Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Turizmus és közlekedés/nyomon követés

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2022/C 275/01)

Előadó: Panagiotis GKOFAS

Közgyűlési határozat: 2021.3.25. Jogalap: az eljárási szabályzat 32. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2022.2.3. Elfogadás a plenáris ülésen: 2022.2.23. Plenáris ülés száma: 567. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 185/2/7

1. Következtetések és ajánlások

1.1. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) méltatja az uniós intézmények 2021-ben tett rendkívüli közös erőfeszítéseit és azon szakpolitikai javaslataikat és intézkedéseiket, amelyek a vállalkozások talpra állását és a munkahelyek megőrzését hivatottak elősegíteni az európai turisztikai, közlekedési és utazási ágazatban, amelyek a Covid19-világjárvány által leginkább érintett ökoszisztémák ( 1 ) . Azonban még nem teljesen nyilvánvaló, hogy a világjárvány milyen hatásokkal jár és milyen következményeket von maga után a gazdaságban és a társadalomban. Jelentős erőfeszítéseket kell tenni annak biztosítására, hogy az elkövetkező hónapokban is folytatódjon az összehangolt uniós megközelítés megvalósítása, amelynek része a kkv-knak nyújtott konkrét hitel- és finanszírozási támogatás és a védőoltásokkal kapcsolatos tájékoztatás, valamint a biztonságos turizmust, utazást és közlekedést szavatoló biztonsági intézkedések és a turistaforgalom fokozatos helyreállítása (az Európai Turisztikai Indikátorrendszer [ETIS] megvalósítása és a turizmus biztonságának elérése révén ( 2 ) ).

1.2. A turizmus nem fog visszatérni a világjárvány előtti szintre: a globális egymásrautaltság, valamint a fogyasztói magatartásban kirajzolódó zöldebb és digitálisabb tendenciák új üzleti modellek kialakításához fognak vezetni. Az EGSZB úgy véli, hogy uniós és tagállami/regionális szinten a következő rövid, közép- és hosszú távú intézkedésekre van szükség:

1.2.1. Rövid távon: — Annak biztosítása, hogy az EU és a tagállamok helyreállítási tervei az idegenforgalom teljes spektrumában megfelelően figyelembe vegyék a szálloda- és vendéglátóipari ágazatot (HORECA), valamint a mikrovállalkozásokat, különösen az éttermeket, azok túlélésének biztosítása érdekében. Az EU-nak és a nemzeti kormányoknak teljes mértékben, 2022 után is támogatniuk kell a sürgős pénzügyi támogatási intézkedéseket, a közvetlen finanszírozási kezdeményezéseket és az állami támogatásokra vonatkozó ideiglenes keretet. — A mikrovállalkozásoknak, különösen a szálloda- és vendéglátóipari ágazatban működő vállalkozásoknak nyújtott pénzügyi támogatási intézkedések megőrzése, az uniós és nemzeti finanszírozás meghosszabbítása a szükséges ideig és a 2022 decembere utáni időszakra. Ennek során nem szabad alábecsülni azt a hatást, amelyet a jelenlegi személyzeti válság fog gyakorolni a helyreállítás ütemére. — A SURE program meghosszabbítása a 2022-es évre és a hatóságok felé fennálló valamennyi adófizetési kötelezettség halasztása, beleértve a világjárvány során keletkezett adófizetési kötelezettségeket, különösen a szálloda- és vendéglátóipari ágazatban működő mikrovállalkozások számára. — Külön turisztikai költségvetés létrehozása a többéves pénzügyi kereten (MFF) belül és a forrásokhoz való hozzáférés feltételeinek és harmonizált eljárásainak javítása a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek keretében: pl. az infrastruktúra digitalizálása és fenntarthatóbbá alakítása, a „gondolkozz először kicsiben” és az egyszeri adatszolgáltatás elvének alkalmazása, a mikrovállalkozások tényleges bevonása kevés bürokráciát igénylő eljárások révén, valamint átlátható pályázati felhívások bevezetése a turisztikai vállalkozások és a helyi idegenforgalmi hatóságok számára (3). — A turisztikai és közlekedési mikro-, kis és középvállalkozások bankrendszerbe és pénzügyi ágazatba való jobb bekapcsolásához szükséges előfeltételek megvalósítása az EU és az EKB által nyújtott uniós garanciarendszerek révén. — A koordináció javítása Európa-szerte, a (kkv-barát) egészségügyi és biztonsági előírások jobb harmonizálása, a lakosság és az uniós vállalkozások nem uniós országokba irányuló utazásának megkönnyítése, a határok nyitva tartása és az utazókra vonatkozó korlátozások minimalizálása, valamint az EU és a nemzeti kormányok közötti koordinációs stratégiák és tervek számának növelése a nemzetközi turisztikai forgalom és a közvetlen külföldi befektetések helyreállítása érdekében. — Valamennyi uniós intézmény, szociális partner, civil társadalmi szervezet és kutatási és tudományos testület arra való ösztönzése, hogy járuljanak hozzá „A fenntartható turizmus évének” 2022-es megrendezéséhez, valamint a fenntartható turizmussal és közlekedéssel kapcsolatos uniós kiállítások és vásárok hálózatának előmozdításához a nemzetközi piacokon. — „Turizmus” költségvetési sor bevezetése az európai közlekedési folyosókra vonatkozó valamennyi TEN-T projekt esetében. — Harmonizált kedvezményes héa-rendszer bevezetése a teljes vendéglátó- és turisztikai ágazat számára, amelynek kkv-barátnak kell lennie, és átlátható eljárásokat kell alkalmaznia, a hozzáférési eszközök és eljárások finanszírozása (egyablakos ügyintézés, online eszközök, ikerintézményi programok a kkv-kat képviselő szervezetekkel), valamint a kifejezetten a mikrovállalkozásokat célzó külön költségvetési sor bevezetése. — Ombudsman kijelölése/hatóság létrehozása az uniós helyreállítási intézkedések végrehajtásának és a likviditáshoz való hozzáférésnek a felügyeletére, különösen az idegenforgalmi és közlekedési ágazatban működő mikro- és kisvállalkozások számára, valamint egyéb különleges feladatok ellátására (4). — A mikrovállalkozások és kkv-k jelenlegi (2021–2027. évi) többéves pénzügyi kereten belüli támogatásának nyomon követésére szolgáló uniós mechanizmus kidolgozása.

