20061223

P6_TA(2006)0569

Az Európai Unió új tagállamok integrálására való képességének intézményi vonatkozásai

Az Európai Parlament állásfoglalása az Európai Unió új tagállamok integrálására való képességének intézményi szempontjairól (2006/2226(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 49. cikkére,

- tekintettel az Európai Tanács 1993 júniusában Koppenhágában, 1995 decemberében Madridban, 1997 decemberében Luxembourgban, 2003 júniusában Thesszalonikiben, valamint 2004 decemberében, 2005 júniusában és 2006 júniusában Brüsszelben tartott üléseinek elnökségi következtetéseire,

- tekintettel az Európai Unió alapjogi chartájára,

- tekintettel a Bizottság 2005. évi bővítési stratégiai dokumentumára (COM (2005)0561),

- tekintettel az Európai Alkotmányt létrehozó szerződésről szóló 2005. január 12-i állásfoglalására [1],

- tekintettel a Törökországgal folytatott tárgyalások megkezdéséről szóló, 2005. szeptember 28-i állásfoglalására [2],

- tekintettel a Tanács által 2005. október 3-án elfogadott, Törökországra és Horvátországra vonatkozó tárgyalási keretre,

- tekintettel a mérlegelés időszakáról: az Európai Unióról folytatott vita értékelésének szerkezetéről, témáiról és összefüggéseiről szóló, 2006. január 19-i állásfoglalására [3],

- tekintettel a Bizottság 2005. évi bővítési stratégiai dokumentumáról szóló, 2006. március 16-i állásfoglalására [4],

- tekintettel az Európa jövőjének elemzéséről és a mérlegelés időszakára tervezett következő lépésekről szóló, 2006. június 14-i állásfoglalására [5],

- tekintettel Törökország csatlakozási felkészüléséről szóló, 2006. szeptember 27-i állásfoglalására [6],

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel az Alkotmányügyi Bizottság jelentésére (A6-0393/2006), mivel

A. a 2003. június 19- 20-i Európai Tanács világos európai távlatot kínált a nyugat-balkáni országoknak, amelynek végső célja az uniós tagság (thesszaloniki menetrend),

B. a 2005. június 16- 17-i Európai Tanács megerősítette elkötelezettségét a thesszaloniki menetrend végrehajtása mellett, és a 2006. június 15- 16-i Európai Tanács újból kijelentette, hogy szándékában áll eleget tenni a délkelet-európai országoknak (a csatlakozási tárgyalásokat folytató Törökországnak és Horvátországnak, a tagjelölt Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak (FYROM), valamint a lehetséges tagjelölt nyugat-balkáni országoknak) tett meglévő bővítési kötelezettségvállalásainak, miközben hangsúlyozta, biztosítani kell, hogy az Unió "politikailag, pénzügyileg és intézményeit tekintve a bővítéseket követően is működőképes legyen",

C. a Tanács 2005. október 3-án hivatalosan is megkezdte a csatlakozási tárgyalásokat Törökországgal és Horvátországgal,

D. a 2005. december 15- 16-i Európai Tanács tagjelölti státuszt adott Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak,

E. a koppenhágai kritériumoknak való megfelelés 1993 óta képezi az EU-hoz való csatlakozás alapját és ennek a jövőbeli bővítések során is így kell maradnia,

F. a koppenhágai kritériumok fontos szempontnak tekintik "az Unió új tagok befogadására való képességét az európai integráció lendületének fenntartása mellett",

G. az Unió új tagállamok integrálására való intézményi képességéről egyre több szó esik a Bulgária és Románia csatlakozását követő bővítések kapcsán,

H. a 2005. évi bővítési stratégiai dokumentumról szóló, fenti állásfoglalásában az Európai Parlament felhívta a Bizottságot, hogy 2006 végéig nyújtson be jelentést, amely meghatározza az Unió befogadóképességének alapját képező elveket,

I. a 2006. június 15- 16-i Európai Tanács elhatározta, hogy "a bővítések ütemének figyelembe kell vennie az Unió új tagállamok befogadására való képességét" és döntött az ugyanazon év decemberében megtartandó vitáról "a további bővítések szempontjairól, beleértve az Unió új tagállamok befogadására való képességét és az eddigi kedvező tapasztalatok alapján a bővítési folyamat minősége javításának további módjait", a Bizottság által a bővítési és előcsatlakozási folyamatról szóló jelentéssel együtt benyújtandó, az "Unió befogadóképességével kapcsolatos összes releváns szempontról szóló" jelentés alapján,

