Különjelentés A pénz ügyi eszközök 
szerepe az uniós 
költségvetés 
végrehajtásában – a 2007–
2013-as programidőszak 
tanulságaiHU 2016  19 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBURG
Telefon: +352 4398-1
Megkeresés:  eca.europa.eu/hu/Pages/ContactForm.aspx
Weboldal:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2016
Print ISBN 978-92-872-5413-9 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/680884 QJ-AB-16-019-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-5435-1 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/283552 QJ-AB-16-019-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-5381-1 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/240128 QJ-AB-16-019-HU-E
© Európai Unió, 2016
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
A pénz ügyi eszközök 
szerepe az uniós 
költségvetés 
végrehajtásában – a 2007–
2013-as programidőszak 
tanulságai
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése 
alapján)KülönjelentésHU 2016  19 SZ.
02
 Az ellenőrző csoport
A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabálysze -
rűségi ellenőrzés eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek meg -
választásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, 
az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.
Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a strukturális politikák, a közlekedés és az energia kiadási területeire szakosodott, Henri 
Grethen számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara végezte. Az ellenőrzést a jelentésért felelős számvevőszéki tag, Iliana 
Ivanova vezette, Tony Murphy kabinetfőnök és Mihail Stefanov attasé, Niels-Erik Brokopp ügyvezető, Rares Rusanescu 
feladatfelelős, valamint Agathoclis Argyrou, Marcel Bode, Viorel Cirje és Maria Ploumaki számvevők támogatásával.
Balról jobbra:  M. Stefanov, I. Ivanova, N.-E. Brokopp, R. Rusanescu, T. Murphy, A. Argyrou

03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Rövidítések
 Glosszárium
I–VIII  Összefoglaló
1–22  Bevezetés
1–4 A pénzü gyi eszközök
5–22  Pénz ügyi eszközök használata az uniós költségvetés végrehajtásában 2007 óta
23–26  Az ellenőrzés hatóköre és módszere
27–146  Észrevételek
27–61  A piaci igényeket tekintve megfelelő méretűek voltak a pénz ügyi eszközök?
29–45  A túl nagy alaptőke kis kihelyezési arányokhoz, a kötelezettségvállalások megsz üntetésének elker üléséhez 
és valószínűsíthető záráskori visszatérítéshez vezetett
46–54 A forrásoknak az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközökre való elk ülönítése előtt az 
irányító hatóságok nem mindig mérték fel megfelelően a piaci igényeket
55–61  A régió-központúság hozzájárult ahhoz, hogy a tagállamok a 2007–2013-as programidőszakban nagy 
számban hoztak létre kisméretű pénz ügyi eszközöket
62–91  Siker ült a pénz ügyi eszközöknek magántőkét bevonniuk?
64–72  A pénz ügyi eszközök tőkeáttételi hatásával kapcsolatos bizottsági intézkedés nem veszi kellően 
figyelembe, hogy a közfinanszírozás milyen mértékben mozgósít további forrásokat
73–91  Mind megosztott, mind központi irányítás esetén nehéz magánbefektetőket bevonni a projektekhez
04 Tartalomjegyzék 
92–105  Megújuló pénzü gyi támogatást nyújtottak a pénzü gyi eszközök?
93–95  A végrehajtás késedelmei jelentősen lerövidítették az ERFA és az ESZA keretében működő több pénz ügyi 
eszköz tényleges beruházási időtartamát
96–105  Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök megújuló hatása korlátozott a végrehajtás 
során, a 2007–2013-as programok lezárása után pedig bizonytalan 
106–146  Költséghatékony módszernek bizonyultak a pénz ügyi eszközök az uniós költségvetés 
végrehajtására?
108–110  A végső kedvezményezettekhez történt kihelyezések tényleges szintjéhez képest nagyok az alapkezelői 
költségek és díjak
111–120  Lezáráskor nem lehet megtéríteni az uniós költségvetésből a jogszabályban előírt felső korlátokat 
meghaladó alapkezelői költségeket és díjakat
121–131  Az alapkezelői költségek és díjak bizottsági értékelése nem vette kellően figyelembe az eszköztípusok 
különbözőségeit és a végső kedvezményezetteknek ténylegesen juttatott támogatást
132–141  A tagállamok korlátozottan számolnak be az alapkezelői költségekről és díjakról
142–146  Az alapkezelői költségek és díjak az ERFA és az ESZA keretében működő operatív programok 
végrehajtásának adminisztratív költségei mellett mer ülnek fel
147–163  Következtetések és ajánlások
 I. melléklet  A megosztott irányítású pénz ügyi eszközök működése (2014–2020-as 
programidőszak)
 II. melléklet  A „pénz ügyi eszközök” kifejezés meghatározása a jogalapban (2014–2020-as és 
2007–2013-as programidőszak)
 III. melléklet  Az ERFA keretében 28 uniós tagállamban működő pénz ügyi eszközök áttekintése: 
az alapok száma és alaptőkéje (2007–2013-as programidőszak)
 IV. melléklet  Az ESZA keretében 28 uniós tagállamban működő pénz ügyi eszközök áttekintése: 
az alapok száma és alaptőkéje (2007–2013-as programidőszak)
 V. melléklet  Az előzetes értékelésekre vonatkozó követelmények összefoglalója (2014–2020-as 
programidőszak)
 A Bizottság válaszai
 A Marguerite Alap válaszai
05
 Rövidítések
CEF : Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz
COCOF : Az alapok koordinációs bizottsága (Coordination Committee of the Funds)
CPR : Közös rendelkezésekről szóló rendelet
EaSI : Európai uniós foglalkoztatási és társadalmi innovációs program
EBA : Európai Beruházási Alap
EBB : Európai Beruházási Bank
EEEF : Európai Energiahatékonysági Alap
EEPR : A gazdasági felépülést segítő program, amely közösségi pénzügyi támogatást nyújt energetikai projekteknek
EGESIF : Az európai strukturális és beruházási alapokkal foglalkozó szakértői csoport
EHA : Európai Halászati Alap
EMVA : Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap
EPMF : A foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú európai Progress mikrofinanszírozási eszköz
ERFA : Európai Regionális Fejlesztési Alap
ESBA : Európai Stratégiai Beruházási Alap
esb-alapok : Európai strukturális és beruházási alapok
ESZA : Európai Szociális Alap
EUMSZ : Az Európai Unió működéséről szóló szerződés
GBER : Általános csoportmentességi rendelet
JEREMIE : Közös európai források mikro- és középvállalkozások számára
KA: Kohéziós Alap
Kkv-k : Kis- és középvállalkozások
LGTT : Kölcsöngarancia transzeurópai közlekedési hálózati projektek számára
06 Rövidítések 
Marguerite Alap : A 2020-as energiaügyi, éghajlat-változási és infrastrukturális európai alap
OP: Operatív program
PBI: Projektkötvény-kezdeményezés
PFLP : Első veszteségviselő rész
SICAR : Kockázati tőkéjű befektetési társaság (société d’investissement en capital à risque)
SICAV : Változó tőkéjű befektetési társaság (société d’investissement à capital variable)
SoA : Megbízhatósági nyilatkozat
TEN-E/T : Transzeurópai hálózatok – Energia/Közlekedés
TPK : Többéves pénzügyi keret
07
 Glosszárium
Alaptőke : a pénzügyi eszközbe annak működésének finanszírozása céljából befizetett összeg (az uniós 
költségvetésből, tagállami költségvetésből vagy magánbefektetőktől). Tükröznie kell az eszköz befektetési 
kapacitását és arányosnak kell lennie a megcélzott piaccal.
Állami támogatás : közhatóság által magánvállalkozásoknak nyújtott közvetlen vagy közvetett pénzügyi támogatás 
bármely formája. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) a közös piacon belül általában csak kellően 
indokolt esetben engedi meg az állami támogatást. Az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályok határozzák 
meg, hogy az ilyen támogatás mikor nem torzítja a versenyt (illetve mikor nem áll fenn ilyen veszély). A tagállamok 
által nyújtott állami támogatások e szabályokkal való összeegyeztethetőségének értékelése a Bizottság kizárólagos 
hatáskörébe tartozik. Az Európai Bizottság eljárási döntéseit és intézkedéseit felülvizsgálhatja az Európai 
Törvényszék és Bíróság.
Általános rendelet a 2007–2013-as programidőszakra : a Tanács 2006. július 11-i 1083/2006/EK rendelete 
az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános 
rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről1.
Az alapok koordinációs bizottsága (COCOF) : a Bizottság állandó monitoringbizottsága. Feladata, hogy 
megvitassa az Európai Regionális Fejlesztési Alapot, az Európai Szociális Alapot és a Kohéziós Alapot szabályozó 
rendelkezések végrehajtásával kapcsolatos ügyeket.
Az európai strukturális és beruházási alapokkal foglalkozó szakértői csoport (EGESIF) : a Bizottságon belül 
jött létre azzal a céllal, hogy az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó rendeletek szerint elfogadott 
és végrehajtott programok végrehajtásával kapcsolatban tanácsokat adjon a Bizottságnak. Ez egyike annak a két 
testületnek, amelyek felváltották az alapok koordinációs bizottságát (a másik a COESIF – az európai strukturális és 
beruházási alapok koordinációs bizottsága).
CEF-rendelet : az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 11-i 1316/2013/EU rendelete az Európai 
Hálózatfinanszírozási Eszköz létrehozásáról, a 913/2010/EU rendelet módosításáról és a 680/2007/EK és 67/2010/EK 
rendelet hatályon kívül helyezéséről2.
Egyedi alapok : olyan alapok, amelyek nem holdingalapok.
Első veszteségviselő rész (PFLP) : ha egy kölcsönportfólió több különböző kockázatú részre van felosztva, akkor 
a PFLP az a rész, amely viseli a portfólió első (például kölcsön vissza nem fizetéséből származó) veszteségét.
Elvárt hozam : egy projektnek vagy befektetésnek az a legkisebb megtérülési aránya, amelyet egy vezető vagy 
befektető elvár.
Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) : célja a gazdasági és társadalmi kohéziónak az Unióban fennálló 
regionális egyenlőtlenségek kiigazításával történő megerősítése, infrastrukturális és munkahelyteremtő termelő 
beruházásokra elsősorban vállalkozásoknak nyújtott pénzügyi támogatás révén.
1 HL L 210., 2006.7.31., 25. o.
2 HL L 348., 2013.12.20., 129. o.
08 Glosszárium 
Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA) : célja, hogy a 2015–2017-es időszakban legalább 315  milliárd  eurót 
mozgósítson az Unióban hosszú távú magán- és közfinanszírozású beruházásokra, és hogy garantálja a projektek 
finanszírozását az azt követő években. Az ESBA az Európai Beruházási Bankon (EBB) belül, vagyonkezelő 
alapként jött létre határozatlan időtartamra, kockázatosabb projektrészek finanszírozására. Az EBB által vállalt 
többletkockázatot egy legfeljebb 16 milliárd eurós garancia fedezi, amely mögött az uniós költségvetés áll. 
A tagállamok további forrásokkal járulhatnak hozzá az ESBA-hoz.
Európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) : öt különálló alapot jelent, melyek célja, hogy 
a 2014–2020-as programidőszakban csökkentsék az Unión belül a regionális egyenlőtlenségeket. Ezek az alapok 
a következők: Európai Regionális Fejlesztési Alap, Európai Szociális Alap, Kohéziós Alap, Európai Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alap és Európai Tengerügyi és Halászati Alap.
Európai Szociális Alap (ESZA) : célja az Európai Unión belüli gazdasági és társadalmi kohézió megerősítése 
a foglalkoztatási és elhelyezkedési lehetőségek – főként képzési intézkedések keretében történő – javításával, 
elősegítve a magas foglalkoztatottsági szint elérését, valamint több és jobb minőségű munkahely létrehozását.
Felhatalmazáson alapuló rendelet : a Bizottság 2014. március 3-i 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló 
rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai 
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések 
megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az 
Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1303/2013/EU 
európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről3.
Feltételes hitelkeret : olyan hitelkeret, amelyet akkor lehet lehívni, ha egy előzetesen meghatározott esemény 
megtörténik.
Garanciaalap : egy garanciavállalónak nevezett harmadik fél általi kötelezettségvállalás arra, hogy megfizeti 
a kölcsönfelvevő adósságát, ha az nem tud fizetni. A garanciavállaló, a kölcsönnyújtó és a kölcsönfelvevő közötti 
megállapodásban előírt feltételek szerint a garanciavállalót helytállási kötelezettség terheli a kölcsönfelvevő 
nemteljesítéséért vagy mulasztásáért.
Holdingalap : olyan alap, amelynek célja több kockázatitőke-alapba, garanciaalapba, kölcsönalapba, városfejlesztési 
alapba, megtérülő befektetésekhez kölcsönt, garanciát nyújtó alapokba vagy ösztönző rendszerekbe, vagy hasonló 
eszközökbe történő befektetés, az épületek energiahatékonysága és az épületekben használandó megújuló energia 
terén, ideértve a meglévő épületeket is.
Irányító hatóság : a tagállam által egy adott operatív program irányítására kijelölt országos, regionális vagy helyi 
közigazgatási szerv, vagy más közjogi vagy magánjogi szervezet. Feladatai közé tartozik a támogatandó projektek 
kiválasztása, a projektek végrehajtásának nyomon követése, valamint a beszámolás a Bizottságnak a pénzügyi 
szempontokról és az elért eredményekről.
Kockázati tőkéjű befektetési társaság (SICAR) : olyan magántőkés és kockázati tőkés befektetési társaság, 
amelynél nincsenek szabályok a befektetések diverzifikációjára, sem korlátozások a kölcsönnyújtásra vagy 
tőkeáttételre.
3 HL L 138., 2014.5.13., 5. o.
09 Glosszárium 
Kohéziós politika : a 2007–2013-as programidőszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alapot és az Európai 
Szociális Alapot (azaz a két strukturális alapot), valamint a Kohéziós Alapot jelentette. A 2014–2020-as 
programidőszakban az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó közös rendelkezések létrehozásával 
javult a koordináció a kohéziós politika és a régiófejlesztéshez hozzájáruló más uniós szakpolitikák, azaz 
a vidékfejlesztési, halászati és tengerügyi politika között.
Kölcsön : olyan megállapodás, amely kötelezi a kölcsönnyújtót, hogy a kölcsönfelvevő számára megállapodás 
szerinti összegben és időtartamra egy adott pénzösszeget adjon. A kölcsönfelvevő köteles a kölcsönt egy adott 
időtartam után visszafizetni. A kölcsönfelvevőnek általában kamatot kell fizetnie a kölcsön összegére.
Költségvetési rendelet : Az Európai Parlament és a Tanács 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom rendelete az 
Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 
hatályon kívül helyezéséről4.
Közös európai források mikro- és középvállalkozások számára (JEREMIE) : az Európai Beruházási Alappal 
közösen kidolgozott bizottsági kezdeményezés. Elősegíti pénzügyi konstrukciók használatát, hogy megkönnyítsék 
a kkv-knak a strukturális alapokból történő finanszírozását.
Közös rendelkezésekről szóló rendelet a 2014–2020-as időszakra : az Európai Parlament és a Tanács 2013. 
december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, 
a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra 
vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális 
Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések 
megállapításáról, és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről5.
Maximális garanciaráta : a teljes kölcsönportfólió értékének az a százalékos aránya, amelyet a garancia 
ténylegesen fedez.
Operatív program (OP) : meghatározza egy tagállam prioritásait és konkrét célkitűzéseit, valamint azt, hogy 
a forrásokat miként használják fel az adott – általában hétéves – időszakban projektek finanszírozására. Ezeknek 
a projekteknek hozzá kell járulniuk ahhoz, hogy az operatív program prioritási tengelyének szintjén meghatározott 
célkitűzések közül egy vagy több teljesüljön. A kohéziós politika területén az egyes alapokat, azaz az Európai 
Regionális Fejlesztési Alapot, az Európai Szociális Alapot vagy a Kohéziós Alapot programok révén kell felhasználni. 
Az operatív programokat a tagállamok készítik el, és az uniós költségvetésből történő kifizetések folyósítása 
előtt azokat a Bizottságnak jóvá kell hagynia. Az operatív programokat csak a tárgyidőszakban, mindkét fél 
egyetértésével lehet módosítani.
Pénz ügyi közvetítő : olyan szervezet, amely közvetítő szerepet játszik az irányító hatóság vagy a holdingalap és 
a végső kedvezményezettek között, amikor a forrásokat megosztott irányítású pénzügyi eszközökön keresztül 
juttatják el a kedvezményezetteknek.
Prioritási tengely : valamely operatív program stratégiájának egyik prioritása, amely egymáshoz kapcsolódó, 
műveletcsoportot alkotó és konkrét, mérhető célokkal rendelkező műveleteket foglal magában.
4 HL L 298., 2012.10.26., 1. o.
5 HL L 210., 2006.7.31., 25. o. 
10 Glosszárium 
Továbbvihető finanszírozás : az alaptőkének az a része, amelyet a végső kedvezményezettek igénybe vettek, majd 
ezt követően visszafizettek a pénzügyi eszközbe, és így ismét felhasználható újabb befektetésekre.
Tőkebefektetés : teljes vagy részleges tulajdonjogért cserében közvetlen vagy közvetett tőkejuttatás egy cégnek; 
a tőkebefektető általában valamilyen vezetői ellenőrzést szerez a cég fölött, és részesülhet annak nyereségéből.
Változó tőkéjű befektetési társaság (SICAV) : olyan nyílt végű befektetési alap, amelynél a tőkeérték a befektetők 
számától és a meglévő befektetések értékétől függően változik. Az alap befektetési jegyeket bocsát ki, és azokat az 
alap pillanatnyi nettó eszközértéke alapján adják és veszik.
Végrehajtási rendelet : a Bizottság 2006. december 8-i 1828/2006/EK rendelete az 1083/2006/EK tanácsi 
rendelet és az Európai Regionális Fejlesztési Alapról szóló 1080/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 
végrehajtására vonatkozó szabályok meghatározásáról6.
Végső kedvezményezett : a holdingalaptól vagy a pénzügyi közvetítőtől különböző olyan jogi vagy természetes 
személy, aki finanszírozást kap pénzügyi eszközből.
6 HL L 371., 2006.12.27., 1. o.
11
 Összefoglaló
I
Az Európai Unió jelenleg olyan súlyos kihívásokkal néz szembe, mint a gazdasági és pénzügyi válságból való felépü -
lés, illetve a menekültválság kezelése. Az uniós döntéshozók ezért keresik annak módjait, hogyan lehet a rendelke -
zésre álló uniós költségvetés (amely az Unió bruttó hazai termékének (GDP) kevesebb mint 1%-a) eredményességét 
és hatékonyságát maximalizálni.
II
A pénzügyi eszközök arra szolgáló közvetítő eszközök, hogy pénzügyi támogatást nyújtsanak az uniós költségvetés -
ből. A végső kedvezményezetteknek pénzügyi eszközök révén nyújtott pénzügyi támogatás formája lehet kölcsön, 
garancia és tőkebefektetés.
III
Megfelelő alkalmazásuk esetén ezeknek két konkrét előnyük is van a vissza nem térítendő támogatásokhoz képest:
– a közforrások lehetséges tőkeáttételi hatása (azaz az eredeti közfinanszírozás kiegészítése további magán- és 
közforrások mozgósításával);
– az alaptőke megújuló jellege (azaz ugyanazon források több ciklusban való felhasználása).
Annak, hogy a kölcsönöket vissza kell fizetni, a garanciákat fel kell szabadítani, és a tőkebefektetések eredményét 
vissza kell forgatni, elvben hatással kellene lennie a végső kedvezményezettek magatartására is, mégpedig úgy, 
hogy jobban használják fel a közpénzeket és kisebb valószínűséggel váljanak függővé a köztámogatástól.
IV
A 2007–2013-as programidőszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) és az Európai Szociális Alap (ESZA) 
keretében létrehozott pénzügyi eszközöket a 28 uniós tagállamból 25 használta: összességében az ERFA esetében 
972, az ESZA esetében eddig 53 pénzügyi eszközt hoztak létre az Unióban. 2014 végéig az ERFA és az ESZA operatív 
programjaiból (OP) mintegy 16 milliárd euró lett hozzájárulásként befizetve ezekbe az eszközökbe. Ez jelentős növe -
kedést jelent: a 2000–2006-os programidőszakban mintegy 1,3  milliárd  euró, az 1994–1999-es programidőszakban 
pedig 0,6 milliárd euró volt elkülönítve ilyen eszközökre. Ugyanebben az időszakban, 2007 és 2013 között, a Bizott -
ság által közvetlenül vagy közvetve irányított 21 pénzügyi eszköz esetében az uniós költségvetésből a hozzájárulás 
összesen mintegy 5,5 milliárd euró volt. Ezeknek a központi irányítású pénzügyi eszközöknek a működése az összes 
uniós tagállamra kiterjed.
12 Összefoglaló 
V
Ellenőrzésünk keretében azt vizsgáltuk, hogy a 2007–2013-as programidőszakban a pénzügyi eszközök hatékony 
mechanizmusnak bizonyultak-e az uniós költségvetés végrehajtásában. Az ellenőrzésre 2014 októbere és 2016 már -
ciusa között került sor, és főként a regionális, szociális, közlekedési és energiaügyi szakpolitikai területekre irányult. 
Elemzésünk a 2007–2013-as programidőszakban az ERFA és az ESZA keretében létrehozott összesen 1025 megosz -
tott irányítású pénzügyi eszközre, valamint ezen területek hat központi irányítású pénzügyi eszközére terjedt ki. 
A jelentésünkben bemutatott adatok a legutóbbi – a Bizottság által 2015 szeptemberében szolgáltatott, a 2014 év 
végi helyzetet tükröző – információkon alapulnak.
VI
Ellenőrzésünk számos olyan jelentős problémát feltárt, amelyek korlátozták, hogy a pénzügyi eszközök a 2007–
2013-as programidőszakban az uniós költségvetés végrehajtásának hatékony mechanizmusai legyenek:
– az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközök jelentős számban túlméretezettek voltak, és 2014 
végén is még komoly problémák voltak az alaptőke kihelyezésével (átlagban az operatív programból a pénz -
ügyi eszközbe befizetett összes induló alaptőke 57%-át használták fel). A túl nagy induló alaptőke egyik 
oka az volt, hogy a tagállamok így akarták elkerülni kötelezettségvállalások visszavonását a 2007–2013-as 
programidőszakban;
– összességében, sem a megosztott, sem a központi irányítású pénzügyi eszközök nem voltak sikeresek a magán -
tőke bevonásában;
– mindeddig az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközök közül csak kevésnek sikerült megújuló 
pénzügyi támogatást nyújtania;
– az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközöknél a végső kedvezményezettekhez kihelyezett 
tényleges összegekhez képest túl nagyok voltak az alapkezelői költségek és díjak, és úgy tűnik, ezek jelentősen 
nagyobbak, mint a központi irányítású eszközöknél vagy a magánszektorbeli befektetési alapoknál szokásosak;
VII
Ugyanakkor azt is meg kell jegyezni, hogy a 2007–2013-as időszak tapasztalatai alapján a pénzügyi eszközök tekinte -
tében javulás történt a 2014–2020-as programidőszakra vonatkozó jogi szabályozásban, ám maradtak még problé -
mák is.
13 Összefoglaló 
VIII
Jelentésünkben a következő ajánlásokat tesszük:
– A központi irányítású eszközök bizottsági előzetes értékelése módszeresen tartalmazza az addig levont tanulsá -
gok elemzését.
– A levont tanulságok mellett a Bizottság értékelje, hogy milyen hatással vannak a nagyobb társadalmi-gazdasági 
változások az eszközök létjogosultságára és az uniós költségvetésből ennek megfelelően elvárható hozzájá -
rulásra, figyelembe véve az összes központi irányítású pénzügyi eszköz vonatkozó középtávú felülvizsgálata 
eredményeit is.
– A Bizottság és a tagállamok igyekezzenek optimalizálni az egyes ERFA- és ESZA-alapok méretét, hogy amikor 
csak lehet, kihasználhassák az alapok működtetésének sokkal kedvezőbb gazdasági feltételeiben rejlő előnyö -
ket. A tagállamok kapjanak további útmutatást az ilyen pénzügyi eszközök létrehozásához mind tagállami, mind 
uniós szinten (mely utóbbiakat közvetlenül vagy közvetve a Bizottság irányítja).
– A Bizottság adjon a költségvetési rendeletben (majd az ágazati szabályozásban is) olyan, az uniós költségvetés 
valamennyi területére alkalmazható meghatározást a pénzügyi eszközök tőkeáttételéről, amely világosan meg -
különbözteti az OP keretében történő magán- és tagállami közfinanszírozás tőkeáttételét a további magán- és 
közforrások tőkeáttételétől, és figyelembe veszi az érintett eszköz típusát.
– A 2007–2013-as programidőszak alatt az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközöknél a Bizottság 
záráskor biztosítsa, hogy a tagállamok hiánytalan és megbízható adatokat szolgáltassanak az indulótőkéhez 
való, mind az operatív programokon keresztüli, mind az azokon kívüli magán-hozzájárulásokról.
– Az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközökre nézve a Bizottság nyújtson további útmutatást 
a tagállamoknak arra vonatkozóan, hogyan lehet a legjobban felhasználni a kedvezményes elbánás előírásait 
minél több magántőke bevonására az eszköz alaptőkéjébe úgy, hogy közben a közfinanszírozókra se háruljon 
túlzott kockázat.
– A központi irányítású pénzügyi eszközöknél az eszközt szabályozó jogszabályban meg kell határozni azokat az 
általános kockázatmegosztási elveket, amelyek hatással lehetnek az uniós költségvetésre.
– A Bizottság a 2014–2020-as programidőszakban az uniós költségvetésből finanszírozott valamennyi pénzügyi 
eszközre nézve biztosítsa, hogy a tagállamok, maga a Bizottság és az EBB csoport csak olyan struktúrákat alkal -
maznak, amelyek összhangban vannak a Bizottság adórendszerekre vonatkozó ajánlásaival és intézkedéseivel.
– A Bizottság tegyen megfelelő lépéseket annak biztosítására, hogy a tagállamok a 2014–2020-as programidőszak 
jogosultsági időszakának lejárta után előírt nyolcéves időszak során fenntartsák a források megújuló jellegét.
14 Összefoglaló 
– A Bizottság adjon útmutatást azon rendelkezésekre nézve, amelyek lehetővé teszik a pénzügyi eszközök további 
felhasználhatóságát a következő programidőszakban, különösen az olyan esetekben, amikor az alapkezelőket 
közbeszerzés útján választják ki.
– A Bizottság biztosítsa, hogy a tagállamok átfogó információkat szolgáltassanak a 2017. márciusig felmerült és 
kifizetett alapkezelői költségekről és díjakról, tekintettel a 2007–2013-as programidőszak közelgő lezárására.
– A Bizottság tisztázza, hogy az alapkezelői költségek és díjak felső korlátait a pénzügyi eszköz által ténylegesen 
felhasznált alaptőke összege alapján kell alkalmazni, vagyis az operatív program keretében juttatott azon ös z-
szeg alapján, amelyben a végső kedvezményezettek részesültek pénzügyi támogatásként.
– Az alapkezelők teljesítményalapú díjazását illetően a 2014–2020-as programidőszakban a Bizottság készítsen 
jogszabályjavaslatot avégett, hogy a közös rendelkezésekről szóló rendelet jelenlegi rendelkezéseit felülvizsgál -
va erősítse a szabályozás ösztönző hatását.
– A finanszírozási megállapodások tárgyalásakor a tagállami irányító hatóságok alkalmazzák széles körben az 
alapkezelők díjazásának meglévő teljesítményalapú elemeit.
– A Bizottság végezzen összehasonlító elemzést a 2014–2020-as programidőszakra a vissza nem térítendő és – el -
sősorban pénzügyi eszközök révén nyújtott – visszatérítendő pénzügyi támogatásoknál a végrehajtás költségei -
re nézve, a tényleges költségszint megállapításának céljából. Az így nyerhető információk különösen relevánsak 
volnának a 2020 utáni időszak jogalkotási javaslatainak előkészítéséhez és a technikai segítségnyújtás megfelelő 
szintjének meghatározásához.
15
 Bevezetés
A pénz ügyi eszközök
01 
Az Európai Unió jelenleg olyan súlyos kihívásokkal néz szembe, mint a gazdasági 
és pénzügyi válságból való felépülés, illetve a menekültválság kezelése. Az uniós 
döntéshozók ezért keresik annak módjait, hogyan lehet a rendelkezésre álló 
uniós költségvetés (amely az Unió bruttó hazai termékének [GDP] kevesebb mint 
1%-a) eredményességét és hatékonyságát maximalizálni.
A pénzügyi eszközök7 az uniós költségvetésből nyújtanak pénzügyi támogatást pro -
jektek megvalósításához kölcsönök, garanciák és tőkebefektetés (vagy kvázi tőkebe -
fektetés) formájában (lásd: 1. táblázat )8.
Az I. melléklet  bemutatja, hogyan működnek a pénzügyi eszközök különböző 
típusai.7 A 2007–2013-as 
programidőszakban az 
ERFA-ra és az ESZA-ra 
vonatkozó jogszabályok 
a „pénzügyi konstrukciók” 
kifejezést használták. Ebben 
a jelentésben a „pénzügyi 
konstrukciók” és a „pénzügyi 
eszköz” kifejezések ugyanazt 
jelentik.
8 A 32. számú nemzetközi 
számviteli standard szerint 
pénzügyi eszköz: „[…] olyan 
szerződés, amely az egyik fél 
mérlegében pénzügyi eszközt, 
a másik félnél pedig pénzügyi 
kötelezettséget vagy 
tőkeeszközt keletkeztet.”1. táblázatAz uniós költségvetés által támogatott pénz ügyi eszközök főbb típusai
Forrás:  Európai Bizottság, EBB: FI Compass – ‘Financial Instrument products’ (Iránytű a pénzügyi eszközökhöz). Kölcsönök, garanciák, tőkebefek -
tetés és kvázi tőkebefektetés, 3. o.Kölcsönök
„Olyan megállapodás, amely kötelezi a kölcsönnyújtót, hogy a megállapodás szerinti 
összegben és időtartamra egy adott pénzösszeget a kölcsönfelvevő rendelkezésére bocsásson, és kötelezi a kölcsönfelvevőt, hogy az összeget a megállapodás szerinti időben visszaﬁzesse. ” A pénzügyi eszközből nyújtott kölcsön akkor segíthet,ha a bankok vonakodnak a kölcsönfelvevő számára elfogadható feltételekkel kölcsönt nyújtani. Ilyen kölcsön esetén a bankok kisebb kamatlábat, hosszabb futamidőt vagy 
enyhébb biztosítéki feltételeket kínálhatnak.
Tőkebefektetés
„Teljes vagy részleges tulajdonjogért cserében közvetlen vagy közvetett 
tőkejuttatás egy cégnek; a tőkebefektető általában valamilyen vezetői ellenőrzést szerez a cég fölött, és részesülhet annak nyereségéből. ”A pénzügyi megtérülés a vállalkozás méretétől és nyereségtermelő képességétől függ. A megtérülés történhet osztalék, a részesedésnek másik befektető számára történő eladása (kilépés) vagy tőzsdei bevezetés (IPO) révén.Garanciák
„Írásos kötelezettségvállalás arra, hogy a garanciavállaló felelősséget vállal egy harmadik fél adósságának vagy kötelezettségének egészéért vagy egy részéért, vagy a harmadik fél kötelezettségeinek sikeres teljesítéséért, ha olyan esemény történik, amelyik életbe lépteti a garanciát, például kölcsön vissza nem ﬁzetése*. ”A garanciák általában pénzügyi műveleteket, például kölcsönügyleteket fedeznek.
* Európai Bizottság (2015). Útmutató a tagállamok számára a pénzügyi
   eszközökhöz. Glosszárium.
Kvázi tőkebefektetés
„Olyan típusú ﬁnanszírozás, amely a tőkebefektetés és az adósság közé esik, 
kockázata nagyobb, mint az elsőrendű adósságé, de kisebb, mint a szokásos tőkebefektetésé.A kvázi tőkebefektetés strukturálható adósságként, jellemzően biztosíték nélküli adósságként vagy alárendelt adósságként, és néhány esetben átalakítható tőkerészesedéssé vagy elsőbbségi tőkerészesedéssé. ”A kockázat-megtérülés proﬁl jellemzően az adósság és a vállalati tőkestruktúrában lévő saját tőke közé esik.
16 Bevezetés 
02 
A vissza nem térítendő támogatásokhoz képest (amelyek az uniós költségve -
tésből való finanszírozás hagyományos módját jelentik) a helyesen alkalmazott 
pénzügyi eszközöknek két konkrét előnyük is van:
 ο a közforrások lehetséges tőkeáttételi hatása (azaz az eredeti közfinanszírozás 
kiegészítése további magán- és közforrások mozgósításával);
 ο az alaptőke megújuló jellege (azaz ugyanazon források több ciklusban való 
felhasználása) lehetővé teszi, hogy elvben a pénzügyi eszközből származó 
finanszírozás minden egyes eurója többször is felhasználható legyen.
03 
Annak, hogy a kölcsönöket vissza kell fizetni, a garanciákat fel kell szabadítani, 
és a tőkebefektetések eredményét vissza kell forgatni, elvben hatással kelle -
ne lennie a végső kedvezményezettek magatartására is, mégpedig úgy, hogy 
jobban használják fel a közpénzeket és kisebb valószínűséggel váljanak függővé 
a köztámogatástól.
04 
A pénzügyi eszközök közös definícióját első ízben a költségvetési rendelet 
2012 -es felülvizsgálatakor határozták meg; azóta ez a definíció szerepel a 2014–
2020-as programidőszakra szóló ágazati rendeletekben is (lásd: II. melléklet )
Pénzü gyi eszközök használata az uniós költségvetés 
végrehajtásában 2007 óta
Az uniós költségvetésből finanszírozott pénz ügyi eszközök 
használata
05 
Az uniós költségvetés végrehajtása történhet megosztott irányítással (azaz 
a tagállamokkal együttműködve, például a kohéziós politika területén), közvetlen 
irányítással (azaz a bizottsági főigazgatóságok vagy végrehajtó ügynökségek 
révén), vagy pedig közvetett irányítás révén (azaz a költségvetés végrehajtási 
feladataival harmadik országokat vagy különböző szervezeteket bíznak meg)9. Ez 
utóbbi kettőt együtt központi irányításnak nevezzük.9 A költségvetési rendelet 
58. cikke.
17 Bevezetés 
06 
A pénzügyi eszközök az uniós költségvetés különböző részein használatosak:
 ο megosztott irányítású pénzügyi eszközök a kohézió területén, főként az 
Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) és kisebb mértékben az Európai 
Szociális Alap (ESZA) keretében. A 2014–2020-as programidőszak kezdetétől 
a Kohéziós Alap (KA) keretében is használhatóak pénzügyi eszközök. Minden 
pénzügyi eszközt egy operatív program keretében kell alkalmazni, és erről, 
valamint az eszköz nagyságáról és kialakításáról az adott programért felelős 
irányító hatóság dönt10. Pénzügyi eszközöket használnak az Európai Mező -
gazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap (EHA) 
keretében is;
 ο a központi irányítású pénzügyi eszközöket különféle költségvetési területek -
ről finanszírozzák, mint például kutatás, vállalkozás és ipar, oktatás és kultúra 
stb. Ezeknél az eszközöknél a Bizottság partnereivel együtt közvetlenül részt 
vesz az eszköz kialakításában, a befektetési stratégia kidolgozásában és az 
alaptőke meghatározásában. Az ilyen eszközök létrehozásáról a költségve -
tési hatóságok (azaz az Európai Parlament és a Tanács) döntenek a Bizottság 
javaslata alapján.
A pénz ügyi eszközök alapkezelőjének kiválasztására vonatkozó 
szabályok
07 
Megosztott irányítás esetén a pénzügyi eszközt létre lehet hozni önálló alapként 
vagy egy holdingalap részeként; ezt a későbbiekben egyedi alapnak nevezzük 
(lásd: 1. ábra ). A holdingalap, amelyet néha „az alapok alapjának” is neveznek, 
a különböző típusú eszközök irányításának céljára létrehozott alap. Azt is lehe -
tővé teszi, hogy egy vagy több operatív programból egy vagy több pénzügyi 
eszközt finanszírozzanak.
08 
A pénzügyi eszközöket általában állami vagy magánbankok vagy más pénzügyi 
közvetítők kezelik, nem pedig közigazgatási szervek. Az ERFA és az ESZA kere -
tében működő pénzügyi eszközöknél az alapkezelő kiválasztásának meg kell 
felelnie az uniós és a tagállami közbeszerzési szabályoknak, ha az alap kezelésére 
pályázatot írnak ki. Ha a közbeszerzési szabályokat nem kell alkalmazni (vagyis 
ha az alapkezelési szerződés nem közszolgáltatási szerződés), akkor az irányító 
hatóság jelölheti ki az alapkezelőt, feltéve, hogy teljesülnek az állami támogatás -
ra vonatkozó szabályok (lásd: 10–12. bekezdés).
09 
Az EBB csoportnak (amely az Európai Beruházási Alapból [EBA] és az Európai 
Beruházási Bankból [EBB] áll) különleges státusza van, mivel ezeket közbeszerzési 
eljárás nélkül ki lehet jelölni alapkezelőnek11. Ezek irányítják továbbá a legtöbb 
központi irányítású pénzügyi eszközt is, amelyeknek az alapkezelőjét a jogsza -
bályjavaslat nevezi meg.10 Európai Parlament, Belső 
Politikák Főigazgatósága: 
Financial Engineering 
Instruments in Cohesion 
policy (Pénzügyi konstrukciók 
a kohéziós politika területén), 
tanulmány, 2013, 46. o.
11 Az általános rendelet 
44. cikkének c) pontja.
18 Bevezetés 
Forrás:  Európai Számvevőszék.1. ábraHoldingalap struktúrájának egyszerűsített áttekintése az ERFA vagy ESZA keretében 
működő pénz ügyi eszközöknél
További köz- és
magánszférabeli hozzájárulás 
az alaptőkéhez
Hozzájárulás az alaptőkéhez az OP-ból (uniós és tagállami köz-és magánforrások)
Hozzájárulás az alaptőkéheza holdingalapból
Pénzügyi támogatás kölcsönök, garanciák,részesedések útjánPénzügyi támogatás vissza/f_izetéseVissza/f_izetés a részalap felszámolásakor, valamint az osztalék-/kamatki/f_izetések stb. a végrehajtás soránFel nem használt alaptőke vissza/f_izetése az OP lezárásakor
Pénzügyi
közvetítőPénzügyi
közvetítőIrányító hatóság ERFA, ill. ESZA operatív program (OP)
Holdingalap
Részalap („kedvezményezett”)
Végső kedvezményezett
19 Bevezetés 
Pénz ügyi eszközök és az állami támogatásra vonatkozó uniós 
szabályok
10 
A megosztott irányítású uniós alapok a tagállami vagy a regionális költségvetés 
részeként tekintendők, és mint ilyenek elvileg az állami támogatások szabályo -
zása alá esnek. A pénzügyi eszköz alkalmazásakor ezért az irányító hatóságoknak 
biztosítaniuk kell az állami támogatásra vonatkozó szabályok betartását12. Az 
állami támogatásra vonatkozó szabályokat az új általános csoportmentességi 
rendelet (GBER)13 és a Bizottság új, a kockázatos pénzügyekre vonatkozó iránymu -
tatásai14 tartalmazzák, mindkettő 2014 júliusában lépett hatályba.
11 
Az ERFA és az ESZA keretében működő minden pénzügyi eszköznél az irányító 
hatóságnak bizonyítékot kell szolgáltatnia arról, hogy15:
 ο az eszköz megfelel a szokásos piaci gyakorlatnak (ami a gyakorlatban azt 
jelenti, hogy az alap kezeléséről nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes 
eljárással döntöttek); vagy
 ο az eszköz a „ de minimis ” rendelet16 hatálya alá esik; vagy
 ο az eszköz mentességet élvező támogatásnak minősül, mivel a GBER hatálya 
vagy a Bizottság kockázatfinanszírozási iránymutatása szerinti bejelentett 
támogatási program hatálya alá esik.
12 
A központi irányítású pénzügyi eszközök (amelyek nem használnak tagállami 
vagy regionális forrásokat, így nem részei a tagállami költségvetésnek) kívül 
esnek az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályokon, mivel az EUMSZ 
107. cikkének fő feltétele: „a tagállamok által vagy állami forrásból […] nyújtott 
[…] támogatás” nem teljesül.
Háttér-információk a pénz ügyi eszközök számáról és 
alaptőkéjéről, 2007 óta
A 2007–2013-as programidőszak
13 
A 2007–2013-as programidőszakban a 28 uniós tagállam közül 25 használt pénz -
ügyi eszközöket. Csak Horvátország, Írország és Luxemburg nem használta ezt 
a finanszírozási mechanizmust17. A III. és IV. mellékletben  áttekintés található az 
ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközökről, tagállamonként.12 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 37. cikkének (1) 
bekezdése: „E cím (IV. cím, 
Pénzügyi eszközök) 
alkalmazásakor az irányító 
hatóságok, az alapok alapjait 
kezelő szervezetek és 
a pénzügyi eszközöket kezelő 
szervezetek betartják az 
alkalmazandó jogot, különös 
tekintettel az állami 
támogatásokra és 
a közbeszerzésekre vonatkozó 
rendelkezésekre. ”
13 A Bizottság 2014. június 17-i 
651/2014/EU rendelete 
a Szerződés 107. és 108. cikke 
alkalmazásában bizonyos 
támogatási kategóriáknak 
a belső piaccal 
összeegyeztethetőnek 
nyilvánításáról (HL L 187., 
2014.6.26., 1. o.).
