EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.12.14. 
SEC(2011) 1575 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat: Az Európai Parlament és a Tanács rendelete  
a nem együttm űködő országok országok esetében al kalmazandó, a halállományok 
megőrzésére irányuló egyes intézkedésekr ől 
{COM(2011) 888 végleges} 
{SEC(2011) 1576 végleges}  
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat: Az Európai Parlament és a Tanács rendelete  
a nem együttm űködő országok országok esetében al kalmazandó, a halállományok 
megőrzésére irányuló egyes intézkedésekr ől 
1. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA : MI A PROBLÉMA PONTOSAN , KI A LEGINKÁBB 
ÉRINTETT ÉS MIÉRT VAN SZÜKSÉG ÁLLAMI BEAVATKOZÁSRA ? 
Az ENSZ tengerjogi egyezménye1 és az ENSZ halállomány-megállapodása2 arra kötelezi 
a parti államokat, valamint azokat az államokat, amelyek a szomszédos nyílt tengeri területeken halászatot folytatnak az  ilyen állományok tekintetében, hogy m űködjenek 
együtt – akár egymás közötti közvetlen kon zultációk segítségével, akár a megfelel ő 
regionális halászati gazdasági szervezeteken (RFMO) keresztül – a kizárólagos gazdasági 
övezeteken túlnyúló és hosszú távon vándorló halállományok felel ősségteljes 
kezelésében annak érdekében, hogy biztosítsák ezek hosszú távú fenntarthatóságát. Előfordulhat, hogy egy harmadik ország nem m űködik együtt az olyan, kizárólagos 
gazdasági övezeteken túlnyúló és hosszú tá von vándorló halállományok kezelésében, 
amelyekkel kapcsolatban az EU is érdekeltsé ggel bír, és – ami f ontosabb – hogy az adott 
ország magatartása, akár tevékenysége, akár annak elmulasztása miatt túlhalászat kockázatát okozza. Ilyen helyzetben rendkívül fontos az összes lehetséges eszköz 
felhasználása a kérdéses ország meggy őzésére arról, hogy fe lhagyjon kockázatos 
magatartásával. Ha a szokásos konzultációk és m űszaki eszmecserék nem vezetnek 
sikerre, egyértelm ű opció lenne a kereskedelemmel kapcsolatos korlátozások bevezetése, 
de az EU nem rendelkezik ezek hasznos id őkereten belüli bevezetését lehet ővé tevő 
mechanizmussal. 
Jelenleg az EU a makrélaállomány túlhalászat ának közvetlen veszélyével néz szembe az 
Izland és a Feröer szigetek által bevezete tt gazdálkodási intézkedések miatt, amelyek 
nincsenek megfelel ő tekintettel a többi parti álla m és az EU jogaira. Minél el őbb lesz 
képes az EU megfelel ően reagálni, annál hatékonyabban lehet ezeket a problémákat és 
egyéb lehetséges problémákat kezelni. 
                                                
 
1 Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye , 1982. december 10 . 
2 Az ENSZ 1982. december 10-i tengerjogi egy ezményének a kizárólagos  gazdasági övezeteken 
túlnyúló halállományok, valamint a hosszú távon vándorló halállományok védelmére és 
kezelésére vonatkozó rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló megállapodása  (2001. december 11-
től hatályos). 
 
HU 3   HU A harmadik ország együttm űködésének hiányából fakadó túlhalászat problémája 
majdnem az összes szerepl őt érinti a halászat területén: 
A halászati ipart , rövid és hosszú távon egyaránt: a korlá tozott piacért folyó verseny és az 
erőforrások kimerítése miatti hozamcsökkenés jelent ős gazdasági veszteségeket és 
munkahelyek elvesztését okozhatja.  
A feldolgozó ipar  számára rövid távon több alacsony ár ú alapanyag állhat rendelkezésre, 
de közép- és hosszú távon elszenvedik az állomány kimerülésének következményeit. 
A fogyasztóknak  rövid távon valószín űleg nem el őnyös a növekv ő ellátás; a feldolgozó- 
és forgalmazó iparág nagyobb jövedelmez ősége és több munkahelye alighanem 
semlegesítik az árakban megjelen ő hatásokat. Viszont hosszú távon a magasabb árakban 
megérzik majd a csökken ő készletek hatásait. 
Úgy tűnik, hogy az EU és a nemzeti hatóságok  sem rövid, sem hosszú távon nem 
képesek kezelni a problémát. A közintézménye kbe vetett bizalom hiánya megmutatkozik 
a közvélemény-kutatásokban, és ennek jelent ős kihatása lehet egyéb politikai területekre 
is. 
E szerepl ők hosszú távú érdekeinek védelm e érdekében a hatóságoknak els ődleges 
felelősségük cselekedni. 
2. Szubszidiaritás elemzése: Indokolt-e az uniós fellépés a szubszidiaritás alapján 
(szükségesség és uniós hozzáadott érték)?  
A tervezett eszköz végs ő célja az, hogy elkerüljük bizonyos, a kizárólagos gazdasági 
övezeteken túlnyúló és a hosszú távon vándorló  halállományok túlhalászatát az EU közös 
halászati politikája keretében, de a te rvezett eszköz (importkorlátozás vagy 
importtilalom) a közös kereskedelempolitika ha táskörébe esik. Mindké t politika az EU 
kizárólagos hatáskörébe esik, ezért erre az esetre nem vonatkozik a szubszidiaritás.  
3. Az EU-kezdeményezés célkit űzései: Melyek a politika f őbb célkit űzései? 
A kezdeményezés alapjául szolgá ló általános politikai célkit űzés az, hogy 
hozzájáruljanak a hal-er őforrások meg őrzéséhez, ami a közös halászati politika f ő célja. 
A működési célkit űzés az, hogy az EU rendelkezzen egy kereskedelmi alapú eszközzel 
az általános célkit űzés elősegítése érdekében. 
4. Választási lehet őségek: Mely lehet őségeket vettük figyelembe, és melyeket 
vizsgáltuk meg? 
Az alábbi öt opció került elemzésre:  
1) intézkedés elmaradása; 2) intézkedések nem jogalkotási eszköz ök formájában, például „megbélyegzés” 
típusú mechanizmusok, fenntarthatósági címkék vagy különböz ő formájú 
diplomáciai lépések; 
 
HU 4   HU 3) a közös halászati politik a olyan szabályozási eszközökke l való ellátása, melyek 
gyors reagálást tesznek lehet ővé a problémára az adott halállományból és az 
érintett országból származó haltermékek kereskedelmi tilalmával; 
4) korlátozott, csak a könnyen azonosíthat ó haltermékekre vonatkozó kereskedelmi 
korlátozások bevezetése; 
5) szabályozási eszköz kibocsátása, am ely „ellenintézkedéseket” biztosítana egy 
másik ország által elkövetett, „nemzetköz i jog értelmében jogellenes cselekedet” 
tekintetében. 
5. Hatások vizsgálata: Melyek az egyes lehet őségek fő gazdasági, környezeti és 
társadalmi hatásai, különösen a (mennyiségi/pénzben kifejezett) haszon és 
költségek (beleértve az adminisztratív terhek becslését is), és egyéb, az el őírások 
betartásával kapcsolatos és közigazgatási végrehajtási költségek vonatkozásában? 
A lehetőségek környezeti, gazdasági és társadalmi hatásainak jobb megközelítése 
érdekében a lehet őségek elemzését a makrélaállományok helyzetére mint 
esettanulmányra végezték el. Ez az eset egyb eesik az északkelet-atlanti makrélaállomány 
kezelésével kapcsolatos jelenlegi vitával, amelynek az a tárgya, hogy Izland és a Feröer szigetek a többi parti állam jogainak megfelel ő figyelembe vétele nélkül hozott 
intézkedéseket, és ez a halászat fenntarthatós ágát veszélyezteti. Az erre az állományra 
vonatkozó rendelkezésre álló adatok és info rmációk segítségével összehasonlító elemzést 
lehet végezni a fent említett lehet őségekre. 
Amilyen mértékig lehetséges, az elemzés tartalmazta a halászat alakulásának 
szimulációját az elkövetkez ő tizenkét évre, az állomány legutóbbi tudományos 
felmérésének eredményei alapján. Ezen kívül ta rtalmazta az adminisztr atív terhek ad hoc 
becsléseit, valamint a lehetséges el őnyök és hátrányok egyéb szempontjait is. 
Az elemzés eredményei azt mutatják, hogy  
– az 1. lehet őség (az „intézkedés elmaradása” opc ió) nem fogadható el. Az EU-nak 
cselekednie kell. 
– Bár a nem jogalkotási lépések (2. lehet őség) potenciálisan segíth et egyes esetekben, a 
legtöbb esetben sokkal kedvez őbb a határozott jogi lépés megtételének lehet ősége. 
Még ha egyes esetekben kedvez őbb is volna, a szükséges jogi mechanizmus 
alkalmazását indokolná, így a lépés valójá ban csak ebben a kevés esetben lenne 
végrehajtható. 
– A 3., 4. és 5. lehet őségek hatásainak rövid összefoglal óját az alábbi táblázat mutatja 
be: 
 3. lehet őség 4. lehetőség 5. lehetőség 
Környezeti, gazdasági 
és társadalmi hatások 
 • Nagyon gyors 
visszaállás a kívánt szintre 
• Nem lép fel a 
kimerülés veszélye • Mint a 3. lehet őség, 
de a hatás talán 
késleltetett  • Mint a 3. lehet őség, 
talán hatékonyabb 
módon  
 
