HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 467/8

A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott következtetések a fiatalokban rejlő potenciál feltárása és fejlesztése érdekében az ifjúsági munkában alkalmazandó új megközelítések előmozdításáról

(2016/C 467/03)

A TANÁCS ÉS A TAGÁLLAMOK KORMÁNYAINAK KÉPVISELŐI

EMLÉKEZTETVE:

1. a kérdésnek az e következtetések mellékletében összefoglalt szakpolitikai hátterére,

ELISMERIK, HOGY:

2. a fiatalokban olyan belső potenciál és tehetség rejlik, amely nemcsak számukra, hanem a társadalom egésze számára is előnyökkel járhat. A fiatalokban rejlő potenciált a kreativitásukra és különbözőségükre épülő kompetenciáknak (ismeretek, készségek, attitűdök) tekinthetjük;

3. a fiatalok arra törekszenek, hogy az aktív polgári szerepvállalással, a személyes fejlődéssel és a foglalkoztathatósággal összefüggésben fejlesszék a bennük rejlő potenciált, tehetséget és kreativitást. A tehetségfejlesztés a kivételes képességek kiválósággá történő átalakítását jelentik, a potenciál fejlesztése ezzel szemben az olyan rejtett tulajdonságok vagy képességek fejlesztését jelenti, amelyek a jövőben sikerre vezethetnek vagy hasznosnak bizonyulhatnak az adott fiatal egyéni helyzetét figyelembe véve;

4. az összes fiatalban benne rejlő potenciál és tehetség feltárása és fejlesztése érdekében az EU-nak és tagállamainak támogatniuk kell és elő kell mozdítaniuk azoknak az eredményes, horizontális szakpolitikáknak a végrehajtását, amelyek bátoríthatják és támogathatják a fiatalokat, és segíthetik őket teljes potenciáljuk kibontakoztatásában. Különös figyelmet kell fordítani a nehéz élethelyzetben levőkre;

5. az ifjúsági munka keretében a szakemberek a marginalizált vagy a marginalizáció kockázatának kitett fiatalok megszólítására is törekszenek. Mivel azonban az új társadalmi és technológiai fejleményekkel összefüggésben a fiatalok életstílusa és magatartása is változik, elengedhetetlen, hogy folytassuk az ifjúsági munkában alkalmazandó új módszerek és megközelítések kidolgozását. Annak érdekében, hogy megértsük a fiatalokat, és kapcsolatba tudjunk velük lépni, az ifjúsági munkának a digitális világban is fokozottabban meg kell jelennie;

KIEMELIK, HOGY:

6. az ifjúsági munka sokféle formában és felállásban zajlik, a fiatalok különböző igényeinek, álmainak, ambícióinak és életkörülményeinek megfelelően. Az a képessége, hogy megszólítsa a fiatalokat, és választ adjon a kialakulóban lévő változásokra, minőségi változást hoz a fiatalok és a társadalom életében;

7. az ifjúsági munkában a tanulási folyamat segíti a fiatalokat kompetenciáik holisztikus módon történő, az ismeretekre, a készségekre és az attitűdökre is kiterjedő fejlesztésében. Az ifjúsági munkának gyakran az a célja, hogy támogassa az életük során valamilyen kihívással szembesülő fiatalokat, akár az oktatásból a munka világába való átmenet vagy munkanélküli időszakok során, olyan különböző új fenyegetésekkel szemben, mint pl. az erőszakos szélsőségességhez vezető radikalizálódás, vagy akár a pozitív identitás és a hovatartozás keresésében;

8. az ifjúsági munkát ösztönző, alkalmazkodó, vonzó és a fiatalok életében felmerülő új trendekre reagáló környezetben kell végezni, ezzel támogatva őket a formális oktatásban vagy más ágazatokban gyakran rejtve maradó és nem nyilvánvaló potenciáljuk feltárásában és fejlesztésében. E környezetnek olyan helynek kellene lennie, ahol új dolgokat lehet megtapasztalni és kipróbálni, ahol lehet hibázni, és ahol a hibázást a tanulási és társadalmi integrációs folyamatok részének tekintik;

