[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 28.9.2005

COM(2005) 477 végleges

2003/0107 (COD)

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján az Európai Parlament által

“AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a kitermelő iparágakból származó hulladék kezeléséről és a 2004/35/EK irányelv módosításáról” címen előterjesztett javaslatra vonatkozó tanácsi közös állásponthoz tett módosításokról

A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK MÓDOSÍTÁSAaz EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján az Európai Parlament által

“AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a kitermelő iparágakból származó hulladék kezeléséről és a 2004/35/EK irányelv módosításáról” címen előterjesztett javaslatra vonatkozó tanácsi közös állásponthoz tett módosításokról

1. BEVEZETÉS

Az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja előírja, hogy a Bizottság véleményt nyilvánít azokról a módosításokról, amelyeket az Európai Parlament a második olvasat során javasol. A Bizottság az alábbiakban véleményt nyilvánít a Parlament 36 módosítási javaslatáról.

2. Előzmények

A COM(2003) 319 végleges javaslatot az EK-Szerződés 175. cikkének (1) bekezdésében előírt együttdöntési eljárásnak megfelelően 2003. június 2-án továbbították az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2003. december 11-én nyilvánított véleményt.

A Régiók Bizottsága 2004. február 12-én nyilvánított véleményt.

Az Európai Parlament 2004. március 31-én az első olvasat során nyilvánított véleményt.

Az Európai Parlament véleményét követően és az EK-Szerződés 251. cikkének (2) bekezdése alapján a Tanács 2005. április 12-én fogadta el hivatalosan a közös álláspontot. A Bizottságnak a közös álláspontról szóló közleményét 2005. április 27-én fogadták el, az Európai Parlament pedig 2005. szeptember 6-án a második olvasat során fogadta el álláspontját.

3. A JAVASLAT CÉLJA

A javasolt irányelv célja a kitermelő iparágakból származó hulladék kezelésére szolgáló létesítményekből származó szennyezett talajvíz által a környezetre és az emberi egészségre kifejtett hatások minimalizálása, valamint a balesetek hatásainak megelőzése vagy minimalizálása, különösen az ülepítő gátak és hulladéktározók hosszú távú stabilitásának biztosítása révén. Ez egyrészt válasz az Európában 1998-ban és 2000-ben bekövetkezett bányászati hulladék okozta komoly balesetekre, másrészt célja megfelelő jogi keret megalkotása az ilyen típusú hulladék helyes kezelésére.

4. A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENT MÓDOSÍTÁSAIRÓL

2005. szeptember 6-án az Európai Parlament a 48 előterjesztett módosításból 36-ot elfogadott. A 36 elfogadott módosításból a Bizottság 8 módosítást teljes egészében, 1 módosítást részben, további három módosítást pedig elvben elfogadhatónak talál. Az elfogadott módosítások közül a Bizottság huszonhármat nem tart jóváhagyhatónak.

4.1. A Bizottság által elfogadott módosítások

4.1.1. Teljes egészében elfogadott módosítások

A 14. módosítás a 3. cikk (11) bekezdésében szereplő „gát” fogalmát, míg a 17 ., 18. és 21. módosítás a hulladékgazdálkodási tervek tartalmát tisztázza. A 29., 30., 32 . és 33 . módosítás tisztázza a vízvédelemhez kapcsolódó alkalmazandó kötelezettségeket, és létrehozza az EU vízügyi jogalkotására vonatkozó közvetlen hivatkozást. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezek a módosítások összhangban vannak a jelenlegi szöveggel és javítanak azon, és segítik majd az irányelv végrehajtását. A Bizottság ezért elfogadja ezeket.

4.1.2. Részben elfogadott módosítások

A 39. módosítás a pénzügyi garancia időszakos módosítására utal, az elvégzendő helyreállítási munkálatoknak megfelelően, ami összhangban van e rendelkezés szellemiségével, és így elfogadható. A módosítás második része azonban, amely meghatározza, hogy egy ilyen módosítás a területen belül lévő, valamint a hulladékkezelő létesítmény által közvetlenül érintett földre vonatkozik, nem tekinthető kivitelezhetőnek. A 14. cikk (3) bekezdésének szövege tehát a következőképpen módosulna:

“3. A garancia mértékét időszakosan módosítani kell, összhangban bárminemű, a hulladékkezelő létesítményen elvégzendő helyreállítási munkával.”

4.1.3. Elvben elfogadott módosítások

A 4. módosítás a 14. preambulumbekezdésben tisztázza, hogy a hulladékgazdálkodási tervek célkitűzései között a hulladékképződés megelőzése is szerepel. Ez összhangban van az 5. cikk (1) bekezdésével, de a következetesség kedvéért helyette a „minimalizálás” kifejezés használandó.

A 10. módosítás előmozdítja a környezetvédelmi megfontolásoknak a más szakpolitikákba történő integrálását, és támogatható is, de a javasolt szöveg szerepeltetése alkalmasabb preambulumbekezdésben, mint cikkben.

A 23. módosítás értelmében az engedélykérelemnek a kivont ásványi anyagokra és az eltávolított salakanyagra vonatkozó információt is tartalmaznia kell. Ezek az elemek javítják az engedélyhez szükséges hulladékjellemzést, ami a hulladékgazdálkodási terv részét képezi, és elfogadhatóak, de szerepeltetésük helyénvalóbb lenne a II. mellékletben.

A védett területek megléte fontos tényező, amelyet figyelembe kell venni a hulladékkezelő létesítmény helyének meghatározásakor, és ezért a 27. módosítás támogatható, de az egyértelműség kedvéért a Bizottság az alábbi szöveget javasolja a 11. cikk (2) bekezdésének a) pontjába:

„(aa) a hulladékkezelő létesítmény elhelyezésekor figyelembe kell venni a védett területekhez kapcsolódó közösségi vagy nemzeti kötelezettségvállalásokat;

(ab) a hulladékkezelő létesítményt megfelelő módon kell elhelyezni, figyelembe véve különösen a geológiai, hidrogeológiai és geotechnikai tényezőket, valamint..”

4.2. A Bizottság által elutasított módosítások

A 3. módosítás törli a nyersanyag-kitermelésből származó radioaktív hulladékot említő preambulumbekezdést. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a preambulumbekezdés hasznos, mivel tisztázza az Euratom-Szerződés keretében fennálló lehetséges vonatkozó jogszabállyal meglévő kapcsolatot.

A 8. módosítás módosítja a 31. preambulumbekezdést, kiemelve a Közösség és a tagállamok felelősségét a súlyosan szennyező elhagyott hulladéklerakók helyreállítása vonatkozásában, és ösztönözve a közösségi alapoknak e célokra való felhasználását. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a jelenlegi szöveg pontosabban indokolja meg a vonatkozó cikket (20. cikk), míg az EU alapokra való hivatkozás felesleges.

A 48/49/50 módosítás úgy módosítja az „ásványi nyersanyagok kezelése” fogalommeghatározását, hogy az magában foglalja a mészkő égetését is. A Bizottság ezt nem tudja elfogadni, mivel ez nem az ásványi anyagok kezelésének művelete, hanem ipari előállítási művelet, amely nem tartozik ezen irányelv hatálya alá.

A hulladékgazdálkodási tervek tekintetében a 16. és 19. módosítás az irányelvben már megfogalmazott elemeket vezeti be, míg a 20. módosítás az 5. cikk (3) bekezdésének f) pontjának hatálya alá közvetve tartozó normatív elemeket vezet be. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy ezek a módosítások szükségtelenek.

A 22. módosítás a vészhelyzeti tervek célkitűzéseit módosítja, ami nem fogadható el, lévén hogy a jelenlegi szöveg kellően egyértelmű és következetes.

A 24. módosítás értelmében az engedély igénylésében szereplő hulladékgazdálkodási tervet előzetesen jóvá kell hagyni; ez azonban nem szükséges, mivel ilyen jóváhagyásra az engedélyezési eljárás keretében is sor kerülhet. A 25. módosítás előírja, hogy az engedélyben szereplő információt a hulladékkezelő létesítmények leltározásakor kell felhasználni; ez szükségtelen, mivel a statisztikai célokra hivatkozó/-at említő 7. cikk (5) bekezdésének megfogalmazása egyúttal az ezen módosítás célját is szolgálja.

A 26 . módosítás értelmében a munkagödrökbe visszahelyezett hulladékra vonatkozó 10. cikk szerint meghozandó intézkedéseket az ott elhelyezett „egyéb kivont anyagokra” is ki kell terjeszteni, valamint a munkagödörre is önmagában. Ez nem fogadható el, mivel kívül esik az irányelv szellemiségén és hatáskörén.

A 31. módosítás meghatározza az ellenőrzés gyakoriságát a létesítmény utógondozási szakaszában. Ez azonban a leghatékonyabban az illetékes hatóságok által határozható meg eseti alapon/az esetek egyediségének alapján/az egyedi esetek alapján, így a módosítás nem támogatható.

A vízvédelmet illetően a 34. módosítás előírja a kezelt szennyvíznek és csurgalékvíznek az EU vízügyi irányelveinek való megfelelését. Ez a hivatkozás azonban szükségtelen, mivel a közösségi kötelezettségek egyébként is alkalmazandók. Szükségtelen ezenkívül „bárminemű más szennyvíznek” az említett módosítás által javasolt kezelése, mivel a „csurgalékvíz” meghatározása kellően tág. A 6. és 35. módosítás a 25. preambulumbekezdés, illetve a 13. cikk (4) bekezdés szövegét módosítja, megtiltva a hulladéknak a befogadó vizekbe történő kibocsátását, kivéve, ha kimutatható a 2000/60/EK vízügyi keretirányelvnek való megfelelés; ez a változtatás ugyanakkor szükségtelen, mivel a jelenlegi szöveg ugyanolyan hatállyal bír. A 36. módosítás intézkedéseket vezet be azon bányászatilag kimerített munkagödrök vonatkozásában, amelyeket az elöntés veszélye fenyeget. Ez nem támogatható, mivel ez a környezetvédelem szempontjából fontos kérdés kívül esik ezen irányelv hatályán, és ezzel megfelelő módon foglalkozik a 2000/60/EK vízügyi keretirányelv.

A pénzügyi garanciákat illetően a 37. módosítás előírja a vonatkozó nemzeti eljárások Bizottság általi jóváhagyását, ami nem fogadható el, mivel az ilyen rendszerek alkalmasságát a tagállamok illetékes hatóságai jobban fel tudják mérni. A 7. preambulumbekezdést, illetve a 14. cikk (1) bekezdésének b) pontját módosító 7. és 38. módosítás ugyancsak nem elfogadható, mivel a jelenlegi szöveg megvalósítható módszert javasol a szükséges pénzeszközök összegének kiszámítására.

A 42. módosítás meghatározza a meglévő hulladékfeldolgozó létesítményeknek nyújtott átmeneti időszak idején alkalmazandó követelményeket, különösen a vízügyi keretirányelvnek való megfelelés szükségességét. Az ilyen követelmények túlságosan előíróó jellegűek és nem fogadhatók el, figyelembe véve azt a tényt is, hogy az átmeneti időszak alatt a meglévő létesítményeknek egyébként is be kell tartaniuk a 75/442/EGK hulladék-keretirányelv kötelező rendelkezéseit és a 2000/60/EK irányelv, valamint szükség szerint a veszélyes anyagokról szóló 76/464/EGK, illetve a felszín alatti vizek védelméről szóló 80/68/EGK irányelv előírásait.

A 43. módosítás törli a nem működő, de még be nem zárt létesítményeknek nyújtott átmeneti rendelkezésekre utaló szövegrészt. A jelenlegi szöveg megvalósítható módszert javasol egy speciális helyzet kezelésére, tartalmazva egyúttal a szükséges szigorú környezetvédelmi biztosítékokat. Emiatt ez a módosítás nem fogadható el.

Az újonnan csatlakozó tagállamokat illetően a 9. módosítás bevezet egy preambulumbekezdést, amely kiemeli az irányelv fontosságát. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez szükségtelen, mivel a csatlakozó országoknak a csatlakozás időpontjától kezdve át kell venniük és végre kell hajtaniuk az irányelvet, időközben pedig az előrehaladást a Bizottság ellenőrzi. Továbbá a 44. módosítás előírja, hogy bárminemű, az ezen országoknak nyújtott lehetséges eltérés nem áshatja alá az irányelv célkitűzéseit. Ez a rendelkezés azonban korlátozná a Tanácsnak a csatlakozási szerződésben lefektetett azon jogát, hogy átmeneti eltéréseket nyújtson, ezért ez elfogadhatatlan.

A 45. módosítás 24 hónapról 18 hónapra rövidíti a nemzeti jogba való átvétel idejét. Ez nem fogadható el, mivel 24 hónap szükséges az irányelv megfelelő átvételének biztosítására.

5. Következtetés

Az EK-Szerződés 251. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság a fentiekben meghatározottaknak megfelelően módosítja javaslatát.