INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT TÁRGYA

E javaslat tárgya az ENSZ-nek az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye és az ENSZ pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezménye szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 62. ülésszakán az Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

2.A JAVASLAT HÁTTERE

2.1. Az ENSZ-nek az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye és az ENSZ pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezménye

Az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye (a továbbiakban: Kábítószer Egyezmény) arra irányul, hogy összehangolt nemzetközi fellépéssel vegye fel a küzdelmet a kábítószerekkel való visszaéléssel szemben. Az intervenció és ellenőrzés két, egymással összefüggően működő formáját határozza meg. Először is, kizárólag orvosi és tudományos célokra kívánja korlátozni a kábítószerek birtoklását, alkalmazását, kereskedelmét, forgalmazását, behozatalát, kivitelét, gyártását és előállítását. Másodszor, a kábítószer-kereskedők visszatartását és elrettentését célzó nemzetközi együttműködéssel küzd a kábítószer-kereskedelem ellen.

A pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi ENSZ-egyezmény (a továbbiakban: a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény) létrehozza a pszichotrop anyagok nemzetközi ellenőrzési rendszerét. Az egyezmény a kábítószerek körének diverzifikációjára és bővülésére reagálva ellenőrzéseket vezetett be számos szintetikus kábítószerre vonatkozóan, figyelembe véve egyrészt az azokkal való visszaélés lehetőségét, másrészt pedig terápiás értéküket.

A Kábítószer Egyezménynek és a pszichotrop anyagokról szóló egyezménynek valamennyi tagállam részes fele. Az Unió nem részes fele az egyezményeknek.

2.2.A Kábítószer-bizottság

A Kábítószer-bizottság az ENSZ Gazdasági és Szociális Tanácsának bizottsága, amelynek feladat- és jogkörét többek között a Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény határozza meg. A bizottságot a Gazdasági és Szociális Tanács által kiválasztott 53 ENSZ tagállam alkotja. Jelenleg 11 EU-tagállam rendelkezik szavazati joggal a Kábítószer-bizottságban. Az Unió megfigyelői státusszal rendelkezik a Kábítószer-bizottságban.

2.3.A Kábítószer-bizottság tervezett jogi aktusa

A Kábítószer-bizottság a kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottság tanácsadását követő Egészségügyi Világszervezet (WHO) ajánlásai alapján rendszeresen módosítja a Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény mellékleteibe foglalt anyagjegyzékeket.

A WHO 2018. december 7-én azt ajánlotta az ENSZ Főtitkárának, hogy egészítse ki az egyezményekhez csatolt jegyzékeket 10 olyan anyaggal, amelyeket a WHO kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottsága kritikai elemzés alá vetett. A WHO kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottsága által elemzett többi anyagot illetően nem fognak jegyzékbevételi ajánlásokat tenni.

A Kábítószer-bizottság 2019. március 18–22. között Bécsben megrendezésre kerülő 62. ülésszakán határozatokat fogad el e 10 anyagnak a Kábítószer Egyezményhez, illetve a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékekbe való felvételéről.

3.AZ UNIÓ ÁLTAL KÉPVISELENDŐ ÁLLÁSPONT

A Kábítószer Egyezményhez és a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékek változtatásai minden tagállam esetében közvetlen hatást gyakorolnak a kábítószer-ellenőrzés terén meglévő uniós jog tárgyi hatályára. A tiltott kábítószer-kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok megállapításáról szóló, 2004. október 25-i 2004/757/IB tanácsi kerethatározat 1. cikke 1. pontjának a) alpontja kimondja, hogy a kerethatározat alkalmazásában „kábítószer”: a Kábítószer Egyezmény vagy a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény hatálya alá tarozó anyagok bármelyike, valamint a kerethatározat mellékletében felsorolt anyagok bármelyike. Ezért a 2004/757/IB tanácsi kerethatározatot alkalmazni kell a Kábítószer Egyezményhez és a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékekben felsorolt anyagokra. Tehát az említett egyezményekhez csatolt jegyzékek bármely változása – az EUMSZ 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően – közvetlenül érinti a közös uniós szabályokat és módosítja azok hatályát. Ez nem függ attól, hogy a szóban forgó anyagot már Unió-szerte alávetették-e ellenőrzésnek a 2005/387/IB tanácsi határozat alapján.

A WHO kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottsága által kritikai elemzésnek alávetett és jegyzékbe vételre javasolt 10 anyag közül csak négy olyan anyag van, – az ADB-CHMINACA, a CUMYL-4CN-BINACA, a metoxiacetil-fentanil és a ciklopropil-fentanil –amelyeket már az egész Unióban ellenőrzési intézkedések alá vetettek. A többi anyagra még nem vonatkoznak ellenőrzési intézkedések az egész Unióban.

Az uniós közös álláspont tervezetére irányuló bizottsági javaslat a WHO ajánlásainak támogatását javasolja, mivel ezek összhangban állnak a tudományos ismeretek jelenlegi állásával. Ami az új pszichoaktív anyagokat illeti, a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontjának (EMCDDA) az új kábítószerekre vonatkozó európai adatbázisából származó információk is alátámasztják ezeknek az anyagoknak a két egyezmény jegyzékeibe való felvételét.

Azokat az üléseket, amelyeken a Kábítószer-bizottságnak az anyagok jegyzékéről kell döntenie, a tagállamoknak kell előkészíteniük, tanácsi közös álláspont kialakítása révén. Az Unió megfigyelői státuszából adódó korlátozások miatt ezt az álláspontot a Kábítószer-bizottságban jelenleg tagsággal rendelkező tagállamoknak kell képviselniük, amelyek a bizottságban együttesen, az Unió érdekében járnak el. Az Unió, amely nem tagja a Kábítószer Egyezménynek és a pszichotrop anyagokról szóló egyezménynek, nem rendelkezik szavazati joggal a Kábítószer-bizottságban.