HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 251/22

A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerinti, kisebb jelentőségű módosítás jóváhagyására irányuló kérelem közzététele

(2017/C 251/08)

Az Európai Bizottság 664/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) 6. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban jóváhagyta ezt a kisebb jelentőségű módosítást.

KISEBB JELENTŐSÉGŰ MÓDOSÍTÁSRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

Az európai parlamenti és tanácsi 1151/2012/EU rendelet (2) 53. cikke (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban álló, kisebb jelentőségű módosítás jóváhagyására irányuló kérelem

„LIETUVIŠKAS VARŠKĖS SŪRIS”

EU-szám: PGI-LT-0853-AM01 – 2017/4/7

OEM ( ) OFJ ( X ) HKT ( )

1. Kérelmező csoportosulás és jogos érdek

„Pieno Centras” Litván Tejipari Egyesület Perkūnkiemio g. 3, LT-12127 Vilnius Tel.: +370 82461414 Fax +370 82461415 E-mail: pc@pieno-centras.lt

2. Tagállam vagy harmadik ország

Litvánia

3. A termékleírás módosítással (módosításokkal) érintett rovata

— ☒ A termék leírása — ☐ A származás igazolása — ☒ Az előállítás módja — ☒ Kapcsolat — ☐ Címkézés — ☒ Egyéb [részletezze]

4. A módosítás típusa

— ☐ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti kisebb jelentőségűnek tekinthető módosítása, amely nem teszi szükségessé a közzétett egységes dokumentum módosítását — ☒ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti kisebb jelentőségűnek tekinthető módosítása, amely szükségessé teszi a közzétett egységes dokumentum módosítását — ☐ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek tekinthető oly módon történő módosítása, amelyre vonatkozóan nem tettek közzé egységes (vagy azzal egyenértékű) dokumentumot — ☐ Bejegyzett HKT termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek tekinthető módosítása.

5. Módosítás(ok)

A módosítás oka:

A „Lietuviškas varškės sūris” OFJ a termékleírás és az egységes dokumentum szerint akkor nyeri el jellegzetes alakját, amikor az alvadékot kézzel a hagyományos háromszög alakú vászonzsákokba töltik, majd ezeket a szélesebb végükön összecsomózzák, és ezután összepréselik. Az előállítás modernizálása óta az alvadék túrózsákokba töltése és a zsák csomózása történhet mechanikus úton is. Az előállítás módjának e kisebb jelentőségű módosítása szükségessé teszi a „Lietuviškas varškės sūris” OFJ termékleírásának és egységes dokumentumának frissítését.

1. módosítás

A termék leírása

A jelenleg érvényben lévő termékleírás a következő szöveget tartalmazza:

„Másodsorban jellegzetes alakja, amelyet akkor nyer el, amikor az alvadékot kézzel a hagyományos háromszög alakú vászonzsákokba töltik, majd ezeket a szélesebb végükön összecsomózzák, és ezután összepréselik.”

Ez a szövegrész a következőképpen módosult:

„Másodsorban jellegzetes alakja, amelyet akkor nyer el, amikor az alvadékot kézzel vagy mechanikus eszközzel a hagyományos háromszög alakú vászonzsákokba töltik, majd ezeket a szélesebb végükön összecsomózzák, és ezután összepréselik.”

2. módosítás

Az előállítás módja

A jelenleg érvényben lévő termékleírás a következő szöveget tartalmazza:

„Alapos keverés után a túrómasszát kézzel kis, háromszög alakú, vékony, szövött anyagból készült zsákocskákba (túrózsákba) töltik. Ezeket a szélesebb végükön szorosan összecsomózzák.”

Ez a szövegrész a következőképpen módosult:

„Alapos keverés után a túrómasszát kézzel vagy mechanikus eszközzel kis, háromszög alakú, vékony, szövött anyagból készült zsákocskákba (túrózsákba) töltik. Ezeket a szélesebb végükön szorosan összecsomózzák.”

