EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.5.3. 
SEC(2011) 541 végleges 
  
A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
Accompanying document to the 
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓ PAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, 
AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK 
BIZOTTSÁGÁNAK 
 
Életbiztosításunk, természeti t őkénk: a biológiai sokféles éggel kapcsolatos, 2020-ig 
teljesítend ő uniós stratégia 
 
{COM(2011) 244 végleges} 
{SEC(2011) 540 végleges}  
 
HU 1   HU 1. BEVEZETÉS  
2010 márciusában az Európai Tanács a biológiai  sokféleség tekintetében új, nagyra tör ő 
kiemelt célt fogadott el a 2010. évi cél felváltásá ra, amely arra szólít  fel, hogy a biológiai 
sokféleség csökkenését és az ökoszisztéma-szolgá ltatások romlását 2020-ig meg kell állítani, 
valamint hogy állapotukat a lehet őségekhez mérten helyre kell állí tani, és ezzel együtt fokozni 
kell az Unió hozzájárulását a biológiai sokféleség globális csökkenésének megel őzésére tett 
erőfeszítésekhez. 
A biológiai sokféleségre vonatkozó aktu ális politikai keret nem teszi lehet ővé, hogy az Unió 
elérje a 2020-ig kit űzött kiemelt célt. A Tanács ezért felkérte a Bizottságot egy olyan új 
stratégia kidolgozására, amely célokat, valamint a megvalósításukhoz szükséges, 
véghezvihet ő és költséghatékony intézked éseket és fellépéseket határoz meg. A Tanács azt 
kérte, hogy a stratégia tükrözze a Biológiai Sokféleség Egyezmény aláíró feleinek 2010 
októberében Nagojában (Japán) megrendezett tized ik konferenciája keretében tartott ülésen 
elért eredményeket, és hogy az ülést követ ően mielőbb készüljön el a stratégia. 
2. PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
Az EU 2010-es biodiverzitási álla potfelmérése szerint a vizsgált él őhelyek mindössze 17%-
ának kedvez ő a védettségi helyzete, és  az állatfajoknak akár 25%-á t is a kihalás veszélye 
fenyegeti az Európai Unióban. Az ökoszisztéma-szolgáltatás ok többsége már nem képes a 
számos gazdasági tevékenységet támogató alapvet ő szolgáltatásokat, például a 
haszonnövények beporzását, a tiszta leveg őt és vizet, valamint az árvizek és a talajerózió 
megfékezését optimális színvonalon és mennyiségben biztosítani. 
Európa biológiai sokféleségét tová bbra is súlyosan veszélyezteti az él őhelyeknek a 
földhasználat megváltozása és a földterülete k elaprózódása miatti csökkenése, továbbá a 
szennyezés, az er őforrások túlzott kiaknázása, illetve fe nntarthatatlan hasznosítása, valamint 
az invazív fajok és az éghajlatváltozás, és ezek állandósult vagy növekv ő mértékű terhelést 
jelentenek. Globális szinten hasonló a helyzet. A terhelést er ősítik például a polgárok 
demográfiai és kulturális, illetve életmódbe li választásaihoz, az egészségtelen piaci 
folyamatokhoz, valamint a gazdaság szerkezet éhez, méretéhez és növekedéséhez kapcsolódó 
közvetett befolyásoló tényez ők. 
A biológiai sokféleség ro mlása és csökkenése jelent ős környezeti, gazdasági és társadalmi 
következményekkel jár mind az Unión belül, mind globális szinten. A folyóparti vizes 
élőhelyek pusztulása például szélesebb értelemb en véve a társadalomra is kihatással van, 
hiszen a terület kevésbé képes az árvízvédelmi szolgáltatás biztosítására , csökken víztisztítási 
képessége, kevesebb jóléti és szabadid ős szolgáltatást tud nyújtani, és kevesebb szenet tud 
megkötni. Egyes gazdasági ágazatok különösen ér intettek, mivel közvetlenül vagy közvetve a 
biológiai sokféleségt ől és az ökoszisztéma-szolgáltatásokt ól függnek. A biológiai sokféleség 
csökkenése kihatással van a fogl alkoztatásra is, hiszen Euró pában minden hatodik munkahely 
valamilyen módon – akár közvetlenül, akár közvetetten – a környezethez és a biológiai 
sokféleséghez kapcsolódik. A biológiai so kféleség csökkenése számos, a lakosság 
egészségének meg őrzéséhez elengedhetetlen ökoszisztéma-szolgáltatás nyújtását is 
korlátozza, az élelmiszer- és i vóvízellátástól a tiszta leveg őig és a gyógyszerekig. Jelent ős 
 
