(1)

Az 1–3. cikk helyébe a következő szöveg lép: „1. cikk Célok (1) E rendelet létrehozza az Európai Tengerbiztonsági Ügynökséget (a továbbiakban: az ügynökség). Az ügynökség az Európai Unió érdekében jár el. (2) Az ügynökség a szükséges technikai és tudományos támogatással és magas szintű szakértelemmel segíti a tagállamokat és a Bizottságot egyrészt az uniós jogszabályok megfelelő alkalmazásában magas szintű, egységes és hatékony tengeri biztonság biztosítása érdekében , felhasználva a tengeri szennyezés, többek között a tengeri olaj- védelem és gázkitermelő létesítmények által okozott szennyezések esetén nyújtott támogatásra, valamint azok megelőzésére és kezelésére irányuló meglévő kapacitásaikat, kialakítva a korlátok nélküli európai tengeri szállítási térséget , másrészt hajók okozta szennyezés megelőzése terén, a jogszabályok végrehajtásának ellenőrzésében és a már hatályos intézkedések eredményességének értékelésében. [Mód. 29] (3) Az ügynökség biztosítja a szükséges technikai és tudományos segítséget a tagállamok és a Bizottság számára a véletlenül vagy szándékosan okozott tengeri szennyezésekkel összefüggésben, és kérésre költséghatékony módon további eszközökkel támogatja a tagállamok által szennyezések esetén alkalmazott mechanizmusokat, a parti államoknak a szennyezések esetén történő beavatkozáshoz szükséges mechanizmusok biztosításával kapcsolatos kötelezettségeinek sérelme nélkül, a tagállamok között e téren már meglévő együttműködést tiszteletben tartva. Támogatja a közösségi Polgári Védelmi Mechanizmus kialakításáról szóló, 2007. november 8-i 2007/779/EK, Euratom tanácsi határozattal (10) létrehozott uniós Polgári Védelmi Mechanizmust (11). 2. cikk Az Ügynökség feladatai (1) Az 1. cikkben meghatározott célok az ügynökség elsődleges feladatai, és azok megvalósítása elsőbbséget élvez. Az ügynökségnek az e cikk megfelelő módon történő elérésének biztosítására az ügynökség a (2) bekezdésében bekezdésben felsorolt új feladatokkal való megbízása során feladatokat látja biztosítani kell a kettős munkavégzés elkerülését, és e megbízás – a tagállamok és a Bizottság kérésére – a tengeri biztonsággal és védelemmel , valamint biztonság, a tengeri védelem, a hajók okozta szennyezés megelőzésével megelőzése és a tengeri szennyezés elleni fellépéssel kapcsolatos feladatok megfelelő végrehajtásának függvénye fellépés terén. [Mód. 30] (2) Az ügynökség támogatja a Bizottságot: a) az alkalmazandó uniós jogszabályok korszerűsítésére és továbbfejlesztésére irányuló előkészítő munkában, különösen a tengerbiztonság és a tengeri védelem területére vonatkozó nemzetközi jogszabályok fejlődésével összefüggésben; b) az alkalmazandó uniós jogszabályok eredményes végrehajtásában, különösen az ellenőrzéseknek az e rendelet 3. cikkében foglaltak szerint történő elvégzésével, valamint a Bizottságra a hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/725/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) (13) 9. cikkének (4) bekezdésében ruházott ellenőrzési feladatok elvégzésében nyújtott technikai segítséggel; az alkalmazandó uniós jogszabályok esetleges továbbfejlesztésével kapcsolatban javaslatokat tehet a Bizottságnak; ba) a kikötésvédelem fokozásáról szóló, 2005. október 26-i 2005/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) (15) 13. cikkének (2) bekezdésében ráruházott nyomonkövetési feladatok elvégzésében a Bizottságnak nyújtott technikai segítségben; [Mód. 31] c) olyan technikai segítség nyújtásában, amely az IMO, az ILO, a kikötő szerinti államok által végzett ellenőrzésről szóló párizsi szándéknyilatkozat és más kapcsolódó nemzetközi