E törekvés részeként bebizonyosodott, hogy a 2016–2017-re összesen 3 milliárd EUR költségvetéssel rendelkező törökországi menekülteket támogató eszköz sikeresen nyújt gyakorlati segítséget a Törökországban tartózkodó menekültek és befogadó közösségek számára számos területen: a humanitárius segítségnyújtástól az oktatáson, a migrációkezelésen és az egészségügyi ellátáson keresztül egészen a települési infrastruktúráig és a társadalmi-gazdasági támogatásig. Eddig a 2016–2017-re szánt 3 milliárd EUR-s összegnek már több mint felét (1,66 milliárd EUR) szerződésben lekötötték. A felek változatlanul arra törekednek, hogy 2017 végére a fennmaradó összeget is lekössék. Az EU–Törökország nyilatkozat teljes körű és tartós végrehajtásához valamennyi fél részéről folyamatos erőfeszítésekre és megfelelő politikai szándékra van szükség. Az EU–Törökország nyilatkozat értelmében „amint az elkülönített 3 milliárd EUR közel teljes mértékben felhasználásra kerül, és feltéve, hogy az említett kötelezettségvállalások teljesülnek, az EU 2018 végéig további 3 milliárd EUR összeget mozgósít az eszköz feltöltésére”. A görög szigeteken uralkodó helyzet ugyancsak sürgősen további lényeges erőfeszítéseket igényel a görög hatóságok, az uniós ügynökségek és a tagállamok részéről, ami kiterjed a Törökországba történő visszatérés ütemének fokozására is, az uniós és a nemzetközi szabályok teljes mértékű tiszteletben tartása mellett. A szíriai menekültek Törökországból Európába történő áttelepítésének jelenlegi ütemét fenn kell tartani, és az erre vonatkozó tagállami vállalástételt folytatni kell. Szintén eljött az ideje az önkéntes humanitárius befogadási rendszer életbeléptetésének (a részleteket lásd a 3.2. szakaszban).

Az információmegosztás valamennyi szinten lényegesen javult, mind az EU célzott ügynökségközi koordinációs mechanizmusának, mind az egyes tagállamok kijelölt kapcsolattartóit tömörítő hálózat létrehozásának köszönhetően. Most arra kell összpontosítanunk, hogy felszámoljuk a régi struktúrákat, és mozgósítsuk a harmadik országokban, illetve harmadik országokkal dolgozó valamennyi szereplőt. Ez kiterjed az erősebb szinergiák kialakítására is az uniós katonai és polgári missziók, illetve műveletek és a bűnüldöző hatóságok közötti információcsere terén.

Az intelligens határellenőrzéssel kapcsolatos munka tovább haladt: előterjesztésre került a határregisztrációs rendszerre, valamint az Európai Utasinformációs és Engedélyezési Rendszerre (ETIAS) irányuló javaslat. Ezek a rendszerek – miután működésbe lépnek – lehetővé fogják tenni a potenciális migrációs kockázatok és visszaélések hatékonyabb észlelését, és javítani fogják a közbiztonságot. 2017 júniusában a Bizottság jogalkotási javaslatot nyújtott be az eu-LISA, vagyis a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai ügynökség mandátumának megerősítése céljából. A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül javaslatokat fog előterjeszteni az adatgazdálkodás terén feltárt, továbbra is fennálló hiányosságok kiküszöbölése érdekében, különös tekintettel az e területen meglévő uniós központi információs rendszerek interoperabilitásának fokozására. Ez hozzájárul majd az EU külső határainak jobb védelméhez és belső biztonságának fokozásához, például annak biztosításán keresztül, hogy a végfelhasználók – elsősorban a határőrök, a bűnüldöző szervek tagjai, a bevándorlási tisztviselők és az igazságügyi hatóságok – gyorsan és zökkenőmentesen hozzáférjenek a feladataik ellátásához szükséges valamennyi információhoz.

Az Ügynökség jelenleg több mint 1 700 határőrt és egyéb szakértőt állomásoztat az uniós külső határok különböző szakaszain. Hamarosan lehetővé válik, hogy Szerbia és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság területére is csapatokat küldjön ki a határok hatékony ellenőrzésére irányuló nemzeti erőfeszítések támogatása érdekében. A harmadik országok határigazgatási kapacitásainak megerősítése szintén azon fontos intézkedések közé tartozik, amelyeket az európai migrációs stratégia is szorgalmazott.

Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség 2016-os létrehozása áttörő eredmény volt, amelynek köszönhetően az uniós külső határok integrált igazgatása az addigi kizárólagos nemzeti kompetencia helyett a tagállamok és az Ügynökség közös felelősségévé vált. Az európai migrációs stratégiában szorgalmazottaknak megfelelően az új Ügynökség mandátuma most első ízben magában foglalja az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökséggel és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatallal szoros együttműködésben végrehajtott parti őrségi feladatokat is, mint például a Földközi-tenger középső térségében halászati és határellenőrzési célból végzett közös légi járőrözés. Az erőforrások és a felszerelések jelentős kibővítése nyomán megerősödött az Ügynökség beavatkozási kapacitása. Emellett az új, kötelező gyorsreagálású állományok javítják az Ügynökség arra vonatkozó képességét, hogy késedelem nélkül válaszintézkedéseket hozzon az Európa külső határain kialakuló szükséghelyzetekben.

Mindezen erőfeszítések ellenére már egyetlen haláleset is túl sok. Éppen ezért az EU és a tagállamok kiképzést és támogatást biztosítanak a líbiai parti őrségnek a felségvizeiken végrehajtott kutatási-mentési műveletekhez. 2017 júliusában jóváhagyásra került egy 46,3 millió EUR összegű, az EU és Olaszország által társfinanszírozott projekt a líbiai határigazgatási kapacitások erősítésére, amely a következő években is folytatódni fog. Részben a líbiai parti őrségnek nyújtott uniós támogatás eredményeként a közép-mediterrán útvonal menti halálesetek száma a 2016-os 4 581-hez képest 2017. szeptember 21-ig 2 372-re csökkent.

A fő migrációs útvonalak – különösen a tengeri útvonalak – mentén bekövetkezett sorozatos tragédiák rámutattak, hogy a migránsok veszélyes utazásai emberéleteket tesznek kockára, nem utolsósorban a csempészek által gátlástalanul használt eszközök miatt. A határvédelemnek tehát továbbra is ki kell terjednie az életmentő műveletekre. Az EU jelentősen megerősítette az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség által végrehajtott Tritón és Poszeidón közös műveletet. Az Ügynökség emellett a Földközi-tenger nyugati térségében is indított műveleteket. A közös műveletek szorosan összehangolva, és az EUNAVFOR MED Sophia művelet keretében bevetett eszközökkel, illetve különböző nem kormányzati szervezetekkel és számos kereskedelmi hajóval együttesen valósulnak meg, és 2015 óta 620 000 emberélet megmentését tették lehetővé. A kelet-mediterrán útvonalon lényegesen visszaesett a tengeri halálesetek száma. Az EU–Törökország nyilatkozat hatálybalépése óta 113 halálesetet, illetve eltűnt személyt regisztráltak az Égei-tengeren, míg a nyilatkozatot megelőző egy év során megközelítőleg 1 150 személy vesztette életét vagy tűnt el. Az EU továbbá 20 millió EUR támogatást nyújt a török parti őrségnek a kutatási-mentési műveletek végrehajtására vonatkozó kapacitások bővítése érdekében.

Olaszország és Görögország továbbra is nagy migrációs nyomásnak van kitéve a 2016 folyamán és 2017 első felében tapasztalt beáramlás következtében felhalmozódott ügyhátralék miatt. Az EU-nak ezért a továbbiakban is szolidaritást kell tanúsítania Olaszországgal és Görögországgal. A Bizottság készen áll pénzügyi támogatást biztosítani mindazon tagállamoknak, amelyek a jelenlegi programok keretében elvártaktól nagyobb áthelyezési erőfeszítéseket tesznek. Az EASO és az egyéb uniós ügynökségek által Olaszországnak és Görögországnak nyújtott támogatást ugyancsak folytatni és szükség esetén fokozni kell.

Mindazonáltal a közös vízumpolitikát még inkább hozzá kell igazítani a jelenlegi kihívásokhoz, figyelembe véve az új informatikai megoldásokat és megfelelő egyensúlyt teremtve egyrészt a könnyített vízumrendszer, illetve a vízummentes utazás előnyei (pl. kereskedelem, turizmus, emberek közötti kapcsolatok), másrészt a migráció, a biztonság és a határigazgatás jobb kezelése között.

A Bizottság ezért a tagállamokkal és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációk alapján 2018 januárjában elő fogja terjeszteni arra vonatkozó elképzeléseit, hogy miként korszerűsíthető az EU közös vízumpolitikája rövid- és hosszú távon egyaránt. Ennek kapcsán a Bizottság kritikai értékelést készít arról, hogy a hatályos vízumpolitika változatlanul képes-e helyt állni a jelenlegi és jövőbeli kihívások közepette. A Bizottság fő célja, hogy a vízumpolitika lépést tartson az új határigazgatási rendszerek (a határregisztrációs rendszer és az ETIAS) fejlődésével, hogy jobban kihasználjuk a vízumpolitikát a harmadik országokkal folytatott együttműködésben, valamint hogy megfelelő egyensúly alakuljon ki a migrációs és biztonsági aggályok, a gazdasági megfontolások és az általános külkapcsolatok között.