3. módosítás

Kapcsolat a földrajzi területtel

A jelenleg érvényben lévő termékleírás a következő szöveget tartalmazza:

„A tejfeldolgozó üzemekben a sajt előállítása manapság már gépesítve történik, de a túrómasszát az előző évszázadokhoz hasonlóan a mai napig kézzel töltik a túrózsákokba, és azokat szintén kézzel csomózzák össze.”

Ez a szövegrész a következőképpen módosult:

„A tejfeldolgozó üzemekben a sajt előállítása manapság már gépesítve történik, de a túrómassza túrózsákokba töltése és a zsákok összecsomózása nem kizárólag mechanikai eszközökkel, hanem adott esetben – az előző évszázadok gyakorlatához hasonlóan – kézzel is végezhető.”

4. módosítás

Kapcsolat a földrajzi területtel

A jelenleg érvényben lévő termékleírás a következő szöveget tartalmazza:

„A túrómasszát kézzel tömik a hagyományos, vékony szőttesből készült, háromszög alakú zsákokba, amelyeknek szélesebb végét egy csomóval elkötik, ezzel megadva a sajtnak jellemző alakját: háromszög alapú hasábhoz hasonlít, lekerekített sarkokkal, felületén pedig jól látható a vászonruha lenyomata, valamint annak redői ott, ahol az anyagot összecsomózták.”

Ez a szövegrész a következőképpen módosult:

„A túrómasszát kézzel vagy mechanikus eszközzel tömik a hagyományos, vékony szőttesből készült, háromszög alakú zsákokba, amelyeknek szélesebb végét egy csomóval elkötik, ezzel megadva a sajtnak jellemző alakját: háromszög alapú hasábhoz hasonlít, lekerekített sarkokkal, felületén pedig jól látható a vászonruha lenyomata, valamint annak redői ott, ahol az anyagot összecsomózták.”

5. módosítás

Kapcsolat a földrajzi területtel

A jelenleg érvényben lévő termékleírás a következő szöveget tartalmazza:

„Mind az egyéni gazdálkodók, mind a kisebb termelői szövetkezetek és a nagy tejfeldolgozó üzemek azt a gyakorlatot követik, hogy az alvadékot kézzel töltik a túrózsákba, a zsák végét csomóval elkötik, a sajtot préselés után kiveszik a zsákból, és sütés előtt kézzel bedörzsölik fűszerkeverékkel.”

Ez a szövegrész a következőképpen módosult:

„Mind az egyéni gazdálkodók, mind a kisebb termelői szövetkezetek és a nagy tejfeldolgozó üzemek azt a gyakorlatot követik, hogy az alvadékot kézzel vagy mechanikus eszközzel töltik a túrózsákba, a zsák végét csomóval elkötik, a sajtot préselés után kiveszik a zsákból, és sütés előtt kézzel bedörzsölik fűszerkeverékkel.”

6. módosítás

Egyéb – A termelői csoport elérhetőségi adatai

A jelenleg érvényben lévő termékleírás a következő szöveget tartalmazza:

A kérelmező csoport neve és címe

PIENO CENTRAS, Litván Tejipari Egyesület Perkūnkiemio g. 3, LT-12127, Vilnius Tel.: +370 34060371 Fax +370 34060383 E-mail: aldona.platukiene@rokiskio.com

Ez a szövegrész a következőképpen módosult:

Kérelmező csoportosulás és jogos érdek

„Pieno Centras” Litván Tejipari Egyesület Perkūnkiemio g. 3, LT-12127 Vilnius Tel.: +370 82461414 Fax +370 82461415 E-mail: pc@pieno-centras.lt

6. Aktualizált termékleírás (csak OEM és OFJ esetében)

http://zum.lrv.lt/lt/veiklos-sritys/maisto-sauga-ir-kokybe/saugomos-kilmes-vietos-nuorodos-saugomos-geografines-nuorodos-garantuoti-tradiciniai-gaminiai/atnaujinamos-produktu-specifikacijos

