A 2015 végén eltűnt öt könyvkereskedő ügyét 2016-ban sem derítették fel. Közülük négyen az év folyamán visszatértek Hongkongba, eltűnésük körülményei azonban továbbra is tisztázatlanok. Gui Minhai svéd állampolgárt továbbra is fogva tartják Kínában, anélkül, hogy hivatalosan vádat emeltek volna ellene. A visszatért könyvkereskedők közül hárman azt mondták, hogy a nyomozások segítése céljából önként utaztak Kína szárazföldi területére, míg Lam Wing-kee nyilvánosan azt állította, hogy a szárazföldi Kína biztonsági erői elrabolták és 8 hónapon keresztül kihallgatták. A könyvkereskedők közül többen szerepeltek a televízióban közvetített „vallomástételekben”. Az EU számos alkalommal aggodalmát fejezte ki az ilyen gyakorlatokkal kapcsolatban és többször felvetette a kérdést a hongkongi és a pekingi hatóságoknál. Federica Mogherini főképviselő/alelnök szóvivője január 7-én nyilatkozatot adott ki, amelyben „különösen aggasztónak” nevezte az esetet. Az Európai Parlament február 4-én elfogadott állásfoglalásában az eltűnésekkel kapcsolatos súlyos aggályainak adott hangot, november 23-án pedig állást foglalt Gui Minhai esetéről.

A Hongkongban uralkodó politikai légkört továbbra is a kormánypárti és a demokráciapárti tábor közötti megosztottság jellemzi. A feszültséget csak fokozta a „lokalista” mozgalom politikai erőként való megjelenése. A végrehajtó hatalom és a törvényhozás közötti kapcsolatok továbbra is megterheltek voltak, az ellenzéki törvényhozók az együttműködést elutasító kampányt folytattak és obstrukciós taktikát alkalmaztak a kormányzati kezdeményezések késleltetésére. A Törvényhozó Tanács például másodszorra sem fogadta el a szerzői jogról szóló törvényre vonatkozó módosító javaslatot, ami jelentős akadályt gördített a kormányzat arra irányuló törekvései elé, hogy Hongkong a szerzői jogok terén regionális központtá váljon, mivel a jelenlegi szabályozás az internet előtti időkből származik.

A 2015-ben eltűnt öt könyvkereskedő ügyét – amely az EU megítélése szerint az alaptörvényt és az „egy ország – két rendszer” elvet érintő legnagyobb kihívás Hongkong 1997-es átadása óta – továbbra sem derítették fel, és az eltűnés körülményei is tisztázatlanok. Az egyik könyvkereskedőt továbbra is hivatalos vádemelés nélkül fogva tartják.

Az év során politikai kihívásokkal kellett szembenézni Hongkong KKT és az „egy ország – két rendszer” elv tekintetében. A hongkongi társadalom megosztottabbá válik. Az emberek körében növekvő nyugtalanság uralkodik Hongkong 2047 utáni jövőjét illetően, mivel Hongkong alaptörvénye ezt követően nem garantálja az „egy ország – két rendszer” elv végrehajtását. Az év során meghatározóak volt az eltűnt könyvkereskedők esetével kapcsolatban továbbra is fennálló aggályok, a Mongkok városrészben kitört zavargások, az önrendelkezést és akár a függetlenséget is zászlajukra tűző politikai csoportok megjelenése, a Törvényhozó Tanács tagjainak megválasztása és két függetlenségpárti törvényhozó kizárása, az Országos Népi Gyűlés Állandó Bizottságának határozata az alaptörvény eskütételre vonatkozó rendelkezéseinek értelmezése tekintetében, a választói bizottságról szóló szavazás, valamint a kormányzóválasztás előkészületei.

Február 8-án (a kínai újév első napján) Hongkongban ritkán látott intenzitású erőszakos összecsapások alakultak ki a tüntetők és a rendőri erők között. Mintegy 500 tüntető téglákat dobált és gyújtogatott, mire a túlerővel szembesülő rendőrök két figyelmeztető lövést adtak le. A tíz órán keresztül tartó mongkoki zavargásoknak 128 sérültje lett, köztük 90 rendőr. A 64 letartóztatott tüntetőből 38 ember ellen emeltek vádat zavargásért (közülük 10 fő esetében később ejtették a vádat). A tüntetők közül sokan valamilyen lokalista csoporthoz tartoztak. A rendőrség jellemzése szerint a zavargások szervezettek és előre eltervezettek voltak. A korábban soha nem látott erőszakot feltehetően a különösen a fiatalok körében uralkodó társadalmi és politikai elégedetlenség szította.