Első lépésként feltétlenül kezelni kell a gyakorlatok között jelenleg fennálló eltéréseket, amelyek azt eredményezik, hogy a tagállamok között verseny alakul ki a többszöri beutazásra jogosító vízumok kiadása terén. Ez a vízumpolitika fokozott harmonizálása révén valósítható meg. Ugyanakkor felül kell vizsgálni a vízumkiadás bizonyos szabályait (például a hosszú érvényességi idejű vízumokra és a vízumdíjakra vonatkozóan) annak biztosítása érdekében, hogy ezek a szabályok is beépüljenek visszafogadási politikánkba. A Bizottság 2018 januárjában célzott javaslatot kíván előterjeszteni mindezen kérdések kezelése érdekében. Ezen túlmenően a Bizottság a vízumkérelmek feldolgozásának további javítása érdekében 2018 júniusában javaslatot fog tenni a Vízuminformációs Rendszer (VIS) jogi keretének felülvizsgálatára – az adatvédelmi vonatkozásokat és a bűnüldöző hatóságok számára biztosított hozzáférést is beleértve –, hogy a VIS használatát új adatkategóriákra is kiterjessze, új adatfelhasználási módokat vezessen be, valamint maradéktalanul kiaknázza az eszközök közötti interoperabilitást. E két javaslat hozzá fog járulni a migrációkezelés javításához, a biztonság megerősítéséhez és külső határaink ellenőrzésének fokozásához.

Integráció

Jóllehet a tagállamok elsődleges szerepet játszanak az integrációs stratégiák és szakpolitikák kidolgozásában, az integrációval kapcsolatos tapasztalataik és kapacitásaik meglehetősen eltérőek. Következésképpen az EU kulcsfontosságú hozzájárulást biztosít számukra a hatékony integrációs stratégiák kialakítása és végrehajtása, a bevált gyakorlatok cseréje, és ezáltal az EU egészére kiterjedő, egyenlő integrációs feltételek megteremtése terén. A harmadik országbeli állampolgárok integrációjára vonatkozó, 2016. évi uniós cselekvési terv már számos tekintetben eredményeket hozott. Példaként említhető az európai integrációs hálózat megreformálása az integrációért felelős nemzeti hatóságok közötti párbeszéd és egymástól való tanulás ösztönzése érdekében, a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó készségprofil-készítő eszköz létrehozása, ezáltal elősegítve a tagállamok számára a migránsok készségeiről és képesítéseiről való korai profilalkotást, továbbá az integráció területén tevékenykedő valamennyi szereplő – köztük a civil társadalom – számára nyújtott példátlan mértékű pénzügyi támogatás.

A harmadik országbeli állampolgárok társadalmainkba történő integrációjával járó sajátos kihívások kezelése változatlanul prioritásnak számít mind rövid, mind hosszú távon, ezért a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy tulajdonítsanak kellő jelentőséget ennek a kérdésnek.

2017 májusában a Bizottság elindította a „munkaadók az integrációért” kezdeményezést, amely a harmadik országbeli állampolgárok munkaerőpiaci integrációját célzó munkaadói törekvéseket hivatott előmozdítani. A Bizottság továbbá európai szintű partnerség kialakítását szorgalmazza a szociális és gazdasági partnerekkel, hogy ezzel szorosabbra fűzze a menekültek európai munkaerőpiacon való gyorsabb és hatékonyabb integrációjának támogatását célzó együttműködést. A konkrét pénzügyi támogatás a továbbiakban is lendületben tartja majd ezt a folyamatot, és hozzájárul a konkrét intézkedések végrehajtásához a tagállamokban.

A helyi és regionális hatóságok integrációs folyamatban betöltött meghatározó szerepét felismerve a Bizottság szintén lépéseket tett a helyi és regionális hatóságokkal folytatott együttműködés, valamint a számukra nyújtott támogatás megerősítése érdekében, elsősorban a migránsok és a menekültek integrációjára irányuló városfejlesztési menetrend keretében. Ez a munka a jövőben is folytatódik, például egy integrációval foglalkozó városi akadémiára vonatkozó kísérleti projekt, valamint az integrációs tevékenységet végző városok nemzetközi hálózatait támogató célirányos finanszírozás formájában.

3. Az európai migrációs stratégia végrehajtásának következő lépései

A migráció az elkövetkező években is meghatározó téma lesz az Európai Unió számára. A fentiekben vázolt területekre – köztük a külső határok igazgatására – irányuló eddigi, illetve folyamatban lévő erőfeszítéseknek folytatódniuk kell, hiszen a migrációs kockázat és az életmentés iránti igény változatlanul fennáll.

