EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2017.12.1. COM(2017) 736 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó uniós szabályozási keretről szóló véleményezési felhívás nyomon követéséről



A Bizottság jelentése a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó uniós szabályozási keretről szóló véleményezési felhívás nyomon követéséről 1. BEVEZETÉS Az Európai Bizottság 2015. szeptember 30-án véleményezési felhívást tett közzé a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó uniós szabályozási kerettel kapcsolatban. Azt kívánta megvizsgálni, hogy a pénzügyi válság óta elfogadott több mint 40 uniós jogszabály megfelelően működik-e. Több mint 300 érdekelt fél osztotta meg az uniós pénzügyi szabályozás végrehajtásával kapcsolatos tapasztalatait, és értékelte az uniós szabályozás egyedi és kombinált hatásait. A véleményezési felhívás, amely a pénzügyi válságra adott választ követően az ilyen fajta gyakorlat első nemzetközi példája ebben az ágazatban, a Bizottság minőségi jogalkotási programra irányuló kötelezettségvállalásáról tanúskodik, amelynek célja annak biztosítása, hogy az uniós jogszabályok tényleges, hatékony és minimális költséggel járó eredményeket hozzanak a polgárok és a vállalkozások számára. A véleményezési felhívási gyakorlat rávilágított, hogy a pénzügyi szolgáltatások keretrendszere általában véve jól működik az Unióban, és szükség volt a végrehajtott reformokra. E gyakorlat hasznosnak bizonyult abból a szempontból is, hogy a pénzügyi stabilitást biztosító, valamint a munkahelyteremtést és a növekedést fenntarthatóbb módon előmozdító szilárd szabályozási megközelítés továbbra is támogatást élvezzen. A Bizottságnak az új szabályok végrehajtásának és működésének figyelemmel kísérésére irányuló kötelezettségvállalása és a kívánt eredmények elmaradása esetén a megfelelő módosítások mérlegelésére való hajlandósága széles körű támogatásra talált, főleg az Európai Parlament és a Tanács részéről. A véleményezési felhívás hozzájárult a demokratikus elszámoltathatóság megteremtéséhez, mivel elősegítette annak biztosítását, hogy a szabályok által érintettek – köztük a végfelhasználók – bízzanak a szabályokban. A Bizottság 2016 novemberében elfogadott egy közleményt a véleményezési felhívás nyomon követéséről (a továbbiakban: közlemény), valamint közzétett egy, a közleményt kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumot. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy habár a pénzügyi szolgáltatások uniós keretrendszere általánosságban megfelelően működik, négy területen célzott nyomonkövetési intézkedésekre van szükség: 1.a gazdaság finanszírozását érintő szükségtelen szabályozási korlátok csökkentése; 2.a szabályok arányosságának elősegítése a prudenciális célok megőrzése mellett; 3.a szabályozásból eredő indokolatlan terhek csökkentése; 4.a szabályozási keretrendszer következetesebbé és előremutatóbbá tétele. E nyomonkövetési intézkedések közül többet is felhasználtak a következők során: ·egyes jogszabályok felülvizsgálata: például a véleményezési felhívás keretében szerzett információknak a tőkekövetelményekről szóló rendeletre (CRR) / a tőkekövetelményekről szóló 2013-as irányelvre (CRD IV) irányuló javaslatokon belüli figyelembevétele mellett a nyomonkövetési intézkedéseket az európai piaci infrastruktúra-rendelethez kapcsolódó módosítások és az európai felügyeleti hatóságok (EFH) felülvizsgálata során is felhasználták; ·a folyamatban lévő szakpolitikai munka végrehajtása (pl. a tőkepiaci unió kiépítésének folytatása); ·a második szintű technikai standardok és a készülő első szintű rendeletek és irányelvek kalibrálása; ·az EU globális fórumokhoz való hozzájárulása. A véleményezési felhívás során szerzett tapasztalatok a 2016. novemberi közleményben előterjesztett nyomonkövetési intézkedéseken túlmenően is értékesnek bizonyultak. A legutóbbi globális és uniós fejlemények segítették a prioritások meghatározását, így hozzájárultak például ahhoz, hogy nagyobb hangsúlyt helyezzenek a fenntartható finanszírozásra és az innovatív technológiákra. A véleményezési felhívás fontos szerepet játszott a Bizottság e fejleményekre adott válaszának kialakításában és finomhangolásában. Rávilágított továbbá a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálatában szereplő azon területekre, ahol a szabályozással kapcsolatos arányosabb megközelítés még jobban megerősítené az uniós tőkepiacokat. A közlemény elfogadásától számított egy év elteltével ez az eredményjelentés naprakész információkkal szolgál a véleményezési felhívás nyomon követéséről. Ezzel kapcsolatban két fő üzenetet kell kiemelni: 1)a Bizottság aktívan foglalkozott és foglalkozik most is az érdekelt felek által a véleményezési felhívás keretében azonosított problémák kezelésével annak érdekében, hogy az uniós szabályozás továbbra is megfeleljen a célnak;

2)a Bizottság most is annak biztosításán fáradozik, hogy a szabályozásnak való megfelelés keretrendszere lépést tartson a digitális korral, lehetőség szerint az automatizáció és a szabványosítás révén. Ennek eredményeképp végső soron csökkennie kellene az iparágra nehezedő tehernek és javulnia kellene a pénzügyi felügyeletnek. Általánosabb értelemben véve a véleményezési felhívási eljárás segítségével biztosítható volt, hogy az önálló jogalkotási javaslatokat tágabb kontextusba helyezzék. Ezenkívül a pénzügyi szektor, illetve tágabb értelemben a gazdaság fejlődését – ezen belül is a technológia gyors változását – ugyancsak figyelembe kell venni annak biztosítása érdekében, hogy a szabályok továbbra is megfeleljenek a változó valóságnak. A véleményezési felhívás általánosságban fontos gyakorlatnak bizonyult, amely hosszú távú hatásait tekintve az uniós jogalkotás javulásához vezet. E jelentés 2. szakasza az eddig elért előrehaladást tárgyalja; az intézkedések csaknem felét a véleményezési felhívás nyomon követéséről szóló közlemény elfogadását követő 12 hónapon belül hajtották végre. A 3. szakasz részletesebben beszámol a Bizottságnak az általános felügyeleti jelentéstételi keretrendszer átfogó értékelésére irányuló kötelezettségvállalásáról. Ez volt a válaszadók által kiemelt aggályok egyike, és most először foglalkoztak átfogóan e kérdéssel. A 4. szakasz végezetül megerősíti, hogy a Bizottság továbbra is elkötelezett a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal mellett.



