Rövidítések

AEO : Engedélyezett gazdálkodó

CCIP : A Közösségi Vámkódex végrehajtási rendelkezései

CRMF : Közös kockázatkezelési keretrendszer

DG BUDG : Költségvetési Főigazgatóság

DG TAXUD : Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság

EU : Európai Unió

LCP : Helyi vámkezelési eljárás

SDP : Egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás

TOR : Hagyományos saját források

WCO : Vámvilágszervezet

Szakkifejezések magyarázata

Automatizált kockázatkezelés/kockázatelemzés : automatizált adatfeldolgozási technikák segítségével a kockázatok szisztematikus megállapítása és minden olyan intézkedés végrehajtása, amely a kockázati szint korlátozásához szükséges. Olyan, nemzetközi, uniós és nemzeti forrásokon és stratégiákon alapuló tevékenységek tartoznak ide, mint például adatok és információk gyűjtése, kockázatelemzés és -becslés, a folyamatokra és végeredményeikre vonatkozóan intézkedések előírása és megtétele, azok rendszeres monitoringja és felülvizsgálata.

Áru vám elé állítása : a vámáru vámhivatalhoz, vagy a vámhatóság által kijelölt, ill. engedélyezett helyre történő beérkezésének bejelentése a vámhatóság felé.

Áruk kiadása : olyan intézkedés, melynek során a vámhatóságok engedélyezik az áruknak a megfelelő vámeljárás céljaira történő kiadását.

Behozatal : a szabad forgalomba bocsátás vámeljárásának alkalmazása, amelyet követően az áruk az uniós piacon értékesíthetők vagy fogyaszthatók lesznek.

Bejelentés/vámáru nyilatkozat : e cselekmény során egy személy kifejezésre juttatja, hogy vámeljárás alá kíván helyezni egyes árukat.

Egyezőség ellenőrzése : az egyszerűsített vámáru-nyilatkozat (SDP esetében) vagy a gazdálkodó nyilvántartásaiban szereplő bejegyzések (LCP esetében) összevetése a kiegészítő vámáru-nyilatkozattal. Az ellenőrzés magában foglalhatja az egyes sorok tételes vizsgálatát (pontosság), ill. bizonyosságot adhat arra vonatkozóan, hogy a kiegészítő árunyilatkozatban minden egyszerűsített tranzakció szerepel (teljesség).

Ellenőrzések/vámellenőrzések : a vámjogszabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a vámhatóságok által végrehajtott konkrét intézkedések; ilyen intézkedés lehet az áruk átvizsgálása, a nyilatkozat adatainak és az elektronikus vagy papíralapú dokumentumok meglétének és hitelességének ellenőrzése, a vállalkozások könyvelésének és egyéb nyilvántartásainak vizsgálata, a szállítóeszközök és poggyász vizsgálata és egyéb hasonló intézkedések.

Engedélyezés előtti ellenőrzés/előzetes ellenőrzés : a gazdálkodók könyvelésének, nyilvántartásainak és rendszereinek ellenőrzése egy vámeljárás igénybevételének engedélyezése előtt. A cél: tesztelni, hogy a gazdálkodó egyrészt megfelel-e az adott eljárás igénybevételéhez szükséges feltételeknek; másrészt feltérképezni az adott gazdálkodó üzleti tevékenységeivel összefüggő kockázatokat.

Felügyeleti okmány : uniós felügyelet alá tartozó termékek csak az illetékes tagállami hatóságok által kibocsátott felügyeleti okmánnyal hozhatók be.

Fizikai ellenőrzés : az árukhoz csatolt vámáru-nyilatkozattal történő egyezőség ellenőrzése céljából végzett, részletes számbavétellel és mintavétellel járó áruvizsgálat.

Importengedély : az uniós importkorlátozás hatálya alá tartozó termék behozatalát engedélyező, egy tagállam illetékes hatósága által kiadott okmány. Minden egyes engedély meghatározza az engedélyezett behozatal volumenét, amelyet az összesített import mennyisége nem léphet túl.

Kiadás előtti ellenőrzés : olyan fizikai vagy dokumentációs ellenőrzés, amelyet az áruk gazdálkodó számára, adott vámeljárás meghatározott céljára történő átengedése előtt végeznek el.

Kockázat : olyan esemény bekövetkeztének valószínűsége, amely meggátolja az uniós és a nemzeti intézkedések pontos alkalmazását, nem biztosítja az Európai Unió és tagállamai pénzügyi érdekeinek maradéktalan érvényre jutását, vagy veszélyezteti az Európai Unió biztonságát, a közegészségügyet, ill. a fogyasztó- és környezetvédelmet.

Kockázati profil : kockázati kritériumok és ellenőrzési területek (pl. áruk típusa, származási országok) kombinációja, amely jelzi, hogy a kockázat fennáll, és egyben javaslatot tesz ellenőrzési intézkedés végrehajtására.

Okmányok ellenőrzése : a vámáru-nyilatkozatban (pl. áruk leírása, értéke, mennyisége) vagy egyéb okmányokban (pl. importengedély, származási bizonyítványok) szereplő információk pontosságának, teljességének és érvényességének ellenőrzése.

Szabad forgalomba helyezhető : olyan harmadik országokból importált áruk státusza, amelyek az uniós piacon történő értékesítéshez és fogyasztáshoz előírt behozatali vámalakiságokat teljesítették.

Származási bizonyítvány : vámkedvezmény igényléséhez szükséges, az exportőr által kitöltendő dokumentum (pl. EUR.1 szállítási bizonyítvány, Form "A" származási bizonyítvány, számlanyilatkozat).

Utólagos : az áru kiadása után.

Utólagos ellenőrzés : a gazdálkodók ellenőrzése könyvelésük, nyilvántartásaik és rendszereik vizsgálata által, a vámjogszabályok előírásainak betartása, valamint az üzleti tevékenységeikkel összefüggő kockázatok feltérképezése érdekében.

Vámeljárás : az alábbi eljárások egyikének alkalmazása: szabad forgalomba bocsátás; árutovábbítás; vámraktározás; aktív feldolgozás; vámfelügyelet melletti feldolgozás; ideiglenes behozatal; passzív feldolgozás; export.

Vámkezelés : a vámalakiságok teljesítésének folyamata annak érdekében, hogy a kérelmező saját maga rendelkezhessék az árukkal.

Összefoglalás

I. Azok a gazdálkodók, akik számára engedélyezik az egyszerűsített importvámeljárásokat, a gyorsított vámkezelési eljárás előnyeit élvezik. Az elvámolás a gazdálkodók behozatali nyilatkozatainak pontosságára épít és a kiadás előtt kevesebb ellenőrzéssel jár. Ennek azonban engedélyezés előtti, illetve utólagos ellenőrzések bevezetése a feltétele. Az Unión belül ezek az eljárások régi keletűek és széles körben alkalmazottak; 2008-ban az összes uniós import vámáru-nyilatkozat több mint kétharmada már egyszerűsített eljárással készült.

II. Ezek az eljárások fontos elemei az uniós kereskedelem megkönnyítését célzó politikának, amely 2008-ban tovább fejlődött az engedélyezett gazdálkodó (Authorized Economic Operator, AEO) – az egyszerűsített vámeljárások privilegizált igénybe vevője – fogalmának bevezetése, az 1192/2008 rendelet, és a 2013-ban hatályba lépő Modernizált Vámkódex elfogadása révén.

III. A Számvevőszék ellenőrzése értékeli, hogy a két fő egyszerűsített importvámeljárás kontrollmechanizmusai elég eredményesek-e ahhoz, hogy megfelelő bizonyosságot lehessen nyerni a hagyományos saját források (TOR) pontos beszedéséről, és hogy a gazdálkodók valóban betartsák a közös kereskedelempolitikából eredő kötelezettségeiket. A Számvevőszék megvizsgálja, hogy az egyszerűsített eljárások ellenőrzésére alkalmazott módszerek kialakítása során a Bizottság figyelembe vette-e a legjobb nemzetközi gyakorlati példákat, valamint felügyeli-e azok pontos alkalmazását az Unió egészén belül. A számvevőszéki ellenőrzés továbbá azt is értékeli, hogy a tagállamok ezeken a módszereken alapuló, eredményesen működő kontrollmechanizmusokat alkalmaznak-e.

IV. A Számvevőszék megállapítja, hogy:

- a Bizottság figyelembe vette a nemzetközi standardokat és az egyszerűsített eljárásokra vonatkozóan megfelelő szabályozási keretrendszert léptetett életbe, de erre csak 2008 végére került sor,

- a Bizottság kidolgozott egy uniós szintű automatizált kockázatkezelési rendszert. Bár a rendszer lehetővé teszi a kockázati tájékoztató adatlapok (Risk Information Forms, RIF) automatizált cseréjét, azonban az még nem terjed ki a hagyományos saját források, illetve a közös kereskedelempolitika kockázati profiljaira,

- az egyszerűsített eljárások esetében az automatizált kockázatelemzés kötelező alkalmazása csak 2011. január 1-jétől kezdődően lesz esedékes,

- az egyszerűsített importvámeljárásokra vonatkozóan a Bizottság első ízben 2008-ban végzett külön vizsgálatokat, majd 2009-ben fokozta felügyeleti tevékenységét, és

- az egyszerűsített eljárásokkal kapcsolatos utólagos ellenőrzésekre az Unión belül még nem alkalmaznak egységes módszertant, mivel a Bizottság ennek érdekében végzett munkája jelenleg még nem fejeződött be.

V. A Számvevőszék megállapította, hogy a tagállamok saját, gyakran hiányos kontrollkoncepciójukat alkalmazzák az egyszerűsített eljárásoknál, ami a következőket eredményezi:

- az egyszerűsített eljárások igénybevételének engedélyezése előtt általánosságban alacsony színvonalú vagy nem megfelelően dokumentált ellenőrzésekre kerül sor a gazdálkodónál,

- az egyszerűsített eljárások esetében a feldolgozás közbeni ellenőrzéseknél kismértékben alkalmaznak automatizált adatfeldolgozási technikákat,

- a leegyszerűsítő gyakorlati megoldások túlzott térnyerése, nevezetesen hogy a helyi vámkezelési eljárás keretében gyakran adnak felmentést az értesítési kötelezettség alól, és ez akadályozza, hogy az áruk uniós piacra jutását megelőzően kockázat alapú ellenőrzésekre kerüljön sor, és

- a gazdálkodók kereskedelmi okmányainak és könyvelésének utólagos ellenőrzése alacsony színvonalú, nem kielégítő gyakoriságú és nem összpontosít kellőképpen a tranzakciókra.

VI. A Számvevőszék véletlenszerűen kiválasztott olyan nyilatkozatok vizsgálata révén értékelte az egyszerűsített importvámeljárások felügyeletének eredményességét, amelyek esetében vámkedvezményt igényeltek, illetve a közös kereskedelempolitikának megfelelően behozatali okmányokra volt szükség. Kilenc tagállam közül hat esetében nagy hibagyakoriságot állapított meg, gyakran amiatt, hogy a kereskedelempolitikai intézkedések hatálya alá tartozó áruk importjára, vagy a vámkedvezmény alkalmazására feljogosító előírt okmányokkal a gazdálkodók nem rendelkeztek.