vagy regionális szervezet műszaki testületeinek a munkájában való részvételhez szükséges rendelkezések korszerűsítésében és továbbfejlesztésében ; [Mód. 32] d) uniós szakpolitikák kidolgozásában és végrehajtásában az ügynökség feladatkörébe tartozó olyan területeken, mint amilyenek különösen a tengeri biztonság, valamint a tengeri gyorsforgalmi utak, a korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség, a „kék övezet” projekt, az e-tengerészet, a belföldi vízi utak, a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv, az éghajlatváltozás és az olaj- és gázkitermelő mobil tengeri létesítmények biztonságának vizsgálata, valamint a szennyezés elleni küzdelem területén vizsgálata; [Mód. 33] da) minden egyéb olyan szakpolitikával kapcsolatos információcserében, amely hatáskörei és szakértelme vonatkozásában megfelelő lehet; [Mód. 34] e) uniós programok végrehajtásában az ügynökség feladatkörébe tartozó olyan területeken, mint amilyen a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés (GMES) és a szomszédos európai országokkal folytatott együttműködési programok; ea) az európai tengerészeti képzés minőségének javítására irányuló politika kidolgozásában és végrehajtásában, valamint a tengerészeti szakmák népszerűsítésében, tekintettel arra, hogy az uniós tengerészeti ágazatban magasan képzett munkaerőre van szükség; [Mód. 35] f) az ügynökség tevékenységi területei szempontjából fontos, folyamatban lévő és befejezett kutatási projektek vizsgálatában; ide tartozik az egyes kutatási projektekből eredő lehetséges szabályozási intézkedéseknek és a további uniós szintű kutatások központi témájának és prioritásainak az intézkedések azonosítása is; [Mód. 36] fa) a tengeri környezetben végzett olaj- és gázfeltárás és -kitermelés engedélyezésével és különösen annak környezetvédelmi és polgári védelmi szempontjaival kapcsolatos követelmények és bármely útmutatás kialakításában; [Mód. 37] g) azon feladatok végrehajtásában, amelyet a jelenlegi és a jövőbeli uniós jogszabályok az érintett területen ráruháznak. (3) Az ügynökség együttműködik a tagállamokkal: a) adott esetben a kikötő szerinti állam, a lobogó szerinti állam és a parti állam feladatkörébe tartozó képzési programok megszervezésében; b) technikai megoldásoknak, többek között a szolgáltatásnyújtás módjának a kidolgozásában és az uniós jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos technikai segítségnyújtásban; ba) a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 2009/15/EK irányelv (16) 9. cikkének értelmében és a lobogó szerinti állam jogainak és kötelezettségeinek sérelme nélkül a tagállamok nevében tanúsítási feladatokat ellátó elismert szervezetek ellenőrzésének támogatásában; [Mód. 38] bb) a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 391/2009/EK rendelet (17) 3., 5., 6., 7. és 8. cikkében leírt feladatok ellátása terén a Bizottságnak nyújtott segítségben, valamint az ugyanezen rendelet 10. cikkének alkalmazásával és végrehajtásával kapcsolatos tanácsadásban; [Mód. 39] c) abban, hogy a véletlen vagy szándékos tengeri szennyezés elhárítására irányuló tevékenységeket – a 2007/779/EK, Euratom határozattal létrehozott Polgári Védelmi Mechanizmus révén – költséghatékony módon további eszközökkel támogassa, ha erre felkérik; ebben az összefüggésben az ügynökség a megfelelő technikai eszközök rendelkezésre bocsátásával segítséget nyújt az érintett tagállamnak, amelynek a felügyelete alatt a tisztítási műveletek zajlanak; [Mód. 40] ca) a tengerészek képesítésével és foglalkoztatásával kapcsolatos adatok gyűjtésében és elemzésében a tengerészek képzésével