Az összes meglévő szabály teljes körű alkalmazásán és az együttes fellépésekhez és a közös alapokhoz szükséges hozzájárulások biztosításán túlmenően, illetve ezekkel párhuzamosan az európai migrációs stratégia maradéktalan végrehajtása érdekében az Uniónak most tovább kell fokoznia erőfeszítéseit a következő négy kiemelt területen: megfelelő jogi keret kialakítása a közös európai menekültügyi rendszer időtállóságának biztosítása érdekében; a legális beutazási lehetőségek bővítése az irreguláris migráció visszaszorítása érdekében; a visszatérés hatékonyságának fokozása, és ezáltal az erőforrások eljuttatása a rászorulókhoz; valamint együttműködés a kiemelt országokkal és az érintett szervezetekkel a jobb közös migrációkezelés érdekében.

3.1. A közös európai menekültügyi rendszer reformja

A válsághelyzet nyomán tett uniós erőfeszítések – köztük a szükséghelyzeti áthelyezési mechanizmusok – kézzelfogható eredményeket hoztak ugyan, ám a jövőben nem támaszkodhatunk csupán az ad hoc intézkedésekre. A közös európai menekültügyi rendszer reformja kulcsfontosságú elemként épül be az átfogó migrációs stratégiába, amelynek keretében a migráció összes vetületét illetően folytatni kell a munkát, hogy eredményeket tudjunk felmutatni.

A reform sikeréhez elengedhetetlen, hogy a rendszer ellenálljon a válságoknak. Ez megköveteli a váratlan helyzetek hatékony kezelésére való képességet, a nemzeti rendszerek fokozott közelítését, valamint a tagállamok közötti kölcsönös bizalom elmélyítését, többek között egy méltányos felelősségmegosztást biztosító szolidaritási mechanizmus révén.

Amint azt Juncker elnök az Unió helyzetét értékelő 2017. évi beszédében kijelentette, a közös európai menekültügyi rendszer sikeres megreformálásához valamennyi félnek közelednie kell egymáshoz. A Bizottság nyitott a kompromisszumokra, amennyiben az elért eredmény összhangban áll az Unió érdekeivel és méltányos a tagállamokra nézve.

Az Európai Tanács is megjegyezte , hogy általános az egyetértés arról, hogy a közös európai menekültügyi rendszer reformja során meg kell találni a megfelelő egyensúlyt a felelősségvállalás és a szolidaritás között, úgy, hogy a rendszer ellenállóképes legyen az esetleges jövőbeli válságokkal szemben. A rendszernek hatékonynak és a migrációs nyomással szemben ellenállóképesnek kell lennie, ki kell küszöbölnie a szívóhatást és a továbbutazás ellen kell hatnia – összhangban a nemzetközi joggal –, valamint segítenie kell a visszaélések elleni küzdelmet, továbbá elegendő támogatást kell biztosítania a leginkább érintett tagállamok részére. Az Európai Tanács ismét napirendre fogja tűzni ezt a témát, ezért felkérte a Tanácsot, hogy a Bizottság aktív támogatása mellett folytassa a tárgyalásokat.

Az egyetlen strukturális megoldást a dublini rendszer megreformálása jelenti, és az ezzel kapcsolatos politikai megállapodáshoz vezető sürgős előrelépés változatlanul meghatározó mozzanat a közös európai menekültügyi rendszer reformjának kiteljesítése szempontjából. Most lehetőséget kínál a még hátralévő feladatokkal kapcsolatos munka előmozdítására és a további haladásra az, ha az év végéig sikerül körvonalazni a közös európai menekültügyi rendszerre vonatkozó jövőbeli átfogó megállapodást.

A dublini rendszer reformjáról szóló tárgyalásokkal párhuzamosan elő kell mozdítani az összes többi javaslatot is, nevezetesen a befogadási feltételek felülvizsgálatára irányuló javaslatot, a kvalifikációs rendeletre és a menekültügyi eljárásokra vonatkozó javaslatot, valamint az uniós áttelepítési program létrehozásáról szóló javaslatot.

Miközben fontos, hogy az EU 2017. évi jogalkotási prioritásairól szóló közös nyilatkozattal összhangban mielőbb elfogadják az említett egymással összefüggő kezdeményezések mindegyikét, addig a Bizottság üdvözli az Eurodac reformjára és az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségére irányuló javaslatok kapcsán eddig tett lényeges előrelépéseket. A Bizottság arra ösztönzi az Európai Parlamentet és a Tanácsot, hogy alakítsanak ki megállapodást ezekről a közös európai menekültügyi rendszer végrehajtását támogató fontos eszközökről, szem előtt tartva, hogy az átfogó megállapodás tükrében esetleg szükség lehet bizonyos elemek módosítására. Ez a megközelítés biztosítaná, hogy az elfogadott rendszer a lehető leghamarabb működésbe léphessen.

3.2. A legális beutazási lehetőségek bővítése