Számos tanulsággal szolgált az ÁME-k kidolgozása, a kölcsönös átjárhatóságról szóló irányelv specifikus projektekre való alkalmazása, a 2008/57/EK irányelv 29. cikke alapján létrehozott bizottság munkája, valamint az érdekelt felek visszajelzései. Az elmúlt években emellett a termékek forgalmazásának szabályozási környezete is megváltozott, aminek nyomán a kölcsönös átjárhatóság szabályozása is módosításra szorul.

Az elmúlt évtizedben az uniós vasúti piac jelentős átalakuláson esett át: ezt három jogalkotási „vasúti csomag” (valamint néhány kapcsolódó jogi aktus) vezette be azzal a céllal, hogy a nemzeti piacok megnyíljanak, és a vasút uniós szinten versenyorientáltabbá és kölcsönösen átjárhatóbbá váljon, ugyanakkor pedig a biztonsági színvonal magas maradjon. A vasúti közlekedési szolgáltatások belső uniós piacát létrehozó „uniós vívmányok” jelentős fejlődése ellenére azonban a vasúti közlekedés még mindig szerény részt képez az Európai Unión belüli közlekedésen belül. A Bizottság ezért egy negyedik vasúti csomag előterjesztését tervezi, hogy a megmaradt piaci akadályok felszámolása révén növelje a vasúti szolgáltatások minőségét és hatékonyságát. A negyedik vasúti csomag, amelynek ez az irányelv is része, a fennmaradó igazgatási és műszaki akadályok felszámolására törekszik, különösen a biztonsági és a kölcsönös átjárhatósági szabályok közös megközelítésének kialakításával, ezáltal ugyanis növelhetők az Európai Unióban tevékenykedő vasúttársaságok méretgazdaságossági megtakarításai, csökkenthetők az igazgatási kiadások, felgyorsíthatók az igazgatási eljárások, és kiküszöbölhető a burkolt hátrányos megkülönböztetés.

2012. januári következtetéseiben emellett az Európai Tanács kiemelte a tökéletesen integrált egységes piac adta növekedésserkentő lehetőségek kiaknázásának fontosságát a hálózatos iparágak esetében is. A Bizottság továbbá a stabilitás, a növekedés és a munkahelyteremtés érdekében hozandó intézkedésekre vonatkozó, 2012. május 30-án elfogadott közleményében rámutatott a vasúti ágazatba való belépéshez kapcsolódó szabályozási terhek és akadályok további csökkentésének fontosságára, és ilyen irányú országspecifikus ajánlásokat is tett. Ugyanilyen szellemben fogant a Bizottság által 2012. június 6-án elfogadott „Az egységes piac jobb irányítása” című jelentés, amely szintén kiemeli a közlekedési ágazat fontosságát.

ex 3. cikk

Ennek nyomán 2009 októberében került sor az első lépésre: a Bizottság szolgálatai arra kérték fel a tagállamokat, hogy zárják ki a 2008/57/EK irányelvet átültető nemzeti intézkedéseik hatálya alól az említett irányelv 1. cikkének (3) bekezdésében az a) és a b) pont alatt említett rendszerelemeket. Ezzel kívánta elejét venni a Bizottság annak, hogy a tagállamok olyan de facto esetekre alkalmazzák az irányelvet, amelyekre nem terjed ki az ÁME-k hatálya. E nélkül ugyanis olyan helyzet állhatna elő, hogy a tagállamok az ÁME-k által nem szabályozott metrók, villamosok és más helyiérdekű vasúti rendszerek vonatkozásában alkalmazott összes nemzeti szabályról beszámolással tartoznának, illetve ezekre alkalmazniuk kellene az irányelv vasúti szállításra előírt összes eljárását, ami viszont aránytalanul megnövelné igazgatási, műszaki és jogi terheiket. Ezt elkerülendő a módosításjavaslat a (3) bekezdésben formálisan is érvényre juttatja a Bizottság szolgálatai által 2009 októberében jelzetteket, s így az első rendező elvet.

A hatásvizsgálatról és az érdekeltekkel való konzultáció eredményeiről bővebben az uniós vasúti piacon a kölcsönös átjárhatóság és a biztonság területén még meglévő igazgatási és műszaki akadályok felszámolására irányuló jogalkotási javaslatokat kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentum számol be.

ex 12. cikk

Az ÁME-k alkalmazásától való eltérés lehetséges eseteinek száma csökkent, mivel nem egyértelmű a jelenlegi irányelv 9. cikkének (1) bekezdése b) pontjában ismertetett eset, alkalmazásának lehetőségével eddig senki nem élt, és az (1) bekezdés c) és f) pontjához hasonlóan adott esetben az ÁME-k konkrét esetei közé is sorolható.

ex 7. cikk

Az ex 21–25. cikket töröltük, helyükbe az új 18–20. cikk lép.

ex 20. cikk

Az Ügynökség továbbra is ellátja a nemzeti szabályok osztályozásával összefüggő feladatkört (ex 27. cikk); ezen túlmenően az Ügynökség megvizsgálja a bejelentett nemzeti szabályokat és ha úgy találja, hogy egy szabály szükségtelen, vagy összeegyeztethetetlen az uniós joggal, visszavonására kéri fel az érintett tagállamot.

