[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.12.22.

COM(2010) 815 végleges

2010/0395 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Unió éves költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE

Ez a javaslat a költségvetési rendelettel kapcsolatos legújabb jogalkotási és politikai fejlemények figyelembevételével készült[1].

1. A jogi egyértelműség elősegítése, valamint az Európai Parlament és a Tanács (a továbbiakban együttesen: a jogalkotó hatóság) tárgyalásainak megkönnyítése érdekében a javaslat standard jogalkotási formátumban (nem átdolgozásként) előterjesztett egyetlen szövegben egyesíti, és e szöveggel váltja fel a költségvetési rendelet felülvizsgálatára vonatkozó korábbi két bizottsági javaslatot. E két korábbi javaslat egyrészt a költségvetési rendelet háromévente esedékes felülvizsgálatával volt kapcsolatos (COM(2010) 260 végleges), és a költségvetés-végrehajtási mechanizmusoknak a jelenlegi gazdasági kontextusban és a jövőbeli politikai kihívások fényében messzemenően szükséges felülvizsgálatát tűzte ki célul, másrészt hozzáigazította a költségvetési rendeletet a Lisszaboni Szerződéshez (COM(2010 71 végleges), ideértve a tagállamok belső ellenőrzési és számviteli kötelezettségeit, valamint az ezekből fakadó, a megosztott igazgatás terén felmerülő tagállami feladatokat is. E két korábbi javaslatot – azaz a COM(2010 260 végleges és a COM(2010) 71 végleges megjelölésű javaslatot – a Bizottság ezért visszavonja.

2. Ezen túlmenően a jelen javaslat integrálja szövegébe a költségvetési rendeletet érintő azon változásokat, amelyeket az Európai Külügyi Szolgálat (a továbbiakban: EKSZ) létrehozása tekintetében elfogadott 1081/2010/EU, Euratom rendelet[2] határozott meg.

1.1. Az eljárás

A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta a költségvetési rendelet felülvizsgálatára rendes jogalkotási eljárás keretében, az EUMSZ 322. cikkében meghatározottak szerint kerül sor. Biztosítandó, hogy a jogalkotó hatóság átfogó képet alkothasson a javasolt módosításokról, a költségvetési rendelet végrehajtási szabályait (a továbbiakban: a végrehajtási szabályok[3]) bizottsági szolgálati munkadokumentumként, a költségvetési rendelettel együtt, azzal egy csomagban nyújtjuk be. A végrehajtási szabályokat, amelyek részletesebb, a költségvetési rendeletet kiegészítő rendelkezéseket tartalmaznak, az EUMSZ 290. cikkének megfelelően felhatalmazás alapján a Bizottság fogadja majd el.

A jelen javaslat a fenti 1. pontban említett két korábbi javaslathoz képest nem tartalmaz érdemi változtatásokat. Következésképpen a költségvetési rendelet végrehajtási szabályairól szóló, a hároméves felülvizsgálattal együtt benyújtott bizottsági munkadokumentum (SEC(2010)) továbbra is maradéktalanul érvényes.

1.2. Ütemezés

Emlékeztetni kell arra, hogy a költségvetési rendelet jelen felülvizsgálata egy időben történik a 2013. évet követő programok előkészítésével. Ezért a felülvizsgálatot ebben a tágabb kontextusban kell értelmezni. Következésképpen fontos, hogy a jogalkotási folyamat minden szereplője, különös tekintettel az Európai Parlamentre és a Tanácsra, feszített menetrendet kövessen a jelen felülvizsgálat, valamint a költségvetési rendeletben megállapított pénzügyi szabályok és az ágazatspecifikus alap-jogiaktusok tartalma közötti koherencia biztosítása tekintetében. Hogy ez hatékonyan megvalósulhasson, célszerű úgy megállapodniuk a költségvetési rendeletet és a végrehajtási szabályokat tartalmazó csomagról, hogy az 2012. január 1-jén hatályba léphessen, ami a rendes jogalkotási folyamat belső korlátainak fényében igen ambiciózus cél.

A JAVASLAT CÉLJA

A költségvetés az uniós szakpolitikák végrehajtásának egyik legfőbb eszköze. Az Európai Unió 2011-ben több mint 126 milliárd EUR-t szán az Unió és polgárai gyarapodását elősegítő uniós szakpolitikák finanszírozására. A jelenlegi gazdasági környezetben különösen fontos, hogy a költségvetés végrehajtási mechanizmusai a lehető leghatékonyabban működjenek, és elősegítsék az uniós szakpolitikák végrehajtását, s egyúttal biztosítsák az európai adófizetők pénzének körültekintő kezelését. Fontos, hogy e mechanizmusok egyszerűek és átláthatók legyenek (különösen az uniós pénzeszközök végső címzettjei számára), elősegítsék az uniós költségvetésen kívüli források bevonását , és a költségvetés végrehajtása tekintetében az EUMSZ 317. cikkének megfelelően megerősítsék a Bizottság elszámoltathatóságát .

A költségvetési rendelet tartalmazza a költségvetés végrehajtását vezérlő valamennyi alapelvet és szabályt. Horizontális jellegű, azaz minden kiadási területre és bevételre alkalmazandó.

2.1. A jelen felülvizsgálat alapelvei

A költségvetési rendeletben csak a költségvetési és pénzgazdálkodás alapvető elveit (II. cím) és legfontosabb szabályait kell meghatározni, míg a részletek kidolgozását a végrehajtási rendeletben és soft law jellegű szabályozásban, például belső iránymutatásokban kell megvalósítani. Az alapelveket minden jogalkotási aktusban[4] és minden intézménynek tiszteletben kell tartania; azokon változtatni nem lehet, és az azoktól való eltéréseket a minimumra kell korlátozni.

A tartalmat illetően meg kell őrizni a pénzügyi reform legfontosabb elemeit, úgymint a pénzügyi szereplők feladatait, a biztosi testület által az operatív kiadások tekintetében elfogadott finanszírozási határozatok fontosságát, a kontrollfunkciók operatív szolgálatokba integrálását, a belső ellenőrzési funkciót, a tevékenységalapú költségvetés-tervezést, valamint a számviteli elvek és a támogatásokra alkalmazandó alapszabályok korszerűsítését. A közbeszerzési szabályokat a közbeszerzési irányelveknek megfelelően kell megőrizni.

Szem előtt kell továbbá tartani azt is, hogy nem minden, a szabályok alkalmazása kapcsán felmerült probléma igényli a költségvetési rendelet módosítását. A nyilvános konzultáción felvetett nehézségek az esetek döntő többségében nem a költségvetési rendeletből erednek, vagy megoldhatók a szabályok értelmezésével. A problémák okai részben az ágazati alapú szabályozások, amelyek részletessége és bonyolultsága jelentősen növeli a hiba vagy a téves értelmezés kockázatát.

Ami a javaslat kidolgozásának módszerét illeti, minden érdemi jellegű módosítás esetében mérlegeltük, hogy megfelel-e a következő szempontoknak:

- csökkenti a kedvezményezettek, szerződéses felek és a végrehajtásban részt vevő partnerek adminisztratív terheit;

- lehetőség szerint elősegíti a költségvetési előirányzatokhoz külső forrásokból történő hozzájárulást;

- elősegíti a Bizottság a Szerződés 317. cikkéből fakadó azon kötelezettségének teljesítését, hogy a megvalósítás eszközeinek javításával és a szabályok és eljárások egyszerűsítésével hajtsa végre a költségvetést, és teljesítse a szakpolitikai célkitűzéseket;

- biztosítja a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást, és a csalással és más jogellenes tevékenységekkel szemben védi az Unió pénzügyi érdekeit[5].

2.2. A REFORM SZÜKSÉGESSÉGE

Átalakításra egyrészt a pénzügyi szabályoknak a költségvetés-végrehajtás új követelményeihez való hozzáigazítása miatt (más támogatókkal közösen végzett társfinanszírozás, speciális pénzügyi eszközök, köz- és magánszféra közötti partnerség), másrészt ott van szükség, ahol az alapelvek aránytalan munkaterhet okoznak (előfinanszírozásból származó kamat), vagy indokolatlanul akadályozhatják a hatékonyságot (a költségvetés-végrehajtás tilalma a magánszektorhoz tartó szervezetek tekintetében). A csekély összegű támogatások és szerződések odaítélését ugyancsak elő kell segíteni.

Továbbá, a végrehajtási szabályokra alkalmazandó, a Lisszaboni Szerződésben megállapított új eljárás tartalmi átrendeződést tesz szükségessé a költségvetési rendelet és a végrehajtási szabályok között, ami a pénzügyi szabályok összességének teljes felülvizsgálatát igényli. Ez azt jelenti, hogy a végrehajtási szabályok egyes, jelenleg kivételeket és eltéréseket meghatározó rendelkezéseit magába a költségvetési rendeletbe kell beilleszteni, míg a végrehajtási szabályok tartalmát a technikai részletekre és a végrehajtás módozataira kell korlátozni[6].

Ebben az összefüggésben a Bizottság a következő célokra alapozta javaslatát:

- a költségvetési elvek alkalmazásának rugalmasabbá tétele, ami jobban megfelel az operatív szükségleteknek, és mérsékli az uniós források címzettjeire háruló indokolatlan adminisztratív terheket;

- a végrehajtásban részt vevő, bizottsági felhatalmazás alapján programirányítást végző vagy programozási részfellépéseket (projekteket) irányító partnerekkel ápolt kapcsolatok ésszerűsítése, különös tekintettel a végrehajtó partnerek (tagállamok, ügynökségek, EBB, állami vagy magánszektorbeli szereplők stb.) sajátosságaira és a vonatkozó pénzügyi kockázatokra (arányosság);

- a támogatások rendszerének fokozatos átállítása a reálköltség-alapú (inputalapú) igazgatásról a teljesítményalapú (outputalapú) rendszerre a szakpolitikai célkitűzések jobb fókuszálása és az eljárási és dokumentációs követelmények – kedvezményezettek javát szolgáló – számottevő egyszerűsítése, valamint az átalányösszegű támogatások használatának elősegítése érdekében;

- a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosítása, jelentős szabadságot hagyva az engedélyezésre jogosult tisztviselő számára az eszközöknek az operatív korlátokhoz és a pénzügyi kockázatokhoz való hozzáigazításában;

- a hibák bekövetkezésének valószínűségével és a vonatkozó kockázatokkal nagyobb mértékben arányos kockázatkezelési és kontrollrendszer kialakítása.

2.3. A LISSZABONI SZERZőDÉSSEL VALÓ ÖSSZHANG BIZTOSÍTÁSA

A 2009. december 1-jén hatályba lépett Lisszaboni Szerződés (az Európai Unió működéséről szóló szerződés – EUMSZ) évtizedek óta az első olyan dokumentum, amely lényeges változásokat hozott költségvetési és pénzügyi kérdésekben. Ezek a változások, melyeket a költségvetési rendeletben is tükröztetni kell, különösen a következőkre terjednek ki:

– a többéves pénzügyi keret bevezetése a Szerződésbe, és összekapcsolódása az éves költségvetési eljárással: ebben a tekintetben – a többéves pénzügyi keret EUMSZ-be történő bevezetésének következményeként – a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló intézményközi megállapodás néhány rendelkezését be kell vezetni a költségvetési rendeletbe;

– az új éves költségvetési eljárás, valamint a kötelező és a nem kötelező kiadások közötti különbségtétel megszüntetése, ami hatással van az átcsoportosításokra és az ideiglenes tizenkettedekre vonatkozó rendelkezésekre;

– a költségvetés végrehajtása során a tagállamokat terhelő ellenőrzési és számviteli kötelezettségekre vonatkozóan az EUMSZ 317. cikkébe bevezetett új rendelkezések, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló intézményközi megállapodás 44. pontjával együtt (erről részletesebben lásd a 4.3.1. pontot).

Ez a javaslat technikai kiigazítások és elavulttá vált rendelkezések törlése révén lehetőséget nyújt továbbá a költségvetési rendelet Lisszaboni Szerződéssel összhangban történő ésszerűsítésére.

AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI

A javaslat épít a 2009. október 19-i nyilvános konzultáció eredményeire[7], melynek során 235 hozzászólás érkezett uniós forrásokat kezelő vagy azokból részesülő érdekelt felektől, a polgároktól kezdve az állami és a magánszektor szereplőin át a regionális és nemzeti közigazgatási szervekig. A javaslat mindenekelőtt törekszik a nyilvános konzultáció során kifejezett legfontosabb aggály – az uniós források címzettjeire háruló túlzott adminisztratív teher – kezelésére.

A javaslat kidolgozása során a Bizottság épített továbbá operatív szolgálatainak tapasztalataira, mely szolgálatok széles körű belső konzultációban vettek részt, és a korábbi felülvizsgálatok tanulságaira.

A JAVASLAT RÉSZLETES TARTALMA

A jelenlegi felülvizsgálat három fő célt tűzött maga elé.

4.1. Egyszerűsítés

A támogatási eljárások egyszerűsítése és egy eredményorientáltabb megközelítés felé történő elmozdulás elősegítése jegyében a Bizottság javasolja az átalányösszegek és egyéb eszközök használatának megkönnyítését, amely lehetővé teszi, hogy a Bizottság ésszerű módon felmérje, és előzetesen meghatározza, mekkora összegre van szükség valamely projekt végrehajtásához. A jövőben a támogatásokat nagyobb mértékben ilyen előzetes felmérés alapján folyósítanák, a projekt végrehajtásának igazolását követően.

