HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2009.5.28. 
SEC(2009) 671 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági 
és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a mez őgazdasági termékekre 
vonatkozó min őségpolitikáról  
 
A hatásvizsgálat összefoglalása 
{COM(2009) 234} 
{SEC(2009) 670} 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A hatásvizsgálat összefoglalása  
A mezőgazdasági termékekre vonatkozó min őségpolitika 
1. SZAKPOLITIKAI HÁTTÉR ÉS A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
A mezőgazdasági termékekre vonatkozó min őségpolitika a mez őgazdasági termel ők és a 
vásárlók között a mez őgazdasági termékek min őségi szempontjait illet ő információátadás 
aszimmetrikus volta miatt keletkezett pi aci problémával foglalkozik, és a termel ők, illetve az 
elsődleges mez őgazdasági és els ődleges feldolgozott termékek (bor, sajt, olívaolaj, hús, ...) 
előállítói által nyújtott info rmációkra összpontosít.  
Az EK számos olyan eszközt dolgozott ki a mez őgazdasági termékek forgalmazásával 
kapcsolatosan, amely garantálja bizonyos termékjellemz ők meglétét és termelési eljárások 
betartását: 
– Forgalmazási el őírások és egyes termékekre vonatkozó irányelvek, amelyek egyes 
mezőgazdasági termékeket azonosítanak (pl. meghatározzák a „fogyasztói tej”, a 
„gyümölcslé”, a „bor” fogalmát), termékeket osztályoznak (osztály, méret, …), a termék 
eredete és az el őállítás helye szerinti címkézésr ől rendelkeznek, hozzáadott értékre utaló 
jellemzőkre és sajátosságokra – így többek között a gazdálkodási  módszerre – utaló egyes 
„fenntartott jelöléseket” határoznak meg. 
– A mezőgazdasági termékek min őségére vonatkozó európai uniós rendszerek . Jelenleg 
hat rendszert alkalmaznak: há rom rendszert a földrajzi jelz ésekre, egyet a hagyományos 
különleges termékekre, egyet az ökológi ai termelésre, egyet pedig a legküls ő régiók 
termékeire vonatkozóan. Kidolgozás alatt áll két további európai un iós rendszer is: az 
egyik az élelmiszereket vonná be az ökocímke termékkörébe, a másik pedig egy állatjólléti 
címkézési rendszer. 
Emellett számtalan magán- és tagállami (i lletve regionális) tanúsítási rendszert is 
kialakítottak. Ezek között olyan (a termék által teljesített alapvet ő előírásokat garantáló) 
élelmiszer-biztonsági tanúsítási rendszerek, továbbá élelmiszer-min őségi tanúsítási rendszerek 
vannak, amelyek a vásárlók és a fogyasztók számára nyújtott információk között a 
forgalomba hozott termék  hozzáadott értéket jelent ő sajátosságait és a mögöttes gazdálkodási 
gyakorlatot hangsúlyozzák. 
