Különjelentés Vízminőség a Duna 
vízgyűjtő ter ületén: 
haladás tapasztalható 
a víz-keretirányelv 
végrehajtása terén, 
de sok még a teendőHU 2015  23 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK

EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2016
Print ISBN 978-92-872-3730-9 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/37433 QJ-AB-15-023-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-3744-6 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/606813 QJ-AB-15-023-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-3765-1 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/173768 QJ-AB-15-023-HU-E
© Európai Unió, 2016
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
A 65. oldalon lévő térkép felhasználásához vagy reprodukálásához közvetlenül a szerzői jog tulajdonosától kell 
engedélyt kérni.
Printed in Luxembourg
Vízminőség a Duna 
vízgyűjtő ter ületén: 
haladás tapasztalható 
a víz-keretirányelv  
végrehajtása terén, 
de sok még a teendő
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése 
alapján)KülönjelentésHU 2015  23 SZ.
02
 Az ellenőrző csoport
A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi 
ellenőrzés eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek megválasztásakor 
és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett bevétel 
vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.
Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a strukturális politikák, a közlekedés és az energia kiadási területeire szakosodott, Henri Gret -
hen számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara végezte. Az ellenőrzést George Pufan számvevőszéki tag vezette, Patrick Weldon, 
kabinetfőnök; Mircea Radulescu, a kabinet attaséja; Alain Vansilliette, osztályvezető; Marion Colonerus, az ellenőrző csoport 
vezetője; Zuzana Gullova, Daniela Jinaru, Maria del Carmen Jimenez, Horvay-Kovács Attila, Dana Moraru, Radka Papouskova és 
Preiss Ildikó számvevők támogatásával.
Balról jobbra:  A. Vansilliette, M. Radulescu, M. d. C. Jimenez, G. Pufan, Z. Gullova, 
P . Weldon, Horvay-Kovács A.
03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Glosszárium
I–X Összefoglaló
1–15  Bevezetés
16–21  Az ellenőrzés hatóköre és módszere
22–165  Észrevételek
22–50  Vízgyűjtő-gazdálkodási tervek mint a jó vízminőség 2015-ig történő elérésének eszközei
26–27  A víztestek ökológiai és kémiai állapotában kevés javulás állt be
28–32  Az átfogó adatok hiánya rontotta a szennyezési források víztestek szintjén történő azonosítását
33–44  A vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben azonosított intézkedések nem elégségesek a szennyezési források 
megfelelő kezeléséhez
45–46  Jelentős számú víztest mentes ült a 2015. évi és 2021. évi határidők alól
47–50  A Bizottság szorosan nyomon követi a fejleményeket, de a javulás a tagállamok intézkedési hajlandóságán 
múlik
51–98  A szennyvíz által okozott szennyezés csökkentése érdekében alkalmazott tagállami intézkedések 
és eszközök
52–82  Az agglomerációkból származó szennyezés: előrelépés történt a szennyvíz kezelése terén, 
de a rendelkezésre álló eszközöket jobb hatásfokkal is lehetne alkalmazni
83–98  Ipari létesítményekből származó szennyezés: a kibocsátási határértékek meghatározásával kapcsolatos 
nehézségek és a végrehajtás hiányosságai
99–165  A mezőgazdaságból származó diffúz szennyezés kezelése érdekében alkalmazott tagállami 
intézkedések és eszközök
101–122  A tagállamok nem használják ki a nitrátirányelv kínálta valamennyi lehetőséget
123–132  A peszticidekkel kapcsolatos cselekvési terveket hiányosságok gyengítik
133–144  A kölcsönös megfeleltetési mechanizmus hatásos, de lehetőségei nincsenek teljes mértékben kihasználva
145–157  A vidékfejlesztési forrásokban rejlő lehetőségek nincsenek teljes mértékben kiaknázva a vízminőségi 
problémák kezelése szempontjából
158–165  A mezőgazdaságból származó diffúz szennyezésre csak korlátozott mértékben alkalmazzák 
a „szennyező fizet” elvet
04 Tartalomjegyzék
166–191  Következtetések és ajánlások
 I. melléklet – A Duna vízgyűjtő ker ületének áttekintése
 II. melléklet – Felszíni víztestek szennyezése
 III. melléklet  –  A telep ülési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvben meghatározott 
kibocsátási határértékek
 IV. melléklet – Vízterhelési díj: szennyező anyagonkénti összeg (euró/t)
 V. melléklet  –  A nemzeti jogszabályi rendelkezésekben meghatározott kibocsátási 
határértékek
 A Bizottság válasza
05
 Glosszárium
A felszíni vizek ökológiai állapota/potenciálja : a vízi ökoszisztémák szerkezeti és működési minőségének kifejezése. 
Az állapot értékelése a következő minőségi elemek alapján történik: biológiai elemek (fauna és flóra), hidromorfológiai 
elemek, kémiai és fizikai-kémiai elemek, meghatározott szennyező anyagok és néhány általános elem (sótartalom, 
tápanyagviszonyok stb.). Azon víztestek esetében, amelyek fizikai szerkezetét különféle felhasználások – például 
a hajózás, az árvízvédelem, vízenergia termelése vagy mezőgazdaság – érdekében jelentősen módosították, az 
állapot helyett a potenciál értékelésére kerül sor. Ennek az az oka, hogy sok esetben nem megvalósítható és gazdasági 
szempontból nem is kívánatos a felhasználás megszüntetése és a fizikai módosítások felszámolása.
A „szennyező fizet” elv : az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (191. cikk (2) bekezdés) kifejtett alapelv. 
Például a szennyvíz vonatkozásában ez az alapelv arra vonatkozik, hogy a szennyvízkibocsátónak fizetnie kell az 
okozott környezetszennyezésért (pl. a háztartások a csatornadíjban fizetik ki a szennyvíztisztítási szolgáltatást, míg 
a szennyvíztisztító telepek vízterhelési díjat fizetnek stb.).
A szennyvíz szigorúbb tisztítása/harmadlagos tisztítása : a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv által előírt 
olyan biológiai/kémiai szakasz, amelyet szükség esetén a tisztított szennyvízben lévő tápanyagok (nitrogén és foszfor) 
koncentrációjának csökkentésére alkalmaznak az eutrofizáció által veszélyeztetett befogadó vizekbe történő kibocsátást 
megelőzően.
Agglomeráció : olyan terület, ahol a népesség és/vagy a gazdasági tevékenység elegendően koncentrált ahhoz, hogy 
a települési szennyvizet összegyűjtsék, és települési szennyvíztisztító telepre vagy a végső kibocsátási pontra vezessék.
Biokémiai oxigénigény (BOI5): a mikroorganizmusok által a vízben található, biológiai úton lebontható szerves és 
ásványi anyagok lebontásához felhasznált oxigén mennyisége. Hagyományosan a BOI5-értéket használják az öt nap 
utáni oxigénfogyás mérésére, mg O2/l mértékegységben megadva. Minél nagyobb a BOI5 értéke, annál nagyobb 
a mikroorganizmusok által felhasznált oxigén mennyisége, és annál nagyobb a szennyezés mértéke is.
Csatornahálózat : a fizikai infrastruktúra: mindazon csövek, szivattyúk, szűrők, csatornák stb., amelyekkel a szennyvizet 
keletkezése helyéről eljuttatják a végső kezelés vagy ártalmatlanítás pontjára.
Diffúz szennyezési források : olyan, különféle tevékenységek által okozott szennyezés, amelynek esetében nincs 
meghatározott kibocsátási pont (lásd: pontszerű szennyezési források). A mezőgazdaság például a diffúz szennyezés 
egyik fő forrása.
Előzetes feltételek : a vidékfejlesztési programok és az európai strukturális és beruházási alapokból a 2014–2020-as 
programozási időszakban társfinanszírozásban részesülő operatív programok előkészítése keretében a tagállamoknak fel 
kell mérniük, hogy teljesülnek-e az előre meghatározott előzetes feltételek. Ha nem teljesülnek, cselekvési terveket kell 
készíteni annak biztosítására, hogy 2016. december 31-ig megtörténjék a teljesítés.
Érzékeny ter ület: a víztestet a tagállamoknak érzékeny területként kell kijelölniük, ha az alábbi csoportok valamelyikébe 
tartozik: i. eutrofizáció kockázata által érintett víztest vagy víztestszakasz; ii. ivóvízkivételre szánt víztest, amely túl 
nagy koncentrációban tartalmazhat nitrátot; iii. olyan területek, ahol a tanácsi irányelvek teljesítéséhez szigorúbb 
szennyvíztisztításra van szükség. Az érzékeny területek megfelelő kijelölése döntő fontosságú, mivel ez határozza meg az 
eutrofizációt okozó anyagok csökkentése érdekében alkalmazandó szennyvíztisztítási típust.
Európai Regionális Fejlesztési Alap : az Európai Regionális Fejlesztési Alap célja az Európai Unión belüli gazdasági és 
társadalmi kohéziónak a regionális egyenlőtlenségek kiigazításával történő megerősítése az infrastruktúrateremtés és 
a produktív munkahelyteremtő beruházások – elsősorban a vállalkozásoknak nyújtott – pénzügyi támogatásával.
Eutrofizáció : tápanyagoknak, különösen nitrogén-, illetve foszforvegyületeknek a vízben való feldúsulása, ami az algák 
növekedésének felgyorsulását okozza, és ezzel a víz oxigénszintjének csökkenéséhez, valamint az őshonos vízinövények, 
halak és más víziállatok eltűnéséhez vezet.
06 Glosszárium
Felszíni vizek kémiai állapota : a vizek minőségének kifejezése, amely tükrözi a szennyező anyagok koncentrációját, 
amely nem lépheti túl a víz-keretirányelvben (IX. melléklet) megállapított környezetminőségi előírásokat. Az irányelv 
jelenleg 45 szennyező anyagot azonosít (ilyen az ólom, a nikkel, a kadmium, a higany, a benzol).
Helyes mezőgazdasági és környezeti állapotot biztosító (HMKÁ) előírások : a földterületek helyes mezőgazdasági 
és környezeti állapotban tartása a talajvédelemre, a talaj szervesanyag-tartalmának és szerkezetének fenntartására, az 
élőhelyek károsításának elkerülésére és a vízgazdálkodásra vonatkozó számos előírás betartására utal.
Intézkedési program : a vízgyűjtő-gazdálkodási terv része, amely a vízgyűjtő kerület jellemzőire figyelemmel 
meghatározza az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a víztestek jó ökológiai és kémiai állapotot érjenek el.
Jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények (JFGK-k) : a környezetre, az élelmiszer-biztonságra, az állat- és 
növényegészségügyre, valamint az állatjólétre vonatkozó uniós jogszabályi előírások.
Kémiai oxigénigény (KOI) : a vízben található szerves és ásványi anyagok kémiai úton megvalósuló oxidálásához 
felhasznált oxigén mennyisége. A KOI ezért magában foglalja a BOI5-értékkel jellemzett, biológiai úton lebontható 
anyagokat, valamint a biológiai úton nem lebontható oxidálható anyagokat is.
Kibocsátási határértékek : valamely kibocsátás egy vagy több időszak alatt nem túlléphető koncentrációja és/vagy 
szintje. A kibocsátás anyagoknak egy létesítményből a vízbe történő közvetlen vagy közvetett kibocsátása.
Kohéziós Alap : a Kohéziós Alap célja az Európai Unión belüli gazdasági és társadalmi kohézió erősítése környezetvédelmi 
és közlekedési projektek finanszírozása révén azokban a tagállamokban, ahol az egy főre jutó GNP nem éri el az uniós 
átlag 90%-át.
Kölcsönös megfeleltetés : olyan, az uniós közös agrárpolitika hatálya alá tartozó mechanizmus, amely a mezőgazdasági 
termelőknek teljesített közvetlen kifizetéseket és számos vidékfejlesztési kifizetést egy sor, a környezetvédelemre, az 
élelmiszer-biztonságra, az állat- és növényegészségügyre, valamint az állatjólétre vonatkozó szabály betartásához, 
továbbá a mezőgazdasági földterületek jó mezőgazdasági és környezeti állapotban tartásához köt. A kölcsönös 
megfeleltetési szabályok a 2007–2013-as programozási időszakban 18 jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményt 
(JFGK) és 15 jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírást érintenek. Az előírások és követelmények 
nem teljesítése a mezőgazdasági termelőknek a közös agrárpolitika keretében folyósított kifizetések csökkentését 
eredményezheti.
Közvetlen kifizetések : valamely jövedelemtámogatási rendszer keretében közvetlenül a mezőgazdasági termelők 
részére nyújtott támogatás. Példa erre az egységes támogatási rendszer és az egységes területalapú támogatási rendszer.
07 Glosszárium
Lakosegyenérték (LE) : a szennyvíz szennyezőanyag-terhelésének, azzal „egyenértékű” személyek számában történő 
mennyiségi kifejezése, vagyis annak meghatározása, hogy hány ember okozna ugyanolyan erősségű hulladékterhelést. 
Egy LE az egy lakos által okozott szennyvíz szennyezőanyag-terhelésének felel meg, vagyis az a szerves, biológiailag 
lebontható terhelés, amelynek ötnapos biokémiai oxigénigénye 60 g oxigén/nap.
Másodlagos szennyvíztisztítás : biológiai fázis, amely során a biológiailag lebomló szerves szennyező anyagokat 
távolítják el a szennyvízből.
Mezőgazdasági ter ület: egy ország földterülete mezőgazdasági területből, erdőterületből és egyéb területekből áll. 
A mezőgazdasági terület szántóföldekre, állandó kultúrát termő területekre, állandó gyepterületekre és rétekre, valamint 
egyéb területekre, ezen belül konyhakertekre bontható.
Növényvédő szerek : növények vagy takarmányok gyomokkal, betegségekkel vagy rovarokkal szembeni védelmére 
alkalmazott szerek.
Operatív program : az operatív program meghatározza a tagállam prioritásait és konkrét célkitűzéseit, valamint azt, 
miként fogják a pénzeszközöket (az uniós és tagállami, köz- és magán-társfinanszírozást) az adott (általában hétéves) 
időszakban projektek finanszírozására felhasználni. E projekteknek hozzá kell járulniuk az operatív program prioritási 
tengelyének szintjén meghatározott, bizonyos számú célkitűzés megvalósításához. A programok a kohéziós terület 
valamennyi alapjából (Európai Regionális Fejlesztési Alap, Kohéziós Alap és Európai Szociális Alap) társfinanszírozhatók. 
Az operatív programot a tagállam dolgozza ki és a Bizottság hagyja jóvá, mielőtt kifizetésben részesülhetne az uniós 
költségvetésből. Az operatív programokat csak a tárgyidőszakban, mindkét fél egyetértésével lehet módosítani.
Önellenőrzések : ebben a jelentésben: i. a települési szennyvíztisztító telep napi üzemeltetése keretében egy kezelő által 
rendszeresen végzett ellenőrzések, amelyek célja a kibocsátott víz minőségének és az iszap összetételének monitorozása; 
ii. ipari létesítmények által végzett ellenőrzések, amelyek célja a csatornahálózatba bocsátott szennyvíz minőségének 
monitorozása.
Pontszerű szennyezési források : olyan, többféle tevékenység okozta szennyezés, amelyek esetében meghatározott 
kibocsátási pont létezik (úgymint települési vagy ipari szennyvíztisztító telep kibocsátása).
Programozási időszak : a strukturális alapok és a Kohéziós Alap kiadásai tervezésének és végrehajtásának többéves 
keretrendszere.
Szennyvíz : bármely olyan víz, amelynek minősége romlott. A szennyvizet rendszerint csatornahálózatba juttatják, 
majd szennyvíztisztító telepen kezelik. A kezelt szennyvizet szennyvízcsatornán keresztül bocsátják a befogadó vízbe. 
A közcsatornával nem rendelkező területeken keletkező szennyvizet egyedi rendszerekkel (pl. szennyvízülepítő akna) 
vezetik el.
Szennyvíz-kibocsátási engedély : a szennyvízkibocsátóknak a tagállami jogszabályok alapján kiadott engedélyek. 
Az engedélyek magukban foglalják többek között a számos paraméter és szennyező anyag tekintetében betartandó 
kibocsátási határértékeket.
Telep ülési szennyvíztisztító telep : tisztítási eljárások sorozatát biztosító infrastruktúra, amelynek az a célja, hogy 
a befogadó vizekbe történő kibocsátást megelőzően a beérkező települési agglomerációs szennyvíz szennyezettségét 
megfelelő szintre csökkentse.
08 Glosszárium
Teljes lebegőanyag-tartalom (angol rövidítéssel: TSS) : a vízben lebegő, porózus szűrővel eltávolítható ásványi és 
szerves részecskék mennyisége.
Tisztított szennyvíz (effluens) : e jelentés összefüggéseiben: a víztestbe kibocsátott kezelt szennyvíz.
Veszélyeztetett ter ület: mezőgazdasági források által okozott vagy előidézett nitrátszennyezéssel érintett – vagy 
lehetségesen érintett – vizeket felszívó földterület. Ezek a területek hozzájárulnak a szennyezéshez. A tagállamoknak 
e területek tekintetében cselekvési programokat kell készíteniük.
Vízgyűjtő : olyan földterület, amelyről minden felszíni lefolyás a vízfolyások, folyók és esetleg tavak sorozatán át 
a tengerbe folyik egyetlen folyótorkolaton – tölcsértorkolaton vagy deltán – keresztül.
Víztest : a felszíni víztest a felszíni víznek olyan különálló és jelentős eleme, mint például egy tó, egy víztározó, egy 
vízfolyás, folyó vagy csatorna; egy vízfolyás, folyó vagy csatorna része, átmeneti víz vagy parti tengervíz egy szakasza. 
A felszín alatti víztest a felszín alatti víznek egy víztartón vagy víztartókon belül lehatárolható része.
09
 Összefoglaló
I
Európa vizeinek állapotát szerves anyagok és tápanyagok 
okozta szennyezés, valamint kémiai anyagokból eredő 
szennyezés befolyásolja. A vízszennyezés különféle forrá -
sokból – így a háztartásokból, ipari létesítményekből és 
a mezőgazdaságból – ered. A vízpolitika területén koráb -
ban hatályos jogszabályokat a 2000. évi víz-keretirányelv 
harmonizálta. Az irányelv kulcsfontosságú végrehajtási 
eszközként bevezette a vízgyűjtő-gazdálkodási ter -
veket. Az első terveket 2009-ben kellett elkészíteni és 
2015 decemberében kellett frissíteni.
II
E terveknek tájékoztatást kell adniuk a különféle víztes -
tek vízminőségéről, és annak okairól, hogy miért nem 
sikerült elérni a jó ökológiai és kémiai állapotot, valamint 
a szükséges korrekciós intézkedésekről. Ezek az intézke -
dések lehetnek „alapintézkedések”, „egyéb alapintézke -
dések” vagy „kiegészítő intézkedések”.
III
Az EU jelentős forrásokat biztosít a vízpolitikai célki -
tűzések eléréséhez, különösen a szennyvíz területén 
megvalósított beruházásokhoz (a 2007–2013-as progra -
mozási időszakban a Duna vízgyűjtő területén található 
kilenc tagállam1 számára az Európai Regionális Fejlesztési 
Alapból/Kohéziós Alapból folyósított 6,35 milliárd euró) 
és az agrár-környezetvédelmi kötelezettségeket vállaló 
mezőgazdasági termelők kompenzálására (a 2007–2013-
as programozási időszakban ugyanezen kilenc tagállam 
számára az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési 
Alapból folyósított 6,39 milliárd euró).
IV
A Számvevőszék ellenőrzése során a Duna vízgyűjtő 
területének négy tagállamára (Cseh Köztársaság, Magyar -
ország, Románia és Szlovákia) összpontosított. A Szám -
vevőszék a következő kérdésre kereste a választ: a víz-  
keretirányelv tagállamok általi végrehajtása a vízminőség 
javulását eredményezte-e?
1 Bulgária, Cseh Köztársaság, Németország, Horvátország, 
Magyarország, Ausztria, Románia, Szlovénia és Szlovákia.V
A Számvevőszék megállapítja, hogy az intézkedések vég -
rehajtása nyomán vízminőség csak kis mértékben javult. 
A tagállamok jelentős számú víztestet mentesítettek a jó 
állapot elérésére vonatkozó 2015. évi és 2021. évi határidő 
alól. A vízminőség tekintetében értékelt egyes elemek 
terén elért haladást azonban az értékelési módszertan 
elfedheti. A Számvevőszék azt ajánlja, hogy a Bizott -
ság készítsen iránymutatásokat a haladásra vonatkozó 
differenciált jelentéstételről, a tagállamok pedig adjanak 
egyértelmű és hiteles indokolást az általuk megítélt 
mentességekről.
VI
A monitoringrendszerek hiányosságainak következtében 
hiányoznak azon szennyezésnek a típusára és forrásaira 
vonatkozó adatok, amely miatt a víztestek nem érték el 
a jó állapotot. A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 
korlátozott mértékű hozzáadott értéket nyújtottak, mivel 
a tagállamok részéről hiányzott az ambíció a szennyezés 
elleni intézkedések azonosítása terén. Az intézkedések 
a meglévő uniós irányelvek végrehajtására összpontosí -
tottak (az „alapintézkedések” részeként). E tekintetben 
késedelmek tapasztalhatók (pl. a települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelv esetében) vagy pedig nem 
aknázzák ki maradéktalanul az irányelvek kínálta lehető -
ségeket (pl. a nitrátirányelv esetében, amelynek kapcsán 
lehetőség lenne a nitrogénkibocsátások csökkentését 
célzó követelmények további szigorítására).
VII
Az „egyéb alapintézkedések” és a „kiegészítő intézke -
dések” nem fedik le megfelelően az összes szennye -
zési problémát. Hiányoznak a nem kielégítő minőségi 
állapotú víztestekre vonatkozó, célzott intézkedések. 
A szennyvíztisztítás terén különösen hiányzik az egyedi 
kibocsátási határértékeket igénylő települési szennyvíz -
tisztító telepek vagy ipari létesítmények feltüntetése. 
A mezőgazdaság területén a tagállamok tovább szigo -
ríthatnának néhány kölcsönös megfeleltetési előíráson. 
Ezenkívül a foszfor termőföldeken történő használatának 
korlátozása mindezidáig nem képezte megfontolás tár -
gyát. Ezenfelül a mezőgazdasági intézkedések többnyire 
önkéntes jellegűek és nem mindegyikük vezet a vízminő -
ség közvetlen javulásához.
Összefoglaló 10
VIII
A Számvevőszék azt ajánlja, hogy a tagállamok fejlesszék 
monitoringrendszereiket és a vízszennyezési problémák 
diagnosztizálását. Ezáltal lehetővé válik az intézkedések 
nem kielégítő vízminőségű víztestekre való megfelelőbb 
összpontosítása és azoknak a szennyezési problémáknak 
a figyelembevétele, amelyekkel eddig nem megfelelően 
foglalkoztak. A jobb célirányosítás következtében az 
intézkedések minden bizonnyal eredményesebbek lesz -
nek, és a végrehajtási költségek is csökkennek.
IX
Az érvényben lévő végrehajtási mechanizmusok csak 
részben eredményesek, ami az alacsony lefedettség -
nek vagy a szankciók mérsékelt visszatartó hatásának 
tudható be. A Számvevőszék ajánlja, hogy a Bizottság 
értékelje, mi lenne a legjobb mód arra, hogy települési 
szennyvíztisztító telepekre és ipari létesítményekre irá -
nyuló tagállami ellenőrzések tekintetében kötelező krité -
riumokat szabjon meg. Ajánlja továbbá, hogy a Bizottság 
és a tagállamok egymással együttműködve értékeljék 
a mezőgazdaság területén érvényben lévő végrehajtási 
mechanizmusok eredményességét.
X
A mezőgazdaságból származó diffúz szennyezésre 
a „szennyező fizet” elvet csak részben alkalmazzák. 
A települési szennyvíztisztító telepek és az ipari létesít -
mények vízterhelési díjat fizetnek kibocsátásaik után, 
de csak korlátozott számú szennyező anyag tekinteté -
ben. A díj (kibocsátásonként mg/l-ben meghatározott) 
összege tagállamonként jelentősen eltér, és egyik víz -
gyűjtő-gazdálkodási terv sem tartalmazza a díjak vissza -
tartó hatásának elemzését. A Számvevőszék ajánlja, hogy 
a Bizottság nyújtson iránymutatást arról, hogy milyen 
módszerekkel lehetne beszedni a diffúz szennyezés 
területén jelentkező környezeti károk költségeit. Ajánlja 
továbbá, hogy a tagállamok értékeljék a gazdasági eszkö -
zöknek (díjak és adók) a szennyező anyagok kibocsátásá -
tól való visszatartó hatásában rejlő lehetőségeket.
11
 Bevezetés
A víz-keretirányelv és 
a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek
01 
Az uniós vízpolitika fő célja annak bizto -
sítása, hogy az emberek szükségletei és 
a környezet szempontjából Unió-szerte 
elegendő mennyiségű, jó minőségű víz 
álljon rendelkezésre.
02 
Az Európai Parlament és a Tanács 2000-
ben elfogadta a víz-keretirányelvet2, 
amelynek fő célja a jó vízminőség3 2015-
ig történő elérése. Az irányelv a határidő 
(2021-ig, illetve 2027-ig történő) meg -
hosszabbítását, valamint bizonyos felté -
telek mellett a vízminőségre vonatkozó 
kevésbé szigorú követelmények alkalma -
zását is lehetővé teszi.
03 
Az irányelv egy olyan átfogó jogszabály, 
amely a vízpolitika területén korábban 
hatályos jogszabályokat harmonizálta, és 
vízgazdálkodási megközelítése a vízgyűj -
tők ökológiai és hidrológiai egységként 
való kezelésén alapul.04 
Az irányelv végrehajtásának legfonto -
sabb eszköze a vízgyűjtő-gazdálkodási 
terv. 2009 decemberéig minden tag -
államnak el kellett fogadnia ilyen tervet, 
és ennek részeként a területén található 
minden vízgyűjtő kerületre vonatkozó 
intézkedési programot4. A vízgyűjtő-gaz -
dálkodási tervek aktualizált változatait 
2015 decemberéig kellett elfogadni. 
Az EU-ban összesen 42 nemzetközi víz -
gyűjtő található (ilyen a Rajna és a Duna 
vízgyűjtő területe), és 172 nemzeti víz -
gyűjtő-gazdálkodási terv létezik. A víz -
gyűjtő-gazdálkodási terveket nem kell 
a Bizottságnak jóváhagyásra benyújtani.
05 
Az intézkedési programban az egyes 
azonosított víztestek tekintetében 
a víz-keretirányelv célkitűzéseinek 
eléréséhez szükséges intézkedéseket 
kell szerepeltetni. A víz-keretirányelv 
tizenegy irányelv végrehajtását tekinti 
minimumkövetelménynek (az e jelentés 
szempontjából releváns irányelveket az 
1. táblázat  tekinti át). Az ezek végrehaj -
tására szolgáló intézkedések a progra -
mon belül „alapintézkedésnek” minősül -
nek az irányelvben foglalt más kötelező 
intézkedésekkel együtt (lásd: 33. bekez -
dés). A víz-keretirányelv alapján történő 
jelentéstétel (a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek aktualizálásai és az eredmény -
jelentések) nem váltja ki az egyes irány -
elvek alapján szükséges jelentéstételt.2 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2000. október 23-i 
2000/60/EK irányelve 
a vízpolitika terén a közösségi 
fellépés kereteinek 
meghatározásáról (HL L 327., 
2000.12.22., 1. o.).
3 Az irányelv a felszíni 
víztestekre, a felszín alatti 
víztestekre és a védett 
területekre vonatkozik, és 
a vízminőséget a víztestek 
ökológiai állapota és kémiai 
állapota alapján határozza 
meg.
4 Amikor egy tagállam területén 
több különböző vízgyűjtő 
részei megtalálhatók (pl. 
a Cseh Köztársaság 
területének egy része a Duna 
vízgyűjtő medencéjében, egy 
része az Odera vízgyűjtő 
medencéjében, egy része 
pedig az Elba vízgyűjtő 
medencéjében található), 
a terveket valamennyi 
részterületre (vízgyűjtő 
kerületre) nézve ki kellett 
dolgozni.
12 Bevezetés
06 
A Bizottság a tagállamokkal együttmű -
ködve 2001 óta 34, az irányelv végre -
hajtásának számos szempontját lefedő 
útmutatót készített.
07 
Bár a víz-keretirányelv ezeket nem említi, 
vannak a vízminőséggel kapcsolatban 
szerephez jutó további uniós jogszabá -
lyok is (lásd:  2. táblázat ).1. táblázatUniós irányelvek, amelyek végrehajtása minimumkövetelménynek minős ül
Jogalap Jelentőség a  vízminőség szempontjából
A települési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelv1Minden legalább 2000   lakosegyenértékű (LE) agglomerációnak szennyvízgyűjtő rendszerrel kell rendelkeznie, 
illetve egyedi vagy más olyan megfelelő rendszerrel, amely hasonló szinten biztosítja a környezet védelmét.
A legalább 2000 lakosegyenértékű agglomerációknak be kell tartaniuk a biokémiai oxigénigényre (BOI5) és 
a kémiai oxigénigényre (KOI) vonatkozó kibocsátási határértékeket.
Az érzékeny területeken fekvő, legalább 10  000  lakosegyenértékű agglomerációknak a  teljes nitrogénmen y­
nyiségre (Ntot) és a teljes foszformennyiségre (Ptot) vonatkozó kibocsátási határértékeket is be kell tartaniuk, 
kivéve, ha a Ntot és a Ptot esetében az érzékeny terület egészére nézve elérik a minimálisan meghatározott 
csökkentési arányt.
Minden olyan 2000 LE alatti agglomerációban, ahol szennyvízgyűjtő rendszer működik, édesvízbe és folyó­
torkolatba történő kibocsátás esetén megfelelő kezelést kell biztosítani.
Nitrátirányelv2A tagállamoknak monitorozniuk kell a felszíni és a felszín alatti vizeket, valamint ki kell jelölniük a nitrát ­
szennyezés szempontjából veszélyeztetett területeket. A  nitrátok okozta szennyezés csökkentése érdekében 
a tagállamoknak a nitrátszennyezés szempontjából veszélyeztetett területeken kötelező cselekvési terveket 
kell elfogadniuk. Ezenfelül a tagállamoknak ki kell dolgozniuk a helyes mezőgazdasági gyakorlat adott ország 
egész területén önkéntes alapon alkalmazandó szabályzatát.
A környezetszennyezés integrált megelő ­
zéséről és csökkentéséről szóló irányelv 
helyébe lépő, ipari kibocsátásokról szóló 
irányelv3Az ipari létesítmények engedélyeiben foglalt kibocsátási határértékeknek az olyan elérhető legjobb technoló ­
giák alkalmazásán kell alapulniuk, amelyek a környezet magas színvonalú védelmének eléréséhez a legered ­
ményesebb technológiák.
1  A Tanács 1991. május 21-i 91/271/EGK irányelve a települési szennyvíz kezeléséről (HL L 135., 1991.5.30., 40. o.).
2  A Tanács 1991. december 12-i 91/676/EGK irányelve a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről (HL L 375., 
1991.12.31., 1.o.).
3  Az ipari kibocsátásokról szóló, 2010. november 24-i 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 334., 2010.12.17., 17. o.) hatá -
lyon kívül helyezett, a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti 
és tanácsi irányelv (A környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése) (HL L 24., 2008.1.29., 8. o.).
13 Bevezetés
Egy üttműködés a Duna 
vízgyűjtőjében
08 
A Duna vízgyűjtője 19 különböző ország 
területét öleli fel, amelyek közül 11 tag -
állam (lásd: az I. mellékletben  található 
térkép), és 807 827 km2 területével ez az 
Unió legnagyobb vízgyűjtője.
09 
A Duna vízgyűjtőjén 1985-ben kezdődött 
az együttműködés, és 1998-ban hatályba 
lépett a Duna  védelméről szóló egyez -
mény5. Egyik céljaként azt határozták 
meg, hogy a „Szerződő Felek, amennyire 
csak lehetséges, törekednek a fenn -
tartható és méltányos vízgazdálkodás 
céljainak elérésére, beleértve a felszíni és 
a felszín alatti vizek megőrzését, javítá -
sát és ésszerű használatát a vízgyűjtőn”.10 
A Duna védelméről szóló egyezmény 
végrehajtása érdekében 1998-ban 
létrehozták a Duna-védelmi Nemzetközi 
Bizottságot, amely a víz-keretirányelv 
hatálybalépése óta az irányelv valamen y-
nyi határokon átnyúló vonatkozásának 
végrehajtására is platformként szolgál.
11 
2011-ben a Tanács jóváhagyta a Bizott -
ság által a Tanács kérésére benyújtott, 
a Duna régióra vonatkozó uniós straté -
giát. Ez többek között a vízminőséggel is 
foglalkozik.5 14 ország rendelkezik 
2000 km2-nél nagyobb 
vízgyűjtő területtel (közülük 
kilenc tagállam, öt pedig nem). 
Az egyezmény szerződő felei 
ezek az országok, valamint az 
Európai Unió.2. táblázatA vízminőség kapcsán szerephez jutó egyéb uniós irányelvek és rendeletek
Jogalap Jelentőség a  vízminőség szempontjából
A mosószerekről szóló rendelet1A mosószerek tartalmaznak egy fontos szennyező anyagot, a foszfort.  
2013. június 30 ­tól, illetve 2017. július 1 ­jétől kezdődően nem megengedett a meghatározottnál több 
foszfort tartalmazó fogyasztói mosószerek és automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogató ­
szerek forgalomba hozatala.
A peszticidekről szóló irányelv2A tagállamoknak 2012. november 26 ­ig kellett elfogadniuk és a Bizottságnak bejelenteniük a peszticid ­
használat emberi egészséget és környezetet érintő kockázatának és hatásának csökkentésére szolgáló 
intézkedéseket tartalmazó cselekvési terveket.
1  Az Európai Parlament és a Tanács 2012. március 14-i 259/2012/EU rendelete a 648/2004/EK rendeletnek a fogyasztói mosószerekben és az 
automata mosogatógépekhez való fogyasztói mosogatószerekben használt foszfátok és más foszforvegyületek tekintetében történő módo -
sításáról (HL L 94., 2012.3.30., 16. o.).
2  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. október 21-i 2009/128/EK irányelve a peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi 
fellépés kereteinek meghatározásáról (HL L 309., 2009.11.24., 71. o.).
14 Bevezetés
A szennyezés fő típusai és 
forrásai a Duna 
vízgyűjtőjében
12 
A Duna-védelmi Nemzetközi Bizottság – 
a tagállamok által elfogadott nemzeti 
vízgyűjtő-gazdálkodási terveken túl -
menően – 2009-ben a Duna teljes víz -
gyűjtő területére vonatkozó vízgyűjtő-  
gazdálkodási tervet6 tett közzé. E terv és 
a Duna vízgyűjtőjére vonatkozó elemző 
jelentés 2013. évi aktualizált változata7 
többféle, a vízminőségre hatást gyakorló 
nemzetközi jelentőségű szennyezés -
típust azonosított (lásd:  3. táblázat ).6 A Duna vízgyűjtőjére 
vonatkozó kerületi vízgyűjtő-
gazdálkodási terv, a végleges 
változat kelte: 
2009. december 14.