14 Európai Bizottság: 
Iránymutatás 
a kockázatfinanszírozási célú 
befektetések előmozdítása 
érdekében nyújtott állami 
támogatási intézkedésekre 
vonatkozóan (HL C 19., 
2014.1.22., 4. o.).
15 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 37. cikke.
16 A Tanács 2015. július 13-i (EU) 
2015/1588 rendelete az 
Európai Unió működéséről 
szóló szerződés 107. és 108. 
cikkének a horizontális állami 
támogatások bizonyos fajtáira 
történő alkalmazásáról 
(kodifikált szöveg) (HL L 248., 
2015.9.24., 1. o.).
17 Luxemburgban azonban 
hoztak létre központi 
irányítású pénzügyi 
eszközöket. Ezenkívül írországi 
és horvátországi projektek is 
kaptak ilyen eszközök útján 
uniós finanszírozást.
20 Bevezetés 2. táblázatAz ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök alkalmazása (2007–2013), 
2014. december 31-i állapot
Finanszírozási megállapodásokban 
pénzügyi eszközökre lekötött 
összegek
(millió euró)Operatív programokból a  pénzügyi 
eszközökbe befizetett összegek
(millió euró)A pénzügyi eszközökből a végső 
kedvezményezetteknek kifizetett 
összegek
(millió euró)
OP1EU EU/OP % OP EU EU/OP % OP EU EU/OP %
ERFA17 06110 946n.a.15 189 10 452 69% 8 871 5 594 63%
ESZA 472 829 462 56% 318 207 65%
Összesen 17 061 11 418 67% 16 018 10 914 68% 9 189 5 801 63%
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság legfrissebb adatai alapján, 2015. szeptember2.
1  Az operatív programokban lekötött összegeknél a Bizottság végrehajtási jelentése nem különíti el az ERFA, illetve az ESZA keretében működő 
pénzügyi eszközöket.
2  EGESIF_15–0027–00: Summary of data on the progress made in financing and implementing financial engineering instruments reported by 
the managing authorities in accordance with Article 67(2)(j) of Council Regulation (EC) No 1083/2006, Programme period 2007–2013, Situation 
as at 31 December 2014 (Összefoglaló a pénzügyi konstrukciók finanszírozása és végrehajtása terén elért előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 1083/2006/EK tanácsi rendelet 67. cikke (2) bekezdésének j) pontjával összhangban szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as programidőszak, 2014. december 31-i állapot), 21. és 54. o.14 
Amint a  2. táblázatban  látható, 2014 végére mintegy 15,2 milliárd euró befizeté -
sére került sor az ERFA operatív programjaiból, és 0,8 milliárd euró befizetésére az 
ESZA operatív programjaiból. Ez jelentős növekedés: az összeg a 2000–2006 -os 
programidőszakban mintegy 1,3  milliárd  euró, az 1994–1999-es programidőszak -
ban pedig 0,6  milliárd  euró volt18.
15 
A 2007–2013-as programidőszakban a pénzügyi eszközökbe fizetett uniós hozzá -
járulás az ERFA számára biztosított összes uniós finanszírozás 5%-ának, illetve az 
ESZA számára biztosított összes uniós finanszírozás 1%-ának felel meg. Az ERFA 
és az ESZA keretében a 2007–2013-as időszakban működő pénzügyi eszközök 
alaptőkéjéhez az uniós költségvetés összesen 69%-ban, illetve 56%-ban járult 
hozzá (lásd: 2. táblázat ). A végső kedvezményezettekhez eljutó pénzügyi támo -
gatás tekintetében az uniós hozzájárulás 63% (ERFA), illetve 65% (ESZA).18 Európai Bizottság, EBB: FI 
Compass – ‘Financial 
Instruments - A sustainable 
way of achieving EU economic 
and social objectives’, (Iránytű 
a pénzügyi eszközökhöz – Az 
uniós gazdasági és társadalmi 
célok elérésének fenntartható 
módja), 3. o.
21 Bevezetés 3. táblázat16 
A Bizottság legfrissebb adatai szerint az ERFA keretében 972, az ESZA esetében 
pedig 53 pénzügyi eszközt hoztak létre az Unió egészében. Ezekből 903 egyedi 
ERFA-alap, 49 pedig ESZA-alap (lásd: 3. táblázat ). Az ERFA-eszközökből 31-et az 
EBB csoport kezel (lásd: 9. bekezdés).
17 
Ezenkívül volt még 14 eszköz, amelyet az EMVA-n, és 6 eszköz, amelyet az EHA-n 
keresztül finanszíroztak. A 2007–2013-as programidőszakban ennél a két alapnál 
nem volt előírva, hogy a tagállamoknak be kell számolniuk a pénzügyi eszközök -
ről, így erre nézve nincsenek hivatalos adatok19. A Számvevőszék által összeál -
lított adatok alapján azonban 2013 végén az EMVA-ból társfinanszírozott alap -
tőke-juttatás kb. 700 millió euróra, az EHA esetében pedig kb. 72  millió euróra 
becsülhető (ez mindkét esetben tartalmazza a programokhoz adott tagállami 
hozzájárulásokat is).19 Lásd: A „Sikeres és ígéretes-e 
a pénzügyi eszközök 
alkalmazása a vidékfejlesztés 
terén?” című 5/2015. sz. 
különjelentés 82. bekezdése 
(http://eca.europa.eu ).
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök az egyedi alap típusa 
szerint (2007–2013), 2014. december 31-i állapot
ERFA ESZA
Alapok számaAlaptőke  
(millió euró)Alapok számaAlaptőke  
(millió euró)
Egyedi alapok , ebből:
– kölcsönalap 371 5 637 31 417
– garanciaalap 171 2 215 7 196
– tőkejuttatási alap 162 2 006 1 70
–  vegyes alapok (kölcsönök, garanciák, tőkejuttatás 
vagy más eszközök kombinációja)110 2 496 5 59
– egyéb eszközök 6 65 0 0
– típus nincs megadva 83 770 5 74
Összesen 903 13 189 49 816
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság legfrissebb adatai alapján, 2015. szeptember.
22 Bevezetés 
18 
A központi irányítású eszközöknél az összes költségvetési területen a 2007–
2013 -as eszközökhöz rendelt összes uniós hozzájárulás mintegy 5,5  milliárd  euró20 
volt, ami 21 pénzügyi eszköz között oszlott meg21. Ezen eszközök működése 
kiterjed az összes uniós tagállamra.
A 2014–2020-as programidőszak
19 
Az uniós költségvetésen belül az európai strukturális és beruházási alapok 
(esb-alapok) jelentik a tőkeberuházások és az infrastruktúrák finanszírozásá -
nak fő forrását, mintegy 450 milliárd eurós összköltségvetéssel a 2014–2020-as 
programidőszakra.
20 
2011 óta az Európai Parlament és az Európai Tanács ösztönzi a pénzügyi eszközök 
nagyobb mértékű használatát22. Ez a politikai elkötelezettség tükröződik a közös 
rendelkezésekről szóló rendeletben (CPR) is, amely a pénzügyi eszközök kiterjed -
tebb használatáról rendelkezik mind az öt esb-alapnál (azaz a Kohéziós Alapnál is) 
és a programok összes tematikus célkitűzésénél23.
21 
A Bizottság 2015 végi becslése szerint a 2014–2020-as programidőszak egé -
szében közelítőleg 21 milliárd euró lesz elkülönítve a pénzügyi eszközökre az 
öt esb-alapból24. Mivel 2014 végén az ilyen eszközök alaptőkéjéhez való uniós 
hozzájárulás a 2007–2013-as programidőszakban átlagban összesen 68% körül 
volt25, becslésünk szerint az uniós költségvetésből származó 21  milliárd  eurós 
összeg valószínűleg közelítőleg 31 milliárd euró teljes tőkejuttatásnak felel meg 
(figyelmen kívül hagyva az alapokba az esb-programokon kívül érkező esetleges 
további tagállami és magánfinanszírozást).
22 
Összehasonlításképpen, az Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA) azt tűzte ki 
célul, hogy a 2015–2017-es időszakban legalább 315  milliárd  eurót mozgósítson 
az Unióban hosszú távú magán- és közfinanszírozású beruházásokra és a projek -
tek finanszírozására az azt követő években.20 COM(2015) 565 final, 2015. 
november 13.: A Bizottság 
jelentése az Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak 
a költségvetési rendelet 140. 
cikke (8) bekezdésének 
megfelelően az általános 
költségvetésből támogatott 
pénzügyi eszközök 2014. 
december 31-i állapotáról, 4. o.
21 SWD(2015) 206 final, 2015. 
november 13.: A pénzügyi 
eszközökre vonatkozó 
tevékenységek, 6–12. o.
22 Európai Parlament: a Bizottság 
ötödik kohéziós jelentése és 
a 2013 utáni kohéziós politikai 
stratégia, EUCO 169/13, az 
Európai Tanács 
következtetései, 2013. október 
25., 10. o.
23 Az 1303/2013/EU rendelet.
24 Európai Parlament, Bizottság: 
A 2014-es költségvetési 
zárszámadási eljárás. Válaszok 
az Európai Parlament által 
Crețu biztoshoz intézett írásos 
kérdésekre, 2015. december 
7-i meghallgatás, 34. o.
25 EGESIF_15-0027-00: Summary 
of data on the progress made 
in financing and 
implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
Programme period 2007-2013, 
Situation as at 
31 December 2014 
(Összefoglaló a pénzügyi 
konstrukciók finanszírozása és 
végrehajtása terén elért 
előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
67. cikke (2) bekezdésének j) 
pontjával összhangban 
szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as 
programidőszak, 2014. 
december 31-i állapot), 21. és 
54. o.
23
 Az ellenőrzés 
hatóköre és módszere
23 
Az ellenőrzés keretében a Számvevőszék azt vizsgálta, hogy a 2007–2013-as prog -
ramidőszakban a pénzügyi eszközök hatékony mechanizmusnak bizonyultak-e 
az uniós költségvetés végrehajtásában. Ebben az összefüggésben jelentésünk 
a következő fő ellenőrzési kérdéseket tárgyalja:
 ο A piaci igényeket tekintve megfelelő méretűek voltak a pénzügyi eszközök?
 ο Sikerült a pénzügyi eszközöknek magántőkét bevonniuk?
 ο Megújuló pénzügyi támogatást nyújtottak a pénzügyi eszközök?
 ο Költséghatékony módszernek bizonyultak a pénzügyi eszközök az uniós költ -
ségvetés végrehajtására?
Mindegyik kérdés esetében megvizsgáltuk, milyen tanulságokat lehet levonni a talált 
főbb hiányosságokból. Azt is értékeltük, hogy ezeket milyen mértékben kezelte 
a 2014–2020-as programidőszakra alkalmazandó új szabályozás.
24 
Ellenőrzésünk a 2009-től 2015-ig terjedő időszakra vonatkozik. Főként a regioná -
lis, szociális, közlekedési és energiaügyi szakpolitikai területekre koncentráltunk. 
Kiemelten vizsgáltuk az ERFA és az ESZA keretében működő összes pénzügyi 
eszközt, valamint a szociális, közlekedési és energiaügyi szakpolitikai területen 
működő hat központi irányítású pénzügyi eszközt. A jelentésben ismertetett több 
kérdés azonban az uniós költségvetés más olyan területeit is érintheti, ahol ilyen 
eszközöket használnak.
25 
Az ellenőrzési munka a következőkből állt:
 ο a Bizottság, az EBB, az EBA és mások által készített különféle elemzések és 
kiadványok áttekintése;
 ο a Bizottság által 2015 szeptemberében az ERFA és az ESZA keretében működő 
összesen 1025 pénzügyi eszközről kiadott legújabb éves monitoringjelentés 
elemzése. Ezt az elemzést a Bizottság által 2015 novemberében szolgáltatott 
adatok alapján elvégeztük a központi irányítású 21 pénzügyi eszközből hat -
nál26 is (ezek 789 millió eurós uniós hozzájárulást jelentenek, azaz a mind a 21 
eszköz teljes összegének 14%-át)27;
 ο az uniós költségvetésnek a jelentés által vizsgált területén alkalmazott 
pénzügyi eszközökről szóló 10 esettanulmány28 vizsgálata, beleértve az egyik 
tagállamban (Szlovákia) tett helyszíni látogatást is;26 A hat pénzügyi eszköz 
egyikének, a 2020-as 
energiaügyi, éghajlat-változási 
és infrastrukturális európai 
alapnak (Marguerite Alap) az 
irányítása közvetlen irányítási 
móddal történik (lásd: 6. 
bekezdés).
27 SWD(2015) 206 final. Európai 
Bizottság: Summary of data on 
the progress made in 
financing and implementing 
financial engineering 
instruments reported by the 
managing authorities in 
accordance with Article 67(2)(j) 
of Council Regulation (EC) No 
1083/2006, Programme period 
2007-2013, Situation as at 
31 December 2014 
(Összefoglaló a pénzügyi 
konstrukciók finanszírozása és 
végrehajtása terén elért 
előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
67. cikke (2) bekezdésének j) 
pontjával összhangban 
szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as 
programidőszak, 2014. 
december 31-i állapot), 
Brüsszel, 2015. szeptember.
28 Kölcsöngarancia transzeurópai 
közlekedési hálózati projektek 
számára (LGTT), 
Projektkötvény-
kezdeményezés (PBI), 
Marguerite Alap, Európai 
Energiahatékonysági Alap 
(EEEF), európai Progress 
mikrofinanszírozási eszköz 
(EPMF), JESSICA Görögország, 
JEREMIE Szlovákia, Vállalkozási 
Alap Görögország, 
Vállalkozásfinanszírozás 
Magyarország (JEREMIE 
Magyarország), JEREMIE 
Szicília.
24 Az ellenőrzés hatóköre és módszere 
 ο a Számvevőszék által 2009 óta végzett szabályszerűségi ellenőrzésekben 
vizsgált 45 pénzügyi eszköz (az eredményeket korábban az éves jelentéseink -
ben mutattuk be), valamint a 2012 óta végzett teljesítmény-ellenőrzésekben 
vizsgált 54 pénzügyi eszköz követővizsgálata;
 ο a pénzügyi eszközök alkalmazásában részt vevő 85 irányító hatóság és 
alapkezelő körében végzett felmérés. A 85 megkérdezett szervezet közül 82 
megosztott irányítású ERFA- és ESZA-eszközökkel foglalkozott, három pedig 
központi irányítású eszközökkel. A megosztott irányítású eszközökre 66 vá -
lasz, a központi irányítású eszközökre pedig 2 válasz érkezett;
 ο interjúk a Bizottság, az EBB és az EBA több mint 40 tisztviselőjével és a terü -
lettel foglalkozó szervezetek29 több mint 10 szakértőjével.
26 
A Számvevőszék már számos esetben vizsgálta a pénzügyi eszközök használatát, 
és megállapításairól 2011 óta több éves jelentésben30 és különjelentésben31 is 
beszámolt. Ezenfelül maga a Bizottság, de az EBB, az EBA, az Európai Parlament, 
a tagállami ellenőrző szervezetek és a magánszektorbeli alapkezelők is számos 
olyan problémát azonosítottak az utóbbi években, amelyek együttesen korlátoz -
ták a pénzügyi eszközök eredményességét a 2007–2013-as programidőszakban. 
Ez a jelentés ezekre az értékelésekre is épít.29 Caisse des Dépôts, 
Kreditanstalt für 
Wiederaufbau (KfW) és OECD.
30 A 2010-es éves jelentés 
(HL C 326., 2011.11.10.) 
4.30–4.36. bekezdése; 
a 2011-es éves jelentés 
(HL C 344., 2012.11.12.) 
5.34. bekezdése; a 2012-es 
éves jelentés (HL C 331., 
2013.11.14.) 10.31. bekezdése; 
a 2013-as éves jelentés 
(HL C 398., 2014.11.12.) 
5.33–5.36. bekezdése; 
a 2014-es éves jelentés 
(HL C 373., 2015.11.10.) 
6.46–6.52. bekezdése.
31 4/2011. sz. különjelentés:  
„A kkv-garanciakeret 
ellenőrzése”; 2/2012. sz. 
különjelentés: „Az Európai 
Regionális Fejlesztési Alapból 
támogatott pénzügyi 
konstrukciók kkv-k részére”; 
5/2015. sz. különjelentés: 
„Sikeres és ígéretes-e 
a pénzügyi eszközök 
alkalmazása a vidékfejlesztés 
terén?”; 8/2015. sz. 
különjelentés: „Az uniós 
pénzügyi támogatás 
megfelelő választ ad 
a mikrovállalkozók igényeire?” 
(http://eca.europa.eu ).
25
 Észrevételek
32 Lásd: a 2013-as pénzügyi évről 
szóló éves jelentés 
(5.35. bekezdés), a 2014-es 
pénzügyi évről szóló éves 
jelentés (6.49. bekezdés) és 
a 8/2015. sz. különjelentés 
(67. bekezdés).
33 Európai Bizottság: Summary of 
data on the progress made in 
financing and implementing 
financial engineering 
instruments reported by the 
managing authorities in 
accordance with Article 67(2)(j) 
of Council Regulation (EC) No 
1083/2006, Programme period 
2007-2013, Situation as at 
31 December 2014 
(Összefoglaló a pénzügyi 
konstrukciók finanszírozása és 
végrehajtása terén elért 
előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
67. cikke (2) bekezdésének j) 
pontjával összhangban 
szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as 
programidőszak, 2014. 
december 31-i állapot), 22. o.A piaci igényeket tekintve megfelelő méretűek voltak 
a pénzü gyi eszközök?
27 
A pénzügyi eszközök önmagukban véve nem projektek, hanem az uniós költ -
ségvetésből nyújtható finanszírozás egyik eszközét jelentik. A kohéziós politika 
területén egy irányító hatóság azon döntése, hogy egy operatív programból 
pénzügyi eszköz révén nyújt támogatást, nem elsősorban arról szól, hogy beru -
házzanak-e forrást vagy ne (ez már előre meg van határozva az operatív prog -
ramban), hanem a beruházás módjáról: vissza nem térítendő egyszeri támoga -
tás formájában, vagy pedig pénzügyi eszköz révén történő támogatással, ami 
visszafizetendő pénzügyi támogatást jelent.
28 
Azt vizsgáltuk ezért, hogy az 1025 ERFA- és ESZA-eszköz milyen mértékben 
használta fel alaptőkéjét arra, hogy a végső kedvezményezetteknek különböző 
formájú pénzügyi támogatásokat nyújtson, és elemeztünk több olyan tényezőt, 
amelyek hozzájárultak ahhoz, hogy a 2007–2013-as programidőszakban a végső 
kedvezményezettekhez történő kihelyezés aránya kicsi volt: az eszközök induló 
alaptőkéjének nagyságát, a piaci igények kezelését az irányító hatóság részéről 
és a regionális pénzügyi eszközöket terhelő egyedi nehézségeket. Azt is elemez -
tük, hogyan kezelték a hasonló szempontokat a központi irányítású eszközök 
esetében.
A túl nagy alaptőke kis kihelyezési arányokhoz, 
a kötelezettségvállalások megsz üntetésének elker üléséhez 
és valószínűsíthető záráskori visszatérítéshez vezetett
29 
A pénzügyi eszközök kihelyezési arányát már több éves jelentésben és külön -
jelentésben vizsgáltuk32. Ebben a jelentésben a tagállamok által a Bizottsághoz 
a 2014. december 31-i állapotról küldött beszámolókban szereplő legfrissebb 
információkat elemezzük, amelyeket 2015 szeptemberében tettek közzé. E leg -
frissebb adatok elemzése azt mutatja, hogy jelentős számú eszköz továbbra is 
nehezen tudja a kapott alaptőkét a tervezettnek megfelelően felhasználni.
30 
A 4. táblázatban  láthatók a kihelyezési arányok a 2007–2013-as programidő -
szakban pénzügyi eszközt alkalmazó 25 tagállamban33. A százalékos értékek az 
érintett tagállamokban működő összes ERFA- és ESZA-eszköz átlagait jelentik. 
A pénzügyi eszközök jelentős részét csak 2012-ben vagy később hozták létre.
26 Észrevételek 
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök alkalmazása tagállamonként, 
2014. december 31-i állapot
TagállamLekötött 
OP-hozzá-
járulások  
(millió euró)Ebből uniós 
hozzájárulás 
%Pénzügyi eszközbe befizetett 
OP-hozzájárulás  
(millió euró)Végső kedvezményezettnek kifizetett 
OP-hozzájárulás  
(millió euró)
ÖsszegA kötelezettség -
vállalás %-ábanÖsszegA befizetett 
összeg %-ábanA kötelezettség -
vállalás %-ában
Észtország 200 125 63% 200 100% 191 95% 95%
Lengyelország 1 196 1 008 84% 1 190 100% 1 104 93% 92%
Szlovénia 124 105 85% 124 100% 112 90% 90%
Magyarország 916 778 85% 897 98% 751 84% 82%
Németország 1 629 1 025 63% 1 554 95% 1 265 81% 78%
Málta 12 10 83% 12 100% 10 81% 81%
Portugália 854 531 62% 477 56% 386 81% 45%
Cseh Köztársaság 278 171 62% 278 100% 223 80% 80%
Dánia 74 35 47% 51 68% 40 80% 55%
Románia 150 129 86% 150 100% 118 78% 78%
Svédország 161 74 46% 157 97% 121 77% 75%
Litvánia 507 409 81% 444 87% 331 75% 65%
Franciaország 460 240 52% 419 91% 310 74% 67%
Belgium 396 159 40% 396 100% 288 73% 73%
Finnország 75 35 47% 75 100% 51 68% 68%
Lettország 216 160 74% 216 100% 145 67% 67%
Egyesült Királyság 1 632 710 44% 1 483 91% 983 66% 60%
Ciprus 20 17 85% 20 100% 13 63% 63%
Bulgária 388 330 85% 388 100% 228 59% 59%
Ausztria 27 10 37% 27 100% 13 49% 49%
Hollandia 75 20 27% 67 90% 32 47% 42%
Görögország 1 789 1 477 83% 1 589 89% 695 44% 39%
Olaszország 4 538 2 809 62% 4 460 98% 1 427 32% 31%
Spanyolország 1 233 954 77% 1 234 100% 330 27% 27%
Szlovákia 112 95 85% 112 100% 23 21% 21%
Összesen 17 061 11 418 67% 16 018 94% 9 188 57% 54%
Megjegyzés:  Horvátország, Írország és Luxemburg nem szerepelnek a felsorolásban, mivel a 2007–2013-as programidőszakban nem használtak az ERFA 
vagy az ESZA keretében működő pénzügyi eszközöket.
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság 2015-ös adatai alapján.4. táblázat
27 Észrevételek 
31 
2014 végéig, amikor már csak egy év volt hátra az eredeti jogosultsági időszak 
végéig (2015. december 31.), az ERFA- és ESZA-eszközök alaptőkéjének csupán 
57%-át helyezték ki a végső kedvezményezettekhez. A kihelyezési arány különö -
sen kicsi volt a Szlovákiában (21%), a Spanyolországban (27%) és az Olaszország -
ban (37%) használt pénzügyi eszközöknél. Ezenkívül további három tagállamnál 
(Görögország, Hollandia, Ausztria) a kihelyezés az induló alaptőkének kevesebb 
mint a fele volt.
32 
Összességében az ERFA keretében működő 972 pénzügyi eszközből 177-nél 
(18%), illetve az ESZA 53 pénzügyi eszközéből 16-nál (30%) a kihelyezés 2014 
végéig nem érte el az alaptőkéjük egyharmadát. Ennél a 177 eszköznél az alaptő -
ke összes fel nem használt része 4,2 milliárd eurót tett ki 2014. december 31-én. 
Ezeknél az eszközöknél valószínűtlennek tartjuk, hogy a rendelkezésre álló forrá -
sokat valamikor is felhasználják, annak ellenére, hogy a Bizottság a jogosultsági 
időszakot 2017 márciusáig meghosszabbította (lásd: 43. bekezdés). A pénzügyi 
eszközök végleges kihelyezési arányát ugyanakkor csak az életciklusuk végén 
lehet értékelni, különösen azoknál, amelyeket a programidőszak vége felé hoztak 
létre.
A pénz ügyi eszközök nagy induló alaptőkéje miatt kicsik 
a kihelyezési arányok
33 
Az interjúk során gyakran elhangzott, hogy a pénzügyi és gazdasági válságnak 
súlyos hatása volt, és negatívan érintette a végső kedvezményezettekhez történő 
kihelyezés arányát. A probléma nagyságát tekintve azonban úgy véljük, hogy ez 
nem az egyetlen és nem is a legfőbb oka a kis kihelyezési arányoknak. A kis kihe -
lyezési arányok elsődleges oka valójában mindenekelőtt a pénzügyi eszközök túl 
nagy alaptőkéje.
34 
A Bizottság által 2015-ben közzétett adatokat elemezve pozitív korreláció figyel -
hető meg az ERFA és az ESZA tagállami szintű felhasználási arányai és a pénzügyi 
eszközökből a végső kedvezményezettekhez történő kihelyezések arányai között 
(lásd: 2a. ábra  és 2b. ábra ). Ez az elemzés kimutatja, hogy azok a tagállamok, 
amelyek már az ERFA- és az ESZA-költségvetést is nehezen használják fel, gyak -
ran még problémásabbnak találják a pénzügyi eszközökre elkülönített alaptőke 
kihelyezését.
28 Észrevételek 2a. ábraAz ERFA tagállami szintű összesített felhasználásának és a pénzügyi eszközök végső 
kedvezményezetti szinten történő kihelyezési arányának összehasonlításaA pénzügyi eszközök kihelyezési aránya a végső
kedvezményezettek szintjén – az OP összegei
Az ERFA felhasználása tagállami szintenAz ERFA átlagos 
felhasználása tagállami 
szinten (77%)A pénzügyi eszközök átlagos 
kihelyezési aránya a végső 
kedvezményezettekhez (58%)
100% 95% 90% 85% 80% 75% 70% 65% 60% 55% 50%100%
80%
60%
40%
20%
0%Belgium
BulgáriaCseh Közt.
DániaNémeto.Észtország
Görögo.
Spanyolo.Franciao.
Olaszo.Ciprus Letto. LitvániaMagyaro.
Málta
HollandiaAusztriaLengyelo.
Portugália
RomániaSzlovénia
SzlovákiaFinno.Svédo.
Egyesült Kir.Trendvonal
Megjegyzés:  A körök mérete az operatív programokból a pénzügyi eszközökbe juttatott összes hozzájárulás nagyságát tükrözi (lásd: 4. táblázat ). Korrelációs együttható: 0,5.
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság 2015-ös adatai alapján.
29 Észrevételek 2b. ábraAz ESZA tagállami szintű összesített felhasználásának és a pénz ügyi eszközök végső 
kedvezményezetti szinten történő kihelyezési arányának összehasonlításaA pénzügyi eszközök kihelyezési aránya a végsőkedvezményezettek szintjén – az OP összegei
Az ESZA felhasználása tagállami szintenAz ESZA átlagos felhasználása 
tagállami szinten
(79%)A pénzügyi eszközök átlagos 
kihelyezési aránya a végső 
kedvezményezettekhez (38%)
100% 95% 90% 85% 80% 75% 70%100%
80%
60%
40%
20%
0%DániaÉszto.
Olaszo.NémetoLettország
Litvánia
Lengyelo.Trendvonal
Megjegyzés:  A körök mérete az operatív programokból a pénzügyi eszközökbe juttatott összes hozzájárulás nagyságát tükrözi (lásd: 4. táblázat ). Korrelációs együttható: 0,9.
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság 2015-ös adatai alapján.
30 Észrevételek 
25 tagállamból 21-ben megnövelték a pénz ügyi eszközök 
alaptőkéjét
35 
Azt is megállapítottuk, hogy 25 tagállamból 21-ben 2011 óta növekedett az 
induló alaptőke. Azóta összességében mintegy 7,1  milliárd  eurós további finan -
szírozást kaptak a pénzügyi eszközök az ERFA és az ESZA 2007–2013-as operatív 
programjaiból.
36 
Az eszközök alaptőkéjét leginkább Olaszországban (2,5  milliárd  euró), Spanyolor -
szágban (0,9  milliárd  euró), Görögországban (0,9  milliárd  euró), az Egyesült Király -
ságban (0,7 milliárd euró) és Magyarországon (0,5 milliárd euró) növelték meg. Ez 
az öt tagállam adja együtt az egész időszak teljes alaptőke-növelésének 77%-át. 
Ebből az öt tagállamból négynél (Olaszország, Spanyolország, Egyesült Királyság 
és Magyarország) 2014 végén átlag alatti volt az ERFA felhasználási aránya (lásd: 
2a. ábra )
A 2007–2013-as programidőszakra szóló jogalap egyes 
rendelkezései szinte arra ösztönözték a tagállamokat, hogy 
a pénz ügyi eszközök használatával elker üljék az uniós forrásokra 
vonatkozó kötelezettségvállalások megsz üntetésének kockázatát
37 
A 2007–2013-as programidőszak jogalapja lehetővé tette a tagállamoknak, 
hogy a pénzügyi eszközök segítségével előre lehívják az ERFA és az ESZA ope -
ratív programjaihoz járó uniós hozzájárulást. Ezt az előre felvett uniós forrást 
a tagállamok olyan mechanizmusként használhatták, amellyel elkerülhet -
ték a kötelezettségvállalások megszüntetésének kockázatát (n+2 szabály)34 
(lásd:  1. háttérmagyarázat ).34 Az automatikus megszüntetési 
szabály (n+2 szabály) 
a fennmaradt 
kötelezettségvállalások 
rendezését szolgálja. A szabály 
az előirányzat évét követő 
második év végéig ki nem 
fizetett, illetve kifizetési 
kérelemben nem igényelt 
források automatikus 
visszavonását írja elő.
A 2007–2013-as programidőszakban az ERFA és az ESZA alapokból pénz ügyi 
eszköz létrehozásához adott hozzájárulás megtérítése támogatható költségként
Az általános rendelet szerint a 2007–2013-as programidőszakban az operatív programokból pénzügyi esz -
közökre fordított kiadások támogathatóságának egyetlen feltétele volt: az, hogy az érintett összegeket alap 
vagy holdingalap létrehozására vagy ahhoz való hozzájárulásra kellett használni. Ennek alapján az ERFA- és az 
ESZA-hozzájárulásokat az uniós költségvetés megtérítette a tagállamoknak, és ezeket úgy tekintették, mint 
ideiglenesen felhasznált összegeket. Más szóval, nem volt követelmény az, hogy kapcsolat legyen az operatív 
programból az eszköznek juttatott alaptőke és a végső kedvezményezettek között. A tőkére kapott kamatok 
szintén az eszköz alaptőkéjét növelik. A Bizottság csak az operatív program lezárásakor határozza meg az ös z-
szes támogatható kiadást a végső kedvezményezetteknek nyújtott kölcsönök, garanciák és tőkebefektetések 
tényleges összege alapján.1. háttérmagyarázat
31 Észrevételek 
38 
Ez a megoldás ösztönzést jelent a tagállamoknak arra, hogy az operatív prog -
ramokhoz való uniós hozzájárulásnak legalább egy részét bankszámlákon és az 
alapokat kezelő pénzügyi közvetítőknél parkoltassák ahelyett, hogy ténylegesen 
felhasználnák a tervezett célokra (lásd: 2. háttérmagyarázat ).
Esettanulmány. Túl nagy alaptőke egy olaszországi pénz ügyi eszköznél (Fondo 
regionale di cogaranzia e controgaranzia per le PMI operanti in Sardegna)
2009 decemberében a regionális önkormányzat úgy döntött, hogy létrehoz egy 233  millió  eurós indulótőké -
jű garanciaalapot. Ez az összeg az operatív program teljes programidőszakra szóló teljes költségvetésének 
14%-a.
A teljes indulótőkét mintegy 2,3  milliárd  eurót kitevő kölcsönök garantálására szánták.
Az ennél az olasz garanciaalapnál 2010-ben végzett ellenőrzésünk megállapította, hogy nem volt olyan piaci -
igény-elemzés, amely indokolta volna ezt a forrásfelhasználást. Ráadásul több más előírt elem (mint például 
befektetési stratégia és terv, kilépési stratégia és felszámolási rendelkezések leírása) nem volt meg, amikor 
a regionális kormányzat és az alapkezelő regionális ügynökség aláírta a finanszírozási megállapodást.
Végül csak 2010 júniusában készült el és került jóváhagyásra az üzleti terv, és még így is irreális feltevéseken 
alapult.
Ellenőrzésük azt is kimutatta, hogy az irányító hatóság által 2007-ben az operatív programból lekötött finan -
szírozás jelentős részét addigra még nem költötték el. A pénzügyi eszköznek juttatott nagy indulótőke lehető -
vé tette, hogy megkerüljék az akkor érvényes n+2 szabályt, amely szerint a felhasználatlan lekötött forrásokra 
a kötelezettségvállalást két év után meg kell szüntetni.
2014 végén az irányító hatóság arról számolt be, hogy a 233 millió eurós összes alaptőkéből csak 45 millió eu -
rót helyeztek ki garancia formájában végső kedvezményezettekhez. Ez 19%-os kihelyezési arányt jelent.
A vállalt garanciák 460  millió  eurónyi kölcsönt fedtek le.2. háttérmagyarázat
32 Észrevételek 
39 
Másfelől találtunk egy olyan esetet, ahol a pénzügyi eszközök alaptőkéjét lecsök -
kentették, hogy figyelembe vegyék a piaci feltételeket és az előrejelzett kihelye -
zési arányokat – ezt jó gyakorlatnak tartjuk (lásd: 3. háttérmagyarázat ).
Esettanulmány. A JEREMIE Alap alaptőkéjének a változó piaci igényekhez igazodó 
csökkentése Litvániában
A JEREMIE (közös európai források mikro- és középvállalkozások számára) eszközt Litvániában 2008-ban hoz -
ták létre, és alaptőkéje 2009 végéig fokozatosan 210 millió euróra növekedett. Az alaptőkét egy 2007 szeptem -
berében a piaci igényekről készített értékelés alapján határozták meg.
Később azonban a litván gazdaságot érő gazdasági válság hatásainak elemzése után az irányító hatóság úgy 
döntött, hogy csökkenti az alap alaptőkéjét. 2012-re az alaptőkét 170 millió euróra csökkentették és a pénzt 
visszafizették az operatív programba.
A 170 millió euróra lecsökkentett alaptőkéből 2014 végéig 121 millió eurót helyeztek ki, így a JEREMIE Alap 
kihelyezési aránya 71% lett, szemben azzal, hogy tőkecsökkentés nélkül ez az arány 58% lett volna. E nélkül 
a változtatás nélkül az összes litván pénzügyi eszközre vonatkozó általános kihelyezési arány 68% lett volna, 
nem pedig 75% (lásd: 4. táblázat ).3. háttérmagyarázat
40 
A pénzügyi eszközök túl nagy alaptőkéje növeli az alapkezelői költségeket és 
díjakat, ha ezeket nem az alapkezelő teljesítménye, hanem az alapba befizetett 
tőke alapján határozzák meg. A túlméretezett alaptőke lehetővé teszi, hogy az 
alapkezelők anélkül jussanak bevételhez, hogy ténylegesen nyújtanák az elvárt 
szolgáltatásokat (lásd: 116–125. bekezdés).
Különösen kis kihelyezési arányok az EBB csoport által kezelt 
pénz ügyi eszközöknél
41 
Elemzésünk azt is kimutatta, hogy az EBB és az EBA által kezelt 31 ERFA- és 
ESZA-eszköz átlagos kihelyezési aránya különösen kicsi volt: a más alapkezelők 
által kezelt eszközöknél mért 60%-hoz képest csupán 43%.
33 Észrevételek 
A megosztott irányítású pénz ügyi eszközök jogosultsági időszakát 
csupán egy bizottsági útmutatás hosszabbította meg 2017 
márciusáig
42 
A fel nem használt alaptőkének (az az összeg, amelyet a jogosultsági időszak 
végéig kifizetésként vagy garanciaként nem helyeztek ki végső kedvezménye -
zettekhez) megfelelő uniós hozzájárulást lezáráskor vissza kell fizetni az uniós 
költségvetésbe. Tekintve az átlagosan kis kihelyezési arányokat, a Számvevőszék 
már 2014-es éves jelentésében rámutatott, hogy nem várható, hogy az összes 
pénzügyi eszköz a rendelkezésére álló forrásokat maradéktalanul felhasználja 
2015 végére35.
43 
2015 áprilisában a Bizottság módosított iránymutatásokat tett közzé a lezárásról, 
amelyek a pénzügyi eszközökkel kapcsolatos kiadások jogosultsági időszakát 
2015. december 31-ről 2017. március 31-ig meghosszabbították36. Az általános 
jogosultsági időszakot azonban az általános rendelet 56. cikkének (1) bekezdése 
állapítja meg. 2014-es éves jelentésében a Számvevőszék úgy vélte, hogy egy jogi 
rendelkezés csak azonos vagy magasabb szintű jogszabállyal módosítható, hogy 
érvényesüljön a jogszabályi hierarchia elve37. Megállapítottuk tehát, hogy egy 
bizottsági iránymutatás nem változtathatja meg az Európai Parlament és a Tanács 
jogalkotási eljárásával elfogadott szabályokat.
44 
Elemzésünk alapján és a korábbi évek kihelyezéseinek lineáris kivetítésével úgy 
becsüljük, hogy az ERFA- és ESZA-eszközökre elkülönített összegből a jogosult -
sági időszak meghosszabbítása nélkül 2015 végéig több mint 5,0 milliárd euró fel -
használatlan maradna. Ebből 3,9  milliárd  euró az operatív programoknak az uniós 
költségvetésből juttatott hozzájárulás. A 2015 januárja és 2017 márciusa között 
felhasznált összegek tényleges adatai legkorábban csak 2017 végére állnak majd 
rendelkezésre.
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra 
vonatkozóan?
45 
Mivel az operatív programokból a hozzájárulások ma már szakaszos kifizetéssel 
történnek, a pénzügyi eszközök méretezése most már megfelelőbb lehet, ami 
jobb kihelyezési arányokat eredményezhet (lásd: 4. háttérmagyarázat ).35 A 2014-es éves jelentés 
6.50. bekezdése.
36 C(2015) 2771 final, 2015. április 
30: A 2007–2013 közötti 
időszakban az Európai 
Regionális Fejlesztési Alapból, 
az Európai Szociális Alapból és 
a Kohéziós Alapból 
támogatott operatív 
programok lezárására 
vonatkozó iránymutatás 
jóváhagyásáról szóló C(2013) 
1573 határozatot módosító 
bizottsági határozat 
melléklete, 7. o.
37 A 2014-es éves jelentés 
6.52. bekezdése.
34 Észrevételek 
A forrásoknak az ERFA és az ESZA keretében működő 
pénz ügyi eszközökre való elk ülönítése előtt az irányító 
hatóságok nem mindig mérték fel megfelelően a piaci 
igényeket
46 
Azt is megvizsgáltuk, hogy megfelelően felmérték-e a piaci igényeket a pénzügyi 
eszközök létrehozása és a források elkülönítése előtt. A piaci igények felmé -
résének vagy az előzetes értékeléseknek lehetővé kell tenniük a piaci igények 
megismerését és annak megítélését, hogy milyen típusú támogatás (kölcsön, 
garancia vagy tőkebefektetés) a legalkalmasabb az azonosított piaci rések 
kezelésére. Ezeknek egyúttal meg kell határozniuk a finanszírozási igényeket is, 
végső soron pedig értékelniük kell azt, hogy a kitűzött szakpolitikai cél valóban 
pénzügyi eszköz alkalmazásával érhető-e el a legjobban. Már korábbi különjelen -
téseink és más tanulmányok is rámutattak erre mint az eszközök sikerességének 
előfeltételére38.
A 2007–2013-as programidőszakban a pénz ügyi eszközöknél nem 
volt kötelező a piaci igények felmérése
47 
A 2007–2013-as programidőszakban az egyetlen kifejezett szabályozói utalás 
a piaci igények felmérésére (más néven piacirés-elemzés) a holdingalapokra 
vonatkozott39.Az uniós költségvetésből az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi 
eszközöknek juttatott alaptőke megtérítésének szabályai (2014–2020-as 
programidőszak)
A CPR 41. cikkének (1) bekezdése szerint a jogosultsági időszakban benyújtott közbenső kifizetés iránti egyes 
kérelmek nem haladhatják meg a vonatkozó finanszírozási megállapodás szerint a pénzügyi eszközre a prog -
ramból lekötött hozzájárulások tényleges összegének 25%-át. A 2., 3. és a további befizetések akkor történ -
nek, ha a korábbi befizetések vonatkozásában elértek bizonyos kihelyezési küszöbértékeket.4. háttérmagyarázat
38 8/2015. sz. különjelentés 
(21. bekezdés), 2/2012. sz. 
különjelentés (118. bekezdés) 
és 5/2015. sz. különjelentés 
(27. bekezdés); Európai 
Bizottság, EBB, „Financial 
Instruments: A Stock-taking 
Exercise in Preparation for the 
2014–2020 Programme 
period” („Pénzügyi eszközök: 
Helyzetfelmérés a 2014–
2020 -as programidőszak 
előkészítéséhez”), tanulmány, 
Mazars/Ecorys/EPRC, 52., 66., 
73. o.