Az említett eszközök (európai uniós intézkedések, magán- és tagállami szint ű eszközök) célja 
az, hogy azt az aszimmetrikus információátadás miatti azon alapvet ő piaci problémát 
orvosolja, amely megakadályozza, hogy egy adott terméket a jellemz őire és sajátosságaira 
tekintettel megállapított méltányos áron értéke sítsenek, illetve vásároljanak meg. Emellett 
ezen intézkedések mindegyike esetében találunk m űködési nehézségeket és problémákat. Az 
európai uniós szakpolitika általánosságban ad hoc módon alakult, és számos inkonzisztens 
jelenség  jött vagy jöhet létre; t ovábbá számos, különösen a környezetvédelmi ágazatot érint ő 
kezdeményezés van kialakulóban, és ezek t ovábbi inkonzisztenciákkal fenyegetnek. Az 
említett kezdeményezések sokfélesége fokozza a koherencia hiányá nak problémáját,  és 
HU 3   HU fennáll annak a veszélye, hogy a mez őgazdasági termékekre vonatkozó min őségpolitika 
körébe tartozó intézkedések mögül hiányzik a koordinált megközelítés, ezzel pedig mind az 
érdekelt felek, mind a fogyasztók megzavarha tók, és szakpolitik ai inkonzisztenciák 
alakulhatnak ki. Az európa i uniós rendszerek önmagukban vizsgálva viszont túlzottan 
bonyolultak; a földrajzi jelzésekre vonatkozó intézk edés nem eléggé ismert, és számos, 
alapvetően technikai jelleg ű problémára is fény derült; a hagyományos különleges termékekre 
vonatkozó intézkedés nem váltotta be a hozzá f űzött reményeket, a forgalmazási el őírások 
pedig bonyolultak és túlságosan el őíró jelleg űek. A magán- és az állami szektorban a 
tanúsítási rendszerek kiugróan nagy száma és so kfélesége miatt a fogyasztók körében zavarok 
mutatkoznak, ez pedig felveti az egységes piac megfelel ő működésének kérdését. Végül az 
előállítás helyére vonatkozó címkézéssel kapcso latos ad hoc megközelítés miatt egy olyan 
következetlen helyzet alakult ki, hogy a szarvasmar ha és a méz esetében meg kell jelölni az 
előállítás helyét, a sertés és a te jtermékek esetében viszont nem. 
2. CÉLKITŰZÉSEK  
A mezőgazdasági termékekre vonatkozó min őségpolitika általános célkit űzése az, hogy a 
gazdálkodók és az élelmiszer-el őállítók eleget tehessenek a fogyasztók termékjellemz őkkel és 
gazdálkodási gyakorlatokkal kapcso latos elvárásainak, és ezekr ől hatékonyan tudják 
tájékoztatni a fogyasztókat, az alábbiak biztosítása mellett:  
– a gazdálkodók és az élelmiszer-el őállítók a mez őgazdasági termék min őségét tükröz ő, 
méltányos haszonhoz jutnak; 
– a gazdálkodók és az élelmiszer-el őállítók reagálhatnak a f ogyasztók hozzáadott értéket 
jelentő termékjellemz ők és gazdálkodási gyakorlatok iránti igényére; 
– a fogyasztók a mez őgazdasági termékek jellemz őinek és a gazdálkodási gyakorlatoknak a 
megállapítását illet ően a címkézésen szerepl ő kifejezésekre hagyatkozhatnak. 
A konkrét célkit űzések  az alábbiak: 
– a mezőgazdasági termék min őségére vonatkozó tájékoztatás eddigi aszimmetrikus volta 
miatt a gazdálkodók és a vásárlók, továbbá a fogyasztók között ki alakult elégtelen 
információátadás javítása; 
– a mezőgazdasági termékek min őségére vonatkozó európai uni ós szakpolitik ai eszközök 
közötti koherencia javítása;  
– a gazdálkodókat és az élelmiszer-el őállítókat, továbbá a fogyasztókat terhel ő bonyolult 
előírások egyszer űsítése. 
Az ezen célkit űzések megvalósítására irán yuló folyamat keretében négy szakpolitikai 
kérdést vizsgáltak:  
– 1. szakpolitikai kérdés: Forgalmazási el őírások, az el őállítás helye szerinti címkézést is 
ideértve 
– 2. szakpolitikai kérdés: Földrajzi jelzések 
– 3. szakpolitikai kérdés: Hagyomá nyos különleges termékek 
– 4. szakpolitikai kérdés: Magán-, tagállami és  új európai uniós ta núsítási rendszerek  
HU 4   HU 3. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
3.1. 1. szakpolitikai kérdés: Forgalmazási el őírások, az el őállítás helye szerinti 
címkézést is ideértve 
A technikai átvilágítást követ ően két lehet őséget elvetettek: 
– Az európai uniós követelményeknek való megfelelésre utaló EU-s logó bevezetése 
jelentős technikai akadályokat teremtene, ezért azt szinte minden érdekelt ellenezte.  
– Az európai uniós fellépés mell őzése: amennyiben a közösségi joganyagban 
megszüntetnék a forgalmazási el őírásokat,  ez azt jelentené, hogy „szabad a vásár”, 
vagyis fennállna az egymástól eltér ő nemzeti szint ű forgalmazási el őírások bevezetésének 
a kockázata. Minden érdekelt az (egyszer űsített) forgalmazási el őírások megtartása mellett 
szállt síkra. 
A továbbiakban öt lehet őséget elemeztek: 
– 1.1. lehet őség: „status quo plus”: egyszer űsítés, ideértve a szabványok harmonizálását, a 
több ágazatot is érint ő közös elemek harmonizálását, az idejétmúlt rendelkezések hatályon 
kívül helyezését és az aktuális jogszabály-szövegezési elveknek megfelel ően történ ő 
szövegezést.  
– 1.2. lehet őség: az egyes európai uniós forgalmazási el őírások felváltása egy általános 
alapszabvánnyal.  Ez a lehet őség azt jelenti, hogy a köz össégi joganyagban egyes 
forgalmazási el őírásokat teljes egészében hatályon kívül helyeznének, és egy új, 
valamennyi termékre alkalmazandó általános szabványt állapítanának meg.  
– 1.3. lehet őség: kombinált megközelítés.  Ez a lehet őség jogszabályi szint ű alapvető 
követelményeket vagy alapszabványokat jelentene (az 1.2. lehet őséghez hasonlóan), olyan, 
a szabványokon belüli technikai el őírásokkal egyetemben, amelyekr ől az érdekelt felek egy 
szabványügyi testület (a CE N) bevonásával állapodnának meg. 
– 1.4. lehet őség: a fenntartott jelölések alkalmazásának kidolgozása.  Olyan egyértelm ű 
fogalommeghatározások, azonosító leírások, os ztályok, méretek megállapítása, amelyeket 
a forgalomba hozatalkor való alkalmazás eset én tiszteletben kell tartani, és amelyek a 
termelők / élelmiszer-el őállítók számára önkéntesek (pl.  „tanyasi”, „szabadtartásból 
származó”, különösen pedig a hagyományos  különleges termékek rendszerének 
felszámolása esetén a „hagyományos” kifejezés).  
– 1.5. lehet őség: az el őállítási hely jelenleg kötelez ő megjelölésének (EU / nem EU vagy 
az ország megnevezése) a mez őgazdasági termékekre történ ő alkalmazása . Az EU / 
nem EU és/vagy tagállam / harmadik ország megjelölésnek a címkén történ ő feltüntetését 
különösen a WTO szemszögéb ől kell megvizsgálni. 
3.2. 2. szakpolitikai kérdés: Földrajzi jelzések 
A technikai átvilágítást követ ően négy lehet őséget elvetettek: 
– Az általános irányelv útján történ ő fellépés, amellyel a tagállamok hatáskörébe kerülne a 
földrajzi jelzések megállapítása és védelme, nem összeegyeztethet ő az egységes piac 
egészére vonatkozó harmonizált alkalmazás szakpolitikai célkit űzésével. 
HU 5   HU – A társszabályozás és az önszabályozás lehetőségét, ami a nem kormányzati szervezetek, 
a szociális és a gazdasági partne rek bevonásával járna, az ágazat er ősen szétaprózódott 
szerkezete miatt vetették el.  
– A közösségi szint ű fellépés mell őzése (a hatályos jogszabályok hatályon kívül 
helyezése)  valószín űleg azt eredményezné, hogy a ta gállamok szintjén huszonhét eltér ő 
rendszer jön létre, ami fokozot t terhet jelentene a termel ők számára, megzavarná a 
fogyasztókat, és az oltalmat biztosító országon kívül fennállna a visszaélésszer ű 
felhasználás, a bitorlás stb. veszélye.  
– Nemzetközi szabályoknak a Lisszaboni Megállapodás útján történ ő alkalmazása rövid 
távon nem járható út, mivel a WIPO-hoz történ ő igazodás érdekében nemzetközi szint ű 
tárgyalások, a fogalommeghatározások esetéb en pedig bizonyos módosítások lennének 
szükségesek. Hosszú távon ezt a lehet őséget azonban nem szabad elvetni. 
A továbbiakban három lehet őséget (és az egyiken belül három alternatívát) elemeztek: 
– 2.1. lehet őség: „status quo plus”: az OEM/OFJ rendszerek egyszer űsítése és a 
jelenlegi eljárások ésszer űsítése . A jogszabályszöveget a hatá lyos jogszabályi felépítés 
módosítása nélkül kell egyértelm űvé tenni, és ezzel csökkenthet ő a kérelmek európai uniós 
szintű feldolgozásához szükséges id ő.  
– 2.1.1. alternatív lehet őség: az OEM és az OFJ meghatározásainak 
összevonása.  Az oltalom alatt álló eredetmegjelölést gyakorlatilag 
megszüntetnék, és a jelenleg bejegyzet t eredetmegjelölések a továbbiakban 
oltalom alatt álló földrajzi jelzésként m űködnének. Ez a lehet őség a két típus 
különbözőségét erősíteni kívánó jelenlegi stra tégiával épp ellentétes. 
– 2.1.2. alternatív lehet őség: egységes eszköz létrehozása  a borok, a szeszes italok 
és a mez őgazdasági, továbbá élelmiszertermékek oltalom alá helyezésére, ami 
koherensebbé teheti az érintett szakpoli tikát, például az oltalom alá helyezés 
esetében egyforma kritériumok és  eljárások alkalmazása útján.  
– 2.1.3. alternatív lehet őség: az oltalom alatt á lló jelzésekre vonatkozó 
tagállami rendszerek engedélyezése az európai uniós rendsze rrel párhuzamosan. 
Az említett elnevezések oltalma ily módon csak az egyes tagállami piacokon valósulna meg. Ezzel párhuzamosan az elnevezések európai uniós oltalom alá helyezésének el őfeltételeként kereskedelmi (volum en és érték) kritériumokról 
rendelkeznének.  
– 2.2. lehet őség: a jelenlegi európai uniós szint ű, egyedi OEM/OFJ rendszer 
megszüntetése és a meglév ő védjegyrendszerrel történ ő felváltása.  A földrajzi jelzések 
oltalmának a mértéke megegyezne a TRIPS- ben meghatározott mértékkel, a nevek 
oltalmának jogi eszközei azonban csak a közösségi védjegyrendszeren belül lennének 
alkalmazandók.  
– 2.3. lehet őség: az OEM/OFJ szabályainak egyértelm űsítése.  A jelenlegi rendszert a 
rendeletek és az iránymutatások módosítása útján lehetne egyértelm űsíteni. 
HU 6   HU 3.3. 3. szakpolitikai kérdés: Hagyomán yos különleges termékek  
Négy lehet őséget (és az egyiken belül két alternatívát ) világítottak át és javasoltak további 
elemzésre: 
– 3.1. lehet őség: a „status quo” – a jelenlegi rendszer megtartása nem tekinthet ő járható 
útnak, a többi lehet őséggel szemben azonban megtartották  összehasonlítási alap gyanánt.  
– 3.2. lehet őség: a rendszer egyszer űsítése . Ez azt jelentené, hogy a két jelenleg meglév ő 
lehetőség egyikét megszüntetnék, tehát az o ltalom vagy az elnevezés használatának 
korlátozásával együtt, vagy az elnevezés használatának korlá tozása nélkül maradna meg.  
– 3.2.1. alternatív lehet őség: oltalom az elnevezés használatának korlátozása  
nélkül. Ez az alternatív lehet őség azt jelentené, hogy megszűnne az elnevezés 
oltalma . A nyilvántartásba vett elnevezés használatát nem korlátoznák, kivéve azt 
az esetet, amikor az a „hagyományos különleges termék” szavakkal vagy a Közösség szimbólumával együtt jelenik meg.  
– 3.2.2. alternatív lehet őség: HKT-nyilvántartásba vétel, a név használatának 
korlátozásával együtt. Ebben az esetben magát az elnevezést is oltalom alá 
helyeznék, és azt kizárólag a termékleírásnak megfelel ően előállított termékre 
vonatkozóan lehetne használni.  
