A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A civil párbeszédek közreműködése az európai közéleti találkozóhely kialakításában /* COM/2014/0173 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A civil párbeszédek közreműködése az európai közéleti találkozóhely kialakításában Miközben Európa kilábal a pénzügyi és gazdasági válságból, egyre több, a lakosságot közvetlenül érintő döntést hoznak meg európai szinten. Éppen ezért eljött az ideje, hogy áttekintsük, hogyan erősíthetnénk tovább az Unió demokratikus struktúráit. Mielőtt Európa végrehajtaná az ehhez szükséges nagy léptékű reformokat, a nemzeti és az európai politikusoknak széles körű vitát kell folytatniuk a polgárokkal arról, milyen jövőt szánunk Európának. Ennek valódi európai vitának kell lennie, melynek középpontjában a polgárok állnak. Az Európai Bizottság ezért egy új kommunikációs eszközt tesztelt és dolgozott ki, amely kiegészíti a polgárok közvetlen részvételével működő meglévő eszközöket: ez az eszköz a civil párbeszéd. Az elgondolás a lakossági vagy helyi fórumok mintájára épül, ahol a politikusok meghallgatják a polgárokat, és megvitatják velük a politikai és a meghozandó döntésekhez kapcsolódó kérdéseket. Minden tagállamot egybevéve összesen 51 civil párbeszédet tartottak. Ezeken a 28 biztosból 22 vett részt, általában az európai parlamenti képviselőkkel és a nemzeti vagy helyi politikusokkal együtt (lásd a mellékletben szereplő táblázatot). Ez biztosította a civil párbeszéd valódi európai dimenzióját, amelyet az a tény is megerősített, hogy jelenleg is számos tagállamban szerveznek hasonló vitákat nemzeti, regionális vagy helyi szinten. A több mint 50 párbeszédből álló sorozat 2012 szeptemberében kezdődött, és 2014 márciusában is zajlik, így keretbe foglalja a polgárok európai évét, a vitáknak központi szerepet biztosít az európai év céljai között, megemlékezik az uniós polgárság Maastrichti Szerződéssel történő bevezetésének 20. évfordulójáról, és előkészíti a terepet a 2014. májusi európai parlamenti választások számára. E döntő pillanatban a polgárok dönthetnek arról, hogy milyen útra lépjen Európa. A civil párbeszédek terén a Bizottság által ebben a 18 hónapban szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy a párbeszédek eredményesen ki tudják egészíteni a már meglévő eszközöket, így például a nyilvános konzultációkat, amelyek azt szolgálják,, hogy a polgárok teljes mértékben kihasználják az uniós polgárként őket megillető jogokat. A civil párbeszéd újabb alkalmat szolgáltat a polgároknak arra, hogy beleszóljanak az európai szinten hozott döntésekbe. A viták lehetőséget biztosítanak a polgárok számára, hogy kifejtsék véleményüket, és kérdéseket tegyenek fel az őket leginkább érintő témákban (például a gazdasági válságból való kilábalást illetően), míg a biztosok és a politikusok számára is alkalmat adnak arra, hogy első kézből, közvetlenül a polgároktól tájékozódjanak, és kifejthessék a szakpolitikákat, valamint rámutassanak az európai szinten hozott döntések által a polgárokra és életükre gyakorolt kézzelfogható hatásokra. A párbeszéd tehát olyan eszközként került be a köztudatba, amelynek célja a lakosság tájékoztatása, az európai és a nemzeti intézményekbe vetett bizalom helyreállítása és annak tudatosítása a polgárokban, hogy az EU-ban számít a véleményük. Az a tény, hogy a párbeszéd az uniós intézmények tagjai és nemzeti szereplők részvételével zajlik, és hogy ezt a formát a tagállamokban is elterjedten alkalmazzák, egyértelműen azt mutatja, hogy a párbeszéd ténylegesen hozzá tud járulni az európai közéleti találkozóhely kialakításához. A találkozóhely olyan hely, ahol az európaiak egymással és nem egymásról beszélnek, ahol az európai kérdéseket – közös értékeinken nyugvó európai elképzelést kialakítva – európai szempontból vitatják meg, és amely figyelembe veszi a nemzeti és regionális sajátosságokat. A találkozóhely egyúttal azt is tudatosíthatja a polgárokban, hogy – csakúgy, mint nemzeti szinten – európai szinten is van beleszólásuk a politikába és a politikai irányvonalak kialakításába. Politikai háttér: a demokrácia bővítésének lehetősége 1.1. Nagy lépésekkel előre A pénzügyi és gazdasági válság változásokat indított el. A gazdasági és monetáris unió elmélyítésének irányába tett határozott lépések fokozták az európai szinten megvalósuló koordinációt és döntéshozatalt. Az Európai Unió hatalmas lépést tett előre. Új eszközöket és szakpolitikákat vezetett be a válság hatásainak és alapvető okainak kezelése, valamint a nehézségek jövőbeni fokozódásának megelőzése érdekében – például azáltal, hogy létrehozta az 500 milliárd EUR hitelezési kapacitással rendelkező Európai Stabilitási Mechanizmust; bevezette az európai szemesztert a tagállamok gazdaság- és adópolitikájának szorosabb koordinálására; továbbá kialakította a bankunió központi struktúráit, hogy stabilabbá tegye a