[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 16.12.2008

COM(2008) 864 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Félidős értékelés az Európai Közösség biológiai sokféleséggel kapcsolatos cselekvési terve végrehajtásáról{SEC(2008) 3042}{SEC(2008) 3043}{SEC(2008) 3044}{SEC(2008) 3045}

BEVEZETÉS

2006 MÁJUSÁBAN AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG „A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉG CSÖKKENÉSÉNEK MEGÁLLÍTÁSA 2010-IG – ÉS AZON TÚL: AZ ÖKOSZISZTÉMA-SZOLGÁLTATÁSOK FENNTARTÁSA AZ EMBERI JÓLÉT ÉRDEKÉBEN” CÍMű KÖZLEMÉNYT [1] fogadott el. A közlemény szerint a biológiai sokféleség védelme elengedhetetlen a fenntartható fejlődéshez, és eléréséhez részletes cselekvési tervet állapított meg.

A biodiverzitás kérdése az EU politikai programjában ma előkelőbb helyet foglal el, mint valaha. A 2008. tavaszi Európai Tanács megerősítette, hogy a biológiai sokféleség csökkenésének 2010-ig és azon túl való megállítása érdekében tett erőfeszítéseket továbbra is támogatja, és kiemelte a Natura 2000 hálózat jelentőségét e célkitűzés teljesítése szempontjából. Azonban a biológiai sokféleséggel kapcsolatos magas szintű politikai kötelezettségvállalások mellett történt-e hathatós fellépés eltűnése ellen?

A félidős értékelés ismerteti a 2006 júniusa óta elért eredményeket, és körvonalazza a Közösség és az egyes tagállamok által a biológiai sokféleséggel kapcsolatos cselekvési terv végrehajtása érdekében tett főbb intézkedéseket.

Hangsúlyozza, hogy igen valószínűtlen, hogy az EU elérné a biológiai sokféleség csökkenésének megállítását 2010-re. Mind uniós, mind tagállami szinten komoly erőfeszítésekre volna szükség az elkövetkezendő két évben ahhoz, hogy ezt a célt akár csak megközelítsük.

Az értékelés a 2006-os közleményben megállapított négy fő szakpolitikai terület és tíz kiemelt célkitűzés mentén vázolja az eddig elért eredményeket, majd megállapítja a további fellépés prioritásait. Röviden ismerteti a biológiai sokféleség állapotát és változásait az EU-n belül és világviszonylatban.

a biológiai sokféleség állapota és változásai

AZ ÉLőHELYVÉDELMI IRÁNYELV ÉRTELMÉBEN VÉDETT FAJOK ÉS ÉLőHELYTÍPUSOK ÁLLAPOTÁNAK FELMÉRÉSE SZERINT AZ EURÓPAI VÉDETT FAJOK 50%-A, MÍG AZ ÉLőHELYTÍPUSOK AKÁR 80%-A KEDVEZőTLEN VÉDETTSÉGI HELYZETű. Ez az eredmény nem meglepő, hiszen Európában évtizedek óta tart a fajok állománycsökkenése és az élőhelyek pusztítása, és az ilyen folyamatokat nem lehet egy–két év alatt megállítani. Vannak azonban pozitív fejlemények néhány faj tekintetében, és biztató, hogy sok nagyragadozó helyzete javult.

Az európai madárfajok 40%-ának kedvezőtlen a védettségi helyzete. A szántóföldi fajok állományai a korábbi évtizedekben rohamosan hanyatlottak, és bár mostanára a stabilizálódás jeleit mutatják, helyreállásukhoz hosszú időre van még szükség. 2007 augusztusában az elismert Science folyóirat olyan elemzést közölt, amely szerint a madárvédelmi irányelv jelentősen hozzájárult Európa legveszélyeztetettebb madárfajainak védelméhez.[2] Az irányelv egyértelműen segítette e fajok fennmaradását, legfőképp a különleges madárvédelmi területek kijelölésével.

Az Európai Környezetvédelmi Ügynökség SEBI 2010 (a biológiai sokféleségre vonatkozó mutatók véglegesítése) projektjének legutóbbi értékelése szintén beszámol kedvező változásokról is, például a vizek minőségének javulásáról. Azonban Európában továbbra is igen gyors az invazív fajok terjedése, ami egyre több negatív gazdasági és ökológiai következménnyel jár.[3]

A globális helyzet is egyre több aggodalomra ad okot, még a millenniumi ökoszisztéma-értékelés 2005-ös közzététele óta eltelt rövid idő alatt is erősödtek a biológiai sokféleséget fenyegető tényezők. Az élelmiszer- és energianövény-termesztéshez, valamint a legeltetéshez szükséges mezőgazdasági területek iránti igény növekedése egyre nagyobb terhet ró a természetre.

Az ökoszisztémák és a biodiverzitás gazdasági vonatkozásairól készült tanulmány (The Economics of Ecosystems and Biodiversity, TEEB)[4] szerint a biológiai sokféleség csökkenése és az ökoszisztéma-szolgáltatások ebből fakadó eltűnése fellépés hiányában a jelenleginél is gyorsabb ütemben fog folytatódni. 2050-re valószínűleg a 2000-ben még meglévő természeti területek hozzávetőleg 11%-a tűnik el. A jelenleg alacsony intenzitású gazdálkodásba vont földterületek 40%-a válhat intenzíven műveltté. 2030-ig a korallzátonyok 60%-a pusztulhat el a halászat, a szennyezés, betegségek, invazív idegen fajok és a korallok kifakulása következtében, amit az éghajlatváltozás okoz. A biodiverzitás és az ökoszisztémák pusztulása bolygónk, gazdaságunk és az emberi társadalmak működését fenyegeti. Az ökoszisztéma-szolgáltatások kiesése következtében felmerülő éves jóléti veszteség 2050-ben a globális GDP 6%-a lehet, ha nem teszünk semmit.

- Az uniós természetvédelmi jogszabályok értelmében megvalósult célzott intézkedésekkel megállítható a veszélyeztetett fajok és élőhelyek hanyatlása, de sokkal komolyabb erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy ilyen sikereket más nagyságrendben is elérjünk.

- A biológiai sokféleség csökkenése világviszonylatban nem mérséklődött számottevően, és a pusztítás, pusztulás egyre nagyobb mértékben fenyeget egész ökoszisztémákat – erdőket, vizes élőhelyeket, korallzátonyokat.

az eredmények összefoglalása

A. 1. SZAKPOLITIKAI TERÜLET: BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉG AZ EU-BAN

Célkitűzések

1. Az EU legfontosabb élőhelyeinek és fajainak védelme

Az EU biológiai sokféleséggel kapcsolatos politikájának alappillérei a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv; ezek képezik a Natura 2000 védett területek hálózatának jogalapját. A különböző tagállamok által 2006 óta védelemre javasolt területek összkiterjedése meghaladja Portugália területét, és a hálózat építésében már az új tagállamok is részt vesznek. A madárvédelmi irányelv alapján kijelölt természetvédelmi területek nagysága Írországéval vetekszik. Összesen több mint 25 ezer terület tartozik a Natura 2000 hálózatba, amely így az Európai Unió szárazföldi területének 17%-át lefedi.

Az uniós természetvédelmi jogszabályok nem alkalmazandók a tengerentúli országok és területek (TOT), valamint a legkülső régiók (LR) nagy részén, holott a Föld biológiailag leggazdagabb területeinek egy része ezekben található.

- A Natura 2000 hálózat szárazföldi részének kiépítése 2010-re lezárulhat. További erőfeszítésekre van szükség a tengeri hálózat kiépítéséhez 2012-ig.

- Egyre inkább a Natura 2000 hálózatba tartozó területek megfelelő kezelésére és helyreállítására kell helyezni a hangsúlyt.

- Egy 2008 júliusában a Réunion-szigeten a francia elnökség alatt tartott találkozón a tengerentúli országok és területek, a legkülső régiók és a tagállamok képviselői abban állapodtak meg, hogy a TOT és a LR a Natura 2000-hez hasonló, önkéntes alapon működő hálózatot alakítanak ki.

2. A biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások megőrzése és helyreállítása az EU vidéki tájain

A vidékfejlesztési program második tengelye 20,3 milliárd eurót különít el az EMVA számára a 2007–2013 közötti agrár-környezetvédelmi intézkedések fedezésére, ami jelentősen hozzájárul a Natura 2000 és a biodiverzitás támogatásához. Ezen felül az EMVA forrásaiból 577 millió eurót fordítanak kifejezetten a Natura 2000 hálózatba tartozó mezőgazdasági és erdős területekre egy új, célzott intézkedés keretében. A különböző tagállamok között ezen alapok felhasználásában nagy különbségek érhetők tetten.

A kölcsönös megfeleltetés értelmében négy fő követelmény vonatkozik a jó mezőgazdasági és ökológiai állapotra, de nem szabad megfeledkezni a természetvédelmi irányelvekhez kapcsolódó, jogszabályban előírt gazdálkodási követelményekről sem, amelyek mind kedveznek a biológiai sokféleség megőrzésének. A legtöbb ország már alkalmazza ezeket. A 2003-as KAP-reform állapotfelmérése[5] alkalmával a Bizottság javasolta, hogy a biodiverzitást támogató „jó mezőgazdasági és ökológiai állapot fenntartása” intézkedés keretében erősítsék meg a táj jellegzetességeinek megtartására vonatkozó normát. Ezzel a kötelező területpihentetés megszűnése után is megőrizhető annak kedvező környezetvédelmi hatása. A javaslatok között szerepel további vidékfejlesztési támogatások elérhetővé tétele többek között a biodiverzitás védelme érdekében. Erre modulációval, vagyis a forrásoknak a KAP első pilléréből a második pillérbe való átcsoportosításával nyílik lehetőség.

Az erdőkezelés kapcsán fontos fejlemény volt 2006 júniusában az EU erdészeti cselekvési tervének elfogadása. Az ehhez tartozó munkaprogramot a tagállamok 2008 februárjában fogadták el. A vízügyi keretirányelv értelmében számos tagállam munkálkodik vízgyűjtő-gazdálkodási tervek kidolgozásán. Ezzel összefüggésben elfogadták már az árvízkockázatok értékeléséről és kezeléséről szóló irányelvet is. [6]

- A vidékfejlesztési programok közös felügyeleti és értékelési keretébe be kell építeni a biológiai sokféleségre vonatkozó mutatókat. Ezek a mutatók jelzik majd, hogy a vidékfejlesztési politika mely intézkedései vannak pozitív hatással a biológiai sokféleség állapotára.

- A biomassza és bioüzemanyag előállítására használandó növények várható térhódítása – noha csökkenti az üvegházhatást okozó gázok globális kibocsátását, mivel ezek a növények fosszilis energiahordozókat váltanak ki – megfelelő környezetvédelmi intézkedések hiányában negatív hatással lehet az EU-ban a biológiai sokféleségre. E lehetséges negatív hatás elkerülése érdekében javasolta a Bizottság a megújuló forrásokból előállított energia támogatásáról szóló irányelvjavaslatban a bioüzemanyagokra vonatkozó fenntarthatósági kritériumok bevezetését.

- Az előterjesztett talajvédelmi keretirányelv elfogadásának hiányában még nincs biztosítva a talaj szerkezetének és funkcióinak jogszabályi védelme.

3. A biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások megőrzése és helyreállítása az EU tágabb tengeri környezetében

A 2008 júniusában elfogadott, a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv [7] megteremti az alapot a tengeri környezet jó környezeti állapotának eléréséhez, az EU tengeri biodiverzitásának védelméhez és megőrzéséhez. „A közös halászati politika szerepe az ökoszisztéma-alapú szemlélet tengergazdálkodásban való érvényesítésében” című közleményt[8] 2008 áprilisában fogadták el.

2008. szeptember 29-én a jogellenes, szabályozatlan és be nem jelentett halászat elleni küzdelemre irányuló tanácsi rendelet született. Korábban a Bizottság javaslatot terjesztett elő a nemkívánatos járulékos fogások csökkentésére és a visszadobás gyakorlatának megszüntetésére az európai halászatban.[9] Számos olyan halászati szabályozási intézkedés lépett életbe, amely a halászat által a nem célfajokra és az élőhelyekre gyakorolt hatás minimalizálására törekszik.

- Az európai vizekben élő, kereskedelmi szempontból jelentős halfajok állománya gyakran a biztonságos biológiai határérték alatt van. Ezek kiaknázását a közös halászati politika keretében jelentősen, a fenntartható mérték alá kell csökkenteni.