39 Holdingalapok esetében 
a piacirés-elemzést 
a végrehajtási rendelet 44. 
cikke (1) bekezdésének a) 
pontja említi: „[…] A [tagállam 
vagy az irányító hatóság és 
a holdingalap közötti] 
finanszírozási szerződésnek, 
ahol szükséges, tekintetbe kell 
vennie a következőket: a) 
a vállalkozásokat, elsősorban 
kkv-ket (köztük 
mikrovállalkozásokat) 
támogató pénzügyi 
konstrukciókat illetően az ilyen 
eszközök kereslete és kínálata 
közötti rés értékelésének 
következtetéseit […]”.
35 Észrevételek 
48 
Minden más egyedi alap esetében 2009-ig csak közvetett felmérési kötelezett -
ségre lehetett következtetni abból, hogy minden pénzügyi eszközre üzleti tervet 
kellett készíteni40. A jogalap 2009. szeptemberi módosításai azonban enyhítették 
az ezekre az üzleti tervekre vonatkozó követelményeket41. Azóta, noha az üzleti 
terv beadása még mindig kötelező, majdnem az összes konkrét követelmény 
megszűnt (mint például a megcélzott vállalkozások vagy városi projektek, a krité -
riumok, a finanszírozási feltételek és az operatív programokból származó hozzá -
járulások indokolása és tervezett felhasználása). Úgy véljük, hogy az ilyen infor -
mációkat nélkülöző üzleti terv csak korlátozott hozzáadott értékkel rendelkezik.
49 
A piaci igények felmérésére vonatkozó kötelezettség a 2007–2013-as program -
időszakban létrehozott központi irányítású pénzügyi eszközökre sem létezett. 
A jelentésben tárgyalt hat központi irányítású eszköznél különböző gyakorlatokat 
figyeltünk meg. Jogi előírás hiányában is azonban általában azt tapasztalatuk, 
hogy mindegyiknél volt valamilyen fokú piaciigény-felmérés, mint például hatás -
vizsgálatok, piacelemző tanulmányok, nyilvános konzultáció stb.
A vizsgált esetek közel felében a felmérések túlbecs ülték a piaci 
igényeket
50 
Korábbi különjelentéseinkben már jeleztük, hogy jelentős hiányosságok vannak 
a piaci igények felmérésének megbízhatóságát illetően42. Különösen fontos, hogy 
a piaci igények felmérése ésszerű és reális feltevéseken alapuljon. Ellenkező eset -
ben az eszközök nem valós piaci igényeket céloznak meg, ami az eszköz túltőké -
sítését eredményezi, illetve azt, hogy a valóságban nem lesz valódi hatásuk, vagy 
csak csekély.
51 
A piaci igények felmérése több célt is szolgál, például a piaci hiányosságok azo -
nosítását és a piac méretének meghatározását. Ebben a tekintetben átfogó elem -
zésünk azt mutatja, hogy a piaci igények felmérése a 2007–2013-as programidő -
szakban nem volt kellően megbízható. Míg az ellenőrzési felmérésünkre választ 
adók többsége (82%) azt jelezte, hogy elvégezték a piaci igények felmérését, ez 
nem akadályozta meg a túlméretezést: a piaci igények felmérését elvégző válasz -
adók által kezelt pénzügyi eszközök közel felénél (41-ből 19) a kihelyezési arány 
2014 végén az ezen eszközök összes alaptőkéjének 50%-ánál kisebb volt. Csak öt 
pénzügyi eszköz (12%) használta fel maradéktalanul az alaptőkéjét (lásd:  3. ábra ).40 A végrehajtási rendelet 
43. cikkének (2) bekezdése, 
első változat.
41 Az Európai Regionális 
Fejlesztési Alapra, az Európai 
Szociális Alapra és a Kohéziós 
Alapra vonatkozó általános 
rendelkezések 
megállapításáról szóló 
1083/2009/EK tanácsi 
rendelet, valamint az Európai 
Regionális Fejlesztési Alapról 
szóló 1080/2006/EK európai 
parlamenti és tanácsi rendelet 
végrehajtására vonatkozó 
szabályok meghatározásáról 
szóló 1828/2006/EK bizottsági 
rendeletet módosító 2009. 
szeptember 1-jei 846/2009/EK 
bizottsági rendelet (HL L 250., 
2009.9.23., 1. o.) 1. cikke.
42 8/2015. sz. különjelentés 
(21–22. bekezdés), 2/2012. sz. 
különjelentés (33–37. és 
116–118. bekezdés) és 
5/2015. sz. különjelentés (27. és 
96. bekezdés).
36 Észrevételek 
52 
Egyik korábbi különjelentésükben már rámutattunk, hogy a 2007–2013-as prog -
ramidőszakban a piaci igények felméréséhez használt módszertant és az alapul 
szolgáló feltevések valószerűségét nem ellenőriztették az irányító hatóságtól 
független szervezettel. Ez a hiányosság hozzájárulhatott ahhoz, hogy sok irányító 
hatóság túlzottan optimista felmérést készített43.43 Lásd: 2/2012. sz. különjelentés, 
118. bekezdés.3. ábraA kihelyezési arány elemzése azoknál a pénz ügyi eszközöknél, ahol az ellenőrzési 
felmérésben azt jelezték, hogy felmérték a piaci igényeket
Kihelyezési arány: 30-50%
Alapok száma: 8 (20%)Kihelyezési arány: 0-30%
Alapok száma: 11 (26%)
Kihelyezési arány: 50-80%
Alapok száma: 8 (20%)Kihelyezési arány: 80-100%
Alapok száma: 9 (22%)Kihelyezési arány: 100%
Alapok száma: 5 (12%)
Megjegyzés:  Az ERFA keretében működő 50 legnagyobb pénzügyi eszköz vezetőinek / irányító hatóságainak körében végzett felmérés, válasz -
adási arány 80%.
Forrás:  Európai Számvevőszék, az ellenőrzési felmérés eredményei alapján.
37 Észrevételek 
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra 
vonatkozóan?
53 
A 2014–2020-as programidőszakban kötelező részletes előzetes értékelést vé -
gezni a megosztott irányítású eszközöknél, hogy bizonyítottan meghatározzák 
a piaci hiányosságokat (vagy az optimálisnál kedvezőtlenebb befektetési környe -
zetet), és hogy megbecsüljék a közforrások iránti igény nagyságát és terjedelmét. 
A felmérésnek meg kell határoznia azt is, hogy az adott helyzetben a pénzügyi 
eszközök mely típusa a legalkalmasabb. Az előzetes értékelést ezenkívül tájékoz -
tatás céljából be kell adni az operatív program monitoringbizottságához is, és 
a felmérés összegző megállapításait és következtetéseit a véglegesítéstől szá -
mított három hónapon belül közzé kell tenni (lásd: V. melléklet ). Továbbra sem 
előírás azonban az, hogy az előzetes értékelést és az alapul szolgáló feltevések 
valószerűségét független ellenőrzésnek vessék alá, mielőtt megszületne a döntés 
a pénzügyi eszköz induló alaptőkéjéről.
54 
Az új költségvetési rendelet 2013. január 1-jei hatálybalépése óta az előzetes 
értékelés a központi irányítású új eszközöknél is kötelező (lásd: V. melléklet ). 
A megosztott irányítású eszközöktől eltérően azonban az előzetes felmérés itt 
nem tartalmazza sem a levont tanulságok elemzését, sem a felülvizsgálat lehető -
ségét akkor, ha nagyobb társadalmi-gazdasági változások lépnek fel. Középtávú 
felülvizsgálatot (amely foglalkozhat ilyen szempontokkal) végeznek a legtöbb, de 
nem az összes központi irányítású pénzügyi eszköznél.
A régió-központúság hozzájárult ahhoz, hogy a tagállamok 
a 2007–2013-as programidőszakban nagy számban hoztak 
létre kisméretű pénzü gyi eszközöket
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök 
számottevően kisebbek, mint a központi irányítású alapok vagy 
a magántőkéjű befektetési alapok
55 
Az ERFA és az ESZA operatív programjait megosztott irányítás keretében tag -
állami vagy regionális hatóságok hajtják végre, így a tagállami vagy regionális 
programok végrehajtására létrehozott pénzügyi eszközöknek mind földrajzi, 
mind jogosultsági értelemben követniük kell a programok lehatárolásait. A jogo -
sultsághoz a projekt helyszínének olyan régióban kell lennie, amely jogosultnak 
minősül annak az operatív programnak a keretében, amelytől az adott pénzügyi 
eszköz az alaptőkéjét kapta44.44 Az általános rendelet 35. cikke.
38 Észrevételek 
56 
Az Unión belül az ERFA és az ESZA keretében 952 egyedi alap jött létre a 2007–
2013-as programidőszakban (lásd: 3. táblázat ). Ez azt jelenti, hogy a legtöbb 
régióban több alap is működik. Elemzésünk szerint az ERFA, és különösen az ESZA 
keretében működő pénzügyi eszközök viszonylag kis méretűek. Az ERFA-eszközök -
höz az átlagos uniós hozzájárulás 80 millió euró a holdingalapok és 10 millió euró 
az egyedi alapok esetében. Az ESZA-eszközökhöz az átlagos uniós hozzájárulás 
10 millió euró a holdingalapok és 9 millió euró az egyedi alapok esetében. Ezzel 
ellentétben a Bizottság által bemutatott adatok szerint 2014 végére az uniós költ -
ségvetésből a központi irányítású alapoknak juttatott hozzájárulás (ezen alapok 
működése elméletileg kiterjed az összes tagállamra) 1,2 milliárd euróra emelkedett. 
A magántőkéjű befektetési alapok átlagban 150–500  millió  euróval működnek.
57 
A nagyobb alaptőkéjű alapok alkalmazása pedig jelentős méretgazdaságosságot 
és hatékonyságjavulást eredményezhet. Ennek oka, hogy az általános költségek 
és a kapcsolódó kockázatok elegendően nagy számú végső kedvezményezett 
között teríthetők szét. Más szóval az ERFA és az ESZA keretében működő egyedi 
alapok gyakran nem elég nagyok ahhoz, hogy az alapkezelői ágazatban alkalma -
sak legyenek a hatékony működésre.
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra 
vonatkozóan?
58 
A 2014–2020-as programidőszakban a tagállamok nagyobb rugalmasságot élvez -
nek a pénzügyi eszközök létrehozása terén. Az operatív programok például egy 
adott célkitűzés keretében egy vagy több, az ERFA-hoz, a Kohéziós Alaphoz vagy 
az ESZA-hoz tartozó kiegészítő beruházási prioritást is kombinálhatnak45.
59 
Továbbá megteremtették azokat a jogi előfeltételeket, amelyek alapján sok -
kal nagyobb indulótőkével rendelkező pénzügyi eszközök is létrehozható -
ak46. Kiemelendő az a lehetőség, hogy a 2014–2020-as programidőszaktól 
már uniós szinten is létre lehet hozni megosztott irányítású eszközöket47 
(lásd:  5. háttérmagyarázat ).45 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 96. cikkének 
(1) bekezdése.
46 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 38. cikkének 
(1) bekezdése.
47 Ezen a lehetőségen belül 
létezik egy külön eset, amikor 
az ERFA operatív programok 
hozzájárulhatnak a Bizottság 
által közvetlenül irányított 
kkv-kezdeményezéshez. 
Ebben az esetben a közös 
rendelkezésekről szóló 
rendelet 39. cikke értelmében 
különleges szabályok 
alkalmazandóak.
39 Észrevételek 
60 
A tagállamokat ezenkívül jelentős pénzügyi ösztönzőkkel igyekeznek rávenni 
arra, hogy nagyobb indulótőkével hozzanak létre eszközöket, illetve hogy azokat 
a regionális szinten túlra is bővítsék ki. Ha egy adott operatív program teljes prio -
ritási tengelye pénzügyi eszközök révén kerül folyósításra, a maximális társfinan -
szírozási arányon túli ösztönzőként további 10% is alkalmazható. Ha a pénzügyi 
eszközök révén történő folyósításra uniós szinten külön prioritási tengelyt hoznak 
létre, és azt közvetlenül vagy közvetve a Bizottság irányítja, e tengely esetében 
alkalmazható a 100%-os társfinanszírozási arány48.
61 
A Bizottságnak és a tagállamoknak meg kellene ragadniuk a jogszabályi háttér 
adta lehetőségeket, és amikor csak lehet, az ERFA és az ESZA keretében működő 
nagyobb egyedi pénzügyi eszközöket kellene létrehozniuk, kihasználva az ilyen 
eszközök működtetésének sokkal kedvezőbb gazdasági feltételeiben rejlő elő -
nyöket. Minél több régió és szerv vesz részt azonban, annál összetettebbé válhat 
a jogi struktúra, ami új késedelmi kockázatokat is maga után vonhat: ezt a tag -
államoknak figyelembe kell venniük a legalkalmasabb finanszírozási struktúra 
kialakításakor. A 2007–2013-as szabályozás már lehetővé tette, hogy ugyanazon 
pénzügyi eszközhöz egynél több program is hozzájárulhasson49. Ezek a konstruk -
ciók azonban mindeddig nem bizonyultak népszerűnek, mert azt a benyomást 
keltik, hogy bonyolultabbak. A felmérésünkre adott válaszok alapján további 
bizottsági iránymutatásra van szükség a pénzügyi eszközök uniós szintű létreho -
zásáról a 2014–2020-as időszakban.48 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 
120. cikkének (5) és 
(7) bekezdése.
49 Bizottság, COCOF 
(10-0014 -05), Note on 
Financial Engineering 
Instruments under Article 44 
of the General Regulation 
(Feljegyzés az általános 
rendelet 44. cikke szerinti 
pénzügyi konstrukciókról).A pénz ügyi eszközök uniós szintű létrehozásának eljárásai (2014–2020-as 
programidőszak)
A közös rendelkezésekről szóló rendelet 38. cikke (1) bekezdésének a) pontja lehetővé teszi pénzügyi hozzá -
járulás nyújtását uniós szinten létrehozott, a Bizottság által közvetlenül vagy közvetve irányított pénzügyi 
eszközökhöz, noha elvben „[…] az alapokat a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott irányítás keretében 
[kell végrehajtani] a költségvetési rendelet 59. cikkének megfelelően […]”.5. háttérmagyarázat
40 Észrevételek 
Siker ült a pénzü gyi eszközöknek magántőkét 
bevonniuk?
62 
A pénzügyi eszközök egyik legfőbb előnye, hogy további forrásokkal növelhető 
a tőkeáttétel, azaz további magán- és közforrások is hozzájárulhatnak az ala -
pok indulótőkéjéhez. A tőkeáttételi hatás azt méri, hogy a közforrásból történő 
finanszírozás milyen mértékben tud további forrásokat mozgósítani. Tájékoztat -
nia kell egyrészt arról, hogy az adott alap – típusától, helyétől és végső kedvez -
ményezetteitől függően – képes-e további forrásokat bevonni, másrészt arról, 
hogy a pénzügyi eszköz létrehozásakor a Bizottság, az irányító hatóság, illetve az 
alapkezelő előtt milyen választási lehetőségek állnak. Egymással összevethető 
eszközök esetén a nagyobb tőkeáttétel – a további források bevonása szempont -
jából – jobban teljesítő pénzügyi eszközre utal.
63 
Ezért megvizsgáltuk, hogy a Bizottság a megosztott és a központi irányítású esz -
közök esetében hogyan határozza meg és követi nyomon a tőkeáttételi hatást, 
majd értékeltük, hogy az eszközök sikeresen vontak-e be további magántőkét. 
Elemeztük továbbá a preferenciális és kockázatmegosztási rendelkezések magán -
szektorbeli partnerekkel való alkalmazását és e tekintetben az adómegállapodá -
sok alkalmazását is.
A pénzügyi eszközök tőkeáttételi hatásával kapcsolatos 
bizottsági intézkedés nem veszi kellően figyelembe, hogy 
a közfinanszírozás milyen mértékben mozgósít további 
forrásokat
Érdemi mérésekhez differenciáltabb tőkeáttételi mutatókra van 
szükség
A megosztott irányítású eszközök esetében nehézséget okoz a további 
magán- és közforrások tőkeáttételi hatásának megállapítása
64 
A 2007–2013-as jogszabályok nem határozták meg, hogy a megosztott irányítású 
eszközök esetében hogyan kell mérni a tőkeáttételi hatást. A Bizottság 2011-ben 
azzal tette meg az első lépést e probléma megoldásához, hogy első javaslatot 
tett a „tőkeáttételi hatás” fogalommeghatározására, majd két évvel később a költ -
ségvetési rendeletben szintén javaslatot tett erre (lásd: 6. háttérmagyarázat ).
41 Észrevételek 
65 
Véleményünk szerint azonban helytelen minden tagállami közpénzből nyújtott 
finanszírozást beszámítani a tőkeáttételi összegbe – amint a Bizottság a megosz -
tott irányítású eszközök esetében javasolja –, mivel a társfinanszírozási arányok 
már az operatív program prioritási tengelyének szintjén meghatározásra kerültek, 
és a pénzügyi eszközök indulótőkéjéhez való tagállami hozzájárulás általában 
ezeken az arányokon belül marad. Ilyen értelemben nincs különbség a „szokásos” 
tagállami társfinanszírozás és a „kiegészítő” (az operatív programban megadott 
arányokon túlmutató) tagállami hozzájárulás között. Azonban csak ez utóbbi 
esetében tekinthető úgy, hogy az uniós hozzájárulás révén került bevonásra. Egy 
korábbi jelentésünkben már megjegyeztük, hogy a Bizottság azon gyakorlata, 
hogy az operatív programokon keresztül biztosított tagállami közfinanszírozást 
a nevezőnél nem veszi figyelembe, mesterségesen megnöveli a mért tőkeáttételi 
mutatót52.A „tőkeáttételi hatás” fogalommeghatározása a megosztott, illetve a központi 
irányítású pénzü gyi eszközök esetében
A Bizottság 2011 augusztusában Közös Ellenőrzési Keretében a következőképpen adta meg a tőkeáttétel 
fogalommeghatározását: „[…] kiegészítő források rendelkezésre bocsátása a strukturális alapok – általában 
pénzügyi eszközök és más köz- és magánszférabeli befektetők révén történő – hozzájárulásán túl, egészen 
a végső kedvezményezettek szintjéig”50. E – jogilag ugyanakkor nem kötelező érvényű – meghatározás alapján 
a tőkeáttétel a végső kedvezményezetteknek biztosított teljes pénzügyi hozzájárulás (a végső kedvezménye -
zettekbe beruházott minden forrás, függetlenül attól, hogy az operatív program részéről, illetve kiegészítő 
magán- vagy közforrásról van-e szó) és a pénzügyi eszközhöz (az operatív programon keresztül) történő uniós 
hozzájárulás hányadosa.
A központi irányítású eszközök esetében a tőkeáttételt a költségvetési rendelet 2013-ban a következőképpen 
határozta meg: „[…] a támogatható végső kedvezményezettek számára nyújtott finanszírozás összegének az 
uniós hozzájárulással elosztott összege.”51
50 Európai Bizottság, Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, „Közös Ellenőrzési Keret”, 2011. július (2. rész), 7. o.
51 A költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok 223. cikke.6. háttérmagyarázat
52 A 2/2012. sz. különjelentés 
5. háttérmagyarázata.
42 Észrevételek 
66 
A tőkeáttételnek továbbá mutatóként kell szolgálnia a pénzügyi eszköz azon 
teljesítményére vonatkozóan, hogy milyen mértékben képes további magán- és 
közforrásokat bevonni (amint már említettük, a teljes operatív program esetében 
már tekintetbe vett összegeken kívül). A teljesítmény értékelésekor nyilvánvalóan 
figyelembe kell venni az ilyen eszközök végrehajtásában jelentkező különbsé -
geket. Ebben elsősorban a magánszektorbeli partnerekre vonatkozó kockázat-  
megosztási és a preferenciális rendelkezések játszanak meghatározó szerepet 
(lásd: 74–78. bekezdés). A tőkeáttételi hatás továbbá elvben a következők szerint 
is változik: a különböző típusú pénzügyi támogatások (a garanciák esetében 
például a tőkeáttétel nagyobb, mint a hitelek esetében), a beruházástípusok 
(kockázatosabb beruházás esetében rendszerint kisebb), a támogatott végső 
kedvezményezettek különböző fejlődési szakaszai (az induló vállalkozások pél -
dául kockázatosabbak) és a földrajzi piacok (a kevésbé fejlett régiókban például 
kisebb a tőkeáttétel).
67 
Jelenlegi formájában a Bizottság tőkeáttételi hatásra vonatkozó számítása nem 
képes megbízhatóan kimutatni a tényleges teljesítményt abból a szempontból, 
hogy az adott pénzügyi eszköz milyen mértékben képes további magán- és 
közforrásokat bevonni. Ezért ennek alapján nem lehet különbséget tenni az 
a tekintetben sikeres és a kevésbé sikeres pénzügyi eszközök között, hogy milyen 
mértékben képesek további köz- és magánfinanszírozást bevonni az eszköz 
indulótőkéjébe.
Következetlenségek a központi irányítású eszközök tőkeáttételének 
mérésekor
68 
A központi irányítású pénzügyi eszközökre vonatkozóan elemzésünk rámutatott, 
hogy a Bizottság a különböző eszközök esetében különböző módszereket alkal -
maz a tőkeáttételi hatás kiszámításához, ezt szemlélteti az 5. táblázat53.
69 
Emiatt a Bizottság jelentésében szereplő, a központi irányítású eszközökre vonat -
kozó tőkeáttételi mutatók sem egymással, sem a megosztott irányítású eszközök 
tőkeáttételi mutatóival nem összehasonlíthatóak.53 SWD(2015) 206 final.
43 Észrevételek 
Központi irányítású pénz ügyi eszközöknek a Bizottság jelentése szerinti tőkeáttételi 
hatása
Eszköz Eszköz típusa Számítási módszerTőkeáttételi mutató, 
2014. december  31.
LGTT GaranciaA projekt által bevont teljes finanszírozási összeg és a létesít -
ményre kifizetett uniós hozzájárulás hányadosa57
PBI Garancia Az LGTT-hez hasonló 9
EEEF TőkejuttatásAz alap szintjén bevont teljes finanszírozási összeg és az uniós 
hozzájárulás hányadosa2
Marguerite Alap TőkejuttatásAz eszköz (garancia és tőkejuttatás) által projektszinten mozgósí -
tott teljes finanszírozási összeg és a kifizetett uniós hozzájárulás 
hányadosa157
EPMF Garanciakeret GaranciaA garancia által biztosított új mikrohitelek értékének és 
a garancia  korlátnak a hányadosa7
EPMF tőke- és hitelfinan -
szírozási eszközei (FCP-FIS)KölcsönökA garancia által biztosított új mikrohitelek értékének és a kifize -
tett uniós hozzájárulásnak a hányadosa2
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság 2015-ös adatai1 alapján.
1 SWD(2015) 206 final.
54 OECD, ‘Methodologies to 
measure amounts mobilised 
from the private sector by 
official development finance 
interventions’ (Módszerek 
a hivatalos fejlesztési 
finanszírozási beavatkozások 
által a magánszektorból 
bevont összegek mérésére), 
DCD/DAC/STAT(2015)8, 2015. 
február 24.5. táblázat
Nem csak azokat a finanszírozási forrásokat veszik figyelembe, amelyek 
a pénz ügyi eszközhöz való uniós, illetve tagállami hozzájárulásból 
származnak
70 
Az adott projektre bevont finanszírozási források közül nem mindegyik szárma -
zik uniós, illetve tagállami hozzájárulásból. A Bizottság azonban a „tőkeáttételi 
mutató” kiszámításakor ennek nem tulajdonít jelentőséget. 2015-ben az OECD 
Fejlesztési Támogatási Bizottsága egy alternatív módszertant javasolt, amelyben 
a számítás az eszköz típusától (hitel, garancia vagy tőkejuttatás) függően változ -
hat54. A két módszer közötti különbségeket jól szemlélteti a  7. háttérmagyarázat  
példája.
44 Észrevételek 
A Bizottság számítási módszere szerint a tőkeáttételi hatás 39 (a teljes, 7846 millió eu -
rós finanszírozás osztva az uniós garancia 200  millió  eurójával).
Véleményünk szerint nem reális azt feltételezni, hogy a projektfinanszírozás legna -
gyobb részét kitevő tagállami támogatások a szerény mértékű uniós garanciának 
köszönhetőek. Ez a kérdés mind központi, mind megosztott irányítás esetén befo -
lyásolja a pénzügyi eszközökről történő bizottsági beszámolást, bár ez a központilag 
irányított pénzügyi eszközöknél jobban látható, mert a megosztott irányítású projek -
tekben kisebb mértékű a magán-társfinanszírozás.Egy közlekedési projekt finanszírozási struktúrája (példa); k ülönbségek 
a Bizottság, illetve az OECD tőkeáttétel-számítási módszere között
Ez a jövedelemtermelő közlekedési infrastruktúra-projekt, egy nagy sebességű vasútvonal Franciaországban, 
több finanszírozási forrásból részesült hozzájárulásokban: ebből a tagállami támogatások 52%-ot tettek ki, 
a kereskedelmi adósság pedig 39%-ot. Az uniós hozzájárulás, a kereskedelmi adósság legfeljebb 200 millió eu -
rós részére vállalt garancia formájában, a teljes finanszírozás 2,5%-át teszi ki.
Ebben az OECD módszertanán alapuló példában a tőkeáttételi hatás azonban csak 1 lenne, mivel a projekt -
finanszírozási struktúrában csak egy 200  millió  eurós kölcsön van, amelyre az Unió garanciát vállal.7 . háttérmagyarázat
Finanszírozási források típusai (millió  euró) A teljes finanszírozás %-ában
Kereskedelmi tartozás 3 038 39%
Tagállami vissza nem térítendő támogatások 4 050 52%
Tőkebefektetés 758 9%
Teljes finanszírozás 7 846 100%
Maximális uniós garancia a kereskedelmi tartozásra 200 2,5%
45 Észrevételek 
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra 
vonatkozóan?
71 
A 2014–2020-as programidőszakra nézve a megosztott irányítás eszközeit illetően 
a CPR nem utal kifejezetten a tőkeáttételi hatásnak az Unió költségvetési ren -
deletében olvasható meghatározására. A közös rendelkezésekről szóló rendelet 
37. cikkének (2) bekezdésében meghatározott fogalom azonban lényegében 
ugyanez: „[…] a pénzügyi eszköz révén potenciálisan mozgósítható további köz- 
és magánszférabeli források megbecslése, egészen a végső kedvezményezett 
szintjéig lebontva (várható tőkeáttételi hatás).” A Bizottság ezért továbbra is úgy 
tekinti, hogy a tagállami társfinanszírozást tőkeáttétellel növeli az operatív prog -
ramok uniós finanszírozása. Az sem változott, hogy hogyan kell mérni a magán -
szektorból mozgósított összegeket. Nézetünk szerint a Bizottságnak felül kellene 
vizsgálnia az uniós és tagállami finanszírozás pénzügyi eszközök révén kifejtett 
tőkeáttételi hatásának kiszámítási módszereit, tekintetbe véve az OECD által 
2015-ben javasolt alternatív módszert.
72 
Észrevételezzük azt is, hogy a tagállamok ezentúl kötelesek megadni mindegyik 
eszköz „várható tőkeáttételi hatását” (lásd: 8. háttérmagyarázat) . Így a Bizott -
ságnak rendelkezésére fognak állni olyan adatok, amelyek révén figyelemmel 
kísérheti, hogyan alakul a tényleges tőkeáttételi hatás a tőkeáttételi célértékhez 
képest. A tőkeáttételi hatás kiszámítása következetes bizottsági módszertanának 
hiányában azonban kétséges, hogy az ilyen eljárás célravezető összehasonlítás -
hoz felhasználható adatokat eredményezne.
Mindegyik pénz ügyi eszközre nézve meg kell adni a „várható tőkeáttételi hatást” 
(2014–2020-as programidőszak)
A pénzügyi eszközök kötelező előzetes értékelésének tartalmaznia kell egy becslést is arról, hogy a pénzügyi 
eszközök milyen további állami és magánforrásokat generálhatnak valamennyi szinten, egészen a végső ked -
vezményezettig. Az irányító hatóság és az „alapok alapja” között megkötött finanszírozási megállapodásnak 
(illetve a stratégiai dokumentumnak, ha az irányító hatóság közvetlenül hajtja végre az alapot), meg kell adnia, 
hogy az eszköznek milyen a „várható tőkeáttételi hatása”.
Az irányító hatóság az évente elkészített éves végrehajtási jelentéséhez köteles mellékletet csatolni a pénz -
ügyi eszközöket magában foglaló műveletekről55.
55 Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak a program-hozzájárulások utalására és kezelésére vonatkozó 
részletes szabályok, a pénzügyi eszközökről szóló jelentéstétel, a műveletekkel kapcsolatos tájékoztatási és kommunikációs intézkedések 
technikai jellemzői, valamint az adatok rögzítésére és tárolására szolgáló rendszer tekintetében történő megállapításáról szóló, 2014. július 28-i 
821/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletének I. melléklete (HL L 223., 2014.7.29., 7. o.) számos szakaszt ír elő e jelentéstétel alapjaként, 
amelyek tartalmaznak információkat a pénzügyi eszközök finanszírozási forrásairól.8. háttérmagyarázat
46 Észrevételek 
Mind megosztott, mind központi irányítás esetén nehéz 
magánbefektetőket bevonni a projektekhez
73 
A pénzügyi eszközök egyik kifejezett célja, hogy további magánfinanszírozással 
egészítsék ki a rendelkezésre álló közforrásokat, mivel így több projekt része -
sülhet azonos szintű közforrásból. Ezért megkíséreltük meghatározni – mind 
a megosztott irányítású, mind a központi irányítású pénzügyi eszközökre nézve –, 
hogy az eszközök közfinanszírozásával milyen eredményesen sikerült kiegészítő 
magánfinanszírozást mozgósítani.
A pénz ügyi eszközökhöz hozzájáruló magánbefektetőket célzó 
specifikus rendelkezésekkel a 2007–2013-as programidőszakban 
nem siker ült további jelentős finanszírozást bevonni
74 
Interjúink és szakirodalmi áttekintésünk megerősíti, hogy a 2007–2013-as prog -
ramidőszakban a magánszektor nem szívesen fektetett be pénzügyi eszközökbe, 
mivel azok szabályozását (pl. specifikus uniós és tagállami szabályozás, állami tá -
mogatás, közbeszerzés) túl szigorúnak találta. Ne felejtsük el, hogy a két fél céljai 
eltérnek egymástól: míg a közszféra konkrét szakpolitikai és befektetési célokat 
akar megvalósítani, addig a magánszektornak a jövedelmező tevékenységek felé 
kell fordulnia. Kölcsönös ismerethiány is előfordulhat mindkét oldalon. A közszfé -
ra nem feltétlenül rendelkezik korszerű pénzügyi háttérrel, míg a magánszektor 
nem feltétlenül járatos az uniós jogszabályokban. A Bizottság megítélése szerint 
a magántőke bevonásának egyik módja az, ha kedvezményes elbánást, illetve 
„kockázati prémiumot” ajánlanak a magánbefektetőknek. Ezért megvizsgáltuk 
a magánbefektetőket célzó specifikus rendelkezéseket abból a szempontból, 
hogy a kockázatok ésszerűen oszlanak-e meg a közszféra és a magánszektor 
között.
47 Észrevételek 
Nincsen bizottsági útmutatás arra nézve, hogyan kell kedvezményes 
elbánásról rendelkezni ERFA- és ESZA-eszközök esetében
75 
A 2007–2013-as ERFA- és ESZA-eszközök esetében a szabályozás lehetővé tette, 
hogy a befektetésekből származó hozamokat preferenciálisan a piacgazdasági 
befektető elve szerint működő befektetők között osszák szét56. A kedvezményes 
elbánás része lehet például, ha a szerződésben a közfinanszírozó partnernek nem 
a magánpartnerekkel azonos törlesztési jogokat biztosítanak, vagy ha a nyereség 
és a veszteség nem egyenlően oszlik meg a magánszektorhoz és a közszférához 
tartozó partnerek között.
76 
A kedvezményes elbánás igazolható lehet akkor, ha erre a piac nem megfelelő 
működése esetén van szükség, és a magánfinanszírozás hozzájárulhat a közpoli -
tikai célok megvalósításához. Ha viszont a kedvezményes elbánás nem indokolt, 
akkor elszívó hatást gyakorolhat a pénzügyi eszköz indulótőke-ellátottságára, 
s ezzel csökkentheti az eszköz felszámolása után a következő beruházási ciklus 
során rendelkezésre álló továbbvihető finanszírozás összegét. Azonban sem 
a 2007–2013-as programidőszak jogalapja, sem a bizottsági iránymutatások nem 
nyújtanak felvilágosítást arra nézve, hogyan kell meghatározni a kockázatmeg -
osztási konstrukciókat a támogatási szerződésben, illetve hogyan kell ellenőrizni 
a kedvezményes elbánás megfelelő voltát.
Noha a Bizottság több kockázatot vállal, a magánszektor csak korlátozott 
mértékben járul hozzá a központilag irányított eszközök tőkéjéhez
77 
Általában véve a központilag irányított eszközöknél az Európai Parlament és 
a Tanács által jóváhagyott irányadó jogszabályok csak általánosságban szólnak 
a kockázatmegosztásról, illetve a kedvezményes elbánásról. Az ezekhez az esz -
közökhöz való bizottsági hozzájárulásra vonatkozó részletes rendelkezések (így 
a kockázatmegosztás százalékos aránya is) csak később, egy külön megállapodás 
részeként jelennek meg, amelyet a költségvetési hatóságnak nem kell jóváhagy -
nia (lásd: 9. háttérmagyarázat ).56 A végrehajtási rendelet 
43. cikkének (5) bekezdése.
48 Észrevételek 
Kockázatmegosztás a Bizottság és partnerei között. Esettanulmány 
a kölcsöngarancia-eszközről (LGTT) és a projektkötvény-kezdeményezésről (PBI)
Az LGTT-t a Bizottság és az EBB 2008-ban közösen hozta létre egy együttműködési megállapodással; a két fél 
együtt viseli a nemteljesítési kockázat 50-50%-át (várható és váratlan veszteségek).
Az eszköz feltételes hitelkeret formájában nyújt garanciát, mely hitelt a projektgazda a művelet első 5–7 évé -
ben hívhat le, amennyiben a projekt által generált bevétel nem elegendő az elsőhelyi adósság törlesztéséhez 
(vagyis ha a projekt tényleges bevétele egy előre jelzett szint alá kerül).
A jogalap változásának keretében 2013-ban bevezetésre került az „első veszteség” portfólióalapú megközelí -
tés, aminek következtében a Bizottság vállalta azt a kockázatot, hogy állja az első veszteségviselő rész (PFLP) 
veszteségének 95%-át.
A 680/2007/EK rendelet 2012-es módosításában új eszközként került bevezetésre a projektkötvény-kezdemé -
nyezés. A PBI alárendelt eszköz – akár kölcsön, akár függő konstrukció – formájában nyújt hitelkeret-növelést, 
hogy támogassa a valamely projektcég által kibocsátott előresorolt projektkötvényeket. A kockázatot a Bizott -
ság és az EBB ugyanúgy osztja meg, mint az LGTT esetében, vagyis a Bizottság vállalja a veszteségek 95%-át, 
az EBB pedig a maradék 5% kockázatot viseli.
Az LGTT/PBI portfólió esetében az első veszteségviselő rész nagyságát úgy állapították meg, hogy a tényleges 
veszteségek azt valószínűleg nem fogják meghaladni. Ebből következően a tényleges kockázat legnagyobb 
részét a Bizottság viseli.
A jogalap előírja, hogy a kockázatmegosztás az „első veszteség” elvén alapuljon, de nem részletezi sem az 
elsőveszteségi portfólió meghatározásának módját, sem az ebből a megközelítésből eredő kockázati kitettség 
szintjét. Egy bizottsági szolgálati munkadokumentum57 kijelenti, hogy az első veszteség százalékos arányát 
„rendszerint kevéssel a múltbeli veszteségek átlaga felett szokás megállapítani”. Az EBB azonban nem a múlt -
beli adatok alapján határozta meg a felső korlátot, hanem úgy, hogy várható nettó kockázati kitettsége az 
átlagos kockázaton belül maradjon (a várható veszteség 2%-ánál kevesebb).
57 SEC(2011) 1237 végleges, 2011. október 19., bizottsági szolgálati munkadokumentum, „A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, 
a Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakasza” 
című dokumentumot kísérő hatásvizsgálat, 53. o.9. háttérmagyarázat
49 Észrevételek 
Esettanulmány. Kockázatmegosztás a Bizottság és partnerei között – EEEF
Az EEEF az energiahatékonyság, a megújuló forrásokból származó energia és a tiszta városi közlekedés terü -
letén megvalósuló projektek finanszírozására irányul. Részvényesei a Bizottság, az EBB és két bank. A EEEF 
szervezeti formája részvénytársaság, részvényei a velük járó kockázattól és hozamuktól függően osztva három 
osztályba (A, B és C) sorolhatóak: az A osztály a legelőnyösebb, a C osztály a legkevésbé az.
A Bizottság a C osztályú részvények egyetlen részvényese, így elsőként viseli a veszteségeket és utolsóként ré -
szesül a nyereségből. A részvényeket lejártukkor váltják be. A beváltási jog annak függvényében gyakorolható, 
hogy elegendő készpénz áll-e rendelkezésre az alapban.
A társaság veszteségeit elsőként a Bizottságra terhelik. A veszteségek mindaddig nem befolyásolják az A és 
B osztályú részvények értékét, amíg a C osztályú részvények értéke továbbra is pozitív. Bármely veszteséget 
csak azután terhelnek az A és B osztályú részvényekre, hogy a C osztályú részvények értéke nullára csökkent. 
A jövőbeli bevétel és haszon nem feltétlenül eredményezi a C osztályú részvények visszaírását, mivel a bevé -
telt és hasznot előbb az A és B osztályú részvények megcélzott osztalékához kell felhasználni.
Ráadásul a C osztályú részvényeket csak a másik két részvényosztályt követően lehet beváltani.10. háttérmagyarázat78 
Egyes központi irányítású pénzügyi eszközöknél azt állapítottuk meg, hogy szinte 
minden tényleges kockázat a Bizottságra hárul (lásd: 10. háttérmagyarázat) . An -
nak ellenére azonban, hogy az ilyen típusú eszközöknél a Bizottság a partnereinél 
több kockázatot vállal, elemzésünk tanúsága szerint ezeknél az eszközöknél nem 
volt jelentős a magántőke hozzájárulása.
Az adómegállapodások néhány esetben azt a célt szolgálják, hogy 
a pénz ügyi eszközöket vonzóbbá tegyék a magánbefektetők 
számára
79 
Az adómegállapodás a tagállami adóhatóság írásbeli határozata arról, hogy 
valamely szervezet tevékenységének bizonyos vonatkozásait hogyan kell kezelni 
e tagállam hatályos adójogszabályainak értelmében. Ezt az eljárást több uniós 
tagállamban is el lehet végezni, s ennek révén megbizonyosodni az adott tevé -
kenység adózási módjáról. Általában az adóköteles magánszemély vagy vállal -
kozás benyújtja saját értelmezését arról, hogy az adószabályok hogyan érintik 
őt, illetve egy adott tranzakciót vagy tevékenységet, majd az adóhatóság erre 
nézve pozitív vagy negatív határozatot hoz. Az ilyen adómegállapodások bevett 
gyakorlatnak számítanak az alapoknál is. Az adómegállapodások teljesen jogsze -
rűek lehetnek, és számos joghatóság alkalmazza is őket, ugyanakkor az agresszív 
adótervezés megkönnyítésére is használatosak.
50 Észrevételek 
80 
A Bizottság már 2012-ben kibocsátott egy ajánlást az agresszív adótervezésről 
a tagállamok számára58. Ez lényegében arra ösztönzi a tagállamokat, hogy változ -
tassanak a tagállami jogszabályokon annak érdekében, hogy kezelni tudják „[…] 
a mesterséges ügyleteket” és „adózási szempontból a gazdasági tartalmuk sze -
rint” bírálják el „ezeket az ügyleteket”. Ezt egy sor konkrét intézkedés is követte 
e téren:
 ο 2014 óta a Bizottság több alkalommal indított vizsgálatot arra nézve, hogy 
a tagállami adóhatóságoknak a vállalatok által fizetendő társasági adóról ho -
zott egyes határozatai megfelelnek-e az állami támogatásra vonatkozó uniós 
szabályoknak59.
 ο 2015 márciusában a Bizottság intézkedéscsomagot nyújtott be az adóügyi 
átláthatóság növelése és az adómegállapodásokra vonatkozó tagállamközi 
automatikus információcsere bevezetése céljával60.
 ο 2015 júniusában a Bizottság cselekvési tervet fogadott el az uniós vállalkozá -
sok méltányos és hatékony társasági adózására vonatkozóan61. Ez a dokumen -
tum több más adóügyi téma mellett az adóelkerülés és az agresszív adóterve -
zés elleni intézkedéseket is tárgyalja.
81 
Feltártunk azonban olyan eseteket, amikor pénzügyi eszközökre nézve adómeg -
állapodások születtek (lásd: 11. háttérmagyarázat).
Esettanulmány. Adómegállapodások központi irányítású pénz ügyi eszközök 
esetében – a Marguerite Alap
2013-ban a Marguerite Alap Luxemburgban előzetes adóügyi megállapodást (közismert néven: adómegál -
lapodás [ tax ruling ]) és előzetes árképzési megállapodást kötött a Marguerite Holdings és annak luxemburgi 
leányvállalatai részére 2013-ra nézve. Az utóbbi megállapodást az adózó és az adóhatóság köti arra vonatko -
zóan, hogy az adófizető milyen árképzési módszert alkalmaz a hozzá kapcsolódó vállalatok tranzakcióira.
A Marguerite Alap által alkalmazott sajátos struktúra olyan helyzetet eredményez, amelyben az osztalék -
kifizetéseket terhelő, a holdingtársaságok által magának az alapnak fizetendő forrásadó csökken, mivel az 
osztalékfizetést kamatfizetéssé alakítják úgy, hogy a luxemburgi szervezetek között hibrid eszközöket alkal -
maznak62. Az is lehetséges, hogy ennek a struktúrának a használatával más adók megfizetését is elkerülik, 
például forrásadókét azokban az országokban, ahol a vállalatok működnek, vagy az elidegenítéskor felmerülő 
tőkenyereség-adókat.
62 A hibrid eszközök olyan eszközök, amelyek egy joghatóságon belül vagy joghatóságok között adózási célból eltérően kezelhetők, például az 
egyik országban adósságként, egy másikban pedig saját tőkeként (lásd: OECD: ‘Hybrid Mismatch Arrangements - Tax Policy and Compliance 
Issues’, [Hibrid struktúrákat alkalmazó adóelkerülési módszerek – adópolitikai és jogkövetési kérdések], 2012. március, 7. o.).11. háttérmagyarázat58 A Bizottság 2012. december 
6-i ajánlása az agresszív 
adótervezésről, C(2012) 8806.
59 Lásd például: IP/14/663 – 
Sajtóközlemény, 2014. június 
11.
60 COM(2015) 135 final, 2015. 
március 18., „Javaslat tanácsi 
irányelvre a 2011/16/EU 
irányelvnek az adózás 
területére vonatkozó kötelező 
automatikus információcsere 
tekintetében történő 
módosításáról”.
61 COM(2015) 302, 2015. június 
17., „Méltányos és hatékony 
társaságiadó-rendszer az 
Európai Unióban: 5 fő 
cselekvési terület”.
51 Észrevételek 
82 
Megjegyezzük azt is, hogy több 2007–2013-as ERFA- és ESZA-eszköz SICAV-63 
vagy SICAR-64 típusú társaságot alkalmazott struktúrája létrehozásakor. Az ilyen 
struktúráknál bevett gyakorlat az adómegállapodás. A tagállamok azonban nem 
jelentik be a Bizottságnak, hogy eszközeik élni fognak-e az előzetes adóügyi 
megállapodások lehetőségével.
A magánszektor hozzájárulása az ERFA és az ESZA keretében 
működő pénz ügyi eszközök alaptőkéjének mintegy 2%-át teszi ki
83 
Korábbi jelentéseinkben65 megjegyeztük, hogy a magánszektorban a tőkeátté -
teli hatás a 2007–2013-as programidőszakban korlátozott volt. A Bizottságnak 
bejelentett legfrissebb tagállami adatok szerint az ERFA és az ESZA keretében 
működő 1025 pénzügyi eszköz közül csupán 154 tudott 11 tagállamban bevonni 
a finanszírozási struktúrájába az OP-hozzájárulás részeként magánfinanszírozást.
84 
Az operatív programokon keresztül történő magánfinanszírozás tagállami beje -
lentése magában hordozza a kétszeres elszámolás kockázatát, mert lehetséges, 
hogy az egyedi alap szintjén bemutatott magánfinanszírozás egyszerűen a hol -
dingalap által tett pénzeszköz-átutalás. Ha a kétszeres elszámolás kockázatát 
elkerülendő a holdingalapokra korlátozzuk az elemzést, akkor az ilyen alappal 
rendelkező 18 tagállamból négyben létező 73 holdingalap közül csak 9 részesült 
a magánszektorból érkező hozzájárulásban. Ennél a 9 holdingalapnál a magánfi -
nanszírozás részesedése az alaptőkében 5% és 50% között változik. Összességé -
ben az operatív programokon keresztül 325 millió euró magántőke bevonására 
került sor. Megjegyezzük ugyanakkor, hogy a bejelentett adatoktól függetlenül 
az állami támogatásra vonatkozó szabályokból eredő jogi kötelezettség, hogy 
a kkv-kba történő tőkebefektetésekben – régiótól függően – minimálisan 30% 
vagy 50% legyen a magán-társfinanszírozás66.
85 
Továbbá a 11 tagállam által önkéntes alapon szolgáltatott információk szerint 
a pénzügyi eszközökbe az operatív programokból (magán- vagy közforrásból) 
származó forrásokon kívül befizetett források összege 342 millió euró volt67. 
A tagállamoknak azonban nem kötelező ilyen információt szolgáltatniuk, és az 
önkéntesen bejelentett adatokat a Bizottság nem is ellenőrzi.63 A SICAV olyan nyílt végű 
befektetési alap, amelynél 
a tőkeérték a befektetők 
számától és a meglévő 
befektetések értékétől 
függően változik. Az alap 
befektetési jegyeket bocsát ki, 
és azokat az alap pillanatnyi 
nettó eszközértéke alapján 
adják és veszik.
64 A SICAR olyan magán- és 
kockázati tőkés befektetési 
társaság, amelynél nincsenek 
szabályok a befektetések 
diverzifikációjára, sem 
korlátozások 
a kölcsönnyújtásra vagy 
tőkeáttételre.
65 Lásd: 2/2012. sz. különjelentés 
(105–115. és 124. bekezdés), 
8/2015. sz. különjelentés 
(34–35. bekezdés) és 
5/2015. sz. különjelentés 
(66–67. bekezdés és 7. 
háttérmagyarázat).
66 Közösségi iránymutatás 
a kis- és középvállalkozásokba 
történő kockázatitőke-
befektetések előmozdítását 
célzó állami támogatásokról, 
4.3.4. bekezdés (HL C 194., 
2006.8.18., 2. o.).
67 Európai Bizottság: Summary of 
data on the progress made in 
financing and implementing 
financial engineering 
instruments reported by the 
managing authorities in 
accordance with Article 67(2)(j) 
of Council Regulation (EC) No 
1083/2006, Programme period 
2007-2013, Situation as at 
31 December 2014 
(Összefoglaló a pénzügyi 
konstrukciók finanszírozása és 
végrehajtása terén elért 
előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
67. cikke (2) bekezdésének j) 
pontjával összhangban 
szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as 
programidőszak, 2014. 
december 31-i állapot), 25. o.
52 Észrevételek 
86 
Megjegyezzük azt is, hogy a 2007–2013-as programidőszakra vonatkozó szabá -
lyozás nem írta elő, hogy az irányító hatóságok és az alapkezelők között kötött 
finanszírozási megállapodások meghatározzák a magánszektorból érkező kie -
gészítő hozzájárulások várható tőkeáttételi arányát. Sőt az alapkezelők díjazása 
általában nem függött attól, hogy milyen sikeresen vontak be magánbefekte -
tőket (lásd: 136. bekezdés)68. Az alapkezelőket így szinte semmi nem ösztönözte 
magánbefektetők verbuválására.
87 
A központi irányítású eszközök, különösen a tőkefinanszírozási eszközök számára 
nehéz feladatnak bizonyult a magánbefektetők bevonása, amint azt a  12. háttér -
magyarázat  esettanulmánya is mutatja.68 A végrehajtási rendelet 
43. cikkének (4) bekezdése.
Esettanulmány. Magánszektorbeli befektetők közfinanszírozású tőkejuttatási 
alapba történő bevonásának nehézségei. A Marguerite Alap és az EEEF
Példák két központi irányítású eszköz magán-társfinanszírozásának korlátozott voltára69:
 οA Bizottság mellett a Marguerite Alapnak nyolc szponzora van, mindegyikük állami ellenőrzés alatt álló 
bank. Ezek a szponzorok összesen 710 millió euróra vállaltak kötelezettséget. Eddig még nem sikerült 
magánbefektetőktől származó pénz bevonásával közelíteni az összesen 1,5 milliárd euró értékű kötelezett -
ségvállaláshoz mint célhoz70.
 οAz EEEF szintén elsősorban közpénzekre támaszkodott, eddig a Bizottság volt a legnagyobb támogatója 
(az összesen 265 millió euró előirányzatból 125 millióval). Az egyetlen magánszektorbeli közreműködő – 
a Deutsche Bank – csak korlátozott kötelezettségvállalást tett (5 millió euró). Az ebben a szakaszban lekö -
tött teljes összeg kevesebb az eszköz célértékének felénél (700 millió euró).
69 SWD(2015) 206 final.
70 A Bizottság 2010. február 25-i C(2010) 941 határozata az Európai Unió részvételéről a 2020-as energiaügyi, éghajlat-változási és infrastrukturális 
európai alapban (Marguerite Alap).12. háttérmagyarázat
53 Észrevételek 
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra 
vonatkozóan?
88 
A megosztott irányítású eszközöket illetően a 2014–2020-as programidőszak sza -
bályozásának rendelkezései továbbra is lehetővé teszik a kedvezményes elbánást, 
de a kockázatok köz- és magánszférabeli partnerek közötti megfelelő megosztá -
sát is előírják (lásd: 13. háttérmagyarázat ).
A kedvezményes bánásmódról és a kockázatmegosztásról szóló rendelkezések 
(2014–2020-as programidőszak)
A CPR 44. cikke előírja a kockázat és a nyereség megfelelő megosztását a magánbefektetők és a közszektor -
beli befektetők között, a felhatalmazáson alapuló rendelet pedig kimondja, hogy a kedvezményes elbánás 
szintje legyen arányos a befektetők által vállalt kockázatokkal és korlátozódjék az e befektetők érdeklődésé -
hez szükséges minimumra71. Az előzetes értékelést a tagállamnak ki kell egészítenie „egy arra vonatkozó érté -
keléssel, hogy szükség van-e – illetve ha igen, milyen mértékben – kedvezményes javadalmazás alkalmazására 
a magánbefektetői kiegészítő források bevonása céljából, és/vagy egy leírással arról, hogy ilyen kedvezmé -
nyes javadalmazás alkalmazása esetén milyen mechanizmusok révén állapítják meg annak szükségességét és 
mértékét[…]”72.
Ez a kedvezményes javadalmazás finanszírozható az eszköznek visszafizetett forrásokból, vagy az uniós 
támogatásnak tulajdonítható nyereségből és más jövedelemből vagy hozamból. A kedvezményes bánásmód 
koncepciója vonatkozik a piacgazdasági elv alapján működő közszférabeli befektetőkre is73.
Megjegyezzük továbbá, hogy az általános csoportmentességi rendelet hatálya alá tartozó esetekben „amen y-
nyiben az állami és magánbefektetők közötti veszteségmegosztás aszimmetrikus, az állami befektetőt terhelő 
első veszteséget a teljes befektetés 25%-ára kell korlátozni”74.
Máskülönben meg kell felelnie a piaci feltételeknek, illetve állami támogatás bejelentési eljárásának kell 
alávetni.
71 A 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 6. cikke (1) bekezdésének d) pontja.
72 A közös rendelkezésekről szóló rendelet 37. cikke (2) bekezdésének c) pontja.
73 A közös rendelkezésekről szóló rendelet 44. cikkének (1) bekezdése.
74 A 651/2014/EU bizottsági rendelet 21. cikke (13) bekezdésének c) pontja.13. háttérmagyarázat
54 Észrevételek 
89 
Azt, hogy a tagállamok kötelesek felmérni a kedvezményes elbánás és a koc -
kázatmegosztó intézkedések szükséges voltát, illetve megindokolni ezeket az 
intézkedéseket, egyértelmű előrelépésnek tekinthetjük a pénzügyi eszközök 
hatékonyabb kezelése terén. Interjúink alapján azonban úgy véljük: szükség van 
a tagállamoknak nyújtott bizottsági útmutatásra azon a téren, hogyan lehet 
a legjobban felhasználni a kedvezményes elbánást minél több magántőke bevo -
nására az eszköz alaptőkéjébe úgy, hogy közben a közfinanszírozókra se háruljon 
túlzott kockázat.
90 
A központi irányítású pénzügyi eszközök némelyikére nézve a jogszabályok 
kitérnek a Bizottság és partnerei közötti kockázatmegosztás lehetséges mérté -
kére. Erre vonatkozóan a rendelet meghatározza, hogy „a kockázatviselés ellen -
értékét oly módon kell elosztani az Unió és a megbízott szervezet között, hogy 
az tükrözze a kockázat-megosztási modellt”, míg „az uniós költségvetést terhelő 
maximális kockázat nem haladhatja meg a hitelviszonyt megtestesítő eszköz -
höz tartozó célhitel-portfolió kockázatának az 50%-át”75. A jövő kérdése, hogy 
elegendőek lesznek-e a módosított rendelkezések ahhoz, hogy több magánszek -
torbeli hozzájárulást lehessen bevonni, mint a 2007–2013-as programidőszakban. 
Mint egy korábbi jelentésünkben már említettük, véleményünk szerint a Bizott -
ság és partnerei (például az EBB) közötti kockázat-megosztás intézkedéseinek fő 
szempontjait minden központi irányítású eszközre külön jogszabályban kellene 
meghatározni76.
91 
Végül az adómegállapodásokat illetően a helyzet változatlan a 2007–2013-as 
programidőszakhoz képest. Véleményünk szerint hírnévkockázattal jár, ha 
a 2014–2020-as programidőszakban a központi, illetve megosztott irányítású 
pénzügyi eszközökre továbbra is alkalmaznak előzetes adómegállapodásokat, 
hiszen úgy tűnhet, hogy ez ellenkezik a Bizottság saját adómegállapodási vonat -
kozású ajánlásaival és intézkedéseivel.75 A CEF-rendelet I. melléklete III. 
részének 6. szakasza.
76 Lásd: 2/2013. sz. különjelentés, 
7. ajánlás.
55 Észrevételek 
Megújuló pénzü gyi támogatást nyújtottak a pénzü gyi 
eszközök?
92 
A közpénzek pénzügyi eszközök révén történő felhasználásának egyik fő indo -
ka az, hogy a pénzt így többször fel lehet használni: a források „megújulnak”. 
Például ha egy kihelyezett kölcsönt három évvel később visszafizetnek, a pénzt 
fel lehet használni újabb hitel nyújtására. Ezért megvizsgáltuk, hogy valóban 
fellépett-e ez a megújuló hatás. A gyakorlatban az alapok megújulásának mérté -
ke függ a pénzügyi támogatás típusától, de az eszközök beruházási időszakától 
is. Ezért azt vizsgáltuk meg, hogy az eszköz beruházási időszakai megfelelnek-e 
a szokásos piaci gyakorlatnak, és hogy milyen tényezők korlátozták az eszközök 
tényleges beruházási időszakát.
A végrehajtás késedelmei jelentősen lerövidítették az 
ERFA és az ESZA keretében működő több pénz ügyi eszköz 
tényleges beruházási időtartamát
93 
A 2007–2013-as programidőszak elején a közigazgatási szervek a legtöbb tagál -
lamban csak korlátozott tapasztalattal rendelkeztek a téren, hogy pénzügyi köz -
vetítőkkel partnerségben megújuló eszközöket strukturáljanak és működtesse -
nek. Ellenőrzéseink során megfigyeltük, hogy a legtöbb késedelmet a következők 
okozták: a pénzügyi eszközök időigényes belső strukturálása, különböző szinte -
ken hosszadalmas tárgyalások pénzügyi közvetítőkkel (gyakran az alapkezelői 
költségek és díjak kapcsán), összetett közbeszerzési eljárások, bizonytalanság az 
állami támogatásra vonatkozó szabályok betartása körül, valamint a magántőke 
bevonásának nehézségei.
94 
Sok esetben a különféle érintett szerveknek komoly tanulóidejükbe került, amíg 
az eszköz befektetési stratégiáiról szóló megállapodás érdekében sikerült össze -
egyeztetni a számos érintett érdekeit és nézeteit. E kérdések közül többet más 
tanulmányok is azonosítottak77. Az elmúlt években végzett ellenőrzéseink arra is 
rámutatnak, hogy több és korábban nyújtott bizottsági iránymutatás révén lega -
lább részben elejét lehetett volna venni ezeknek a problémáknak.77 Európai Parlament, Belső 
Politikák Főigazgatósága: 
‘Financial Instruments under 
Cohesion policy 2007-13: How 
have Member States and 
Selected Financial Institutions 
Respected and Preserved EU 
Financial Interests?’ (Pénzügyi 
konstrukciók a kohéziós 
politika területén, 2007–2013: 
Hogyan tartották tiszteletben 
és őrizték meg a tagállamok és 
a kiválasztott pénzügyi 
intézmények az Unió pénzügyi 
érdekeit?), 16. o.; Bizottság és 
EBB, ‘Financial Instruments: 
A Stock-taking Exercise in 
Preparation for the 2014–2020 
Programme period’ 
(Helyzetfelmérés a 2014–2020-
as programidőszak 
előkészítéséhez), tanulmány, 
Mazars/Ecorys/EPRC, 62. o.
56 Észrevételek 
95 
Ezekből a nehézségekből nyilvánvaló módon következik, hogy sok tagállamban 
alacsony a kihelyezési arány, és ebből adódóan az eszközök csak korlátozott mér -
tékben tudják megújítani az alapokat. Egyes esetekben a végrehajtás többéves 
késedelmet szenvedett, s ez jelentősen lerövidítette azt az időszakot, ameddig 
a pénzügyi eszköz alaptőkéjét ezután ki lehetett helyezni a végső kedvezménye -
zettekhez (lásd:  14. háttérmagyarázat ).
Esettanulmány. Késedelmek a JEREMIE holdingalap szlovákiai létrehozása kör ül
Az EBA és a szlovák kormány 2006-ban, vagyis a 2007–2013-as időszak kezdete előtt írt alá egyetértési meg -
állapodást a nemzeti JEREMIE holdingalapról. Az alap piaci igényfelmérését („hiányelemzését”) követően 
2008-ban keretmegállapodás, majd 2009-ben a különböző minisztériumok között a támogatási szerződések 
aláírására került sor.
Még egy évig eltartott, hogy aláírják azt a két végső megállapodást is (holdingalap-megállapodás és rész -
vényesi megállapodás), amelyek megléte szintén jogi előfeltétel az alap tényleges működésének megkez -
déséhez. Magának a holdingalapnak a feltőkésítése végül 2011-ben történt meg. Ezért összesen öt évbe telt 
(2006–2011), míg a JEREMIE holdingalap működésre készen állt.
Pályázati felhívást pénzügyi közvetítők felvételére 2011-ben, 2012-ben és 2013-ban tettek közzé. Ezután újabb 
két-három év telt el, amíg sikerült megállapodásra jutni a pénzügyi közvetítőkkel 2013-ban (a hitelgarancia-  
eszköz tekintetében), illetve 2014-ben (a kölcsön- és tőkejuttatási eszközöket illetően). A pénzügyi támogatás 
csak ettől kezdve indult meg a végső kedvezményezettekhez.
A kihelyezési arány 2014 végén 12%-os volt a holdingalap szintjén, a részalapokból a végső kedvezményezet -
tekhez történt kihelyezést tekintve pedig még alacsonyabb.14. háttérmagyarázat
57 Észrevételek 
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök 
megújuló hatása korlátozott a végrehajtás során, a 2007–
2013-as programok lezárása után pedig bizonytalan
2014 végéig az ERFA és az ESZA keretében működő összes 
pénz ügyi eszköz kevesebb mint egyharmada használta egynél 
többször az alapokat
96 
Elemzésünk kimutatása szerint összesen 316 olyan, az ERFA és az ESZA keretében 
működő eszköz (túlnyomó többségük egyedi alap) van 19 tagállamban, amelynek 
sikerült 2014. december 31-ig a teljes alaptőkét kihelyeznie a végső kedvezmé -
nyezettekhez. A megújuló hatás azonban még ezeknél az eszközöknél is csak 
a programidőszak nagyon kései szakaszában jelentkezett. Ebből adódóan az in -
duló alaptőkének csak egy korlátozott részét fogják egynél többször felhasználni 
a meghosszabbított jogosultsági időszak végéig (azaz 2017 márciusáig). Ráadásul 
az összesített kihelyezési arány a pénzügyi eszközöket végrehajtó 25 tagállam 
egyikében sem érte el a 100%-ot (lásd:  4. táblázat ).
Az időhiány miatt kü lönösen problémás volt a tőkejuttatási eszközök 
működése
97 
Elemzésünk arra is rámutat, hogy a tőkebefektetési eszközöknél különösen nehéz 
volt a megújuló hatást elérni. Európában a tőkebefektetések átlagos tartási idő -
szaka (vagyis a részvények megszerzésétől az értékesítésükig eltelő idő) 2014-ben 
kb. hat év volt78. A legtöbb ERFA- és ESZA-tőkejuttatási eszköz azonban legfel -
jebb nyolc évig (2009–2017) működött. Még ha a működés például 2009 elején 
kezdődött és a kilépésre 2014 végén került is sor, az operatív program lezárásáig 
akkor is csak három évnél kevesebb marad egy újabb tőkebefektetési körre. Ezért 
az eszköz létrehozásához szükséges évek számát figyelembe véve nem valószínű, 
hogy egy programidőszakon belül ismét OP-hozzájárulásokhoz folyamodnának 
a tőkejuttatási eszközök kapcsán.
98 
Ezzel ellentétben a központi irányítású tőkejuttatási eszközök időtartama sokkal 
hosszabb, ami jobban megfelel a tőkejuttatási eszközök jellegének79 (pl. a Mar -
guerite Alap időtartama 20 év, amely két évvel meghosszabbítható).78 Preqin, Private Equity Spotlight , 
2015. május, 8. o.
79 SWD(2015) 206 final, 151. és 
159. o.
58 Észrevételek 
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközöknél 
a források újrahasznosításáról történő döntés nagyfokú 
önállósága miatt az operatív programok lezárása után 
megszűnhet a megújuló hatás
99 
A megosztott irányítású pénzügyi eszközökre vonatkozó 2007–2013-as jogi keret 
értelmében a tagállam megtarthat minden, a zárás időpontjáig legalább egyszer 
felhasznált forrást, de azt újra fel kell használnia a célcsoport javára80. A pénzügyi 
konstrukciókról81, illetve a 2007–2013-as operatív programok lezárásáról82 szóló 
bizottsági iránymutatások javaslata szerint az ERFA- és ESZA-eszközökből szárma -
zó forrásokat határozatlan időtartamra kellene újrabefektetni.
100  
Véleményünk szerint azonban a 2007–2013-as általános rendelet a határozatlan 
időtartamú újrabefektetéssel kapcsolatban nem értelmezhető ilyen módon83. 
A rendelkezések például lehetővé teszik azt is, hogy az eszköz tőkéjét csökkent -
sék, és a pénzügyi eszközök forrásait vissza nem térítendő támogatások formájá -
ban használják fel. Sőt, jogi értelemben a programok lezárása után minden olyan 
tevékenység, amely nem érinti az uniós költségvetést, az adott tagállam kizáróla -
gos hatáskörébe tartozik, azt a Bizottság nem felügyeli tovább, ha arról a jogalap 
másképp nem rendelkezik.
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra 
vonatkozóan?
101  
A 2014–2020-as programidőszakra vonatkozóan a közös rendelkezésekről szóló 
rendelet 44. és 45. cikke több kérdést tisztázott az esb-alapokból származó forrá -
soknak a jogosultsági időszak vége, 2023 után történő újrahasznosítására nézve.
102  
Ezen túlmenően a 2014–2020-as programidőszakra irányadó szabályozás kife -
jezetten elismeri a pénzügyi eszközök szándékoltan megújuló jellegét a jogo -
sultsági időszak lejártával is, így többek közt rendelkezik a jogosultsági időszak 
lejárta után legalább nyolc évig tartó időszak során visszafizetett források újbóli 
felhasználásáról84. Ezzel a rendelkezéssel a CPR megszab egy minimális időszakot 
a pénzügyi eszközökre elkülönített források célhoz kötésére, de ennek mikéntjé -
ről további részletekkel nem szolgál. Véleményünk szerint a Bizottságnak tisztáz -
nia kellene ezt a kérdést.80 Az általános rendelet 
78. cikkének (7) bekezdése.
81 Európai Bizottság, 
„Felülvizsgált iránymutatás az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
44. cikke szerinti pénzügyi 
konstrukciókról”, COCOF 
(10-0014-05), 2012. február 10., 
5.2.5. bekezdés.
82 C(2015) 2771, 2015. április 30, 
„A Bizottság határozata 
a 2007–2013 közötti 
időszakban az Európai 
Regionális Fejlesztési Alapból, 
az Európai Szociális Alapból és 
a Kohéziós Alapból 
támogatott operatív 
programok lezárására 
vonatkozó iránymutatás 
jóváhagyásáról szóló C(2013) 
1573 határozat módosításáról, 
melléklet”, 7. o.
83 Az általános rendelet 108. 
cikke a közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 152. cikke (1) 
bekezdésével és 153. cikkével 
összefüggésben.
84 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 45. cikke.
59 Észrevételek 
103  
A múlt hibáinak elkerülésére döntően fontos tényező a standardizálás: jelentősen 
egyszerűsítheti és megkönnyítheti a pénzügyi eszközök létrehozásának folya -
matát az a lehetőség, hogy az irányító hatóságok a Bizottság által megszabott 
általános feltételeknek megfelelően tervezzék meg azokat.
104  
A 2014–2020-as programidőszak jogalapja lehetővé teszi azt is, hogy a pénzügyi 
eszközöket a következő programidőszakban továbbra is használják, mintsem 
hogy fel kelljen számolni és újakkal helyettesíteni azokat85. Ezzel időt és pénzt is 
meg lehet takarítani, mivel a pénzügyi eszközök már a programidőszak kezde -
tén működőkészek, az eszköz alaptőkéjét pedig az előzetes igényfelmérésnek 
megfelelően lehetne növelni. Olyan esetekben azonban, ahol az alapkezelőt nyílt 
versenyeljárással választották ki, az időmegtakarítás esetleg korlátozott, mivel az 
új alapkezelő kiválasztásához mindenképpen új nyílt eljárásra van szükség. A fel -
mérésünkre adott válaszok alapján (lásd: 15. háttérmagyarázat ) az alapkezelők 
szívesen fogadnának további bizottsági útmutatást arról, hogyan lehet eszközö -
ket átvinni a 2014–2020-as időszakra.85 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 38. cikke 
(3) bekezdésének b) pontja.
A felmérésre adott válaszok: milyen témákban sz ükséges további bizottsági 
útmutatás (2014–2020-as programidőszak)
Téma Válaszadási arány1
Az előző programidőszak pénzügyi eszközeinek átvitele az új (2014–2020-as) 
programidőszakba27%
Kilépési stratégia és felszámolási rendelkezések 21%
Az alapkezelők kiválasztására alkalmazandó szabályok 18%
A pénzügyi eszközbe visszakerülő összegek újbóli felhasználása a jogosultsági időszak lejárta 
után17%
Eszköz létrehozása uniós szinten 9%
Egyéb 8%
1 Az 50 legnagyobb ERFA-eszköz irányítóinak / irányító hatóságainak kiküldött felmérés; a válaszadási arány 80% volt.
Forrás:  Európai Számvevőszék.15. háttérmagyarázat
60 Észrevételek 
105  
Végül a 2007–2013-as programidőszakban a Bizottság egy sor előadást és 
szakmai műhelyt szervezett a „követendő gyakorlatok” terjesztésére és a tag -
állami tisztviselők képzésére. 2015 januárjában, egy évvel a 2014–2020-as 
programidőszak rajtja után a Bizottság technikai tanácsadó platformot indított 
(www.fi-compass.eu ) a pénzügyi eszközökre vonatkozó uniós jogszabályi köve -
telmények megismertetésére.
Költséghatékony módszernek bizonyultak a pénzü gyi 
eszközök az uniós költségvetés végrehajtására?
106  
A pénzügyi eszközöket a hagyományos vissza nem térítendő támogatásokkal 
ellentétben alapkezelők (tehát nem közigazgatási szervek) kezelik. Ezek általában 
pénzügyi közvetítők, például magán- vagy állami tulajdonú bankok. A pénzügyi 
eszközök kezelésének ára van, és az alapkezelők díjazásra jogosultak nyújtott 
szolgáltatásaikért. Az alapkezelő számára kifizetésigazolás ellenében megtérített 
alapkezelői költségek és a nyújtott szolgáltatásokat megegyezés szerinti áron 
vagy kompenzációval ellentételező alapkezelői díjak szintjét általában az egyes 
pénzügyi eszközök finanszírozási megállapodásai határozzák meg. A díjazásnak 
fedeznie kell a pénzügyi eszköz adminisztrációs költségeit (beleértve a befek -
tetőkkel való kapcsolattartás költségeit, a jogi költségeket és a könyvvizsgálói 
díjakat), magánszektorbeli alapkezelők esetében pedig a haszonkulcsot is. A költ -
ségek és díjak eltérőek lehetnek aszerint, hogy milyen pénzügyi termékről van 
szó (garancia, kölcsön vagy tőkebefektetés), szintjüknek pedig objektív kritériu -
mokhoz kell kötődnie (pl. nagyszámú kisebb hitel általában több adminisztrációs 
költséggel jár, mint kisszámú nagyobb hitel).
107  
A Bizottságnak jelentett legfrissebb tagállami adatok alapján elemeztük a meg -
osztott, illetve központi irányítású eszközök tényleges alapkezelői költségeinek 
és díjainak nagyságát a 2007–2013-as programidőszakban, és megvizsgáltuk, 
hogy az kellően kapcsolódik-e az alapkezelő teljesítményéhez. Ezenkívül a 2014–
2020-as programidőszakra nézve megvizsgáltuk, hogy a pénzügyi eszközökre 
elkülönített (s ezért általában nem nemzeti vagy regionális közigazgatási szervek 
által kezelt) megnövekedett finanszírozás tükröződik-e az esb-alapok végrehajtá -
sára a tagállamoknak kifizetett technikai segítségnyújtás szintjében.
61 Észrevételek 
A végső kedvezményezettekhez történt kihelyezések 
tényleges szintjéhez képest nagyok az alapkezelői költségek 
és díjak
Az eszközök mintegy 2%-ánál az összesített alapkezelői költségek 
és díjak meghaladták a végső kedvezményezettekhez ténylegesen 
kihelyezett összeget
108  
Egyes eszközöknél az alapkezelői költségek és díjak még meg is haladták a végső 
kedvezményezettekhez történt kihelyezések tényleges összegét. Az 1025 ERFA- 
és ESZA-eszközt vizsgáló elemzésünk 8 tagállamban (Bulgária, Cseh Köztársaság, 
Németország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Lengyelország, Egye -
sült Királyság) 23 ilyen esetet tárt fel. Ezek az eszközök együttesen 28 millió eu -
rót számláztak annak alapkezelői költségeként és díjaként, hogy 4  millió  eurót 
kihelyezzenek a végső kedvezményezettekhez. Ugyanakkor léteznek hasonló 
eszközök, ahol egyáltalán nem fizetnek alapkezelői költséget és díjat a pénzügyi 
közvetítőknek (lásd: 16. háttérmagyarázat ).
Esettanulmány. Pénz ügyi eszközöket ingyenesen végrehajtó alapkezelők. 
„Vállalkozási alap” Görögországban és a JEREMIE holdingalap Magyarországon
a) Vállalkozási alap Görögországban
A görögországi vállalkozási alap nem fizet alapkezelői költséget és díjat a pénzügyi közvetítőként eljáró ban -
koknak. Ehelyett az alap és a bankok társfinanszírozzák a végső kedvezményezetteknek nyújtott kölcsönöket. 
Együtt viselik a nemteljesítés kockázatát is. A bankokat az eszközben való részvételre elsődlegesen a kockázat -
megosztás motiválja, ezért vesznek részt benne úgy, hogy nem tartanak igényt alapkezelői költségekre és 
díjakra.
b) JEREMIE Magyarország
A JEREMIE Magyarország sem fizet alapkezelői költségeket és díjakat pénzügyi közvetítőknek a kölcsönalap 
kapcsán, inkább a piachoz képest nagyon alacsony kamatra kölcsönt nyújtanak nekik. A nagyon alacsony 
kamatlábnak nincsen díjazás jellege az alapkezelő számára, hiszen ezt ellensúlyozza, hogy a pénzügyi közve -
títők az uniós finanszírozású alaphoz képest magasabb kockázatot vállalnak. Nemteljesítés esetén általában 
a pénzügyi közvetítők vállalják magukra a veszteség legnagyobb hányadát.16. háttérmagyarázat
62 Észrevételek 
Az összesített alapkezelői költségek és díjak a végső 
kedvezményezettekhez kihelyezett pénz ügyi támogatás 75%-át is 
elérik
109  
Magunk is elemeztük a Bizottság adatait, és összevetettük az alapkezelői költsé -
geket és díjakat a végső kedvezményezetteknek ténylegesen kifizetett összegek -
kel. Eredményeinket tagállami bontásban a  6. táblázat  mutatja be.
110  
A 25 tagállam közül 10-ben (Svédország, Ausztria, Lettország, Málta, Finnor -
szág, Litvánia, Románia, Görögország, Magyarország, Ciprus) az 1025 ERFA- és 
ESZA-eszköz közül 274-re nézve állapítottuk meg azt, hogy a Bizottságnak az 
alapkezelői költségekről és díjakról bejelentett adatok átfogóak voltak. Továb -
bi hat tagállamra nézve (Lengyelország, Portugália, Németország, Szlovákia, 
Bulgária és az Egyesült Királyság) ezek az információk a pénzügyi eszközök teljes 
alaptőkéje 84% és 98% közötti részének megfelelő 392 pénzügyi eszközre vonat -
koztak. Az összes többi tagállamból az eszközök teljes alaptőkéje kétharmadának 
vagy annál kisebb részének megfelelő eszközre nézve érkezett az alapkezelői 
költségekre és díjakra vonatkozó valószerű információ86. Több pénzügyi eszköz -
ről vagy nem jelentettek adatokat, vagy azok egyáltalán nem voltak valószerűek 
(például a ténylegesen kihelyezett összeg tízszeresét jelentették be alapkezelői 
költségként és díjként). Ezenkívül a „nullára” bejelentett alapkezelői költségek és 
díjak jelenthették akár a tényleges helyzetet, akár pusztán adathiányt. Az ilyen 
adatokat kizártuk a további elemzés köréből.86 Szlovénia (66%), 
Spanyolország (63%), 
Franciaország (37%), 
Olaszország (28%), Dánia 
(18%), Csehország (16%), 
Hollandia (10%), Belgium (1%) 
és Észtország (0%).
63 Észrevételek 
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénz ügyi eszközök összesített alapkezelői 
költségei és díjai tagállamonként, 2014. december 31-i állapot
TagállamÖsszes bejelen -
tett alapkezelői 
költség  
(millió euró)Eszközök száma 
(részalapok is)Alapkezelői költségek és díjak
Az eszközbe befizetett összeg %-aA végső kedvezményezetteknek 
kifizetett összeg %-a
Összesítve Éves átlag Összesítve Éves átlag
Szlovákia 9 7 9% 2% 75% 16%
Cseh Köztársaság 4 5 9% 3% 47% 16%
Franciaország 14 120 9% 2% 19% 4%
Svédország 21 11 13% 2% 17% 3%
Ciprus 2 5 10% 2% 16% 3%
Egyesült Királyság 124 74 10% 2% 16% 3%
Spanyolország 43 16 6% 1% 16% 2%
Ausztria 2 2 6% 1% 12% 3%
Lettország 17 15 8% 2% 12% 2%
Bulgária 20 10 6% 1% 11% 3%
Olaszország 51 128 4% 1% 11% 2%
Málta 1 2 8% 2% 10% 2%
Lengyelország 110 248 9% 2% 10% 2%
Dánia 1 9 9% 2% 10% 2%
Litvánia 29 36 7% 1% 9% 2%
Finnország 4 1 6% 1% 9% 1%
Németország 105 45 7% 1% 9% 1%
Hollandia 0 11 6% 1% 8% 1%
Románia 8 4 5% 1% 6% 1%
Portugália 18 56 4% 1% 5% 1%
Görögország 29 32 2% 0% 4% 1%
Szlovénia 3 3 3% 1% 4% 1%
Belgium 0 9 4% 1% 4% 1%
Magyarország 17 170 2% 0% 2% 0%
Észtország 0 6 0% 0% 0% 0%
Összesen 631 1 025
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság 2015-ös adatai alapján.6. táblázat
64 Észrevételek 
87 Az általános rendelet 
78. cikkének (6) bekezdése.
88 A végrehajtási rendelet 
43. cikkének (4) bekezdése.
89 A 448/2004/EK bizottsági 
rendelet 8. szabályának 2.7. 
pontja és 9. szabályának 2.6. 
pontja.Lezáráskor nem lehet megtéríteni az uniós költségvetésből 
a jogszabályban előírt felső korlátokat meghaladó 
alapkezelői költségeket és díjakat
Az alapkezelői költségek és díjak elvben csak a pénz ügyi eszköz 
teljes alaptőkéjének legfeljebb évi 4%-át tehették ki
111 
A 2007–2013-as programidőszakra szóló jogalapban a fő rendeletnek az alapkeze -
lő díjazására vonatkozó rendelkezései87 tömören fogalmaztak, de az alapkezelői 
költségek és díjak felső korlátait már a bizottsági végrehajtási rendelet is megha -
tározta88. Konkrétan a következő éves felső korlátokat állapították meg:
 ο az operatív programból holdingalapoknak garanciaalapok céljára juttatott 
tőke évi 2%-a;
 ο az operatív programból vagy a holdingalapból mikrovállalkozásoknak nyúj -
tott mikrohitel-eszközök céljára juttatott tőke évi 4%-a;
 ο az operatív programból vagy a holdingalapból bármely más célra juttatott 
tőke évi 3%-a.
A Bizottság ezeket a felső korlátokat jogszabályjavaslatában határozta meg, figye -
lembe véve a 2000–2006-os programidőszak tapasztalatait. Akkor egy általános 
felső korlát volt az alapkezelési költségekre és díjakra: 5% a tőkealapokra és 2% 
a garanciaalapokra89.
112  
A megosztott irányítás keretében az alapkezelő díjazásának meghatározásakor az 
irányító hatóságoknak mind a strukturális alapok, mind az állami támogatás jogi 
kereteinek meg kell felelniük. Az irányító hatóságoknak emellett arra is ügyelni -
ük kell, hogy a javadalmazásra vonatkozó rendelkezések összhangban legyenek 
az eszköz beruházási stratégiájával, biztosítandó a pénzügyi ösztönzést ahhoz, 
hogy az alapkezelő az OP kitűzött céljainak megfelelően járjon el. A finanszírozási 
megállapodások letárgyalása tehát nem egyszerű feladat, és interjúink során sok 
irányító hatóság kijelentette, hogy a 2007–2013-as programidőszak elején nem 
rendelkeztek az ahhoz szükséges szakértelemmel.
65 Észrevételek 
90 Az 1303/2013/EU rendelet 
42. cikke (1) bekezdésének d) 
pontja.
91 Az általános rendelet 78. cikke 
(6) bekezdésének d) pontja, 
a végrehajtási rendelet 43. 
cikkének (4) bekezdésében 
meghatározott határok között.
92 COCOF (10-0014-05), 2012. 
február 8., 2.6. szakasz.113  
Bizonyos körülmények között túl lehet lépni az alapkezelői költségekre és díjakra 
előírt felső korlátokat (például ha az alapkezelői költségek és díjak megfelel -
nek a piaci feltételeknek és nem haladják meg a magánbefektetők által fizetett 
összegeket, vagy ha az alapkezelőt közbeszerzési eljárás útján választották ki). 
A Bizottságnak adott tagállami tájékoztatás szerint nem létezik arra vonatkozó 
információ, hogy a felső korlátokat milyen gyakran lépték túl.
114  
Az alapkezelői költségeket és díjakat a pénzügyi eszköz alaptőkéjéből fizetik, 
azok nem a végső kedvezményezettet terhelik. Ezek a költségek az alap felszá -
molásáig, vagyis legtöbb esetben a program lezárásáig támogathatónak mi -
nősülnek90. A 2007–2013-as programidőszakban létrehozott ERFA- és ESZA-alapok 
esetében az alapkezelői költségek és díjak támogathatóságát a Bizottság csak 
a záródokumentumok elemzése során, 2017-ben és 2018-ban fogja ellenőrizni.
Egyes esetekben az összesített alapkezelői költségek záráskor 
várhatóan meg fogják haladni az előírt felső korlátokat
115  
A 2017. március 31. előtt felmerült és kifizetett alapkezelői költségeket és díjakat 
az ERFA vagy az ESZA azon operatív programjainak támogatható költségeként 
lehet bejelenteni, amelynek keretében a pénzügyi eszközt létrehozták91. A rende -
let előírja, hogy az alapkezelői költségek és díjak felső korlátai álljanak arányban 
„az operatív programból juttatott tőkével”. A Bizottság szerint a végrehajtási 
rendelet 43. cikkében említett felső korlátok a pénzügyi eszközöknek nyújtott 
teljes tőke-hozzájárulásra vonatkoznak, nem pedig a végső kedvezményezettek 
pénzügyi támogatására felhasznált tényleges hozzájárulásra. A 2007–2013-as 
programidőszakra az alapkezelői költségekről és díjakról szóló jelenlegi útmuta -
tás megerősíti ezt a nézetet92.