VII. Az egyszerűsített eljárások kontrollmechanizmusainak javítása és az uniós kereskedelem könnyítésére irányuló politika fejlesztése érdekében a Bizottság:

- vegye figyelembe a Számvevőszék megállapításait amikor a vámeljárások további egyszerűsítéseit mérlegeli,

- ösztönözze a tagállamokat az újonnan kidolgozott szabályozási keretrendszer és iránymutatások gyors bevezetésére, felügyelje ennek végrehajtását és erősítse tovább a keretrendszert a számvevőszéki és a saját ellenőrzések, valamint a monitoringeredmények figyelembevételével,

- vezessen be egységes standardokat az utólagos vámellenőrzésekhez, megbízható ellenőrzési módszertan és rendszeralapú megközelítés alkalmazásával,

- a hagyományos saját források és a közös kereskedelempolitika részére dolgozzon ki automatizált uniós kockázati profilokat és kritikus szemmel felügyelje a tagállamok egyszerűsítési gyakorlatát,

- segítse a tagállamokat az egyszerűsített importvámeljárások feldolgozásának minden szempontra kiterjedő számítógépesítésében, és

- buzdítsa a tagállamokat arra, hogy jobban tudatosítsák gazdálkodóikban a kötelezettségeket és a feladatokat, valamint, hogy helyezzenek nagyobb hangsúlyt a gazdálkodók szabálykövetésének mérésére.

Bevezetés

1. Az egyszerűsített vámeljárások az uniós vámpolitika kulcsfontosságú elemei: az áru kiadása előtti vámalakiságok és ellenőrzések csökkentése révén megkönnyítik a gazdálkodók üzleti tevékenységét. A 2008-as év adatai szerint az összes importvámkezelés közel 70%-a tartozik az egyszerűsített eljárások közé. A hagyományos saját források beszedésére gyakorolt hatásuk ezért alapvető fontosságúnak tekinthető.

2. Az európai vámjogszabályokat a változó technikai, gazdasági és politikai feltételeknek megfelelően rendszeresen módosítják. Így jött létre 2008-ban a Korszerűsített Vámkódex [1], amely új utat nyit a kereskedelem megkönnyítése felé.

3. Ez az ellenőrzési jelentés két, az áruk szabad forgalomba bocsátásának megkönnyítése szempontjából lényeges vámeljárást, az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárást (SDP) és helyi vámkezelési eljárást (LCP) vizsgálja meg. Ezek az Unióban régóta és széles körben alkalmazott eljárások az áruforgalom megkönnyítésének alapvető elemét jelentik.

4. A standard importvámeljárás keretében az áru kiadása előtt a gazdálkodónak az árut vám elé kell állítania, standard nyilatkozatot kell benyújtania és a vámokra biztosítékot kell fizetnie, illetve nyújtania. A vámhivatal ellenőrizheti az okmányokat, illetve megvizsgálhatja az árut.

5. A gyakori importtevékenységet végző gazdálkodók kérvényezhetik az egyszerűsített eljárás alkalmazását. Az alkalmazás előzetes engedélyhez kötött. Az engedély kiadása előtt a tagállami vámhatóságoknak ellenőrzés révén kell meggyőződniük arról, hogy a kérelmező gazdálkodó megbízható, felmérniük, hogy lehetőségük lesz-e elvégezni a szükségesnek tartott vizsgálatokat, továbbá bármely fizetendő vám összegét fedező biztosítékot kell kapniuk.

6. Az engedély megadását követően a gazdálkodó vámáru-nyilatkozatot nyújthat be, mely lehet részben kitöltött, lehet kereskedelmi okmány (pl. számla) (SDP esetén), illetve ennek minősül, ha az árut egyszerűen felveszi saját nyilvántartásába (LCP esetén). A gazdálkodó az áru vám elé állításakor egyszerűsített eljárásban részesülhet, melynek során az árut biztosíték ellenében átengedik, vám fizetésére pedig a későbbiekben kerül sor. Így a teljes vámkezelési eljárás gyorsabb lesz, és a gazdálkodó is hamarabb rendelkezhet az árukkal.

7. Megadott időszakot – általában egy hónapot – követően a gazdálkodó az egyszerűsített árunyilatkozatok és a nyilvántartások tételeit összesítő átfogó nyilatkozatot (kiegészítő árunyilatkozatot) nyújt be, majd kiegészíti a hiányzó információkat és megfizeti az esedékes vámokat.

8. A vámhatóságok általában azt feltételezik, hogy a gazdálkodó által megadott információk teljesek és pontosak, az árukiadás előtt ezért csak kivételes esetben végeznek ellenőrzést.

9. Mivel a legfontosabb adatok nagy része később, a kiegészítő árunyilatkozatban jelenik meg, az esetleges ellenőrzéseket általában az áru kiadását követően, a vámokmányok vizsgálata vagy adategyeztetési ellenőrzés keretében végzik el, illetve teljes utólagos ellenőrzést végeznek a gazdálkodó telephelyén.

10. Az ellenőrzések elvégzéséhez jogi keretet biztosító uniós vámjogszabályok kötelezővé teszik a kockázatkezelést. 2009. január 1-jével a Bizottság külön szabályokat vezetett be az egyszerűsített vámeljárások kontrolljára vonatkozóan, különösen az engedélyezés előtti ellenőrzések tekintetében, emellett pedig olyan harmonizált feltételeket és kritériumokat is megállapított, amelyeknek a gazdálkodó köteles megfelelni, mielőtt engedélyt kap az egyszerűsített eljárások alkalmazására.

11. Abból a célból, hogy egységessé tegye a tagállami vámigazgatási szervek tevékenységét [2], a Bizottság iránymutatásokat ("puha jogszabályokat") is kidolgozott általában véve a vámeljárások ellenőrzésére, illetve konkrétan az egyszerűsített vámeljárások kontrollmechanizmusaira vonatkozóan.

12. Az SDP és az LCP működését az I. mellékletben található táblázat foglalja össze vázlatosan.

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

Az ellenőrzés fő célja

13. Az ellenőrzés azt mérte fel, hogy a Bizottság által kidolgozott és a tagállamok által alkalmazott szabályozási keret és ellenőrzési koncepció eredményesen kontrollálja-e az egyszerűsített vámeljárásokat, kellő bizonyosságot ad-e a hagyományos saját források megfelelő beszedéséről, illetve elősegíti-e annak biztosítását, hogy a gazdálkodók eleget tegyenek a közös kereskedelempolitikából eredő kötelezettségeiknek.

14. A Számvevőszék a következő konkrét kérdésekre kereste a választ:

a) Alaposan végiggondolt, nemzetközi szakmai ajánlásokat is figyelembe vevő koncepciót dolgozott-e ki a Bizottság az egyszerűsített eljárások kontrolljához? Monitorozta-e az egyszerűsített eljárások helyes alkalmazását és azok kontrollmechanizmusait?

b) Alaposan végiggondolt és egységes koncepción alapul-e az egyszerűsített eljárások kontrollja a tagállamokban? Eredményesek-e ezek a kontrollok?

Ellenőrzési koncepció és módszertan

15. Az ellenőrzés két szakaszban zajlott. A Számvevőszék először saját, illetve más szervezetek tapasztalatai alapján kontrollmodellt dolgozott ki az egyszerűsített eljárásokra vonatkozóan (lásd: II. melléklet). A jelenlegi gyakorlat elemzéséhez harmadik országokkal lépett kapcsolatba és felkereste a Vámvilágszervezetet (WCO), hogy így tájékozódjon az egyszerűsített eljárások kontrolljait érintő nemzetközi tapasztalatokról és módszerekről.

16. A Számvevőszék ezután összevetette a Bizottság által javasolt kontrollmódszereket a kontrollmodellel, valamint értékelte az egyszerűsített eljárásokat felügyelő bizottsági monitoringtevékenységet.

17. A második szakaszban a Számvevőszék kilenc tagállamban [3] vizsgálta meg az egyszerűsített eljárásokra vonatkozóan ténylegesen alkalmazott stratégiák és kontrollok minőségét, és azokat összehasonlította a kontrollmodellel. 2008-ban ezekben a tagállamokban szedték be az Unió hagyományos saját forrásainak több mint 60%-át, emellett pedig ezek az országok jelentős mértékben alkalmaztak egyszerűsített eljárást a behozatali nyilatkozatoknál [4].

18. Az ezekben a tagállamokban alkalmazott kontrollstratégiák minőségét és a ténylegesen alkalmazott kontrollokat a kérdőívekre adott válaszok fényében, valamint összesen 157 gazdálkodói dokumentáció helyszíni és folyamatkövetéses vizsgálata során szerzett bizonyítékok révén értékelték.

1. grafikon

Az ellenőrzött tagállamok és azok jelentősége 2008-ban a hagyományos saját források beszedése szempontjából

+++++ TIFF +++++

19. Egy 2007-ben végzett ellenőrzés során a Számvevőszék több tagállamban is hiányosságokat állapított meg az egyszerűsített eljárások esetében, és arra mutatott rá, hogy különösen akkor magas a hibakockázat, ha a gazdálkodók vámkedvezményt [5] igényelnek, illetve ha közös kereskedelempolitikai intézkedések [6] hatálya alá tartozó árut importálnak.

20. A felkeresett tagállamokban véletlenszerűen kiválasztott 967, a 2005-től 2008-ig tartó időszakra vonatkozó vámáru-nyilatkozat jogszerűségi és szabályszerűségi ellenőrzésének célja az volt, hogy megállapítsák, az ezekben a tagállamokban alkalmazott kontrollok megakadályozták-e a hagyományos saját források kelleténél alacsonyabb összegű befizetését, valamint a közös kereskedelempolitikának nem megfelelő behozatalt.

Észrevételek

Alaposan végiggondolt, nemzetközi szakmai ajánlásokat is figyelembe vevő koncepciót dolgozott-e ki a Bizottság az egyszerűsített eljárások kontrolljához? Monitorozta-e az egyszerűsített eljárások helyes alkalmazását és azok kontrollmechanizmusait?

21. Az egyszerűsített eljárások régi keletűek, hiszen a Vámkódex [7] már 1992-ben kodifikálta őket. A Számvevőszék felmérte, hogy a Bizottság milyen mértékben dolgozott ki egységes normákat az egyszerűsített eljárások kontrolljához, és hogyan monitorozta azok tényleges végrehajtását.

Az eredeti szabályozási keretek nem voltak megfelelőek, de azokat 2009 elejétől kezdve továbbfejlesztették

22. Az engedélyezett gazdálkodó (AEO) fogalmának uniós bevezetésére 2008-ban került sor. Az engedélyezett gazdálkodó számára az egyszerűsített eljárások egyfajta kedvezményt jelentenek, ezért az AEO státusz odaítélését külön feltételekhez és kritériumokhoz kötik. [8]

23. Annak érdekében, hogy az AEO státusz feltételeit és kritériumait az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárást, illetve a helyi vámkezelési eljárást alkalmazó gazdálkodók feltételeivel harmonizálják, egy bizottsági rendelet [9] 2009. január 1-jével most először vezetett be olyan külön kontrollokat, amelyeket e két utóbbi eljárás vámhatósági engedélyezése előtt kell elvégezni. A rendelet arra is kötelezte a tagállamokat, hogy 2011. január 1-jéig számítógépesítsék az egyszerűsített eljárásokat.

24. A Bizottság az egyszerűsített eljárások egységes engedélyezésével kapcsolatban átfogó iránymutatásokat is kidolgozott [10]. Az ilyen engedélyezés lehetővé teszi a gazdálkodó számára, hogy akkor is az engedélyező tagállam vámigazgatási szerveinél végezze a vámalakiságokat, ha a behozatal esetleg más tagállamba irányul. A 2008. év folyamán a Bizottság kiterjesztette ezen iránymutatások fogalmainak alkalmazandóságát az egyszerűsített eljárások nemzeti szintű engedélyezésére is, vagyis azokra az esetekre, amikor a behozatal és a vámalakiságok ugyanabban a tagállamban történnek, mivel a két engedélyezés feltétel- és kritériumrendszere megegyezik.

