INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A Bizottság javaslata szerint tárgyalásokat kell folytatni az Európai Közösségek és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás módosításáról, valamint az említett megállapodás végrehajtására vonatkozó jegyzőkönyv megkötéséről azt a célt tartva szem előtt, hogy azok megfeleljenek az uniós flotta igényeinek, illetve összhangban legyenek a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményről szóló 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel.

A Bizottság e javaslatot az Európai Unió Bíróságának a C-266/16 sz. (Western Sahara Campaign UK) ügyben hozott, 2018. február 27-i ítélete nyomán terjeszti elő, amely kimondja, hogy a Nyugat-Szaharával szomszédos vizek nem képezik részét a partnerségi megállapodásban hivatkozott halászati övezetnek.

•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

Az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti jelenlegi halászati partnerségi megállapodás 2007. február 28-án lépett hatályba. A megállapodásban foglaltak végrehajtásáról két egymást követő jegyzőkönyv gondoskodott; ezek 2011. december 14-ig biztosítottak hozzáférést a nyílt vízi és a tengerfenéken élő fajokra halászó uniós hajók számára Marokkó halászati övezetéhez, amikor is a második végrehajtási jegyzőkönyv hatályát vesztette, miután a Parlament nem járult hozzá annak megkötéséhez. Az Európai Parlament megkérdőjelezte a javasolt aktus fenntarthatóságát, ár-érték arányát és nemzetközi jogszerűségét. Az Európai Parlament aggályait figyelembe vevő harmadik jegyzőkönyvet 2014-ben kötötték meg, és 2018. július 14-én veszti hatályát.

A Marokkóval kötött halászati partnerségi megállapodás összesen 11 tagállam hajói számára biztosít halászati lehetőséget hat különböző halászati kategóriában, amely kategóriák kiterjednek a kis méretű nyílt vízi, a tengerfenéki és a nagy távolságra vándorló fajokra. A marokkói halászati övezet a „C” jelzetű, kis méretű nyílt vízi állomány – a mauritániai, szenegáli és bissau-guineai vizeket magában foglaló – elterjedési területének északi határa. Ezek a vizek mind a kétoldalú, fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatának részét képezik.

A fenntartható halászati partnerségi megállapodások nemzetközi szinten járulnak hozzá a közös halászati politika célkitűzéseinek előmozdításához, biztosítva, hogy az uniós vizeken kívül zajló uniós halászati tevékenységek is az uniós jog szerint alkalmazandó elveken és előírásokon alapuljanak. Emellett megszilárdítják az Európai Unió nemzetközi és regionális halászati szervezetekben – különösen az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságban (ICCAT) – betöltött szerepét. Végezetül az elérhető legmegalapozottabb tudományos szakvéleményen alapulnak, és hozzájárulnak a nemzetközi intézkedéseknek való megfelelés javításához, ideértve a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelmet is.

Különös figyelmet kell fordítani a fenntartható halászati gazdálkodás támogatása érdekében Marokkó számára nyújtott pénzügyi hozzájárulás kifizetésére és felhasználására, tekintettel az Európai Számvevőszék 11/2015. számú, a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokról szóló különjelentésének ajánlásaira.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

A Marokkói Királysággal kötött fenntartható halászati partnerségi megállapodás és a kapcsolódó jegyzőkönyv elfogadásáról szóló tárgyalások összhangban vannak az Unió szomszédos országokkal kapcsolatban folytatott külső tevékenységével, valamint a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló uniós célkitűzésekkel.

Az Európai Unió Bírósága által hozott, fent említett ítéletet követően ugyanakkor szükség van a megállapodás földrajzi hatályának pontosítására.

Az uniós álláspont szerint bizonyos feltételek teljesülése esetén a Marokkóval kötött kétoldalú megállapodások kiterjeszthetők Nyugat-Szaharára. Ugyanakkor magától értetődő, hogy minden megállapodás ideiglenesnek minősül mindaddig, amíg a konfliktusra az Egyesült Nemzetek Szervezetének keretében nem születik megoldás, és amíg a vonatkozó ENSZ BT-határozatok függőben vannak.

A teljes tárgyalási folyamatot a Bizottság valamennyi érintett szolgálatával és az Európai Külügyi Szolgálattal egyeztetve, valamint az illetékes uniós küldöttség támogatásával kell lefolytatni.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap