P6_TA(2006)0029
A lisszaboni stratégia jöv ője a nemek szempontjából
Az Európai Parlament állásfoglalása a lisszaboni stratégia jöv őjéről a nemek közötti esély-
egyenl őség perspektívája tekintetében (2004/2219(INI))
Az Európai Parlament,
– tekintettel a 4. N őügyi Világkonferencia által 1995. szeptember 15-én Pekingben elfogadott pekingi
nyilatkozatra és a „cselekvés az egyenl őségért, a fejl ődésért és a békéért” cím űcselekvési platformra, vala-
mint az ugyanebben a tárgyban született 1995. szeptember 21-i (1), és a pekingi cselekvési platform foly-
tatásáról szóló 2000. május 18-i (2) állásfoglalására,
– tekintettel a 2000. március 23-24-i lisszaboni, a 2001. március 23-24-i stockholmi, a 2002. március
15-16-i barcelonai, a 2003. március 20-21-i brüsszeli és a 2004. március 25-26-i brüsszeli európai
tanács végkövetkeztetéseire,
– tekintettel az EK-szerz ődés 2. cikkére, 3 cikke (2) bekezdésére és 141. cikkére,
– tekintettel a közösségi esélyegyenl őségi keretstratégiára (2001–2005) (COM(2000)0335), a Bizottság
2001., 2002., 2003., 2004. és 2005. évi munkaprogramjára (COM(2001)0119, COM(2001)0773,COM(2003)0047, SEC(2004)0911 és SEC(2005)1044) valamint a n ők és férfiak esélyegyenl őségér ől
szóló 2000., 2001., 2002., 2004. és 2005. évi éves jelentésekre (COM(2001)0179, COM(2002)0258,
COM(2003)0098, COM(2004)0115 és COM(2005)0044),
– tekintettel a Bizottság 2005. tavaszán a Tanácshoz intézett, „Munkálkodjunk együtt a növekedés és a
munkahelyek érdekében. Új lendület a lisszaboni stratégiához” cím űközleményére (COM(2005)0024),
– tekintettel a Wim Kok úr által vezetett magas szint űmunkacsoport 2003. novemberi jelentésére,
– tekintettel a munka, a család és a magánélet összeegyeztetésér ől szóló 2004. március 9-i állás-
foglalására (
3),
– tekintettel a munkaid őszervezésér ől szóló 2004. február 11-i állásfoglalására (4),
– tekintettel az Európai Parlamenten belül a nemek közötti esélyegyenl őség („gender mainstreaming”)
integrált megközelítésér ől szóló 2003. március 13-i állásfoglalására (5),
– tekintettel a szerkezeti mutatókra,– tekintettel eljárási szabályzatának 45. cikkére,
– tekintettel a N őjogi és Esélyegyenl őségi Bizottság jelentésére (A6-0402/2005),2006.11.24. C 287 E/323 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
(1) HL C 269., 1995.10.16., 146. o.
(2) HL C 59., 2001.2.23., 258. o.
(3) HL C 102. E, 2004.4.28., 492. o.
(4) HL C 97. E, 2004.4.22., 566. o.
(5) HL C 61. E, 2004.3.10., 384. o.
A. mivel a lisszaboni Európai Tanács stratégiai célokat fogadott el annak érdekében, hogy az Unió a világ
legdinamikusabb és legversenyképesebb, tartós gazdasági növekedésre képes tudásalapú gazdaságává
fejlődjön, amely képes er ősíteni a szociális kohéziót és csökkenteni a szegénységet; mivel a 2001.