HU 2   HU mértékben befolyásolja továbbá az Unió területi  kohézióját, ugyanis a biol ógiai sokféleség és 
az ökoszisztémák számos európai régió társ adalmi szerkezetét és identitását er ősítik. 
Ez a dokumentum olyan intézkedésekre tesz  javaslatot, amelyekkel az Unió a legtöbb 
hozzáadott értéket teremti meg és ahol a legnagyobb befolyással bír. Nyilvánvaló azonban, 
hogy összehangolt tagállami szint ű fellépés nélkül ezek nem lesznek hatékonyak a biológiai 
sokféleség csökkenésének megállítására irányuló cél megvalósításához. A 2020-ig 
teljesítend ő kiemelt cél megvalósításána k sikere a szubszidiaritás elvével összhangban hozott 
uniós, nemzeti, regionális, illetv e helyi intézkedések összességét ől függ. El őfordulhat, hogy 
tagállamonként és régiónként eltér ő intézkedésekre lesz szükség. 
3. CÉLKITŰZÉSEK ÉS CÉLOK  
Az általános célkit űzés a biológiai sokfél eséggel kapcsolatos,  2020-ig teljesítend ő uniós cél és 
annak három alkotóeleme . A 2020-ig teljesítend ő kiemelt cél elérése a 2050-re vonatkozó 
jövőképben meghatározott célkit űzés megvalósítása felé tett közbens ő lépésnek, valamint a 
biológiai sokféleséggel kapc solatos, 2020-ig teljesítend ő globális cél megvalósítására tett 
uniós kötelezettségvállalás eszközének is min ősül.  
A stratégia konkrét célkit űzéseket határoz meg, figyele mbe véve azokat a tényez őket, 
amelyek az Unió kudarcához vezettek a 2010. évre kit űzött céljának elérése esetében, és 
figyelembe véve annak szükségességét, hogy tükröz ődjenek a Biológiai Sokféleség 
Egyezmény aláíró feleinek 10. konf erenciáján elfogadott, biológi ai sokféleséggel kapcsolatos 
globális célok. A meglév ő uniós szakpolitika és jogszabály ok értékelése azt mutatja, hogy a 
biológiai sokféleség csökkenését közvetlenül befolyásoló tényez ők közül kett ő – az 
éghajlatváltozás és a szennyezés – terén nem mutatkoznak komolyabb szakpolitikai 
hiányosságok. A földhasználat megváltozása, az er őforrások túlzott kiaknázása, illetve 
fenntarthatatlan hasznosítása, valamint az in vazív idegen fajok eset ében azonban számottev ő 
hiányosságok tapasztalhatók. Ezért három egyedi célkit űzés kifejezetten ezeknek a 
befolyásoló tényez őknek a kezelésére összpontosít. A fennmaradó három egyedi célkit űzés a 
2050-re vonatkozó elképzelésre és a 2020-ra v onatkozó azon kiemelt célra reagál, amely 
szerint a biológiai sokféleséget és az ökoszisz téma-szolgáltatásokat az Unión belül (a védett 
területek Natura 2000 hálózatán be lül és kívül), valamint globális szinten is fenn kell tartani 
és javítani kell. 
A hatásvizsgálat az operatív célok és a különböz ő szintű törekvések lehet őségeit mérlegelte 
annak alapján, hogy 2020-ig az állapotfelmérésre építve mennyire hatéko nyan lehet teljesíteni 
az átfogó célt és elképzelést. Hat operatív  cél került rögzítés re (1. táblázat). 
Általános 
célkitűzések Konkrét 
célkitűzések Operatív célok  
A biológiai 
sokféleség 
csökkenésének és az 
ökoszisztéma-
szolgáltatások 
romlásának 
megállítása az A madárvédelmi 
és az 
élőhelyvédelmi 
irányelv teljes 
körű végrehajtása  1. cél – Az uniós természetvédelmi  jogszabályok hatálya alá tartozó 
valamennyi faj és él őhely helyzete romlásának megállítása, valamint 
helyzetük számottev ő és mérhet ő javítása annak érdekében, hogy 2020-ra az 
aktuális értékelésekhez viszonyítva (i) az él őhelyvédelmi irányelv értelmében 
végzett, 100%-kal több él őhely-értékelés és 50%-kal több fajértékelés jobb 
védettségi helyzetet; és (ii) a madárvédelmi irányelv értelmében végzett, 
50%-kal több fajértékelés stabil  és jobb helyzetet tükrözzön.  
 
