[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 1.8.2005

COM(2005)354 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

az eTEN program félidei felülvizsgálatáról

BEVEZETÉS

A transzeurópai távközlő hálózatokra vonatkozó iránymutatásokról szóló európai parlamenti és tanácsi határozat 14. cikke értelmében a „határozat 2000 júliusa és 2004 júniusa közötti időszakban történő végrehajtásáról a Bizottság [...] jelentést terjeszt az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság, valamint a Régiók Bizottsága elé”.

Az eTEN program értékelését a Bizottság által kijelölt operatív bizottság iránymutatása mellett a Ramboll Management és az IDATE alkotta konzorcium végezte el. Az értékelésre 2004 januárja és decembere között került sor. A célkitűzések a következők voltak:

- a program 2000 júliusa és 2004 júniusa közötti időszakára vonatkozóan a végrehajtás és a működés utólagos értékelése a célkitűzések és az eredmények szempontjából, valamint a program hosszabb távú társadalmi-gazdasági hatásainak elemzése;

- a program közeljövőbeli lehetséges iránymódosításai (2006 végéig terjedően), valamint a program 2006 utáni újabb szakaszára vonatkozó lehetséges politikai irányok előzetes értékelése.

Az értékelés zárójelentés-terveztének „Következtetések és ajánlások” fejezetét 2004. december 14-én megkapta az eTEN irányítóbizottsága.

Az eTEN program fő jellemzői

az eTEN az EU transzeurópai hálózatokra irányuló politikájának[1] része. A támogatások odaítélésének pénzügyi alapját a közös „TEN pénzügyi rendelet”[2] határozza meg, amely a közlekedési és energiaipari transzeurópai hálózatokra is vonatkozik. Az eTEN program műszaki alapjait egy külön határozat[3] („iránymutató határozat”) határozza meg.

A távközlési TEN-program korábbi felülvizsgálatát[4] és a Számvevőszék különleges jelentését[5] követően felülvizsgálták az iránymutató határozat 1. mellékletét, és újradefiniálták a „közérdekű szolgáltatások” fogalmát; ennek nyomán a program eTEN néven vált ismertté. Ezen irányváltás nyomán az eTEN program összhangba került a lisszaboni menetrendben meghatározott új politikai célkitűzésekkel; a távközlési ágazatban bekövetkezett rohamos fejlődéssel, különösen az új szolgáltatások megjelenésével és az új szabályozási környezettel; továbbá az internet gyors fejlődése nyomán előálló új társadalmi és gazdasági igényekkel. Az eTEN ma a közérdekű transzeurópai elektronikus szolgáltatások EU-n belüli terjesztésének felgyorsításával foglalkozik, és az e-Európa 2005 cselekvési tervben meghatározott célkitűzésekhez szolgál támogató programként.

A szubszidiaritás elvével összhangban az eTEN az iránymutató határozat értelmében vett transzeurópai elektronikus szolgáltatások támogatására összpontosít, miközben a nemzeti szintű szolgáltatások nyújtása tagállami szinten marad. A „transzeurópai” szolgáltatás fogalma magában foglalja a páneurópai, a határokon átnyúló, valamint a több tagállamban is felmerülő igényeket kielégítő szolgáltatásokat.

Az eTEN program éves költségvetése 2003-ban és 2004-ben mintegy 45 millió euro volt, és elsősorban az éves pályázati felhívások keretében szétosztott támogatások révén működött. Várhatóan ezzel a támogatási szinttel kell számolni 2005-ben és 2006-ban is.

Az eTEN kétféle projekttípust: „telepítési” és „piacérvényesítési” projekteket támogat. A telepítési projektek downstream jellegűek, és az elektronikus szolgáltatások terítési fázisát támogatják; támogatás a projekt költségeinek legfeljebb 10 %-ára adható. Ez a típus a támogatott projektek kis részét teszi ki. A piacérvényesítési projektek upstream jellegűek, és az elektronikus szolgáltatásokat költséghatékonyság szempontjából kísérlik meg alátámasztani; támogatás a projekt költségeinek legfeljebb 50 %-ára adható, és ezek teszik ki a támogatott projektek legnagyobb részét.

