[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 18.10.2007

SEC(2007) 1340

A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA

Kísérő dokumentum

az európai kikötői politikáról szóló közleményhez

Összefoglaló hatás vizsgálat {COM(2007) 616 final}{SEC(2007) 1339}

Felelős főigazgatóság: TREN

Más érintett szolgálatok: SG, SJ, ENV, ENTR, MARKT, COMP, SANCO, TAXUD, FISH, TRADE

Napirendi pont vagy írásbeli eljárás száma: 2007/TREN/004

1. szakasz: ELJÁRÁSI KÉRDÉSEK ÉS AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ

1.1 Háttér és konzultációk

Az európai kikötői politikáról szóló közlemény része a CLWP 2007, SEC (2006) 629 végleges dokumentumnak és prioritást élvező program a DG TREN 2007/TREN/004 munkaprogramjában.

A kikötői szolgáltatásokhoz való piaci hozzáférésről szóló európai parlament és a tanácsi irányelvre irányuló COM (2004) 654 javaslat visszavonását követően Barrot alelnök elindított egy konzultációt az érdekeltekkel. A DG TREN hat munkaértekezletet szervezett az érdekeltekkel a kikötőkkel kapcsolatos kérdésekről. A résztvevőket a vonatkozó európai szövetségek választották ki.

A DG TREN minden munkaértekezletre kidolgozott egy vitadokumentumot. Számos szövetségtől kaptak írásbeli hozzászólást. Ezzel párhuzamosan a tagállami szakértők a DG TREN-nel üléseztek.

1.2. A konzultáció előzetes megállapításai

- A kikötők szervezeti felépítése: a kikötő-irányítási modellek tarka elegye

- A kikötők finanszírozása: a tagállamokban erre számos megközelítés létezik

- Kapacitáshiányok a szállítmányok volumenének növekedése miatt, a terminálok fejlesztésének nehézségei, a kikötői kapacitások optimálisnál kedvezőtlenebb elhelyezkedése. Egyenlő versenyfeltételek szükségesek a kikötői földterülethez és kikötői szolgáltatásokhoz

- Külső hatások: szükséges a gazdasági növekedés és a környezetvédelem közötti egyensúly

- Szociális kérdések: szükség van a képzési, egészségügyi és biztonsági előírások jobb végrehajtására, rugalmasabb foglalkoztatási mintákra és társadalmi párbeszédre

- A kikötőkről a köztudatban kialakult kép: a társadalom nem kellően méltányolja a kikötőket

2. szakasz : Problémameghatározás

Az európai kikötők előtt számos és változatos kihívás áll. A tengeri forgalom növekedése miatt kikötői létesítményekre van szükség. A konténeres szállítás a leggyorsabban növekvő tengeri ágazat. A hajók mérete nő. A kikötők bővítése nem tartott lépést a kapacitásigényekkel.

A decentralizáció és a megnövekedett pénzügyi autonómia ellenére a tagállamokban a kikötők finanszírozásának eltérő megközelítései léteznek: a pénzügyi autonómia és az állami finanszírozás biztosításának eltérő szintjei; a díjmeghatározás átláthatatlan.

A munkaügyi kérdések a következőket ölelik fel: az egészségügyi és biztonsági szabályok érvényesítése, magas szintű képzés nyújtása, rugalmasabb foglalkoztatási minták és társadalmi párbeszéd.

A kikötők versenyben állnak az ellátási láncon belül. A versenynek két vonatkozása van: a kikötői szolgáltatásokhoz kapcsolódó, kikötőn belüli verseny, illetve az azonos piaci szegmensbe tartozó kikötők közötti verseny.

A környezetvédelmi jogalkotás biztosítja a kikötők fenntarthatóságát. Előrehaladás történt a környezetvédelmi igazgatásban, de a kikötői projektekre vonatkozó környezetvédelmi korlátok bonyolult eljárásokat eredményeztek.

A kikötők értékét gyakorta nem méltányolják kellően. Tudatosultak az „egyértelmű” előnyök; de a „finom” előnyök kevésbé.

Az EU fellépési joga

Az EK-Szerződés 211. cikke felhatalmazza a Bizottságot mint a Szerződés őrét annak biztosítására, hogy a Szerződés rendelkezései és az annak alapján az intézmények által hozott intézkedések alkalmazásra kerüljenek, valamint ajánlások megfogalmazására vagy vélemény alkotására a Szerződésben tárgyalt kérdésekről, ha azt a Bizottság szükségesnek tartja.

A kikötői politika vonatkozásában a Bizottság fellépési joga az EK-Szerződés következő címei alapján történő fellépési jogon alapul:

III. cím (39. és azt követő cikkek), EK-Szerződés, (személyek, szolgáltatások és tőke szabad mozgása).

V. cím (70. és azt követő cikkek) EK-Szerződés (közös közlekedéspolitika).

VI. cím (81. és azt követő cikkek), EK-Szerződés, (egyebek között a versenyre vonatkozó közös szabályok).

Az EK-Szerződés 5. cikkében szereplő szubszidiaritás elvével összhangban a következő politikai területek maradtak meg a tagállamok, szociális partnerek és szereplők számára:

- területfejlesztés;

- társadalmi párbeszéd;

- a kikötőkről kialakult kép.

3. SZAKASZ : CÉLKITűZÉSEK

(1) annak biztosítása, hogy a forgalomnövekedés kezelésére elegendő kikötői kapacitás álljon rendelkezésre

(2) az új kikötői szolgáltatók nagyobb hozzáférési szabadságának előmozdítása

(3) a tisztességes verseny előmozdítása a kikötőkön belül és a kikötők között

(4) rugalmasabb foglalkoztatási minták és a társadalmi párbeszéd előmozdítása

(5) a kikötők környezetvédelmi igazgatási színvonalának emelése és megfelelőbb egyensúly elérése a környezetvédelem és a gazdasági növekedés között

4. SZAKASZ: POLITIKAI LEHETőSÉGEK, A LEHETőSÉGEK ÉRTÉKELÉSE, A LEHETőSÉGEK ÖSSZEVETÉSE, VÁLASZTÁS A LEHETőSÉGEK KÖZÜL, KÖVETKEZTETÉS

Egyes lehetőségek alternatív, míg mások együttesek vagy egymásból következőek. Egyes lehetőségekről konszenzus született, mások ellentmondásosak. Egyes lehetőségek kifejtésre kerültek az irányelvre irányuló előző két javaslatban, mások további tanulmányozást igényelnek. Némely lehetőség a hosszú távú politikai célokhoz járul hozzá, mások a kikötői rendszer rövid távú fejlődését fogják előidézni.

1. KIKÖTőI TERMINÁLOK KONCESSZIÓI

A kikötői hatóság választhatja a terminálok közvetlen üzemeltetését vagy az üzemeltetéssel harmadik személyt is megbízhat. Sok tagállamban ez utóbbit a kikötői területekre meghatározott időre adott koncesszió útján gyakorolják. A koncesszionárius kiválasztása pályázattal vagy mérlegelés alapján történik.

A jogalkotási javaslatban a terminálüzemeltető versenyalapon történő kiválasztásának költségei: a pályázat, a szerződésekkel kapcsolatos adminisztrációs és szabályozási, a gyakoribb pereskedés, a kikötői kapacitás optimálisnál rosszabb kihasználása, a beruházások rövidebb amortizációs időszaka. A pályázat költségekkel jár.

Annak hasznai a következők: gyorsabb szállítmánykezelés, rövidebb hajófordulók, a szállítmányok csökkentett tárolási ideje, alacsonyabb üzemeltetési költségek, átlátható beszerzési eljárások, alacsonyabb szállítmánykezelési díjak, több beruházás és kedvező gazdasági hatások.

A múltbeli javaslatokkal kapcsolatos tapasztalatok a jogszabály elutasítása mellett szólnak. Annak sok előnye elérhető nem kötelező jellegű szabályozás útján is.

A Bizottság szolgálatainak egyértelművé kellene tenniük, hogy a meglévő jogszabályokat, az EB ítélkezési gyakorlatát és a Bizottság közleményeit miként kell alkalmazni a kikötői koncessziókra.

2. A kikötőkben folyó munka

Az árukirakodási gyakorlat EU-szerte eltérő. A szóban forgó kérdés a kikötői egyesülések, a terminálüzemeltetőket munkaerővel ellátó jogalanyok kérdése.

Egy jogalkotási javaslatban a kötelező foglalkoztatási egyesülések megszüntetésének vagy módosításának fő költségei a kártérítési kifizetések, a feleslegessé vált munkások munkabérvesztesége, a munkaerő egyedi munkáltatókhoz való áthelyezésének költségei, a kevésbé képzett munkaerő használata és a szakszervezetek csökkenő ereje. A javaslat elutasítása sztrájkhoz vezethet. A munkaerő költségei növekedhetnek az állandóbb jellegű munkaerő tekintetében.

Fő előnyök: munkaerő magasabb termelékenysége, a foglalkoztatás szabályossága, a munkaerő felhasználásának nagyobb rugalmassága, a kifizetett és ledolgozott munkaórák közötti szorosabb kapcsolat, kevesebb holtidő.

A múltbeli javaslatokkal kapcsolatos tapasztalatok a jogszabály elutasítása mellett szólnak. Előnyei közül sok elérhető a nem kötelező jellegű szabályozási lehetőséggel, úgy mint a kikötői személyzet használatának a Szerződéssel való összeegyeztethetősége elemzésével.

A konzultációból szociális párbeszéd alakult ki. Ez segíthet a termelékenység javításában, a kikötők ügyfelek számára történő vonzóbbá tételében, hozzájárulhat a tengeri szállítás fejlődéséhez, valamint a több és jobb munkahelyhez.

Nincsenek külön közösségi szabályok a kikötői munkások képzése vonatkozásában. A képzés elsődleges fontosságú a kikötők biztonságos és hatékony működéséhez. Egy jogalkotási lehetőség e tekintetben is megfontolandó lehet.

Léteznek általános közösségi szabályok a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére. E szabályok teljes tiszteletben tartása kulcsfontosságú és azt figyelemmel kell kísérni.

A Bizottság szolgálatai ösztönözni szándékozzák a kikötőkben egy európai szociális párbeszéddel foglalkozó bizottság létrehozását, javaslatot szándékoznak tenni a kikötői munkavállalók képzése kölcsönösen elismerhető keretrendszerére, és szoros figyelemmel kívánják kísérni a kikötőkben a közösségi egészségügyi és biztonsági szabályok végrehajtását.

3. Technikai-tengerészeti szolgáltatások

A technikai-tengerészeti szolgáltatások körébe tartoznak a vontatás, a révkalauzolás és a kikötés.

3.1 Révkalauzolás

Az EU-intézkedés révkalauzolási műveletekre gyakorolt hatása túlságosan csekély ahhoz, hogy az indokolná az értékelést; túl kevés kereskedelmi vállalkozás kínál révkalauzolási szolgáltatásokat és a legtöbb kikötő a biztonsággal indokolja meglévő megállapodásai megváltoztatásának elutasítását.

A múltbeli javaslatokkal kapcsolatos tapasztalatok a jogszabály elutasítása mellett szólnak. Meg lehetne fontolni a Szerződés szabályainak alkalmazását értelmező, nem kötelező erejű szabályozási lehetőséget.

3.2 Vontatás

A pályázati költségeken túlmenően az irányelv mint jogalkotási lehetőség érintheti a piaci szerkezetet a cégek számának csökkentésével. A további szereplők belépése a méretgazdaságosság elvesztéséhez vezetne. A nagy vontatóhajó-üzemeltetők hasznot húzhatnának a jogalkotási lehetőségből és bővíthetnék tevékenységüket a kisebb üzemeltetők kárára, ezzel szociális költségeket okozva.

Az előnyök közé tartozhatnak az alacsonyabb árak, innovációs és minőségi fejlesztések.

Egy jogalkotási megoldás csökkentheti az árakat, de terhelheti a jelenlegi piaci szereplőket és az újonnan belépőket többletköltségekkel. Egy értelmező jellegű, nem kötelező szabályozási megoldás hasonló előnyöket hozhat

3.3 Kikötés

A jogalkotási lehetőségben a pályáztatás költségei valószínűleg alacsonyak lennének. A további üzemeltetők piacra lépése hatást gyakorolna a munkaerő kihasználtságának intenzitására, megnövekedett holtidőkkel, valamint a szolgáltatás minőségének és biztonságosságának esésével. A verseny a szolgáltatást saját maguk által elvégzők részéről érkezne.

A fokozottabb verseny fő előnye az alacsonyabb árakban jelentkezik.

Ez a jogalkotási lehetőség nem tűnik kívánatosnak, mivel egy értelmező jellegű, nem kötelező jogi lehetőség hasonló előnyöket hozhat.

3.4. Következtetés

A Bizottság szolgálatainak egyértelművé kellene tenniük, hogy a meglévő jogszabályokat, az EB ítélkezési gyakorlatát és a Bizottság közleményeit miként kell alkalmazni a technikai-tengerészeti szolgáltatásokra.

4. Környezetvédelmi kérdések

A kikötők lehetnek olyan helyeken is, amelyeket környezetvédelmi jogszabályok védenek, ez a kikötőépítési folyamatok jobb megtervezését igényli. Ha ezt nem veszik figyelembe, a projektek késedelmet szenvedhetnek, vagy előfordulhat, hogy azokat törölni kell.

A környezetvédelmi előírások teljesítésének költségei a megfelelőség szintjén és a kikötő méretén múlnak. Egy nagyméretű kikötőnek szüksége lehet akár évi egymillió eurót meghaladó költségvetésre is. Az engedélyezés megfelelőbb környezetvédelmet eredményez és a közép-/hosszú távú megtakarítások magasabbak az engedélyezés költségeinél.

Egyes érdekeltek a környezetvédelmi jogszabályok terén jogbizonytalanságról és a nemzeti jogba történő, eltérő átültetésről számoltak be. Az értelmezésükre vonatkozó iránymutatások javított környezetvédelmi irányítást tehetnek lehetővé.

Egy ilyen nem kötelező jellegű megoldás a legjobb a környezetvédelmi előírások vonatkozásában az előrehaladás eléréséhez és a kikötői hatóságok számára a jogszabályok értelmezése tekintetében történő iránymutatás nyújtásához.

A Bizottság szolgálatai iránymutatások kibocsátását ajánlják a közösségi környezetvédelmi jogszabályok kikötői fejlesztésekre történő alkalmazása tekintetében.

5. Területfejlesztés

Az EU-n belüli szállítási folyamatok ésszerűtlennek tűnhetnek. Az árut gyakorta közúton szállítják a végfelhasználóhoz a kikötőktől távoli helyekre, holott a közelben is vannak kikötők.

Számításba kell venni a jelenleg előnyben részesített, a Távolkeletről Észak-Európa kikötőibe irányuló tengeri útvonalakhoz, és alternatív példaként az áruk végső rendeltetési helyéhez közelebb lévő földközi-tengeri kikötőkhöz kapcsolódó költségeket. Ki lehetne dolgozni a jelenleginél kedvezőbb szállítási, külső és idővel kapcsolatos költségekkel járó, alternatív forgatókönyveket. Ez a nagyobb kikötők fejlesztésénél kiterjedtebb hatásértékeléseket igényelne. A szárazföldi kapcsolatokban rejlő pazarlás ezután jelentős infrastrukturális beruházásokat igényelne.

A Bizottság szolgálatai ebben a szakaszban az „intézkedés mellőzése” lehetőséget és a kérdés nemzeti és regionális hatóságokra hagyását ajánlják.

A 2010 TEN-T félidős áttekintése értékelni fogja a kikötői szárazföldi kapcsolatokat és azoknak a közlekedésre gyakorolt hatásait.

6. Pénzügyi autonómia, átláthatóság és díjszabások

6.1. Pénzügyi autonómia és díjszabások

A Bizottság szolgálatai az „intézkedés mellőzése” lehetőséget és a kérdés illetékes nemzeti hatóságokra hagyását ajánlják, de ragaszkodnak a kikötői díjszabások összeállítása terén nagyobb egyértelműséghez, illetve azok költségekhez történő kapcsolódásának nagyobb átláthatóságához.

6.2. Átláthatóság

Az egyik jogalkotási lehetőségben a 2006/111/EK irányelvnek a 20 millió EUR-nál nagyobb, de 40 millió EUR alatti forgalmú kikötőkre történő kiterjesztése esetében az érintett kikötők száma 42 lenne, a 20 millió EUR forgalom alatti kikötőkre történő kiterjesztése esetén pedig 260. Az irányelv már most is vonatkozik a 40 millió EUR forgalom feletti kikötőkre, így azokat ez nem érinti.

A közösségi kikötői ágazatban az állami pénzeszközök áramlásának és az ármegállapítási rendszernek az átláthatósága alapvető a kikötőkön belüli és kikötők közötti egyenlő versenyfeltételek biztosításához. Ezt az állami támogatásra vonatkozó rendelkezések alkalmazása kulcsfontosságú elemének is tekintik. A könyvviteli rendszerek átláthatósága a kikötői díjak átláthatóságát is jelenti.

A Bizottság szolgálatai a jogalkotási lehetőséget követve a kikötők közötti egyenlő versenyfeltételek megteremtését ajánlják.

Az állami finanszírozás tekintetében szükséges a kikötők közötti azonos versenyfeltételek létrehozása. A Bizottság a nem kötelező erejű szabályozási lehetőséget is igénybe fogja venni és iránymutatásokat fog elfogadni a kikötők állami támogatásáról.

7. A KIKÖTőKRőL KIALAKULT KÉP

A kikötőkről a közvéleményben kialakult kép sokszor nem elég kedvező.

Az európai kikötőkről kialakult kép előmozdítása jórészt magukra a kikötőkre, a régiókra és a tagállamokra hárul. A Bizottság szolgálatai meg fogják vizsgálni az együttműködés lehetőségét, különösen környezeti és biztonsági vonatkozások tekintetében .

5. SZAKASZ : A CÉLKITűZÉSEK ÉS A HATÁSOK, A MEGTARTOTT LEHETőSÉGEK ÉS AZ EU SZINTű HOZZÁADOTT ÉRTÉK ÖSSZEFOGLALÁSA

5.1. Összefoglaló táblázat

Célkitűzések és hatások | 1. választási lehetőség | 2. választási lehetőség | 3. választási lehetőség |

A lehetőség leírása | Intézkedés mellőzése | Jogalkotási lehetőség | Nem kötelező erejű szabályozás |

A piacra lépéssel kapcsolatos politikai célkitűzésekre gyakorolt hatás |

Koncessziók | - | + | ++ |

A kikötőkben folyó munka | - | 0 | ++ |

Technikai-tengerészeti szolgáltatások | - | + | + |

Gazdasági hatások |

Környezetvédelmi kérdések | -- | + | ++ |

Területfejlesztés | 0 | Nem alkalmazandó | + |

Pénzügyi átláthatóság, autonómia és díjszabások | -- | ++ | ++ |

A vonatkozó közösségi politikákra gyakorolt hatások |

Környezetvédelem | - | + | ++ |

Szociális | - | + | ++ |

++ = jelentős pozitív hatás

++ = némi pozitív hatás

0 = sem pozitív, sem negatív / változatlan a jelenlegihez képest / jelenleg nem egyértelmű

++ = némi negatív hatás

++ = jelentős negatív hatás

n/a = nem alkalmazandó.

5.2. Ajánlott lehetőségek

1. A meglévő jogszabályok, ítélkezési gyakorlat és közlemények kikötői koncessziókra és technikai-tengerészeti szolgáltatásokra való alkalmazás tekintetében történő értelmezése.

2. A kikötőkről zajló társadalmi párbeszéd bátorítása. Javaslattétel a kikötői munkavállalók képzése kölcsönösen elismerhető keretrendszerére. A kikötői egészségügyi és biztonsági szabályok figyelemmel kísérése.

3. A 2006/111/EK irányelv valamennyi kikötőre történő kiterjesztése.

4. A környezetvédelmi jogszabályok értelmezésére vonatkozó iránymutatások

5. A kikötői szárazföldi kapcsolatok és azok közlekedésre gyakorolt hatásának értékelése.

6. A kikötőkről kialakult kép előmozdításának feltérképezése.

5.3. Az EU-szintű hozzáadott érték

A közlemény az EU kikötői előtt álló kihívások integrált megközelítését javasolja.

6. szakasz: Ellenőrzés és értékelés

A közlemény EU-szinten azonosít intézkedéseket a különféle politikai területek egységes intézkedéskészlete érdekében. Egyetlen megoldás nem képes a kikötőkkel kapcsolatos összes kérdéssel foglalkozni. A megoldás az intézkedések kombinálása.

7. szakasz: Ellenőrzés és értékelés

Az európai kikötői politikáról szóló közlemény fogja felvázolni azokat az intézkedéseket, amelyeket a Bizottság 2008- és 2009 között a különböző kikötői politikai területeken meg fog tenni.[pic][pic][pic]