– 3.3. lehet őség: A „hagyományos” kifejezés mint  fenntartott jelölés oltalma a 
forgalmazási el őírások alapján.  Ez része a fenti 1.4. lehet őségnek. 
– 3.4. lehet őség: Az európai uniós szint ű fellépés mell őzése: a jelenlegi rendszer 
megszüntetése.  A hagyományos különleges termékeket a magánszektor, a tagállamok és a 
régiók szabályoznák.  
3.4. 4. szakpolitikai kérdés: Magán-, tagálla mi és új európai uniós tanúsítási 
rendszerek 
A technikai átvilágítást követ ően egy lehet őséget elvetettek: 
– jogszabályalkotás , azaz szabályok vagy keret megállapítása az élelmiszer-min őségre 
vonatkozó tanúsítási rendszerek m űködésére vonatkozóan. Ez a lehet őség nem hatékony, 
nem eredményes és nem koherens más európai uniós szakpolitikai célkit űzésekkel (pl. az 
egyszerűsítéssel), és az érdeke ltek sem fogadnák el. 
A továbbiakban öt lehet őséget elemeztek: 
– 4.1. lehet őség: az európai uniós szint ű fellépés mell őzése = „status quo” (további 
kutatással együtt) . Ez a lehet őség a jelenlegi helyzet fenntartását jelentené, mivel az EU 
közvetlenül nem venne részt a magán- és a tagállami/regionális szint ű tanúsítási rendszerek 
működtetésében. E lehet őség keretében további kutatásokra  kerülne sor a probléma 
jellegének és elterjedtségének jobb megismerése céljából.  
– 4.2. lehet őség: önkéntes iránymutatások kidolgozása a tanúsítási rendszerek 
működtetéséhez, amelyek az érdekeltekkel közösen megállapított kritériumoknak 
megfelelően a bevált gyakorlati me goldások szerinti megközelítésekre helyeznék a 
hangsúlyt.  
HU 7   HU – 4.3. lehet őség: új európai uniós min őségi rendszerek kidolgozása egyes szakpolitikai 
területekre vonatkozóan.  A Bizottság már több szakpolitikai  területen is kidolgozott vagy 
jelenleg készít el ő tanúsítási rendszereket. Minden  egyes új rendszert a többit ől függetlenül 
kell értékelni.  
– 4.4. lehet őség: közös kritériumok meghatározás a az új európai uniós rendszerek 
vonatkozásában.  A 4.3. lehet őség alternatívájaként, tekint ettel az új rendszerek és a 
közeljövőben benyújtandó javaslatok számára, kritériumokat lehet meghatározni a 
mezőgazdasági termékekre és élelmiszerekre  vonatkozó új európai uniós tanúsítási 
rendszerek szükségességének értékelése céljából.  
– 4.5. lehet őség: A termékleírásoknak megfelel ően a fenntartott jelölések oltalmának 
kidolgozása. Ha indokolható a közvetlen európai uniós szint ű fellépés, egy igazgatási 
szempontból enyhébb lehet őséget lehet kidolgozni a fenntartott jelölések oltalmának 
kidolgozására. Ezt a forgalmazási el őírások keretében kell megvizsgálni (1.4. lehet őség).  
4. A HATÁSOK ELEMZÉSE  
Az egyes szakpolitikai kérdésekre vonatkozó lehet őségeket az eredményesség, a hatékonyság 
és a konzisztencia, továbbá a szakpolitikai célkit űzések vonatkozásában elemezték.  
Az 1. szakpolitikai kérdés (forgalmazási el őírások, az el őállítás helye szerinti címkézést 
is ideértve) esetében az 1.4. lehet őséget (a fenntartott jelölése k alkalmazásának kidolgozása), 
a további vizsgálatokat igényl ő 1.3. lehet őséget (kombinált megközelítés), és különösen az 
alapvető mezőgazdasági termékek esetében az 1.5. lehet őséget (az el őállítás helye szerinti 
kötelező címkézés kidolgozása) részesítik el őnyben.  