2. NYOMONKÖVETÉSI INTÉZKEDÉSEK: ELÉRT ELŐREHALADÁS Tavaly óta a Bizottság a közleményben meghatározott nyomonkövetési intézkedések közül már sokat végrehajtott. Összességében az intézkedések hozzájárultak egy olyan szabályozási keretrendszer kialakításához, ·amely jobban előmozdítja a hitelezést és a befektetést; ·amely elismeri a kisebb és kevésbé kockázatos vállalkozások sajátosságait; ·és amelynek célja, hogy a megfeleléssel kapcsolatos terhek a szükséges minimumra korlátozódjanak. Az új jogalkotási javaslatokban és a meglévő jogszabályok felülvizsgálatára irányuló javaslatokban, valamint a szabályok végrehajtása során a lehetőségekhez mérten foglalkoztak a nem kívánt kölcsönhatásokkal és következményekkel, miközben megőrizték a prudenciális célokat és biztosították a pénzügyi rendszer általános stabilitását. Néhány nyomonkövetési intézkedés még folyamatban van. Ezek többsége olyan jogszabályokhoz kapcsolódik, amelyeket még nem hajtottak végre teljes körűen, néhányat viszont a közelgő felülvizsgálatokra való konkrét hivatkozással jelentettek be. Bizonyos kérdéseket illetően a Bizottság tovább fogja vizsgálni a rendelkezésre álló bizonyítékokat annak megítélése érdekében, hogy szükség van-e változtatásokra. 2.1.A gazdaság finanszírozását érintő szükségtelen szabályozási korlátok csökkentése A munkahelyteremtés, a növekedés és a beruházások ösztönzésével kapcsolatos kiemelt célkitűzésével összhangban a Bizottság különös figyelmet fordít azokra a területekre, ahol az uniós szabályok akadályozhatják a finanszírozáshoz való hozzáférést, továbbá arra a kérdésre is keresi a választ, hogy más módon is elérhetők-e ugyanezek a prudenciális célok. A Bizottság nagy figyelmet fordít azokra a helyzetekre is, amikor a jelenlegi szabályok kedvezőtlenül befolyásolhatják a beruházásokat és a gazdasági növekedést. A véleményezési felhívásra válaszolók közül néhányan aggodalmukat fejezték ki azzal kapcsolatban, hogy a szabályozási keret kihat a bankok gazdaságfinanszírozási, ezen belüli is kkv-finanszírozási képességére, a hosszú távú, fenntartható beruházások ösztönzésére, a piaci likviditásra és az elszámoláshoz való hozzáférésre. Válaszképp a Bizottság egy sor nyomonkövetési intézkedést terjesztett elő e területeken. A visszajelzéseket a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálata során is figyelembe vették, aminek köszönhetően számos olyan intézkedés született, amelynek célja a szabályozással kapcsolatos arányosabb megközelítés elérése, a határon átnyúló beruházások tekintetében a súrlódások csökkentése és egy páneurópai tőkepiaci ökoszisztéma létrehozása. A Bizottság e nyomonkövetési intézkedések közül a legtöbbet mostanra végrehajtotta: ·A Bizottság 2016 novemberében az általános kockázatcsökkentési programja keretében egy banki csomagra tett javaslatot. A becslések szerint ennek eredményeképpen a bankrendszer támogatásához szükséges állami források a 2007–2008-ashoz hasonló léptékű pénzügyi válság esetében 32 %-kal vagy 17 milliárd EUR-nak megfelelő összeggel csökkennének. A csomag tartalmazza a bankok gazdaságfinanszírozási, és ezen belül is kkv- és infrastruktúrafinanszírozási képességének megőrzésére irányuló legfontosabb kezdeményezéseket: oA kereskedési könyv és a nettó stabil forrásellátottsági ráta alapvető felülvizsgálatának végrehajtásához kapcsolódóan kiigazításokat és bevezetési időszakokat vezettek be. Ennek célja, hogy elkerüljék az aránytalan tőkenövekedést és biztosítsák az uniós pénzügyi piacok folyamatos működését. oAnnak érdekében, hogy a bankok továbbra is képesek legyenek EMIR szerinti elszámolási szolgáltatásokat nyújtani, a Bizottság a tőkeáttételi mutató módosítását javasolta, hogy lehetővé tegyék a bankok számára a vonatkozó származtatott ügyletek lehetséges jövőbeli kitettségének alapletéttel szembeni ellensúlyozását. oA szavatolótőke kkv-knak nyújtandó kölcsönök esetében való csökkentését (kkv-szorzó) kiterjesztették, hogy tőkeösztönzőket biztosítsanak a kkv-knak hitelt nyújtó bankok részére. oAz infrastrukturális projektekkel kapcsolatos befektetések további előmozdítása érdekében a bankok támogatható projektekbe való befektetéseit illetően csökkentették a hitelkockázati tőkekövetelményeket. oA hitelintézetek nem uniós hitelezők általi finanszírozásának támogatása érdekében a Bizottság a bankok helyreállításáról és szanálásáról szóló irányelv kiigazítását javasolta annak biztosítása céljából, hogy a nem uniós hitelezőkre vonatkozó hitelezői feltőkésítési rendelkezések szerződéses elismerésének követelményét pragmatikusan lehessen alkalmazni. oA Bizottság intézkedéseket javasolt a nemzetközi banktevékenység integrációjának előmozdítására, lehetővé téve az illetékes hatóság számára, hogy eltekintsen a szavatolótőke- és likviditási követelmények alkalmazásától abban az esetben, ha ő látja el a felügyeletet mind az anyavállalat, mind pedig annak a bankunió eltérő tagállamaiban létrehozott leányvállalatai tekintetében. A pénzügyi stabilitást biztosítandó, ez csak akkor lehetséges, ha az anyavállalat garantálja az eltörölt követelmények teljes összegét, és ha a garancia legalább 50 %-ára fedezetet biztosít. ·A Bizottság 2017 májusában az EMIR REFIT kezdeményezés keretében elfogadott egy javaslatot a származtatott ügyletekre vonatkozó egyes uniós szabályok egyszerűsítése és arányosságának javítása céljából. A javaslat az elszámolási szolgáltatásokhoz való hozzáférés javítása érdekében azt a követelményt vezette be, hogy az elszámolási szolgáltatások tisztességes, észszerű és megkülönböztetéstől mentes kereskedelmi feltételek