A Bizottság javasolja továbbá az előfinanszírozási kamatra vonatkozó szabályok felülvizsgálatát. A jelenlegi költségvetési rendelet aránytalan adminisztratív terhet ró a támogatások kedvezményezettjeire, amikor arra kötelezi őket, hogy nyissanak külön bankszámlát annak érdekében, hogy visszatéríthessék a támogatások után keletkező kamatokat. A gyakorlatban gyakran igen alacsony összegekről van szó. A Bizottság javasolja a jelenlegi megközelítés megfordítását: az új elv értelmében az előfinanszírozás után képződő kamat nem az Uniót illetné, hacsak a támogatási megállapodás az arányosság okán (pl. rendkívül jelentős összegek esetében) és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében nem rendelkezik úgy, hogy a kamatot a projekt céljaira kell befektetni, vagy be kell szedni.

A közbeszerzési szabályok tekintetében az egyszerűsítés érdekében módosulnak a szerződő fél által bemutatandó bankgaranciára vonatkozó szabályok és a kis értékű szerződések odaítélésére vonatkozó eljárások.

4.2. Eredménynövelés korlátozott erőforrások mellett (külső források bevonása)

A Bizottság két politikai fejleményre figyelemmel látja szükségesnek az uniós források külső forrásbevonás útján történő bővítését: az egyik Barroso elnök 2009-ben, második elnöki periódusának kezdete alkalmából közzétett politikai iránymutatása, amelyben az elnök javasolta a beruházások maximalizálását és innovatív pénzügyi eszközök kidolgozását, a másik pedig a mind nemzeti, mind uniós szinten jelentkező költségvetési korlátok, amelyek jelentős hatással lesznek a jövőbeli (2013 utáni) többéves pénzügyi keretről folytatott tárgyalásokra.

Ez a javaslat számos eszközt alkalmazna az uniós források bővítésére, köztük az alábbiakat:

- A források összevonása a külkapcsolatok területén: A külső címzett bevételekre vonatkozó felülvizsgált szabályokkal együtt az uniós vagyonkezelői alapok létrehozása lehetővé fogja tenni a többféle forrásból (tagállamok, uniós költségvetés, harmadik országok) származó pénzeszközök összevonását;

- Szinergiák az EBB saját forrásaival: a javaslat a vegyes eszközök (EU-források/EBB-források a kockázati tőke, garanciaalapok, hosszú távú hitelek területén) következetes alkalmazására törekszik, figyelembe véve az EBB EU-Szerződésben meghatározott „privilegizált partneri” státuszát és a belső piac megerősítéséhez való hozzájárulását;

- Szinergiák a magántőkével és a köz- és magánszféra közötti partnerségekkel (PPP) : a Bizottság a PPP-k létrehozásának megkönnyítését javasolja, vagy egy előzetes ellenőrzésen megfelelt (közalapokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek megfelelően kezelni képes) magánjogi intézmény Bizottság által történő felhatalmazása révén, vagy olyan alap-jogiaktus útján, amely valamely uniós közjogi testületet egyszerűsített keretrendelet alapján PPP végrehajtásával bíz meg;

- Pénzdíjak forrásbővítő hatása a K+F-ágazatban : sikeres külföldi tapasztalatok alapján a Bizottság pontosítani javasolja a pénzdíjak odaítélésének szabályait; e díjakat a jövőben szélesebb körben lehetne használni a K+F-tevékenységekbe irányuló magánberuházások ösztönzése céljából.

4.3. Az elszámoltathatóság növelése: a végrehajtó partnerek feladatai és az „elfogadható hibakockázat”

4.3.1. A végrehajtási módszerek átalakítása

A javaslat egyszerűsíteni kívánja a végrehajtás különböző módszereit (közvetlen/közvetett centralizált, megosztott, decentralizált és közös igazgatás), koherensebbé kívánja tenni az egyes módszerekre alkalmazandó szabályokat, és meg kívánja erősíteni a végrehajtó partnerek elszámoltathatóságát a Bizottság Szerződésből fakadó feladata ellátásának támogatása érdekében.

A Bizottság olyan közös elveket javasol, amelyek a források közvetett igazgatásának valamennyi esetében alkalmazandók lennének, azaz minden olyan esetben, amikor a Bizottság harmadik feleket bíz meg az uniós költségvetés végrehajtásával. Ezek az elvek (amelyek ágazatspecifikus szabályokkal egészíthetők ki) a következők:

- az uniós források kezelésére való képesség előzetes ellenőrzése, megfelelő figyelemmel az érintett fellépés sajátos kockázataira (rugalmasság és arányosság);

- igazgatási, ellenőrzési és számviteli kötelezettségek (hatékony és eredményes pénzgazdálkodás);

- egységes elszámoltathatósági lánc alkalmazása, nevezetesen a Bizottság végrehajtó partnerei által aláírandó éves igazgatási megbízhatósági nyilatkozatok és rendszeres végső elszámolások révén.

A Bizottság legfontosabb partnerei a tagállamok, amelyeknek döntő szerepük van a költségvetés végrehajtásában (az EUMSZ 317. cikkének (5) bekezdése). A jelenlegi költségvetési rendelet és a Bizottság javaslata ezt a tényt az említett közös elveket tükröző specifikus szabályok révén veszi figyelembe.

A megosztott igazgatásra vonatkozó javaslat azokra a már létező elemekre épít, amelyek bizonyítottan jól működnek a megosztott igazgatás területén. Az EUMSZ 317. cikke alapján, amely előírja, hogy a költségvetési rendelet meghatározza a költségvetés végrehajtása során a tagállamokat terhelő ellenőrzési és számviteli kötelezettségeket és az ezekkel járó felelősséget, a javaslat meghatározza a megosztott igazgatás elve alapján működő igazgatási és konrollrendszerek által ellátandó legfontosabb funkciókat. A tagállamok e funkciók mentén messzemenően rugalmasan alakíthatják ki igazgatási struktúráikat.

4.3.2. Az elfogadható hibakockázat fogalmának bevezetése

Mostanáig a 2 %-os lényegességi küszöb jelentette a Bizottság által végzett kockázatkezelés értékelésére szolgáló standard mérőszámot, amelyet a Számvevőszék a költségvetés teljes terjedelmében alkalmazott, függetlenül az egyes szakpolitikai területek kockázati szintjétől és ellenőrzési költségeitől. A bizottsági kockázatkezelés mérését megfelelőbben lehetővé tevő mérce alkalmazása érdekében a Bizottság javasolja, hogy az egyes szakpolitikai területek tekintetében elfogadható hibakockázatról a Tanács és az Európai Parlament az ellenőrzések költségeit és hasznát elemző bizottsági javaslat nyomán határozzon.

Az egyes szakpolitikai területek tekintetében meghatározott elfogadható hibakockázat ily módon olyan hasznos eszközzé válhat, melyet a Bizottság a programok irányításának a kockázatokat is figyelembe vevő kiigazítása céljából előzetesen alkalmazhat. Az elfogadható hibakockázat alkalmazása nem érinti az ellenőrzési eljárásokat és korrekciós intézkedéseket, amelyeket a hibák észlelése esetében alkalmaznak. Nem vonná maga után továbbá az egyes tagállamokra alkalmazandó eltérő elfogadható hibakockázati szinteket sem, hanem az uniós szintű szakpolitikai területekre lenne alkalmazandó.

2010/0395 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Unió éves költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 322. cikkére, összefüggésben az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéssel és különösen annak 106a. cikkével,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[8],

tekintettel az Európai Számvevőszék véleményére[9],

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

rendes jogalkotási eljárás keretében,

mivel:

3. Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet[10] több alkalommal jelentősen módosult. Mivel további módosításokat – egyebek mellett a Lisszaboni Szerződés által bevezetett módosításokat figyelembe vevő változtatásokat – kell végrehajtani, az 1605/2002/EK, Euratom rendelet helyébe az áttekinthetőség érdekében e rendelet lép.

4. Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet megállapította azokat a költségvetési elveket és pénzügyi szabályokat, amelyeket minden jogalkotási aktusnak és intézménynek tiszteletben kell tartania. Az alapelveket, a rendelet szemléletét és szerkezetét, valamint a költségvetési és a pénzügyi igazgatás alapszabályait meg kell őrizni. Lehetőség szerint felül kell vizsgálni és egyszerűsíteni kell az alapelvektől való eltéréseket, figyelembe véve, hogy azok továbbra is relevánsak-e, mekkora hozzáadott értéket jelentenek az Unió éves költségvetése (a továbbiakban: a költségvetés) számára, és mekkora terhet rónak az érdekelt felekre. Meg kell őrizni és meg kell erősíteni a pénzügyi reform kulcsfontosságú elemeit – a pénzügyi szereplők feladatait, az operatív szolgálatoknál a kontrollfunkciók integrálását, a belső ellenőröket, a tevékenységalapú költségvetés-tervezést, a számviteli elvek és szabályok korszerűsítését és a támogatások alapelveit.

5. Az Európai Központi Bankot sajátos jellege és feladatai – nevezetesen saját pénzügyei kezelésének tekintetében élvezett függetlensége – miatt ki kell zárni e rendelet alkalmazási köréből.

6. A gyakorlati tapasztalatok fényében szabályokat kell e rendeletbe foglalni a költségvetés-végrehajtás változó követelményeinek, például a más támogatókkal közösen végzett társfinanszírozásnak a követése, a külső segélyek hatékonyságának fokozása és a például az Európai Beruházási Bankkal létrehozott sajátos pénzügyi eszközök használatának vagy a köz- és magánszféra közötti partnerségeken keresztül történő végrehajtás elősegítése érdekében.

7. Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet a Szerződésekben foglalt teljes költségvetési ágazatot irányító átfogó elvek és alapvető szabályok megállapítására korlátozódott, miközben a végrehajtási rendelkezéseket az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet[11] állapította meg, a szabályok átláthatóbb hierarchiájának megteremtése és az 1605/2002/EK, Euratom rendelet érthetőségének javítása érdekében. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) szerint felhatalmazás adható a Bizottság részére általános hatályú aktusok elfogadására, amelyek a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítik, illetve módosítják. Ennek következtében a 2342/2002/EK, Euratom rendeletben megállapított egyes rendelkezéseket ebbe a rendeletbe kell beépíteni. Az e rendelet végrehajtására vonatkozó, Bizottság által elfogadott részletes szabályoknak a technikai részletekre és a végrehajtás módozataira kell szorítkozniuk.

8. A büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés az Unió más szakpolitikáinak és belső fellépéseinek szerves részévé vált. Az erre a szakpolitikára alkalmazandó különös pénzügyi rendelkezések így már nem indokoltak, ezért azokat el kell hagyni e rendeletből.

9. Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között 2006. május 17-én létrejött, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló intézményközi megállapodás[12] alapján kialakított 2007–2013-as többéves pénzügyi keretben a külső fellépésekre képzett garanciaalapra a korábbiaktól eltérően nem vonatkoznak különös szabályok. Az alapba irányuló befizetéseket jelenleg külön erre a célra szolgáló költségvetési soron kell feltüntetni. A vonatkozó különös pénzügyi rendelkezésekre már nincs szükség, ezért azokat el kell hagyni e rendeletből.

10. Az előfinanszírozásból származó kamatra vonatkozó szabályokat egyszerűsíteni kell, mivel ezek túlzott adminisztratív terhet jelentenek mind az uniós források címzettjei, mind a Bizottság szolgálatai számára, és a bizottsági szolgálatok, illetve gazdasági szereplők és partnerek közötti félreértésekhez vezetnek. Az egyszerűsítés érdekében különösen a támogatások kedvezményezettjei tekintetében és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban meg kell szüntetni az előfinanszírozási kamatképzés és e kamatok beszedésének kötelezettségét. Az előfinanszírozásból származó kamatok egyes felhatalmazottak által igazgatott programokra történő újrafelhasználása vagy a kamatok beszedése érdekében azonban lehetővé kell tenni, hogy a hatáskör-átruházási megállapodás tartalmazzon ilyen kötelezettséget.

11. A címzett bevételekre vonatkozó átviteli szabályoknak figyelembe kell venniük a külső és belső címzett bevételek közötti különbségtételt. A támogató által hozzárendelt cél tiszteletben tartása érdekében a külső címzett bevételeket automatikusan át kell vinni, és fel kell használni az azon programhoz vagy fellépéshez kapcsolódó műveletek befejezéséig, amelyhez azokat hozzárendelték. Biztosítani kell, hogy a program vagy fellépés utolsó évében kapott külső címzett bevételek felhasználhatók legyenek a következő program vagy fellépés első évében. Biztosítani kell, hogy a belső címzett bevételeket csak egy évre lehessen átvinni, kivéve, ha az alkalmazandó alap-jogiaktus másként rendelkezik, vagy ha az egy éven túli átvitel megfelelően indokolt.

12. Az ideiglenes tizenkettedek tekintetében tisztázni kell az olyan helyzetekre vonatkozó szabályokat, amikor az Európai Parlament úgy határoz, hogy csökkenti az EUMSZ 315. cikkének megfelelően a Tanács által elfogadott ideiglenes tizenkettedeken felüli további kiadások összegét.

