1.HÁTTÉR-INFORMÁCIÓK

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: héairányelv) 395. cikke értelmében a Tanács a Bizottság javaslata alapján bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az irányelvben foglalt rendelkezésektől eltérő különös intézkedéseket vezessen be a hozzáadottérték-adó beszedésének egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -kikerülések megelőzésére. Mivel ezen eljárás a héa általános alapelveitől való eltérésről rendelkezik, az Európai Unió Bírósága egybehangzó ítéleteinek megfelelően ezen eltéréseknek arányosaknak és korlátozott hatályúnak kell lenniük.

A Bizottságnál 2017. szeptember 18-án iktatott levelében Lettország felhatalmazást kért a héairányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2017. október 27-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kérelméről. A Bizottság 2017. október 31-én kelt levelében értesítette Lettországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak.

Általános szabályként a héairányelv 193. cikke alapján az adóhatósággal szemben héa megfizetésére kötelezett személy az árukat értékesítő adóalany. A lett hatóságok kérelmének tárgyát képező eltérés célja ezt a kötelezettséget bizonyos termékek, nevezetesen az elektronikus fogyasztási cikkek és a villamos háztartási készülékek esetében arra az adóalanyra áthelyezni, akinek a részére a termékértékesítés történt (ún. fordított adózás). A kérelmezett eltérés célja a csalás elleni küzdelem.

2.FORDÍTOTT ADÓZÁS

A héairányelv 193. cikke értelmében a héa megfizetésére kötelezett személy a termékértékesítést vagy szolgáltatást végző adóalany. A fordított adózás célja, hogy arra az adóalanyra hárítsa a felelősséget, akinek a részére a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás történt.

Az „csalárd kereskedő” által elkövetett csalás akkor történik, amikor kereskedők árukat értékesítenek vagy szolgáltatásokat nyújtanak, ügyfeleiktől beszedik a héát, majd eltűnnek anélkül, hogy az ügyfeleiktől beszedett héát befizetnék az adóhatóságok részére. Az ilyen adócsalás legagresszívebb formájában ugyanazon árukat vagy szolgáltatásokat az ún. „körhintamódszerrel” (amely az áruk és szolgáltatások tagállamok közötti kereskedelmét is magában foglalja) többször is értékesítik anélkül, hogy az adóhatóság felé a héát megfizetnék, míg ugyanakkor az ügyfél levonja a beszállítójának kifizetett héát. Azáltal, hogy ilyen esetekben a hozzáadottérték-adó megfizetésére kötelezett személy az lesz, akinek a részére a terméket értékesítik vagy a szolgáltatást nyújtják, a belföldi fordított adózás alkalmazásával megszűnik az ilyen fajta adócsalás elkövetésének lehetősége.

3.A KÉRELEM

Lettország a héairányelv 395. cikke értelmében azt kéri, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján hatalmazza fel arra, hogy a héairányelv 193. cikkétől eltérő különös intézkedésként fordított adózást alkalmazzon az elektronikus fogyasztási cikkek és a villamos háztartási készülékek belföldi értékesítése tekintetében.

Csalások előfordulása miatt Lettország bevezette a fordított adózást a mobiltelefonok, az integrált áramkörű eszközök, a táblagépek és laptopok ágazatában. Ennek következtében Lettország szerint a héacsalás ezekben az ágazatokban csökkent, de ugyanakkor áttevődött az elektronikus fogyasztási cikkek és a villamos háztartási készülékek értékesítésének területére. Lettország azt állítja, hogy a csalás kockázata az általában kisméretű és nagy értékű áruk jellege miatt magas.

A szóban forgó csalás azt jelenti, hogy a héanyilvántartásba vett adóalanyok olyan színlelt ügyleteket jelentenek be, amelyek után héát kell fizetni az állami költségvetésbe. Ezek a kereskedők azután az állami költségvetésnek járó héa megfizetése nélkül eltűnnek.

Lettország azáltal kívánja megszüntetni az elektronikus fogyasztási cikkek és a villamos háztartási készülékek ágazatában előforduló fenti csalásokat, hogy a héa megfizetésére kötelezett személyként azt a személyt jelölné ki, akinek a részére az árukat vagy a szolgáltatásokat értékesítik. A kérelem alapján úgy tűnik – és ezt a Bizottság részére 2017. október 12-én küldött levél is megerősíti – hogy Lettország 2018 január 1-jétől előirányozza a fordított adózás alkalmazását az ilyen árukra vonatkozóan.