A BIZOTTSÁG ÁLTALÁNOS ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRTÉKELÉSRőL

A Bizottság elfogadja az értékelő jelentést mint az eTEN program 2000 júliusa és 2004 júniusa közötti időszakára vonatkozó korrekt elemzést.

A jelentésből nyilvánvaló, hogy az eTEN program fontos szerepet játszhat az információs társadalom európai kialakításában. A Bizottság üdvözli továbbá a jelentés azon megállapítását, hogy a program igazgatása jó, és hogy a 2002. júliusi kiigazítás nyomán stratégiai pozíciója hangsúlyosabb, és kulcsfontosságú részét alkotja az információs társadalom kialakítására irányuló politikáknak. Az is nyilvánvaló ugyanakkor, hogy jelenlegi formájában nem aknázhatók ki az eTEN programban rejlő lehetőségek, ezért a program befejeztével az esetleges követő kezdeményezésekben alapos átalakítást kell végezni oly módon, hogy a programot erőteljesebben határozza meg a kereslet. Mind az előzetes, mind az utólagos következtetések figyelembevételével a Bizottság jelenleg dolgozik egy ilyen követő program meghatározásán. A Bizottság tudomásul veszi továbbá a jelentésben foglalt rövid és középtávú ajánlásokat, és foglalkozik a jelenlegi program jobbításával.

A közbenső értékelés utólagos következtetései

1. következtetés: a program jogalapjának 2002-es módosítása jelentős pozitív hatást gyakorolt a program végrehajtására. Nyilvánvaló, hogy ebben a gyorsan változó ágazatban az eTEN program helyzetét folyamatosan elemezni kell. A program az 1990-es évek közepére jellemző távközlés-orientáltságától már korábban elmozdult az internet irányába, most pedig a közszolgáltatásokra vonatkozó jelenlegi igények megválaszolására szolgáló programként, az e-Európa keretei között beépült a közösségi politikákba. A Bizottság üdvözli a jelentés azon megállapítását, hogy 2002 óta a projektek és alkalmazási kilátásaik javultak. Egyetért továbbá az értékelő jelentés azon ajánlásával, hogy a programot a kifejtett hatás optimalizálása érdekében tovább kell formálni.

2. következtetés: a program igazgatása és ügyvitele jelentősen javult. A Bizottság üdvözli a működés javulására vonatkozó megállapítást és azt a következtetést, hogy mára az eTEN jól működő programnak tekinthető. A pályázatok értékelési eljárásai folyamatosan fejlődtek, és a Bizottság úgy hiszi, hogy ma már bevált gyakorlatnak számítanak. Az eTEN megerősítette kommunikációs stratégiáját is, és a 2004-es pályázati felhívásban sikerült gondoskodni az új tagállamok jelentős részvételéről. A Bizottság egyetért azzal, hogy a pénzügyi ügyintézés túlságosan nehézkes. Az új program egyik célkitűzése lesz karcsúsítani az eTEN pénzügyi ügyvitelét, de egyúttal fenntartani az összhangot a Bizottságra irányadó költségvetési rendelettel.

3. következtetés: a 2002 előtti projektek hatásai egyelőre mérsékeltek, de jelentős lehetőségek vannak több hatás kifejtésére. A Bizottság alapvetően egyetért ezzel és a kapcsolódó 6., 7. és 8. következtetéssel. Az értékelés általában véve az eTEN egyik fontos szerepére mutat rá, de egyúttal arra is, hogy a kifejtett hatás felerősítése érdekében át kell alakítani a programot. A 2002 előtti projekteket a 2002 júliusa előtt hatályos iránymutató határozat alapján valósították meg. A jelentés ugyanakkor azt is kijelenti, hogy „a legtöbb (2002 előtti) projekt valamilyen formában alkalmazáshoz vezetett”, továbbá azt is, hogy „ezen eredmények közül sok a program nélkül nem valósult volna meg, vagy később valósult volna meg, vagy kisebb terjedelemben valósult volna meg”. Az iránymutató határozat átalakítására 2002 júliusában került sor „a közszféra központi helyzete megerősítésének” szándékával. Ez, valamint az eTEN program igazgatásának javítása azt eredményezte, hogy a 2002 utáni programok „előkészítettebbek voltak az alkalmazásra”. Emellett „a projektvédnökség új, a piacérvényesítési projektek eredményeinek alkalmazása előtti akadályok eltávolítását célzó intézménye nagyobb támogatást ad majd az alkalmazáshoz, beleértve a pénzügyi befektetés lehetőségét is”.

