ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
44.

véleménye szerint ahhoz képest, hogy az európai területi együttműködés a 2007–2013-as programozási időszak óta a kohéziós politika önálló célkitűzése, a kohézióról szóló jelentés túlságosan kevés figyelmet szentel ennek a témának. A határokon átnyúló régiók kohéziójára mindenekelőtt a határokon átnyúló együttműködés gyakorol hatást. Azt javasolja tehát, hogy a szóban forgó jelentés a jövőben a határokon átnyúló európai régiók kohéziójának értékelésére is térjen ki, e régiók fő problémáit is vizsgálja meg, és a határokon átnyúló együttműködés operatív programjainak következményeit is értékelje. Nagyobb figyelmet kellene fordítani erre az eszközre, különösen azért, mert előmozdítja az egyes tagállamok hatóságai közötti együttműködést és tapasztalatcseréket, és egy olyan közigazgatási rendszer kialakítását célozza, amely egyre inkább közös értékekre és módszerekre támaszkodik;
5.

fontosnak tartja a globális tendenciák és problémák kellő időben történő felismerését, hogy a közpolitikát e tendenciák és problémák figyelembevételével alakíthassuk. Ezzel kapcsolatban az RB üdvözli az európai intézmények által készített előremutató jelentéseket, és külön kiemeli az RB „Challenges at the Horizon 2025 – Key trends and Impact on the LRAs” [Kihívások 2025 távlatában – a legfontosabb tendenciák és a helyi és regionális önkormányzatokat érintő hatások] c. tanulmányát (1);
24.

hangsúlyozza, hogy az elmúlt néhány hónapban a probléma sokkal nyilvánvalóbbá vált a földközi-tengeri térségbe, a Balkánra, Calais-ba és az Európai Unió más határ menti területeire tömegesen áramló, vegyes összetételű migránscsoportok miatt, és azért is, mert a migránsok száma helyi és regionális szinten is megnőtt. Azok a problémák, amelyekkel az olyan csomópontok, mint Calais és Lampedusa évek óta szembesülnek, most más városokban és régiókban is megjelennek. Riasztó a jelenség, és sürgősen megoldásokat kell keresni, de inkább lehetőségnek is kell tekinteni arra, hogy meggyőzzük a közvéleményt: az áthelyezés az egyetlen megoldás mielőtt még a migrációs útvonalak mentén egymást követnék a migránsok nagy száma által túlterhelt települések; ebből következik, hogy a migráció nem bizonyos önkormányzatok átmeneti problémája, hanem rövid, közép- és hosszú távon az egész Európai Uniót érintő kérdés;
(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai azokról a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatokról és előzetes árképzési megállapodásokról is információt közölnek minden más tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával és az Európai Bizottsággal , amelyeket ezen irányelv hatálybalépése előtt tíz évvel kezdődő időszakban bocsátottak ki és ezen irányelv hatálybalépése napján is hatályosak.

(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztatják minden más tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait és az Európai Bizottságot a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatokról , valamint azokról, melyeknek az a céljuk, hogy egy vállalatcsoport struktúrája miatt csökkentsék a nemzeti adójog szerinti adóalapot és az előzetes árképzési megállapodásokról is, amelyek ezen irányelv hatálybalépése napján is hatályosak. Ezeket az adatokat a központi adatbázisban is tárolni fogják.
42.

hatékonyabb kommunikációt sürget az európai polgári kezdeményezéssel kapcsolatosan, és ezzel összefüggésben hangsúlyozza a decentralizált kommunikáció szerepét. A helyi és regionális önkormányzatok az EU minden szintjén rendkívül fontos feladatot töltenek be a lakosság és az intézmények közötti kapcsolat fenntartásában, és fontos szerepet játszhatnak abban is, hogy a polgárok belássák az uniós szintű politikai kérdések jelentőségét, és megértsék, hogyan befolyásolhatják az európai polgári kezdeményezések az uniós politikát. Támogatja azt az elképzelést, hogy az Európai Bizottság tagállami képviseleti irodáin keresztül kell erősebb információs hálózatokat létrehozni az európai polgári kezdeményezéssel kapcsolatosan, és arra bátorítja az Európai Bizottságot, hogy e hálózatokba vonja be a helyi és regionális önkormányzatokat is. Az európai polgári kezdeményezések szervezői nagymértékben igénybe veszik az új technológiákat az aláírások megállapított határidőn belüli összegyűjtéséhez, a regionális és a helyi önkormányzatok pedig az információterjesztésben, valamint a témák helyi szinten történő megismertetésében, illetve az ott felvetett témák továbbításában játszanak nagyon fontos szerepet;
19.