4.A BIZOTTSÁG ÁLLÁSPONTJA

Ha a Bizottsághoz a 395. cikk szerinti kérelmek érkeznek be, vizsgálat útján meggyőződik arról, hogy megfelelnek-e az ilyen kérelmek jóváhagyásához szükséges alapvető feltételeknek, vagyis hogy a javasolt különös intézkedés egyszerűsít-e eljárásokat az adóalanyok és/vagy az adóhatóság számára, illetve hogy a javaslat megakadályozza-e az adócsalás vagy az adókikerülés bizonyos típusait. E téren a Bizottság mindig is a megszorító és elővigyázatos megközelítést részesítette előnyben annak megállapításakor, hogy az eltérések szükségesek és arányosak-e, illetőleg annak érdekében, hogy az általános héarendszer működését alá ne ássák, az alkalmazási körük pedig megfelelően korlátozott legyen.

Ezért a szakaszos fizetés elvétől való bármilyen eltérést csak végső eszközként és sürgősségi intézkedésként lehet alkalmazni, továbbá garanciát kell nyújtani az engedélyezett eltérés szükségességét és kivételes jellegét illetően.

Az említettek fényében meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a fordított adózás alkalmazására irányuló eltérések engedélyezését az eddigiekben csak olyan esetekben vette fontolóra, amikor az érintett termékek egyébként nem jutottak el a végfelhasználókhoz, az eltérés révén a bizonytalan adófizető helyébe megbízhatóbb adófizető került, és nem merült fel az adócsalás kockázata a kiskereskedelem szintjén és az olyan tagállamokban, amelyek nem alkalmaznak fordított adózást.

Először is megjegyzendő, hogy a szóban forgó árukat saját fogyasztásra is szánhatják, ami azzal a kockázattal jár, hogy a csalás az ellátási lánc egy alsóbb szintjére tevődik át és még nehezebben ellenőrizhetővé válik. A héafizetés teljes felelősségének az értékesítési lánc utolsó tagjára való hárítása ezért növelné a kockázatot. Fennáll a csalások más tagállamokba vagy más ágazatokra való áttevődésének kockázata is. Lettország azt állítja, hogy a szóban forgó ágazatban előforduló csalások a fordított adózás szomszédos ágazatokban – vagyis a mobiltelefonok, az integrált áramkörű eszközök, a táblagépek és laptopok ágazatában – történt bevezetésének a következményei.

Az eltérés egyébként sem jelent hosszú távú megoldást, és nem helyettesíti az ágazat és az adóalanyok ellenőrzésére irányuló megfelelő intézkedéseket. Bár Lettország a kérelemében jelezte, hogy jelenleg átfogó ellenőrzési intézkedések vannak érvényben a héacsalók elleni küzdelem kezelésére vonatkozóan, nem bizonyította, hogy az ilyen ellenőrzési intézkedések miért nem elegendőek az elektronikus fogyasztási cikkekkel és a villamos háztartási készülékekkel kapcsolatos csalások elleni küzdelemhez. Lettország azt sem jelezte pontosan, hogy milyen intézkedéseket hoztak vagy fognak hozni az elektronikus fogyasztási cikkek és a villamos háztartási készülékek ágazatát érintő csalások elleni küzdelem érdekében.

Végezetül a Bizottság a fordított adózás alkalmazásától való eltérésre vonatkozó számos kérelmet elutasított a fenti körülmények alapján. Ebben a tekintetben említést kell még tenni a sertéstenyésztésre- és a takarmányágazatra vonatkozó (Magyarország kérelmére válaszként adott 2013. március 19-i COM(2013)148), a cukorágazatra vonatkozó (Magyarország kérelmére válaszként adott 2014. április 22-i COM(2014)229), a drágakövekre vonatkozó (Észtország kérelmére válaszként adott 2014. október 10-i COM(2014) 623) és a húsipari ágazatra vonatkozó (Szlovákia kérelmére válaszként adott 2017. január 19-i COM(2017) 24 final) bizottsági közleményekről.