HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 18/64

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek – A GDP-n innen és túl – A haladás mérése változó világunkban

(COM(2009) 433 végleges)

2011/C 18/11

Előadó: Josef ZBOŘIL

2009. augusztus 20-én az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 262. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek – A GDP-n innen és túl: a haladás mérése változó világunkban

COM(2009) 433 végleges.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció 2010. február 25-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. április 28–29-én tartott 462. plenáris ülésén (a 2010. április 29-i ülésnapon) 168 szavazattal 3 ellenében, 6 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az EGSZB üdvözli a Bizottság „A GDP-n innen és túl: a haladás mérése változó világunkban” című közleményét, valamint e közleményben összefoglalt kezdeményezéseket. Az EGSZB felhívja a figyelmet, hogy jelenleg ezen út kezdeti szakaszában vagyunk, és egyáltalán nem lesz könnyű a megfelelő eszközök és mérések kiválasztása, valamint ezek beépítése a kulcsfontosságú politikai és stratégiai irányításba.

1.2 A Bizottság egyik igen nagy kihívást jelentő feladata lesz az átfogó környezetvédelmi mutató kísérleti változatának kidolgozása. Valószínűleg összetett mutatóról lesz szó, ezért figyelembe kell venni az egyes környezetvédelmi elemek hatásegyensúlyát, és a mutató összetételét a kezdetektől fogva meg kell vitatni az érdekelt felekkel.

1.3 Még bonyolultabb lesz az életminőség és társadalmi integráció összetett mutatójának kidolgozása. E területen kísérleti projektek elindítása nélkülözhetetlen. A Bizottságnak e területet a teljes projekt kulcsfontosságú pontjaként kell meghatároznia, és a kísérleti projekteket haladéktalanul el kell indítania.

1.4 Az alapvető paraméterek hosszú távú változásai fontosak a politikai stratégia kidolgozásához, tehát a valós időben megfigyelt tényezők kiválasztását e szempontnak kell alárendelni. A megállapított változásokra átgondoltan és időben kell reagálni.

1.5 Az adatgyűjtésnek és értékelésnek továbbra is nemzeti hatáskörben kell megtörténnie, majd egységes és egyértelmű közösségi keretben kell mérőszámokba és mutatókba feldolgozni azokat. A mutatók értékeléséhez összetett, átfogó megközelítésre van szükség annak érdekében, hogy minimalizálhatók legyenek az egyes eszközök értékelése során kialakuló viták, valamint a megoldatlan vitákból esetlegesen fakadó kockázatok.

1.6 A fenntartható fejlődés értékelésekor két alapvető tendencia érzékeléséről van szó: (1) a terhelhetőségi kapacitás értékeléséről és (2) az emberi közösségek igazgatásában észlelhető fejlődés értékeléséről. Az EGSZB által üdvözölt bizottsági közlemény javaslatai (eredménytábla ill. a szennyező anyagok küszöbértékeinek ellenőrzése) ilyen irányba mutatnak.

1.7 Az EGSZB szintén értékeli a Bizottság abbéli erőfeszítéseit, hogy a nemzeti számlákat a környezetvédelmi és társadalmi kérdésekre is kiterjessze. 2010 elején kell meghatározni a környezetvédelmi elszámolás jogi keretét. A rendelkezésre álló nemzeti számlák társadalmi mutatóinak felhasználása jelenleg még nem elégséges. Várható, hogy a változó világ haladásának értékelésével és mérésével kapcsolatos átfogó és integrált megközelítés kidolgozása nyomán egyre nagyobb szükség lesz e mutatók felhasználására.

1.8 Az előkészítendő változások hosszú és bonyolult folyamatot vetítenek előre, ezért külön figyelmet kell fordítani az egyes eszközök elemzésének előkészítésére és megvalósítására; mindezt egymásrahatásuk megalapozott vizsgálata, valamint az érdekelt felekkel történő alapos konzultáció révén kell megvalósítani, hogy átfogó nemzetközi szinten egyszerűbb legyen a módosítások végrehajtása.