7 A Duna vízgyűjtőjére 
vonatkozó elemző jelentés 
2013. évi aktualizált változata, 
a végleges változat kelte: 
2014. október 18.3. táblázatA szennyezés típusai és forrásai a Duna vízgyűjtőjén
A szennyezés fajtái A szennyezés forrásai
Szerves szennyezés  
(nem toxikus szerves anyagok)A szerves szennyezés fő kibocsátói pontszerű források: az agglomerációkból (háztartásokból) és ipari 
létesítményekből származó szennyvíz, és különösen az összegyűjtött, de nem kezelt szennyvíz, illetve a nem 
megfelelően kezelt szennyvíz.
Tápanyagok okozta szennyezés  
(nitrogén és foszfor)A tápanyagok okozta szennyezés nagyrészt diffúz forrásokból ered (a teljes nitrogénkibocsátás 89% ­a és 
a teljes foszforkibocsátás 78% ­a2); ilyenek a mezőgazdasági területekről (műtrágyák vagy szerves trágya 
alkalmazásából3 és légköri lerakódásból), a talajerózióból és a felületi vízelfolyásból származó kibocsátások.
Veszélyes anyagok1 okozta szennyezésEzek a toxikus anyagok egyaránt származhatnak pontforrásokból (települési és ipari szennyvíz) és diffúz for ­
rásokból (felületi vízelfolyás, peszticidek alkalmazása a mezőgazdaságban, szennyezett területek és bányák).
Hidromorfológiai változásokEzek a változások a folyó és az élőhelyek folytonosságának megszakadásához, az egymás melletti vizes élő ­
helyek és árterületek egymástól való elszakadásához, valamint az áramlás mennyiségében és feltételeiben 
beálló változásokhoz vezetnek. E változások okai főként vízi erőművek, hajózási műtárgyak és az árvízvédel ­
mi infrastruktúra.
1  A víz-keretirányelv megadja az úgynevezett elsőbbségi anyagok és egyéb szennyező anyagok jegyzékét (eredetileg 33 anyag vagy anyagcso -
port, számuk később 45-re emelkedett), amelyek közül egyesek elsőbbségi veszélyes anyagoknak minősülnek. A veszélyes anyagok körébe 
tartoznak például a peszticidek, a fémek és a gyógyszerek.
2 A Duna vízgyűjtőjében fennálló, hosszú távon (2000–2008) átlagos hidrológiai feltételek becslése alapján.
3  A szennyező anyagok (például a műtrágyák) az eső, a talajba való beszivárgás és a felszíni vízelfolyás révén szivárognak be a felszíni vagy 
felszín alatti vizekbe.
Forrás:  A Duna vízgyűjtőjére vonatkozó elemző jelentés 2013. évi frissítése.
15 Bevezetés
Az uniós vízpolitika 
végrehajtásához 
rendelkezésre álló uniós 
eszközök
13 
Az Unió pénzügyi források biztosításával, 
valamint jogi és szabályozási eszközök -
kel támogatja vízpolitikáját. Az uniós 
költségvetésből származó fő finanszíro -
zási források a következők:
– az Európai Regionális Fejlesztési 
Alap és a Kohéziós Alap: a 2007–
2013-as programozási időszakban 
előirányzott forrásokat zömmel 
a szennyvíz területére tartozó 
infrastrukturális projektekre fordí -
tották. Azok az egyéb beavatkozási 
területek, amelyeken pozitív hatás 
gyakorolható a vízminőségre, a kö -
vetkezők: a környezetszennyezés 
integrált megelőzése és csökkenté -
se, valamint az ipari és szennyezett 
területek rehabilitációja;
– az Európai Mezőgazdasági Vidék -
fejlesztési Alap: a vidékfejlesztési 
programokban szereplő számos 
intézkedés gyakorolhat közvetlen 
vagy közvetett hatást a vízminő -
ségre. A potenciálisan közvetlen 
hatású intézkedésekre példaként 
szolgálnak az agrár-környezetvédel -
mi kifizetések. Ezeket olyan mező -
gazdasági termelőknek ítélik oda, akik önkéntes jelleggel a kötelező 
jogszabályokon túlmenő agrár-kör -
nyezetvédelmi kötelezettségeket 
vállalnak.
14 
A 4. táblázat  az azon tagállamok részére 
előirányzott uniós hozzájárulást mu -
tatja be, amelyek területe részben vagy 
teljes egészében a Duna vízgyűjtőjében 
található.
15 
Az 1. és 2. táblázatban  említett irány -
elvek és rendeletek mellett a kölcsönös 
megfeleltetési mechanizmus az alkal -
mazott fő jogi eszköz. E mechanizmus 
a közös agrárpolitika keretében a mező -
gazdasági termelőknek teljesített köz -
vetlen kifizetéseket és a vidékfejlesztési 
programok alapján nyújtott számos 
kifizetést i. a környezetre, az élelmiszer-  
biztonságra, az állat- és növényegész -
ségügyre vonatkozó szabályoknak, 
az úgynevezett jogszabályban foglalt 
gazdálkodási követelményeknek (JFGK) 
való megfeleléshez, és ii. a mezőgazda -
sági terület helyes mezőgazdasági és 
környezeti állapotának biztosításához, 
az úgynevezett HMKÁ-előírásoknak való 
megfeleléshez köti8. Az előírások és kö -
vetelmények nem teljesítése a mezőgaz -
dasági termelőnek odaítélt támogatási 
összegek csökkentését eredményezheti.8 A 2007–2013-as programozási 
időszakban 18 JFGK és 
15 HMKÁ-előírás volt 
hatályban.4. táblázatA 2007–2013-as programozási időszakra előirányzott uniós hozzájárulás 
(2014.12.31-i állapot)1
Finanszírozási forrás Beavatkozási terület Összeg (milliárd  euró)
Európai Regionális Fejlesztési Alap és Kohéziós Alap Szennyvíz 6,35
Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap Agrár ­környezetvédelmi kifizetések 6,392
1  Az összegek arra a kilenc tagállamra vonatkoznak, amelyek területéből több mint 2000 km2 a Duna vízgyűjtőjén belül fekszik.
2  Németország esetében a figyelembe vett összeg arra a két tartományra vonatkozik, amelyek a Duna vízgyűjtőjében találhatók (Baden-Würt -
temberg és Bajorország).
Forrás: Az Európai Regionális Fejlesztési Alap/Kohéziós Alap esetében az Infoview bizottsági adatbázis, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejleszté -
si Alap esetében pedig a 2014-es pénzügyi végrehajtási jelentések.
16
 Az ellenőrzés hatóköre 
és módszere
16 
Ezen ellenőrzés keretében a Számvevő -
szék azt értékelte, hogy a víz-keretirány -
elv tagállamok általi végrehajtása a víz -
minőség javulását eredményezte-e.
17 
Az ellenőrzés a Duna-medence felső, 
középső és alsó részén elterülő négy 
tagállam (a Cseh Köztársaság, Magyar -
ország, Románia és Szlovákia9) felszíni 
vizeinek minőségére összpontosult, és 
három fő szemponttal foglalkozott: az 
agglomerációkból, az ipari létesítmé -
nyekből és a mezőgazdaságból szárma -
zó szennyezéssel.
18 
A Számvevőszék a következő három 
kérdésre kereste a választ:
a) Megfelelően célzottak voltak-e 
a 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben foglalt intézkedések, 
valamint típusukat és terjedelmüket 
tekintve alkalmasak voltak-e a jó víz -
minőség 2015-re történő elérésének 
biztosítására?
b) A tagállamok által alkalmazott intéz -
kedések és eszközök megfelelők-e 
a szennyvízben található szennyezés 
csökkentésére?
c) A tagállamok által alkalmazott intéz -
kedések és eszközök megfelelők-e 
a mezőgazdaságból származó diffúz 
szennyezés csökkentésére?19 
A tagállami helyszíni vizsgálatokra 
2013 márciusa és 2014 januárja között 
került sor. E jelentés különböző szakasza -
iban feltüntetésre került, hogy az össze -
gyűjtött különféle adatok mely idősza -
kokra vonatkoznak. A dokumentumalapú 
ellenőrzések és elemzések 2014 januárja 
után is folytatódtak, különösen a víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervek (konzultá -
ció10 céljából 2014. decembertől kezdő -
dően közzétett) aktualizált változatainak 
és a 2015-ben jóváhagyott új vidékfej -
lesztési programoknak (2014–2020-as 
programozási időszak) a figyelembevé -
tele érdekében.
20 
A víztestekre hidrológiai és/vagy mor -
fológiai változások és más szennyezési 
típusok is hatással lehetnek, amelyek 
megakadályozzák a jó vízminőség eléré -
sét. Ezekre az ellenőrzés hatóköre nem 
terjedt ki.
21 
A Számvevőszék már közzétett a kap -
csolódó területekre vonatkozó más 
különjelentéseket11.9 A Cseh Köztársaság egy része, 
Szlovákia nagy része, valamint 
Románia és Magyarország 
egésze a Duna-medencében 
terül el. E tagállamok (km2-ben 
kifejezett) összterülete a Duna 
vízgyűjtőjének körülbelül felét 
(49,4%) teszi ki.
10 A tagállamoknak 
2015 decemberéig el kellett 
fogadniuk a második 
vízgyűjtő-gazdálkodási tervet. 
A víz-keretirányelv szerint 
a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek tervezeteit konzultációs 
eljárás keretében meg kell 
vitatni az irányelv 
végrehajtásában érdekelt 
felekkel.
11 Az „Eredményesen működik-e 
a kölcsönös megfeleltetés?” 
című 8/2008. sz. különjelentés; 
a „Megfelelő-e az agrár-
környezetvédelmi 
támogatások rendszerének 
kialakítása és irányítása?” című 
7/2011. sz. különjelentés; „Az 
egységes támogatási rendszer 
(SPS): a hatékony és 
eredményes pénzgazdálkodás 
tökéletesítése érdekében 
kezelendő problémák” című 
5/2011. sz. különjelentés; „Az 
uniós vízpolitika 
célkitűzéseinek integrálása 
a KAP-ba: részleges siker” 
című, 4/2014. sz. különjelentés 
és az „Uniós finanszírozású 
települési szennyvíztisztító 
telepek a Duna-medencében: 
a tagállamoknak további 
segítségre van szükségük az 
uniós szennyvíz-politikai célok 
eléréséhez” című, 
2/2015. sz. különjelentés 
(http://eca.europa.eu ).
17
 Észrevételek
Vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek mint a jó 
vízminőség 2015-ig 
történő elérésének 
eszközei
22 
A víz-keretirányelv szerint a tagállamok -
nak nemzeti vízmegfigyelési hálózatuk 
eredményeinek felhasználásával értékel -
niük kell a vízminőséget. Az értékelésre 
a víztestek szintjén kerül sor12, a víz-  
keretirányelvben megadott szabályokon 
belül a tagállamok által meghatározott 
rendszerek és módszerek alapján. A víz -
minőség mérésének két összetevője van:
– ökológiai állapot/potenciál13: 
a tagállamoknak különféle ténye -
zők – úgynevezett vízminőségi 
elemek – figyelembevételével kell 
elvégezniük az elemzést: ezek közé 
biológiai elemek (például a vízi flóra 
és a halfauna) hidromorfológiai ele -
mek, valamint kémiai és fizikai-ké -
miai elemek14 tartoznak. Ez utóbbiak 
a következők: szerves szennyezés 
(amelyet a biokémiai oxigénigény 
[BOI5] és a kémiai oxigénigény [KOI] 
paraméter mér), tápanyagviszonyok 
és egyes kiválasztott kémiai anya -
gok15. Az osztályozás a következő öt 
kategória szerint történik: kiváló, jó, 
mérsékelt, gyenge és rossz;
– kémiai állapot: a tagállamoknak 
értékelniük kell, hogy betartották-e 
az uniós jogszabályban meghatáro -
zott anyagokra vonatkozó környe -
zetminőségi előírásokat16 (vagyis 
a 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek esetében 41 elsőbbségi 
anyagot vagy anyagcsoportot kellett 
értékelni). Az osztályozás eredménye 
„jó” vagy „nem teljesül” minősítés 
lehet.23 
Az ökológiai állapot általános osztá -
lyozását az egyes megfigyelt minőségi 
elemek közül a leggyengébb határozza 
meg. Hasonlóképpen, a kémiai állapot 
is csak akkor minősíthető „jónak”, ha 
az összes anyagra vonatkozó előírások 
teljesülnek. Ez a szabály az „egy mindent 
visz” elvként ismert. E szabály alkalma -
zása elfedheti az egyes minőségi elemek 
terén elért előrelépést.
24 
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervnek 
információkat kell tartalmaznia azokról 
a szennyezési forrásokról, amelyeknek 
a víztestek ki vannak téve, az állapot ér -
tékeléséről és a jó vízminőség elérése ér -
dekében végrehajtandó intézkedésekről, 
valamint azok összköltségéről. A tervek -
nek tartalmazniuk kell annak indokolását 
is, ha valamely víztest esetében mentes -
séget adtak a jó vízminőség elérésére 
vonatkozó határidő alól (az első határidő 
2015, lásd: 2. bekezdés).12 A víz-keretirányelv 
II. melléklete szerint 
a tagállamoknak 
azonosítaniuk kellett a felszíni 
víztesteket és a felszín alatti 
víztesteket.
13 Az olyan víztestek esetében, 
amelyek fizikai szerkezetét 
különféle felhasználások, 
például a hajózás, az 
árvízvédelem, vízenergia 
termelése és a mezőgazdaság 
érdekében jelentősen 
módosították, nem 
megvalósítható és gazdasági 
szempontból nem is kívánatos 
e felhasználások 
megszüntetése és a fizikai 
átalakítások felszámolása. 
A jelentősen módosított 
víztestek esetében ezért az 
irányelv nyomán nem az 
állapotot, hanem a potenciált 
kell értékelni.
14 A víz-keretirányelv 
X. mellékletében feltüntetett 
elsőbbségi anyagokra 
vonatkozó környezetminőségi 
előírások meghatározása 
uniós szinten történik. A többi 
anyag esetében 
a tagállamokra hárul 
a környezetminőségi előírások 
meghatározása.
15 A tagállamoknak kellett 
kiválasztaniuk az érintett 
vízgyűjtő szempontjából 
különösen fontosnak tekintett 
szennyező anyagokat.
16 Egy bizonyos anyag vagy az 
anyagok egy csoportjának 
koncentrációja a vízben, 
üledékben vagy biótában, 
amelyet az emberi egészség 
és a környezet védelme 
érdekében nem szabad 
meghaladni.
18 Észrevételek
25 
A Számvevőszék a következőket 
vizsgálta:
– a tagállamok által végrehajtott intéz -
kedések eredményeképpen javult-e 
a felszíni vizek minősége;
– a 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben minden egyes víztest ese -
tében azonosították-e a szennyezési 
forrásokat;
– a 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben azonosított intézkedések 
megfelelően kezelik-e az azonosított 
szennyezési forrásokat;
– a tagállamok víztestjeik többségét 
illetően törekedtek-e a 2015. évi 
határidő teljesítésére;
– hozott-e a Bizottság intézkedést 
olyan esetekben, ha nem tartott 
megfelelőnek valamely 2009. évi 
vízgyűjtő-gazdálkodási tervet.A víztestek ökológiai és 
kémiai állapotában kevés 
javulás állt be
26 
Az 1. és a 2. ábra  a 2009. évi vízgyűjtő-  
gazdálkodási tervek17 és a 2015. évi 
tervezetek között a négy felkeresett 
tagállamban a felszíni víztestek ökológiai 
és kémiai állapotában beállt változásokat 
mutatja be.17 A Cseh Köztársaság 
esetében – amelynek csak egy 
része fekszik a Duna vízgyűjtő 
területén – a Dunára (és a Dyje 
és Morava részvízgyűjtőkre) 
vonatkozó vízgyűjtő-
gazdálkodási tervre 
hivatkozunk.1. ábraA 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben és a 2015. évi tervezetekben 
ismertetett ökológiai állapot/potenciál (a felszíni víztestek teljes számának %-ában 
kifejezve)
Forrás:  A tagállamok által a WISE útján és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 2015. évi tervezetében megadott információk.
1  A WISE (európai vízügyi információs rendszer) a vízügyi kérdésekre vonatkozó, uniós intézmények által gyűjtött adatok és információk széles 
körét biztosítja.0%20%40%60%80%100%
Cseh Köztársaság
2009 2009 2009 2015 2015 2015Magyarország Románia
2009 2015SzlovákiaNem minősített
Gyenge vagy rossz
Mérsékelt
Jó vagy kiváló2%
12%62%
24%2%
26%32%
40%39%
9%22%
30%22%
13%26%
38%2%1% 2%
59%39% 33%
64% 63%55%34%
36%3%9%
19 Észrevételek
27 
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben 
található adatok alapján a vízminőség 
állapotában beállt változások nem tűn -
nek jelentősnek, és a jó állapot elérésére 
meghatározott 2015. évi határidőt nem 
tartották be. A jó vagy kiváló ökológi -
ai állapottal/potenciállal rendelkező 
víztestek száma csak kis százalékkal nőtt; 
a növekedés a Cseh Köztársaság eseté -
ben volt a legnagyobb. A kémiai állapo -
tot illetően a helyzet a Cseh Köztársaság -
ban romlott. Magyarországnak sikerült 
jelentősen csökkentenie az ismeretlen 
állapotú víztestek számát, ami magya -
rázza a „jó” vagy „nem teljesül” kémiai 
állapottal rendelkező víztestek számának 
növekedését.Az átfogó adatok hiánya 
rontotta a szennyezési 
források víztestek szintjén 
történő azonosítását
28 
A monitoringadatok hiánya miatt a tag -
államok állapotértékeléseiket részben 
közvetett módszerekre, így kockázate -
lemzésre és becslésre alapozták, ami az 
állapot osztályázását tekintve hatással 
van a megbízhatóság fokára. Jóllehet Ro -
mánia és Szlovákia a 2009. évi tervekben 
nagy számú „jó” és „kiváló” besorolású 
víztesttel rendelkezik (lásd:  1. és 2. ábra ), 
az osztályozás megbízhatósága jelentős 
számú víztest esetében alacsony. Minél 
alacsonyabb az állapot osztályozásá -
nak megbízhatósága, annál nehezebb 
a helyzet orvoslására szolgáló megfelelő 
intézkedések azonosítása.2. ábraA 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben és a 2015. évi tervezetekben 
ismertetett kémiai állapot (a felszíni víztestek teljes számának %-ában kifejezve)
Forrás:  A tagállamok által a WISE útján és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 2015. évi tervezetében megadott információk.0%20%40%60%80%100%
Ismeretlen
Nem teljesül 
Jó
2009 2009 2009 2015 2015 2015Magyarország Románia
2009 2015Szlovákia Cseh Köztársaság67%2%
31%
94%49%
51%
3%3%25%29%46%7%
93%6%2%
95% 92%97%5% 3%
20 Észrevételek
29 
Az ökológiai állapot tekintetében 
értékelt, meghatározott fizikai-kémiai 
anyagok száma (lásd: 22. bekezdés) szin -
tén jelentős tagállamonkénti eltéréseket 
mutat (Magyarországon négy, a Cseh 
Köztársaságban pedig több mint 80), 
ami egyes esetben annak tudható be, 
hogy azokat nem azonosították megfe -
lelően. Ez a víztestek túlzottan optimista 
besorolásához vezethet.
30 
A II. melléklet  ismerteti azoknak a víz -
testeknek a százalékarányát, amelyek 
pontszerű és diffúz forrásokból szár -
mazó szennyezésnek vannak kitéve, 
valamint azoknak a víztesteknek a szá -
zalékarányát, amelyek a szerves anyagok 
feldúsulásának, a tápanyagok feldúsulá -
sának és elsőbbségi anyagok vagy más 
meghatározott szennyező anyagok általi 
szennyezésnek vannak kitéve.
31 
A Számvevőszék elemzése kimutatta, 
hogy nem elégségesek a 2009-es víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervekben víztes -
tenként ismertetett információk18: nem 
mindig jelzik, hogy a szerves szennyezés 
(BOI5 és KOI), a tápanyagok (nitrogén és 
foszfor), a fizikai-kémiai anyagok és az 
elsőbbségi anyagok, valamint a peszti -
cidek jelentenek-e problémát az érintett 
víztest vízminősége szempontjából.32 
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben 
ugyanilyen hiányosságok és nehézsé -
gek állnak fenn a szennyezési forráson -
ként rendelkezésre álló információkat 
illetően:
– ami a pontszerű szennyezési forráso -
kat illeti (úgymint települési szenny -
víztisztító telepek), az adathiány 
különösen a fizikai-kémiai anyagok 
és elsőbbségi anyagok bevezetésére 
vonatkozóan jelentkezik. A legtöbb 
információ a települési szennyvíz -
tisztító telepekről származó szerves 
és tápanyag-kibocsátások tekinteté -
ben állt rendelkezésre;
– diffúz szennyezés esetében a kü -
lönféle források részesedésének 
kiszámítása (műtrágya-felhasználás, 
erózió, légköri lerakódás stb.) ne -
hézségekbe ütközik, ezért a becslé -
sek főként statisztikai modelleken 
alapultak;
– a szennyezett területeket és hulla -
dékfeldolgozókat illetően a források 
jelentőségéről semmiféle számszerű 
adat nem állt rendelkezésre.
A vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben azonosított 
intézkedések nem 
elégségesek a szennyezési 
források megfelelő 
kezeléséhez
33 
A víz-keretirányelv alapján történő je -
lentéstételről szóló, 2009. évi 21. számú 
útmutató szerint a tagállamoknak víz -
gyűjtő-gazdálkodási terveikben a követ -
kező három kategóriára bontva kellett 
ismertetniük intézkedéseiket: „alapintéz -
kedések” (az uniós irányelvek végrehaj -
tásához szükséges intézkedések), „egyéb 
alapintézkedések” (a víz-keretirányelvvel 
pótlólagosan bevezetett intézkedések19) 
és a „kiegészítő intézkedések”.18 Ez nem zárja ki, hogy tagállami 
szinten rendelkezésre állnak 
további információk, 
amelyeket azonban 
a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben nem ismertettek.
19 Ezeknek részét képezik i. 
a pontszerű szennyezési 
forrásból származó 
bevezetések tekintetében az 
előzetes szabályozásra vagy az 
előzetes engedélyeztetésre, 
illetve általánosan kötelező 
szabályok alapján történő 
nyilvántartásba vételre 
vonatkozó követelmények, ii. 
a diffúz források tekintetében 
a szennyező anyagok 
bevezetését megelőző vagy 
szabályozó intézkedések, 
valamint iii. a vízszolgáltatások 
költségeinek megtérülése 
érdekében célszerűnek tartott 
intézkedések.
21 Észrevételek
34 
A négy tagállam 2009. évi vízgyűjtő-gaz -
dálkodási terveiből általánosan hiányoz -
tak az „alapintézkedések” végrehajtá -
sától várt eredményekre és a jó állapot 
eléréséhez szükséges további intézke -
dések iránti, ebből következő igényre 
vonatkozó információk.
Az agglomerációkból származó 
szennyezés: a telep ülési 
szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelven túlmenő intézkedések 
nem vesznek figyelembe néhány 
fontos szempontot
35 
Az agglomerációkból származó szennye -
zés kezelésére szolgáló „alapintézkedés” 
a települési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelv végrehajtása (lásd:  1. táblázat ).
36 
Az „egyéb alapintézkedések” és a „ki -
egészítő intézkedések” vonatkozásá -
ban a Számvevőszék a négy tagállam 
2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
terveiben a következő hiányosságokat 
azonosította:
– a 2000 LE alatti agglomerációk ese -
tében a Cseh Köztársaság, Magyar -
ország és Szlovákia vízgyűjtő-  
gazdálkodási tervei nem tüntették 
fel, hogy ezen agglomerációk közül 
a vízminőség szempontjából hány 
fontos, és igényel emiatt külön 
intézkedéseket;– a víztestek vízminőségi helyzete 
olyan kibocsátási határértékek 
meghatározását teheti szükségessé, 
amelyek túlmutatnak a települési 
szennyvíz kezeléséről szóló irányelv 
követelményein (lásd:  III. melléklet ). 
A nemzeti jogi rendelkezésekben 
meghatározott kibocsátási határ -
értékek megfelelőségének felülvizs -
gálatáról Magyarország és Románia 
esetében már volt szó. A Cseh 
Köztársaság nem vett fel ilyen 
intézkedéseket, mivel a törvény -
ben meghatározott határértékeket 
2007-ben, azaz röviddel a vízgyűjtő-  
gazdálkodási terv jóváhagyása előtt 
frissítették. Magyarország esetében 
nem adták meg az intézkedés ható -
körét. Románia esetében a terv jelzi, 
hogy korlátozott számú agglomerá -
cióban szigorúbb határértékekre 
van szükség, de nem egyértelmű, 
hogy ez elegendő-e a fontos szerves 
és tápanyag-szennyezésnek kitett 
valamennyi víztest lefedéséhez;
– a tagállamok csak részlegesen 
foglalkoztak az esővíz kezelésének 
kérdésével. Mind az erős esőzés 
alatt – a csatornahálózat és/vagy 
a tisztító telep kapacitásának 
elégtelenségekor – bekövetkező 
túlfolyások, mind pedig a települési 
esővíz-elvezetés20 vízszennyezéshez 
vezethet. Magyarország felvett egy 
külön intézkedést, amely főként egy 
nemzeti esővíz-kezelési terv létreho -
zásából állt, Románia pedig azono -
sította azokat az agglomerációkat, 
amelyekben esővíz-gyűjtő rendsze -
rekre van szükség. Egyetlen terv sem 
tartalmazott azonban a túlfolyások 
kezelését célzó intézkedéseket21;20 Mivel a települési területeken 
rengeteg a nem vízáteresztő 
felület, az esőből és 
a hóolvadásból származó víz 
nem tud beszivárogni 
a talajba, és ezért a víz 
mindenfajta szennyező 
anyagot magával sodorva 
folyik el.
21 A Számvevőszék 
a 2/2015. sz. különjelentésben 
(53. és 55. bekezdés) 
megállapította, hogy 
általánosan hiányoznak 
a túlfolyások mennyiségére és 
szennyezési paramétereire 
vonatkozó információk. 
Ezenfelül a Cseh 
Köztársaságban, 
Magyarországon és 
Romániában nincsenek 
jogszabályi előírások 
a túlfolyások elfogadható 
számára és volumenére, illetve 
a hígítási arányra 
vonatkozóan. Szlovákiában 
vannak érvényben ilyen 
előírások, amelyek a túlfolyási 
tározók szükséges méretét is 
meghatározzák. 
A túlfolyásoknak azonban sem 
a volumenét, sem a hígítási 
arányát nem kell monitorozni.
22 Észrevételek
– a 90-es évek vége óta egyre inkább 
elismert probléma a vízminőséggel 
összefüggésben a mikro-szennyező -
anyagok jelenléte. Mikro-szennyező -
anyagok jellemzően gyógyszerek -
ben, testápoló termékekben és 
élelmiszer-adalékanyagokban talál -
hatóak. A négy tagállam 2009. évi 
vízgyűjtő-gazdálkodási tervében 
a mikro-szennyezőanyagok kérdé -
sével annak növekvő jelentősége 
ellenére sem foglalkozott. A problé -
ma megoldásához rendelkezésre álló 
intézkedések a következők: i. a szen y-
nyezés megelőzése/csökkentése az 
előfordulási helyen („a forrásnál”) és 
ii. a szennyezett víz tisztítása („folya -
matvégi” intézkedések).
Ipari létesítményekből 
származó szennyezés: a célzott 
intézkedések hiánya
37 
Az ipari létesítményekből származó 
szennyezés kezelésére szolgáló „alapin -
tézkedés” az ipari kibocsátásokról szóló 
irányelv végrehajtása (lásd:  1. táblázat ).
38 
Az „egyéb alapintézkedések” és a „ki -
egészítő intézkedések” vonatkozásá -
ban a Számvevőszék a négy tagállam 
2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
terveiben a következő hiányosságokat 
azonosította:
– a veszélyes anyagokból származó 
szennyezés csökkentése érdekében 
a víztestek jó ökológiai és kémiai 
állapotának elérését akadályozó 
anyagokra irányuló intézkedésekre 
van szükség. Ennek ellenére a négy 
tagállam egyike sem rendelke -
zett konkrét anyagokra irányuló 
intézkedésekkel;– jóllehet mind a négy tagállam felvett 
a szennyezett területek és/vagy 
hulladékfeldolgozók rehabilitáció -
jára vonatkozó intézkedéseket, csak 
a Cseh Köztársaság és Szlovákia 
tervei azonosítottak a vízminőség 
szempontjából kockázatosnak 
tartott területeket. A Számvevőszék 
mindazonáltal megállapította, hogy 
a kiválasztott területek nem feltétle -
nül azonosak a kármentesítési straté -
giáért felelős nemzeti szervek által 
kármentesítés szempontjából priori -
tásként megjelölt területekkel22.
A mezőgazdaságból származó 
szennyezés: a nitrátirányelven 
túlmutató intézkedések 
nagyrészt önkéntes jellegűek
39 
A mezőgazdaságból származó szen y-
nyezés kezelésére szolgáló „alapintéz -
kedés” a nitrátirányelv végrehajtása 
(lásd:  1. táblázat ).
40 
Az „egyéb alapintézkedések” és „kie -
gészítő intézkedések” vonatkozásában 
a négy tagállam vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervei főként a vidékfejlesztési progra -
mok hatálya alá tartozó intézkedésekre 
hivatkoztak, amelyek keretében a me -
zőgazdasági termelők vállalhatják, hogy 
a kötelező jogszabályokon túlmutató 
intézkedésekben vesznek részt (például 
a nitrátirányelvben foglaltaknál szigo -
rúbb műtrágyázási szabályok). Ezek az 
intézkedések azonban csak önkéntes 
jellegűek, és így előfordulhat, hogy nem 
ölelik fel azokat a területeket, amelyeken 
a legjelentősebb a vízszennyezés (lásd 
még: 145–157. bekezdés)23.22 A Számvevőszék „Az uniós 
strukturális intézkedések 
sikeresen támogatták-e az 
ipari és katonai barnamezős 
területek rehabilitációját?” 
című, 
23/2012. sz. különjelentésben 
számos akadályra hívta fel 
a figyelmet, amelyek gátolják 
a területek rehabilitálásával 
kapcsolatos prioritások 
felállítását (például 
a szennyezett területekre 
vonatkozó teljes körű és 
megfelelő nyilvántartások 
hiánya) (lásd: 37–44. bekezdés) 
(http://eca.europa.eu ).
23 Ezzel összefüggésben a  Water 
Quality and Agriculture: 
Meeting the Policy Challenge  
(Vízminőség és 
mezőgazdaság: megfelelés 
a politikai kihívásnak) címmel, 
2012-ben közzétett OECD-
dokumentum megemlíti, 
hogy a mezőgazdaságban 
a vízminőség fenntartható 
kezelése kihívásainak való 
megfeleléshez magas szintű 
politikai elkötelezettség 
szükséges.
23 Észrevételek
41 
A Számvevőszék a négy tagállam 
2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási ter -
veiben a következő hiányosságokat is 
azonosította:
– jóllehet a diffúz szennyezésből szár -
mazó foszfor jelentős szerepet ját -
szik a víztestek tápanyagokkal való 
szennyezésében, egyik programban 
sem szerepeltek a termőföldeken 
alkalmazott foszfor mennyiségének 
(kg/ha) csökkentésére közvetlenül 
irányuló intézkedések24;
– a Cseh Köztársaság, Magyarország és 
Románia intézkedési programjában 
szerepeltek a foszforszennyezéshez 
jelentősen hozzájáruló erózió csök -
kentésére irányuló intézkedések. 
Magyarországon mindazonáltal az 
intézkedés a helyes mezőgazdasági 
és környezeti állapot elérését bizto -
sító, vonatkozó előírásra hivatkozik 
(lásd:  3. háttérmagyarázat ), a Cseh 
Köztársaság és Románia programjá -
ban pedig nem szerepelnek részle -
tek arra vonatkozóan, hogy miként 
kell végrehajtani az intézkedéseket;
– a peszticidek felhasználásának csök -
kentésére irányuló intézkedéseket 
mind a négy tagállam intézkedési 
programja megemlítette. Az in -
tézkedések azonban nem voltak 
egyértelműek, vagy pedig a pesztici -
dekről szóló irányelv előírása szerint 
a növényvédő szerekkel kapcsolatos, 
2012. november 26-ig elfogadandó 
és a Bizottság számára bejelenten -
dő cselekvési tervekre hivatkoztak 
(lásd:  2. táblázat ).Hiányoznak az intézkedések 
finanszírozására vonatkozó 
érdemi információk
42 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben meghatározott intézkedések 
tekintetében nem minden esetben adtak 
meg költségbecslést. A négy tagállam 
esetében csak részlegesek voltak a fi -
nanszírozás forrásaira és rendelkezésre 
állására vonatkozó információk.
43 
Az intézkedések költségeire és várt 
eredményeire vonatkozó információk 
hiánya (lásd: 34. bekezdés) hátráltatja 
a legköltséghatékonyabb intézkedések 
azonosítását.
44 
Csak elvétve fordultak elő az uniós 
programokon kívül nyújtott finanszíro -
zási formák. A főbb uniós finanszírozási 
forrásokat az Európai Regionális Fej -
lesztési Alap/Kohéziós Alap, valamint az 
Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési 
Alap útján társfinanszírozott programok 
jelentik. Az e programokban meghatá -
rozott prioritások és pénzügyi kiutalások 
a vízminőség terén elért haladást is befo -
lyásolják. A prioritásokat és projekteket 
jóváhagyó szervek és a vízgyűjtő-gazdál -
kodási tervek intézkedési programját jó -
váhagyó szervek közötti összehangolást 
azonban nem mindig sikerült megvalósí -
tani (lásd még: 38. bekezdés).24 A műtrágyák különösen 
a következők közül egy vagy 
több hatóanyagot 
tartalmaznak: nitrogén, 
foszfor és kálium.