Az irányelv átdolgozott szövegéhez, valamint az ügynökségi rendelethez és a vasútbiztonsági irányelvhez igazodva ezeket a cikkeket átfogalmaztuk. A cikkek pontosítják a nemzeti szabályok szerepét, azokat az eseteket, amelyekben nemzeti szabályok vezethetők be, valamint e szabályok visszavonásának és közzétételének eljárásait.

ex 15. cikk

ex 36. cikk

ex 31. cikk

A megfelelőségértékelő szervezetekre vonatkozó 23–41. cikk kiegészíti, illetve felváltja az ex 28. cikket és az ex VIII. mellékletet: a rendelkezések a termékek forgalomba hozatalának a 768/2008/EK határozatban ismertetett új jogi keretrendszerére vonatkozó rendelkezésekkel bővültek.

ex 27. cikk

Azokról a megfelelési táblázatokról rendelkezik, amelyekről a tagállamoknak értesítést kell küldeniük az ebben az irányelvben foglaltaknak a nemzeti joganyagba való átültetésekor. Ezekre a táblázatokra azért van szükség, mert az irányelv jelentős változtatásokat hoz az V. és a VI. fejezet tartalmában, és fontos, hogy minden érintett könnyen be tudja azonosítani a nemzeti szabályozás alkalmazandó rendelkezéseit.

ex 30. cikk

ex IX. melléklet

ex VIII. melléklet

ex VII. melléklet

ex V. és VI. melléklet

ex IV. melléklet

(1)A vasúti rendszer Közösségen belüli kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2008. június 17-i 2008/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv több alkalommal jelentősen módosult. Mivel most további módosításokra kerül sor, az irányelvet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.

(17)A 2008/57/EK irányelv az Európai Unió teljes vasúti rendszerére alkalmazandó, az ÁME-k hatálya így azokra a járművekre és hálózatokra is ki fog terjedni, amelyek nem képezik a transzeurópai vasúti rendszer részét. Az I. mellékletből így célszerű az egyszerűsítés érdekében elhagyni a transzeurópai vasúti rendszerre való konkrét utalásokat.

(24)A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény, amelynek az Unió is részes fele, egyik alapelveként meghatározza az akadálymentesség biztosítását, valamint előírja a részes feleknek, hogy – többek között minimumkövetelmények és akadálymentesítési iránymutatások kidolgozásával, közzétételével és a követelmények betartásának nyomon követésével – tegyenek megfelelő lépéseket annak érdekében, hogy a fogyatékos személyek másokéval egyenlő mértékű hozzáféréssel rendelkezzenek. Az akadálymentesítés így fontos követelmény a vasúti rendszerek kölcsönös átjárhatósága szempontjából.

(23)A vasúti rendszer kiterjedtsége és összetettsége miatt gyakorlati okokból szükségesnek bizonyult annak az alábbi alrendszerekre való felosztása: infrastruktúra,  pálya menti Õ ellenőrző-irányító vezérlő és jelző,  fedélzeti ellenőrző-irányító és jelző Õ energia, jármű, működés és közlekedésirányítás, karbantartás, valamint telematikai alkalmazások személyszállítási és árufuvarozási szolgáltatásokhoz. A Közösség egészében Mminden egyes alrendszerre vonatkozóan meg kell határozni az alapvető követelményeket, és az e követelményeknek való megfelelés érdekében ki kell dolgozni a műszaki előírásokat, különös tekintettel a rendszerelemekre és a kapcsolódási pontokra. Ugyanazt a rendszert rögzített és mobil elemekre is le lehet bontani: egyrészt a vasútvonalakból, állomásokból, terminálokból, valamint a rendszer biztonságos és folyamatos működését lehetővé tevő rögzített eszközökből álló hálózatra; Ezért ezen irányelv tekintetében maga a jármű is egy alrendszerből („gördülőállomány”) és, adott esetbenahol szükséges, más alrendszerekből részeiből (főként a fedélzeti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerből „működés és közlekedésirányítás” és az „energia” alrendszer részéből) áll.

(26)Az ÁME-k hatással vannak azokra a feltételekre is, amelyek mellett a felhasználók a vasúti közlekedést használják, ezért az őket érintő kérdésekben konzultálni kell velük.

(35)Az ÁME hatálybalépésekor bizonyos számú kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem gyártása már folyamatban van. Átmeneti időszakot szükséges előírni annak érdekében, hogy ezeket a rendszerelemeket be lehessen építeni egy alrendszerbe, még akkor is, ha nem felelnek meg szigorúan ezen ÁME-nek.

(30)Az  Unió Õ Közösség érdekét szolgálná egy nemzetközi szabványügyi rendszer, amely képes létrehozni a nemzetközi kereskedelemben részt vevők által a gyakorlatban használt szabványokat, és amely az  uniós Õ közösségi politika követelményeinek megfelel. Az európai szabványügyi  szervezeteknek Õ testületeknek ezért a továbbiakban is  helyénvaló Õ együttkellműködniük a nemzetközi szabványügyi szervezetekkel.

A tapasztalat bebizonyította, hogy ezen eljárás nemzeti szinten történő végrehajtása gyakran bonyolult, valamint különböző és kevéssé átlátható, illetve akár egymást ismétlő nemzeti követelményeknek van alávetve. Következésképpen az eljárás az új vasúttársaságok létrehozásának jelentős akadályát képezi, különösen a teherszállítási ágazatban. Ezért lépéseket kell tenni a jármű-engedélyezési eljárások pontosítása és egyszerűsítése érdekében. Először is, ki kell mondani azt az általános elvet, hogy egyetlen engedélyezés elegendő a teljes közösségi vasúthálózatra. Másodszor, az ÁME-nak nem megfelelő járművekhez képest egyszerűbbé és gyorsabbá kell tenni az ÁME-nak megfelelő járművek engedélyezési eljárását. Harmadszor, a lehetőségekhez mérten alkalmazni kell a kölcsönös elismerés elvét: ha egy járművet már üzembe helyeztek valamely tagállamban, más tagállamok nem írhatnak elő szükségtelen követelményeket és felesleges ellenőrzéseket nemzeti szabályozásukra hivatkozva, kivéve, ha azok feltétlenül szükségesek a kérdéses jármű adott hálózattal való műszaki összeegyeztethetőségének ellenőrzéséhez. Ennek érdekében osztályozni kell és egy előre összeállított lista alapján össze kell hasonlítani a nemzeti szabályozásokat annak megállapítása érdekében, hogy a nemzeti szabályozások mennyiben tekinthetők egymással egyenértékűnek a követelmények, a teljesítmény és a biztonság tekintetében. Negyedszer, az eljárás eredménye tekintetében alkalmazni kell a jogbiztonság elvét. Ennek érdekében, ha a nemzeti biztonsági hatóság az előírt határidőn belül nem hozza meg a határozatot, a jármű üzembe helyezését engedélyezettnek kell tekinteni. Az ilyen engedélyezés csak abban az esetben lenne lehetséges, ha a járművet más tagállamban már engedélyezték. Ilyen járműhasználat csak olyan vasúttársaságok vagy infrastruktúra-működtetők számára és teljes felelőssége mellett lenne lehetséges, amelyek a 2004/49/EK irányelv szerinti megfelelő tanúsítvánnyal rendelkeznek.