utal arra, hogy a költségvetés-tervezetben olyan új elemek is vannak, amelyek a korábbi költségvetésekben nem szerepeltek. Ilyen az Európai Stratégiai Beruházási Alap (EFSI) és a kötelezettségvállalásokra vonatkozó összesített tartalék, melyet a többéves pénzügyi keret 14. cikke ír elő, és amelyet most először alkalmaznak. Ilyenek még azok az előirányzatok is, amelyek a 3. fejezet alá tartozó új kezdeményezések finanszírozásával kapcsolatos rugalmasságot biztosítják;
12.

gondoskodni kell arról, hogy a problémák, amelyekkel a 2007–2013-as időszakban a visszatérítendő eszközök bevezetése és alkalmazása mellett döntő helyi és regionális önkormányzatok most szembesülnek, ne tartsák vissza őket attól, hogy a 2014–2020-as programtervezési időszakban is ezt a finanszírozási formát válasszák. Intézkedéseket kell hozni annak biztosítására is, hogy az irányító hatóságokat, a pénzügyi közvetítőket és különösen a végfelhasználókat ne terhelje az a kockázat, amit a pénzügyi eszközök 2007–2013-as időszakon belüli elégtelen szabályozása jelentett;
18.

A COP francia és perui társelnökei által az összes szereplő éghajlatügyi fellépésének megerősítése érdekében javasolt „Fellépési menetrendről” jelenleg folyó vitákra tekintettel az RB ismét hangsúlyozza azt a kívánságát, hogy biztosítsák a városok és régiók részvételét ebben a menetrendben. Az RB: — felkéri az európai régiókat és városokat, hogy a párizsi megállapodás körüli lendület felerősítése érdekében folytassák és fokozzák kötelezettségvállalásaikat az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésével, a tiszta közlekedési módokkal, a megújuló energiák fejlesztésével vagy az energiamegtakarítással kapcsolatos számszerűsíthető célok terén. Felkéri őket arra is, hogy csatlakozzanak a Polgármesterek Szövetségéhez, a „Compact of Mayors” és a „Compact of States and Regions” kezdeményezésekhez, valamint vegyenek részt a nagyszabású lyoni és párizsi találkozókon, hogy tanúságot tegyenek eltökéltségükről, és felhívják arra a figyelmet, — felszólítja a régiókat és a városokat, hogy folytassák bevált gyakorlataik megosztását Európán belül, illetve észak-déli viszonylatban is, egyebek között a NAZCA platform (6), a „Compact of Mayors” és a „Compact of States and Regions” felhasználásával, — tudatában van annak, hogy a vállalások függnek a projektek és kezdeményezések kiválasztási kritériumaitól, azok átláthatóságától, illetve a módszerek szigorúságától és az értékelés komolyságától. A Polgármesterek Szövetsége hivatkozási alap a témában, amely más, folyamatban levő és jövőbeli kezdeményezéseket is inspirálhat egy szilárd MRV-rendszer (7) garantálása érdekében. Az RB ezért kéri az EU-t, hogy vállaljon vezető szerepet az ilyen kezdeményezések összhangjának biztosításában és harmonizációjában mind európai szinten, mind azon is túl, — felkéri ezenkívül az európai városokat és régiókat arra, hogy használják ki decentralizált nemzetközi együttműködéseik katalizátor hatását harmadik országok, különösen a legszegényebbek és leginkább kiszolgáltatottak energetikai átállásának és ellenálló képességének támogatására. A világ régiói és városai közötti ilyen kiemelt kapcsolatokat fel lehetne használni egy az összes szinten folytatandó éghajlat-politikai diplomácia érdekében.
17.

kéri, hogy az irányelv rendelkezéseiben egyértelműen különböztessék meg azokat az audiovizuális médiaszolgáltatókat, akik teljes körű szerkesztői ellenőrzést gyakorolnak az általuk nyújtott szolgáltatások és terjesztett műsorok felett, valamint azokat, akik nem gyakorolnak ilyen szerkesztői ellenőrzést. Ilyenek például a szolgáltatásforgalmazók és az over the top (hálózatsemleges online) szolgáltatók, ideértve a keresőmotorokat, a közösségi hálózatokat, a tartalomgyűjtőket vagy az elektronikus kereskedelmi szolgáltatásokat, a portálokat, illetve akár az online tartalommegosztó szolgáltatásokat is;
28.