9. az ifjúsági munka keretében végzett tevékenységek bizonyítottan eredményesek a fiatalok személyiségének pozitív fejlesztésében, és azokat a jövőben is támogatni kell és meg kell erősíteni. Az ifjúsági munka terén az innováció ösztönzését az állandó változásra adott reakció részének kell tekinteni, amelynek célja, hogy minden fiatal – köztük az ifjúsági munka keretében végzett tevékenységekbe még be nem vont fiatalok – érdeklődését felkeltse. Az innovációknak az ifjúsági munka folyamatos minőségfejlesztésének részét kell képezniük, és reagálniuk kell a fiatalok saját maguk által megfogalmazott szükségleteire, érdeklődésére és tapasztalataira (1);

10. a fiatalok odavonzása és az életükre való nagyobb hatás gyakorlása érdekében az ifjúságsegítők oktatásának és képzésének továbbfejlesztése során fontolóra kell venni és figyelembe kell venni az olyan új helyszíneket, ahol a fiatalok az idejüket töltik, mint például a modern városi infrastruktúrák és virtuális terek, valamint az innovatív online és offline eszközöket (pl. a játékosítást (2), a GPS-es szabadidős tevékenységeket (3), a digitális képzési igazolásokat (4) vagy a tervezői gondolkodásmódot (5)) használó új megközelítéseket;

11. maguknak a fiataloknak is központi szerepet kell játszaniuk az ifjúsági munkát érintő innovációs folyamat megtervezésében, fejlesztésében és végrehajtásában ahhoz, hogy ez az innováció sikeres legyen;

12. az (önkéntes vagy alkalmazottként dolgozó) ifjúságsegítők képességeit oktatással, képzéssel és kapcsolatépítési lehetőségekkel, tanácsadással, valamint pénzügyi támogatással lehet javítani, hogy ezzel olyan új és innovatív megközelítéseket találjunk és vezessünk be az ifjúsági munkába, amelynek révén több fiatalt meg tudunk szólítani – különösen azokat, akiket nehéz elérni –, valamint hogy nagyobb hatást tudjunk gyakorolni életükre;

13. a tényeken alapuló ifjúságpolitikához rendszeres aktualizálásra van szükség helyi, regionális, nemzeti és európai szinten összegyűjtött naprakész és releváns adatok alapján. A fiatalok életstílusára és az életmódjukat érintő jelenlegi trendekre vonatkozó információkat (6) is figyelembe kell venni;

14. az ifjúsági munka ágazatának mint olyannak a fejlesztésén túl, a horizontális együttműködés az ifjúsági munkában alkalmazandó új megközelítések kialakításához is nagyon fontos. Az új megközelítéseknek az ifjúsági munkában és az ifjúságpolitikai gyakorlatban való alkalmazásával összefüggésben meg kell könnyíteni és ösztönözni kell a különböző ágazatok képviselőinek együttműködését, hogy biztosítsuk az együttműködési lehetőségek eredményes feltárását (7), és javítsuk a gyakorlati ifjúsági munka minőségét és jobban kielégítsük a fiatalok igényeit;

FIGYELEMBE VÉVE A SZUBSZIDIARITÁS ELVÉT, FELKÉRIK A TAGÁLLAMOKAT, HOGY:

15. horizontális együttműködés révén mozdítsák elő, támogassák és értékeljék az ifjúsági munkában alkalmazandó új eszközök és megközelítések kiaknázását, tervezését, fejlesztését, tesztelését és terjesztését, hogy megfelelően tudjunk reagálni a fiatalok és a társadalom jelenlegi igényeire, valamint jövőbeli problémáira, érdekeire és elvárásaira. A minőség biztosítása érdekében fel kell kérni a fiatalokat, az ifjúságkutatókat, az ifjúságsegítőket és az ifjúsági szervezeteket, hogy a folyamat minden szakaszában vállaljanak aktív szerepet;