HU 3   HU A biológiai 
sokféleség 
fenntartásában és 
javításában a 
mezőgazdaság és 
az erdészet 
szerepének 
növelése *  3a. cél – 2020-ra maximalizálni kell azoknak a mez őgazdasági célra 
hasznosított földterületeknek (legel őknek, szántóföldeknek és állandó 
kultúráknak) az arányát, amelyek a közös agrárpolitika biológiai 
sokféleséggel kapcsolatos intézkedései nek hatálya alá tartoznak a biológiai 
sokféleség meg őrzése érdekében, továbbá azért, hogy mérhet ő javulás(*) 
következzen be a mez őgazdaságtól függ ő, illetve általa érintett fajok és 
élőhelyek védettségi helyzetében,  valamint a 2010. évi uniós 
állapotfelméréshez képest az ökoszisztéma-szolgáltatásokban, és ezáltal el ő 
kell segíteni a fenntartható gazdálkodást. 
3b. cél – 2020-ig a fenntartható erd őgazdálkodással összhangban 
erdőgazdálkodási tervek1, illetve azokkal egyenérték ű eszközök legyenek 
hatályban valamennyi  köztulajdonban lév ő vagy egy bizony os (a tagállamok 
vagy a régiók által meghatározott és vidékfejlesztési programjukban 
rögzített) méretet(**) meghaladó, az Unió vidékfejlesztési politikája 
keretében finanszírozott erd őgazdaságra vonatkozóan, azért, hogy mérhet ő 
javulás(*) következzen be az erd őgazdálkodástól függ ő, illetve általa érintett 
fajok és él őhelyek védettségi helyzetében, valamint a 2010. évi uniós 
állapotfelméréshez képest az ökoszisztéma-szolgáltatásokban. 
(*) A javulást mindkét részcél esetéb en az 1. cél keretében az uniós 
jelentőségű fajok és él őhelyek védettségi helyzete, illet őleg a 2. cél keretében 
a romlásnak indult ökoszisztémák he lyreállítása eset ében számszer űsített 
javuláshoz viszonyítva kell mérni. 
(**) A kisebb erd őgazdaságok esetében a ta gállamok további módokon is 
ösztönözhetik a fenntartható erd őgazdálkodással összhangban lév ő 
gazdálkodási tervek, illetve azokkal egyenérték ű eszközök alkalmazását.  
A halászati 
erőforrások 
fenntartható 
kiaknázásának 
biztosítása  4. cél – 2015-ig el kell érni a legnag yobb fenntartható hozamot (Maximum 
Sustainable Yield; MSY)2. Az életkor és a méret szerinti megoszlás 
tekintetében egészséges  állományú populációk elér ése halászati gazdálkodás 
révén, más állományokra, fajokra és  ökoszisztémákra gyakorolt számottev ő 
kedvezőtlen hatások nélkül, a te ngervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv 
szerinti követelményeknek megfelel ően a jó környezeti állapot 2020-ig 
történő elérését támogatva.  
 Európai Unióban 
2020-ig  
Az invazív idegen fajok elleni küzdelem
 5. cél – 2020-ig meg kell határozni és  rangsorolni kell az invazív idegen 
fajokat és útvonalaikat, meg kell fékezni vagy fel kell számolni a kiemelt 
fajokat, és újabb invazív idegen fajok betelepedésének és meghonosodásának 
megakadályozása érdekében szab ályozni kell az útvonalakat.  
Az ökoszisztéma-
szolgáltatások 
megvalósítható 
mértékben történ ő 
helyreállítása  Az ökoszisztémák 
és az általuk 
biztosított 
szolgáltatások 
fenntartása és 
helyreállítása  2. cél – A „zöld” infrastruktúra lé trehozása és a romlásnak indult 
ökoszisztémák legalább 15%-á nak helyreállítása ré vén 2020-ra maradjanak 
fenn és javuljanak az ökoszisz témák és a szolgáltatásaik.  
A biológiai 
sokféleség globális 
csökkenésének megfordításához való 
uniós hozzájárulás 
növelése Hozzájárulás a 
biológiai 
sokféleség globális 
csökkenésének 
megelőzéséhez 6. cél – Az Unió 2020-ig fokozottabban járuljon hozzá a biológiai sokféleség 
globális csökkenésének megel őzéséhez.  
1. táblázat: Általános és konkrét célkit űzések, valamint operatív célok  
                                                 