116  
Véleményünk szerint a rendeletben az alapkezelői költségekre és díjakra előírt 
felső korlátokra vonatkozó rendelkezéseket úgy kellett volna értelmezni, hogy 
azokat az operatív programból a pénzügyi eszköznek juttatott alaptőke tényle -
gesen felhasznált összege alapján kell alkalmazni, vagyis annak az összegnek az 
alapján, amelyben a végső kedvezményezettek részesültek pénzügyi támogatás -
ként. Az alapkezelőknek nem volna szabad díjazást kapniuk, ha nem használták 
fel az eszköznek juttatott alaptőkét.
66 Észrevételek 
93 A 2007–2013-as 
programidőszakban 
a Bizottság három COCOF-
útmutatót adott ki a pénzügyi 
konstrukciókról: COCOF 
(07/0018/01), COCOF 
(08/0002/03) és COCOF 
(10-0014-05).
94 Európai Bizottság, 
„Felülvizsgált iránymutatás az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
44. cikke szerinti pénzügyi 
konstrukciókról”, COCOF 
(10-0014-05), 2012. február 10., 
2.6.12. bekezdés.A teljesítményalapú díjazás nem volt jogi követelmény a 2007–
2013-as programidőszakban
117  
A 2007–2013-as programidőszakban az alapkezelői költségek és díjak megha -
tározásában szerepet játszó tényezőként a pénzügyi eszközöket illető gondos 
pénzgazdálkodást és az alapkezelő tényleges teljesítményét csak a bizottsági 
iránymutatások említették, míg a rendeleti alap nem93.
118  
A pénzügyi eszközök terén végzett teljesítmény- és szabályszerűségi ellenőrzése -
ink alapján azt állapítottuk meg, hogy a teljesítményhez kötődő díjazási rendsze -
rek inkább kivételt jelentettek, mint szabályt: a 2013 és 2015 közötti időszakban 
megvizsgált kilenc eszköz közül az alapkezelő csak egynél részesült teljesítmény -
alapú díjazásban.
119  
Ahol az alapkezelők díjazása nem teljesítményalapú, ott vajmi kevés az ösztönzés 
arra, hogy az alapkezelők valóban átutalják az eszközöket a végső kedvezménye -
zetteknek. Ez hátrányosan befolyásolhatta a pénzügyi eszközök teljesítményét 
a 2007–2013-as programidőszakban. Ezenfelül az ERFA- és az ESZA-eszközök ke -
zelése ilyen körülmények között igen vonzóvá válik a tapasztalatlan alapkezelők 
számára is (lásd még: 86. bekezdés).
120  
2012-ben a Bizottság azt javasolta az irányító hatóságoknak, hogy az alapkezelő 
díjazását kapcsolják össze a ténylegesen megtörtént beruházások minőségével, 
s ez utóbbit azzal mérjék, hogy mennyiben járultak hozzá az operatív programok 
stratégiai célkitűzéseinek eléréséhez és az eszköz által végzett beruházások -
ból a működésre visszajuttatott források értékéhez94. Ez a javaslat azonban egy 
COCOF-  iránymutatásban szerepel, és jogilag nem kötelező érvényű.
67 Észrevételek 
95 Európai Bizottság: Summary of 
data on the progress made in 
financing and implementing 
financial engineering 
instruments reported by the 
managing authorities in 
accordance with Article 67(2)(j) 
of Council Regulation (EC) No 
1083/2006, Programme period 
2007-2013, Situation as at 
31 December 2014 
(Összefoglaló a pénzügyi 
konstrukciók finanszírozása és 
végrehajtása terén elért 
előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
67. cikke (2) bekezdésének j) 
pontjával összhangban 
szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as 
programidőszak, 2014. 
december 31-i állapot), 29. o.Az alapkezelői költségek és díjak bizottsági értékelése nem 
vette kellően figyelembe az eszköztípusok kü lönbözőségeit 
és a végső kedvezményezetteknek ténylegesen juttatott 
támogatást
A 2007 óta felmer ült összesített alapkezelői költségekre 
vonatkozó 631  millió  eurós bizottsági becslés valószínűleg kisebb 
a valóságosnál
121  
2015 decemberében a tagállamok által a 2014-es évre szolgáltatott adatok 
alapján a Bizottság a programidőszak kezdete óta az ERFA- és ESZA-eszközök 
keretében felmerült összesített alapkezelői költségeket és díjakat legkevesebb 
631 millió  euróra becsülte95.
122  
A Bizottság szerint ez az operatív programokból az érintett eszközöknek a 2007–
2013-as programidőszakban kifizetett hozzájárulás 4,7%-ának felel meg.
123  
Ha a holdingalapok és az alájuk tartozó egyedi alapok közötti kifizetések ös z-
szegeit nem vesszük be ebbe a számításba, mivel a holdingalapoknak juttatott 
OP-hozzájárulásként egyszer már szerepeltek, akkor az alapkezelői költségeknek 
és díjaknak ez az aránya összességében 6,2%-ra nő. Ezenkívül az is lehetséges, 
hogy alapkezelők díjakat számítanak fel a végső kedvezményezetteknek úgy, 
hogy azokról nem számolnak be a Bizottságnak. Mivel tehát a Bizottság számítá -
sa csupán részleges adatokon alapszik, a tényleges számadatok (mind az abszolút 
összegekre, mind az OP-hozzájárulás részarányára nézve) ennél valószínűleg 
nagyobbak.
Az alapkezelői költségek és díjak jelentősen nagyobbak annál, 
mint amennyiről a Bizottság beszámolt, ha azokat a végső 
kedvezményezetteknek nyújtott pénz ügyi támogatás alapján 
számoljuk ki
124  
Összességében az ERFA és az ESZA keretében működő 764, a  6. táblázatban  
szereplő eszköz alapján azt állapítottuk meg, hogy az összesített alapkezelői 
költségek és díjak elérhetik a végső kedvezményezetteknek nyújtott pénzügyi 
támogatás 75%-át, ami éves átlagban akár 16%-ot is kitehet.
125  
Annál a 10 tagállamnál, amely megalapozott adatokat szolgáltatott a 274 ERFA- 
és ESZA-eszközének mindegyikére, azt állapítottuk meg, hogy az összesített 
alapkezelői költségek és díjak a végső kedvezményezetteknek nyújtott pénzügyi 
támogatás 2–17%-át tették ki. Ez évi átlagban 1% és 3% közötti nagyságrendet 
jelent.
68 Észrevételek 
Az alapkezelői költségek és díjak jelentősen eltérnek a k ülönböző 
típusú pénz ügyi eszközöknél
126  
Az alapkezelői költségek és díjak szintje az eszköz típusától is függ. A Bizottság 
által közölt valószerű adatok figyelembevételével a  7. táblázatban  bemutatott 
alábbi átlagértékekre jutottunk. Átlagban a garanciaeszközöknél a legkisebb 
az alapkezelői költségek és díjak százalékos aránya, a tőkejuttatási eszközöknél 
pedig a legnagyobb.
Átlagos összesített alapkezelői költségek és díjak a pénz ügyi eszköz típusa szerint 
az alap indulótőkéjének százalékában
Pénzügyi eszköz típusaÁtlagos összesített alapkezelői költségek és 
díjak százalékaránya 2014. december  31-én
Kölcsönök 4,2%
Garanciák 2,7%
Tőkebefektetés 11,0%
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság 2015-ös adatai1 alapján.
1  Európai Bizottság: Summary of data on the progress made in financing and implementing financial engineering instruments reported by the 
managing authorities in accordance with Article 67(2)(j) of Council Regulation (EC) No 1083/2006, Programme period 2007 –2013, Situation 
as at 31 December 2014 (Összefoglaló a pénzügyi konstrukciók finanszírozása és végrehajtása terén elért előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 1083/2006/EK tanácsi rendelet 67. cikke (2) bekezdésének j) pontjával összhangban szolgáltatott adatokról, 
2007–2013 -as programidőszak, 2014. december 31-i állapot).7 . táblázat
127  
Továbbá a holdingalapok keretében használt pénzügyi eszközök alkalmazása 
általában drágább, mivel az alapkezelői költségeket és díjakat mindkét szin -
ten (holdingalap és egyedi alap) meg kell fizetni. Megjegyezzük azt is, hogy az 
alapkezelői költségek és díjak felső korlátai a 2007–2013-as programidőszakban 
nem függenek a pénzügyi eszköz beruházásának nagyságrendjétől, mivel az OP-
hozzá  járulás százalékában fizetendőek (lásd: 108. bekezdés).
69 Észrevételek 
96 Lásd: 8/2015. sz. különjelentés, 
63. bekezdés.
97 Lane Clark & Peacock, 
„Investment management fee 
survey” („A befektetéskezelési 
díjak áttekintése”), 2015 és 
Morningstar, „Fee Study: 
Investors Are Driving Expense 
Ratios Down” („Tanulmány 
a díjazásról: A befektetők 
csökkentik 
a költségmutatókat”), 2015.
98 KfW Economic Research  No 18, 
„You get what you pay 
for – The remuneration 
structure of VC funds and its 
consequences” („Azt kapja, 
amiért fizetünk: 
A kockázatitőke-alapok 
javadalmazási rendszere és 
annak következményei”, 2013. 
március 7.
99 Lásd: 8/2015. sz. különjelentés, 
62. és 72. bekezdés.A kihelyezett pénz ügyi támogatás alapján számítva, az ERFA- 
és ESZA-eszközök esetében az alapkezelői költségek és díjak 
jelentősen nagyobbak, mint a központi irányítású pénz ügyi 
eszközök, illetve a magánszektor befektetési alapjai esetében
128  
Elemzésünk azt is kimutatta, hogy az átlagos alapkezelői költségek és díjak 
a központi irányítású pénzügyi eszközök vagy a magánbefektetési alapok esetén 
jelentősen kisebbek voltak, mint az ERFA- és ESZA-eszközöknél, ha a 2014 végéig 
a végső kedvezményezetteknek juttatott pénzügyi támogatáshoz viszonyítjuk 
őket:
 ο Az EEEF által a működésének 2011-es megkezdése óta felszámított összesített 
halmozott működési költség a befektetett összegek mintegy 5%-át teszi ki. Ez 
1,2%-os éves költséget eredményez.
 ο A – hiteleket és garanciaeszközöket ötvöző – EPMF esetében a Bizottság 
becslése szerint az uniós költségvetésből fizetendő átlagos éves költség az 
alap tőkéjének legfeljebb 0,5–0,7%-a96. Ez az EPMF-ből a végső kedvezmé -
nyezetteknek adott garanciák összegének 0,2%-ával egyenlő éves költségnek 
felel meg.
129  
Elemzésünk azt is kimutatta, hogy még az EBB-nek és az EBA-nak az ERFA-eszkö -
zöknél alkalmazott alapkezelői költségei és díjai is általában nagyobbak voltak, 
mint amikor ugyanők a „központi irányítású” eszközöknél alapkezelőkként járnak 
el.
130  
A magánszektorbeli befektetési alapok alapkezelőinek díjazásáról 2015-ben 
közzétett két tanulmányból azt szűrtük le, hogy az éves átlagos alapkezelői díjak 
az alapok összes típusára nézve (a holdingalapok kivételével) 0,6% és 1% között 
voltak97. Mindkét tanulmány jelezte, hogy az alapkezelői díjak az elmúlt években 
csökkentek. Egy másik, 2013-ban megjelent tanulmány szerint az éves alapkezelői 
díjak a kockázatitőke-befektetési alapoknál a 2,0% és 2,5% közötti tartományban 
mozognak98.
131  
Elemzésünk jelentős különbségeket mutatott ki az egyes ERFA- és ESZA-eszkö -
zöknél felszámított alapkezelői költségek és díjak között is. Az ERFA és az ESZA 
keretében működő egyes pénzügyi eszközök használatának tényleges költségei -
ről rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság nincs abban a helyzetben, 
hogy értékelni tudja, hogy ezek a költségkülönbségek indokoltak-e. Korábban 
már hasonló észrevételeket tettünk egy másik különjelentésben99.
70 Észrevételek 
100 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2011. december 13-i 
1310/2011/EU rendelete az 
1083/2006/EK tanácsi 
rendeletnek a visszatérítendő 
támogatások, pénzügyi 
tervezés és 
a költségnyilatkozatra 
vonatkozó egyes 
rendelkezések tekintetében 
történő módosításáról 
(HL L 337., 2011.12.20., 1. o.).
101 Európai Bizottság: Summary of 
data on the progress made in 
financing and implementing 
financial engineering 
instruments reported by the 
managing authorities in 
accordance with Article 67(2)(j) 
of Council Regulation (EC) No 
1083/2006, Programming 
period 2007–2013, Situation as 
at 31 December 2014 
(Összefoglaló a pénzügyi 
konstrukciók finanszírozása és 
végrehajtása terén elért 
előrehaladással kapcsolatban 
az irányító hatóságok által az 
1083/2006/EK tanácsi rendelet 
67. cikke (2) bekezdésének j) 
pontjával összhangban 
szolgáltatott adatokról, 
2007–2013-as programozási 
időszak, 2014. december 31-i 
állapot), 27. o.A tagállamok korlátozottan számolnak be az alapkezelői 
költségekről és díjakról
Az ERFA- és ESZA-eszközök csak mintegy 60%-ánál kap 
tájékoztatást a Bizottság az alapkezelői költségekről és díjakról
132  
2011-ben a Bizottság jelentéstételi kötelezettséget vezetett be a tagállamok 
számára a megosztott irányítás eszközeiről100. Az irányító hatóságoknak ezt 
a tájékoztatást először a 2011-es évről szóló jelentéseikben kellett megadniuk. 
A Bizottság által kért adatok között szerepeltek többek között az alapkezelői 
költségekre és díjakra vonatkozó információk, amelyek megadása azonban nem 
volt kötelező az ERFA és az ESZA irányító hatóságai számára. A 2014-es évre néz -
ve alapkezelői költségekre és díjakra vonatkozó adatokat csak az eszközök olyan 
hányadára nézve szolgáltattak, amely az ERFA és az ESZA operatív programjaiból 
pénzügyi eszközöknek juttatott kifizetések teljes összege 63%-ának felelt meg 
(2013-ban ez az arány 50% volt)101.
133  
Megjegyezzük továbbá, hogy csak a kifizetett összegeket kell bejelenteni alap -
kezelői költségként és díjként. Egyes esetekben azonban esedékes, de még ki 
nem fizetett díjakról van szó. Ezek de facto  ki vannak zárva a beszámolásból, ami 
befolyásolja a beszámoló teljességét, és hozzájárul ahhoz, hogy a valóságosnál 
kevesebb alapkezelői költséget és díjat jelentsenek be a Bizottságnak.
Kezelték a problémát a 2014–2020-as programidőszakra vonatkozóan?
Az igazgatási költségekkel és díjakkal kapcsolatos problémákra nézve a 2014–2020-as 
programidőszakban számos intézkedés született.
71 Észrevételek 
102 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 46.1 cikke és 
111. cik ke.
103 Az 1303/2013/EU rendelet 
46. cikkének (2e) bekezdése.
104 A Bizottság 480/2014/EU 
felhatalmazáson alapuló 
rendeletének 13. cikke.A beszámolási határidők rövidü ltek a tagállamok és hosszabbodtak 
a Bizottság számára
134  
A 2014–2020-as programidőszakban a tagállamok az éves végrehajtási jelentésük 
részeként kötelesek jelentést beadni a Bizottsághoz a pénzügyi eszközök alkal -
mazásáról. Ez azt is jelenti, hogy a jelentés egy hónappal korábban történik (azaz 
május 31-re, szemben a korábbi időszakkal, amikor a jelentés nem volt az éves 
végrehajtási jelentés része és a határideje június 30. volt)102. Ezenkívül a tagálla -
mok által szolgáltatott adatok bizottsági vizsgálatának határidejét hat hónap -
ban rögzítették. Ez azt jelenti, hogy a Bizottság határideje a pénzügyi eszközök 
alkalmazásáról szóló összevont jelentés bemutatására október 1-jéről november 
30-ára változott, kivéve 2017-et és 2019-et. Így olyan helyzet áll elő, amelyben 
a pénzügyi eszközök végrehajtásáról szóló fontos információk a jelenleg szoká -
sosnál is később válnak elérhetővé a zárszámadás elfogadásáért felelős hatóság 
számára.
Az irányító hatóságok kötelesek beszámolni a Bizottságnak az alapkezelői 
költségekről és díjakról
135  
A 2014–2020-as pénzügyi eszközökre nézve az irányító hatóságok kötelesek az 
éves végrehajtási jelentés mellékleteként közzétenni az alapkezelői költségekre 
és díjakra vonatkozó adatokat103. Ez jelentős előrelépés, mert a Bizottság az elkö -
vetkező években így sokkal jobban képes lesz elemezni és felügyelni a pénzügyi 
eszközök végrehajtásának költségeit.
Az alapkezelői költségek és díjak felső korlátai csökkentek, figyelembe 
véve a pénz ügyi eszközök típusai közötti k ülönbségeket is
136  
Az alapkezelői költségek és díjak felső korlátait illetően két fő különbséget látunk 
a 2007–2013-as programidőszakhoz képest. Először is az alapkezelő díjazásának 
felső korlátja a pénzügyi eszközök típusának megfelelően differenciálva van104 
(lásd: 8. táblázat ).
72 Észrevételek 
A különböző típusú megosztott irányítású pénz ügyi eszközök alapkezelői 
költségeinek és díjainak felső korlátai (2014–2020-as programidőszak)
Felső korlátok Éves alapdíjazás Éves teljesítményalapú díjazás
Holdingalap 7%3% az első 12 hónapban 0,5%
1% az első 12 hónapban 0,5%
0,5% a következő években 0,5%
Kölcsönök 8% 0,5% 1%
Garanciák 10% 0,5% 1,5%
Tőkebefektetés 20%2,5% az első 24 hónapban12,5%
1% a következő években22,5%
Mikrohitel 10% 0,5% 1,5%
Egyéb 6% 0,5% 0,5%
1  Ez a finanszírozási megállapodás aláírását követő időszakra vonatkozik, a magasabb ráta is csak ezen az időszakon belül alkalmazható, valójá -
ban csak attól kezdve, hogy a holdingalapnak juttatott program-hozzájárulások tényleges kifizetése megtörtént.
2  A tőkebefektetést illetően az alapdíjazás a pénzügyi eszköznek előirányzott összeg nagyságától függ. 
Forrás:  Európai Bizottság, Guidance for Member States on Article 42(1)(d) CPR– Eligible management costs and fees (Útmutató a tagállamoknak a kö -
zös rendelkezésekről szóló rendelet 42. cikke (1) bekezdésének d) pontjához. Támogatható alapkezelői költségek és díjak) (EGESIF_150021–01), 8. o.8. táblázat
137  
Másodszor: a – most már nem évente, hanem kumulatív alapon meghatározott – 
felső korlátok lényegesen alacsonyabbak, mint a 2007–2013-as programidőszak -
ban voltak. Összességében úgy véljük, hogy az alapkezelő díjazásának teljes 
összegére meghatározott felső korlát csökkentése előrelépést jelent, ám a Bizott -
ság nem indokolta, hogyan határozta meg ezeket a korlátokat. A 2007–2013-as 
programidőszakra nézve eddig közölt tényleges adatokról végzett elemzésünk 
szerint a gyakorlatban ezek az arányszámok kisebbek voltak (lásd: 120. bekezdés).
73 Észrevételek 
105 A közös rendelkezésekről 
szóló rendelet 123. 
preambulumbekezdése és 
42. cikke.
106 A 480/2014/EU 
felhatalmazáson alapuló 
bizottsági rendelet 12., 13. és 
14. cikke.
107 Európai Bizottság, 
Iránymutatás 
a kockázatfinanszírozási célú 
befektetések előmozdítása 
érdekében nyújtott állami 
támogatási intézkedésekre 
vonatkozóan, 3.6.1. pont.Az alapkezelő díjazásának teljesítményalapú elemei csak korlátozott 
ösztönző hatással bírnak
138  
A 2014–2020-as CPR azt is előírja, hogy az alapkezelő teljesítménye szolgáljon kri -
tériumként az alapkezelői költségek és díjak meghatározásánál. Különösen a zá -
ráskor támogathatóként bejelentett valamennyi alapkezelői költségnek és díjnak 
teljesítményalapú kiszámítási módszeren kell alapulnia (lásd még: 6. táblázat )105.
139  
Az alapkezelői költségek és díjak, valamint az alkalmazandó felső korlátok meg -
határozásának teljesítményalapú kritériumait részletesebben egy felhatalmazá -
son alapuló jogi aktus fejti ki106.
140  
Ezenkívül a kockázatfinanszírozási célú befektetésekről szóló bizottsági irány -
mutatás107 szerint a díjazás e teljesítményalapú összetevőjének jelentősnek kell 
lennie, azzal a céllal, hogy jutalmazza az előre megszabott konkrét szakpolitikai 
célok elérését és az alapkezelő pénzügyi teljesítményét. Ez utóbbit nemcsak az 
induló alaptőke sikeres kihelyezése vagy a bevont magántőke összege szerint kell 
mérni, hanem a befektetések tényleg megtérülése szerint is.
141  
Észrevételünk szerint azonban ezek az új teljesítményalapú elemek alárendelt 
szerepet játszanak az uniós költségvetésből megtérítendő teljes alapkezelői díja -
zás meghatározásában, az alábbi okok miatt:
 ο a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusában meghatározott felső kor -
látok – tekintetbe véve a holdingalapok és egyedi alapok szokásos időtarta -
mát – általában könnyen elérhetőek akkor is, ha az alapkezelő nem kapja meg 
a díjazás teljesítményhez kötődő részét. Ennek következtében egy jól teljesítő 
alapkezelő korábban eléri a maximális díjazást, mint egy kevésbé jól teljesítő, 
és onnantól kezdve nem részesül díjazásban a szolgálataiért;
 ο az alapkezelőnek alulteljesítés esetén sem kell fizetnie, pedig egy ilyen 
mechanizmus biztosítaná, hogy a pénzügyi eszköznél keletkezett bármely 
pénzügyi veszteség egy részét az alapkezelő viselje. Sőt, a jelenlegi díjazási 
rendszer szerint az alapkezelő még a negatív hozam mellett is maximális 
díjazásban részesülhet;
74 Észrevételek 
108 Az általános rendelet 45. cikke.
109 Az általános rendelet 46. cikke.
110 2011. október 6-i SEC (2011) 
1141 végleges (lásd még: 
8/2015. sz. különjelentés, 
56. bekezdés; 16/2013. sz. 
különjelentés, 74–75. 
bekezdés). ο a szabályozási keret nem írja elő, hogy az irányító hatóság a teljesítményre 
nézve előre minimális referenciaértékeket (küszöbarányokat) határozzon 
meg, amelyeket az alapkezelőnek el kell érnie, hogy megkaphassa díjazása 
teljesítménnyel kapcsolatos részét.
Összességében tehát úgy véljük, hogy az uniós költségvetésből társfinanszírozott 
alapkezelői díjazás teljesítményalapú része jelenleg csak nagyon korlátozott ösztön -
ző hatást gyakorol, és ezt felül kell vizsgálni.
Az alapkezelői költségek és díjak az ERFA és az ESZA 
keretében működő operatív programok végrehajtásának 
adminisztratív költségei mellett mer ülnek fel
142  
Az ERFA és ESZA operatív programjainak irányítása, ellenőrzése, felügyelete és 
értékelése költségekkel jár: a tagállami hatóságoknak ezek az adminisztratív 
költségei magukba foglalják az alkalmazottak javadalmazását, a működési (példá -
ul utazási és képzési) költségeket, valamint az információs és kommunikációs 
tevékenységekhez kapcsolódó költségeket. Ezeknek az adminisztratív költségek -
nek a fedezésére a tagállamok az ERFA és az ESZA operatív programjai keretében 
történő technikai segítségnyújtásért108 folyamodhatnak.
143  
A 2007–2013-as programidőszakban a technikai segítségnyújtás az ERFA és az 
ESZA operatív programjai finanszírozásának akár 4%-át is elérhette109. Ez a szint 
a 2014–2020-as programidőszakban is azonos maradt. Ezt a 2014–2020-as prog -
ramidőszakra vonatkozó bizottsági hatásvizsgálat részére a Bizottság megbízá -
sából 2010-ben készült tanulmány állapította meg110. Ennek alapján a Bizottság 
úgy becsüli, hogy a tagállamok a teljes időszak során akár 13,6 milliárd eurót is 
technikai segítségnyújtásra fordíthatnak.
144  
A 2014–2020-as programidőszak során azonban az ERFA és az ESZA költségve -
tésének lényegesen nagyobb hányada fog pénzügyi eszközök révén végrehaj -
tásra kerülni (lásd: 21. bekezdés). Ez egyúttal azt is jelenti, hogy az ERFA és az 
ESZA operatív programjai támogatásalapú tevékenységeinek finanszírozására 
viszonylag több technikai segítségnyújtási forrás áll majd rendelkezésre, mivel 
a pénzügyi eszközök adminisztratív tevékenységeinek nagyobb részét végzi az 
alapkezelő. E tevékenységek esetében az alapkezelők az alapkezelői költségeket 
és díjakat közvetlenül az operatív programoknak (vagy a végső kedvezménye -
zetteknek) számítják fel. Ezért a finanszírozás pénzügyi eszközök révén történő 
növelése közvetetten az uniós költségvetés teljes adminisztrációs költségét is 
megnöveli, mivel növeli a fennmaradó támogatásalapú finanszírozási tevékeny -
ségekre a tagállamok számára az uniós költségvetésből biztosított technikai 
segítségnyújtás mennyiségét.
75 Észrevételek 
111 Európai Bizottság, 
Co-financing salaries, bonuses, 
top-ups from Structural Funds 
during the 2007-2013 period 
(Bérek, jutalmak, 
fizetéskiegészítések 
társfinanszírozása 
a strukturális alapokból 
a 2007–2013-as 
programidőszakban), záró 
beszámoló, 2014.
112 Lásd: az 5/2015. sz. 
különjelentés 58. és 
71. bekezdése.
113 Lásd: a 8/2015. sz. 
különjelentés 57., 63–64. és 
71–72.  bekezdése és 
4. ajánlása.145  
Megjegyezzük azt is, hogy a 2007–2013-as programidőszakra nézve a tagállami 
közigazgatásoknak nincs kötelezettségük részletesen beszámolni arról, hogyan 
költötték el a technikai segítségnyújtási támogatást111. Egy korábbi jelentésünk -
ben már észrevételeztük, hogy a Bizottság nem rendelkezik semmilyen összeha -
sonlítható információval az egyes tagállamoknál, az egyes operatív programoknál 
vagy az egyes finanszírozási mechanizmusoknál (vissza nem térítendő támoga -
tások vagy pénzügyi eszközök) felmerülő tényleges adminisztratív költségekre 
nézve112. Ez megnehezíti annak értékelését, hogy indokolt-e a technikai segítség -
nyújtás szintje, tekintettel az ERFA és az ESZA operatív programjainak végrehajtá -
sa során ténylegesen felmerült tagállami költségekre.
146  
Ezért fenntartjuk azt a korábbi ajánlásunkat, hogy a Bizottság végezzen összeha -
sonlító elemzést a 2014–2020-as programidőszak vissza nem térítendő támoga -
tásainak és pénzügyi eszközeinek végrehajtási költségeire nézve (mind központi, 
mind megosztott irányításnál), a tényleges szint megállapításának céljából113. Az 
így nyerhető információk különösen relevánsak volnának a 2020 utáni időszak 
jogalkotási javaslatainak előkészítéséhez.
76
 Következtetések 
és ajánlások
147  
Összességében megállapítható, hogy a végső kedvezményezetteknek vissza nem 
térítendő támogatások révén nyújtott pénzügyi támogatáshoz képest a pénzügyi 
eszközök alkalmazása jelentős előnyökkel jár, mivel így minden egyes euró elv -
ben többször is felhasználásra kerülhet. Ráadásul az, hogy a kölcsönöket vissza 
kell fizetni, a garanciákat fel kell szabadítani, és a tőkebefektetések eredményét 
vissza kell forgatni, elvben hatással lehet a végső kedvezményezettek magatartá -
sára is, aminek eredményeként jobban használják fel a közpénzeket, és csökken 
annak valószínűsége, hogy a végső kedvezményezett köztámogatástól váljon 
függővé.
148  
Ellenőrzésünk azonban számos olyan jelentős problémát tárt fel, amelyek korlá -
tozták, hogy a pénzügyi eszközök a 2007–2013-as programidőszakban az uniós 
költségvetés végrehajtásának hatékony mechanizmusai legyenek:
 ο az ERFA és az ESZA keretében működő jelentős számú pénzügyi eszköz álta -
lában túlméretezett volt, és 2014 végén is még komoly problémák voltak az 
alaptőke kihelyezésével (átlagban az operatív programból a pénzügyi eszköz -
be befizetett összes induló alaptőke 57%-át használták fel). A túl nagy induló 
alaptőke egyik oka az volt, hogy a tagállamok így akarták elkerülni kötelezett -
ségvállalások visszavonását a 2007–2013-as programidőszakban;
 ο összességében, sem a megosztott, sem a központi irányítású pénzügyi eszkö -
zök nem voltak sikeresek a magántőke bevonásában;
 ο mindeddig az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközök csak kis 
részének sikerült megújuló pénzügyi támogatást nyújtania;
 ο az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközöknél a végső kedvez -
ményezettekhez kihelyezett tényleges összegekhez képest túl nagyok voltak 
az alapkezelői költségek és díjak, és úgy tűnik, ezek jelentősen nagyobbak, 
mint a központi irányítású eszközöknél vagy a magánszektorbeli befektetési 
alapoknál.
149  
Ugyanakkor azt is meg kell jegyezni, hogy a 2007–2013-as időszak tapasztalatai 
alapján a pénzügyi eszközök tekintetében javulás történt a 2014–2020-as prog -
ramidőszakra vonatkozó jogi szabályozásban, ám maradtak még problémák is. 
A 2007–2013-as és a 2014–2020-as programidőszakra vonatkozó főbb következ -
tetéseinket a jelentés szerkezetének megfelelően mutatjuk be, ajánlásainkkal 
együtt.
77 Következtetések és ajánlások 
A piaci igényeket tekintve megfelelő méretűek voltak a pénz ügyi 
eszközök?
150  
Véleményünk szerint jelentős számú pénzügyi eszköz túl volt méretezve. Ez azt 
jelzi, hogy az irányító hatóságok nem mindig mérték fel megfelelően a piaci 
igényeket az ERFA és az ESZA operatív programjaiból a pénzügyi eszközökre való 
forráselkülönítés előtt. Ez ahhoz vezetett, hogy a pénzügyi eszközöket túl nagy 
alaptőkével hozták létre, s ez kis kihelyezési arányokat eredményezett. A túl nagy 
alaptőke egyik oka az volt, hogy a tagállamok így akarták megkerülni az n+2-es 
szabályt.
Az, hogy a 2014–2020-as programidőszakra a pénzügyi eszközöknél mind a meg -
osztott, mind a központi irányítás keretében bevezették a kötelező előzetes érté -
keléseket, segít majd megelőzni, hogy a pénzügyi eszközök túl nagy alaptőkével 
induljanak. A siker azonban attól fog függeni, hogy az értékelés megalapozott 
feltételezésekre és megbízható elemzésre épül-e. A megosztott irányítás kereté -
ben működő eszközöknél a szakaszonkénti kifizetés módszere (amely összeköti az 
uniós költségvetésből történő kifizetéseket a végső kedvezményezettekhez történő 
forráskihelyezéssel) szintén a túl nagy alaptőke kérdését kívánja kezelni. Ezenkívül az 
előzetes értékelésnek a gazdasági és piaci környezet változásai esetén rendszeresen 
végzett felülvizsgálatát lehetőségként említi a közös rendelkezésekről szóló rendelet, 
a központi irányítású eszközökre nézve azonban nem. Középtávú felülvizsgálatot 
(amely foglalkozhat ilyen szempontokkal) végeznek a legtöbb, de nem az összes köz -
ponti irányítású pénzügyi eszköznél. Végül megjegyzendő, hogy az előzetes értéke -
lések független felülvizsgálata egyik esetben sincs előírva.
151  
A pénzügyi eszközök régió-központúsága hozzájárult ahhoz, hogy a tagállamok 
a 2007–2013-as programidőszakban nagyszámú kisméretű pénzügyi eszközt hoz -
zanak létre. Az ERFA és az ESZA keretében működő ezen egyedi alapok gyakran 
nem elég nagyok ahhoz, hogy az alapkezelői ágazatban alkalmasak legyenek 
a hatékony működésre (lásd: 27–61. bekezdés).
78 Következtetések és ajánlások 
1. ajánlás
A pénzügyi eszközök előzetes értékelését illetően:
a) a központi irányítású eszközök bizottsági előzetes értékelése módszeresen 
tartalmazza az addig levont tanulságok elemzését.
Ajánlott megvalósítási határidő: minden új eszköz létrehozásakor.
b) a levont tanulságok mellett a Bizottság értékelje, hogy milyen hatással van -
nak a nagyobb társadalmi-gazdasági változások az eszközök létjogosultságá -
ra és az uniós költségvetésből ennek megfelelően elvárható hozzájárulásra, 
figyelembe véve az összes központi irányítású pénzügyi eszköz vonatkozó 
középtávú felülvizsgálata eredményeit is.
Ajánlott megvalósítási határidő: amint a középtávú felülvizsgálatok elkészültek.
2. ajánlás
A Bizottság és a tagállamok igyekezzenek optimalizálni az egyes ERFA- és 
ESZA-alapok méretét, hogy amikor csak lehet, kihasználhassák az alapok működ -
tetésének sokkal kedvezőbb gazdasági feltételeiben rejlő előnyöket. A Bizottság 
adjon további útmutatást a tagállamoknak az ilyen pénzügyi eszközök létreho -
zásához, mind tagállami, mind uniós szinten (mely utóbbiakat közvetlenül vagy 
közvetve a Bizottság irányítja).
Ajánlott megvalósítási határidő: 2016 vége (a Bizottság számára), a pénzügyi 
eszközök létrehozásakor (a tagállamok számára).
Siker ült a pénz ügyi eszközöknek magántőkét bevonniuk?
152  
Megállapításunk szerint a 2007–2013-as programidőszakban a Bizottságnak és 
a tagállamoknak mind megosztott, mind központi irányítás esetén nehézséget 
okozott magánbefektetőket bevonni a pénzügyi eszközökbe. Konkrétan a pénz -
ügyi eszközökhöz hozzájáruló magánbefektetőkre irányuló kedvezményes elbá -
nással sem sikerült további jelentős finanszírozást vonzani. Ezenkívül úgy ítéljük 
meg, hogy a pénzügyi eszközök tőkeáttételi hatásával kapcsolatos bizottsági 
intézkedés nem veszi kellően figyelembe, hogy az uniós költségvetésből törté -
nő közfinanszírozás milyen mértékben mozgósít további forrásokat. Ráadásul 
a tagállamok nem kötelesek információt szolgáltatni a Bizottságnak az ERFA- és 
ESZA-eszközök indulótőkéjéhez való magán-hozzájárulásokról.
79 Következtetések és ajánlások 
153  
Jelenleg nem tűnik valószínűnek, hogy az operatív programok vagy további hoz -
zájárulások révén sikerül jelentős összegű magánforrást bevonni a 2014–2020-as 
programidőszakra. A Bizottság által 2014 áprilisában kiadott útmutató nem épít 
kellőképpen a 2007–2013-as programidőszakban arra vonatkozóan azonosított 
legjobb gyakorlatokra, hogy a kedvezményes bánásmódról szóló rendelkezése -
ket hogyan lehet a legjobban alkalmazni arra, hogy több magántőkét vonjanak 
be, ugyanakkor elkerülve a közszektor túl nagy kockázattal való megterhelését.
154  
A 2014–2020-as programidőszakban az előzetes adómegállapodások alkal -
mazása a pénzügyi eszközökre, ami bizonyos körülmények között adóelke -
rüléshez vezethet, szembemegy a Bizottság saját ilyen értelmű politikájával 
(lásd: 62–91. bekezdés).
3. ajánlás
A Bizottság adjon a költségvetési rendeletben (majd az ágazati szabályozásban is) 
olyan, az uniós költségvetés valamennyi területére alkalmazható meghatározást 
a pénzügyi eszközök tőkeáttételéről, amely világosan megkülönbözteti az OP 
keretében történő magán- és tagállami közfinanszírozás tőkeáttételét a további 
magán- és közforrások tőkeáttételétől, és figyelembe veszi az érintett eszköz 
típusát. Ez a definíció tegye egyértelművé, hogyan határozzák meg az uniós és 
a tagállami közforrások által mozgósított összegeket, esetleg az OECD témába 
vágó irányelveit követve.
Ajánlott megvalósítási határidő: a költségvetési rendelet felülvizsgálata, illetve az 
ágazati szabályozás félidős felülvizsgálata.
4. ajánlás
A 2007–2013-as programidőszak alatt az ERFA és az ESZA keretében működő 
pénzügyi eszközöknél a Bizottság biztosítsa, hogy a tagállamok hiánytalan és 
megbízható adatokat szolgáltassanak az indulótőkéhez való, mind az operatív 
programokon keresztüli, mind az azokon kívüli magán-hozzájárulásokról.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2017 vége.
80 Következtetések és ajánlások 
5. ajánlás
Az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközökre nézve a Bizottság 
nyújtson további útmutatást a tagállamoknak arra vonatkozóan, hogyan lehet 
a legjobban felhasználni a kedvezményes elbánás előírásait minél több magántő -
ke bevonására az eszköz alaptőkéjébe úgy, hogy közben a közfinanszírozókra se 
háruljon túlzott kockázat.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2016 vége.
6. ajánlás
A központi irányítású pénzügyi eszközöknél az eszközt szabályozó jogszabályban 
meg kell határozni azokat az általános kockázatmegosztási elveket, melyek hatás -
sal lehetnek az uniós költségvetésre.
Ajánlott megvalósítási határidő: új pénzügyi eszköz létrehozására vagy meglévő 
módosítására irányuló javaslat elkészítésekor.
7. ajánlás
A Bizottság a 2014–2020-as programidőszakban az uniós költségvetésből finan -
szírozott valamennyi pénzügyi eszközre nézve biztosítsa, hogy a tagállamok, 
maga a Bizottság és az EBB csoport csak olyan struktúrákat alkalmaznak, ame -
lyek összhangban vannak a Bizottság adórendszerekre vonatkozó ajánlásaival és 
intézkedéseivel.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2016 vége.
Megújuló pénz ügyi támogatást nyújtottak a pénz ügyi eszközök?
155  
Az ERFA- és ESZA-eszközök túlnyomó többségénél 2014 végéig nem mutatko -
zott lényeges megújuló hatás. Ezt az okozta, hogy többek között végrehajtási 
késedelmek miatt az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi eszközöknek 
a 2007–2013-as programidőszakban nehézségei támadtak az alaptőke teljes kihe -
lyezése terén. A 2015 decemberéig tartó jogosultsági időszakot 2017 márciusáig 
kellett meghosszabbítani, hogy a legtöbb pénzügyi eszköz így nagyobb való -
színűséggel helyezze ki egyszerre az induló alaptőkéjét. Ezenkívül a 2017. márci -
usi lezárást követően a pénzügyi eszközöket a tagállamok saját belátásuk szerint 
hajtják végre, így a jövő kérdése, hogy milyen mértékben valósul meg megújuló 
hatás.
81 Következtetések és ajánlások 
156  
A 2014–2020-as programidőszakra nézve a jogalap rendelkezései korlátozzák az 
eszközök túl nagy alaptőkével történő létrehozásának kockázatát, s ebből követ -
kezően növelik a megújuló hatás elérésének valószínűségét. Ehhez azonban le 
kell vonni a tanulságokat a 2007–2013-as programidőszak hiányosságaiból, és az 
is szükséges, hogy az irányító hatóságok reálisabban mérjék fel, hogy az esb-ala -
pok mekkora részét lehet pénzügyi eszközök révén végrehajtani.
157  
Sor került más, az eszközök hatékonyabb létrehozását segítő változásokra, de 
megállapításunk szerint két kérdéskört illetően még további útmutatás szüksé -
ges (lásd: 92–105. bekezdés).
8. ajánlás
A Bizottság tegyen megfelelő lépéseket annak biztosítására, hogy a tagállamok 
a 2014–2020-as programidőszak jogosultsági időszakának lejárta után előírt 
nyolcéves időszak során fenntartsák a források megújuló jellegét. Ezt annak elő -
írásával lehetne elérni, hogy a finanszírozási megállapodásban legyen egy külön 
záradék, amely biztosítja, hogy a finanszírozást a tervezett célokra használják fel.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2016 vége.
9. ajánlás
A Bizottság nyújtson iránymutatást azon rendelkezésekre nézve, amelyek lehető -
vé teszik a pénzügyi eszközök további felhasználhatóságát a következő program -
időszakban, különösen az olyan esetekben, amikor az alapkezelőket közbeszerzés 
útján választják ki.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2016 vége.
82 Következtetések és ajánlások 
Költséghatékony módszernek bizonyultak a pénz ügyi eszközök az 
uniós költségvetés végrehajtására?