szorgalmazza, hogy teremtsék meg annak feltételeit, hogy minden térség versenykörnyezetben csatlakozhasson egy hosszú távon is hatékony, szélessávú internetszolgáltatáshoz, és felkéri az Európai Bizottságot, hogy a digitális egységes piac megvalósítása keretében rendszeresen számoljon be többek között a digitális szakadék (digital divide) áthidalása terén, különösen a regionális és helyi szint vonatkozásában elért előrelépésekről. Különösen a vidéki területeken fordul elő, hogy gazdaságossági problémák miatt gyakran nem épülnek ki piaci alapon a nagysebességű szélessávú hálózatok. Ezért következetes és koherens módon tovább kell fejleszteni az európai és nemzeti szintű támogatási lehetőségeket. A magánszemélyeknek és a vállalkozóknak is joguk van olyan nagysebességű, szélessávú és megfelelő adatátvitelt biztosító hálózatokhoz, amelyekre – lakóhelyüktől, illetve székhelyüktől függetlenül – megélhetésükhöz, továbbtanulásukhoz vagy vállalkozásuk működtetéséhez szükségük van;
38.

üdvözli, hogy az Európai Bizottság támogatja a bevált módszerek és a műszaki ismeretek cseréjét. Ez mind hozzájárul ahhoz, hogy a társadalomban kedvezőbb kép alakuljon ki az akvakultúra-termelésről, illetve segít ilyen modelleket is megismertetni és ilyen modellekkel szolgálni. Ezzel kapcsolatban örömmel veszi az Európai Bizottság Farmed in the EU kezdeményezését. Kétségtelen, hogy ez a kampány segít ráirányítani a figyelmet a fenntartható uniós akvakultúra termékeire.
30.

üdvözli ezért, hogy a Horizont 2020 keretprogram 2016–17-es, „kék növekedésre” és karbonszegény energiára vonatkozó munkaprogramjában két különböző, az óceánenergetikai ágazatra vonatkozó felhívás is szerepel (LCE 15: „Scaling up in the ocean energy sector to arrays” [Az óceánenergetikai ágazat bővítése és tengeri erőművek létesítése] és LCE 16: „2nd generation of design tools for ocean energy devices and arrays development and deployment” [2. generációs tervezési eszközök tengeri energiarendszerek és erőművek kidolgozásához és telepítéséhez]);
17.

üdvözli az európai strukturális és beruházási alapok egyszerűsítésével foglalkozó magas szintű munkacsoport létrehozását és azt, hogy kiemelt figyelmet kívánnak fordítani a kedvezményezettekre gyakorolt hatásra. Azt javasolja, hogy a Régiók Bizottságának egy képviselője is kerüljön be a csoport tagjai közé. Ez a képviselő a NAT szakbizottságtól, az RB-n belül működő nemzeti delegációktól és a jelölő szervektől, valamint az RB szubszidiaritási hálózatától és Európa 2020 platformjától származó fontos észrevételekkel segíthetné a csoport munkáját, és ugyanezen szerveknek számolna be;
16.

megállapítja, hogy a kvóták utáni időszak kapcsán több tanulmány (2) is megerősíti, hogy a tejtermelés a legnagyobb hozamú térségekre koncentrálódik – ahol a legmagasabb a tejtermelés szintje, és a legalacsonyabbak az elszállítási költségek –, a hátrányos helyzetűnek vagy érzékenyebbnek tartott térségekben pedig csökken vagy meg is szűnik. Megjegyzi, hogy ezekben a – távoli, hegyvidéki vagy legkülső – régiókban a tejtermelés mint gazdasági tevékenység nehezen helyettesíthető, és fontos társadalmi és környezeti szereppel is bír;
9.

hangsúlyozza, hogy az is lényeges, hogy a helyi és regionális önkormányzatokat is bevonják a bővítéssel kapcsolatos kommunikációba, hogy az előnyök megismertetése révén biztosítani lehessen a folyamat lakossági támogatását; rámutat, hogy e tekintetben a civil társadalommal való együttműködés is fontos;
21.

