[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.10.29.

COM(2009)609 végleges

Javaslat :

A TANÁCS HATÁROZATA

a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban Franciaország számára differenciált üzemanyag-adómértékek alkalmazásának engedélyezéséről

INDOK OLÁS

1) A JAVASLAT INDOKLÁSA ÉS CÉLKITŰZÉSEI

A Közösségben az energiatermékek és a villamos energia adózását a Tanács 2003/96/EK irányelve[1] (az alábbiakban „energiaadózási irányelv” vagy „irányelv”) szabályozza.

Az irányelv 19. cikke (1) bekezdésével, különösen az irányelv 5., 15. és 17. cikkében meghatározott rendelkezéseken felül, a Tanács meghatározott politikai megfontolásokból egyhangúlag, a Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára engedélyezheti a jövedéki adóra vonatkozó további mentességek vagy kedvezmények bevezetését.

E javaslat célja, hogy Franciaország számára engedélyezze, meghatározott korlátok között, a kereskedelmi forgalomban használt gázolajon kívül a gázolaj és ólmozatlan benzin adóztatásában a differenciált kulcsok alkalmazását. A differenciálás célja az, hogy tükrözze a korábban a központi kormányzat által gyakorolt bizonyos hatáskörök decentralizációját, valamint az adózási rendszert a régiók különböző gazdasági helyzetéhez igazítsa.

2) A KÉRELEM ÉS ÁLTALÁNOS ÖSSZEFÜGGÉSEI

A 2005/767/EK[2] tanácsi határozat engedélyezi Franciaország számára, hogy három éven keresztül differenciált adómértékeket alkalmazzon a gázolajra és ólmozatlan benzinre a korábban a központi kormányzat által gyakorolt bizonyos konkrét hatáskörök decentralizációját magában foglaló közigazgatási reform céljából. A 2005/767/EK határozat, a 2. cikkében foglaltaknak megfelelően, 2009. december 31-én hatályát veszti.

A francia hatóságok az Irányelv 19. cikkével összhangban 2009. augusztus 12-én kelt levél útján értesítették a Bizottságot, hogy a fent említett hatályvesztés után meg kívánják újítani a gázolaj és ólmozatlan benzin esetében a differenciált adómértékek alkalmazásának rendszerét. A 2005/767/EK határozat további hat évre, 2015. december 31-ig történő kiterjesztését kérték.

Azon határozat alapján Franciaország jelenleg olyan rendszert alkalmaz, amely lehetővé teszi a francia közigazgatási régióknak differenciált adómértékek használatát a kereskedelmi forgalomban használt gázolajon kívüli ólmozatlan benzin és gázolaj esetén. A kérdéses adó a „Kőolajtermékek Belső Adója” ( Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers, TIPP), amely a jövedéki adók körébe tartozik.

A francia kormány a fenti szabályozást, amelyet 2007. óta alkalmaznak, a korábban nemzeti szinten gyakorolt hatáskörök decentralizációjának új fázisa körében vezette be. A 2003. márciusi alkotmánymódosítás megteremtette azokat a kereteket, amelyek lehetővé teszik az állami hatás- és felelősségi köröknek a területi hatóságokra (közigazgatási területek, megyék, régiók) történő átruházását. Az új felelősségi körök ellentételezéseként a TIPP-ből származó bevétel egy részét a régióknak juttatják. Ebben az összefüggésben a kérdéses intézkedés, amelynek célja, hogy alkalmazkodjon a régiók különböző aktuális gazdasági helyzetéhez, lehetővé teszi a közigazgatási régiók számára a területükön felhasznált üzemanyagokra vonatkozó jövedéki adó csökkentését. A régiók közötti eltérések lehetővé teszik, hogy az átruházott hatásköröket az egyes régiók egyedi jellegzetességeihez, igényeihez és elvárásaihoz jobban igazodva gyakorolják.

Az intézkedés mechanizmusa

A jelenlegi kérelemben foglalt rendszer szerint a Regionális Tanácsok szavazattal döntenek a csökkentés összegéről, a törvény szabta kereteken belül és tiszteletben tartva az engedélyezett eltérés mértékét.