- Egy új adatgyűjtési rendelet fogja segíteni annak rendszeres nyomon követését, hogy a közös halászati politika milyen mértékben integrálja a biológiai sokféleség védelmét célzó követelményeket.[10]

4. A regionális fejlesztés, a területfejlesztés és a biológiai sokféleség összeegyeztethetőségének erősítése az EU-ban

Az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap keretében társfinanszírozott 2007–2013 közötti működési programokon keresztül a tagállamok 2 719 millió eurót irányoztak elő a biológiai sokféleség és a természetvédelem előmozdítása céljára. További 1 146 millió eurót szánnak a természeti értékek védelmére, amelybe a biológiai sokféleséggel foglalkozó projektek is beletartoznak. Az idegenforgalom címszó alatt összesen 1 376 millió euro fordítható a természeti örökség védelmére és fejlesztésére, ennek egy része bizonyára szolgálja majd a biodiverzitás fenntartását.

Három tagállam kivitelével minden uniós ország szán pénzeszközöket a biodiverzitás védelmére, de az változó, hogy az erre fordított pénz a teljes előirányzatok mekkora hányadát teszi ki. Két tagállam tervezi, hogy a rendelkezésére bocsátott eszközök több mint 3%-át fordítja a biológiai sokféleséggel összefüggő célokra.

- Nem született közösségi szintű megegyezés arról, hogy a strukturális alapok 2007–2013 közötti indikátorai között szerepeljenek-e külön a biológiai sokféleséggel kapcsolatos indikátorok. Néhány tagállam ennek ellenére ilyen mutatókat is kidolgozott. Ezt a gyakorlatot a többi ország is követhetné.

- Lehetne építeni az olyan jó példákra is, amikor a kohéziós politika kifejezetten előnyös a biológiai sokféleség szempontjából.

- A strukturális alapok jelentős része nyitva áll már az új tagállamok előtt. Ez óhatatlanul nagyobb környezeti terhet jelent, ezért indokolt gondoskodni arról, hogy óvatos tervezéssel egyeztessék össze az infrastruktúrák irányi igényt a természet védelmével.

5. Az inváziós idegen fajoknak és területidegen genotípusoknak az EU biológiai sokféleségére gyakorolt hatásának számottevő csökkentése

Jelenleg 14 tagállam egyáltalán nem rendelkezik az invazív fajokkal foglalkozó tervvel vagy stratégiával. Azonban több ország is beépített ilyen célt a biológiai sokféleségre vonatkozó nemzeti stratégiájába. Az akvakultúrában megjelenő idegen fajokkal 2007. június 11. óta külön tanácsi rendelet foglalkozik.[11]

- Ez a terület eddig nem kapott kellő figyelmet a szakpolitikákban, ezért egy új közlemény, „Az invazív fajokra vonatkozó európai uniós stratégia felé” mutatja be az invazív fajok elleni küzdelem lehetőségeit az EU-ban.

B. 2. szakpolitikai terület: Az EU és a világ biológiai sokfélesége

Célkitűzések

6. A biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal kapcsolatos nemzetközi kormányzás hatékonyságának jelentős erősítése

A biológiai sokféleségről szóló egyezmény részes feleinek kilencedik konferenciája (COP9) megerősítette az egyezmény munkaprogramjainak végrehajtását olyan témákban, mint az erdei biodiverzitás és a védett területek. Először nyilvánította ki globális szinten, hogy a bioüzemanyagok termelését és használatát a biológiai sokféleséggel összeegyeztethető módon, fenntarthatóan kell végezni. Elfogadta azokat a tudományos szempontokat, amelyek alapján tengeri védett területeket lehet kijelölni a nyílt tengeren. Megállapította, hogy milyen folyamattal építhetők be az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye értelmében zajló éghajlatváltozással kapcsolatos tárgyalásokba a biológiai sokféleségre vonatkozó megfontolások.

A 2010-es cél a millenniumi fejlesztési célok között is szerepel. 2007-ben a G8 környezetvédelmi miniszterei útjára indították az ún. potsdami kezdeményezést, amely konkrét intézkedésekkel járul hozzá a biológiai sokféleség súlyos mértékű csökkenésének 2010-ig történő megfékezéséhez, és elfogadták a kóbei felhívást a biológiai sokféleség védelmére (Kobe Call for Action for Biodiversity).

Az EU továbbra is ösztönzi a veszélyeztetett tengeri élőhelyek védelmét célzó nemzetközi fellépést az ENSZ, a regionális halászati irányító szervezetek és a megfelelő nemzetközi egyezmények égisze alatt. Az Unió az Egyesült Nemzetek Szervezetének tengerjogról szóló egyezménye (UNCLOS) keretében aktív szerepet vállalt abban a folyamatban, amelynek eredményeképp az ENSZ közgyűlése 2006 decemberében elfogadta a fenntartható halászatról szóló, a veszélyeztetett nyílt tengeri ökoszisztémák védelmét célzó határozatát.