kiemeli, hogy ösztönözni kell a bevált gyakorlatok széles körű cseréjét. Ez először is a helyi termelők által előállított termékek helyi fogyasztásának az előmozdítását szolgáló programok támogatását jelentené, rövid értékesítési láncok keretében, de vonatkozna az adományokra is. A bevált gyakorlatok cseréje és alkalmazása – a felhalmozott tapasztalatok révén – elősegítené a megfelelő intézkedések térnyerését is, hiszen a helyi önkormányzatoknak így elegendő információ állna a rendelkezésére ilyen fejlesztési programok elindítására, ösztönözve ezzel azokat is, akik még egyáltalán nem tettek lépéseket ezen a téren;
15.

Az RB továbbra is szorgalmazza, hogy alaposan vizsgálják meg, miként lehetne javítani a városok és funkcionális területeik támogatásán. Az alábbiak jöhetnének szóba: — Fokozott információcsere uniós, nemzeti, regionális és helyi szinten a városok rendelkezésére álló támogatási forrásokhoz és egyéb eszközökhöz való hozzáférés koordinálásával kapcsolatban. — A tagállamok bátorítása a kohéziós politikán belül a városi dimenzióhoz rendelkezésre álló eszközöknek, például az integrált területi beruházások eszközének fokozott alkalmazására. Fontos, hogy ezek az eszközök jellegükben a fenntartható városfejlesztési stratégiákra hasonlítsanak, olyan intézkedéseket határozva meg, melyek a városok teljes funkcionális területét érintő problémák megoldását szolgálják. Ehhez elengedhetetlen a szóban forgó területet képviselő összes partner együttműködése. A 2020 utáni programtervezési időszak előkészítéseként, tágabb összefüggésben, valamint a strukturális alapokon túllépve is fontolóra lehetne venni azzal kapcsolatos lehetőségeket, hogy kifejlesszenek egy olyan speciális uniós támogatási rendszert az integrált városfejlesztéshez, amely elősegíti a különböző uniós programok jobb összekapcsolását is. — A városi hatóságok bevonása kísérleti jellegű módszerek, mint például az innovatív városi intézkedések kialakításába, végrehajtásába és tesztelésébe. — A városokban és az azokhoz tartozó agglomerációs területeken hangsúlyosabban meg kell jeleníteni, hogy az uniós támogatások milyen európai többletértéket jelentenek. Ehhez pedig, integrált megközelítésre építve, a bevált gyakorlatok és egy – az uniós támogatáskezelés és -végrehajtás szempontjából is – eredményorientált, a városokat és az azokat övező funkcionális területeket célzó támogatáspolitika előtérbe helyezésére van szükség. — A rugalmasság megőrzése a városoknak és az agglomerációs területeknek járó támogatások terén, hogy reagálni lehessen a váratlanul felmerülő problémákra és igényekre. — Az Európai Beruházási Banknál létrehozott Európai Beruházási Tanácsadó Platform igénybevétele, hogy a városok esetében is rendszeresen élni lehessen az EBB-nél elérhető pénzügyi eszközökkel. — Jobban össze kell kötni egymással a városoknak járó uniós támogatásokat, illetve a magántőke részvételét, a pénzalapok megpályázását és a pénzügyi eszközök felhasználását. A városi projektek finanszírozásának innovatívnak kellene lennie, és lehetőséget kellene biztosítani teljesen új módszerek kipróbálására is. Társfinanszírozásként el kellene fogadni a magántőke részvételét is. — A városok észrevételeinek, illetve információinak összegyűjtése az esb-alapok egyszerűsítéséhez. — A városokat a folyamat lehető legkorábbi szakaszában be kellene vonni az európai strukturális és beruházási alapok felülvizsgálatába. — A városi intézkedések értékelési kritériumait felül kell vizsgálni és meg kell újítani, nemcsak az egyes konkrét tevékenységek és projektek eredményességét illetően, hanem a fenti politikák által a területi átalakulások minőségére gyakorolt valódi hatás hatékony mérésére szolgáló kritériumokat tekintve is. — Tovább kellene fejleszteni az olyan „puha” ösztönzőket, mint az Európa Zöld Fővárosa díj.
15.