(39)annak érdekében, hogy könnyebbé váljon Aa járművek üzembe helyezéséneke megkönnyítése, illetve csökkenjenek az adminisztratív terhek csökkentése  érdekében Õ ð célszerű a forgalomba hozatalra vonatkozóan bevezetni az Unió egész területén érvényes járműengedély fogalmát, ilyen engedélyhez kötve a járműveknek a vasúttársaságok általi üzembe helyezését. Ezáltal nagyobb összhang teremthető a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről, valamint a 93/465/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat rendelkezéseivel is. ï

Amennyiben a rendkívüli sürgősségre tekintettel, az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásra vonatkozó rendes határidők nem tarthatók be, a Bizottság számára lehetőséget kell biztosítani az 1999/468/EK határozat 5a. cikke (6) bekezdésében meghatározott sürgősségi eljárás alkalmazására ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek ÁME-kel történő kiegészítésére, vagy azok módosítására irányuló intézkedések elfogadásához.

(48)A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítása érdekében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a II. mellékletnek a tudomány fejlődését követő kiigazítására vonatkozóan, a vasúti rendszer alrendszerekre való bontása és ezen alrendszerek ismertetése, az ÁME-k tartalma és módosítása, valamint az ÁME-k feltárt hiányosságainak orvoslását szolgáló módosítások tekintetében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során – többek között szakértői szinten is – megfelelő konzultációkat folytasson. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során biztosítania kell, hogy az Európai Parlament és a Tanács a vonatkozó dokumentumokat egyidejűleg, kellő időben és megfelelő módon megkapja.

c) a vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának elősegítése a Közösségen belül.

(2)„kölcsönös átjárhatóság”: egy vasúti rendszer azon képessége, amely lehetővé teszi az ezeken a vonalakon előírt teljesítményt elérő vonatok biztonságos és zavartalan haladását. Ez a képesség azoktól a szabályozási, műszaki és üzemeltetési feltételektől függ, amelyeket az alapvető követelményeknek való megfelelés érdekében be kell tartani;

(20)„harmonizált szabványok”: minden olyan  az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke 1. pontjának c) alpontjában meghatározottak szerinti Õ európai szabvány, amelyet a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletében felsorolt szervezetek valamelyike fogadott el az említett irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően adott bizottsági felhatalmazás alapján, és amely más szabványokkal együtt megoldást jelent a jogi rendelkezések betartására;.

(27)„tervezett üzemállapot” a normál üzemelési mód és az előrelátható korlátozott üzemmód (beleértve a kopást is), a műszaki és karbantartási dokumentációban meghatározott használati feltételek adta kereteken belül;

1. A vasúti rendszernek, az alrendszereknek és a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeknek, beleértve a kapcsolódási pontokat is, meg kell felelniük a vonatkozó alapvető követelményeknek.

(39)„vasúttársaság”: az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló 2012/34/EU irányelv 3. cikkében meghatározott vasúttársaság és bármely más állami vagy magánvállalkozás, amelynek fő üzleti tevékenysége vasúti áru- és/vagy személyszállítási szolgáltatások nyújtása, azzal a megkötéssel, hogy e vállalkozásnak kell a vontatást biztosítania, beleértve azokat a vállalkozásokat is, amelyek csak vontatást végeznek.

(36)„megfelelőségértékelő szervezet”: megfelelőségértékelési tevékenységeket – ideértve a kalibrálást, tesztelést, tanúsítást és ellenőrzést is – végző szervezet;

1.  A II. mellékletben meghatározott Õ mMindegyik alrendszerre vonatkozik egy ÁME. Szükség esetén egy alrendszerre több ÁME is vonatkozhat, illetve egy ÁME vonatkozhat több alrendszerre. Az ÁME fejlesztésére vagy felülvizsgálatára vonatkozó határozathoz és az ÁME műszaki és területi hatályának megválasztásához a 6. cikk (1) bekezdésének megfelelően megbízás szükséges.

h) feltünteti a meglévő alrendszerekre és járműtípusokra vonatkozó rendelkezéseket, különös tekintettel a felújítás és a korszerűsítés esetére, annak függvényében is, hogy új üzembehelyezési engedély vagy határozat kerül kibocsátásra vagy sem;

c) meghatározza az alrendszer és annak kapcsolódási pontjai által más alrendszerekkel szemben teljesítendő funkcionális és műszaki előírásokat. Szükség esetén ezek az előírások váltakozhatnak az alrendszer felhasználása szerint, például vonal-, csomópont- és/vagy járműkategóriák szerint, az I. melléklet alapján;

4. Az egyes ÁME-k (ideértve az alapvető paramétereket is) kidolgozása, elfogadása és felülvizsgálata során tekintettel kell lenni az összes számításba vett műszaki megoldás és a köztük levő kapcsolódási pontok becsült költségére és hasznára, hogy a legelőnyösebb megoldásokat állapítsák meg és hajtsák végre. A tagállamok ebben az értékelési folyamatban a szükséges adatok biztosítása révén vesznek részt.