24 Észrevételek
A Bizottság szorosan nyomon 
követi a fejleményeket, 
de a javulás a tagállamok 
intézkedési hajlandóságán 
múlik
47 
A Bizottságnak nem feladata a tagálla -
mok által elfogadott vízgyűjtő-gazdál -
kodási tervek jóváhagyása. Ha azonban 
valamely tagállam nem tesz eleget az uniós jogszabályoknak, a Bizottságnak 
hatásköre van kötelezettségszegési eljá -
rás indítására, és végső esetben az ügy 
Európai Bíróság elé terjesztésére. A Bi -
zottság 2008-ban bevezette az EU-Pilot 
program keretében alkalmazott infor -
mális eljárásként ismert eljárást, amely 
a probléma megoldásának első lépcső -
jében arra tett kísérlet, hogy lehetőség 
szerint a hivatalos kötelezettségszegési 
eljárást el lehessen kerülni.Jelentős számú víztest 
mentes ült a 2015. évi és 
2021. évi határidők alól
45 
A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek szerint a négy tagállam jelentős 
számú víztestet mentesített a 2015. évi 
határidő alól (lásd:  5. táblázat ), anél -
kül azonban, hogy egyértelműen 
megindokolta volna az engedélyezett 
határidő-hosszabbítást.46 
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 2015. évi 
tervezeteiben – Románia kivételével, 
illetve a kémiai állapotot illetően Szlo -
vákia kivételével – továbbra is magas 
a mentességek száma. Ez azt jelenti, 
hogy a mentesített víztestek esetében 
a jó vízminőség elérése csak a 2021–
2027-es időszakban várható.5. táblázatA határidő alól mentesített felszíni víztestek (a felszíni víztestek teljes számának 
%-ában)
Tagállam2009. évi vízgyűjtő-  
gazdálkodási tervekA vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek 2015. évi tervezetei2009. évi vízgyűjtő-  
gazdálkodási tervekA vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek 2015. évi tervezetei
Ökológiai állapot Kémiai állapot
Cseh 
Köztársaság90% 63% 31% 36%
Magyarország 88% 84% 44%275%
Románia 36% 14% 6% 2%
Szlovákia147%11%
1  Szlovákia olyan számadatot adott meg (37%), amely összevontan vonatkozik az ökológiai és a kémiai állapotra.
2 A százalékarány kiszámítása az ismert állapotú víztestek számán alapult.
Forrás: A tagállamok által a WISE útján vagy a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben megadott információk.
25 Észrevételek
48 
A Bizottság felülvizsgálta valamennyi 
tagállam 2009. évi vízgyűjtő-gazdálko -
dási tervét, és tagállamonként külön ész -
revételeket és ajánlásokat terjesztett elő 
két jelentésben25, amelyek két bizottsági 
közlemény mellékletét alkották. A Bi -
zottság 2013-ban és 2014-ben kétoldalú 
megbeszéléseket is szervezett mind 
a négy tagállammal, amelyeken főbb 
aggályaival foglalkozott.
49 
A Bizottság a partnerségi megállapo -
dások26 és a 2014–2020-as programo -
zási időszakra vonatkozó, környezeti 
operatív programok jóváhagyásával 
összefüggésben az előzetes feltételek 
teljesítésének kritériumaként27 érté -
kelte a vízgyűjtő-gazdálkodási terv 
elfogadását. A Bizottság úgy ítélte meg, 
hogy a Cseh Köztársaságban, Magyar -
országon és Szlovákiában ez a kritérium 
nem teljesült. Az operatív programok 
tartalmaznak az ennek következtében 
meghozandó intézkedéseket, de nem 
fednek le a Magyarországgal és Szlová -
kiával folytatott kétoldalú megbeszélé -
seken azonosított minden hiányosságot 
(lásd: 48. bekezdés). A Bizottság vélemé -
nye szerint az említett kétoldalú meg -
beszélések jegyzőkönyveiben szereplő 
intézkedéseket a tagállamoknak végre 
kell hajtaniuk. E jegyzőkönyvek azonban 
nem minősülnek az operatív programok -
kal egyenértékű szerződéses kötelezett -
ségvállalásnak. Az operatív program28 
csak a Cseh Köztársaság esetében utal 
külön a kétoldalú megbeszélések során 
a Bizottság által kinyilvánított kérésekre. 
Ez az eljárásmód összességében gyengíti 
az előzetes feltételek hatását.50 
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 2015. évi 
tervezeteiben még mindig számos, 
a Számvevőszék és a Bizottság által már 
a 2009. évi tervekben feltárt, az alkalmas 
intézkedések azonosításával kapcsolatos 
hiányosság található.
A szennyvíz által okozott 
szennyezés csökkentése 
érdekében alkalmazott 
tagállami intézkedések és 
eszközök
51 
A Számvevőszék megvizsgálta, hogy 
a négy tagállamban alkalmazott intéz -
kedések és eszközök megfelelőek-e az 
agglomerációk és ipari létesítmények 
által kibocsátott szennyvízből származó 
szennyezés kezelésére.
Az agglomerációkból 
származó szennyezés: 
előrelépés történt 
a szennyvíz kezelése terén, 
de a rendelkezésre álló 
eszközöket jobb hatásfokkal 
is lehetne alkalmazni
52 
A négy tagállam esetében az agglomerá -
ciókból származó szennyezés csökkenté -
sének fontos módja a megfelelően kezelt 
szennyvíz százalékarányának növelése 
volt. A Számvevőszék ezért megvizsgál -
ta, hogy a négy tagállam:
– előrehaladást ért-e el a megfelelően 
kezelt szennyvíz mennyisége terén;25 A 2012. november 14-i 
SWD(2012) 379 final bizottsági 
szolgálati 
munkadokumentum, 
tagállami jelentések, amelyek 
a Report from the Commission 
to the European Parliament and 
the Council on the 
implementation of the Water 
Framework Directive (2000/60/
EC) River Basin Management 
Plans  (A Bizottság Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak 
címzett, a vízpolitikai 
keretirányelvben [2000/60/EK] 
előírt vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek végrehajtásáról szóló 
jelentése) című 
dokumentumot kísérik, 
valamint  
a 2015. március 9-i 
SWD(2015) 50 final: Report on 
the progress in implementation 
of the Water Framework 
Directive, Programmes of 
Measures  (A vízügyi 
keretirányelvben előírt 
intézkedési programok 
végrehajtásában elért 
eredményekről szóló jelentés), 
A vízügyi keretirányelv és az 
árvízvédelmi irányelv: az uniós 
vizek jó állapotának elérésére 
és az árvízkockázat 
csökkentésére irányuló 
fellépések című, az Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak 
címzett bizottsági közleményt 
kísérő dokumentum.
26 A partnerségi megállapodás 
a Bizottság és a nemzeti 
hatóságok között megtárgyalt 
stratégiai terv, amely az 
európai strukturális és 
beruházási alapokra kiterjedő 
beruházási prioritásokat 
tartalmazza.
27 Ha nem teljesülnek az uniós 
rendeletekben meghatározott 
előzetes feltételek, cselekvési 
terveket kell készíteni annak 
biztosítására, hogy 
2016. december 31-ig 
megtörténjen azok teljesítése.
28 Az operatív programot 
2015 áprilisában hagyták jóvá.
26 Észrevételek
– rendelkezett-e olyan ellenőrzé -
si rendszerrel, amely biztosítja 
a szenny  víz-kibocsátási engedé -
lyekben meghatározott kibocsátási 
határ  értékek érvényesítését;
– felhasználta-e a települési szenny -
víztisztító telepek által fizetendő 
vízterhelési díjat a szennyező 
anyagok kibocsátásától visszatartó 
eszközként.
A megfelelően kezelt szennyvíz 
mennyisége terén előrehaladás 
történt
53 
A négy tagállamnak a csatlakozási szer -
ződésekben elfogadott határidőre29 kell 
elérnie a települési szennyvíz kezeléséről 
szóló irányelvben meghatározott célki -
tűzéseket (lásd:  1. táblázat ).
54 
A települési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelv 5. cikke szerint a tagállamoknak 
ki kellett jelölniük az érzékeny terüle -
teket – különösen az eutrofizációra hajla -
mos területeket. A Cseh Köztársaság, 
Románia és Szlovákia teljes területüket 
érzékeny területként jelölték ki. Ez a víz -
minőség szempontjából kedvező, mivel 
e területeken a 10 000 LE feletti agg -
lomerációkban a szennyvíz szigorúbb 
követelményeket kielégítő tisztítását/
harmadlagos tisztítását, azaz az eutrofi -
zációért felelős tápanyagok csökkenté -
sét írják elő (lásd:  III. melléklet ) Magyar -
országot illetően lásd: 64. bekezdés.55 
A tagállamoknak az előrehaladás érde -
kében növelniük kellett az egyes szenny -
víztisztító telepekhez bekötött lakosság 
részarányát, és javítaniuk kellett a tisztítási 
technológiát, azaz másodlagos tisztítás 
révén biztosítaniuk kellett a szerves szen y-
nyezésre vonatkozó kibocsátási határ -
értékek (BOI5 és KOI) betartását, valamint 
a szigorúbb követelményeket kielégítő 
tisztítás/harmadlagos tisztítás révén 
biztosítaniuk kellett a tápanyagok okozta 
szennyezésre vonatkozó határértékek 
(Ntot és Ptot) betartását. Ezen túlmenően 
a szennyvíztisztító telepek által meghatá -
rozott kibocsátási határértékeknek tükröz -
niük kell a szennyvizet befogadó víztest 
vízminőségét.
Előrehaladás történt 
a csatornahálózathoz és 
a szennyvíztisztító telepekhez való 
csatlakozás terén, de továbbra is 
fennállnak hiátusok, kü lönösen két 
tagállamban…
56 
A teljes lakosság nyilvános csatorna -
hálózatba és szennyvíztisztító telepek -
hez való bekötésének aránya terén elért 
haladást a  3. ábra  mutatja be. A bekötési 
arány 2008 és 2012 között mind a négy 
tagállamban emelkedett. A legalacso -
nyabb bekötési aránnyal összességében 
az Unióhoz a másik három tagállamnál 
három évvel később csatlakozott Romá -
nia rendelkezett.
57 
A csatornahálózatba bekötött teljes 
lakosság százalékaránya és a települési 
szennyvíztisztító telephez csatlakozta -
tott lakosság százalékaránya közötti kü -
lönbség azt szemlélteti, hogy a csatorna -
hálózatba bekötött lakosságtól származó 
szennyvíz egy része nem kerül szenny -
víztisztító telepen történő tisztításra. 
A különbség Magyarországon a legna -
gyobb és Szlovákiában a legkisebb.29 A települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelv 
végrehajtásának végső 
határidői a következők: Cseh 
Köztársaság esetében 
2010.12.31., Magyarország 
esetében 2015.12.31., Románia 
esetében 2018.12.31. és 
Szlovákia esetében 2015.12.31.
27 Észrevételek
58 
A közcsatornába még nem bekötött tel -
jes lakosság a következőképpen osztható 
fel:
– azoknak a legalább 2000 lakos -
egyenértékű agglomerációknak 
a lakossága, amelyekben még nincs 
gyűjtés. Ez a helyzet Romániában, 
ahol 2012 végén még a terhe -
lés30 39,8%-ának nem történt meg 
a gyűjtése. Romániának 2018-ig kell 
teljesítenie a települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelv szerinti 
kötelezettségeit;– az olyan legalább 2000 lakosegyen -
értékű agglomerációk lakossága, 
amelyek esetében a terhelést egyedi 
rendszerek (például szennyvíz -
ülepítő aknák) segítségével gyűj -
tik össze31. Az egyedi rendszerek 
segítségével összegyűjtött terhelés 
a négy tagállamban a következő 
volt: a Cseh Köztársaságban 7%, 
Magyarországon 14%, Romániában 
1% és Szlovákiában 13%;
– azoknak a 2000 LE alatti agglomerá -
cióknak a lakossága, amelyek eseté -
ben még nincs gyűjtés.30 A terhelés itt: egy 
agglomeráció biológiai úton 
lebontható szennyezőanyag-
terhelése LE-ben kifejezve. Egy 
LE az egy lakos által okozott 
szennyvíz szennyezőanyag-
terhelésének felel meg, vagyis 
az a szerves, biológiailag 
lebontható terhelés, amelynek 
ötnapos biokémiai 
oxigénigénye 60 g oxigén/
nap.
31 Lásd: a 2/2015. sz. 
különjelentés 21. és 
22. bekezdése.3. ábraA csatornahálózatba kötött, illetve valamely telep ülési szennyvíztisztító telephez 
csatlakoztatott teljes lakosság százalékaránya: a 2008 és 2012 között elért 
előrelépés
Forrás: A csatornahálózatba kötött teljes lakosság százalékaránya: a Cseh Köztársaság, Magyarország és Szlovákia statisztikai hivatala, valamint 
a 2008-as adatokat illetően Románia települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv végrehajtásáról szóló, 2013. június 30-i jelentése, a 2012-es 
adatokat illetően pedig a statisztikai hivatal.  
A települési szennyvíztisztító telepekhez csatlakoztatott lakosság százalékaránya: a Cseh Köztársaság, Románia és Szlovákia statisztikai hivatala, 
valamint Magyarország esetében az Eurostat (2011-es adatok).Cseh Köztársaság100
9083%
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
078%85%
73%
44%
41%62%
61%
Magyarország Románia Szlovákia
A csatornahálózatba bekötött lakosság%-a
A települési szennyvíztisztító telepre bekötött lakosság%-a
28 Észrevételek
59 
Ami az egyedi rendszereket illeti, 
a települési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelv előírja, hogy ezeknek hasonló 
szinten kell biztosítaniuk a környezet -
védelmet, mint a települési szennyvíz -
gyűjtő rendszereknek. A Számvevőszék 
megállapítja, hogy a tagállamok által 
a Bizottságnak nyújtott információk 
alapján nem értékelhető, hogy ezek 
a rendszerek megfelelnek-e az irányelv -
nek. A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek szintén nem adnak erről tájékoz -
tatást. A Bizottság 2014 második felében 
arra kérte a tagállamokat, hogy szolgál -
janak magyarázattal arra vonatkozóan, 
hogy miként érték el a megfelelést.60 
A 2000 LE alatti agglomerációkat illetően 
az irányelv előírja, hogy ahol szenny -
vízgyűjtő rendszer működik, édesvízbe 
és folyótorkolatba történő kibocsátás 
esetén biztosítani kell a megfelelő 
kezelést. A Cseh Köztársaság és Magyar -
ország 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
terve azonban nem nyújtott tájékoz -
tatást azoknak az agglomerációknak 
a számáról, ahol rendelkezésre állt 
gyűjtőrendszer, de nem volt települési 
szennyvíztisztító telep. A települési 
szennyvíz kezeléséről szóló irányelv 
követelményein túlmenően a tagálla -
moknak a víz-keretirányelvvel összhang -
ban intézkedéseket kell meghatározniuk 
azon agglomerációk tekintetében, ahol 
a szennyvíz bevezetése negatív ha -
tással van a vízminőségre. A 2009. évi 
vízgyűjtő-  gazdálkodási tervekben sze -
replő intézkedések azonban elnagyoltak 
(lásd: 36. bekezdés).
1. kép. Magyarországi szennyvíztisztító telep
Forrás:  Számvevőszék.
29 Észrevételek
…három tagállamban pedig 
jelentős előrehaladás történt 
a szennyvíz másodlagos és 
harmadlagos tisztítása terén, de 
valamennyi tagállam elmaradt az 
ütemtervtől
61 
A 2007/2008-as és a 2011/2012-es 
időszakokban jelentős haladás történt 
a legalább 2000 lakosegyenértékű 
agglomerációkból származó települési 
szennyvíz másodlagos tisztítása terén32 
(lásd:  4. ábra ). 2012 végén a négy tag -
államból háromban az agglomerációk te -
lepülési szennyvízének több mint 90%-a 
megfelelt a BOI5 és a KOI tekintetében az 
irányelv által meghatározott kibocsátási 
határértékeknek.62 
A másodlagos tisztítás Romániára 
vonatkozó alacsonyabb százalékaránya 
(39%) részben azzal magyarázható, hogy 
a többi tagállamnál három évvel ké -
sőbb csatlakozott az Unióhoz. 2012-ben 
Románia elmaradt a másodlagos tisztítás 
tekintetében a települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelvben megadott 
közbenső határidő teljesítése terén 
(2010-ig a terhelés 51%-ának megfelelő -
en történő tisztítása).32 A 2010-ben a tagállamok által 
a Bizottságnak a 2007/2008-as 
időszakra szolgáltatott, illetve 
a 2014 derekán a tagállamok 
által a Bizottságnak 
a 2011/2012-es időszakra 
szolgáltatott adatok.4. ábraElőrehaladás a 2007/2008 és a 2011/2012 közötti időszakokban1 a legalább 
2000 lakosegyenértékű agglomerációk telep ülési szennyvízének másodlagos 
tisztítása terén (ezen agglomerációk teljes terhelésének %-ában kifejezve, az egyedi 
rendszerekbe ker ülő terhelés nélkü l)
1  A magyarországi adatok 2007-re és 2011-re, a romániai adatok 2007-re és 2012-re, a Cseh Köztársaság és Szlovákia adatai pedig 2008-ra és 
2012-re vonatkoznak.
2  A Cseh Köztársaság adatai a teljes területre, azaz nem csak az ország Duna vízgyűjtő területén fekvő részére vonatkoznak.
Forrás: A tagállamok által a Bizottságnak szolgáltatott adatok számvevőszéki elemzése.Cseh Köztársaság2Magyarország Románia Szlovákia2007/2008
2011/2012
26%56%
13%44%99%92% 97%
39%
30 Észrevételek
63 
Ugyancsak jelentős előrehaladás történt 
a 2007/2008-as és 2011/2012-es idősza -
kokban a települési szennyvíz harmadla -
gos tisztítása terén. Az 5. ábra  az összes 
10 000 LE feletti agglomeráció terhe -
lési helyzetét mutatja be. A települési 
szenny  víz kezeléséről szóló irányelvben 
az Ntot és a Ptot tekintetében meghatáro -
zott kibocsátási határértékeknek megfe -
lelő teljes terhelést tünteti fel (az egyedi 
rendszerekbe kerülő terhelés nélkül).64 
Magyarország nem nyilvánította 
teljes területét érzékeny területnek, 
de alkalmazza a települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelv 5. cikkének 
(4) bekezdését. Ez azt jelenti, hogy nem 
az egyes szennyvíztisztító telepeknek 
kell alkalmazniuk az Ntot-ra és a Ptot-ra 
vonatkozó határértékeket, amennyiben 
bizonyítható, hogy megvalósul az összes 
telepre belépő teljes terhelés legalább 
75%-os csökkentése (legalább 2000 LE) 
mind az Ntot, mind a Ptot esetében. Noha 
Magyarország általános szennyvíztisztí -
tási rátája jelentősen alacsonyabb, mint 
a Cseh Köztársaságban és Szlovákiá -
ban33, 2012 végén közel járt ahhoz, hogy 
megfeleljen a 75%-os követelménynek34.33 A tagállamok által 
a Bizottságnak szolgáltatott 
2012-es adatok szerint 
a legalább 
2000 lakosegyenértékű 
agglomerációkból származó, 
az irányelv határértékeinek 
megfelelő terhelés 
a következő: i. az Ntot 
tekintetében a Cseh 
Köztársaságban 83%, 
Magyarországon 33%, 
Szlovákiában 60% és ii. a Ptot 
tekintetében a Cseh 
Köztársaságban 77%, 
Magyarországon 39%, 
Szlovákiában pedig 86%.
34 A magyar hatóságok által 
a Bizottságnak szolgáltatott 
információk szerint 
a szennyvíztisztító telepekre 
belépő terhelés 
csökkenésének 
százalékaránya az Ntot 
esetében 73,1%, a Ptot 
esetében pedig 74,4% volt.5. ábraElőrehaladás a 2007/2008 és a 2011/2012 közötti időszakokban1 során a 10 000 LE 
feletti agglomerációk telep ülési szennyvízének harmadlagos tisztítása terén (ezen 
agglomerációk teljes terhelésének %-ában kifejezve, az egyedi rendszerekbe ker ülő 
terhelés nélkü l)
1 A referencia-időpontokat illetően lásd a  4. ábra  1. megjegyzését.
2  A Cseh Köztársaságban a legalább 2000 lakosegyenértékű agglomerációk teljes terhelésének 15%-át kezelő prágai szennyvíztisztító telep 
2012-ben nem felelt meg az irányelv követelményeinek. Arra lehet számítani, hogy Prága szennyvizét 2018-ra fogják megfelelően kezelni.
3  Szlovákia esetében nem állt rendelkezésre külön adat az Ntot- és Ptot-értékekre vonatkozóan. A felhasznált adatok az egyik vagy mindkét para -
méterre vonatkozó kibocsátási határértékeket teljesítő terhelésre vonatkoznak.
Forrás:  A tagállamok által a Bizottságnak szolgáltatott adatok számvevőszéki elemzése.Cseh
Köztársaság2Magyarország Románia Szlovákia3Cseh
KöztársaságMagyarország Románia Szlovákia31%78%
32%
10%20%
3%20%32%67%NtotPtot
96%
34%96%
2007/2008
2011/2012Lásd: 64. bekezdés.
Lásd: 64. bekezdés.
31 Észrevételek
65 
A főként az Európai Regionális Fejlesztési 
Alapból és a Kohéziós Alapból szárma -
zó forrásoknak35 köszönhetően elért 
előrehaladás ellenére a Számvevőszék 
megállapítja, hogy az irányelv közbenső 
és/vagy végső végrehajtási határidőit 
tekintve mind a négy tagállam elmaradt 
a tervezettől36. Azt is megállapítja, hogy 
az újonnan épített vagy rehabilitált 
infrastruktúra pénzügyi fenntarthatósá -
ga37 nem garantálható, ami hosszú távon 
a vízminőséget veszélyezteti.
A Számvevőszék által vizsgált 
esetek 25%-ában az irányelv 
követelményeit túlteljesítő 
kibocsátási határértékek
66 
Egyes víztestek vízminőségi állapota 
indokolhatja, hogy valamely települési 
szennyvíztisztító telep számára a te -
lepülési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelvben meghatározottnál szigorúbb 
határértékeket kell megszabni. A Szám -
vevőszék által megvizsgált, 28 települési 
szennyvíztisztító telepből álló mintán 
belül hét telep (25%) szennyvíz-kibocsá -
tási engedélye tartalmazott a nemzeti38 
jogszabályokban meghatározottnál szi -
gorúbb határértékeket: a Cseh Köztársa -
ságban vizsgált négy telep közül három39 
(valamennyi esetben a tápanyagokra 
vonatkozóan) és a Magyarországon 
vizsgált hét telepből négy (ebből két 
esetben a Ptot tápanyagra vonatkozóan) 
volt ilyen.
67 
Másrészről Magyarországon a hét 
vizsgált telep közül három rendelkezett 
a tápanyagok (Ntot és Ptot) eltávolítására 
szolgáló, ezáltal az effluens minőségé -
nek javítására alkalmas technikai kapa -
citással, noha a kibocsátási engedély ezt 
nem írta elő a számára.68 
A tagállamok által a Bizottságnak 
szolgáltatott adatok szerint 2012-ben 
a 2000 LE és 10 000 LE közötti agg -
lomerációkból származó kezelt szenny -
víz körülbelül 20%-a40 felelt meg az 
irányelv Ntot-ra és Ptot-ra vonatkozó határ -
értékeinek. Ezt az irányelv nem írja elő 
követelményként, de kedvező a vízminő -
ség szempontjából.
69 
A négy tagállam nemzeti jogszabályai 
nem határoznak meg kibocsátási határ -
értékeket a mikro-szennyezőanyagok 
tekintetében. Az ilyen anyagok eltávo -
lításához a jelenlegi tisztítási eljárások 
jelentős fejlesztésére lenne szükség 
(lásd: 36. bekezdés).
70 
A víz-keretirányelv 2013. évi módosítá -
sakor41 az Európai Parlament és a Tanács 
uniós szintű kezdeményezést indított el, 
és többek között felkérte a Bizottságot, 
hogy 2015 szeptemberéig dolgozzon ki 
stratégiai megközelítést a víz gyógysze -
rekkel való szennyezése tekintetében, 
és 2017 szeptemberéig javasoljon uniós 
és/vagy tagállami szinten meghozandó 
intézkedéseket e megközelítés végrehaj -
tására. Ugyanez a módosítás vezette be 
azoknak az anyagoknak a megfigyelési 
listáját, amelyekről uniós szintű monito -
ringadatokat kell gyűjteni. A 10 anyagból 
álló, gyógyszereket és peszticideket 
tartalmazó első megfigyelési listát 
2015 márciusában készítették el.35 2014. december 31-ig a négy 
felkeresett tagállam operatív 
programjainak 
költségvetésében 
a szennyvízre fordított uniós 
hozzájárulás 
5,07 milliárd eurót tett ki.
36 Lásd: a 2/2015. sz. 
különjelentés 
24–26. bekezdése.
37 Lásd: a 2/2015. sz. 
különjelentés 
89–105. bekezdése.
38 Bizonyos paraméterekre 
vonatkozóan mind a négy 
tagállam nemzeti jogszabályai 
a települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelvben 
szereplőknél szigorúbb 
határértékeket szabnak meg.
39 2011-ben a cseh jog egy sor, az 
elérhető legjobb technológiák 
alkalmazásából eredő 
kibocsátási határértéket 
vezetett be. Ezek azok 
a határértékek, amelyeket az 
engedélyt kiadó 
hatóságoknak figyelembe kell 
venniük, ha a törvény által 
megszabott előírásnál 
szigorúbb határértékeket 
akarnak meghatározniuk. 
A gyakorlatban ez azt jelenti, 
hogy ezek a határértékek 
váltak a hatóságok által 
meghatározható maximális 
értékké. A vizsgált négy 
szennyvíztisztító telep 
esetében az irányelvnél és 
a nemzeti jogban 
meghatározott szabványnál 
szigorúbb kibocsátási 
határértékek többsége 
e maximális határértékeknek 
felel meg.
40 A Cseh Köztársaságban 
a Ptot-ra vonatkozó 
határértékeknek megfelelő 
terhelés még ennél is 
magasabb: 97%.
41 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2013. augusztus 12-i 
2013/39/EU irányelve a 
2000/60/EK és a 2008/105/EK 
irányelvnek a vízpolitika terén 
elsőbbséginek minősülő 
anyagok tekintetében történő 
módosításáról (HL L 226., 
2013.8.24., 1. o.).
32 Észrevételek
Az ellenőrzési rendszer 
visszatartó hatása korlátozott
71 
A megfelelően meghatározott kibo -
csátási határértékek csak akkor lesznek 
hatással a vízminőségre, ha azokat be 
is tartják. Ezért fontos az eredményes 
ellenőrzési rendszer42, amely biztosítja 
a települési szennyvíztisztító telepeknek 
kiadott szennyvíz-kibocsátási engedé -
lyekben meghatározott határértékek 
betartását.
72 
A megfelelést kétfajta ellenőrzés 
biztosítja:
– a szennyvíztisztító telepek üze -
meltetői által a saját maguk által 
vett vízminták alapján végzett 
ellenőrzések (a továbbiakban: 
önellenőrzések);
– az állami ellenőrző szervek által 
végzett ellenőrzések43.
73 
Ami az önellenőrzéseket illeti, a Számve -
vőszék megállapítja, hogy a 28 szenny -
víztisztító telepből álló vizsgált mintán 
belül az ellenőrzések számát tekintve 
egy kivételével valamennyi telep betar -
totta a települési szennyvíz kezeléséről 
szóló irányelvben foglalt követelménye -
ket. Ezenkívül 2012-ben a 28 telep közül 
25 betartotta az engedélyében előírt 
határértékeket44.74 
Ami az állami ellenőrző szervek által 
végzett ellenőrzéseket illeti, a négy 
tagállam közül egyik sem határozza meg 
azok gyakoriságát45. Ez tehát az érintett 
hatóság mérlegelésére van bízva, amely 
figyelembe veheti erőforráskorlátait. 
A ténylegesen megvalósult gyakoriság 
tagállamonként változó (lásd:  6. táblá -
zat). Azon tagállamok közül, amelyek 
adatokat nyújtottak be a Számvevőszék -
nek, Szlovákia végzett a legritkábban 
ellenőrzéseket. Magyarországtól nem 
érkezett a gyakoriságra vonatkozó adat. 
Szlovákiában az ellenőrző szerv ritkán 
vesz maga mintát az effluensből, és 
inkább az üzemeltetőknek az akkreditált 
laboratóriumok által végzett önellenőr -
zéseire támaszkodik.
75 
A kibocsátási határértékek túllépése és 
ennek az állami ellenőrzési szervek általi 
megállapítása esetében46 mind a négy 
tagállam nemzeti jogszabályai szerint 
bírságot kell fizetni.
76 
Magyarországon és Romániában a bír -
ságot a határértéket túllépő szennyező 
anyagonként szabják ki. A határértéket 
túllépő szennyezés egy kg-ja utáni ös z-
szeg szennyező anyagonként változó47. 
Romániában a szabálysértés súlyát is 
értékelik, és az ellenőrző szerv dönthet 
úgy is, hogy bírság helyett figyelmez -
tetést ad ki. A 2012-es ellenőrzések 
eredményeire vonatkozó román statisz -
tikákból az derül ki, hogy ötször annyi 
figyelmeztetést adtak ki, mint amennyi 
bírságot kivetettek.42 Uniós szinten a tagállamokban 
végzett környezetvédelmi 
ellenőrzések 
minimumkövetelményeinek 
megállapításáról szóló, 
2001. április 4-i 2001/331/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
ajánlás (HL L 118., 2001.4.27., 
41. o.) érvényes. Ez 
iránymutatásokat határoz 
meg az ellenőrzések 
megszervezésére (ellenőrzési 
tervek készítése) és az 
elvégzésére (helyszíni 
ellenőrzések és jelentéstétel) 
vonatkozóan.
43 E szervek a következők: a Cseh 
Köztársaságban a Cseh 
Környezetvédelmi 
Felügyelőség (CZIP), 
Magyarországon 
a Belügyminisztérium 
Országos Katasztrófavédelmi 
Főigazgatósága (2014 áprilisa 
óta), Romániában a „Romániai 
Vizek” Nemzeti Igazgatóság 
(ANAR), Szlovákiában pedig 
a Szlovák Környezetvédelmi 
Felügyelőség (SZIP). 
A szennyvíztisztító telepek 
szintjén más szervek is 
végezhetnek ellenőrzéseket, 
például az engedélyt kiadó 
hatóságok. Ezeket az 
ellenőrzéseket 
a Számvevőszék 
értékelésében nem vettük 
figyelembe.
44 Lásd: a 2/2015. sz. 
különjelentés 48. és 
50. bekezdése.
45 A 2012. június 11-i tanácsi 
következtetések az 
ellenőrzések javítására 
szólítottak fel, a Régiók 
Bizottságának egy véleménye 
pedig hangsúlyozta, hogy 
a nemzeti ellenőrzésekre 
vonatkozó uniós szintű keret 
azonos versenyfeltételeket és 
a jogi fellépés terén 
következetességet biztosíthat. 
Kiemelte továbbá a Bizottság 
ellenőrzésekkel kapcsolatos, 
jól meghatározott 
szerepkörének értékét is.
46 E jelentés nem foglalkozik 
a büntetőjogi szankciókkal 
(például szabadságvesztéses 
büntetésekkel).
47 Magyarországon például 
a szennyezés egy kg-ja utáni 
összeg az Ntot esetében 
1,11 euró, a Ptot esetében pedig 
7,29 euró (magyar forintról 
a 2014. december 31-i 315,54 
Ft-os átváltási árfolyamon 
átszámítva). Romániában 
a szennyezés egy kg-ja utáni 
összeg az Ntot és a Ptot 
33 Észrevételek
77 
A Cseh Köztársaságban és Szlovákiában 
a bírság nem függ az érintett szennyező 
anyagtól, sem a határértéket meghaladó 
szennyezés mennyiségétől. Az összeget 
ehelyett az engedély feltételeinek való 
meg nem felelés állami ellenőrző szerv 
értékelése szerinti súlyosságától függő -
en szabják meg (a nemzeti jogszabályi 
rendelkezésekben meghatározott maxi -
mális összegen belül48).
78 
A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek egyike sem foglalt magában az 
ellenőrzési rendszer eredményességé -
nek és visszatartó hatásának értékelését 
célzó intézkedést.A vízterhelési díjat részben 
a szennyező anyagok 
kibocsátásától visszatartó 
eszközként használják
79 
Mind a négy tagállam jogi keretei ren -
delkeznek vízterhelési díj alkalmazásáról, 
amelyet a szennyezett vizet kibocsá -
tóknak kell fizetniük. Ez a kibocsátott 
szennyező anyagok mennyiségén és/
vagy koncentrációján (mg/l) alapul. Ez 
a díj összhangban áll a „szennyező fizet” 
elvével49, amely szerint a szennyezők -
nek kell viselniük az okozott szennyezés 
csökkentésének költségeit. A vízterhelési 
díj három célt szolgálhat: i. forrásgyűjtés, 
ii. a kibocsátó engedélyében megha -
tározott határértékek betartásának 
ösztönzése és/vagy iii. a szennyezésnek 
a meghatározott határértékek túlteljesí -
tésével történő további csökkentésének 
ösztönzése.esetében egyaránt 1,71  euró 
(román lejből a 2014.12.31-i 
4,4828 lejes átváltási 
árfolyamon átszámítva).
48 A Cseh Köztársaságban az 
engedély feltételeinek való 
meg nem felelés esetén 
a bírság 180 278 euróig 
terjedhet (cseh koronáról 
átszámítva 
a 2014. december 31-i 27,735 
koronás árfolyamon). 
Szlovákiában az engedély 
feltételeinek való meg nem 
felelés esetén kiszabható 
bírság 1000 euró és az éves 
vízterhelési díj háromszorosa 
vagy legfeljebb egyéves 
időszakon át 1 euró/m3 
kibocsátás között mozoghat.
49 Az Európai Unió működéséről 
szóló szerződés (egységes 
szerkezetbe foglalt változat) 
191. cikkének (2) bekezdése.6. táblázatAz állami ellenőrző szervek által végzett ellenőrzések
Tagállam A települési szennyvíztisztító telepek ellenőrzésének tényleges gyakorisága
Cseh Köztársaság10 000 LE feletti kapacitású telepek: évente egyszer.
2000 LE és 10 000 LE közötti kapacitású telepek: háromévente egyszer.
Egyéb telepek: ötévente.
MagyarországNem érkezett információ.
A hét szennyvíztisztító telepből álló mintán megfigyelt gyakoriság alapján a Számvevőszék megállapítja, hogy 
a telepeket nem szükségszerűen ellenőrzik minden évben.
Románia 2013 ­ban minden legalább 2000  LE kapacitású telepet ellenőriztek.
Szlovákia10 000 LE feletti kapacitású telepek: 2013 ­ban a lefedettség 10% alatti.
Valamennyi telep együtt: 2013 ­ban a lefedettség 12% alatti.
Forrás:  A nemzeti jogszabályok és az ellenőrző szervekhez beérkezett adatok számvevőszéki elemzése.
34 Észrevételek
80 
A szennyvíz felszíni vizekbe való be -
vezetése után fizetendő díj bizonyos 
számú szennyező anyagra korlátozó -
dott (lásd:  IV. melléklet ). Ami a szerves 
szennyezést illeti, a négy tagállamból 
háromban nem fizetendő díj a BOI5 után. 
Ami a tápanyagokkal való szennyezést 
illeti, a Cseh Köztársaságban és Magyar -
országon nem az Ntot, hanem az Ninorg (az 
Ntot egyik eleme) tekintetében határoz -
tak meg díjat. Az euró/tonna mérték -
egységben kifejezett díj a négy tagállam 
körében jelentősen eltérő.