4. következtetés: a sikeres projekteket az erős szereplők, köztük gyakran a végfelhasználók határozzák meg. A Bizottság tudomásul veszi ezt a következtetést. A Bizottság ugyanakkor úgy hiszi, hogy a sikeres projektek eredményeinek fenntarthatóságához a szolgáltatás nyújtása mellett tett tagállami elkötelezettség szükséges.

5. következtetés: a fogyasztói (B2C) és a vállaltközi (B2B) piacok közül sok nem volt túl sikeres. Ezeket a szolgáltatásokat az átdolgozott iránymutató határozat már nem célozza.

6. következtetés: az alkalmazást és a széles körű hatást akadályozza, hogy a közszféra nem vesz részt kielégítő mértékben a projektekben. A Bizottság egyetért ezzel a következtetéssel. A Bizottság válasza az alábbi 5.1. és 5.6. szakaszban olvasható.

7. következtetés: az alkalmazás gyakran mérsékelt terjedelmű. A Bizottság egyetért ezzel a következtetéssel. Ez a következtetés ugyanakkor az eTEN program 2002-es kiigazítása előtti projektek eredményein alapul. A Bizottság azt tervezi, hogy lezárásukat követően a későbbi programokra is végez hasonló hatásvizsgálatot. Az alkalmazás javítását célzó lépéseket az alábbi 5.1. és 5.6. szakasz ismerteti.

8. következtetés: mindeddig csupán mérsékelt terjedelmű és/vagy késedelmes alkalmazási eredmények és korlátozott hatás. A Bizottság egyetért ezzel a következtetéssel. Ez a következtetés ugyanakkor az eTEN program 2002-es kiigazítása előtti projektek eredményein alapul. A Bizottság azt tervezi, hogy lezárásukat követően a későbbi programokra is végez hasonló hatásvizsgálatot. Az alkalmazás javítását célzó lépéseket az alábbi 5.1. és 5.6. szakasz ismerteti.

9. következtetés: az eTEN fontos szerepet tölt be a kutatástól az alkalmazásig terjedő értékláncban. A Bizottság üdvözli, hogy a jelentés elismeri az eTEN program folyamatos indokoltságát és a kutatási tevékenységekkel fennálló szinergiáját. A Bizottság az információs társadalom területén a kiegyensúlyozott és holisztikus megközelítésmód mellett kötelezte el magát a kutatás, az alkalmazás és a szabályozó tevékenység tekintetében. Az Információstársadalmi Főigazgatóság arra törekszik, hogy ezeket a kapcsolatokat erősítse, és ennek jegyében folyamatosan tesz erőfeszítéseket e három terület koherens és következetes kezelése érdekében.

RÖVID TÁVÚ UTÓLAGOS AJÁNLÁSOK A PROGRAM JELENLEGI SZAKASZÁHOZ

1. ajánlás: tovább kell erősíteni az értékelési kritériumokat.

Fenntartható alkalmazást a legfontosabb érdekeltek közül várhatóan a köztestületek tudnak biztosítani. A Bizottság elfogadja, hogy mind a közszolgáltatások, mind a magánszféra esetében fontosak a megalapozott üzleti esettanulmányok, és ezt a kérdéskört továbbra is fontos szempontnak tekinti az értékelési kritériumok meghatározása során.