június 15-16-i göteborgi Európai Tanács beillesztette a lisszaboni stratégiát a tartós növekedésrevonatkozó stratégiába, és elismerte a három pillér: a gazdasági, a szociális és a környezeti kiegészít ő
jellegét,
B. mivel Lisszabonban egyértelm űen kötelezettséget vállaltak arra, hogy 2010-re min őségi állásokkal,
nagyobb társadalmi kohézióval és jobb társadalmi beilleszkedéssel teljes foglalkoztatottságot érnek el,
C. mivel a lisszaboni stratégián alapuló szociális kohézió különösen a n őket érinti és a n ők azon igényét,
hogy teljes mértékben szerepet vállalhassanak az élet minden területén; mivel egy befogadó társa-dalom alapja az egyenl őség, a szolidaritás, a szabadság, a fenntartható fejl ődés és az igazság, beleértve
a jogokhoz, az er őforrásokhoz, a javakhoz, a szolgáltatásokhoz, az információhoz és az el őnyös
lehet őségekhez való hozzáférést,
D. mivel a lisszaboni stratégia félid ős értékelése a növekedésre és a foglalkoztatásra helyezi át a célok
súlypontját, és új irányítási formát ír el ő,
E. mivel a pekingi cselekvési program és a lisszaboni stratégia között egyértelm űkapcsolat mutatható ki,
feltétlenül szükséges a teljes európai munkaer őhöz folyamodni, mind a pekingi, mind a lisszaboni
globális stratégiai célok elérése érdekében,
F. mivel a lisszaboni stratégia olyan közös mutatókat és célokat dolgozott ki, amelyeket rendszeresen
értékelni kell az eddig megtett út és az új kihívások pontosabb felmérése érdekében,
G. mivel a lisszaboni Európai Tanács célja szerint az Uniónak 2010-re a n őknél el kell érnie a 60 %-os
foglalkoztatási szintet; mivel a stockholmi Európai Tanács 2005 végére a n őknél 57 %-os foglalkozta-
tási arányban állapította meg a köztes célt, míg az id ős munkavállalókra – férfiakra és n őkre együtt –
55 %-ban állapította meg az új célt,
H. mivel a n ők foglalkoztatási aránya az utóbbi id őszakban emelkedett, és 2003-ban elérte az 55,1 %-ot
a kib ővül Európai Unióban; mivel azóta ez a folyamat lelassult; mivel az id ősnők foglalkoztatási
aránya továbbra is különösen alacsony marad különösen amiatt, hogy sokuk elhagyta a szakmai tevé-
kenységet a családi feladatokért, ami kedvez őtlenül hat nyugdíj-jogosultságukra és biztosításukra, és a
szegénység veszélyét hordozva kiszolgáltatottabbakká teszi őket,
I. mivel a n ők számára létrehozott új állások általában bizonytalanok és rosszul fizetettek,
J. mivel a Bizottság becslése szerint a 25 tagállamra kib ővült Európai Unióban mintegy 22 millió új
állásra lenne szükség, hogy megvalósuljanak a lisszaboni általános foglalkoztatási célok,
K. mivel a szegénység és a szociális kirekesztés veszélye, amely a n ők esetében még er őteljesebb,
szorosan összefügg a tartós munkanélküliséggel és a f őként n ők által végzett, ellenszolgáltatás nélküli
munkával,
L. kiemeli annak jelent őségét, hogy a nyugdíj-jogosultság sokkal kevésbé illeti meg a n
őket, mint a férfi-
akat, mivel részvételük korlátozott a munkaer őpiacon, valamint, hogy egyes országok beleszámítják a
nyugdíjba a gyermekneveléssel, illetve az id őskorú, rászoruló vagy mozgáskorlátozott személyek
ápolásával töltött id őszakot is,2006.11.24. C 287 E/324 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
M. mivel, tekintettel arra, hogy a lisszaboni célok elérését többek között a bevándorlók tényleges és