158  
Megállapításunk szerint az ERFA és az ESZA keretében működő pénzügyi esz -
közök induló alaptőkéjének jelentős részét alapkezelői költségekre és díjakra 
fordították. Ezenkívül a díjazás szintje jelentősen magasabb, mint a központi 
irányítású eszközöknél vagy a magánszektorbeli befektetési alapoknál, ha az 
összehasonlítás a végső kedvezményezetteknek ténylegesen nyújtott pénzügyi 
támogatás alapján történik. Tekintetve a költségek és díjak 2014 év végi magas 
szintjét, jelentős a kockázata annak, hogy az ERFA és az ESZA keretében műkö -
dő számos eszköz túllépi a 2007–2013-as jogalapban az alapkezelői költségekre 
és díjakra megszabott felső korlátokat. Az alapkezelői költségek és díjak magas 
szintje alapvető problémára utalhat azzal kapcsolatban, ahogyan ezt a finanszíro -
zási mechanizmust a 2007–2013-as programidőszakban végrehajtották.
A 2017. március 31. előtt felmerült és kifizetett alapkezelői költségeket és díjakat az 
ERFA vagy az ESZA azon programjainak támogatható kiadásaként lehet bejelente -
ni, amelynek keretében a pénzügyi eszközt létrehozták. A rendelet előírja, hogy az 
alapkezelői költségek és díjak felső korlátai álljanak arányban az operatív programból 
az eszköznek juttatott tőkével.
A Bizottság szerint a végrehajtási rendelet 43. cikkében említett felső korlátok 
a pénzügyi eszközöknek nyújtott teljes tőke-hozzájárulásra vonatkoznak, nem pedig 
a végső kedvezményezettek pénzügyi támogatására felhasznált tényleges hozzájáru -
lásra. Véleményünk szerint záráskor a rendeletben előírt felső korlátokat azonban úgy 
kell értelmezni, hogy azokat az operatív programból a pénzügyi eszköznek juttatott 
alaptőke ténylegesen felhasznált összege alapján kell alkalmazni, vagyis annak az 
összegnek az alapján, amelyben a végső kedvezményezettek részesültek pénzügyi 
támogatásként. Az alapkezelőknek nem volna szabad díjazást kapniuk, ha nem hasz -
nálták fel az eszköznek juttatott alaptőkét.
159  
A Bizottságnak nincs átfogó rálátása az ERFA és az ESZA keretében működő 
pénzügyi eszközök végrehajtási költségeire, sem az alapkezelői költségek és díjak 
meghatározási módjára és indokoltságára. Hasonlóképpen nincsenek adatai a Bi -
zottságnak az esb-alapok 2014–2020-as programidőszak alatti végrehajtásának 
összes adminisztrációs költségéről az egyes tagállamokban, amely költség attól 
is függ, hogy mennyire folyamodnak alternatív finanszírozási mechanizmusokhoz 
(vissza nem térítendő támogatások vagy visszatérítendő, elsősorban pénzügyi 
eszközök révén nyújtott pénzügyi támogatás).
83 Következtetések és ajánlások 
160  
Megjegyzendő az is, hogy ezek az alapkezelői költségek és díjak az ERFA és az 
ESZA operatív programjainak általános adminisztratív költségei mellett merülnek 
fel. Mivel az alapkezelői költségeket az eszközök induló alaptőkéjéből fizetik ki, 
így ezek miatt csökken a végső kedvezményezettek számára az uniós költségve -
tésből rendelkezésre álló finanszírozás szintje.
161  
A 2014–2020-as programidőszakban rövidebb lett a tagállamok beszámolási 
határideje, mivel a pénzügyi eszközökről szóló beszámolás most már az éves 
végre  hajtási jelentés része. Ezt a beszámolót a Bizottsághoz egy hónappal koráb -
ban kell beadni, mint a pénzügyi eszközökről szóló korábbi beszámolókat, kivéve 
2017-et és 2019-et. Ugyanakkor a bizottsági jelentésnek a zárszámadásért felelős 
hatóságok előtti bemutatására a határidőt hat hónapban rögzítették. Össze -
hasonlításképpen, a 2007–2013-as programidőszakban a Bizottságnak három 
hónapja volt az adatok ellenőrzésére és a pénzügyi eszközökről szóló konszoli -
dált végrehajtási jelentés bemutatására. Ez azt jelenti, hogy a pénzügyi eszközök 
alkalmazásáról szóló fontos információk és a hozzájuk kapcsolódó költségek 
később fognak rendelkezésre állni, mint az előző időszakban.
162  
Az alapkezelői költségekre és díjakra nézve a vonatkozó jogszabályok nagyot 
javultak, amennyiben a 2007–2013-as programidőszakban alkalmazandó felső 
korlátoknál alacsonyabbakat szabtak meg az összesített összegekre. A teljesít -
ményalapú elemek azonban még nem játszanak elég fontos szerepet, és a Bizott -
ság részéről még további tisztázást igényel, hogy az irányító hatóságok hogyan 
használják fel ezeket a finanszírozási megállapodások tárgyalása során (lásd: 
106–146. bekezdés).
10. ajánlás
Tekintettel a 2007–2013-as programidőszak közelgő lezárására, a Bizottság:
a) biztosítsa, hogy a tagállamok adjanak átfogó tájékoztatást a felmerült és 2017 
márciusáig kifizetett alapkezelői költségekről és díjakról.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2017 vége.
b) tisztázza, hogy az alapkezelői költségek és díjak felső korlátait a pénzügyi 
eszköz által ténylegesen felhasznált alaptőke összege alapján kell alkalmazni, 
vagyis az operatív program keretében juttatott azon összeg alapján, amely -
ben a végső kedvezményezettek részesültek pénzügyi támogatásként.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2017 márciusának vége.
84 Következtetések és ajánlások 
11. ajánlás
Az alapkezelők teljesítményalapú díjazását illetően a 2014–2020-as 
programidőszakban:
a) a Bizottság készítsen arra irányuló jogszabályjavaslatot, hogy vizsgálják felül 
a közös rendelkezésekről szóló rendelet jelenlegi rendelkezéseit, hogy erősít -
sék ezek ösztönző hatását.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2016 vége.
b) a finanszírozási megállapodások tárgyalásakor a tagállami irányító hatósá -
gok alkalmazzák széles körben az alapkezelők díjazásának meglévő telje -
sítményalapú elemeit. Ezt önkéntes alapon ki lehetne egészíteni további 
elemekkel.
Ajánlott megvalósítási határidő: haladéktalanul.
12. ajánlás
A Bizottság végezzen összehasonlító elemzést a 2014–2020-as programidőszak 
vissza nem térítendő és – elsősorban pénzügyi eszközök révén nyújtott – vissza -
térítendő pénzügyi támogatásoknál a végrehajtás költségeire nézve, a tényleges 
költségszint megállapításának céljából. Az így nyerhető információk különösen 
relevánsak volnának a 2020 utáni időszak jogalkotási javaslatainak előkészítésé -
hez és a technikai segítségnyújtás megfelelő szintjének meghatározásához.
Ajánlott megvalósítási határidő: 2017 vége.
85 Következtetések és ajánlások 
163  
Végül a 2014–2020-as programidőszakban létfontosságú lesz az is, hogy a Bizott -
ság és az EBB eredményesen összehangolja az uniós költségvetésből, az Euró -
pai Stratégiai Beruházási Alap (más néven: „Juncker-terv”) révén finanszírozott 
pénzügyi eszközök megosztott és centralizált irányítás keretében történő alkal -
mazását. Csak ekkor járulhatnak hozzá az uniós költségvetés keretében működő 
pénzügyi eszközök a lehető legeredményesebben az Unióban várva várt számos 
infrastrukturális beruházáshoz.
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 elnökA jelentést 2016. június 1-jei luxembourgi ülésén fogadta el az Henri GRETHEN 
számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara.
 a Számvevőszék nevében

86
 Mellékletek
A megosztott irányítású pénz ügyi eszközök működése (2014–2020-as 
programidőszak)
a) KölcsönalapI. melléklet
Forrás:  Európai Bizottság, EBB: FI Compass – ‘Financial Instrument products’ (Iránytű a pénzügyi eszközökhöz). Kölcsönök, garanciák, tőkebefek -
tetés és kvázi tőkebefektetés, 5. o.FINANSZÍ-
ROZÁSVISSZAFIZETÉS
VISSZAFIZETÉSKÖLCSÖN
KÖLCSÖN
VISSZAFIZETÉS
MEGTÉRÜLÉS
BERUHÁZÁS
BEVÉTELEK  
VISSZAFIZETÉSKÖLCSÖNKÖLCSÖNHogyan működik?
ESB-alapok irányító hatósága (ESB-program)  
 
  
VÉGSŐ KEDVEZM. 
 
 VÉGSŐ KEDVEZM.
  VÉGSŐ KEDVEZM. 
  VÉGSŐ KEDVEZM. 
  PÉNZÜGYI KÖZVETÍTŐK
+
TÁRSBEFEKTETŐK
87 Mellékletek 
A megosztott irányítású pénz ügyi eszközök működése (2014–2020-as 
programidőszak)
b) GaranciaalapI. mellékletFINANSZÍ-
ROZÁS
VISSZAFIZETÉSKÖLCSÖN
KÖLCSÖNPRÉMIUM
VISSZAFIZETÉS
VISSZAFIZETÉS
KÖLCSÖN
VISSZAFIZETÉS
KÖLCSÖNHogyan működik?
HITELEZŐESB-alapok irányító hatósága (ESB-program)
KIFIZETÉS
nemteljesítés
esetén(TÁRS)KEZESSÉGET VÁLLALÓK
VÉGSŐ KEDVEZM.  VÉGSŐ KEDVEZM.  VÉGSŐ KEDVEZM.  VÉGSŐ KEDVEZM.
MEGTÉRÜLÉS
Forrás:  Európai Bizottság, EBB: FI Compass – ‘Financial Instrument products’ (Iránytű a pénzügyi eszközökhöz). Kölcsönök, garanciák, tőkebefek -
tetés és kvázi tőkebefektetés, 9. o.
88 Mellékletek 
A megosztott irányítású pénz ügyi eszközök működése (2014–2020-as 
programidőszak)
c) Sajáttőke- (vagy kvázi sajáttőke-) befektetési eszközökI. mellékletFINANSZÍROZÁS
MEGTÉRÜLÉS
 
 
 
KILÉPÉS  
 Hogyan működik?   
ESB-alapok irányító hatósága (ESB-program)    
  
 
VÉGSŐ KEDVEZMÉNYEZETTEK  BERUHÁZÁS  
MEGSZERZETT 
RÉSZESEDÉSEKPÉNZÜGYI KÖZVETÍTŐK
+
Társbefektetők
Forrás:  Európai Bizottság, EBB: FI Compass – ‘Financial Instrument products’ (Iránytű a pénzügyi eszközökhöz). Kölcsönök, garanciák, tőkebefek -
tetés és kvázi tőkebefektetés, 14. o.
89 Mellékletek 
A „pénz ügyi eszközök” kifejezés meghatározása a jogalapban (2014–2020-as és 
2007–2013-as programidőszak)
Regionális politika  
(ERFA és ESZA)Szociálpolitika  
(EaSI)Közlekedési és energiapolitika  
(CEF)
2014–2020A pénzügyi eszközöknek szerepel egy meghatározása a költségvetési rendeletben, amely ezért minden költségvetési területre 
alkalmazható:
2. cikk
„p) pénzügyi eszközök a költségvetésből kiegészítő jelleggel nyújtott uniós pénzügyi támogatási intézkedések, amelyek célja, hogy 
egy vagy több konkrét uniós szakpolitikai célkitűzést szolgáljanak. Ezek az eszközök tulajdonviszonyt, illetve részben tulajdonviszonyt 
megtestesítő befektetések, kölcsönök vagy biztosítékok, vagy más kockázat-megosztási eszközök formáját ölthetik, és adott esetben 
vissza nem térítendő támogatásokkal kombinálhatók;”
Nincsen ágazatspecifikus meghatározás.
A CPR közvetlenül utal a költségvetési rendeletben 
található meghatározásra.A költségvetési rendeletben 
található közös meghatározás 
ellenére az EaSI-rendelet „köl -
csönt”, „garanciát”, „sajáttőkét” 
és „kvázi-sajáttőkét” említ.A költségvetési rendeletben talál -
ható közös meghatározás ellenére 
a CEF-rendelet a  következőket említi:
„tulajdonviszonyt megtestesítő eszkö -
zök”, „kölcsönök és/vagy garanciák”, 
„kockázat-megosztási eszközök 
projektkötvényekhez”.
Regionális politika  
(ERFA és ESZA)Szociálpolitika  
(EPMF)Közlekedési és energiapolitika  
(TEN)
2007–2013Nincsen hivatalos meghatározás.
Közvetett meghatározás létezik, a végrehajtási rende -
letben és a COCOF iránymutatásában.
A végrehajtási rendelet 43. cikke:
„A 43–46. cikk rendelkezései olyan pénzügyi konstrukci -
ókra vonatkoznak, amelyek a visszafizethető beruhá -
zásokat létrehozó műveletek vagy a visszafizethető 
beruházásokra nyújtott garanciák, illetve mindkettő 
formájában jelennek meg a következőkben:
[…]”
COCOF-iránymutatás:
„1.2.12. Ahhoz, hogy a strukturális alapokról szóló ren -
deletek értelmében pénzügyi konstrukciónak minősül -
jenek, az operatív programokból származó hozzájárulá -
soknak tehát […] visszafizetendő beruházások formáját 
kell ölteniük: ilyenek a  visszafizetendő beruházásokra 
adott sajáttőke, kölcsönök és/vagy garanciák, az általá -
nos rendelet 44. cikke első bekezdésének a), b) vagy c) 
pontjában foglalt rendelkezésekkel összhangban.
1.2.13. A visszafizetendő beruházásokat meg kell 
különböztetni a vissza nem térítendő támogatásoktól, 
amelyeket ez az iránymutatás »adomány formájában 
biztosított közvetlen pénzügyi hozzájárulásként« 
határoz meg.”Nincsen hivatalos meghatározás.
Az EPMF-et létrehozó határozat 
azonban a következőket említi: 
„garanciák és kockázat-megosz -
tási eszközök”; „tőkeeszközök” 
és „hitelviszonyt megtestesítő 
eszközök ”.Nincsen hivatalos meghatározás.
A TEN-rendelet azonban a követ -
kezőket említi: „kölcsöngarancia”, 
„kockázat-megosztási eszközök pro -
jektkötvényekhez” és „a kockázati tőke 
részvétele a befektetési alapokban”.
Az EEPR-rendelet beruházási „me -
chanizmust” említ, amelyben az Unió 
társtulajdonos lesz.
Forrás:  Európai Bizottság.II. melléklet
90 Mellékletek III. mellékletAz ERFA keretében 28 uniós tagállamban működő pénz ügyi eszközök áttekintése:  
az alapok száma és alaptőkéje (2007–2013-as programidőszak)
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján, 2014. december 31-i állapot.
SPPTFR
ITBG
GRUK
DEFI SE
AT
RO
MTCYBEPL
CZ
HU
SLNLDKET
LV
LT
SKNémetország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)
Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett41
-
21
-
17
3
--
838
5%
Jelmagyarázat
(A teljes ERFA-költségvetés %-ában)
< 4
4-8
8-1212-16Dánia
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)
Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett5
-
2
--
3
--
13
5%Svédország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett11
-
-
-
11
---
72
8%
Egyesült Királyság
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett741032
-
25
7
--
662
12%
Belgium
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett9
-
7
--
2
--
159
16%Hollandia 
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett11
12
1
-
7
-
-
18
2%
Franciaország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett120
2
341211
5
-
56
230
3%
Portugália
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett56
38
-
33
7
--
376
3%Spanyolország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett16
42
--
10
--
950
4%
Olaszország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett108
182333
62
-
26
2526
12%Málta
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett21
-
1
--
-
-
10
2%Görögország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett32
4
17
2
4
5
--
1308
11%Ciprus
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett5122
--
-
-
17
6%Finnország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett1
-
-
--
1
--
35
4%Észtország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett5
-
3
--
1
1
-
119
6%Lettország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)
Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett14
1
5
161
--
146
6%Lengyelország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)
Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett227
14
110
9211
-
-
-
973
3%
Litvánia
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett34
3
22
45
---
396
12%Cseh Köztársaság
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett5
1
3
--
1
--
171
1%Szlovákia 
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)
Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett7
1
1
--
4
-
1
95
Magyarország
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett170
1
74202847
--
762
6%Bulgária 
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett10
21133
--
330
10%Románia 
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett41111
---
129
1%
Ausztria
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett2
--
1
1
-
-
10
1%Szlovénia 
Az alapok száma összesen
ERFA-hozzájárulás (millió euró)
Az ERFA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
Tőkejuttatás
Vegyes 
Egyéb
Be nem jelentett31
-
1
-
1
--
105
5%
91 Mellékletek IV. melléklet
Forrás:  Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján, 2014. december 31-i állapot.
ITDEPLDKET
LV
LT
Jelmagyarázat
(A teljes ESZA-költségvetés %-ában)
< 1
1–2
2–33–41
-
-
1
--
-
6
2%Észtország Lettország
1
-
-
-
--
1
13
2%
211
---
14
1%
-Litvánia
21
1
20
---
31
<1%-Lengyelország
4
-
211
--
126
1%Németország 
20
275
-
51
261
4%Olaszország4
-
1
---
3
10
4%Dánia
Be nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)
A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
Vegyes
Be nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)
A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
VegyesBe nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
VegyesBe nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)
A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
Vegyes
Be nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)
A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
VegyesBe nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
Vegyes
Be nem jelentett
ESZA-hozzájárulások (millió euró)A teljes ESZA-költségvetés milyen hányadaHoldingalap
Hitelalap
Garanciaalap
TőkejuttatásAz alapok száma összesen
VegyesAz ESZA keretében 28 uniós tagállamban működő pénz ügyi eszközök áttekintése:  
az alapok száma és alaptőkéje (2007–2013-as programidőszak)
92 Mellékletek V. mellékletAz előzetes értékelésekre vonatkozó követelmények összefoglalója (2014–2020-as 
programidőszak)
ElemMegosztott irányítású pénzügyi eszközök a  kohéziós 
politikában (2014–2020-as programidőszak)Központi irányítású pénzügyi eszközök 
a szociális, energia- és közlekedéspolitikában 
(2013. január  1. óta hatályos)
JogalapJogalap :
Az elemzendő és a beszámolásba felveendő szempontokat a CPR 
37. cikkének (2) bekezdése és 37. cikkének (3) bekezdése fejti ki, 
többek között a  következőket:Jogalap
A költségvetési rendelet 140. cikkének f) pontja előírja, hogy 
a pénzügyi eszközöket előzetes értékelés alapján kell létrehozni. 
Az értékelés elemeit a költségvetési rendelet alkalmazási szabá -
lyai1 írják le, és az alábbiakban összefoglaljuk őket.
Piaci 
hiányosságokA piaci hiányosságok, az optimálisnál kedvezőtlenebb befektetési 
környezet és a közforrások iránti igény elemzése.Piaci tökéletlenségek vagy egyensúlytalanságok, illetve az 
optimálisnál kedvezőtlenebb befektetési környezet azonosítása 
és a közforrások iránti igény értékelése a közpolitikai célok 
figyelembevételével.
Hozzáadott értékAz esb-alapokból nyújtható támogatásra szóba jövő pénzügyi 
eszközök többletértékének értékelése; ellentmondás-mentesség 
az ugyanarra a piacra irányuló közintervenció egyéb formáival; 
a tervezett intézkedés arányossága; a piac torzulásának minimali -
zálására szolgáló intézkedések. ο Annak kimutatása, hogy az azonosított piaci igényeknek 
nem lehet megfelelően és kellő időben eleget tenni sem 
piacvezérelt tevékenységek által, sem más típusú uniós 
beavatkozás révén, mint pénzügyi eszköz révén történő 
finanszírozással.
 ο Az átfedések elkerülése érdekében annak kimutatása, 
hogy a tervezett pénzügyi eszköz összhangban áll az új és 
a meglévő pénzügyi eszközökkel.
Állami támogatás Lehetséges állami támogatás. Nem vonatkozik
TőkeáttételA pénzügyi eszköz révén potenciálisan mozgósítható további 
köz- és magánszférabeli források megbecslése, egészen a végső 
kedvezményezett szintjéig lebontva (várható tőkeáttételi hatás).A tervezett intézkedés arányosságának értékelése a finanszíro -
zási hiány nagyságának, a várt tőkeáttételi hatásnak és további 
minőségi hatásoknak a  figyelembevételével.
Befektetési 
stratégiaA javasolt befektetési stratégia, beleértve a pénzügyi termékek 
választékának megvizsgálását.A pénzügyi eszköz végrehajtása leghatékonyabb módjának 
meghatározása.
EredményekPontos leírás a várt eredményekről és arról, hogy az érintett 
pénzügyi eszköz várhatóan hogyan járul hozzá a vonatkozó 
prioritás keretében meghatározott konkrét célok eléréséhez, 
beleértve a hozzájárulásra vonatkozó mutatókat.Egy sor megfelelő teljesítménymutató meghatározása.
Levont tanulságokA hasonló eszközök kapcsán szerzett tapasztalatok és a tagálla -
mok által a  múltban elvégzett előzetes értékelések értékelése.A jogalapból hiányzik a korábbi tapasztalatokat tükröző hasonló 
rendelkezés.
A felülvizsgálat 
lehetőségeOlyan rendelkezések, amelyek lehetővé teszik az előzetes érté -
kelés felülvizsgálatát és szükség szerinti aktualizálását bármely 
olyan pénzügyi eszköz végrehajtása során, amely egy ilyen 
értékelés alapján kerül végrehajtásra, ha a végrehajtási szakasz -
ban az irányító hatóság úgy ítéli meg, hogy az előzetes értékelés 
már nem felel meg pontosan a végrehajtás idején fennálló piaci 
körülményeknek.A jogalapban nincsen felülvizsgálatra vonatkozó záradék.
1  A Bizottság 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi 
szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól (HL L 362., 2012.12.31., 1. o.), 224. cikk. 
93 A Bizottság  
válaszai
Összefoglaló
II
A Bizottság egyetért azzal, hogy az uniós költségvetésből pénzügyi eszközök felhasználásával nyújtott pénzügyi 
támogatásnak számos előnye van, a 2014–2020-as időszakra éppen ezért mozdítja elő és ösztönzi aktívan azok 
igénybevételét.
VI
A Bizottság úgy véli, hogy a Számvevőszék által feltárt problémák hatása a tagállamoktól és a pénzügyi eszközök 
típusától függően változik, és hogy összességében a pénzügyi eszközök továbbra is az uniós források biztosításának 
hatékony és eredményes módját jelentik.
VI Első francia bekezdés
A Bizottság úgy véli, hogy a (2014 végi) 57%-os átlagos kihelyezési arány igen heterogén helyzetet tükröz. 
A záráskor meg nem valósuló maximális kihelyezés kockázata korlátozott számú pénzügyi eszközt érint néhány 
tagállamban.
A 2014 végén tapasztalt alacsony kihelyezési arány több tényező – többek között a pénzügyi válság, egyes tagálla -
mok kevés tapasztalata és egyes eszközök késői elindítása – következménye.
VI Második francia bekezdés
A megosztott irányítású pénzügyi eszközök tekintetében a beszámolásra vonatkozó jogi követelmények nem 
tették lehetővé a Bizottság számára, hogy kimerítő adatokat szerezzen a tagállami magánbefektetők részvételé -
ről. A Bizottság mindazonáltal megjegyzi, hogy az állami támogatási szabályok egyes pénzügyi eszközök esetén 
a magánbefektetők minimális (pl. 30%-os, sőt egyes esetekben 60%-os) részvételét írják elő.
A Bizottság úgy véli, hogy a 2007–2013-as időszakban kidolgozott központi irányítású pénzügyi eszközöknek a pro -
jektek szintjén sikerült jelentős forrásokat bevonniuk a magánszektorból, még olyan esetekben is, amikor az alap 
(például a Marguerite Alap) szintjén magánszektorbeli hozzájárulás nem volt. Úgy véljük, az ezen eszközök kereté -
ben szerzett tapasztalatok segítséget nyújtanak a Bizottságnak olyan eszközök kidolgozásában, amelyek képesek 
még több magánbefektetést bevonni.
VI Harmadik francia bekezdés
A Bizottság úgy véli, hogy a források jogosultsági időszak alatti újrahasznosításának gyakorisága önmagában nem 
cél.
Ezenfelül a nyújtott finanszírozás lejárata a finanszírozott beruházások típusához igazodik, illetve igazítandó, és 
a korlátozott megújuló hatásra vonatkozó következtetést a pénzügyi eszköz létrehozásának időpontjára, a végső 
kedvezményezetteknek biztosított finanszírozás türelmi idejére, lejáratára és nemteljesítési rátájára hivatkozással 
kell levonni.
A Bizottság válaszai 94
VI Negyedik francia bekezdés
A 2007–2013-as programozási időszakra megállapított szabályok értelmében a vagyonkezelői díjak a pénzügyi 
eszközökbe befizetett összegekhez, nem pedig a végső kedvezményezettekhez kihelyezett összegekhez kapcso -
lódnak. A Bizottság megjegyzi, hogy a központi irányítású eszközökkel való összehasonlítás csak az ERFA és az ESZA 
keretében működő eszközök lezárásakor lesz lehetséges.
A 2014–2020-as időszakban a vagyonkezelői díjaknak a teljesítményhez kell kapcsolódniuk, többek között a végső 
kedvezményezettekhez kihelyezett összegeknek is.
VIII Első ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
Új pénzügyi eszközök kidolgozásakor az előzetes értékelésnek a hasonló eszközökkel kapcsolatban levont múltbeli 
tanulságok elemzésére is ki kell terjednie.
VIII Második ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
Központi irányítású eszközök esetén a vonatkozó jogalapok félidős felülvizsgálatot vagy értékelést írnak elő.
A pénzügyi eszközök minden ilyen félidős felülvizsgálata esetén a Bizottság gondoskodni fog arról, hogy azok kiter -
jedjenek a levont tanulságokra, valamint a jelentős társadalmi-gazdasági változásoknak az eszköz létjogosultságára 
és a kapcsolódó uniós költségvetési hozzájárulásra kifejtett hatására.
VIII Harmadik ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
E tekintetben a Bizottság úgy véli, hogy ezen ajánlás végrehajtása a közös rendelkezésekről szóló rendelet (CPR) 38. 
cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti végrehajtási lehetőségekre vonatkozó, a tagállamok számára első alkalom -
mal 2016. április 28-án előterjesztett és immár véglegesítés alatt lévő iránymutatófeljegyzés-tervezet, a tagállamok 
számára a kkv-kezdeményezés tekintetében nyújtott alapos pontosítás, valamint az esb-alapok és az ESBA komple -
mentaritásával kapcsolatban a tagállamoknak útmutatással szolgáló tájékoztató füzet révén folyamatban van.
VIII Negyedik ajánlás
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság nem tekinti szükségesnek a költségvetési rendelet és/vagy a mögöttes ágazati szabályok (a CPR és 
a központi irányítású ágazati szabályok) módosítását, és úgy véli, hogy a probléma megfelelő módon kezelhető 
iránymutatással.
E tekintetben az európai strukturális és beruházási alapokat kezelő főigazgatóságok megkezdték a beszámolásról 
szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidolgozását. A tervezetet 2016. április 28-án terjesztették a tagállamok 
elé, és a tervek szerint részletes információkat fog tartalmazni a költségvetési rendeletben előírt tőkeáttétel-számí -
tásról. A központi irányítású eszközök esetében a Bizottság 2015 júniusában ismételten meghatározta a 2014–2020 
közötti időszakra vonatkozó pénzügyi eszközök tőkeáttétel-számítására szolgáló módszertant, annak érdekében, 
hogy következetes és harmonizált módon eleget tegyen a költségvetési rendelet és az alkalmazására vonatkozó 
szabályok alkalmazandó tőkeáttétel-számítási követelményeinek.
A Bizottság válaszai 95
VIII Ötödik ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
A tagállamoknak az operatív programok lezárásakor be kell számolniuk a pénzügyi eszközbe ténylegesen befizetett 
nemzeti magánszektorbeli társfinanszírozásról, valamint a nemzeti társfinanszírozást biztosítókról, a biztosított 
nemzeti társfinanszírozás típusáról és a program forrásain felül biztosított társbefektetésekről.
VIII Hatodik ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A Bizottság elkezdte a kedvezményes javadalmazásról szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidolgozását, 
amelyet 2015 októberében terjesztett a tagállamok elé, és amelynek végleges változata kidolgozás alatt áll.
VIII Hetedik ajánlás
A Bizottság részben elfogadja ezt az ajánlást, amennyiben a 2020 utáni programozási időszakra vonatkozó jogalko -
tási javaslatait érinti.
VIII Nyolcadik ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
A megosztott irányítás tekintetében a Bizottság a CPR 38. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti végrehajtási 
lehetőségekről szóló iránymutató feljegyzés végleges változatába további ajánlásokat foglal arra vonatkozóan, 
hogy elő kell írni a pénzügyi eszközök szerkezetének az adókikerülés elleni kezdeményezéscsomagról szóló, 2016. 
januári bizottsági közleményben meghatározott irányvonalhoz igazítását.
Ami a központi irányítású eszközöket illeti, a Bizottság már írásban fordult az EBB-hez és az EBA-hoz annak érdeké -
ben, hogy hangsúlyozza a Bizottság adókikerülés elleni intézkedéseinek jelentőségét, amelyek ösztönzik az EBB/EBA 
e területen érvényesülő bevált gyakorlatának további előmozdítását. A Bizottság aktív párbeszédbe bocsátkozik az 
EBB-vel és az EBA-val az e területen alkalmazott politikáik felülvizsgálatával kapcsolatban.
VIII Kilencedik ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A Bizottság a CPR 38. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti végrehajtási lehetőségekről szóló iránymutató fel -
jegyzés végleges változatában hangsúlyozni fogja az irányító hatóságok által aláírt finanszírozási megállapodás sze -
rinti visszajuttatott források felhasználására vonatkozó, CPR-ben foglalt követelmény jelentőségét, és közölni fogja, 
hogy e rendelkezés megfelelőségének ellenőrzése az ellenőrző hatóságok rendszeres ellenőrzési tevékenységének 
hatókörébe tartozik.
VIII Tizedik ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
Az előzetes értékelésről szóló, 2014 májusában elfogadott iránymutató feljegyzés kifejti a 2014–2020-as program -
források meglévő pénzügyi eszközbe juttatásának feltételeit, és a pénzügyi eszközöket végrehajtó szervezetek 
kiválasztásáról szóló iránymutató feljegyzés tervezete, amelynek a kidolgozását a Bizottság megkezdte, a tervek 
szerint tartalmazni fog a szerződésmódosításra alkalmazandó feltételeket kifejtő részt. Ezen iránymutató feljegyzés 
végleges változata most készül.
A Bizottság válaszai 96
VIII Tizenegyedik ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
Az operatív programok lezárására vonatkozó iránymutatás (C(2015) 2771 bizottsági határozat) a felmerült és 2017 
márciusáig megfizetett vagyonkezelői díjak tekintetében kötelező jelentéstételt ír elő.
VIII Tizenkettedik ajánlás
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság úgy véli, hogy a szabályokat egyértelműen megállapítja a jogalap, amely részletes iránymutatás tárgyát 
képezte, és hogy ebben a szakaszban újraértelmezésnek nincs helye.
VIII Tizenharmadik ajánlás
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság úgy véli, hogy a CPR 42. cikkének (5) bekezdésében foglalt teljesítményalapú javadalmazásra vonatkozó 
kötelező rendelkezések, valamint a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus 12. cikkében megállapított 
részletes teljesítménykritériumok megfelelő alapot jelentenek a kívánt ösztönző hatás eléréséhez, és hogy ebben 
a szakaszban nincs elegendő alap, amely módosítási javaslatot indokolna.
VIII Tizennegyedik ajánlás
A Bizottság megjegyzi, hogy ezen ajánlás címzettjei a tagállamok.
A Bizottság egyetért azzal, hogy az irányító hatóságoknak maximálisan alkalmazniuk kell a hatályos jogi 
követelményeket.
VIII Tizenötödik ajánlás
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
Ami ezen ajánlás megvalósíthatóságát és arányosságát illeti, a Bizottság úgy véli, hogy az elemzés szükségessé 
tenné az irányító hatóság által viselt, és valószínűleg a két feladatot ellátó személyzet által a vissza nem térítendő 
támogatási költségekért és a pénzügyi eszközökért viselt költségek elkülönítését. Ezenfelül a vissza nem térítendő 
támogatások és a pénzügyi eszközök, valamint a megosztott irányítású és közvetlen irányítású pénzügyi eszközök 
költségszerkezete eltérő, mivel a szakpolitika végrehajtásának más-más módját jelentik, és eltérő befektetéstípu -
sokra irányulnak.
Bevezetés
02
A Bizottság szeretne kiemelni további előnyöket, ilyen a jobb szakértelem és a szakpolitika végrehajtásához a pénz -
ügyi eszközök szélesebb köréhez való hozzáférés.
A Bizottság válaszai 97
08
A Bizottság kiemeli, hogy az alapkezelők kiválasztásának a 480/2014/EU rendelet 7. cikkében meghatározott kritériu -
mai még olyan esetekben is alkalmazandók, amikor a közbeszerzési szabályok nem érvényesek.
Az alapkezelő kiválasztására az állami támogatási szabályok szintén nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes 
eljárást írnak elő.
A Bizottság úgy véli, hogy az alapkezelők megbízható kiválasztásának biztosítása szempontjából ezek erőteljes 
biztosítékok.
09
A Bizottság megjegyzi, hogy nem minden központi irányítású eszköznél az alapkezelőt a jogalkotási javaslat jelöli 
ki, például az Európai Unió foglalkoztatás és társadalmi innováció programjáról szóló rendelet említést tesz az EBB 
csoportról, de nem zár ki más alapkezelőket.
22
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az ESBA célja, hogy legalább 315 milliárd EUR-t mozgósítson legalább 16 milli -
árd EUR költségvetési garancia és az EBB forrásaiból származó további 5 milliárd EUR kockázatviselési képesség 
mellett.
Ez a garancia várhatóan magasabb tőkeáttételt eredményez az esb-alapok pénzügyi eszközei keretében megvalósí -
tott különböző termékekkel szemben.
Észrevételek
31
A pénzügyi eszközök életciklusát figyelembe véve a végrehajtás utolsó éveiben növekedés várható, és a kihelyezési 
arányokra vonatkozó következtetés teljes egészében a záráskor vonható le.
32
Lásd a Bizottság által a Számvevőszék 2014. évi éves jelentésének 43. bekezdésére és 5. ajánlására adott választ.
33
A Bizottság úgy véli, hogy a következő tényezők miatt nincs automatikus összefüggés az alacsony kihelyezési arány 
és az induló alaptőke aránya között:
A kihelyezési arányok elemzése a 2014 végén gyűjtött adatokon alapul. A 2014-ben az előző évhez képest elért 
javulás (az operatív programok pénzügyi eszközökhöz való hozzájárulása 12%-kal, a végső kedvezményezetteknek 
folyósított kihelyezések pedig 38%-kal emelkedtek, ami az általános kihelyezési arány 10 százalékos növekedését 
eredményezte) megfelel a pénzügyi eszközök életciklusának. A Bizottság arra számít, hogy a 2015. évre vonatkozó 
jelentésben, illetve a 2016-ra és 2017-re vonatkozó végrehajtási jelentésben szereplő felhasználási arány jóval maga -
sabb lesz.
A Bizottság megjegyzi, hogy vannak egyéb tényezők is, amelyek befolyásolják a 2014. végi kihelyezési arányok szint -
jét, például a 2014-ben létrehozott új eszközök és a pénzügyi eszközök 2012. és 2013. évi késedelmes kiegyenlítése 
egyes tagállamokban.
Lásd még a Bizottság 53. és 54. bekezdésre adott válaszát.
A Bizottság válaszai 98
34
A Bizottság úgy véli, hogy a 2014 végi, összességében 75%-os felhasználási arány és 60% körüli kihelyezési arány 
ésszerűnek tekinthető. Ahogyan a  2a. ábrán  szerepel, egyes olyan tagállamokban is magas a felhasználási arány, 
amelyek jelentős összegeket rendelnek pénzügyi eszközökhöz.
Mint minden statisztikai ábrázolásnál, itt is léteznek kivételek:
– alacsony általános felhasználási arány és magas kihelyezési arány Romániában és a Cseh Köztársaságban;
– magas általános felhasználási arány és közepes kihelyezési arány például Görögországban és Franciaországban;
– Olaszországban, Spanyolországban és Szlovákiában összességében alacsony felhasználás.
A Bizottság külön intézkedéseket vezetett be azzal a céllal, hogy segítse a rosszul teljesítőket az adminisztratív 
kapacitásuk növelésében, hogy a szükségleteiknek megfelelően tudják felhasználni a forrásokat.
A Bizottság közös válasza a 36–38. bekezdésre:
A Bizottság feltárta a Számvevőszék által megjelölt kockázatot (annak ellenére, hogy egyes esetekben a növekedést 
a piaci feltételek indokolták). A szakaszonkénti kifizetésekre vonatkozó 2014–2020-as szabályok ezt a problémát 
kezelik.
A Bizottság szeretne rámutatni arra, hogy a pénzügyi közvetítők semmilyen esetben sem fogják jóváhagyni a pénz -
ügyi eszközök végrehajtásának megkezdését az azokhoz rendelkezésre bocsátott megfelelő összeg nélkül.
40
A vagyonkezelői díjakra vonatkozó rendelkezéseket a szubszidiaritás elvével összhangban az irányító hatóság és az 
alapkezelő közötti megállapodás rendezi.
Számos esetben ezek a rendelkezések a teljesítményalapú javadalmazásra is kiterjedtek, és/vagy a vagyonkezelői 
díjakat a rendelet szerinti maximális küszöbértékek alatt határozták meg. Egyes esetekben nem hárultak vagyon -
kezelői díjak az uniós költségvetésre.
A rendelet az elszámolható vagyonkezelői díjaknak csak a maximális szintjét határozza meg, amit a befizetett tőké -
hez kapcsolódó küszöbérték maximalizál.
41
A kkv-befektetések esetén az EBA által irányított pénzügyi eszközök közül egyesek 2013–2014-ben indultak, 
2015 -ben kiegészítő allokációkra került sor. Annak ellenére, hogy 2014 végén a kihelyezési arányok elmaradtak az 
átlagtól, a jogosultsági időszak végéig további jelentős növekedés várható.
A városfejlesztési alapokba irányuló befektetések esetén az EBB és a városfejlesztési alapok 2014 óta határozottan 
felgyorsították a befektetési tevékenységet. A végső kedvezményezettek szintjén a beruházási projektek lassú 
elindulása az infrastruktúra jellegével és ennélfogva az összetettebb engedélyezési eljárásokat, állami támogatást 
és a munkák megelőlegezésére irányuló kifizetéseket tartalmazó JESSICA-projektek hosszabb életciklusával magya -
rázható. Több dél-európai alapot makrogazdasági és bankszektorválság is érintett.
A Bizottság válaszai 99
43
A Bizottság úgy véli, hogy a zárásra vonatkozó iránymutatásában bevezetett módosítások a módosított 1083/2006/EK 
rendelet 78. cikke (6) bekezdésének hatálya alá tartoztak, és ennélfogva nem tették szükségessé a jogalkotási aktus 
módosítását (lásd még a Számvevőszék 2014. évi éves jelentésének 6.52. bekezdésére és 5. ajánlására adott bizottsági 
választ).
44
A Bizottság úgy véli, hogy a korábbi évek kihelyezési arányának kivetítése nem a legrelevánsabb módszer a 2015 
végéig várható kihelyezési arány becslésére, mivel figyelmen kívül hagyja a pénzügyi eszközök teljes életciklusát és 
az adott alap létrehozása óta eltelt időt.
Lásd még a Bizottság 43. pontra adott válaszát.
48
Tapasztalatok azt mutatták, hogy az üzleti terv tartalmának részleteit nem volt helyénvaló szabályozni. Ez összhang -
ban van a megosztott irányítás szellemével, valamint a szubszidiaritás és az arányosság elvével is.
Az általános rendelet 43. cikke (2) bekezdése eredeti szövegezésének módja fontos kérdéseket vetett fel. Például 
nem minősült helyénvalónak az üzleti terv társfinanszírozó partnerek általi benyújtásának előírása, mivel üzleti ter -
vet (vagy más megfelelő dokumentumot) csak az alapkezelő nyújthat be. Ezenfelül a 43. cikk (2) bekezdése nem tett 
különbséget a holdingalap üzleti terve és a pénzügyi közvetítő üzleti terve között, és így a tartalma megtévesztő 
volt.
A 2014–2020-as átfogóbb jogi keretben az üzleti terv pontos tartalma szintén nem szerepel. Pénzügyi eszköz létre -
hozása tekintetében a kulcsfontosságú elem az irányító hatóság és az alapkezelő által aláírt finanszírozási megál -
lapodás. A finanszírozási megállapodásnak tartalmaznia kell befektetési stratégiát, üzleti tervet és több más doku -
mentumot (lásd a CPR IV. mellékletét).
50
A Bizottság több alkalommal ajánlotta a tagállamoknak, hogy a finanszírozási megállapodásokba foglalják bele 
a pénzügyi eszközökből való lehetséges forráslehívás feltételeit, és haladjanak a szakaszonkénti kifizetések pénz -
eszközökbe folyósításával (lásd a 10-0014-05-EN dokumentumszámú COCOF-iránymutatás 5.3. pontját).
51
A Bizottság megjegyzi, hogy ugyanazon országban a különböző alapok másként teljesítettek.