81 
Általában valamennyi települési szenny -
víztisztító telepnek vízterhelési díjat kell 
fizetnie, Szlovákiában a kisebb kibocsá -
tók50 kivételével (amelyek kibocsátása 
kisebb mint 10 000 m3/év vagy 1000 m3/
hónap). Mindazonáltal,
– a Cseh Köztársaságban51 és Szlováki -
ában bizonyos törvényben megha -
tározott küszöbértékek52 alatt nem 
kell szennyező anyagok utáni díjat 
fizetni;
– Romániában nem kell a szennyező 
anyagok utáni díjat fizetni, ha az 
effluens kevésbé szennyezett, mint 
a befogadó felszíni víztest53. Ez 
például azoknak kedvez, akik nagy -
mértékben szennyezett víztestekbe 
engedik be a szennyvizet.
82 
A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek54 nem tartalmaztak a díjösszegek 
megfelelőségének értékelésére szolgáló 
intézkedéseket55.Ipari létesítményekből 
származó szennyezés: 
a kibocsátási határértékek 
meghatározásával 
kapcsolatos nehézségek és 
a végrehajtás hiányosságai
83 
A tagállamoknak két fontos eszközük 
van arra, hogy befolyásolják a szen y-
nyező anyagok ipari létesítmények általi 
kibocsátását: az engedélyekben foglalt 
határértékek56 és a vízterhelési díj.
84 
Az ipari létesítmények szennyvizüket 
közvetlenül vagy közvetetten, a közcsa -
tornán keresztül a települési szennyvíz -
tisztító telepek általi tisztítást követően 
engedik a vízfolyásokba.
85 
Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv 
szerint (lásd:  1. táblázat ) a meghatá -
rozott tevékenységeket57 folytató ipari 
létesítményeknek a létesítmény mű -
ködtetéséhez engedéllyel kell rendel -
kezniük. Az engedélynek tartalmaznia 
kell a szennyező anyagokra vonatkozó 
kibocsátási határértékeket, valamint a ki -
bocsátás-ellenőrzési követelményeket. 
E határértékek nem haladhatják meg az 
elérhető legjobb technológiához társuló, 
a Bizottság által egy szakértői bizottság 
segítségével elfogadott kibocsátási 
szinteket. 2015 novemberéig hét ilyen, 
az „elérhető legjobb technológiákra 
vonatkozó következtetést” fogadtak el. 
A települési szennyvíztisztító telepek 
elvben nem tartoznak ezen irányelv 
hatálya alá.50 A gyakorlatban ez azt jelenti, 
hogy Szlovákiában a kibocsá -
tók körülbelül 30%-a köteles 
díjat fizetni.
51 A Cseh Köztársaságban díjat 
kell fizetni a kibocsátott 
szennyvíz mennyisége után is, 
ha ez a mennyiség meghaladja 
az évi 100 000 m3-t, és ez a díj 
független a szennyvízben lévő 
szennyezés mértékétől.
52 A küszöbértékek a következők -
re vonatkoznak: i. a szennyezés 
mennyisége (kg/év) és ii. 
a szennyező anyag koncentrá -
ciója a kibocsátott vízben 
(mg/l). A küszöbértékek 
meghatározásukból fakadóan 
valószínűtlenné teszik, hogy 
a Cseh Köztársaságban 
a 10 000 LE feletti kapacitású 
telepek a Ptot és az Ninorg után, 
Szlovákiában a legalább 
2000 LE kapacitású telepek 
a teljes lebegőanyag-tartalom 
(TSS) után és a 10 000 PE feletti 
kapacitású telepek a Ntot és 
a Ptot után díjat fizessenek.
53 A talajvízbe való kibocsátás 
esetén mindig kell díjat fizetni.
54 A Cseh Köztársaság esetében 
a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben az szerepel, hogy 
tanácsos lenne a díjkivetési 
rendszer hatásosságát 
értékelni.
55 Az Európai Parlament 
Kutatószolgálatának a  Water 
legislation, Cost of Non-Europe 
Report  (Vízügyi jogszabályok – 
Jelentés az európai szintű 
szabályozás hiányából fakadó 
költségekről) című tanulmánya 
megállapítja, hogy „a 
gazdasági eszközök használa -
tával kapcsolatos nem 
megfelelő ismeretek 
akadályozzák az ilyen eszközök 
megfelelő használatát[…]”. 
A 2015 májusában közzétett 
PE 536.369 dokumentum.
56 Az Európai Parlament 
Kutatószolgálatának a  Water 
legislation, Cost of Non-Europe 
Report  (Vízügyi jogszabályok – 
Jelentés az európai szintű 
szabályozás hiányából fakadó 
költségekről) című tanulmánya 
megállapítja, hogy „a vízben 
lévő ipari vegyi anyagok 
ellenőrzésének javítása 
érdekében be kellene vezetni 
a víz-keretirányelvben tervbe 
vett kibocsátás-ellenőrzése -
ket”. A 2015 májusában 
közzétett 
PE 536.369 dokumentum.
35 Észrevételek
86 
A Számvevőszék megvizsgálta, hogy 
a felkeresett négy tagállamban:
– bevezettek-e eljárást a kibocsátási 
határértékek meghatározására;
– bevezettek-e ellenőrzési eljárási 
rendszert a határértékek végrehajtá -
sának biztosítására;
– az ipari létesítmények által fizeten -
dő vízterhelési díjat felhasználják-e 
a szennyező anyagok kibocsátásától 
visszatartó eszközként.
A kibocsátási határértékeket 
meghatározó hatóságok gyakran 
a kibocsátó által nyújtott 
információkra támaszkodnak
87 
A szennyvíz közvetlen kibocsátása ese -
tén mind a négy tagállamban szenny -
víz- kibocsátási engedély szükséges. 
Az engedély – tagállamtól függően – 
4–10 évig érvényes. A jogi keret mind 
a négy tagállamban meghatározza, 
hogy az illetékes hatóságok bármikor 
visszavonhatják vagy módosíthatják az 
engedélyt, ha ez a befogadó víztestek 
vízminőségének okán szükségessé válik.
88 
A közvetlen kibocsátás esetében a négy 
tagállam nemzeti jogszabályai számos, 
gyakran iparáganként megadott anyag 
tekintetében határoznak meg határ -
értéket. Az engedélyt kiadó hatóságok 
a jogszabályokban nem szereplő anya -
gok tekintetében is meghatározhatnak 
határértéket.89 
Az engedélyt kiadó hatóság azonban 
bizonyos folyamatok összetettsége és 
a folyamatos technológiai fejlődés miatt 
a létesítmények által adott információkra 
kénytelen hagyatkozni, mind a szennye -
ző anyagok típusát, mind az ésszerűen 
elérhető kibocsátási határértékeket ille -
tően. Ez teret enged annak, hogy az ipari 
létesítmények befolyást gyakorolhassa -
nak, különösen az olyan létesítmények, 
amelyek tekintetében nem fogadtak el 
elérhető legjobb technológiát.
90 
Miközben a víztestekbe közvetlenül 
szennyvizet kibocsátó ipari létesítmé -
nyek engedélyében általában szerepel -
nek kémiai anyagokra vonatkozó határ -
értékek, a települési szennyvíztisztító 
telepekre – jóllehet gyakran fogadnak 
be szennyvizet ipari létesítményekből 
is – csak ritkán vonatkoznak ilyen határ -
értékek. Főként a megvizsgált 12 romá -
niai települési szennyvíztisztító telep 
engedélyében talált a Számvevőszék 
több anyagot, mint amennyit a telepü -
lési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv 
előír (lásd:  III. melléklet ).
91 
A szennyvíz közvetett kibocsátása ese -
tén a csatornahálózat/szennyvíztisztító 
telep üzemeltetője és az ipari létesít -
mény közötti szerződés58 határozza meg 
az ipari létesítmény által betartandó 
határértékeket. Az olyan anyagoknál, 
amelyek esetében a nemzeti jogsza -
bályok csak iránymutatásként szolgáló 
határértékeket határoznak meg (a Cseh 
Köztársaságban és Szlovákiában) vagy 
egyáltalán nem szabnak meg határ -
értéket (példákért lásd:  V. melléklet ), 
a megállapodás szerinti kibocsátási 
határértékek a részt vevő felek alkupozí -
cióján múlnak.57 Ez az irányelv többek között az 
energiaágazatot, a fémek és 
ásványi anyagok termelését és 
feldolgozását, a vegyipart és 
a hulladékgazdálkodási 
ágazatot öleli fel.
58 Ha egy, az ipari 
kibocsátásokról szóló irányelv 
hatálya alá tartozó ipari 
létesítmény közcsatornába 
enged szennyvizet, 
a vonatkozó határértékeket az 
említett irányelv 
alkalmazásával kiadott 
engedélynek megfelelően kell 
meghatározni.
36 Észrevételek
92 
Magyarország és Szlovákia vízgyűjtő-  
gazdálkodási tervében intézkedésként 
szerepeltette a meglévő engedélyek 
vagy az engedélykiadási eljárás felül -
vizsgálatát. A Cseh Köztársaság olyan in -
tézkedést szerepeltetett, amely pusztán 
az elérhető legjobb technológia alkal -
mazására utalt. Magyarország esetében 
nem adták meg az intézkedés hatókörét. 
Ezenfelül Magyarországon nincs olyan 
adatbázis, amely tartalmazná az ipari ki -
bocsátásokról szóló irányelv hatálya alá 
nem tartozó iparvállalatoknak kiadott 
szennyvíz-kibocsátási engedélyeket, 
ami mindenfajta átfogó felülvizsgálatot 
korlátoz. Szlovákiában a Számvevőszék 
hiányosságokat azonosított két megvizs -
gált létesítmény engedélyének felülvizs -
gálatát illetően.
Az ellenőrzési rendszer 
hiányosságai
93 
A kibocsátási határértékek betartását 
kétféleképpen biztosítják: a szennyvízki -
bocsátók által végzett önellenőrzések és 
az állami ellenőrző szervek által végzett 
ellenőrzések révén.
94 
A négy felkeresett tagállamban a köz -
vetlenül a felszíni vizekbe szennyvizet 
kibocsátó ipari létesítményeket törvény 
kötelezi arra, hogy effluensükre vonat -
kozóan önellenőrzéseket végezzenek59. 
Ezen önellenőrzések gyakoriságát rend -
szerint a szennyvíz-kibocsátási engedély 
tünteti fel. Magyarországon, Romániá -
ban és Szlovákiában a nemzeti jogszabá -
lyok meghatározzák az ellenőrzések éves 
minimális számát.95 
Ami az állami ellenőrző szervek által 
végzett ellenőrzéseket illeti, a négy tag -
állam közül egyik sem rendelkezik azok 
gyakoriságáról, ez alól egyedül a ipari ki -
bocsátásokról szóló irányelv hatálya alá 
tartozó ipari létesítményeknél végzett 
ellenőrzések jelentik a kivételt. Ezekre az 
ellenőrzésekre vonatkozóan az irányelv 
meghatározza a minimális ellenőrzési 
gyakoriságot. A tagállamok által 2012–
2013-ra vonatkozóan átadott statisztikák 
alapján a Számvevőszék megállapítja, 
hogy:
– az utóbbi irányelv hatálya alá tartozó 
létesítmények lefedettsége a köve -
telményeknek megfelelt;
– az ipari kibocsátásokról szóló irány -
elv hatálya alá nem tartozó létesít -
mények általi közvetlen kibocsátás 
esetében az állami ellenőrzések 
tényleges gyakoriságával kapcso -
latos helyzet nagyon hasonlított 
a 6. táblázatban  bemutatotthoz: 
a gyakoriság Szlovákiában a legala -
csonyabb, és Magyarországtól nem 
érkeztek az ellenőrzések gyakori -
ságának értékelését lehetővé tevő 
adatok;
– a közvetett kibocsátást illetően az 
állami ellenőrző szervek kevés ellen -
őrzést végeznek az érintett ipari 
létesítményekben, mivel elsősorban 
a települési szennyvíztisztító telep 
üzemeltetőjének a felelőssége, hogy 
biztosítsa a szerződésben rögzített 
kibocsátási határértékek betartását. 
A Számvevőszék meg állapította, 
hogy az elemzett 26 települési 
szenn  yvíz  tisztító telep közül 22 
(85%) esetében az üzemeltető 
helyszíni ellenőrzéseket végzett60. 
A fennmaradó négy telep közül 
háromnál az üzemeltető az ipari 
kibocsátók önellenőrzéseinek ered -
ményeire hagyatkozott.59 A közvetett kibocsátás 
esetében végzett 
önellenőrzéseket illetően 
lásd: a 2/2015. sz. különjelentés 
60. bekezdése.
60 A Cseh Köztársaságban, 
Romániában és Szlovákiában 
a szennyvizet befogadó 
csatornahálózatok/települési 
szennyvíztisztító telepek 
üzemeltetőit törvény kötelezi 
arra, hogy helyszíni 
ellenőrzéseket végezzenek.
37 Észrevételek
96 
Szlovákia 2009. évi vízgyűjtő-gazdál -
kodási tervének egyik intézkedése az 
ellenőrzési rendszer szigorítása volt. 
Nem tüntették azonban fel, hogy miként 
és mikor hajtják majd végre ezt az intéz -
kedést, és fő problémaként a rendszer 
megvalósításához szükséges források 
hiányát említették.
97 
Amennyiben megállapítást nyer a kibo -
csátási határértékek túllépése, a jogsza -
bályok szerint mind a négy tagállamban 
bírságot kell fizetni:
– közvetlen kibocsátás esetén a bírsá -
got az állami ellenőrző szerv szabja 
ki. Az eljárás megegyezik a települési 
szennyvíztisztító telepek esetében 
alkalmazott eljárással (lásd: 76. és 
77. bekezdés);
– közvetett kibocsátás esetén a bír -
ságot a települési szennyvíztisztító 
telep üzemeltetője szabja ki. Míg 
Magyarország és Románia esetében 
a bírság – az egy éven belüli – két 
mérés között kibocsátott szennyezés 
mennyiségétől61 függ, a Cseh Köztár -
saságban és Szlovákiában a kiszámí -
tott összeg általában a mérés napján 
kibocsátott szennyezés mennyisé -
gére62 vonatkozik. A Számvevőszék 
véleménye szerint ez utóbbi esetben 
a bírság összege túl alacsony, és 
visszatartó ereje korlátozott.A vízterhelési díjat részben 
a szennyező anyagok 
kibocsátásától visszatartó 
eszközként használják
98 
Azon szennyező anyagok száma, ame -
lyek után díjat kell fizetni, különösen 
csekély a Cseh Köztársaságban, Magyar -
országon és Romániában (lásd:  IV. mel -
léklet ). A díj ezért csak elvétve szolgál 
annak ösztönzésére, hogy betartsák 
vagy túlteljesítsék az engedélyben meg -
határozott határértékeket.
A mezőgazdaságból 
származó diffúz 
szennyezés kezelése 
érdekében alkalmazott 
tagállami intézkedések és 
eszközök
99 
A mezőgazdaságból származó kibo -
csátások csökkentésének fontos módja 
a gazdálkodási gyakorlatok szabályozása 
(pl. a műtrágyák használatára, a szerves 
trágya tárolására, a peszticidek haszná -
latára, a vetésforgóra vonatkozó szabá -
lyok stb.). Több eszköz áll rendelkezésre 
(lásd: 15. bekezdés) a helyes gazdálko -
dási gyakorlatok meghatározására és 
ösztönzésére, valamint a mezőgazda -
sági tevékenységek környezetvédelmi 
jogszabályoknak való megfelelésének 
előmozdítására.61 Ez a megállapodásban 
szereplő mennyiséget 
meghaladóan kibocsátott 
mennyiségnek felel meg (a 
térfogat megszorozva 
a például mg/l-ben 
meghatározott 
koncentrációval).
62 A szerződések általában egy 
szabványos időszakot 
határoztak meg (rendszerint 
5–30 napot), ha nem lehet 
egyértelműen meghatározni 
a kibocsátási határértékek 
túllépésének pontos 
időtartamát.
38 Észrevételek
100  
A Számvevőszék ezért a következőket 
vizsgálta:
– a lehető legjobb eredménnyel alkal -
mazzák-e a nitrátirányelvet a nitrát -
szennyezés kezelésére szolgáló 
eszközként;
– a peszticidekkel kapcsolatos 
nemzeti cselekvési tervekből 
kitűnik-e a peszticidfelhasználás és 
a peszticidfelhasználás hatásainak 
csökkentése melletti egyértelmű 
elkötelezettség;
– a kölcsönös megfeleltetés ered -
ményesen megköveteli-e a helyes 
gazdálkodási gyakorlatokat és bizto -
sítja-e e gyakorlatok betartását;
– megfelelően kihasználják-e a vidék -
fejlesztési forrásokban rejlő lehető -
ségeket a vízminőségi problémák 
kezelésére;
– alkalmazzák-e a „szennyező fizet” 
elvet a mezőgazdaságból származó 
diffúz szennyezésre.
A tagállamok nem használják 
ki a nitrátirányelv kínálta 
valamennyi lehetőséget
101  
A tagállamoknak a nitrátirányelv sze -
rint (lásd:  1. táblázat ) ki kell jelölniük 
a nitrátszennyezés szempontjából 
veszélyeztetett területeket, és ezeket 
legalább négyévente át kell tekinteniük. 
A kijelölés egyik fő63 kritériuma a víz -
testek eutrofizációs állapota. Az 1991-es 
nitrátirányelv a tagállamokra hagyta 
az eutrofizáció fogalmával kapcsolatos 
osztályozás kritériumainak meghatáro -
zását. A tagállamok (és Norvégia) vízügyi 
igazgatói csak 2009 májusában hagyták 
jóvá az európai vízpolitikákkal össze -
függésben az eutrofizáció értékeléséről 
szóló útmutatót.102  
A tagállamoknak cselekvési programot 
kellett elfogadniuk, amely meghatározza 
a mezőgazdasági termelők által a nitrát -
szennyezés szempontjából veszélyez -
tetett területeken betartandó követel -
ményeket. E cselekvési programokat 
négyévente át kell tekinteni, és szükség 
szerint felül kell vizsgálni. A tagállamok -
nak el kellett fogadniuk egy helyes 
gazdálkodási gyakorlatokra vonatkozó 
szabályzatot is, amely a nitrátszennyezés 
szempontjából veszélyeztetett terüle -
teken kívül gazdálkodók általi önkéntes 
alkalmazásra szolgál. A cselekvési prog -
ramokat és a szabályzatot a Bizottság 
nem hagyja formálisan jóvá. Amennyi -
ben a Bizottság szerint azok minősége 
nem megfelelő, csak jogi lépéseket tehet 
(lásd: 47. bekezdés).
A legtöbb tagállam fokozatosan 
szigorította a mezőgazdasági 
termelők által a nitrátszennyezés 
szempontjából veszélyeztetett 
területeken betartandó 
követelményeket, de van még 
lehetőség további javulásra
103  
A Cseh Köztársaság, Magyarország és 
Románia 2004-es, illetve 2007-es uniós 
csatlakozása óta fokozatosan növelte 
a nitrátszennyezés szempontjából veszé -
lyeztetett területként kijelölt területeit, 
Szlovákia viszont 5%-kal csökkentette 
azokat. A  7. táblázat  a jelenleg a négy 
tagállamban nitrátszennyezés szempont -
jából veszélyeztetett területként kijelölt 
mezőgazdasági területek százalék -
arányát mutatja be.63 További kritériumok: i. 
a talajvíz több mint 50 mg/l 
nitrátot tartalmaz vagy több 
mint 50 mg/l nitrátot 
tartalmazna, ha nem 
intézkednének, és ii. a felszíni 
édesvizek, különösen az ivóvíz 
kivételére használt vagy szánt 
felszíni édesvizek több mint 
25 vagy 50 mg/l nitrátot 
tartalmaznak vagy 
tartalmazhatnak, 
a tagállamokban 
ivóvízkivételre szánt felszíni víz 
minőségi követelményeiről 
szó ló, 1975. június 16-i 75/440/
EGK tanácsi irányelvben 
meghatározottak szerint 
(HL L 194., 1975.7.25., 26. o.).
39 Észrevételek
104  
Románia arra vonatkozó döntése, 
hogy a cselekvési programot az egész 
országra alkalmazza, elvben kedvező 
a vízminőség szempontjából, különös 
tekintettel arra, hogy Romániában a leg -
alacsonyabb a tápanyag-feldúsulásnak 
kitett víztestek száma (lásd:  II. mellék -
let). A terület megnövelése azonban 
önmagában nem elegendő a vízben lévő 
nitrát mennyiségének csökkentéséhez. 
A korábban kijelölt területen (amely 
a mezőgazdasági terület mindössze 
58%-ából állt) kevés előrelépés történt 
a megfelelő trágyatárolás elérése terén, 
ami a cselekvési program egyik követel -
ménye (lásd még: 122. bekezdés).105  
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a Cseh Köztársaság, Magyarország és 
Románia cselekvési programjainak 
egyes felülvizsgált változataiban foglalt 
követelmények vagy számszerűen nőt -
tek, vagy szigorúbbak lettek, miközben 
Szlovákiában egyes követelményeket 
enyhítettek. A követelmények szigorítása 
részben a Bizottság fellépésének tudha -
tó be (lásd: az 1. háttérmagyarázatban  
szereplő példák). Számos követelmény 
pontosabbá is vált, ami segíti az alkalma -
zásukat és a végrehajtásukat.7 . táblázatA nitrátszennyezés szempontjából veszélyeztetett 
területként kijelölt mezőgazdasági ter ület százalékaránya 
2014. december 31-én
TagállamA nitrátszennyezés szempontjából 
veszélyeztetett területeken fekvő mező -
gazdasági terület százalékarányaVáltozás az első kijelölés óta
Cseh Köztársaság 49% +15%
Magyarország 63% +42%
Románia58% +625%
2013 ­ban a román kormány úgy határozott, hogy a cselekvési program Románia 
teljes területére vonatkozik1.
Szlovákia 57% ­5%
1  A nitrátirányelv 3. cikkének (5) bekezdése szerint a tagállamok fel vannak mentve egyes veszé -
lyeztetett területek kijelölése alól, ha a cselekvési programokat teljes területükön alkalmazzák.
Forrás:  A nemzeti jogi rendelkezések számvevőszéki elemzése.
40 Észrevételek 1. háttérmagyarázatPéldák a Cseh Köztársasághoz és Magyarországhoz intézett bizottsági kérések 
hatásaira
A tagállamoknak meg kellett határozniuk a trágya tárolására szolgáló tartályok kapacitását. A kapacitásnak akko -
rának kell lennie, hogy a tartály el tudja tárolni legalább az azon időszak alatt keletkező trágyát, amely alatt nem 
megengedett a szabadföldi trágyázás. A kapacitást tehát hónapokban fejezik ki. A Cseh Köztársaságban a kapaci -
tást a Bizottság fellépésének eredményeképpen növelték. Azoktól a mezőgazdasági termelőktől, akik 2012-ben – 
a nitrátszennyezés szempontjából veszélyeztetett területek kiterjesztésével – újonnan kerültek a kötelezettség 
hatálya alá, nem kérték a követelményeknek való azonnali megfelelést, hanem átmeneti időszakra mentességet 
kaptak (megfelelési határidő: 2015 vége). Ezt az időszakot a Bizottság fellépésének eredményeképpen 2014 közepi 
hatállyal eltörölték.
Magyarországon a Bizottság a tárolási kötelezettségekről és az átmeneti időszakokról tárgyalt az illetékes hatósá -
gokkal. Egyes mezőgazdasági termelők számára az eredeti határidőt 2014. december 31-ig meghosszabbították. 
Ezeknek a mezőgazdasági termelőknek tehát az ország csatlakozását követően 10 évük volt arra, hogy megfelelje -
nek a követelményeknek. A nitrátszennyezés szempontjából veszélyeztetett területként 2013-ban újonnan kijelölt 
területeken működő mezőgazdasági termelők esetében a hígtrágya tárolását illetően 2014. december 31., a trágya 
tárolását illetően pedig 2015. december 22. a határidő. Ezeket a magyar hatóságok által meghatározott átmeneti 
határidőket ugyanakkor a Bizottság nem vitatta.
2. kép. Hígtrágya ­tároló tartály
Forrás:  Számvevőszék.

41 Észrevételek
106  
Noha a követelményeket szigorították, 
még mindig kevésbé szigorúak, mint 
a Bizottság megbízásából készített és 
a cselekvési tervek értékelése során 
a Bizottság által használt 2011-es tanul -
mányban65 meghatározott követelmé -
nyek. Mindezekre példák a  2. háttérma -
gyarázatban  olvashatók.
107  
Több kérdés66 – amelyre vonatkozóan 
a tagállamok a nitrátirányelv keretében 
rendelkeztek követelményekkel vagy 
határozhattak meg követelménye -
ket – olyan problémává vált, amelynek 
tekintetében a tagállamoknak a helyes 
mezőgazdasági és környezeti állapot 
(HMKÁ) keretében kellett előírásokat 
meghatározniuk67. A Számvevőszék 
megállapította, hogy a „földhasználatra” 
és a „minimális talajborítás fenntartásá -
ra” vonatkozó HMKÁ-előírások a négy 
tagállam cselekvési programjában 
foglaltakkal megegyeznek vagy azoknál 
szigorúbbak. Ezen túlmenően lehető -
ség van az előírások további bővítésére 
(lásd: 135. bekezdés).65 Lásd: a Bizottságnak 
2011 decemberében 
benyújtott, egy konzorcium 
(DLO-Alterra Wageningen UR, 
DLO-Plant research 
International Wageningen UR, 
NEIKER Tecnalia, Derio, 
Spanyolország, Institute of 
Technology and Life Sciences 
[ITP], Varsó, Lengyelország, 
a svéd Mezőgazdasági és 
Környezetvédelmi Mérnöki 
Intézet [JTI], Uppsala) által 
készített, Recommendations for 
establishing Action Programmes 
under Directive 91/676/
EEC concerning the protection of 
waters against pollution caused 
by nitrates from agricultural 
sources  (Ajánlások a vizek 
mezőgazdasági eredetű 
nitrátszennyezéssel szembeni 
védelméről szóló 91/676/
EGK irányelv szerinti cselekvési 
programok létrehozásához) 
című végleges jelentés. Ezeket 
az éghajlati zónánkénti 
ajánlásokat csak 2011-ben, 
azaz 20 évvel a nitrátirányelv 
jóváhagyása után tették 
elérhetővé.
66 E kérdések a következők: 
a vízfolyások közelében lévő 
mezőgazdasági területekre 
történő trágyakijuttatás 
feltételei, földhasználat (ezen 
belül vetésforgórendszerek) és 
a növénytakaró minimális 
mennyiségének fenntartása az 
esős időszakok alatt. Az utóbbi 
kettő nem kötelező jellegű.2. háttérmagyarázatPéldák olyan magyarországi és romániai követelményekre, amelyek kevésbé 
szigorúak a Bizottság megbízásából készített tanulmányban szereplő ajánlásoknál
Magyarországon október 31-től február 15-ig tart az az időszak, amely alatt bizonyos típusú műtrágyák szabadföldi 
kijuttatása tilos (három és fél hónap). Az ajánlások augusztus 1-jétől február 1-jéig tartó időszakot javasoltak (hat 
hónap) a szántóföldek esetében, plusz/mínusz egy hónapos valószínű bizonytalansággal.
Romániában az általános szabály az, hogy a műtrágya alkalmazása az átlagosan 12%-os lejtésű földterületek fizikai 
tömbjén a vízfolyástól 1 méteren belül, a 12% feletti lejtésű földterületek fizikai tömbjén pedig 3 méteren belül 
tilos. A különféle típusú vízvédelmi területekre más egyedi szabályok vonatkoznak.
Az ajánlások legalább 25 méter széles védelmi sávokat64 javasoltak, és lejtős területek esetén (8% felett) a védel -
mi sávot kétszeresére, sőt, akár háromszorosára kell növelni. A Bizottság a Romániával folytatott levelezésében 
szintén azt a véleményt képviselte, hogy a védelmi sávok nem elég szélesek, de nem foglalkozott tovább ezzel 
a problémával.
64 Vízfolyás mentén elhelyezkedő földsáv, amelyre a gazdálkodásra – például a műtrágyázásra – vonatkozó korlátozások érvényesek.
42 Észrevételek
108  
Ami a műtrágyákat illeti, a tagállamok 
korlátozásokat határoztak meg az al -
kalmazható nitrogén mennyiségét (kg/
ha) illetően. Nem használták azonban 
ki a lehetőséget arra, hogy a foszfor 
tekintetében is hasonló korlátozásokat 
határozzanak meg68.
A szlovák és a cseh cselekvési 
program hiányosságai további 
intézkedésekhez vezettek 
a Bizottság részéről
109  
A Bizottság 2012 novemberében kötele -
zettségszegési eljárást indított Szlovákia 
ellen a 2011-ben jóváhagyott második 
cselekvési program kapcsán. A 2012-
ben jóváhagyott harmadik cselekvési 
program kapcsán 2013 januárjában az 
EU-Pilot program keretében alkalmazott 
informális eljárás indult a Cseh Köztársa -
ság ellen.
110  
2015 novemberében a Bizottság még 
nem alakította ki végleges álláspontját 
a két érintett tagállam által adott infor -
mációk69 és az általuk tett intézkedések 
alapján.A cselekvési programok egyelőre 
nincsenek hatással a műtrágya-
felhasználásra, az eutrofizációra 
gyakorolt hatás pedig nehezen 
értékelhető
111 
A nitrogénműtrágyák felhasználásának 
alakulása az egyik olyan mutató, amely 
alkalmas a mezőgazdasági termelők 
számára meghatározott követelmények 
megfelelőségének szemléltetésére. 
Az ásványi műtrágyák70 felhasználása 
a 2004 és 2012 közötti időszakban mind 
a négy tagállamban nőtt71, anélkül, hogy 
ezzel párhuzamosan jelentősen változott 
volna a szántóföldek területe. A szerves 
trágyák (például istállótrágya) felhasz -
nálásában ugyanakkor nem ismerhető 
fel egyértelmű – akár növekvő, akár 
csökkenő – tendencia.
112  
A cselekvési programok eredményessé -
gének értékelésére egy másik hasznos 
mutató a vizek eutrofizációs állapotá -
nak alakulása, noha az eutrofizációs 
állapot az összes szennyezési forrás, 
nem csak a mezőgazdaság hatásának 
a következménye.
113  
A tagállamoknak vízmegfigyelési progra -
mokat kellett létrehozniuk az édesvizek 
nitrátkoncentrációjának mérésére, és 
vizeik eutrofizációs állapotának legalább 
négyévenkénti felülvizsgálatára. A tagál -
lamok 2012-ben nyújtották be legutóbbi, 
a 2008–2011-es időszakra vonatkozó 
végrehajtási jelentéseiket. A következő, 
a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó 
jelentés 2016 júniusában esedékes. A nit -
rátirányelv jelentéstételi időszakát nem 
harmonizálták a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek elfogadásának menetrendjével72.67 Az érintett általános 
mezőgazdasági és környezeti 
feltételek a következők: 
talajerózió (ezen belül a terület 
sajátosságainak megfelelő 
földhasználatra vonatkozó 
minimumkövetelmények és 
a minimális talajborítás 
fenntartása) és a vízfolyások 
mentén található védelmi 
sávok. Az erózióra vonatkozó 
előírás a négy felkeresett 
tagállamban 2005. január 1-je 
óta (illetve Románia esetében 
2007. január 1-je óta), 
a védelmi sávokra vonatkozó 
előírás pedig 2012. január 1-je 
óta alkalmazandó.
68 Románia esetében 
a Számvevőszék a bizonyos 
mezőgazdasági telepek 
számára kötelező műtrágya-
gazdálkodási tervek mintája 
alapján megállapította, hogy 
a műtrágyák ajánlott – 
agrokémiai tanulmányok 
felhasználásával 
megállapított – mennyisége 
mind a nitrogén-, mind 
a foszfortartalomra hivatkozik.
69 A Cseh Köztársaságtól 
származó legutóbbi levél 
2014 novemberében, 
a Szlovákiából érkezett 
legutóbbi levél pedig 
2015 februárjában kelt. A Cseh 
Köztársaság már jóváhagyta 
a hatályos jogalap ahhoz 
szükséges módosításait, hogy 
figyelembe vegye a Bizottság 
észrevételeit.
70 A trágyák két kategóriába 
sorolhatók: lehetnek ásványi 
(mű)trágyák (másként kémiai 
vagy nem szerves trágyák) és 
szerves trágyák (például 
istállótrágya).
71 Az Eurostat adatai szerint (a 
nitrogénműtrágyák 
mezőgazdasági 
felhasználásának változása) 
a növekedés mértéke 
a következő: a Cseh 
Köztársaságban 15%, 
Magyarországon 7%, 
Romániában 7% és 
Szlovákiában 32%.
72 A tervek alapját képező 
víztestek állapotának 
elemzését 2013-ban kellett 
naprakésszé tenni (a frissítést 
a 2015-ös vízgyűjtő-
gazdálkodási tervben kellett 
szerepeltetni), a következő 
frissítés pedig 2019-ben (a 
2021-es tervhez) esedékes.
43 Észrevételek
114  
A víztestek eutrofizációs állapotára 
vonatkozó következtetések levonása 
nehéz, mivel a 2004–2007-es, illetve 
a 2008–2011-es időszakra vonatkozó 
adatkészletek nem összehasonlíthatók73. 
Ezek a nitrátirányelv végrehajtására 
vonatkozó 2012-es jelentésből származó 
adatok az eltérő értékelési kritériumok 
alkalmazása miatt nem voltak közvetle -
nül összehasonlíthatók a vízgyűjtő-gaz -
dálkodási tervekben szereplő adatokkal 
sem (lásd: 101. bekezdés).
115  
A 2008–2011-es időszakra jelentett 
adatok alapján a Cseh Köztársaságban, 
Magyarországon és Szlovákiában a fel -
színi vizek 31–65%-a volt eutróf. Románi -
ában a vízfolyások kevesebb mint 15%-a 
volt eutróf; a többi víz (úgymint tavak és 
part menti vizek) helyzetét nem ítélték 
ennyire kedvezőnek.
A nitrátirányelv végrehajtatási 
mechanizmusa nem rendelkezik 
visszatartó hatással
116  
A nitrátirányelv a végrehajtási mechaniz -
must illetően nem tartalmazott semmi -
lyen konkrét rendelkezést.117  
A tagállamoknak a kölcsönös megfelel -
tetés bevezetésével (lásd: 133. bekezdés) 
meg kell győződniük bizonyos előírások 
alkalmazásáról, és csökkenteniük kell 
a kifizetett támogatást, ha a megfelelés 
hiányát állapítják meg. A jogszabályban 
foglalt 4. gazdálkodási követelmény74 
(4. JFGK) alapján a tagállamoknak 
ellenőrizniük kell a nitrátra vonatkozó 
cselekvési programok mezőgazdasági 
termelők általi alkalmazását. Nem vo -
natkoznak a 4. JFGK szerinti ellenőrzések 
azokra a mezőgazdasági termelőkre, akik 
nem részesülnek a közös agrárpolitika 
keretében támogatásban (közvetlen 
kifizetés) és/vagy a vidékfejlesztési 
programok bizonyos intézkedéseinek 
keretében támogatásban.