Az eddigiek szerint a csökkentésnek az alábbi kritériumoknak kell megfelelni:

- ólmozatlan benzin esetében az eltérés teljes időszaka alatt nem haladhatja meg a 3,54 EUR/hektolitert, a gázolaj esetében pedig a 2,30 EUR/hektolitert; a jövedéki adó csökkentés előtti mértékét ólmozatlan benzin esetében 60,69 EUR/hektoliterben, gázolaj esetében pedig 42,84 EUR/hektoliterben határozzák meg, ám ez a szint idővel változhat;

- a csökkentés utáni adómérték semmilyen esetben sem lehet alacsonyabb, mint a 2003/96/EK irányelvben megszabott közösségi minimum adómérték;

- az adócsökkentés nem alkalmazható a kereskedelmi célra felhasznált gázolajra.

Ellenőrzésre és szállításra vonatkozó intézkedések

A gázolaj és benzin jövedéki adójának beszedése és ellenőrzése tekintetében az eddig alkalmazott rendelkezések maradnak érvényben. Ezek a rendelkezések részletesen a 2005/767/EK határozat alapját képező eredeti bizottsági javaslat[3] 1.3 fejezetében szerepelnek.

A francia hatóságok érvei az intézkedés belső piacra gyakorolt hatásának vonatkozásában

A francia hatóságok szerint az intézkedés nem befolyásolná a belső piac megfelelő működését, elsősorban azért, mert az intézkedés alkalmazási területe a nem-kereskedelmi célra felhasznált üzemanyagokra korlátozódik. Ezen felül a nem-kereskedelmi célra felhasznált üzemanyagokat forgalmazó hálózatok kiskereskedelmi árai közötti eltérések magasabbak a tervezett intézkedésben szereplő eltérések összegénél. A francia hatóságok szerint az intézkedés alkalmazása során torzító hatásairól nem érkezett panasz.

A tervezett adócsökkentés, a francia hatóságok szerint, nem képez állami támogatást, mivel a közúti fuvarozó vállalatoknak a kereskedelmi célra felhasznált gázolajra azonos jövedéki adó-terhet kellene viselniük, függetlenül attól, hogy melyik régióban vásárolták azt.

A javasolt intézkedés tehát a közlekedési ágazatban nem torzítaná a versenyt és nem befolyásolná károsan a Közösségen belüli kereskedelmet.

A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések

Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv.

3) AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE A 2003/96/EK IRÁNYELV 19. CIKKE ÉRTELMÉBEN

Meghatározott politikai megfontolások

Az irányelv 19. cikkének (1) bekezdésének első albekezdése a következőképpen hangzik:

Az előző cikkekben, különösen az 5., 15. és 17. cikkben meghatározott rendelkezéseken felül a Tanács meghatározott politikai megfontolásokból egyhangúlag, a Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára engedélyezheti további mentességek vagy kedvezmények bevezetését.

A 2005/767/EK tanácsi határozat szerint a kérdéses nemzeti intézkedések teljesítik ezt az előírást. A határozatból az következik, hogy az adókulcsok régiónkénti differenciálása, a szélesebb decentralizációs eljárás részeként, a nagyobb közigazgatási hatékonyságra, mint meghatározott politikai célkitűzésre irányul. Azt is figyelembe vették, hogy a régiónkénti differenciálás lehetősége a régiók számára további ösztönzést kínál ahhoz, hogy közigazgatásuk minőségét átlátható módon javítsák. Ugyanez a határozat előírja, hogy a csökkentéseket annak a régiónak a társadalmi-gazdasági feltételeihez igazítsák, ahol alkalmazzák azokat.

Ebből a szempontból, a Franciaország által adott tájékoztatás igazolta, hogy valóban összefüggés áll fenn a nemzeti maximális mérték alatti régiónkénti adómérték alkalmazása és az érintett régiók társadalmi-gazdasági helyzete között. 2007-ben, a csökkentés alkalmazásának első évében, 13 régió alkalmazta a csökkentett adókulcsot, amelyek mindegyike a nemzeti átlag alatti GDP/fő értékkel rendelkezett. A következő években a lefelé ható differenciálásra jelentkező régiók száma jelentősen lecsökkent: 2008-ban háromra, majd 2009-ben kettőre. A csökkentett adókulcsot fenntartó régiók a GDP[4] vonatkozásában a legszegényebbek között voltak.