A Törvényhozó Tanács megválasztására kiírt februári időközi választásokat megelőzően és a szeptemberi törvényhozó tanácsi választások kampányidőszakában is elhangzottak önrendelkezési és függetlenségi követelések. Habár az ilyen radikális nézeteknek nem sok valódi támogatója van Hongkongban, a társadalmi és gazdasági sérelmek és a hagyományos politikai erőkkel szembeni elégedetlenség együttese a jelek szerint a lokalisták támogatottságát növeli. Ezzel összefüggésben az EU emlékeztet arra, hogy az „egy Kína” politikát követi, és támogatja az „egy ország – két rendszer” elv végrehajtásának folytatását Hongkongban.

A február 28-i időközi választásokon egy radikális, a szárazföldi Kína ellen fellépő hongkongi őslakos jelölt váratlan sikert aratva megszerezte a szavazatok 15 %-át. Habár mandátumhoz nem jutott (azt demokráciapárti jelölt szerezte meg), az eredmény igen nagy jelentőséggel bírt, mivel politikailag legitimitást biztosított egy mindaddig marginális politikai mozgalomnak.

Augusztus 5-én ezrek vettek részt Hongkong történelmének első függetlenségpárti gyűlésén. A szervezők állítása szerint 10 000 résztvevő volt, a rendőrség azonban 2 500-ra tette a számukat.

Szeptember 4-én megrendezték a hongkongi Törvényhozó Tanács 70 tagjának kiválasztását célzó választásokat. Az általános választójog hiánya ellenére a választásokat általában véve zavartalannak ítélték és a folyamat összességében rendben zajlott. Minden korábbinál több, 2,17 millió szavazó (a választópolgárok 58 %-a) járult az urnákhoz.

A kormánypártiak továbbra is többségben vannak, a demokráciapárti tábor azonban már meg tudja akadályozni a kétharmados többséget igénylő jogszabályok elfogadását. A hongkongi társadalom markáns politikai megosztottsága a választások során is megerősítést nyert, és jelentős fejlemény volt, hogy a szavazatok közel 19 %-át lokalista jelölt kapta, akik közül számosat meg is választottak. Az új Tövényhozó Tanácsban jelentős generációváltás is történt. A törvényhozók közel egyharmada korábban nem töltött be ilyen szerepet, és az újak közül sokan lényegesen fiatalabbak a korábbi tagoknál.

A választásokat azonban beárnyékolta hat függetlenségpárti jelölt megkérdőjelezhető indokkal való kizárása, ami később jogi kifogás tárgya volt.

Az új Törvényhozó Tanács kaotikus eskütételi ceremóniával kezdte meg működését. Számos törvényhozó módosított szöveggel mondta el esküjét vagy egyéb módon tanúsított tiszteletlennek ítélt magatartást. Néhányukat ott helyben felkérték az eskü megismétlésére, míg mások lehetőséget kaptak rá, hogy ezt egy külön törvényhozó tanácsi ülésen tegyék meg.

Ennél is nagyobb problémához vezetett két újonnan megválasztott függetlenségpárti törvényhozó, a Youngspiration pártot képviselő Sixtus Leung és Yau Wai-ching esete, akik a többieknél radikálisabban megnyilatkozva sértő hangnemben szólaltak fel a szárazföldi Kínáról. A kormány bírósági felülvizsgálatot indított azzal a céllal, hogy megfossza őket az újbóli eskütétel lehetőségétől és ezáltal képviselői helyüktől is.

Az ügy elbírálása még folyamatban volt a hongkongi bíróságon, amikor az Országos Népi Gyűlés Állandó Bizottsága úgy határozott, hogy értelmezést ad ki az Alaptörvény eskütételre vonatkozó rendelkezéseiről (104. cikk), és ezáltal beavatkozik az eljárásba. Az Országos Népi Gyűlés Állandó Bizottsága által november 7-én egyhangúlag elfogadott értelmezés világosan kimondta, hogy Sixtus Leungot és Yau Wai-chinget el kell tiltani az újbóli eskütételtől és a hivatalba lépéstől. A bíróság ezt követően ugyanígy döntött, a bíró azonban hangsúlyozta, hogy „az [Országos Népi Gyűlés Állandó Bizottsága] értelmezésétől függetlenül ugyanerre a következtetésre jutott volna”. A két törvényhozó .által benyújtott fellebbezést elutasították. Időközben a két képviselő utasítást kapott képviselői helye elhagyására.

