P6_TA(2005)0182

A dohai fejlesztési menetrend

Az Európai Parlament állásfoglalása a WTO ÁltalánosAltalános Tanácsának 2004. augusztus 1-jei határozatát követően a dohai forduló értékeléséről (2004/2138(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Világkereskedelmi Szervezet (WTO) Általános Tanácsának a dohai munkaprogramról szóló 2004. augusztus 1-jei határozatára,

- tekintettel a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez, valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz intézett, "A dohai fejlesztési menetrendről folytatott tárgyalások megújítása – az EU távlatai" című, 2003. november 26-i bizottsági közleményre,

- tekintettel a Bizottság 2003. szeptember 25-i, "A dohai fejlesztési menetrend Cancún után" című munkadokumentumára,

- tekintettel a cancúni Ötödik WTO Miniszteri Konferenciáról szóló 2003. szeptember 25-i állásfoglalására [1],

- tekintettel a cancúni Ötödik WTO Miniszteri Konferencia előkészítéséről szóló 2003. július 3-i állásfoglalására [2],

- tekintettel a Negyedik Miniszteri Konferencia 2001. november 14-én Dohában elfogadott nyilatkozatára, valamint a 2001. december 13-i, katari WTO-ülésről szóló állásfoglalására [3],

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett, az EU-nak a WTO millenniumi fordulójával kapcsolatos álláspontjáról kiadott bizottsági közleményről szóló 1999. november 18-i állásfoglalására [4],

- tekintettel a WTO Seattle-ben megtartott Harmadik Miniszteri Konferenciájáról szóló 1999. december 15-i állásfoglalására [5],

- tekintettel az Európai Parlamentnek a Bizottsághoz intézett, a WTO-n belüli beépített menetrend tárgyalásokról szóló ajánlásait tartalmazó 2001. március 13-i állásfoglalására [6],

- tekintettel a WTO jövőjéről szóló Sutherland-jelentésre,

- tekintettel a tarifális preferenciák általános rendszere alkalmazásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatra vonatkozó 2005. március 9-i álláspontjára [7],

- tekintettel a WTO-ról szóló, 2004. november 24- 26-i Harmadik Parlamenti Konferencia zárónyilatkozatára,

- tekintettel a nemzetközi kereskedelemben a nyitottságról és demokráciáról szóló 2001. október 25-i álláspontjára [8],

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság jelentésére, valamint a Regionális Fejlesztési Bizottság és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményére (A6-0095/2005),

A. mivel a WTO Általános Tanácsa által 2004. augusztus 1-jén elfogadott határozat (a továbbiakban: a határozat) révén a szervezet 148 tagja létrehozta a dohai fejlesztési napirend (DFN) öt kulcsfontosságú területén folytatandó további tárgyalások kereteit és a dohai forduló eredményes lezárása és a többoldalú kereskedelmi rendszer sikerének biztosítása céljából, az új együttműködési szellem alapján helyreállította a cancúni tárgyalások során elvesztett bizalmat;

B. mivel valamennyi, a határozatban és általánosságban a DFN munkaprogramjában foglalt területen egyaránt jelentős előrelépés szükséges, és a fejlődést kell a tárgyalások középpontjába helyezni, és mivel az EU-nak olyan széles körű napirend mellett kell kiállnia, amelynek célja a kereskedelem liberalizációja, a dömping és a kereskedelmet torzító intézkedések megszüntetése, a különleges és megkülönböztetett elbánás és az élelmiszer-biztonsági védelmi mechanizmusok megerősítése a társadalmi igazságosság és fejlődés előmozdítása, valamint a fejlődő országoknak a világkereskedelmi rendszerbe való nagyobb mértékű integrációjának megvalósítása érdekében, amely célkitűzés benne foglaltatik az Európai Alkotmányt létrehozó szerződésben (III-292. cikk (2) bekezdésének e) pontja);

C. mivel a dohai forduló sikeres lezárásának hozzá kell járulnia a világméretű gazdasági növekedés előmozdításához és a szegénység csökkentéséhez, és mivel az alultápláltsággal, az éhezéssel és az egészséggel összefüggő problémáknak nagyobb hangsúlyt kell adni a tárgyalások során, betartva az ENSZ millenniumi nyilatkozatában előírtakat;

D. mivel a többoldalú kereskedelmi rendszeren belüli további szabályozás, a fejlődő országoknak a világkereskedelmi rendszerbe való optimális integrációja és egy jobban működő WTO mindig is az EU kereskedelempolitikájának fő célkitűzései közé tartozott;

E. mivel a dohai forduló lezárásának határidejét, amelyet a dohai zárónyilatkozatban 2005. január 1-jében határoztak meg, bizonytalan időre meghosszabbították és a Hatodik Miniszteri Konferenciát 2005 decemberében, Hongkongban tervezik megrendezni;

F. mivel az EU által, a Lamy és Fischler biztosok által, az EU nevében tett politikai erőfeszítés és lényeges javaslatok különleges jelentőséggel bírtak a határozat létrehozásában; mivel a mezőgazdasági szférában elért előrelépéshez hasonlót egyetlen más területen sem értek el;

G. mivel a technikai segítségnyújtás és a kapacitások kiépítésére vonatkozó programok fontos szerepet játszanak annak szavatolásában, hogy a fejlődő országok felkészítsék gazdaságaikat a világgazdaságba való integrációra és növeljék tárgyalási, termelési és exportlehetőségeiket, valamint bővítsék belső és regionális piacaikat, és kihasználják a további kereskedelmi liberalizáció előnyeit;

H. mivel a DFN az EU által az AKCS-országoknak a Cotonou-i Megállapodás alapján, a fejlődő országoknak pedig az Általános Preferenciarendszer (GSP) és egyéb kereskedelmi preferenciarendszerek alapján biztosított preferenciák erózióját okozhatja;

I. mivel egyelőre nincs előrehaladás a nem mezőgazdasági termékek piacához való hozzáférésről (ΝΑΜΑ) szóló tárgyalásokon, és mivel a vámcsökkentések révén biztosított piacra jutást nem nehezíhetik nem tarifális akadályok;

J. mivel növekszik a szolgáltatások gazdasági jelentősége, amely a dohai tárgyalások kulcsfontosságú területe – önmagában is és a DFN általános mérlege szempontjából is –, és a piacok további megnyitása szintén komoly lehetőséget jelent a fejlődő országok számára, de mivel az is fontos, hogy a liberalizáció köréből kizárják azon szolgáltatásokat, amelyek elengedhetetlenek az alapvető szükségletek kielégítéséhez, és mivel az e területen elért előrelépés csalódottságra ad okot;

K. mivel az EU mindig is kérte a "szingapúri kérdések" DFN-n belüli megvitatását a fejlett és a fejlődő országok érdekében egyaránt, és mivel a kereskedelem előmozdítása a megfelelő technikai segítségnyújtás és a kapacitások kiépítése révén a fejlődő országok exportkapacitásának kedvez;

L. mivel közeleg a WTO-főigazgató megbízatásának vége és ebből következően új kinevezés szükséges; mivel továbbá figyelmet kell fordítani a WTO jövőjéről szóló Sutherland-jelentésre és az USA Kongresz-szusában a WTO-tagság megújításáról, valamint kereskedelmi képviselőjük megbízatásáról folyó vitára;

M. mivel az Európai Alkotmányt létrehozó szerződés közös kereskedelempolitikát érintő cikkei alapján az Európai Parlament részt fog venni a nemzetközi kereskedelmi kérdésekre vonatkozó jogalkotásban;

N. mivel a parlamentáris dimenzió igen fontos a WTO-n belül, lévén a polgárokkal való, a WTO demokratikus elszámoltathatóságának és átláthatóságának fokozására szolgáló kapcsolat létrehozásának eszköze;

O. mivel a globalizáció folyamatát és a WTO szerepét gyakran rosszul értelmezik, és mivel ezért fontos a civil társadalommal és a szociális partnerekkel való széles körű konzultáció;

1. üdvözli a WTO Általános Tanácsa által 2004. augusztus 1-jén létrejött határozatot és azt, ahogyan a Bizottság sikeresen lezárta a tárgyalásokat; megismétli, hogy határozottan támogatja a szabad és tisztességes, többoldalú kereskedelmi rendszereket a kereskedelem előmozdítása, valamint a fenntartható fejlődéshez való hozzájárulás és a globalizáció hatékony, mindenki javára szolgáló kezelése érdekében; hangsúlyozza egyúttal a kereskedelempolitika többoldalú szemléletéből a fejlődő országok számára származó előnyöket a kétoldalú megállapodásokkal szemben;

