[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.8.2008

COM(2008) 503 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó közösségi stratégián alapuló keretstratégia és cselekvési program záró értékelő jelentéséről {SEC(2008) 2365 }

1. BEVEZETÉS

A nemek közötti egyenlőségre vonatkozó közösségi stratégiát 2000-ben fogadták el[1], majd 2001-ben a keretstratégia végrehajtása érdekében közösségi program[2] létrehozására került sor. A programról szóló határozat 12. cikkével összhangban a Bizottság 2004-ben időközi értékelő jelentést[3] nyújtott be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának. Ugyanezen cikk előírja a keretstratégiáról és a programról szóló záró értékelő jelentés elkészítését is, amely e dokumentum és melléklete tárgyát képezi.

2. A CSELEKVÉSI PROGRAM ÉS A KERETSTRATÉGIA CÉLKITűZÉSEINEK MEGVALÓSÍTÁSA

A Bizottság 2000 júniusában fogadta el a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó közösségi keretstratégiát (2001–2006). A keretstratégia célja olyan egyedülálló és összehangolt cselekvési keret létrehozása volt, amely egységbe foglalja a Bizottság e téren tett fellépéseit. E stratégia öt célkitűzést tűzött ki prioritásként: a nemek közötti egyenlőség a gazdasági életben, az egyenlő arányú részvétel és képviselet, a szociális jogokhoz való egyenlő hozzáférés és a szociális jogok teljes körű biztosítása a nők és a férfiak számára, a nemek közötti egyenlőség a polgári életben, illetve a férfi és a női szerepek és sztereotípiák.

A keretstratégiának több közösségi eszköz (jogszabályok, pénzügyi programok, a szociális partnerekkel és a civil társadalommal folytatott párbeszéd) koordinált alkalmazásával kellett céljait elérnie. Az egyenlőségre vonatkozó célkitűzéseket más politikákba, azaz a foglalkoztatással, a társadalmi befogadással, az oktatással és a képzéssel, a szabadsággal és a jog érvényesülésével, a tudományokkal és a kutatással, valamint a fejlesztési együttműködéssel foglalkozó politikákba is be kellett emelni. Azokban a szektorokban, amelyek közvetlen hatással vannak a nőkre és a férfiakra, különleges fellépések célozták meg a nők és a férfiak helyzetének javítását.

A Bizottságnak, a tagállamoknak és a nemek közötti egyenlőség terén aktívan tevékenykedő szervezeteknek kellett végrehajtaniuk a keretstratégiában példaként szereplő tevékenységeket.

A közösségi cselekvési program létrehozásának célja a keretstratégia végrehajtásának horizontális és koordinációs intézkedésekkel történő támogatása volt. A program elősegítette a keretstratégia célkitűzéseinek végrehajtását 2001 és 2006 között, aminek összköltségvetése pedig – amely a három tevékenységi csoport között oszlott meg – 61 742 241 euróra rúgott. Az érdekelt felek közötti együttműködésre vonatkozó 3. csoport jelentette a költségvetés legnagyobb részét (45 %), amelyet az egyenlőség közösségi dimenziójának tudatosítására vonatkozó 1. csoport (38 %), majd az elemzési tevékenységekre vonatkozó 2. csoport (16 %) követett.

Az 1. csoport finanszírozásai transznacionális tudatosságnövelő tevékenységeket tettek lehetővé a keretstratégia prioritásként kijelölt témaköreivel kapcsolatban annak érdekében, hogy az egyenlőséggel kapcsolatos célkitűzést jobban megismertessék a nagyközönséggel.

Az említett időszak során 57, tudatosító tevékenységekben aktív transznacionális partnerség tette lehetővé az egyenlőségi politikát előmozdító szereplők és hálózatok bekapcsolódását. A tagállamok által évente kétszer szervezett konferenciák (amelyeken a Tanács elnöksége is részt vett) a keretstratégia különféle elsődleges fontosságú témáival foglalkozott: a nemek közötti bérszakadékkal, a nők döntéshozatalban betöltött szerepével, a férfiaknak az egyenlőség érvényesítésében játszott szerepével, a nők bántalmazásával. A konferenciák részletesebben is megismertették az egyenlőségi politika alapjául szolgáló értékeket, és a főbb szereplők bemutatták a nemek közötti egyenlőség tétjeit.

A 2. csoport azon statisztikákat érintette, amelyek célja a módszerek javítása, és európai szintű összehasonlítható adatok létrehozása a nemek közötti egyenlőség terén. Létrehoztak egy adatbázist, amelyben nyilvántartják a nők helyzetét a döntéshozatalban és amely olyan európai szintű indikátorokat állít fel, amelyek a politikában és a gazdasági életben vezető pozíciót betöltő nők arányát jelzi. Az elemzések és az új adatok találkoztak a Bizottság igényeivel, mivel javították a bérszakadékkal, a nők felelősségteljes pozícióban történő alulreprezentáltságával, a munka és a magánélet összeegyeztethetőségével és a gyermekmegőrzési szolgáltatásokkal kapcsolatos ismereteket. Az új adatok alátámasztották a Bizottság munkáit és politikai javaslatait, így bebizonyították ezek hasznosságát. Mindezek az adatok és tanulmányok újabb ismeretekkel gazdagították a keretstratégia prioritásként megjelölt témáit. Az elemzések és a jelentések nyilvánosságra hozatala előtérbe helyezte az egyenlőségi politikát.

A 3. csoporttal finanszírozott ajánlatkérések a nem kormányzati szervezetekhez, az európai szintű szociális partnerekhez és a regionális vagy helyi hatóságok transznacionális hálózataihoz szólt. Az említett időtartam alatt 87 transznacionális cserepartnerséget finanszíroztak. E tevékenységek kedvező hatással voltak az egyenlőségi politika széles körű megismertetésére, és mozgósították a civil társadalmat, valamint az egyenlőség témakörében tevékenykedő egyéb partnereket. Hozzájárulásuk az egyenlőségi politika témájában ugyanakkor a program másik két tevékenységi csoportjához képest kevésbé volt kézzelfogható és látványos.

A program segítségével a tagjelölt és a csatlakozó országok olyan tevékenységekben vehettek részt, amelyekkel megismerhették a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos közösségi politikákat és munkamódszereket. A tíz tagjelölt országban, valamint Horvátországban és Törökországban olyan tevékenységeket szerveztek, amelyek segítségével megismertették a közösségi vívmányokat. Ezek a tevékenységek konferenciák, szemináriumok és az egyenlőséggel kapcsolatos jogszabályokat megcélzó képzések formájában történtek, amelyeken a hatóságok, a politikai élet szereplői, szociális partnerek és a nem kormányzati szervezetek az uniós csatlakozási folyamat tárgyalásainak előkészítése céljából vettek részt.

Összességében elmondható, hogy a program hatékonyan támogatta a keretstratégiát. A különböző célkitűzéseket támogató tevékenységek kiegészítették a keretstratégia célkitűzéseinek megvalósítását elősegítő egyéb pénzügyi eszközöket.

A foglalkoztatás terén a szakértők tevékenységei (a nemzeti foglalkoztatási tervek elemzésével és a statisztikák hozzáférhetőségével) hozzájárultak az egyenlőségi politika közösségi dimenziójának a nemzeti politikákban történő megszilárdításához. A közösségi finanszírozások (Európai Regionális Fejlesztési Alap, Európai Szociális Alap, EQUAL-kezdeményezés) nagymértékben hozzájárultak a lisszaboni stratégiához és kiegészítették a 2000-ben az Európai Tanácson meghatározott célkitűzések végrehajtását.

A keretstratégia egyértelmű előrelépést jelentett a részvételi és képviseleti egyenlőség közösségi szinten történő előmozdítására vonatkozó célkitűzés tekintetében is. A Bizottság támogatta a nők részvételét a döntéshozatalban azáltal, hogy felhívta a figyelmet a demokratikus deficitre, amely abból fakad, hogy a gazdasági, szociális és politikai életben a vezetői posztokat egyenlőtlen arányban töltik be a nők, illetve a férfiak. A jelenséget a közösségi adatbázisoknak és transznacionális információcseréknek köszönhetően egyre szélesebb körben ismerik, mivel ezek azon akadályokra vonatkoznak, amelyekkel a nők akkor szembesülnek, ha felelősségteljes pozíciót kívánnak elérni. A tevékenységek hozzájárultak olyan érintett felek mozgósításához is, amelyek eddig kevéssé voltak érzékenyek az egyenlőség célkitűzése iránt, és megszilárdították nevezetesen a nők helyzetét a kutatási szektorban.

A szociális jogokhoz való egyenlő hozzáférésnek és a szociális jogok teljes körű biztosításának előmozdítását megcélzó tevékenységek lehetővé tették az egyenlőségre vonatkozó célkitűzések megvalósítását a nyitott koordinációs módszer és a szociális védelem területén, elsősorban a szakértők munkái által. Az egyenlőség célkitűzésének világszerte történő támogatása céljából a fejlesztései segélyek terén is megerősítették a nők jogait előmozdító intézményi és működési kapacitásokat.

A polgári életben történő egyenlő elbánás területén több kezdeményezés született. A foglalkoztatással, a szociális ügyekkel és a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos jogi kérdésekre szakosodott szakértői csoport elemezte a jogszabályok és a jogi fejlemények nemzeti és közösségi szintű végrehajtását. Más tevékenységek a nemhez kötődő erőszak és az emberkereskedelem ellen fellépő nem kormányzati szervezeteket célozták meg. Emellett az Európai Menekültügyi Alap és a harmadik országok állampolgárainak integrációját előkészítő tevékenységek is előmozdították a nemek közötti egyenlőséget. A rendőrségi és igazságügyi együttműködést érintő programok hozzájárultak a gyermekkereskedelem és a gyermekek szexuális kizsákmányolása elleni küzdelemhez.

A nők és a férfiak társadalomban betöltött szerepeit megcélzó tevékenységek hozzájárultak a női és a férfi sztereotípiák leküzdéséhez. Az oktatási és a képzési programok hozzájárultak a sztereotípiák elleni küzdelemhez és arra ösztönözték a nőket, hogy gyakrabban lépjenek kutatói és műszaki pályára. Az európai oktatási és képzési rendszerek fejlődésének nyomon követése (nevezetesen az, hogy több női hallgatót szeretnének látni a tudományos szakokon) magában foglalja a nők és a férfiak közötti egyenlőtlenségek oktatásban történő figyelembe vételét.

A keretstratégia és a program nagy mértékben hozzájárult az európai szintű kormányzás javításához. A nemzeti szereplők közötti együttműködést megerősítette az egyenlőségi politika integrációjáért felelős magas rangú tagállami tisztviselői csoport, valamint a nemek közötti egyenlőségnek a strukturális alapokba történő integrációjával foglalkozó magas szintű munkacsoport létrehozása. A szociális partnerekkel folytatott párbeszéd következménye a nemek közötti egyenlőség terén tevékenykedő cselekvési keret létrehozása volt. A civil társadalom és a nem kormányzati szervezetek olyan támogatásban részesültek, amely célja, hogy szerepük a nemek közötti egyenlőség terén megerősödjön. A stratégia végrehajtását a Bizottság alábbi belső csoportjai követték nyomon: az „Alapvető jogok, a megkülönböztetés elleni küzdelem és az esélyegyenlőség” biztosi csoport és a nemek közötti egyenlőséggel foglalkozó szolgálatközi csoport.

3. KÖVETKEZTETÉSEK

A keretstratégiában kitűzött célok ambiciózusak voltak, hiszen az egyenlőség elvének az uniós politikák mindegyikében történő figyelembe vételét írták elő. A közösségi cselekvési keret öt politikai területe megegyezik az egyenlőség célkitűzéseinek elérése során felmerülő legfontosabb kihívásokkal. E globális keret létrehozásával a Bizottság megteremtette a különböző eszközök koordinált végrehajtásának feltételeit. A strukturális alapok fontos pénzügy eszközként szolgáltak az egyenlőség tagállami politikák végrehajtása során történő figyelembe vételének. A célzott közösségi tevékenységek fokozták az egyenlőséggel kapcsolatos jogszabályok hatékonyságát és támogatták az intézményi szereplőket és a civil társadalmat az egyenlőség valamennyi területen történő hatékony előmozdításában.

Az egyenlőségre vonatkozó célkitűzés végrehajtásának támogatásával, valamint a koordinációs és kormányzási mechanizmusok európai szintű megerősítésével a program bizonyosságot nyújtott hozzáadott értékéről. A közösségi tevékenységek szempontjából nagyon hasznosak az értékeket terjesztő és az egyenlőség témaköréhez kapcsolódó kérdések megértését elősegítő intézkedések.

E kedvező mérleg ellenére továbbra is jelentős egyenlőtlenségek figyelhetők meg a férfiak és a nők között. E kihívások leküzdése érdekében a Bizottság 2006 márciusában[4] ütemtervet fogadott el a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozóan. Az ütemterv hat prioritási területen kíván a nők és a férfiak közötti egyenlőtlenség ellen küzdeni. E kötelezettségvállalások konkretizálása céljából a Bizottság nyilvántartásba veszi a hatáskörébe tartozó és különböző területeket lefedő tevékenységeket és azok határidejét, illetve megerősíti a kormányzási és nyomon követési mechanizmusokat. Az új Progress program (2007–2013)[5] egyenlőségre vonatkozó szakaszának finanszírozásai segíthetik a Bizottságot az ütemterv intézkedéseinek végrehajtásában. A régebbi programokat egy egyetlen programba tömörítő Progress előmozdítja a nemek közötti egyenlőség dimenziójának jobb figyelembe vételét is az egyes tevékenységekben.

A nemek közötti egyenlőség témájában számos kihívással kell még szembenéznünk, ami valamennyi partner részvételét megkívánja. A Bizottság vállalta cselekvési keretének megerősítését, és arra szólította fel az egyéb partnereket, hogy vállalják fel szerepüket. Az európai szintű szociális partnerek vállalták az egyenlőséggel kapcsolatos cselekvési keretük végrehajtását. A civil társadalom és a nem kormányzati szervezetek szintén elkötelezték magukat a nemek közötti egyenlőtlenség megszüntetése mellett. A férfiak és a nők közötti egyenlőség érvényesítése a tagállamok felelőssége is. Az Európai Tanács 2006 márciusában jelentős politikai üzenetet intézett az állam- és kormányfőkhöz, amelyben kijelölte a nemek közötti egyenlőségről szóló európai paktum prioritásait.

[1] COM(2000)335 végleges

[2] 2001/51/EK határozat

[3] SEC(2004) 1047

[4] COM(2006)92 végleges

[5] 1672/2006/EK határozat