A 2. szakpolitikai kérdés  (földrajzi jelzések)  esetében a 2.3. lehet őség (az OEM/OFJ 
szabályok egyértelm űvé tétele) és a 2.1.2. lehet őség (a borra, a szeszes  italokra, továbbá a 
mezőgazdasági termékekre vonatkozó rendszerek egyesítése) nagyfokú eredményességet és 
konzisztenciát ígér. A 2.3. lehet őség (az OEM/OFJ szabályok egyértelm űvé tétele) 
hatékonyságát illet ően további elemzésre van szükség.  
A 3. szakpolitikai kérdés (hagyom ányos különleges termékek) esetében a 3.3. lehet őséget 
(a „hagyományos” kifejezés mint fenntarto tt jelölés oltalma a forgalmazási el őírások alapján), 
majd a 3.2. lehet őséget (a rendszer egyszer űsítése) részesítik el őnyben.  
A 4. szakpolitikai kérdés (m agán-, tagállami és új európai uniós rendszerek)  esetében a 
4.2. lehet őséget (iránymutatások) és a 4.4. lehet őséget (új rendszerekre vonatkozó 
kritériumok) részesítik el őnyben, és ezek kombinálhatók is. A 4.5. lehet őséggel (a fenntartott 
jelölések alkalmazásának kidolgozása), am i minden kritérium szempontjából rendkívül 
előnyös, az 1. szakpolitikai kérdés ( forgalmazási el őírások) keretében foglalkoznak.  
HU 8   HU  
5. ÁTFOGÓ SZAKPOLITIKAI KOHERENCIA ÉS AZ EL ŐNYBEN RÉSZESÍTETT LEHET ŐSÉGEK 
KÖZÖTTI SZINERGIÁK  
Az alábbi táblázat (el őnyben részesített lehet őségek) ismerteti, hogy milyen mértékben 
járulnak hozzá az el őnyben részesített lehet őségek az átfogó szakpolitikai megközelítéshez , 
emellett pedig bemutatja az e gyes eszközök között létrejöv ő szinergiákat, továbbá a 
meghatározott jogszabályi és eljárási  kérdésekkel kapcsolatos egyértelm űsítéseket. 
Szakpolitikai cél El őnyben részesített lehet őségek 
a magán- és a tagállami szint ű 
tanúsítás és rendszerek felé való 
elmozdulás 4.2. lehetőség: iránymutatások a tanúsítási 
rendszerek m űködéséhez 
az új európai uniós rendszerek 
kidolgozása során a koherencia 
biztosítása 4.4. lehetőség: új európai uniós rendszerekre 
vonatkozó kritériumok Átfogó szakpolitikai 
megközelítés európai uniós forgalmazási 
előírások koherens kidolgozása 1.3. lehetőség: kombinált megközelítés (a 
forgalmazási el őírások általános szabvánnyal 
történő felváltása és részletes szabályok 
kidolgozása a CEN keretében) 
1.4. lehetőség: fenntartott jelölések kidolgozása a 
horizontális min őségi címkék vonatkozásában (pl. 
„alacsony szén-dioxid-kibocsátással készült”)  
a „fenntartott jelölések” 
fokozottabb használata 
(forgalmazási el őírások)  3.3. lehetőség: a „hagyományos” kifejezés 
fenntartott jelölésként való oltalma (a hagyományos 
különleges termékek rendszere helyett) 
2.1.1. lehet őség: a földrajzi jelzések rendszerére 
vonatkozó eljárások ésszer űsítése, illetve a borra, a 
szeszes italokra és a mez őgazdasági termékekre és 
élelmiszerekre vonatkozó nyilvántartások egyetlen 
rendszer keretében történ ő egyesítése a hasonló rendszerek esetében a 
tanúsítási rendszerek közös alkalmazása 
2.3. lehetőség: az OEM–OFJ-szabályok 
egyértelm űsítése Szinergiák 
az előállítás helye szerinti 
kötelező címkézés koherens 
végrehajtása 1.5. lehetőség: az előállítás helye szerinti címkézés 
ágazati megközelítés alapján 
Táblázat: El őnyben részesített lehet őségek 
Az előnyben részesített lehet őségek egymással is kombinálh atók, együttesen pedig – a 
mezőgazdasági termékek min őségére vonatkozó szakpolitika kidolgozásának 
összefüggésében – teljes intézkedéscsomagot alkotnak. 