Tehát megállapítható, hogy a nemzeti adókulcs csökkentésének lehetősége láthatóan lehetőséget nyújtott a regionális hatóságoknak arra, hogy a kérdéses adót a területükön uralkodó társadalmi-gazdasági körülményekhez igazodó módon alkalmazzák. Másrészről, megfigyelhető a régiónkénti adókulcsok konvergenciája a maximálisan megengedhető kulcs irányába. Amennyiben ez a tendencia idővel újra olyan helyzetet teremt, ahol az ólmozatlan benzin és gázolaj adókulcsai egész Franciaország területén megegyeznek, a csökkentés értelmét veszti, mivel kizárólag az adókulcsok régiónkénti eltérései képezik a tárgyát, nem pedig a jövedéki adó egy részének a központi államtól a régióknak történő költségvetési átutalása. Ebben az esetben azt is újra kellene értékelni, hogy az intézkedés valóban hozzájárul-e a fentebb leírt meghatározott politikai célkitűzésekhez.

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

Az irányelv 19. cikkének (1) bekezdése harmadik albekezdése szerint minden kérelem vizsgálatakor figyelembe kell venni, többek között, a belső piac megfelelő működését, a tisztességes verseny biztosításának szükségességét, valamint a Közösség egészségügyi, környezetvédelmi, energia- és közlekedési politikáit.

Ezt a vizsgálatot az eredeti kérelem alkalmával Franciaország már elvégezte, és ez vezetett a 2005/767/EK tanácsi határozat elfogadásához. Ahogy azt a határozat megállapítja, az intézkedés általános mechanizmusa nem támaszt akadályokat a Közösségen belüli kereskedelemben; ugyanakkor a feltételek számát rögzítették annak érdekében, hogy a csökkentés alkalmazása ne okozhasson problémákat a belső piacok működésében, és ne ellensúlyozza az EU politikai célkitűzéseinek vívmányait, különösen az energia és környezetvédelem területén.

A rendszer Franciaország által kérvényezett esetleges megújításával kapcsolatban a Bizottságnak ezért fel kell mérnie, hogy az eredeti határozat 1. cikke (2) és (3) bekezdésében foglalt feltételek fényében az irányelv 19. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott célkitűzések és vezérelvek az alkalmazás során teljesültek-e, mert elvileg ugyanez várható a 2010. január 1-jén kezdődő időszakban is.

Ezzel kapcsolatban azt is igazolni kell, hogy a Közösség irányelveinek összefüggéseiben történtek-e fontos változások a 2005/767/EK határozat elfogadása óta, vagy fennáll annak a kockázata, hogy a jövőben történnek a felmérés szempontjából lényeges változások.

Belső piac és tisztességes verseny

A versenytorzítás kockázatát a 2005/767/EK tanácsi határozat alacsonynak értékelte az adókulcsok régiók szerinti differenciálásának szigorúan megszabott korlátai miatt, amelyeket a forgalmazó hálózatok közötti nagy árkülönbségek kompenzálnak, valamint a kereskedelmi célokra felhasznált gázolaj kizárása miatt a régiónként differenciált adókulcsok alkalmazásának köréből.

A differenciálás szintjeinek tekintetében szigorú korlátot szabtak, nevezetesen ólmozatlan benzin esetében a csökkentés nem lehet több mint 35,4 EUR/1000 liter, gázolaj esetében pedig 23,0 EUR/1000 liter. Franciaország tiszteletben tartotta ezt a feltételt. Ezen felül a Határozat rögzítette, hogy a csökkentés mértéke nem haladhatja meg a nem kereskedelmi felhasználású gázolaj és a kereskedelmi felhasználású gázolaj adómértéke közötti különbséget. E második feltételt is be kell tartani, amely azt hivatott biztosítani, hogy a differenciálás ne lehessen káros hatással a kereskedelmi közlekedés ágazatára.