A Bizottság úgy véli, hogy vannak más tényezők, mint a piacirés-elemzés megbízhatósága, amelyek hozzájárulhat -
nak az eszköz túlméretezéséhez (például a pénzügyi válság vagy az eszközök késői létrehozása befolyásolja a forrá -
sok kihelyezését).
Ezen túlmenően a pénzügyi eszközök piacvezérelt eszközök. A piacirés-elemzés feltárja egy adott piaci hiányosság 
létezését vagy nemlétezését. A piaci feltételek azonban az eszközök létrehozása után néhány évvel számottevően 
megváltozhatnak. Ezért úgy tűnik, hogy a pénzügyi eszközöknek a piacirés-elemzések és a kihelyezési arányok 
közötti összefüggéshez viszonyított teljesítményértékelése nem tér ki ezekre a változó piaci feltételekre.
A Bizottság válaszai 100
52
A Bizottság megjegyzi, hogy 2007–2013 között a piacirés-elemzés elvégzését a jogi keret csak közvetett módon 
írta elő. Ennek fényében a Bizottság pozitívnak tartja, hogy a számvevőszéki felmérés válaszadóinak 82%-a végzett 
piacirés-elemzést.
53
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a 2007–2013-as időszakban a piacirés-elemzés elvégzésére vonatkozó közvetett 
követelmény nem foglalta magában a CPR 37. cikkében a 2014–2020-as időszakra az előzetes értékelésre vonat -
kozóan előírt részletes követelményeket. A Bizottság úgy véli, hogy az új jogi követelmény meg fogja akadályozni 
a kapcsolódó kockázatot, és hogy egy második felülvizsgálat nem teremtene hozzáadott értéket.
Az előzetes értékelés elvégzése az irányító hatóság felelőssége, és az eredményeit a pénzügyi eszközökhöz biztosí -
tandó program-hozzájárulásra vonatkozó bármely határozathozatal előtt be kell nyújtani a monitoringbizottságnak. 
Az előzetes értékelés önmagában nem határozathozatal. Az előzetes értékelés segít a különböző szereplők által 
különböző szinteken végrehajtott eszközök átfedéseinek és következetlenségeinek, valamint a 2007–2013-as idő -
szakban feltárt problémák némelyikének kiküszöbölésében.
A Bizottság tapasztalatai azt mutatják, hogy a 2014–2020-as időszakban az előzetes értékeléseket piaci tapasztalat -
tal és a piac terén hatáskörrel rendelkező szervezetek – többek között az EBB csoport – hajtják végre. Az előzetes 
értékelésre vonatkozó követelményt a Bizottság azzal a céllal alakította ki, hogy biztosítsa a függetlenségét és 
a tárgyilagosságát. Az előzetes értékelés jelenleg komoly nyilvános ellenőrzés alatt áll, amelynek jóval nagyobb 
a hozzáadott értéke, mint egy „független felülvizsgálatnak”, mivel az előzetes értékelést benyújtják a monitoring -
bizottságnak, és a véglegesítés napját követő három hónapon belül közzéteszik.
A Bizottság úgy véli, hogy az új, szakaszonkénti kifizetési rendszer piaci tesztként és másodlagos biztosítékként 
is fog működni. Amennyiben a végső kedvezményezettekhez történő kihelyezés a vártnál alacsonyabb arányú, 
a Bizottság nem fog további összegeket visszatéríteni.
54
A Bizottság megjegyzi, hogy a „levont tanulságokat” és a „nagyobb társadalmi-gazdasági változásokat” már 
figyelembe vette a 2014–2020-as időszak központi irányítású eszközeinek módszeres félidős felülvizsgálata során. 
A Bizottság ezért úgy véli, hogy az előzetes értékeléseket e szempontok kezelése érdekében nem szükséges 
frissíteni.
55
A Bizottság emlékeztet arra, hogy bár a pénzügyi eszközöket a (nemzeti/regionális) programok szabályaival össz -
hangban kell létrehozni, ez nem jelenti azt, hogy egy adott pénzügyi eszközt minden régióban létre kell hozni. 
Egyetlen pénzügyi eszközhöz több program hozzájárulhat, így kihasználják a méretgazdaságosságot és a kritikus 
tömeget.
A Bizottság azt is kiemeli, hogy az egyes régiókban a pénzügyi eszközhöz rendelt összegek nem önkényesek. 
A program tárgyalásához alkalmazott és a program előzetes értékelésével megerősített regionális igényfelmérést 
tartalmazó programstratégia részét képezik.
A Bizottság válaszai 101
57
A kohéziós politika keretében a célkitűzés az volt, hogy elegendő választási lehetőséget lehessen biztosítani ahhoz, 
hogy a feltárt piaci hiányosság tekintetében a legjobb végrehajtási lehetőségre essen a választás, ily módon bizto -
sítva a leghatékonyabb támogatást.
Az előzetes értékelés alapján az eszközöket oly módon kell kialakítani, amellyel elkerülhetőek az átfedések, és biz -
tosítható a komplementaritás. Lehetőség van arra, hogy különböző régiókban működő több program hozzájáruljon 
egyetlen pénzügyi eszközhöz, így kihasználják a méretgazdaságosságot és a kritikus tömeget. Az eszközök típusától 
(például hitelek és garanciák) és a tagállamok sajátosságaitól függően néhány kisebb alap ugyanolyan jól, sőt job -
ban teljesít, mint a nagyobb alapok (például Németországban, Lengyelországban vagy Franciaországban).
A Bizottság úgy véli, hogy az előzetes értékelés – azáltal, hogy jelzi a pénzügyi eszköz megfelelő méretét – nagyobb 
pontossággal fog megbízható és megfelelő eredményeket biztosítani, mint az üzleti alapok ágazatában kiadott 
bármely általános információ.
59
A Bizottság emlékeztet arra, hogy ez a közös rendelkezésekről szóló rendelet szerinti lehetőség nem szünteti meg 
az egyes hozzájáruló programok földrajzi korlátait. A földrajzi jogosultság a kohéziós politika egyik fő eleme.
Lásd a Bizottság 55. és 57. pontra adott válaszát.
61
Ami a közös rendelkezésekről szóló rendelet (CPR) 38. cikke (1) bekezdésének a) pontját illeti, az irányító hatóságok 
pénzügyi hozzájárulást nyújthatnak uniós szinten létrehozott, a Bizottság által közvetlenül vagy közvetve irányított 
pénzügyi eszközökhöz.
A Bizottság messzemenően egyértelművé tette az uniós szintű pénzügyi eszköznek minősülő kkv-kezdeményezést 
érintő kérdéseket, és szoros együttműködést folytatott e téren a tagállamokkal. A Bizottság ezenfelül tájékoztató 
füzetet adott ki azzal a céllal, hogy útmutatással szolgáljon a tagállamok számára az esb-alapok és az ESBA komple -
mentaritásáról. Új uniós szintű eszközök kidolgozása esetén a Bizottság – a tagállamok kérésére – útmutatással fog 
szolgálni a programforrások uniós szintű eszközökhöz való hozzájárulásáról.
64
A tőkeáttétel fogalommeghatározása a költségvetési rendelet alkalmazási szabályainak 223. cikkéből származik, 
amely lehetővé teszi a tagállamok általi következetes beszámolást.
A tőkeáttétel közös fogalommeghatározásáról a Bizottság valamennyi szervezeti egysége között folytak megbeszé -
lések. A COM(2011) 662 számú, 2011. október 19-i bizottsági közlemény 2.3.4. szakasza egységesített fogalmat vezet 
be.
A Bizottság válaszai 102
65
A tőkeáttétel fogalommeghatározásáról 2010 óta folynak megbeszélések a Számvevőszék és a Bizottság között. 
Ahogyan a Bizottság 64. bekezdésre adott válaszában szerepel, a tőkeáttétel fogalommeghatározása a költségvetési 
rendeletből származik, és biztosítja a tagállamok következetes beszámolását.
A Bizottság úgy véli, hogy a tőkeáttételi hatás Számvevőszék általi értelmezése eltér az uniós költségvetési rendelet 
alkalmazási szabályainak 223. cikke szerinti meghatározástól, amely a következő: „a támogatható végső kedvezmé -
nyezettek számára nyújtott finanszírozás összegének az uniós hozzájárulással elosztott összeg[e]”. Ez azt jelenti, 
hogy a tőkeáttétel a pénzügyi eszközhöz rendelt uniós pénzügyi források (input) és a jogosult végső kedvezménye -
zetteknek nyújtott finanszírozás (teljes) összege hányadosának tekintendő.
Ez az értelmezés tulajdonképpen garantálja a pénzügyi eszközök és a vissza nem térítendő támogatások tőkeátté -
teli hatásának összehasonlítható kezelését.
A megosztott irányítású eszközöknél a tagállamok általi beszámolás lehetővé fogja tenni a Bizottság számára, hogy 
megkülönböztesse az operatív programok keretében történő magán- és tagállami közfinanszírozás tőkeáttételét 
a további magán- és közforrások tőkeáttételétől. A társfinanszírozás nem feltétlenül jelent csupán közfinanszírozást. 
Prioritási tengely csak elszámolható közkiadáson vagy elszámolható összkiadáson (ezen belül köz-és magánkiadá -
son) lehet. A kkv-k és általában a magánszektor támogatására létrehozott tengely az összkiadáson van (lásd a közös 
rendelkezésekről szóló rendelet 120. cikkét).
Mivel az európai strukturális és beruházási (esb-) alapok végrehajtása mindig köz- és/vagy magánforrásokból társfi -
nanszírozott operatív programok útján történik (jóllehet az egyéb szakpolitikai területeken végrehajtott pénzügyi 
eszközök nem tesznek szükségessé ilyen jellegű társfinanszírozást programszinten), helyénvaló lenne úgy tekinteni, 
hogy az esb-alapokból végrehajtott pénzügyi eszközök esetében az ilyen jellegű társfinanszírozás ne számítson 
tőkeáttételi forrásnak.
67
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a 2014–2020-as időszakban a tagállami jelentések többek között lehetővé fogják 
tenni a Bizottság számára, hogy tájékoztatást nyújtson a pénzügyi eszközök tőkeáttételi hatásáról, amely figye -
lembe veszi a társfinanszírozási követelményeket, vagyis azt, hogy a nemzeti társfinanszírozás állhat köz- és/vagy 
magánkiadásból.
68
A Bizottság a hatályos költségvetési rendelet szabályainak a 2014–2020 közötti pénzügyi eszközök végrehajtása, 
többek között a tőkeáttételi hatás tekintetében történő értelmezésével kapcsolatban útmutatással szolgáló hori -
zontális munkacsoportot hozott létre.
A Bizottság hivatkozik továbbá a 69. és 73. bekezdésre adott válaszára.
A Bizottság válaszai 103
69
A hatályos költségvetési rendelet és alkalmazási szabályai egységes megközelítést írnak elő a tőkeáttételi jelentés 
kapcsán. A Bizottság lépéseket tett annak érdekében, hogy finomítsa a tőkeáttétel számításához alkalmazott mód -
szertant, ahogyan a 68. bekezdésre adott válaszában is szerepel.
Mivel a pénzügyi eszközökre vonatkozó rendelkezések 2014 januárjában léptek hatályba, a felülvizsgált megközelí -
tés csak a 2014–2020-as időszak pénzügyi eszközeire alkalmazandó.
Ezenfelül megjegyzendő, hogy ezen eszközök alkalmazási köre távolról sem homogén, ami magyarázatot ad az 
alkalmazott módszertan egyes eltéréseire. Ezért ezeket az eltéréseket nem kell módszeresen következetlenségnek 
tekinteni.
70
A Bizottság egyetért azzal, hogy a különböző eszközökhöz igazított különféle módszertanokat egyértelművé kell 
tenni, és megjegyzi, hogy már történtek erre irányuló erőfeszítések.
A Bizottság 2015 júniusában ismételten meghatározta a tőkeáttétel-számításra szolgáló módszertant, annak érdeké -
ben, hogy következetes és harmonizált módon eleget tegyen a költségvetési rendelet és az alkalmazására vonat -
kozó szabályok alkalmazandó tőkeáttétel-számítási követelményeinek. A módszertan a jelenlegi programozási 
időszak (2014–2020) uniós szintű pénzügyi eszközeire terjed ki. A fent említett módszertan szerint a jogosult végső 
kedvezményezettek számára nyújtott finanszírozás összegének meg kell felelnie a jogosult végső kedvezménye -
zettek számára pénzügyi eszközből, annak finanszírozási láncán keresztül nyújtott finanszírozás mennyiségének, 
beleértve az uniós hozzájárulás részét is.
Ezenfelül a pénzügyi eszköz finanszírozási láncán kívül nyújtott finanszírozás is figyelembe vehető, amennyiben 
egyértelmű kapcsolat áll fenn a pénzügyi eszköz finanszírozási láncán keresztül nyújtott finanszírozással. A fentiek -
kel összhangban az infrastruktúra-finanszírozás területén minden finanszírozási forrást – tőkebefektetést, hitelt és 
vissza nem térítendő támogatást – figyelembe kell venni a projekthez biztosított finanszírozás összegének kiszá -
mításához. Ebben az összefüggésben az uniós költségvetésnek az ügylet finanszírozásához való hozzájárulása az 
egész ügylet nagyfokú bizonyosságát és megvalósíthatóságát biztosítja, melynek hatásaként nagyobb mennyiségű 
finanszírozás mobilizálására kerül sor.
A 2015-től kezdődő beszámolási időszak vonatkozásában a Bizottság az egyes eszközök és terméktípusok tőkeátté -
tel-számítási módszertanában nagyobb következetességet fog biztosítani.
Lásd még a Bizottság 69. és 73. bekezdésre adott válaszát.
A Bizottság válaszai 104
7 . háttérmagyarázat
A Bizottság megjegyzi, hogy az OECD módszertana a magánszektorból hivatalos fejlesztési finanszírozással mobili -
zált összeg mérésére vonatkozik.
A Bizottság úgy véli, hogy az uniós költségvetési hozzájárulás és az annak eredményeként mobilizált finanszírozás 
összege közötti ok-okozati kapcsolat csak eseti alapon értékelhető.
A projektekhez még a korlátozott uniós és EBB-hozzájárulásnak is kedvező hatásai lehetnek:
– további magánfinanszírozás bevonása legalább ugyanakkora összeghez, mint az EBB elsőbbségi hitele (ez 
a helyzet a kölcsöngarancia-eszközzel [LGTT] garantált összes projektnél, amennyiben az EBB-hitel megegyezik 
más banki hitelekkel);
– az EBB mint AAA minősítésű finanszírozó szervezet elismert szerepének köszönhetően belépés biztosítása ma -
gánszektorbeli finanszírozó szervezetek vagy nemzeti fejlesztési bankok pénzügyi zárásába;
– a hatóságok által az EBB-től projektek céljára felvett hosszú lejáratú hitelek, amelyeket egyébként önmagukban 
nem lehetett volna kizárólag regionális, sőt országos szinten finanszírozni a magánbefektetők befektetéseinek 
rövidebb távú megtérülésére vonatkozó követelmények miatt.
A fenti érvekre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy az EU és az EBB közös pénzügyi hozzájárulásai, valamint az EBB 
intézményi banki szerepe ténylegesen befolyásolja a nemzeti, illetve a regionális hatóságok köz-magán társulások 
által bonyolított projektek pályáztatására irányuló döntéseit, amely projektek esetében a finanszírozás egy részét 
hosszú távon a nemzeti költségvetések biztosítják az EU-EBB hosszú távú kötelezettségvállalása mellett, amelyre 
a kizárólag magánintézmények nem lennének képesek.
A multiplikátorhatás számítására szolgáló módszertan az Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA) kialakítása során 
finomításra került. E célból a projekthez kapcsolódó beruházási költségek oly módon kerültek kiigazításra, hogy 
ne tartalmazzák az összes uniós támogatásfinanszírozást, az uniós pénzügyi eszközöket vagy az esb-alapokból 
biztosított vissza nem térítendő támogatásokat, illetve pénzügyi eszközöket (ideértve az irányító hatóságok által 
a kapcsolódó nemzeti közforrásokból biztosított társfinanszírozást), amelyek a javasolt projekt társfinanszírozására 
használatosak.
A Bizottság közös válasza a 71. és a 72. bekezdésre
A közös rendelkezésekről szóló rendelet biztosítja a keretet az esb-alapok végrehajtásához. Egyéb jogi keretek, 
például a közbeszerzési irányelvek vagy az állami támogatási szabályok is alkalmazandók, amelyeket nem szükséges 
megismételni a közös rendelkezésekről szóló rendeletben. A költségvetési szabályzat is ugyanígy alkalmazandó, 
különösen a megosztott irányításra vonatkozó különös rendelkezései.
2016 áprilisában a Bizottság a beszámolásra vonatkozó iránymutató feljegyzést adott ki, amely kitér a tőkeáttétel-  
számításra, mégpedig azzal a céllal, hogy következetes módszertant biztosítson a tagállamok számára. Ez megbíz -
ható és összehasonlítható adatokat fog biztosítani a várható és az elért tőkeáttételi hatás tekintetében. A központi 
irányítású eszközök esetében a tagállami beszámolás azt is lehetővé fogja tenni a Bizottság számára, hogy a lehet -
ségesen köz- és/vagy magánkiadásból álló társfinanszírozási követelményeket figyelembe vevő tájékoztatást nyújt -
son a pénzügyi eszközök tőkeáttételi hatásáról.
A Bizottság válaszai 105
73
A Bizottság úgy véli, hogy a magántőke bevonására vonatkozó célt nem szabad túlhangsúlyozni, különösen a jelen -
tős piaci hiányosságoknak kitett ágazatoknál.
Mind a központi irányítású, mind a megosztott irányítású eszközöknél más célok ugyanolyan fontosak lehetnek (pél -
dául egy adott, kialakulófélben lévő piacon jelentős uniós hozzáadott értékkel rendelkező beruházás megteremtése 
gazdasági recesszió idején; a növekedés, a foglalkoztatás és a versenyképesség támogatása valamennyi tagállam -
ban és azok régióiban stb.). Ezért a pénzügyi eszközök sikertényezőjének mérése túlmutat a bevont magánforrások 
mértékén.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy megosztott irányítás esetén a magánfinanszírozás az állami támogatásokra vonat -
kozó jogi keretből fakadó további jogi követelmény.
A Bizottság közös válasza a 74–76. bekezdésre
A Bizottság rámutat, hogy a felek esetlegesen eltérő céljainak ténye javítani fogja a projektek minőségét, továbbá 
lehetővé fogja tenni, hogy a szakpolitikák megvalósításához, valamint a magánszektor részvételéhez és szakértel -
méhez pénzügyi eszközök szélesebb köre álljon rendelkezésre. Úgy véli, hogy a professzionális és kipróbált mecha -
nizmusok útján biztosított uniós támogatás meg fogja erősíteni az esb-alapok irányításának és megvalósításának 
rendszerét.
A megosztott irányítású pénzügyi eszközöknél a magánbefektetők vagy a piacgazdasági elven működő közszférá -
hoz tartozó befektetők kedvezményes elbánásban részesítésének, valamint bármely kockázatmegosztási rendelke -
zéseknek eleget kell tennie a 2007–2013-as időszakra vonatkozó rendeletekben előírt állami támogatási szabályok -
nak, és az említett befektetők bevonásához szükséges minimumra kell korlátozódnia.
Ezen túlmenően a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 6. cikke rendelkezésének megfelelően a magán -
befektetők vagy a piacgazdasági elven működő közszférához tartozó befektetők CPR 37. cikke (2) bekezdésének c) 
pontjában és 44. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kedvezményes javadalmazása arányos az e befekte -
tők által vállalt kockázatokkal, és az ilyen befektetők bevonásához szükséges minimumra korlátozódik, amit szerző -
déses feltételekkel és eljárási biztosítékokkal kell biztosítani.
77
A Bizottság úgy véli, hogy a jogalapnak általános feltételeket kell tartalmaznia a kockázat- és a bevételmegosztási 
mechanizmusokkal kapcsolatban ahhoz, hogy kellő rugalmasságot lehessen biztosítani a Bizottság és a megbízott 
szervezetek közötti felhatalmazáson alapuló különmegállapodásokban elfogadandó részletes rendelkezéseknek 
(lásd a Bizottság 9. háttérmagyarázatra adott válaszát).
9. háttérmagyarázat Ötödik francia bekezdés
A Bizottság úgy véli, hogy annak a javadalmazásnak a szintje, amelyre a Bizottság az LGTT/PBI portfólióért jogosult, 
arányos a vállalt kockázat szintjével. Ezenfelül az első veszteségviselő rész csökkenését követően a fennmaradó 
kockázatot teljes egészében az EBB viseli.
9. háttérmagyarázat Hatodik francia bekezdés
A 2011. október 19-i bizottsági szolgálati munkadokumentum egy példa nélküli és kiemelkedően innovatív rendszer 
körvonalait felvázoló, feltáró dokumentum volt.
A jogalkotási eljárás keretében a Bizottság felhívta a társjogalkotók figyelmét a részletezett rendszer változására, 
amely a Bizottság és az EBB további számításai és kockázatelemzése miatt következett be. Az első veszteségviselő 
rész 95%-5% arányú megoszlása mindenesetre egyértelműen szerepelt a bizottsági szolgálati munkadokumentum -
ban; ez a kockázatmegosztási paraméter sosem változott.
A Bizottság válaszai 106
A Bizottság közös válasza a 78. bekezdésre és a 10. háttérmagyarázatra
A Bizottság úgy véli, hogy a vizsgált központi irányítású eszközök keretében érvényesülő kockázatmegosztás 
különösen abból a szempontból indokolt, hogy a magánszektor segítséget kapjon bizonyos területeken történő 
befektetéstől való idegenkedésének leküzdéséhez. Az első veszteségviselő részt megfelelően meg kell indokolni, és 
bizonyos kikötéseket kell alkalmazni különösen az eszköz működési környezetét jelentő ágazat és piac figyelembe -
vételével, ami viszont indokolhatja ezt a kockázatvállalást.
Ami az EEEF-et illeti, a kezdetleges, széttagolt, kisléptékű, tőkeintenzív energiahatékonysági piacon végrehajtandó 
beruházások ösztönzésének nehézségei miatt a beruházásösztönzéshez további kockázatviselésre vagy egyéb 
intézkedésekre lehet szükség.
79
Az adóügyi határozatok alkalmazása a luxemburgi alapkezelő ágazatban – különösen a SICAV típusú nyílt végű 
befektetési alapoknál – általánosan elterjedt, és szükséges a befektetői bizonytalanság oly módon történő csökken -
téséhez, hogy egyértelművé teszik a határokon átnyúló befektetések adózását.
Ezek az alapok kizárólag működésük piaci környezete miatt hoznak adóügyi határozatokat, és e határozatok megho -
zatala nem kapcsolódik ahhoz, hogy a pénzügyi eszköz végrehajtása SICAV típusú struktúrával történik.
80
A Bizottság megjegyzi, hogy az említett vizsgálatok egyike sem SICAV típusú struktúrához kapcsolódik. A Bizottság 
hangsúlyozza, hogy multinacionális nagyvállalatok az adóügyi határozatoknak csak töredékét alkalmazták tisztes -
ségtelen előnyhöz jutásra. A COM(2015) 135 számú tanácsi irányelvre irányuló javaslatot a jogalkotónak még el kell 
fogadnia, és azt követően azt át kell ültetni a tagállamok nemzeti jogába. A C(2012) 8806 számú ajánlásnak a tagálla -
mok a címzettjei.
A Bizottság közös válasza a 81. bekezdésre és a 11. háttérmagyarázatra
A Marguerite Alap luxemburgi székhelyű SICAV, amely a piaci gyakorlatok és feltételek keretein belül és a nemzeti 
jogi környezetben működik.
Az adóügyi határozatok alkalmazása általánosan elterjedt a Luxemburgban létrehozott pénzügyi eszközöknél 
a befektetői bizonytalanság megerősítő céllal történő csökkentése érdekében (különösen akkor, ha az alap célja 
magánbefektetők bevonása).
82
Nem létezik olyan jogi követelmény, amely azt írná elő a tagállamok számára, hogy jelentést tegyenek a Bizottság -
nak az ERFA és az ESZA pénzügyi eszközök létrehozásának részleteiről. A megosztott irányítás keretében és a szub -
szidiaritás elvével összhangban a tagállamokat terheli a felelősség annak biztosításáért, hogy a pénzügyi eszközök 
létrehozása a kapcsolódó kiadások jogszerűsége és szabályszerűsége érdekében megfeleljen az alkalmazandó 
uniós és nemzeti jogszabályoknak.
A Bizottság válaszai 107
83
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a végső kedvezményezettek szintjén a magánfinanszírozásra vonatkozóan nincs 
módszeres jelentéstétel.
A Számvevőszék elemzése csak azon pénzügyi konstrukciókról szóló végrehajtási jelentést veszi figyelembe, 
amelynek számadatai az „OP-hozzájárulások pénzügyi konstrukciókba befizetett összegei – nemzeti magánszek -
torbeli társfinanszírozás” című II.10. oszlopba kerültek. Ahogyan azonban a Számvevőszék a 85. bekezdésben kifejti, 
magánfinanszírozás az operatív programon kívüli forrásokból is nyújtható.
85
A 2014–2020-as programozási időszakra a pénzügyi eszközökről szóló jelentéstétel követelményei a CPR 46. cik -
kében és a 821/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet I. mellékletében szerepelnek. Ez utóbbi meghatározza 
a pénzügyi eszközökről szóló jelentéstételhez szolgáló mintát. A jelentéstételi minta VIII. pontjában a tagállamok -
nak tájékoztatást kell adniuk a pénzügyi eszközök által az esb-alapokon kívüli forrásokból bevont egyéb hozzájáru -
lások – többek között a finanszírozási megállapodásokban lekötött és a végső kedvezményezettek szintjén kifizetett 
köz- és/vagy magánszektorbeli hozzájárulások – összegéről. A szabályozási keret tulajdonképpen előirányozza, 
hogy a pénzügyi eszközökről a 46. cikk szerinti jelentéstételnek tartalmaznia kell a magánszektorbeli hozzájárulá -
sokra vonatkozó információkat (a tőkeáttételi hatás értékelésének összefüggésében).
86
Bár a 2007–2013-as időszakra vonatkozó jogalap nem írt elő kifejezetten teljesítményközpontú vagyonkezelői díja -
kat, a javadalmazást általában az irányító hatóság és a pénzügyi eszközt végrehajtó szervezet közötti finanszírozási 
megállapodás határozza meg. Például legalább Portugália, az Egyesült Királyság és Lengyelország vezetett be tel -
jesítményalapú javadalmazási rendszert a 2007–2013-as programozási időszakban az ERFA és az ESZA eszköz egyes 
finanszírozási megállapodásaiba.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy számos kölcsönalapban a magánszektorbeli társfinanszírozásra az alap szintjén 
kerül sor, és azt maga az alapkezelő biztosítja.
87
A Bizottság megjegyzi, hogy a pénzügyi eszközök létrehozását és a kiegészítő magánforrások mobilizálása 
terén elért tőkeáttételi eredményt érintő további tényező a megcélzott végső kedvezményezettek kockázati és 
hitelprofilja. Érdemes megemlíteni, hogy a foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú európai Progress mikrofi -
nanszírozási eszköz (EPMF) a magasabb kockázati és hitelprofilú végső kedvezményezetteket célozza meg.
Lásd még a Bizottság 12. háttérmagyarázatra adott válaszát.
A Bizottság válaszai 108
12. háttérmagyarázat Első francia bekezdés
A Bizottság kérésére a Marguerite Alapról külső tanácsadók által készített eseti ellenőrzési jelentés szerint az alap 
szintjén a magánszektorbeli társfinanszírozás hiánya nem annak volt betudható, hogy a magánszektor idegenke -
dett a közfinanszírozású eszközökbe való befektetéstől, hanem inkább a Marguerite kevésbé általános irányítási 
struktúrájának, az érett projektek korlátozott tervezésének és a kihívást jelentő piaci feltételeknek, amelyek között 
az alapnak működnie kellett.
12. háttérmagyarázat Második francia bekezdés
Az EEEF rövid időn belül az európai energiaügyi gazdaságélénkítő program keretében jött létre a különösen kocká -
zatos és innovatív energiahatékonysági projektek támogatására; ez egy olyan ágazat, ahol külön erre a célra koráb -
ban nem hoztak létre alapot. Ezért a Bizottság elfogadta, hogy az alap kulcsfontosságú befektetője legyen. Mind -
azonáltal még mindig van lehetőség további befektetésekre, mivel az ebben a szakaszban lekötött teljes összeg 
kevesebb az alap 700 millió EUR célértékének felénél.
89
A Bizottság elkezdte a kedvezményes javadalmazásról szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidolgozását, 
amelyet 2015 októberében terjesztett a tagállamok elé, és amelynek végleges változata kidolgozás alatt áll.
90
A Bizottság úgy véli, hogy a Bizottság és a partnerei közötti kockázatmegosztási rendelkezések fő szempontjait 
értékelni kell a jövőbeli jogalapokban.
Meg kell azonban találni az egyensúlyt annak lehetővé tétele érdekében, hogy a jogalapok kellően rugalmasak 
legyenek ahhoz, hogy a Bizottság és a megbízott szervezet közötti kockázat- és bevételmegosztási rendelkezéseket 
felhatalmazáson alapuló különmegállapodásban lehessen elfogadni.
91
A Bizottság elismeri, hogy fontos annak biztosítása, hogy a pénzügyi eszközöket ne érintsék elfogadhatatlan adó -
kikerülési gyakorlatok. Ez az adókikerülés elleni kezdeményezéscsomagról szóló, közelmúltbeli, 2016. január 29-i 
közleményében is szerepel. Az előzetes adómegállapodások azonban önmagukban nem tekinthetők a Bizottság 
politikájába ütközőnek.
Mind a központi irányítású, mind a megosztott irányítású pénzügyi eszközök tekintetében, ahogyan a költségvetési 
rendelet 140. cikkének (4) bekezdésében, illetve a közös rendelkezésekről szóló rendelet 38. cikkének (4) bekezdé -
sében szerepel, e szervezetek székhelye nem lehet olyan területen, illetve e szervezetek nem tarthatnak fenn üzleti 
kapcsolatot olyan területen székhellyel rendelkező szervezetekkel, amelyek joghatósága nem működik együtt az 
Unióval a nemzetközileg elfogadott adóügyi normák alkalmazása terén, és e szervezetek e követelményeket köte -
lesek átültetni a kiválasztott pénzügyi közvetítőkkel kötött szerződéseikbe. Ez a pénzügyi eszközök végrehajtására 
vonatkozó jogi követelmény, amely határozott biztosítékot szolgáltat az uniós források felhasználásához.
A Bizottság úgy véli, hogy a hírnévkockázatnak nem az előzetes adómegállapodások fennállásához, hanem e megál -
lapodások különös rendelkezéseihez kell kapcsolódnia.
A Bizottság válaszai 109
94
A Bizottság azt tervezi, hogy a tagállamok meghatározott kérdései és igényei alapján időben útmutatással szolgál.
A Bizottság közös válasza a 96. és a 97 . bekezdésre
A Bizottság úgy véli, hogy a források jogosultsági időszak alatti újrahasznosításának gyakorisága önmagában nem cél.
Ezenfelül a nyújtott finanszírozás lejárata a finanszírozott beruházások típusához igazodik, illetve igazítandó, és 
a korlátozott megújuló hatásra vonatkozó következtetést a pénzügyi eszköz létrehozásának időpontjára, a végső 
kedvezményezetteknek biztosított finanszírozás türelmi idejére, lejáratára és nemteljesítési rátájára hivatkozással 
kell levonni.
Például az energiahatékonysági „felújítási kölcsön”, mint használatra kész eszköz, a 2014–2020-as időszakban a köl -
csön futamideje akár 20 éves időszakra is meghatározható.
A programozási időszakon belüli teljes megújulási ciklus ellentmond ennek a hosszú távú perspektívának.
A Bizottság közös válasza a 99. és a 100. bekezdésre
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az irányító hatóságok kötelesek megfelelő intézkedéseket biztosítani az általános 
rendelet 78. cikke (7) bekezdésének betartása érdekében, és kötelesek ezeket az intézkedéseket záráskor, például 
az ERFA-nak és az ESZA-nak tulajdonítható megmaradt források újrafelhasználására vonatkozó információkat 
a megmaradt források kezeléséért felelős irányító hatóság, az újrafelhasználás formája, a cél, az érintett földrajzi 
terület és a tervezett időtartam megjelölésével benyújtani (lásd a programok lezárására vonatkozó iránymutatás 
5.2.5. pontját):
A keret nemcsak a források ugyanazon célcsoport javára történő felhasználására ösztönzi a tagállamokat, hanem 
arra is, hogy ezeket a forrásokat többször felhasználják, amennyiben piaci rés tapasztalható. E rendelkezések betar -
tását a tagállamoknak kell biztosítani.
102
A Bizottság kiemeli, hogy az alapba a jogosultsági időszak vége után visszafizetett források már nem uniós, hanem 
tagállami források.
A CPR előírja a tagállamok számára, hogy fogadják el a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy 
a pénzügyi eszközökbe a jogosultsági időszak végét követő legalább nyolc év során visszafizetett források megfele -
lően kerüljenek felhasználásra (lásd a közös rendelkezésekről szóló rendelet 45. cikkét és IV. melléklete (1) bekezdé -
sének j) pontjában található finanszírozásimegállapodás-mintát).
A Bizottság azt tervezi, hogy a pénzügyi eszközökre vonatkozóan nemzeti ellenőrző hatóságok és a saját szervezeti 
egységei által végzett rendszeres ellenőrzés révén ellenőrzi a finanszírozási megállapodásokba bevezetett intézke -
dések megfelelőségét.
A Bizottság válaszai 110
104
A Bizottság elismeri, hogy az alapkezelő kiválasztását célzó nyílt eljárás megszervezéséhez időre van szükség. Ez 
azonban nem kerülhető el, mivel az alkalmazandó kiválasztási szabályoknak – többek között a közbeszerzésre 
vonatkozó szabályoknak – eleget kell tenni.
Az előzetes értékelésről szóló, 2015 februárjában véglegesített iránymutató feljegyzés kifejti a 2014–2020-as prog -
ramforrások létező pénzügyi eszközhöz való hozzájárulásának feltételeit. Ezen túlmenően a Bizottság elkezdte 
a pénzügyi eszközöket végrehajtó szervek kiválasztásáról szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidolgozását, 
amely a tervek szerint tartalmazni fog egy olyan részt, amely kifejti a szerződésmódosításra (például a végrehajtási 
időszak meghosszabbítására vagy a 2007–2013-as időszakban létező pénzügyi eszközökhöz való OP-hozzájárulás 
összegének emelésére) alkalmazandó feltételeket.
110
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a „nullára” bejelentett díjak számos esetben azt jelentik, hogy vagyonkezelői 
díjak kifizetésére került sor. Több mint 261 alap jelentett „nulla” vagyonkezelői díjakat.
111 Második francia bekezdés
A 2007–2013-as időszakban a rendelet nemzeti elszámolhatósági szabályokra, nem pedig uniós elszámolhatósági 
szabályokra hivatkozott (az 1083/2006/EK rendelet 56. cikkének (4) bekezdése). A tagállamok felhatalmazása össz -
hangban volt a megosztott irányítással és a szubszidiaritás elvével.
A vagyonkezelői díjak elszámolhatóságára vonatkozó szabályok a jogszabályok azon nagyon kevés elemét jelentik, 
amelyeknél az egyedi kiadások korlátozását a jogalap írja elő. A rendelet a biztosított pénzügyi termékek típusá -
tól függően más-más küszöbértéket állapított meg a vagyonkezelői díjakhoz, és azok alacsonyabbak lehetnek (de 
magasabbak nem lehetnek) 4%-nál, mértékük konkrétan 2% a holding- és a garanciaalapok esetén, 3% a kölcsön- 
és a tőkealapok esetén, és 4% a mikrohitel-eszközök esetén. A felső határok célja az Unió pénzügyi érdekeinek 
védelme.
113
A vagyonkezelői díjakat az Unió csak akkor számolja el és téríti vissza, ha azokat megfizették. Ezért a tagállamok 
nem kötelesek jelentést tenni a meg nem fizetett vagyonkezelői díjakról, mivel azok visszatérítése nem kérelmez -
hető a Bizottságtól, és így azokat nem az uniós költségvetés finanszírozza.
Ha a vagyonkezelői díjak versenyeljárás alapján meghaladják a felső határokat, és azokat a Bizottságnak elszámol -
ható kiadásként jelentik be záráskor, a megfelelő hatóságok (irányító hatóságok, igazoló hatóságok és ellenőrző 
hatóságok) ellenőrizni fogják e kiadások elszámolhatóságát, és a szabálytalanságokról kötelesek beszámolni 
a Bizottságnak.
A Bizottság válaszai 111
A Bizottság közös válasza a 115–117 . bekezdésre
A Bizottság úgy véli, hogy a szabályokat egyértelműen megállapítja a jogalap, amely részletes iránymutatás tárgyát 
képezte, és hogy ebben a szakaszban újraértelmezésnek nincs helye.
A végrehajtási rendelet 43. cikke kimondja, hogy az elszámolható kiadások felső határa az operatív programból az 
alapba juttatott tőkére, nem pedig az alap által a végső kedvezményezettek támogatása céljából felhasznált tőkére 
alkalmazandó.
A felső határok meghatározzák az elszámolható kiadások maximális összegét, és azokat éves átlagként, időarányo -
san kell kiszámítani. A COCOF pénzügyi konstrukciókról szóló iránymutató feljegyzése tárgyalja és részletesebben 
kifejti a jogalapot (lásd a 2.6.1–2.6.17 bekezdést).
A 2014–2020 közötti időszakra a jogi keret előírja, hogy a vagyonkezelői díjaknak a teljesítményhez kell kapcsolód -
niuk, többek között a végső kedvezményezettekhez kihelyezett összegeknek is.
118
Lásd a Bizottság 86. bekezdésre adott válaszát.
122
A tagállamok által jelentett adatok alapján az ERFA és az ESZA pénzügyi eszköznél az összesített vagyonkezelői díjak 
2014 végén a pénzügyi eszközökbe befizetett eszközök 4,7%-át teszik ki, ami 1,0%-nál kevesebb éves egyenértéket 
jelent. Ez összhangban van a központi irányítású eszközökbe irányuló uniós költségvetési juttatásokra vonatkozóan 
a Számvevőszék által bemutatott számadatokkal.
123
A Bizottságnak bejelentett vagyonkezelői díjak az irányító hatóságok által megfizetett és a Bizottság által a tagál -
lamnak visszatérített vagyonkezelői díjak, függetlenül azok felmerülésének szintjétől/rétegétől. A Bizottság hang -
súlyozza, hogy a holdingalap-kezelő és a pénzügyieszköz-kezelő más-más feladatokat lát el, és feladataik ellátásáért 
díjra jogosultak.
A kettős finanszírozás elkerülése érdekében a végső kedvezményezetteknek felszámított díjakat a Bizottságnak 
bejelentett elszámolható kiadásból le kell vonni. E díjak létezése és helyes kezelésük irányítási ellenőrzések és ellen -
őrzési munka részét képezik.
A Bizottság közös válasza a 124–127 . bekezdésre
A díjak és a végső kedvezményezetteknek biztosított pénzügyi támogatás aránya a pénzügyi eszközök végrehajtá -
sának 2014 végi helyzetét tükrözi, és a következő években csökken, mivel a végső kedvezményezetteknek nyújtott 
pénzügyi támogatás várhatóan emelkedik.
A Bizottság válaszai 112
128
A Bizottság a 124. bekezdésre adott válaszára hivatkozik, és megjegyzi, hogy összehasonlítást csak az ERFA és az 
ESZA eszköz zárásakor lehet majd végezni.
131
A megosztott irányítás keretében és a szubszidiaritás elvével összhangban a nemzeti hatóságok felelősek annak biz -
tosításáért, hogy az egyes műveletek végrehajtására az alkalmazandó jogi rendelkezéseknek megfelelően kerüljön 
sor, többek között a visszatérítés felső határának betartása mellett.
Az ERFA és az ESZA pénzügyi eszköz tekintetében a Bizottság hangsúlyozza, hogy a vagyonkezelői díjak megállapí -
tására az irányító hatóság és az alapkezelő által kötött finanszírozási megállapodás alapján kerül sor, és a Bizottság 
e szerződéses jogviszonynak nem részes fele. Más a helyzet a központi irányítású eszközök esetén, amelyeknél 
a Bizottság az alapkezelővel fennálló szerződéses jogviszony részes fele.
133
A vagyonkezelői díjakat az Unió csak akkor számolja el és téríti vissza, ha azokat megfizették. Ezért a tagállamok 
nem kötelesek jelentést tenni a meg nem fizetett vagyonkezelői díjakról, mivel azok visszatérítése nem kérelmez -
hető a Bizottságtól, és így azokat nem az uniós költségvetés finanszírozza.
Az irányító hatóság által megfizetett vagyonkezelői díjak szintén meghaladhatják az 1828/2006/EK bizottsági rende -
let 43. cikkének (4) bekezdésében meghatározott küszöbértékeket, de ezt követően azok nem jogosultak a struktu -
rális alapokból történő visszatérítésre.