118  
A 4. JFGK-val kapcsolatos ellenőrzése -
ken túlmenően mind a négy tagállam 
végrehajt a nitrátirányelv alkalmazásával 
kapcsolatos ellenőrzéseket (a további -
akban: „tagállami ellenőrzések”). A négy 
felkeresett tagállam közül egyikben 
sem voltak jogszabályi követelmények 
a „tagállami ellenőrzések” hatókörét (az 
ellenőrizendő teljes népesség százalék -
arányát) és a minta kiválasztását illetően. 
Az e nemzeti ellenőrzések által lefedett 
mezőgazdasági termelők tényleges szá -
zalékaránya 2012-ben75 nagyon alacsony 
volt (kevesebb mint 3%).73 Ez például az eltérő értékelési 
módszerekkel vagy 
a megfigyelőállomások 
számának jelentős eltérésével 
magyarázható.
74 A Cseh Köztársaságban, 
Magyarországon és 
Szlovákiában 2009, 
Romániában 2012 óta 
alkalmazandó. A 2014–2020-as 
programozási időszakban ez 
a követelmény lett az 1. JFGK.
75 Románia esetében az adatok 
a 2008–2011-es időszakra 
vonatkoznak.
44 Észrevételek
119  
A Cseh Köztársaságban és Szlovákiában 
a „tagállami ellenőrzéseket” és a 4. JFGK-
val kapcsolatos ellenőrzéseket ugyanaz 
a hatóság végzi, a másik két országban 
pedig különböző hatóságok. A „tagálla -
mi ellenőrzések” által ténylegesen lefe -
dett követelményeket illetően a helyzet 
tagállamonként változó:
– Magyarországon76 és Szlovákiában 
a cselekvési programok csaknem 
valamennyi követelménye része 
a nemzeti ellenőrzéseknek;
– a Cseh Köztársaságban a cselekvé -
si program egyes követelményeit 
a „tagállami ellenőrzések” kere -
tében, más követelményeit pedig 
a 4. JFGK-val kapcsolatos ellenőrzé -
sek keretében ellenőrzik. Mivel a két 
ellenőrzés esetében a minta azonos, 
a gyakorlatban szinte valamen y-
nyi követelményt ellenőriznek, az 
alkalmazandó szankciók azonban 
eltérnek (lásd: 120. és 144. bekezdés);
– Romániában az ellenőrök által 
a 8–100 állategységgel rendelkező 
mezőgazdasági telepek esetén köve -
tendő útmutatásból számos követel -
mény hiányzik77.
120  
A Számvevőszék megállapította, hogy 
nem feltétlenül alkalmaznak szankciót, 
ha a követelményeknek való megfelelés 
hiányát „tagállami ellenőrzések” tárják 
fel, vagy pedig ha bírságot szabnak ki, 
az összegek alacsonyak, ami korlátozza 
a visszatartó hatást:
– Romániában a 8–100 állategység 
közötti mezőgazdasági telepekre irá -
nyuló ellenőrzéseknél általában nem 
rónak ki szankciót, hanem korrekciós 
intézkedést írnak elő;– Szlovákiában a jog számos probléma 
esetére nem szab meg szankciót 
(úgymint a tárolási követelmények 
be nem tartása vagy a mezőgazdasá -
gi területekre történő trágyakijutta -
tás tilalmi időszakának megsértése);
– Magyarországon a jogi keret 
szankciót határoz meg, amennyiben 
elmarad az adatszolgáltatás vagy 
nitrátszennyezés áll fenn. A maximá -
lis bírság azonban mindkét esetben 
viszonylag alacsony. Ezen túlmenő -
en a nitrátszennyezés miatti szank -
ció nehezen alkalmazható, mert i. 
bizonyítani kell, hogy a szennyezést 
a trágyakijuttatási szabályok be nem 
tartása okozta, és ii. fel kell mérni 
a szennyezés mértékét;
– a Cseh Köztársaságban szankciót 
alkalmaznak a trágyázási és tárolási 
feltételek be nem tartása esetén, 
de a szabálysértésenként kiszabott 
átlagos bírság 2010 és 2013 között 
viszonylag alacsony volt.
121  
A Számvevőszék összességében meg -
állapította, hogy a Bizottságnak küldött 
2012-es végrehajtási jelentésben az 
elvégzett ellenőrzésekre és a megállapí -
tott szabálysértésekre vonatkozóan sze -
replő információk nagyon általánosak és 
olykor hiányosak. Ezenfelül a Számvevő -
szék megállapította, hogy a számadatok 
nem mindig megbízhatók. Ez jelentősen 
hátráltatni fogja az általános helyzet 
Bizottság általi bármiféle értékelését.76 Magyarország esetében ez 
a nem állattartó 
mezőgazdasági termelők 
tekintetében végzett 
ellenőrzésekre vonatkozik.
77 A 100 állategységnél nagyobb 
mezőgazdasági telepeket egy 
másik hatóság ellenőrzi. 
A nitrátirányelv 
végrehajtásáról a Bizottságnak 
2012-ben benyújtott 
jelentésben foglalt 
információk szerint az 
ellenőrzések leginkább 
a tárolókapacitás kérdésére 
terjednek ki. A Számvevőszék 
nem kapott semmilyen 
tájékoztatást azzal 
kapcsolatban, hogy 
végeznek-e ellenőrzést az 
olyan mezőgazdasági 
termelőknél is, akik nem 
tartanak állatot, és a 2012-ben 
a Bizottságnak benyújtott 
végrehajtási jelentés sem 
tartalmaz erre vonatkozó 
információt.
45 Észrevételek
122  
Ezen ellenőrzések során gyakran állapí -
tották meg az istállótrágya tárolási kapa -
citására vonatkozó követelmény betartá -
sának elmulasztását. A beszámolókban 
szereplő egyik ok a megfelelő tárolótar -
tályok megépítésének finanszírozásához 
szükséges pénzügyi források hiánya volt.
A peszticidekkel kapcsolatos 
cselekvési terveket 
hiányosságok gyengítik
123  
A tagállamoknak a peszticidfelhasználás 
kockázatainak és hatásának csökkentését 
célzó számszerű célkitűzéseket, célérté -
keket, intézkedéseket és menetrendeket 
tartalmazó nemzeti cselekvési terveket 
kellett elfogadniuk (lásd:  2. táblázat ). 
Ezeket a cselekvési terveket 2012. novem -
ber 26-ig kellett elfogadni és bejelenteni 
a Bizottságnak.
A cselekvési tervekből 
hiányoznak a számszerűsített 
célkitűzések és az intézkedések 
végrehajtására vonatkozó 
határidők
124  
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a nemzeti cselekvési tervekből hiányoz -
tak a következők:
– Magyarországon és Szlovákiában 
az intézkedések végrehajtásának 
menetrendje;
– Magyarországon, Szlovákiában és 
Romániában a javasolt intézkedések 
végrehajtásához szükséges pénz -
ügyi források összege;
– általános számszerűsített célértékek, 
úgymint a peszticidfelhasználás csök -
kentési rátája vagy a kezelési gyakori -
ság mutatójának (a peszticidfelhasz -
nálás intenzitásának) csökkentése.125  
Ami pozitív, a Cseh Köztársaság, Romá -
nia és Szlovákia cselekvési terve magá -
ban foglal megfelelő méretű védőzónák 
létrehozására vonatkozó intézkedéseket, 
amelyeken belül nem lehet peszticidet 
használni. Romániát illetően lásd még: 
135. bekezdés. Magyarország 2009. évi 
vízgyűjtő-gazdálkodási tervében 
szerepel a védelmi sávokra vonatkozó 
intézkedés.
126  
A Bizottság cselekvési tervek értékelésé -
re vonatkozó jelentését, amely 2014 de -
cemberében volt esedékes, 2015 köze -
péig nem tették közzé. A Bizottság nem 
indított kötelezettségszegési eljárást 
a cselekvési tervekben foglalt intézkedé -
sek tartalmának elégtelensége miatt.
Az integrált növényvédelmet 
csak fokozatosan fogják 
bevezetni
127  
A peszticidekről szóló irányelv szerint 
a tagállamoknak 2014. január 1-jétől 
kezdődően biztosítaniuk kell az integrált 
növényvédelem általános elveinek78 
az alkalmazását. A fő cél annak biz -
tosítása, hogy a növényvédő szerek79 
felhasználása a szükséges minimumra 
korlátozódjon.78 Az „integrált növényvédelem” 
fogalmának meghatározása: 
az összes rendelkezésre álló 
növényvédelmi módszer 
gondos mérlegelése, majd ezt 
követően az olyan megfelelő 
intézkedések integrálása, 
amelyek csökkentik 
a kártékony organizmusok 
populációi kifejlődésének 
lehetőségét, ugyanakkor 
a növényvédő szerek 
alkalmazását és más 
beavatkozásokat 
a gazdaságilag indokolt 
szinten tartják, valamint 
csökkentik vagy a lehető 
legalacsonyabb szinten tartják 
az emberi egészséget vagy 
a környezetet érintő 
kockázatokat. Az „integrált 
növényvédelem” egészséges 
növények olyan módon 
történő termesztésére helyezi 
a hangsúlyt, ami 
a mezőgazdasági-ökológiai 
rendszerek lehető legkisebb 
mértékű megzavarásával jár, 
és elősegíti a növényi 
betegségek természetes 
módon történő leküzdését.
79 A peszticid kifejezést (amely 
magában foglalja egyebek 
mellett a gyomirtó szereket, 
gombairtó szereket és 
rovarirtó szereket) gyakran 
a növényvédő szer kifejezés 
szinonimájaként használják. 
A peszticid azonban tágabb 
fogalom, amely a nem 
növényvédelmi 
felhasználásokat, például 
a biocidokat is felöleli.
46 Észrevételek
128  
Az integrált növényvédelem elveinek he -
lyes alkalmazásához iránymutatásoknak 
kell rendelkezésre állniuk. A jelentés el -
készítésének időpontjában a tagállamok -
ban folyamatban volt a növényspecifikus 
iránymutatások elkészítése. Az integrált 
növényvédelem általános elveinek 
betartását alapkövetelményként fel kell 
venni a 2014–2020-as vidékfejlesztési 
programokba, amelyek keretében csak 
az ezen alapkövetelményen túlmutató 
kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos 
költségek finanszírozhatók.
129  
Az integrált növényvédelem alkal -
mazásának sikere az iránymutatások 
megfelelőségén és olyan dolgokon fog 
múlni, mint a mezőgazdasági tanácsadó 
szolgálatok rendelkezésére álló pénzügyi 
források, a növényvédő szerek felhasz -
nálóinak szóló képzési intézkedések 
minősége és a követelmények egyszerű 
ellenőrizhetősége.
A peszticidekről szóló irányelv 
végrehajtási mechanizmusai 
szigorításra szorulnak
130  
Az irányelv előírta a tagállamoknak, 
hogy állapítsanak meg az ezen irányelv 
alapján elfogadott nemzeti rendelkezé -
sek megsértése esetére alkalmazandó 
szankciókat. A Számvevőszék meg -
állapította, hogy a nemzeti jogi rendel -
kezésekben meghatározott szankciók 
nem fedik le a szabálysértések minden 
típusát. Például Magyarországon, Romá -
niában és Szlovákiában a 2015 derekán 
érvényben lévő nemzeti jogi rendelkezé -
sek még nem határoztak meg az integ -
rált növényvédelem be nem tartásának 
esetében alkalmazandó szankciókat. 
Szintén nem minden esetben határoztak 
meg bírságot a növényvédő szereknek 
a termékcímkén meghatározottal össz -
hangban nem lévő felhasználása esetére.131  
Az ellenőrzések hatókörét illetően nin -
csenek konkrét uniós követelmények80. 
A nemzeti jogi rendelkezések a négy 
tagállam egyikében sem határozták 
meg, hogy a sokaságnak minimum hány 
százalékát kell ellenőrizni. A növényvédő 
szerek felhasználásával kapcsolatban 
azonban bizonyos számú szempont 
része a kölcsönös megfeleltetésnek:
– a 9. JFGK-val81 kapcsolatos ellen -
őrzések célja főként az arról való 
meggyőződés, hogy csak engedé -
lyezett termékeket használnak-e, és 
hogy a felhasználás összhangban 
áll-e a termék címkéjén megadott 
feltételekkel. A 9. JFGK-t három tag -
államban 2011 óta, 2014 óta pedig 
Romániában is ellenőrzik;
– a növényvédő szerek fenntartható 
alkalmazását, különösen az integrált 
növényvédelem alapelveinek telje -
sítését eredetileg 2014-től vonták 
volna be a kölcsönös megfeleltetés 
körébe. Az 1306/2013/EU rendelet82 
szerint azonban az előírások beépí -
tésének időzítése immár bizony -
talan, mivel az a tagállamok által 
a peszticidirányelv végrehajtása 
terén elért előrehaladástól függ.80 A 2009/128/EK irányelv 8. cikke 
szerint elvégzendő vizsgálatok 
kivételével, mivel az irányelv 
előírja, hogy a peszticidek 
kijuttatásához használt 
berendezések vizsgálatát 
2016. november 26-ig kell 
elvégezni.
81 A 2014–2020-as programozási 
időszakban ez a követelmény 
lett az 10. JFGK.
82 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2013. december 17-i 
1306/2013/EU rendelete 
a közös agrárpolitika 
finanszírozásáról, irányításáról 
és monitoringjáról és 
a 352/78/EGK, a 165/94/EK, 
a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, 
az 1290/2005/EK és 
a 485/2008/EK tanácsi 
rendelet hatályon kívül 
helyezéséről (HL L 347., 
2013.12.20., 549. o.).
47 Észrevételek
132  
Figyelemmel a kölcsönös megfeleltetés 
által lefedett szempontok korlátozott 
számára, minden egyéb szempontot 
(úgymint a légi permetezés megtiltása, 
a kijuttató felszerelések megfelelősége, 
integrált növényvédelem) a „tagállami 
ellenőrzéseknek” kell lefedniük. Szlo -
vákia kivételével valamennyi tagállam 
cselekvési terve feltüntette a növény -
védő szerek terén történő ellenőrzések 
szigorításának szükségességét is.
A kölcsönös megfeleltetési 
mechanizmus hatásos, de 
lehetőségei nincsenek teljes 
mértékben kihasználva
133  
A kölcsönös megfeleltetést – amely 
a közös agrárpolitika keretében telje -
sített közvetlen kifizetéseket bizonyos 
követelmények betartásával kap -
csolja össze – 2005-ben vezették be 
(lásd: 15. bekezdés). Nagyrészt a tag -
állami követelmények szigorúságától és 
az érvényben lévő végrehajtási mecha -
nizmus eredményességétől függ, hogy 
e mechanizmussal milyen mértékben 
sikerül elérni a környezetvédelmi cél -
kitűzéseket, jelen esetben a vízminőség 
javulását.134  
A kölcsönös megfeleltetés végrehajtá -
sáért a tagállamok felelősek. A JFGK-k83 
esetében ez azt jelenti, hogy a konkrét 
jogszabályok vonatkozó elemeit be kell 
vonni a kölcsönös megfeleltetés hatókö -
rébe. A HMKÁ esetében pedig azt, hogy 
a tagállami, illetve a regionális jogszabá -
lyok keretében meg kell alkotni a vonat -
kozó előírásokat és meg kell határozni, 
hogy a mezőgazdasági termelőknek 
milyen gyakorlati kötelezettségeket kell 
betartaniuk. A tagállamoknak a trágyák84 
és növényvédő szerek85 felhasználására 
vonatkozó minimumkövetelményeket 
is meg kellett határozniuk, amelyek 
a vidékfejlesztési programok bizonyos 
intézkedéseire alkalmazandók (például 
az agrár-környezetvédelmi intézkedésre).
A mezőgazdasági termelők által 
betartandó követelményeket 
a jobb vízminőség érdekében 
bővíteni lehetne
135  
Két olyan HMKÁ-előírás van, amely 
különösen fontos a vízminőség javítása 
szempontjából: i. a vízfolyások menti 
védelmi sávok létrehozására vonatkozó 
előírás és ii. a talajerózióra vonatkozó 
előírás. Mindazonáltal a négy tagállam 
egyike sem hozott létre a Bizottság 
megbízásából készített tanulmány 
által ajánlott méretű védelmi sávokat 
(lásd: 106. bekezdés és 2. háttérma -
gyarázat ). A nitrátirányelv előírásain 
túlmutatva Románia ezekben a védelmi 
sávokban a peszticidek használatát is 
megtiltotta. A tagállamok által a talaj -
erózióra vonatkozó előírás eredménye -
képpen meghatározott követelmények 
szigorúbbak is lehettek volna, ahogy az 
a 3. háttérmagyarázatban  adott pél -
dákból kitűnik.83 Az ellenőrzés a következő, 
vízminőséggel összefüggő 
JFGK-kra terjedt ki: 
a szennyvíziszap 
mezőgazdasági területeken 
való alkalmazására vonatkozó 
3. JFGK, a nitrátirányelv 
alkalmazására vonatkozó 
4. JFGK és a növényvédő 
szerek forgalomba hozatalára 
vonatkozó 9. JFGK.
84 A műtrágyákra vonatkozó 
minimumkövetelményeknek 
tartalmazniuk kell többek 
között a nitrátirányelv 
értelmében a nitrátérzékeny 
területeken kívüli 
gazdaságokra vonatkozóan 
bevezetett helyes 
mezőgazdasági gyakorlatra 
vonatkozó szabályzatokat 
(lásd: 102. bekezdés) és 
a foszforszennyezésre 
vonatkozó követelményeket.
85 A növényvédő szerekre 
vonatkozó 
minimumkövetelményeknek 
tartalmazniuk kell többek 
között a termékek 
használatára jogosító 
engedély megadására és 
a képzési kötelezettségeknek 
való megfelelésre vonatkozó 
követelményeket, 
a biztonságos tárolásra 
vonatkozó követelményeket, 
a gépek alkalmazásának 
ellenőrzését és a növényvédő 
szerek víz és egyéb érzékeny 
területek közelében történő 
felhasználására vonatkozó 
nemzeti szabályokat.
48 Észrevételek
136  
Ami a 2007–2013-as programozási 
időszak vidékfejlesztési kifizetése -
inek minimumkövetelményeit illeti 
(lásd: 134. bekezdés):
– a műtrágyákból származó foszfor -
szennyezést illetően a négy tagállam 
egyike sem határozott meg követel -
ményeket, jóllehet ezt a vonatkozó 
uniós rendelet előírta;
– Magyarország nem határozott meg 
műtrágyákra vonatkozó érdemi 
minimumkövetelményeket a nitrát -
érzékeny területeken kívüli mező -
gazdasági termelőkre vonatkozóan, 
a nitrátérzékeny területeken gazdál -
kodókra vonatkozó minimumköve -
telmények pedig nem voltak teljes 
körűek;
– a vizek közelében történő peszticid -
felhasználásra vonatkozó szabályo -
kat illetően a négy tagállam főként 
a különleges védelmi területek – pél -
dául ivóvízkivételre kijelölt terüle -
tek – tekintetében határozott meg 
szabályokat. Lásd még: a védelmi 
sávokról szóló 135. bekezdés.137  
A 2014–2020-as időszakra szóló vidék -
fejlesztési programok jóváhagyása kere -
tében a Bizottság a következő előzetes 
feltételeket értékelte: i. meghatároztak-e 
HMKÁ-előírásokat és ii. teljesülnek-e 
a vidékfejlesztési programok hatálya alá 
tartozó bizonyos intézkedésekre alkal -
mazandó, műtrágyákra és növényvédő 
szerekre vonatkozó minimumkövetel -
mények. A Bizottság a fent ismertetett 
hiányosságok (lásd: 135–136. bekezdés) 
ellenére sem kérdőjelezte meg az ér -
vényben lévő követelmények megfelelő -
ségét az uniós vízpolitika célkitűzéseinek 
elérésével kapcsolatos eredményesség 
tekintetében87.
A kölcsönös megfeleltetés 
végrehajtási mechanizmusa – 
elégtelen visszatartó hatású 
eszköz
138  
A kölcsönös megfeleltetési ellenőrzések 
nem vonatkoznak azokra a mezőgazda -
sági termelőkre, akik nem részesülnek 
a közös agrárpolitika és/vagy a vidék -
fejlesztési programok keretében támo -
gatásban. Ténylegesen az egy hektárnál 
kisebb területű mezőgazdasági telepek 
nem jogosultak közvetlen kifizetésre 
a közös agrárpolitika keretében. Ro -
mánia kivételével88 az egy hektárnál 
kisebb területű mezőgazdasági telepek 87 A Számvevőszék 4/2014. sz. 
különjelentésében 
(46. bekezdés) hasonló 
megállapítás olvasható.
88 A romániai statisztikai hivatal 
által közzétett adatok szerint 
a mezőgazdasági telepek 
54%-a kisebb egy hektárnál, 
és ezek a mezőgazdasági 
földterületek közel 10%-át 
teszik ki.3. háttérmagyarázatPéldák az erózióval kapcsolatos olyan követelményekre, amelyeket mind a négy 
tagállamban bővíteni lehetne
Az erózió mértékét befolyásoló egyik tényező a területen telepített növény típusa86. Romániában és Szlovákiában 
nincs semmilyen tilalom az erózió által veszélyeztetett területeken telepíthető növényekre vonatkozóan.
A Cseh Köztársaságban és Magyarországon bizonyos növények meghatározott földparcellákon való termesztése 
tilos. Az e szabályok által érintett földterület azonban kisebb az eróziónak kitett tényleges földterületnél.
86 Például az olyan kapásnövények, mint a kukorica, a napraforgó és a cukorrépa, közismerten elősegítik a talajeróziót.
49 Észrevételek
a mezőgazdasági terület elenyésző 
részét alkotják.
139  
A Számvevőszék megállapítja, hogy 
a minta méretét illetően 2011 és 2013 kö -
zött mind a négy tagállam kismértékben 
túlteljesítette azt az uniós követel -
ményt89, amely a kölcsönös megfelelte -
tési előírások alkalmazására kötelezett 
mezőgazdasági termelők 1%-ának 
lefedése. Az 1%-os arány azt jelen -
ti, hogy egy mezőgazdasági termelő 
átlagosan 100 évente egyszer számíthat 
ellenőrzésre.
140  
Ugyanígy mind a négy felkeresett tagál -
lam betartotta a kockázaton alapuló90 és 
a véletlenszerű mintavételezés közötti 
megosztásra vonatkozó uniós köve -
telményt. A kockázatelemzés azonban 
részben értelmét veszti, mivel a tényle -
gesen ellenőrzött minta nem feltétlenül 
csak olyan mezőgazdasági termelőkből 
áll, akik a kockázati rangsorban a leg -
magasabb helyen állnak. Ennek az az 
oka, hogy a végső kiválasztás során az 
ellenőrzéseket elvégző nemzeti/regioná -
lis hatóságnál rendelkezésre álló emberi 
erőforrásokat is figyelembe veszik.
141  
A Számvevőszék az ellenőrzések tartal -
mát illetően a következőket állapította 
meg:
– a nitrátirányelv alkalmazására 
vonatkozó 4. JFGK-t illetően a ma -
gyarországi, romániai és szlovákiai 
ellenőrzések a nitráttal kapcsolatos 
cselekvési programokban megha -
tározott követelmények többségét 
lefedik. A Cseh Köztársaságban 
a nitráttal kapcsolatos cselekvési 
programok követelményeinek egy 
részét a kölcsönös megfelelteté -
si ellenőrzések, más részét pedig 
a „tagállami ellenőrzések” fedik le 
(lásd: 119. bekezdés);– ami a vidékfejlesztési programok ha -
tálya alá tartozó bizonyos intézkedé -
sekre alkalmazandó minimumköve -
telményeket illeti, a Magyarországon 
végzett ellenőrzések elégtelenek 
voltak (lásd: 136. bekezdés). A Cseh 
Köztársaságban és Romániában 
az ellenőrzések nem foglalkoztak 
a trágyatárolási kapacitásra vonat -
kozó követelménnyel. Romániában 
nem határozták meg a növényvédő 
szerek felhasználására vonatkozó 
minimumkövetelmény valamen y-
nyi szempontját, és az ellenőrzések 
így az arról való meggyőződésre 
korlátozódtak, hogy engedélyezett 
termékeket használnak-e fel.
142  
A kölcsönös megfeleltetési ellen -
őrzések rendszerének egyik eredendő 
hiányossága, hogy egyes előírások 
ellenőrzése azok jellege miatt nehézsé -
gekbe ütközik. Egyes előírásokat például 
csak az év bizonyos időszakában vagy 
bizonyos időjárási körülmények között 
(pl. ne legyen erős szél és fagy) lehet 
csak ellenőrizni, ami nem feltétlenül esik 
egybe a helyszíni látogatással. A felkere -
sett négy tagállamban az ellenőrzések 
erőteljesen az év második felére össz -
pontosultak. A téli hónapok alatt vagy 
a fő vegetációs időszakban egyáltalán 
nem hajtottak végre ellenőrzést (Ma -
gyarországon és Romániában), vagy csak 
az ellenőrzések nagyon kis hányadát 
hajtották ekkor végre. Azon túlmenően, 
hogy ez ellentétes bizonyos szabályozási 
követelményekkel, azt is jelenti, hogy 
egyes vízzel kapcsolatos követelmé -
nyek a terepen szemrevételezéssel nem 
ellenőrizhetők.89 A 2009. november 30-i 
1122/2009/EK bizottsági 
rendelet a 73/2009/EK tanácsi 
rendeletnek a kölcsönös 
megfeleltetés, a moduláció és 
az integrált igazgatási és 
ellenőrzési rendszer 
tekintetében, az említett 
rendeletben létrehozott, 
mezőgazdasági termelők 
részére meghatározott 
közvetlen támogatási 
rendszerek keretében történő 
végrehajtására vonatkozó 
részletes szabályok 
megállapításáról, valamint az 
1234/2007/EK tanácsi 
rendeletnek a kölcsönös 
megfeleltetés tekintetében, 
a borágazatban 
meghatározott támogatási 
rendszer keretében történő 
végrehajtására vonatkozó 
részletes szabályok 
megállapításáról (HL L 316., 
2009.12.2., 65. o.).
90 A minta kiválasztásához 
felhasznált kockázati tényezők 
az évek során mind a négy 
tagállamban változtak, ami 
a megfelelő tényezők 
megállapításának bizonyos 
nehézségét tükrözi.
50 Észrevételek
143  
Az ellenőrzések eredményességét az is 
rontja, hogy fontos bizonyítékok csak 
maguk a mezőgazdasági termelők által 
tett nyilatkozatok formájában állnak 
rendelkezésre, gondolva különösen 
a trágyázási nyilvántartásra (amely 
a trágyázás idejére és a kijuttatott 
mennyiségekre vonatkozó adatokat 
tartalmazza). Minél gyakrabban frissítik 
a nyilvántartást, annál pontosabbak 
lesznek az információk. A nyilvántartást 
folyamatosan kell vezetni (Magyarorszá -
gon, Romániában és Szlovákiában), vagy 
azt minden hónap végén kell frissíteni (a 
Cseh Köztársaságban).
144  
Végezetül, sok követelmény esetében 
a mezőgazdasági termelők megfele -
lési költségei (például kieső termés és 
jövedelem) magasabbak a várhatóan 
kiszabott bírságnál, vagyis a támogatás 
összege többnyire legfeljebb 5%-kal 
csökkenhet91, és ez a csökkenés nem bír 
tényleges visszatartó hatással92.
A vidékfejlesztési 
forrásokban rejlő 
lehetőségek nincsenek 
teljes mértékben kiaknázva 
a vízminőségi problémák 
kezelése szempontjából
145  
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben 
meghatározott, hatályos jogszabályt 
kiegészítő intézkedések (úgymint 
a nitrátirányelv) főként a vidékfejlesztési 
programokhoz kapcsolódtak93.146  
E programok olyan intézkedéscsoma -
gokat tartalmaznak, amelyek végrehaj -
tására az intézkedések célcsoportja (pl. 
mezőgazdasági termelők) önkéntesen 
kötelezettséget vállalhat. A vidékfejlesz -
tési intézkedések kedvezményezettjei 
az adott tagállam által meghatározott 
speciális előírások teljesítését vállalják.
A mezőgazdasági ter ületnek 
kevesebb mint 30%-a tartozik 
olyan agrár-környezetvédelmi 
programok hatálya alá, amelyek 
a vízminőség javulásához 
vezethetnek
147  
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a négy tagállam 2007–2013-as vidék -
fejlesztési programja nagyon általá -
nos leírást adott a mezőgazdaságból 
származó vízszennyezésről, amely nem 
volt feltétlenül összhangban94 a víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervekben foglalt 
információkkal95.
148  
Azokat az intézkedéseket, amelyek 
a vidékfejlesztési programok részeit 
alkothatják, az 1974/2006/EK bizottsági 
rendelet96 határozta meg. A négy tagál -
lamban a vízminőségre közvetlen pozitív 
hatást gyakorló legfontosabb intézkedé -
sek a következők:
– a „mezőgazdasági telepek korszerű -
sítése” elnevezésű 121. intézkedés: 
a négy tagállam97 ezt az intézkedést 
trágyatároló tartályok finanszírozá -
sára használta fel. Az intézkedések 
előrehaladását leíró éves végre -
hajtási jelentések nem nyújtanak 
tájékoztatást a tároló létesítmények 
számáról és a társfinanszírozott 
beruházási költségekről;91 A bizottsági rendelet 
a csökkentést főszabályként 
a megítélt összeg 3%-ában 
határozza meg. A tagállamok 
dönthetnek úgy, hogy 
egyáltalán nem szabnak ki 
csökkentést, illetőleg annak 
mértékét 1%-ra csökkentik, 
vagy legfeljebb 5%-ra növelik. 
A szabályoknak való meg nem 
felelés visszatérő eseteiben és 
a tagállamok által 
szándékosnak minősített meg 
nem felelés esetén magasabb 
százalékarányok 
alkalmazandók.
92 Lásd: a 8/2008. sz. 
különjelentés 69. bekezdése.
93 A négy felkeresett tagállam 
mindegyikének egy-egy 
vidékfejlesztési programja 
van.
94 A Számvevőszék 4/2014. sz. 
különjelentésében 
(52. bekezdés) hasonló 
megállapítás olvasható.
95 Míg a vidékfejlesztési 
programok környezeti 
értékeléseit 2006-ban 
készítették, a vízgyűjtő-
gazdálkodási tervekkel 
összefüggésben elvégzett 
környezeti elemzéseket 
legkésőbb 2004. december 22-
ig kellett elkészíteni (a 
víz-keretirányelv 5. cikke).
96 A Bizottság 
2006. december 15-i 
1974/2006/EK rendelete az 
Európai Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alapból 
(EMVA) nyújtandó 
vidékfejlesztési támogatásról 
szóló 1698/2005/EK tanácsi 
rendelet részletes alkalmazási 
szabályainak megállapításáról 
(HL L 368., 2006.12.23., 15. o.).
97 Romániában 
a tárolótartályokat általában 
a helyi hatóságok bocsátják 
rendelkezésre. E hatóságok 
nem voltak a vidékfejlesztési 
program keretében 
támogatásra jogosultak.
51 Észrevételek
– az „agrár-környezetvédelmi kifize -
tések” elnevezésű 214. intézkedés 
(lásd: 13. bekezdés): az intézkedés 
jelentősége a 2007–2013-as prog -
ramozási időszakra előirányzott 
forrásokat98 tekintve tagállamonként 
változó (lásd:  8. táblázat );
– a „mezőgazdasági földterület első 
erdősítése”99 elnevezésű 221. in -
tézkedés: ez az intézkedés a négy 
tagállam egyikében sem élvezett 
prioritást, mivel nagyon kevés pénz -
ügyi forrást különítettek el számára.149  
A Cseh Köztársaság és Magyarország 
a vízminőséghez hozzájáruló intézke -
désként számolt be100 „a hegyvidéki 
mezőgazdasági termelőknek a termé -
szeti hátrány miatt nyújtott kifizetések” 
elnevezésű 211. intézkedésről és/vagy 
„a hegyvidéki területeken kívüli hát -
rányos helyzetű területek mezőgazda -
sági termelőinek nyújtott kifizetések” 
elnevezésű 212. intézkedésről is. A másik 
két tagállam nem jelentett be semmi -
lyen területet, noha azok is költöttek el 
forrásokat ezen intézkedések keretében. 
A Számvevőszék megítélése szerint ezek -
nek az intézkedéseknek csak közvetett 
hatása van, mivel fő céljuk a mezőgaz -
dasági terület folyamatos használatának 
biztosítása. A fenntartás nem javítja 
a környezeti helyzetet, a védelem hiánya 
viszont rontaná azt101. A Cseh Köztársa -
ságban a mezőgazdasági termelők csak 
a gyepterületek fenntartására kapnak 
támogatást. A gyepterületek előnyöseb -
bek102 a vízminőség szempontjából, mint 
a növénytermesztésbe bevont területek. 
A kifizetéseket mindazonáltal minden 
esetben a meglévő táj fenntartása/meg -
őrzése céljából teljesítik.98 A négy tagállam a 2014–2020-
as programozási időszak alatt 
megvalósítandó egyenértékű 
intézkedésre kevesebb forrást 
különített el. Ez különösen 
igaz Szlovákiára (63%-kal 
kevesebb forrás) és 
Magyarországra (43%-kal 
kevesebb forrás).
99 Az A. Bastrup-Birk és P. 
Gundersen által publikált 
Water quality improvements 
from afforestation in an 
agricultural catchment in 
Denmark illustrated by the INCA 
model  (Erdősítést követő 
vízminőség-javulás egy dániai 
mezőgazdasági vízgyűjtőben) 
című tanulmány szerint „a 
földterületek intenzív 
mezőgazdasági művelési 
utáni erdősítése jelentősen 
csökkenti a nitrátok felszín 
alatti és felszíni vízbe 
kerülését, elsősorban 
a műtrágyából és 
istállótrágyából származó 
nitrogénbevitel megszűnése 
miatt. […].”
100 Az előre meghatározott 
„R6 – a vízminőséghez 
hozzájáruló sikeres 
gazdálkodás alatt álló terület” 
elnevezésű mutató 
tekintetében a Bizottságnak 
tett jelentés: a Cseh 
Köztársaság 844 717 ha-t (a 
teljes mezőgazdasági terület 
20%-a) és Magyarország 
59 959 ha-t (a teljes 
mezőgazdasági terület 1%-a).
101 Szlovákia „az erdészeti 
potenciál helyreállítása és 
megelőző intézkedések 
bevezetése” elnevezésű 
226. intézkedés tekintetében 
is bejelentett 348 860 ha-t. 
Mivel a fő cél a természeti 
katasztrófák és tüzek által 
károsított erdők helyreállítása, 
a vízminőségre gyakorolt 
hatás nem közvetlen jellegű, 
mivel az erdőterület nem 
növekszik.
102 A gyepterületek csökkenthetik 
a talajeróziót. Általában 
a talajminőség is jobb, mint 
a szántóterületeken, és 
lehetővé teszi az eső jobb és/
vagy nagyobb mértékű 
beszivárgását, csökkentve 
ezáltal a lefolyást (amelyben 
a talajon vagy a talajban lévő 
tápanyagok vannak).8. táblázatAz „agrár-környezetvédelmi kifizetések” 
elnevezésű 214. intézkedésre előirányzott források 
2014. december 31-én (millió euróban)
TagállamKöltségvetés (és a vidékfejlesztési 
program keretében rendelkezésre 
álló összes közforrás százalékában)A költségvetés végrehajtása (és az 
intézkedésre elkülönített költségve -
tés százalékában)
Cseh 
Köztársaság1 101,2 (30%) 1 085,7 (99%)
Magyarország 1 137 ,3 (22%) 1 169,6 (103%)
Románia 1 270,6 (14%) 1 340,9 (106%)
Szlovákia 390,2 (15%) 35 7, 3 (92%)
Forrás:  A vidékfejlesztési programok 2014. évi végrehajtási jelentései.
52 Észrevételek
150  
Az „agrár-környezetvédelmi kifizetések” 
elnevezésű 214. intézkedés keretében 
a tagállamok többféle rendszert sze -
repeltettek. A különböző rendszerekre 
eltérő kötelezettségek vonatkoznak, és 
ezek a műtrágyázás, a növényvédő  szer-
felhasználás korlátozásával vagy tilal -
mával és/vagy a vetésforgóra vonatkozó 
szabályokkal103 járhatnak. A mezőgaz -
dasági termelő által vállalt kötelezettsé -
geknek túl kell mutatniuk a vonatkozó 
hatályos jogszabályokon, ezen belül 
a JFGK-kon és a HMKÁ-előírásokon 
(például a műtrágya-felhasználásra vo -
natkozó követelményeknek szigorúbb -
nak kell lenniük a nitrátirányelv szerinti 
cselekvési programokban szereplő 
követelményeknél).151  
A rendszerek, amelyek mellett a mező -
gazdasági termelők elköteleződhetnek, 
nem egyformán sikeresek a mezőgaz -
dasági termelők körében. A  9. táblázat  
tagállamonként bemutatja a legsikere -
sebb programokat, amelyek esetében 
a 2007–2013-as programozási időszak 
alatt támogatott teljes terület (ha-ban) 
2014 végén a tagállam mezőgazdasági 
területének több mint 10%-át teszi ki. 
A táblázat megadja azokat a kötelezett -
ségeket is, amelyeket a mezőgazdasági 
termelőknek a műtrágya-felhaszná -
lás, a növényvédőszer-felhasználás és 
a vetés  forgóra vonatkozó szabályok 
tekintetében be kell tartaniuk.103 A növények váltogatásával 
csökkenthető vagy 
megelőzhető a talajerózió.9. táblázatA legsikeresebb agrár-környezetvédelmi programok hatálya alá tartozó ter ületek 
teljes mezőgazdasági ter ületen bel üli részaránya és a betartandó kötelezettségek, 
2014. december 31-i állapot
TagállamProgram (és támogatott terület ha-ban1, 
a teljes mezőgazdasági földterület %-ában 
megadva)Betartandó kötelezettségek  
(a felsorolás nem teljes)
Cseh 
KöztársaságGyepterület fenntartása (16,5%)A két legfontosabb alprogram esetében: az egyiknél a nitrogénbevitel korlátozása, 
a másiknál pedig a műtrágyák kiküszöbölése.
Ökológiai gazdálkodás (10,7%)Kizárólag engedélyezett műtrágyák és növényvédő szerek felhasználása.
2009 óta a 834/2007/EK tanácsi rendelet2 alkalmazása.
MagyarországIntegrált haszonnövény ­termesztési 
program(11%)Tápanyag ­gazdálkodási terv3 szükséges.
Vetésforgó ­szabályok alkalmazandók.
Kizárólag meghatározott környezetbarát növényvédő szerek felhasználása.
Románia„Kiemelkedő természeti értéket 
képviselő” gyepterületek és hagyo ­
mányos gazdálkodás(22,2%)A peszticidek használata nem megengedett.
A műtrágyák használata nem megengedett és a szerves trágyák esetében a nitro ­
génbevitel korlátozása.
SzlovákiaKörnyezetbarát 
gazdálkodás  – alapprogram(18,4%)Kizárólag meghatározott növényvédő szerek felhasználása. Az alprogramtól függő ­
en: nem megengedettek a műtrágyák vagy a nitrogénbevitel korlátozása.
1  A figyelembe vett terület az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalások hatálya alá tartozó teljes terület. Ugyanaz a terület többször be -
számítható, ha ugyanarra a területre több kötelezettség vonatkozik. Nem állnak rendelkezésre olyan programonkénti számadatok, amelyek 
kizárnák a kettős beszámítást.
2  A Tanács 2007. június 28-i 834/2007/EK rendelete az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről és a 2092/91/EGK rendelet 
hatályon kívül helyezéséről (HL L 189., 2007.7.20., 1. o.), amely 2009. január 1-jén lépett hatályba.
3  A tápanyag-gazdálkodási terv fő célja a talajjellemzők, a növény szükségletei, az éghajlat stb. figyelembevételével meghatározott időpontok -
ban a trágya optimális felhasználásának eléréséhez és ezáltal a túltrágyázás elkerüléséhez szükséges trágyamennyiség megállapítása.
Forrás:  A vidékfejlesztési programok 2014. évi végrehajtási jelentései.
53 Észrevételek
152  
A Számvevőszék a rendelkezésre álló 
információk alapján úgy becsüli, hogy 
a 2007–2013-as programozási időszak -
ban a négy tagállam mezőgazdasági 
földterületének 15–30%-ára vonatkoztak 
különféle, a vízminőség szempontjából 
kedvező agrár-környezetvédelmi kötele -
zettségvállalások. A Cseh Köztársaság -
ban, Magyarországon és Romániában 
azonban a legfontosabb programok 
némelyike gyepterületekre is kiterjed 
(lásd:  9. táblázat ). Ezek a programok 
főként a meglévő gyepterületekre vonat -
koznak, és noha a fenntartás nem javítja 
a környezeti helyzetet, a fennálló állapot 
fenntartásának hiánya rontaná azt.
153  
A mezőgazdasági termelőknek az 
1698/2005/EK rendelet104 39. cikkével 
összhangban az agrár-környezetvédelmi 
program keretében vállalt kötelezettsé -
geket öttől hét évig terjedő időtartamra 
kell vállalniuk. Számos tényezőtől függ, 
hogy a mezőgazdasági termelők az öttől 
hét évig terjedő időtartam lejárta után is 
fenntartják-e kötelezettségvállalásaikat; 
ilyen például a pénzügyi támogatások 
rendelkezésre állása és a nyereségességi 
megfontolások.
154  
A Számvevőszék különféle betartandó 
kötelezettségekre irányuló elemzéséből 
a következő hiányosságok tűnnek ki:
– a vízvédelmi sávok fontossága 
ellenére egyetlen agrár-környezet -
védelmi rendszer sem szabott meg 
nagyobb méretű védelmi sávot, mint 
amelyet a mezőgazdasági terme -
lőknek a HMKÁ-előírások alapján be 
kell tartaniuk (lásd: 135. bekezdés és 
2. háttérmagyarázat );– Romániában és Szlovákiában a leg -
fontosabb programok esetében 
meghatározott trágyázási korláto -
zások (lásd:  9. táblázat  (a szlová -
kiai alapprogram) a hektáronkénti 
nitrogén mennyiségét tekintve az 
országban használt átlagos nitro -
génmennyiséghez nagyon közel 
állnak (Romániában) vagy felette 
vannak (Szlovákiában), tehát az ilyen 
programokból a vízminőség tekin -
tetében várható pótlólagos haszon 
csekély;
– a legfontosabb programok, amelyek 
az erózió elleni küzdelmet segítik, 
a meglévő gyepterületekre vonat -
koznak (lásd: 152. bekezdés).
A vidékfejlesztési programok 
végrehajtási mechanizmusa nem 
rendelkezik visszatartó hatással
155  
Az agrár-környezetvédelmi intézkedés 
alá tartozó programok számos, a víz 
minőségére előnyös hatással járó ren -
delkezést határoznak meg, de azok csak 
megfelelő módon történő alkalmazásuk 
esetén lehetnek hatásosak. A tagálla -
moknak a 65/2011/EU bizottsági rende -
let105 szerint minden beérkező támoga -
tási kérelem tekintetében adminisztratív 
ellenőrzést, valamint – célprogramtól 
függően – vagy a kedvezményezettek, 
vagy a kiadások legalább 5%-át lefedő 
helyszíni ellenőrzéseket kell végezniük.
156  
A Bizottság (Mezőgazdasági és Vidékfej -
lesztési Főigazgatóság) 2014-es tevé -
kenységi jelentésében fenntartásokat 
fejezett ki a vidékfejlesztési kiadásokra 
vonatkozó romániai és magyarországi 
kontrollrendszerek által nyújtott bizo -
nyosságot106 illetően.104 A Tanács 
2005. szeptember 20-i 
1698/2005/EK rendelete az 
Európai Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alapból 
(EMVA) nyújtandó 
vidékfejlesztési támogatásról 
(HL L 277., 2005.10.21., 1. o.)
105 A vidékfejlesztési támogatási 
intézkedésekre vonatkozó 
ellenőrzési eljárások, valamint 
a kölcsönös megfeleltetés 
végrehajtása tekintetében az 
1698/2005/EK tanácsi rendelet 
végrehajtására vonatkozó 
részletes szabályok 
megállapításáról szóló, 
2011. január 27-i 65/2011/EU 
bizottsági rendelet (HL L 25., 
2011.1.28., 8. o.) 11., 12. és 
25. cikke.
106 Bizonyosság arra vonatkozóan, 
hogy a bevezetett 
kontrollrendszerek 
a szükséges mértékben 
garantálják a mögöttes 
tranzakciók jogszerűségét és 
szabályszerűségét.
54 Észrevételek
157  
A Számvevőszék megítélése szerint az 
agrár-környezetvédelmi támogatásokra 
vonatkozó uniós kontrollrendszer nem 
eléggé eredményes107. A fő okok a kö -
vetkezők: i. a mezőgazdasági termelőket 
nem sarkallják kellően erős ösztönzők 
a megfelelésre, mivel a megtett erőfe -
szítések nem eredményeznek azonnali 
pozitív hatásokat a mezőgazdasági üzem 
számára, ii. alacsony a helyszíni ellenőr -
zések aránya108 és iii. a támogatáscsök -
kentések és szankciók rendszere nem 
jelent elég visszatartó erőt109.
A mezőgazdaságból 
származó diffúz 
szennyezésre csak 
korlátozott mértékben 
alkalmazzák a „szennyező 
fizet” elvet
A „szennyező fizet” elv nehezen 
alkalmazható
158  
A környezeti felelősségről szóló irány -
elv110 szerint a környezeti károk meg -
előzését és felszámolását a „szennyező 
fizet” elv alkalmazásával kell végrehajta -
ni, vagyis azt a gazdasági szereplőt kell 
pénzügyileg felelősségre vonni, akinek 
a tevékenysége a környezeti kárt okozta. 
Az irányelv azt is elismeri, hogy a felelős -
ség megállapítása nem megfelelő eszköz 
a kiterjedt, diffúz környezetszennyezés 
kezelésére, amelynek esetében a negatív 
környezeti hatások nem kapcsolhatók 
össze meghatározott egyének cseleke -
deteivel vagy mulasztásaival.159  
A „szennyező fizet” elv alkalmazása 
a mezőgazdaságból származó diffúz 
szennyezés területén módszertani 
problémákat vet fel: egyrészt nehéz -
ségbe ütközik a szennyező azonosítása, 
másrészt nehéz okozati összefüggést 
megállapítani a mezőgazdasági termelő 
bizonyos gyakorlata és a szennyezés 
vagy az okozott kár mértéke között.
160  
A mezőgazdaságban a mezőgazdasá -
gi termelőkre vonatkozó korlátozások 
(például a nitráttal kapcsolatos cse -
lekvési programokban meghatározott 
követelmények) pénzügyi kompenzáció 
nélküli alkalmazását tekintik a „szennye -
ző fizet” elv végrehajtásának. Más -
részről, amennyiben a mezőgazdasági 
termelőket díjazzák annak fejében, ha 
önkéntesen részt vesznek környezettel 
kapcsolatos tevékenységekben, például 
az „agrár-környezetvédelmi kifizetések” 
elnevezésű 214. intézkedés keretében, 
inkább a „szolgáltató kap”, semmint 
a „szennyező fizet” elv érvényesül.
161  
A szennyezéshez kapcsolódó környezeti 
költségek („környezeti károk költségei”) 
fedezésének egyik módja a megfelelő 
szankciós rendszer alkalmazása a mező -
gazdasági termelők számára meghatáro -
zott korlátozások be nem tartása esetén. 
A Számvevőszék e tekintetben számos 
hiányosságot azonosított (lásd: 120., 
130., 144. és 157. bekezdés). A kölcsönös 
megfeleltetés hasznos, de csak részleges 
megoldást kínálhat a „szennyező fizet” 
elv érvényre juttatására, mivel a szank -
ciók nem az okozott kár összege alapján 
kerülnek kiszámításra, és így előfordul -
hat, hogy a kárösszeg csak egy részét 
teszik ki. Sok esetben nem állnak arány -
ban a kölcsönös megfeleltetési kötele -
zettségek mezőgazdasági termelő által 
történő megszegésének súlyosságával.107 Lásd: a „Hibák 
a vidékfejlesztési kiadásokban: 
a hibák okainak és kezelésének 
áttekintése” című 23/2014. sz. 
különjelentés 59., 62., 64. és 
65. bekezdése ( http://eca.
europa.eu ).
108 Az 5%-os arány 
(lásd: 155. bekezdés) azt 
jelenti, hogy egy 
mezőgazdasági termelő 
átlagosan 20 évente egyszer 
számíthat ellenőrzésre.
109 Szélsőséges esetben, ha 
a mezőgazdasági termelő 
egyetlen 
kötelezettségvállalást sem 
teljesít, és a teljes összeget 
visszafizettetik, 
a mezőgazdasági termelő 
ugyanabban a helyzetben 
lesz, mintha nem vállalt volna 
semmilyen kötelezettséget.
110 A 2006/21/EK irányelvvel 
(HL L 102., 2006.4.11., 15. o.) és 
a 2009/31/EK irányelvvel 
(HL L 140., 2009.6.5., 114. o.) 
módosított, a környezeti károk 
megelőzése és felszámolása 
tekintetében a környezeti 
felelősségről szóló, 
2004. április 21-i 2004/35/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
irányelv (HL L 143., 2004.4.30., 
56. o.) 
(2) preambulum bekezdése.
55 Észrevételek
162  
A „szennyező fizet” elv alkalmazásának 
és a költségek visszafizettetésének 
egy másik módja a gazdasági eszközök 
alkalmazása (ilyenek a műtrágyákra vagy 
növényvédő szerekre kivetett környezeti 
adók). Szlovákia és a Cseh Köztársaság 
egyaránt tervezte a gazdasági eszközök 
ilyen céllal történő alkalmazásának elem -
zését, míg Magyarország és Románia 
egyáltalán nem említette vízgyűjtő-gaz -
dálkodási terveiben a gazdasági eszkö -
zök lehetséges alkalmazását.
A Bizottság nem kéri 
a tagállamoktól, hogy 
gondoskodjanak a diffúz 
szennyezés költségeinek 
megtéríttetéséről
163  
A víz-keretirányelv (9. cikk) előírja 
a különböző vízfelhasználási módok111 
vízszolgáltatás költségeinek megtérülé -
séhez112 való megfelelő hozzájárulását. 
Az irányelv 9. cikkének történő meg -
felelés a 2014–2020-as programozási 
időszakra érvényes speciális előzetes 
feltételek teljesítésének értékelésére 
szolgáló kritériumok egyike.164  
A Bizottság a 9. cikk teljesülését a part -
nerségi megállapodások jóváhagyásával 
összefüggésben, illetve konkrétabban 
a mezőgazdaság kapcsán a 2014–2020-
as vidékfejlesztési programok jóváha -
gyásának keretében értékelte. A Bizott -
ság mind a négy tagállam esetében 
megjegyezte, hogy a mezőgazdasági 
ágazatból származó diffúz szennyezés -
ből eredő költségeket ki kell számítani, 
és figyelembe kell venni a költségek és 
megtérülésük gazdasági elemzésében, 
de nem kér cselekvési tervet azoktól 
a tagállamoktól, amelyek csak részben 
vagy egyáltalán nem fizettetik meg 
a diffúz szennyezés költségeit.
165  
A Bizottság egy 2015. évi közleményé -
ben113 megállapította, hogy kevés intéz -
kedés szolgálja a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekben a környezeti költségekkel és 
a természeti erőforrásokkal kapcsolatos 
költségek megtérülését. A Bizottság 
egyelőre nem adott ki iránymutatást 
a költségek visszafizettetésének lehet -
séges módszereiről és e terület bevált 
gyakorlatairól.111 Ez a víz állapotára jelentős 
hatást gyakorló összes 
tevékenységet magában 
foglalja.
112 A vízszolgáltatás költségei 
környezeti és 
erőforrásköltségeket foglalnak 
magukban. A környezeti 
költségek annak a kárnak az 
összegét jelentik, amelyet 
a vízfelhasználási módok 
okoznak a környezetben és az 
ökoszisztémákban, illetve 
a környezetet használók 
számára (pl. a vízi 
ökoszisztémák ökológiai 
minőségének csökkenése 
vagy termékeny talajok 
szikesedése és romlása). Az 
erőforrásköltségek a más 
felhasználási lehetőségek 
amiatt kieső költségei, hogy az 
erőforrás a természetes 
újratöltődési vagy helyreállási 
ütemét meghaladó 
mértékben apad (pl. a talajvíz 
túlzott kivételével 
összefüggésben).
113 A 2015. március 9-i 
COM(2015) 120 final: „A vízügyi 
keretirányelv és az 
árvízvédelmi irányelv: az uniós 
vizek jó állapotának elérésére 
és az árvízkockázat 
csökkentésére irányuló 
fellépések”.
56
 Következtetések 
és ajánlások
166  
A négy tagállamnak még számos tenni -
valója van ahhoz, elérje a víz-keretirány -
elv fő célkitűzését, a felszíni vizek jó mi -
nőségét. Fokozniuk kell erőfeszítéseiket 
a vízminőség javulásának felgyorsítására.
A vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervek felhasználása 
a jobb vízminőség 
elérésének eszközeként
167  
A vízgyűjtő-gazdálkodási terv integrált 
vízgazdálkodási eszközként történt 
bevezetése a 2000. évi víz-keretirányelv 
egyik erőssége volt, de a terveket a gya -
korlatban a szennyezések azonosítása és 
a korrekciós intézkedések meghatározá -
sa terén hiányosságok gyengítik.
168  
A négy tagállam 2009. évi vízgyűjtő-gaz -
dálkodási terveinek a 2015. évi frissí -
tés-tervezeteivel való összehasonlításá -
ból az derül ki, hogy a víztestek ökológiai 
és kémiai állapota alig javult. A Számve -
vőszék mindazonáltal megállapítja, hogy 
az „egy mindent visz” szabály114 alkalma -
zása elfedheti az állapotot alkotó egyes 
elemek terén elért előrelépést. A javulás 
e csekély mértékére számítani lehetett, 
tekintve a jó állapot elérésére meghatá -
rozott 2015. évi határidő alól felmentett 
víztestek nagy számát (lásd: 26–27. be -
kezdés és 45–46. bekezdés).169  
A négy tagállam monitoringrendszerei -
nek hiányosságai miatt hiányoztak mind 
a víztestek jó állapotának nem teljesülé -
sét okozó szennyezések típusára, mind 
pedig a különféle szennyezési források 
viszonylagos fontosságára vonatkozó 
adatok. Az adatok összehasonlítható -
ságát az is rontotta, hogy nagy különb -
ségek voltak a négy tagállam között 
az értékelt fizikai-kémiai szennyező 
anyagok számában. Az átfogó adatok 
hiánya gátolja a célzott és költség -
hatékony intézkedések azonosítását 
(lásd: 28–32. bekezdés).
170  
A tagállamok kevés ambícióról tettek 
tanúbizonyságot a helyzet korrigálására 
szolgáló intézkedések azonosítása terén, 
és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek ennek 
következtében korlátozott hozzáadott 
értéket nyújtottak ebben a tekintetben 
(lásd: 33–41. bekezdés), mivel:
– az „alapintézkedésekre”, azaz a hatá -
lyos jogszabályok (uniós irányelvek) 
végrehajtására összpontosulnak; és
– az „egyéb alapintézkedések” és 
a „kiegészítő intézkedések” vagy 
nem fednek le minden szennyezési 
problémát, vagy nem tartalmazzák 
az egyes eszközök kínálta lehetősé -
gek értékelését, vagy pedig hatályuk 
nem egyértelmű.114 A víztest végső állapotát az 
értékelési folyamat során 
megállapított leggyengébb 
elem határozza meg.
57 Következtetések és ajánlások
171  
Továbbá a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 
legjobb esetben is csak részben tünte -
tik fel a különféle intézkedések várható 
hatásait. Az intézkedések végrehajtá -
sához szükséges források összegére, 
valamint várható rendelkezésre állására 
vonatkozó információk hiányosak. A víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervek elkészítői és 
a források jóváhagyói és kiutalói közötti 
összehangolás nem mindig biztosított 
(lásd: 42–44. bekezdés).
172  
A Bizottság a tagállamokkal együtt -
működve iránymutatásokat dolgozott 
ki a víz-keretirányelv alkalmazására 
vonatkozóan. Ezenkívül a Bizottság több 
közleményében az egyes tagállamok -
nak szóló külön ajánlásokat terjesztett 
elő a 2009. évi vízgyűjtő-gazdálko -
dási tervek kapcsán. A Bizottság nem 
indított kötelezettségszegési eljárást 
a négy tagállammal szemben a 2009. évi 
tervek hiányosságaival kapcsolatban. 
A 2014–2020-as operatív programokban 
a vonatkozó előzetes feltételek nem tel -
jesülése miatt meghozott intézkedések 
nem fedték le az összes ilyen hiányos -
ságot. A Bizottság ehelyett a tagálla -
mok jóindulatára és az erőfeszítések 
fokozása melletti elkötelezettségére 
hagyatkozik, a kétoldalú megbeszélések 
jegyzőkönyveiben feljegyzett kérések 
alapján. A vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 
2015. évi tervezeteiben még mindig sok, 
a jó állapot elérésének határideje alóli 
mentesség szerepel, és a Számvevőszék 
és a Bizottság által az alkalmas intézke -
dések azonosítása terén megállapított 
számos hiányosság továbbra is fennáll 
(lásd: 47–50. bekezdés).1. ajánlás
A Bizottság:
a) biztosítson iránymutatásokat a víz -
minőséggel kapcsolatos előrelépé -
sekre vonatkozó differenciáltabb 
jelentéstételhez, amelyeket az „egy 
mindent visz” szabály alkalmazása 
jelenleg elfed;
b) segítse elő az adatok összehason -
líthatóságát, például az ökológiai 
állapottal kapcsolatban értékelt 
fizikai-kémiai anyagok számában 
mutatkozó eltérések csökkentése 
révén;
c) folytassa a jó vízminőség – a víz-ke -
retirányelv célkitűzése – felé tett 
tagállami előrelépés nyomon 
követését.
A tagállamok:
d) gondoskodjanak a vizek jó minőségű 
monitorozásáról annak érdekében, 
hogy víztestenként pontos informá -
ciókkal rendelkezzenek a helyzetről 
és a szennyezés eredetéről, lehetővé 
téve a korrekciós intézkedések jobb 
célirányosítását és költséghatékony -
ságuk növelését. A mezőgazdaság 
esetében ez például a kötelező és 
önkéntes intézkedések hatásos kom -
binációjának kialakítását jelentheti;
e) a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek -
ben adjanak i. egyértelmű indo -
kolást a víz-keretirányelv határidői 
alóli mentességek alkalmazására, 
ii. információt arról, hogy miként 
fogják finanszírozni az intézkedések 
végrehajtását és iii. információt az 
intézkedések várható hatásáról;
f) biztosítsák az összehangolást 
a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben 
foglalt intézkedéseket meghatározó 
szervek és a projekteket finanszíro -
zásra jóváhagyó szervek között.
58 Következtetések és ajánlások
Intézkedések 
végrehajtása a telep ülési 
és ipari szennyvizek által 
okozott szennyezés 
csökkentése érdekében
173  
A tagállamok előrelépést tettek a telepü -
lési szennyvíztisztító telepek által kibo -
csátott szennyvizekben található szerves 
szennyező anyagok és tápanyagok el -
távolítása terén. A szennyvizekben lévő 
szennyezés csökkentésére rendelkezésre 
álló eszközöket – például a végrehajtási 
mechanizmust és a vízterhelési díjat – 
nem használták ki a lehető legnagyobb 
mértékben.
Agglomerációk
174  
Ami a települési szennyvíz kezeléséről 
szóló irányelv – az agglomerációkból 
származó szennyezésre vonatkozó 
„alapintézkedés” – végrehajtását illeti 
(lásd: 53–65. bekezdés), előrelépés 
történt a szennyvíz összegyűjtésében 
(vagyis nőtt a csatornahálózatba kötött 
és szennyvíztisztító telephez csatlakoz -
tatott háztartások száma) és a szennyvíz 
megfelelő kezelésében. Az irányelv 
közbenső vagy végső határidőinek vég -
rehajtását illetően mindazonáltal mind 
a négy tagállam elmaradt a menetrend -
től (lásd még: a 2/2015. sz. különjelentés 
következtetései és ajánlásai).175  
A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási ter -
vekből hiányoztak a jó állapot elérését 
nem teljesítő víztestek esetében szük -
séges „egyéb alapintézkedésekre” és 
a „kiegészítő intézkedésekre” vonatkozó 
információk:
– a szennyvíztisztító telepre még nem 
bekötött szennyvíz tekintetében 
nem jelezték, hogy miként fogják 
kezelni a terhelést (a legalább 2000 
lakosegyenértékű agglomerációk -
ból származó, egyedi rendszerekbe 
kerülő terhelés és 2000 LE alatti ag -
glomerációkból származó terhelés) 
(lásd: 58–60. bekezdés);
– nincs utalás arra, hogy mely telepü -
lési szennyvíztisztító telepek eseté -
ben van szükség szigorúbb kibocsá -
tási határértékekre (a romániai terv 
kivételével) (lásd: 66–68. bekezdés);
– nem foglalkoztak a mikro-
szennyező  anyagok kérdésével. 
A négy tagállamban nincsenek a ki -
bocsátási határértékekre vonatkozó 
uniós és nemzeti jogi rendelkezések 
(lásd: 69–70. bekezdés).
176  
Ami a végrehajtási mechanizmust illeti, 
a Számvevőszék megállapítja, hogy 
a szennyvíztisztító telepek üzemelte -
tői által az effluensükre vonatkozóan 
elvégzendő önellenőrzések rendszere 
összességében kielégítő. Az állami 
ellenőrzési rendszerben ugyanakkor 
hiányosságok mutatkoznak, mivel nem 
írják elő az ellenőrzések gyakoriságát, 
amely egyes tagállamokban alacsony 
volt (Szlovákia) vagy nem volt értékel -
hető (Magyarország). Ezen túlmenően 
Romániában az ellenőrzések visszatartó 
hatása csekély, mivel a kibocsátási határ -
értékek túllépése esetén inkább figyel -
meztetést adnak ki, semmint bírságolnak 
(lásd: 71–78. bekezdés).
59 Következtetések és ajánlások
177  
A „szennyező fizet”elv alkalmazásában 
a szennyvizet kibocsátó szereplőknek 
vízterhelési díjat kell fizetniük, ám 
a Cseh Köztársaságban, Romániában és 
Szlovákiában bizonyos kivételek vannak 
hatályban. A díj nem a szerves szen y-
nyezést és a tápanyagterhelést tükröző 
valamennyi paraméter után fizetendő, 
és a szennyező anyagonkénti díjös z-
szegek (mg/l kibocsátásonként) a négy 
tagállamban jelentősen eltérnek. A Cseh 
Köztársaságban és Szlovákiában a díj 
egyes paraméterek esetében ösztönöz -
heti az engedélyekben meghatározott 
kibocsátási határértékek betartását 
(mivel azok betartása esetén nem 
fizetendő díj), Magyarországon és egyes 
esetekben Romániában pedig a díjköte -
les paraméterekre vonatkozó kibocsátási 
határértékek túlteljesítését is ösztö -
nözheti a díj. Az, hogy a vízterhelési díj 
ösztönzőként hat-e, a fizetendő összeg -
től függ: a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 
egyike sem értékelte a visszatartó hatást 
(lásd: 79–82. bekezdés).
Ipari létesítmények
178  
Az ipari létesítmények bizonyos kate -
góriái az ipari kibocsátásokról szóló 
irányelv hatálya alá tartoznak („alapin -
tézkedés”). A kibocsátási határértékeket 
a Bizottság által iparáganként elfoga -
dott elérhető legjobb technológiákra 
vonatkozó következtetések ismertetik. 
2015 végéig csak hét ilyen következte -
tést fogadtak el (lásd: 85. bekezdés).179  
A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási ter -
vekből hiányoztak a jó állapot elérését 
nem teljesítő víztestek esetében szüksé -
ges „egyéb alapintézkedések” és „kiegé -
szítő intézkedések”: nem voltak meg -
határozott szennyező anyagokra vagy 
meghatározott kibocsátókra irányuló in -
tézkedések (úgymint utalás a kibocsátási 
engedélyekbe felveendő meghatározott 
anyagokra és határértékekre). Magyaror -
szág és Szlovákia vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervében szerepeltette intézkedésként 
az engedélykiadási eljárás vagy meg -
határozott engedélyek felülvizsgálatát. 
A Számvevőszék azonban különféle 
hiányosságok és mulasztások miatt nem 
találta eredményesnek a felülvizsgálatot 
(lásd: 87–92. bekezdés).
180  
A Számvevőszék megállapítja, hogy 
(lásd: 89–91. bekezdés):
– a kibocsátási határértékek megha -
tározásakor az illetékes hatóságok 
bizonyos fokig a maguk a kibocsátók 
által adott információkra kényte -
lenek hagyatkozni. Különösen igaz 
ez azokban az esetekben, amikor 
a nemzeti jogi rendelkezések csak 
iránymutatásként szolgáló határérté -
keket szabnak meg, vagy egyáltalán 
nem szabtak meg határértéket;
– az ipari szennyvizet befogadó 
települési szennyvíztisztító telepek 
szennyvíz-kibocsátási engedélyei 
csak egyes esetekben tartalmaznak 
a szerves anyagokon és tápanyago -
kon kívül más szennyező anyagokra 
vonatkozó határértékeket.
60 Következtetések és ajánlások
181  
Ami a végrehajtási mechanizmust illeti, 
az ipari kibocsátásokról szóló irányelv 
hatálya alá nem tartozó létesítmények 
közcsatornán keresztüli közvetett 
kibocsátásával kapcsolatban kevés 
állami ellenőrzést végeznek. Ehelyett az 
esetek többségében (a 28 ellenőrzött 
szennyvíztisztító telepből álló minta 
85%-ában) a települési szennyvíztisztító 
telepek üzemeltetői végeztek helyszíni 
ellen  őrzéseket az ipari létesítmények 
területén. A Cseh Köztársaságban és 
Szlovákiában kivetett bírságok azonban 
valószínűleg korlátozott visszatartó 
hatással bírnak. A közvetlen kibocsá -
tókra irányuló ellenőrzések esetében 
a helyzet hasonló a 176. bekezdésben 
leírthoz (települési szennyvíztisztí -
tó telepeknél végzett ellenőrzések) 
(lásd: 93–97. bekezdés).
182  
A vízterhelési díj csak ritkán ösztönöz az 
engedélyben meghatározott kibocsátási 
határérték betartására vagy túlteljesítés -
re, mert csak korlátozott számú szennye -
ző anyag (szerves anyagok, tápanyagok 
és néhány nehézfém) után kell díjat 
fizetni (lásd: 98. bekezdés).2. ajánlás
A Bizottság:
a) értékelje, hogyan lehetne a legjob -
ban kötelező kritériumokat meg -
határozni az ipari kibocsátásokról 
szóló irányelv hatálya alá nem 
tartozó szennyvíztisztító telepek 
eredményes tagállami ellenőrzése 
érdekében.
A tagállamok:
b) jelezzék, mely víztestek esetében 
van szükség azok nem kielégítő 
minősége miatt egyes konkrét kibo -
csátóknál végrehajtandó intézkedé -
sekre. A települési szennyvíz  tisztító 
telepek esetében ez magában 
foglalja olyan kibocsátási határ -
értékek engedélyben történő meg -
határozását, amelyek szigorúbbak 
a jogszabályban a szerves anyagok 
és tápanyagok okozta szennyezés 
paraméterei tekintetében meg -
adottaknál, valamint az elsőbbségi 
és más kémiai anyagokra és mikro-  
szennyezőanyagokra vonatkozó 
határértékek meghatározását;
c) értékeljék és biztosítsák a végrehaj -
tási mechanizmusok eredményessé -
gét, különös tekintettel az elérendő 
lefedettségre és az alkalmazott 
szankciók visszatartó hatására;
d) értékeljék a vízterhelési díj gazdasá -
gi eszközként és a „szennyező fizet” 
elv alkalmazásának módjaként való 
felhasználásában rejlő lehetőséget, 
legalább a vízminőséget kedvezőtle -
nül érintő fő anyagok esetében.
61 Következtetések és ajánlások
A mezőgazdaságból 
származó diffúz 
szennyezés kezelésére 
szolgáló intézkedések 
végrehajtása
183  
A tagállamok általában jobban kiak -
názták a nitrátirányelvben rejlő lehető -
ségeket, de vonakodtak teljes körűen 
kihasználni a rendelkezésre álló eszkö -
zöket, így a végrehajtási mechanizmust, 
a kölcsönös megfeleltetés keretében 
a HMKÁ-előírásokat, a vidékfejlesztési 
intézkedéseket és a „szennyező fizet” 
elvet.
184  
Ami a nitrátirányelv – a mezőgazda -
ságból származó szennyezéssel kap -
csolatban a fő „alapintézkedés” – vég -
rehajtását illeti, a Cseh Köztársaság, 
Magyarország és Románia fokozatosan 
szigorította a nitrátszennyezés szem -
pontjából veszélyeztetett területen 
a mezőgazdasági termelők által be -
tartandó követelményeket. Ez főként 
a bizottsági fellépés eredménye volt. 
Szlovákia nem követte kellő mértékben 
a Bizottság javaslatait, és a Bizottság 
ezért 2012-ben kötelezettségsze -
gési eljárást indított Szlovákia ellen 
(lásd: 101–110. bekezdés).
185  
A három tagállamban körvonalazódó 
javulások ellenére azonban lenne még 
lehetőség a követelmények szigorítására 
(lásd: 111–115. bekezdés).186  
Az eutrofizációs trend a nem össze -
hasonlítható adatkészletek miatt nem 
értékelhető. A Számvevőszék megál -
lapítja, hogy a nitrátirányelv szerinti 
jelentéstételi időszak nem esik egybe 
a víz-keretirányelv szerinti jelentéstételi 
időszakkal (lásd: 113–114. bekezdés).
187  
Az „egyéb alapintézkedések” és a „ki -
egészítő intézkedések” tekintetében 
(lásd: 123–129. bekezdés és 135–137. be -
kezdés) a Számvevőszék a következőket 
állapítja meg:
– a peszticidek használatával kap -
csolatos intézkedések elnagyoltak 
voltak, vagy a peszticidekkel kap -
csolatos cselekvési tervekre hivat -
koztak. E tervekből azonban rész -
ben hiányoznak a számszerűsített 
célkitűzések, végrehajtási határidők 
és az intézkedések végrehajtásához 
szükséges forrásokra vonatkozó in -
formációk. A Bizottság 2015 közepé -
ig nem indított kötelezettségszegési 
eljárást az e tervekkel kapcsolatos 
hiányosságok miatt;
– a vidékfejlesztés esetében lenne 
lehetőség a HMKÁ-előírások és 
kapcsolódó „minimumkövetelmé -
nyek” szigorítására. A Bizottság nem 
értékeli szisztematikusan a követel -
mények megfelelőségét az uniós 
vízpolitika célkitűzéseinek elérésével 
kapcsolatos eredményesség tekinte -
tében, hanem csak azok meglétét és 
relevanciáját ellenőrzi;
62 Következtetések és ajánlások
– a tagállamok nem szabtak meg 
határértékeket a termőföldeken 
alkalmazott foszforműtrágya men y-
nyiségének (kg/ha) csökkentésére 
vonatkozóan;
– a tagállamok főként önkéntes ag -
rár-környezetvédelmi intézkedések -
re támaszkodnak.
188  
Nem használják ki maradéktalanul 
a vidékfejlesztésben rejlő lehetőségeket 
a vízminőségi problémák kezelésére 
(lásd: 145–154. bekezdés):
– a vízminőségnek kedvező agrár-kör -
nyezetvédelmi kötelezettségválla -
lások hatálya alá tartozó mezőgaz -
dasági földterület a 2007–2013-as 
programozási időszakban 15 és 
30% között váltakozott. Ez azonban 
jelentős részben a mezőgazdasági 
termelők által a meglévő gyepterü -
letek fenntartására vállalt kötelezett -
ségekkel kapcsolatos. A fenntartás 
kedvező hatásokkal jár, de nem 
vezet a vízminőség javulásához. 
Ezenkívül mivel ezeket a kötelezett -
ségeket csak öttől hét évig terjedő 
időszak során kell teljesíteni, nem 
szükségszerűen biztosított a víz -
minőségre gyakorolt hosszú távú 
hatásuk;
– a hektáronként kijuttatott nitrogén -
műtrágya mennyiségére vonat -
kozó korlátozások Romániában és 
Szlovákiában megközelítik vagy 
meghaladják az átlagosan kijutta -
tott mennyiséget, így a vízminőség 
szempontjából jelentkező pótló -
lagos haszon valószínűsíthetően 
csekély.189  
A mezőgazdasági termelőkre végrehaj -
tási mechanizmusok sora vonatkozhat: 
uniós szabályozású kölcsönös megfelel -
tetési ellenőrzések és a vidékfejlesztési 
kifizetésekhez kapcsolódó ellenőrzések, 
valamint a nitrátirányelv keretében és 
a növényvédő szerek területén végrehaj -
tott „tagállami ellenőrzések” (lásd: 116–
122. bekezdés, 130–132. bekezdés, 
138–144. bekezdés és 155–157. bekez -
dés). Mindezeknek az ellenőrzéseknek 
eredendő korlátaik vannak, így például 
fontos bizonyítékok a maguk a mező -
gazdasági termelők által tett nyilatko -
zatok formájában állnak rendelkezésre. 
Emellett:
– a visszatartó hatás a kölcsönös meg -
feleltetés és a vidékfejlesztés kereté -
ben végzett ellenőrzések esetében 
korlátozott. Ez főként kialakításukkal 
magyarázható: alacsony a lefedett -
ség (1%, illetve 5%) és a szankciók (a 
támogatás csökkentésének mértéke) 
alacsonyabbak a megfelelés költ -
ségeinél. A nitrátirányelv kereté -
ben végzett „tagállami ellenőrzé -
sek” terén hasonló hiányosságok 
mutatkoznak;
– Szlovákia kivételével valamennyi 
felkeresett tagállam jelezte a pesz -
ticidekkel kapcsolatos cselekvési 
tervében, hogy szigorítani kell 
a peszticidekkel kapcsolatos kötele -
zettségek végrehajtását. Az ellenőr -
zés időpontjában a négy tagállam 
sem az ellenőrzéseik által elérendő 
lefedettséget, sem a bírságokat nem 
határozta meg valamennyi szabály -
sértési típus tekintetében.
63 Következtetések és ajánlások
190  
Továbbá az integrált növényvédelem 
elve csak akkor válik majd a kölcsö -
nös megfeleltetés keretében kötelező 
követelménnyé, ha előrelépésre kerül 
sor olyan területeken, mint az iránymu -
tatások, szakképesítések és ellenőriz -
hető követelmények meghatározása 
(lásd: 131. bekezdés).
191  
A „szennyező fizet” elvnek a mezőgazda -
ságból eredő diffúz szennyezés területén 
történő alkalmazása módszertani prob -
lémákba ütközik. Azt, hogy pénzügyi 
kompenzáció nélkül kötelezettségeket 
szabnak meg a mezőgazdasági termelők 
számára (ahogyan a nitráttal kapcsolatos 
cselekvési programok esetében törté -
nik), általánosságban a „szennyező fizet” 
elv végrehajtásának tekintik. A megfele -
lés hiánya esetén alkalmazott szankciók 
kompenzálhatják a szennyezés okozta 
költségeket. A Számvevőszék azonban 
számos hiányosságot azonosított a bírsá -
gok alkalmazását illetően. Az elv alkal -
mazásának másik módja a környezeti 
adók alkalmazása (úgymint a műtrágyák -
ra vagy növényvédő szerekre kivetett 
adók), és a Cseh Köztársaság és Szlovákia 
tanulmányozni kívánja az ilyen adók 
alkalmazását. A Bizottság nem kérte 
a tagállamoktól, hogy tegyenek megha -
tározott intézkedéseket a költségek vis z-
szafizettetésének biztosítása érdekében, 
és iránymutatást sem adott ki a költ -
ségek visszafizettetésének lehetséges 
módszereiről (lásd: 158–165. bekezdés).3. ajánlás
A Bizottság:
a) folytassa az annak biztosítására 
irányuló erőfeszítéseit, hogy a tag -
államok a legjobban kihasználják 
a nitráttal kapcsolatos cselekvési 
programokban foglalt követelmé -
nyeket, és ésszerű időn belül végre -
hajtsák a peszticidekkel kapcsolatos 
cselekvési tervet;
b) szisztematikusan értékelje a HMKÁ-  
előírásoknak és a tagállamok által 
elfogadott minimumkövetelmények -
nek nem csak a meglétét, hanem 
a megfelelőségét is;
c) mérlegelje a termőföldeken alkal -
mazott foszfor mennyiségére – a 
nitrogénhoz hasonlóan – vonatkozó 
korlátozások meghatározására vo -
natkozó kötelezettség bevezetését;
d) a nitrátirányelv és a víz-keretirány -
elv keretében történő jelentéstétel 
összehangolásával csökkentse annak 
a lehetőségét, hogy a tagállamok 
párhuzamos jelentéseket nyújtsanak 
be az eutrofizációs helyzetről, és 
mozdítsa elő az eutrofizáció értéke -
léséről szóló 2009. évi iránymutatás 
követését, hogy mindkét irányelv 
keretében ugyanazokat az értékelési 
paramétereket alkalmazzák;
e) nyújtson útmutatást a diffúz 
szennyezés területén a költségek 
visszafizettetésének lehetséges 
módszereiről.
64 Következtetések és ajánlások
A tagállamok:
f) szabjanak meg a nitráttal kapcso -
latos cselekvési tervekben, a pesz -
ticidekkel kapcsolatos cselekvési 
tervekben, a HMKÁ-előírások 
keretében és az agrár-környezet -
védelmi kifizetések tekintetében 
olyan követelményeket, amelyek 
kellően ambiciózusak a műtrágya- és 
peszticidbevitel csökkentésének és 
az erózióval szembeni megfelelő 
védelemnek az eléréséhez;
g) értékeljék a gazdasági eszközök 
(például a környezetvédelmi adók) 
alkalmazásában rejlő lehetőségeket 
a szennyezés csökkentésére sarkalló 
ösztönzőként és a „szennyező fizet” 
elv alkalmazásának módjaként.
A Bizottság és a tagállamok a végrehaj -
tási mechanizmusok (uniós és nemzeti 
mechanizmusok) számbavétele alapján 
azonosítsák, hogy hogyan lehetne egy -
szerűsíteni a mechanizmusok kialakítását 
és az ellenőrzések végrehajtását, vala -
mint biztosítani azok eredményességét.
A jelentést 2015. december 9-i luxembourgi ülésén fogadta el az Henri GRETHEN 
számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara.
 A Számvevőszék nevében
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 elnök

65
 Mellékletek I. melléklet
A Duna vízgyűjtő ker ületének áttekintése
© Duna-védelmi Nemzetközi Bizottság (icpdr).
66 Mellékletek II. mellékletFelszíni víztestek szennyezése  
(2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervek)
1. A  különböző szennyezési forrásoknak kitett felszíni víztestek százalékaránya
Szennyezési források Cseh Köztársaság Magyarország Románia Szlovákia
Pontforrások 46% 19% 8% Nincs adat
Diffúz források 61% 25% 32% Nincs adat
Forrás:  A tagállamok által a WISE útján megadott információk.
2. A  különböző szennyezési típusoknak kitett felszíni víztestek százalékaránya
A szennyezés típusa Cseh Köztársaság Magyarország Románia Szlovákia
Szerves anyagok feldúsulása 31% 27% 13% Nincs adat
Tápanyagok feldúsulása 61% 45% 32% Nincs adat
Elsőbbségi anyagok vagy más meghatározott 
szennyező anyagok általi szennyezés31% 2% 4% Nincs adat
Forrás:  A tagállamok által a WISE útján megadott információk.
67 Mellékletek III. mellékletA telep ülési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvben meghatározott kibocsátási 
határértékek
Paraméterek Koncentráció A csökkenés minimális százaléka2
Másodlagos tisztítás
Biológiai oxigénigény (BOI5) 25 mg/l 70–90
Kémiai oxigénigény (KOI) 125 mg/l 75
Teljes lebegőanyag ­tartalom (TSS)35 mg/l
60 mg/l  
(2000 és 10 000 LE közötti agglomerációk esetében)90
70 
(2000 és 10 000 LE közötti agglomerációk esetében)
Szigorúbb kezelés
Összes foszfor (Ptot)2 mg/l  
(2000 és 10 000 LE közötti agglomerációk esetében)
1 mg/l  
(10 000 LE feletti agglomerációk esetén)80
Összes nitrogén1 (Ntot)15 mg/l  
(2000 és 10 000 LE közötti agglomerációk esetében)
10 mg/l  
(10 000 LE feletti agglomerációk esetén)70–80
1  Az összes nitrogén a következőt jelenti: az összes Kjeldahl-módszerrel mért nitrogén (szerves N + NH3), nitrát (NO3)-nitrogén és nitrit (NO2)- 
nitrogén összege.
2 Csökkenés a beérkező szennyvíz terheléséhez képest.
68 Mellékletek IV. mellékletVízterhelési díj: szennyező anyagonkénti összeg (euró1/t)
Szennyező anyagok Cseh Köztársaság Magyarország Románia Szlovákia
KOI 576,9 285,2 10,4 199,2
BOI5– – 10,4 –
TSS 72,1 – 2,5 99,6
Ptot2 523,9 4 753,8 41,5 3 319,4
Ntot– – 41,5 497,9
Ninorg1 081,7 570,5 – –
N­NH4 (ammónium ­nitrogén) – – 41,5 497,9
Hg (higany) 721 110,5 6 97 217, 5 10 384,1 497 908,8
Oldott szervetlen sók 18,0 – – 16,6
Cd (kadmium) 144 222,1 139 443,5 10 384,1 99 581,8
AOX (adszorbeálható szerves halogének) 10 816,7 – – 6 638,8
Cr (króm) – 27 888,7 2 596,0 –
Ni (nikkel) – 27 888,7 2 596,0 –
Pb (ólom) – 27 888,7 2 596,0 –
Cu (réz) – 13 944,3 2 596,0 –
Zn (cink) – – 124,57 –
Fenolok – – 41,51 –
As (arzén) – – 8 074,5 –
Co (kobalt) – – 124,6 –
– – és továbbiak2–
1  A cseh koronában, magyar forintban és román lejben megadott összegeket a 2014. december 31-i átváltási árfolyamokon számítottuk át 
euróra.
2  Romániában a szennyező anyagok következő csoportjai után fizetnek díjat: i. általános kémiai mutatók (22), ii. egyedi kémiai mutatók (11), 
iii. toxikus és nagyon toxikus kémiai mutatók (9) és iv. bakteriológiai mutatók (2). A táblázat nem nevesíti ezek mindegyikét.
Forrás:  A tagállami jogszabályok számvevőszéki elemzése.
69 Mellékletek V. mellékletA nemzeti jogszabályi rendelkezésekben meghatározott kibocsátási határértékek
A következő táblázat néhány kiválasztott anyag tekintetében áttekintést ad a nemzeti jogi rendelkezésekben foglalt kibocsátási határértékekről.
(mg/l)
Közvetlen bevezetés
Cseh Köztársaság  
(tartományként megadva, 
mivel a határértékek a tevé ­
kenységtípustól függenek)Magyarország  
(minimum ­ és 
maximumértékek)2RomániaSzlovákia  
(tartományként megadva, 
mivel a határértékek a tevé ­
kenységtípustól függenek)
Arzén és vegyületei 0,5–1,5 0,1–1 0,1 0,1–1
Réz és vegyületei 0,5–1 0,1–4 0,1 0,5–1
Cink és vegyületei 2–3 0,5–10 0,5 1,5–3
Króm és vegyületei 0,1–1 0,2–2 1 0,5–2
Adszorbeálható szerves halogének 0,5–5 0,1–7 – 0,1–2
Kadmium és vegyületei 0,2 0,005–0,3 0,2 0,05–0,2
Ólom és vegyületei 0,5–1 0,05–0,4 0,2 0,2–1,5
Higany és vegyületei 0,01–0,05 0,001–0,08 0,05 0,03–0,1
Nikkel és vegyületei 0,5–0,8 0,1–2 0,5 0,5–0,8
Benzo(g,h,i)perilén1 A PAH ­ra vonatkozó határérték: 
0,010,015–0,03 –A PAH ­ra vonatkozó határérték: 
0,01
Közvetett bevezetés
Cseh Köztársaság  
(javasolt határértékek)Magyarország  
(nem ideiglenes 
vízfolyások)RomániaSzlovákia  
(javasolt határértékek)
Arzén és vegyületei 0,2 0,2 – 0,2
Réz és vegyületei 1 2 0,2 1
Cink és vegyületei 2 2 1 2
Króm és vegyületei 0,3 1 1,5 0,8
Kadmium és vegyületei 0,1 0,1 0,3 0,1
Ólom és vegyületei 0,1 0,2 0,5 0,3
Higany és vegyületei 0,05 0,05Nem 
megengedett0,05
Nikkel és vegyületei 0,1 1 1 0,2
1 A benzo(g,h,i)perilén egy policiklikus aromás szénhidrogén (PAH).
2  A magyar jog tevékenységtípusokra vonatkozó határértékeket (technológiai határértékek), valamint területi határértékeket szab meg (a 
szennyvizet befogadó víztest típusától függően). Az engedélyt kiadó hatóság eltérhet e határértékektől, de tiszteletben kell tartania a jogi 
keretben meghatározott, anyagonkénti minimális és maximális értékeket.
70
Létezik iránymutatás a környezeti és a természeti erő -
forrásokkal kapcsolatos költségek kiszámítási módjáról. 
A közelmúltban a közös végrehajtási stratégia keretében 
tett kísérlet az iránymutatás kiegészítésére a Bizottság és 
a tagállamok egymás közötti véleménykülönbsége miatt 
sikertelennek bizonyult. A közös végrehajtási stratégia 
2016 és 2018 közötti időszakra vonatkozó munkaprog -
ramja jelenleg megvitatás alatt áll, és további intézkedé -
seket tartalmazhat majd e kérdést illetően.
Bevezetés
13 Második francia bekezdés
Agrár-környezetvédelmi intézkedés különböző környe -
zetvédelmi és éghajlati problémák megoldására alkal -
mazható. A vízminőség csupán ezek egyike.
Ezen intézkedés egyik jellemzője a különböző műveletek 
és tevékenységek közötti szoros kapcsolat a környezeti 
előnyök biztosítása terén. Ez azt jelenti, hogy egy műve -
let, amely elsősorban a biológiai sokféleségre irányul, 
előnyös lehet más természeti erőforrások – például a talaj 
és a víz – számára is, de e hatását közvetett módon fejti ki.
Az intézkedés e kettős jellege gyakran az intézkedés 
elsődleges (és másodlagos) célkitűzésekre való irányult -
ságát tükrözi, amely a SWOT-elemzésben azonosított fő 
környezeti igényekhez és problémákhoz kapcsolódik. 
Ezért annak megvitatásakor, hogy az agrár-környezet -
védelmi intézkedésre szánt teljes költségvetési juttatás 
miként járul hozzá a vízpolitikai célkitűzésekhez, figye -
lembe kell venni e közvetlen és közvetett hatásokat.
15
2005 óta a kölcsönös megfeleltetésnek köszönhetően 
többek között a környezetvédelemre és azon belül 
a vízminőségre vonatkozó lényeges jogszabályi ren -
delkezések a közös agrárpolitika (KAP) keretének részét 
képezik. A kölcsönös megfeleltetésen kívül a KAP-nak 
vannak más, éppoly lényeges eszközei, amelyek támo -
gatják az éghajlat és a környezet – például a vízminő -
ség – szempontjából előnyös fenntartható mezőgazda -
ságot; ezek közé tartozik például a 2014 és 2020 közötti 
pénzügyi időszak közvetlen kifizetési mechanizmusának 
környezet  barátabbá válást ösztönző kötelező összete -
vője vagy a mezőgazdasági tanácsadó rendszer, amely -
nek kötelezően figyelembe kell vennie a víz-keretirány -
elvet és a peszticidek fenntartható használatáról szóló 
irányelvet, illetve az agrár-környezetvédelmi kifizetések.Összefoglaló
V
2015-ben a Bizottság és a tagállamok a vízminőség terén 
elért részleges javulásról való jelentéstétel érdekében 
közös végrehajtási stratégiai iránymutatást dolgoztak ki 
„Communicating progress towards good status in the 
second River Basin Management Plan (RBMP)” (A máso -
dik vízgyűjtő-gazdálkodási terv keretében a jó állapot 
elérése felé tett előrelépés ismertetése) címmel.1
VI
A Bizottság úgy véli, hogy a 2009. évi tervek jelentős 
hozzáadott értéket képviselnek. Először készült pél -
dául áttekintés – a Dunára vonatkozó nemzetközi terv 
keretében nemzetközi szinten is – a vízgyűjtő területet 
érő valamennyi lényeges szennyezésről és hatásról , köztük 
a szennyezés típusairól és forrásairól.
A Bizottság ugyanakkor egyetért azzal, hogy az intéz -
kedések  tekintetében hiányoznak a jelentős vállalá -
sok, mivel az első terv főként az „alapintézkedésekre” 
összpontosított.
VII
Az EU vizeinek a mezőgazdaságból származó szennye -
zéstől való védelmére vonatkozó lényeges uniós jogsza -
bályok – mint például a nitrátokról szóló irányelv vagy 
a peszticidekről szóló rendelet – a kezdetektől fogva, 
2005 óta része a kölcsönös megfeleltetésnek. A foszfor- 
és peszticidtartalom kérdéskörét egyes tagállamokban 
a jelenleg végrehajtás alatt álló uniós jogszabályokhoz 
kapcsolódó, jogszabályban foglalt gazdálkodási követel -
mények szabályozzák. Néhány tagállamban a kölcsönös 
megfeleltetés részét képező, nitrátokról szóló irányelvre 
vonatkozó cselekvési tervek tartalmazzák a foszforral 
kapcsolatos követelményeket is.
X
2001 óta a közös végrehajtási stratégia keretében – 
a Bizottság és a tagállamok irányítása alatt – az érintettek 
jelentős segítséget kaptak a végrehajtáshoz. A közös 
végrehajtási stratégiával összefüggésben a Bizottság és 
a tagállamok az elmúlt években jelentős erőfeszítéseket 
tettek a költségek megtérüléséért. 
1 „Indicators to communicate progress towards good status” 
(Mutatók a jó állapot elérése felé tett előrelépés ismertetésére). 
A víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiája. Elfogadta az 
EU vízügyi igazgatóinak testülete 2015. november 25-én.A Bizottság  
válasza
A Bizottság válasza 71
A 2009. évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben használt, 
a vizek állapotának értékelésére szolgáló keretnek sok 
esetben jelentős korlátai voltak. Az első tervek közzé -
tételekor például nem álltak rendelkezésre kidolgozott 
módszerek a biológiai minőség valamennyi elemére 
vonatkozóan (például Magyarországon, Romániában és 
Szlovákiában). A monitoring terén is akadtak hiányossá -
gok (például a Cseh Köztársaságban). A hiányosságokról 
részletesebb leírás található a Bizottságnak a víz-keret -
irányelv végrehajtásáról szóló jelentéseiben. Ezért ennek 
az elemzésnek az eredményeit körültekintéssel kell 
fogadni.
29
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az ökológiai állapot 
értékelésekor vizsgált anyagok számában mutatkozó 
eltérések nem feltétlenül jelentik azt, hogy a végrehajtás 
nem megfelelő. Az anyagokat csak akkor kell figyelembe 
venni a minősítéskor, ha relevánsak, vagyis ha az adott 
vízgyűjtő területen veszélyeztethetik a víz jó állapotát. 
A kockázatot jelentő anyagok száma nagymértékben 
függ a meglévő szennyezéstől. Ezért az anyagok számá -
ban jelentkező eltérések indokoltak lehetnek.
Ugyanakkor a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egyes tag -
államok túl kevés anyagot vettek figyelembe az érté -
kelés során, aminek oka a releváns anyagok megfelelő 
azonosításának hiányában és a nem kielégítő monito -
ringban keresendő. Ha az irányelv végrehajtása helyes 
volna, a releváns anyagokat vették volna figyelembe, és 
a minősítés helytálló volna. A Bizottság feltárta a problé -
mát a végrehajtási jelentésben, és tárgyalt róla az érintett 
tagállamokkal. A Bizottság arra számít, hogy a második 
időszakra vonatkozó vízgyűjtő-gazdálkodási tervek jobb 
kockázatértékelési és monitoringadatok alapján készül -
nek el.
36 Harmadik francia bekezdés
A Bizottság uniós hatókörű adatgyűjtést folytat a tagál -
lami szinten – a települési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelv I. melléklete A. szakaszában foglalt követel -
ménynek megfelelően – a túlfolyások csökkentésére 
alkalmazott intézkedések jellegéről, továbbá azok 
eredményességéről és gyakorlati alkalmazásáról. E kér -
dések vizsgálata jelenleg is folyik. A Bizottság a vizs -
gálat eredménye alapján mérlegeli majd a túlfolyásból 
származó szennyezés uniós szintű, átfogó megoldásának 
lehetőségeit.Az ellenőrzés hatóköre és módszere
20
A hidromorfológiai hatások folytán nem jó állapotú 
víztestek nagy száma miatt a kizárólag a szennyezés 
csökkentését célzó intézkedések nem elegendőek a jó 
állapot biztosításához.
Észrevételek
23
A Bizottság egyetért azzal, hogy az „egy mindent visz” 
megközelítés elfedheti a vízminőség terén elért részleges 
javulást.
Az „egy mindent visz” elvben a víz-keretirányelv integrált 
vízgazdálkodási megközelítése nyer kifejezést, amely 
a vízkészletet érő minden szennyezést és hatást számí -
tásba vesz. A megközelítés célja annak biztosítása, hogy 
a vízminőség csak akkor kapjon jó minősítést, ha valóban 
jó, és nem amikor a minőség néhány eleme/paramétere 
jó. Ha például egy víztest egy szennyező anyag nagy 
mennyisége folytán súlyosan szennyezett, az összes 
többi szennyező anyag eltávolítása – akár jelentős – elő -
relépést is jelenthet a jó állapot irányában, de a víz nem 
lesz tiszta mindaddig, amíg a szóban forgó szennyező 
anyag problémája meg nem oldódik.
2015-ben a Bizottság és a tagállamok a vízminőség terén 
elért részleges javulásról való jelentéstétel érdekében 
közös végrehajtási stratégiai iránymutatást dolgoztak ki 
„Communicating progress towards good status in the 
second RBMP” (A második vízgyűjtő-gazdálkodási terv 
keretében a jó állapot elérése felé tett előrelépés ismer -
tetése) címmel.2
27
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a 2009. és a 2015. évi víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervek közötti állapotértékeléseket 
nem feltétlenül lehet közvetlen módon összehasonlítani.
2 „Indicators to communicate progress towards good status” 
(Mutatók a jó állapot elérése felé tett előrelépés ismertetésére). 
A víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiája. Elfogadta az 
EU vízügyi igazgatóinak testülete 2015. november 25-én.
A Bizottság válasza 72
A Bizottság arra is rá kíván mutatni, hogy számos ellen -
őrzött tagállamban a nemzeti finanszírozási forrásokat 
is felhasználják a szennyvízkezelési infrastruktúra terén 
megvalósuló beruházásokhoz, és megjegyzi, hogy az 
uniós finanszírozás önmagában nem képes a megfelelést 
biztosítani, és ez e vonatkozásban nem is elvárás.
A Bizottság hiányosságokat talált a megfelelő költség -
megtérülési rendelkezések kidolgozása terén. E hiányos -
ságok kijavítása lehetővé tenné, hogy a felhasználóktól/
szennyezőktől rendszeres bevételek folyjanak be, ame -
lyeket az intézkedések támogatására lehetne fordítani, és 
ily módon növelnék a nem uniós finanszírozás forrásait.
48
A 2013-ban és 2014-ben szervezett kétoldalú megbeszé -
lések eredményeképpen, a 2015. évi második vízgyűjtő- 
gazdálkodási terv jóváhagyása érdekében mindegyik 
tagállamra vonatkozóan kidolgozásra került egy lista 
a javulást elősegítő intézkedésekről. A 2015 márciusában 
közzétett végrehajtási jelentésben minden egyes tag -
államra vonatkozóan megfogalmazott ajánlások tükrözik 
ezeket az elfogadott intézkedéseket.
(SWD(2015) 50 final bizottsági szolgálati munkadoku -
mentum, a pontos hivatkozást lásd a 26. lábjegyzetben.)
49
Azokban az esetekben, amikor az Európai Regionális 
Fejlesztési Alapra és/vagy a Kohéziós Alapra (ERFA/KA) 
vonatkozó előzetes feltételek az operatív program jóvá -
hagyásakor nem teljesültek, a tagállamok cselekvési ter -
veket dolgoztak ki azok 2016 végéig történő teljesítésére. 
A cselekvési terv az operatív program szerves része, ezért 
szerződéses végrehajthatósága biztosított. A Bizott -
ság nyomon követi a cselekvési tervek teljesítését, és 
jogában áll felfüggeszteni a finanszírozást, amennyiben 
az előzetes feltételek 2016 után sem teljesülnek. Ezek az 
intézkedések ugyanakkor csak a rendelet által meghatá -
rozott előzetes feltételek teljesítésére vonatkoznak, nem 
használhatóak valamennyi uniós jogszabály végrehajtá -
sának biztosítására.41 Második francia bekezdés
A Bizottság egyetért a Számvevőszékkel, és úgy véli, 
hogy az erózió csökkentésére és a környezetszennyezés 
megelőzésére irányuló intézkedéseknek részletesebben 
kell szerepelniük a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben, 
függetlenül attól, hogy kapcsolódnak-e a helyes mező -
gazdasági és környezeti állapot (HMKÁ) elérését biztosító 
előírásokhoz vagy sem.
41 Harmadik francia bekezdés
A Bizottság egyetért azzal, hogy a peszticidekből 
származó vízszennyeződés csökkentésére irányuló 
intézkedéseknek a 11. cikk (3) bekezdésének h) pontjával 
összhangban konkrétnak kell lenniük, és szerepelniük 
kell a víz-keretirányelv intézkedési programjaiban. Hang -
súlyozza, hogy a peszticidek fenntartható használatáról 
szóló 2009/128/EK irányelv széles körű rugalmasságot 
biztosít a tagállamoknak a cselekvési tervek kidolgozása 
terén.
44
A Bizottság tudatában van a Számvevőszék által a tag -
államokban az összehangolás terén tapasztalt problé -
máknak. Az operatív programokat és a vidékfejlesztési 
programokat előkészítő és végrehajtó hatóságok, vala -
mint a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek intézkedéseinek 
kidolgozásáért felelős hatóságok munkájának össze -
hangolása továbbra is tagállami hatáskörbe tartozik. 
Az operatív programok és a vidékfejlesztési programok 
előkészítése és végrehajtása során a tagállamok kötele -
sek partnerséget kialakítani az illetékes hatóságokkal, 
partnerekkel és a civil társadalom érintett képviselőivel.
Bizonyos esetekben a 2007 és 2013 közötti programo -
zási időszakra vonatkozó pénzügyi juttatásokról a 2009. 
évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervek jóváhagyása előtt 
született döntés. Ezeket az összehangolási problémákat 
a 2014 és 2020 közötti programozási időszak operatív 
programjainak előkészítésekor figyelembe vették. Emel -
lett az előzetes feltételek célja a beruházások és a víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervek összehangolása.
A Bizottság válasza 73
63
A Bizottság megjegyzi, hogy egyedi módszert használ 
a tagállamok jogszabályoknak való megfelelésének 
értékelésére,3 amely az előírásoknak megfelelő terhelés 
teljes százalékaránya helyett az agglomerációkon alapul. 
Annak érdekében, hogy az adatok jobban tükrözzék az 
elért javulást, és reálisabb képet adjanak a tagállamok 
helyzetéről, a Bizottság a települési szennyvíz kezeléséről 
szóló irányelv 8. végrehajtási jelentésében bevezeti „a 
megfeleléstől való távolság” fogalmát.
64
A csatlakozási szerződés értelmében Magyarországnak 
mindössze egy kis része minősült érzékeny területnek. 
Ráadásul Románia csatlakozását követően Magyarország 
a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv 9. cik -
kében foglalt lehetőségnek megfelelően vállalta, hogy 
2018. december 31-ig az ország egész területén megva -
lósítja a tápanyagok (mind a nitrogén, mind a foszfor) 
75%-os eltávolítására vonatkozó célt.
65
A Cseh Köztársaság, Szlovákia és Magyarország eseté -
ben a Bizottság EU Pilot eljárásban vizsgálatot indított 
a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való 
megfelelés állítólagos hiányai miatt (a Cseh Köztársaság 
esetében), és köztes határidőket szabott meg (Szlovákia 
és Magyarország esetében). Emellett a Bizottság jelen -
leg hasonló, köztes határidőket kitűző EU Pilot eljárás 
előkészítésén dolgozik a Románia általi megfelelés 
tekintetében.
A pénzügyi fenntarthatóság kérdését illetően a Bizottság 
felhívja a figyelmet a Számvevőszék Duna-medencéről 
szóló 2015. január 28-i 2/2015. számú különjelentésére 
adott válaszaira.
3 Evaluation of information reported in the frame of the Urban 
Waste Water Treatment Directive questionnaires. General 
methodology and working steps (A települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelvre vonatkozó kérdőívekben 
szereplő információk értékelése. Általános módszertan és 
a munkafolyamat lépései). Készítette: UBA, 2012. március; 
átdolgozva: 2014. október.A kétoldalú megbeszélések eredményeképpen megha -
tározott intézkedések nyomon követése külön folyamat, 
nem mindegyik intézkedés vehető figyelembe az opera -
tív programokban.
A Bizottság közös válasza az 56. és az 
57 . bekezdésre
A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv értel -
mében a Bizottság nem az összlakosságról, hanem csak 
a „lakosegyenértékről” (LE) gyűjt adatokat a 2000 vagy 
annál magasabb lakos-egyenértékű agglomerációk -
ban. A Bizottság megjegyzi, hogy a 3. ábrán szereplő 
százalék  arányok kiszámítása a teljes lakosság alapján 
történt. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy azok nem tükrö -
zik, hogy egy adott tagállam 2000 vagy annál magasabb 
lakos-egyenértékű agglomerációi megfelelnek-e a jog -
szabályi előírásoknak.
58
A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevőszék által az 58. 
bekezdésben elemzett kategóriák nem feltétlenül kap -
csolódnak a települési szennyvíz kezeléséről szóló irány -
elvben foglalt kötelezettségeknek való megfeleléshez.
58 Második francia bekezdés
A megfelelés tekintetében az egyedi rendszerek – pél -
dául szennyvízülepítő aknák – használata összhangban 
van a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv -
ben megfogalmazott kötelezettségekkel, amennyiben 
ugyanolyan szintű környezetvédelmet biztosít.
58 Harmadik francia bekezdés
A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv értel -
mében a 2000 LE alatti agglomerációkra csak korlátozott 
kötelezettségek vonatkoznak, például nem kötelező 
összegyűjteniük a szennyvizet.
A Bizottság válasza 74
105
A Bizottság megjegyzi, hogy Magyarországon a trágya 
tárolására vonatkozó szabályok már érvényben voltak, 
amikor a Bizottság tudomásul vette a mezőgazdasági 
termelőknek az új cselekvési program keretében az előírt 
tárolók megépítésére engedélyezett átmeneti időszako -
kat, és a nitrátszennyezés szempontjából veszélyeztetett 
területek új besorolása 2012-ben, illetve 2013-ban lépett 
életbe.