1 A SEC(2006) 748 számú dokumentumban meghatározottak szerint. 
2 Az Unió kötelezettséget vállalt arra, hogy 2015-ig eléri a 2002-ben tartott Fenntartható Fejl ődési 
Világtalálkozón meghatározott MSY-szinteket és a Bi ológiai Sokféleség Egyezm ényt aláíró felek 10. 
konferenciáján elfogadott új, 2020-ra vonatkozó halászati célt. 
 
HU 4   HU 4. INTÉZKEDÉSEK ÉS AZ AZOKKAL ÖSSZEFÜGG Ő HATÁSOK  
A hatásvizsgálat az egyes célok esetében  a megvalósításukhoz szükséges kiegészít ő 
intézkedések összefügg ő sorozatát javasolja. Ezen intézkedések lehetséges hatásait 
környezeti, gazdasági és társad almi kritériumokkal összevetve elemzi, és adott esetben 
intézkedéstípusonként tesz különbséget.  
Mivel számos intézkedés alaposabb kidolgozására és elemzésére a folyamatban lév ő egyéb 
szakpolitikai javaslatok ö sszefüggésében elvégzend ő hatásvizsgálatok keretében kerül sor, a 
hatások vizsgálata els ősorban min őségi szempontból történik (2. táblázat). A hatásvizsgálat 
lehetőleg feltünteti az összesített mennyiségi hatások nagyságrendj ét, és szemléltetési céllal 
példákat is megad, amelyek általában projektszint ű konkrét esetekre vo natkoznak. A hatások 
Unión belüli megoszlását és – adott esetben – a várható nemzetközi hatásokat is értékeli. 
 
 Környezeti  Gazdasági  Társadalmi  
+ Nagyobb biológiai sokféleség és 
több ökoszisztéma-szolgáltatás a 
Natura 2000 területekr ől, jobb 
alkalmazkodás olyan 
stresszorokhoz, mint amilyen az 
éghajlatváltozás. Szinergiák a 
vízkeretirányelvvel és a 
tengervédelmi stratégiáról szóló 
keretirányelvvel.  Több el őny az ökoszisztéma-
szolgáltatásokból. Korlátozott 
magánszektorbeli üzleti 
lehetőségek a Natura 2000 
hálózatban.  Középtávon jobb foglalkoztatás a 
vidéki térségekben.  
1. cél 
-  Az összes igazgatási költség 
részaránya évi 5,8 milliárd EUR.  Rövid távon munkahelyek szűnhetnek meg az er őforrásokhoz 
való korlátozott hozzáférés miatt. 
+ Az ökoszisztémák és szolgáltatások 
– például tiszta leveg ő és víz, 
szén-dioxid-tárolás és a természeti 
katasztrófák elleni védekezés – 
fenntartása és javítása. Az 
ökoszisztémák jobb 
alkalmazkodóképessége és az 
éghajlatváltozással szembeni 
alacsonyabb mérték ű 
veszélyeztetettsége. Szinergiák a 
vízkeretirányelvvel és a 
tengervédelmi stratégiáról szóló 
keretirányelvvel.  Több el őny az ökoszisztéma-
szolgáltatásokból. Nincsenek az 
előnyökre vonatkozó, összesített 
becslések, de projektek bizonyítják, 
hogy a költség-haszon mutató 3–75 
érték között van. Új beruházási 
lehetőségek a vállalkozások 
számára, valami nt innovációs 
potenciál. Az éghajlatváltozás 
mérsékléséhez kapcsolódó el őnyök.Összetett társadalmi el őnyök a 
városi és a vidéki térségekben 
egyaránt, például az egészségre és 
az életmin őségre gyakorolt pozitív 
hatások, esztétikai és pszichológiai 
haszon, a természeti 
katasztrófáknak való mérsékeltebb 
kitettség, új munkahelyek a 
helyreállítás és a meg őrzés 
területén.  2. cél 
-  Évente hétmilliárdos nagyságrend ű 
költség, de a „zöld” infrastruktúrára 
irányuló beruházások költségei 
kiválthatják a költségesebb 
„szürke” infrastruktúrára irányuló 
beruházások költségeit.   
3. cél + A mez őgazdasági és erdei 
ökoszisztémák és szolgáltatásaik 
fenntartása és javí tása, ideértve a 
szén-dioxid-megkötést, az 
eróziómegel őzést, a szennyezés 
elleni védekezést és a víztisztítást. 
Szinergiák a vízkeretirányelvvel.  Új lehet őségek teremtése az 
agrárágazat diverzifikálására; a 
gazdálkodók jövedelmének 
növelése a Natura 2000 és a 
jelentős természeti értéket 
képviselő területeken; az erdészeti 
ágazat jobb versenyképessége és 
diverzifikálódása.  Hozzájárulás a vidékfejlesztéshez a kedvezőtlen helyzet ű térségekben; 
új munkahelyek. 
 
