőségű tájékoztatást kapjanak a munkavállalói mobilitásra vonatkozó uniós és nemzeti jogszabályokról.

VI. A kötelezettségszegési ügyek kezelésének javítása

Az európai jog nyilvánvaló megsértése esetén a Bizottság párbeszédet fog kezdeményezni a tagállamokkal a problémák jobb megértése és a megoldások megtalálása érdekében. Ha a párbeszéd nem vezet eredményre, a Bizottság szükség esetén habozás nélkül határozott és eredményes érvényesítési intézkedéseket fog hozni. A munkaszervezés javításával, a rendelkezésre álló adminisztratív eszközök jobb kihasználásával, valamint az együttműködés fokozásával fel fogja gyorsítani és egyszerűsíteni fogja a kötelezettségszegési eljárást.

ü19. CSELEKVÉS: Az érvényesítési intézkedések prioritásainak hatékonyabb meghatározása

A Bizottság már 2016-ban tervbe vette az érvényesítési intézkedések prioritásainak hatékonyabb meghatározását . Erőfeszítéseit ezért azokra az ügyekre fogja összpontosítani, amelyek – gazdasági, jogi és szakpolitikai hatásaik figyelembevételével – jelentős hatást gyakorolnak az egységes piacra. E megközelítésből kiindulva a Bizottság el fogja fogadni az egységes piaci érvényesítésről szóló éves stratégiai jelentést, amelyben az európai szemeszter megállapításait figyelembe véve meg fogja határozni a problémás területeket és az érvényesítés prioritásait. Ugyanakkor a prioritások hatékonyabb meghatározásához nagyon fontos, hogy a Bizottságot az érdekelt felek is figyelmeztessék az egységes piaci szabályok megsértésére, hogy teljes képet alkothasson a helyzetről. E célból a Bizottság felül fogja vizsgálni a panaszbejelentő rendszert, hogy jobban integrálja azt a SOLVIT-ba. Nyomon fogja követni továbbá a SOLVIT-jelentéseket, hogy azonosítsa a potenciálisan releváns strukturális kérdéseket. Meg fogja vizsgálni azt is, hogy más egységes piaci szakpolitikai területeken is lehetne-e használni azt az eszközt, amelynek tesztelése jelenleg zajlik az online vitarendezési platformon. Az eszköz a fogyasztókat segíti jogorvoslati lehetőségeik jobb értékelésében.

ü20. CSELEKVÉS: A panaszkezelés áttekinthetősége és következetessége

Az érvényesítési rendszerbe vetett bizalom a panaszok időben történő kivizsgálásán és a jogsértések szankcionálásán alapul. A Bizottság e célból tovább egyszerűsíti panaszkezelési eljárásait. A jövőben két hónapos határidővel fogja elvégezni a panaszok előzetes értékelését, hogy lehetővé tegye a panaszosnak történő válaszadást. Ha rendelkezésére állnak a kellő információk, a válaszban egyértelmű tájékoztatást kell adnia arról, hogy a panasz 1. nem kerül kivizsgálásra; 2. vitarendezési testület – például a SOLVIT – elé kerül; 3. a Bizottság és az érintett tagállam közötti párbeszéd tárgyát fogja képezni; vagy 4. azonnal kötelezettségszegési eljárás megindításához vezet.

ü21. CSELEKVÉS: Az EU Pilot rendszer jobb kihasználása

Az EU Pilot rendszer hasznos információszerzési eszköz a kötelezettségszegési eljárást megelőzően a tagállamokkal folytatott párbeszéd szakaszában. A Bizottság az EU Pilot rendszert – mint a tagállamokkal folytatott megoldásorientált párbeszéd gyors és hatékony eszközét – célzottabbá és strukturáltabbá kívánja tenni, és ezért használatát egyértelmű feltételekhez és határidőkhöz kívánja kötni, azokra az esetekre összpontosítva, amikor rövid időn belül gyors megoldás érhető el.

A Bizottság:

oegyértelmű és objektív kritériumokat fog kidolgozni annak meghatározására, hogy mikor kell az EU Pilotot alkalmazni;

oegyütt fog működni a tagállamokkal a folyamat felgyorsítását célzó gyakorlati megoldások azonosítása érdekében, miközben törekedni fog a párbeszédben részt vevő két fél alapvető jogainak megőrzésére és a rendelkezésre álló legkorszerűbb rendszerek megfelelő kihasználására is;

orugalmasabb információcsere-módokat fog keresni az összetett kérdések megoldásához;

oa bevált módszerek terjesztése céljából – a Bizottság és a tagállamok közötti bizalmi kapcsolat egyensúlyát fenntartva – meg fogja osztani az EU Pilot keretében megoldott problémákra vonatkozó információkat (összesített formában).

ü22. CSELEKVÉS: Rendszeres átfogó ülések

A kötelezettségszegési eljárások során folytatott írásos információcsere (amely adott esetben az esetleges későbbi bírósági eljárás alapjául szolgál) nem mindig veszi kellően figyelembe az összes rendelkezésre álló megoldást. A Bizottság a hivatalos információcsere közvetlen kapcsolatfelvétellel való kiegészítése érdekében konkrét szakpolitikai területeket érintő átfogó üléseket kíván tartani az egyes tagállamokkal. A tematikus ülések elősegíthetik az uniós jognak megfelelő megoldások kidolgozását, ezért szükség esetén rendszeressé kell tenni őket, hiszen gondos előkészítés mellett eloszlathatják a félreértéseket, továbbá az uniós és a nemzeti szakértelem bevonását is lehetővé teszik a megoldások megtalálásához. Az átfogó ülések összevonhatók vagy összeszervezhetők a tagállamokkal folytatott egyéb ülésekkel (például a megfelelési párbeszédekkel).