2. felhívja a Bizottságot, hogy továbbra is követelje a gyors előrehaladást a határozat által érintett valamennyi területen annak érdekében, hogy Hongkongba egy olyan kiegyensúlyozott, nagy horderejű javaslattal mehessen, amely a fejlődést a vita előterébe helyezi;

3. hangsúlyozza a mindent magában foglaló, hatékony és átlátható tárgyalási folyamat ösztönzésének szükségességét, amelynek céljából 2005 júliusáig szükség van a tárgyalásokat előrevivő politikai kezdeményezésekre, valamint a mezőgazdasággal és a NAMA-val kapcsolatos tárgyalások szabályaira vonatkozó részletes tervezetekre;

4. kéri, hogy a WTO Általános Tanácsa által 2005 júliusára tervezett helyzetjelentés szigorúan tényszerű legyen annak érdekében, hogy ne keltsen hamis várakozásokat a nyilvánosság körében, és azt kéri, hogy olyan időpontot tűzzenek ki a dohai forduló munkájának befejezésére, amely kellőképpen figyelembe veszi, hogy az összes tárgyaló félnek – különösen a fejlődő országoknak – mennyi időre van szüksége a felkészüléshez;

5. kéri, hogy a jövőbeli tárgyalások a DFN valamennyi területén olyan eredményeket hozzanak, amelyek valóban támogatják a fejlődő országok integrációját, teljes mértékben figyelembe veszik gondjaikat és elsősorban a legkevésbé fejlett országok (LDC-k) egyedi problémáival foglalkoznak, amelyek exportja számára vámoktól és kvótáktól mentes hozzáférést kell biztosítani az "ingyenes forduló" szellemében; kéri továbbá, hogy a dohai forduló tárgyalásainak eredménye a világméretű gazdasági növekedés elősegítésé révén járuljon hozzá a millenniumi fejlesztési célok megvalósításához;

6. kéri, hogy tárják fel a megkívánt rugalmasság biztosításának módjait, tekintetbe véve minden egyes fejlődő ország profilját, és hogy az IMF – egyéb szervezetek mellett – alkalmazza azt a "kereskedelmi integrációs mechanizmust", amely azon veszteségek ellensúlyozására hivatott, amelyeket ezek az országok a kereskedelmi liberalizáció következtében elszenvedhetnek;

7. még egyszer üdvözli a fejlődő országok (G-20, G-33, G-90 stb.) által elért megnövekedett szervezettségi és magabiztossági szintet, amely lehetővé teszi a megállapodások elérését, és arra teremt kilátást, hogy a többoldalú kereskedelmi rendszert sokkal inkább a valóságnak megfelelővé lehessen átalakítani;

8. üdvözli, ahogyan megkönnyítették a kisebb küldöttségek számára a tárgyalóasztalhoz jutást; gratulál a Bizottságnak a kisebb országok, például a csendes-óceáni szigetek számára technikai segítségnyújtási programok fejlesztése révén nyújtott támogatáshoz; de sürgeti a Bizottságot, hogy továbbra is folytassa a munkát a WTO döntéshozatalának fokozottabb átláthatósága és az abban való részvétel tekintetében és továbbra is támogassa a fejlődő országokat részvételük növelésében;

9. kéri a Bizottságot, hogy fontolja meg egy "fejlesztési csomag" esetleges bevezetését a mezőgazdasági tárgyalásokra az LDC-k esetében annak érdekében, hogy meg tudják oldani az élelmiszer-biztonság és a vidéki foglalkoztatás problémáját, amelyek a szegénység felszámolásával kapcsolatos alapvető kérdések;

10. megismétli, hogy célirányos technikai segítségnyújtásra és kapacitáskiépítésre van szükség, amely fontos tényező a fejlődő országok számára annak során, hogy a kereskedelmet a nemzeti fejlesztési politikájuk és a szegénység csökkentésére irányuló stratégiájuk szerves részévé tegyék, növeljék kereskedelmi és exportkapacitásukat, fejlesszék a hatékony tárgyalásra vonatkozó képességüket, tegyék lehetővé a WTO-szabályok alkalmazását, és tegyék őket képessé gazdaságuk átalakítására és diverzifikációjára;