Habár az Országos Népi Gyűlés Állandó Bizottságának jogában áll értelmezni az Alaptörvényt, az értelmezés kiadásának időzítése – a már amúgy is feszült politikai légkörben – a hongkongi jogállamiságot és az igazságszolgáltatás függetlenségét illető aggályokhoz vezetett, és sokan úgy ítélték meg, hogy előre meghatározta a bírósági ítéletet.

Számos további, magánemberek által kezdeményezett bírósági felülvizsgálat indult a törvényhozók eskütételére vonatkozóan, a kormány pedig kísérletet tett további négy demokráciapárti törvényhozó kizárására. Ezek az ügyek még folyamatban vannak.

2016 utolsó hónapjai a kormányzóválasztás előkészületeivel teltek. A hivatalban lévő kormányzó sokakat meglepve bejelentette, hogy nem indul a választásokon. A hongkongi kormányzót megválasztó 1 194 tagú választói bizottság tagjait december 11-én választották meg. Megdőlt a részvételi rekord, és a részvételi arány a 2011-esnek közel kétszerese volt (46 %, szemben a 2011. évi 27,6 %-kal). Habár a demokráciapártiak sokkal jobb eredményt értek el, mint a korábbi választásokon és némi befolyásra tettek szert, a kormánypárti tábor még mindig kényelmes többséget tudhat magáénak.

A jogállamiság és az igazságszolgáltatás

Az öt könyvkereskedő eltűnésével és a magas szintű bírósági felülvizsgálatokkal kapcsolatos aggályok ellenére egyéb tekintetben tiszteletben tartották a jogállamiságot, és az igazságszolgáltatás a megszokott magas színvonalon működött 2016-ban. A 2016-2017-es globális versenyképességi jelentés az igazságszolgáltatás függetlensége szempontjából a nyolcadik helyre sorolta Hongkongot. Az Országos Népi Gyűlés Állandó Bizottsága által a 104. cikkre vonatkozóan kiadott értelmezéssel kapcsolatban sok jogász aggodalmának adott hangot és tiltakozó felvonuláson vett részt, azt állítva, hogy Hongkong átadása óta nem volt példa a terület jogrendszerébe való hasonlóan súlyos beavatkozásra.

Az igazságszolgáltatás függetlenségének fenntartása és a jogállamiság maradéktalan tiszteletben tartása létfontosságú Hongkong demokratikus legitimitásának és nemzetközi üzleti központként elért státuszának megőrzéséhez, valamint nemzetközi választottbírósági és közvetítési központként játszott szerepének megerősítéséhez.

Esélyegyenlőség, jogok és szabadságok

Hongkong nagy fokú szabadságot élvez. A véleménynyilvánítás szabadsága, a média szabadsága és az információszabadság a terület alapvető értékeinek és az „egy ország – két rendszer” elv követésének meghatározó részét képezik. Ezenfelül elengedhetetlen tényezők Hongkong azon erőssége szempontjából is, amelyet globális üzleti központként betöltött szerepe jelent. Az EU valamennyi érdekelt felet az említett értékek megóvására szólít fel.

A média és azon belül a digitális média továbbra is szabad, és teret nyújt az eltérő véleményeknek. Ennek ellenére egyre inkább az a benyomás – ahogy az a Hongkongi Újságírók Szövetségének éves jelentésében is szerepel – hogy mind a nyomtatott, mind az elektronikus média öncenzúrát gyakorol, különösen akkor, amikor a szárazföldi Kínával kapcsolatos ügyekről tudósítanak. A HKJA állítása szerint 2016 a sajtószabadság szempontjából „különösen nehéz” év volt és a komoly veszély fenyegette az az „egy ország – két rendszer” elvet. A szervezet kritikával illette azt a tendenciát, hogy olyan személyeket neveznek ki a helyi médiairányítás kulcsfontosságú pozícióira, akiket szoros kapcsolat fűz Pekinghez. Aggodalomra adott okot az is, hogy több hongkongi médaiorgánumot szárazföldi Kínához köthető szereplők vásároltak fel. A World Press Freedom sajtószabadság-mutató 2016-os rangsorában Hongkong egy helyet előrelépve a 69. helyen áll, a mutató azonban negatív tendenciára is felhívta a figyelmet. Novemberben a PEN International a szólásszabadság védelme érdekében irodát nyitott Hongkongban.

Az öt könyvkereskedő eltűnése után egyes könyvesboltok állítólag levették polcaikról a kínai vezetőkkel szemben kritikus műveket, mások bezártak, és a könyvkiadók a könyvnyomtatás, a tárolás és a terjesztés nehézségeiről számoltak be.