HU 5   HU -  Az 1. és a 2. pillérhez tartozó 
intézkedések alapján nyújtott 
finanszírozás költségei, amelyek 
részben hozzájárulnak a 
Natura 2000 és a jelent ős 
természeti értéket képvisel ő 
területek fenntartásának 
költségeihez. Valószín űleg inkább 
a kiadási prioritások változnak, 
mint a nettó költségek. Az 
erdőgazdálkodási tervek igazgatási 
költségeit jelent ős mértékben 
ellensúlyozzák a vidékfejlesztési 
kifizetések.   
+ Több és fenntarthatóbb szint ű 
halpopulációk, a tengeri 
ökoszisztémák és szolgáltatások 
fenntartása és javítása. Szinergiák a 
tengervédelmi stratégiáról szóló 
keretirányelvvel.  Hosszú távon pozitív hatás a halászatból származó 
jövedelmekre. A közkiadások 
nagyobb hatékonysága. A foglalkoztatásra gyakorolt kedvezőtlen hatás 
megakadályozása halállomány-
pusztulás esetén. 
4. cél 
-  Rövid távon kedvez őtlen hatás a 
halászatból származó 
jövedelmekre. Magasabb igazgatási 
költségek az ökoszisztémákra gyakorolt kedvez őtlen hatások 
elkerülése érdekében. A halászati ágazatban a 
flottaleépítés rövid távú szociális 
kihatása.  
+ Az invazív idegen fajok kevesebb 
nyomást gyakorolnak a fajokra és 
az él őhelyekre. Er ős 
szinergiahatások más célokkal, 
például az ökoszisztémák 
helyreállításával.  Kevesebb gazdasági kár. Hozzávet őleges becslések szerint 
az elkerült károk révén évente 1–
9 milliárd EUR haszon keletkezhet. Kevesebb káros hatás az emberi egészségre; elkerült kedvez őtlen 
foglalkoztatási következmények, 
jobb kulturális szolgáltatások és 
szabadidős tevékenységek. 5. 
cél 
-  Évente 40–190 millió EUR.   
+ Fokozott globális biológiai 
sokféleség. Javuló ökoszisztéma-
szolgáltatások különösen a fejl ődő 
országokban, például szén-dioxid-
tárolás, vízellátás, -tisztítás és 
-megtartás. Némi javulás az 
Unióban is.  Gazdasági hasznon származik a 
biológiai sokféleségb ől és az 
ökoszisztéma-szolgáltatásokból (a 
fejlődő országokban pl. mérsékl ődő 
éghajlati hatások, javuló 
termésátlagok a jobb beporzás 
révén). A genetikai sokféleség 
területén jelentkez ő előnyök az 
Unióban és a fejl ődő országokban 
(kozmetikumok és gyógyszerek). A 
hozzáférés és az el őnyök 
megosztásáról szóló jegyz őkönyv 
jogbiztonságot nyújt az 
erőforrásokhoz való hozzáférésr ől 
az uniós vállalkozásoknak.  Enyhül a szegénység. A természeti 
katasztrófák társadalmi hatásainak 
mérséklődött kockázata. 
Egészségügyi el őnyök. Az őslakos 
közösségek jobb megélhetése a 
hagyományos ismere tek biztosította 
előnyök megosztása révén.  6. 
cél 
-  A globális biológiai sokféleség 
finanszírozásához való uniós 
hozzájárulás növelése 2020-ig; a 
hozzáférés és az el őnyök 
megosztásáról szóló jegyz őkönyv 
költsége az Unió ipara számára.   
2. táblázat: A célok megvalósításához kapcsolódó kulcsfontosságú költségek és hasznok  
A jelentés felülvizsgálja az egyes célokhoz tartoz ó intézkedések fontossági sorrendjét. A 2. és 
az 5. cél ösztönz őleg hat a szakpolitikai fellépéshez ol yan területeken, amelyek jelenleg nem 
részei a biológiai sokféleséggel kapcsolato s uniós szakpolitikai keretrendszernek, és 
 