üdvözli, hogy az Európai Bizottság elismeri azt a szerepet, amelyet a szociális partnerek töltenek be a gazdasági és monetáris unió továbbfejlesztésének elfogadása szempontjából. Ez vonatkozik a nemzeti reformprogramok kidolgozásában betöltött szerepükre és általánosságban a munkára és szociális szempontokra, valamint a kialakítandó „szociális jogok pillérére” helyezett erősebb hangsúlyra is. A szociális partnerekkel folytatott párbeszéd észszerű, és növelheti a tagállami támogatottságot. A jövőbe tekintve a szociális partnerek hozzájárulása a lehetséges közös projekteket illetően is fontos lehet, melyeket közös cselekvési tervüknek megfelelően valósítanak meg;
47.

hangsúlyozza, hogy egyetlen uniós kereskedelmi megállapodás sem eredményezhet az Európai Unióban és az egyes tagállamokban jelenleg érvényesnél alacsonyabb szintű fogyasztóvédelmet, környezetvédelmet, illetve szociális és munkaügyi védelmet. Továbbra is lehetőséget kell biztosítani e szint emelésére is. Azt ajánlja, hogy ezeket az elveket erősítsék meg, sőt, tegyék még egyértelműbbé, hogy ez a termékbiztonság, valamint az egészség-, az állat- és az adatvédelem kérdéseire is vonatkozik; elvárja, hogy biztosítva legyen az Európai Uniónak, valamint a tagállamok parlamentjeinek és kormányainak mozgástere, és ezáltal megmaradjanak a polgárok erre való befolyásának demokratikus lehetőségei is;
34.

annak elősegítésére szólít fel, hogy a helyi és regionális önkormányzatokat már korai szakaszban vonják be a szükségletek feltérképezésébe, amint például a szíriai válságra válaszul kidolgozott, 2015–2016-os regionális menekültügyi és rezilienciafokozó terv (3RP) esetében történt. A segítség koordinált megközelítése helyi szinten is szükséges, ehhez pedig szükség van a helyi önkormányzatok aktív részvételére is a segélyprogram kidolgozásának valamennyi szakaszában;
8.

az érintettekkel való egyeztetések alapján úgy ítéli meg, hogy bár az Erasmus+ és az ifjúsági garancia valóban kiemelten fontos eszköz a szakpolitikai célok elérése érdekében, azonban a problémák sokkal komplexebbek, és az Unió már ma is sokkal többet tesz az ifjúságpolitika terén, mint az említett két sikeres eszköz, amely látszólag eredményes ugyan, de nem elegendő, ugyanis az ifjúsági garancia esetében a megvalósítás még sok kívánnivalót hagy maga után. Különösen ami a veszélyeztetett fiatalokat illeti, nyilvánvalóan szükség van olyan támogató kezdeményezések kidolgozására, amelyek az állami gondozásból kikerülő, 18 évesen adott esetben mindenféle, a felnőttkorba lépést elősegítő felügyelet nélkül maradó fiatalokat céloznák meg. Ezért felhívjuk a figyelmet arra, hogy megfelelő formában hozzáférhetővé kell tenni a többi ifjúságpolitikai eredménnyel – mindenekelőtt például a fiatalok foglalkoztatásával és a társadalmi befogadással – kapcsolatos információkat is többek között azért, hogy megítélhető legyen, nincs-e szükség külön intézkedési területek bevezetésére az európai strukturális és beruházási alapokon belül, már a jelenlegi programozási időszakon belül is. Tekintettel a megoldandó kihívások összetettségére és jelentőségére, az ifjúságpolitikát horizontális megközelítés alkalmazásával minden uniós szakpolitikába be kellene építeni, hiszen ezek a politikák nem szorítkozhatnak arra, hogy mindössze a fiatalok előtt álló sürgető problémákra keressenek megoldást, hanem egyben egy új gazdasági növekedés kiindulópontjának is kell lenniük. Egyébiránt a hagyományok és mesterségek értékének újrafelfedezése új karrierlehetőségeket is teremthet. Emellett továbbra is nagy erőfeszítéseket kell tenni a fiatalok részvétele és az ifjúsági munka terén bevált gyakorlatok tagállamok, illetve helyi és regionális önkormányzatok közötti cseréjének előmozdítására. Ezenkívül itt az ideje, hogy az Oktatási, Ifjúsági, Kulturális és Sportügyi Tanács 2014. december 12-i ülésén (1) az Európa 2020 stratégia félidei felülvizsgálata keretében megvitatott, az oktatáshoz és képzéshez kapcsolódó gazdasági érvek konkrét, az oktatásba irányuló beruházásokban testesüljenek meg az EU ifjúságra és növekedésre vonatkozó hosszú távú stratégiáinak részeként;
21.