A „fenntartott jelölések” f okozottabb használata jelent ős szinergiákat eredményezne, 
különösen akkor, ha azokat a hagyományos kül önleges termékek rendszere helyett 
alkalmaznák. Emellett a magán- és tagállami rendszerekre vonatkozó, ám  az európai uniós 
rendszerekre is alkalmazható iránymutatások is szinergiákat biztosítanának. Az új európai 
uniós rendszerekre vonatkozó kritériumok bevezetésével elkerülhet ő lenne, hogy 
HU 9   HU inkonzisztenciák alak uljanak ki a meglév ő európai uniós rendszerekhez és a forgalmazási 
előírásokhoz képest. Kapcsolódási pontot jelent a földrajzi jel zések tekintetében javasolt 
közös tanúsítási rendszer, illetve a forgalmazási el őírásokon belül az el őállítás helye szerinti, 
ágazatokon átível ő kötelező címkézésre vonatkozóan javasolt koherens végrehajtás. 
HU 10   HU  
Lehetőségek Forgalmazási 
előírások Földrajzi jelzések Hagyományos 
különleges 
termékek Magán-, tagállami 
és új európai uniós 
rendszerek 
1.3. lehetőség: 
kombinált megközelítés   
X    
1.4. lehetőség: 
fenntartott 
jelölések a 
horizontális 
minőségi címkék 
esetében   
X  Kapcsolódási 
pont: a 
„hagyományos” 
kifejezés mint 
fenntartott jelölés 
oltalma a 
forgalmazási 
előírásokon belül Kapcsolódási 
pont: az új 
rendszerekre 
vonatkozó 
javaslatok között 
a fenntartott 
jelölések is 
szerepelhetnek 
1.5. lehetőség: az 
előállítás helye 
szerinti címkézés   
X Kapcsolódási 
pont: az OFJ-kre 
is vonatkozik, ha 
az alapanyag az 
OFJ-től eltérő 
helyről származik   
2.1.1. lehet őség: a 
földrajzi jelzések rendszerének 
ésszerűsítése és 
összevonás  
 
 
X   
2.3. lehetőség: az 
OEM–OFJ-
szabályok 
egyértelm űsítése   
X   
3.3. lehetőség: a 
„hagyományos” 
kifejezés mint fenntartott jelölés 
oltalma  Kapcsolódási 
pont: a 
forgalmazási 
előírások 
mechanizmusának 
alkalmazása   
X  
4.2. lehetőség: 
iránymutatások a 
tanúsítási 
rendszerek működéséhez  
Kapcsolódási 
pont: az 
iránymutatások 
az európai uniós 
rendszerre is 
vonatkoznak Kapcsolódási 
pont: az 
iránymutatások 
az európai uniós 
rendszerre is 
vonatkoznak  
 
X 
4.4. lehetőség: új 
európai uniós rendszerekre 
vonatkozó 
kritériumok Kapcsolódási 
pont: 
elkerülhet őek az 
új rendszerek 
miatti 
inkonzisztens 
címkézési 
kezdeményezések Kapcsolódási 
pont: 
minimalizálható a 
meglévő 
rendszerrel való 
inkonzisztencia Kapcsolódási 
pont: 
minimalizálható a 
meglévő 
rendszerrel való 
inkonzisztencia  
X 
Táblázat: Az el őnyben részesített lehet őségek kapcsolódási pontjai  
HU 11   HU 6. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
Ez a hatásvizsgálat egy stratégiai iránymut atásokat meghatározó közleményhez kapcsolódik, 
ezért a közeljöv őben az el őrelépés az említett irányvonalak kidolgozása és elfogadása útján 
kerül majd értékelésre. 
Magának a szakpolitikána k az alakulását illet ően ideiglenes jell eggel több alapvet ő, 
előrehaladással kapcsolatos mutatóra te sznek javaslatot, amelyeket az egyes 
kezdeményezések el őkészítése során fognak kidolgozni.