pénzügyi rendszert, és megakadályozza, hogy a bankvezetők hibáinak következményeit az adófizetők viseljék. E változásokat olyan reformoknak kell követniük, amelyek révén ezek az új struktúrák demokratikusabbakká válnak, és biztosítható az átláthatóság és az elszámoltathatóság. „A valódi, szoros gazdasági és monetáris unió tervezete”[1] vázolta, hogy milyen intézményi változásokra van szükség, és hogyan építhető fel a politikai tudatosság és befolyás. E dokumentum képezi a költségvetési unió, végső soron pedig egy szorosabb politikai unió irányába történő előrehaladást célzó javaslatok alapját[2]. A válság mind nemzeti, mind európai szinten fokozta a kormányzásba és a politikai vezetésbe vetett bizalom hanyatlását. Ennek ellensúlyozására több erőfeszítést kell tenni a polgárok bevonása, meghallgatása és azzal kapcsolatos tájékoztatása érdekében, hogy az uniós szakpolitikák miben segíthetnek nekik, hogyan élhetnek az uniós polgárság adta jogaikkal, és hogy hogyan használhatják a képviseleti demokrácia rendszerét arra, hogy európai szinten is hallassák hangjukat. A szükséges politikai változásról szóló vitára még az új struktúrák működésbe lépése előtt, nem pedig azután kell sort keríteni a polgárokkal. A civil párbeszédre vonatkozó kezdeményezésnek fontos kiegészítői az ágazati uniós szakpolitikák – például a kutatás – arra irányuló megközelítései, hogy hogyan lehetne párbeszéd útján helyreállítani az uniós irányításba vetett bizalmat[3]. 1.2. A bizalom helyreállításának szükségessége A civil párbeszédek központi szerepet töltenek be ebben a vitában. A párbeszédek akkor kezdődtek, amikor az Eurobarométer felmérések azt mutatták, hogy a válság következtében az Unióba vetett bizalom 2007 tavasza és 2013 ősze között 57 %-ról 31 %-ra, a nemzeti intézményekbe vetett bizalom pedig 41 %-ról 23 %-ra csökkent[4]. Az elmúlt években az EU általános megítélése is romlott, az európaiak pedig kevésbé derűlátóak az Unió jövőjét illetően[5]. 80. rendes Eurobarométer felmérés – 2013. ősz E bizalomvesztéssel párhuzamosan az európaiak széles körében az a kép alakult ki, hogy a véleményük nem számít. Míg azon európaiak aránya, akik egyetértettek azzal az állítással, hogy „Számít a véleményem az EU-ban”, a 2009. tavaszi 38 %-ról mindössze 29 %-ra csökkent 2013 őszéig, az egyet nem értők aránya 53 %-ról 66 %-ra[6] emelkedett. Mindössze egyetlen tagállamban, Dániában érzi úgy a lakosság több mint fele, hogy ténylegesen képesek az uniós menetrend befolyásolására. Egyes, a válsággal különösen erősen sújtott tagállamokban, konkrétan Cipruson, Görögországban és Portugáliában a polgárok mindössze 11–18 %-a osztja ezt a véleményt[7]. QA19.a.3. Kérem, fejtse ki, milyen mértékben ért egyet vagy nem ért egyet az alábbi állításokkal. Számít a véleményem az EU-ban || „Egyetért” összesen || || „Nem ért egyet” összesen || || Nem tudja 80. rendes Eurobarométer felmérés – 2013. ősz 1.3. Civil párbeszéd: európai dimenziójú új forma A civil párbeszédeket olyan nyitott eseményekként tervezték, amelyekre azért hívták a polgárokat, hogy a lakossági fórumok mintájára szerte az Unióban megoszthassák álláspontjukat. A párbeszédeket 1,5–2 órás összejövetelek formájában szervezték meg, és ezek három vitatémára összpontosítottak: kilábalás a gazdasági válságból, a polgárok jogai és Európa jövője. Emellett konkrétan az adott országot érintő egyéb kérdéseket, illetve a vitát tartó biztosok szakterületébe tartozó témákat is megvitattak. A viták nyitott jellegéből adódóan a polgárok általában minden olyan kérdést felvethettek, amelyre választ szeretnének kapni[8]. Az eseményekkel kapcsolatos tájékoztatást széles körben közzétették a regionális médiában, a bizottsági képviseletek honlapján és a közösségi médiumokban. A párbeszédek teljesen nyitott események voltak, ezért a résztvevőket nem lehet az uniós lakosság egészére reprezentatív mintának tekinteni. A polgárok által az események során kifejtett álláspontok ugyanakkor megegyeztek a Bizottság által rendszeresen végzett reprezentatív felmérések eredményével. A párbeszédek célja az volt, hogy lehetővé tegyék a polgárok számára, hogy az Unió jövőjével és az uniós szakpolitikákkal kapcsolatos kérdéseiket közvetlenül az európai és a nemzeti politikusoknak tegyék fel. A polgároknak alkalmuk nyílt véleményük kifejtésére, konkrét információk megszerzésére, és arra is, hogy meglássák az uniós politika emberi oldalát. A résztvevő polgárok és politikusok reakciója, valamint a médiavisszhang arra utal, hogy ezt a célt, amely láthatóan megfelelt a résztvevők elvárásainak, sikerült elérni. Ráadásul a közvetlen párbeszéd bebizonyíthatta a polgároknak, hogy az európai politikusok a nemzeti politikusokhoz hasonlóan meghatározott politikai irányvonalat és szemléletmódot képviselnek. Az eseményeket a kezdetektől fogva az európaiság jellemezte. A legtöbb párbeszéd során a biztosokhoz az Európai