A Bizottság a 2005-ös munkaprogramra jelentősen módosította az értékelési kritériumokat, és nagyobb hangsúlyt helyezett az alkalmazási potenciálra. Új odaítélési rendszer került bevezetésre, amely jobban kiemeli és nagyobb súlyt helyez erre a kérdésre. A köztestületek elkötelezett részvételét az információs kampány és a megerősített odaítélési kritériumok máris erőteljesen támogatják. Az irányítóbizottsággal együtt a Bizottság 2005-re további lépéseket tervez a köztestületek programban való részvételének fokozására.

2. ajánlás: prioritást kell adni azon szolgáltatások piaci terjesztésének, amelyek nemzeti környezetben megmutatták fenntarthatóságukat és hasznosságukat.

Az eTEN információs kampánya máris nagy hangsúlyt fektet a „bevált gyakorlati megoldások” fontosságára és újabb eTEN-pályázatokban kiindulásként való újbóli felhasználására. Egy jelenleg folyó vizsgálat többek között éppen az új tagállamokban rendelkezésre álló „bevált gyakorlati megoldások” megkeresésével foglalkozik, és piaci elterjesztésük érdekében a Bizottság ennek eredményeit széles körben, az egész Közösségben fogja népszerűsíteni.

A „bevált gyakorlati megoldások” megkeresését a program eddig a pályázókra hagyta, de a Bizottság a tagállamokkal együtt, az úgynevezett „felülről jövő kezdeményezés” keretében a jövőben egyre inkább szeretne foglalkozni ezzel a kérdéssel.

3. ajánlás: a piacérvényesítési és a telepítési projekteket egységes, többszakaszú projektekben kell egyesíteni.

A Bizottság egyetért azzal az ötlettel, hogy a piacérvényesítési és a telepítési projekteket többszakaszú projektekben kell összefogni. Ez azonban a TEN pénzügyi rendelet módosítását igényli, amely jelenleg a közlekedési és az energiaipari transzeurópai hálózatokat is szabályozza. Ezzel a kérdéskörrel az eTEN további sorsával és a 2007-től esedékes, egyébként is új jogalapot igénylő követő programmal foglalkozó tárgyalások foglalkoznak majd.

4. ajánlás: továbbra is törekedni kell a projektek részfinanszírozási arányának növelésére.

Mivel a telepítési projektek körében kevés jó minőségű pályázat érkezett, úgy tűnik, az eTEN célközönsége de facto elutasította a jelenlegi 10 %-os finanszírozási plafont. Kimutatták, hogy ez a támogatási szint nem elegendő az általános költségek, a különleges költségek és a „transzeurópai” hálózat kialakításával összefüggő kockázat fedezésére. A Bizottság számára rendelkezésre álló minden adat amellett szól, hogy a részfinanszírozási arányt 30 %-ra kellene felemelni, és erről mielőbb döntést kellene hozni annak érdekében, hogy a 2005-ös szerződésekben már alkalmazható legyen.

5. ajánlás: a projektek célkitűzéseit és közbenső céljait írásos anyagok helyett konkrét eredmények szerint kell meghatározni.

A Bizottság elismeri, hogy az írásos anyagok előállítása helyett nagyobb hangsúlyt kell fektetni a közbenső célokra és a konkrét eredményekre. A Bizottságnak szüksége van írásos anyagokra a konzorcium hatékonyságának értékeléséhez és a projekt célkitűzései felé való haladás megítéléséhez. Egyes írásos anyagok, például az adminisztrációs jellegűek, kötelező részei a szerződésnek. A szerződések ugyanakkor sok további olyan írásos anyagról is rendelkeznek, amelyeket a konzorcium lát szükségesnek. A legutóbbi tárgyalási fordulóban a Bizottság több ízben megkérdőjelezte a konzorcium által javasolt írásos anyagok indokoltságát azzal a céllal, hogy a lehető legalacsonyabb szinten tartsa őket.

6. ajánlás: folytatni kell a program kiigazítását.