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„LIETUVIŠKAS VARŠKĖS SŪRIS”

EK-szám: PGI-LT-0853-AM01 – 2017/4/7

OEM ( ) OFJ ( X )

1. Elnevezés

„Lietuviškas varškės sūris”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Litvánia

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.3. osztály Sajtok

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A „Lietuviškas varškės sūris” érleletlen túrósajt, amelynek alakja háromszög alapú, sarkainál lekerekített hasábra emlékeztet, szélesebb végén pedig a sajt szárításához használt, összecsomózott vászonruha nyoma látható. Frissen, füstölve, szárazon sütve és szárítva fogyasztható. A sajt készítése az ősi módszerrel történik, mely szerint a tejet erjesztő anyagok használata nélkül, kizárólag egy tejsavbaktérium-tenyészet segítségével alvasztják meg. Jellegzetes alakját akkor nyeri el, amikor az alvadékot kézzel vagy mechanikus eszközzel a hagyományos háromszög alakú vászonzsákokba töltik, majd ezeket a szélesebb végükön összecsomózzák, és ezután összepréselik. A sajthoz tetszés szerint adható só és/vagy fűszernövények. A sajtdarabok mérete tervezett felhasználásuktól függ és néhány száz grammtól 5 kilogrammig vagy akár azon túl is terjedhet. A sajt készítése során nem használnak adalékanyagokat, sem ízesítőket, színezékeket.

Jellemzők

Szín: A friss, illetve a szárított sajtdarabok színe fehér vagy sárgás. A sült sajtdarabok színe a sárgástól a barnásig terjed, külsejük adott esetben fűszerekkel és/vagy fűszernövényekkel van megszórva, belsejük fehér vagy sárgás. A füstölt sajtdarabok külső felszíne sötétsárga vagy barna, míg belsejük fehér vagy sárga.

Állag: Míg a friss sajt puha, homogén, viszonylag sűrű állagú és szeleteléskor morzsálódhat, megsütve homogén, sűrű állagú és kissé rugalmas, füstölve pedig homogén, sűrű állagú és morzsálódik. A szárított sajt állaga homogén, a sajt kemény, nehezen szeletelhető és törésre morzsálódik. Ha a sajtot fűszerekkel készítik, a fűszerek eloszlása nem feltétlenül egyenletes.

Aroma és íz: jellegzetesen tejsavas, enyhén érezhető benne a felhasznált fűszerek (kömény, só stb.) íze és aromája. A füstölt sajtnak felismerhetően füstös aromája és íze van.

Fizikai-kémiai jellemzők:

— az összetevőktől függően a „Lietuviškas varškės sūris” lehet 7–25 %-os, vagy alacsony (legfeljebb 0,5 %-os) zsírtartalmú (tömegszázalékban kifejezve),

— a szárazanyag-tartalom a sajt zsírtartalmától és a további feldolgozástól függ. A friss, a sült és a füstölt sajtokban el kell érnie a 31 %-ot, a szárítottakban pedig legalább a 67 %-ot,

— az aktív savasság pH-értékének el kell érnie legalább a 4,3.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

— tehéntej,

— mezofil tejsavbaktérium-kultúra,

— só,

— Litvániában honos fűszernövények (kömény, fokhagyma, menta stb.).

A „Lietuviškas varškės sūris” előállításához használt alapanyagok a meghatározott földrajzi területen kívülről is érkezhetnek.