1.2.2. Középtávon: — A túlzott eladósodás és a vállalkozások hitelképessége elvesztésének elkerülése (5). — Egy munkacsoport felhatalmazása a helyreállítási intézkedések végrehajtásának és hatásának felügyeletére, különös tekintettel az turisztikai és közlekedési ágazatban működő mikro- és kisvállalkozásokat célzó intézkedésekre. — A tagállamok nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveinek nyomon követése, biztosítva, hogy azok magukban foglalják a turizmussal kapcsolatos reformokat. — A mikrovállalkozások és kkv-k jelenlegi (2021–2027. évi) többéves pénzügyi kereten belüli támogatásának nyomon követésére szolgáló uniós mechanizmus létrehozása. — Külön uniós költségvetési sor létrehozása a turizmus számára, amely tükrözi mind ennek az ökoszisztémának a fontosságát, mind pedig az ágazat szükségleteit a Covid19-válságot követő időszakban. — Egy erős „Európai Turisztikai Szövetség” létrehozása a kezdeményezések egybefogása és a finanszírozás optimalizálása érdekében. Ebbe az EGSZB-t érdemileg is be kellene vonni.

1.2.3. Hosszú távon: — Hosszú távú uniós turisztikai stratégiai terv kidolgozása: az ellenállóképes és fenntarthatóbb turisztikai üzleti modellre való áttérés felgyorsítása, pl. a kkv-k bevonása a köz- és magánszféra közötti partnerségekbe. — A kkv-kat célzó szakképzés és szakoktatás előtérbe helyezése nemzeti/regionális szinten és emellett a tanulószerződéses mobilitási programok erősítése a turisztikai és közlekedési ágazatban, a digitális és a fenntarthatósággal kapcsolatos készségeket helyezve a középpontba (6), különös tekintettel az új desztinációkra és a távoli területekre. — Olyan „jövő generációs” uniós idegenforgalmi és közlekedési politikák kialakítása, amelyek biztosíthatják a kiszámíthatóságot és bizalmat teremthetnek a fenntartható fellendülés iránt. — Új finanszírozási formák kidolgozása a mikrovállalkozások, különösen a szálloda- és vendéglátóipari és a nők által vezetett vállalkozások számára, a jelenkor kihívásainak kezelése (7) és kilábalás a Covid19-világjárvány nyomán előállt helyzetből, valamint annak megvizsgálása, hogy miként lehet a legjobban támogatni ezeket a vállalkozásokat, ahogyan azt Máxima holland királynő és a „Globális partnerség a pénzügyi integrációért” elnevezésű platform javasolta (8).

1.3. Turizmus és közlekedés 2020-ban és azon túl Az EGSZB úgy véli, hogy a ( 9 ) című, 2020. szeptember 18-i véleményében megfogalmazott ajánlások többsége továbbra is koherens és helytálló, és hogy az Európai Bizottság nem vette azokat kellőképpen figyelembe terveiben és konzultációi során.

1.4. Az EGSZB arra kéri az uniós/tagállami/regionális intézményeket, a szociális partnereket és a tágabb értelemben vett civil társadalmi szervezeteket, hogy egy átfogó megközelítés jegyében kötelezzék el magukat a beruházások hosszú távú újraindítása mellett, és támogassák a kék gazdaság keretrendszerének a kiépítését és a 2030–2050 közötti időszakra szóló közös turisztikai menetrend kialakítását, határozzanak meg megfelelő finanszírozási utakat és bővítsék ki a hitellehetőségeket, mivel a világjárvány után leáll a turisztikai kkv-k felé irányuló pénzforgalom. Ilyen körülmények között a kkv-k – mindaddig, amíg talpra nem állnak és ki nem fizetik kötelezettségeiket – képtelenek befektetni a kék gazdaságba.

1.5. Döntő fontosságú az ágazat megmentéséhez elegendő pénzügyi forrást biztosító új politikák bevezetése, és egy hosszú távon fenntartható, intelligens és felelős európai turisztikai politika kidolgozása. Az EGSZB hangsúlyozza továbbá annak a fontosságát, hogy rendelkezésre álljon egy, a turizmusra szánt külön uniós költségvetési sor, és megfelelő irányítást biztosítsanak a stratégiai szakpolitikai intézkedések végrehajtása érdekében, beleértve egy Európai Turisztikai Ügynökség létrehozását, amelynek feladata a következő tevékenységek elvégzése: — egy közös európai adatterület létrehozása, hogy több felhasználható adat álljon rendelkezésre, — egy, a turisztikai politikák megfelelő nyomon követése érdekében mérőszámokat gyűjtő európai statisztikai program megvalósítása, és a fenntartható turizmussal kapcsolatos bevált uniós gyakorlatok és tantervek cseréjének előmozdítása (például egy uniós akadémia a kkv-k számára a fenntartható turizmus támogatása érdekében), — az EU nemzetközi együttműködésének újraindítása az ENSZ Idegenforgalmi Világszervezetével (UNWTO), az OECD-vel és a G20-ak turisztikai munkacsoportjaival, emellett egy kifejezetten a kkv-k számára létrehozott uniós turisztikai akadémia és az oktatók képzését célzó programok létrehozása a fent említett szervezetek előírásaival összhangban.

1.6. Az EGSZB egy átfogóbb szakpolitikai megközelítés alkalmazását és fenntartható megoldások keresését támogatja a turizmus és a közlekedés jövőjének biztosítása érdekében, az alábbi három fő követelmény és lehetőség alapján: — a bizalom visszaszerzése és a helyreállítás lehetővé tétele az utazás és a közös közlekedési kapcsolatok fokozatos újraindításának elősegítése érdekében az EU-n belül és az EU-n kívüli országokkal, — a világjárvány tapasztalataiból és a bevezetett gyakorlatokból származó tanulságok leszűrése, egy speciális (kkv-barát) mutatórendszer elfogadása, valamint a világjárvány turisztikai és közlekedési ágazatra gyakorolt hatásával, illetve az ágazatban a világjárvány nyomán fellépett tendenciákkal kapcsolatos adatok összehangolása uniós, regionális és nemzetközi szinten, — kiemelt célként egy fenntartható fejlődési menetrend kidolgozása, amely hosszú távú iránymutatást nyújt a jövőbeli uniós/nemzetközi turizmus számára.

1.7. Az EGSZB javasolja egy, a mikro- és kisvállalkozások likviditását és az e vállalkozásokba irányuló beruházást vizsgáló, többek között a turisztikai és közlekedési ökoszisztémákkal is foglalkozó magas szintű állandó – uniós vagy nemzeti – szakértői munkacsoport felállítását, amely elősegítené és támogatná a helyreállítási intézkedések végrehajtását, valamint uniós felügyeleti mechanizmusként működne, amely rendelkezik a mikro-, kis- és középvállalkozások likviditásáramlására és a finanszírozáshoz való hozzáférésükre vonatkozó, szükséges független és átlátható adatokkal.

1.8. Az EGSZB a jelenlegi helyzet alapos újragondolására ösztönzi az uniós intézményeket, a tagállamokat, a régiókat és az uniós/nemzeti szociális partnereket, valamint arra, hogy hozzanak működésbe közös minőségi programokat és a rescEU mechanizmus alá tartozó és a katasztrófák kockázatát csökkentő, hatékonyabb szakpolitikai eszközöket, továbbá hogy osszák meg egymással a civil társadalom válságkezelésbe való bevonásával és az emberi és gazdasági veszteségek megelőzésével kapcsolatos bevált gyakorlatokat ( 10 )

1.9. Az EGSZB úgy véli, hogy a fogyasztók bizalma nélkül a turizmus és az utazási ágazat lemarad az általános gazdasági fellendülés trendjéről. A bizalom visszaszerzése szempontjából kulcsfontosságú tényező a fogyasztói jogok erős védelmének biztosítása az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről szóló irányelv ( 11 ) alapján, amelynek felülvizsgálata során az utasok jogaira vonatkozó uniós jogszabályok hiányosságainak megszüntetésére kell összpontosítani, amint azt a világjárvány is megmutatta.

1.10. Annak ellenére, hogy az utazásra vonatkozó uniós jogszabályok értelmében az utasoknak joguk van a pénzvisszatérítésre, számos tagállam olyan nemzeti vészhelyzeti intézkedéseket vezetett be, amelyek közvetlenül ellentétesek ezzel a joggal, mivel a fogyasztókat utalványok elfogadására kényszerítik és/vagy meghosszabbítják a visszatérítésre vonatkozó, jogszabályban előírt határidőket. Alapvető fontosságú mind az uniós jog betartása, mind annak érvényesítése. A világjárvány csaknem két év elteltével közvetlen és katasztrofális pénzügyi hatást gyakorolt az idegenforgalmi vállalkozásokra is, különösen a mikrovállalkozásokra.

1.11. Az EGSZB ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja meg annak a javaslatnak a megvalósíthatóságát, amely az irányelv oly módon történő kiigazítására irányul, hogy a világjárványhoz hasonló jövőbeli vis major/elemi csapás helyzetek esetén a tagállamok kollektív garanciaalapokat hoznak létre annak érdekében, hogy ezekben az esetekben jobban figyelembe lehessen venni az idegenforgalmi vállalkozások fennmaradásának érdekét, ugyanakkor teljes mértékben biztosítva a fogyasztók megfelelő kártalanítását is.

2. Bevezetés és általános megjegyzések

2.1. Az uniós és a globális turizmus nem fog visszatérni a járvány előtti szintre. Még nem teljesen nyilvánvaló, hogy a világjárvány milyen hatásokkal jár és milyen következményeket von maga után a társadalmakban és a gazdaságban. A Covid19 előtt a turizmus közvetlenül vagy közvetve az EU GDP-jének közel 10 %-át adta, mintegy 22,6 millió munkahelyet biztosított, és az EU-t a világ vezető turisztikai célpontjává tette; mindez 2018-ban 563 millió külföldi beutazót és a globális nyereség 30 %-át jelentette. 2018-ban a külföldi turisták 30 %-ának az EU volt a célállomása, ezzel az Unió vált a világ legnépszerűbb turisztikai célpontjává. Az EU-27-ben 2018-ban több mint 600 000 turisztikai létesítmény működött, és összesen 1 326 049 994 éjszakára foglaltak szállást.

2.2. Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának (JRC) becslése szerint az idegenforgalmi ágazat az EU teljes foglalkoztatásának több mint 6 %-át adja. Mindemellett a turizmus egyes régiókban sokkal nagyobb mértékben járul hozzá a foglalkoztatáshoz, és gyakran az egyetlen foglalkoztatási formát nyújtja az alacsonyan képzett munkavállalók számára. Például Krétán (Görögország), Jadranska Hrvatska régióban (Horvátország), Valle d’Aosta régióban (Olaszország) és a Kanári-szigeteken (Spanyolország) a turizmus a régióbeli teljes foglalkoztatás több mint 30 %-át teszi ki.

2.3. A 2020-ban és 2021-ben tapasztalt, a járványt követő különböző hullámok után most már látható, hogy mekkora hatást gyakorolt a Covid19 a foglalkoztatásra, és milyen pusztító társadalmi következményekkel járt a turisztikai és közlekedési ágazatban: a nemzetközi turizmus leállt, a turizmushoz kapcsolódó áruk/szolgáltatások iránti kereslet elégtelen és instabil volt (a Covid19 idejére jellemző fogyasztási modellek és az ezen időszakban a turizmusban bekövetkező magatartásbeli változások miatt), egyre több vállalkozás ment csődbe és növekedett az eladósodásuk (ami nem csak a turisztikai vállalkozásokra volt jellemző), nehéz volt kihasználni a likviditásjavító intézkedéseket és a közigazgatások válaszintézkedései nem voltak hatékonyak. Az úgynevezett „stop-and-go” újranyitási intézkedések, az oltottsági igazolással összefüggő korlátozó intézkedések helytelen alkalmazása és a független hatóságok képtelensége a turisták/utazók és a vállalkozások jogainak egyöntetű garantálására, az aktuális helyi egészségügyi és biztonsági helyzetről szóló, turistáknak szánt információk bonyolultsága és gyakran az ilyen megbízható információk hiánya, valamint az EU belső határain belüli mobilitást szabályozó bonyolult bürokratikus eljárások szintén nem segítik a határokon átnyúló mobilitás helyreállítását és nem ösztönzik a gazdasági fellendülést.

2.4. Érdemes megemlíteni, hogy az Európai Parlament Kutatószolgálata (EPRS) nemrégiben közzétett jelentése ( 12 ) szerint a Covid19-világjárvány az Európai Unió különböző turisztikai célpontjaira „aszimmetrikus és erősen lokalizált” hatást gyakorolt.

2.5. Amint az EPRS-jelentés 1. és 2. ábrájából kiolvasható, a világjárvány idején jelentősen csökkent a turizmus hozzájárulása a foglalkoztatáshoz és a GDP-hez. Olaszországban például a turizmus GDP-hez való hozzájárulása 2020-ban (2019-hez képest) megfeleződött, 13,1 %-ról 7 %-ra esett vissza, és 337 000 munkahely szűnt meg. Az Egyesült Államokkal összehasonlítva több uniós tagállam (pl. Németország, Olaszország és Franciaország) a GDP tekintetében nagyobb veszteséget, a foglalkoztatás terén viszont kisebb visszaesést könyvelt el.

2.6. Huszonegy hónappal a világjárvány európai kezdete után a globális turisztikai és közlekedési ökoszisztémák még mindig példátlan válsággal néznek szembe ( 13 )

2.7. Az EU-ban a városi területeken a kormányok által előírt utazási korlátozásokhoz igazodó „új” helyváltoztatási és vásárlási szokásokat is megfigyelhettünk, például a gyaloglás, a kerékpározás, az autóhasználat és az online vásárlás terjedését a kollektív közlekedés rovására. Számos uniós országban – a Covid19-járvánnyal kapcsolatos korlátozások következtében – különösen az időskorúak nem tudták táplálni a szezonális turizmus és közlekedés iránti keresletet.

2.8. A nemzetközi turisztikai kereslet 70 %-os visszaesésével párhuzamosan a vasúti, az üdülőhajó-, a személyhajó- és a repülőgép-utazások száma is csökkent, ami bevételkieséshez és munkahelyek megszűnéséhez vezetett mindkét ágazatban, illetve a tőlük függő ágazatokban (pl. az ipari és a kiskereskedelmi szektorban). Bár az áruszállításra gyakorolt hatás eddig nem volt nagymértékű, az ágazat az elkövetkező években várhatóan zsugorodni fog, különösen, ha a gazdaság is recesszióban lesz. Ezért ezeket az ágazatokat megfelelően figyelembe kell venni az EU és a tagállamok helyreállítási terveiben.

2.9. E jelenségek mellett a közelmúltbeli dél-európai tűzvészek és az észak-európai áradások is megmutatták, hogy – a tragikus emberi és gazdasági veszteségeken túl – a hagyományos politikák és a meglévő törékeny „rescEU” mechanizmus nem hozzák a várt eredményeket, és alkalmatlannak bizonyultak arra, hogy hosszú távú fenntartható fejlődési modelleket kínáljanak.

3. A „jövő generációs” uniós turisztikai és közlekedési szakpolitikákért

3.1. Új, „jövő generációs” – és harmonizáltabb – megközelítésre van szükség, amely a rövid, közép- és hosszú távú ellenálló képességre, valamint a turizmus és a közlekedés teljes helyreállítására irányuló európai és nemzeti szakpolitikai lehetőségeken alapul. Az új uniós politikai, társadalmi és gazdasági menetrendnek közös alapelvekre kell épülnie, amelyek céljai a következők: — az EU (főként mikro-, kis- és középvállalkozások és önfoglalkoztatók által alkotott) turisztikai és közlekedési ökoszisztémáiba vetett bizalom helyreállítása a munkavállalók, a lakosság, a turisták/utasok, valamint az uniós/globális magán- és állami befektetők körében, — hozzájárulás az EU meglévő turisztikai és közlekedési ökoszisztémáinak újragondolásához az ellenálló képesség erősítése és a „hármas átállás” (egészségügyi, digitális és zöld átállás) irányába tartó fellendülés előmozdítása érdekében, — visszatérés a kereslet Covid19 előtti szintjére, és a kkv-k számára elérhető olyan, új beruházások elősegítése, amelyek ezen ágazatok 2021–2027 utáni fenntartható és hosszú távú növekedését célozzák.

3.2. Az Európai Bizottság „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagja lehetővé teszi az EU számára, hogy megvalósítsa az üvegházhatásúgáz-kibocsátás európai klímarendeletben rögzített csökkentési céljait. A csomag javaslatai az európai közlekedési és idegenforgalmi ökoszisztémákra is hatással vannak. Ha ezeket az intézkedéseket nem a megfelelő politikát szem előtt tartva alakítják ki, a javaslatok eredményeképp nem születnek majd „jövő generációs” uniós idegenforgalmi és közlekedési politikák. Éppen ellenkezőleg: a javasolt intézkedések az uniós kis- és a nagyvállalatok esetében egyaránt a szabályozási költségek jelentős növekedéshez vezethetnének, valamint ronthatnák versenyképességüket az EU határai mentén elhelyezkedő nem uniós közlekedési és idegenforgalmi vállalatokkal szemben, és ezáltal ezekben az ágazatokban uniós munkahelyeket sodornak veszélybe. Ez különösen súlyosan érintené azokat az uniós régiókat, amelyek nagymértékben függenek az idegenforgalomtól. Az új „jövő generációs” megközelítésnek ezért figyelmet kell fordítania e jogalkotási csomagnak az európai közlekedési és idegenforgalmi ökoszisztémákra gyakorolt költséghatására, és biztosítania kell, hogy (nemzetközi) versenyképességük ne sérüljön. Csak így lehet megőrizni az európai foglalkoztatást és versenyképességet, elkerülni a kibocsátásáthelyezést, és garantálni az új „jövő generációs” megközelítés sikerét.

4. Jó kezdet: új uniós tudatosság

4.1. Az állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret rugalmasságát 2022 végéig teljes mértékben ki kell használni, és ugyanebben az időszakban működésben kell tartani a fontos munkanélküliség-enyhítő programot, a SURE-t. A társadalmi szereplőket és a kkv-szervezeteket azonban jobban be kell vonni, hogy a csomag a hatás és a hatékonyság tekintetében megfeleljen az elvárásoknak.

4.2. Ezzel együtt a kisvállalkozások és a szálloda- és vendéglátóipari ágazatban működő mikro-, kis- és középvállalkozások számára rendelkezésre álló likviditási, pénzügyi és feltőkésítési programokat illetően továbbra is sürgős szakpolitikai beavatkozásra van szükség, a 2022–2023-as időszak végéig meghosszabbítva ezen intézkedéseket és programokat.

4.3. A benyújtott nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek és az új többéves pénzügyi keret (2021–2027) összehangolásához a közös módszertanokat és a szakpolitikai gyakorlatok cseréjét (ezen belül az európai szemesztert is) összefogó megerősített és harmonizált rendszerre van szükség, hogy garantálni lehessen a szükséges szimmetrikus gazdasági fellendülést az Unióban, az állami és magánszereplők – különösen az éttermek és a szálloda- és vendéglátóipari ágazatban működő kkv-k – közötti tisztességes versenyt nemzeti/regionális/helyi szinten, valamint a társadalmi konvergenciát és befogadást.

4.4. A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek határozzák meg a források megállapított határidőkön belüli elosztását és elköltését. Az egyes uniós országokban a turizmusra vagy a kifejezetten ezen ágazatra szabott, annak modernizálását célzó intézkedések, vagy az összes ágazatot érintő horizontális intézkedések vonatkoznak. Ezen okokból kifolyólag egy négy fő szakpolitikai pillérre épülő rövid-, közép- és hosszú távú keretet dolgoztunk ki, amely végső következtetéseink és ajánlásaink alapját képezi:

4.5. I. PILLÉR: Likviditás, a foglalkoztatás helyreállítása és az üzleti bizalom visszaszerzése

4.5.1. Mivel nincsenek egyértelmű és naprakész információk arról, hogy az Európai Bizottság – az Európai Beruházási Alap (EBA) révén biztosított – helyreállítási programja keretében nyújtott pénzügyi támogatás várhatóan milyen hatással lesz a mikro-, kis- és középvállalkozásokra, az EGSZB aggodalmát fejezi ki és a következőket javasolja: — fel kell állítani egy munkacsoportot a helyreállítási intézkedések – ezen belül is mindenekelőtt a turisztikai és közlekedési ágazatban működő mikro- és kisvállalkozásokat célzó intézkedések – végrehajtásának felügyeletére, — nyomon kell követni a tagállamok nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveit, felmérve, hogy azok tartalmaznak-e a turizmussal kapcsolatos reformokat, — létre kell hozni egy uniós mechanizmust a mikrovállalkozások és kkv-k jelenlegi (2021–2027) többéves pénzügyi kereten belüli támogatásának nyomon követésére, — külön költségvetési sort kell kialakítani a turizmus számára, amely tükrözi mind ezen ökoszisztéma fontosságát, mind az ágazat szükségleteit a Covid19-válságot követő időszakban, — második esélyt kínáló, illetve korai előrejelző rendszereket kell bevezetni a turisztikai és kis közlekedési vállalkozások számára, valamint meg kell valósítani egy új, könnyen igénybe vehető, a kkv-kat célzó, fizetőképességet biztosító programot, — ezeket a különböző kezdeményezéseket és javaslatokat egy „Európai Turisztikai Szövetség” keretében kellene összefogni, lehetővé téve a problémák, a megoldások és a finanszírozás jobb kezelését. Az EGSZB ehhez úgy járul majd hozzá, hogy részt vesz a szövetség vitáiban és munkájában.

4.6. II. PILLÉR: Adatalapú tudáshálózatok és felkészültség, egészség és biztonság, kockázatcsökkentés

4.6.1. A turizmus hatással van a gazdaságra, a természeti és épített környezetre, a meglátogatott helyek lakosságára és magukra a látogatókra. A turizmus fenntarthatóságára vonatkozó statisztikák hiánya akadályt jelent a turizmus fenntarthatóbbá tételét célzó politikák előtt, és az olyan politikák előtt is, amelyek kiaknáznák a turizmusban rejlő azon lehetőséget, hogy hozzájáruljon a fenntartható fejlődési célok eléréséhez. Ha a turizmus fenntarthatósága prioritás, akkor annak mérését is prioritássá kell tennünk.

4.6.2. Az Idegenforgalmi Világszervezet (UNWTO) az ENSZ Statisztikai Osztályával (UNSD) együttműködve segíti a vezető országokat és intézményeket a turizmus fenntarthatóságának mérésére szolgáló statisztikai keretrendszer kidolgozásában. Nemzetközi ügynökségek hangsúlyozzák, hogy egyre nagyobb szükség van a turizmus fenntarthatóságának mérésére, figyelembe véve annak valamennyi – gazdasági, társadalmi és környezeti – dimenzióját, az EU pedig nemzeti tapasztalataival hozzájárulhatna ehhez, és harmonizált előírásokat határozhatna meg e tekintetben.

4.7. III. PILLÉR: A közép- és hosszú távú átmenet módjai

4.7.1. Az EU ipari stratégiájának keretében jobban fel kell gyorsítani a zöld és a digitális átállást, és növelni kell az EU ipari ökoszisztémáinak ellenálló képességét. Ezeknek az ökoszisztémáknak a mikrovállalkozások és a kkv-k alapvető alkotóelemei, különösen a turisztikai és a közlekedési ágazatban. A turizmus „átállása útjainak” közös kialakítását – amelyben részt vesznek a civil társadalmi szervezetek, a szociális partnerek, valamennyi hatóság és szabályozó szerv – egy átfogó megközelítés alapján kell véghezvinni, amely szükséges a fenntartható forgatókönyvek összehasonlításához, valamint az uniós, nemzeti és regionális szintű turisztikai, szálláshely-szolgáltatási és vendéglátási, valamint közlekedéspolitikai megoldások újragondolásához.

4.8. IV. PILLÉR: Irányítás és erőforrások : a civil társadalmi szervezetek szerepe a „következő generációs” fenntartható turisztikai és közlekedési szakpolitikákban (nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek)

4.9. Az Európai Bizottság hét kiemelt kezdeményezést határozott meg, amelyekkel összefüggésben beruházásokra és reformokra ösztönzi az uniós tagállamokat. E kiemelt kezdeményezések közül több turisztikai beruházásokat eredményezhet, így például az alább felsoroltak: — megújulás: a turisztikai infrastruktúra megújítása az energiahatékonyság (közel nulla energiafelhasználású épületek), a megközelíthetőség és az erőforrás-gazdálkodás javítása, valamint a körkörös üzleti modellek (pl. az élelmiszer- és hulladékgazdálkodás terén) és a fenntartható külföldi/uniós közvetlen beruházások fejlesztése érdekében, — átképzés és továbbképzés: képzés nyújtása a turisztikai vállalkozók, különösen a mikrovállalkozások és kkv-k, a munkavállalók és a desztinációmenedzserek számára a zöld és a digitális átállás támogatása érdekében, — modernizálás: a digitalizáció támogatása a turisztikai szakpolitikáért felelős közigazgatási szerveknél, valamint az adatmegosztás előmozdítása a közigazgatási szervek, a desztinációmenedzserek és a vállalkozások között, — újratöltés: beruházás a tiszta mobilitásba és a turisztikai célpontokkal, különösen a turisztikai csomópontokkal való összeköttetés javítása (pl. vízi közlekedés, buszok, kollektív közlekedés), — egy speciális „turizmus” költségvetési sornak a TEN-T projektekbe (európai közlekedési folyosók) történő bevezetése lehetővé teszi, hogy figyelembe vegyék az ágazat sajátosságait.

4.10. A tagállamoknak és az uniós intézményeknek az európai/nemzeti/regionális és szociális partnerekkel kialakított erős partnerségi keretre lesz szükségük (szociális párbeszéd). Felkérjük az uniós/nemzeti és civil társadalmi szervezeteket és az egyéb érdekelt feleket, hogy minden szinten (az európai szemeszterben, a piacfelügyeletben stb. való teljeskörű részvételen túlmenően is) játsszanak proaktív és hozzáadott értéket teremtő szerepet, tűzzenek ki közös hosszú távú célokat, határozzanak meg közös időkereteket és segítsék elő a társadalmi befogadást biztosító új gazdasági konvergenciát. Sürgősen szükség van az előre tervezésre és az alapos újraértékelésen, konkrét, közös politikai menetrenden és nemzeti kötelezettségvállalásokon alapuló cselekvésre egy olyan fenntarthatóbb, vonzóbb és összekapcsolt turisztikai és közlekedési üzleti modell kialakítása érdekében, amely illeszkedik az új globális piaci kereslethez és a megváltozott életmódhoz.

Kelt Brüsszelben, 2022. február 23-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Christa SCHWENG

(1) Az Európai Bizottság Európa nagy pillanata: Helyreállítás és felkészülés – a jövő generációért című közleménye (COM(2020) 456 final), a 2021–2027 közötti időszakra szóló kohéziós politikai támogatás, valamint egy egészségügyi és biztonsági intézkedéscsomag, ennek részeként például a védőoltás-politika, az uniós digitális Covid-igazolvány, az uniós turisztikai egészségbiztonsági pecsét minimumkövetelményei és egyebek.

(2) https://s3platform.jrc.ec.europa.eu/digitalisation-and-safety-for-tourism?p_l_back_url=%2Fsearch%3Fq%3Dtourism.

(3) A mikro-, kis- és középvállalkozások, illetve a tágabban vett érdekeltek számára a „turisztikai átmenethez” kapcsolódó főbb érdekeltségi területek a következők: zöldebb turizmus (körkörös turizmus, mindenki számára elérhető turizmus, szén-dioxid-semleges mobilitás, fenntarthatósági tudás, fenntartható fogyasztás), digitalizáció (adatelemzés és valós idejű élménymenedzsment, digitális folytonos turizmus és virtuális élmények, fejlett technológiával rendelkező desztinációk, az együttes értékteremtés átalakulása, a turisztikai szolgáltatók és a fogyasztók digitális képességeinek és tudásának növelése) és reziliencia (alkalmazkodóképesség a turizmus változó világában, továbbképzés és a magas színvonalú munka megőrzése a turizmusban, desztinációmenedzsment a mindenkit megillető jóllét támogatása érdekében, tőketámogatás, hozzáférhetőség és a turizmus társadalmi hatása az éghajlatváltozással, az idősödéssel és a digitális szakadékkal összefüggésben).

(4) Az ombudsman/hatóság által ellátandó további feladatok: a tagállamok nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveikkel kapcsolatos tevékenységeinek nyomon követése annak értékelése érdekében, hogy az idegenforgalommal kapcsolatos reformokat koherens módon hajtották-e végre, a „második esély” és a „korai előrejelző rendszerek” nyomon követése a turizmus és a kis közlekedési vállalkozások számára, valamint egy új, könnyen használható fizetőképességi program a kkv-k számára, továbbá az idegenforgalomra vonatkozó külön költségvetési sor feltételeinek megteremtése, tükrözve mind az ökoszisztéma jelentőségét, mind annak szükségleteit a Covid19-válságot követően.

(5) Intézkedések: a kötelezettségek átstrukturálása, a mikrovállalkozások tömörülésre és klaszterek kialakítására való képességének megerősítése, a saját tőke előmozdítása és adókedvezmények nyújtása a magánbefektetők számára, valamint a fizetésképtelenséggel fenyegetett kisvállalkozásokat célzó korai előrejelző mechanizmusok támogatása.

(6) A Tanács ajánlása (2018. március 15.) a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés európai keretrendszeréről (HL C 153., 2018.5.2., 1. o.).

(7) Máxima királynő mint az ENSZ főtitkárának az inkluzív fejlesztésfinanszírozásért felelős különleges tanácsadója beszédet mondott a G20-ak 2021. október 31-i római csúcstalálkozóján, www.unsgsa.org.

(8) A Global Partnership for Financial Inclusion [Globális partnerség a pénzügyi integrációért] az összes G20-országot magában foglaló platform.

(9) HL C 429., 2020.12.11., 219. o.

(10) ENSZ Sendai katasztrófakockázat-csökkentési keretrendszer 2015–2030; Kkv-tudáshálózat és felkészültségi bemutatóközpontok, https://www.europeansmeacademy.eu/news/improving-preparednes-response-to-eu-natural-and-man-made-disasters/.

(11) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/2302 irányelve (2015. november 25.) az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről (HL L 326., 2015.12.11., 1. o.).

(12) Európai Parlament – Think Tank: Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19, 2021. február.

(13) Mindez az egyes érték- és ellátási láncokon belül a kisvállalkozásokat és az önfoglalkoztatókat érintette a legsúlyosabban, valamint a munkavállalókat és a vállalatokat, illetve azok ellenálló képességét.