A 2005-ös munkaprogram figyelembe veszi az előző pályázati felhívások kapcsán szerzett tapasztalatokat és az értékelő jelentés ajánlásait. A jogalap tematikus megközelítést igényel, ennek ellenére egy horizontális elem is szerephez jut, amely szerint minden pályázatnak választ kell adnia a társadalmi integrációval („eInclusion”), illetőleg a „bizalommal és biztonsággal” kapcsolatban felmerülő kérdésekre. Az ennek a problémakörnek szentelt új odaítélési kritérium bevezetésével nagyobb hangsúlyt kapott a szolgáltatások alkalmazása, és hangsúlyosabban jelenik meg a köztestületek vezető szerepére vonatkozó igény is. Az adminisztrációs követelmények is könnyebbé váltak annak nyomán, hogy egyszerűsödött a pályázati űrlapcsomag, és most először a papíralapú forma mellett lehetőség van a pályázat elektronikus benyújtására is.

A Bizottság a jogalap szabta keretek között 2006-ban is tovább folytatja ezeket a kiigazításokat. A Bizottság 2005 folyamán különösen azt fogja megvizsgálni, hogy a jelenlegi pályázati felhívásokban alkalmazott „alulról jövő kezdeményezés” elvével összekapcsolva milyen lehetőségek rejlenek egy keresletvezérelt megközelítés bevezetésében.

EGY ESETLEGES JÖVőBELI PROGRAM LEHETőSÉGEINEK ELEMZÉSE

A jelentés öt jövőbeli lehetőséggel foglalkozik. Ezek közül az első három elméleti jellegű, és elemzésük arra hívja fel a figyelmet, milyen alapvető szerepet játszik a program a kutatás és a piaci terítés közötti űr betöltésében ott, ahol más közösségi kezdeményezések nincsenek jelen. A Bizottság egyetért azzal a megállapítással, hogy „túlságosan kockázatos volna teljes mértékben lemondani az alulról jövő kezdeményezés lehetőségéről”.

A jelentés rámutat arra az igényre, hogy a programot jelenlegi formájához képest nagymértékben módosítani kell, és azt javasolja, hogy a megközelítésmódokat egy jobban összehangolt stratégia kíséretében olyan optimális módon kell elegyíteni, hogy a kereslet legyen a meghatározó tényező. Ebben a felállásban a követelményeket egy bizottság határozná meg, és a projekteket közbeszerzési eljárás keretében valósítanák meg. A Bizottság megvizsgálja, milyen kilátások rejlenek a koordináció nyílt módszerének alkalmazásában a politikai szintű tanulás, a bevált gyakorlati megoldások cseréje, a teljesítményértékelés és a helyi, regionális és nemzeti szintű tevékenységekre vonatkozó stratégiák jobb összehangolása támogatásának területén.

A lisszaboni célkitűzések megvalósításához szükséges termelékenységnövelés jelentős részben a rendelkezésre álló elektronikus szolgáltatásokon keresztül valósítható meg. A Bizottság tudomásul veszi az értékelő jelentésben a jövőbeli programra ajánlott célkitűzést, amely szerint: „Hozzá kell járulni a közszféra alapvető igényeit kielégítő elektronikus szolgáltatások (vagy megoldások) alkalmazásához, valamint a szolgáltatások és a rendszerek határokon átnyúló interoperabilitásához, ezáltal segítve a polgárok és a vállalatok előtt álló, a belső piacban való teljes részvételt és a hatékony és eredményes közszolgáltatások igénybevételét gátló akadályok csökkentését” .

A beavatkozás kínálatvezérelt helyett keresletvezérelt legyen: összpontosítás a legfontosabb kérdésekre

A Bizottság egyetért azzal a következtetéssel (lásd az 5. szakaszt), hogy a közérdekű szolgáltatások területén szükséges volna a bevezetendő szolgáltatásokat stratégiailag megfontoltabb, összehangoltabb módon meghatározni. A tapasztalatok azt mutatják, hogy a nyilvános pályázati felhívások rendszere nem biztosítja a transzeurópai elektronikus közszolgáltatások összehangoltságát. A követő program meghatározása kapcsán számos lehetséges mechanizmust kell értékelni az összehangoltság növelése érdekében, beleértve a fenti 6. szakaszban leírtakat is.