felel ősségteljes munkaer ő-piaci és társadalmi beilleszkedése teszi lehet ővé, a n ői munkaer őperspektí-
vája összességében hiányzik az integrációs politikákból, ami megakadályozza a n ői bevándorlók
lehet őségeinek teljes munkaer ő-piaci kihasználását,
N. mivel a világgazdaság növekedésének lassulása és az Európai Unió el őtt álló demográfiai kihívás arra
ösztönzik az Uniót, hogy a lehet őlegjobban használja ki a n ői munkaer őlehet őségeit,
O. mivel továbbra is jelent ős aránytalanság tapasztalható a n ők és a férfiak között, nevezetesen a
bérszintek különbsége, a munkapiachoz való egyenl őtlen hozzáférés, az oktatás az élethosszig tartó
tanulás, valamint a nyugdíj-jogosultság területén,
P. mivel a kib ővült Európai Unióban a bérszintek közötti átlagos eltérés 15 %; de egyes országokban
elérheti akár a 33 %-ot is; mivel az elmúlt 30 évben gyakorlatilag semmilyen fejl ődés nem volt tapasz-
talható az „egyenl őmunkáért egyenl őbérezést” elv alkalmazásában; mivel e különbség csökkentésével
a munkát vonzóbbá lehet tenni a n ők számára, ami hozzájárulhat a n ők foglalkoztatási arányának
növekedéséhez, és az emberi t őkébe való befektetések teljes mérték űkihasználásához;
Q. mivel a vállalkozó szellem és a független munkavégzés fejlesztése fontos szempontja az európai foglal-
koztatási stratégiának, és a statisztikai adatok szerint a szabadúszó n ők aránya az összes munkavállaló
28 %-a, a cégvezet ők között azonban a n ők aránya mindössze 2,5 % (ez az arány a férfiak esetében
8 %),
R. mivel a szakképzett n ők száma meghaladja a férfiakét, (58 % a fels őfokú végzettség űnők aránya,
ebből 41 % a doktori cím); mivel a n ők folyamatosan növekv őszámban folytatnak tanulmányokat;
mivel egyre több n őszerez oklevelet, képzettséget és szaktudást, bár továbbra is nehézségeket tapasz-
talnak a munkához való hozzájutásban, és hátrányosan megkülönböztetik őket a hivatali el őmene-
telben és a bérezésben,
S. mivel az oktatás és az élethosszig tartó tanulás hozzájárul a n ők és férfiak lehet őségeinek kiteljesedé-
séhez, és lehet ővé teszi számukra, hogy a munkaer őpiacon a tudásalapú társadalom újabb és újabb
kihívásaival szemben alkalmazkodó képesek maradjanak,
T. úgy ítéli meg, hogy a legtöbb európai országban az oktatási és szakképzési rendszert az új technoló-
giai, információs és hírközlési területeken a n ők különösen alacsony aránya (20 % alatt) jellemzi, és ez
az arány még kisebb a saját céget alapító, illetve az ágazatban vezet őállást betölt őnők körében, amely
csökkenti a n ők munkapiaci versenyképességét,
U. mivel a lisszaboni Európai Tanács elismerte a nemek közötti esélyegyenl őség javításának fontosságát
minden területen, különösen a munka és a családi élet összeegyeztetésének lehet ővé tétele által; mivel
a barcelonai Európai Tanács számszer űcélokat állapított meg annak tekintetében, hogy 2010-re a 3 év
és az iskolakötelezett kor közötti gyermekek 90 %-a számára, míg a 3 éven alatti gyermekek legalább33 %-a számára rendelkezésre álljon megfelel őgyermekmeg őrzés mind a nagyvárosokban, mind a
vidéken,
V. mivel a tagállamokban meglév őgyermekmeg őrzési és rászoruló személyeket befogadó struktúrákra
vonatkozó megfelel őstatisztikai adatok hiánya rendkívül megnehezíti a szóban forgó intézkedések
végrehajtásának értékelését,2006.11.24. C 287 E/325 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