25. A szabályozási keretek jelenleg javarészt megegyeznek az egyszerűsített eljárásokra vonatkozó számvevőszéki kontrollmodellel, és figyelembe veszik az ilyen kontrollokra nézve nemzetközileg elfogadott standardokat [11] is.

26. A bizottsági iránymutatás azonban nem tér ki konkrétan az alábbiakra:

- kockázatelemzési módszertan – mint például az AEO compact modell [12] – alkalmazása az engedélyezés előtti ellenőrzések során;

- bizonyos minimális számú ellenőrzés elvégzése a kiadás előtt;

- a kiegészítő árunyilatkozatok és az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatok/nyilvántartási tételek automatizált egyeztetése (amely garantálja előbbi teljességét), és az ebből származó előnyök;

- annak előnyös volta, hogy intézkedésekkel (mérésekkel) bizonyosodjanak meg pl. a gazdálkodók szabálykövetéséről.

Az automatizált kockázatelemzés kötelezővé tétele még nem történt meg

27. A 648/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [13] bevezette azt a kötelezettséget, hogy a vámellenőrzés automatizált adatfeldolgozó technikákkal támogatott kockázatelemzésen alapuljon; a Bizottság pedig az egész Unióra kiterjedő érvénnyel ki is dolgozta a számítógépes Közös kockázatkezelési keretrendszert (CRMF) [14].

28. Biztonsági okokból prioritást kapott, hogy az egységes kockázatelemzési kritériumokat (kockázati profilokat) elsősorban ott alkalmazzák, ahol az áruk az Unióba először lépnek be. A hagyományos saját forrásokra vagy a közös kereskedelempolitikára vonatkozóan eddig nem dolgoztak ki uniós szinten ilyen profilokat.

29. Ráadásul mivel az egyszerűsített eljárásokat 2010 végéig még manuálisan is szabad végezni, bármilyen (akár nemzeti, akár uniós szintű) automatizált kockázati profil alkalmazása csak a számítógépesítés fokától függ, illetve attól, hogy az adott tagállam csakugyan úgy dönt-e, hogy automatizált kockázatelemzést végez az egyszerűsített eljárásokra nézve. Ebből következően a fenti időpontig nem lesz lehetséges közös koncepciót alkalmazni az egyszerűsített eljárásokból következő (a hagyományos saját forrásokra vagy másra vonatkozó) kockázatok kezelésében.

30. Ezenkívül egyes tagállamok vámhatóságainál a helyi vámkezelési eljárás során megengedett gyakorlat olyan, hogy lehetetlen az árukiadás előtt kockázatelemzést vagy ellenőrzéseket végezni. Ezek a tagállamok rugalmasan értelmezik az uniós vámjogszabályokat, amelyek egyébként ezt a gyakorlatot csak kivételes körülmények között engedik meg (lásd: 46. bekezdés).

31. A Bizottság nem előzte meg kellő iránymutatással ezt az indokolatlan és túlzó gyakorlatot, amely még akkor is akadályozza az automatizált kockázatelemzés alkalmazását, amikor az egyszerűsített eljárások teljes számítógépesítése már befejeződött.

Az utólagos ellenőrzésekhez adott útmutatás még nem teljes körű

32. Az uniós vámjogszabályok korszerűsítéséhez kötődően a Bizottság – a kereskedelem megkönnyítését elősegítendő – csökkentette az árukiadás előtti vámellenőrzéseket, azzal, hogy ezt kockázatalapú és közös koncepción alapuló, fokozott – elsősorban esemény utáni – vámellenőrzéssel ellensúlyozza.

33. Az utólagos ellenőrzések egységesítésére a Bizottság 2007-ben kiadta a Vámellenőrzési Útmutatót (Customs audit guide) [15], amely minden vámeljárást tárgyal. Ez az útmutató nem veszi figyelembe a hagyományos saját források elévülés miatti veszteségének [16] kockázatát, az ellenőrzési módszertani rész pedig nem tér ki olyan kulcsfontosságú témákra, mint a kockázatelemzési eszközök, a mintavételi módszerek és az ellenőrzési kockázatok.

Kifejezetten az egyszerűsített eljárásokra irányuló bizottsági vizsgálatokra először 2008-ban került sor

34. A TAXUD Főigazgatóság feladata annak biztosítása, hogy az uniós vámjogszabályokat egységesen alkalmazzák, vagyis hogy a tagállamok vámigazgatási szervei szinte egy közös szervként működjenek. A Költségvetési Főigazgatóság végzi a hagyományos saját forrásokra vonatkozó vizsgálatokat, melyek során az alkalmazandó vámjogszabályoknak való megfelelést is vizsgálja.

35. A Számvevőszék 2007-ben több tagállamban hiányosságokat talált az egyszerűsített eljárások működésének terén [17]; ezután határozott úgy, hogy elvégzi ezt a teljes körű ellenőrzést.

36. A Költségvetési Főigazgatóság először 2008-ban választotta külön ellenőrzési témájául az egyszerűsített eljárásokat. A megvizsgált hét tagállamban különböző hiányosságokra derült fény (ld. 1. táblázat).

37. A TAXUD Főigazgatóság 2006-ban vezetett be az uniós vámjogszabályok egységes alkalmazására vonatkozó monitoringfunkciót. Az egyszerűsített eljárások egyes elemeinek monitoringját a 2009-es és 2010-es monitoringprogramjába is beillesztette.

38. Az, hogy a megfelelő kontroll-keretrendszer alkalmazásának kötelezettségét csupán 2009-ben vezették be; hogy nincs egységes és automatizált kockázatelemzés a hagyományos saját forrásokkal és a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos szempontok árukiadás előtti ellenőrzéseinél; valamint hogy az utólagos ellenőrzésére vonatkozó iránymutatások hiányosak növeli annak valószínűségét, hogy az egyszerűsített eljárások alkalmazásával kapcsolatos kockázatok be is következnek.

1. táblázat

Áttekintés a Költségvetési Főigazgatóság 2008-as vizsgálati eredményeiről az egyszerűsített eljárásokra vonatkozóan

| Tagállamok |

Hiányosságok | DE | IE | ES | FR | PL | FI | UK |

Engedélyezési folyamat | | | | | | | |

Kiadás előtti ellenőrzés | | | | | | | |

Kockázatelemzés alkalmazása | | | | | | | |

Egyszerűsítő gyakorlati megoldások | | | | | | | |

Utólagos kontrollok/ellenőrzések | | | | | | | |

Alaposan végiggondolt és egységes koncepción alapul-e az egyszerűsített eljárások kontrollja a tagállamokban? Eredményesek-e ezek a kontrollok?

39. A Számvevőszék kilenc tagállamban vizsgálta felül az ellenőrzés és kontroll terén alkalmazott módszereket, és ezeket egybevetette a saját kontrollmodelljével. Ehhez 157 gazdálkodói dokumentáció áttekintésére került sor. A Számvevőszék ezenkívül vámáru-nyilatkozatokból vett minta segítségével is mérte a kontrollok eredményességét. Ezzel kapcsolatban összesen 967 nyilatkozat vizsgálatára került sor.

Az egyes tagállamok saját koncepciójuk szerint jártak el, így minden szakaszban adódtak kontrollkülönbségek

40. Az egyszerűsített eljárásokra vonatkozóan mindegyik tagállamban voltak érvényes nemzeti szintű utasítások, és az idevágó kontrollok tekintetében mindegyik saját módszereket követett. Az egyes tagállamokban az egyszerűsített eljárások különböző feldolgozási szakaszaiban (engedélyezés előtt, feldolgozás alatt, illetve utólag) elvégzett kontrollok minőségileg és mennyiségileg eltértek egymástól. A III. melléklet minden ellenőrzött tagállam tekintetében minőségi és mennyiségi áttekintést ad, az egyes kontrollmodell-standardok figyelembevételével.

Az engedélyezés előtti kontroll szakasza

Az engedélyezés előtti ellenőrzésekre legjobb koncepciója a holland vámhatóságoknak volt, ám azt nem tudták bizonyítani, hogy azt a gyakorlatba is átültették volna

41. Az egyszerűsített eljárások alkalmazására jogosult gazdálkodók gyorsított, az árukiadás előtt kevesebb ellenőrzéssel járó vámkezelési eljárást vehetnek igénybe. Ilyen könnyítést azonban csak megbízható gazdálkodók [18] számára kellene engedélyezni. Megbízhatóságukat az engedélyezés előtti alapos ellenőrzéssel kell kivizsgálni, értékelve többek között a gazdálkodó tevékenységével járó kockázatokat, és ajánlást téve arra, hogy milyen gyakran és milyen intenzitással kell felülvizsgálni a gazdálkodó tevékenységét (kontrollterv) az engedély megadása után.

42. A kilenc ellenőrzött tagállam közül Hollandiának volt a legjobb, a Számvevőszék kontrollmodelljének mindenben megfelelő koncepciója az engedélyezés előtti ellenőrzésekre. Annak azonban kevés nyomát lelte a Számvevőszék, hogy a holland vámhatóságok ezt a gyakorlatba is átültették volna. A többi ellenőrzött tagállamban alkalmazott módszerek gyakran elégtelennek bizonyultak.

43. Ráadásul a tagállamok nem tudták mindig bizonyítani, hogy az engedélyek megadása előtt csakugyan végeztek ellenőrzést a gazdálkodók belső kontrollmechanizmusaira és igazgatási/adminisztrációs rendszerére nézve. Az ellenőrzési jegyzőkönyveket gyakran nem lehetett összefüggésbe hozni a Számvevőszék által felülvizsgált engedélyezésekkel. Az engedélyezés előtti ellenőrzésekről csak a belga vámhatóságok tudtak rendszerszerűen kielégítő bizonyítékkal szolgálni. Kevés bizonyíték utalt arra, hogy valóban sor került a gazdálkodókra vonatkozó kockázatelemzésre és az ellenőrzési tervek kidolgozására.

44. A 2. táblázat részletesebben bemutatja az engedélyezés előtti ellenőrzésekre vonatkozó számvevőszéki megállapításokat.

2. táblázat

Az engedélyezés előtti ellenőrzések értékelése

Megjegyzés: kielégítő; részben kielégítő; nem kielégítő.

Írország esetében az engedélyezés előtti ellenőrzésekkel kapcsolatos szempontokat nem vizsgálták.

A kontrollmodell normái | BE | FR | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Megvizsgált gazdálkodói dokumentációk száma | 17 | 20 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Ellenőrzés megtörtént/ellenőrzési jegyzőkönyv rendelkezésre áll | | | | | | | | |

Igazgatási/adminisztrációs rendszer és a belső kontrollok értékelése megtörtént | | | | | | | | |

A számvitel/a rendszerek (a számítógépes rendszer is) ellenőrzése megtörtént | | | | | | | | |

Súlyos szabálysértések fennállásának ellenőrzése | | | | | | | | |

Fizetőképesség ellenőrzése megtörtént | | | | | | | | |

A gazdálkodóra vonatkozó kockázatelemzést elvégezték | | | | | | | | |

Kontrollokra vonatkozó ajánlások (terv) | | | | | | | | |

Megbízhatóságot növelő elemek (pl. továbbképzés) | | | | | | | | |

Feldolgozás alatti és kiadás előtti kontrollok

Az egyszerűsített eljárás túlzott alkalmazása a helyi vámkezelési eljárás során

45. Az egyszerűsített eljárás során értelemszerűen kevés a kontroll a kiadás előtt. A Számvevőszék véleménye szerint azonban ebben a szakaszban is szükség van minimális számú – automatizált kockázatelemzésen alapuló – ellenőrzésre, mert fenn kell tartani egy bizonytalansági tényezőt a gazdálkodók számára, fel kell tárni a közös kereskedelempolitikai szabályokkal ellentétes behozatalt, és el kell kerülni a hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos elégtelen befizetéseket.