Növelni kell az eTEN-támogatások multiplikátorhatását

A Bizottság egyetért azzal a megállapítással, hogy „ha valóságos hatás elérése a cél, akkor a projekteknek előre meghatározott területeken a kereslet jelentős részét kell lefedniük”. A kereslet meghatározásában alapvető szerepet játszhat a 6.1. szakaszban említett „felülről jövő kezdeményezés” elve, kiegészítve a tagállamok segítségével. Nagyobb hatókörű közérdekű szolgáltatások bevezetéséhez egyrészt a jelenleginél nagyobb költségvetés, másrészt pedig az érdekeltek közössége által nyilvánvalóan visszautasított, túlságosan alacsonynak tartott, jelenlegi 10 %-os támogatási plafonhoz képest vonzóbb részvételi feltételek szükségesek.

KÖVETKEZTETÉSEK

A Bizottság általában véve üdvözli a jelentést és azt a lehetőséget, hogy kellő időben figyelembe veheti megállapításait a politika formálásához szükséges újfajta gondolkodásban.

A Bizottság folytatta a jelentés készítőinek munkáját, és igyekezett minél előbb javításokat bevezetni. Ebből fakadóan az ajánlások legtöbbje máris szerepel a 2005-ös munkaprogramban, amint azt a fenti 5. szakasz ismerteti.

Az értékelő jelentés azon következtetésének megfelelően, hogy „az eTEN program általános célkitűzései teljes mértékben összhangban vannak a lisszaboni stratégiával”, a hosszabb távra szóló ajánlásokat a fenti 6. szakaszban leírtaknak megfelelően a Bizottság figyelembe vette a program átalakításában; ez kulcsszerepet játszik az e-Európa 2005 cselekvési terv továbbvitelét célzó új, i2010 elnevezésű kezdeményezésben, amelyet Viviane Reding biztos asszony 2005. június 1-jén indított útjára. Emellett a Bizottság elfogadta és az új pénzügyi terv részeként benyújtotta az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a versenyképességi és innovációs keretprogram javaslatát,[6] amely tartalmaz egy, az eTEN program továbbvitelét célzó programot is.[7]

[1] A transzeurópai hálózatokra (TEN) vonatkozó kezdeményezés az Európai Közösséget létrehozó Szerződés 154., 155. és 156. cikkén alapul, amelyek azt a célt tűzik ki, hogy létre kell hozni transzeurópai hálózatokat a közlekedés, a távközlés és az energiaipar területén.

[2] Az Európai Parlament és a Tanács 1999. július 19-i 1655/1999/EK rendelete a közösségi pénzügyi támogatás a transzeurópai hálózatok területén történő nyújtásának általános szabályairól szóló 2236/95/EK tanácsi rendelet módosításáról (HL L 197., 1999.7.29., 1. o.).

[3] Az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 12-i 1376/2002/EK határozata a transzeurópai távközlő hálózatokra vonatkozó iránymutatásokról szóló 1336/97/EK határozat módosításáról (HL L 200., 2002.7.30., 1. o.).

[4] A Bizottság jelentése a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: „Jelentés a transzeurópai távközlő hálózatokra vonatkozó iránymutatásokról szóló 1336/97/EK határozat végrehajtásáról”, COM(2001)742. végleges.

[5] 9/2000. sz. különleges jelentés a transzeurópai távközlő hálózatokról, a Bizottság válaszaival.

[6] COM(2005)121., 2005. április 6., „Javaslat: az Európai Parlament és a Tanács határozata a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) létrehozásáról”.

[7] Az általános felülvizsgálatra tekintettel a Bizottság nem tervezi külön javaslat készítését az iránymutató határozat hatályos I. mellékletének módosítására, ezért az iránymutató határozat 2006. december 31-én hatályát veszti, kivéve azon pályázati felhívások tekintetében, amelyek e dátum előtt megjelentek a Hivatalos Lapban.