3. Az (1) bekezdésben említett összes esetben az érintett tagállam kérelmet nyújt be a Bizottságnak, melyben a vonatkozó ÁME alternatívájaként alkalmazni kívánt rendelkezések ismertetésével kéri az ÁME alkalmazása alóli mentesülést. A Bizottság végrehajtási aktusok útján meghatározza az egy vagy több ÁME részben vagy egészében történő alkalmazása alóli mentesülésre irányuló kérelmet kísérő akták tartalmát, részleteit, formátumát és továbbításának módját. A szóban forgó végrehajtási aktusokat a 48. cikk (3) bekezdése szerinti vizsgálóbizottsági eljárással kell elfogadni. A Bizottság ellenőrzi az akták tartalmát, elemzi a tagállam által a vonatkozó ÁME alternatívájaként alkalmazni kívánt rendelkezéseket, és dönt az ÁME alkalmazása alóli mentesülésre irányuló kérelem elfogadásáról vagy elutasításáról, döntéséről pedig értesíti az érintett tagállamot.

c) meglévő alrendszer részének vagy egészének bármely tervezett felújítása, bővítése vagy korszerűsítése esetén, amennyiben az ÁME-k alkalmazása veszélyeztetné a projekt gazdasági életképességét.

4. Az (1) bekezdés a), c) és e) pontjában megadott esetekben a Bizottság ellenőrzi, hogy a dokumentáció megfelelő-e és az általa végzett elemzésről tájékoztatja a tagállamot. Szükség esetén ajánlást kell kidolgozni az alkalmazandó előírásokra vonatkozóan. A tagállam haladéktalanul alkalmazhatja a IX. mellékletben említett alternatív rendelkezéseket.

c) javasolt új alrendszer vagy egy meglévő alrendszer tervezett felújítása vagy korszerűsítése esetén az adott tagállam területén, ha annak vasúthálózatát a tenger, vagy különleges földrajzi adottságok választják el vagy zárják el a Közösség többi részének vasúthálózatától;

3. Amennyiben a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek más szempontokra kiterjedő egyéb közösségi  uniós Õ irányelvek hatálya alá tartoznak, úgy az EK-megfelelőségi vagy használhatósági nyilatkozatban fel kell tüntetni, hogy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek más irányelvek követelményeinek is eleget tesznek.

c) az európai előírások hiányossága.

a) az alapvető követelmények be nem tartása;

(b)miután  a 7. cikkben foglaltaknak megfelelően Õ eltérést jelentettek be  kérelmezték az egy adott ÁME alkalmazása alóli mentesülést Õ , vagy

5. A tagállamok gondoskodnak róla, hogy a nemzeti szabályokhoz – beleértve azokat is, amelyek a járművek és a hálózati infrastruktúrák közötti kapcsolódási felületekre vonatkoznak – valamennyi érdekelt fél számára érthető megfogalmazásban, ingyenesen hozzá lehessen férni.

65. Amennyiben a vonatkozó ÁME-k erre lehetőséget nyújtanak, a bejelentett  megfelelőségértékelő Õ szervezet alrendszerek egész sorára vagy részeire is kiadhat megfelelőségi tanúsítványt.

4. Amennyiben a (3) bekezdésben említett műszaki dokumentáció olyan mértékben módosul, hogy az a hitelesítésre is kihat, új EK-hitelesítési nyilatkozat kiállítására lesz szükség.

2. A járművek forgalomba hozatalára vonatkozó engedélyek kiadásáról az Ügynökség dönt. Az engedélyek tanúsítják a járműnek és a helyhez kötött berendezéseknek az ÁME-k szerinti műszaki összeegyeztethetősége ellenőrzéséhez szükséges paraméterek értékeit. A forgalombahozatali járműengedély emellett információkkal szolgál arra vonatkozóan is, hogy az adott jármű megfelel a vonatkozó ÁME-knek és a paraméterekhez kapcsolódó nemzeti szabályok összességének.

13. A tagállamok járművek csoportjának is adhatnak üzembehelyezési engedélyt. E célból a nemzeti biztonsági hatóságok értesítik a kérelmezőt a követendő eljárásról.

11. A Közösség fő vasúthálózatának nyomtávjától eltérő nyomtávot alkalmazó harmadik ország és valamely tagállam között közlekedő kocsik esetében, amelyek a 9. cikk (5) bekezdése értelmében eltérés tárgyát képezhetik, vagy amelyek egyedi elbírálás alá esnek, a 22. és 24. cikkben említett nemzeti szabályok nemzetközi megállapodásokat is tartalmazhatnak, amennyiben ezek a közösségi szabályozással összeegyeztethetőek.

Az eredeti kérelmező vagy egy másik kérelmező kérésére a kérdéses információk a forgalombahozatali engedély kiállítása után, utólag is feltüntethetők.

7. A kérelmező az Ügynökség döntéseivel szemben, illetve az (5) bekezdésben említett határidők be nem tartása miatt [az Európai Vasúti Ügynökség létrehozásáról szóló] …/…/EU rendelet 51. cikke alapján kijelölt fellebbezési tanácsnál fellebbezéssel élhet.

6. Az Ügynökség járművek csoportjára is kiadhat forgalombahozatali járműengedélyt. Ezek az engedélyek az összes tagállamra érvényesek.

c) adott esetben egy hónappal a nemzeti biztonsági hatóság által kért vizsgálatok eredményeinek benyújtását követően.