javasolja, hogy az RB tartson fenn szoros együttműködést, különösen az OECD-vel az olyan kezdeményezésekkel kapcsolatban, mint a „Milyen az élet az Ön régiójában?”, amelyek könnyen értelmezhető eszközök, és holisztikusabban közelítik meg a fejlődés helyi és regionális szinten történő mérését. Ugyanakkor az Európára vonatkozó többéves stratégiával összefüggésben ellenzi a fejlődés mérésének olyan megközelítését, amely egy egyetlen mutató felhasználásával készülő rangsoron alapul. Ezzel kapcsolatban emlékeztet arra, hogy több régió is érdeklődését fejezte ki az OECD által bevezetett „jobb élet indexe” (Better LIFE Index), illetve főként az abban meghatározott mutatók iránt – még ha azok nem is teszik lehetővé a regionális fejlődés mérését –, mivel ezek jelzik a lakosság életminőségét, ami a helyi és regionális szintű célkitűzések és stratégiák jövőbeli meghatározásának alapja lehet;
20.

Fontos, hogy rugalmasan, gyorsan és a régió számára megfelelő mértékben képzéseket nyújtsunk a hiányszakmák terén. Nyilvánvaló, hogy vidéken nehezebb szakképzési lehetőségeket biztosítani, mint a városokban, hiszen a tanulók elszórtan élnek, és eltérő igények jelentkeznek. Az oktatási intézmények és a vállalkozások aktivizálásának egyik legegyszerűbb módja a gyakornokképzés, illetve gyakornokok alkalmazása, amely azonban külső segítség nélkül túl nagy terhet jelenthet a kisvállalkozások számára. Fontolóra kellene venni, hogy terveket dolgozzanak ki olyan vállalatok támogatására, amelyek gyakornokokat alkalmaznak méltányos javadalmazással és valóban kilátásba helyezik hosszú távú foglalkoztatásukat is. Jelentős forrásokkal kellene ellátni a regionális szakképzési és egyéb oktatási célú intézményeket, és egyértelmű továbbképzési és átképzési feladatokat kellene rájuk bízni. Egyes térségekben a civil társadalom hozzájárult a szükséges intézmények létrehozásához is – az ezzel kapcsolatos tapasztalatokat meg kellene osztani más térségekkel is.
17.

kiemeli annak szükségességét, hogy pontosabban meghatározzák azokat a paramétereket, amelyeken belül működtetni kell a kereskedelmen kívüli művek digitalizációját, és amelyeken belül az egész EU-ban rendelkezésre kell bocsátani őket. Különösen sürgeti a szerzők, a kiadók és a jogkezelő társaságok által a Memorandum of Understanding Key Principles on the Digitisation and Making Available of Out-of-Commerce Works c. kiadványban (6) meghatározott néhány megoldás figyelembevételét: ilyen például a díjazás alkalmazhatósága a jogosultak részére, amely védi a kulturális és az intézményi szerepüket;
27.

megjegyzi, hogy ez elsősorban annak tudható be, hogy a helyi és regionális önkormányzatok különféle szerepeket töltenek be a beruházások vonatkozásában: először is, a városok és a régiók beruházók, mivel ők felelnek az Unión belüli közberuházások több mint feléért (54 %). Ezekre a beruházásokra különböző, egymást kiegészítő ágazatokban és funkciók tekintetében kerül sor (humántőke, készségek, oktatás, egészségügy és mások). Ezáltal a városok és a régiók szolgáltatók és szolgáltatásokat lehetővé tévő szereplők. Emellett a helyi és regionális önkormányzatok tervezők is, tekintve, hogy fejlesztési stratégiákat irányítanak, és az előre történő tervezéssel a kulcsfontosságú prioritásokra és kihívásokra összpontosíthatják a szakpolitikai támogatást és a beruházásokat, ösztönözve ezáltal a beruházást. Továbbá a városok és a régiók – például a területfejlesztés és az építési engedélyek kapcsán – katalizátorai és szabályozói a változásoknak. Végezetül beruházási partnerek is, akik beruházási projektek megvalósítása céljából egybegyűjtik a különböző állami és magánszereplőket (11);