[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 18.11.2008

COM(2008) 773 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

az Európai Közösség környezetvédelmi jogának végrehajtásáról

{SEC(2008) 2851}{SEC(2008) 2852}{SEC(2008) 2876}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

az Európai Közösség környezetvédelmi jogának végrehajtásáról

1. Bevezetés

E közlemény célja bemutatni, hogy az „Eredmények Európája – az Európai Unió jogának alkalmazása” című közleményben szereplő új megközelítési módokat hogyan fogják alkalmazni a környezetvédelem területén.

Bemutatja, hogy az alábbiak összekapcsolásával hogyan lehet hatékonyabban végrehajtani a közösségi környezetvédelmi jogot:

- a jogsértések megelőzésére irányuló jogalkotói és jogalkotás utáni munka,

- válaszadás az európai nyilvánosságot foglalkoztató speciális aggályokra,

- gyorsabb és hatékonyabb eljárás a legjelentősebb jogsértések esetében,

- fokozott párbeszéd az Európai Parlamenttel ,

- az átláthatóság, a tájékoztatás, valamint a nyilvánossággal és az érdekeltekkel folytatott párbeszéd javítása.

Ez az áttekintés az Európai Unió 2004 és 2007 közötti bővítése, a környezetvédelmi problémák súlyosabbá válása, a környezetvédelmi vívmányok gyarapodása, az Európai Bíróság esetjogának fejlődése és a jognak való megfelelést támogató új gyakorlati megoldások fényében különösen időszerű. A közlemény tükrözi a jog végrehajtásának – különösen a hatodik környezetvédelmi cselekvési programban[1] és a program félidős értékelésében[2] megfogalmazott – megnövekedett jelentőségét, és a közleménnyel a Bizottság az Európai Parlament régóta megfogalmazott törekvésének tesz eleget.

A közlemény először számba veszi a környezetvédelmi jog Európai Unión belüli alkalmazásával kapcsolatos problémákat. Ezt követően ismerteti a jognak való megfelelést elősegítő és megvalósító speciális eszközöket. Ilyen eszközök: azok az intézkedések, amelyek az új közösségi környezetvédelmi szabályozás minőségének javításával és a tagállamok általi magas színvonalú végrehajtás garantálásával a jogsértések megelőzésére irányulnak; azok az intézkedések – beleértve a hatékonyabb problémamegoldásra és a Bizottság fokozottabb tagállamokbeli jelenlétére irányulóakat –, amelyek az európai nyilvánosságot foglalkoztató speciális aggályokra jelentenek választ; a különösen nagy figyelmet igénylő jogsértések azonosításának kritériumai; valamint azok a javaslatok, amelyek az Európai Parlamenttel, a nyilvánossággal és az érdekeltekkel folytatott párbeszéd elmélyítésére irányulnak. A közleményt a Bizottság két külön dokumentuma egészíti ki: az egyik számba veszi az ágazati problémákat és ismerteti a jognak való megfelelést elősegítő megelőző intézkedéseket, a másik összefoglalja a közleményhez kapcsolódó hatástanulmányt[3].

2. A KÖZÖSSÉGI KÖRNYEZETVÉDELMI JOG VÉGREHAJTÁSÁVAL KAPCSOLATOS PROBLÉMÁK

2.1. Általános problémák

A közösségi környezetvédelmi vívmányok átfogóak, nagyra törőek és olyan problémákra vonatkoznak, mint az éghajlatváltozás, a levegőminőség, a hulladékkezelés, a vízforrások és a biológiai sokszínűség védelme, a vegyi anyagok ellenőrzése és a környezetvédelmi hatástanulmányok. Olyan eszközök széles körét vonultatják fel, mint a termékekre alkalmazandó előírások, a környezet állapotára vonatkozó célok, tilalmak és korlátozások, gazdasági eszközök, védett területek kijelölése, tervek és programok, valamint a nyilvánosság részvételére és tájékoztatására vonatkozó rendelkezések. Nagyon különböző természeti körülményekre kell alkalmazni őket sokféle állami és regionális igazgatási rendelkezés figyelembevételével és sokszor határokon átnyúló helyzetekben. A környezetvédelem jelentős mértékben közügy, ami megnyilvánul az erre vonatkozó jogok – különösen a panasz vagy petíció benyújtásának joga – gyakorlásában.

Ezenkívül az alábbi problémákkal kell szembenézni:

- az állami és a regionális szabályok megalkotása során nem fordítanak kellő figyelmet a határidőkre és a teljességre ;

- az állami és a regionális igazgatási szervek ismereteinek és tudatosságának hiányosságai ;

- az igazgatási szervek kapacitásbeli hiányosságai ;

- erőtlen állami és regionális jogérvényesítési politika és gyakorlat,

- elégtelen vagy elhalasztott beruházások a szennyezés csökkentéséhez szükséges infrastruktúra terén.

Szintén megemlítendők a legutóbbi bővítéssel kapcsolatos problémák. Az EU-12-ben a vonatkozó közösségi vívmányok alkalmazása jelentős erőfeszítéseket igényel az infrastruktúra fejlesztése, az igazgatási rendelkezések és az állampolgári részvétel megkönnyítése terén. Hasonló problémák a csatlakozó országokban is felmerülnek.

2.2. Különös problémák

A közösségi környezetvédelmi vívmányok minden területén előfordul, hogy elmarad az állami vagy regionális végrehajtási szabályok közlése vagy e szabályok hiányosak. A következő különös problémák adódnak.

- Hulladékgazdálkodás: bizonyos tagállamokban szükség van az illegális hulladéklerakás megakadályozására, szabályozott hulladéklerakó létesítmények megfelelő hálózatának kialakítására, az illegális hulladékszállítások megakadályozására, valamint a hulladékképződés visszaszorításával, a hulladékok újrahasználatával és újrafelhasználásával kapcsolatos tudatosság fokozására. A beruházásokat jól szervezett állami és regionális végrehajtási és tudatosságnövelő tevékenységekkel kell kombinálni.

- Vízminőség: bizonyos tagállamokban több beruházásra van szükség a települési szennyvíz összegyűjtése és kezelése terén. Ez hosszú távra szóló tervezést és pénzügyi kötelezettségvállalást kíván.

- Természetvédelem: bár az európai természetvédelmi területek alapvető jelentőségű hálózata ma már nagy kiterjedésű, még mindig vannak hiányosságai. Több erőfeszítésre van szükség ezen területeknek a természetvédelmi célokkal összhangban történő kezeléséhez is.

- Ipari létesítmények: még sok ipari létesítmény nem felel meg a közösségi engedélynek és az ahhoz kapcsolódó követelményeknek.

- Környezeti hatásvizsgálatok: a nagyobb projektek elleni kifogásként gyakran hivatkoznak a környezeti hatástanulmányokra vonatkozó közösségi szabályokkal való ütközésre. Olyan kiegyensúlyozott fejlődésre kell törekedni, amely figyelembe veszi a megalapozott környezetvédelmi aggályokat.

- Levegőminőség: a közösségi minőségi előírásoknak való megfelelés hiányosságai sok európai város esetében tesznek szükségessé koordinált fellépést a szennyező anyagok koncentrációjának csökkentése érdekében.

- Éghajlatváltozás: minden tagállamnak folyamatosan nyújtania kell az Egyesült Nemzetek éghajlat-változási keretegyezményének kiotói jegyzőkönyvében[4] foglaltak hatékony nyomon követéséhez szükséges tájékoztatást.

További részletek találhatók a mellékelt dokumentumban.

3. Megoldási lehetőségek a közösségi környezetvédelmi jog hatékonyabb végrehajtására

A közösségi környezetvédelmi jog hatékonyabb végrehajtása érdekében megelőző és javító intézkedésekre van szükség a legfontosabb területeken. A hatékonyabb végrehajtás stratégiai megközelítést is kíván.

A Környezetvédelmi Főigazgatóság belső munkacsoportokat hozott létre a természetvédelem, a víz- és a levegőminőség, az éghajlatváltozás, a hulladékgazdálkodás és a környezeti hatástanulmányok területén, hogy gondoskodjon a szakpolitikáknak a kialakítástól a végrehajtásig terjedő egységes megközelítéséről, valamint az alább ismertetett eszközök széles választékának összehangolt használatáról.

Ehhez stratégiai és ágazati megközelítésre, vagyis a jelentősebb és több tagállamot érintő problémák azonosítására és kezelésére volt szükség. Ez tette lehetővé a Bizottság számára például, hogy sokkal több városban oldják meg a hiányzó szennyvízkezelő létesítmények problémáját, és sokkal több helyen szüntessék meg az illegális hulladéklerakókat, mint ami akkor lett volna lehetséges, ha a Bizottság kizárólag egyedi problémákra összpontosít. A természetvédelemre vonatkozó szabályozással összefüggésben pedig ez segített kijelölni több ezer, az Európai Unióban található természetvédelmi területet, ezért ezt a megközelítést kiterjesztik a területek kezelésére, például a gazdasági ágazatok – többek között a kikötői és az energiahordozóktól különböző nyersanyagok kitermelésével foglalkozó ágazat – szintjén folytatott párbeszéd és alkalmazott bevált gyakorlati megoldások elősegítésével. A közösségi természetvédelmi szabályozás alapján védett élőhelyek és fajok állapotának első felméréséről szóló, készülőben lévő bizottsági jelentés jelezni fogja, hogy mennyire hatékony a jelenlegi szakpolitika.

3.1. Jogsértések megelőzése

A közösségi környezetvédelmi szabályozás kiterjedtsége és összetettsége, ami a jogsértések gyakoriságával párosul, kiemeli annak jelentőségét, hogy a jogsértések megelőzéséhez elsősorban kidolgozott stratégiával kell rendelkezni. A Bizottság ugyanis következetesen alkalmazza az alábbi megelőző intézkedéseket. A mellékelt dokumentumban részletesebb leírás található.

A jogsértések megelőzésére tett erőfeszítések között meg kell jelennie a jogi aktusok életciklusára tekintettel végzett jogalkotói tevékenységnek, amelynek a szabályozási koncepció és a jogi aktus tervezetének kialakításával kell kezdődnie, magában kell foglalnia számos, a jogi aktus elfogadását követő intézkedést és lépést, továbbá ki kell terjednie a jogi aktusok felülvizsgálatára és módosítására. A környezeti hatástanulmányokra, a levegőminőségre és a hulladékkezelésre vonatkozó szabályozást illetően vannak példák a szabályok naprakésszé tételére, amelynek során figyelembe vették a végrehajtás és a jogalkalmazás során nyert tapasztalatokat.

Az olyan módszerek és eszközök használata, mint a tematikus stratégiák, konzultációk és hatástanulmányok segíthetnek abban, hogy az új jogi aktusok és szakpolitikák – valamint a hatályos jogi aktusok és az érvényben lévő szakpolitikák felülvizsgálata és módosítása – ellentmondásmentesek és eredményesek legyenek, továbbá ténylegesen megvalósuljanak.

Számos olyan megelőzési eszköz áll rendelkezésre, amelyek segítenek abban, hogy a jogi szabályozás és a szakpolitikák kialakítását követően a szabályozásban meghatározott feladatokat eredményesen hajtsák végre. Ezek közé tartozik:

- A hatékony adatgyűjtés a jogi szabályozás és a szakpolitikák működőképességének ellenőrzése érdekében. A Bizottság fürdővizekről szóló éves jelentései például a nyilvánosság által széles körben megismerhető képet festenek a fürdővizek minőségéről a Közösség teljes területére vonatkozóan.

- Az olyan teljesítménymutatók , amelyek lehetővé teszik a tagállamok és a nyilvánosság számára a tagállamok által a különös célok megvalósításában nyújtott relatív teljesítmény összehasonlítását. Az egyik ilyen teljesítménymutató kiemeli, hogy a tagállamok milyen fejlődést értek el a természetvédelmi területek közösségi hálózatának létrehozásában[5].

- A közösségi alapok megfelelő felhasználása. Az agrár-környezetvédelmi kiadásokkal például olyan mezőgazdasági rendszereket támogatnak, amelyek megóvják a természetközeli élőhelyeket. Közösségi forrásokból nagy szennyvíz-összegyűjtési és -kezelési beruházásokat támogatnak. A regionális fejlesztési és kohéziós alapok kifejezetten hivatkoznak a környezetbarát közlekedésre.

- A csatlakozó országoknak nyújtott előcsatlakozási támogatás , amelynek köszönhetően az új tagállamok a csatlakozás időpontjára nagyobb mértékben meg tudnak felelni a közösségi vívmányoknak.

- A Bizottság által készített útmutatók , amelyek révén elkerülhetők az értelmezési viták és a félreértések. Példaként említhető, hogy a Bizottság eddig huszonnégy útmutatót készített; ezek a vízminőségre vonatkozó keretszabályozás legfontosabb területeivel foglalkoznak. Ez jól érzékelteti a szóban forgó szabályok jelentőségét és az érintettek élénk érdeklődését.

- A támogatás egyéb formái, valamint a tagállami hatóságokkal – a többek között a már meglévő hálózatokon és szakértőkön, az IMPEL-en[6] és a GreenForce-on[7] keresztül – és más érdekeltekkel folytatott strukturális párbeszéd . A Bizottság jelenleg például az illegálisan lerakott és a rosszul kezelt hulladékkal, valamint az illegális hulladékszállításokkal kapcsolatos problémákról folytat párbeszédet.

Ezenkívül a Bizottság pénzügyi támogatást is kíván nyújtani egy környezetvédelmi jogi bírósági képzési programhoz, valamint információkat fog cserélni és együtt fog működni az olyan, bírókat tömörítő hálózatokkal, mint a Bírák Európai Környezetvédelmi Fóruma és az Európai Közigazgatási Bírák Egyesülete. Ez tükrözi a tagállami bíróságok kiemelkedő szerepét: számos egyedi esetben hoznak ítéletet olyan területeken, mint a hulladékgazdálkodás és a természetvédelem; ezen kívül az Európai Bíróság értelmező ítéleteiből álló esetjogot – amely a Bizottságnak az EK-Szerződés 226. cikke szerinti közvetlen keresetei nyomán alakult ki – jelentős mértékben kibővítette a Szerződés 234. cikke tagállami bíróságok általi alkalmazásából fakadó esetjog.

A Bizottság a jelentősebb új környezetvédelmi irányelvek elfogadását követően a saját tisztviselőiből és a tagállamok kapcsolattartóiból álló állandó hálózatokat fog létrehozni. Ezek célja a jog teljes és határidőn belül történő végrehajtásának tanácsadás és tapasztalatcsere révén történő elősegítése lesz. Példaként említhető, hogy a közösségi természetvédelmi szabályozás terén már működnek ilyen hálózatok.

3.2. Problémamegoldás: válaszadás az európai nyilvánosságot foglalkoztató speciális aggályokra

A közösségi környezetvédelmi jog egységes tiszteletben tartása érdekében fontos, hogy a polgárok valamennyi hivatalos nyelven pontos tájékoztatást kaphassanak róla, felhívhassák a illetékes szerveket előírásai betartására, és bizonyos körülmények között igénybe vehessék a közösségi jogon alapuló tagállami vitarendezési mechanizmusokat. Arra is szükség van, hogy a különböző illetékes szervek között szoros és hatékony kapcsolat legyen, amelynek köszönhetően – amennyire lehetséges – elkerülhető a párhuzamos feladatvégzés

Mivel a végrehajtás elsősorban a tagállamok feladata, arra kell helyezni a hangsúlyt, hogy állami és regionális szinten érdemi válaszok szülessenek a problémákra és a jogsértők megfelelően felelősségre vonhatók legyenek.

Érdemi válaszok állami és regionális szinten, beleértve a közigazgatási és a bírósági felülvizsgálat lehetőségét

A polgárok azt várják az illetékes hatóságoktól, hogy juttassák érvényre a másodlagos közösségi jogot az aggodalomra okot adó helyzetekben

Gyakran a polgárok tudják meg elsőként, ha valakik – például illegális hulladéklerakással vagy vízszennyezéssel – megsértik a másodlagos közösségi jog környezetvédelemre vonatkozó szabályait. A hatékony végrehajtás fontos mutatója, hogy milyen gyorsan és hatékonyan reagálnak a hatóságok az emberek vészjelzéseire. A tagállamok jó kapcsolatot alakíthatnak ki névtelen hívásra lehetőséget adó telefonvonalak és panaszkezelő eljárások létesítésével, valamint a felügyeleti szervek és az ombudsmanok hatáskörének megerősítésével.

Jogvitával járó helyzetek: a közösségi jogon alapuló állami vagy regionális szintű vitarendezési mechanizmusok, az århusi egyezmény szerepe

Lesznek olyan helyzetek, amikor a polgárok és az illetékes hatóságok nem értenek egyet a közösségi környezetvédelmi jog megsértésének kérdésében.

Az århusi egyezmény[8], amelynek a Közösség részese[9], általánosan rendelkezik a bírósághoz fordulás jogáról. A Bizottság 2003-ban elfogadta a bírósághoz környezetvédelmi ügyekben való fordulás jogáról szóló végrehajtási rendeletre vonatkozó javaslatot[10], amely jelenleg a társjogalkotónál van. A Bizottság továbbá közzétett egy tanulmányt arról, hogy a tagállamok hogyan juttatják érvényre az egyezményt[11], valamint a tanulmány megállapításaihoz kapcsolódó nyilvános vitát[12] rendezett. A Bizottság véleménye továbbra is az, hogy az irányelv elfogadásával hatékonyabbá és egységesebbé válna a közösségi környezetvédelmi jog végrehajtása. Ha könnyebben lehet a tagállami bíróságokhoz fordulni, a problémákat a polgárokhoz közelebb eső szinten lehet megoldani. Ezáltal a Bizottság fellépésére is kevesebbszer lenne szükség.

A közösségi környezetvédelmi jog már rendelkezik felülvizsgálati mechanizmusokról azokban az esetekben, ha a jogvita a kért környezetvédelmi információszolgáltatás, a környezetvédelmi hatástanulmányok, illetve az integrált környezetszennyezés-megelőzési és -csökkentési engedélyekre vonatkozó nyilvános konzultáció elutasítása kapcsán alakul ki. A tagállami jogalkotás és a gyakorlati végrehajtás ellenőrzésével a Bizottság azon fog dolgozni, hogy ezek a felülvizsgálati mechanizmusok valamennyi tagállamban hatékonyak legyenek. A hatályos szabályozás áttekintésekor és az új szabályokra vonatkozó javaslatok kialakításakor a Bizottság fontolóra fogja venni hasonló felülvizsgálati mechanizmusok bevezetését.

A Bizottság szerepe az információkérések, panaszok és petíciók kezelésében

Bár elsődlegesen az a fontos, hogy a polgárok és az érdekeltek megfelelő válaszokat kapjanak állami és regionális szinten, a Bizottságtól is szokták kérni panaszok és petíciók kivizsgálását, valamint a környezettel kapcsolatos információk szolgáltatását.

A Bizottság 15 tagállammal együttműködve létrehozott egy problémamegoldó próbamechanizmust annak felmérésére, hogy a polgároknak a közösségi jog alkalmazásával kapcsolatos információkéréseire hogyan tud hatékonyabban válaszolni. A környezetvédelemmel kapcsolatos ügyek azonnal átkerülnek a próbaprojektben részt vevő tagállamokhoz. A tagállamok ösztönözve lesznek arra, hogy az egyedi ügyek elintézése során bevált gyakorlati megoldásokat szélesebb körben alkalmazzák.

A Bizottság – szintén kísérleti jelleggel – környezetvédelemmel foglalkozó tisztviselőket küld négy tagállami képviseleti irodájába[13], hogy a környezetvédelmi jogi szaktudást – jogi és más információk, a környezettudatosság növelése, a problémák és megoldásuk megállapítása és értékelése, valamint a végrehajtáshoz kapcsolódó feladatot ellátó tagállami hatóságokkal és szervekkel való összeköttetés formájában – közelebb vigyék a polgárokhoz és más érdekeltekhez. Tevékenységük nagy mértékben igazodni fog a Bizottság többi végrehajtással kapcsolatos kezdeményezéséhez, beleértve a továbbfejlesztett problémamegoldó mechanizmust. Az első jelzések alapján ez a kezdeményezés segít a problémák és megoldásai lehetőségeik hamarabb történő azonosításában.

A teljes környezetvédelmi szabályozásnak való megfelelés elősegítését és megvalósítását szolgáló eszközöket – a határidőn belüli és teljes végrehajtásra, valamint a nyilvánosságot foglalkoztató aggályok megválaszolására irányuló célok fényében – folyamatosan felülvizsgálják és értékelik.

3.3. A jelentős jogsértések gyorsabb és hatékonyabb kezelése

Az Európai Bíróság ítéletei fontos szerepet játszottak a közösségi környezetvédelmi jog alkalmazásának javításában. Az olyan problémákkal kapcsolatos ügyek például, mint Hollandiát[14] illetően a védett vizes és más élőhelyek speciális vadmadárvédelmi területekké nyilvánításával, valamint Németországot[15] és Franciaországot[16] illetően a kiemelt természetvédelmi területek európai hálózatába elégtelen számú élőhely bevonásával kapcsolatos jogesetek hozzájárultak ahhoz, hogy a veszélyeztetett európai fajoknak kiterjedt védett területei legyenek ezekben az országokban. A hulladékkezelésre vonatkozó közösségi szabályok általános figyelmen kívül hagyásával kapcsolatos, Írországot[17] érintő, valamint a nagy számú illegális hulladéklerakó hely eltűrésével kapcsolatos, Görögországot[18] érintő jogesetek alapján jelentős hulladékkezelési reformokra került sor ezekben a tagállamokban.

A legjelentősebb problémák megoldása érdekében fontos, hogy a jogsértési eljárást hatékonyan alkalmazzák. Bár minden panasz és jogsértés nyomán indul eljárás, az „Eredmények Európája” cselekvési program a jogsértések három olyan kategóriáját említi, amelyeket gyorsabban és hatékonyabban fognak orvosolni.

1. Az első kategória, amelybe az irányelveket végrehajtó intézkedések közlésének elmulasztása tartozik, különösen jelentős a környezetvédelem szempontjából, mert a környezetvédelmi vívmányok közé elsősorban irányelvek tartoznak.

2. A második kategóriába az Európai Bíróság ítéleteinek való megfelelés átlagosan 12-24 hónapnál hosszabb ideig tartó elmulasztása tartozik, amennyiben nincs szó különleges körülményekről vagy kivételes esetekről. Jelentős azoknak a környezetvédelemmel kapcsolatos ítéleteknek a száma, amelyek valamilyen eredmény – mint például egy környezetvédelmi minőségi előírás vagy a szennyvíz tisztítása – elérésére köteleznek. A mulasztás időtartamának megítélésekor a Bizottság figyelembe fogja venni az Európai Bíróság erre vonatkozó esetjogát[19].

3. A harmadik kategóriát azok az esetek képezik, amelyekben a közösségi jog megsértése – beleértve a közösségi jognak való megfelelés elmulasztását is – elvi kérdéseket vet fel, vagy különösen jelentős kedvezőtlen hatást gyakorol a polgárokra ; ilyenek például a Szerződésben foglalt alapelvek vagy a keretrendeletek és keretirányelvek fő elemeinek alkalmazásával kapcsolatos kérdések. A közösségi jognak való megfelelés elmulasztása ezen eseteinek kritériumait ágazatonként kell megállapítani.

Környezetvédelem-politikai szempontból azok a nagy horderejű vagy ismétlődő jogsértések gyakorolnak különösen jelentős negatív hatást a polgárokra, amelyek során a környezetvédelmi minőségi előírásoknak vagy a szennyező tevékenységekre irányadó követelményeknek való megfelelés elmulasztásának eredményeként az emberek közvetlen károsodásnak vannak vagy lehetnek kitéve, illetve életminőségük jelentős romlik vagy romolhat. A károsodás visszafordíthatatlan jellege jelentős szerepet játszik a problémák fontossági sorrendjének meghatározásában.

Elvi jelentőségű problémák sokféle esetből adódhatnak: például valamely tagállam már azzal is jelentősen alááshatja a közösségi környezetvédelmi szabályozás általános hatékonyságát, hogy az adott irányelvvel jelentős mértékben ellentétes átültető rendelkezéseket fogad el, vagy elmulasztja elfogadni a közösségi szinten elfogadott valamely speciális fellépés – mint például a kibocsátás-kereskedelmi rendszer – megvalósításához szükséges intézkedéseket.

Ezzel összefüggésben az alábbi kritériumok alkalmazandók a környezetvédelem területén.

a) Azok a legfontosabb szabályoknak való megfelelés elmulasztását jelentő esetek, amelyek a környezetvédelmi szabályok megfelelő végrehajtása és így általános megvalósulásuk jelentős veszélyeztetésének tekinthetők. E kritériumot azokra az irányelvekre és irányelvi rendelkezésekre kívánják alkalmazni, amelyek meghatározzák a környezetvédelem fő kereteit. Azokra a helytelenül vagy hiányosan átültető tagállami szabályokra vonatkozik, amelyek jelentősen korlátozzák az adott irányelvben rögzített követelmények hatályát vagy más módon jelentősen veszélyeztetik az elérni kívánt eredményeket. A természetvédelem és a hatásvizsgálatok terén példaként említhető, hogy már indultak jogsértési eljárások a madárvédelmi irányelvvel[20], az élőhelyvédelmi irányelvvel[21], illetve a hatásvizsgálati irányelvvel[22] kapcsolatban. A Bizottság ilyen eljárásokat indít a fő hulladékkezelési, víz-, illetve levegővédelmi irányelvekkel kapcsolatban is.

b) A környezetminőségi vagy más környezetvédelmi követelmények olyan rendszerszerű megsértése, amely jelentősen kedvezőtlen következménnyel vagy kockázattal jár az emberi egészségre és jólétre, vagy a környezetvédelmi jelentőségű természeti értékekre . Ez a kritérium azokra az ismétlődő vagy nagy horderejű jogsértésekre vonatkozik, amelyek során elsősorban a környezet állapotával kapcsolatos kötelezettségeket – mint például a maximális víz- és levegőszennyezési értékekre vagy a természetes élőhelyek minőségének megőrzésére vonatkozó követelmények –, másodsorban eljárási vagy tevékenységgel kapcsolatos alapvető kötelezettségeket – mint például a hulladéklerakók működési engedélyére, bizonyos ipari létesítmények IPPC-engedélyére[23] vagy a települési szennyvíz összegyűjtésére és tisztítására vonatkozó követelmények – mulasztanak el teljesíteni. Bár megfelelő eszköz lehet az egyedi esetek megoldása is, a tapasztalatok azt mutatják, hogy hatékonyabb és méltányosabb, ha következetesebb megközelítéssel általános problémákat próbálunk megoldani. A Bizottság által már megvizsgált vagy éppen vizsgált rendszerszerű jogsértésekbe tartozik például a vízminőség kapcsán a fürdővizek és az ivóvíz minőségével kapcsolatos követelmények megsértése, továbbá a települési szennyvíz összegyűjtésére és kezelésére vonatkozó kötelezettség teljesítésének elmulasztása, a hulladékok kapcsán a velük kapcsolatos illegális tevékenységek eltűrése, valamint a természetvédelemmel összefüggésben a vadászati szabályok és az azoktól való eltérés feltételei betartásának elmulasztása. A Bizottság e példák és a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a környezetvédelmi irányelvek fő rendelkezései rendszerszerű megsértésére kívánja helyezni a hangsúlyt; ilyen rendelkezések például az élőhelyvédelmi irányelvben szereplő területek megóvásával kapcsolatos követelmények.

c) Azon alapvető és stratégiai kötelezettségek teljesítésének elmulasztása, amelyektől más kötelezettségek teljesítése függ. Ez a kritérium azon kijelölési, terv- és programkészítési, jelentéstételi vagy egyéb hasonló kötelezettségek teljesítésének elmulasztására vonatkozik, amelyek az egyes környezetvédelmi jogi aktusok lényegi elemét képezik, és amelyek más kötelezettségek stratégiai keretének meghatározására irányulnak. Példaként említhetők a Bizottság által a természetvédelmi szabályozást illetően a vadon élő fajok jelentős élőhelyeinek hálózataival kapcsolatos elnevezések és jelölések, a vízminőségre vonatkozó szabályozást illetően a vizek mezőgazdasági műtrágyával való szennyezésének csökkentésére irányuló intézkedési programok, a kibocsátáskereskedelmet illetően a nemzeti kiosztási tervek elfogadása, valamint a hulladékokra vonatkozó szabályozást illetően a hulladékkezelési tervek biztosítása érdekében indított jogsértési eljárások.

d) A nagy infrastrukturális projekteket, az uniós finanszírozást igénylő és a jelentősen kedvezőtlen hatással járó programokat érintő jogsértések . Az århusi egyezmény fényében a legtöbb ilyen jogsértés kezelésének optimális fóruma a tagállami bíróság. Szükség lehet azonban a Bizottság fellépésére is, például közösségi társfinanszírozás esetén. A Bizottság figyelembe fogja venni az olyan aggályokat, mint a visszafordíthatatlan környezeti kár, és adott esetben ideiglenes intézkedést fog kérni Bíróságtól. Bár indítványozásukra valószínűleg csak kivételesen kerül sor, az ideiglenes intézkedések potenciálisan jelentős garanciát jelentenek annak biztosítására, hogy a jogsértések ne idézzenek elő jelentős károkozással járó, visszafordíthatatlan helyzetet.

A Bizottság által folytatott jogsértési eljárásokra vonatkozó részletes információk megtalálhatók a mellékelt dokumentumban. A Bizottság készen áll arra, hogy vitát folytasson az Európai Parlamenttel és az érdekelt felekkel a fentebb említett kritériumokról – beleértve az olyan specifikus területekre vonatkozó alkalmazásukat, mint a természetvédelem, a vízminőség és a hulladékgazdálkodás –, valamint hogy kiigazítsa és módosítsa e kritériumokat az európai uniós jog alkalmazásáról szóló éves jelentések keretében. A Bizottság érdeklődéssel várja a Tanács esetleges megfontolásait is.

A Bizottság az előrehaladás nyomon követésében különös figyelmet fog fordítani az említett esetek kapcsán tett előrelépésekre. Az általános és ágazati kritériumok hatékonysága érdekében a többi jogsértést olyan ütemben és módon fogja kezelni, hogy ne veszélyeztesse a kiemelkedő jelentőségű helyzetek eredményes és hatékony orvoslását. Minden tőle telhetőt meg fog tenni a többi ügynek a 3.1. és 3.2. pontban említett eszközökkel való megoldása érdekében.

3.4. Párbeszéd az Európai Parlamenttel

Társjogalkotóként az Európai Parlamentnek egyértelműen érdeke a közösségi jog hatékony végrehajtása. A Bizottsághoz intézett parlamenti kérdések körülbelül 10%-a környezetvédelmi témájú. A környezetvédelmi bizottság rendszeresen tart ülést a közösségi környezetvédelmi jog végrehajtásáról, és jelenleg a petíciós bizottság által kezelt petíciók 35%-ának fő témája a környezetvédelem.

E bizottságok munkája megkönnyítheti a végrehajtás stratégiai – többek között az európai uniós jog alkalmazásának az éves bizottsági jelentésekben való értékelésével kapcsolatos – vonatkozásairól folytatott párbeszédet. A környezetvédelmi bizottságnak a végrehajtásról tartott ülései például alkalmat adnak az olyan specifikus ágazatok helyzetének megtárgyalására, mint a vízminőség, a hulladékgazdálkodás és a természetvédelem. A továbbfejlesztett problémamegoldó mechanizmusnak segítenie kell a petíciós bizottságot a polgárok panaszainak kezelésében. A Parlament várhatóan a tagállami parlamentekkel is együttműködik, nem utolsó sorban amiatt a szerep miatt, amelyet ezek a Parlament által társjogalkotóként elfogadott irányelvek átültetésében játszanak. A Bizottság készen áll ezen együttműködés támogatására.

3.5. Átláthatóság, tájékoztatás, valamint párbeszéd a nyilvánossággal és az érdekeltekkel

Az átláthatóságnak és a tájékoztatásnak különös jelentősége van egy olyan területen, amelyet illetően számos jogi rendelkezés elismeri a környezetvédelmi szempontból tájékozott és aktív nyilvánosság szükségességét. A Bizottság éves jelentéseiben közzé fogja tenni a vonatkozó információkat és a legfontosabb statisztikákat, különösen a jelentős esetekben tett előrehaladásra vonatkozóakat. A természetvédelmi területek kijelölése és az ehhez hasonló nagy horderejű célok kapcsán naprakész teljesítménymutatókat fog használni. Lesznek tudatosságnövelő tevékenységek, médiaesemények, valamint a nagyközönségnek, illetve szakembereknek szóló kiadványok. A Bizottság kommunikációs stratégiákat előzetesen elemezni fogja, és a gyakorlati követelményekhez fogja őket igazítani, ha szükséges, az interneten keresztül.

A környezetvédelemmel foglalkozó nem kormányzati szervezetek fontos szerepet játszanak a megfelelő végrehajtás és a nyilvánosság tájékoztatásának elősegítésében. A Bizottság javasolja, hogy rendszeres párbeszéd folyjék velük Brüsszelben és a tagállamok fővárosaiban a képviseleti irodák közvetítésével. A párbeszéden keresztül a Bizottság gyűjteni fogja a végrehajtással kapcsolatos legfontosabb problémákra és aggályokra vonatkozó információkat, támogatni fogja stratégiai elemzésüket, és gondoskodni fog arról, hogy a különböző probléma-megoldási eszközök – beleértve az tagállami szintűeket – optimálisan legyenek felhasználva.

A Bizottság párbeszédet fog folytatni más érdekelt felekkel is annak érdekében, hogy a lehető legtöbb szempontot figyelembe tudja venni a környezetvédelmi acquis végrehajtásával kapcsolatos általános álláspontjai kialakításakor.

4. Következtetés

A közösségi környezetvédelmi jog hatékony végrehajtásához több eszközt együttesen kell használni. A hatásvizsgálatok és konzultációk segítségével a jogalkotás előkészítése során a környezetvédelmi célok leghatékonyabb elérésének módja lesz a középpontban. Ezt követően pedig a jogsértések megelőzésére kerül a hangsúly azáltal, hogy a tagállamok segítséget kapnak a határidőn belüli, helyes és hiánytalan átültetést megvalósító állami és regionális szabályok, valamint egyéb intézkedések meghozatalához. Ezzel egy időben a Bizottság keresni fogja az európai nyilvánosságot foglalkoztató speciális aggályok kezelésének módját a állami és regionális szintű megoldások kialakításának elősegítésével, a továbbfejlesztett problémamegoldó mechanizmus alkalmazásával, valamint azzal, hogy a tagállamokban hozzáférhetővé teszi a környezetvédelmi jogra vonatkozó szakvéleményeket (kezdetben próba jelleggel). Több kritérium alkalmazásával meg fogja határozni azokat a jogsértéseket, amelyek különösen nagy figyelmet érdemelnek, beleértve azokat, amelyek tekintetében adott esetben ideiglenes intézkedés meghozatalát kell kérni az Európai Bíróságtól. A Bizottság arra is törekedni fog, hogy fokozza a párbeszédet az Európai Parlamenttel, a nyilvánossággal és az érdekelt felekkel, valamint a párbeszéd eredményeire tekintettel finomítsa álláspontját.

Ez a több eszköz együttes használatával járó stratégia segíteni fogja a Bizottságot a hatékonyság növelésében, a közösségi jognak való megfelelést elősegítő és annak szintjét növelő tevékenységre való jobb összpontosításban, a polgárok és az érdekelt felek kérdéseinek jobb megválaszolásában, valamint abban, hogy többet tegyen a legutóbb csatlakozott tagállamokban felmerült problémák megoldásáért. A Bizottság figyelemmel fogja kísérni a stratégia hatékonyságát és a közösségi környezetvédelmi jog jobb végrehajtása érdekében további intézkedéseket fog javasolni.

RÖVIDÍTÉSEK ÉS MAGYARÁZATOK

EC = Európai Közösség

Bíróság = Európai Bíróság

EU = Európai Unió

EU-12 = azok a tagállamok, amelyek 2004 és 2007 között csatlakoztak az Európai Unióhoz

Acquis = az alkalmazandó jogi aktusok összessége

[1] Az 1600/2002/EK határozat.

[2] A COM(2007) 225 bizottsági közlemény.

[3] SEC(2008) 2851 és SEC(2008) 2852.

[4] A 280/2004. sz. határozat.

[5] Ez a mutató a Nature 2000 barométer néven ismert. További tájékoztatás ahttp://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/barometer/index_en.htm internetcímen.

[6] A környezetvédelmi jog alkalmazásának és végrehajtásának európai uniós hálózata. Ez a tagállami felügyelőket összefogó hálózat 1992-ben alakult. További tájékoztatás ahttp://ec.europa.eu/environment/impel/index.htm internetcímen.

[7] A tagállami természetvédelmi és erdőfelügyelők európai uniós hálózata. További tájékoztatás a http://ec.europa.eu/environment/greenforce/index_en.htm internetcímen.

[8] A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezmény.

[9] Lásd: a Tanács 2005/370/EK határozata, HL L 124., 2005.5.17.

[10] COM(2003) 624.

[11] A tanulmány címe: „Measures on access to justice in environmental matters (Article 9(3))” [A bírósághoz környezetvédelmi ügyekben való fordulás lehetőségére vonatkozó intézkedések]. Hozzáférhető a http://ec.europa.eu/environment/aarhus/study_access.htm internetcímen.

[12] Lásd az előző lábjegyzetet. A tanulmány nagy vonalakban jelzi, hogy a bírósághoz fordulás lehetősége még jelentős mértékben fejleszthető a Közösségen belül.

[13] A spanyolországi, a portugáliai, az olaszországi és a lengyelországi irodába.

[14] A C-3/96. sz. Bizottság kontra Hollandia ügyben hozott ítélet (EBHT 1998., I-3031. o.).

[15] A C-71/99. sz. Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet (EBHT 2001., I-5811. o.).

[16] A C-220/99. sz. Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet (EBHT 2001., I-5831. o.).

[17] A C-494/01. sz. Bizottság kontra Írország ügyben hozott ítélet (EBHT 2005., I-3331. o.).

[18] A C-502/03. sz. Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítélet.

[19] A C-278/01. sz. Bizottság kontra Spanyolország ügyben hozott ítélet (EBHT 2003., I-14141. o.), 26–30 pont.

[20] A vadon élő madarak védelméről szóló 79/409/EGK irányelv (HL L 103., 1979.4.25.).

[21] A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43/EGK irányelv (HL L 206., 1992.7.22.).

[22] Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK irányelv (HL L 175., 1985.7.5.).

[23] Integrált környezetszennyezés-megelőzési és -csökkentési engedély.