13. A Szerződés megállapítja, hogy a többéves pénzügyi keretet rendelet formájában kell meghatározni. Ezért a 2007–2013-ra szóló többéves pénzügyi keret bizonyos rendelkezéseit be kell építeni ebbe a rendeletbe. Így különösen – a költségvetési fegyelem biztosítása érdekében – kapcsolatot kell teremteni a többéves pénzügyi keret és az éves költségvetési eljárás között. Bele kell foglalni az Európai Parlament és a Tanács arra irányuló kötelezettségvállalásáról szóló rendelkezéseket is, hogy tiszteletben tartsák a strukturális műveletekre, a vidékfejlesztésre és az Európai Halászati Alapra vonatkozó alap-jogiaktusokban meghatározott kötelezettségvállalási előirányzatok elosztását.

14. Egyrészt a költségvetési hatóság által engedélyezett előirányzatokból származó belső címzett bevételek, másrészt a különböző támogatók által az egyes programokhoz vagy fellépésekhez rendelt és tőlük beszedett külső címzett bevételek sajátosságainak figyelembevétele érdekében módosítani kell a címzett bevételekre vonatkozó eltérést. A külső támogatók számára lehetővé kell tenni, hogy külső – különösen humanitárius célú – fellépéseket társfinanszírozzanak; ezt olyan esetekben is lehetővé kell tenni, amikor az alap-jogiaktus kifejezetten nem rendelkezik ilyen társfinanszírozásról. Az ingatlanállomány kezelését megkönnyítendő, a belső címzett bevételek listájára fel kell venni az épületek értékesítéséből és az ezzel összefüggő műveletekből származó bevételeket.

15. A címzett bevételek költségvetési tervezetben történő bemutatása tekintetében növelni kell az átláthatóságot annak meghatározása révén, hogy a címzett bevételeket olyan összeggel kell beállítani a költségvetési tervezetbe, amely összeg a tervezet megállapítása idejében biztosnak tekinthető.

16. Ami az egyediség elvét illeti, a továbbiakban megszűnik a kötelező és a nem kötelező kiadások közötti megkülönböztetés. Az átcsoportosításokat érintő rendelkezéseket ezért ennek megfelelően ki kell igazítani.

17. Egyes pontokon egyszerűsíteni és pontosítani kell az előirányzatok átcsoportosítására vonatkozó, a gyakorlatban nehézkesnek vagy homályosnak bizonyult szabályokat is. Biztosítani kell a költségvetés eredményesebb végrehajtását különösen a kifizetési előirányzatok, a címzett bevételek és a több címben közös igazgatási előirányzatok vonatkozásában. Ennek érdekében egyszerűsíteni kell az átcsoportosítások tipológiáját, és egyes átcsoportosítások jóváhagyási eljárását illetően nagyobb rugalmasságot kell lehetővé tenni. Különösen relevánsnak és hatékonynak bizonyult e tekintetben az a lehetőség, hogy a Bizottság nemzetközi humanitárius katasztrófák és válságok esetén dönthet a fel nem használt költségvetési előirányzatok átcsoportosításáról. Ezt a lehetőséget ezért ki kell terjeszteni a december 1-je után bekövetkező hasonló eseményekre. Ezekben az esetekben az átláthatóság érdekében a Bizottságnak haladéktalanul értesítenie kell döntéséről a költségvetési hatóságot. Ugyancsak lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság – bizonyos határokon belül – önállóan dönthessen a sürgõsségisegély-tartalékból történő átcsoportosításokról.

18. Az arányosságra vonatkozó rendelkezések tekintetében az engedélyezésre jogosult tisztviselő által végzett kockázatértékelés részeként be kell vezetni az elfogadható hibakockázat fogalmát. Lehetővé kell tenni az intézmények számára, hogy elmozdulhassanak a Számvevőszék által a mögöttes tranzakciók jogszerűsének és szabályosságának igazolásához használt általános 2 %-os lényegességi küszöbtől. Az elfogadható hibakockázat megfelelőbb alapot jelent a mentesítésért felelős hatóság számára a bizottsági kockázatkezelés minőségének megítéléséhez. Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezért szakpolitikai területenként meg kell állapítania az elfogadható hibakockázat szintjét, a kontrollfunkciók költség-haszon elemzésének figyelembevételével.

19. Az EUMSZ 316. cikkének alkalmazásában rendelkezni kell arról, hogy az Európai Tanács és a Tanács a költségvetés ugyanazon szakaszában szerepeljen.

20. Az EUMSZ értelmében módosított éves költségvetési eljárásnak meg kell jelennie ebben a rendeletben.

21. A költségvetés megállapítása tekintetében fontos pontosan meghatározni a Bizottság által összeállított költségvetési tervezet szerkezetét és tartalmát. A költségvetési tervezetet megelőző általános bevezetés tartalmát pontosabban kell meghatározni. Szükséges továbbá rendelkezni a következő évekre vonatkozó pénzügyi programozásról és a Bizottságnak biztosított azon lehetőségről, hogy a költségvetési kérések támogatására munkadokumentumokat nyújtson be.

22. A közös kül- és biztonságpolitika sajátosságainak tekintetében naprakésszé kell tenni az EUMSZ és az Európai Unióról szóló szerződés V. és VI. címének az alap-jogiaktusok formájára vonatkozó rendelkezéseit. Emellett összhangba kell hozni az EUMSZ rendelkezéseivel a külső fellépések terén végrehajtandó előkészítő intézkedések elfogadási eljárását.

23. A végrehajtás módjaira vonatkozó rendelkezések, amelyek különösen a végrehajtási hatáskörök harmadik felekre történő átruházásának feltételeit szabályozzák, az évek során túl összetettekké váltak, így ezeket egyszerűsíteni kell. Fenn kell tartani ugyanakkor az átruházás eredeti célját, azaz annak biztosítását, hogy a kiadásokat a végrehajtás módjától függetlenül az ellenőrzés és az átláthatóság olyan szintje mellett hajtsák végre, amely megegyezik a bizottsági szolgálatoktól elvárt szinttel. Világos megkülönböztetést kell ezért tenni azon helyzetek között, amikor a költségvetést közvetlenül – a Bizottság vagy végrehajtó ügynökségei – hajtják végre, illetve amikor a költségvetés harmadik felek által, közvetett módon kerül végrehajtásra. Ennek lehetővé kell tennie egy, a közvetett igazgatásra vonatkozó közös rendszer létrehozását, és biztosítani kell, hogy e rendszer hozzáigazítható legyen az ágazatspecifikus szabályokhoz, különösen abban az esetben, amikor a költségvetést megosztott igazgatás keretében közvetett módon a tagállamok hajtják végre. E közös rendszernek tartalmaznia kell azokat az alapelveket, amelyeket a Bizottságnak tiszteletben kell tartania abban az esetben, ha úgy dönt, hogy a költségvetést közvetett módon hajtja végre, valamint tartalmaznia kell a megbízott felek által betartandó alapelveket is. A Bizottságnak képesnek kell lennie az uniós szabályok és eljárások alkalmazására, vagy arra, hogy elfogadja a megbízott fél szabályainak és eljárásainak alkalmazását, feltéve, hogy utóbbi szavatolja az Unió pénzügyi érdekeinek egyenértékű védelmét.

24. Az előzetes értékelés alá nem tartozó tagállamok kivételével a felek előzetes értékelésének szabályait oly módon kell kiigazítani, hogy azok biztosítsák, hogy minden megbízott szervezet vagy személy az e rendeletben előírttal egyenértékű szinten garantálja az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét. A Bizottság felügyeleti feladatainak részeként meg kell határozni az ellenőrzési és számviteli kötelezettségeket, köztük a költségvetés igazgatásának egyes típusai esetében követendő végső elszámolási eljárásokat.

25. Az operatív szükségletek figyelembevétele és a lehetséges kedvezményezettek vagy végrehajtó partnerek által eszközölt végrehajtás megkönnyítése érdekében a követelményeknek arányosnak kell maradniuk a fellépés sajátos kockázataival és általános kontrollkörnyezetével. Annak értékelése során, hogy a harmadik fél vagy entitás kapacitásai lehetővé teszik-e, hogy megfeleljen e követelményeknek, figyelembe kell venni a feladatok természetét és a fellépés végrehajtásának felügyelete és támogatása keretében a Bizottság által végrehajtott intézkedéseket. E rendeletnek továbbá a költségvetés és a szakpolitikai feladatok eredményesebb végrehajtása érdekében rendelkezéseket kell tartalmaznia új pénzügyi eszközökre, például a pénzügyi eszközökre és a köz- és magánszféra közötti partnerségekre.

26. Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 185. cikke alapján uniós szervekként intézményesített köz- és magánszféra közötti partnerségek (PPP-k) tapasztalatai azt mutatják, hogy további alternatívákkal kell bővíteni az eszközválasztékot, olyan szervek bevonása érdekében, amelyek szabályai rugalmasabbak és hozzáférhetőbbek a magánszférabeli partnerek számára, mint az uniós intézményekre vonatkozó szabályok. Ezen alternatív megoldásokat közvetett igazgatással kell működtetni. Az egyik alternatíva egy alap-jogiaktussal létrehozott és az uniós alapok hatékony és eredményes kezelésének biztosításához szükséges elveket szem előtt tartó pénzügyi szabályok által vezérelt szerv kialakítása. Ezeket az elveket felhatalmazáson alapuló rendeletben kell elfogadni, és azokra az elvekre kell építeni, amelyeket a költségvetés végrehajtásával megbízott harmadik feleknek be kell tartaniuk. Egy további alternatíva a PPP-k valamely tagállam magánjoga alá tartozó szervek általi végrehajtása.

27. Az EUMSZ 317. cikkének alkalmazásában be kell vezetni a rendeletbe a költségvetést közvetetten, megosztott igazgatás keretében végrehajtó tagállamokra vonatkozó alapvető ellenőrzési és számviteli kötelezettségeket, amelyeket jelenleg csak az ágazatspecifikus rendeletek tartalmaznak. Ezért minden érintett szakpolitikai terület tekintetében koherens keretet létrehozó rendelkezéseket kell alkotni a harmonizált, nemzeti szintű igazgatási rendszerről, az e rendszerekre irányadó közös igazgatási és kontrollkötelezettségekről, az éves igazgatási megbízhatósági nyilatkozatról és az erről adott független ellenőri véleményről, egy éves nyilatkozatról, amelyben a tagállamok felelősséget vállalnak a rájuk bízott uniós források kezeléséért, a végső elszámolásról és a Bizottság által működtetett felfüggesztési és korrekciós mechanizmusokról. A részletes rendelkezéseket továbbra is az ágazatspecifikus rendeletekben kell meghatározni.

28. A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő feladatai tekintetében pontosítani kell néhány, különösen az általa létrehozott előzetes és utólagos belső kontrolleljárásokra, illetve jelentéstételi kötelezettségére vonatkozó rendelkezést. Ebben a tekintetben naprakésszé kell tenni éves tevékenységi jelentésének tartalmát azzal a gyakorlattal összhangban, amely szerint a jelentés tartalmazza azokat a pénzügyi és igazgatási információkat, amelyek a feladatainak ellátásáról szóló megbízhatósági nyilatkozat alátámasztásához szükségesek.

29. Pontosítani kell a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének feladatait; meg kell határozni különösen azt, hogy ő az egyetlen személy, aki jogosult a számviteli szabályok és a harmonizált számlatükör megállapítására, míg a többi intézmény számvitelért felelős tisztviselője saját intézményének számviteli eljárásait határozza meg.

30. Elősegítendő egyes programok vagy fellépések pénzügyi intézmények által történő végrehajtását, e rendeletnek lehetővé kell tennie vagyonkezelői számlák nyitását. Ilyen számlákat a Bizottság nevében vagy megbízásából lehetne nyitni valamely pénzügyi intézmény könyveiben. A számlákat az illető pénzügyi intézménynek kell kezelnie az engedélyezésre jogosult tisztviselő felelőssége mellett, és lehetővé kell tenni, hogy e számlák pénzneme eurón kívül más deviza is lehessen.

31. A bevételi műveletek tekintetében a költségvetési szükségletek figyelembevétele érdekében ésszerűsíteni kell a követelésekre vonatkozó becslések szabályait. A nyilvántartásba vétel akkor lenne kötelező, amikor a bevétel meghatározott valószínűséggel várható, és ésszerű közelítéssel számszerűsíthető. Az egyszerűsítés érdekében rendelkezéseket kell alkotni a tervezett követelések kiigazításának vagy törlésének eljárásairól.

32. Pontosítani kell, és meg kell erősíteni a beszedés szabályait. Ennek keretében világosan meg kell határozni, hogy a megállapított követelés törlése nem vonja maga után az Európai Unió valamely megállapított jogosultságáról való lemondást. Ezen túlmenően, az Unió pénzügyi érdekei védelmét megerősítendő, a tagállamok a visszatérítendő uniós forrásokat nem kezelhetik saját állami vállalataik követeléseinél kevésbé kedvezően.

33. Az ideiglenesen beszedett pénzbírságok kezeléséről szóló bizottsági közleményt[13] figyelembe véve, a pénzbírságok, büntetések és szankciók útján befolyt összegeket és az ezek által generált bevételeket az ezeket kivető határozat elleni valamennyi jogorvoslati lehetőség kimerülését követő évben kell bevételként elszámolni. E szabály alóli kivételként a költségvetésbe beállítandó pénzbírságok vagy büntetések teljes összegének legfeljebb 2 %-át a közlemény által létrehozott alapba kell befizetni.