46. Az uniós vámjogszabályok értelmében a gazdálkodóknak vagy vám elé kell állítaniuk árujukat, vagy értesíteniük kell a vámhatóságot arról, hogy azt szabad forgalomba szándékoznak bocsátani. Ez az egyszerűsített eljárások esetében is így van. A helyi vámkezelési eljárás során azonban kivételes és indokolt esetben [19] a vámhatóságok engedélyezhetnek "szuper-egyszerűsítést" is (felmentést adnak az értesítési kötelezettség alól): ekkor a gazdálkodónak nem kell a vámhatóságot külön értesítenie minden egyes szállítmányról, illetve azon szándékáról, hogy azt szabad forgalomba bocsátja (ld. 30. bekezdés).

47. A kilenc ellenőrzött tagállamból ötben a helyi vámkezelési eljárást igénybe vevő gazdálkodók rendszeresen megkapják a "szuper-egyszerűsítést" is (azaz felmentést kapnak az értesítési kötelezettség alól) [20], pedig a jogszabályok ilyen egyszerűsítést csak bizonyos különleges körülmények között tesznek lehetővé. A Bizottság 2008-ban Németországban, Spanyolországban és Finnországban állapított meg ilyen gyakorlatot (vö. 1. táblázat).

48. Egyes tagállamok jelezték: a "szuper-egyszerűsítés" ideiglenesen akár fel is függeszthető, hogy a vámhatóságok ellenőrizhessék az árukat, azt azonban nem tudták bizonyítani, hogy ilyen felfüggesztéssel csakugyan szoktak élni. Leszögezhető tehát, hogy ezekben a tagállamokban a helyi vámkezelési eljárás során a kiadás előtt ellenőrzésre alig vagy egyáltalán nem került sor.

Kevés automatizált kockázatelemzésre kerül sor a hagyományos saját forrásokkal és a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos szempontok árukiadás előtti ellenőrzéseinél

49. 2007. január 1. óta jogszabályi kötelezettség a kockázatelemzés alkalmazása a vámellenőrzésnél; az Unió pénzügyi és kereskedelempolitikai érdekeinek megfelelő védelme csak úgy lehetséges, ha az automatizált kockázati profilokat integrálják a vámáru-nyilatkozatok feldolgozásába.

50. Az összes tagállam közül azonban csak Franciaországról és Szlovéniáról mondható el, hogy valamennyi egyszerűsített eljárásnak részét képezték a hagyományos saját forrásokkal és a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos szempontokat figyelembe vevő automatizált kockázati profilok. Svédországban és Hollandiában ezek a profilok csak az SDP-re nézve voltak meg.

51. Ahol a kiadás előtti ellenőrzésekkel kapcsolatban kockázati vonatkozású kérdések merültek fel, ott azokat rendszerint megfelelően nyilvántartották, nyomon követték és visszajelezték a kockázatkezelési rendszer számára. Belgiumban azonban – elsősorban központi szinten mutatkozó – hiányosságokra derült fény a kockázati információ áramlását illetően.

52. A 3. táblázat részletesebben bemutatja az ellenőrzött tagállamok kiadás előtti ellenőrzéseire vonatkozó számvevőszéki megállapításokat.

3. táblázat

A kiadás előtti ellenőrzések értékelése

Megjegyzés: kielégítő; részben kielégítő; nem kielégítő.

A kontrollmodell normái | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Megvizsgált gazdálkodói dokumentációk száma | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

"Szuper-egyszerűsítés" (felmentés az értesítési kötelezettség alól) a helyi vámkezelési eljárás során | | | | | | | | | |

A hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos minimális számú ellenőrzés | | | | | | | | | |

A hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos automatizált kockázati profilok | | | | | | | | | |

Automatizált véletlenszerű ellenőrzések | | | | | | | | | |

Visszacsatolás a kockázatkezeléshez | | | | | | | | | |

Feldolgozás alatti ellenőrzések – a kiegészítő vámáru-nyilatkozatok ellenőrzései

53. Az egyszerűsített eljárásokkal élő gazdálkodóknak rendszeres időközönként véglegesíteniük kell a vámáru-nyilatkozataikat, és e célból részletes kiegészítő nyilatkozatot kell benyújtaniuk. A vámhatóságoknak automatizált kockázatelemzéssel kellene mintát venniük a tranzakciókból, hogy azokon ellenőrzéseket végezzenek. Ezen ellenőrzések során a vonatkozó kereskedelmi okmányokat (számlákat, tanúsítványokat, engedélyeket stb.) is meg kellene vizsgálni, feltárandó a hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos elégtelen befizetéseket, illetve a közös kereskedelempolitika által előírt alapvető okmányok nélkül történt behozatalt, és szükség esetén azonnali orvosló intézkedéseket kellene hozni.

Szlovénia példaértékűen végzi a kiegészítő vámáru-nyilatkozatok ellenőrzéseit

54. A Számvevőszék megállapítása szerint valamennyi ellenőrzött tagállamban elektronikus úton nyújtják be a kiegészítő vámáru-nyilatkozatokat. Hat országban [21] azonban alig vagy egyáltalán nem került sor a vámokmányok áttekintésére, a hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos automatizált kockázatelemzést pedig ebben a szakaszban csak négy tagállamban [22] végeztek.

55. Módszeresen egyeztetni kellene az egyszerűsített tranzakciókat (vagyis az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárást, SDP, és helyi vámkezelési eljárás esetén a gazdálkodói nyilvántartások tételeit) a kiegészítő vámáru-nyilatkozatokkal, hogy meggyőződhessenek ez utóbbiak teljességéről és pontosságáról. Ezt az egyeztetést lehetőleg mindig automatizáltan kellene végezni, és ha eltérés mutatkozik, azt intézkedésnek kellene követnie.

56. Franciaország és Szlovénia olyan mértékben számítógépesítette az egyszerűsített eljárásokat kezelő adatfeldolgozó rendszereit, hogy azok valamennyi egyszerűsített eljárás esetében lehetővé teszik az automatizált egyeztetést. Egyes tagállamok [23] csak az SDP vonatkozásában végeztek automatizált egyeztetést, ill. alkalmanként manuális egyeztetést végeztek. A 4. táblázat részletesebben bemutatja az ellenőrzött tagállamok tekintetében a kiegészítő vámáru-nyilatkozatok ellenőrzéseire vonatkozó megállapításokat.

4. táblázat

A kiegészítő vámáru-nyilatkozatok ellenőrzéseinek értékelése

Megjegyzés: kielégítő; részben kielégítő; nem kielégítő; N/A: nem alkalmazható.

A kontrollmodell normái | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Megvizsgált gazdálkodói dokumentációk száma | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Számítógépesített kiegészítő vámáru-nyilatkozatok | | | | | | | | | |

Tételes okmányellenőrzések | | | | | | | | | |

A hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos automatizált kockázati profilok | | | | | | | | | |

Automatizált véletlenszerű ellenőrzések | | | | | | | | | |

Automatizált egyeztetés | N/A | | | N/A | N/A | | | | |

Szisztematikus manuális egyeztetés | | N/A | | | | | N/A | | |

Visszacsatolás a kockázatkezeléshez | | | | | | | | | |

Utólagos ellenőrzések

57. Az egyszerűsített eljárások jellegéből adódik, hogy a feldolgozás folyamatába kevés kontroll van beépítve, és ha egy gazdálkodó már megkapta az engedélyt, akkor a vámhatóságok feltételezik, hogy pontos információkat adott meg. E feltételezés megalapozottságáról csak úgy lehet eredményesen ésszerű bizonyosságot szerezni, ha kellő gyakorisággal jól megtervezett, alapos utólagos ellenőrzéseket végeznek. Ezek az ellenőrzések irányuljanak mind a gazdálkodó rendszereire (belső kontroll, informatika, számvitel), mind a tranzakciókból vett mintára, így az alapul szolgáló számviteli bizonylatokra is. Az ilyen ellenőrzések vegyék figyelembe a gazdálkodó tevékenységének vámügyi kockázatait, különösen azt a kockázatot, hogy elévülés miatt egy idő után nem lehet beszedni a vámokat.

58. A tagállami vámhatóságok nem gyakran fordultak a bizottsági Vámellenőrzési Útmutatóhoz, inkább saját módszereiket alkalmazták. Törekedtek ugyan az ellenőrzések módszertani összhangjára, például úgy, hogy egységes ellenőrzési listákat, jegyzőkönyvi sablonokat és gazdálkodói kockázat-besorolási sablonokat használtak, ám az egyes vámellenőrők egyedi megközelítést alkalmaztak, a megvizsgált gazdálkodói dokumentációkban pedig ellentmondások vagy hiányok mutatkoztak.

59. Átfogó kontrollcélokat megfogalmazó regionális vagy országos kontrollterveket a tagállamok általában kidolgoztak. A Számvevőszék azonban ritkán lelte nyomát annak, hogy a mintájába bekerült gazdálkodókra vonatkozóan az engedélyezési folyamat során végzett kockázatelemzés eredményeképpen sor került volna ajánlás megfogalmazására az elvégzendő ellenőrzések gyakoriságát vagy természetét illetően.

Nem voltak elég gyakoriak az utólagos ellenőrzések

60. A kilenc felkeresett tagállamból hétben az utólagos ellenőrzés során megfelelően magas számban tekintettek át tranzakciókat, illetve a gazdálkodók kereskedelmi könyvelését, ám az ellenőrzés csak Magyarországon volt elég gyakori ahhoz, hogy ésszerű bizonyosságot nyújtson a vámok el nem évülését illetően. Ilyen ellenőrzésekre különösen Svédországban és az Egyesült Királyságban került sor ritkán.

61. A kilenc ellenőrzött tagállamból négyben nem ellenőrizték utólag megfelelően a gazdálkodók rendszereit, így az informatikai rendszereket sem. A gazdálkodók teljesítményét csak Hollandiában és az Egyesült Királyságban kísérik figyelemmel strukturált módon (szabálykövetési mérés). Az 5. táblázat részletesebben bemutatja az utólagos ellenőrzésekre vonatkozó számvevőszéki megállapításokat.

62. Az ellenőrzött tagállamok közül a legtöbb esetében nincs megfelelő bizonyosság arra nézve, hogy az egyszerűsített eljárásokat eredményesen kontrollálják, mivel kiforratlan ellenőrzési módszereket alkalmaznak, hiányos a tervezés, és – különösen – nem elég gyakori és nem elég alapos az ezeket az eljárásokat alkalmazó gazdálkodók utólagos ellenőrzése. Ez megnöveli annak a kockázatát, hogy egyes vámösszegek nem folynak be az uniós költségvetésbe, illetve hogy a behozatal során nem tartják be a közös kereskedelempolitikai intézkedésekből eredő kötelezettségeket.

5. táblázat

Az utólagos ellenőrzések értékelése

Megjegyzés: kielégítő; részben kielégítő; nem kielégítő.