Parlament képviselői, valamint nemzeti, regionális és helyi politikusok is csatlakoztak. Számos vitában kiváltképp az európai parlamenti képviselők vettek részt, néha azonban megosztották a központi szerepet a biztosokkal, időnként pedig kérdésekkel vagy felszólalásokkal működtek közre. Ugyanígy nagy számban vettek részt a vitákon magas beosztású nemzeti és regionális politikusok, például a Bolgár Köztársaság elnöke, Ausztria alkancellárja, és egyes német és osztrák szövetségi tartományok miniszterelnökei. A vitáknak otthont adó városok polgármesterei döntő szerepet játszottak a polgárokkal való kapcsolatfelvételben. Segítettek az embereknek kapcsolatot teremteni a helyi és az európai kérdések között, és rávilágítottak a helyi problémák európai dimenziójára, illetve az európai politikai kérdések helyi dimenziójára. Ez a megközelítés is alátámasztotta, hogy az európai kérdésekkel kapcsolatos széles körű vitának az európai szinttől a helyi szintig valamennyi szintre ki kell terjednie. Segített abban, hogy a párbeszédek valódi európai eseményekké válhassanak, s ezzel hozzájárult az európai közéleti találkozóhely kialakításához. Ez a következő eszközök és módszerek segítségével volt lehetséges: Valamennyi vitát élőben, interneten közvetítettek a rendező régió nyelvén (nyelvein) és angolul, emellett pedig a moderátorok a közösségi médiumokon – főként a Twitteren (a kimondottan erre a célra létrehozott #eudeb8 címkével) és a Bizottság Facebook-oldalán – keresztül tettek fel kérdéseket vagy továbbították az onnan beérkezett hozzászólásokat. A www.debatingeurope.eu platform lehetőséget biztosított utólagos vitákra[9]. A rendező tagállam regionális vagy nemzeti televíziós állomásai több vitát élőben is közvetítettek. A közösségi médiumok események előtti, alatti és utáni aktivitása különösen túlmutatott a fizikai esemény puszta internetes közzétételén. Lehetővé tette a párbeszédek tagállamok közötti összekapcsolását és azt, hogy a korábbi viták résztvevői a későbbi párbeszédekben is részt vegyenek. Egy online civil párbeszéd keretében a televízión, a webközvetítésen és a közösségi médiumokon keresztül a polgárok Európa-szerte részt vehettek a vitában. Voltak olyan párbeszédek, amelyeken fizikailag is több ország polgárai vettek részt: például az Eschben zajló vita célcsoportja a „Grande Région” (Luxemburg Nagyrégió) lakossága volt, amely régió Luxemburgot és a Franciaországban, Belgiumban és Németországban található szomszédos régiókat foglalja magában, a trieszti civil párbeszédnek pedig olaszországi, szlovéniai, horvátországi és ausztriai résztvevői is voltak. E civilpárbeszéd-sorozat lezárásaként 2014. március 27-ére páneurópai eseményt terveznek, amelyre a 2012 szeptembere és 2014 márciusa között valamennyi tagállamban zajló több mint 50 párbeszédnek otthont adó városokból érkeznének résztvevők. Ez az egész napos esemény közvetlenül a 2014-es európai parlamenti választási kampány végső szakaszát előzi meg, és a résztvevők ennek során számos európai és nemzeti politikussal folytathatnak vitát. Ez az alkalom lehetőséget nyújt annak igazolására is, hogy az európai politikának a nemzeti politikához hasonlóan az a lényege, hogy a szavazók dönthetnek az általuk előnyben részesített politikai irányvonalról. Az online civil párbeszéd Az online civil párbeszéd[10] a közösségi médiumok segítségével Európa-szerte lehetővé tette a polgároknak az egész Európára kiterjedő vitába való bevonását. A párbeszédet az interneten és a közösségi médiumok közvetítésével zajló politikai vitákban rész vevő, különböző tagállamokból származó bloggerekkel folytatott csoportos videobeszélgetések (hangout)[11] előzték meg. E két online vitához több mint 15 000-en szóltak hozzá a közösségi médiumokban, a YouTube-on azokat közel 5000-en tekintették meg, és 40 médiaközlés született. Magát az online civil párbeszédet a Euronews-zal együttműködésben szervezték meg. Az elsődleges cél az volt, hogy az esemény a lehető legtöbb ember számára nyitva álljon, így olyanok is kérdéseket tehettek fel, akik nem tudtak csatlakozni a videobeszélgetésekhez, amelyeken technikai okokból csak korlátozott számban lehetett részt venni. Az online párbeszédre a YouTube-on élőben közvetített Google Hangout (társalgó) formájában került sor. Ezt megelőzte egy főműsoridőben közvetített „Globális beszélgetés” (Global conversation) elnevezésű élő interjú a Euronews csatornán (a klasszikus televíziós közvetítés és az internetes vitafórum ötvözeteként). Az online párbeszéd során zajló online beszélgetések és a bloggerekkel folytatott chatelés volumene jelentősen meghaladta a szokásos civil párbeszédekét, ami fontos tanulság a jövőre nézve azon alternatív módszerek tekintetében, amelyekkel a polgárok különböző csoportjai bevonhatók. Az interneten elért közönség sajátosságait figyelembe véve nyilvánvaló, hogy ez az esemény a tényleges közvetlen beszélgetések fontos kiegészítője. 1.4. A hatókör kiterjesztése A civil párbeszéddel kapcsolatos elgondolásnak szerves része volt, hogy abban valamennyi polgár részt tudjon venni anélkül is, hogy mélyreható ismeretei lennének az Európai Unióról vagy annak szakpolitikáiról. A párbeszédeken – néhány kivétellel – olyan polgárok vettek részt, akik saját maguk, nem pedig adott érdekcsoportok nevében emeltek szót. A résztvevőket nem válogatták ki előzetesen: a lakosság Európa és az európai és nemzeti politikusokkal folytatott konzultáció iránt érdeklődő tagjai közül kerültek ki. Hogy e párbeszédek a résztvevők számára a lehető legtöbb hasznot hozzák, a Bizottság számos tagállamban (többek között a Cseh Köztársaságban, Franciaországban, Litvániában és Spanyolországban) szervezett előkészítő és utólagos vitákat (vagy tényleges találkozók formájában, vagy az interneten). Ezek segítették a résztvevőket a fő párbeszéd prioritásainak meghatározásában, és fenntartották a viták keltette érdeklődést. A svédországi és olaszországi párbeszédek tekintetében eredményesnek bizonyult az a megközelítés, hogy a fő nemzeti civil párbeszédet megelőzően különböző régiókban tematikus (a biztosok részvételével vagy anélkül zajló) párbeszédeket szerveztek. Ez lehetővé tette az említett országok lakosságának fokozott érdeklődésére számot tartó témák alapos előkészítését. A legtöbb civil párbeszéd egy vagy több médiapartner közvetítésével zajlott. Ezek többségében a helyi vagy regionális újságok és a helyi és regionális rádió- és televíziós állomások voltak. Egyes esetekben a nemzeti köztelevízió élőben közvetítette az egész párbeszédet, vagy az eseményt követően nem sokkal riportban számolt be azokról (például Bulgáriában, Görögországban, Portugáliában, Svédországban és Horvátországban a nemzeti televízió élőben sugározta a párbeszédek egészét vagy egyes részeit). 1.5. A reakció Az egyes párbeszédeken átlagosan körülbelül 350 polgár volt jelen (a legtöbben, 800-an Triesztben). Összesen több mint 16 000 polgár vett részt a párbeszédeken. Több mint 105 000-en követték az élő webközvetítéseket vagy kapcsolódtak be a közösségi médiumokon, és még többen a televízión keresztül. A közösségi médiumokban rejlő hatalmas potenciál különösen a dublini, tallinni és barcelonai párbeszédek során volt szembeötlő, ahol az eseményt az interneten aktívan követők száma több mint százszorosa volt az eseményre ténylegesen ellátogatókénak. A civil párbeszéden való részvétel formái Ugyanakkor ez még mindig csak kis részét jelenti az Unió teljes lakosságának. Vagyis e kommunikációs eszköz alkalmazása az EU-ban továbbra is gyerekcipőben jár. Ez az egyre terjedő forma nagy lehetőségeket rejt magában, és hasonló vitákat egyre nagyobb számban szerveznek nemzeti, regionális és helyi szinten. A párbeszédek már most is hatékonyan egészítik ki a Bizottság (és más uniós intézmények) által használt, a polgárokkal való közvetlen kapcsolatfelvételre szolgáló kommunikációs eszközöket, például az új jogszabályok tervezetéről szóló nyilvános konzultációkat, illetve a speciálisabb kezdeményezéseket, mint amilyen az Oszd meg mindenkivel! vagy a Vissza az iskolába!. A civil párbeszédek visszatérő jellemzője volt, hogy az esemény napján a regionális újságokban mellékleteket tettek közzé Európáról, annak intézményeiről és a polgárok jogairól, összesen több mint 12 millió példányban. A közvetlenül az eseményen részt vevő biztosokkal készített interjúkkal együtt e nemzeti és regionális újságok 43 millió újságolvasóhoz juthattak el, a kapcsolódó weboldalakat pedig 51 millióan olvashatták[12]. Ezenfelül több millió európai kaphatott tájékoztatást a párbeszédekről a televízión, a rádióban, a nyomtatott és az online médiában: néhány tagállamban az eseményeket élőben közvetítették, és eseményenként átlagosan 38 médiaközlés jelent meg, főként a tömegtájékoztatásban. A civil párbeszédeket követően megjelent médiaközlések (Cádiz–Amszterdam) A médiavisszhang gyakran nem csak a vitának otthont adó országra korlátozódott, hanem más országokra is kiterjedt (például a Dublinban, Heidelbergben vagy Liège-ben zajló párbeszéd esetében). Az események egyértelműen jóval több embert értek el a tömegtájékoztatás, különösen a televízió és a rádió bevonása esetén. Nyilvánvalóvá vált az is, hogy számos médiaközlés az aktuális vita közvetítésén kívül a biztosok és partnereik által kifejtett konkrét politikai kérdésekre összpontosított. Emellett a párbeszédeket követően a képviseletekhez és a Europe Direct telefonos ügyfélszolgálathoz beérkezett kérdések és észrevételek azt igazolják, hogy a viták hatása jóval túlmutat a klasszikusan egyirányú előadások hatásán. A viták interaktív jellegének köszönhetően a polgárok az adott eseményt követően is a helyszínen maradtak és folytatták a vitát: kérdéseket tettek fel az adott uniós szakpolitikákat, valamint a biztosok általános politikai