mellett kínálhatók. A javaslat a legkisebb pénzügyi szerződő feleket mentesíti továbbá az elszámolási kötelezettség alól, és arányosabb elszámolási kötelezettséget vezet be a nem pénzügyi szerződő felek esetében. A kisebb pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felek esetében a lehetséges megtakarítások becsült összege az állandó költségeket és az egyszeri kiadásokat illetően 2,3 milliárd és 6,9 milliárd EUR között, a működési költségeket illetően pedig 1,1 milliárd és 2,66 milliárd EUR között mozog. ·A Bizottság 2017 júniusában a Szolvencia II irányelv alapján elfogadott egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust azzal a céllal, hogy alacsonyabb szinten kalibrálja a kockázati tőkekövetelményeket a biztosítók olyan gazdálkodó egységekbe vagy vállalatcsoportokba való befektetéseit illetően, amelyek bevételei jelentős részben infrastrukturális eszközök tulajdonlásából, finanszírozásából, fejlesztéséből vagy működtetéséből származnak (infrastrukturális vállalatok). Ez kiegészíti a 2015 szeptemberében elfogadott korábbi módosítást, amely alacsonyabb tőkekövetelményeket vezet be az elismerhető infrastrukturális projektek esetében. Ezen, a tőkekövetelmények kalibrálásával kapcsolatos legutóbbi módosítás eredményeképpen a biztosítók mintegy 30 %-kal fogják tudni növelni az infrastrukturális vállalatokba irányuló befektetéseiket. ·A vállalati kötvények piacain tapasztalt likviditáscsökkenéssel kapcsolatos aggodalmak kezelése céljából létrehoztak egy szakértői csoportot, amely a Bizottság számára elemzéseket készít az uniós vállalatikötvény-piacok működéséről és ajánlásokat tesz a gazdaságfinanszírozással kapcsolatos hatékonyságuk javítására vonatkozóan. A csoport jelentését 2017. november 20-án tették közzé, amely a következő ajánlásokat tartalmazza: i. a vállalatok számára a kibocsátás megkönnyítése; ii. a sokrétű és tapasztalt befektetői kör előmozdítása; iii. az árjegyzőkön keresztüli közvetítés hagyományos modelljének támogatása; iv. az elektronikus kereskedési forma és a hatékony kereskedés utáni környezet növekvő jelentőségének figyelembevétele; valamint v. a tájékoztatás és az átláthatóság megfelelő szintjének biztosítása. Ezen ajánlásokra támaszkodva 2018 elején nyilvános konzultációt készülnek tartani, ami az év későbbi szakaszában egy közlemény elfogadásához fog vezetni. ·A Bizottság a 2017. október 19-én közzétett, értékpapír-finanszírozási ügyletekről szóló jelentés keretében előzetesen értékelte a repóügyletek piacainak működését. Az értékelés megerősítette, hogy az elmúlt néhány év során megváltozott a piac dinamikája, valamint a jó minőségű biztosítékok kínálatában a megnövekedett kereslet miatt feszültség alakult ki, főként a hatósági adatszolgáltatási határidők környékén. Más nyomonkövetési intézkedések folyamatban vannak és az előirányzott ütemterv szerint haladnak előre. Néhány nyomonkövetési intézkedés még nem hatályos jogszabályokra vagy jövőbeli felülvizsgálatokra vonatkozik. ·Az „árjegyzési tevékenységek” tekintetében biztosított mentességeknek a short ügyletekről szóló rendeletben foglalt meghatározásának értékelése keretében a Bizottság 2017 januárjában tanácsadási felhívást intézett az Európai Értékpapírpiaci Hatósághoz. Az ESMA válasza 2017 decemberére várható. ·Az Európai Parlament és a Tanács között létrejött, az egyszerű, átlátható és egységesített értékpapírosítás (STS) keretrendszeréről szóló megállapodás nyomán a Bizottság a Szolvencia II végrehajtási intézkedéseinek módosítását készíti elő annak biztosítása érdekében, hogy a biztosítók az STS-piacon hosszú távú befektetőként szintén betölthessék szerepüket. ·A Bizottság a Szolvencia II-t kiegészítő felhatalmazáson alapuló rendelet 2018-as módosításának előkészítésével is halad előre. A munka során a magántőke és a zártkörűen kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok prudenciális kezelésének felülvizsgálatára összpontosít, amennyiben kockázatalapú felügyeleti szempontból prudenciálisan indokolt. 2016 júliusában tanácsadási felhívást intézett az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatósághoz (EIOPA), az EIOPA válasza pedig 2018 februárjában várható. ·A kkv-k finanszírozásával, például a jegyzési követelményekkel kapcsolatos szélesebb körű munka részeként a Bizottság figyelemmel fogja kísérni a pénzügyi eszközök piacairól szóló irányelv (MiFID II) szerinti, befektetési kutatásra vonatkozó szabályok végrehajtását, mihelyt 2018. januártól alkalmazandóvá válnak. Ennek részeként egy tanulmány elkészítését tervezi, hogy megvizsgálja a kkv-k befektetési kutatására gyakorolt hatásokat. ·A Bizottság a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálatának keretében elkötelezte magát amellett, hogy 2018 második negyedévében megvizsgálja, hogy a vonatkozó uniós jogszabályok (köztük a piaci visszaélésekről szóló rendelet és a MiFID II irányelv) tekintetében tervezett módosítások nyomán létrejöhet-e egy arányosabb, mégis prudens szabályozási környezet, amely támogatja a kkv-k nyilvános piaci jegyzését a jövőbeli kkv-tőkefinanszírozási piacokon. ·A Szolvencia II irányelv 2020-as felülvizsgálata lehetőséget kínál majd a hosszú távú garanciák csomagjának a biztosítók általi hosszú távú befektetések ösztönzőinek további feltárása érdekében történő értékelésére. Az EIOPA e kérdéssel foglalkozó első jelentését 2016 decemberében tették közzé; ennek célja az volt, hogy feltérképezze a hosszú távú garanciákkal kapcsolatos intézkedések biztosítók általi igénybevételét. Az EIOPA 2017 vége előtt fogja közzétenni második előkészítő jelentését.