A csökkentés alkalmazása során gyűjtött tapasztalatok nem keltettek kétségeket a 2005-ben elvégzett felméréssel kapcsolatban. A Bizottságnak nincs tudomása arról, hogy bárki panasszal élt volna az intézkedés Közösségen belüli kereskedelemre gyakorolt torzító hatása miatt. Másodszor, az intézkedést csak korlátozott keretek között alkalmazták, mivel a tendencia azt mutatja, hogy a régiók hajlanak az adókulcsok nemzeti adókulcs irányába történő felfelé igazítására. Ez tovább csökkenti a torzítások lehetőségét.

A belső piac megfelelő működését akadályozó tényezőkről sem érkezett jelentés, különösképpen a kérdéses termékek jövedéki termékként történő forgalmazása vonatkozásában.

Az állami támogatás jelleg vonatkozásában először azt kell megismételni, hogy a kereskedelmi használatú gázolajat kizárták az intézkedés köréből. Azonban, mivel az energiaadózási irányelv 7. cikke (3) bekezdésének hatálya alá nem eső egyéb üzleti felhasználók hasznot húzhatnak az ólmozatlan benzin csökkentett adókulcsából, illetve addig a mértékig, ameddig az olajtermékek gyártói szintjén a versenyre hatással van, az intézkedés mégis állami támogatást képezhet az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében. Mivel azonban a csökkentett adókulcsok meghaladják a közösségi minimumot, az összes lehetséges állami támogatás összhangban állna az Általános csoportmentességi rendelettel[5] és megfelelne a Szerződés 87. cikke (3) bekezdése (c) pontjának.

A Közösség energia- és környezetvédelmi politikái

Az energiatermékekre kivetett adók csökkentik e termékek keresletét, ezáltal a fogyasztásukkal kapcsolatos kibocsátást is csökkentik. A Bizottságnak ezért fel kell mérnie, hogy az egyes régiókban alkalmazott adókulcs-csökkentés nem vezet-e az üzemanyag-fogyasztás (és ezáltal a kapcsolódó kibocsátások) növekedéséhez, ami ellentétes lenne a fenti idézett célkitűzésekkel.

A 2005/767/EK tanácsi határozat megjegyzi, hogy a kulcsok lefelé igazításának lehetőségéhez Franciaországban az alapul szolgáló nemzeti adókulcsok növelése társult. Azt a következtetést vonta le, hogy az új rendszer összesített hatása valószínűleg nem csökkenti az üzemanyag-hatékonyság ösztönző tényezőit, mivel a csökkentés alkalmazása nem teszi lehetővé a régiók számára, hogy a rendszer bevezetése előtt hatályban lévő nemzeti szint alá menjenek. A 2005/767/EK határozat azt a következtetést is megfogalmazta, hogy kicsi a kockázata a régiónkénti eltérések miatt a kiskereskedelmi árakban megjelenő különbségeknek, ami közlekedési kerülőutakat idézne elő, mivel a differenciálás alacsony volt, a forgalmazási hálózatok közötti kiskereskedelmi árkülönbségek pedig ennél jóval nagyobbak. Ezért várható, hogy az intézkedés elvileg nem kerül szembe a Közösség energia- és környezetvédelmi politikájával.

A francia hatóságok által rendelkezésre bocsátott adatok azon régiók üzemanyag-fogyasztásának az alakulásáról, amelyek ténylegesen alkalmazták a csökkentett kulcsot, úgy tűnik, hogy alátámasztják a 2005-ben levont következtetést. Valójában az adócsökkentést egy évnél tovább megtartó három régió üzemanyag-fogyasztásának alakulását vizsgáló felmérés azt mutatja, hogy a benzinfogyasztás 2006-2008 között a nemzeti átlagnál jobban csökkent, miközben a gázolaj fogyasztása a trendnél jobban nőtt. Összességében, nem figyelhető meg olyan egyértelmű tendencia, amely a három régiót Franciaország egészétől megkülönböztetné. Ezért nagyon valószínű, hogy a jövedéki adó csökkentésén kívül egyéb tényezők is szerepet játszottak.