34. A kifizetések tekintetében és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban világosan meg kell határozni a kifizetések különböző típusait. Továbbá, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőnek a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által meghatározott elszámolási szabályokkal összhangban rendszeresen el kell számolnia az előfinanszírozási kifizetéseket. Ennek érdekében a szerződéseknek, támogatási határozatoknak, támogatási megállapodásoknak és harmadik felekkel kötött hatáskör-átruházási megállapodásoknak megfelelő rendelkezéseket kell tartalmazniuk.

35. Lehetővé kell tenni, hogy az intézmények előzetesen megállapodhassanak a dokumentumok elektronikus úton történő továbbításának hivatalos elfogadásáról. Emellett az elektronikus és digitalizált dokumentumokról szóló bizottsági határozatokkal összhangban naprakésszé kell tenni a kötelezettségvállalásokra alkalmazandó ellenőrzésekről szóló pénzügyi rendelkezéseket, és ezekben kifejezetten el kell ismerni, hogy az elektronikus megrendelőlapok és számlák jogilag érvényes módon hoznak létre jogi kötelezettségvállalásokat.

36. Az Unió pénzügyi érdekei védelmének erősítése érdekében tökéletesíteni kell a kizárásra vonatkozó szabályokat. Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek[14] megfelelően ki kell egészíteni a szabályokat a pénzmosásra történő utalással. A szakmai kötelességszegéssel kapcsolatos bűncselekmény, csalás, korrupció, bűnszervezetben való részvétel, pénzmosás vagy az Unió pénzügyi érdekeit sértő hasonló bűncselekmény miatt jogerősen elítélt részvételre jelentkezők vagy ajánlattevők kizárásának eseteit továbbá ki kell terjeszteni a felettük képviseleti, döntéshozatali vagy ellenőrzési jogkörrel rendelkező személyekre. Az arányosság érdekében azonban a kizárás nem vonatkozhat azokra a részvételre jelentkezőkre vagy ajánlattevőkre, akik bizonyítani tudják, hogy megfelelő intézkedéseket hoztak a képviseleti jogkörrel rendelkező, érintett személyekkel szemben. Végül, az intézmény működésének folyamatosságát biztosítandó, eltérést kell bevezetni a csőd vagy hasonló helyzet, súlyos szakmai kötelességszegés, társadalombiztosítási járulék- vagy adófizetés elmulasztása alapján történő kizárási kötelezettség alól a tárgyalásos eljárás esetén, ha műszaki, művészeti vagy kizárólagos jogok védelmével kapcsolatos okokból a szerződés csak egy bizonyos gazdasági szereplőnek ítélhető oda.

37. Bár az Európai Központi Bank (EKB) és az Európai Beruházási Bank (EBB) sajátos jogállással rendelkezik az uniós kereten belül, saját forrásaik felhasználása érinti az Unió pénzügyi érdekeit. Ezért hozzáférést kell biztosítani számukra az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében létrehozott, kizárásokat tartalmazó központi adatbázisban tárolt információkhoz, és saját felelősségükre figyelembe kell venniük ezeket az információkat a szerződések közbeszerzési szabályaik alapján történő odaítélése során. Az EKB-nak és az EBB-nek továbbítania kell a Bizottság felé a csalás vagy az Unió pénzügyi érdekeit sértő hasonló bűncselekmény miatt jogerősen elítélt ajánlattevőkre vonatkozó információkat.

38. A közigazgatási és pénzügyi szankciók tekintetében az adatvédelmi követelményekkel összhangban szilárd jogalapot kell biztosítani az ilyen szankciókat alkalmazó határozatok közzététele tekintetében. Adatvédelmi és jogbiztonsági okokból e közzétételnek fakultatívnak kell lennie.

39. A jogi egyértelműség és az egyszerűsítés érdekében felül kell vizsgálni az uniós támogatások odaítélésének és nyomon követésének kereteit, különösen az átláthatóság, az egyenlő bánásmód, a társfinanszírozás, a nem profitcélú felhasználás, a működési támogatások fokozatos csökkentése, a visszamenőleges odaítélések tilalma és az ellenőrzés elvét végrehajtó különös rendelkezéseket.

40. Az uniós támogatások odaítélése és nyomon követése kereteinek alkalmazásában a gyakorlati tapasztalatok fényében pontosítani kell az átalányösszeg-rendszert (átalányösszegek, standard egységköltség, átalányfinanszírozás), és azt egyértelműen el kell választani a reálköltségek utólagos ellenőrzésétől. Az ellenőrzési intézkedéseket ezen új megközelítéshez kell igazítani, biztosítva operatív ellenőrzések kérésének lehetőségét, illetve azt, hogy az ellenőrzési megállapítások az adott kedvezményezett nem ellenőrzött projektjeire is kiterjeszthetők legyenek, amennyiben hasonló projekteknél visszatérő hibákat észleltek. Végül, a csak két lépcsőben elérhető természetes személyek széles köre számára indított programok végrehajtásának megkönnyítése érdekében bizonyos feltételek mellett ki kell terjeszteni azt a lehetőséget, hogy a kedvezményezettek pénzügyi támogatások útján harmadik felek számára továbboszthatják a nekik ítélt támogatásokat. A támogatások továbbosztását engedélyezni kell, amennyiben az első számú kedvezményezett megfelelő biztosítékokat mutat be, és a támogatási megállapodás megfelelő rendelkezéseket tartalmaz a további kedvezményezettek kiválasztására vonatkozó mérlegelési jogkör és a továbbosztott támogatás összegének korlátozására.

41. A pénzdíjakat, mint a pénzügyi támogatás új típusát, a támogatási rendszertől külön kell szabályozni, éspedig olyan sajátos szabályok révén, amelyek nem tartalmaznak utalást várható költségekre. A pénzdíjakat az éves munkatervben kell szerepeltetni, és azokat egy meghatározott értékhatár felett a kedvezményezettnek vagy a nyertes pályázónak kell odaítélnie, a Bizottság által jóváhagyott feltételek és kritériumok alapján.

42. A pénzügyi eszközök egyre fontosabb szerepet játszanak az uniós alapok hatásainak multiplikálásában, amennyiben az uniós alapokat más alapokkal vonják össze, vagy azok további forrásokat mozgatnak meg. Mivel e pénzügyi eszközök nem építhetők be a szolgáltatások vagy támogatások rendszerébe, a pénzügyi támogatás új típusát kell létrehozni.

43. A könyvvezetésre és a beszámolóra vonatkozó szabályok tekintetében egyszerűsíteni kell a beszámolók tartalmát annak megállapítása révén, hogy az uniós beszámolók csak az összevont pénzügyi beszámolót és az aggregált költségvetési számlákat tartalmazzák. Az EKB sajátos, független státuszának figyelembevétele érdekében pontosítani kell azt is, hogy az összevont beszámolók készítésének folyamata csak az uniós költségvetés által finanszírozott intézményeket érinti.

44. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője és az összevonásban szereplő intézmények vagy szervek számvitelért felelős tisztviselői feladatainak és felelősségei körének világos szétválasztása érdekében rendelkezni kell arról, hogy a pénzügyi év költségvetési végrehajtásáról és pénzgazdálkodásáról szóló jelentést minden intézménynek vagy szervnek a következő pénzügyi év március 31-ig el kell készítenie, és el kell küldenie a költségvetési hatóság és a Számvevőszék számára.

45. Az Unió számviteli elvei és szabályai és a nemzetközi költségvetési számviteli standardok (IPSAS) közötti koherencia biztosítása érdekében naprakésszé kell tenni az Unió számviteli elveit és szabályait.

46. Naprakésszé kell tenni az előzetes és a végleges beszámolókra vonatkozó szabályokat, és rendelkezni kell különösen a konszolidációs célból a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének elküldendő, a beszámolókat kísérő jelentéscsomagról. Hivatkozni kell továbbá a költségvetésből finanszírozott intézmények és szervek által végleges beszámolóik tekintetében kiadott, a Számvevőszék számára a beszámolók kíséretében továbbított teljességi nyilatkozatra, valamint az Unió végleges összevont beszámolója kíséretében elküldendő teljességi nyilatkozatra. Végül korábbi határidőt kell megállapítani a Bizottságon kívüli intézmények és a költségvetésből finanszírozott szervek előzetes beszámolóira vonatkozó számvevőszéki megállapítások közlése tekintetében annak érdekében, hogy ezen intézmények végleges beszámolóikat a Számvevőszék megállapításainak ismeretében állíthassák össze.

47. A Bizottság által a mentesítés kapcsán benyújtandó információk tekintetében a Bizottságnak az elért eredmények alapján az Unió pénzügyi helyzetét értékelő jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, az EUMSZ 318. cikkének megfelelően. Megfelelő rendelkezéseket kell ezért bevezetni ebbe a rendeletbe e jelentésre vonatkozóan, összefüggésben az egyéb meglévő jelentéstételi követelményekkel.

48. A strukturális alapokra, a Kohéziós Alapra, az Európai Halászati Alapra, az Európai Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Alapra és a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségben létrehozott, megosztott igazgatással irányított alapokra vonatkozó különös rendelkezések tekintetében a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelethez[15] mellékelt bizottsági nyilatkozatban foglalt, az előlegek visszafizetésére és az előirányzatok újbóli hozzáférhetővé tételére vonatkozó rendelkezést fenn kell tartani. Ezen túlmenően az átvitelre vonatkozó szabálytól eltérve lehetővé kell tenni a pénzügyi év végén rendelkezésre álló, az előlegfizetések visszafizetéséből keletkező kötelezettségvállalási előirányzatok átvitelét a program lezárásáig, és azok felhasználását, amennyiben más kötelezettségvállalási előirányzatok már nem állnak rendelkezésre.

49. Pontosítani kell továbbá a Közös Kutatóközpont (KKK) közbeszerzési és támogatási eljárásokon való részvételét azon esetek tekintetében, amikor a KKK egészében vagy részben a költségvetésből, a kutatási alapokban általában a KKK számára címzett költségvetési sorokon kívül finanszírozott tevékenységeket végez. Amikor harmadik félként vesz részt közbeszerzési és támogatási eljárásokon, a KKK-t mentesíteni kell a kizárási kritériumokra, közigazgatási és pénzügyi szankciókra, a gazdasági és pénzügyi kapacitásra és biztosítéknyújtási kötelezettségre vonatkozó rendelkezések alkalmazása alól. Ezenkívül figyelembe kell venni a KKK által más intézmények vagy a Bizottság számára a közbeszerzési szabályok hatályán kívül eső, belső adminisztratív eljárások keretében nyújtott műszaki és tudományos szolgáltatásokat is. Végül e feladatok eredményes teljesítése érdekében az említett feladatok ellátásához kapcsolódó tevékenységekből származó bevételeket kivételesen külső címzett bevételnek kell tekinteni.

50. A külső fellépések végrehajtására vonatkozó különös rendelkezéseket hozzá kell igazítani a végrehajtási módszerek tekintetében javasolt változásokhoz.

51. Az Unió külső fellépések és fejlesztés terén betöltött nemzetközi szerepének megerősítése, valamint láthatóságának és hatékonyságának növelése céljából a Bizottság számára engedélyezni kell vészhelyzeti, vészhelyzetet követő és tematikus intézkedések céljára szolgáló európai vagyonkezelői alapok létrehozását és irányítását. Jóllehet ezek az alapok nem képeznék részét a költségvetésnek, irányításuk során az uniós források felhasználásnak biztonsága és átláthatósága által szükségessé tett mértékben be kell tartani az e rendeletben meghatározott szabályokat. Ebből a célból a támogatók képviseletét biztosító és a vagyonkezelői alap eszközeinek felhasználásáról döntő igazgatótestületek elnökségét a Bizottságnak kell betöltenie. Ezenfelül az egyes vagyonkezelői alapok számvitelért felelős tisztviselőjének tisztét minden esetben a Bizottság számviteli tisztviselőjének kell betöltenie.

52. A közvetett igazgatás keretében külső fellépések végrehajtásával megbízott jogalanyok tekintetében meg kell állapítani, hogy különös rendkívüli és külső körülmények hiányában a hatáskör-átruházási megállapodás Bizottsággal történő aláírásától számított legfeljebb három évig köthetnek szerződéseket és támogatási megállapodásokat. E határidő azonban nem alkalmazandó a strukturális alapokra vonatkozó eljárás szerint végrehajtott többéves programokra. E többéves programok esetében az előirányzatok visszavonásának részletes szabályait ágazatspecifikus rendelkezésekben kell megállapítani.

53. A külső fellépésekre alkalmazandó különös közbeszerzési szabályok tekintetében alap-jogiaktus nélküli programvégrehajtás esetén és indokolt rendkívüli körülmények fennállásakor engedélyezni kell harmadik országok állampolgárainak részvételét a közbeszerzési eljárásban.

54. Az igazgatási előirányzatokra vonatkozó különös rendelkezések tekintetében lehetővé kell tenni, hogy az intézmények hosszú távú ingatlanpolitikát alakítsanak ki, és kihasználják az Unió kedvező pénzpiaci hitelminősítéséből következő alacsony kamatlábakat. Ennek érdekében engedélyezni kell az intézmények számára, hogy ingatlanvásárlás céljából a költségvetésen kívül hiteleket vegyenek fel. Ez lehetővé tenné a jelenlegi bonyolult rendszer egyszerűsítését, miközben biztosítaná a költségek csökkentését és a nagyobb átláthatóságot.