1.9 A következő munkafolyamatok és lépések strukturálásához valamennyi hozzáférhető tanulmányt és projektet fel kell használni. Döntő szempont a statisztika maximális objektivitásának és függetlenségének, valamint minőségi követelményeinek megőrzése. Az EGSZB kész részt venni a nélkülözhetetlen változások értékelésében és támogatni azok elfogadtatását a civil társadalommal.

1.10 A Bizottság határozza meg a különböző rendszerelemek bevezetésének menetrendjét és dátumát. Különösen a 2020. évi új stratégiában és a fenntartható fejlődési stratégiában bevezetni kívánt néhány új intézkedésre kell összpontosítani. 2011-re a cél egy olyan keret kidolgozása, amelynek alapján az ENSZ által 2012-re összehívott Fenntartható Fejlődés Világkonferencia számára globális mértékű hasonló intézkedéseket célzó egyértelmű javaslatokat lehetne megfogalmazni.

2. Bevezetés

2.1 A bruttó hazai termék (GDP) a makrogazdasági tevékenység legismertebb mérőszáma (GDP = háztartások fogyasztása + beruházások + közszektor fogyasztása + (export – import). Kiszámításának keretét és szabályait a nemzeti számlák európai rendszere határozza meg, amely megközelítőleg megfelel az ENSZ nemzeti számlákra vonatkozó rendszerének). Az egész világon a politikai döntéshozók viszonyítási alapjává vált, és a nyilvános vitákban előszeretettel hivatkoznak rá. A GDP az összes pénzalapú gazdasági tevékenység hozzáadott értékét összesítve jeleníti meg. Kiszámítása egyértelmű módszer alapján történik, amely módot nyújt időbeli összehasonlításokra, valamint az egyes országok és régiók teljesítményének összevetésére.

2.2 A GDP mára a társadalom globális fejlettségének és általában véve a haladásnak a mutatója lett. A GDP alapvetően nem képes a környezetvédelmi fenntarthatóság és a társadalmi integráció mérésére, és e korlátokra a GDP-nek a politikai elemzések és viták során való felhasználásakor tekintettel kell lenni (A GDP-mérőszámban rejlő korlátok legfrissebb áttekintését lásd: Stiglitz/Sen/Fitoussi (2008) Issues Paper, Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress (http://www.stiglitz-sen-fitoussi.fr/documents/Issues_paper.pdf ).

2.3 10 éve zajlanak a különböző szintű viták, és az EGSZB 2008 októberében saját kezdeményezésű véleményt fogadott el (1), amelyben kifejti a jelenlegi kutatási álláspontokat, és támogatja az olyan megfelelő kiegészítő mutatók meghatározására irányuló erőfeszítéseket, amelyek teljesebben mérik fel az emberi társadalom fejlettségi szintjét.

2.4 Ez a közlemény rövid- és középtávon végrehajtható intézkedéseket jelöl ki. A cél alapvetően a korábbinál átfogóbb mutatók kidolgozása, amelyek megbízhatóbb ismeretalap biztosításával tartalmasabb nyilvános vitákat és megalapozott politikai döntéshozatalt tesznek lehetővé. A Bizottság együtt kíván működni az érdekelt felekkel és a partnerekkel a nemzetközileg elismert és alkalmazott mutatók kifejlesztésében.

3. A Bizottság közleményének tartalma

3.1 A Bizottság a következő öt intézkedés végrehajtását javasolja, amelyek e közlemény 2012-ben tervezett felülvizsgálatának fényében módosíthatók, illetve kiegészíthetők lesznek.

3.2 A GDP kiegészítése környezetvédelmi és társadalmi mutatókkal: a fontos kérdéseket számszerűsítő mutatók alapvető kommunikációs eszközt képeznek. A GDP, a munkanélküliségi és inflációs ráta kiemelkedő példái az ilyen összesítő mutatóknak. Céljuk mindazonáltal nem az, hogy bemutassák az aktuális állapotot olyan kérdésekkel kapcsolatban, mint a környezetvédelem vagy a társadalmi egyenlőtlenség. A Bizottság ezért átfogó környezetvédelmi indexet kíván kidolgozni, és fejleszteni szeretné az életminőséget mérő mutatókat.

3.2.1 Átfogó környezetvédelmi index: Jelenleg nem áll rendelkezésre átfogó környezetvédelmi mutató. Az ökológiai lábnyom, illetve a szén-dioxid-lábnyom céljukat tekintve jó eséllyel tölthetnék be egy ilyen mutatószám szerepét, de alkalmazási körük korlátozott. (A szén-dioxid-lábnyom csak az üvegházhatású gázokat foglalja magában. Az ökológiai lábnyom bizonyos hatásokat, pl. a vízre gyakorolt hatást, nem foglalja magában. A Bizottság azonban több mutató között ezt is teszteli a természeti erőforrások fenntartható használatára vonatkozó tematikus stratégia, valamint a biológiai sokféleségre vonatkozó cselekvési terv végrehajtásának nyomon követése érdekében). A Bizottság szolgálatai 2010-ben be kívánják mutatni a környezetterhelési index kísérleti változatát. A mutató tartalmazni fogja a környezetvédelmi politika főbb vonalait, azaz:

— az éghajlatváltozást és az energiafelhasználást,

— a természet és a biodiverzitás témáját,

— a levegőszennyezést és annak egészségügyi hatásait,

— a vízhasználatot és szennyezést,

— a hulladéktermelést és a természeti erőforrások felhasználását.

3.2.2 Életminőség és jólét: a jövedelem, a közszolgáltatások, az egészség, a szabadidő, a javak, a mobilitás és a tiszta környezet eszközök e célok elérésében és fenntartásában. A Bizottság tanulmányokat nyújtott be a jóléti mutatók alkalmazhatóságáról, a fogyasztók jogainak erősítéséről, továbbá – az OECD-vel karöltve – azt vizsgálta, mi alapján ítélik meg az emberek saját jólétüket.

3.3 Közel valós idejű információ a döntéshozatalhoz: a GDP és a munkanélküliség számadatait gyakran az értékelt időszak után már néhány héttel közzéteszik, ami közel valós időben történő döntéshozatalt tesz lehetővé. A környezetvédelmi és társadalmi adatok sok esetben túlságosan régiek ahhoz, hogy operatív információt nyújtsanak, pl. a gyorsan változó levegő- és vízminőségről vagy a munkavállalási trendekről.

3.3.1 A Bizottság ezért törekedni fog arra, hogy az EU egész területén javítsa a környezetvédelmi és társadalmi adatok időszerűségét a politikai döntéshozók jobb tájékoztatása érdekében. A műholdak, automatikus mérőállomások és az internet egyre inkább lehetővé teszik a környezet valós idejű megfigyelését. Mindez az INSPIRE irányelv (2007/2/EK irányelv) és a GMES (Globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés – Global Monitoring for Environment and Security – GMES, COM(2009) 223 végleges) program révén valósul meg.

3.3.2 A társadalmi adatok időszerűségét – amikor csak lehetséges – javítani fogják, pl. a szociális statisztikai felmérési modulok európai rendszerével.

3.4 Pontosabb jelentés a javak társadalmi elosztásáról és az egyenlőtlenségekről: a társadalmi és gazdasági integráció a Közösség általános célkitűzése. A tagállami számadásokban, illetve egyes szociális felmérésekben, például a jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó közösségi statisztikákban (EU-SILC) már rendelkezésre álló adatok – pl. a háztartások jövedelméről – már most lehetővé teszik a kulcsfontosságú elosztási kérdések elemzését (jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó közösségi statisztikák (EU-SILC)).

3.5 Az európai fenntartható fejlődési eredménytábla kidolgozása: az EU fenntartható fejlődésre vonatkozó mutatóit (lásd az Eurostat „A fenntarthatóbb Európa felé való haladás mérése – 2007” (Statistical Book „Measuring progress towards a more sustainable Europe – 2007”) című statisztikai évkönyvét) a Bizottság a tagállamokkal együtt fejlesztette ki, és ezeket a kétévente közzétett bizottsági helyzetjelentés is tükrözi. E nyomonkövetési eszköz azonban egyes, a hivatalos statisztikákban még meg nem jelenő fontos területek legújabb fejleményeit nem tükrözi teljes mértékben (így például a fenntartható termelést és fogyasztást, vagy a kormányzás kérdéseit).

3.5.1 A Bizottság ezért a tagállamokkal együtt vizsgálja a lehetőséget a fenntartható fejlődés eredménytáblájának kidolgozására. A fenntartható fejlődés eredménytáblája, amely a fenntartható fejlődés uniós mutatóira épülne, tartalmazhatna más nyilvánosan elérhető mennyiségi és minőségi információkat is.

3.5.2 A fenntartható fejlődés stratégiájának központi célja bolygónk korlátozott mennyiségben rendelkezésre álló természeti erőforrásainak megóvása. Ide tartozik az, hogy a természet csak korlátozott mértékben képes megújuló erőforrásokat biztosítani és a szennyező anyagokat elnyelni. Fontos a „veszélyzónák” ismerete, még mielőtt a visszavonhatatlan fordulópont bekövetkezne. Ezért válik szükségessé a főbb szennyező anyagok és a megújuló energiaforrások ilyen küszöbértékeinek beazonosítása és rendszeres aktualizálása, hogy ezek alapján tájékozottságon alapuló politikai vitákra legyen lehetőség, illetve támpontul szolgáljanak a célok megállapításához és a politikai elemzéshez.

3.6 A nemzeti számlák kiterjesztése a környezetvédelmi és társadalmi kérdésekre: az EU gazdasági statisztikái és számos gazdasági mutató (beleértve a GDP-t is) elkészítésénél a nemzeti számlák európai rendszere jelenti a fő eszközt. Az Európai Tanács 2006 júniusában felkérte az Európai Uniót és tagállamait, hogy a nemzeti számlákat terjesszék ki a fenntartható fejlődés kulcsfontosságú vonatkozásaira is. A Bizottság gondoskodik arról, hogy e feladat a nemzeti számlák nemzetközi rendszerének és a számlák európai rendszerének jövőbeni felülvizsgálatai során teljesüljön. Hosszabb távon várható, hogy az integráltabb környezetvédelmi, társadalmi és gazdasági elszámolás újabb összegző mutatók alapjául szolgál majd.

3.6.1 Integrált környezetvédelmi-gazdasági elszámolás: A Bizottság első stratégiáját a „zöld elszámolásról” 1994-ben mutatta be (COM(1994) 670). Az azóta eltelt időben az Eurostat és a tagállamok – az ENSZ-szel és OECD-vel együttműködésben – olyan mértékű előrelépést értek el az elszámolási módszerek kifejlesztésében és tesztelésében, hogy több tagállam ma már rendszeresen szolgáltat környezetvédelmi elszámolásokat. További lépésként az energiafogyasztással, a hulladékkezeléssel és hulladékfeldolgozással kapcsolatban fizikai környezetvédelmi számlák, míg a környezetvédelmi támogatásokkal kapcsolatban monetáris számlák hozhatók létre. A számlák összehasonlíthatóságának biztosítása érdekében a Bizottság tervezi, hogy 2010 elején javaslatot nyújt be a környezetvédelmi elszámolás jogi keretének megalkotására.

3.6.2 A nemzeti elszámolásokban már létező társadalmi mutatók fokozottabb felhasználása: a számlák európai rendszere már most is tartalmaz olyan mutatókat, amelyek társadalmilag fontos kérdésekre mutatnak rá, ilyen például a háztartások szabadon felhasználható jövedelme, illetve a rendelkezésre álló jövedelem kiigazított mérőszáma, amely figyelembe veszi a szociális védőháló különbségeit az egyes országokban.

4. Általános megjegyzések

4.1 Az emberiség haladásával kapcsolatos mérések kérdése felé egyre fokozottabban fordul a politikusok és a közvélemény figyelme. Új megközelítésre van szükség annak kiderítésére, hogyan hangolható össze az emberiség demográfiai és gazdasági fejlődése bolygónk véges méretével és erőforrásaival.

4.2 A haladás mérésének új szempontjai és módszerei napjaink egyre összetettebb társadalmi környezetében nélkülözhetetlenek ahhoz, hogy az emberi társadalommal kapcsolatos elképzelések, például az EU stratégiai jövőképe pontosabban megfogalmazható legyen. Erre az olyan stratégiai célok eléréséhez szükséges erőforrások kiegyensúlyozása érdekében van szükség, mint amilyen elsősorban a fenntartható fejlődés, amelyet többek között az éghajlat hatékony védelme és valamennyi erőforrás kíméletes felhasználása segíthet elő.

4.3 További fontos terület a társadalompolitika kidolgozása, figyelembe véve annak valamennyi mérhető következményét és hatását, és ez utóbbiak kölcsönhatását, illetve természetesen e politika végrehajtásának értékelése.

4.4 Az EGSZB ezért üdvözli a Bizottság „A GDP-n innen és túl: a haladás mérése változó világunkban” című közleményét és az e közleményben összefoglalt kezdeményezéseket. Annak ellenére, hogy számos intézkedés és projekt megvalósítása már folyamatban van, az EGSZB arra figyelmeztet, hogy jelenleg ezen út kezdeti szakaszában vagyunk, és egyáltalán nem lesz könnyű a megfelelő eszközök és mérések kiválasztása, valamint ezek beépítése a kulcsfontosságú politikai és stratégiai irányításba.

4.5 Az eszközök hatékonysága érdekében azoknak minél egyszerűbbnek és könnyen kezelhetőnek kell lenniük, és az érdekelt feleknek el kell fogadniuk azok alkalmazását. A felhasználók által nem tökéletesen elsajátított és általánosságban nem elfogadott eszközök nem hozhatják meg a kívánt eredményt. Természetesen minden új eszköz esetében időt vesz igénybe, hogy azt a haladás mércéjeként elfogadják. Egyértelmű, hogy egyetlen eszköz sem lehet öncélú, a hatástalannak bizonyuló eszközöket pedig el kell vetni.

4.6 Nyilvánvaló, hogy az út az egyszerűbbtől vezet a bonyolultig, ennek ellenére nem szabad hagyni, hogy a bonyolultság aláássa a várható előnyöket. Továbbra is nemzeti hatáskörben kell végezni az adatgyűjtést és értékelést, az eredményeket pedig egységes és egyértelmű közösségi keretben dolgozzák fel mérőszámok és mutatók formájában.

4.7 Ezenfelül a paraméterek társadalmi szintű egyesítésének lehetővé kellene tennie a stratégiák és politikák koordinált és összehangolt elfogadását nemzeti és közösségi szinten is, a szubszidiaritás és arányosság alapelveinek szigorú érvényesítésével. Közösségi szinten ezt követően különösen fontossá válik a fejlődési tendenciák alapján történő cselekvés, és a választott eszközöknek kellő időben és megbízhatóan azonosítaniuk kell a potenciálisan veszélyes változások kezdeti jeleit is.

4.8 A GDP minden hiányossága ellenére még mindig a legjobb összetett mérőszám, amely gyorsan követi a fejlődést. Kívánatos lenne egy társadalmi és környezetvédelmi szempontokat is magában foglaló összetett mutató létrehozása is, ami nyilvánvalóan igen nehéz feladat lesz. Az EGSZB ezért úgy véli, hogy a különböző területekkel kapcsolatos paraméterek értékelésékor a szakpolitika kidolgozása során a globális társadalom fenntartható fejlődését támogató döntési szempontokat kell meghatározni.

4.9 Az EGSZB-nek meggyőződése, hogy csak az egyes eszközök fejlesztése során alkalmazhatók egyéni módszerek. Az eszközök értékeléséhez és hatékony végrehajtásához összetett, átfogó módszer alkalmazására van szükség annak érdekében, hogy minimalizálhatók legyenek az egyes eszközök és paraméterek értékelése során kialakuló viták, valamint a megoldatlan vitákból esetlegesen fakadó kiegyensúlyozatlan politikai és stratégiai döntések.

4.10 Az előkészítendő változások hosszú és bonyolult folyamatot vetítenek előre, ezért külön figyelmet kell fordítani az egyes eszközök elemzésének előkészítésére és megvalósítására, együtthatásuk megalapozott vizsgálatára, továbbá az érdekelt felekkel történő alapos konzultációra.

4.11 E folyamathoz szükséges a Bizottság jelentésében csak igen homályos formában szereplő további szakaszok prioritásainak és időpontjának meghatározása; Az EGSZB határozottan felhívja a Bizottságot, hogy 2020-ig gondoskodjon ezek integrációjáról a célkitűzésekbe és az új európai stratégia értékelő mechanizmusaiba, valamint a fenntartható fejlődés hosszú távú stratégiájába. Az EGSZB e kezdeti szakaszban hiányolja további érdekelt felek, például a Bizottság illetékes Gazdasági Főigazgatóságainak részvételét. Nem elegendő, hogy az alapvető változások elérésén kizárólag a Környezetvédelmi Főigazgatóság, az EEA és az Eurostat munkálkodik.

4.12 A következő munkafolyamatok és lépések strukturálásához valamennyi hozzáférhető tanulmány és projekt felhasználása szükséges lesz; ezek név szerint a „Bizottság jelentése a gazdasági hatékonyság és társadalmi haladás méréséről” („Stiglitz-jelentés”: http://www.stiglitz-sen-fitoussi.fr/en/index.htm), a TEEB-jelentés (The Economics of Ecosystems and Biodiversity: http://www.teebweb.org/,), az Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA), az Eurostat és más, átfogó európai és globális projektek megvalósításában együttműködő szervezetek munkái. Döntő szempont a statisztika maximális objektivitásának és függetlenségének, valamint minőségi követelményeinek megőrzése, továbbá az eszközök általánosan elfogadott alkalmassága az adatok értelmezésére.

4.13 Az ENSZ közgyűlése a közelmúltban döntött arról, hogy 2012-re új világkonferenciát hív össze annak érdekében, hogy kiértékelhesse a fenntartható fejlődés terén az 1992. évi Rió de Janeiró-i Környezet és Fejlődés Világkonferencia óta eltelt 20 évben bekövetkezett haladást. Egyértelmű, hogy az egyik kulcskérdés az alacsony szénfelhasználású globális gazdasághoz vezető zöld út lesz. Ezért kívánatos lenne, hogy Európa 2011-ig meghatározza saját fejlődése értékelésének egyértelmű keretét, és 2012-ben jól megfogalmazott javaslatokkal szolgálhasson a nemzetközi közösség számára.

5. Különleges megjegyzések

5.1 A különleges megjegyzések öt alapvető területhez és azok részelemeihez kapcsolódó észrevételeket tartalmaznak a 3. fejezet szerinti sorrendben.

5.2 A Bizottság egyik igen nagy kihívást jelentő feladata lesz az átfogó környezetvédelmi mutató kísérleti változatának kidolgozása. E mutató létrehozását a Bizottság már 2010-re ígérte, és valószínűleg összetett mutatóról lesz szó, ezért figyelembe kell venni az egyes környezetvédelmi elemek hatásegyensúlyát. Az eddig alkalmazott szén-dioxid-lábnyom és ökológiai lábnyom mutatói lefedik a környezetvédelem és az erőforrások felhasználásának speciális összetevőit, de más elképzelések is megjelennek, mint például a „vízlábnyom” vagy az „erdőlábnyom”; ezek közül azonban egyik sem felel meg teljesen a leendő mutatónak. Az új mutató összetételét a kezdetektől fogva meg kell vitatni az érdekelt felekkel, valamint rendkívül gondosan kell kiválasztani az összetett mutatóban figyelembe vett egyes tényezők arányát.

5.3 Az életminőség és a jólét mutatóinak kidolgozása (2) hasonlóan komoly feladat lesz, még ha ezen a területen is léteznek tanulmányok, ideértve a megvalósíthatósági tanulmányokat is; ezen mutatóknál nagy mértékben szubjektív érzékelésről, és nem pontos mérésről van szó. Itt jegyezzük meg, hogy a GDP meghatározása sem teljesen pontos.

5.4 A közel valós idejű döntéshozatalt lehetővé tevő információk igen jelentősek a környezet minőségének „működésirányítása” és a társadalmi területen megvalósítandó korrekciós intézkedések szempontjából. A stratégiai kérdések és a szakpolitika kidolgozása szempontjából fontosabbak az alapvető paraméterek hosszú távú változásai, tehát a megfigyelt mennyiségek kiválasztását mindenképpen e megkülönböztetést figyelembe véve kell végezni, elkerülve ezáltal, hogy a döntési folyamatokban feleslegesen nagyszámú egyéni információt kelljen mérlegelni. E tekintetben még fontosabb lesz, hogy a változásokra idejében és átgondolt fellépéssel reagáljunk. A GMES rendszer keretében megvalósuló ellenőrzés a „működésirányítás” egyik prioritása lesz majd, és amennyiben ez alapján azonosíthatóvá válnak a hosszú távú trendek, az természetesen a szakpolitikák kidolgozását is elő fogja segíteni.

5.5 A javak elosztásával és az egyenlőtlenségekkel kapcsolatos tagállami és regionális szintű tájékoztatás igen fontos az erőfeszítések megosztását igénylő közösségi politikák kialakításához. A cél a jelentős egyenlőtlenségek megszüntetése a megfelelően kialakított szakpolitikák révén, amihez nélkülözhetetlen a pontos adatszolgáltatás. Az intézkedések sikere attól függ, hogy általánosan elfogadottak-e, és a polgárok tudnak-e ezekkel azonosulni, ami az egyenlő bánásmód érzete nélkül gyakorlatilag lehetetlen. E hozzáállás határozza majd meg, hogy a polgárok miként viszonyulnak a Közösséghez.

5.6 A fenntartható fejlődés értékelése rendkívül nehéz probléma. A fenntartható fejlődésnek mint hosszú távú stratégiának nincsenek és nem is lehetnek konkrét határidőkkel meghatározható konkrét célkitűzései. A kérdés jellegéből fakadóan a célokat megfelelő mértékű általánosságban kell megfogalmazni. A fenntartható fejlődés értékelésekor valójában elsősorban a tendenciák két irányban történő meghatározásáról van szó: (1) az ökológiai rendszerek kapacitásának értékeléséről és a megújuló, valamint a nem megújuló erőforrások kimerítéséről, továbbá (2) általános értelemben az emberi társadalmak irányításában bekövetkező fejlődés értékeléséről. E két alaptényező alakulása határozza meg, vajon a világ társadalma, és ezen belül az EU társadalma fenntartható módon fejlődik-e vagy sem. Az EGSZB által üdvözölt bizottsági közlemény javaslatai (eredménytábla ill. a szenynyező anyagok küszöbértékeinek ellenőrzése) ilyen irányba mutatnak.

5.7 Az EGSZB szintén értékeli a Bizottság abbéli erőfeszítéseit, hogy a nemzeti számlákat a környezetvédelmi és társadalmi kérdésekre is kiterjessze. E számlák kellően megbízható és jól szervezett adatai nagy mértékben elősegíthetik a külső költségek elvárt ésszerű internalizálását ott, ahol elegendő megfelelő adat áll rendelkezésre, és ezáltal fenntartható a piaci egyensúly. E számlák napjainkban már értékes adatokat tartalmaznak, amelyek esetében azonban az egyes tagállamok közötti összehasonlítás problémát jelenthet; fontos tehát, hogy az érdekeltek törekedjenek az optimális adatrendszer kifejlesztésére és azon adatok összegyűjtésére, amelyek alapján létrehozhatók a szükséges fizikai környezetvédelmi számlák. E tekintetben a Bizottság 2010 elején vállalta azt a nehéz feladatot, hogy kidolgozza a környezetvédelmi számvitel jogi keretét. A rendelkezésre álló nemzeti számlák társadalmi mutatóinak felhasználási szintje jelenleg még nem elégséges. Várható, hogy a változó világ haladásának értékelésével és mérésével kapcsolatos átfogó és integrált megközelítés kidolgozása nyomán egyre nagyobb szükség lesz e mutatók felhasználására.

Kelt Brüsszelben, 2010. április 29-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Mario SEPI

(1) HL C 100., 2009.04.30., 53. o.

(2) HL C 100., 2009.04.30., 53. o.