HU 5   HU (*) 
• MSC tanúsítvány 
megmarad 
• Nagyobb bizalom a 
vezetőkben 
• Magasabb bérek a 
helyreállítás után 
• Jobb árak a vev ők 
számára 
•   
 
  
 
  
 
  
RANGSOR:
 1 2 1 
Jelentős: nagyon 
részletes jogszabályok (nyomon követhet őség), 
sok termék figyelemmel 
követése
 Kevesebb: egyszer űbb 
jogszabályok, kevesebb terméket kell 
figyelemmel kísérni
 Jelentősebb, mint az 1. 
lehetőségnél: 
részletesebb intézkedési 
kör; vitás jogszabályok, 
összetett figyelemmel kísérés
 Adminisztratív teher 
  
 
 RANGSOR
 2 1 3 
• Nehézségek a 
fajokat tartalmazó 
termékek 
meghatározásában 
• Az intézkedések 
arányosságának és 
méltányosságának tiszteletben tartását 
igazolni kell
 • Nincsenek nagyobb 
nehézségek. Egyszerűbb igazolni 
az arányosság és méltányosság 
tiszteletben tartását
 • Mint a 3. lehet őség, 
be a bonyolultabb intézkedéscsomagok 
a törvényeknek való megfelelőség 
bonyolultabb 
nehézségeivel szembesülnek. 
 Főbb hátrányok 
 
 
 
  
 
RANGSOR
 2 1 3 
(*) A makréla esettanulmányában az ívásra képes bi omassza (SSB) az 1,7 mT határérték alá esik 
6. Lehet őségek összehasonlítása: Mely kritérium/indoklás alapján melyik az 
előnyben részesített lehet őség? 
A környezeti, gazdasági és tá rsadalmi hatások nagyon szor os kapcsolatban állnak 
egymással és nagyon hasonlítanak a három lehet őség során; az egyetlen különbség az, 
 
HU 6   HU hogy a várakozások szerint a 4. lehet őség esetén valamennyi id ővel később jelentkeznek 
a hatások, mivel az alkalmazott intézkedések nem annyira szigorúak, mint a 3. és 5. 
lehetőség esetén. A 4. lehet őség alacsonyabb hatékonyságát  viszont ellensúlyozza a 
sokkal egyszer űbb alkalmazás mind a jogalkotási tervezetek, mind a tényleges 
érvényesítés vonatkozásában. Az összesített ra ngsor (5, 4, 7) nem ad olyan egyértelm ű 
eredményt, amelynek alapján valamely lehet őséget ki lehetne választani, vagy el lehetne 
vetni. 
Ezen felül nehéz a makrélára elvégzett fenti elemzést más kés őbbi esetekre általánosítani. 
Előfordulhatnak olyan esetek, amikor a 3. lehet őség nem alkalmazható – olyan 
esetekben, amikor a kérdéses fajból készült importált termékek jelent ős feldolgozáson 
vagy átalakításon estek át. Más esetekben a kereskedelmi intézkedéseket nem lehet alkalmazni (például, ha a kérdéses fajokka l nem kereskednek), de bizonyos mértékig 
lehet ellenintézkedéseket hozni, amelynek a ha tékony uniós jogi mechanizmusa hiányzik. 
Mindezek figyelembevételével, arra a köve tkeztetésre jutottunk, hogy a legjobb lehet őség 
talán egy olyan eléggé rugalmas lehet őség lenne, amely a 3. lehet őség fő előnyeit 
magában foglalja, és képes mini malizálni azok hátrányait és adminisztratív költségeit. E 
lehetőség lehetséges leírása az alábbi jellemz őkkel bíró uniós jogi eszköz lenne: 
(a) Elsősorban az EUMSZ 207. cikkén alapszik ; egyéb alapok is elképzelhet őek, ha 
a kitűzött intézkedések nem kere skedelemmel kapcsolatosak 
(b) Alkalmazási területe ennek az esetnek a vonatkozásában: együttm űködés hiánya 
a halászati gazdálkodásban, és olyan in tézkedések alkalmazása, amelyek a 
nemzetközi halászatier őforrás-megosztási gyakorlat ellen irányulnak, és a 
fenntarthatóságot fenyegetik. 
(c) Lehetséges alkalmazandó intézkedések listájának összeállítása, a kereskedelmi 
korlátozásoktól a különböz ő jellegű ellenintézkedésekig. 
(d) A fő alapelvek és kritériumok meghatá rozása, amelyek alapján ezeket az 
intézkedéseket alkalmazni kell: hatékonyság, arányosság, méltányosság, 
törvényesség stb. 
(e) A bizottság végrehajtási hatáskörökkel történ ő felruházása ahhoz, hogy a 
megfelelő megoldásokhoz a megfelel ő intézkedéseket tudja alkalmazni, a fenti 
kritériumokkal összhangban; 
(f) A tagállamok által történ ő ellenőrzéshez a megadott mechanizmusok 
meghatározása az új komitológiai rendelet szerint;  
(g) Egyértelm ű szabályok meghatározása az intézk edések automatikus vagy nagyon 
gyors felfüggesztésére vonatkozóan, amikor a nem együttm űködő ország 
elfogadja a megfelel ő kiigazító intézkedéseket; 
(h) A Bizottság arra is felhatalmazást ka p, hogy, ahol szükséges, új megfigyel ő 
mechanizmusokat hozzon létre, amikor a meglév őek nem bizonyulnak 
elégségesnek. 
 
HU 7   HU Az alkalmazási területbe egyértelm űen nem tartoznak bele a j ogellenes, nem bejelentett 
és szabályozatlan (IUU) halászatra vonatkoz ó jogszabályok és e gyéb jogi eszközök 
hatáskörébe tartozó esetek. Az intézkedések listájának megfelel ően széleskör űnek kell 
lenni ahhoz, hogy ne zárja ki az újonna n kigondolt hatékony és vitathatatlan 
intézkedéseket, ha ilyenek megjelennek. I nkább a d) pontban felsorolt alapelvek és 
kritériumoknak kell nagyon szigorúnak lenniük, hogy a Bizottság mozgásterét egyértelm űen meghatározzák. 
7. Nyomon követés és értékelés: Milyen lépéseket kell tenni a tényleges költségek 
és nyereség meghatározásához, valamint a kívánt hatások eléréséhez?  
Az egész gyakorlat célja az (lásd a 3. fejezetet), hogy el ősegítse a halászati er őforrások 
megóvását, és olyan szintre emelje azoka t, amelyen a legnagyobb fenntartható hozamot 
képesek produkálni. A halászati er őforrások megfigyeléséhez rendszerint használt 
mutatók az ívásra kész biomassza (SSB ), vagyis az a halmennyiség, amely az ívási 
időben ívásra kész, valamint a halászat okozta állománypusztulás  (F), amely azt az arányt 
mutatja, hogy mennyi hal vész el az állomá nyból halászati tevé kenység következtében. 
További, ezeket kiegészít ő mutatók is léteznek, amel yek azt mutatják meg, hogy a 
halászati tevékenységeknek mennyire nem cs ak a megcélzott állományokra van hatása, 
hanem egyéb, véletlenül kifogott vagy károsíto tt halakra vagy tenge ri organizmusokra is. 
Jelenleg létezik egy nagyon ki finomult rendszer, amelyet az id őben végrehajtott és 
tudományosan megalapozott nyomon követés gara ntálása érdekében alakítottak ki. A 
rendszer tartalmazza az adatgy űjtést a halászati tevékenységr ől, a biológiai adatok 
mintavételét és gy űjtését, a tengeren kutatóhajókkal vé gzett tudományos vizsgálatokat, 
valamint a halászati tudományos  munkatársak nemzetközi együttm űködésének keretét, 
amely lehet ővé teszi adatok és információk összev etését és cseréj ét, halállományok 
felmérését és a halászati gazdálkodást érint ő tudományos tanácsadást. Az Atlanti-óceán 
északkeleti részére nézve a legtöbb ilyen tevékenységet a Nemzetközi Tengerkutatási 
Tanács (ICES) koordinálja. Ha sonló testületek léteznek az EU halászati érdekeltségének 
többi halászterülete tekintetében is. 
A tudományos elemzés céljából történ ő adatgyűjtés jelenlegi kerete3 és a Halászati 
Tudományos és M űszaki Bizottság mandátuma szinté n szokásos alapot képez olyan 
hasznos gazdasági adatok el őállításához, amelyek szükségesek a tervezett intézkedés 
teljesítményének mutatókkal – például gazd asági hozam, uniós flották forgalma, ezek 
függése egyik vagy másik halállománytól – történ ő megfigyeléséhez. A behozatal 
nyomon követése szintén rutinfeladat. Ezér t jelenleg semmi sem indokolja, hogy új 
rendszereket hozzunk létre vagy a meglév ő rendszerek valamelyikét meger ősítsük a 
halászati er őforrások állapotának nyomon követése érdekében. 
                                                 
3 A halászati ágazatban az adatok gy űjtésére, kezelésére és felhasználására szolgáló közösségi 
keretrendszer létrehozásáról, valamint a közös  halászati politika tekintetében a tudományos 
tanácsadás támogatásáról szóló, 2008. február 25-i 199/2008/EK rendelet .