Másrészről, a szállítási üzemanyagok árrugalmassága általában magasabb közép- és hosszú távon, miközben az alábbiak csak egy rendkívül rövid időszakot fednek le. Ezért nem zárható ki, hogy a régiónkénti adócsökkentések hosszú távú alkalmazásának hatásai markánsabbak lennének. Ennek ellenére eddig semmi nem utal arra, hogy rövid távon a hatások túlmutatnának a régiónkénti differenciálásnál alkalmazható szűk különbözetekből adódó felvetéseken.

SP 95 (m3) |

2006 | 2007 | 2008 | %07-06 | %08-07 |

Poitou-Charentes | 315 278 | 320 837 | 308 729 | 1,76% | -3,77% |

Franche Compte | 179 450 | 171 456 | 163 904 | -4,45% | -4,40% |

Corse | 97 333 | 97 082 | 93 045 | -0,26% | -4,16% |

Franciaország | 10 038 226 | 9 923 607 | 9 626 807 | -1,14% | -2,99% |

gázolaj 95 (m3) |

2006 | 2007 | 2008 | %07-06 | %08-07 |

Poitou-Charentes | 1 432 726 | 1 514 184 | 1 509 861 | 5,69% | -0,29% |

Franche Compte | 806 862 | 831 643 | 849 432 | 3,07% | 2,14% |

Korzika | 168 215 | 176 480 | 183 557 | 4,91% | 4,01% |

Franciaország | 37 740 477 | 39 003 877 | 38 909 562 | 3,35% | -0,24% |

Forrás: CPDP

A közösségi politikák alakulása

Az EU energia- és éghajlatpolitikája az egyik olyan terület, ahol a Közösség politikája jelentősen fejlődött az eredeti csökkentés engedélyezése óta, és amelyre a régiókat megkülönböztető rendszer hatással lehet. 2009. áprilisban elfogadták az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának 2020-ig 20%-os autonóm csökkenését irányzó célkitűzésre vonatkozó intézkedéscsomagot. A közlekedési ágazatot lefedi a kötelezettségvállalás megosztásáról szóló határozat[6], amely kötelező kibocsátás-csökkentési célokat határoz meg a 2013-2020 közötti időszakra az összes tagállam számára.

Ez idővel maga után vonhatja a Közösség energiaadóztatási keretének felülvizsgálatát is, annak érdekében, hogy közelebb kerüljön az energia- és környezetvédelmi politikák célkitűzéseihez. Jelenleg még nem látszik egyértelműen, hogy ezek a további fejlemények hogyan kerülnek összhangba a kérdéses csökkentés folytatólagos alkalmazásával. Ebben az összefüggésben a csökkentés a 19. cikk (2) bekezdése szerinti leghosszabb engedélyezhető időtartamra, hat évre történő meghosszabbítása, ahogy azt Franciaország kérelmezte, azt a kockázatot rejtené magában, hogy összeütközésbe kerül a közösségi politika jövőbeli fejleményeivel.

A fent említett okból a Bizottság azt javasolja, hogy Franciaország számára az üzemanyagok differenciált adómértékének alkalmazását további három éves időtartamra engedélyezzék. Ez lehetővé teszi Franciaország számára, hogy a Bizottság eredeti javaslatának megfelelően összesen hat évig alkalmazza a rendszert.

4) AZ ÉRINTETT FELEK KÖZÖTTI KONZULTÁCIÓK ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

Az érintett felek közötti konzultációk

Ez a javaslat a Franciaország által benyújtott kérelmen alapul, és csak ezt a tagállamot érinti.

Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

Külső szakértők bevonására nem volt szükség.

Hatásvizsgálat

A javaslat egyetlen tagállam engedélyét érinti, a tagállam saját kérésére.

5) A JAVASLAT JOGI ELEMEI

A javaslat célja az, hogy Franciaország számára engedélyezze a 2003/96/EK tanácsi irányelv általános rendelkezéseitől való eltérést, és meghatározott korlátok között differenciált adómérték alkalmazását a gázolajra és az ólmozatlan benzinre, a kereskedelmi forgalomban használt gázolaj kivételével.