108
Bár a foszfor mennyiségére vonatkozó korlátozások 
hozzájárulhatnak a nitrátokról szóló irányelv célkitűzé -
seinek eléréséhez, meg kell jegyezni, hogy a tagállamok 
a nitrátokról szóló irányelv értelmében nem kötelesek 
meghatározni foszforkijuttatási szabványokat. A víz- 
keret  irányelv értelmében ugyanakkor a tagállamok köte -
lesek intézkedéseket életbe léptetni a diffúz szennyezési 
források ellenőrzésére, valamint azokon a helyeken, 
ahol megoldást kell találni a mezőgazdaságból szár -
mazó foszfát problémájára ahhoz, hogy a víz állapota 
jó legyen. Ez megvalósítható a nitrátokkal kapcsolatos 
cselekvési program vagy valamely egyéb mechanizmus 
segítségével.  109
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a cseh cselekvési prog -
ram megfelelőségét a folyamatban lévő EU Pilot eljárás 
keretében értékelik. Ezenkívül a cseh cselekvési progra -
mot 2014-ben módosították, és az EU Pilot eljárás kereté -
ben folyó megbeszélések nemcsak a cselekvési program 
2012. évi változatát, hanem a módosítást is érintették.
115
A Bizottság megjegyzi, hogy a számadatok nemcsak 
az eutróf vizekre, hanem az eutróf és hipertróf vizekre 
egyaránt vonatkoznak.
Az eutrofizáció értékelésekor szem előtt kell tartani 
a vízgyűjtő területen alapuló megközelítést. Lehetséges, 
hogy a magas nitrátszint például nem gyakorol lénye -
ges hatást a folyókra, de eutrofizációt idéz elő a folyók 
alsó szakaszának part menti területein, amint az a Duna 
esetében is történt a Fekete-tengernél.69
A Bizottság úgy véli, hogy a folyamatvégi megoldások 
valószínűleg nem a legköltséghatékonyabb megoldások 
a mikro-szennyezőanyagok problémájára. A szennyezés 
forrásnál történő csökkentésére irányuló intézkedéseket 
kell mérlegelni.
A végrehajtás középpontjában a probléma mértékének 
helyes – megfelelő szennyezés- és hatáselemzés és jó 
monitoringhálózatok segítségével történő – felmérésé -
nek kell állnia, és azt követi a célkitűzések elérését bizto -
sító legjobb intézkedések (kombinációinak) értékelése.
71
A Bizottság teljes mértékben elismeri a megfelelés biz -
tosításának és az annak ellenőrzésére szolgáló megfelelő 
rendszereknek a fontosságát. Ez az észrevétel vonatko -
zik valamennyi szennyezésre, amelyre a Számvevőszék 
a jelentésében utal. A Bizottság szintén elismeri, hogy 
össze kell kapcsolni a megfelelés ellenőrzését és a kimu -
tatott szabályszegésektől való visszatartást szolgáló 
szankciókat. A Bizottság 2016-ban el kíván indítani egy 
általános kezdeményezést, amelynek célja a környezet -
védelmi jogszabályoknak való megfelelés uniós szintű 
biztosítása.
84
A szennyvizet közvetetten a vízfolyásokba engedő ipari 
létesítményeknek elméletileg meg kell felelniük egy elő -
zetes szabályozásnak és/vagy rendelkezniük kell az illeté -
kes hatóság egyedi engedélyével. A települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelv I. mellékletének C. szakaszában 
leírt célkitűzések megvalósításához kötelező előkezelést 
kell végezni.
90
Lásd a Bizottság 84. bekezdésre adott válaszát.
A Bizottság válasza 75
131
A Bizottság egyetért azzal az észrevétellel, hogy az 
ellenőrzések hatókörét illetően nincsenek uniós mennyi -
ségi követelmények; ez alól kivételt csak a 2009/128/EK 
irányelv 8. cikke képez, amely előírja, hogy 2016. novem -
ber 26-ig gondoskodni kell a peszticidek kijuttatásához 
használt berendezések vizsgálatáról.
134
A minimumkövetelmények az uniós szabályokon túl -
mutató nemzeti szabályokon alapulnak. Ezért az egyes 
tagállamok döntésétől függ, hogy mi kerül be a nemzeti 
jogszabályokba. E minimumkövetelmények bizonyos 
vidékfejlesztési intézkedések kiindulási alapjának részét 
képezik. 2015. január 1. előtt a kölcsönös megfeleltetés 
alkalmazási körének is részét képezték, de az egysze -
rűsítési törekvések és a mezőgazdasági termelőknek 
biztosított egyenlő versenyfeltételek érdekében a KAP 
legutóbbi reformja során kikerültek a kölcsönös megfe -
leltetés alkalmazási köréből. Mindazonáltal továbbra is 
szerepelnek a vidékfejlesztés alapkövetelményei között, 
ezért ellenőrizni kell őket.
136
Lásd a Bizottság 134. bekezdésre adott válaszát.
136 Második francia bekezdés
2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó magyar vidék -
fejlesztési program tartalmazza a műtrágyák (tápanya -
gok) és növényvédő szerek használatára vonatkozó 
minimumkövetelmények meghatározását és részletes 
leírását.
137
A vidékfejlesztési programok jóváhagyása során 
a Bizottság ellenőrzi, hogy teljesülnek-e a vonatkozó 
előzetes feltételek. A műtrágyák és növényvédő szerek 
minimumkövetelményeire vonatkozó előzetes felté -
telek esetén a teljesítésüket előíró kritérium rögzíti, 
hogy e követelményeket konkrétan meg kell határozni 
a programokban.
Az adott kötelezettségvállalásokra vonatkozó konkrét 
követelmények és a helyes mezőgazdasági és környezeti 
állapot elérését biztosító normák megléte és relevanciája 
további értékelés tárgyát képezi az intézkedések tartal -
mának és azon műveletek típusainak elemzése kereté -
ben, amelyek tekintetében e két elem része a kiindulási 
alapnak.117
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a kölcsönös megfelel -
tetés nem az európai környezetvédelmi jogszabályok 
betartatására szolgáló mechanizmus. A kölcsönös 
megfeleltetés a közös agrárpolitika kifizetéseit bizonyos 
szabályok betartásához köti, és e szabályok megsértése 
a KAP-kifizetések csökkentését eredményezi. A kölcsönös 
megfeleltetésnek elvileg a meglévő ellenőrzési rendsze -
reket kell használnia. Ugyanakkor biztosítania kell egy 
minimális ellenőrzési arányt is, ha az ágazati jogszabá -
lyok ellenőrzési rendszere nem kellőképpen hatékony. 
Szankciók csak az ilyen kifizetésekben részesülő kedvez -
ményezetteket érinthetnek, míg az ágazati jogszabályok 
és azok végrehajtási mechanizmusai a KAP-tól függetle -
nül valamennyi mezőgazdasági termelőre vonatkoznak.
119
Az 1306/2013/EU rendelet 96. cikkének (1) bekezdése 
értelmében „a tagállamok igénybe vehetik meglévő igaz -
gatási és kontrollrendszereiket a kölcsönös megfeleltetés 
szabályainak való megfelelés biztosítása céljából” . A köl -
csönös megfeleltetés ellenőrzésének megszervezése 
a tagállamok feladata.
123
Az irányelv széles körű rugalmasságot biztosít a tagálla -
moknak a nemzeti cselekvési tervek kidolgozása terén.
124 Második francia bekezdés
A Bizottság megjegyzi, hogy az irányelv nem ír elő ilyen 
szintű részletességet a nemzeti cselekvési tervekben.
130
A Bizottság egyetért azzal, hogy az integrált növény -
védelemnek a 2009/128/EK irányelv III. mellékletében 
foglalt általános elvei nem képeznek egyértelmű jogala -
pot a lehetséges jogsértések azonosításához. Kivételnek 
számít mind a nyilvántartás vezetésére vonatkozó kötele -
zettség, mind az az előírás, hogy a peszticidek felhaszná -
lásával végzett beavatkozásokat alá kell tudni támasztani 
monitoringadatokkal vagy vonatkozó szakmai tanáccsal. 
A szubszidiaritás elve és a figyelembe veendő mezőgaz -
dasági-éghajlati viszonyok sokfélesége miatt az irányelv 
nem határozott meg egyértelműen egyéb elemeket.
A Bizottság válasza 76
142
Igaz, hogy a kölcsönös megfeleltetésre irányuló éves 
kampányt nem lehet az előírások minden típusához 
igazítani, azonban a más forrásokból származó eredmé -
nyeket is nyomon kell követni a kölcsönös megfeleltetés 
keretében (pl. kölcsönös jelentéstétel). A jogszabályok 
emellett előírják, hogy a helyszíni ellenőrzésre kivá -
lasztott kedvezményezetteket akkor kell ellenőrzésnek 
alávetni, amikor a követelmények és előírások több -
sége – amelyek tekintetében a kedvezményezettet 
kiválasztották – ellenőrizhető.4 Ráadásul általános 
szabályként a helyszíni ellenőrzéseket egyetlen látogatás 
részeként kell végrehajtani, és az ellenőrzések keretében 
meg kell vizsgálni minden olyan követelmény és előírás 
betartását, amelyek tekintetében a megfelelés ellenőriz -
hető a látogatás idején5, figyelembe véve a természet 
körforgását.
143
Számos előírásra vonatkozóan kidolgozták a nyilvántar -
tások ellenőrzését, és a kölcsönös megfeleltetés helyszíni 
ellenőrzése során ellenőrizni kell a kötelező elemeket 
valamelyikét. Ugyanakkor ki kell őket egészíteni más 
vizsgálati elemekkel, például ellenőrizni kell a tárolási 
körülményeket, a számlákat, és ágazati jogszabályokból 
fakadó helyszíni látogatásokat kell tenni.
144
A kölcsönös megfeleltetés keretében kiszabott igazga -
tási szankciót a kedvezményezett felé teljesített összes 
KAP-kifizetés százalékos csökkentéseként hajtják végre. 
E szankciót a jogsértés súlyosságának, mértékének és tar -
tósságának értékelését követően kell alkalmazni, és akár 
még a következő év vonatkozásában is elérheti 100%-ot6, 
ily módon biztosítva a visszatartó hatást.
A 86. lábjegyzetben ténylegesen szerepel is, hogy az 5% 
nem a csökkentés maximális mértéke.
4 A 809/2014/EU rendelet 71. cikkének (1) bekezdése.
5 A 809/2014/EU rendelet 71. cikkének (3) bekezdése.
6 A 809/2014/EU rendelet 75. cikke.A műtrágyákra és peszticidekre vonatkozó minimum -
követelményeknek tükrözniük kell legalább a 808/2014/
EU rendelet I. melléklete 8. bekezdésének (9) pontjában 
foglalt rendelkezést.
138
Lásd a Bizottság 117. és 119. bekezdésre adott válaszát.
Közös válasz a 139. és 
a 140. bekezdésre
Míg a jogszabály valóban 1%-os minimális ellenőrzési 
arányt határoz meg, annak a valószínűsége, hogy egyes 
mezőgazdasági termelők kölcsönös megfeleltetési 
ellenőrzés alá esnek, meghaladhatja az 1%-ot, mivel azt 
számos egyéb tényező is befolyásolja, így például:
– az alkalmazott mintavételi módszer;
– az ágazati jogszabályok eltérő ellenőrzési arányt 
határoznak meg (pl. 3%-ot az állatazonosítók 
esetében);
– amennyiben az egy jogi aktusnak vagy előírásnak 
való megfelelés hiánya jelentős mértékű, a hely -
színi ellenőrzések számát növelni kell;
– a megfelelés hiányának egyéb források (például 
ágazati ellenőrzések) által azonosított eseteit köl -
csönösen jelenteni kell, és az illetékes hatóságnak 
nyomon kell azt követnie;
– a rendelkezéseket megsértő mezőgazdasági 
termelőknek speciális súlyozással kell szerepelniük 
a kockázatértékelésben.
141 Második francia bekezdés
Lásd a Bizottság 134. bekezdésre adott válaszát.
A Bizottság válasza 77
Romániában nem engedélyezett a peszticidek és műt -
rágyák használata, csak szerves trágyát lehet alkalmazni 
bizonyos feltételek mellett. Ebben az esetben nem jár 
uniós támogatás a trágyázás csökkentésére, de a feltétel 
célja megakadályozni az olyan gazdálkodási rendszerek 
további megerősödését a kötelezettségvállalás által 
érintett területeken, amelyek esetleg negatívan befolyá -
solhatják a vízminőséget (lásd a 16. bekezdést).
157
Az agrár-környezetvédelmi intézkedés keretében nyúj -
tott támogatás célja a kedvezményezettek önkéntes 
kötelezettségvállalásaiból származó többletköltségek 
és bevételkiesés kompenzálása. Szükség esetén ügy -
leti költségek is fedezhetők belőle. E támogatás nem 
engedélyezi ösztönzők alkalmazását és nem jár azonnali 
gazdasági előnnyel a kedvezményezettek számára (bár 
hosszú távon nem kizártak az ilyen előnyök).
Ugyanakkor e kompenzáció és a kötelezettségvállalások 
végrehajtásából származó, a mezőgazdasági tevékenysé -
get érintő hosszú távú előnyök (például a jobb talajmi -
nőség) arra ösztönzik a mezőgazdasági termelőket, hogy 
vegyenek részt az intézkedésben.
160
A KAP alapja a szennyező fizet elvének végrehajtása 
a kölcsönös megfeleltetés kötelező előírásainak teljesí -
tése által és az ezen előírások által biztosítottakon túli 
közjavak és közszolgáltatások nyújtásának – például 
agrár-környezetvédelmi kifizetések formájában való – 
kompenzálására vonatkozó önkéntes megközelítés.
161
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kölcsönös megfelelte -
tés alkalmazásán túl a tagállamok feladata kiválasztani 
azokat az eszközöket, amelyekkel érvényre juttatják 
a szennyező fizet elvét.146
A 30. cikk szerinti kifizetéseket a tagállamok a víz-keret -
irányelv kötelező intézkedéseinek kompenzálására 
is programozhatják. Ezeket az intézkedéseket a négy 
ország még nem vette fel programjaiba.
147
A tagállamok kötelesek a 2014 és 2020 közötti időszakra 
vonatkozó programjaikba SWOT-elemzést beépíteni, 
amely tartalmazza környezeti helyzetük elemzését. Ez az 
elemzés információt nyújt a környezeti javak – például 
a vizek – állapotáról. A SWOT-elemzésben azonosított 
problémákat a vonatkozó vidékfejlesztési intézkedések 
vagy egyéb eszközök alkalmazásával kell megoldani. 
A programok tekintetében ezenkívül az előzetes értékelő 
jelentés részét képező stratégiai környezeti vizsgálatokat 
is el kell végezni.
Lásd még a Bizottság 44. pontra adott válaszát.
153
A tagállamok döntik el, hogy az új programozási időszak -
ban folytatni kívánják-e az előző programozási időszak 
agrár-környezetvédelmi műveleteit. Ezt különböző 
tényezők befolyásolhatják, például a műveletek sikere 
és eredményessége, hozzájárulásuk a politikai célkitűzé -
sekhez, relevanciájuk az új programok szerkezetének – 
köztük a prioritások és célkitűzések – szempontjából, 
valamint az új programok SWOT-elemzésében azonosí -
tott környezeti igények.
154 Második francia bekezdés
A Szlovák Köztársaság 2007 és 2013 közötti időszakra 
vonatkozó vidékfejlesztési programja keretében végre -
hajtott alapprogram korlátozza a trágyázást. A program 
tiltja a műtrágyák gyepterületeken történő használatát is, 
és korlátozza a peszticidek használatát, ami szintén kihat 
a vízminőségre.
A Bizottság válasza 78
Következtetések és ajánlások
168
A Bizottság és a tagállamok együtt dolgoznak a jó állapot 
felé történő előrelépést jelző mutatókon. A mutatókról 
várhatóan 2015 végére születik megállapodás.
A 2009. és a 2015. évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 
közötti állapotértékeléseket nem feltétlenül lehet 
közvetlen módon összehasonlítani. A 2009. évi vízgyűjtő- 
gazdálkodási tervekben használt, a vizek állapotának 
értékelésére szolgáló keretnek sok esetben jelentős kor -
látai voltak. Az első tervek közzétételekor például nem 
álltak rendelkezésre kidolgozott módszerek a biológiai 
minőség valamennyi elemére vonatkozóan (például 
Magyarországon, Romániában és Szlovákiában). A moni -
toring terén is akadtak hiányosságok (például a Cseh 
Köztársaságban). A hiányosságokról részletesebb leírás 
található a Bizottságnak a víz-keretirányelv végrehajtásá -
ról szóló jelentéseiben.
169
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az ökológiai állapot 
értékelésekor vizsgált anyagok számában mutatkozó 
eltérések nem feltétlenül jelentik azt, hogy a végrehajtás 
nem megfelelő. Az anyagokat csak akkor kell figyelembe 
venni a minősítéskor, ha relevánsak, vagyis ha az adott 
vízgyűjtő területen veszélyeztethetik a víz jó állapotát. 
A kockázatot jelentő anyagok száma nagymértékben 
függ a meglévő szennyezéstől. Ezért az anyagok számá -
ban jelentkező eltérések indokoltak lehetnek.
Ugyanakkor a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egyes tag -
államok túl kevés anyagot vettek figyelembe az érté -
kelés során, aminek oka a releváns anyagok megfelelő 
azonosításának hiányában és a nem kielégítő monitor -
ingban keresendő. Ha az irányelv végrehajtása helyes 
volna, a releváns anyagokat vették volna figyelembe, és 
a minősítés helytálló volna. A Bizottság feltárta a problé -
mát a végrehajtási jelentésben, és tárgyalt róla az érintett 
tagállamokkal. A Bizottság arra számít, hogy a második 
időszakra vonatkozó vízgyűjtő-gazdálkodási tervek jobb 
kockázatértékelési és monitoringadatok alapján készül -
nek el.A Bizottság közös válasza a 163–165. és 
a 191. bekezdésre
A Bizottság vitatja, hogy a víz-keretirányelv végrehajtása 
keretében nem adott ki iránymutatást. 2001 óta a közös 
végrehajtási stratégia keretében – a Bizottság és a tagál -
lamok irányítása alatt – az érintettek jelentős segítséget 
kaptak a végrehajtáshoz. A közös végrehajtási stratégiá -
val összefüggésben a Bizottság és a tagállamok az elmúlt 
években jelentős erőfeszítéseket tettek a költségek meg -
térüléséért. Létezik iránymutatás a környezeti és a ter -
mészeti erőforrásokkal kapcsolatos költségek kiszámítási 
módjáról.7 A közelmúltban a közös végrehajtási stratégia 
keretében tett kísérlet az iránymutatás kiegészítésére 
a Bizottság és a tagállamok egymás közötti vélemény -
különbsége miatt sikertelennek bizonyult. A közös 
végrehajtási stratégia 2016 és 2018 közötti időszakra 
vonatkozó munkaprogramja jelenleg megvitatás alatt áll, 
és további intézkedéseket tartalmazhat majd e kérdést 
illetően.
164
Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) 
előzetes feltételei a víz árára vonatkoznak, és csak a víz -
felhasználás hatékonyságának javítását célzó beruhá -
zások tartoznak a hatókörébe, ezért azok a cselekvési 
tervek, amelyek esetében az előzetes feltételek nem 
teljesültek, annak biztosítására összpontosítottak, hogy 
a mezőgazdasági termelők fizessenek az általuk felhasz -
nált vízmennyiségért. Az előzetes feltételek értékelé -
sekor a Bizottság azt is közölte a tagállamokkal, hogy 
a diffúz szennyezéshez kapcsolódó költségeknek meg 
kell térülniük, mivel azonban ez nem tartozott az EMVA 
hatálya alá, a cselekvési tervek nem tartalmaztak erre 
vonatkozó konkrét előírást.
7 „Assessment of Environmental and Resource Costs in the 
Water Framework Directive” (A víz-keretirányelv környezeti és 
erőforrásköltségeinek értékelése). Az ECO2 szerkesztői csoport 
tájékoztatója. A víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiája. 
2004. június (jóváhagyta a vízügyi igazgatók testülete 2004. 
december 3-án).
A Bizottság válasza 79
A Bizottság végül arra is rá kíván mutatni, hogy számos 
ellenőrzött tagállamban a nemzeti finanszírozási forrá -
sokat is felhasználják a szennyvízkezelési infrastruktúra 
terén megvalósuló beruházásokhoz, és megjegyzi, hogy 
az uniós finanszírozás önmagában nem képes a megfele -
lést biztosítani, és ez e vonatkozásban nem is elvárás.
172
A Bizottság továbbra is nyomon követi a tagállamok 
erőfeszítéseit és eredményeit. Ugyanakkor a vízgyűjtő 
kerületek és azon víztestek puszta számából fakadóan, 
amelyek vízgyűjtő-gazdálkodási terveit és intézkedési 
programjait a Bizottságnak értékelnie kell, a Bizottság -
nak választania kellett ezek közül, és a jövőben is így kell 
eljárnia.
Azt a megközelítést választotta, hogy előmozdítja a tag -
államok hatóságai körében a megfelelés ösztönzését, és 
csak kivételesen, olyan esetekben folyamodik a hivatalos 
kötelezettségszegési eljárásokhoz, amikor az elkerülhe -
tetlen, és/vagy amikor a körülmények indokolják e végső 
eszköz alkalmazását.
Nem csak a Bizottság feladata a tagállami hatóságok 
megfelelésének ellenőrzése; a nemzeti igazságszolgálta -
tási intézmények is alapvető szerepet játszanak e téren.
Azokban az esetekben, amikor az Európai Regionális 
Fejlesztési Alapra és/vagy a Kohéziós Alapra vonatkozó 
előzetes feltételek az operatív program jóváhagyása -
kor nem teljesültek, a tagállamok cselekvési terveket 
dolgoztak ki azok 2016 végéig történő teljesítésére. 
A cselekvési terv az operatív program szerves része, ezért 
szerződéses végrehajthatósága biztosított. A Bizott -
ság nyomon követi a cselekvési tervek teljesítését, és 
jogában áll felfüggeszteni a finanszírozást, amennyiben 
az előzetes feltételek 2016 után sem teljesülnek. Ezek az 
intézkedések ugyanakkor csak a rendelet által meghatá -
rozott előzetes feltételek teljesítésére vonatkoznak, nem 
használhatóak valamennyi uniós jogszabály végrehajtá -
sának biztosítására.170
A Bizottság úgy véli, hogy a 2009. évi tervek jelentős 
hozzáadott értéket nyújtanak. Először készült például 
áttekintés – a Dunára vonatkozó nemzetközi terv kere -
tében nemzetközi szinten is – a vízgyűjtő területet érő 
valamennyi lényeges szennyezésről és hatásról , köztük 
a szennyezés típusairól és forrásairól. Ez az áttekintés 
nagyon fontos és jelentős hozzáadott értéket nyújt, 
annak ellenére, hogy nem terjedt ki minden részletre.
A Bizottság ugyanakkor egyetért azzal, hogy az intéz -
kedések  tekintetében hiányoznak a jelentős vállalá -
sok, mivel az első terv főként az „alapintézkedésekre” 
összpontosított.
Az alapintézkedéseknek való megfelelés követelményén 
kívül azt is világosan meg kell fogalmazni, hogy milyen 
további, részletesebb intézkedésekre van szükség, és 
hogyan kell azokat végrehajtani.
171
A Bizottság tisztában van vele, hogy a 2009. évi víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervekben a rendelkezésre álló 
pénzeszközökre vonatkozó információ egyes esetekben 
hiányos volt. A Bizottság tudatában van a Számvevőszék 
által a tagállamokban az összehangolás terén tapasztalt 
problémáknak is. Az operatív programokat és a vidékfej -
lesztési programokat előkészítő és végrehajtó hatóságok, 
valamint a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek intézkedései -
nek kidolgozásáért felelős hatóságok munkájának össze -
hangolása továbbra is tagállami hatáskörbe tartozik. 
Az operatív programok és a vidékfejlesztési programok 
előkészítése és végrehajtása során a tagállamok kötele -
sek partnerséget kialakítani az illetékes hatóságokkal, 
partnerekkel és a civil társadalom érintett képviselőivel.
Bizonyos esetekben a 2007 és 2013 közötti programo -
zási időszakra vonatkozó pénzügyi juttatásokról a 2009. 
évi vízgyűjtő-gazdálkodási tervek jóváhagyása előtt 
született döntés. Ezeket az összehangolási problémákat 
a 2014 és 2020 közötti programozási időszak operatív 
programjainak előkészítésekor figyelembe vették. Emel -
lett az előzetes feltételek célja a beruházások és a víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervek összehangolása.
A Bizottság válasza 80
180 Második francia bekezdés
A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv nem 
szabályozza az engedélyek részleteit – például a szen y-
nyező anyagok határértékeit –, mindössze azt írja elő, 
mely fő célkitűzéseket kell elérni az ipari szennyvíz 
települési gyűjtőrendszerekbe történő beengedését 
megelőző előkezelése által.
181
A Bizottság teljes mértékben elismeri a megfelelés biz -
tosításának és az annak ellenőrzésére szolgáló megfelelő 
rendszereknek a fontosságát. Ez az észrevétel vonatko -
zik valamennyi szennyezésre, amelyre a Számvevőszék 
a jelentésében utal. A Bizottság szintén elismeri, hogy 
össze kell kapcsolni a megfelelés ellenőrzését és a kimu -
tatott szabályszegésektől való visszatartást szolgáló 
szankciókat. A Bizottság 2016-ban el kíván indítani egy 
általános kezdeményezést, amelynek célja a környezet -
védelmi jogszabályoknak való megfelelés uniós szintű 
biztosítása.
2. ajánlás a) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és dolgozik egy szakpo -
litikai kezdeményezésen, amelynek célja – az arányosság 
és a szubszidiaritás tiszteletben tartása mellett – a meg -
felelés nagyobb mértékű biztosítása a tagállamokban.
2. ajánlás b) pont
A Bizottság támogatja ezeket a tagállamoknak szóló 
ajánlásokat.
186
A Bizottság már megkezdte a munkát a nitrátokról szóló 
irányelv és a víz-keretirányelv keretében folyó monito -
ring és jelentéstétel egyszerűsítése érdekében.1. ajánlás a) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
A tagállamokkal együtt dolgozik a jó állapot felé történő 
előrelépést jelző mutatókon. A mutatókról várhatóan 
2015 végére születik megállapodás. A Számvevőszék 
jelentéstételre vonatkozó észrevételei be fognak épülni 
a környezeti jelentéstétel széles körű célravezetőségi 
vizsgálatába, amelyen a Bizottság dolgozik, és amelyet 
2017-ben fejez majd be.
1. ajánlás b) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást. Továbbra is sürgetni 
fogja a tagállamokat, hogy a vízgyűjtők szintjén kocká -
zatot jelentő anyagok azonosítása érdekében javítsák 
a szennyezésre és a hatásokra irányuló vizsgálatot, vala -
mint a monitoringhálózatok működését.
A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy nagyon korlá -
tozott eszközökkel rendelkezik annak igazolására, hogy 
lényeges anyagok hiányoznak a vízgyűjtő-gazdálkodási 
tervekből.
1. ajánlás c) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és jelenleg a második 
időszakra vonatkozó vízgyűjtő-gazdálkodási tervek 
átfogó értékelésén dolgozik, amelyekről a tagállamoknak 
2016. márciusig kell beszámolniuk.
1. ajánlás d) pont
A Bizottság támogatja ezeket a tagállamoknak szóló 
ajánlásokat.
174
A Cseh Köztársaság, Szlovákia és Magyarország eseté -
ben a Bizottság EU Pilot eljárásban vizsgálatot indított 
a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való 
megfelelés állítólagos hiányai miatt (a Cseh Köztársaság 
esetében), és köztes határidőket szabott meg (Szlovákia 
és Magyarország esetében). Emellett a Bizottság jelen -
leg hasonló, köztes határidőket kitűző EU Pilot eljárás 
előkészítésén dolgozik a Románia általi megfelelés 
tekintetében.
Lásd még a Bizottságnak a 2/2015. sz. különjelentésre 
adott válaszait.
A Bizottság válasza 81
188 Második francia bekezdés
Az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásoknak 
túl kell mutatniuk a kötelező követelményeken. Ezenkívül 
el kell kerülniük a szokásos gyakorlatnak megfelelő szintű 
gyakorlatok kompenzációját. Míg a nitrogénmennyiség 
szokásos gyakorlatra jellemzőnél csak enyhén nagyobb 
mértékű csökkentése talán nem eredményez számottevő 
környezeti előnyöket, azt sem lehet feltételezni, hogy 
nem jár a kötelező követelmények és a szokásos gyakor -
latok szintjét meghaladó előnyökkel.
A kiválasztott szint meghatározásakor a tagállamoknak 
mérlegelniük kell, hogy milyen mértékben kell csökken -
teni a mezőgazdasági ágazat által kifejtett tápanyag -
terhelést annak érdekében, hogy minden víztípus 
tápanyag-összetétele megfeleljen a víz-keretirányelvben 
rögzített jó állapotnak.
189 Első francia bekezdés
A Bizottság megjegyzi, hogy az igazgatási szankciók 
mértéke akár két egymást követő naptári évben is 
elérheti a kedvezményezettnek folyósított KAP-kifizetés 
100%-át.
191
Az uniós vízpolitika részben uniós forrásokból, részben 
azok nélkül valósul meg (a „szennyező fizet” elv meg -
valósulásaként). A finanszírozással nem támogatott jogi 
előírások nagyon fontos szerepet játszanak a mezőgaz -
daság vízre gyakorolt hatásának megoldásához szüksé -
ges intézkedéscsomag egészében.
3. ajánlás a) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
3. ajánlás b) pont
A Bizottság nem fogadja el ezt az ajánlást.
A Bizottság a minimumkövetelményeket meglétük és 
azon intézkedések szempontjából való relevanciájuk 
tekintetében értékeli, amelyeknek az alapját képezik. 
Mivel e követelmények számos különböző helyzetben 
kerülnek meghatározásra, megfelelőségük tekintetében 
a Bizottság a tagállamok megítélésére hagyatkozik.187 Második francia bekezdés
2015. január 1. óta a minimumkövetelmények már nem 
tartoznak a kölcsönös megfeleltetés alkalmazási körébe, 
mivel a legutóbbi KAP-reform során az egyszerűsítés 
érdekében kivonták őket onnan. Továbbra is szerepel -
nek a vidékfejlesztés alapkövetelményei között, ezért 
ellenőrizni kell őket. A tagállamoknak a helyes mezőgaz -
dasági és környezeti állapot (HMKÁ) elérésére irányuló 
nemzeti előírások meghatározása által kell végrehaj -
taniuk az e célt szolgáló uniós előírásokat. E nemzeti 
HMKÁ-előírásoknak figyelembe kell venniük a nemzeti, 
regionális vagy helyi szükségleteket. Ennek megfelelően 
a HMKÁ-előírások tagállamonként eltérőek lehetnek. 
A Bizottság értékeli, hogy a HMKÁ-előírások összhang -
ban vannak-e a KAP keretrendszerével. Amennyiben egy 
HMKÁ-előírás hiányzik vagy egyértelműen nem felel 
meg a KAP szerinti meghatározásnak, „hiányzik” minő -
sítéssel kerül be a jelentésekbe, és a Bizottság a tagál -
lamokkal együttműködve megfelelően nyomon követi 
a helyzetet.
188 Első francia bekezdés
Az agrár-környezetvédelmi intézkedésekhez tartozó 
számos kötelezettségvállalás többé-kevésbé közvetlenül 
és aktívan hozzájárulhat a vízminőséggel kapcsolatos 
problémák megoldásához. A kötelezettségvállalások 
kidolgozásának és kiválasztásának alapját a program 
által érintett terület sajátos igényeinek kell képezniük.
A vidékfejlesztési programokban sok egyéb olyan 
intézkedés szerepel, amely felhasználható a vízügyi 
célkitűzések elérésére (például a 30. cikk, a nem termelő 
beruházások stb.).
Az az előírás, hogy az ezen intézkedéshez tartozó 
kötelezettségvállalásokat öttől hét évig terjedő időszak 
alatt kell végrehajtani, a kötelezettségvállalások célki -
tűzéseinek elérését szolgálja. A kötelezettségvállalások 
végrehajtását tovább lehet folytatni, ha azt a vízminőség 
védelme vagy további javítása megköveteli.
A Bizottság válasza 82
A Bizottság nyomatékosan fel fogja hívni a tagállamok 
figyelmét arra, hogy olyan szinten szabják meg a mini -
mumkövetelmények paramétereit, hogy azok tükrözzék 
az adott tagállam helyzetét, és hogy tartsák be a követel -
mények alapját képező szabályokat.
Ami a HMKÁ-előírásokat illeti: a Bizottság elvégzi ezek 
meglétének és megfelelőségének értékelését. A Bizott -
ság úgy ítéli meg, hogy e megközelítés összhangban van 
a KAP jogi keretével.
3. ajánlás c) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
Ahol a víz-keretirányelv célkitűzéseinek eléréséhez 
szükség van rá, a tagállamoknak kötelezettségeik vannak 
a foszforbevitellel kapcsolatban. Intézkedési program -
jukba a jó állapot elérése érdekében be kell építeniük 
a diffúz szennyezési források ellenőrzését szolgáló intéz -
kedéseket. Amennyiben a mezőgazdaságból származó 
foszfát forrásait számottevőnek minősítik, a tagállamok -
nak ellenőrizniük kell a foszfátszintet is. Ez az egyik terület, 
amelyet a Bizottság a második időszakra vonatkozó víz -
gyűjtő-gazdálkodási tervek értékelésekor ellenőrizni fog.
3. ajánlás d) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és megjegyzi, hogy 
már megkezdte a munkát a nitrátokról szóló irányelv és 
a víz-keretirányelv keretében folyó monitoring és jelen -
téstétel egyszerűsítése érdekében.
3. ajánlás e) pont
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és azt teljesítettnek 
tekinti, mivel a közös végrehajtási stratégia keretében 
már kidolgozott egy iránymutatást a költségek megté -
rüléséről. A közelmúltban a közös végrehajtási stratégia 
keretében tett kísérlet az iránymutatás kiegészítésére 
a tagállamok véleménykülönbsége miatt sikertelennek 
bizonyult. E téren a közös végrehajtási stratégia 2016 és 
2018 közötti időszakra vonatkozó, jelenleg megvitatás 
alatt álló munkaprogramjába bekerülhetnek további 
tennivalók. Meg kell jegyezni, hogy a tagállamok szaba -
don választhatják ki a környezeti és a természeti erőfor -
rásokhoz kapcsolódó költségek kiszámítására használt 
módszert.
3. ajánlás f)
A Bizottság támogatja ezeket a tagállamoknak szóló 
ajánlásokat.
HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?
Ingyenes kiadványok:
  egy példány:  
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),
  több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),  
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),  
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész  
területéről) (*).
(*)  A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül,  
telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díj/f_izetés ellenében lehet hívni).
Megvásárolható kiadványok: az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK
 
A Duna vízgyűjtő területén a  vízszennyezés különféle 
forrásokból, így a háztartásokból, az ipari 
létesítményekből és a  mezőgazdaságból ered.
A 2000. évi víz-keretirányelv értelmében a tagállamok 
vízgyűjtő-gazdálkodási tervet fogadnak el, amelyben 
szerepelniük kell az ilyen szennyezés elleni küzdelmet 
szolgáló intézkedéseknek. A Számvevőszék megvizsgálta, 
hogy a 2009-es tervek intézkedéseinek tagállami 
végrehajtása javította-e a  vízminőséget.