5. A nemzeti biztonsági hatóság a 2004/49/EK irányelv 6. cikkének (3a) bekezdése szerinti kockázatelemzés, valamint a (4) bekezdésben említett feltételek teljesülésének ellenőrzését szolgáló hálózati mérések elvégzése érdekében további információkat kérhet. Az ezen irányelv 27. cikkében említett referenciadokumentum elfogadása után azonban a nemzeti biztonsági hatóság ilyen ellenőrzést csak az említett dokumentumban szereplő B. vagy C. csoporthoz tartozó nemzeti szabályok alapján végezhet.

c) a jármű korábbi karbantartásával kapcsolatos nyilvántartások, valamint adott esetben az engedélyezés után végzett műszaki módosítások;

c) adott esetben két hónappal a nemzeti biztonsági hatóság által a (4) bekezdés szerint kért vizsgálatok eredményeinek benyújtását követően.

4. A nemzeti biztonsági hatóság kérheti további információk biztosítását, a 2004/49/EK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti kockázatelemzést, vagy vizsgálatok elvégzését a hálózaton az e cikk (2) bekezdésének c) és d) pontjában említett elemek hatályos nemzeti szabályoknak való megfelelőségének a hitelesítése érdekében, amint arról a Bizottságot a 2004/49/EK irányelv 8. cikkével vagy ezen irányelv 17. cikkével összhangban értesítették. Ugyanakkor, az ezen irányelv 27. cikkében említett referenciadokumentum elfogadása után a nemzeti biztonsági hatóság ilyen ellenőrzést csak az említett dokumentumban felsorolt, B. vagy C. csoporthoz tartozó nemzeti szabályok alapján végezhet.

c) a jármű korábbi üzemeltetésével és karbantartásával, valamint adott esetben az engedélyezés utáni műszaki módosításokkal kapcsolatos nyilvántartások;

b) műszaki adatok, karbantartási program és működési jellemzők. Ez az adatrögzítővel felszerelt járművek esetében magában foglalja az adatgyűjtési eljárásról szóló információt, amely lehetővé teszi a 2004/49/EK irányelv 20. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti leolvasást és értékelést;

2. Ha azonban ð az Ügynökség ï egy tagállam egy járműre ð forgalombahozatali ï engedélyt ad ki, egyidejűleg az adott járműtípust forgalomba hozatalára ð is kiadja az engedélyt ï is engedélyeznie kell.

6. A kérelmező egyidejűleg több tagállamban is kérhet típusengedélyt. Ebben az esetben a nemzeti biztonsági hatóságok együttműködnek az eljárás egyszerűsítése és az adminisztrációs formaságok minimalizálása érdekében.

6. A 39. cikkben említett jelentések közül az első a VIII. mellékletben meghatározott feltételek végrehajtását is értékeli, és szükség esetén megfelelő intézkedéseket javasol.

1. A tagállamok kijelölnek egy bejelentő hatóságot, amely felel a megfelelőségértékelő szervezetek értékeléséhez és bejelentéséhez szükséges eljárások kialakításáért és végrehajtásáért, valamint a bejelentett megfelelőségértékelő szervezetek ellenőrzéséért, ideértve a 27–29. cikk rendelkezéseinek való megfelelést is.

Ilyen szervezetnek tekinthető az a szervezet is, amely az általa értékelt termék tervezésében, gyártásában, rendelkezésre bocsátásában, összeszerelésében, használatában vagy karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve hogy bizonyítottan független és mentes az érdekütközésektől.

5. A megfelelőségértékelő szervezet személyzetének be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit minden olyan információ tekintetében, amely a vonatkozó ÁME vagy az azt átültető nemzeti jogszabály rendelkezései alapján ellátott feladataik végrehajtása során jutott birtokukba, kivéve annak a tagállamnak az illetékes hatóságai irányában, ahol a szervezet a tevékenységét gyakorolja. A tulajdonjogokat védelem illeti.

c) olyan eljárásokkal, amelyek segítségével tevékenysége végzése során megfelelően figyelembe tudja venni egy vállalkozás méretét, azon ágazatot, amelyben az tevékenykedik, a vállalkozás szerkezetét, az adott gyártástechnológia összetettségének fokát és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatjellegét.

1. Az engedélyért folyamodó társaság akkreditált belső szervezetet is megbízhat a 768/2008/EK határozat II. mellékletében meghatározott A1., A2., C1. vagy C2. modulban és a 2010/713/EK határozat I. mellékletében meghatározott CA1. és CA2. modulban rögzített eljárások végrehajtása céljából végzett megfelelőségértékelési tevékenységekkel. Az említett szervezet különálló, független részét képezi az engedélyért folyamodó társaságnak, és nem vehet részt az általa értékelt termék tervezésében, gyártásában, szállításában, üzembe helyezésében, használatában vagy karbantartásában.

c) az alapvető követelmények, az alkalmazandó harmonizált szabványok, valamint az uniós jogi aktusok és végrehajtási rendeletek alkalmazandó rendelkezéseinek megfelelő ismerete és megértése;

4. Amennyiben a bejelentés nem a 33. cikk (2) bekezdésében említett akkreditálási tanúsítványon alapul, a bejelentő hatóság benyújtja a Bizottságnak és a többi tagállamnak a megfelelőségértékelő szervezet alkalmasságát igazoló dokumentumokat, valamint gondoskodik azokról a megfelelő intézkedésekről, amelyek biztosítják a szervezet rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az továbbra is teljesítse a 27–29. cikkben megállapított követelményeket.

1. A bejelentő hatóságok csak olyan megfelelőségértékelő szervezeteket jelenthetnek be, amelyek megfelelnek a 27–29. cikkben rögzített követelményeknek.