W. mivel a tagállamok a jelent ős eltéréseket teszik felel őssé a lényeges kérdésekkel kapcsolatban, melyek a
szakmai és családi élet közötti összeegyeztethet őségre vonatkoznak: szül ői szabadság (átruházható,
vagy nem, id őtartam), szülési szabadság, fizetett vagy fizetés nélküli szabadság stb., ami megtéveszt ő
lehet a jogok európai szint űfelmérésében és tanulmányozásában, valamint a jó gyakorlatok
cseréjében,
X. mivel a munkaid őmegfelel őszervezése hozzájárulhat a n ői foglalkoztatottság jobb min őségéhez;
mivel ez megkönnyíti a szakmai tevékenység, a család és a magánélet összeegyeztetését; sajnálatosnak
tartja, hogy az olyan új és rugalmasabb foglalkoztatási formák, mint a távmunka vagy a részid ős
munka f őként a n őkre jellemz ő,
Y. mivel a részid ős foglalkoztatás aránya átlagban 30,4 % a n őknél és alig 6,6 % a férfiaknál, és mivel ez
a különbség 1998 óta kis mértékben gyarapodott,
Z. mivel a n ők érdekében hozott intézkedések a férfiakra is hatással vannak; mivel a férfiak pozitívan
hozzájárulhatnak a családi sztereotípiák elleni küzdelemhez,
AA. mivel a lisszaboni célok elérésére irányuló együttm űködés eddig els ősorban a nemzeti kormányok
között valósult meg; mivel a nemi szempontok tényleges figyelembevétele megköveteli a teljes civil
társadalom, a társadalmi partnerek, a vállalkozások és a közigazgatási szervek összefogását,
AB. mivel az Európai Unió számos – különösen családsegít ő(gyermekek, id őskorúak, betegek vagy
mozgáskorlátozottak) – hivatalában, a társadalombiztosításban, a szállodaiparban, a vendéglátói-
parban, s őt a mez őgazdaságban sem jellemz őa tagállamokban él őállampolgárok munkavállalása, és
az említett területek munkavállalói – fizetési problémák, bizonytalan státusz vagy kedvez őtlen társa-
dalmi megítélés miatt – harmadik országokból származnak,
AC. tekintettel a n őjogi és esélyegyenl őségi ügyekben illetékes bizottságának fontos szerepére a férfiak és
nők közötti egyenl őség el őmozdításában és az esélyegyenl őségi szempontok tekintetbe vételében a
lisszaboni stratégia céljainak megvalósítása során,
1. kijelenti, hogy a lisszaboni célok elérése érdekében sürg ős intézkedésekkel kell el ősegíteni a n ői foglal-
koztatást, annak min őségi javulását és a n ők társadalmi beilleszkedését, annak a jelent ős gazdasági lehet ő-
ségnek a szellemében, amelyet a n ők nagyobb mérv űfoglalkoztatása kínál;
2. aggályosnak tartja, hogy továbbra is aránytalanságok tapasztalhatók a férfiak és a n ők helyzete között,
nevezetesen a bérezési szintek, illetve a munkaer őpiachoz, a posztgraduális oktatáshoz és az élethosszig
tartó tanuláshoz, valamint az új technológiákhoz és az információs társadalomhoz való hozzáféréstekintetében;
3. felkéri a tagállamokat, hogy a pályaválasztás területén b ővítsék a fiatal lányok szakképzési lehet őségeit,
ami növelheti munkaer ő-piaci esélyeiket;
4. felkéri a tagállamokat, hogy továbbra is törekedjenek a min őségi n ői foglalkoztatás el őmozdítására
valamennyi korosztályban és területen, különösen az Unió legszegényebb területein, hogy a n ők hasznosít-
hassák a képzésük során megszerzett ismereteiket és készségeiket; ez nemcsak a nyugdíjrendszer gazdasági
hatásainak fokozásához és életképességéhez járul hozzá, hanem lehet őséget is teremt a n ők pénzügyi
függetlenségére és önállóságára, a nyugdíjjogosultság biztosításával;2006.11.24. C 287 E/326 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