55. A kutatási keretprogramok tekintetében a gyakorlati tapasztalatok fényében pontosítani kell a szakértők szerepét betöltő természetes személyek speciális kiválasztási eljárásának alkalmazási körét, mivel e személyek segítségére szükség van a projektjavaslatok, támogatások elnyerésére irányuló pályázatok, projektek és ajánlatok értékelése, valamint a szakértői véleményezés és tanácsadás során.

56. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az e rendelet alkalmazását szolgáló részletes szabályok létrehozása céljából a Szerződés 290. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló aktusokat, az eredményes és hatékony pénzgazdálkodás szükséges elveinek meghatározása céljából az EUMSZ és az Euratom-Szerződés alapján létrehozott szervekre vonatkozó pénzügyi keretrendeletet és a köz- és magánszféra közötti partnerségre létrehozott szervek számára költségvetésirendelet-mintát fogadjon el.

57. E rendeletet csupán szükség esetén kell felülvizsgálni. A túl gyakori felülvizsgálat aránytalan mértékben megnöveli az igazgatási struktúrák és eljárások új szabályokhoz való igazításának költségeit. Feltehető továbbá, hogy három év túl rövid idő ahhoz, hogy helytálló következtetéseket vonhassunk le a hatályos szabályok alkalmazásával kapcsolatban.

58. A jelenlegi programok végrehajtásának folyamatossága érdekében a költségvetést közvetetten, megosztott igazgatás keretében végrehajtó tagállamok ellenőrzéssel és számvitellel kapcsolatos kötelezettségeire vonatkozó rendelkezések csak az ágazatspecifikus rendeletek következő generációjára vonatkozhatnak,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

ELSŐ RÉSZ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK

I. CÍM TÁRGY ÉS HATÁLY

1. cikk Tárgy

E rendelet meghatározza az Unió éves költségvetésének (a továbbiakban: a költségvetés) megállapítására és végrehajtására, valamint az elszámolások bemutatására és ellenőrzésére vonatkozó szabályokat.

2. cikkHatály

Bármely, a költségvetés bevételeinek vagy kiadásainak végrehajtására vonatkozó, más jogalkotási aktusban foglalt rendelkezésnek meg kell felelnie a II. címben meghatározott költségvetési alapelveknek.

Ez a rendelet az Európai Parlamentre, az Európai Tanácsra és a Tanácsra, az Európai Bizottságra, az Európai Unió Bíróságára és az Európai Számvevőszékre, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságra, a Régiók Bizottságára, az európai ombudsmanra, az európai adatvédelmi biztosra és az Európai Külügyi Szolgálatra (a továbbiakban: intézmény[ek]) alkalmazandó.

Ez a rendelet nem alkalmazandó az Európai Központi Bankra.

Ez a rendelet alkalmazandó az Euratom Ellátási Ügynökség számára a költségvetésben elkülönített előirányzatokhoz kapcsolódó igazgatási kiadások végrehajtására.

II. CÍMKÖLTSÉGVETÉSI ALAPELVEK

3. cikk Költségvetési alapelvek

A költségvetést az egységesség, a teljesség, az évenkéntiség, az egyensúly, az elszámolási egység, a globális fedezet, az egyediség, a hatékony és eredményes belső kontrollt igénylő hatékony és eredményes pénzgazdálkodás és az átláthatóság e rendeletben megállapított elvével összhangban kell elkészíteni és végrehajtani.

1. FEJEZETAZ EGYSÉGESSÉG ÉS A TELJESSÉG ELVE

4. cikkA költségvetés fogalmának meghatározása

1. A költségvetés az a jogszabály, amely minden pénzügyi évre előre jelzi és engedélyezi az Unió és az Európai Atomenergia-közösség számára szükséges összes bevételt és kiadást.

2. Az Unió bevételei és kiadásai a következőkből állnak:

a) az Unió bevételei és kiadásai, beleértve azon igazgatási kiadásokat, amelyek a közös kül- és biztonságpolitikával kapcsolatosan az Európai Unióról szóló szerződés rendelkezései alapján keletkeztek az intézményeknél, valamint az említett rendelkezések végrehajtása által előidézett operatív kiadásokat, amennyiben azok a költségvetést terhelik;

b) az Európai Atomenergia-közösség bevételei és kiadásai.

5. cikkAz egységesség és a teljesség elvére vonatkozó szabályok

1. A 80. cikkre figyelemmel, bevétel nem szedhető be, és kiadás nem teljesíthető, amíg azt a költségvetés egy tételére nem könyvelték le.

2. Az engedélyezett előirányzatokat meghaladó kiadás nem teljesíthető, illetve nem engedélyezhető.

3. Előirányzat nem szerepelhet a költségvetésben, amennyiben nem tartozik egy szükségesnek ítélt kiadási tételhez.

4. Az Unió tulajdonát képező pénzeszközökből származó kamat nem az Unió számára esedékes, kivéve akkor, ha erről az 55. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii)–viii) alpontjában felsorolt feljogosított entitásokkal kötött megállapodások és kedvezményezettekkel kötött, támogatásról szóló határozatok vagy megállapodások eltérően rendelkeznek. Ezekben az esetekben az ilyen kamatot újra fel kell használni a megfelelő programra, vagy be kell szedni.

2. FEJEZETAZ ÉVENKÉNTISÉG ELVE

6. cikkFogalommeghatározás

A költségvetésben szereplő előirányzatokat egy pénzügyi évre engedélyezik, amely január 1-jétől december 31-ig tart.

7. cikkAz előirányzatok típusai

1. A költségvetés kötelezettségvállalási előirányzatokból és kifizetési előirányzatokból álló differenciált előirányzatokat, valamint nem differenciált előirányzatokat tartalmaz.

2. A kötelezettségvállalási előirányzatok a folyó pénzügyi évben tett jogi kötelezettségvállalások összes költségét fedezik, a 83. cikk (2) bekezdésére és a 180. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel.

3. A kifizetési előirányzatok a folyó és/vagy a korábbi pénzügyi években vállalt jogi kötelezettségek teljesítésére szolgáló kifizetéseket fedezik.

4. Az (1) és (2) bekezdés nem érinti a második rész I., IV. és VI. címének különös rendelkezéseit. Nem akadályozza sem globális kötelezettségvállalások létrehozását, sem a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekben történő teljesítését.

8. cikkA bevételek és az előirányzatok számvitelének szabályai

1. A pénzügyi év bevételeit a pénzügyi évben beszedett összegek alapján kell elszámolni a pénzügyi évre. A következő pénzügyi év január hónapjára vonatkozó saját források azonban az 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet[16] értelmében előzetesen is befizethetőek.

2. A hozzáadottérték-adó saját források, a bruttó nemzeti jövedelmen alapuló kiegészítő forrás és bármely pénzügyi hozzájárulás tekintetében a bejegyzések az (1) bekezdésben említett rendelettel összhangban kiigazíthatók.

3. Az egy adott pénzügyi évre engedélyezett előirányzatok kizárólag arra használhatók fel, hogy az adott pénzügyi évre vállalt és kifizetett kiadásokat és az előző pénzügyi évek kötelezettségvállalásaival szemben esedékes összegeket fedezzék.

4. A kötelezettségvállalásokat a december 31-ig vállalt jogi kötelezettségek alapján kell elszámolni, a 83. cikk (2) bekezdésében említett globális kötelezettségvállalásokra és a 180. cikk (2) bekezdésében említett, harmadik országokkal megkötött finanszírozási megállapodásokra figyelemmel, amelyeket december 31-ig kell a költségvetési kötelezettségvállalások alapján elszámolni.

5. A kifizetéseket a számvitelért felelős tisztviselő által legkésőbb az adott év december 31-éig teljesített kifizetések alapján kell elszámolni a pénzügyi évre.

6. A (3), (4) és (5) bekezdéstől eltérve, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap kiadásait a második rész I. címében megállapított szabályokkal összhangban kell elszámolni a pénzügyi évre.

9. cikkElőirányzatok megszüntetése és átvitele

1. Azokat az előirányzatokat, amelyeket nem használtak fel azon pénzügyi év végéig, amelyben szerepeltették őket, meg kell szüntetni.

Kizárólag a következő pénzügyi évre azonban átvihetőek, egy, az illetékes intézmény által legkésőbb február 15-ig meghozott határozattal a (2) és (3) bekezdéssel összhangban, vagy automatikusan a (4) bekezdésnek megfelelően.

2. A differenciált kötelezettségvállalási előirányzatok és azon nem differenciált előirányzatok, amelyeket a pénzügyi év lezárásakor még nem kötöttek le, a következő összegek tekintetében átvihetőek:

a) az olyan kötelezettségvállalási előirányzatoknak megfelelő összegek, amelyekre vonatkozóan a kötelezettségvállalási eljárás előkészítő szakaszainak legnagyobb része december 31-ig lezajlott. Ezen összegeket a következő év március 31-éig le lehet kötni;

b) azon összegek, amelyek akkor szükségesek, ha a jogalkotó hatóság a pénzügyi év utolsó negyedévében fogadott el alap-jogiaktust, és a Bizottság nem tudta lekötni az e célra meghatározott előirányzatokat december 31-ig.

3. A kifizetési előirányzatok átvihetők azon összegek tekintetében, amelyek a meglévő kötelezettségvállalások vagy az áthozott kötelezettségvállalási előirányzatokhoz kapcsolódó kötelezettségvállalások fedezéséhez szükségesek, amennyiben a következő évi költségvetésben a vonatkozó sorokon meghatározott előirányzatok nem fedezik a szükségleteket. Az érintett intézmény először a folyó költségvetési évre engedélyezett előirányzatokat használja fel, és az áthozott előirányzatokat nem használja fel addig, amíg az előbbieket ki nem meríti.

4. A pénzügyi év zárásakor szabályszerűen vállalt kötelezettségeknek megfelelő nem differenciált előirányzatokat automatikusan csak a következő pénzügyi évre lehet átvinni.

5. Az érintett intézmény legkésőbb március 15-ig tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot (a továbbiakban: a költségvetési hatóság) az átvitelre vonatkozóan meghozott határozatról, és minden költségvetési tételről közli, hogy a (2) és (3) bekezdés kritériumait hogyan alkalmazta az egyes átvitelekre.

6. A 10. cikk sérelme nélkül, a tartalékba helyezett előirányzatokat és a személyzeti kiadások előirányzatait nem lehet átvinni.

10. cikkA címzett bevételek átvitelének szabályai

A fel nem használt bevételek és a december 31-én rendelkezésre álló, a 18. cikkben említett címzett bevételekből felmerülő előirányzatok átvitelre kerülnek a következők szerint:

a) a külső címzett bevételeket automatikusan át kell vinni, és teljes mértékben fel kell használni az adott programhoz vagy fellépéshez kapcsolódó műveletek lezárásáig; a program vagy fellépés utolsó évében kapott külső címzett bevételek felhasználhatók a következő program vagy fellépés első évében;

b) a belső címzett bevételeket csak egy évre lehet átvinni, kivéve, ha az alkalmazandó alap-jogiaktus másként rendelkezik, vagy megfelelően indokolt rendkívüli körülmények állnak fenn; először a rendelkezésre álló vonatkozó előirányzatokat kell felhasználni.

11. cikkElőirányzatok visszavonása

A 170. és a 174. cikk sérelme nélkül, amennyiben a kötelezettségvállalásokat az előirányzatok költségvetésben történő megjelenítését követő bármely pénzügyi évben visszavonják azon fellépések megvalósításának teljes vagy részleges elmaradása miatt, amelyekre azokat előirányozták, az érintett előirányzatokat meg kell szüntetni.

12. cikkKötelezettségvállalás az előirányzatokra

A költségvetésben szereplő előirányzatokra január 1-jével kezdődő hatállyal lehet kötelezettséget vállalni, amennyiben a költségvetést véglegesen elfogadták, kivéve, ha a második rész I. címe vagy VI. címe másként rendelkezik.

13. cikkA költségvetés késői elfogadása esetén alkalmazandó szabályok

1. Ha a költségvetést a pénzügyi év kezdetén még nem fogadták el véglegesen, úgy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 315. cikkének első bekezdését kell alkalmazni a kiadásokra vonatkozó azon kötelezettségekre és kifizetésekre, amelyeket a szabályszerűen elfogadott legutóbbi költségvetés végrehajtásának részeként egy meghatározott költségvetési alcímre lehetett könyvelni.

2. Kötelezettségeket alcímenként az előző pénzügyi év megfelelő alcímében lévő összes felosztott előirányzat legfeljebb egynegyedére lehet vállalni, plusz minden eltelt hónap után egy tizenkettedre.

Kifizetéseket havonta alcímenként az előző pénzügyi év megfelelő fejezetében lévő összes felosztott előirányzat legfeljebb egy tizenkettedére lehet vállalni.

Az előkészületben lévő költségvetési tervezetben meghatározott előirányzatok felső korlátját nem lehet túllépni.

3. Ha az Unió fellépésének folytonossága és az igazgatási követelmények megkívánják, a Tanács – a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel eljárva – mind a kötelezettségvállalásokra, mind a kifizetésekre vonatkozóan két vagy több ideiglenes tizenkettedet is engedélyezhet azokon felül, amelyek az (1) és (2) bekezdés rendelkezései szerint automatikusan rendelkezésre állnak. A Tanács az engedélyezésről szóló határozatot haladéktalanul továbbítja az Európai Parlamentnek.