3. Amennyiben az érintett megfelelőségértékelő szervezet nem tud akkreditálási tanúsítványt benyújtani, a bejelentő hatósághoz be kell nyújtania a 27–29. cikkben rögzített követelményeknek való megfelelése ellenőrzéséhez, elismeréséhez és rendszeres ellenőrzéséhez szükséges igazoló okmányok összességét.

1. A megfelelőségértékelő szervezet bejelentés iránti kérelmet nyújt be a székhelye szerinti tagállam bejelentő hatóságához.

c) sem a szervezet, sem a szervezet dolgozói nem felelnek az általuk értékelt termékek tervezéséért, gyártásáért, szállításáért, üzembe helyezéséért, üzemeltetéséért vagy karbantartásáért, és nem vehetnek részt semmilyen olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné az értékelési tevékenységeikkel kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket és feddhetetlenségüket;

4. Amennyiben a Bizottság meggyőződik róla, hogy a bejelentett megfelelőségértékelő szervezet nem, illetve már nem tesz eleget a rá vonatkozó bejelentés követelményeinek, tájékoztatja erről a bejelentő tagállamot, és felkéri a szükséges kiigazító intézkedések megtételére, szükség esetén akár a bejelentés visszavonására is.

2. A Bizottság nyilvánosan hozzáférhetővé teszi az ezen irányelv szerint bejelentett szervezetek jegyzékét, beleértve a hozzájuk rendelt azonosító számokat és azokat a tevékenységeket is, amelyekre bejelentették őket.

A Bizottság egyetlen azonosító számot ad ki, még akkor is, ha a szervezetet több uniós jogi aktus szerint is bejelentik.

c) a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a megfelelőségértékelési tevékenységekre vonatkozó tájékoztatási felkérésekről;

c) költség-haszon elemzési módszer kidolgozása az ÁME-kben előirányzott megoldásokhoz;

c) hivatkozás az engedélyezett járműtípusok 34. cikkben hivatkozott európai nyilvántartására;

c) hozzáférhetővé kell tenni [a vasúti rendszer Unión belüli biztonságáról szóló …/…/…] 2004/49/EK irányelv 16. és 21. cikkében kijelölt  nemzeti Õ biztonsági hatóságok és vizsgáló szervezetek számára; ugyancsak hozzáférhetővé kell tenni – minden jogos kérés esetében – az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 55. és 56. cikkében 2001/14/EK irányelv 30. cikkében kijelölt szabályozó testületek, az Ügynökség, a vasúttársaságok és az pályahálózatinfrastruktúra-működtetők, valamint a járműveket nyilvántartásba vevő vagy a nyilvántartásban meghatározott személyek vagy szervezetek részére.

3. A nyilvántartásba vétel jogosultjának haladéktalanul be kell jelentenie azon tagállam hatóságának, amely tagállamban a járművet ð üzembe helyezték ï engedélyezték, a nemzeti járműnyilvántartásba felvett adatok bármilyen módosítását, a jármű megsemmisülését vagy az arra vonatkozó döntését, hogy a járművet már nem kívánja nyilvántartásba vetetni.

c) az ezen járműtípus egymást követő engedélyezéseire vonatkozó dátumok, hivatkozások és az azokat kibocsátó tagállamok, beleértve a korlátozásokat és a visszavonásokat is.

c) össze van kapcsolva az összes nemzeti járműnyilvántartással.

5.Az infrastruktúra-myilvántartáshoz egyéb dokumentumok, például akadálymentesítési nyilvántartások is kapcsolódhatnak.

3. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén ð a 182/2011/EU rendelet 5. cikke ï az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikke alkalmazandó, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

2. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén ð a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét ï az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

5. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1), (2), (4) és (6) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

4. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén, az 1999/468/EK határozat 5a. cikke (1)–(4) bekezdését, valamint 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

1. A tagállamok a 2008/57/EK irányelv V. fejezetében meghatározott rendelkezéseket [két évvel a hatálybalépés után]-(jé)ig továbbra is alkalmazhatják.

2. A Bizottság 2013. július 19-ig jelentést tesz közzé, amely az V. fejezet alkalmazásának és a vasúti járművek Közösségben történő kölcsönös elfogadása – időtartam és a kérelmezőket terhelő eljárási költségek tekintetében történő – fejlesztésének elemzését tartalmazza. A jelentés adott esetben értékeli a járművek engedélyezéséhez kapcsolódó eljárások további egyszerűsítése különböző lehetőségeinek hatását is. Ebben az esetben az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok közötti együttműködésre vonatkozó több választási lehetőséget elemeznek.

1. A Bizottság háromévente, és először ð ezen irányelv közzétételét követően három év elteltével ï 2011. július 19-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a vasúti rendszer átjárhatósága terén elért eredményekről. A jelentésnek a 79. cikkben felsorolt eseteknek ð és az V. fejezet alkalmazásának ï elemzését is tartalmaznia kell.

Amikor azonban egy közjogi vagy magánjogi jogalany vasútvonal építésére irányuló hivatalos kérelmet nyújt be a vasútvonal egy vagy több vasúttársaság általi üzemeltetésére való tekintettel, az érintett tagállamok a kérelem kézhezvételétől számított egy éven belül jogszabályokat léptetnek hatályba az első albekezdésben említett fejezetek  cikkek Õ végrehajtására.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A rendelkezéseknek tartalmazniuk kell egy arra vonatkozó nyilatkozatot is, hogy a hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek az ezen irányelvvel hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásait erre az irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni. A tagállamok határozzák meg Õ aA hivatkozás módját  és a nyilatkozat megfogalmazásának módját Õ a tagállamok határozzák meg.

–a speciálisan nagysebességű forgalom céljára továbbfejlesztett vonalak, amelyek a domborzati viszonyok, tehermentesítési, illetve városrendezési korlátok miatt sajátos jellemzőkkel bírnak, és a sebességet mindenhol a helyi viszonyokhoz kell igazítani. E kategória magában foglalja azon nagysebességű és hagyományos hálózatok közötti összekapcsoló vonalakat, az állomásokat keresztező vonalakat, a terminálokhoz, raktárokhoz való hozzáférést biztosító vonalakat stb. is, amelyeken hagyományos sebességgel „nagysebességű” járművek közlekednek. Õ

–a legalább 250 km/h sebességgel történő működésre tervezett, olyan speciális konstrukciójú nagysebességű vonalakon közlekedő nagysebességű járművek, ahol megfelelő körülmények között a 300 km/h-t meghaladó sebesség is elérhető,

Ezenkívül a 200 km/h alatti legnagyobb sebességgel történő működésre tervezett járművek, amelyek valószínűsíthetően a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer egészén vagy egy részén közlekednek, ha ezen hálózat teljesítményszintjeivel összeegyeztethetők, és eleget tesznek az ezen a hálózaton történő biztonságos üzemeltetést biztosító követelményeknek. Ebből a célból a hagyományos járművekre vonatkozó ÁME-k meghatározzák a hagyományos járművek nagysebességű hálózatokon történő biztonságos üzemeltetésének követelményeit is.

–legalább 250 km/h sebességgel a speciális konstrukciójú nagysebességű vonalakon, ahol megfelelő körülmények között a 300 km/h-t meghaladó sebesség is elérhető,

–nagysebességű forgalom céljára speciálisan továbbfejlesztett vonalak, amelyek a topográfiai, domborzati viszonyok, illetve városrendezési korlátok miatt sajátos jellemzőkkel bírnak, és amelyeken a sebességet mindenhol a helyi viszonyokhoz kell igazítani. E kategória magában foglalja azon nagysebességű és hagyományos hálózatok közötti összekapcsoló vonalakat, az állomásokat keresztező vonalakat, a terminálokhoz, raktárokhoz való hozzáférést biztosító vonalakat stb. is, amelyeken hagyományos sebességgel „nagysebességű” járművek közlekednek.

A 200 km/h alatti legnagyobb sebességgel történő működésre tervezett járművek esetében, amelyek valószínűsíthetően nagysebességű hálózatokon közlekednek, az ÁME-k meghatározzák a járművek nagysebességű hálózatokon történő biztonságos üzemeltetésének követelményeit is.

A villamosítási rendszer, a felsővezetékeket és a villamos fogyasztásmérő rendszer pálya menti elemeit is beleértve.

Struktúra, irányítási és vezérlési rendszer az összes vonatberendezéshez, áramszedők, vontató és energiaátalakító egységek, fedélzeti villamos fogyasztásmérő készülék, fékmű, kapcsolókészülék és futómű (forgóváz, tengely stb.) és felfüggesztés, ajtók, ember/gép kapcsolódási pontok (mozdonyvezető, utazószemélyzet és utasok, köztük tekintettel a mozgáskorlátozott  és fogyatékos Õ személyek  akadálymentesítő elemei Õ igényeire is), passzív vagy aktív biztonsági eszközök, az utasok és az utazószemélyzet egészségét biztosító eszközök.

1.1.1. A biztonság szempontjából kritikus rendszerelemek és különösen a szerelvények mozgásában részt vevő rendszerelemek tervezésének, megépítésének vagy összeszerelésének, üzemeltetésének és ellenőrzésének olyannak kell lennie, hogy a hálózatra vonatkozóan előírt céloknak megfelelően – beleértve egyes korlátozott üzemmód által meghatározott helyzeteket is – garantálja a biztonságot.

A létfontosságú berendezések: a futó-, vontató-, fékberendezések és az ellenőrző-irányító rendszer tervezésének lehetővé kell tennie, hogy a vonat különleges korlátozó feltételek esetén is folytathassa útját, a működőképes berendezések károsítása nélkül.

Az ellenőrző-irányító és jelzőrendszereknek és eljárásoknak lehetővé kell tenniük, hogy a vonatok olyan biztonsági szinten közlekedjenek, amely megfelel a hálózatra vonatkozóan kitűzött céloknak. Az ellenőrző-irányító és jelzőrendszereknek korlátozott üzemmód esetében is biztosítaniuk kell a közlekedni engedélyezett vonatok biztonságos áthaladását.

–a gyártó vagy a Közösség területén letelepedett meghatalmazott képviselőjének neve és címe (kereskedelmi név és teljes cím, illetve a meghatalmazott képviselő megjelölése esetén a gyártó kereskedelmi neve is),

–vagy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem vasúti környezetben való alkalmazhatóságának felmérésére/megítélésére a bejelentett szervezet(ek) által, különösen olyan esetekben, amikor a kapcsolódási pontok is érintettek, összevetve a műszaki előírásokkal, különösen a funkcionális jellegűekkel.

Olyan rendszerelemek, amelyek nem kizárólag a vasúti rendszerre jellemzőek, és mint ilyenek, használhatóak más területeken is.

Amennyiben a VI. melléklet hivatkozik a közbenső EK-hitelesítési nyilatkozatra (ISV), e szakasz rendelkezései a nyilatkozatra is vonatkoznak.

–az ajánlatkérő vagy a gyártó, vagy az Európai Unió területén letelepedett meghatalmazott képviselőjének neve és címe (meg kell adni kereskedelmi nevét és teljes címét, meghatalmazott képviselő esetében pedig az ajánlatkérő vagy a gyártó kereskedelmi nevét is),

Minden ISV egy közbenső EK-hitelesítési tanúsítványnak a kérelmező általi választott bejelentett szervezet általi kiadásához vezet, és a kérelmező adott esetben közbenső EK-nyilatkozatot is készíthet. Az ISV-tanúsítványnak és az ISV-nyilatkozatnak hivatkozniuk kell arra az ÁME-re, amely alapján a megfelelőséget értékelték.