A kontrollmodell normái | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Megvizsgált gazdálkodói dokumentációk száma | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Megbízható/koherens ellenőrzési módszerek | | | | | | | | | |

Számítógépes rendszerekre is kiterjedő rendszerellenőrzés | | | | | | | | | |

A feltételek tartós fennállására vonatkozó ellenőrzések | | | | | | | | | |

Tranzakciók/könyvelés ellenőrzése | | | | | | | | | |

Elégséges ellenőrzés-gyakoriság | | | | | | | | | |

Az utóbbi három évben nem ellenőrzött gazdálkodók százalékos aránya | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Az ellenőrzési jegyzőkönyvek megállapításainak hasznosulása | | | | | | | | | |

Eredménytelen tagállami kontrollmechanizmusok

63. A Számvevőszék vámáru-nyilatkozatokból vett minta segítségével mérte a kontrollmechanizmusok eredményességét. A IV. mellékletben látható, hogy országonként hány vámáru-nyilatkozatot ellenőrzött és hány hibát talált.

64. A mintát két kategóriára bontottuk: az egyikbe csak friss (2008-nál nem korábbi) vámáru-nyilatkozatok kerültek, a jelenlegi kontrollmechanizmusok hibamegelőző képességét értékelendő; a másik minta régebbi (2006-os és korábbi) nyilatkozatokból állt, annak vizsgálatára, hogy az utólagos ellenőrzések feltárták és kijavították-e a hibákat.

A kontrollmechanizmusok eredményessége a 2008-as mintában

65. A 2008-as évet illetően az érintett tagállam valamennyi vámhivatalából származó adatokból két különböző alapsokaságot választottunk ki:

a) a pénzügyi mintát: tagállamonként kb. 30 vámáru-nyilatkozat a hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos szempontok ellenőrzésére – vagyis hogy helyesen alkalmazták-e a vámkedvezményt a bizonyító erejű okmányok (pl. származási bizonyítvány) alapján;

b) a nem pénzügyi mintát: tagállamonként kb. 60 vámáru-nyilatkozat a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos szempontok ellenőrzésére – az importengedélyek (textilágazat) és a felügyeleti okmányok (öntöttvas- és acélágazat) megléte és megfelelő kezelése.

A 2008-as pénzügyi minta eredményei

66. A kilenc ellenőrzött tagállamból négyben legalább 10%-os hibagyakoriságra [24] derült fény (lásd: 2. grafikon).

67. A gazdálkodóknak kötelező megőrizniük a vonatkozó vámokmányokat arra az esetre, ha a vámhatóságok utólagos ellenőrzést akarnának végezni. Erről a kötelezettségükről a gazdálkodókat az engedélyezési folyamat során tájékoztatják. A Svédországban (19%) és Írországban (40%) tapasztalt nagy hibagyakoriságot elsősorban az okozta, hogy a szükséges okmányok vagy nem léteztek, vagy nem lehetett megtalálni őket.

A 2008-as nem pénzügyi minta eredményei

68. Az engedélyeket és a felügyeleti okmányokat rögzített árumennyiségre vonatkozóan bocsátják ki. Annak garantálása érdekében, hogy az uniós piacon érvényes okmány nélkül ne lehessen árut forgalomba hozni, a mennyiségeket fel kell tüntetni az engedélyen és azt a vámhatóságnak igazolnia kell minden egyes behozatal esetében az áru kiadásakor.

2. grafikon

Hibagyakoriság (%) a 2008-as pénzügyi mintában

+++++ TIFF +++++

69. Mindössze Svédország és az Egyesült Királyság rendelkezett az engedélyek leírására szolgáló informatikai alapú rendszerrel. Az egyesült királyságbeli gazdálkodók azonban könnyen megsérthették az érvényes engedélyhez kötődő adatok bevitelére vonatkozó kötelezettségüket és azt, hogy a mennyiségeket az áruk kiadásának időpontjában rögzítsék.

70. Svédország és Olaszország kivételével valamennyi tagállam rendszeresen néhány nappal a tényleges behozatalt követően, vagy az azt követő hónap során írta le a megfelelő mennyiségeket, általában a kiegészítő árunyilatkozat benyújtásakor.

71. 426 tranzakcióból 34 esetében (8%) a leírás hónapokkal az áruk kiadása után történt meg, vagy annak vámhatóságok általi igazolására soha sem került sor. További 31 esetben (7%) az importengedélyek/felügyeleti okmányok nem voltak érvényesek vagy nem a ténylegesen behozott árukra vonatkoztak. Sőt, 58 tranzakció esetében (14%) a tagállamok nem tudták bizonyítani, hogy egyáltalán léteztek-e ilyen okmányok a kiadás időpontjában. Ezeket az eseteket foglalja össze a 3. grafikon [25].

3. grafikon

Hibagyakoriság (%) a 2008-as nem pénzügyi mintában

+++++ TIFF +++++

72. Míg a pénzügyi mintában előforduló hibákat utólag még korrigálni lehet a vámok beszedésével – amennyiben a hibákat a vámösszeg elévülése előtt tárják fel –, addig a nem pénzügyi mintában az uniós termelők érdekei már akkor sérülnek, amikor megtörténik a szükséges dokumentumok nélküli behozatal.

Az utólagos ellenőrzések eredményessége

73. Egy tagállamonként körülbelül 30 darab 2006-os [26] nyilatkozatot tartalmazó minta került kiválasztásra a hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos szempontok, azaz a kedvezményes vámtétel helyes alkalmazásának ellenőrzésére és annak vizsgálatára, hogy a feltárt hibákat korrigálták-e a vámhatóságok.

74. A kilenc ellenőrzött tagállam közül hat esetében [27] a Számvevőszék nagy hibagyakoriságot állapított meg. Ezek a tagállamok nem tudták bizonyítani, hogy a későbbiekben korrigálták-e ezeket a hibákat utólagos ellenőrzések révén. Valamennyi hibának volt pénzügyi kihatása, és azok a hagyományos saját források alacsony befizetéseihez vezettek. Az ellenőrzött 274 nyilatkozatban 49 hibát találtak; ezek 558000 EUR vámbevétel-kiesést jelentettek. Az összegek elévültek, így azokat már nem lehet behajtani, véglegesen elvesztek az uniós költségvetés számára.

75. Az, hogy e közül a hat tagállam közül ötben [28] a gazdálkodók még hónapokkal később sem tudták benyújtani a kért vámokmányokat, azt jelenti, hogy ezek a gazdálkodók nem tartották be az engedélyezés keretében vállalt kötelezettségeiket. Az ilyen gazdálkodók megbízhatatlanok és hanyagságukkal kockázatot jelentenek a hagyományos saját források és az uniós termelők számára. Nem lenne szabad engedélyezni számukra az egyszerűsített eljárások alkalmazását.

76. Abban a három tagállamban [29], ahol elfogadható gyakorisággal végeznek utólagos ellenőrzéseket (lásd: 5. táblázat), a számvevőszéki ellenőrök által megvizsgált nyilatkozatok közül egyik sem volt hibás.

77. A 4. grafikon a 2006-os mintában megfigyelt teljes hibagyakoriságot és az alapvető okmányok hiányához kapcsolódó esetek arányát mutatja be.

78. E megállapítások kapcsán felmerül a kétség, hogy – különösen az ellenőrzött kilenc tagállam közül hat esetében – eredményesek-e az egyszerűsített eljárással történő behozatalra vonatkozó kontrollmechanizmusok, azaz meg tudják-e előzni az uniós költségvetés bevételkiesését és az uniós termelők érdekeinek sérelmét.

4. grafikon

Hibagyakoriság (%) a 2006-os pénzügyi mintában

+++++ TIFF +++++

Következtetések és ajánlások

79. A számvevőszéki ellenőrzés azt mutatta, hogy az egyszerűsített eljárások kontrollja az ellenőrzött tagállamok többségében még nem eredményes. Emiatt nem állítható ésszerű bizonyossággal, hogy a hagyományos saját források beszedése rendben folyik, illetve hogy a gazdálkodók eleget tesznek a közös kereskedelempolitikából eredő kötelezettségeiknek.

80. A Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a 2009-től hatályos keretrendszer az Európai Unióban mindenütt eredményesen működjön.

Alaposan végiggondolt koncepciót dolgozott-e ki a Bizottság az egyszerűsített eljárások kontrolljához? Monitorozta-e a Bizottság az egyszerűsített eljárások helyes alkalmazását és azok kontrollmechanizmusait?

81. Az egyszerűsített eljárások kontrollmechanizmusaira vonatkozóan a Bizottság alaposan végiggondolt koncepciót dolgozott ki, és bevezette az átfogó iránymutatások által támogatott szabályozási keretrendszert – de mindezt nem 2008 vége előtt tette meg. Bizonyos aspektusok – mint pl. a kockázatelemzés alkalmazása, vagy a feldolgozás alatti kontrollok – tökéletesítésre szorulnak (lásd: 22–26. bekezdés).

82. Mivel az egyszerűsített eljárások 2010 végéig manuálisan alkalmazhatók, a hagyományos saját forrásokkal, illetve a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos szempontokat figyelembe vevő uniós szintű automatizált kockázatelemzés bevezetése csak ekkortól lesz kötelező. Emellett a tagállamok a helyi vámkezelési eljárás keretében gyakran engedélyeznek olyan gyakorlatot, amely megakadályozza az automatizált kockázatelemzés alkalmazását a kiadás előtt (lásd: 27–31. bekezdés).

83. Az utólagos vámellenőrzésekre vonatkozó iránymutatások jelenleg még nem teljes körűek és a Bizottság kifejezetten az egyszerűsített importvámeljárásokra irányuló vizsgálatokat 2008-ig még nem kezdett el. Egyéb monitoringtevékenységek is csak a közelmúltban kezdődtek (lásd: 32–38. bekezdés).

84. A Bizottság:

- a Számvevőszék kontrollmodelljét alapul véve tökéletesítse a meglévő szabályozási keretrendszert és az egyszerűsített eljárásokra vonatkozó iránymutatásokat,

- monitorozza a keretrendszer és az iránymutatások tagállami alkalmazását,

- alakítson ki uniós profilokat a hagyományos saját források és a közös kereskedelempolitika számára, és foglalja bele azokat a közös kockázatkezelési keretrendszerbe,

- egészítse ki az utólagos ellenőrzésekre vonatkozó iránymutatásokat, és

- vegye figyelembe a Számvevőszék megállapításait, amikor a vámeljárások további egyszerűsítéseit mérlegeli.

Alaposan végiggondolt és egységes koncepción alapul-e az egyszerűsített eljárások kontrollja a tagállamokban? Eredményesek-e ezek a kontrollok?

85. A tagállamok az egyszerűsített eljárások különböző szakaszaira irányuló kontrollok, illetve ellenőrzések tekintetében – pl. az engedélyezések előtt vagy utólagosan – nem alkalmaztak egységes koncepciót, és az ezekre a kontrollokra/ellenőrzésekre alkalmazott módszerek gyakran kívánni valót hagytak maguk után. A számvevőszéki ellenőrzés azt mutatta, hogy a kontroll-, illetve ellenőrzési mechanizmusok gyakran eredménytelenek voltak és a tagállamok nem mindig követték a Bizottság útmutatásait (lásd: 40. bekezdés).

86. A vizsgálatunk által rosszul elvégzettnek, illetve rosszul dokumentáltnak talált engedélyezés előtti ellenőrzések jelentős száma növeli annak kockázatát, hogy megbízhatatlan gazdálkodók is alkalmazhatják az egyszerűsített eljárásokat (lásd: 41–44. bekezdés).