2.2.A szabályok arányosságának elősegítése a prudenciális célok megőrzése mellett A szabályozást arányos módon kell alkalmazni a vállalkozásokra, tükrözve azok üzleti modelljét, méretét, rendszerszintű jelentőségét, valamint összetettségét és határon átnyúló tevékenységét. Az arányosabb szabályok segíteni fognak a verseny fokozásában, és a rendszer sokoldalúságának megőrzésével erősíteni fogják a pénzügyi rendszer ellenálló képességét, fenntartva ugyanakkor a prudenciális célokat, a pénzügyi stabilitást és az általános rugalmasságot. A véleményezési felhívás válaszadói több olyan területet is megjelöltek, ahol arányosabb szabályokra lehet szükség. A Bizottság vállalta, hogy ezen felvetésekre válaszul különféle nyomonkövetési intézkedéseket fog bevezetni a bankügyletek, a származtatott ügyletek, a biztosítás, az eszközkezelés és a hitelminősítés terén. A Bizottság e területen több kulcsfontosságú nyomonkövetési intézkedést hajtott végre: ·A Bizottság által 2016 novemberében elfogadott, fent említett banki csomag egy sor olyan intézkedést tartalmaz, amelynek célja a banki szabályozás arányosságának növelése, többek között a következők révén: i. a kis méretű és nem összetett hitelintézetek jelentéstételi és közzétételi terheinek csökkentése; ii. a kis méretű és nem összetett hitelintézetek és az alacsony szintű változó javadalmazásban részesülő személyzet mentesítése a fizetési halasztásra és az eszközökben való kifizetésre vonatkozó szabályok alól; valamint iii. a kereskedési könyvi piaci kockázat és a partner-hitelkockázat kezelésében meglévő szükségtelen bonyolultság kiküszöbölése. ·Tekintve, hogy nem született konkrét megoldás az azzal kapcsolatban felmerült aggályok tekintetében, hogy a nyugdíjalapok nehézségekkel szembesülhetnek a szükséges készpénzfedezethez való hozzáférés terén, a Bizottság 2017 májusában az EMIR REFIT keretében azt javasolta, hogy további három évvel hosszabbítsák meg a nyugdíjalapokra vonatkozó központi elszámolási kötelezettség alóli átmeneti mentességet, és emellett biztosítsanak lehetőséget arra is, hogy kivételesen további két évvel meghosszabbítsák a mentességet előre nem látható körülmények esetén. A különféle érintett feleknek, köztük a nyugdíjalapoknak, a központi szerződő feleknek és az elszámolási szolgáltatásokat nyújtó klíringtagoknak sürgősen olyan megfelelő megoldásokat kell kidolgozniuk, amelyek lehetővé teszik a nyugdíjalapok részére, hogy részt vegyenek a központi elszámolásban. ·A tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálatában foglaltak szerint a Bizottság rövid időn belül jogalkotási javaslatot kíván elfogadni, amely új és arányosabb prudenciális rendszert fog bevezetni az olyan kisebb befektetési vállalkozások tekintetében, amelyek nem bírnak rendszerszintű jelentőséggel. Ezzel azokra az aggályokra kíván választ adni, hogy a bankokra szabott CRR-szabályok jelenlegi alkalmazása nem kellően arányos az egyes befektetési vállalkozások által jelentett alacsonyabb kockázatokkal. Számos egyéb nyomonkövetési intézkedés van folyamatban, és az esetleges változtatások előtt további vizsgálatokra van szükség. ·A jelenlegi banki csomagban javasoltak szerint az Európai Bankhatóság (EBH) egy informatikai eszközt fog bevezetni annak érdekében, hogy a banki szabályozásban előmozdítsa az arányosság növelését. Ez az informatikai eszköz sajátos méretükre és üzleti modelljükre tekintettel segít a bankoknak eligazodni az alkalmazandó szabályozási rendelkezések, standardok és mintadokumentumok között. ·A Bizottság az alternatívbefektetésialap-kezelőkről szóló irányelv (ABAK-irányelv) felülvizsgálatának keretében épp most vizsgálja az ABAK-irányelvben foglalt szabályok arányosságát (például a javadalmazási rendszerek összehangolásával és a jelentéstételi terhek csökkentésével kapcsolatban). Megbízást adott egy ABAK-irányelvre vonatkozó külső tanulmány elkészítésére (2018-ban fog elkészülni), amely az arányosság kérdésével is foglalkozni fog. A Bizottság 2018-ban jelentést fog benyújtani a társjogalkotóknak az ABAK-irányelv felülvizsgálatának eredményéről. ·A Szolvencia II felhatalmazáson alapuló rendelet 2018-as felülvizsgálata során az EIOPA szakvéleménye alapján megvizsgálják, hogyan egyszerűsíthetők a standard formula bizonyos moduljainak módszerei, feltételezései és számításai, illetve hogyan dolgozható ki az alternatív hitelminősítések használatára vonatkozó keret. Az EIOPA egyszerűsítésre irányuló első javaslatait a Bizottság 2017 októberében kapta meg, amelyeket 2018 februárjában további javaslatok fognak követni. ·A Bizottság épp most értékeli, hogy a hitelminősítő intézetekről szóló rendelet milyen mértékben alkalmazható arányosabb módon az ágazaton belüli verseny fokozása érdekében. 2.3.A szabályozásból eredő indokolatlan terhek csökkentése A Bizottság által a minőségi jogalkotási program keretében végrehajtott REFIT-program egyik legfontosabb célja, hogy a szabályozásból eredő terheket a szabályozási cél eléréséhez szükséges minimumra csökkentse. Néhány érdekelt fél ennek ellenére úgy érzi, hogy bizonyos követelmények, például a jelentéstételi követelmény, nem voltak sem arányosak, sem pedig hatékonyak. A Bizottság egy sor intézkedést hozott a felügyeleti jelentéstétellel kapcsolatban. Ezek közé tartoznak az ágazati jogszabályokra irányuló célzott intézkedések, továbbá átfogó célravezetőségi vizsgálatot indítottak az uniós felügyeleti jelentéstételi keret egésze kapcsán. E jelentés 3. szakasza részletesebben bemutatja a Bizottság felügyeleti jelentéstétellel kapcsolatos megközelítését. A felügyeleti jelentéstételre irányuló intézkedéseken felül a Bizottság elkötelezte magát a nyilvánosságra hozatali követelményekre, a belépés és a piaci integráció korlátainak csökkentésére, valamint nagyobb általánosságban a megfelelési költségekre irányuló intézkedések mellett is. A Bizottság számos nyomonkövetési intézkedést hajtott végre, ami több kulcsfontosságú területen a szabályozási terhek csökkentését eredményezte: ·A Bizottság a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálata keretében 2017 márciusában elfogadott egy jelentést a tőkeáramlás nemzeti akadályairól, amelyben azonosította a tőke határokon át történő mozgására indokolatlan vagy aránytalan terhet rovó nemzeti rendelkezéseket. Ezek közé a következők tartoztak: i. diszkriminatív és nehézkes forrásadó-mentességi eljárások; ii. a befektetési alapok határokon átnyúló forgalmazásával kapcsolatos akadályok; és iii. lakóhelyre vonatkozó követelmények. 