Amennyiben a VI. melléklet hivatkozik az alrendszerekre vonatkozó hitelesítési nyilatkozatokra nemzeti szabályok esetén, az 1. szakasz rendelkezései értelemszerűen a nyilatkozatra is vonatkoznak.

–ha rendelkezésre áll, a közbenső EK-tanúsítványok és – adott esetben – az EK-ellenőrzési tanúsítványt kísérő alrendszer megfelelőségére vonatkozó közbenső EK-nyilatkozat(ok), ideértve az érvényességüket illetően a bejelentett szervezet által végzett ellenőrzés eredményét is,

A tervezési szakaszban (a típusvizsgálatokat is ideértve) és az előállítási szakaszban a kérelmező ISV-t kérhet.

–az EK-hitelesítésért felelős bejelentett szervezet által ellenjegyzett, a megfelelő számítási feljegyzésekkel kísért EK-ellenőrzési tanúsítvány, amely igazolja, hogy az alrendszer megfelel a vonatkozó ÁME-k előírásainak, és tartalmazza az esetleges, a tevékenységek végrehajtása során észrevételezett és vissza nem vont fenntartásokat; az EK-ellenőrzési tanúsítványhoz csatolni kell az ugyanezen szervezet által a 2.5.3. és 2.5.4. szakaszban meghatározottak szerint a szervezet saját feladatkörében elkészített ellenőrzési, illetve vizsgálati jelentést,

–a Szerződésből eredő egyéb jogszabályokkal összhangban kiadott EK-tanúsítványok,

–amennyiben a 352/2009/EK bizottsági határozat szerinti biztonságos integrációt írnak elő, a kérelmezőnek a műszaki dokumentációban csatolnia kell a 2004/49/EK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében említett, a kockázatértékelésre vonatkozó közös biztonsági módszerekről szóló vizsgálati jelentést.

2.5. Ellenőrzés

2.5.1. Az EK-ellenőrzés célja annak biztosítása, hogy az alrendszer előállítása során a műszaki dokumentációból származó kötelezettségeket betartsák.

2.5.2. A gyártás ellenőrzéséért felelős bejelentett szervezetnek állandó hozzáférést kell biztosítani minden építési területhez, gyártóüzemhez, raktárterülethez, az esetleges előgyártási műhelyekhez, kísérleti berendezésekhez, illetve általánosságban minden olyan helyiséghez, amely esetében ezt szükségesnek ítéli meg feladatának végrehajtásához. A kérelmező köteles benyújtani a bejelentett szervezetnek az összes, ezt a célt szolgáló dokumentumot, elsősorban az alrendszerre vonatkozó műszaki dokumentációt és kivitelezési terveket.

2.5.3. A vonatkozó ÁME-knek való megfelelés érdekében a megvalósítás ellenőrzéséért felelős bejelentett szervezet időszaki felülvizsgálatot köteles végezni. Köteles felülvizsgálati beszámolót benyújtani a kivitelezésért felelős személyek felé. A szervezetnek az építési műveletek bizonyos szakaszainál jelen kell lennie.

2.5.4. Ezenkívül a bejelentett szervezet előzetes bejelentés nélkül is felkeresheti a munkaterületet vagy a gyártóüzemeket. Az ilyen látogatások idején a bejelentett szervezet teljes vagy részleges felülvizsgálatot végezhet. A kivitelezés felelősei felé vizsgálati jelentést, illetve az esettől függően felülvizsgálati beszámolót kell benyújtania.

2.5.5. A IV. melléklet 2. szakaszában említett felhasználásra vonatkozó EK-alkalmazhatósági nyilatkozat kiadása érdekében a bejelentett szervezetnek nyomon kell tudnia követni azokat az alrendszereket, amelyekre kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemet szereltek fel az alrendszernek a tervezett vasúti környezetben történő használatra való alkalmasságának a megvizsgálására, ha a megfelelő ÁME így rendelkezik.

2.6. Adatok beküldése

Az illetékes bejelentett szervezet által kiadott közbenső EK-tanúsítványok – amennyiben léteznek ilyenek – alátámasztása, vagy az alrendszer EK-hitelesítéséért felelős bejelentett szervezet által kiadott ellenőrzési tanúsítvány alátámasztása céljából, a kérelmezőnek a 2.4. szakaszban említett teljes dokumentációt be kell nyújtania. A dokumentációt csatolni kell az EK-hitelesítési nyilatkozathoz, amelyet a kérelmező ahhoz az illetékes hatósághoz nyújt be, amelyhez a forgalomba helyezés engedélyezésére vonatkozó kérelmet is benyújtja.

A dokumentációból egy példányt a kérelmező köteles megtartani az alrendszer teljes élettartama alatt. Kérésre bármely más tagállamnak el kell küldeni a dokumentációt.

2.7. Közzététel

Minden bejelentett szervezet köteles rendszeresen közzétenni a vonatkozó információkat a következőkről:

–beérkezett EK-hitelesítés és ISV iránti kérelmek,

–a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekre vonatkozó megfelelőségi vagy használatra való alkalmassági értékelés iránti kérelmek,

–kiadott vagy elutasított közbenső EK-hitelesítési tanúsítványok,

–kiadott vagy elutasított megfelelőségi vagy használatra való alkalmassági EK-tanúsítványok,

–kiadott vagy elutasított EK-hitelesítési tanúsítványok.

2.8. Nyelv