- A millenniumi ökoszisztéma-értékelésben említett hatalmas erőfeszítések nem valósultak meg. Világszerte jelentősen fokozni kell a fellépéseket annak érdekében, hogy 2010-ig csökkenteni lehessen a biológiai sokféleség pusztulásának sebességét.

- Mivel 2010-et az ENSZ a biológiai sokféleség évének nyilvánította, maximálisan ki kell használni ezt a lehetőséget a biológiai sokféleséggel kapcsolatos tudatosság növelése és fellépések támogatása érdekében.

7. Az EU külső segítségnyújtásában a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások támogatásának jelentős növelése

Az EU külső segítségnyújtása keretében 2003 és 2006 között évente átlagosan 740 millió eurót utaltak ki a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célokra. Ez a világ biodiverzitására fordított segélyek 48%-ának felel meg. A tagállamok jelentős összegekkel járulnak hozzá a Globális Környezetvédelmi Alap költségvetéséhez. Ezek az összegek azonban a Közösség és a tagállamok által a fejlesztési segítségnyújtásra fordított pénzeknek kevesebb, mint 1/50-ed részét teszik ki. Semmi nem utal arra, hogy a biológiai sokféleséggel kapcsolatos cselekvési terv elfogadása óta nőttek volna a biodiverzitásra szánt források.

A fejlesztési együttműködési költségvetésekbe mind a donor, mind a kedvezményezett országok számára nehéz beépíteni a biológiai sokféleség ügyét. Ez részben azért van, mert az érintett ágazatok számát gyakran korlátozzák,[12] így a környezetvédelem kérdése háttérbe szorul a sürgetőbb szükségletek mellett. De a források elkülönítése is gondot okoz.

Az országos stratégiai dokumentumok a fontosabb együttműködési területek kiválasztásánál figyelembe vesznek környezetvédelmi szempontokat. Ez történhet stratégiai környezeti vizsgálatok és környezeti hatásvizsgálatok révén, ha egy projekt vagy program környezetvédelmi szempontból jelentős ágazatot érint.

- Ha a biológiai sokféleség gazdasági oldalát és a szegénységgel összefüggő vetületeit jobban ismernénk, az minden döntéshozót segítene a hathatósabb fellépésben.

- Biztosítani kell, hogy a tagállamok és a Közösség által finanszírozott olyan műveletekhez, amelyek környezetvédelmi szempontból érzékenyek, rendszeresen készüljön hatásvizsgálat. Erre a biológiai sokféleségre gyakorolt negatív hatások kiküszöbölése illetve minimalizálása, és a környezetvédelmi előnyök lehetőség szerinti fokozása érdekében van szükség.

8. A nemzetközi kereskedelem által a világ biológiai sokféleségére gyakorolt hatások jelentős csökkentése

Az EU a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló (CITES) egyezmény részes feleinek 14. konferenciáján fontos döntések meghozatalát támogatta, például az elefántcsont-kereskedelemmel vagy a CITES stratégiai tervvel kapcsolatban.

A Bizottság továbbra is nyomon követi a kereskedelemnek a biológiai sokféleségre gyakorolt lehetséges hatásait azáltal, hogy a jelentősebb kereskedelmi tárgyalások alkalmával fenntarthatósági hatásvizsgálatot készíttet. Jelenleg valamennyi tervezett regionális és kétoldalú szabadkereskedelmi és partnerségi megállapodáshoz készül fenntarthatósági vizsgálat.

Az EU hozzájárult a genetikai forrásokhoz való hozzáférésről és a genetikai források hasznosításából származó előnyök igazságos és méltányos elosztásáról szóló nemzetközi szabályozásra irányuló tárgyalásokhoz a biológiai sokféleségről szóló egyezmény részes feleinek 9. konferenciáján.

Jól halad az erdészettel kapcsolatos jogérvényesítésről, kormányzásról és az erdészeti termékek kereskedelméről szóló uniós cselekvési terv (FLEGT) végrehajtása. Az első önkéntes partnerségi megállapodást Ghánával írták alá 2008. szeptember 3-án. A FLEGT keretében tárgyalások folynak Malajziával, Indonéziával, Kamerunnal és a Kongói Köztársasággal, és hamarosan sorra kerülnek más fejlődő országok is. A Bizottság előterjesztett egy, a fát és fatermékeket piaci forgalomba bocsátó piaci szereplők kötelezettségeit meghatározó rendeletet.[13]

- Fontos kihívás garantálni, hogy a fenntarthatósági hatásvizsgálatokban tett ajánlásokat alkalmazzák a gyakorlatban, és hogy jobban megismerjük az élelmiszerek és egyéb nyersanyagok (pl. hús, szójabab, pálmaolaj, ércek) uniós felhasználása által a biológiai sokféleségre gyakorolt hatásokat. Mindez az említett hatást csökkentő szakpolitikai lehetőségek megfontolásához vezethet.

C. 3. szakpolitikai terület: A biológiai sokféleség és az éghajlatváltozás

Célkitűzés:

9. A biológiai sokféleség éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásának támogatása

A 2007-es zöld könyv[14] után a Bizottság most fehér könyvet készít az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásról. Ez egyebek között a biodiverzitás és az éghajlatváltozás kölcsönhatásaival is foglalkozik.

A Bizottság az erdőirtásról és erdőpusztulásról szóló közleményben[15] azt javasolja, hogy az ENSZ éghajlatváltozási keretegyezménye alatt folyó tárgyalásokon az EU szólítsa fel a résztvevőket arra, hogy legkésőbb 2030-ra állítsák meg a Föld erdővel borított területeinek visszaszorulását, és 2020-ra a jelenlegi szinthez képest legalább 50 %-kal csökkentsék a bruttó trópusi erdőirtást. Ez az éghajlatváltozásra és a biodiverzitásra nézve hatalmas előnyökkel járna 2020-ra.

- Fel kell ismerni, hogy az egészséges ökoszisztémák mekkora jelentőséggel bírnak a környezeti stressznek való ellenállásban, és hogy ezzel hogyan csökkentik az éghajlatváltozás okozta veszélyeket.

- Ki kell aknázni az éghajlatváltozás hatásainak enyhítését és az ahhoz való alkalmazkodást szolgáló intézkedések, illetve a biológiai sokféleség megőrzése és használatának fenntarthatósága közötti összefüggéseket.

D. 4. szakpolitikai terület: A tudásalap

Célkitűzés:

10. A biológiai sokféleség védelmével és fenntartható használatával kapcsolatos tudásalap jelentős megerősítése az EU-ban és világszinten

A 6. közösségi kutatási keretprogram (2002–2006) kutatási eredményei már felhasználhatóak az uniós környezetvédelmi politika alakításában. A 7. kutatási keretprogram első két felhívása keretében várhatóan 8 biodiverzitási projektet fognak támogatni, ami összesen 23 millió eurónyi uniós forrást vesz igénybe, vagyis a környezetvédelmi projektekre fordított összegnek megközelítőleg 7%-át. Legalább 14 tagállamnak van olyan nemzeti vagy regionális programja, amely támogatja a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kutatást.

A G8 által 2007-ben tett kötelezettségvállalások keretében az Európai Bizottság, Németország és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség közös tanulmányt készített az ökoszisztémák és a biodiverzitás gazdasági vonatkozásairól (The Economics of Ecosystems and Biodiversity). Az első értékelések eredményeit a biológiai sokféleségről szóló egyezmény részes feleinek 9. konferenciáján mutatták be.

- Gondoskodni kell arról, hogy a kutatásra fordított tagállami és közösségi források kellően támogassák a biológiai sokféleséggel kapcsolatos szakpolitikát.

- Az említett tanulmány második szakasza 2009-re hoz eredményt.

- Az EK részt vesz a millenniumi ökoszisztéma-értékelés folytatására vonatkozó globális stratégia kidolgozásában, és elkötelezte magát egy regionális európai értékelés elvégzésére. Hat tagállam tervezi az ökoszisztéma-értékelés megismétlését.

- A biológiai sokféleségről szóló egyezmény részes feleinek 9. konferenciáján az EU és tagállamai támogatták az UNEP – az ENSZ környezetvédelmi programja – által előterjesztett javaslatot egy, a biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal foglalkozó kormányközi tudományos–szakpolitikai platform felállítására, amely független tudományos tanácsokkal járulna hozzá a globális politikaalkotáshoz.

E. A négy fő támogató intézkedés

1. A megfelelő finanszírozás biztosítása

A Natura 2000 hálózat kiadásai társfinanszírozhatóak a 2007–2013-ra vonatkozó megfelelő uniós keretekből. A források felhasználásához a tagállamok részére iránymutatásokat adtak ki és képzéseket tartottak az EK szervezésében. Kifejlesztésre került a Natura 2000 támogatását segítő információtechnológiai eszköz is.

Sok ország számára a vidékfejlesztési politika második pillére jelenti a Natura 2000 hálózatra és a biológiai sokféleségre fordítható pénzek legjelentősebb közösségi forrását. Más országokban az Európai Regionális Fejlesztési Alap tölti be ezt a szerepet. Azonban több szakterületen visszatérő probléma, hogy nem állapítható meg pontosan a ténylegesen a biodiverzitásra fordított összeg. Ezért gyakran az adatrögzítési és jelentéstételi eljárások hiányossága okolható.

- Ki kell dolgozni pontos módszereket, amelyekkel megállapítható, hogy a közösségi finanszírozás mekkora részét költik a tagállamok a természetvédelemmel összefüggő célokra, illetve hogy ez elegendő-e a Natura 2000 hálózat kezelésére és helyreállítására, valamint a tágabb értelemben vett biodiverzitási célokra.

- Fejleszteni kell a területkezelési terveket. Ezek hiánya komoly korlátozó tényező a Natura 2000 hálózat megfelelő támogatásában. A Natura 2000 támogatása és kezelése közötti összefüggésekről új bizottsági tanulmány készül.

2. Az uniós döntéshozatal és végrehajtás megerősítése

Az unión belül a természettel és a biológiai sokféleséggel foglalkozó kormányzási struktúra megváltozott. A tagállamok környezetvédelmi miniszterei rendszeres találkozóik alkalmával vitatják meg a biológiai sokféleséggel kapcsolatos cselekvési terv előrehaladását vagy a természetvédelmi irányelvek végrehajtását. Új koordinációs csoport jött létre a biológiai sokféleség és a természet ügyében, amely nyomon követi az ilyen témájú munkaprogramokat az Unióban. Ez szorosan együttműködik a Bizottság belső biodiverzitási szolgálatközi csoportjával.

A természetvédelemmel és erdészettel foglalkozó szakemberek egy GreenForce elevezésű hálózatba tömörültek, amelyen keresztül a szabályozás gyakorlati alkalmazásával és végrehajtásával kapcsolatos tapasztalataikat cserélik ki.

Fontos fejlemény, hogy egy lengyelországi Natura 2000 területen megvalósuló várhatóan káros hatású projekt megakadályozása érdekében az EK Bírósága 2007-ben először ideiglenes intézkedéseket léptetett életbe. Ezt a Bizottság kérte a Bíróságtól, mivel a védett területek károsítását csak így lehetett elkerülni. A kérelmet akkor vonták vissza, amikor a lengyel hatóságok beleegyeztek abba, hogy az Európai Bíróság ítéletének meghozataláig leállítsák a munkálatokat.[16]

- A cselekvési terv megvalósítása érdekében meg kell erősíteni a Közösség és a tagállamok együttműködését, különösen a biodiverzitással összefüggő szakterületeken.

3. Partnerségek kiépítése

2007 novemberében a portugál elnökség az üzleti szférával és a biológiai sokféleséggel foglalkozó konferenciát szervezett Lisszabonban. Ennek alkalmával megszületett az üzleti szféra és a biológiai sokféleség összekapcsolására vonatkozó uniós kezdeményezés. Húsz tagállam jelezte, hogy nemzeti kezdeményezést hozott létre a biológiai sokféleséget szolgáló partnerségek előmozdítására.

- A Bizottság az üzleti szféra és a biológiai sokféleség összekapcsolásával foglalkozó támogató platformot hoz létre.

- Natura 2000 partneri díj jön létre a Natura 2000 területek kezelésének és az arról szóló tájékoztatásnak a népszerűsítésére.

4. A nyilvánosság tájékozottságának, tudatosságának és részvételének megteremtése

Az Eurobarométer 2007. decemberi villámfelmérése szerint az uniós polgárok kisebbsége érzi úgy, hogy eléggé tájékozott a biológiai sokféleség pusztulásáról. Egy uniós léptékű kommunikációs kampányhoz végzett felmérés tanulságaira építve írták ki a LIFE+ program információs és kommunikációs vonalának pályázati felhívásait. Néhány tagállam már életbe léptetett olyan kampányokat, amelyek a biológiai sokféleséggel kapcsolatos ismeretek és tudatosság javítását szolgálják.

- Annak érdekében, hogy nyilvános támogatottságot szerezzen a biológiai sokféleség csökkenése elleni küzdelméhez, az Európai Bizottság mérlegeli egy nyilvános kommunikációs kampány indítását a nemzeti és egyéb fellépések támogatására.

- A környezetkímélő életmódot és a fenntartható fogyasztást és termelést népszerűsítő kampányokba is be kell építeni a biológiai sokféleség kérdését.

F. Monitorozás

Folyamatosan halad a SEBI 2010 kezdeményezés. 26 páneurópai biodiverzitási mutató az alapja a 2010-es cél elérése felé tett haladást mérő első mutató alapú értékelésnek. Ezeket az Európai Környezetvédelmi ügynökség 2009 első felében hozza nyilvánosságra. A SEBI 2010-zel összefüggő nemzeti mutatók kidolgozása már folyik a tagállamokban.

- A SEBI 2010-et ki kell egészíteni más mutatókkal, különösen az egyes szakterületeken elért eredmények kimutatására.

- A biológiai sokféleség monitorozására fordított eszközök jelentősen elmaradnak az egyéb természet- és környezetvédelmi kérdések esetében szokásostól. A jövőben többet kell erre költeni, hogy átfogó értékelések születhessenek.

Következtetések

A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉGGEL FOGLALKOZÓ 2006-OS KÖZLEMÉNY KEDVEZő FOGADTATÁSA ÉS A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉGGEL KAPCSOLATOS CSELEKVÉSI TERV EDDIGI EREDMÉNYEI ELLENÉRE IS IGEN VALÓSZÍNűTLEN, HOGY A JELENLEGI ERőFESZÍTÉSEK MELLETT EL LEHETNE ÉRNI 2010-RE AZ UNIÓBAN A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉG CSÖKKENÉSÉNEK MEGÁLLÍTÁSÁT. EHHEZ AZ ELKÖVETKEZENDő KÉT ÉVBEN A JELENLEGINÉL SOKKAL NAGYOBB ELKÖTELEZETTSÉGRE VOLNA SZÜKSÉG MIND A KÖZÖSSÉG, MIND A TAGÁLLAMOK RÉSZÉRőL, ÉS AKKOR IS CSAK MEGKÖZELÍTHETNÉNK A KITűZÖTT CÉLT.

A biológiai sokféleség pusztulása világviszonylatban katasztrofálisnak mondható, az ökoszisztémák gyakran oly mértékben károsodnak, ami a természetes folyamatok megszakadásához, és következésképp súlyos gazdasági és társadalmi következményekhez vezet. Új kihívások jelentek meg, például az élelmiszerek iránti kereslet kielégítése érdekében megnőtt a mezőgazdasági ágazat területigénye, és olyan alternatív termékek lettek piacképesek, mint a bioüzemanyag.

Az EU biodiverzitással foglalkozó szakpolitikai keretét meg kell erősíteni, mert még mindig hiányos, például az invazív fajok elleni védekezés vonatkozásában. Várat magára a talaj szerkezetének és funkcióinak védelmét biztosító jogi keret elfogadása is.

Továbbra is kihívást jelent a biológiai sokféleséggel kapcsolatos megfontolások beépítése más ágazati szakpolitikákba. Az ökoszisztéma-szolgáltatások értékét megmutató mérési módszereket kell kidolgozni, amelyek különböző ágazatokban használhatók.

A Bizottság továbbra is figyelemmel fogja kísérni a biológiai sokféleséggel kapcsolatos cselekvési terv végrehajtását, és 2010-ben közösségi és tagállami szinten is értékeli az elért eredményeket.

[1] COM(2006) 216

[2] Science folyóirat 317. kötet 5839. szám, 810–813. o.

[3] www.europe-aliens.org

[4] http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics/pdf/teeb_report.pdf

[5] COM(2008) 306

[6] HL L 288., 2007.11.6., 27. o.

[7] HL L 164., 2008.6.25., 19. o.

[8] COM(2008) 187

[9] COM(2007) 136

[10] HL L 60., 2008.3.5., 1. o.

[11] A 708/2007/EK tanácsi rendelet

[12] Ez nem igaz az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz esetében.

[13] COM(2008) 644

[14] COM(2007) 354

[15] COM(2008) 645

[16] C-193/07. sz. ügy