2017 májusában a Bizottság és a tagállamok megállapodtak egy közös ütemtervben, amely az azonosított akadályok leküzdésére irányuló intézkedéseket foglalja magában. A Bizottság ezenfelül létrehozott egy forrásadóval foglalkozó projektcsoportot is, amely azt a feladatot kapta, hogy dolgozzon ki egy magatartási kódexet a forrásadó-visszatérítési eljárások és a forrásnál biztosított adómentességgel kapcsolatos eljárások egyszerűsítésére és szabványosítására vonatkozóan. A forrásadóra vonatkozó magatartási kódexet 2017 vége előtt fogják közzétenni. ·A véleményezési felhívás több válaszadója is kiemelte, hogy az eltérő és egymásnak ellentmondó felügyeleti megközelítések hozzájárultak a szükségtelen szabályozási terhekhez. Ezekkel az aggályokkal olyan különböző kezdeményezések keretében foglalkoztak, amelyek arra irányultak, hogy uniós szinten jobban összehangolják a különféle felügyeleti megközelítéseket. Ezek a kezdeményezések csökkentik az egységes piacon folytatott üzleti tevékenységekre háruló adminisztratív terheket, ugyanakkor megerősítik a felügyeletet és egyenlő versenyfeltételeket biztosítanak. Például a legutóbb a gazdasági és monetáris unió elmélyítéséről szóló vitaanyag és a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálata rávilágított arra, hogy a hatékonyabb felügyelet és a végső soron az egységes európai tőkepiaci felügyeleti hatóság létrehozása fontos a megfelelően működő tőkepiaci unió szempontjából. A Bizottság 2017 szeptemberében az európai felügyeleti hatóságok (EFH-k) létrehozásáról szóló rendeletek módosítását javasolta, hogy az egész Unióban elősegítse az egységesebb felügyeleti keret létrejöttét. A Bizottság azt javasolta, hogy a kijelölt területeken a felügyeleti konvergenciára tekintettel erősítsék meg az EFH-k hatáskörét, valamint az ESMA mint a tőkepiaci unió működését támogató közvetlen felügyeleti szerv részére pontosan meghatározott új szerepköröket biztosítsanak. Az ezzel kapcsolatos egyéb nyomonkövetési intézkedések még folyamatban vannak. Némely nyomonkövetési intézkedés a még nem hatályos jogszabályokra vonatkozott, ugyanakkor más intézkedések esetében alaposabb vizsgálatra volt szükség annak elkerülése érdekében, hogy a megfelelési költségek akaratlanul is megnőjenek az elhamarkodottan megváltoztatott követelmények miatt. ·A Bizottság 11 irányelv esetében végezte el a nemzeti átültető intézkedések feltérképezését, és együttműködik a tagállamokkal az azonosított problémák megoldása érdekében. Ezek az intézkedések hozzá fognak járulni az uniós irányelvek nemzeti jogba való átültetése terén tapasztalt bizonyos különbségek felszámolásához. 10 másik irányelv esetében a feltérképezés még mindig tart, és várhatóan 2018-ban fog lezárulni. A tervek szerint 2018-ban a feltérképezés a MiFID II irányelvre és annak második szintű végrehajtási irányelvére is ki fog terjedni. ·A Bizottság jelenleg értékeli az átláthatósági irányelvet és a számviteli irányelvet a nemzeti jogba átültető intézkedéseket. Ennek kapcsán megvizsgálták azt az aggályt is, hogy eltérő szabályok vannak a jelentős arányú szavazati jog bejelentésére vonatkozóan. A Bizottság ezekkel a kérdésekkel az uniós pénzügyi beszámolási és átláthatósági jogszabályok tágabb célravezetőségi vizsgálata keretében fog foglalkozni, amely 2017 végén veszi kezdetét. ·Az alapok határon átnyúló forgalmazása előtt álló akadályokról folytatott konzultációt követően a Bizottság 2018 első negyedévére javaslatot készít a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálata keretében. A kezdeményezés célja, hogy az alapok határon átnyúló forgalmazását érintő szabályozási akadályoknak a magas szintű befektetővédelem fenntartása melletti csökkentésével javuljon az európai befektetési alapok egységes piacának működése. Az érintett területek közé tartoznak a forgalmazási követelmények és gyakorlatok, az adminisztratív követelmények, a szabályozói díjak, a bejelentési követelmények és az online forgalmazás. ·A Bizottság figyelemmel fogja kísérni a referenciamutató-rendeletben szereplő kiszervezési rendelkezések alkalmazását és hatását, mihelyt a rendelet 2018. január 1-jén teljes egészében alkalmazandóvá válik. 2.4.A szabályozási keretrendszer következetesebbé és előremutatóbbá tétele A véleményezési felhívás hangsúlyozta annak szükségességét is, hogy i. biztosítsák a teljes szabályozási keretrendszer következetességét; ii. még jobban megerősítsék a befektető- és fogyasztóvédelmet; iii. kezeljék a pénzügyi rendszerben fennmaradó kockázatokat; és iv. a szabályozási keretrendszer lépést tartson a technológiai fejlődéssel. Az érdekelt felek arra is felkérték a Bizottságot, hogy segítsen kidolgozni a fogalommeghatározásokat, előmozdítani a bevált gyakorlatokat és meghatározni a hosszú távú, fenntartható beruházásokra vonatkozó ösztönzőket, valamint fejlessze a fenntartható finanszírozás piacát. A Bizottság e területen több nyomonkövetési intézkedést hajtott végre:

·A 2016. novemberi banki csomag célja az, hogy a bankok általi hitelezésre gyakorolt hirtelen hatás elkerülése érdekében csak fokozatosan vezessék be az IFRS 9 nemzetközi pénzügyi beszámolási standardból eredő prudenciális tőkehatásokat. 2017 júniusában a Gazdasági és Pénzügyi Tanács (ECOFIN) általános megközelítést fogadott el ezen átmeneti intézkedések gyorsított elfogadásával kapcsolatban. ·A Bizottság 2016 novemberében javaslatot fogadott el a központi szerződő felek helyreállítására és szanálására irányuló keretrendszerről. Az uniós jogon belül a javasolt rendelet fogja végrehajtani a Pénzügyi Stabilitási Tanács (FSB) és a CPMI-IOSCO által ezen a téren elfogadott nemzetközi standardokat. Figyelembe veszi a központi szerződő felek fokozódó jelentőségét, ami annak köszönhető, hogy nekik kell elszámolniuk a tőzsdén kívül bonyolított szabványosított származtatott ügyleteket. Jóllehet az Unióban a központi szerződő feleknek a gazdaságban betöltött központi szerepükre és az általuk kezelt kockázatokra tekintettel (az EMIR alapján) szigorú előírásoknak kell megfelelniük, ez a javaslat harmonizált uniós szabályokat és hatásköröket vezet be, amelyekre olyan helyzetekben van szükség, amikor a központi szerződő felek súlyos nehézségekkel vagy csődhelyzettel szembesülhetnek. ·2017 márciusában a Bizottság cselekvési tervet fogadott el a lakossági pénzügyi szolgáltatásokról, amelyben meghatározta a lakossági pénzügyi szolgáltatások mélyebb egységes piacának kiépítését szolgáló lépéseket. Az e dokumentumban meghatározott 12 intézkedés onövelni fogja a fogyasztók bizalmát és tudatosságát; oolcsóbbá fogja tenni a határon átnyúló fizetéseket; ocsökkenteni fogja a határon átnyúló szolgáltatásokat kínáló vállalkozásokat érintő jogi és szabályozási akadályokat; oki fogja aknázni az innovatív digitális világ által a lakossági pénzügyi szolgáltatások egységes piacának elmélyítése tekintetében kínált lehetőségeket. ·2017 júliusában a Bizottság közzétette a pénzügyi konglomerátumokról szóló irányelv (FICOD) által biztosított jelenlegi keretrendszer relevanciájával, eredményességével, hatékonyságával, összhangjával és hozzáadott értékével kapcsolatos értékelését. Leglényegesebb következtetése az volt, hogy fontos fenntartani egy keretet a vegyes tevékenységű pénzügyi csoportok felügyeletére, és hogy a FICOD összességében jól működött. ·2016 decemberében a Bizottság létrehozott egy magas szintű szakértői csoportot azzal a céllal, hogy dolgozzon ki egy átfogó európai stratégiát a fenntartható finanszírozásról. 2017 júniusában a Bizottság iránymutatást tett közzé a nem pénzügyi beszámolókhoz, ezáltal támogatva a társaságok nagyobb átláthatóságát a fenntartható finanszírozás előmozdítása érdekében hozott intézkedéseket illetően. 2017 szeptemberében a Bizottság az európai felügyeleti hatóságok (EFH-k) felülvizsgálatának keretében azt javasolta továbbá, hogy az EFH-k fontos szerepet vállaljanak a fenntartható finanszírozás előmozdításában, miközben biztosítják a pénzügyi stabilitást. Az EFH-knak feladataik ellátása során különösen figyelembe kell venniük a környezeti, társadalmi és irányítási tényezőkhöz kapcsolódó kockázatokat. Több más nyomonkövetési intézkedés van még folyamatban: ·A Bizottság a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálata keretében vizsgálatot indított, hogy felmérje, milyen módon forgalmazzák a befektetési termékeket a lakossági befektetők részére az Unión belül, ideértve a következőket: i. milyen feltételekkel kínálják a termékeket a különböző tagállamokban; ii. a pénzügyi tanácsadáshoz való hozzáférés; iii. az online forgalmazás hatása; iv. a pénzügyi technológiai társaságok által kifejlesztett új forgalmazási modellek kockázatai és előnyei. A vizsgálat végleges megállapításai 2018 elejére várhatók. A megállapításokat adott esetben figyelembe kell venni a Bizottság esetleges szakpolitikai döntéseinél is. ·Az EU makroprudenciális keretrendszere a következőket érinti: i. irányítás, ii. a bankszektoron belüli eszköztár, valamint iii. a bankszektoron kívüli eszköztár. I.Ami az irányítást illeti, a Bizottság 2017 szeptemberében javaslatot terjesztett elő azzal a céllal, hogy irányítását és eszközeit illetően célzottan módosítsa az Európai Rendszerkockázati Testületről (ERKT) szóló rendeletet. II.Ami a bankszektoron belüli eszköztárat illeti, a Bizottság felülvizsgálata szerint a makroprudenciális eszköztár széles körben hatékonynak bizonyult, ennélfogva nem javasolják az eszköztár módosítását. A Bizottság a 2016. novemberi banki csomagjában annak pontosítását javasolta, hogy a felügyeleti felülvizsgálati folyamat (2. pillér) keretében előírt tőkekövetelményeket mikroprudenciális célokra korlátozzák. III.Ami a bankszektoron kívüli eszköztárat illeti, a Bizottság, mielőtt döntene a további kezdeményezések szükségességéről, értékelni kívánja az ágazati jogszabályokban foglalt meglévő eszközök és rendelkezések hatékonyságát. Támogatja az ERKT, a Pénzügyi Stabilitási Tanács és az EFH-k arra irányuló jelenlegi erőfeszítéseit, hogy figyelemmel kísérjék és felszámolják az adathiányt. ·A Bizottság 2016 júliusában, a Szolvencia II felhatalmazáson alapuló rendelet 2018-as felülvizsgálatát megelőzően tanácsadási felhívást intézett az EIOPA-hoz. Meg kívánta vizsgálni a Szolvencia II-ben foglalt, a partner-hitelkockázat csökkentésére vonatkozó keretet és az EMIR-rel való esetleges kölcsönhatását. E felülvizsgálat keretében a regionális kormányzatok által kibocsátott pénzügyi eszközök kezelését illetően meg fogják vizsgálni a Szolvencia II és a tőkekövetelmény-rendelet közötti ellentmondásokat is. ·A pénzügyi technológiáról folytatott, 2017 júniusában lezárult nyilvános konzultációt követően a Bizottság épp most vizsgálja, hogy uniós szinten mit kell tenni ahhoz, hogy a pénzügyi technológia hozzájáruljon az uniós tőkepiacok elmélyítéshez és bővítéséhez. Egészen pontosan a Bizottság jelenleg azt vizsgálja, hogy a pénzügyi technológiai tevékenységek és vállalatok tekintetében indokoltak-e az új, arányosabb engedélyezési szabályok, valamint hogy a határon átnyúló üzleti tevékenységet folytató pénzügyi technológiai vállalatok részesüljenek-e az uniós szintű engedélyezés előnyeiből. ·A magas szintű szakértői csoport fenntartható finanszírozásra vonatkozó ajánlásai alapján a Bizottság 2018 elején szabályozási intézkedések kíséretében egy ambiciózus cselekvési tervet fog benyújtani.