Nincsenek konkrét minőségi előírások vagy a származásra vonatkozó korlátozások.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

A „Lietuviškas varškės sūris” előállításának lépései:

— a tej standardizálása, pasztörizálása, hűtése és fermentálása,

— a tejsavó elkülönítése,

— az alvadék tömörítése,

— a sajt formázása és préselése: A túrómasszát kézzel vagy mechanikus eszközzel kis, háromszög alakú, vékony, szövött anyagból készült zsákocskákba (túrózsákba) töltik. Ezeket a szélesebb végükön szorosan összecsomózzák. A kívánt nedvességtartalom eléréséig a masszát súlyok alá vagy présbe helyezik,

— a sajt előállítása: A megformázott sajtot 6–12 °C közötti hőmérsékletre hűtik és kiveszik a túrózsákból. Füstölt, sült vagy szárított sajt készítésénél a füstölésre, sütésre vagy szárításra a hűtést követően kerül sor. Fűszerekkel ízesített sült sajt előállításakor a sajtot először bedörzsölik a fűszerek és a só keverékével, majd sütés előtt legalább 12 órán át pihentetik egy 10–20 °C közötti hőmérsékletű helyiségben.

3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok

A „Lietuviškas varškės sūris” sajtot az előállítás helyszínén csomagolják, mivel a termék – különösen a friss sajt – könnyen morzsálódik, és nehezen szeletelhető, ezért csomagolás céljából más helyre történő szállítása ártana küllemének és minőségének. Eltarthatósága is rövid, és fennáll a termék baktériumokkal történő megfertőződésének veszélye.

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

Azon termelők, akik a „Lietuviškas varškės sūris” sajtot a közzétett termékleírásnak megfelelően állítják elő, jogosultak a „Lietuviškas varškės sūris” terméknév címkézés, reklámozás és forgalomba hozatal során történő használatára.

A termék címkéjén fel kell tüntetni:

— az adott termelő nevét,

— a sajt tömegszázalékban kifejezett zsírtartalmát vagy a „liesas” (alacsony zsírtartalmú) megjelölést,

— az „oltalom alatt álló földrajzi jelzés” szavakat és/vagy az uniós szimbólumot.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

A kérelem által érintett földrajzi terület a Litván Köztársaság teljes területét magában foglalja. A „Lietuviškas varškės sūris” hagyományos előállítása régóta folyik a meghatározott földrajzi terület teljes egészén, míg a környező régiókban e sajtot kizárólag Fehéroroszország ma is jórészt litvánok lakta területein készítik. E különleges, kizárólag Litvániában előállított és az országban mindenütt ismert termék kialakulása Litvánia földrajzi elhelyezkedésére és lakosainak életvitelére vezethető vissza.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

Litvánia kis ország, területe csupán 65 300 km2, ami alig haladja meg bizonyos tagállamok egyes régióinak méretét. A sajtot Litvánia egész területén régóta fogyasztják, így az „Lietuviškas varškės sūris” elnevezéssel vált ismertté.

Mivel Litvániában a későn bekövetkező iparosodást megelőző időkben a népesség nagy része önellátó gazdaságokban élt, a vidéki emberek étrendjének alapját hosszú időn át a gabonafélék és tejtermékek képezték.

Litvániában már a középkorban készítettek túrót, és különböző majorok 16. századi leltárában már találhatók erre vonatkozó írásbeli utalások. Azokon a településeken, ahol kenyérsütő kemencén főztek, az aludttejes edényt a kemencébe tették, amikor az már nem volt túl forró, és addig hagyták benne, amíg a szivacsos, sárga fehérjék a felszínre nem emelkedtek. Miután az edényt kivették a kemencéből, a tartalmát háromszög alakú túrózsákba öntötték, majd felakasztották szikkadni. Ezt követően a megszikkadt túrót különleges sajtolókba tették, vagy egy kőnehezékkel ellátott deszka alá helyezve kemény felületre (asztalra, lócára vagy egyéb vízszintes felületre) fektették. Amikor az időjárás nedves volt – például tavasszal vagy ősszel –, a túró felületét gyakran bakteriális „rúzsréteg” vagy penész lepte el, ezért a túrót úgy tartósították, hogy közepes hőmérsékletű kemencében kissé megsütötték, vagy megfüstölték. A hosszabb időre tartalékolt túródarabokat megszárították.

Jellegzetes, ugyanakkor egyszerű készítési módja miatt – amely nem igényel sem oltást, sem érlelést, csak a tej erjesztését, majd pedig a túró sajtolását és formázását, ami után a túrósajtot lehet sózni, majd szárítani, füstölni vagy sütni – a „Lietuviškas varškės sūris” lehetővé tette a gazdaságokban élő emberek számára, hogy a téli időszakra is halmozzanak fel tartalékokat, amikor a tehenek teje általában elapadt.

A „Lietuviškas varškės sūris” különlegessége hagyományos, igencsak munkaigényes előállítási módjában rejlik, amely a mai napig változatlan formában maradt fenn. Az előállításához felhasznált alapanyagok a pasztörizált tehéntej és egy mezofil tejsavbaktérium-kultúra, amelynek a sajt tejsavas ízét köszönheti. A túrómasszát kézzel vagy mechanikus eszközzel tömik a hagyományos, vékony szőttesből készült, háromszög alakú zsákokba, amelyeknek szélesebb végét egy csomóval elkötik, ezzel megadva a sajtnak jellemző alakját: háromszög alapú hasábhoz hasonlít, lekerekített sarkokkal, felületén pedig jól látható a vászonruha lenyomata, valamint annak redői ott, ahol az anyagot összecsomózták. A túrózsák alakját egyebek mellett az határozza meg, hogy a friss „Lietuviškas varškės sūris” morzsálódik, ezért azt könnyebb egy háromszög alakú, mint bármilyen más alakú zsákból kivenni. A „Lietuviškas varškės sūris” szerves része Litvánia konyhaművészeti, illetve nemzeti örökségének és imázsának.

A „Lietuviškas varškės sūris” és a földrajzi terület közötti kapcsolat a sajt hírnevén alapul, amelyet jól illusztrálnak különféle irodalmi források, szakácskönyvek, valamint a sajt által a hétköznapi életben, az ünnepi időszakokban, valamint Litvánia képviseletében élvezett népszerűség is.

1690-ben a Litvániában dolgozó protestáns lelkész, Theodor Lepner Der Preusche Littauer (A porosz litván) című könyvében a litván ételekről és italokról szólva a következőképpen írta le a „Lietuviškas varškės sūris” sajtot: „A következő módon készítik sajtjaikat: a bőségesen sózott túrót egy darab szőttesbe helyezik, összetekerik, hogy a savó kicsöpögjön, majd felakasztják a csűrben, hogy megszilárduljon. Aztán a sajtot darabokra szeletelve eszik, és a vendégeket is ezzel kínálják. Olyan ízletesnek találják, mintha az a legkiválóbb holland sajtok egyike lenne.” Mintegy 300 évvel később Vilius Puronas Nuo mamutų iki cepelinų (A mamuttól a burgonyagombócig, 1999) című könyvében ezt írta: „A »Lietuviškas varškės sūris« sajt készítése és fogyasztása egész Litvániára jellemző volt (nem csak egy adott etnográfiai területre), szomszédainknak pedig összefutott a nyál a szájukban, és kérték a receptet. A mi »Lietuviškas varškės sūris« sajtunk, amelyet manapság köménnyel fűszerezve, frissen vagy szárítva láthatnak az üzletek kirakatában, azóta sem sokat változott.”