HU 6   HU amelyekben kiváló lehet őségek rejlenek jelent ős és hamar jelentkez ő eredmények 
felmutatásához. Mindemellett a biológiai sokfél eségre vonatkozó célok jobb megvalósítása és 
az egyes ágazatokba való beillesztése sz intén kulcsfontossá gú az átfogó célkit űzések 
teljesítéséhez. 
 
HU 7   HU 5. FINANSZÍROZÁS ÉS IRÁNYÍTÁS  
Mivel a forráshiány volt az egyik kulcstényez ője annak, hogy a 2010-ig kit űzött uniós cél nem 
valósult meg, fontos lesz elegend ő és hatékony finanszírozás t biztosítani a biológiai 
sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítend ő stratégia végrehajtásá hoz. Míg bizonyos célok 
esetében a hangsúly inkább a meglév ő források hatékonyabb felhaszn álásán és újraelosztásán 
van, máshol b ővíteni kell a meglév ő forrásokat, és új uniós, nemzeti és globális szint ű köz- és 
magánforrásokat kell bevonni és népszer űsíteni.  
A jelenlegi programozási id őszakban – és a következ ő többéves pénzügyi keretre irányuló 
tárgyalások eredményének el őrevetítése nélkül – ezt a rendelkezésre álló er őforrások 
ésszerűsítésével és a különböz ő finanszírozási források – többek között a mez őgazdaságra és 
a vidékfejlesztésre, a halász atra, a regionális pol itikára és az éghajlatváltozásra szánt 
finanszírozás – járulékos el őnyeinek maximalizálásával kellene elérni. A folyamatban lév ő 
szakpolitikai reformok (például a KAP, a KHP és a kohéziós politika reformja) nyújtotta 
lehetőségeket, az új politikai kezdeményezéseket (például az er őforrás-hatékonyságra 
irányuló kiemelt kezdeményezést) és a jöv őbeli pénzügyi terveket úgy kell kialakítani, hogy 
hatékonyan hozzájáruljanak a cél és az elké pzelés megvalósításához. A biológiai 
sokféleséggel kapcsolatos célkit űzések beépítését a Bizottság által jelenleg mérlegelt közös 
stratégiai keret részeként kell vizsgálni, hogy a vidékfejlesztési, regionális, szociális és 
halászati politika keretébe tart ozó öt finanszírozási eszközb ől juttatott források fontossági 
sorrendjét meg lehessen határozni. 
Valamennyi szinten szükség lesz  innovatív finanszírozási mech anizmusokra is a köz- és a 
magánforrásokból származó finanszírozás moz gósításához. Uniós és nemzeti szinten a káros 
tevékenységekre adott támoga tásoknak a 2020-ig teljesítend ő stratégiával és a Biológiai 
Sokféleség Egyezmény globális céljával összehangolt reformja kínálhat lehet őségeket. Uniós 
szinten folytatódik az ökoszisztéma-szolgálta tásokhoz kapcsolódó kifizetések mozgósítása, a 
mezőgazdasági, az erdei és a tengeri ökoszi sztémákból származó magán- és közjavak 
ellentételezése érdekében. Ösztönz őket is kell biztosítani a „zö ld” infrastruktúrára irányuló 
projektekre szánt kezdeti beruházások támogatá sa, valamint az ökoszisztéma-szolgáltatások 
fenntartása érdekében, például célzottabb uniós finanszírozás, valamint a köz- és magánszféra 
közötti partnerségek révén. A biológi ai sokféleség ellensúlyozó tényez őiben rejl ő 
lehetőségeket a biológiai sokféleség összességé ben vett csökkenésének elkerülését célzó 
eshetőségként fogják tanulmányozni.  
Az Unió és a Biológiai Sokfél eség Egyezmény közös céljait sz ubnacionális, nemzeti és uniós 
szintű fellépés ötvözésével kell megvalósítani . Ehhez a végrehajtásban részt vev ő valamennyi 
fél között közvetlen koordinációra lesz szüksé g. A hatásvizsgálat egy közös végrehajtási 
keretet javasol, amelynél az egyes tagállam ok beépítenék az uniós célokat a biológiai 
sokféleséggel kapcsolatos nemze ti stratégiájukba és cselekvési  tervükbe, és szükség esetén 
ezeket nemzeti célokkal is kiegészítenék, az egyezményt aláíró felek 10. konferenciáján 
elfogadott globális célokat is figyelembe vé ve. A helyi és a regionális hatóságok, a 
magánszektor és a civil társadalom is fontos s zerephez jutna, ezért a stratégia végrehajtásában 
való részvételüket valamennyi szinten népszer űsíteni kell és el ő kell segíteni.  
 