87. Az áruk kiadását megelőző egyszerűsített eljárások feldolgozása alatti ellenőrzésekre eltérő koncepciókat alkalmaztak, melyek színvonala gyakran gyenge volt (lásd: 45–46. bekezdés):

- A "szuper-egyszerűsítések" (felmentés az értesítési kötelezettség alól) gyakori és indokolatlan igénybe vétele a helyi vámkezelési eljárás keretében, valamint az automatizált kockázati profilok általános hiánya megakadályozta a kiadás előtti ellenőrzéseket és növelte annak kockázatát, hogy a behozatal során nem tartják be a közös kereskedelempolitikai intézkedésekből eredő kötelezettségeket, illetve hogy bevételkiesés keletkezik a hagyományos saját forrásokban.

- Az, hogy kevés okmányellenőrzést végeztek a kiegészítő árunyilatkozatokra vonatkozóan, és különösen az a tény, hogy az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatokat/a gazdálkodói nyilvántartások tételeit nem egyeztették szisztematikusan a kiegészítő árunyilatkozatokkal, növelte ezeket a kockázatokat.

88. Az ellenőrzött kilenc tagállam közül hétben hiányos vagy részben hiányos ellenőrzési módszertant alkalmaztak, többek között gyenge volt a tervezés. Az ellenőrzött kilenc tagállam közül nyolcban az utólagos ellenőrzések gyakorisága nem vette kellőképpen figyelembe a vámok elévülésének kockázatát (lásd: 57–62. bekezdés).

89. A kiadás előtti és utáni ellenőrzések hiánya, és különösen a jó minőségű és kellő gyakorisággal végzett utólagos ellenőrzések hiánya fokozza a gazdálkodók hanyagságát. Ez pedig növeli a feltáratlanul maradó szabálytalanságok kockázatát, ami a hagyományos saját források bevételkieséséhez, vagy olyan behozatalhoz vezet, amelynek során nem tartják be a közös kereskedelempolitikából eredő kötelezettségeket (lásd: 45–62. bekezdés).

90. A vámáru-nyilatkozatokból vett mintákban előfordult hibák magas száma azt mutatja, hogy az egyszerűsített eljárások esetében (lásd: 63–78. bekezdés):

a) nem eredményesek a kiadás előtti ellenőrzések,

b) megbízható online informatikai rendszer hiányában nehéz monitorozni az engedélyeket vagy hasonló okmányokat igénylő áruk behozatalát,

c) sok gazdálkodó nem tartotta be azokat a kötelezettségeket, amelyeket az egyszerűsített eljárások alkalmazásának engedélyezése keretében vállalt, valamint

d) az ellenőrzött tagállamok többségében az utólagos ellenőrzések nem elég gyakoriak, és nem megfelelően előzték meg, illetve tárták fel a hibákat.

91. A Bizottság:

- a Számvevőszék által meghatározott kontrollmodellel összhangban ösztönözze a tagállamokat az egyszerűsített eljárásokra vonatkozóan nemrég kifejlesztett szabályozási keretrendszer haladéktalan bevezetésére, valamint az eljárás teljes terjedelmére kiterjedő egységes ellenőrzési koncepció alkalmazására,

- kritikus szemmel vizsgálja felül a tagállamok "szuper-egyszerűsítések" (felmentés az értesítési kötelezettség alól) engedélyezésére vonatkozó gyakorlatát és adjon ki útmutatót erről a kérdésről, különösen a kiadás előtti vámeljárás elvégzését igénylő áruk vonatkozásában,

- ösztönözze valamennyi tagállamot arra, hogy számítógépesítsék az egyszerűsített eljárások feldolgozását, ideértve az engedélyek és hasonló okmányok elektronikus kezelését (online leírás az engedélyezett kontingensből az áruk kiadásának időpontjában), valamint arra, hogy alkalmazzanak a hagyományos saját forrásokra és a közös kereskedelempolitikára is kiterjedő számítógépesített kockázati profilokat,

- szólítsa fel a tagállamokat arra, hogy javítsák a gazdálkodók képzését, annak érdekében, hogy jobban tudatosuljanak bennük az egyszerűsített eljárások alkalmazása során felmerülő kötelezettségeik és felelősségük, valamint

- mozdítsa elő a tagállamok közötti teljesítménymérést és referenciaértékek alkalmazását, így ösztönözve őket az egyszerűsített eljárások kontrollmechanizmusait felölelő szakmai gyakorlat tökéletesítésére.

Ezt a jelentést a Számvevőszék 2010. március 25-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

A Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 450/2008/EK rendelete (HL L 145., 2008.6.4., 1. o.).

[2] Többek között a közösségi vámügyi cselekvési program létrehozásáról (Vám 2013) szóló 2007. május 23-i 624/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozatnak megfelelően (HL L 154., 2007.6.14., 25. o.).

[3] Belgium, Franciaország, Olaszország, Magyarország, Hollandia, Szlovénia, Svédország és az Egyesült Királyság. Írországban az előtanulmány keretében, azaz az ellenőrzési modell véglegesítése előtt végeztek ellenőrzést. Mivel az ellenőrzési megközelítés összevethető volt, az eredmények a többi ellenőrzött tagállamra vonatkozó eredményekkel együtt jelennek meg.

[4] 2008-ban az egyszerűsített eljárás alá eső behozatal aránya az összes importhoz képest 26 és 93% között mozgott az ellenőrzött tagállamokban.

[5] Harmadik országokból importált áruk vámkötelesek (az uniós költségvetés saját forrásai). Bizonyos körülmények között a vámtétel preferenciális kereskedelmi megállapodások alapján csökkenthető azzal a feltétellel, hogy az importőr rendelkezik egyes meghatározott okmányokkal, pl. származási bizonyítványokkal.

[6] A közös kereskedelempolitikából eredően, az uniós gyártók érdekének védelmében bizonyos behozatali árukra, mint például a textilre vagy az acélra, külön felügyeleti intézkedések vonatkoznak. Ha a gazdálkodók bizonyos országokból ilyen árukat kívánnak importálni, a kiadáskor külön vámokmányokra, pl. behozatali engedélyre vagy felügyeleti okmányokra van szükség.

[7] A 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1992.10.19., 1. o.).

[8] A Bizottság az AEO státusz engedélyezésére vonatkozóan átfogó iránymutatásokat adott ki a tagállami vámhatóságok számára (vö. DOC TAXUD/2006/1450, 2007. június 29.).

[9] Az 1192/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 329., 2008.12.6., 1. o.).

[10] TAXUD/1284/2005.

[11] Többek között a felülvizsgált Kiotói Egyezményt, amelyhez az EK a 2003/231/EK tanácsi határozattal (HL L 86., 2003.4.3., 21. o.) csatlakozott, valamint az ahhoz kapcsolódó iránymutatást.

[12] TAXUD/2006/1452; Az AEO compact (Compliance Partnership Customs and Trade) modell egy módszertan, amely az igazgatási/adminisztrációs rendszer és a belsőkontroll-rendszer elemzése révén értékeli az adott gazdálkodó működésével kapcsolatos kockázatokat.

[13] HL L 117., 2005.5.4., 13. o.

[14] A CRMF főbb elemei már 2007 januárja óta működnek, biztonsági jellegű elemeit pedig 2009. július 1-jével tervezték működésbe helyezni, ám egyes tagállamok elégtelen számítógépesítési szintje miatt ezt a határidőt nem sikerült tartani, és 2010. év végére kellett kitolni.

[15] A Vámellenőrzési Útmutatót a "Vám 2007" program keretében dolgozták ki: ez a Bizottság és a tagállamok között egyeztetett iránymutatás az utólagos vámellenőrzések elvégzésének mikéntjét írja le. A 19 nyelvre lefordított Útmutatót eljuttatták a tagállamokba.

[16] Rendes körülmények között a vámösszeg beszedésére a behozatal megtörténte után három éven belül sor kell, hogy kerüljön (vö. 2913/92/EGK rendelet 221. cikkének (3) bekezdése.

[17] A DAS keretében 2007-ben ellenőrzött tagállamok: Bulgária, Dánia, Németország, Portugália, Románia, Spanyolország.

[18] Olyan gazdálkodók, akik megfelelnek az egyszerűsített vámeljárások alkalmazási feltételeinek, és megfelelően bizonyítani tudják, hogy ismerik ezzel kapcsolatos kötelezettségeiket.

[19] Vö. a CCIP 266. cikke 2. bekezdésének (b) albekezdése: "A vámhatóság, azzal a feltétellel, hogy ez nem befolyásolja az eljárások megfelelő lefolytatásának ellenőrzését: […]. (b) bizonyos különleges körülmények között, amennyiben a szóban forgó áruk jellege és az áruforgalom gyorsasága ezt indokolja, mentesítheti az engedélyest azon kötelezettség alól, hogy az áruk érkezéséről minden egyes alkalommal tájékoztassa az illetékes vámhivatalt […]". A módosított 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1993.10.11., 1. o.).

[20] Ezek az országok: az Egyesült Királyság, Hollandia, Magyarország, Svédország és Szlovénia.

[21] Ezek: Belgium, az Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Írország és Svédország.

[22] Ezek: Franciaország, Magyarország, Olaszország és Szlovénia.

[23] Hollandia, Svédország (automatizált egyeztetés az egyszerűsített nyilatkozattételnél), Belgium, az Egyesült Királyság, Hollandia, Írország és Magyarország (alkalmanként manuális egyeztetés az egyszerűsített nyilatkozattételnél, ill. a helyi vámkezelési eljárásnál).

[24] E hibák összege 358000 EUR, de a vámok beszedésével még korrigálni lehet őket. A beszedés a vámtartozás keletkezésétől számított három éven belül lehetséges.

[25] Az Egyesült Királyságban megbízhatatlannak bizonyult az engedélyek és felügyeleti okmányok kezelésére szolgáló rendszer. A bemutatott hibagyakoriság csak a ténylegesen feltárt tartalmi hibákra vonatkozik. Írországban a tesztelt minta mérete sokkal kisebb volt, mivel az csak az előtanulmány részét képezte.

[26] Írország és az Egyesült Királyság esetében 2005-ös nyilatkozatok kerültek a mintába, mivel a helyszíni ellenőrzésekre 2008-ban került sor; a kiválasztás Hollandiában gyakorlati okokból részben 2007-hez kapcsolódott.

[27] Belgium, Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Írország, Svédország.

[28] Belgium, Egyesült Királyság, Franciaország, Írország, Svédország.

[29] Magyarország, Olaszország, Szlovénia.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

Az egyszerűsített eljárások jellemzőinek áttekintése [30]

Az egyszerűsített eljárások jogi alapja a Közösségi Vámkódex [31](a továbbiakban: Vámkódex) 76. cikke. E cikk 1. bekezdésének (a)–(c) albekezdése három különböző eljárás jellemzőit írja le:

a) a hiányos nyilatkozatra vonatkozó eljárás (ez kívül esik az ellenőrzés hatókörén);

b) az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás;

c) a helyi vámkezelési eljárás.

A háromfajta egyszerűsített eljárás céljáról és jellegéről a CCIP (vagyis a Vámkódex végrehajtási rendelkezései [32]) 253. cikke ad általános meghatározást. Az ellenőrzés tárgyára – a szabad forgalomba bocsátási eljárásra – szorosabban véve a CCIP 254–267. cikke vonatkozik.