A határozat az elfogadásától számított harmincadik napon lép hatályba, kivéve, ha e határidőn belül az Európai Parlament tagjainak többségével e kiadás csökkentéséről határoz.

Ha az Európai Parlament e kiadás csökkentéséről határoz, a Tanács az Európai Parlament által jóváhagyott összeg figyelembevételével felülvizsgálja az engedélyezésről szóló határozatot.

A további tizenkettedeket egyben kell engedélyezni, és azok nem oszthatók fel.

3. FEJEZETAZ EGYENSÚLY ELVE

14. cikkFogalommeghatározás és hatály

1. A költségvetési bevételeknek és a kifizetési előirányzatoknak egyensúlyban kell lenniük.

2. A költségvetés keretén belül az Unió és az Európai Atomenergia-közösség, valamint az Unió által létrehozott, a 200. cikkben említett szervek nem vehetnek fel kölcsönöket.

15. cikkA pénzügyi év egyenlege

1. Minden pénzügyi év egyenlege többlet esetén bevételként, hiány esetén kifizetési előirányzatként szerepel a következő pénzügyi évre vonatkozó költségvetésben.

2. Az ilyen bevételek és kifizetési előirányzatok tervezett összegét a költségvetési eljárás során egy, a 35. cikknek megfelelően benyújtott módosító indítvány útján kell beállítani a költségvetésbe. A becsléseket az Unió saját forrásainak rendszeréről szóló határozatot végrehajtó tanácsi rendelettel összhangban kell kidolgozni.

3. Az egyes pénzügyi évekre vonatkozó beszámolók bemutatása után a tervezettől való esetleges eltéréseket a következő pénzügyi év költségvetésébe kell beállítani egy kizárólag az érintett eltérésre vonatkozó költségvetés-módosítás útján. Ilyen esetekben a költségvetés-módosítás tervezetét a Bizottságnak az előzetes beszámoló benyújtását követő 15 napon belül be kell nyújtania.

4. FEJEZETAZ ELSZÁMOLÁSI EGYSÉG ELVE

16. cikkAz euró használata

A többéves pénzügyi keretet és a költségvetést euróban kell kidolgozni és végrehajtani, és az elszámolás is euróban történik. A 65. cikkben említett pénzforgalmi célokból kifolyólag azonban a számvitelért felelős tisztviselő, előlegszámlák esetében az előlegelszámoló tisztviselők, valamint a Európai Külügyi Szolgálat (a továbbiakban: EKSZ) adminisztratív irányításának vonatkozásában felmerülő igényeik esetében az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felhatalmazást kap a műveletek nemzeti valutában történő végrehajtására, a 199. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló rendeletben meghatározottak szerint.

5. FEJEZETA GLOBÁLIS FEDEZET ELVE

17. cikkFogalommeghatározás és hatály

A 18. cikkre is figyelemmel, az összes bevétel fedezi az összes kifizetési előirányzatot. Minden bevételt és kiadást teljes egészében, egymással szembeni kiigazítás nélkül kell feltüntetni, a 20. cikkre is figyelemmel.

18. cikkCímzett bevétel

1. A külső címzett bevételeket és a belső címzett bevételeket meghatározott kiadási tételek finanszírozására kell felhasználni.

2. A külső címzett bevételek közé a következők tartoznak:

a) a tagállamok pénzügyi hozzájárulásai egyes kutatási programokhoz az Unió saját forrásainak rendszeréről szóló határozatot végrehajtó tanácsi rendelet értelmében;

b) a tagállamok, harmadik országok – beleértve mindkét esetben állami és félállami szerveiket –, valamint jogi személyek vagy természetes személyek által az Unió által finanszírozott és nevében a Bizottság által kezelt bizonyos külső támogatási projektekhez vagy programokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulások;

c) a betétek kamatai és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló rendeletben előírt pénzbírságok;

d) meghatározott rendeltetésű bevételek, úgymint az alapítványoktól, támogatásokból, ajándékokból és hagyatékokból származó jövedelem, beleértve az egyes intézményekre meghatározott címzett bevételeket;

e) harmadik országok vagy különböző szervek hozzájárulásai az uniós tevékenységekhez;

f) a 173. cikk (2) bekezdésében és a 175. cikk (2) bekezdésében említett címzett bevételek.

3. A belső címzett bevételek közé a következők tartoznak:

a) harmadik felektől származó, áruk, szolgáltatások vagy a harmadik fél kérésére elvégzett munka tekintetében keletkező bevételek;

b) olyan járművek, berendezések, felszerelések, anyagok és tudományos és technikai készülékek értékesítéséből származó bevételek, amelyeket lecserélnek vagy leselejteznek, miután könyv szerinti értéküket nullára leírták;

c) a jogtalanul kifizetett összegek visszafizetéséből származó bevételek;

d) áru, szolgáltatás vagy munkavégzés más szervezeti egységek, intézmények vagy szervek részére történő biztosításából származó bevételek, beleértve a más intézmények vagy szervek által a nevükben megfizetett kiküldetési ellátmányok visszatérítését;

e) befolyt biztosítási díjak;

f) ingatlanokkal összefüggő jogokkal kapcsolatos értékesítési, bérleti vagy egyéb szerződésekből származó bevételek;

g) kiadványok és filmek – ideértve az elektronikus adathordozón tároltakat is – értékesítéséből származó bevételek.

4. A vonatkozó alap-jogiaktus szintén megállapíthat olyan bevételeket, amelyeket meghatározott kiadási tételekhez rendel. Ha erről az alap-jogiaktus másképp nem rendelkezik, e bevételek belső címzett bevételt képeznek.

5. A költségvetés tartalmaz olyan sorokat, amelyeken a külső címzett bevételek és a belső címzett bevételek szerepelnek, és amennyiben lehetséges, feltünteti a megfelelő összegeket.

A költségvetési tervezet csak azon összegek erejéig tartalmazhat címzett bevételeket, amelyek a költségvetési tervezet megállapítása idején biztosak.

19. cikkAdományok

1. A Bizottság bármely, az Uniónak tett adományt elfogadhat, úgymint alapítványokat, támogatásokat, ajándékokat és hagyatékokat.

2. Az olyan 50 000 EUR vagy azt meghaladó értékű adományok elfogadásához, amelyek az adomány értékének 10 %-át meghaladó pénzügyi költséget – beleértve az utólagos költségeket is – vonnak maguk után, az Európai Parlament és a Tanács engedélye szükséges, amely intézmények az üggyel kapcsolatban a Bizottság kérelmének kézhezvételétől számított két hónapon belül járnak el. Ha ezen időszak alatt nem emelnek kifogást, úgy a Bizottság meghozza az elfogadásról a végleges döntést.

20. cikkA levonások és árfolyam-kiigazítások szabályai

1. A 199. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló rendelet meghatározhatja azon eseteket, amikor bizonyos bevételek a fizetési kérelmekből levonhatók, mely fizetési kérelmeket azután a nettó összeggel kell elszámolni.

2. Az Unió számára nyújtott termékek és szolgáltatások a vonatkozó megállapodások alapján harmadik országok által visszatérített adókat magában foglaló költségei az adót magában foglaló összeggel terhelik meg a költségvetést. A későbbi adó-visszatérítéseket a 18. cikk (2) bekezdésének megfelelően címzett bevételként kell kezelni.

3. A költségvetés végrehajtása során felmerülő árfolyamkülönbségek tekintetében a költségvetésben kiigazítások hajthatók végre. A végleges nyereséget vagy veszteséget az évi mérleg foglalja magában.

6. FEJEZETAZ EGYEDISÉG ELVE

21. cikkÁltalános rendelkezések

1. Az előirányzatokat meghatározott célokhoz kell rendelni, cím és alcím szerint; az alcímeket jogcímcsoportokra és jogcímekre kell tovább bontani.

2. A Bizottság a költségvetés rá vonatkozó szakaszában a 23. cikkben részletezettek szerint önállóan átcsoportosíthat előirányzatokat, vagy a 24. cikkben részletezett esetekben az előirányzatok átcsoportosításához kikéri a költségvetési hatóság jóváhagyását.

3. Az előirányzatokat kizárólag azon költségvetési tételekre lehet átcsoportosítani, amelyekre a költségvetés engedélyezett előirányzatokat, vagy amelynél a „pro memoria” bejegyzés szerepel.

4. A címzett bevételeknek megfelelő előirányzatokat kizárólag akkor lehet átcsoportosítani, ha e bevételek megőrzik célhozkötöttségüket.

22. cikkA Bizottságtól eltérő intézmények által végzett átcsoportosítások

1. Bármely intézmény – kivéve a Bizottságot – a költségvetésben a saját szakaszán belül átcsoportosíthat előirányzatokat:

a) egyik címből a másikba azon éves előirányzatok 10 %-át meg nem haladó mértékig, amelyek azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik;

b) korlátozás nélkül egyik alcímből a másikba és egyik jogcímcsoportból a másikba.

2. Három héttel az (1) bekezdésben említett átcsoportosítások végrehajtása előtt az intézmények tájékoztatják szándékaikról a költségvetési hatóságot. Ezen időszakon belül a költségvetési hatóságok bármelyike által felvetett megfelelő indokok esetén a 24. cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni.

3. Bármely intézmény – kivéve a Bizottságot – javasolhat a költségvetési hatóságnak a saját költségvetési szakaszán belül az egyik címből egy másikba történő olyan átcsoportosítást, amely meghaladja a pénzügyi évre vonatkozó azon előirányzatok 10 %-át, amelyek azon a költségvetési soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás végzendő. Az említett átcsoportosítások a 24. cikkben megállapított eljárás hatálya alá tartoznak.

4. Bármely intézmény – kivéve a Bizottságot – a költségvetésben a saját szakaszán belül átcsoportosításokat végezhet a jogcímcsoportokon belül anélkül, hogy erről a költségvetési hatóságot előzetesen tájékoztatná.

23. cikkA Bizottság által végzett belső átcsoportosítások

1. A Bizottság a költségvetésben a saját szakaszán belül önállóan:

a) kötelezettségvállalási előirányzatokat csoportosíthat át az egyes alcímeken belül;

b) kifizetési előirányzatokat csoportosíthat át az egyes címeken belül;

c) a több címben közös személyzeti és igazgatási kiadások tekintetében előirányzatokat csoportosíthat át egyik címből a másikba;

d) az operatív kiadások tekintetében ugyanazon címen belül az alcímek között előirányzatokat csoportosíthat át azon előirányzatok legfeljebb 10 %-áig, amelyek az adott pénzügyi évben azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik.

2. A Bizottság a költségvetés rá vonatkozó szakaszában dönthet az előirányzatok egyik címből egy másikba történő következő átcsoportosításáról, amennyiben döntéséről haladéktalanul értesíti a költségvetési hatóságot:

a) előirányzatok átcsoportosítása a 43. cikkben említett előzetes előirányzatok címből, ha a tartalék felszabadításának egyetlen feltétele alap-jogiaktus elfogadása az EUMSZ 294. cikkében megállapított rendes jogalkotási eljárásnak megfelelően;

b) a költségvetési év december 1-je után előforduló nemzetközi humanitárius katasztrófák és válságok kellően indokolt, kivételes eseteiben a Bizottság a többéves pénzügyi keret 4. fejezetéhez tartozó költségvetési címek keretében még rendelkezésre álló, az adott költségvetési évre vonatkozó fel nem használt költségvetési előirányzatokat átcsoportosíthatja a költségvetés válságkezelési segélyre és a humanitárius segítségnyújtási műveletekre vonatkozó címeihez.

24. cikkA Bizottság által végzett, költségvetési hatóságnak benyújtott átcsoportosítások

1. A Bizottság átcsoportosításra vonatkozó javaslatát egyidejűleg nyújtja be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

2. A költségvetési hatóság a (3)–(6) bekezdésben meghatározottak szerint határoz az előirányzatok átcsoportosításáról, kivéve, ha a második rész I. címe másként rendelkezik.

3. A sürgős eseteket kivéve a Tanács – minősített többséggel –, valamint az Európai Parlament attól az időponttól számított hat héten belül tanácskozik a bizottsági javaslatról, amikor a két intézmény megkapta az egyes átcsoportosítások tekintetében részükre benyújtott javaslatot.

4. Az átcsoportosítási javaslatot jóvá kell hagyni, ha a hathetes időszakon belül a következők valamelyike megtörténik:

a) az Európai Parlament és a Tanács jóváhagyja azt;

b) az Európai Parlament vagy a Tanács jóváhagyja azt, és a másik intézmény tartózkodik az intézkedéstől;

c) mind az Európai Parlament, mind a Tanács tartózkodik az intézkedéstől, vagy egyikük sem hoz a bizottsági javaslattal ellentétes határozatot.

5. A (4) bekezdésben említett hathetes időszak a következő esetekben három hétre csökken, kivéve, ha az Európai Parlament vagy a Tanács ezzel ellentétes tartalmú kérést terjeszt elő:

a) az átcsoportosítás az abban a költségvetési sorban szereplő előirányzatoknak, amelyből az átcsoportosítás történik, a 10 %-ánál kevesebbre vonatkozik, és nem haladja meg az 5 millió EUR-t;

b) az átcsoportosítás csak kifizetési előirányzatokra vonatkozik, és teljes összege nem haladja meg a 100 millió EUR-t.