HU 8   HU 6. NYOMON KÖVETÉS , FELÜLVIZSGÁLAT , KOMMUNIKÁCIÓ ÉS A TOVÁBBI TEEND ŐK 
A Bizottság – az EU 2010-es biodiverzitási állapotfelmérése, valamint egy közös 
megegyezésen alapuló, racionalizált mutatókész let alapján – más partnerekkel együtt 2012-ig 
logikus keretrendszert dolgoz ki a tendenciá k nyomon követésére, valamint az intézkedések 
és a célok tekintetében megvalósított el őrelépés következetes értékelésére. Azt is 
megvizsgálják, hogyan alakíthatók ki sz inergiák és jobb összhang a meglév ő 
kezdeményezésekkel. A Bizottság az ismeretbeli hiányosságok pótlá sát is folytatja, különösen 
a biológiai sokféleség, az ökoszisztémák és  a szolgáltatásaik közötti kapcsolatok 
vonatkozásában. Az Unió a tudom ánypolitikai párbeszéd meger ősítése érdekében globális 
szinten támogatja a biológiai sokféleséggel és  az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal foglalkozó 
kormányközi tudománypolitikai platform (IPBES)  létrehozására irányuló törekvéseket. 
A Bizottság a tagállamokkal egyeztetve összeh angolt jelentéstételi rendszert hoz létre, 
amelyet a lehet őségekhez mérten a Biológiai Sokféleség Egyezmény szerinti felülvizsgálati és 
jelentéstételi kötelezettségekhez igazít. Ezenfelül megpróbálja jobban megértetni a nyilvánossággal a biológiai sokféleség jelent őségét, valamint az egye s érdekelt felek által a 
biológiai sokféleség meg őrzésében és fenntartható hasznosításában betöltött szerepet. 
A fent kiemelt prioritások, valamint a bemutato tt célok és intézkedések  alapján a Bizottság 
konkrét javaslatokat és kezd eményezéseket terjeszt el ő a stratégia különböz ő elemeinek 
eredményessége érdekében, többek között 2012-ig a „zöld” infrastruktúráról szóló 
kezdeményezést, 2012-ben pedig az invazív ideg en fajokra vonatkozó st ratégiát, valamint a 
hozzáférésr ől és az el őnyök megosztásáról szóló jegyz őkönyv végrehajtására vonatkozó 
jogalkotási javaslatot. Ezeket adott esetben hatá svizsgálatok kísérik. A jelenlegi szakpolitikai 
reformfolyamatok – köztük a KAP, a KHP és a kohéziós politika reformja – id őszerű 
lehetőségeket kínálnak a szinergiák javítására, valamint a biológiai sokféleséggel kapcsolatos 
célokkal és intézkedésekkel való összhang maximalizálására. 
A stratégia félid ős értékelése legkés őbb 2014 elején, a végs ő értékelése pedig 2020-ban 
lezárul. A Bizottság új információk alapján adot t esetben felülvizsgálhatja a célokat, emellett 
lényegi nemzeti, uniós és globális szint ű fejleményeket és a kial akuló prioritásokat tükröz ő 
egyéb és kiegészít ő lépéseket vehet fontolóra.