A „Lietuviškas varškės sūris” receptje szerepel a Lietuvos gaspadinė arba pamokinimai kaip prigulinčiai suvartoti dievo dovanas (A litván háziasszony, avagy hogyan fogyasszuk legízletesebben Isten ajándékait) című, első litván nyelvű szakácskönyvben, amelyet Tilžėben (Tilsit) adtak ki 1893-ban, valamint az 1911-ben Sejnyben megjelent Šeimininkėms vadovėlis (Háziasszonyok kézikönyve) című szakácskönyvben is. A „Lietuviškas varškės sūris” ismertetése a tejfeldolgozó ipar szakembereinek összeállított szakirodalomban is megtalálható: szerepel pl. a Pienocentras (Tejfeldolgozó Szövetkezetek Központi Egyesülete) által 1947-ben kiadott Svarbesniais pieno produktų gamybos klausimais nurodymų ir instrukcijų rinkinys (A tejtermékek előállításának legfontosabb kérdéseire adott válaszok és útmutatások) című gyűjteményben, valamint az 1958-ban Vilniusban megjelent Pieno produktų pardavimas ir vartojimas (Tejtermékek értékesítése és fogyasztása) című könyvben. E „litván sajtként” ismert sajtfajta ipari előállítása a 19. század végén kezdődött. A tejfeldolgozó üzemekben a sajt előállítása manapság már gépesítve történik, de a túrómassza túrózsákokba töltése és a zsákok összecsomózása nem kizárólag mechanikai eszközökkel, hanem adott esetben – az előző évszázadok gyakorlatához hasonlóan – kézzel is végezhető. A házi sajtkészítéshez a mai napig ugyanazokat a régi modell szerint készült préseket használják, mint egykor.

Litvániában a „Lietuviškas varškės sūris” még mindig szerves része különféle szertartásos összejöveteleknek, keresztelőknek, esküvőknek és egyéb családi eseményeknek, de ajándéknak is tökéletesen megfelel. A mindennapi életben is nélkülözhetetlen. Litvániában a friss sajtot önmagában, lekvárral vagy mézzel, illetve szendvicsekben szokás enni, a sült vagy füstölt „Lietuviškas varškės sūris” sajtot sörrel vagy a gira nevű, fermentált kenyértésztából készült itallal szokták fogyasztani, a szárított sajt ugyanakkor jó választás kirándulásokra vagy hosszabb utazásokra. Az ünnepekre szokás egy-egy nagyobb darab „Lietuviškas varškės sūris” sajtot készíteni. A 2007-es dalfesztivál alkalmából az ukmergėi tejüzemben készült egy 99 kg-os darab. A legnagyobb füstölt „Lietuviškas varškės sūris” sajtot, amely 12 kg-ot nyomott, 2009-ben készítették Szent Iván napja alkalmából Biržai járásban. 105 liter tejet használtak fel hozzá, és egy különleges kemencében két teljes napon át füstölték. Esküvőkön a nyoszolyóasszony egy nagy, ízletes, friss „Lietuviškas varškės sūris” sajttal díszíti az ünnepi asztalt, az esküvő második napjának reggelén pedig a menyasszony az ifjú pár meghitt és tartós szerelmének jelképeként szárított „Lietuviškas varškės sūris” sajtot ad a zenészeknek a reggeli ébresztő szerenádért.

A Rokiškis major múzeumában 2006 óta szervezik meg a „Sūrio kelias” (A sajtút) című oktatóprogramot. Évente mintegy 6 000 látogató ismerkedik meg a „Lietuviškas varškės sūris” készítésének régóta alkalmazott fogásaival és az ahhoz használt népi eszközökkel, közben pedig különféle sajtok kóstolására is van lehetőség. A „Lietuviškas varškės sūris” igen népszerű volt a „2009. évi Zöld Hét” elnevezésű, Berlinben megszervezett nemzetközi kiállítás látogatóinak körében.

A sajtkészítők évszázados tapasztalatának, szakértelmének és hozzáértésének köszönhetően a termelési folyamatot mára már hozzáigazították a modern körülményekhez, ugyanakkor sikerült megtartani a termék jellegzetes alakját és biztosítani a minőségét.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(e rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

http://zum.lrv.lt/lt/veiklos-sritys/maisto-sauga-ir-kokybe/saugomos-kilmes-vietos-nuorodos-saugomos-geografines-nuorodos-garantuoti-tradiciniai-gaminiai/atnaujinamos-produktu-specifikacijos

(1) HL L 179., 2014.6.19., 17. o.

(2) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.