11. kéri a dél-dél kereskedelem fellendítését tekintettel azon fejlődési lehetőségekre, amelyeket ez a kereskedelem kínál a fejlődő országok számára azáltal, hogy a közöttük levő kereskedelmi korlátok megszüntetését célozza, különleges és megkülönböztetett elbánást alakít ki, amely lehetővé teszi az LDC-k ellátási kapacitásának növelését, valamint a az LDC-knek a feltörekvő országok piacaira való szabad bejutását segíti elő;

12. felkéri a Bizottságot, hogy kellően vegye figyelembe a DFN-nek a Cotonou-i Megállapodással és a GSP-vel kapcsolatos erodáló hatásait a preferenciasávok tekintetében, készítsen külön jelentést, amely a dohai fordulónak a Cotonou-i Megállapodásra és a GSP-re gyakorolt hatását vizsgálja, és mérlegelje, milyen intézkedéseket kellene tenni az EU által a fejlődő országok – különösen a legszegényebbek – számára biztosított preferenciák hatékonyságának garantálása érdekében;

13. üdvözli a mezőgazdaságról kötött megállapodást és sürgeti a WTO tagjait, hogy egyenlő figyelmet szenteljenek a három pillérre (exporttámogatások, hazai támogatások és piacra jutás), és 2005 júliusában állapodjanak meg abban, hogy kötelezik magukat részletes tárgyalási módozatok biztosítására a közelgő hongkongi miniszteri konferenciára;

14. kéri, hogy az exporttámogatásokra, a hazai támogatásokra és a piacra jutásra vonatkozó ezen intézkedéseket minden fejlett WTO-tagország párhuzamosan alkalmazza annak érdekében, hogy elkerülje, hogy az EU egyoldalú engedményekre kényszerüljön, miközben a fejlődő országokra különleges és megkülönböztetett elbánás vonatkozik;

15. támogatja az exporttámogatások kiegyensúlyozott, fokozatos megszüntetését, teljes mértékben párhuzamosan az iparosodott kereskedelmi partnerek által előidézett exportverseny valamennyi formájával;

16. sürgeti a Bizottságot, hogy folytassa a KAP tervezett reformját, és a belső támogatásra tekintettel üdvözli, hogy e megállapodás nem ássa alá sem az európai agrármodellt, sem a KAP reformjáról szóló luxemburgi megállapodást; hangsúlyozza a "zöld csomagban" foglalt közös intézkedések, többek között a függetlenített támogatások meghatározásának szükségességét, amely lehetővé teszi a mezőgazdasági ágazat multifunkcionális jellegének fenntartását és mind a vidéki életmód, mind a vidéki munkahelyek támogatását;

17. kéri, hogy a piacra jutásra vonatkozóan igazságos és méltányos egyensúlyt tartsanak fenn a fejlődő országok kérései, illetve a Közösség piacainak stabilitása és életképessége között; kéri ezzel kapcsolatban, hogy az "érzékeny termék" fogalmát megfelelően és pontosan határozzák meg, és hogy fenn lehessen tartani a kötelezettségvállalásokat a vámok tekintetében, akár érték szerinti formában, akár külön vám formájában;

18. hangsúlyozza, hogy a fejlődő országokból származó mezőgazdasági termékek széles köre jut be az EU piacára, és felkéri a többi fejlett partnert és feltörekvő országot, hogy folytassák piacaik megnyitását az LDC-k előtt;

19. felszólít arra, hogy a földrajzi megjelölésekkel kapcsolatos tárgyalásokat – amelyek kulcsfontosságú tényezők a minőségi mezőgazdasági termelés felé való elmozdulás és az annak előnyeiből való maximális részesülés szempontjából – teljes mértékben vegyék figyelembe a mezőgazdasági termékek piacra jutásával kapcsolatos megbeszéléseken;

20. üdvözli a nagy horderejű, gyors és egyedi eljárásra vonatkozó, a többi ágazati kezdeményezéstől független döntést a gyapot kérdésében, és kéri egy e tárggyal foglalkozó külön albizottság létrehozását; ezeket az intézkedéseket külön megállapított határidőkre kell végrehajtani, és ezeknek ki kell egészülniük az érintett EU-régiók gazdálkodóira és iparára vonatkozó strukturális támogató reformprogramokkal, a Világbank és a Nemzetközi Valutaalap által hozott, a fejlődő országokra vonatkozó fejlesztési támogatási intézkedésekkel, az ENSZ és más nemzetközi szervezetek fejlesztési programjával;