J. az Európai Tanács szerint a jelentésnek "foglalkoznia kell a bővítés jelenlegi és jövőbeli állampolgári megítélésével, és figyelembe kell vennie az Unió közösségének a bővítési folyamat megfelelő magyarázatára vonatkozó igényét",

K. a 2004. december 16- 17-én Brüsszelben ülésező Európai Tanács kijelentette, hogy "azon tagjelölt országokkal, amelyek csatlakozása jelentős pénzügyi következményekkel járhat, csak a 2014-től kezdődő időszakra szóló pénzügyi keret és az esetlegesen szükséges pénzügyi reformok megállapítását követően kezdhetők meg, illetve folytathatók le a csatlakozási tárgyalások",

L. az integrációs képesség magában foglalja az EU új tagállamok befogadásához való hozzáigazításának kihívását; e kihívás továbbra is megoldatlan, különösen miután Franciaország és Hollandia elutasította az Unió hatékony és demokratikus működését lehetővé tévő Alkotmányszerződést, és még a pénzügyi forrásokkal kapcsolatos kihívással is szembe kell nézni,

M. folyamatos vita folyik az Unió úgynevezett "befogadóképességéről" a jövőbeni bővítések kapcsán,

N. a Bizottság elnöke az Európai Parlament előtt kijelentette, hogy intézményi rendezésnek kell megelőznie bármely jövőbeli bővítést, valamint kifejezte reményét, hogy az intézményi rendezés az Európai Tanács 2006. június 15- 16-i ülésén meghatározottak értelmében 2008 végéig megszületik, lehetővé téve ezzel, hogy az Unió teljesíthesse kötelezettségvállalásait a tárgyalásokat folytató és azon országokkal kapcsolatosan, amelyeknek csatlakozását kilátásba helyezte,

O. az európai integráció lendületének fenntartásához először és leginkább egy ilyen intézményi rendezés szükséges, amint azt az állam- és kormányfők is kijelentették az 1993-as koppenhágai Európai Tanácson,

1. rámutat, hogy a bővítések általában véve erősítették az Uniót, serkentették gazdasági növekedését, megerősítették a világban játszott szerepét és ösztönözték új EU-s politikák kidolgozását;

2. emlékeztet, hogy a "befogadóképesség" fogalma először 1993-ban bukkant fel hivatalos formában, amikor a koppenhágai Európai Tanács felismerte, hogy az Unióhoz való csatlakozás érdekében a tagjelölt országok által teljesítendő politikai és gazdasági kritériumok mellett "mind az Unió, mind a tagjelölt országok számára fontos közérdekű szempontot" jelent "az Unió új tagok befogadására való képessége az európai integráció lendületének fenntartása mellett";

3. emlékeztet, hogy bár az Unió minden bővítése változásokat eredményezett az intézményi, politikai és pénzügyi keretekben, ezek a változások nem voltak elegendőek az Unió döntéshozatali hatékonyságának fenntartásához;

4. úgy véli, hogy az "absorption capacity" (beolvasztóképesség) kifejezés nem fejezi ki megfelelően a mögötte rejlő gondolatot, mivel az EU nem olvasztja be tagjait, ezért javasolja, hogy inkább az "integration capacity" (integrációs képesség) kifejezést használják, amely valóban jobban tükrözi az EU-tagság természetét;

5. hangsúlyozza, hogy az integrációs képesség nem a tagjelölt országokra alkalmazandó új kritérium, hanem a bővítés és az európai integráció elmélyítése sikerének feltétele; az integrációs képesség javításának felelőssége az Uniót terheli, nem pedig a tagjelölt országokat;

6. úgy ítéli meg, hogy a befogadóképesség fogalma magában foglalja, hogy a bővítés után

- az európai intézmények képesek lesznek megfelelően működni, valamint hatékony és demokratikus döntéseket hozni az egyes eljárások keretében,

- az Unió pénzügyi forrásai elégségesek lesznek a tevékenységek megfelelő finanszírozására,

- az Unió sikeresen tudja fejleszteni politikáit és elérni céljait politikai céljainak megvalósítása érdekében;

7. úgy ítéli meg, hogy az integrációs képesség biztosítása érdekében az Uniónak határoznia kell a szükséges reformok köréről és tartalmáról, mielőtt bármely jövőbeni bővítésre sor kerülne; e tekintetben a bővítési folyamat kulcsfontosságú szakaszai során értékelést kell végrehajtania, figyelembe véve az új tagállamok által az Unió intézményi, pénzügyi és döntéshozatali képességeire gyakorolt hatást;