6. Amennyiben akár az Európai Parlament, akár a Tanács módosítja az átcsoportosítást, miközben a másik intézmény jóváhagyja azt, vagy tartózkodik az intézkedéstől, vagy amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács módosítja az átcsoportosítást, az Európai Parlament vagy a Tanács által jóváhagyott alacsonyabb összeget kell jóváhagyottnak tekinteni, kivéve, ha a Bizottság visszavonja javaslatát.

25. cikkKülönös rendelkezések alapján végrehajtott átcsoportosítások

1. A költségvetés Európai Mezőgazdasági Garanciaalaphoz, a strukturális alapokhoz, a Kohéziós Alaphoz, az Európai Halászati Alaphoz, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz és a kutatáshoz rendelt címei közötti átcsoportosításokra a második rész I., II. és III. címének különös rendelkezései vonatkoznak.

2. A sürgősségisegély-tartalék felhasználására jogosító átcsoportosításról szóló döntést a Bizottság javaslatára a költségvetési hatóság vagy – azon éves előirányzatok 10 %-át meg nem haladó mértékig, amelyek azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik – a Bizottság hozza meg.

A 24. cikk (3) és (4) bekezdésében előírt eljárásokat kell alkalmazni. Ha a bizottsági javaslattal nem ért egyet az Európai Parlament vagy a Tanács, és nem jutnak közös álláspontra e tartalék felhasználásáról, úgy az Európai Parlament és a Tanács tartózkodik a Bizottság átcsoportosításra vonatkozó javaslatának ügyében való intézkedéstől.

7. FEJEZETA HATÉKONY ÉS EREDMÉNYES PÉNZGAZDÁLKODÁS ELVE

26. cikkA gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elve

1. A költségvetési előirányzatokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban kell felhasználni, nevezetesen a gazdaságosság, a hatékonyság és az eredményesség elvével összhangban.

2. A gazdaságosság elve megköveteli, hogy az intézmény által a tevékenységei folytatására felhasznált források a megfelelő időben, a megfelelő mennyiségben és minőségben, illetve a legjobb áron álljanak rendelkezésre.

A hatékonyság elve az igénybe vett források és az elért eredmények közötti legjobb kapcsolatra vonatkozik.

Az eredményesség elve a kitűzött meghatározott célok megvalósítására és a tervezett eredmények elérésére vonatkozik.

3. Meghatározott, mérhető, elérhető, releváns és időzített célokat kell a költségvetésben foglalt minden tevékenységi ágra megszabni. E célkitűzések megvalósítását minden tevékenység tekintetében teljesítménymutatókkal kell ellenőrizni, és a költségvetési kiadásokért felelős hatóságoknak tájékoztatniuk kell a költségvetési hatóságot. Ezen információkat évente kell biztosítani, legkésőbb a költségvetési tervezet mellékleteiben.

4. A döntéshozatal javítása érdekében az intézmények mind előzetes, mind pedig utólagos értékeléseket készítenek a Bizottság által nyújtott útmutatással összhangban. Ezen értékeléseket minden olyan programra és tevékenységre alkalmazni kell, amelyek jelentős kiadással járnak, és ezen értékelések eredményeit a kiadásokért, a jogalkotásért és a költségvetésért felelős hatóságokkal közölni kell.

27. cikkKötelező pénzügyi kimutatás

1. Bármely, a jogalkotó hatóságnak a Bizottság, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (a továbbiakban: a főképviselő) vagy a tagállamok által benyújtott olyan javaslathoz vagy kezdeményezéshez, amely hatással van a költségvetésre, beleértve az álláshelyek számában történő változásokat, pénzügyi kimutatást és a 26. cikk (4) bekezdésében előírt értékelést kell mellékelni.

A jogalkotó hatóságnak benyújtott javaslat vagy kezdeményezés bármely olyan módosításához, amely jelentős hatással lehet a költségvetésre, beleértve az álláshelyek számában történő változásokat, a módosítást javasló intézménynek pénzügyi kimutatást kell mellékelnie.

2. A csalás vagy szabálytalanság kockázatának mérséklése érdekében az (1) bekezdésben említett pénzügyi kimutatás tájékoztatást nyújt a létrehozott belső kontrollrendszerről, a vonatkozó kockázatok értékeléséről és a csalások megelőzésére és az ellenük való védekezésre hivatott, meglévő és tervezett intézkedésekről.

28. cikkA költségvetés végrehajtásának belső kontrollja

1. A költségvetést az egyes igazgatási módoknak megfelelő, hatékony és eredményes belső kontrollal és a vonatkozó ágazati szabályozással összhangban kell végrehajtani.

2. A költségvetés végrehajtásának alkalmazásában a belső kontroll az irányítás minden szintjén alkalmazandó folyamat, amelynek célja a következő célkitűzések elérésének ésszerű biztosítása:

a) a műveletek hatékonysága, eredményessége és gazdaságossága;

b) a jelentéstétel megbízhatósága;

c) az eszközök és információk védelme;

d) a csalás és a szabálytalanságok megelőzése, felderítése és korrekciója;

e) az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségéhez és szabályszerűségéhez kapcsolódó kockázat megfelelő kezelése, figyelembe véve a programok többéves jellegét, valamint az érintett kifizetések jellegét.

29. cikkElfogadható hibakockázat

A jogalkotó hatóság az EUMSZ 322. cikkében megállapított eljárás szerint a költségvetés megfelelően aggregált szintjén meghatározza az elfogadható hibakockázat mértékét. Az erre vonatkozó határozatot az éves mentesítési eljárás során figyelembe kell venni, a 157. cikk (2) bekezdésével összhangban.

Az elfogadható hibakockázat szintje a kontrolltevékenységek költség-haszon elemzésén alapul. A tagállamok és az 55. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett szervezetek és személyek kérésre tájékoztatják a Bizottságot a kontrolltevékenységek általuk viselt költségeiről, valamint az uniós költségvetésből finanszírozott tevékenységek számáról és méretéről.

Az elfogadható hibakockázat szintjét szorosan nyomon kell követni, és a kontrollkörnyezet jelentős változása esetén felül kell vizsgálni.

8. FEJEZETAZ ÁTLÁTHATÓSÁG ELVE

30. cikkA beszámolók, a költségvetés és a jelentések közzététele

1. A költségvetés megállapítása és végrehajtása, valamint a beszámolók benyújtása az átláthatóság elvének megfelelően történik.

2. A költségvetést és a költségvetés-módosításokat végleges formájukban az Európai Parlament elnöke hirdeti ki az Európai Unió Hivatalos Lapjában .

A költségvetést a véglegesen elfogadottá nyilvánításának időpontját követő három hónapon belül kell kihirdetni.

Az összevont éves beszámolót, valamint az egyes intézmények által elkészített, a költségvetési és pénzgazdálkodásról szóló jelentéseket az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

31. cikkAz uniós források címzettjeinek és egyéb információknak a közzététele

1. Az Unió által harmadik fél számára szerződéssel vállalt hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletekre vonatkozó információk a költségvetés mellékletében szerepelnek.

2. A Bizottság megfelelő módon rendelkezésre bocsátja a költségvetésből származó pénzeszközök címzettjeire vonatkozóan általa birtokolt információkat, amennyiben a költségvetés végrehajtása centralizált alapon közvetlenül a Bizottság osztályai által vagy az 53. cikk második bekezdésének megfelelően az Unió küldöttségei által történik, más igazgatási módok esetében pedig a finanszírozás címzettjeire vonatkozó azon információkat, amelyeket a költségvetés végrehajtásának feladataival megbízott jogalanyoktól kapott.

3. Ezen információk rendelkezésre bocsátása a bizalmas kezelésre és különös tekintettel a személyes adatok védelmére vonatkozó, a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben[17] és a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[18] meghatározott követelmények, valamint a biztonságra vonatkozó követelmények kellő figyelembevételével történik, az 53. cikkben említett egyes igazgatási módok sajátosságait és adott esetben a megfelelő ágazatspecifikus szabályokat figyelembe véve.

III. CÍMA KÖLTSÉGVETÉS MEGÁLLAPÍTÁSA ÉS SZERKEZETE

1. FEJEZET A KÖLTSÉGVETÉS MEGÁLLAPÍTÁSA

32. cikkTervezett bevételek és kiadások

Az Európai Parlament, az Európai Tanács és a Tanács, az Európai Unió Bírósága, a Számvevőszék, a Gazdasági és Szociális Bizottság, a Régiók Bizottsága, az ombudsman, az európai adatvédelmi biztos és az EKSZ előirányzatot készítenek tervezett bevételeikről és kiadásaikról, és ezt minden év július 1-jéig megküldik a Bizottságnak.

Az EKSZ előirányzatot készít tervezett bevételeiről és kiadásairól, amelyet minden év július 1-jéig megküld a Bizottságnak. A főképviselő konzultál a fejlesztési politikáért felelős biztossal, a szomszédsági politikáért felelős biztossal, valamint a nemzetközi együttműködésért, humanitárius segítségnyújtásért és válságkezelésért felelős biztossal a hatáskörükbe tartozó ügyekről.

Az intézmények az előirányzatokat tájékoztató jelleggel a költségvetési hatóságnak is megküldik, legkésőbb minden év július 1-jéig. A Bizottság kidolgozza saját előirányzatait, amelyet ugyanazon időpontig szintén megküld a költségvetési hatóságnak.

Saját előirányzatainak elkészítéséhez a Bizottság a 33. cikkben említett információkat használja fel.

33. cikkA 200. cikkben említett szervek tervezett költségvetése

A 200. cikkben említett minden szerv, összhangban az őt létrehozó jogi aktussal, minden év március 31-ig elküldi a Bizottságnak és a költségvetési hatóságnak a bevételeire és kiadásaira vonatkozó tervezett összegeket, beleértve létszámtervét és munkaprogram-tervezetét.

34. cikkKöltségvetési tervezet

1. A Bizottságnak a költségvetési tervezetet tartalmazó javaslatát legkésőbb a költségvetés végrehajtását megelőző év szeptember 1-jéig az Európai Parlament és a Tanács elé kell terjesztenie.

A költségvetési tervezet tartalmazza az Unió kiadásainak és bevételeinek általános összefoglaló kimutatását, és összevonja a 32. cikkben említett tervezett összegeket.

A költségvetési tervezet szerkezete és tartalma a 41–46. cikkben foglaltakat követi.

A költségvetési tervezet minden szakaszát az érintett intézmény által összeállított bevezetés előzi meg.

A költségvetési tervezet általános bevezetését a Bizottság állítja össze. Az általános bevezetés a címek szerint csoportosított főbb pénzügyi adatokat bemutató táblázatokat és az előirányzatok egyik pénzügyi évről a következőre történő változásait indokoló szövegrészeket tartalmaz a többéves pénzügyi keret kiadási kategóriái szerinti bontásban.

2. Indokolt esetben a Bizottság a következő évekre szóló pénzügyi programozást csatol a költségvetési tervezethez.

A pénzügyi programozást a költségvetés elfogadását követően naprakésszé kell tenni, belefoglalva a költségvetési eljárás eredményeit és bármely egyéb releváns döntést.

3. A Bizottság a költségvetési tervezethez csatol továbbá minden, költségvetési kérelmének támogatása céljából általa hasznosnak tartott munkadokumentumot.

4. Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és működésének a megállapításáról szóló, 2010. július 26-i 2010/427/EU határozat[19] 8. cikkének (5) bekezdésével összhangban és az Unió külső fellépéseire szánt költségvetés átláthatóságának biztosítása érdekében a Bizottság a költségvetési tervezetével együtt egy olyan munkadokumentumot is továbbít a költségvetési hatóságnak, amely összesített formában tartalmazza:

a) az Unió külső fellépéseivel kapcsolatos, az Unió költségvetéséből finanszírozott valamennyi igazgatási és operatív kiadást, beleértve a közös kül- és biztonságpolitikával és a közös biztonság- és védelempolitikával kapcsolatos feladatokat is;

b) az EKSZ előző évi összes igazgatási kiadását a küldöttségek kiadásai és az EKSZ központi igazgatásának kiadásai szerinti bontásban; valamint az operatív kiadások kimutatását földrajzi területek (régiók, országok), témák, uniós küldöttségek és missziók szerinti bontásban.

A munkadokumentum emellett:

a) minden besorolási osztály minden fokozata esetében részletezi az Unió egyes küldöttségeiben és az EKSZ központi igazgatásában található álláshelyek számát, valamint az állandó és ideiglenes álláshelyek számát, beleértve a költségvetési előirányzatok keretei között engedélyezett szerződéses és helyi alkalmazottakat is;

b) a besorolási fokozatok és osztályok szerint kimutatja az álláshelyek számának bármilyen, az előző évhez viszonyított növekedését vagy csökkenését az EKSZ központi igazgatásában és az Unió küldöttségeinek összességében;

c) kimutatja a pénzügyi évre engedélyezett álláshelyek száma mellett az előző évre engedélyezett álláshelyek számát is, valamint a tagállamokból, a Tanácstól és a Bizottságtól kirendelt diplomaták által betöltött álláshelyek számát;

d) a költségvetési tervezet bemutatásakor részletesen ismerteti az Unió küldöttségeiben dolgozó személyi állomány számát földrajzi területenkénti, országonkénti és misszió szerinti bontásban, megkülönböztetve a létszámtervben szereplő álláshelyeket, a szerződéses alkalmazottakat, a helyi alkalmazottakat és a kirendelt nemzeti szakértőket, valamint a költségvetési tervezetben e más típusú személyzet számára kért előirányzatokat az ezen előirányzatok keretén belül alkalmazható teljesidő-egyenértékes személyzetre vonatkozó megfelelő becslésekkel.