szemléletmódját illetően, és kritikával is illették azokat. A médiaközlések földrajzi elterjedése (Cádiz–Amszterdam) 1.6. A polgárok hozzáállásának mérése A tényleges találkozókat kiegészítendő a Bizottság és más uniós intézmények számára készített Eurobarométer felmérések rögzítették az európaiaknak az Unió jövőjével kapcsolatos álláspontját, valamint a folyamatban lévő és a közeljövőben várható politikai kezdeményezéseket érintő elvárásaikat[13]. A Europe Direct tájékoztató központjainak hálózata és a Europe Direct telefonos ügyfélszolgálata jelentős szerepet játszott a civil párbeszédek előkészítésében és nyomon követésében: tájékoztatták a polgárokat a régiójukban vagy a régiójukhoz közel zajló párbeszédekről, a viták rendezői számára pedig biztosították a helyi polgárok aggályainak jobb megértését. A biztosok emellett arra ösztönözték a polgárokat, hogy megválaszolatlan kérdéseiket és visszajelzéseiket az eseményeket követően küldjék el a Europe Directhez, és ígéretet tettek ezek megválaszolására. A Bizottság a korai szakasztól kezdve kikérte a vitában résztvevők véleményét. Számos döntő kérdésben – például: „Úgy érzi, hogy véleménye számít az EU-ban?” és „Meglátása szerint Európa megerősödve lábal ki a válságból?” – elektronikus szavazóeszközöket használtak a polgárok visszajelzéseinek fogadására. Ezeket a kérdéseket az összes uniós nyelven közzétették, a bizottsági képviseletek is terjesztették a polgárok részvételével zajló más eseményeken, továbbá a Bizottság brüsszeli látogatóközpontjában is elérhetőek voltak. A párbeszédek 18 hónapja során több mint 6000 észrevétel érkezett be és került kiértékelésre. A civil párbeszédeket követő visszajelzések, valamint az előkészítő és utólagos viták megerősítették az Eurobarométer felmérések egyik fontos eredményét: az európaiak kétharmada úgy érzi, hogy véleménye nem számít. A civil párbeszéd résztvevőinek mintegy 57 %-a is ezen a véleményen volt. Ez megfelel annak, hogy a résztvevők közel 9/10-e (88 %-a) esetében mutatkozott igen erőteljes igény arra, hogy tartsanak több civil párbeszédet. A válsággal különösen erősen sújtott tagállamokban a párbeszédek alkalmat adtak a polgárok számára, hogy aggályaikat kifejtsék, azokkal közvetlenül szembesítsék az uniós és nemzeti vagy regionális politikusokat, és választ kapjanak tőlük, de arra is, hogy megtapasztalják, hogy a politikusok a viták során a konfrontáció elől sem térnek ki. Az események egyúttal a biztosok és más politikusok számára is lehetőséget adtak annak bizonyítására, hogy készek meghallgatni a polgárokat, és hogy törekszenek a válság leküzdése érdekében hozott intézkedések indoklására. 1.7. A viták során felvetett témák A civil párbeszéd a témák széles körét ölelte fel. A megvitatott tárgykörök rávilágítottak arra, melyek a legfontosabb problémák az európaiak számára, és mit várnak a politikai vezetőktől azok megoldása érdekében. A teremben elhangzó kérdések és álláspontok számos esetben a felmérések eredményeit tükrözték. Felmérés a civil párbeszéd résztvevői körében (Cádiz–Bukarest) Például mind a felmérések, mind a viták kiemelték, hogy a polgárok valamennyi tagállamban – személyes érintettségük okán, de anélkül is – aggódnak a válság gazdasági és társadalmi hatásai miatt (különösen annak veszélye miatt, hogy a munkanélküliséggel szembesülő fiatalokból „elveszett generáció” alakulhat ki). A legfontosabb megfigyelés ebben a tekintetben az, hogy a vita résztvevői általában valamennyi tagállamban úgy gondolják, hogy a szolidaritás és a felelősségvállalás egymástól elválaszthatatlan. A polgárok Unió-szerte azt az erőteljes üzenetet közvetítették, hogy számukra az Unió a szolidaritást jelenti. A polgárok véleménye: „Meglátása szerint Európának többet kellene tennie a válságból való kilábalás érdekében?” – A berlini civil párbeszéd (2012. november 10.) résztvevőinek 66,9 %-a igennel válaszolt[14]. „Európa Görögország és Görögország Európa. Ez jelenti az Uniót.” – A dublini civil párbeszéd (2013. január 10.) során közzétett tweet. „Mit jelent a szolidaritás? Nem veszíthetünk el egy egész generációt. Az emberek Uniója vagyunk!” – A szaloniki civil párbeszéd (2013. március 22.) során felszólaló fiatalember. A párbeszédekben kiemelkedő szerepet kaptak a Szerződésekben a polgárok számára biztosított jogok. A résztvevők különösen a szabad mozgás jogára és azokra a szakpolitikákra összpontosítottak, amelyek az oktatás és a képzés segítségével előmozdítják a munkahelyteremtést. A polgárok véleménye: „Hogyan beszélhetünk igazságról és hogyan érhetjük el a 75 %-os foglalkoztatási célt, amíg a fennáll a nemek közötti bérszakadék?” – A dublini civil párbeszéd (2013. január 10.) során felszólaló hölgy. „A PRISM és a TEMPORA volt az ébresztő. Az uniós felügyeleti jogszabályokat felül kell vizsgálni. A Bíróság szerint az adatgyűjtéssel és -tárolással kapcsolatos szabályok nem hatékonyak, és ez sérti az alapvető jogokat.” – A heidelbergi civil párbeszéd (2013. július 16.) során felszólaló férfi. „Részt vettem az ERASMUS programban. Most az európai önkéntes szolgálatban tevékenykedem, és sok emberrel találkoztam egész Európából. Jó érzés időt tölteni velük, megosztani velük a gondolataimat, az álmaimat... Szeretünk együtt lenni, és együtt is szomorkodunk… Arra kérjük a vezetőket, adjanak nekünk lehetőséget, hogy részesei lehessünk ennek a kultúrákon átívelő életformának.” – A brüsszeli civil párbeszédet (2013. május 4.) követően a debatingeurope.eu oldalra érkezett hozzászólás. „A szabad mozgást populista politikusok fenyegetik. Az Uniónak fel kell lépnie a román polgárok egyes tagállamokban zajló megkülönböztetése ellen.” – Az online civil párbeszéd (2014. január 16.) résztvevője. Ami Európa jövőjét illeti, a polgárok európai évének eseményein részt vevők több mint fele (54 %) támogatja a fokozottabb európai integrációt. Emellett a civil párbeszédek résztvevőinek háromnegyede (74 %) támogatta a szorosabb politikai unió gondolatát. A polgárok véleménye: „Valódi politikai unióra van szükségünk. Legfőbb ideje, hogy olyan egyesített politikai pártjaink legyenek Európában, amelyek az embereket képviselik. Itt az ideje, hogy hatalmas lépést tegyünk a föderalizmus felé.” – A brüsszeli civil párbeszéd (2013. május 4.) során felszólaló fiatalember. „Központi szövetségi kormányra van szükségünk... különben megosztottak leszünk, és egymás után felőrlődünk, még az olyan óriások is, mint Németország, Franciaország és az Egyesült Királyság.” – A brüsszeli civil párbeszédet (2013. május 4.) követően a debatingeurope.eu oldalra érkezett hozzászólás. „Az európai parlamenti választások jó alkalmat jelentenek arra, hogy átfogó képet alkossunk, és megmutassuk, miben is rejlik közös identitásunk.” – Az online civil párbeszéd (2014. január 16.) résztvevője. A polgárok által a párbeszédek során és az utólagos vitákban tett hozzászólások arra mutattak rá, hogy véleményük szerint a gazdasági integráció nem választható el a demokráciától. A résztvevők hisznek az európai képviseleti demokráciában: 87 %-uk azt állította, hogy szavazni fog a 2014-es európai parlamenti választásokon. A résztvevők körülbelül kétharmada (61 %) üdvözölné a Bizottság következő elnökének közvetlen választását. A polgárok véleménye: „15 000 ösztöndíjat vettek el. A diákok rossz körülmények között élnek, vagy végleg fel kellett adniuk a tanulást. Sokan éheznek. Mindezért a Bizottság és a Trojka a felelős.” – A coimbrai civil párbeszéd (2013. február 22.) során felszólaló diák. „Az európai vezetőknek változtatniuk kell a megközelítésükön, és meg kell teremteniük / helyre kell állítaniuk a demokratikus értékeket. A gazdaság nagyon fontos dolog, de Brüsszelnek az emberek jólétére kell törekednie. – Igen! A polgárok megújult szövetségeként. Az európai integráció kinőtte ezt a kormányközi cirkuszt. – Ez nem demokrácia, nem bizony! Azon a napon, amikor majd közvetlenül szavazhatok a jogszabályokról és arról, hogy mi történjen, valószínűleg fogok is.” – A brüsszeli civil párbeszédet (2013. május 4.) követően a debatingeurope.eu oldalra érkezett ellenző hozzászólások. „Európa a fiatal ukránok reménysége és álma.” – Az online civil párbeszéd (2014. január 16.) résztvevője. Kiemelt téma volt a béke, különösen azután, hogy az EU 2012 végén elnyerte a Nobel-békedíjat. Az első világháború kitörésének 2014-ben aktuális százéves évfordulóján – és még élénken emlékezve a kevesebb mint egy emberöltővel ezelőtt zajló balkáni háborúkra – mind a polgárok, mind a politikusok kiemelték, hogy az Unió legfontosabb eredménye, hogy véget vetett a kontinensen évszázadokon át zajló vérontásnak. Számos résztvevő, különösen fiatalok adtak hangot annak, hogy büszkék közös európai történelmükre és az európai kultúrához való tartozásukra. A polgárok európai évében megtartott sok más eseményhez hasonlóan a legtöbb párbeszéd is azt igazolta, hogy az európaiak valódi érdeklődést tanúsítanak az Unió alapját képező értékek iránt. Azt várják az európai integrációtól, hogy előmozdítsa a demokráciát, a jogállamiságot és az emberi jogokat, és olyan, méltányos társadalmat építsen, amely valamennyi tagja számára biztosítja az esélyegyenlőséget. Végül a 2012 szeptembere óta a párbeszédekre érkező visszajelzések arra utalnak, hogy a polgárok szeretnék, ha a következő európai parlamenti választásokon és azon túl is választhatnának a versengő politikai eszmék közül. E visszajelzések az egység, a demokrácia és a szolidaritás alapvető kérdéseivel foglalkoznak. A polgárok véleménye: „Örülünk, hogy eljöttek a szigetünkre, ahol az anyaországból a fasiszta kormányok által kitiltott embereknek titokban, barlangokban vagy a tengerparton kellett találkozniuk. A háború alatt Altiero Spinelli és mások itt alakították ki Európával kapcsolatos jövőképüket, amikor pedig