21. felkéri a Bizottságot, hogy gyorsítsa fel a NAMA-ról folytatott tárgyalásokat, és határozzon meg megfelelő szabályt a magas vámok eltörlésére vagy csökkentésére, a kiemelkedően magas vámokra és a lépcsőzetesen alkalmazott vámokra, egyszersmind tanulmányozza a részleges viszonosság lehetőségét is a fejlődő országok részéről, kellő tekintettel az általuk igényelt rugalmasságra és alkalmazva rájuk – éppúgy, mint az LDC-kre – a különleges és megkülönböztetett elbánás elvét; továbbá hangsúlyozza, hogy a dél-dél közötti piacmegnyitás jelentős kereskedelmi és fejlesztési előnyöket fog biztosítani, különösen a magasabb fejlettségi fokon álló fejlődő gazdaságok számára; rámutat annak szükségességére is, hogy amennyiben indokolt, valamennyi kereskedelmi partner szüntesse meg a nem kereskedelmi jellegű akadályokat;

22. helyteleníti, hogy nem hoztak létre külön keretet a szolgáltatásokra, bár üdvözli az elfogadott ajánlásokat és sürgeti az összes tagot, hogy módosított, jó minőségű ajánlatokat nyújtsanak be a tervezett 2005. májusi határidőre, különös tekintettel azokra az ágazatokra és ellátási formákra, amelyek érdekesek a fejlődő országok exportja szempontjából (a határozat C. mellékletében található meghatározás szerint); kéri, hogy a közérdekű szolgáltatások liberalizációjához óvatosan közelítsenek; kéri, hogy az egészségüggyel, az oktatással és az audiovizuális ágazattal kapcsolatos szolgáltatások képezzenek kivételt, illetve azok is, amelyek az emberek alapszükségleteit érintik, úgy mint a víz és energia, mivel helytelen lenne megkövetelni, hogy a fejlődő országok úgy liberalizálják ezeket a szolgáltatásokat, hogy az azok lerombolásához vezetne;

23. kijelenti, hogy e tárgyalásokon valóban a mezőgazdaság a legfontosabb fejezet, rámutat azonban, hogy ennek ösztönző erőnek kell lennie, és hogy az e területen való előrehaladást eszközként és tárgyalási előnyként kell alkalmazni a többi területen való előrelépés érdekében, főleg a szolgáltatások kereskedelme terén, valamint az ipari termékekhez való jobb hozzáférés biztosításához valamennyi WTO-tag számára a behozatali vámok és más kereskedelmi akadályok hatékony csökkentése révén;

24. üdvözli a kereskedelem előmozdításáról folytatandó tárgyalások megkezdésére vonatkozóan elért megállapodást, amely fokozni fogja a fejlődő országok exportkapacitását, és elismeri, hogy az EU gesztust tett a fejlődő országok felé azzal, hogy levette a tárgyalások napirendjéről a többi szingapúri kérdést, ugyanakkor hangsúlyozza azonban annak lehetőségét, hogy ezeket a kérdéseket többoldalú kereten belül tárgyalják meg mind a fejlett, mind a fejlődő országok érdekében; kéri, hogy a határozat D. mellékletében elfogadott elveket tartsák tiszteletben, különösen a fejlődő országokra vonatkozó különleges és megkülönböztetett elbánást és a számukra nyújtandó segélyt illetően, megfelelően figyelembe véve a kötelezettségek betartására és az ezen országok közigazgatási és intézményi kapacitásával való kompatibilitás megvalósítására vonatkozó átmeneti időszakot;

25. pragmatikus és folyamatos, a dohai megbízásokkal összhangban lévő előrelépésre szólít fel a határozat hatálya alá nem tartozó területeken, mint amilyenek a dömpingellenes intézkedések és támogatások, TRIP-ek, a nemzetközi kereskedelem és a földrajzi megjelölések környezetvédelmi vonatkozásai, többek között a földrajzi jelzések védelmének a bortól és a szeszes italoktól eltérő termékekre való kiterjesztésével kapcsolatos kérdések;

26. hangsúlyozza, hogy a jelenlegi WTO-tárgyalásokon nagyobb figyelmet kell fordítani a szellemi tulajdonjogok védelmére és tiszteletben tartására is, többek között a TRIP-ek kapcsán; sajnálja, hogy több WTO-ország még mindig nem elég határozott a hamisított és kalózáruk kereskedelme elleni küzdelem terén;