3. KÖZÉPPONTBAN A JELENTÉSTÉTEL 3.1.A háttér és a probléma bemutatása A felügyeleti jelentéstételi követelmények adatokkal szolgálnak az illetékes hatóságok részére a piaci szereplőkről és azok tevékenységeiről. Az adatokhoz való hozzáférés elengedhetetlen a pénzügyi intézmények felügyeletének ellátásához, a rendszerszintű kockázat nyomon követéséhez, valamint a szabályosan működő piacok, a befektetővédelem és a tisztességes verseny biztosításához. A pénzügyi válság felszínre hozott bizonyos gyengeségeket a felügyeleti jelentéstételi követelmények némelyikét illetően, amelyek nem feltétlenül szolgáltak elegendő vagy hasznos információval. Ebből fakadóan a jogalkotóknak számos új és részletesebb felügyeleti jelentéstételi követelményt kellett kidolgozniuk. Jóllehet e pótlólagos jelentéstételi követelmények orvosoltak néhány eredeti hiányosságot, a közöttük lévő kölcsönhatás továbbra sem világos, valamint növelték a vállalkozásokat terhelő megfelelési költségeket és a rájuk nehezedő jelentéstételi terheket. A véleményezési felhívás válaszadói aggodalmukat fejezték ki a jelentéstételi kötelezettségből fakadó megfelelési költségek miatt több uniós jogszabály esetében is: 1.Meglátásuk szerint túl sok a felügyeleti jelentéstételi követelmény és azok túl összetettek. Az összetettségük nagy mértékben a különböző jelentéstételi keretrendszerek közötti párhuzamosságokból és átfedésekből fakad, de emellett az elégtelen szabványosításnak és az azzal kapcsolatos egyértelműség hiányának is betudható, hogy miről kell beszámolni (pl. a pénzügyi adatokkal kapcsolatos harmonizált fogalommeghatározások és a meglévő nemzetközi standardokra való hivatkozások hiánya). 2.A felügyeleti jelentéstételre vonatkozó uniós jogszabályokat érintő főbb változások gyakran jelentős egyszeri költségeket eredményeznek, különösen akkor, ha az informatikai rendszerek vagy a belső eljárások kiigazítására is szükség van. Az érdekelt felek ezért hangsúlyozták annak fontosságát, hogy csökkentsék a felügyeleti jelentéstételi követelmények módosításának gyakoriságát, valamint elegendő időt biztosítsanak az ilyen módosítások végrehajtására. 3.Az eseti követelményeket, pl. a felügyeleti hatóságoknak a szokásos jelentéstételi követelményeken túlmutató kéréseit különösen zavarónak és költségesnek ítélték. A felügyeleti hatóságok úgy vélik, hogy a felügyeleti jelentéstétel minőségét tovább lehetne javítani annak érdekében, hogy tájékozottabb és időszerű döntések szülessenek a vállalkozások vagy az ágazatok kockázati profiljáról. Ez részben a jelenlegi felügyeleti jelentéstételi keretrendszerek között még meglévő hiányosságoknak köszönhető. A másik kiváltó tényezőt a szolgáltatott adatok rossz minősége jelenti. Ez viszont nagy mértékben abból fakad, hogy az elégtelen szabványosítás miatt nehézségekbe ütközik az adatok összesítése. A Bizottság a véleményezési felhívás nyomon követése kapcsán arra a következtetésre jutott, hogy kétirányú megközelítésre van szükség a felügyeleti jelentéstételt érintő problémák kezeléséhez. Először is a lehetőségekhez mérten azonnali és célzott intézkedést kell hozni a legproblémásabb területek kezelése érdekében. Másodszor pedig egy átfogóbb, hosszú távú megközelítésre van szükség a felügyeleti jelentéstételhez kapcsolódó költségek és hasznok kezeléséhez. A Bizottság mindkét irányban tett és folyamatosan tesz lépéseket az alábbiakban leírtak szerint. 3.2.A 2016 novembere óta hozott intézkedések A közlemény 2016. novemberi elfogadása óta a Bizottság több célzott nyomonkövetési intézkedést is bevezetett, hogy azonnali válasszal szolgáljon a fentiekben felvázolt problémákra. Ezek az intézkedések a felügyeleti jelentéstételi keretrendszer legnyilvánvalóbb elégtelenségeire összpontosítanak, amelyeket a vállalatokat terhelő jelentős adminisztratív vagy megfelelési költségek nélkül lehet csillapítani. ·2017 májusában az EMIR REFIT tekintetében benyújtott javaslatban a nem pénzügyi vállalatokra nehezedő jelentéstételi terhek azáltal történő csökkentését javasolták, hogy mentesítik őket a csoporton belüli ügyletekkel kapcsolatos jelentéstételi kötelezettségek alól, és vagy a központi szerződő fél, vagy a pénzügyi szerződő fél számára írják elő, hogy mindkét fél részéről jelentést tegyen a nem pénzügyi vállalatokkal lebonyolított ügyletek esetében. ·A Bizottság a banki csomag keretében a kisebb és kevésbé összetett bankok jelentéstételi gyakoriságának csökkentését javasolta. ·A Bizottság meg fogja vizsgálni a jelentéstételi kötelezettségeket az ABAK-irányelv felülvizsgálata során, amely 2017 júliusában vette kezdetét. A Bizottság szorosan együtt fog működni az ESMA-val és adott esetben a nemzeti felügyeleti hatóságokkal. Ezenkívül az ABAK-irányelv működéséről szóló jelentés elkészítésével megbízott külső vállalkozó ugyancsak kifejezetten meg fogja vizsgálni a jelentéstételi követelmények hatékonyságát és eredményességét.

·A Bizottság kérésére az EBH lezárni készül a bankszektort érintő jelentéstételi terhek további csökkentésére irányuló konkrét javaslatokról folytatott konzultációt. Ez kiterjedne a felügyeleti, statisztikai és makroprudenciális jelentéstételi követelmények összehangolására és a különböző jogszabályokban használt fogalommeghatározások egységesítésére. ·A Bizottság hamarosan megkapja az ESMA szakvéleményét a short ügyletekhez kapcsolódó egységes jelentéstételi platform bevezetésének megvalósíthatóságáról. Az egységes jelentéstételi platform elősegítheti a szabályozó hatóságok rendelkezésére bocsátott információk javítását és a nettó rövid pozíciók jelentésével kapcsolatos terhek csökkentését. ·A jelentéstételre vonatkozó (pl. az EMIR-hez kapcsolódó) különféle technikai standardokat felülvizsgálták annak érdekében, hogy egyértelműbb legyen, hogy miről és hogyan kell beszámolni. Ennek keretében annak biztosítására törekedtek, hogy nagyobb legyen az összhang a különböző jelentéstételi keretrendszerek között (pl. az EMIR és a MiFID / a pénzügyi eszközök piacairól szóló rendelet (MiFIR) között). Adott esetben beillesztettek a nemzetközi standardokra való hivatkozásokat. ·A véleményezési felhívás válaszadói arról számoltak be, hogy a tagállamok több esetben további felügyeleti jelentéstételi követelményeket vezettek be az uniós jogszabályok által kötelezően előírtakon felül (ún. „túlszabályozás”). A tőkeáramlás nemzeti akadályairól szóló bizottsági jelentés 2017. márciusi elfogadását követően (lásd még a 2.3. szakaszt) a tőke szabad mozgásának akadályaival foglalkozó – az összes tagállamot tömörítő – szakértői csoport szorgalmazta, hogy folytassák az azonosított akadályok leküzdésére irányuló munkát, ideértve a kettős jelentéstétel elkerülését is. 3.3.A Bizottság felügyeleti jelentéstétellel kapcsolatos átfogó megközelítése Habár a fent bemutatott rövid távú nyomonkövetési intézkedések javíthatják a felügyeleti jelentéstétel hatékonyságát, azok az egyes jogszabályokra irányulnak és nem feltétlenül foglalkoznak a különböző felügyeleti jelentéstételi keretrendszerek közötti kölcsönhatásokkal. Tekintettel a különböző jogszabályokban foglalt jelentéstételi követelmények közötti összefonódásokra, a felügyeleti jelentéstétel esetében átfogóbb megközelítésre van szükség. A 3.1. szakaszban foglaltak szerint az érdekelt felek hangsúlyozták, hogy fontos lenne kerülni az egyes jelentéstételi követelmények gyakori módosítását, tekintve, hogy az informatikai rendszereket érintő változásokhoz jelentős egyszeri költségek kapcsolódnak. Ezen okokból kifolyólag a Bizottság átfogóbb megközelítést kíván elfogadni az EU felügyeleti jelentéstételi keretrendszerével kapcsolatban. Az átfogó elképzelés szerint biztosítani kell, hogy az uniós jogban meghatározott felügyeleti jelentéstételi követelmények a felügyeleti és a szabályozó hatóságok számára kiváló minőségű és időszerű információkkal szolgáljanak, ezáltal segítve őket a pénzügyi rendszer stabilitásának megőrzésében, ugyanakkor a szükséges minimumra korlátozva a vállalkozásokra háruló adminisztratív és megfelelési költségeket és terheket. Ezen elképzeléssel összhangban a projekt két fő célkitűzése a következő: 1.Az intézkedést igénylő konkrét területek, azaz azon uniós jogszabályok azonosítása, ahol a felügyeleti jelentéstételi követelmények láthatólag átfedik egymást vagy duplikációt eredményeznek, és ahol nem elég egyértelmű, hogy miről kell beszámolni, elégtelen a szabványosítás, valamint hiányosságok vagy következetlenségek tapasztalhatók. 2.Olyan konkrét intézkedések kidolgozása, amelyek segítségével csökkenthetők a vállalkozásokat terhelő megfelelési költségek, ugyanakkor javítják a felügyeleti hatóságoknak szolgáltatott információk minőségét. Ez nemcsak a felügyeleti jelentéstételi követelmények észszerűsítését és egyszerűsítését vonja maga után, hanem azt is, hogy a felügyeleti jelentéstétel tekintetében egy teljesen új és innovatív megközelítést vesznek fontolóra. Ennek egyik fő eleme az „egyszeri jelentéstétel” elve. Az elképzelés lényege az, hogy a gazdálkodó egységek csak egyszer tennének jelentést saját információikról, ezt követően pedig bármelyik illetékes hatóság igény szerint hozzáférhetne ezekhez az adatokhoz. E megközelítés két fő feladatra tagolódik: i. a felügyeleti jelentéstételi követelmények célravezetőségi vizsgálata; és ii. a pénzügyi adatok szabványosítására vonatkozó projekt. E feladatokat egymással párhuzamosan hajtják végre, hogy kölcsönösen erősítsék egymást. 3.3.1.1. feladat – célravezetőségi vizsgálat A 2017 nyarán elindított célravezetőségi vizsgálat keretében magas szinten és átfogóan értékelni fogják a felügyeleti jelentéstételi keretrendszerek hatékonyságát, eredményességét, összhangját, relevanciáját és uniós hozzáadott értékét, különös hangsúlyt helyezve a beszámolás által érintett konkrét termékekre és területekre (pl. a származtatott ügyletekre). Magában foglalja majd a felügyeleti jelentéstételhez kapcsolódó költségek és terhek fő forrásainak átfogó áttekintését. A célravezetőségi vizsgálat során azonosítani fogják azokat a lehetséges területeket, ahol csökkenteni lehetne a felügyeleti jelentéstételi kötelezettségből fakadó megfelelési költségeket és terheket (például e kötelezettségek észszerűsítésével és egyszerűsítésével) az e kötelezettségekhez kapcsolódó pénzügyi stabilitási, piaci integritási és fogyasztóvédelmi célok veszélyeztetése nélkül. A munka a tervek szerint 2018 végén fejeződne be, amikor is az eredményeket egy szolgálati munkadokumentumban fogják közzétenni. A célravezetőségi vizsgálatot jelentős mértékben fogja segíteni, hogy a Bizottság ma nyilvános konzultációt indít annak érdekében, hogy információkat gyűjtsön a felügyeleti jelentéstételnek való megfeleléshez kapcsolódó költségekről, valamint e követelmények következetességéről és hatékonyságáról. A konzultáció a véleményezési felhívás és más célzottabb felülvizsgálatok eredményeire fog támaszkodni. Részletesebb információkat kívánnak gyűjteni többek között minden olyan befektetésről, amelyre a jelentéstételi követelményeknek való megfeleléshez van szükség, valamint a kétszeres jelentéstétel és a felesleges vagy szükségtelen adatszolgáltatás példáiról. Arról is információkat kívánnak kapni, hogy az adatszabványokkal összefüggésben a fejlettebb és hatékonyabb IKT-eszközök használata hogyan segítené elő a megfelelési költségek csökkentését, és van-e bármilyen akadálya az ilyen technológiák vagy szabványok bevezetésének és alkalmazásának. A konzultáció három hónapig fog tartani. Az eredményeket az ebből a célból 2018. március 26-án megrendezendő műhelytalálkozó során fogják bemutatni és megvitatni. Egyéb szempontokat tekintve e munka részét képezi egy külső szakértői tanulmány, amely mélyrehatóbban megvizsgálja a pénzügyi szektort érintő felügyeleti jelentéstételi követelményeknek való megfeleléshez kapcsolódó költségeket. 2017 októberében a Bizottság létrehozott egy érdekelt felekből álló kerekasztalcsoportot, amely az uniós felügyeleti és szabályozói közösség jelentéstételben érintett szereplőit tömöríti. A csoport tagjai támogatni fogják a Bizottságot a felügyeleti jelentéstételi követelményeknek való megfeleléshez kapcsolódó költségek tekintetében végzett vizsgálatában. Munkájuk a nyilvános konzultációt és a tanulmányt fogja kiegészíteni, valamint hangsúlyozni fogja az összehangolt megközelítés fontosságát. 3.3.2.2. feladat – a pénzügyi adatok szabványosítása A pénzügyi adatok szabványosítására vonatkozó projekt 2016-ban indult. A projektet az európai közigazgatási szervek, üzleti vállalkozások és polgárok rendelkezésére álló interoperabilitási megoldásokra vonatkozó uniós ISA2-program finanszírozza. A projekt eredményeit közvetlenül felhasználják a célravezetőségi vizsgálat során, mivel a projekt célja, hogy (1)feltérképezze az összes meglévő felügyeleti jelentéstételi követelményt egészen az adatelemek szintjéig azzal a céllal, hogy azonosítsa a hiányosságokat, az átfedéseket, az ismétlődéseket és a következetlenségeket; (2)feltárja, hogy az összehangolt adatmeghatározások (egy „közös pénzügyi adatnyelv”) milyen módon használhatók fel arra, hogy optimalizálják a felügyeleti jelentéstételt a vonatkozó jogszabályok célkitűzéseinek veszélyeztetése nélkül.