úgy tűnt, nincs már remény.” – Giuseppe Assenso, Ventotene polgármestere, a civil párbeszéden (2013. május 27.). „A diszkrimináció bármely formája (akár pozitív, akár negatív) megfosztja a lelket az igazságosság, a méltányosság és a fair play szellemétől.” – A tallinni civil párbeszédet (2013. szeptember 14.) követően érkezett hozzászólás. Következtetések és további lépések: hogyan fejlesszük tovább ezt az eszközt? A civil párbeszéd egy kis léptékben elindított új eszköz, kísérlet a páneurópai kommunikációra. A 2012 szeptembere és 2014 márciusa között zajló 51 párbeszéd valamennyi érintett számára tanulási folyamatnak tekinthető. Értékes alapot kínál a kezdeményezés továbbfejlesztésére, különösen a hatókör tekintetében. Az európai, nemzeti és regionális politikusok, azaz a politikai döntéshozók, valamint az európai polgárok, azaz a mindennapjaikban e döntések által érintett személyek közötti nyílt viták megmutatják az uniós intézmények emberi oldalát, és segítenek a biztosoknak és más politikusoknak is, hogy újfajta rálátást szerezzenek. Az elkövetkező években meghozandó fontos intézményi és politikai döntéseket figyelembe véve mind a polgároknak, mind a politikusoknak az az érdeke, hogy az ilyen típusú viták a 2014-es európai parlamenti választásokat követően is folytatódjanak. A valódi európai vitának az a feltétele, hogy minden szinten – legyen az európai, nemzeti, regionális vagy helyi – megvalósuljon. Már láthatóak az első jelei annak, hogy ezt a formát már nemzeti szinten is átveszik, hiszen a nemzeti politikusok – például Németországban, Bulgáriában és Írországban – saját párbeszédet kezdeményeznek. Volt politikusok, tudósok és agytrösztök szintén vitákat kezdtek szervezni. Ez arra utal, hogy a polgárok körében nagy az igény az ilyen típusú kapcsolatteremtésre, illetve hogy ez a kezdeményezés tartós európai projektté válhat. Ezt az a tény is alátámasztja, hogy több tagállamban, köztük Franciaországban, Olaszországban, Lengyelországban és Svédországban informális hálózatok épültek ki a civil párbeszédek előkészítése és megszervezése nyomán. E hálózatok megsokszorozhatják a kezdeményezés hatásait, és életben tarthatják a vitát azáltal, hogy lehetőséget teremtenek az európai politikusok, a nemzeti és regionális kormányok, a bizottsági képviseletek, az Európai Parlament tájékoztatási irodái, az egyes polgárok és a civil társadalmi szervezetek közötti interakcióra. A vita elkezdődött. A civil párbeszédek bebizonyították, hogy az európai polgárok készek és hajlandóak arra, hogy európai kérdéseket vitassanak meg, és hogy „valóban európai szemléletet [vigyenek] a nemzeti választókerületekben folytatott vitákba”[15]. A 2014. március 27-i páneurópai civil párbeszéd, amelyre a korábban a vitáknak otthont adó valamennyi városból érkeznek résztvevők, illetve olyan polgárok is, akik az online párbeszéd részesei voltak, további lendületet ad e folyamatnak. A párbeszédek tehát részei a még demokratikusabb Unió kiépítéséhez nélkülözhetetlen merész változások elfogadása előtt szükséges széles körű európai vitának. Már eddig is olyan eszköznek bizonyultak, amelyek világossá teszik az európaiak számára, hogy az elkövetkező európai parlamenti választások során valódi döntési lehetőségük van, és hogy szavazatuk valóban számít. [1] COM(2012) 777. [2] COM(2012) 777 final/2; vö. még: az Unió helyzetéről szóló 2013-as beszéd. [3] Jó példa a VOICES kezdeményezés (www.voicesforinnovation.eu), amely egy egész Európára kiterjedő olyan közvetlen konzultációs folyamat, amelyben a polgárok elgondolásait összegyűjtik és beépítik a kutatási és innovációs politika kidolgozásába. A „Szólj bele a tudományokba” elnevezésű, a polgárok bevonására irányuló különleges kezdeményezés, valamint a mobilizációs és kölcsönös tanulási cselekvési tervek szintén erősítik a lakosság, valamint egyszerre több szereplő bevonását a kutatásba és az innovációba. [4] 80. rendes Eurobarométer felmérés (2013. ősz), 5. o. [5] Uo., 9. o., jóllehet a negatív tendenciák 2013 őszén kismértékben változtak. [6] Uo., 7. o., jóllehet a negatív tendenciák 2013 őszén kismértékben változtak. [7] Uo., 8. o. [8] http://ec.europa.eu/debate-future-europe/index_hu.htm. [9] Tudatos döntés alapján tették át a vitát meglévő online platformra ahelyett, hogy új platformot hoztak volna létre. A debatingeurope platformnak 2013 elején már több mint 100 000 követője volt, akiket a tényleges civil párbeszédek köré szervezett 15 online vita lehetséges résztvevőiként azonosítottak. [10] Az online párbeszéd elérhető a következő címen: https://www.youtube.com/watch?v=QHYDoO9sVKc. [11] Elérhető itt: https://www.youtube.com/watch?v=K7qKlqDsKa8. [12] Bruttó elérés (GRP) az újságok példányszáma alapján: 42 643 868; a weboldalak keresettsége alapján: 51 202 539. [13] Pl. 80. rendes Eurobarométer felmérés (2013. ősz); 79.5. Európai parlamenti Eurobarométer felmérés (2013. augusztus). [14] Az összes párbeszédre jellemző átlagos számadat 65,7 % volt. [15] J. M. Barroso, Az Unió helyzete (2013). A civil párbeszédek felsorolása Tagállam || Város || Időpont || Biztos || Uniós, nemzeti, regionális és helyi politikusok Spanyolország || Cádiz || 2012.9.27. || Reding || Martinez Saiz polgármester Ausztria || Graz || 2012.11.5. || Reding || Spindelegger alkancellár Németország || Berlin || 2012.11.10. || Reding || Roth-Behrendt európai parlamenti képviselő Franciaország || Párizs || 2012.11.23. || Reding || Olaszország || Nápoly || 2012.11.30. || Andor || de Magistris polgármester Írország || Dublin || 2013.1.10. || Barroso, Reding || Kenny miniszterelnök, Gilmore miniszterelnök-helyettes, Creighton európai ügyekért felelős államtitkár (lemondott) Svédország || Göteborg || 2013.2.18. || Malmström || Olaszország || Torino || 2013.2.21. || Malmström || Fassino polgármester Portugália || Coimbra || 2013.2.22. || Reding || Olaszország || Róma || 2013.3.18. || Tajani || Alemanno polgármester (nem választották újra) Görögország || Theszaloníki || 2013.3.22. || Reding || Boutaris polgármester Olaszország || Pisa || 2013.4.5. || Potočnik || Filippeschi polgármester Belgium || Gent || 2013.4.12. || De Gucht || Termont polgármester Belgium || Eupen || 2013.4.23. || Hahn || Grosch európai parlamenti képviselő, Lambertz miniszterelnök (német közösség) Belgium || Brüsszel || 2013.5.4. || Reding || Picqué (volt) miniszterelnök (brüsszeli régió) Németország || Düsseldorf || 2013.5.8. || Oettinger || Klute európai parlamenti képviselő Szlovénia || Ljubljana || 2013.5.9. || Potočnik || Lengyelország || Varsó || 2013.5.11. || Lewandowski || Cseh Köztársaság || Prága || 2013.5.13. || Füle || Perry kisvállalkozói államtitkár (Írország), Bauer, a cseh parlament európai uniós ügyekért felelős bizottságának elnöke Olaszország || Ventotene || 2013.5.27. || Tajani || Assenso polgármester Olaszország || Milánó || 2013.6.7. || Hedegaard || Pisapia polgármester Luxemburg || Esch || 2013.6.30. || Reding || Goerens európai parlamenti képviselő, Schmit munkaügyi miniszter, Braz parlamenti képviselő, Lutgen építés- és közmunkaügyi, mezőgazdasági, vidékügyi, örökségügyi és természetpolitikai miniszter (Vallónia) Lengyelország || Varsó || 2013.7.11. || Barroso, Reding || Tusk miniszterelnök, Thun európai parlamenti képviselő, Mazowiecki volt miniszterelnök Görögország || Iráklio || 2013.7.12. || Damanaki || Danellis európai parlamenti képviselő, Arnautakisz kormányzó Németország || Heidelberg || 2013.7.16. || Reding || Kretschmann miniszterelnök (Baden-Württemberg) Bulgária || Szófia || 2013.7.23. || Reding || Plevneliev elnök Belgium || Namur || 2013.9.13. || Reding || Demotte miniszterelnök Észtország || Tallinn || 2013.9.14. || Kallas, Rehn || Olaszország || Trieszt || 2013.9.16. || Reding || Moavero Milanesi európai ügyekért felelős miniszter Finnország || Helsinki || 2013.9.24. || Reding || Pietikäinen európai parlamenti képviselő Magyarország || Győr || 2013.10.3. || Andor || Győri európai ügyekért felelős államtitkár, Őry európai parlamenti képviselő Szlovák Köztársaság || Košice || 2013.10.5. || Šefčovic || Paška szlovák parlamenti elnök Svédország || Stockholm || 2013.10.15. || Reding || Ohlsson európai uniós ügyekért felelős miniszter, Ludvigsson európai parlamenti képviselő Belgium || Liège || 2013.10.17. || Barroso || Reynders miniszterelnök-helyettes (Belgium), Marcourt gazdasági miniszter (Vallónia) Lettország || Riga || 2013.10.18. || Piebalgs || Pabriks védelmi miniszter Málta || Valletta || 2013.11.7. || Borg || Franciaország || Marseille || 2013.11.14. || Reding || Taubira igazságügyi miniszter Ciprus || Limassol || 2013.11.28. || Vasziliu || Ausztria || Eisenstadt || 2013.11.29. || Hahn || Niessl miniszterelnök (Burgenland) Belgium || Brüsszel || 2013.12.5. || Vasziliu || Durant európai parlamenti képviselő Litvánia || Vilnius || 2013.12.13. || Reding || internetes || virtuális párbeszéd || 2014.1.16. || Reding || Dánia || Koppenhága || 2014.2.6. || Hedegaard || Egyesült Királyság || London || 2014.2.10. || Reding || Lidington Európa-ügyi államtitkár Spanyolország || Barcelona || 2014.2.23. || Reding || Franciaország || párizsi agglomeráció || 2014.2.27. || Barnier || Repentin európai ügyekkel foglalkozó megbízott miniszter Horvátország || Zágráb || 2014.3.3. || Mimica || Németország || Koblenz || 2014.3.10. || Oettinger || Dreyer miniszterelnök (Rajna-vidék–Pfalz), Conrad Európa-ügyi államtitkár (Rajna-vidék–Pfalz) Hollandia || Amszterdam || 2014.3.14. || Reding || Van der Laan polgármester Románia || Bukarest || 2014.3.17. || Cioloş || EU || Brüsszeli páneurópai párbeszéd || 2014.3.27. || Barroso, Reding, Rehn, Potočnik, Vassiliou, De Gucht, Damanaki, Hahn, Hedegaard, Andor, Mimica || Roth-Behrendt európai parlamenti képviselő, Martinez Saiz cádizi polgármester