134
A 2014–2020-as programozási időszakra az adatok összesítését a Bizottságnak kell elkészítenie mind az öt esb-alap 
tekintetében. A pénzügyi eszközökre vonatkozó jelentéstételt hat hónapos időszakra hozták létre, annak érdeké -
ben, hogy figyelembe lehessen venni minden alapspecifikus szabályt (és a CPR 50. cikkének (6) és (7) cikkében az 
éves végrehajtási jelentés benyújtására vonatkozóan előírt határidőket), a tagállamok/irányító hatóságok által az 
éves végrehajtási jelentés keretében közölt adatok összesítéséhez és értékeléséhez szükséges időt, valamint a pénz -
ügyi eszközök mind az öt esb-alap esetében történő végrehajtása terén elért előrelépés általános bemutatását.
Amennyiben a Bizottság észrevételt tesz az éves végrehajtási jelentéssel – azon belül a pénzügyi eszközökkel – kap -
csolatban, a jelentés visszakerül az irányító hatóságokhoz, és a két hónapos határidő az információk Bizottságnak 
történő ismételt benyújtásáig felfüggesztésre kerül, majd a két hónapos határidő újra elkezdődik.
Ezért az adatok azt követően összesíthetők, miután a Bizottság elvégezte a teljes körű értékelést, és elegendő bizo -
nyosság van az irányító hatóságok által közölt adatok pontosságát és hihetőségét illetően.
A Bizottság válaszai 113
141 Első francia bekezdés
A Bizottság úgy véli, hogy a holdingalap és az egyedi alap szokásos időtartama – a pénzügyi eszköz létrehozásához 
szükséges időre tekintettel – rövidebb a jogosultsági időszaknál (lásd még a 93. bekezdést).
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a CPR 42. cikkének (5) bekezdése szerint teljesítményalapú számítási módszertant 
kell alkalmazni, a teljesítménykritériumokat pedig a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus 12. cikke álla -
pítja meg. Az elszámolható vagyonkezelői díjak általános felső határát a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi 
aktus 13. cikkének (3) bekezdése állapítja meg az Unió pénzügyi érdekének védelme céljával.
A szubszidiaritás elvével összhangban a vagyonkezelői díjak kifizetése a finanszírozási megállapodásban megálla -
pítandó kérdés. A CPR és a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak az esb-alapok által társfinanszíro -
zandó legmagasabb elszámolható kiadás felső határát, nem a teljesítendő tényleges kifizetéseket állapítja meg. Ez 
védi az Unió pénzügyi érdekeit.
141 Második francia bekezdés
A Bizottság a vagyonkezelői díjakról szóló, 2015. november 26-i EGESIF 15-0021-01 számú iránymutató feljegyzés -
ben egyértelművé tette, hogy „bonus-malus rendszert” kell alkalmazni például akkor, ha a vagyonkezelői díjak teljes 
visszatérítése a vonatkozó teljesítménykritériumokkal összefüggésben elfogadott célok teljesítéséhez kapcsolódik 
(lásd az iránymutató feljegyzés 3. oldalán található 2.2. pontot).
141 Harmadik francia bekezdés
A szubszidiaritás elvével összhangban ilyen feltétel a finanszírozási megállapodás szintjén határozható meg, mivel 
ez az irányító hatóság és a pénzügyi eszközt végrehajtó szervezet közötti tárgyalás kérdése. Az alapjavadalmazás és 
a teljesítményalapú javadalmazás felső határa a legmagasabb elszámolható kiadás maximalizálását célozza.
A Bizottság hangsúlyozza továbbá, hogy a teljesítményalapú kritériumok alkalmazása kötelező.
A teljesítményalapú javadalmazás a CPR 42. cikkének (5) bekezdésében előírt kötelező követelmény, a teljesítmény -
kritériumokat pedig a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus 12. cikke állapítja meg.
Szabályozási szempontból ezt a társjogalkotók kielégítőnek tekintették a pénzügyi eszközök hatékony és eredmé -
nyes végrehajtásának biztosításához.
Az átláthatóság, továbbá a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás szempontjából az is hangsúlyt kap, hogy az 
irányító hatóságnak tájékoztatnia kell a monitoringbizottságot a pénzügyi eszköz felmerült irányítási költségeinek, 
illetve irányítási díjainak teljesítményalapú számítására vonatkozó rendelkezésekről. A monitoringbizottság évente 
jelentést kap az előző naptári évben ténylegesen kifizetett irányítási költségekről és díjakról.
A Bizottság válaszai 114
144
A Bizottság véleménye szerint a pénzügyi eszközökkel megvalósított finanszírozás-emelés ténylegesen nem 
fokozza a tagállamoknak nyújtott technikai segítségnyújtást, mivel a technikai segítségnyújtásra lekötött összegek 
a programok végrehajtásához kapcsolódó, nem pedig a pénzügyi eszközökkel megvalósított finanszírozás szintjé -
hez kapcsolódó egyedi projekteken alapulnak.
Ezen túlmenően bizonyos technikai támogatásokat a pénzügyi eszközök végrehajtása során fel kell használni (lásd 
a Bizottság 94. bekezdésre adott válaszát).
A technikai segítségnyújtás szintjét az egyes tagállamok a várható igényekkel összefüggésben tervezték meg, hogy 
fedezze a programok előkészítéséhez és végrehajtásához kapcsolódó munkát.
A vagyonkezelői díjak az alapkezelő részére a jelentéstételi követelmények kezeléséért és biztosításáért járó javadal -
mazást képviselik.
Ezenfelül a technikai segítségnyújtás költségét nem feltétlenül a támogatási programok rendelkezésére bocsátott 
teljes összeg, hanem egyéb tényezők befolyásolják, mint például az irányítási és kontrollrendszer összetettsége, 
illetve a nemzeti és uniós szintű végrehajtáshoz kapcsolódó jogi követelmények összetettsége, az operatív progra -
mok, a társfinanszírozott intézkedések és jelentős projektek száma, a közreműködő szervezetek száma stb.
145
A Bizottság rámutat, hogy az irányító hatóság által benyújtott éves végrehajtási jelentésben az adott évben végre -
hajtott főbb technikai segítségnyújtási intézkedések egy erre szánt szakaszban kerülnek ismertetésre. Ezen túlme -
nően a Bizottság részére visszatérítés céljából bejelentett technikai segítségnyújtási ráfordítások az irányító hatóság 
vagy más szervezet számláival, fizetési jegyzékeivel vagy más bizonyítékaival alátámasztott költségrészletezés 
alapján kerülnek ellenőrzésre.
Az irányító hatóság által mintavételi módszer alapján ellenőrzött költségnyilatkozatot az igazoló hatóság, az ellen -
őrző hatóság és a Bizottság ellenőrei is ellenőrizhetik.
146
A Bizottság úgy véli, hogy a programirányítási költségek (a technikai segítségnyújtásra szánt költségvetés) nem 
keverendők össze a programokon belüli egyedi műveletek végrehajtásának költségeivel (a pénzügyi eszközök 
vagyonkezelői díjával), mivel azok a vissza nem térítendő támogatásokra irányuló műveletek végrehajtása során 
sem keverednek (például a projekt mérnök-felügyelője javadalmazásához kapcsolódó költségek a projektekre elkü -
lönített összegekbe, nem a technikai segítségnyújtási összegekbe tartoznak).
A Bizottság a technikai segítségnyújtásra szánt költségvetésről szóló jelentést kap a tagállamoktól.
Ezenfelül a vissza nem térítendő támogatások és a pénzügyi eszközök költségszerkezete, valamint a megosztott 
irányítású és a központi irányítású pénzügyi eszközök költségszerkezete eltérő.
A Bizottság 2012 júliusában az uniós strukturális alapok kezeléséhez kapcsolódó igazgatási költségekre és admi -
nisztratív terhekre vonatkozó mennyiségi és minőségi információkat közlő tanulmányt tett közzé  
(http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf /measuring/measuring_impact_report.pdf ).
E tanulmány frissítése folyamatban van, amely előreláthatólag 2016 végén kerül közzétételre. A tervek szerint 
a Bizottság az egyszerűsítés során figyelembe veszi a tanulmányt.
A Bizottság válaszai 115
Következtetések és ajánlások
147
A Bizottság egyetért azzal, hogy az uniós költségvetésből pénzügyi eszközök felhasználásával nyújtott pénzügyi 
támogatásnak számos előnye van, a 2014–2020-as időszakra éppen ezért mozdítja elő és ösztönzi aktívan azok 
igénybevételét.
148
A Bizottság úgy véli, hogy a Számvevőszék által feltárt problémák hatása a tagállamoktól és a pénzügyi eszközök 
típusától függően változik, és hogy összességében a pénzügyi eszközök továbbra is az uniós források biztosításának 
hatékony és eredményes módját jelentik.
148 Első francia bekezdés
A Bizottság úgy véli, hogy a (2014 végi) 57%-os átlagos kihelyezési arány igen heterogén helyzetet tükröz. 
A záráskor meg nem valósuló maximális kihelyezés kockázata korlátozott számú pénzügyi eszközt érint néhány 
tagállamban.
A 2014 végén tapasztalt alacsony kihelyezési arány több tényező – többek között a pénzügyi válság, egyes tagálla -
mok kevés tapasztalata és egyes eszközök késői elindítása – következménye.
148 Második francia bekezdés
A megosztott irányítású pénzügyi eszközök tekintetében a beszámolásra vonatkozó jogi követelmények nem 
tették lehetővé a Bizottság számára, hogy kimerítő adatokat szerezzen a tagállami magánbefektetők részvételé -
ről. A Bizottság mindazonáltal megjegyzi, hogy az állami támogatási szabályok egyes pénzügyi eszközök esetén 
a magánbefektetők minimális (pl. 30%-os, sőt egyes esetekben 60%-os) részvételét írják elő.
A Bizottság úgy véli, hogy a 2007–2013-as időszakban kidolgozott központi irányítású pénzügyi eszközöknek a pro -
jektek szintjén sikerült jelentős forrásokat bevonniuk a magánszektorból, még olyan esetekben is, amikor az alap 
(például a Marguerite Alap) szintjén magánszektorbeli hozzájárulás nem volt. Úgy véljük, az ezen eszközök kereté -
ben szerzett tapasztalatok segítséget nyújtanak a Bizottságnak olyan eszközök kidolgozásában, amelyek képesek 
még több magánbefektetést bevonni.
148 Harmadik francia bekezdés
A Bizottság úgy véli, hogy a források jogosultsági időszak alatti újrahasznosításának gyakorisága önmagában nem 
cél.
Ezenfelül a nyújtott finanszírozás lejárata a finanszírozott beruházások típusához igazodik, illetve igazítandó, és 
a korlátozott megújuló hatásra vonatkozó következtetést a pénzügyi eszköz létrehozásának időpontjára, a végső 
kedvezményezetteknek biztosított finanszírozás türelmi idejére, lejáratára és nemteljesítési rátájára hivatkozással 
kell levonni.
A Bizottság válaszai 116
148 Negyedik francia bekezdés
A 2007–2013-as programozási időszakra megállapított szabályok értelmében a vagyonkezelői díjak a pénzügyi 
eszközökbe befizetett összegekhez, nem pedig a végső kedvezményezettekhez kihelyezett összegekhez kapcso -
lódnak. A Bizottság megjegyzi, hogy a központi irányítású eszközökkel való összehasonlítás csak az ERFA és az ESZA 
keretében működő eszközök lezárásakor lesz lehetséges.
A 2014–2020-as időszakban a vagyonkezelői díjaknak a teljesítményhez kell kapcsolódniuk, többek között a végső 
kedvezményezettekhez kihelyezett összegeknek is.
150
A Bizottság úgy véli, hogy a záráskor meg nem valósuló maximális kihelyezés kockázata korlátozott számú pénzügyi 
eszközt érint néhány tagállamban.
A Bizottság megjegyzi, hogy a válaszadók 82%-a jelezte, hogy végzett piacirés-elemzést annak ellenére, hogy azt 
a jogi keret csak közvetett módon írta elő. Ez pozitív szempontnak tekintendő, mivel e követelmény nem kötelező 
erejű a 2007–2013-as időszakban.
151
A Bizottság megjegyzi, hogy az eszközök típusától (például hitelek és garanciák) és a tagállamok sajátosságaitól 
függően néhány kisebb alap ugyanolyan jól, sőt jobban teljesít, mint a nagyobb alapok (például Németországban, 
Lengyelországban vagy Franciaországban).
1. ajánlás a)
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
Új pénzügyi eszközök kidolgozásakor az előzetes értékelésnek a korábbi hasonló eszközökkel kapcsolatban levont 
tanulságok elemzésére is ki kell terjednie.
1. ajánlás b)
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
Központi irányítású eszközök esetén a vonatkozó jogalapok félidős felülvizsgálatot vagy értékelést írnak elő.
A pénzügyi eszközök minden ilyen félidős felülvizsgálata esetén a Bizottság gondoskodni fog arról, hogy azok kiter -
jedjenek a levont tanulságokra, valamint a jelentős társadalmi-gazdasági változásoknak az eszköz létjogosultságára 
és a kapcsolódó uniós költségvetési hozzájárulásra kifejtett hatására.
A Bizottság válaszai 117
2. ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást, és úgy véli, hogy ami az ajánlást illeti, folyamatban van a végrehajtása.
A nemzeti, illetve regionális szintű pénzügyi eszközökkel kapcsolatban a Bizottság elkezdte a CPR 38. cikke (1) 
bekezdésének b) pontja szerinti végrehajtási lehetőségekre vonatkozó iránymutató feljegyzés tervezetének kidol -
gozását, és azt 2016. április 28-án a tagállamok elé erjesztette. A méretgazdaságosság lehetőségére az előzetes 
értékelés összefüggésében is ki kell térni a CPR 38. cikke szerinti végrehajtási rendelkezés áttekintésekor.
Ami az esb-alapokból uniós szintű eszközökhöz biztosított program-hozzájárulásokat illeti, a Bizottság messzeme -
nően egyértelművé tette az uniós szintű pénzügyi eszköznek minősülő kkv-kezdeményezést érintő kérdéseket, és 
szoros együttműködést folytatott e téren a tagállamokkal.
A Bizottság ezenfelül tájékoztató füzetet adott ki azzal a céllal, hogy útmutatással szolgáljon a tagállamok számára 
az esb-alapok és az ESBA komplementaritásáról.
Új uniós szintű eszközök kidolgozása esetén a Bizottság – a tagállamok kérésére – útmutatással fog szolgálni a prog -
ramforrások uniós szintű eszközökhöz való hozzájárulásáról.
Ami a megvalósítás céldátumát illeti, a Bizottság hangsúlyozza, hogy az ajánlás végrehajtása folyamatban van, 
amennyiben a Bizottságot érinti.
152
A Bizottság úgy véli, hogy a magántőke bevonására vonatkozó célt nem szabad túlhangsúlyozni, különösen a jelen -
tős piaci hiányosságoknak kitett ágazatoknál. Mind az uniós szintű, mind a megosztott irányítású eszközöknél más 
célok voltak fontosak (például egy adott, kialakulófélben lévő piacon jelentős uniós hozzáadott értékkel rendelkező 
beruházás megteremtése gazdasági recesszió idején, valamint a növekedés, a foglalkoztatás és a versenyképesség 
támogatása valamennyi tagállamban és azok régióiban stb.). Ezért a pénzügyi eszközök sikerességének mérése 
túlmutat a bevont magánforrások mértékén.
A megosztott irányítású pénzügyi eszközök tekintetében a beszámolásra vonatkozó jogi követelmények nem 
tették lehetővé a Bizottság számára, hogy kimerítő adatokat szerezzen a tagállami magánbefektetők részvételé -
ről. A Bizottság mindazonáltal megjegyzi, hogy az állami támogatási szabályok egyes pénzügyi eszközök esetén 
a magánbefektetők minimális (pl. 30%-os, sőt egyes esetekben 60%-os) részvételét írják elő.
A Bizottság úgy véli, hogy a 2007–2013-as időszakban kidolgozott központi irányítású pénzügyi eszközöknek a pro -
jektek szintjén sikerült jelentős forrásokat bevonniuk a magánszektorból, még olyan esetekben is, amikor az alap 
(például a Marguerite Alap) szintjén magánszektorbeli hozzájárulás nem volt. Úgy véljük, az ezen eszközök kereté -
ben szerzett tapasztalatok segítséget nyújtanak a Bizottságnak olyan eszközök kidolgozásában, amelyek képesek 
még több magánbefektetést bevonni.
Az uniós költségvetési rendelet alkalmazási szabályainak 223. cikke a következőképpen határozza meg a tőkeát -
tételt: „a támogatható végső kedvezményezettek számára nyújtott finanszírozás összegének az uniós hozzájáru -
lással elosztott összeg[e]”. Ez azt jelenti, hogy a tőkeáttétel a pénzügyi eszközhöz rendelt uniós pénzügyi források 
(input) és a jogosult végső kedvezményezetteknek nyújtott finanszírozás (teljes) összege hányadosának tekintendő. 
A Bizottság úgy véli, hogy ez a képlet teljes mértékben figyelembe veszi azt, hogy az uniós költségvetésből biztosí -
tott közfinanszírozás milyen mértékben mobilizál további forrásokat.
A Bizottság válaszai 118
153
A Bizottság úgy véli, hogy túl korai következtetéseket levonni a 2014–2020-as időszakban bevonandó magánfi -
nanszírozás mértékére vonatkozóan. A 2014–2020-as időszakra vonatkozó pénzügyi eszközök szélesebb körének, 
valamint az ESBA-val való ötvözhetőségnek további lehetőségeket kell biztosítania. A Bizottság megjegyzi, hogy 
a 2014-es iránymutatásban ténylegesen közölt a kedvezményes javadalmazási programokra vonatkozó mintákat.
A 2014–2020-as időszak használatra kész eszközei tekintetében a 964/2014/EU végrehajtási rendelet arra vonatkozó 
példákat közöl, hogy miként alkalmazhatóak a leghatékonyabban a kedvezményes elbánásra vonatkozó rendelkezé -
sek ahhoz, hogy a közszektorhoz rendelt túlzott kockázatok nélkül lehessen több magántőkét bevonni.
Ezenfelül a Bizottság a 2016. február 22-i tájékoztató füzetében példákat közölt az esb-alapok és az ESBA oly módon 
történő ötvözésére, hogy magánbefektetők kedvezményes javadalmazásban részesüljenek (lásd: http://ec.europa.
eu/regional_policy/sources/thefunds/fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
Végezetül: a Bizottság elkezdte a kedvezményes javadalmazásról szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidol -
gozását, amelyet 2015 októberében terjesztett a tagállamok elé, és amelynek végleges változata kidolgozás alatt áll.
154
A Bizottság elismeri, hogy fontos annak biztosítása, hogy a pénzügyi eszközöket ne érintsék elfogadhatatlan adó -
kikerülési gyakorlatok. Ez az adókikerülés elleni kezdeményezéscsomagról szóló, közelmúltbeli, 2016. január 29-i 
közleményében is szerepel. Az előzetes adómegállapodások azonban önmagukban nem tekinthetők a Bizottság 
politikájába ütközőnek. Az előzetes adómegállapodás koncepciójának célja a befektetői bizonytalanság mérséklése.
3. ajánlás
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság nem tekinti szükségesnek a költségvetési rendelet és/vagy a mögöttes ágazati szabályok (a CPR és 
a központi irányítású ágazati szabályok) módosítását, és úgy véli, hogy a probléma megfelelő módon kezelhető 
iránymutatással.
A megosztott irányítás tekintetében az európai strukturális és beruházási alapokat kezelő főigazgatóságok meg -
kezdték a beszámolásról szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidolgozását. A tervezetet 2016. április 28-án 
terjesztették a tagállamok elé, és a tervek szerint részletes információkat fog tartalmazni a költségvetési rendelet -
ben és az alkalmazására vonatkozó szabályokban előírt tőkeáttétel-számításról és többek között a mobilizált össze -
gek meghatározásának módjáról. A tagállamok általi beszámolás lehetővé fogja tenni a Bizottság számára, hogy 
megkülönböztesse az operatív programok keretében történő magán- és tagállami közfinanszírozás tőkeáttételét 
a további magán- és közforrások tőkeáttételétől.
A központi irányítású eszközök esetében a Bizottság 2015 júniusában ismételten meghatározta a 2014–2020 közötti 
időszakra vonatkozó pénzügyi eszközök tőkeáttétel-számítására szolgáló módszertant, annak érdekében, hogy 
következetes és harmonizált módon eleget tegyen a költségvetési rendelet és az alkalmazására vonatkozó szabá -
lyok alkalmazandó tőkeáttétel-számítási követelményeinek.
A Bizottság válaszai 119
4. ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
Az operatív programok lezárására vonatkozó iránymutatás (a C(2015) 2771 számú bizottsági határozat) 5.2.5. pontja 
előirányozza, hogy a lezárási csomag keretében a zárójelentésnek ismertetnie kell a nemzeti társfinanszírozást 
nyújtók kilétét, a nemzeti társfinanszírozás típusát és az esetleges társfinanszírozó beruházási alapok egyértelmű 
azonosítását. Ezen túlmenően az I. melléklet 1. és 2. űrlapja előírja a tagállamok számára, hogy a III.2.2.4. kötelező 
mezőben jelentsék a pénzügyi eszközbe ténylegesen befizetett nemzeti magán-társfinanszírozást.
5. ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A magántőke bevonása érdekében a pénzügyi eszközök juttatásaihoz hozzájáruló közszférabeli szereplők számára 
túlzott kockázatokkal nem járó kedvezményes elbánásra vonatkozó rendelkezések alkalmazásának módja a pénz -
ügyi eszközökre irányuló előzetes értékelések végrehajtását ismertető, 2014 áprilisában kiadott általános módszer -
tan I. kötetében található.
Ezenfelül a 2014–2020-as időszak használatra kész eszközei tekintetében a 964/2014/EU végrehajtási rendelet arra 
vonatkozó példákat közöl, hogy miként alkalmazhatóak a leghatékonyabban a kedvezményes elbánásra vonatkozó 
rendelkezések ahhoz, hogy a közszektorhoz rendelt túlzott kockázatok nélkül lehessen több magántőkét bevonni.
Végezetül: a Bizottság elkezdte a kedvezményes javadalmazásról szóló iránymutató feljegyzés tervezetének kidol -
gozását, amelyet 2015 októberében terjesztett a tagállamok elé, és amelynek végleges változata kidolgozás alatt áll.
Ami a megvalósítás céldátumát illeti, a Bizottság hangsúlyozza, hogy az ajánlás végrehajtása folyamatban van, 
amennyiben a Bizottságot érinti.
6. ajánlás
A Bizottság részben elfogadja ezt az ajánlást, amennyiben a 2020 utáni programozási időszakra vonatkozó jogalko -
tási javaslatait érinti.
7. ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
A megosztott irányítás tekintetében a Bizottság a CPR 38. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti végrehajtási 
lehetőségekről szóló iránymutató feljegyzésbe további ajánlásokat foglal arra vonatkozóan, hogy elő kell írni 
a pénzügyi eszközök szerkezetének az adókikerülés elleni kezdeményezéscsomagról szóló, 2016. januári bizottsági 
közleményben meghatározott irányvonalhoz igazítását.
Ami a központi irányítású eszközöket illeti, a Bizottság már írásban fordult az EBB-hez és az EBA-hoz annak érdeké -
ben, hogy hangsúlyozza a Bizottság adókikerülés elleni intézkedéseinek jelentőségét, amelyek ösztönzik az EBB/EBA 
e területen érvényesülő bevált gyakorlatának további előmozdítását. A Bizottság aktív párbeszédbe bocsátkozik az 
EBB-vel és az EBA-val az e területen alkalmazott politikáik felülvizsgálatával kapcsolatban.
A Bizottság válaszai 120
Ezenfelül a Bizottság megjegyzi, hogy a költségvetési rendelet 140. cikkének (4) bekezdése és a CPR 38. cikke (4) 
bekezdésének második albekezdése kimondja, hogy a pénzügyi eszközöket végrehajtó szervezeteknek eleget kell 
tenniük az alkalmazandó jognak, többek között a pénzmosás, a terrorizmus ellen küzdelem és az adócsalás tekin -
tetében. A pénzügyi eszközöket végrehajtó szervezetek székhelye nem lehet olyan területen, illetve e szervezetek 
nem tarthatnak fenn üzleti kapcsolatot olyan területen székhellyel rendelkező szervezetekkel, amelyek joghatósága 
nem működik együtt az Unióval a nemzetközileg elfogadott adóügyi normák alkalmazása terén. Az irányító hatósá -
gok ezeket a követelményeket átültetik a kiválasztott pénzügyi közvetítőkkel kötött szerződéseikbe.
Az adóügyi megítélés nemzeti jogszabályoknak és uniós ajánlásoknak való megfelelése a pénzügyi eszközök végre -
hajtására szolgáló hatályos rendszer része, és egyúttal az EGESIF 14/0012/02 számú iránymutató feljegyzésben előírt 
irányítási ellenőrzés hatókörébe tartozik.
Ami a megvalósítás céldátumát illeti, a Bizottság hangsúlyozza, hogy az ajánlás végrehajtása folyamatban van, 
amennyiben a Bizottságot érinti.
A Bizottság közös válasza a 155. és a 156. bekezdésre
A Bizottság úgy véli, hogy a források jogosultsági időszak alatti újrahasznosításának gyakorisága önmagában nem 
cél.
Ezenfelül a nyújtott finanszírozás lejárata a finanszírozott beruházások típusához igazodik, illetve igazítandó, és 
a korlátozott megújuló hatásra vonatkozó következtetést a pénzügyi eszköz létrehozásának időpontjára, a végső 
kedvezményezetteknek biztosított finanszírozás türelmi idejére, lejáratára és nemteljesítési rátájára hivatkozással 
kell levonni.
A megvalósítási időszak vége tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy a zárásra vonatkozó iránymutatásában beve -
zetett módosítások a módosított 1083/2006/EK rendelet 78. cikke (6) bekezdésének hatálya alá tartoztak, és ennél -
fogva nem tették szükségessé a jogalkotási aktus módosítását (lásd még a Bizottság 43. bekezdésre adott válaszát, 
valamint a Számvevőszék 2014. évi éves jelentésének 6.52. bekezdésére és 5. ajánlására adott bizottsági választ). 
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az irányító hatóságok kötelesek megfelelő intézkedéseket biztosítani az általános 
rendelet 78. cikke (7) bekezdésének betartása érdekében, és kötelesek ezeket az intézkedéseket záráskor, például 
az ERFA-nak és az ESZA-nak tulajdonítható megmaradt források újrafelhasználására vonatkozó információkat, és 
különösen a megmaradt források kezeléséért felelős irányító hatóság, az újrafelhasználás formája, a cél, az érintett 
földrajzi terület és a tervezett időtartam megjelölésével benyújtani (lásd a programok lezárására vonatkozó irány -
mutatás 5.2.5. pontját):
8. ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A CPR 45. cikke előírja a tagállamok számára, hogy fogadják el a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érde -
kében, hogy a pénzügyi eszközökbe a jogosultsági időszak végét követő legalább nyolc év során visszafizetett 
források megfelelően kerüljenek felhasználásra (lásd még a IV. melléklet (1) bekezdésének j) pontjában található 
finanszírozásimegállapodás-mintát). Az alapba a jogosultsági időszak vége után visszafizetett források már nem 
uniós, hanem tagállami források.
A Bizottság a CPR 38. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti végrehajtási lehetőségekről szóló iránymutató fel -
jegyzésben hangsúlyozni fogja, hogy ez a követelmény fontos az irányító hatóságok által aláírt finanszírozási megál -
lapodásban, és közölni fogja, hogy e rendelkezés megfelelőségének ellenőrzése az ellenőrző hatóságok rendszeres 
ellenőrzési tevékenységének hatókörébe tartozik.
Ami a megvalósítás céldátumát illeti, a Bizottság hangsúlyozza, hogy az ajánlás végrehajtása folyamatban van, 
amennyiben a Bizottságot érinti.
A Bizottság válaszai 121
9. ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
Az előzetes értékelésről szóló, 2014 májusában elfogadott iránymutató feljegyzés kifejti a 2014–2020-as programfor -
rások létező pénzügyi eszközhöz való hozzájárulásának feltételeit.
A Bizottság továbbá megkezdte a pénzügyi eszközöket végrehajtó szervezetekről szóló iránymutató feljegyzés ter -
vezetének kidolgozását. A tervezetet 2015 októberében terjesztette a tagállamok elé, és előreláthatólag tartalmazni 
fog egy olyan részt, amely kifejti a szerződésmódosításra (például a végrehajtási időszak meghosszabbítására vagy 
a 2007–2013-as időszakban létező pénzügyi eszközökhöz való OP-hozzájárulás összegének emelésére) alkalma -
zandó feltételeket. Az iránymutató feljegyzés végleges változata most készül.
Ami a megvalósítás céldátumát illeti, a Bizottság hangsúlyozza, hogy az ajánlás végrehajtása folyamatban van, 
amennyiben a Bizottságot érinti.
158
A felhalmozott vagyonkezelői díjak a pénzügyi eszközökbe befizetett összegek 4,7%-át teszik ki 2014. december 
végén, ami 1%-nál kevesebb éves egyenértéket jelent.
A vagyonkezelői díjakat az Unió csak akkor számolja el és téríti vissza, ha azokat megfizették az alapkezelőnek. Ha 
a megfizetett vagyonkezelői díjak meghaladják a felső határt, a visszatérítésre e felső határ alapján, nem a ténylege -
sen kifizetett magasabb összeg alapján kerül sor. Ez az intézkedés védi az Unió pénzügyi érdekét.
A Bizottság úgy véli, hogy a szabályokat egyértelműen megállapítja a jogalap, amely részletes iránymutatás tárgyát 
képezte, és hogy ebben a szakaszban újraértelmezésnek nincs helye.
A végrehajtási rendelet 43. cikke kimondja, hogy az elszámolható kiadások felső határa az operatív programból az 
alapba juttatott tőkére, nem pedig az alap által a végső kedvezményezettek támogatása céljából felhasznált tőkére 
alkalmazandó.
A felső határok meghatározzák az elszámolható kiadások maximális összegét, és azokat éves átlagként, időarányo -
san kell kiszámítani. A COCOF pénzügyi konstrukciókról szóló iránymutató feljegyzése tárgyalja és részletesebben 
kifejti a jogalapot (lásd a 2.6.1–2.6.17 bekezdést).
A 2014–2020 közötti időszakra a jogi keret előírja, hogy a vagyonkezelői díjaknak a teljesítményhez kell kapcsolód -
niuk, többek között a végső kedvezményezettekhez kihelyezett összegeknek is.
A Bizottság közös válasza a 159. és a 160. bekezdésre
A 2007–2013-as időszak vonatkozásában a Bizottság a tagállamok jelentésein alapuló, a pénzügyi eszközök összesí -
tett adatai segítségével kíséri figyelemmel a vagyonkezelői díjakat. Ez a követelmény 2011-ben került bevezetésre.
A 2014–2020-as időszak vonatkozásában a Bizottságnak teljesebb körű és megbízhatóbb adatkészlete lesz a pénz -
ügyi eszközök – többek között a vagyonkezelői díjak – teljes végrehajtásának figyelemmel kíséréséhez.
Mindkét időszak esetén – az alkalmazandó szabályokkal és a szubszidiaritás elvével összhangban – a nemzeti ható -
ságok felelősek a vagyonkezelői díjak elszámolhatóságának biztosításáért.
A Bizottság válaszai 122
A Bizottság úgy véli, hogy a programirányítási költségek (a technikai segítségnyújtásra szánt költségvetés) nem 
keverendők össze a programokon belüli egyedi műveletek végrehajtásának költségeivel (a pénzügyi eszközök 
vagyonkezelői díjával), mivel azok a vissza nem térítendő támogatásokra irányuló műveletek végrehajtása során 
nem keverednek (például a projekt mérnök-felügyelője javadalmazásához kapcsolódó költségek a projektekre elkü -
lönített összegekbe, nem a technikai segítségnyújtási összegekbe tartoznak).
A Bizottság szeretné hangsúlyozni, hogy felülvizsgálja a technikai segítségnyújtásra szánt költségvetésre vonatko -
zóan a tagállamoktól kapott jelentéseket. Ezt tette a 2007–2013-as időszak esetében, és továbbra is így tesz a 2014–
2020-as időszak esetében.
161
A 2014–2020-as programozási időszakra az adatok összesítését a Bizottságnak kell elkészítenie mind az öt esb-alap 
tekintetében. A pénzügyi eszközökre vonatkozó jelentéstételt hat hónapos időszakra hozták létre, annak érdeké -
ben, hogy figyelembe lehessen venni minden alapspecifikus szabályt (és a CPR 50. cikkének (6) és (7) cikkében az 
éves végrehajtási jelentés benyújtására vonatkozóan előírt határidőket), a tagállamok/irányító hatóságok által az 
éves végrehajtási jelentés keretében közölt adatok összesítéséhez és értékeléséhez szükséges időt, valamint a pénz -
ügyi eszközök mind az öt esb-alap esetében történő végrehajtása terén elért előrelépés általános bemutatását.
Amennyiben a Bizottság észrevételt tesz az éves végrehajtási jelentéssel – azon belül a pénzügyi eszközökkel – kap -
csolatban, a jelentés visszakerül az irányító hatóságokhoz, és a két hónapos határidő az információk Bizottságnak 
történő ismételt benyújtásáig felfüggesztésre kerül, majd a két hónapos határidő újra elkezdődik.
Ezért az adatok azt követően összesíthetők, miután a Bizottság elvégezte a teljes körű értékelést, és elegendő bizo -
nyosság van az irányító hatóságok által közölt adatok pontosságát és hihetőségét illetően.
162
A teljesítményalapú javadalmazás a CPR 42. cikkének (5) bekezdésében előírt kötelező követelmény, a teljesítmény -
kritériumokat pedig a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus 12. cikke állapítja meg.
A vagyonkezelői díjakra vonatkozó, 2015 novemberében kiadott iránymutató feljegyzésben (EGESIF_15-0021-01) 
a Bizottság pontosította a teljesítményalapú számítási módszertant.
10. ajánlás a)
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A vagyonkezelői díjakról továbbra is az adatok összesítése keretében kell jelentést tenni, és 2015 májusában erre 
a jelentéstételre vonatkozóan a Bizottság külön utasításokat küldött a tagállamoknak.
Az operatív programok lezárására vonatkozó iránymutatás (a C(2015) 2771 számú bizottsági határozat) I. mellék -
letének 1. űrlapja (III.4., III.6. kötelező mező) és 2. űrlapja (III.4. kötelező mező) előírja a tagállamok számára, hogy 
jelentsék a felmerült és 2017 márciusáig megfizetett vagyonkezelői díjakat.
A Bizottság válaszai 123
10. ajánlás b)
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság úgy véli, hogy a szabályokat egyértelműen megállapítja a jogalap, amely részletes iránymutatás tárgyát 
képezte, és hogy ebben a szakaszban újraértelmezésnek nincs helye.
A végrehajtási rendelet 43. cikke kimondja, hogy az elszámolható kiadások felső határa az operatív programból az 
alapba juttatott tőkére, nem pedig az alap által a végső kedvezményezettek támogatása céljából felhasznált tőkére 
alkalmazandó.
A felső határok meghatározzák az elszámolható kiadások maximális összegét, és azokat éves átlagként, időarányo -
san kell kiszámítani. A COCOF pénzügyi konstrukciókról szóló iránymutató feljegyzése tárgyalja és részletesebben 
kifejti a jogalapot (lásd a 2.6.1–2.6.17 bekezdést).
A 2014–2020 közötti időszakra a jogi keret előírja, hogy a vagyonkezelői díjaknak a teljesítményhez kell kapcsolód -
niuk, többek között a végső kedvezményezettekhez kihelyezett összegeknek is.
11. ajánlás a)
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság úgy véli, hogy a CPR 42. cikkének (5) bekezdésében foglalt teljesítményalapú javadalmazásra vonatkozó 
kötelező rendelkezések, valamint a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus 12. cikkében megállapított 
részletes teljesítménykritériumok megfelelő alapot jelentenek a kívánt ösztönző hatás eléréséhez, és hogy ebben 
a szakaszban nincs elegendő alap, amely módosítási javaslatot indokolna.
A Bizottság ezenfelül megjegyzi, hogy az irányító hatóságnak tájékoztatnia kell a monitoringbizottságot a pénzügyi 
eszköz felmerült irányítási költségeinek, illetve irányítási díjainak teljesítményalapú számítására vonatkozó ren -
delkezésekről. A monitoringbizottság évente jelentést kap az előző naptári évben ténylegesen kifizetett irányítási 
költségekről és díjakról.
11. ajánlás b)
A Bizottság megjegyzi, hogy ezen ajánlás címzettjei a tagállamok.
A Bizottság egyetért azzal, hogy az irányító hatóságoknak maximálisan alkalmazniuk kell a hatályos jogi követel -
ményeket. Ezeket a követelményeket a vagyonkezelői díjakról szóló iránymutató feljegyzés is részletesen kifejti és 
értelmezi.
A hatályos jogalap a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló jogi aktus 12. cikkében említett teljesítménykritériumo -
kon felül több teljesítménykritérium alkalmazását lehetővé teszi.
A Bizottság válaszai 124
12. ajánlás
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
Ami ezen ajánlás megvalósíthatóságát és arányosságát illeti, a Bizottság úgy véli, hogy az elemzés szükségessé 
tenné az irányító hatóság által viselt, és valószínűleg a két feladatot ellátó személyzet által a vissza nem térítendő 
támogatási költségekért és a pénzügyi eszközökért viselt költségek elkülönítését. Ezenfelül a vissza nem térítendő 
támogatások és a pénzügyi eszközök költségszerkezete, valamint a megosztott irányítású és a központi irányítású 
pénzügyi eszközök költségszerkezete eltérő.
A szóban forgó összehasonlító elemzés relevanciája tekintetében a Bizottság azt is szeretné hangsúlyozni, hogy 
a vissza nem térítendő támogatások és a pénzügyi eszközök az esb-alapokra vonatkozó szakpolitika megvalósításá -
nak két eltérő módját jelentik, és más-más beruházástípusokra irányulnak.
163
A Bizottság egyetért az esb-alapok és az ESBA szerinti pénzügyi eszközök összehangolásának optimalizálására 
vonatkozó elvvel.
A Bizottság 2016. február 22-én tájékoztató füzetet adott ki, hogy segítse a helyi hatóságokat és a projektgazdákat 
abban, hogy maximálisan kihasználják az ESBA és az esb-alapok összehangolására, szinergiáira és komplementari -
tására adódó lehetőségeket. E két eszköz a létrehozás okai, a szerkezeti felépítés és a jogi keret tekintetében ugyan 
eltérő kialakítású, de kiegészíti és erősíti egymást. A tájékoztató füzet áttekintést nyújt az ESBA és az esb-alapok 
projektszinten történő vagy pénzügyi eszközön, például beruházási platformon keresztüli lehetséges ötvözéséről 
(lásd: http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/thefunds/fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
125 A Marguerite Alap válaszai
Válaszok a 81. bekezdésre és a 11. háttérmagyarázatra
A Marguerite Alap elsősorban avégett hozta létre a befektetéseit kezelő struktúrát, hogy egyes befektetéseit külön 
leányvállalatok révén kezelhesse, mind portfólió-kockázatkezelési okból (az egyes befektetések így elválaszthatóak 
egymástól), mind azért, hogy a jövőben könnyebb legyen ezen befektetések elidegenítése, illetve a struktúrán 
belüli pénzáramlás (egyrészt a Marguerite Alap irányából befektetések végrehajtására, másrészt a befekteté -
sekből vissza a Marguerite Alap felé). Az adómegállapodás megkötését megerősítési céllal kértük a luxemburgi 
hatóságoktól.
Azt a számvevőszéki állítást tekintve, mely szerint „Az is lehetséges, hogy ennek a struktúrának a használatával más 
adók megfizetését is elkerülik”, úgy véljük, hogy az adóelkerülés említése félrevezető lehet, hiszen ezzel a kifeje -
zéssel gyakran olyan rendszerekre utalnak, amelyek célja törvényesen megfizetendő adók elkerülése. A Marguerite 
Adviser oly módon kezeli a Marguerite Alap adóügyeit, hogy az Alap eleget tegyen adózási kötelezettségeinek és 
lerójon minden megfizetendő adót.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?
Ingyenes kiadványok:
  egy példány:  
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),
  több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),  
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),  
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész  
területéről) (*).
(*)  A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül,  
telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díj/f_izetés ellenében lehet hívni).
Megvásárolható kiadványok: az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).
Esemény Dátum
Az ellenőrzési feladatterv elfogadása / az ellenőrzés megkezdése 14.1.2015
A jelentéstervezet hivatalos megküldése a  Bizottságnak (vagy más ellenőrzött félnek) 11.4.2016
A végleges jelentés elfogadása az egyeztető eljárás után 1.6.2016
A Bizottság (vagy más ellenőrzött fél) válaszainak beérkezése az összes uniós nyelven 5.7.2016
A pénzügyi eszközök egyre gyakrabban használatosak 
arra, hogy az uniós költségvetésből kölcsönök, garanciák 
és tőkebefektetések formájában nyújtsanak pénzügyi 
támogatást. A 2007–2013-as programozási időszakban az 
Unió költségvetéséből hozzávetőleg 21,5 milliárd eurót 
különítettek el pénzügyi eszközökre. Megállapításunk 
szerint más uniós támogatási formákhoz, például a vissza 
nem térítendő támogatásokhoz képest a pénzügyi 
eszközök jelentős előnyökkel járnak, ám alkalmazásuk 
jelentős nehézségekbe ütközik, ami korlátozhatja 
hatékonyságukat.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK