3.3.1

A meglévő dokumentumok hiányosságainak orvoslása. Az európai államoknak egységesen kellene fellépniük az ILO-nál annak érdekében, hogy fogadjanak el egy kiegészítő jegyzőkönyvet az ILO 29. egyezményéhez, továbbá egy ajánlást a megelőzés, az ellenőrzés, valamint az áldozatok védelme és kártalanítása megerősítésére. Az Európai Unió területén — Az Európai Unió egy irányelvet (2011/36/EU) és egy stratégiát is (SOC/467. sz. EGSZB-vélemény) elfogadott az emberkereskedelem elleni küzdelemről. Az emberkereskedelem leküzdésére irányuló európai stratégia speciális intézkedéseket irányoz elő a kizsákmányoló jellegű munka ellen, amelyet eddig csak kevéssé tanulmányoztak, és számos intézkedést tervez a munkaügyi felügyelők, az illetékes hatóságok és az Európai Bizottság részvételével. Ezek a dokumentumok azonban csak nemrégiben készültek el, így még nem bontakoztak ki a várt hatások. Megemlítendő még, hogy ha a gazdasági válság a rendőrség és a munkaügyi felügyelet forrásainak csökkenéséhez, illetve az informális gazdaság térnyeréséhez vezet, akkor az egyre súlyosabb szegénység és bizonytalanság növeli a kényszermunka terjedésének kockázatát. A megelőzés nyilvánvalóan tudatosítást, oktatást és tájékoztatást jelent, de emellett az informális gazdaság és a szegénység felszámolását is, különös tekintettel a legsérülékenyebb csoportokra, köztük a migránsokra, akik nem beszélik a befogadó ország nyelvét. — A munkaügyi felügyeletnek elegendő ellenőrzési eszközzel kell rendelkeznie, ezenkívül meg kell erősíteni az európai együttműködést egy határokon átnyúló ügyekkel foglalkozó ügynökség létrehozása, valamint a munkaügyi felügyeletek együttműködési platformjának adott mandátum kibővítése révén. E platformnak a kényszermunkával is foglalkoznia kell, és össze kell hangolnia a nem bejelentett munka elleni küzdelemért felelős egyéb (adóügyi) hatóságok tevékenységét. — Fontos, hogy a munkaügyi felügyelők, a szociális munkások és a szakszervezeti képviselők rendelkezzenek olyan mutatókkal (Van-e útlevele a munkavállalónak? Szabadon mozoghat-e? Megkapja-e a fizetését?), amelyek segítségével felderíthetik a kényszermunkát és a rendőrséghez fordulhatnak. (15) — A csalárd tevékenységek elkerülése érdekében ellenőrizni és felügyelni kell azokat a munkaerő-felvételi és közvetítő irodákat, amelyek (az építőipari, mezőgazdasági, hulladékfeldolgozó, takarító stb. ágazat számára) más uniós országokból és még messzebbről toboroznak munkaerőt. Az emberkereskedelem elleni európai stratégia előirányozza, hogy az emberkereskedelem megelőzése céljából az Európai Bizottság az Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért (Eurofound) nevű uniós ügynökséggel együttműködve dolgozzon ki egy bevált gyakorlatokat ismertető, a hatóságoknak szóló útmutatót a munkaerő-felvételi és közvetítő irodák, valamint a munkaerő-kölcsönzők ellenőrzésével kapcsolatban. Az útmutatónak engedélyezési, valamint ezen irodák felelősségének érvényesítésével kapcsolatos rendszereket is tartalmaznia kellene. — Az áldozatokat meg kell védeni, garantálni és érvényesíteni kell jogaikat (pótlólagos bérezés, szociális védelem), valamint kárpótolni kell őket az elszenvedett károkért. Nem volna szabad büntetőeljárást indítani ellenük amiatt, hogy megsértették a bevándorlási szabályokat, hamis személyi okmányokkal rendelkeznek vagy kényszer alatt bűncselekményeket követtek el. (16) Valójában az emberkereskedők a bűnözők, akik ellen eljárást kell folytatni. Az emberkereskedők vagyonának elkobzása lehetővé teheti áldozataik kártalanítását. — Fontos, hogy az áldozatok jogi lépéseket tehessenek, ezért engedélyt kell kapniuk arra, hogy a bírósági eljárás lezárásáig az adott országban maradjanak, akkor is, ha illegálisan léptek be az Európai Unió területére. A tartózkodási engedélyt nem szabad függővé tenni attól, hogy az áldozatok hajlandóak-e együttműködni a rendőrséggel és a bírósággal, mivel sokan közülük traumatizált állapotban vannak és gyakran nagyon rossz tapasztalatokat szereztek a rendőrséggel. Attól is tarthatnak, hogy ha tanúskodnak kizsákmányolójuk ellen, akkor megtorlás vár a szülőföldön élő családtagjaikra. A 2011/36. sz. irányelv egy bizonyos számú kötelezettséget ír elő a tagállamok számára az áldozatok megsegítésével és védelmével kapcsolatban. Ezeket az intézkedéseket a lehető leghatékonyabban kell megvalósítani, hogy az áldozatok – még a legsérülékenyebbek is – megfelelő védelemben részesülhessenek.