Jogalap

A 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikke.

Szubszidiaritás elve

Az EK-szerződés 93. cikkében szereplő közvetett adózás területe önmagában nem tartozik a Közösségnek az EK-Szerződés 5. cikke értelmében vett kizárólagos hatáskörébe.

A tagállamok egyidejű hatáskörének gyakorlását ezen a területen azonban szigorúan keretbe foglalják és korlátozzák az elfogadott közösségi törvények. A 2003/96/EK irányelv 19. cikke értelmében csak a Tanácsnak van felhatalmazása arra, hogy valamely tagállam számára engedélyezze további mentességek vagy csökkentések bevezetését, amint ezt a szóban forgó rendelkezés előírja. A tagállamok nem tölthetik be a Tanács szerepét.

A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének.

Arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének. Az adócsökkentés nem haladja meg a kérdéses célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket.

Az eszköz megválasztása

Javasolt eszköz(ök): tanácsi határozat.

A 2003/96/EK irányelv 19. cikke csak ezt a fajta intézkedést teszi lehetővé.

6) KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT

Az intézkedés nem von maga után pénzügyi és igazgatási költségeket a Közösség szempontjából. Tehát a javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére.

Javaslat:

A TANÁC S HATÁROZATA

a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban Franciaország számára differenciált üzemanyag-adómértékek alkalmazásának engedélyezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel a Bizottság javaslatára[7],

tekintettel az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvre[8], és különösen annak 19. cikkére,

mivel:

1. A 2005/767/EK tanácsi határozat felhatalmazza Franciaországot, hogy három éven keresztül differenciált adómértékeket alkalmazzon a gázolajra és az ólmozatlan benzinre. Akkor ezt a felhatalmazást a korábban a központi kormányzat által gyakorolt bizonyos konkrét hatáskörök decentralizációját magában foglaló közigazgatási reform keretében kérték. A 2005/767/EK határozat 2009. december 31-én hatályát veszti.

2. Franciaország 2009. augusztus 12-én kelt levél útján felhatalmazást kért arra, hogy a lejárat után további hat évig ugyanazon feltételek mellett továbbra is alkalmazhassa a differenciált adómértékeket.

3. A 2005/767/EK tanácsi határozatot azon az alapon fogadták el, hogy a Franciaország által kért intézkedés megfelel az irányelv 19. cikkében foglalt előírásoknak. Azt külön figyelembe vették, hogy az intézkedés ne gátolja a belső piac megfelelő működését. Szintén tekintettel voltak arra, a vonatkozó közösségi irányelvekkel is összhangban van.

4. A nemzeti intézkedés a közigazgatás hatékonyságának – a közszolgáltatások minőségjavítása és költségcsökkentése révén megvalósuló – növelését célzó politika, valamint a szubszidiaritásra irányuló politika részét képezi. A régiók számára további ösztönzést kínál ahhoz, hogy közigazgatásuk minőségét átlátható módon javítsák. Ebből a szempontból a 2005/767/EK tanácsi határozat előírja, hogy a csökkentéseket annak a régiónak a társadalmi-gazdasági feltételeihez kell igazítani, amelyikben az adott csökkentést alkalmazzák. Eddig csak az átlagosnál alacsonyabb GDP-vel rendelkező régiók éltek a csökkentés lehetőségével. Összességében, a nemzeti intézkedés konkrét szakpolitikai megfontolásokon alapul.

5. Az adókulcsok régiók szerinti differenciálásának szigorúan megszabott korlátai, valamint a kereskedelmi célokra felhasznált gázolaj kizárása az intézkedés köréből biztosítják, hogy a belső piacokon nagyon alacsony maradjon a verseny torzulásának kockázata. Ezen felül, az intézkedés alkalmazása eddig azt mutatta, hogy a régiókban erős tendencia mutatkozik a maximális megengedett adókulcs kivetésére, ami tovább csökkenti a versenytorzulás lehetőségét.

6. A belső piac megfelelő működését akadályozó tényezőkről sem érkezett jelentés, különösképpen a kérdéses termékek jövedéki termékként történő forgalmazása vonatkozásában.