A HIÁNYOS NYILATKOZATRA VONATKOZÓ ELJÁRÁS KÍVÜL ESIK AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRÉN, EZÉRT EZ A MELLÉKLET EZT NEM TAGLALJA

I. Egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás (a CCIP 253., 253a–253m., 260–262. cikke)

A CCIP 253. cikkének (2) bekezdése: "Az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás lehetővé teszi, hogy az árukat a szóban forgó vámeljárás alá vonják egy egyszerűsített vámáru-nyilatkozat benyújtása mellett, amit követően kiegészítő vámáru-nyilatkozatot kell benyújtani, amely lehet általános, időszakos vagy összegző jellegű."

A Vámkódex 76. cikke 1. bekezdésének (b) albekezdése ezt pontosítja: "… a vámhatóság (…) engedélyt adhat (…) vámáru-nyilatkozat helyett valamilyen kereskedelmi vagy adminisztratív okmány benyújtására, az árunak a szóban forgó vámeljárás alá vonására irányuló kérelem kíséretében…"

Ez az eljárás:

a) előzetes engedélyhez kötött (a CCIP 253., 253a–253m., 260–262. cikke). A vámhatóságok ellenőrizzék alaposan a kérelmezők megbízhatóságát, és az engedélyben szereplő minden lényeges részletet pontosan határozzanak meg;

b) magában foglalja az áruk vám elé állítását.

Az eljárás különböző lehetőségekre ad módot, de a legtöbb esetben így zajlik le:

1) A gazdálkodó vám elé állítja az árut, majd a részletes standard nyilatkozat helyett vagy egyszerűsített vámáru-nyilatkozatot nyújt be, vagy egy kereskedelmi okmányt (pl. számlát).

2) A szokásos módon feldolgozzák a szabad forgalomba bocsátási nyilatkozatot (eldöntik, hogy kell-e végezni pénzügyi vagy nem pénzügyi szempontú ellenőrzéseket).

3) Az engedélyben megállapított időtartam (rendszerint egy hónap) elteltével a gazdálkodó benyújtja a kiegészítő árunyilatkozatot, amely minden egyes egyszerűsített nyilatkozatra nézve tartalmazza a szükséges részleteket (megállapított vámérték, súly stb.), hogy az időszak összes egyszerűsített nyilatkozatára nézve ki lehessen számítani a vámösszeget (teljes vámösszeg).

4) A teljes vámösszeget a referencia-időszak – vagyis a példában (vö. a Vámkódex 218. cikkének (1) bekezdése) megnevezett egy hónap – lejárta utáni öt napon belül veszi könyvelésbe a vámhatóság. A vámösszeg megfizetése a Vámkódex 227. cikkének megfelelően, vagyis legkésőbb a referenciahónapot követő hónap 16. napján történik.

5) Utólagos kontrollra sor kerülhet akár a kiegészítő árunyilatkozatok alkalmi ellenőrzése, akár a gazdálkodó telephelyén végzett alapos utólagos ellenőrzések formájában, beleértve az utóbbiba a gazdálkodó kereskedelmi okmányainak és könyvelésének vizsgálatát.

II. Helyi vámkezelési eljárás (A CCIP 253. cikkének (3) bekezdése, ill. 263–267. cikke)

A 253. cikk (3) bekezdése értelmében: "A helyi vámkezelési eljárás lehetővé teszi, hogy az áruk szóban forgó vámeljárás alá vonását az érintett személy telephelyén vagy a vámhatóság által megjelölt vagy jóváhagyott más helyen végezzék el."

A Vámkódex 76. cikke 1. bekezdésének (c) albekezdése ezt pontosítja: "a vámhatóság (…) engedélyt adhat (…) az árunak a szóban forgó eljárás alá vonására a nyilvántartásba történő bejegyzéssel; ebben az esetben a vámhatóság eltekinthet attól a követelménytől, hogy a nyilatkozattevő az árut vám elé állítsa."

Ez az eljárás:

a) előzetes engedélyhez kötött (a CCIP 253., 253a–253m., 263–267. cikke). A vámhatóságok ellenőrizzék alaposan a kérelmezők megbízhatóságát, és az engedélyben minden lényeges részletet pontosan határozzanak meg;

b) általában magában foglalja annak bejelentését a vámhatóságok felé, hogy a vámáru a gazdálkodó telephelyére (vagy bármely erre a célra kijelölt helyre) beérkezett, illetve hogy szabad forgalomba kívánják bocsátani az árut.

Az eljárás különböző lehetőségekre ad módot, de az esetek többségében így zajlik le:

1) A gazdálkodó a telephelyén megkapja az árut, rendszerint más vámeljárás keretében, amelyre már van engedélye (pl. árutovábbítás).

2) Az egyszerűsítés mértékétől függően a gazdálkodó ezután:

- vagy értesíti a vámhatóságot arról, hogy az árut szabad forgalomba szándékozik bocsátani, az árura vonatkozó adatokat a számviteli nyilvántartásába veszi, és megvárja a vámhatóság döntését arról, hogy végez-e ellenőrzést az árukiadás előtt;

- vagy az áru adatait közvetlenül a számviteli nyilvántartásában rögzíti, ami szabad forgalomba bocsátást eredményezhet.

3) Az egyszerűsítés mértékétől függően tehát a vámhatóságnak vagy van lehetősége az árukiadás előtti ellenőrzésre, vagy nincsen.

4) Az engedélyben megállapított időtartam (rendszerint egy hónap) elteltével a gazdálkodó benyújtja a kiegészítő árunyilatkozatot, amely minden egyes könyvelési tételre nézve tartalmazza a szükséges részleteket (megállapított vámérték, súly stb.), hogy az időszak összes könyvelési tételére nézve ki lehessen számítani a vámösszeget (teljes vámösszeg).

5) A teljes vámösszeget a referencia-időszak – vagyis a példában (vö. a Vámkódex 218. cikkének (1) bekezdése) megnevezett egy hónap – lejárta utáni öt napon belül veszi könyvelésbe a vámhatóság. A vámösszeg megfizetése a Vámkódex 227. cikkének értelmében legkésőbb a referenciahónapot követő hónap 16. napján történik.

6) Utólagos kontrollra sor kerülhet akár a kiegészítő árunyilatkozatok alkalmi ellenőrzése, akár a gazdálkodó telephelyén végzett alapos utólagos ellenőrzések formájában, beleértve az utóbbiba a gazdálkodó kereskedelmi okmányainak és könyvelésének vizsgálatát.

Az áruk szabad forgalomba bocsátását szolgáló egyszerűsített nyilatkozattételi, ill. helyi vámkezelési eljárás vázlatos bemutatása

Szakasz Eljárás típusa | Egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás | Helyi vámkezelési eljárás |

1. szakasz Engedélyezés | Hivatalos eljárás (Kérelem g Engedélyezés): engedélyezés az eljárás előtta vámhatóság ellenőrzi a gazdálkodó megbízhatóságát és egyéb feltételek teljesülésétaz engedély megadja az eljárásmód részleteit | Hivatalos eljárás (Kérelem g Engedélyezés): engedélyezés az eljárás előtta vámhatóság ellenőrzi a gazdálkodó megbízhatóságát és egyéb feltételek teljesülésétaz engedély megadja az eljárásmód részleteit |

2. szakasz Vámkezelés | A gazdálkodó: vám elé állítja az árujátegyszerűsített vámáru-nyilatkozatot nyújt be (pl. számlát) | A gazdálkodó: a telephelyén (vagy a megjelölt helyen) kapja meg vagy tartja az árutértesíti a vámhatóságot a szabad forgalomba bocsátási szándékáról, és nyilvántartásában rögzíti a vámáru-nyilatkozat adatait (az értesítési kötelezettség alól felmentés adható) |

A vámhatóság: regisztrálja az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatotdönt egy esetleges ellenőrzés elvégzésérőlszabad forgalomba bocsátja az árut | A vámhatóság: értesítést kap (nem kap értesítést) a gazdálkodótóldönt egy esetleges ellenőrzés elvégzéséről (ha az még lehetséges)kiadja az árut (ha azt nem adta ki már maga a gazdálkodó) |

3. szakasz Kiegészítő árunyilatkozat | A gazdálkodó: kiegészítő árunyilatkozatot nyújt be (= az időszak valamennyi egyszerűsített vámáru-nyilatkozatának összesítése)megfizeti az esedékes vámok teljes összegét | A gazdálkodó: kiegészítő árunyilatkozatot nyújt be (= az időszak valamennyi könyvelési tételének összesítése)megfizeti az esedékes vámok teljes összegét |

A vámhatóság: könyvelésbe veszi a vámösszegetdönt egy esetleges utólagos ellenőrzés elvégzéséről | A vámhatóság: könyvelésbe veszi a vámösszegetdönt egy esetleges utólagos ellenőrzés elvégzéséről |

4. szakasz Utólagos ellenőrzés | A gazdálkodó: gondoskodik róla, hogy a dokumentáció a vámhatóság rendelkezésére álljon | A gazdálkodó: gondoskodik róla, hogy a dokumentáció a vámhatóság rendelkezésére álljon |

A vámhatóság: dönt egy esetleges utólagos ellenőrzés elvégzéséről | A vámhatóság: dönt egy esetleges utólagos ellenőrzés elvégzéséről |

[30] Vázlatos bemutatását ld. a melléklet végén.

[31] 2913/92/EGK tanácsi rendelet.

[32] A módosított 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1993.10.11., 1. o.).

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

Az Európai Számvevőszék egyszerűsített eljárásokra vonatkozó kontrollmodellje

1) Kontrollkritériumok alkalmazása mielőtt a gazdálkodónak megadják az engedélyt

a) Ellenőrizni kell, hogy a gazdálkodó megfelelő előélettel rendelkezik-e a vámszabályok betartása tekintetében, rendelkezik-e kielégítő és megbízható (informatikai) rendszerrel kereskedelmi nyilvántartásainak kezeléséhez, igazolt-e fizetőképessége, valamint ellenőrizni lehet-e a behozatali tilalmaknak, illetve korlátozásoknak való megfelelést.

b) Ellenőrizni kell a gazdálkodó igazgatási/adminisztrációs szervezetét és belső kontrollmechanizmusait; ennek az ellenőrzésnek magában kell foglalnia a gazdálkodó telephelyének felkeresését is.

c) Az ellenőrzés során fel kell tárni és értékelni kell a gazdálkodó üzleti tevékenységére hatást gyakorló kockázatokat, melyeket megfelelő kontrollintézkedésekkel kell ellensúlyozni; a fennmaradó kockázatok kezeléséhez pedig minden egyes gazdálkodóra vonatkozóan kontrolltervet/ajánlásokat kell kidolgozni.

d) Az ellenőrzés eredményeit jegyzőkönyvbe kell foglalni.

e) A gazdálkodókat az engedélyezési folyamat során megfelelően kell tájékoztatni, és fel kell hívni a figyelmüket a kötelezettségeikre és a tevékenységüket terhelő vámkockázatokra.

f) Az engedély a vámhatóság és a gazdálkodó közötti olyan hivatalos, félreértést kizáró, írásos kötelezettségvállalás legyen, amely kifejti a két fél együttműködésének módját, valamint jogaikat és kötelezettségeiket – így többek között a gazdálkodó azon kötelezettségét is, hogy a tevékenységét vagy a szervezetét érintő bármely változást bejelenti, illetve hogy megnevezi vámügyi képviselőjét.

