BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSAA földhasználat, a földhasználat-megváltoztatás és az erdőgazdálkodás szerepe az uniós éghajlat-változási kötelezettségvállalásokban /* SWD/2012/0040 - COD/2012/0042 */





1. Összefoglalás 1.1. Alkalmazási kör és háttér Az Unió és a világ vezetői célul tűzték ki[1], hogy a globális hőmérséklet ne haladja meg 2 ˚C‑nál nagyobb mértékben az ipari forradalom előtti hőmérsékletet. A hosszú távra kitűzött cél pedig csak úgy teljesülhet, ha 2050-re sikerül az 1990-es szinthez képest legalább 50 % kal csökkenteni az üvegházhatású gázok (ÜHG) globális kibocsátását. Az Unió vállalta, hogy rövid távon – 2020-ig – az 1990-es szinthez képest 20 %-kal, illetve ha ahhoz adottak a feltételek, 30 %-kal csökkenti üvegházhatásúgáz-kibocsátását[2]. Az Európai Parlament és a Tanács egyetértett abban, hogy minden ágazatnak hozzá kell járulnia a célkitűzés eléréséhez[3]. A földhasználattal, földhasználat-megváltoztatással és erdőgazdálkodással (land use, land use change and forestry, LULUCF) összefüggő kibocsátás nem képezi e célkitűzés részét. E hatásvizsgálat célja annak felmérése, hogy az említett ágazat hogyan járulhat hozzá a célkitűzés teljesítéséhez. Az Unión belül az üvegházhatásúgáz-kibocsátás javarészt energiatermelés és egyéb emberi eredetű tevékenységek eredménye. A kibocsátás egy részét ellensúlyozza, hogy a növények fotoszintézissel kivonják a szén-dioxidot a légkörből (abszorpció), rajtuk kívül azonban a talaj és a fakitermelésből származó termékek is megkötik és raktározzák a szén-dioxidot. Különféle földhasználati, erdőgazdálkodási és mezőgazdasági módszerek alkalmazásával, valamint a fakitermelésből származó tartós termékek használatával tehát korlátozható a kibocsátás és fokozható az abszorpció. Ezek a módszerek számítanak a LULUCF szempontjából[4]. 1.2. Problémameghatározás A következő okok indokolják a LULUCF-ágazatbeli kibocsátás és abszorpció elszámolását: · Az uniós politika koherenciája, mivel az elszámolás összhangban lenne az Európa 2020 stratégiával, és biztosítaná azt, hogy minden ágazat hozzájáruljon az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez. Ez fontos tényező az Unió azon szerepére nézve, hogy egyenlő versenyfeltételeket biztosítson a vállalkozásoknak, valamint a kötelezettségvállalások igazságos megosztása érdekében. · Az uniós éghajlat-változási kötelezettségvállalások környezeti integritásának javítása azáltal, hogy minden ágazat ÜHG-kibocsátását és ‑abszorpcióját nyilvántartják. Jelenleg a biomasszából nyert energia kibocsátása nem szerepel sem az energiaipari ágazat, sem más, biomassza-energiát előállító ágazat elszámolási szabályaiban. · Az uniós éghajlat-változási politika gazdasági hatékonyságának fokozása, amely valamennyi ágazat bevonásával ambiciózusabb célkitűzéseket valósíthat meg. A LULUCF-ágazat integrálásánál figyelembe kell venni az ágazat egyedi jellemzőit, valamint a különböző tagállamok helyzetét. Az elszámolási szabályokra azért van szükség, hogy megkülönböztessük az emberi és a nem emberi eredetű kibocsátást, illetve abszorpciót. A kibocsátás és az abszorpció visszafordíthatóságát befolyásolhatja természetes bolygatás (például tűzvész, vihar, aszály vagy kártevők pusztítása), valamint a gazdálkodási döntések is (például a faültetés vagy a fakitermelés). Az elszámolásnak ezért a visszafordítható folyamatokra is ki kell terjednie. Továbbá a kibocsátás és az abszorpció nyomon követése és jelentése bonyolult folyamatok, és megbízható rendszert igényelnek. Végül, az erdők kibocsátása és abszorpciója évről évre erőteljesen ingadozik, és akár a tagállamok éves összkibocsátásának jelentős részét is kiteheti. 1.3. Hogyan alakulna a probléma intézkedés nélkül? A LULUCF-ágazat nyelő funkciója (amikor az abszorpció nagyobb mértékű, mint a kibocsátás) az előrejelzések szerint szabályozás nélkül[5] csökkenni fog 2020-ig az Unióban. Az ágazat nyelő funkciója összességében véve 2020-ig várhatóan 10%-kal csökken majd a 2005-től 2009-ig terjedő időszakhoz képest. A csökkenés várhatóan különösen nagy lesz az erdőgazdálkodás területén. Ezt részben ellensúlyozza az „új” erdők telepítése. A mezőgazdasági tevékenységekből, például a szántóföldi gazdálkodásból és a legelőgazdálkodásból származó kibocsátás és abszorpció az előrejelzések szerint viszonylag stabil marad vagy javul. Fennáll az a veszély, hogy ha a LULUCF-ágazat nem válik az uniós éghajlat-változási politika részévé, akkor figyelmen kívül hagyják a negatív tendenciákat és a kibocsátást. A nyelő előrejelzett kapacitása egyre jobban terhelné a szakpolitikai koherenciát és a gazdasági hatékonyságot. A nettó abszorpciónak az intézkedés elmaradása miatti csökkenésének figyelembe kívül hagyása esetén fennállhat az a veszély, hogy túl sok, egyéb célkitűzésekre szánt forrást vesznek igénybe az éghajlatváltozást mérséklő intézkedésekre, ezáltal egyenlőtlen feltételeket teremtve a különböző éghajlatváltozás-mérséklési lehetőségeknek. Emellett idővel fokozódó mértékben csökkenhet a gazdasági hatékonyság, mivel további jelentős intézkedésekre lesz szükség az összes ágazatban ahhoz, hogy elérjük a hosszú távú éghajlat-változási célkitűzéseket. 1.4. Célkitűzések Az általános cél az, hogy a LULUCF-ágazat hozzájáruljon az Unió éghajlat-változási kötelezettségvállalásaihoz. A következő operatív célkitűzések irányulnak a probléma kezelésére: · A tagállami nyomon követésnek és jelentéstételnek az Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC) által kiadott irányadó gyakorlati megoldásokat ismertető útmutatót (Good Practice Guidance, GPG) kell követnie ahhoz, hogy a becslések átláthatóak, hiánytalanok, következetesek, összehasonlíthatóak és pontosak legyenek. · Az elszámolási szabályoknak: · ki kell terjedniük az összes kibocsátásra és abszorpcióra, valamint az összes fő LULUCF-tevékenységre (az erdőtelepítésre, az újraerdősítésre, az erdőirtásra, az erdőgazdálkodásra, a szántóföldi gazdálkodásra és a legelőgazdálkodásra is); · figyelembe kell venniük a kibocsátás és az abszorpció ingadozásait; · ösztönözniük kell az éghajlatváltozás mérséklését; · a LULUCF-ágazat integrációjának érdekében a szakpolitikai kontextusnak garantálnia kell azt, hogy a kibocsátás és abszorpció évközi ingadozása, valamint jelentős természetes bolygatás nem korlátozza a tagállamokat az üvegházhatásúgáz-kibocsátásra vonatkozó csökkentési célkitűzések elérése tekintetében. 1.5. Szakpolitikai opciók A LULUCF-ágazat figyelembevételére irányuló fellépésnek két szinten kell történnie. Először is azt kell meghatározni, milyen szakpolitikai kontextusok jöhetnek számításba az ágazat figyelembevételére, mivel az Unió már jogszabályba foglalta az üvegházhatásúgáz-kibocsátás 2020-ig történő legalább 20 %-os csökkentésének kötelezettségét. A szabályozást/uniós fellépést mellőző forgatókönyv (1. opció) nem reális, ugyanis az Unió a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele és a tagállamoknak bárminemű kötelezettségvállalást együttesen kellene teljesíteniük, ami közös megközelítést igényelne. Ezért az intézkedés mellőzése csak addig halasztaná az intézkedést, amíg létre nem jön egy nemzetközi megállapodás. A 2. opció olyan jogi keret felállítása a LULUCF-ágazat tekintetében, amely különáll a vállaláselosztási határozattól és az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerétől (Emission Trading System, ETS). Ezen opció két másikra tagolódik: az egyik célkitűzések nélküli (2.I. opció), a másik célkitűzéseket tartalmaz (2.II. opció). A 3. opció szerint a LULUCF-ágazat a vállaláselosztási határozat jogi keretébe kerülne. Az ETS használatára vonatkozó opciót már egy korábbi szakaszban elvetették. Másodsorban kidolgozták az arra vonatkozó opciókat, hogyan lehetne a kibocsátás és az abszorpció elszámolására, nyomon követésére és jelentésére vonatkozó megbízható szabályokat felállítani. Az elszámolás tekintetében a következő opciókat mérlegelték: (a) A Kiotói Jegyzőkönyv szerinti első kötelezettségvállalási időszak elszámolási szabályaival megegyező elszámolási szabályok, beleértve a mezőgazdasági tevékenységek önkéntes alapú elszámolását, az erdőgazdálkodási tevékenységre azonban kötelező elszámolás vonatkozna. (b) A Kiotói Jegyzőkönyv szerinti második kötelezettségvállalási időszakra vonatkozó, az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezményének (United Nations Framework Convention for Climate Change, UNFCCC) keretében folytatott tárgyalások várható eredményeinek megfelelő elszámolási szabályok, beleértve valamennyi erdőgazdálkodási tevékenység kötelező elszámolását, valamint a mezőgazdasági tevékenységek önkéntes alapú elszámolását. (c) Az UNFCCC-tárgyalások várható eredményeinek megfelelő elszámolási szabályok, amelyek azonban kiegészülnének további, előrehaladottabb szabályokkal, ami az erdőgazdálkodási és a mezőgazdasági tevékenységek kötelező elszámolását illeti. A megbízható nyomon követés és jelentéstétel tekintetében háromlépéses megközelítés került kidolgozásra. Az első lépés a különböző tevékenységekből származó kibocsátás és abszorpció hiánytalan jelentésének megvalósítása, egyszerű módszerek használatával. A második lépés a bejelentett adatok pontosítását jelentené, bonyolultabb módszerek használatával. Végül a tagállami adatok összehasonlíthatóságára összpontosítanának, hogy egységesítsék a nyomon követést, a jelentéstételt és a vonatkozó nomenklatúrát. A 2. és a 3. opciónál azonosak az elszámolásra, a nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó alopciók, hatásuk azonban a szakpolitikai kontextustól függően különböző. 1.6. Hatás Az elemzés szerint a tágabb szakpolitikai opciók közül kettő teljesítené azon célkitűzést, hogy minden ágazat hozzájáruljon az Unió teljes ÜHG-csökkentési kötelezettségvállalásához; az egyik alapján egy külön keret formájában (2. opció), a másik alapján a vállaláselosztási határozat keretében (3. opció) lehetne integrálni a LULUCF-ágazatot az Unió üvegházhatásúgáz-csökkentési kötelezettségvállalásába. Az opciók társadalmi, gazdasági és környezeti hatásai az alkalmazott elszámolási szabályoktól függően jelentősen eltérnek egymástól, ezt az 1. táblázat szemlélteti. 1. táblázat: Összefoglaló az Unióra gyakorolt fő hatásokról A hatás típusa || 1. opció || 2.I. opció || 2.II. opció || 3. opció || Az uniós fellépés mellőzése || A LULUCF-ágazat integrálása külön keret formájában (Célkitűzés nélkül) || A LULUCF-ágazat integrálása külön keret formájában (Célkitűzéssel) || A LULUCF-ágazat integrálása a vállaláselosztási határozatba Elszámolási opció || n.a. || a) || b) || c) || a) || b) || c) || a) || b) || c) Környezeti hatás || || || || || || || || || || A gazdaság egészére kiható mérséklés nettó hatása, a referencia-forgatókönyvön felül (millió tonna CO2-egyenérték évente) || Nulla (késedelem) || 0 || 0 || 0 || -7 || -5 || -5 || 80 || 13 || 39 Az uniós kibocsátáscsökkentési célkitűzésekhez való lehetséges hozzájárulás a referencia-forgatókönyvet beleértve (millió tonna CO2-egyenérték évente) || Nulla (késedelem) || -79 || -10‑től -86-ig || -36‑tól -106-ig || -86 || -15‑től 91-ig || -41‑től 111-ig || 0 || 0 || 0 Az uniós kibocsátáscsökkentési célkitűzésekhez való lehetséges hozzájárulás (az 1990-es összesített ÜHG-kibocsátás %-ában) || Nulla (késedelem) || -1,4 || -0,2‑től 1,5-ig || -0,6‑tól -1,9-ig || -1,6 || -0,3‑tól -1,6-ig || -0,7‑től 2/0-ig || 0 || 0 || 0 Gazdasági hatás || || || || || || || || || || A mérséklés költsége || Nulla (késedelem) || 0 || 0 || 0 || 40 || 27 || 27 || -166 || -55 || -156 A nyomon követés és jelentéstétel javításának költsége (millió EUR) || Nulla (késedelem) || 0,35 || 0,65 || 1,35 || 0,35 || 0,65 || 1,35 || 0,35 || 0,65 || 1,35 Társadalmi hatás || || || || || || || || || || A foglalkoztatásra gyakorolt hatás || Nulla (késedelem) || 0 || 0 || 0 || Kis mértékű (semleges vagy pozitív) || Kis mértékű (semleges vagy pozitív) Megjegyzés: A 2.II. opció a -5,4 millió tonna CO2-egyenértékű elszámolt krediten alapul. Ez CO2 tonnánként 5 EUR szénárral egyenlő a 3. opción belüli b) és a c) elszámolási opció keretében, azonban CO2 tonnánként 12 EUR szénárral egyenlő az a) elszámolási opció keretében, az erdőgazdálkodás figyelmen kívül hagyása miatt. A negatív értékek a nettó abszorpciót jelentik (a pozitívak pedig a nettó kibocsátást). Forrás: a számítások alapja az UNFCCC-felülvizsgálat figyelembevételével a Böttcher et al. (2011) és a JRC által kiadott aktualizálás (2011b). A 2.I. b) opción belül az uniós kibocsátáscsökkentési célkitűzésekhez való hozzájárulás mérésére két becslés adott: az egyik modelleken alapuló előrejelzés, a másik modelleken alapuló előrejelzés, tagállami előrejelzésekkel kiegészítve. A környezeti hatás tekintetében az erdőgazdálkodás és a mezőgazdaság abszorpciójának növelését és kibocsátásának csökkentését a legjobb hosszú távon mérlegelni, mivel évtizedekre van szükség ahhoz, hogy az intézkedések (például az erdőtelepítés) hatásai megmutatkozzanak. A jelenlegi uniós éghajlat-változási kötelezettségvállalások azonban csak 2020-ig terjednek, ugyanakkor fontos mérföldkövet jelentenek. A jelenlegi erőfeszítésekre vonatkozó elvárásokon (azaz a referencia-forgatókönyvön) túlmenő hozzájárulás mértéke a LULUCF-ágazatra vonatkozó elszámolás szakpolitikai kontextusától függ. A további fellépés várhatóan korlátozott lesz a 2.I. és a 3. opció, ugyanakkor nagyobb mértékű a 2.II. opció keretében. A becslés azonban nem ad teljes körű információt a mezőgazdaságban rejlő éghajlatváltozás-mérséklési potenciálra vonatkozóan, és az anyaghelyettesítésből származó előnyöket sem tartalmazza. A gazdasági hatás tekintetében az a) elszámolási opció magasabb költségekkel járna a 2.II. opció keretében (amennyiben célkitűzéseket is tartalmaz), mivel ténylegesen csak az éghajlatváltozás-mérséklési erőfeszítések töredéke számít. Ezzel szemben a referencia-forgatókönyvben is magas krediteket eredményez, ami a 3. opció keretében költségmegtakarításhoz vezet, ahol nincs szükség kiegészítő mérséklésre a LULUCF-ágazat részéről, azonban a kreditek a vállaláselosztási határozat keretén belüli kibocsátáscsökkentési kreditek helyébe léphetnek. Az elszámolási opciók költsége nulla mind a 2.I. opció, ahol nincsenek célkitűzések, mind az 1. opció esetén, ahol nincs elszámolás. A társadalmi hatások korlátozottak; a foglalkoztatásra gyakorolt hatás a becslések szerint alacsony, vagy semleges vagy pozitív. A 2.II. és a 3. opció esetén azonban a tagállamok közötti elosztási hatások merülnek fel. 1.7. Az opciók összehasonlítása 1.7.1. A helyes szakpolitikai kontextus megválasztása A LULUCF-ágazatnak a jelenlegi uniós csökkentési célkitűzések jogi keretébe történő integrálása szempontjából nagy kihívást jelent az, hogy a kibocsátás és abszorpció magas évközi ingadozása hatásának korlátozását tűzték ki célul, valamint az, hogy e folyamatok visszafordíthatósága hatást gyakorol a célkitűzések megvalósítására. A vállaláselosztási határozat (3. opció) éves megfelelésen alapul, és a tagállamokat a kibocsátás lineáris pályát követő csökkentésére (vagy növekedésének korlátozására) kötelezi. A nettó kibocsátás tagállamok közötti eltérései, valamint a jelentett adatok gyakori és jelentős mértékű újraszámítása miatt azonban nehéz lenne teljesíteni a lineáris pályát követő éves megfelelést. Sok esetben ez jelentősen meghaladná a vállaláselosztási határozat rugalmasságát. Továbbá a LULUCF-ágazaton belül számos intézkedés hosszú távú, emiatt az éves elszámolásnak kevesebb értelme van, mint más ágazatokban; a lineáris pályát követő éves kibocsátás-csökkentés pedig általában nem jön számításba. A 2. opció megoldást jelenthetne ezekre a problémákra, mivel a kötelezettségvállalási időszakon belül átlagolja a kibocsátás és az abszorpció értékeit; ezáltal teljesíti az évközi ingadozásra irányuló célkitűzést. A 3. opció esetén felmerül az a kockázat, hogy a LULUCF-ágazat integrálása azon ágazatok erőfeszítéseit csökkentené, amelyekről megegyezés született, és amelyek a jelenlegi kötelezettségvállalások részei, ezáltal az intézkedés ténylegesen csökkentené az Unió kötelezettségvállalását. A 2. opció elkerülné ezt a kockázatot. 1.7.2. A megbízható elszámolás biztosítása A 2. táblázat áttekintést nyújt arról, hogyan érhetők el a különböző elszámolási opciók révén a kitűzött célok. A különböző mérséklési lehetőségek közötti egyenlő feltételek tekintetében a legfontosabb tevékenység az erdőgazdálkodás. Az 1. táblázat szemlélteti, hogy az a) elszámolási opció jelentős mennyiségű kreditet eredményez, amely nagyrészt váratlan (ingyenes), mivel olyan abszorpciót is magába foglal, amely a gazdálkodási döntésekben bekövetkezett változások nélkül is megtörtént volna. Az éghajlatváltozás-mérséklési erőfeszítéseket 85 %-át nem veszik figyelembe. Ezáltal a mérséklés költségesebb lesz, és korlátozni fogja a további intézkedésekre irányuló ösztönzést. Ezenkívül a nettó abszorpció jelentős mértékű csökkenését, valamint a nettó kibocsátás növekedését eredményezné, tényleges gazdasági hatás nélkül. Végül nem biztosítaná, hogy az elszámolás tükrözze az ingadozásokat, mivel a mezőgazdasági tevékenységekből származó kibocsátást és abszorpciót egyáltalán nem, az erdőgazdálkodási tevékenységekből származónak pedig csak töredékét fedné le. 2. táblázat: az egyes elszámolási opciók teljesítménye Célkitűzések || Az egyes elszámolási opciók célkitűzésekkel szembeni teljesítményének mértéke a) elszámolási opció Kismértékű változtatások || b) elszámolási opció Az UNFCCC-tárgyalások lehetséges eredménye || c) elszámolási opció UNFCCC+ Egyenlő feltételek biztosítása az egyes mérséklési lehetőségeknek || X || ● || ●● A kibocsátás és abszorpció kiterjedt lefedésének biztosítása || ● || ● || ●● Annak biztosítása, hogy az elszámolás tükrözi az ingadozásokat || X || ● || ●● Annak megakadályozása, hogy a természetes bolygatás negatívan hasson a tagállamok megfelelési kockázatára || ● || ●● || ●● Kódok: x Az opció révén nem vagy csak hiányosan teljesíti a célkitűzést, ● Az opció révén részben teljesül a célkitűzés ●● Az opció révén megfelelően teljesül a célkitűzés A b) és a c) elszámolási opciók a nyelő változását eredményeznék, a természetes telítődésnek és a jelenlegi politikáknak köszönhetően anélkül, hogy leírást vagy krediteket eredményeznének. Így a nem emberi eredetű kibocsátás- és abszorpcióváltozásokat nem veszik figyelembe. Ezen elszámolási opciók esetén azonban a „referenciaszinttől” való bárminemű eltérés elszámolása kötelező. Eszerint a referencia-forgatókönyvben minden mérséklési lehetőségre és használatra – legyen az szénmegkötés, több biomassza használata energiatermelésre (például a megújuló forrásokból származó energia használatának előmozdításáról szóló irányelv célkitűzéseinek elérésére), vagy anyaghelyettesítés – ugyanaz az alternatív költség vonatkozik majd. Ez egyenlő feltételeket biztosít majd az egyes mérséklési lehetőségeknek. A kibocsátás és abszorpció kiterjedt lefedésének, valamint az ingadozás elszámolásban való megjelenésének biztosítására vonatkozóan kizárólag a c) elszámolási opció esetén kötelező a tagállamoknak a mezőgazdaság és az erdőgazdálkodás területén is elszámolni a kibocsátást és az abszorpciót. Az a) és a b) elszámolási opció szerint a mezőgazdasági elszámolás önkéntes alapú, ami veszélyeztetheti az Unió kötelezettségvállalásának hitelességét. Az elszámolás kiterjesztése növelné a tagállamok közötti konzisztenciát. Fontos, hogy a tagállamok összes ágazata hozzájáruljon az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek eléréséhez, hogy egyenlő versenyfeltételeket biztosítsanak a vállalkozásoknak, hogy igazságosan osszák meg a kötelezettségvállalást, valamint, hogy az Unió belső piacán a mezőgazdaságot, az erdőgazdálkodást és az ipart következetesen kezeljék. Hosszú távon egy inkluzívabb elszámolási rendszer növelné a költséghatékonyságot az általános célkitűzések elérése tekintetében. A természetes bolygatás megfelelési kockázatra gyakorolt hatásának csökkentése tekintetében a b) és a c) elszámolási opciók magukba foglalnák a nagyobb természetes bolygatásra vonatkozó elszámolási szabályokat és ezáltal korlátoznák az ÜHG-csökkentési célkitűzéseknek történő meg nem felelés kockázatát, amennyiben olyan kibocsátás merül fel, amely ilyen, a tagállamok által nem befolyásolható bolygatásból adódik. Az uniós általános elszámolásra való hatás elhanyagolható lenne, azonban a leginkább sújtott tagállamok számára szükséges biztosítékot jelentene. 1.7.3. A nyomon követés és a jelentéstétel javítása E hatásvizsgálat három lépésből álló megközelítést vázol fel, hogy teljesíteni lehessen azt a célkitűzést, amely alapján a nyomon követésnek és a jelentéstételnek meg kell felelnie az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által kiadott, irányadó gyakorlati megoldásokat ismertető útmutatónak. Az első lépés a teljes körű jelentéstétel megvalósítása, egyszerű módszerek használatával. A második lépés a bejelentett adatok pontosítása lenne, bonyolultabb módszerek használatával. A Kiotói Jegyzőkönyv szerinti első kötelezettségvállalási időszakban előrelépés várható, az erőfeszítéseket azonban folytatni kell a 2013-2020-as időszakban is. Végül a nyomon követés, a jelentéstétel és a vonatkozó nomenklatúra egységesítésével javítani lehetne a tagállami adatok összehasonlíthatóságát. A fent említett lépések a felülvizsgált nyomonkövetési rendszerről szóló bizottsági határozatjavaslat részét képeznék. 1.8. Záró megjegyzések A LULUCF-ágazat felülvizsgált elszámolási szabályai tekintetében a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti második kötelezettségvállalási időszakra vonatkozó nemzetközi megállapodásra csak 2011 decemberében Durbanban, a Felek Konferenciájának 17. találkozóján[6] került sor. A politikai koherencia, a környezeti integritás és a gazdasági hatékonyság nyomós okok, amelyek indokolják a LULUCF-ágazat integrálását az Unió üvegházhatásúgáz-csökkentési kötelezettségvállalásába. Szükség van azonban a LULUCF-ágazat egyedi jellemzőinek, valamint a különböző tagállamok helyzetének figyelembevételére. Ezért fontosak a megbízható elszámolási szabályok, nyomon követés és jelentéstétel. A c) elszámolási opció keretében kötelező a mezőgazdasági és erdőgazdálkodási tevékenységekből származó kibocsátás és abszorpció elszámolása. Ez az opció egyenlően kezeli az erdőgazdálkodási, a mezőgazdasági, az ipari, és az energetikai éghajlatváltozás-mérséklési tevékenységeket. Ez előmozdítja a költséghatékonyságot, és egyenlő feltételeket biztosít nemcsak a tagállamok, hanem az Unió belső piacán részt vevő különböző ágazatok számára is. Egyben keretet ad a gazdálkodók, az erdészek és az ipar részéről végrehajtandó éghajlatváltozás-mérséklési intézkedések ösztönzéséhez, nagyobb ismertséget biztosítva és pontosan rögzítve azokat. A kibocsátás és az abszorpció széles körű nyilvántartása ugyanakkor azt a célt is szolgálja, hogy a folyamatok esetleges visszafordulása is nyomon követhető legyen az elszámolási rendszerben. A mezőgazdaságon és az erdőgazdálkodáson belüli előrelépést jelző mutatók és az elszámolási keret megerősítése érdekében javítani kell a nyomon követést és a jelentéstételt. A Bizottság ezt külön keretben, mégpedig a nyomon követést szolgáló rendszerről szóló határozat felülvizsgálata révén kívánja elérni. Az összehasonlíthatóság és a költséghatékonyság érdekében jobban igénybe lehetne venni az uniószerte használt monitoringeszközöket, például a LUCAS vagy a CORINE programot. Az erőteljes ösztönzés érdekében az egyes ágazatok tevékenységeiből származó eredményeket be kell számítani az Unió üvegházhatásúgáz-csökkentési kötelezettségvállalásába. Ennek azonban előfeltétele, hogy megfelelő szakpolitikai kontextus jöjjön létre a LULUCF-ágazat számára. Az erdők kibocsátásának és abszorpciójának rendkívüli változékonysága miatt az egyéb ágazatokra alkalmazott éves kibocsátáscsökkentési célok itt nem használhatók. A LULUCF-ágazat a tekintetben is eltér a legtöbb egyéb ágazattól, hogy esetében a mérséklő intézkedések hatása csak jelentős időtávlatban érezhető. A jelen hatásvizsgálat szerint a legjobb opció az, ha a LULUCF-ágazat számára külön jogi keretet hoznak létre. Az Unió vállalta, hogy 2020-ig – az 1990-es szinthez képest – 20 %-kal csökkenti üvegházhatásúgáz-kibocsátását, más ágazatokon belüli erőfeszítéseknek köszönhetően. Mielőtt e 20 %-os célértéket növelnénk, kedvező feltételeket kell biztosítani. A LULUCF-ágazatot tehát akkor kell majd formálisan integrálni a kötelezettségvállalásokba, amikor az Unió a célérték növelése mellett dönt (2.I. opció). Ez nem jelenti azt, hogy az éghajlatváltozás-mérséklési tevékenységeket fel kell függeszteni. A nemzeti cselekvési terveket célszerű lenne úgy elkészíteni, hogy azok már a LULUCF-ágazat vonatkozásában is stratégiával és előrejelzésekkel szolgáljanak. Ez egy lépéssel közelebb vinne az ágazatnak a jelenlegi politikákba való teljes körű integrálásához. [1] Az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye Feleinek Konferenciájának 1/CP.16 határozata (a „Cancúni Megállapodás”). [2] Az Európai Tanács 2007. március 8–9-i brüsszeli ülésének következtetései, amelyeket a 2009/406/EK határozat és a 2009/29/EK irányelv foglalt jogszabályba. [3] A 2009/406/EK határozat és a 2009/29/EK irányelv. [4] A mezőgazdasági tevékenységek nyomán keletkező egyéb üvegházhatású gázok – például a kérődzők és a műtrágyák hatására felszabaduló metán és dinitrogén-oxid – tárgytalanok a LULUCF-ágazat szempontjából, mert az legfőképpen a növényzet és a talaj szén-dioxid-kibocsátását és -abszorpcióját érinti. A nem CO2-jellegű kibocsátást a mezőgazdaság ágazati jegyzéke tartalmazza. [5] Ebben a kontextusban a „szabályozás nélkül” azt feltételezi, hogy a tagállamok elérik a 20 %-os csökkentésre és a megújuló energiaforrásokra irányuló célkitűzéseiket. [6] CMP.7 határozat, amelyet az UNFCCC Felek Konferenciájának 17. találkozóján fogadtak el, amely egyben a Kiotói Jegyzőkönyv Feleinek találkozójaként is szolgált.