7. A nemzeti intézkedést akkor adóemelés előzte meg, amely megegyezett a régiónkénti csökkentés kulcsával. Ezzel a háttérrel, valamint a felhatalmazás feltételeinek és az eddig gyűjtött tapasztalatok fényében, jelenleg nem tűnik úgy, hogy az intézkedés szemben állna a Közösség energia- és éghajlati politikájával.

8. A 2003/96/EK irányelv 19. cikkének (2) bekezdéséből következően e cikk szerint a felhatalmazások szigorúan korlátozott időre adhatók. Az energia közösségi adóztatásának keretében történő esetleges jövőbeli változások miatt ezt a felhatalmazást három éves időtartamra kell korlátozni.

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

(1) Franciaország számára engedélyezik, hogy csökkentett adókulcsokat alkalmazzon a motorhajtóanyagként felhasznált ólmozatlan benzinre és gázolajra. A 2003/96/EK irányelv 7. cikke (2) bekezdése értelmében a kereskedelmi célokra felhasznált gázolaj nem részesülhet ebből az adócsökkentési kedvezményből.

(2) Az egyes közigazgatási régiók differenciált csökkentést alkalmazhatnak, feltéve, hogy a következő feltételek teljesülnek:

- a) a csökkentés mértéke nem haladja meg az ólmozatlan benzin esetében a 35,4 EUR/1000 literes, a gázolaj esetében pedig a 23,0 EUR/1000 literes értéket;

- b) a csökkentés mértéke nem haladja meg a nem kereskedelmi felhasználású gázolaj és a kereskedelmi felhasználású gázolajat terhelő adó szintje közötti különbséget;

- c) a csökkentés az adott régiók objektív szociális és gazdasági viszonyainak megfelelő mértékű;

- d) a regionális csökkentés alkalmazása nem juttatja versenyelőnyhöz valamely régiót a Közösségen belüli kereskedelemben.

(3) A csökkentett adómértéknek meg kell felelnie a 2003/96/EK irányelv által előírt követelményeknek, nevezetesen a 7. cikkben előírt minimális adómértékeknek.

2. cikk

Ez a határozat 2010. január 1-jétől alkalmazandó, és 2012. december 31-én hatályát veszti.

.

3. cikk

Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

Laszlo KOVACS a Bizottság tagja

[1] A Tanács 2003/96/EK irányelve (2003. október 27.) az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről (HL L 283., 2003.10.31, 51. o. A legutóbb a 2004/74/EK és 2004/75/EK tanácsi irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30, 87. o. és 100. o.) módosított irányelv.

[2] HL L 290., 2005.11.4., 25. o.

[3] Javaslat a Tanács határozata Franciaország differenciált üzemanyag-adómértékek alkalmazására vonatkozó kérelmének engedélyezéséről, a 2003/96/EK irányelv 19. cikke értelmében, COM (2004) 597 végleges.

[4] 2007-ben az alábbi régiók nyújtottak be csökkentésre irányuló kérelmet: Alsace, Aquitaine, Auvergne, Bourgogne, Bretagne, Champagne-Ardennes, Corse, Franche-Comté, Languedoc-Rousillon, Limousin, Midi-Pyrénées, Basse-Normandie, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Provence-Alpes-Côte d'Azur, Rhône-Alpes; 2008-ban Corse, Franche-Comté és Poitou-Charentes; 2009-ben pedig Corse és Poitou-Charentes.

[5] A Bizottság 800/2008/EK rendelete (2008. augusztus 6.) a Szerződés 87. és 88. cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról (általános csoportmentességi rendelet), HL L 214., 2008.8.9. 3. o.

[6] Az Európai Parlament és a Tanács 2009/406/EK határozata (2009. április 23.) az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2020-ig terjedő időszakra szóló közösségi kötelezettségvállalásoknak megfelelő szintre történő csökkentésére irányuló tagállami törekvésekről, HL L 140., 2009.6.5., 136. o. Franciaország esetében a cél -14%.

[7] HL C , , .o.

[8] HL L 283., 2003.10.31., 51. o.