2) Az egyszerűsített eljárások feldolgozása során alkalmazandó kontrollkritériumok [33], azaz az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatokra/nyilvántartási tételekre és a kiegészítő árunyilatkozatokra vonatkozó kontrollmechanizmusok

a) A gazdálkodóra vonatkozó bizonytalansági tényező fenntartása, valamint a szabálytalan behozatalok feltárása és a hagyományos saját források kelleténél alacsonyabb összegű befizetéseinek elkerülése érdekében a kiadás előtt minimális számú, kockázaton alapuló fizikai és dokumentációs ellenőrzést kell végezni.

b) Ugyanebből a célból, a kiegészítő vámáru-nyilatkozatokra vonatkozóan tételes dokumentációs ellenőrzéseket kell végrehajtani.

c) A kiegészítő árunyilatkozatok hiánytalanságát biztosítandó, azokat automatizáltan egyeztetni kell az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatokkal/a gazdálkodói nyilvántartások tételeivel.

d) Ezek a fizikai és dokumentációs ellenőrzések alapuljanak megfelelő, véletlenszerű elemet is magában foglaló, automatizált adatfeldolgozó technikákat alkalmazó kockázatelemzésen.

e) Ezeknek az ellenőrzéseknek az eredményeit megfelelően nyilván kell tartani, és vissza kell csatolni a kockázatkezelési rendszerbe; a vámhatóságok által végzett rendszeres teljesítménymérésekkel biztosítani kell, hogy a kockázati profilok eredményesek és naprakészek maradjanak.

3) Az egyszerűsített eljárásokra vonatkozó utólagos ellenőrzések [34] kritériumai

a) Rendszeres és tervezett utólagos ellenőrzéseket kell végezni, és ezeknek a gazdálkodó üzleti kockázatait és az elévülési kockázatokat figyelembe vevő (ezek közül néhányat véletlenszerűen kiválasztva), megbízható és egységes ellenőrzési módszertanon kell alapulniuk.

b) Az ellenőrzéseknek tranzakciókra, konkrét témákra (pl. vámérték-megállapítás), vagy rendszerekre (ideértve az informatikai rendszereket) kell irányulniuk, illetve annak felmérésére, hogy egy gazdálkodó továbbra is megfelel-e az egyszerűsített vámeljárások alkalmazási feltételeinek.

c) Az ellenőrzési megállapításokat jegyzőkönyvbe kell foglalni és a megállapításokból adódó feladatok elvégzését módszeresen felügyelni kell; az ellenőrzések eredményeit vissza kell csatolni a kockázatkezelési rendszerbe.

d) Minőség-biztosítási intézkedéseket (pl. a gazdálkodók teljesítményének mérését, illetve szabályszerűségi méréseket) kell bevezetni, és ösztönözni kell a gazdálkodók önértékelését.

[33] A kiadás előtti és a kiegészítő árunyilatkozatokra vonatkozó ellenőrzések minimális számát az adott behozatalhoz kapcsolódó kockázat szintjétől kell függővé tenni. Azonban a csak alacsony kockázatú behozatalt végző gazdálkodók esetében is meg kell őrizni egy bizonytalansági tényezőt véletlenszerű ellenőrzések elvégzésével.

[34] A vámok elévülési kockázatának megfelelő kezelése érdekében legalább háromévente tranzakciókra irányuló utólagos ellenőrzéseket kell végezni. Az utólagos ellenőrzések során ellenőrizendő tranzakciók számát a felmerülő kockázatoktól kell függővé tenni. Rendszerellenőrzést, illetve arra irányuló ellenőrzést, hogy a gazdálkodó továbbra is megfelel-e az egyszerűsített eljárások alkalmazására vonatkozó feltételeknek, hosszabb időközönként is lehet végezni, azonban mindig szükség van ellenőrzésre, ha valamilyen változás történik az (informatikai, egyéb) rendszerekben.

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

A KILENC ELLENŐRZÖTT TAGÁLLAMRA VONATKOZÓ ÉSZREVÉTELEK ÁTTEKINTÉSE

Megjegyzés: kielégítő; részben kielégítő; nem kielégítő; N/A: nem alkalmazható.

A kontrollmodell normái | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Megvizsgált gazdálkodói dokumentációk száma | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Engedélyezés előtti ellenőrzések

Végeztek-e ellenőrzést a gazdálkodó telephelyén, készült-e ellenőrzési jegyzőkönyv és az rendelkezésre áll-e? | | | N/A | | | | | | |

Értékelték-e a gazdálkodó igazgatási/adminisztrációs rendszerét és belső kontrollmechanizmusait? | | | N/A | | | | | | |

Ellenőrizték-e a számviteli és informatikai rendszereket? | | | N/A | | | | | | |

Ellenőrizték-e a Közösségi Vámkódex végrehajtási rendelkezései 261. cikke (2) bekezdése és 264. cikke (2) bekezdése szerinti jogszabályi kötelezettségek betartását (pl. a súlyos szabálysértések elkerülésére vonatkozóan)? | | | N/A | | | | | | |

Ellenőrizték-e a gazdálkodó fizetőképességét? | | | N/A | | | | | | |

Sor került-e a gazdálkodó kockázatelemzésére? | | | N/A | | | | | | |

A kockázatelemzés, illetve az ellenőrzés alapján készült-e a kontrollrendszerre vonatkozó javaslat (javaslatterv)? | | | N/A | | | | | | |

Az engedélyezési folyamat tartalmazott-e a megbízhatóságot növelő elemeket (pl. továbbképzés, információ, koordinátorok)? | | | N/A | | | | | | |

Feldolgozás alatti és kiadás előtti kontrollok

A helyi vámkezelési eljárás során az egyszerűsítést (felmentés az értesítési kötelezettség alól) a jogszabályoknak megfelelően engedélyezték-e? | | | | | | | | | |

Az árukiadás előtt ténylegesen elvégezték-e a minimális számú ellenőrzést a hagyományos saját forrásokkal, illetve a közös kereskedelempolitikai szempontokkal kapcsolatban? | | | | | | | | | |

Az automatizált kockázati profilokat a hagyományos saját forrásoknak, illetve a közös kereskedelempolitikának megfelelően alkalmazták-e? | | | | | | | | | |

Építettek-e be automatizált véletlenszerű elemet a kockázatkezelésbe? | | | | | | | | | |

Végeztek-e utóellenőrzést a kockázati vonatkozású kérdésekkel kapcsolatban (pl. a kockázati profilok teljesítménymérése, visszajelzés)? | | | | | | | | | |

Feldolgozás alatti kontroll – a kiegészítő vámáru-nyilatkozatok ellenőrzései

A kiegészítő vámáru-nyilatkozatokat általában számítógépesítve dolgozzák-e fel? | | | | | | | | | |

Ténylegesen teljesítették-e a tételes dokumentációs ellenőrzések minimális mértékét? | | | | | | | | | |

Az automatizált kockázati profilokat a hagyományos saját forrásoknak, illetve a közös kereskedelempolitikának megfelelően alkalmazták-e? | | | | | | | | | |

Építettek-e be automatizált véletlenszerű elemet a kockázat-kezelésbe? | | | | | | | | | |

Volt-e automatizált egyeztetés a kiegészítő és az egyszerűsített tételek között? | N/A | | | N/A | N/A | | | | |

Volt-e módszeres manuális egyeztetés a kiegészítő és az egyszerűsített tételek között? | | N/A | | | | | N/A | | |

Végeztek-e utóellenőrzést a kockázati vonatkozású kérdésekkel kapcsolatban (pl. a kockázati profilok teljesítménymérése, visszajelzés)? | | | | | | | | | |

Utólagos ellenőrzések

Az utólagos ellenőrzések megbízható ellenőrzési módszertanon alapulnak-e (ellenőrzési eszközök, koherens megközelítés)? | | | | | | | | | |

Az utólagos ellenőrzések vonatkoznak-e a rendszerekre, többek között a számítógépes rendszerekre? | | | | | | | | | |

Az utólagos ellenőrzések vonatkoznak-e az engedélyezési feltételek folyamatos betartására? | | | | | | | | | |

Az ellenőrzések gyakorisága elegendő-e ahhoz, hogy figyelembe lehessen venni az elévülés kockázatát? | | | | | | | | | |

Ezek az ellenőrzések irányulnak-e a tranzakciók tételes vizsgálatára (beleértve az üzleti nyilvántartásokat is)? | | | | | | | | | |

Azon gazdálkodók aránya, akiket nem ellenőriztek elég gyakran az elévülés elkerüléséhez | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Hasznosultak-e az ellenőrzési jegyzőkönyvek megállapításai (vezetői kontrollok, az információk visszacsatolása)? | | | | | | | | | |

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

A MINTÁKBAN TALÁLT HIBÁK ÁTTEKINTÉSE

Megjegyzés: A tagállamok felszólítást kaptak, hogy csatolják a hiányzó okmányokat a Számvevőszék előzetes megállapításaira adott válaszaikhoz. Amennyiben a kért okmányokat nem tudták benyújtani, ez hibának minősült.

| BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

2008-as pénzügyi minta

Az ellenőrzött tranzakciók száma | 31 | 32 | 20 | 30 | 33 | 30 | 30 | 31 | 30 |

A kedvezményes státust igazoló okmányon nem tüntették fel a "visszamenőlegesen kibocsátott" megjegyzést, ahol szükséges lett volna | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |

A közvetlen szállítást nem igazolták | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Nem nyújtottak be okmányo(ka)t | 0 | 0 | 8 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Egyéb tartalmi hiba | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Hibák száma összesen | 5 | 4 | 8 | 1 | 2 | 2 | 0 | 6 | 2 |

Összes hibaszázalék a 2008-as mintában – pénzügyi | 16 | 13 | 40 | 3 | 6 | 7 | 0 | 19 | 7 |

Alapvető dokumentumok hiánya miatti hibák (%) | 3 | 3 | 40 | 3 | 3 | 0 | 0 | 10 | 3 |

2008-as nem pénzügyi minta

Az ellenőrzött tranzakciók száma | 60 | 57 | 6 | 62 | 32 | 61 | 30 | 58 | 60 |

A behozatali engedélyt nem közvetlenül az összesítési időszak után látták el hátirattal/nem látták el pecséttel a vámhatóságok | 9 | 13 | 0 | 10 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Nem nyújtottak be okmányo(ka)t | 23 | 6 | 6 | 0 | 0 | 18 | 0 | 5 | 0 |

Egyéb tartalmi hiba | 12 | 7 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |

Hibák száma összesen | 44 | 26 | 6 | 11 | 2 | 19 | 2 | 7 | 6 |

Összes hibaszázalék a 2008-as mintában – nem pénzügyi | 73 | 46 | 100 | 18 | 6 | 31 | 7 | 12 | 10 |

Alapvető dokumentumok hiánya miatti hibák (%) | 38 | 11 | 100 | 0 | 0 | 30 | 0 | 9 | 0 |

2006-os pénzügyi minta

Az ellenőrzött tranzakciók száma | 34 | 33 | 24 | 33 | 29 | 30 | 30 | 31 | 30 |

A kedvezményes státust igazoló dokumentumon nem tüntették fel a "visszamenőlegesen kibocsátott" megjegyzést, ahol szükséges lett volna | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |

A közvetlen szállítást nem igazolták | 4 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 2 |

Nem nyújtottak be okmányo(ka)t | 1 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |

Egyéb tartalmi hiba | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 2 | 1 |

Hibák száma összesen | 10 | 11 | 7 | 0 | 0 | 4 | 0 | 11 | 6 |

Összes hibaszázalék a 2006-os mintában – pénzügyi | 29 | 33 | 29 | 0 | 0 | 13 | 0 | 35 | 20 |

Alapvető dokumentumok hiánya miatti hibák (%) | 15 | 24 | 29 | 0 | 0 | 0 | 0 | 26 | 17 |

--------------------------------------------------