16. különösen az alábbiakra összpontosító oktatási és képzési lehetőségek révén javítsák az (önkéntes vagy alkalmazottként dolgozó) ifjúságsegítők innovációs képességeit, és azt a képességüket, hogy támogatni tudják a fiatalok potenciáljának és tehetségének kibontakoztatását: a) innovatív megközelítések alkalmazása és adaptálása a gyakorlati ifjúsági munkában; b) a fiatalok életmódját érintő legújabb trendekről szóló információk beépítése az ifjúsági munkáról szóló oktatásba és a gyakorlatba; c) horizontális együttműködés a gyakorlati ifjúsági munkában alkalmazandó új és innovatív eszközök és megközelítések kialakítása során; d) módszerek a fiatalokban rejlő potenciál és tehetség felismeréséhez és ezt követő fejlesztéséhez, önbecsülésük és magabiztosságuk növelésével; e) a fiatalok mint értékes információ- és ismeretforrás bevonása, pl. a digitális kompetenciák fejlesztésébe; f) a marginalizálódás kockázatának kitett fiatalok megszólítása innovatív megközelítésekkel, előtérbe helyezve a bennük rejlő potenciál és tehetség fejlesztését;

17. adott esetben ösztönözzék a fiatalokkal és a fiatalokért – különösen a kollektív projekteken – dolgozó és az ifjúsági munka elveit (8) követő szervezetek tartós – többek között pénzügyi – támogatását, ezzel javítva innovációs képességüket;

18. működjenek szorosan együtt a regionális hatóságok és a helyi önkormányzatok, az ifjúsági tanácsok és az ifjúságsegítő szervezetek képviselőivel, a fiatalokkal és az ifjúsági terület más szereplőivel, hogy e következtetések üzenete minél szélesebb körben beépüljön a regionális és helyi szintű gyakorlatba;

19. adott esetben a helyi önkormányzatokkal partnerségben alakítsák ki és támogassák az olyan tereket és lehetőségeket, amelyeknek köszönhetően a fiatalok személyesen találkozhatnak egymással és közös kezdeményezéseket dolgozhatnak ki;

20. vegyék fontolóra olyan rugalmas terek és lehetőségek kialakítását, ahol a fiatalok kísérletezhetnek, próbálkozhatnak és a hibázhatnak, ahol az ifjúságsegítők és a fiatalok megtanulhatják, hogyan reagáljanak a gyorsan változó feltételekre és életstílusokra, és hogyan kezeljék az összetettséget;

FELKÉRIK A TAGÁLLAMOKAT ÉS A BIZOTTSÁGOT, HOGY SAJÁT HATÁSKÖRÜKÖN BELÜL ÉS A SZUBSZIDIARITÁS ELVÉT KELLŐKÉPPEN FIGYELEMBE VÉVE:

21. vegyék fontolóra a fiatalok életmódját érintő trendekről szóló információk rendszeres gyűjtését és elemzését, és támogassák az eredmények terjesztését az érintettek – ezen belül a nemzeti, regionális és helyi szakpolitikai döntéshozók, az önkéntes ifjúságsegítők, az ifjúsági vezetők és az ifjúságsegítők – körében;

22. keressenek az ifjúsági munka gyakorlatába átültetett innovatív megoldásokat más hasonló területeken is, például az oktatás és a képzés, a sport és a kultúra, a szociális szolgáltatások, az információs és kommunikációs technológiák, stb. területén, és teremtsenek lehetőséget arra, hogy a más szakpolitikai területeken alkalmazott innovatív megközelítéseket az ifjúsági munkában is alkalmazni lehessen, valamint tegyék lehetővé a bevált gyakorlat példáinak megosztását is;

23. adott esetben határozzák meg, hogy milyen új kompetenciákra van szüksége az ifjúságsegítőknek, és dolgozzanak ki olyan oktatási és képzési anyagokat, amelyek elősegítik, hogy az ifjúságsegítők szert tegyenek az új – egyebek közt digitális – kompetenciákra;

24. az ifjúságpolitikák, ifjúsági stratégiák és ifjúsági kezdeményezések országos, regionális és helyi szintű kialakítása, nyomon követése és értékelése révén határozzanak meg az ifjúsági munkában alkalmazandó olyan új megközelítéseket, amelyek révén felismerhető és fejleszthető az összes fiatalban rejlő potenciál és tehetség;

FELKÉRIK AZ EURÓPAI BIZOTTSÁGOT, HOGY:

25. végezzen rendszeres elemzést, és az ifjúsági jelentésbe illesszen be egy olyan részt, amelyben naprakész és pontos információkat ad a fiatalok életstílusát és életmódját érintő legújabb trendekről;

26. támogassa a fiatalok életstílusát és életmódját érintő trendekről folyó információcserét, valamint a bevált gyakorlatok példáinak és az ifjúsági munkába beépített innovatív megközelítések terjesztését az uniós tagállamok szintjén és az Unión kívül is. Szervezzen szakértői megbeszéléseket, konferenciákat és más kölcsönös tanulási lehetőségeket, és az ifjúsági munkában alkalmazandó innovatív megközelítések terjesztése érdekében vegye fontolóra az olyan fórumok használatát, mint az ifjúsági munkával foglalkozó európai konferencia;

27. optimálisan aknázza ki az olyan meglévő uniós programokat, mint az Erasmus+ a gyakorlati ifjúsági munkában alkalmazandó innovatív megközelítések bevezetésének támogatása érdekében.

(1) Minőségorientált ifjúsági munka – Közös keret az ifjúsági munka jövőbeli fejlesztéséhez. Az ifjúsági munkára vonatkozó tagállami minőségbiztosítási rendszerekkel foglalkozó szakértői csoport jelentése, Európai Bizottság, 2015.

(2) A játékosítás a játékok mechanizmusainak alkalmazását jelenti a játékon kívüli tevékenységekben az emberek magatartásának befolyásolása céljából. Vannak például olyan, a naponta megtett lépéseket számláló alkalmazások, amelyek megjutalmazzák a felhasználót, és lehetővé teszik eredményeinek másokéval való összehasonlítását. A játékdinamika és a játékmechanizmusok különböző elemeit az ifjúsági munkában is alkalmazni lehet. (Gamification 101: An Introduction to the Use of Game Dynamics to Influence Behaviour, Bunchball, 2010 [Játékosítás 101: Bevezetés a játékdinamikának a magatartásbefolyásolásban való felhasználásához, Bunchball, 2010.]).

(3) A GPS-alapú tevékenységek során GPS-sel történő helyzetmeghatározásra képes elektronikus eszközöket (főként okostelefonokat) használnak különböző, a fizikai mozgást támogató tevékenységekre, új környezetben való tájékozódásra, különböző feladatok végrehajtására vagy érdekes helyekről való ismeretszerzésre.

(4) A digitális képzési igazolások olyan virtuális igazolások, amelyek az online térben alátámasztják egy tanuló eredményeit. Néhány cég támogatja ezt az elképzelést, a Mozilla például létrehozta az ún. Open badges nevű nyitott platformot. Ez jól illeszkedik a nem formális tanulásnak az ifjúsági munkában való elismerésével kapcsolatos kezdeményezésekhez.

(5) A tervezői gondolkodásmód egy emberközpontú, együttműködő, optimista és kísérletező megközelítés. Azért működik jól a fiataloknál, mert ők is a változás szerves részeivé válnak, miközben egy új megoldást is kidolgoznak. A módszer különböző, fiataloknak szánt programok, eszközök vagy terek (újra)tervezésénél használható. (Design Thinking for Educators Toolkit, 2012. [A tervezői gondolkodás eszköztára oktatóknak, 2012.]).

(6) A fiatalok életstílusáról, az életmódjukat érintő trendekről szóló információk magukban foglalják a fiatalokra szociológiai, pszichológiai és pedagógiai szempontból jellemző tényeket. Az ilyen információk segítségével választ találhatunk például az alábbi kérdésekre: Mi tartozik a fiatalok érdeklődési körébe? Mitől félnek? Hogyan tanulnak? Mivel töltik szabadidejüket? Milyen interakciókat folytatnak a közösségi hálózatokban? Hogyan kezelik pénzügyeiket?

(7) Erre példa lehet egy olyan, ifjúságsegítők, fiatalok és IKT-szakemberek részvételével szervezett kreatív műhelytalálkozó, amelynek célja egy új, mobileszközökre tervezett alkalmazás kifejlesztése.

(8) Lásd az 1. lábjegyzetet.