kapcsolatos bevált gyakorlatok európai szinten való megosztása céljából; [Mód. 41] cb) az iskolák megfelelő összehangolásában a képzési programok harmonizálása céljából; [Mód. 42] cc) a tengerészeti képzéssel foglalkozó intézetek közötti Erasmus típusú csererendszer létrehozásának megkönnyítésében; [Mód. 43] cd) technikai szakértelem biztosításában a hajógyártás vagy a tengeri közlekedéshez kapcsolódó bármely egyéb tevékenység területén a környezetkímélő technológiák használatának javítása és a biztonság szintjének növelése céljából; [Mód. 44] (4) Az ügynökség segítséget nyújt a tagállamoknak és a Bizottságnak: a) a forgalommegfigyelés terén, valamint előmozdítja különösen a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (18) (19) hatálya alá tartozó hajózási területeken található parti államok közötti együttműködést és az említett irányelv célkitűzéseinek megvalósításához szükséges információs rendszerek kifejlesztését és működtetését. Továbbá közreműködik az Európai Unió tengeri területeire kiterjedő közös információmegosztási környezet kialakításában; aa) a műveleteket megkönnyítő adatok és információk nyújtásával, különösen automatikus azonosító rendszereik és műholdképek használatával az illegális kereskedelem és a kalózkodás elleni küzdelem keretében tett intézkedések támogatásában; [Mód. 45] ab) az ügynökség tevékenységi területeivel kapcsolatos makroregionális uniós politika kidolgozásában és megvalósításában; [Mód. 46] b) a tengeri baleseteknek a tengeri szállítási ágazatban bekövetkező balesetek kivizsgálására irányadó alapelvek megállapításáról szóló, 2009. április 23-i 2009/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (20) (21) szerinti kivizsgálásában; az ügynökség az illetékes tagállamok kérésére támogatja a tagállamokat a súlyos tengeri balesetek kivizsgálásában, és elemzi a baleseti jelentéseket az uniós hozzáadott értéknek a levonható tanulságok alapján történő megállapítása érdekében; ebben az összefüggésben az ügynökséget fel kell kérni, hogy nyújtson támogatást a tagállamoknak a (part menti és nyílt tengeri) tengeri létesítményeket, köztük az olaj- és gázkitermelő létesítményeket érintő balesetek kivizsgálásához, a tagállamokat pedig fel kell kérni, hogy teljes mértékében és időben működjenek együtt az ügynökséggel; [Mód. 47] ba) a tengeri létesítmények által okozott olajszennyezésekkel kapcsolatban az ügynökség CleanSeaNet szolgáltatásának felhasználásával segítséget nyújt a tagállamoknak és a Bizottságnak e szennyezések kiterjedésének és környezeti hatásának figyelemmel kísérésére; [Mód. 48] bb) a tengeri olaj- és gázkitermelő létesítmények tekintetében a vészhelyzeti intézkedési tervekkel és a vészhelyzeti készültséggel kapcsolatos tagállami szabályok értékelésekor és az olajszennyezések elleni fellépések összehangolásakor baleset esetén; [Mód. 49] bc) tengeri létesítmények tekintetében a biztonsággal, megelőzéssel és környezetvédelemmel kapcsolatos tengeri szempontok független, harmadik fél által gyakorolt felügyeletének biztosításában, valamint készenléti terv készítésében; [Mód. 50] c) objektív, megbízható és összehasonlítható statisztikák, információk és adatok szolgáltatásában, valamint lehetővé teszi, hogy a Bizottság és a tagállamok megtegyék a tevékenységeik javításához és a meglévő intézkedések hatékonyságának eredményességének és költséghatékonyságának értékeléséhez szükséges lépéseket. Ezek a feladatok magukban foglalják a műszaki adatok összegyűjtését, rögzítését és értékelését, a meglévő adatbázisok szisztematikus kihasználását, ideértve a szóban forgó adatbázisok kölcsönös gyarapítását is, és adott