27. felszólítja az összes felet, hogy tegyenek meg minden lehetséges erőfeszítést annak érdekében, hogy megegyezés jöjjön létre az új WTO-főigazgató kinevezésével kapcsolatban a tervezett 2005. májusi határidőre úgy, hogy a kinevezési folyamat ne zavarja meg a dohai forduló tárgyalásainak előrehaladását;

28. hangsúlyozza a WTO átfogó reformjának szükségességét, és a Sutherland-jelentést első lépésnek tekinti egy hatékonyabb, nyitottabb, demokratikusabb és átláthatóbb szervezet megteremtésére irányuló előkészítő munkában, valamint a tárgyalásokon való intenzívebb politikai részvétel megvalósításában;

29. kéri további intézményi reformok megvalósítását a WTO-intézmények szerepének növelése, valamint a döntéshozatali eljárás, a vitarendezési mechanizmus és a civil társadalommal folytatott párbeszéd fejlesztése érdekében; tudomásul veszi, hogy a WTO-nak megfelelő információkat és magyarázatokat kell adnia a civil társadalom számára az alapelveivel és intézkedéseivel kapcsolatban és annak elkerülése érdekében, hogy a globalizáció folyamatát és a WTO szerepét széles körben félreértsék és elferdítsék; ezért üdvözli a Sutherland-jelentést, amely szembeszáll számos kritikával és félreértéssel;

30. megismétli a millenniumi nyilatkozatban elismert szükségességét annak, hogy szorosabb kapcsolatok jöjjenek létre a WTO és a többi nemzetközi szervezet között, ami elengedhetetlen lépés egy másféle, fenn-tarthatóbb típusú globalizáció megvalósításának folyamatában, amely a közös célok szolgálatában és a fejlődés problémáival kapcsolatos, teljesen összehangolt kritériumok elérése érdekében fog működni; úgy gondolja, hogy ezzel kapcsolatban minden WTO-tagállamnak szükségszerűen tiszteletben kell tartania az ILO szabályait;

31. úgy gondolja, hogy az EU és az USA közötti szoros együttműködés feltétlenül szükséges mind a jelenlegi tárgyalások sikeréhez, mind a többoldalú kereskedelmi rendszer hatékony működéséhez, és hogy az USA Kongresszusának ki kellene terjesztenie tárgyalási megbízását és szentesítenie kellene az USA WTO-tagságának megújítását; hangsúlyozza azonban, hogy továbbra is elsődleges fontosságú valamennyi WTO-tagállam, különösen a G-20-ak és a G-90-ek csoportjának a döntéshozatali folyamatba való bevonása;

32. teljes mértékben támogatja a parlamentek a WTO-n belüli intézményesítését a WTO-tárgyalások demokratikus legitimitásának és átláthatóságának fokozása érdekében, mivel a parlamentek tagjai fontos kapcsolatot alakíthatnak ki a polgárokkal, különösen azáltal, hogy információkat nyújtanak számukra és válaszolnak aggályaikra; ebben az összefüggésben üdvözli a 2004. november 24- 26. között a WTO-ról Brüsszelben megtartott parlamenti konferencián elfogadott nyilatkozatot és azt a határozatot, hogy a következő parlamenti konferenciát a 2005. decemberi hongkongi miniszteri konferenciával egyidejűleg rendezik meg;

33. úgy gondolja, hogy az összes európai intézménynek szorosan együtt kell működnie annak érdekében, hogy megfelelő eredmények szülessenek, ezért felkéri a Tanácsot és a Bizottságot, hogy továbbra is pontosan tájékoztassa a Parlamentet a dohai forduló tárgyalásai és a hongkongi miniszteri konferencia során is, vonja be a jövőbeli vitákba és továbbra is biztosítsa a hozzáférését a 133-as Bizottság dokumentumaihoz;

34. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok és a csatlakozásra váró és tagjelölt országok parlamentjeinek, a WTO főigazgatójának és az Interparlamentáris Unió elnökének.

[1] HL C 77. E, 2004.3.26., 393. o.

[2] HL C 74. E, 2004.3.24., 861. o.

[3] HL C 177. E, 2002.7.25., 290. o.

[4] HL C 189., 2000.7.7., 213. o.

[5] HL C 296., 2000.10.18., 121. o.

[6] HL C 343., 2001.12.5., 96. o.

[7] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0066.

[8] HL C 112. E, 2002.5.9., 326. o.

--------------------------------------------------