35. cikkA költségvetési tervezethez benyújtott módosító indítvány

Az EUMSZ 314. cikkében említett egyeztetőbizottság összehívásáig a Bizottság saját kezdeményezésére vagy más intézmény kérésére – minden fél esetében annak saját szakasza tekintetében – olyan új információk alapján, amelyek a tervezet elkészítésekor még nem álltak rendelkezésre, a mezőgazdasági kiadási előirányzatok aktualizálására irányuló módosító indítványt is ideértve módosító indítványokat nyújthat be egyidejűleg az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a költségvetési tervezethez.

36. cikkAz egyeztetőbizottság által elért eredmény jóváhagyása

Amennyiben az egyeztetőbizottság megállapodott a közös szövegről, az Európai Parlament és a Tanács igyekszik az egyeztetőbizottság által elért eredményt az EUMSZ 314. cikke (6) bekezdésének megfelelően, saját belső eljárási szabályzataival összhangban a lehető leghamarabb jóváhagyni.

37. cikkA költségvetés elfogadása

1. Az Európai Parlament elnöke az EUMSZ 314. cikkének (9) bekezdésében és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: Euratom-Szerződés) 177. cikkének (7) bekezdésében előírt eljárással összhangban a költségvetést véglegesen elfogadottnak nyilvánítja.

2. Miután a költségvetést véglegesen elfogadottnak nyilvánították, minden tagállam a következő pénzügyi év január 1-jétől vagy a költségvetés véglegesen elfogadottnak nyilvánítása időpontjától – ha az január 1-je után történt – köteles az Unió saját forrásainak rendszeréről szóló határozatot végrehajtó tanácsi rendeletben meghatározott esedékes befizetéseket teljesíteni az Unió felé.

38. cikkKöltségvetés-módosítási tervezetek

1. Ha elkerülhetetlen, kivételes vagy előre nem látható körülmények merülnek fel, a Bizottság költségvetés-módosítási tervezeteket terjeszthet elő.

A Bizottságtól eltérő intézményeknek az előző bekezdésben említettekkel megegyező körülmények esetén a költségvetés módosítása iránti kérelmeit a Bizottsághoz kell megküldeni.

A költségvetés-módosítási tervezet benyújtása előtt a Bizottság és a többi intézmény – figyelembe véve az előirányzatok várhatóan nem teljes mértékű végrehajtását is – megvizsgálja a vonatkozó előirányzatok újraelosztásának lehetőségét.

2. A Bizottság – kivételes körülményektől eltekintve – minden költségvetés-módosítási tervezetet legkésőbb minden év szeptember 1-jéig egyidejűleg nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Más intézmények költségvetés-módosítás iránti kérelmeihez csatolhatja a véleményét.

3. Az Európai Parlament és a Tanács a tervezeteket sürgősségüknek megfelelően tárgyalja.

39. cikkA tervezett összegek és a költségvetési tervezetek korai továbbítása

A Bizottság és a költségvetési hatóság megegyezhet abban, hogy előrehoz bizonyos, az előirányzatok továbbítására, valamint a költségvetési tervezet elfogadására és továbbítására vonatkozó időpontokat. E megállapodás azonban nem vezethet az e szövegek mérlegelésére az EUMSZ 314. cikke és az Euratom-Szerződés 177. cikke szerint fenntartott időszakok lerövidítéséhez vagy meghosszabbításához.

2. FEJEZETA KÖLTSÉGVETÉS SZERKEZETE ÉS TARTALMA

40. cikkA költségvetés szerkezete

A költségvetés a következőkből áll:

a) általános bevételi és kiadási kimutatás;

b) az egyes intézmények bevételi és kiadási kimutatásaira tagolódó különálló szakaszok.

Az Európai Tanács és a Tanács a költségvetés ugyanazon szakaszában szerepel.

41. cikkA költségvetés osztályozása

1. A költségvetési hatóság a Bizottság bevételeit és a többi intézmény bevételeit és kiadásait címek, alcímek, jogcímcsoportok és jogcímek alá sorolja be típusuk vagy felhasználásuk szerint.

2. A bizottsági szakasz kiadási kimutatása a költségvetési hatóság által jóváhagyott nómenklatúra alapján készül, és rendeltetés szerinti osztályozást tartalmaz.

Egy cím egy szakpolitikai területnek, egy alcím pedig rendszerint egy tevékenységnek felel meg.

Minden cím tartalmazhat operatív előirányzatokat és igazgatási előirányzatokat.

Az egy címhez tartozó igazgatási előirányzatokat egyetlen alcímben kell csoportosítani.

42. cikkA negatív bevételek tilalma

A költségvetés nem tartalmazhat negatív bevételeket.

Az Unió saját forrásainak rendszeréről szóló tanácsi határozat szerint befizetett saját források nettó összegek, és azokat a költségvetésben az összefoglaló bevételi kimutatásban ilyenként kell feltüntetni.

43. cikkElőzetes előirányzatok

1. A költségvetés minden szakasza tartalmazhat egy „előzetes előirányzatok” címet. Az előirányzatokat e címen a következő két körülmény esetén kell megjeleníteni:

a) amikor a költségvetés összeállításakor nincs jogalapot megteremtő jogi aktus az érintett tevékenységre;

b) ha komolyan megkérdőjelezhető az előirányzatok megfelelősége vagy az érintett költségvetési tételekben szereplő előirányzatok a hatékony és eredményes pénzgazdálkodással megegyező feltételek szerinti végrehajtásának lehetősége.

Azokban az esetekben, amelyekben az alap-jogiaktust az EUMSZ 294. cikkének megfelelően kell elfogadni, az e cím alatt szereplő előirányzatokat csak a 23. cikk (1) bekezdésének d) pontjában megállapított eljárással összhangban elvégzett átcsoportosításokat követően lehet felhasználni; minden egyéb esetekben az előirányzatok a 24. cikkben megállapított eljárással összhangban elvégzett átcsoportosítást követően használhatók fel.

2. Komoly végrehajtási nehézségek esetén a Bizottság javasolhatja a pénzügyi év folyamán, hogy az előirányzatokat az „előzetes előirányzatok” cím alá csoportosítsák át. A költségvetési hatóság ezen átcsoportosításokról a 24. cikkben előírtak szerint hoz határozatot.

44. cikkNegatív tartalék

A költségvetés bizottsági szakasza legfeljebb 200 millió EUR értékben tartalmazhat „negatív tartalékot”. E tartalék, amelyet külön címben kell megjeleníteni, mind kötelezettségvállalási előirányzatokat, mind kifizetési előirányzatokat tartalmazhat.

E tartalékot a pénzügyi év vége előtt kell igénybe venni átcsoportosítás útján, a 21. és 23. cikkben megállapított eljárással összhangban.

45. cikkSürgősségisegély-tartalék

1. A költségvetés bizottsági szakaszának a harmadik országok számára sürgősségisegély-tartalékot kell tartalmaznia.

2. Az (1) bekezdésben említett tartalékot a pénzügyi év vége előtt kell igénybe venni átcsoportosítás útján, a 24. és 25. cikkben megállapított eljárással összhangban.

46. cikkA költségvetés tartalma

1. A költségvetés a következőket foglalja magában:

a) az általános bevételi és kiadási kimutatásban:

i. az Unió adott pénzügyi évre vonatkozó tervezett bevételei;

ii. a becsült bevételek az előző pénzügyi évre és az n –2. évi bevételek;

iii. az adott pénzügyi évre vonatkozó kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok;

iv. az előző pénzügyi évre vonatkozó kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok;

v. az n –2. évben kötelezettséggel vállalt kiadások és a kifizetett kiadások;

vi. megfelelő megjegyzések minden alfejezet tekintetében, a 41. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint;

b) a költségvetés minden egyes szakaszában a bevételeket és a kiadásokat az a) ponttal azonos struktúrában kell kimutatni;

c) a személyi állomány tekintetében:

i. létszámterv a költségvetés minden szakaszára vonatkozóan, amely besorolási fokozatonként megállapítja az álláshelyek számát besorolási osztályok és szolgálatok szerinti bontásban, valamint megállapítja a költségvetési előirányzatok keretein belül engedélyezett állandó és ideiglenes álláshelyek számát;

ii. létszámterv a kutatási és technológiafejlesztési előirányzatok közvetlen fellépésekre elkülönített összegeiből fizetett személyi állományra vonatkozóan, és létszámterv az ugyanezen előirányzatok közvetett fellépésekre elkülönített összegeiből fizetett személyi állományra vonatkozóan; a létszámterveket besorolási fokozatonként és osztályonként kell felosztani, és azoknak különbséget kell tenniük a költségvetési előirányzatokon belül engedélyezett állandó és ideiglenes álláshelyek között;

iii. a tudományos és műszaki személyzet tekintetében a felosztás besorolásifokozat-csoportokon alapulhat, az egyes költségvetésekben megállapított feltételekkel összhangban; a létszámtervnek meg kell határoznia a személyzeti szabályzatban meghatározott rendelkezések szerint különleges előnyöket élvező, magasan képzett műszaki vagy tudományos személyzet létszámát;

iv. létszámterv, amely az álláshelyek számát besorolási fokozat és osztály alapján állapítja meg minden olyan, a 200. cikkben említett szervre vonatkozóan, amely a költségvetést terhelő támogatást kap. A létszámtervek a pénzügyi évre jóváhagyott álláshelyek száma mellett feltüntetik az előző évre jóváhagyott számot is.

d) a hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletek tekintetében:

i. a bevételek általános kimutatásában azon költségvetési tételek, amelyek az érintett műveletekre vonatkoznak, és azon kedvezményezettektől kapott visszafizetéseket kívánják feltüntetni, akik kezdetben nem teljesítettek, ami a teljesítési biztosíték igénybevételéhez vezetett. E tételeket „pro memoria” bejegyzéssel és megfelelő megjegyzésekkel kell ellátni;

ii. a bizottsági szakaszban:

– az Uniónak a szóban forgó műveletek tekintetében nyújtott teljesítési biztosítékait tartalmazó költségvetési tételek. E tételeket „pro memoria” bejegyzéssel kell ellátni mindaddig, amíg nem merül fel a tényleges költség, amelyet végleges forrásokkal kell fedezni,

– az alap-jogiaktusra és a tervezett műveletek volumenére, az időtartamra és az Unió által e műveletek tekintetében nyújtott pénzügyi garanciára vonatkozó megjegyzések;

iii. a bizottsági szakaszhoz mellékelt dokumentumban, tájékoztató jelleggel:

– a folyamatban lévő tőkeműveletek és adósságkezelés,

– az adott pénzügyi évre vonatkozó tőkeműveletek és adósságkezelés;

e) a KKBP kiadásainak teljes összegét egyetlen, KKBP elnevezésű, külön költségvetési jogcímcsoportokat tartalmazó költségvetési alcímben kell szerepeltetni. E jogcímcsoportok a KKBP kiadásait fedezik, és legalább az egyes nagyobb missziókra vonatkozóan külön költségvetési sorokat tartalmaznak.

2. Az (1) bekezdésben említett dokumentumokon túl a költségvetési hatóság más vonatkozó dokumentumokat is csatolhat a költségvetéshez.

47. cikkA személyzeti létszámtervre vonatkozó szabályok

1. A 46. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett létszámterv minden intézményre vagy szervre vonatkozóan abszolút határt szab; a megállapított határon túl további kinevezés nem történhet.

Az AD 16, AD 15 és AD 14 besorolási fokozat kivételével azonban, minden intézmény vagy szerv a jóváhagyott álláshelyek 10 %-ának erejéig módosíthatja a létszámterveket, figyelembe véve az alábbi két feltételt:

a) a módosítások a teljes pénzügyi évre vonatkozó személyzeti előirányzatok mértékét nem befolyásolják;

b) az egyes létszámtervek által jóváhagyott álláshelyek teljes számára vonatkozó határ túllépésére nem kerül sor.

A második albekezdésben említett módosítások végrehajtása előtt három héttel az intézmények tájékoztatják szándékaikról a költségvetési hatóságot. A költségvetési hatóságok bármelyike által ezen időszakon belül felvetett, kellően megalapozott okok esetén az intézmények tartózkodnak a módosítások végrehajtásától, és a rendes eljárást kell alkalmazni.

2. Az (1) bekezdés első albekezdésétől eltérve, a kinevező hatóság által a személyzeti szabályzattal összhangban engedélyezett részmunkaidős foglalkozás hatásait más kinevezésekkel ellensúlyozni lehet.

3. FEJEZETKÖLTSÉGVETÉSI FEGYELEM

48. cikkA költségvetés és a többéves pénzügyi keret összhangja

A költségvetésnek összhangban kell lennie a többéves pénzügyi kerettel.

49. cikkAz uniós jogi aktusok összhangja a költségvetéssel és a többéves pénzügyi kerettel

Amennyiben egy uniós jogi aktus