esetben további adatbázisok létrehozását. Az ügynökség az összegyűjtött adatok alapján segítséget nyújt a Bizottságnak a hajókkal kapcsolatos információk közzétételében a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23-i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22) (23) értelmében. Az ügynökség továbbá a hajók által okozott szennyezésről és a szennyezéssel elkövetett jogsértésekre alkalmazandó, büntetőjogi szankciókat is magukban foglaló szankciók bevezetéséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) (25) összefüggésében segíti a Bizottságot és a tagállamokat a jogellenes kirakodásokat végző hajók azonosításának és felkutatásának javítására irányuló tevékenységükben. [Mód. 50] (4a) Az Ügynökség összeállítja a „tengeri események” – köztük „kockázatos események” és „balesetveszélyes helyzetek”– éves áttekintését a tagállamok érintett nemzeti testületei által összegyűjtött adatok alapján. Ezt az áttekintést minden évben az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésére bocsátják. [Mód. 91] (5) Az ügynökség a Bizottság kérésére az alkalmazandó uniós jogszabályok végrehajtáshoz technikai segítséget nyújt az Európai Unióhoz csatlakozni kívánó országoknak, szükség esetén a szomszédos európai partnerországoknak és a kikötő szerinti államok által végzett ellenőrzésről szóló párizsi szándéknyilatkozat részes országainak. [Mód. 53] Az ügynökség a Bizottság kérésére emellett az említett tagállamokat érintő véletlen vagy szándékos tengeri szennyezés esetén segítséget nyújt a 2007/779/EK, Euratom határozattal létrehozott Polgári Védelmi Mechanizmuson keresztül, az e cikk (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott, a tagállamokra vonatkozó feltételekkel analóg módon. Ezeket a feladatokat össze kell hangolni a meglévő regionális együttműködési programokkal, és ezeknek adott esetben vonatkozó képzési tevékenységek szervezését is magukban kell foglalniuk. 3. cikk Ellenőrzések (1) Az ügynökség a tagállamokban segítséget nyújt a Bizottságnak a környezeti hatásvizsgálatok felülvizsgálatában, és a Bizottság kérésére ellenőrzéseket végez a tagállamokban feladatai teljesítése céljából és annak érdekében, hogy segítse a Bizottságot a Szerződések értelmében rárótt kötelezettségeinek teljesítésében, különösen annak értékelésében, hogy az uniós jogszabályok végrehajtása eredményes-e. [Mód. 54] A tagállamok nemzeti hatóságai segítik az ügynökség munkatársainak munkáját. Az ügynökség továbbá a Bizottság nevében elvégzi harmadik országokban az uniós jogszabályok által előírt ellenőrzéseket, különösen az Unió által a 391/2009/EK rendeletnek megfelelően elismert szervezetek tekintetében, valamint a tengerészek képzését és képesítését illetően a tengerészek képzésének minimumszintjéről szóló, 2008. november 19-i 2008/106/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (26) (27) megfelelően. (2) Az ügynökség által az (1) bekezdés szerinti ellenőrzések végzése során alkalmazott operatív munkamódszereknek meg kell felelniük a 23. cikkben (2) bekezdésében szereplő eljárással összhangban elfogadott követelményeknek. [Mód. 55] (3) Adott esetben, és amennyiben az ellenőrzési ciklus lezárult, az ügynökség elemzést készít a ciklusban készült jelentésekről, hogy a meglévő intézkedések eredményességével és költséghatékonyságával kapcsolatban horizontális megállapításokat tegyen, és levonja az általános következtetéseket. Az ügynökség ezt az elemzést átadja a Bizottságnak, amely azt megvitatja a tagállamokkal, továbbá a nyilvánosság számára is elérhetővé teszi, könnyen hozzáférhető – többek között elektronikus – formában. [Mód. 56]