8. elismeri, hogy az Uniónak most szembe kell néznie a délkelet-európai országoknak tett kötelezettségvállalásai teljesítésével kapcsolatos nehézségekkel, ugyanis jelenlegi intézményi, pénzügyi és politikai szerkezete mostani formájában nem felel meg a további bővítéseknek és javításra szorul;

Az integrációs képesség intézményi vonatkozásai

9. hangsúlyozza, hogy bármilyen jövőbeli bővítés előtt létfontosságú az Európai Unió reformja a hatékonyabb, átláthatóbb és demokratikusabb működés érdekében; ennek fényében minden további bővítés az alábbi intézményi reformokat teszi szükségessé:

a) a Tanács döntéshozatali képességét javító minősített többségi szavazás új rendszerének elfogadása;

b) a minősített többségi szavazás alá tartozó ügyek körének jelentős kibővítése;

c) az Európai Parlament részvételének jelentős növelése költségvetési és jogalkotási ügyekben, a Tanáccsal egyenlő alapon;

d) az Európai Tanács és a Tanács elnökségei rotációs rendszerének módosítása;

e) a külügyminiszteri poszt létrehozása;

f) a Bizottság összetételének további módosítása a Nizzai Szerződésben elrendelteken túlmenően;

g) a Bizottság elnöke szerepének megerősítése és demokratikus legitimitásának fokozása az Európai Parlament általi megválasztásával;

h) a Bíróság illetékességének kiterjesztése az Unió minden tevékenységi területére, beleértve az alapvető jogok tiszteletben tartásának ellenőrzését;

i) az Unió tevékenységének ellenőrzését a nemzeti parlamentek számára lehetővé tévő mechanizmusok létrehozása;

j) a rugalmassági intézkedések javítása válaszul annak egyre nagyobb lehetőségére, hogy nem minden tagállam hajlandó vagy képes bizonyos politikák terén azonos ütemben haladni;

k) a Szerződések módosítására vonatkozó eljárás módosítása annak érdekében, hogy az eljárás egyszerűbbé és hatékonyabbá váljon, valamint demokratikus jellege és átláthatósága növekedjen;

l) a "pillérszerkezet" megszüntetése és egyetlen, egységes szerkezettel és jogi személyiséggel rendelkező entitással való helyettesítése;

m) a tagállamok Európai Unióból történő kilépését lehetővé tevő záradék elfogadása;

n) az Unió alapját képező értékeknek és céljainak világos meghatározása;

o) az Unió illetékességének, illetve a tevékenységét és a tagállamokkal való kapcsolatát irányító elvek pontos meghatározása;

p) az Unió döntéshozatali folyamatai átláthatóságának növelése, mégpedig a Tanácsnak a jogalkotó hatóság egyik ágaként végzett tevékenységeinek nyilvános ellenőrzése által;

q) az Unió által illetékességi körében alkalmazott eszközök pontos meghatározása és egyszerűsítése;

rámutat, hogy ezek a reformok már szerepeltek az Alkotmányt létrehozó szerződésben, és hogy életbe lépésük lehetővé tenné a kibővült Unió megfelelő működését és biztosítaná a hatékony és demokratikus döntéshozatal képességét;

Az integrációs képesség egyéb vonatkozásai

10. rámutat, hogy a szükséges intézményi reformokon kívül az Unió további bővítése más szerkezeti változtatásokat is szükségessé tenne, mint például:

a) az Európai Unió alapjogi chartájának elfogadása és a tagállamok közötti szolidaritási politikák javítása;

b) pénzügyi keret felülvizsgálata, beleértve a finanszírozási rendszert, annak érdekében, hogy a kibővített Unió új igényeihez alkalmazkodjon a 2007–2013-as pénzügyi keret 2008–2009-re már tervbe vett, teljes, széleskörű felülvizsgálatára alapozva, a kibővített Unió 2007 és 2013 közötti politikai kihívásairól és költségvetési eszközeiről szóló, 2005. június 8-i európai parlamenti állásfoglalás [7] és a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás eredményességéről és hatékonyságáról szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás [8] rendelkezései szerint;

c) számos politikájának – melyek közül többet 50 éve fogalmaztak meg – újradefiniálása annak érdekében, hogy azok lehetővé tegyék a lisszaboni stratégia megvalósítását, a nemzetközi színtéren való fellépése képességének erősítését és megfeleljenek azoknak az új kihívásoknak, amelyekkel a nagyobb és sokszínűbb Unió szembesül a globalizálódó világban;

d) az európai szomszédsági politika megerősítése abból a célból, hogy megfelelő eszközzé váljon kölcsönösen előnyös kapcsolatok létrehozására azokkal az európai országokkal, amelyeknek nincsenek közeli kilátásaik a csatlakozásra, mert nem teljesítik a tagság feltételeit, vagy amelyek nem kívánnak csatlakozni;

11. hangsúlyozza, hogy a fenti reformoknak együtt kell járniuk a bővítés nyilvánosság általi elfogadásának fokozása érdekében kifejtett erőfeszítésekkel, és emlékeztet Európa politikai vezetőinek arra irányuló felelősségére, hogy tájékoztassák a nyilvánosságot Európa bővítésének és egységesítésének céljairól és kölcsönös előnyeiről; támogatja a Bizottságot arra irányuló erőfeszítéseiben, hogy a bővítésről szóló említett 2005. évi stratégiai dokumentumában kifejtettek szerint "módozatok széles körét használja bővítési politikájának kommunikálására és a téves felfogások bizonyítékokkal való cáfolatára";

12. újból kijelenti azonban, hogy új tagállam uniós felvételére vonatkozó bármely határozat meghozatala számos biztosítékot tartalmazó eljárás alapján történjék, nevezetesen az összes tagállam egyhangú határozata alapján kezdjék meg és zárják le a csatlakozási tárgyalásokat, továbbá minden egyes csatlakozási szerződést hagyjon jóvá az Európai Parlament és azokat az összes tagállam ratifikálja;

13. kiemeli, hogy a csatlakozási szerződésnek a tagállamok kormányai általi aláírása minden esetben azt jelenti, hogy ezek a kormányok teljesen elkötelezettek az azzal összhangban történő fellépésre, és biztosítják az adott szerződés sikeres ratifikálását az egyes országokban hatályos eljárásoknak megfelelően;

14. arra az álláspontra helyezkedik, hogy az Európai Parlament hozzájárulására – amelyre a Tanácsnak szüksége van ahhoz, hogy az EU-Szerződés új tagállamok csatlakozásáról szóló 49. cikkének megfelelően eljárhasson – legyen szükség a tárgyalások megkezdéséhez, valamint lezárásához is;

Következtetések

15. újból megerősíti elkötelezettségét a bővítés iránt, amely a béke, biztonság, stabilitás, demokrácia és jogállamiság, valamint az európai gazdasági növekedés és virágzás biztosításának történelmi lehetőségét jelenti; ismételten kinyilvánítja meggyőződését, hogy a bővítésnek az Unió elmélyítésével együtt kell zajlania, ha nem akarjuk veszélyeztetni az európai integrációs folyamat céljait;

16. hangsúlyozza, hogy az Uniónak időben alkalmassá kell tennie intézményi, pénzügyi és politika szerkezetét, hogy elkerülhesse a váratlan késedelmeket a tagjelölt országok csatlakozása során, miután teljesítették a tagság összes feltételét;

17. újból megerősíti, hogy a Nizzai Szerződés nem képez megfelelő alapot a további bővítésekhez;

18. újból megerősíti támogatását az Alkotmányszerződés vonatkozásában, amely a jelenlegi bővítési elkötelezettségeinek teljesítése érdekében az EU által igényelt reformok többségére megoldást kínál, és a mélyítés-bővítés kapcsolat kézzel fogható kifejeződését képezi, és figyelmeztet, hogy az alkotmányos csomag részletekben való végrehajtására irányuló bármely kísérlet veszélyezteti az Alkotmány alapjául szolgáló közös megegyezést;

19. tudomásul veszi az Európai Tanács által 2006. június 15- 16-án megállapított menetrendet, amely szerint legkésőbb 2008 második felében megoldást kell találni az alkotmányos válságra;

20. újból megerősíti elkötelezettségét aziránt, hogy a lehető leghamarabb megtörténjék az alkotmányos rendezés az Európai Unióba – még azelőtt, hogy az európai uniós polgárokat felkérnék szavazataik leadására a 2009-es európai parlamenti választásokon –, hogy az Unió teljesíthesse kötelezettségvállalásait a tagjelölt országok irányában, és kész legyen tagállamként történő fogadásukra;

*

* *

21. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok parlamentjeinek és kormányainak, Törökország, Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Albánia, Bosznia és Hercegovina, Szerbia, Montenegró parlamentjének és kormányának, a koszovói ideiglenes önkormányzatnak és az Egyesült Nemzetek Koszovói Missziójának.

[1] HL C 247. E, 2005.10.6., 88. o.

[2] HL C 227. E, 2006.9.21., 163. o.

[3] HL C 287. E, 2006.11.24., 306. o.

[4] Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0096.

[5] Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0263.

[6] Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0381.

[7] HL C 124. E, 2006.5.25., 373. o.

[8] HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

--------------------------------------------------