5. hangsúlyozza a jelenlegi tendenciát, nevezetesen a n ők nagyobb munkaer ő-piaci részvételét és az álta-
lánossá váló rendkívüli alkalmazási típusok következményeit, pl. részmunkaid ős foglalkoztatás, rugalmas
munkaid ő, ügyelet, határozott id őtartamú szerz ődések;
6. felkéri a tagállamokat, hogy – a lisszaboni célok megvalósítása érdekében – a nemi szempontoknak a
bevándorlók integrációs politikájában való figyelembevételével tegyék lehet ővé a n ői munkaer őmunkaer ő-
piaci alkalmazását;
7. javasolja a nemi egyenjogúság egységes megközelítésére irányuló politika és a lisszaboni stratégia
szorosabb összeegyeztetését, hogy a nagyra tör őlisszaboni célok, nevezetesen az „általános gazdaságpoli-
tikai iránymutatások” illetve a „foglalkoztatáspolitikai irányvonalak” megvalósítása során, valamint akörnyezeti politikában vagy a bels őpiacon módszeresen tekintetbe vegyék a nemi esélyegyenl őség perspek-
tíváját;
8. sajnálatosnak tartja, hogy a lisszaboni célok elérésére irányuló együttm űködés mindezidáig els ősorban
a nemzeti kormányok között valósult meg, és hangsúlyozza, hogy e folyamatba be kell vonni a nemzeti,regionális és helyi közigazgatási szerveket, helyi hatóságokat, vállalkozásokat, oktatási és kutatási intézmé-
nyeket, társadalmi partnereket és a civil társadalom egészét;
9. kiemeli annak jelent őségét, hogy a lisszaboni stratégia a nemek közötti esélyegyenl őség szempontjából
történ őértékelésébe a Parlamentet, nevezetesen annak a n őjogi és esélyegyenl őségi ügyekben illetékes
bizottságát is bevonják;
10. kiemelt figyelmet fordít azon id őközi cél megvalósítására, amely 2005 végére 57 %-os n ői foglalkoz-
tatottságot ír el ő, és felkéri a Bizottságot, hogy a jöv őbeni statisztikák alapján készítsen olyan értékelést,
amelynek alapján azonosíthatók a n ői foglalkoztatást leginkább növel őtevékenységi ágazatok és a létreho-
zott munkahelyek min ősége;
11. kitart amellett, hogy a tagállamok politikai menetrendjében és különösen gazdaságfejlesztési stratégiá-
kban abszolút prioritásként kell szerepelnie a n ők és férfiak bérezési szintje közötti különbségek csökkenté-
sének, valamint kéri a tagállamokat, hogy alkalmazzák a férfiak és a n ők bérezésének egyenl őségére vonat-
kozó elv alkalmazásáról szóló tagállami jogalkotások közelítésér ől szóló irányelveket.
12. felkéri a tagállamokat, hogy tegyenek javaslatokat és hozzák meg a szükséges intézkedéseket a n ői
társadalom helyzetének fellendítésére, hogy vállalkozó szellemük kialakulhasson, ami hozzájárul a gazdaság
fejlesztéséhez, valamint a versenyképességhez;
13. meger ősíti, hogy az oktatást és az élethosszig tartó tanulást a lisszaboni stratégia központjába kell
állítani; felhívja a tagállamokat, hogy hozzák meg a szükséges intézkedéseket, hogy minden képzési forma
elismerése és hitelesítése megegyezzen az összes tagállamban;
14. kiemeli annak szükségességét, hogy a n ők is nagyobb számban vehessenek részt az új technológiá-
król szóló szakmai jelleg ű
képzésekben , és növekedjen részvételi arányuk a kutatási és technológiai progra-
mokban, ami lehet ővé teszi versenyképességük munkaer ő-piaci fejlesztését, valamint a nemek között
jelenleg érzékelhet őkülönbség csökkentését a m űszaki és tudományos képzettség területén;
15. kijelenti, hogy a munkaid őmegfelel őbeosztása több és jobb min őségűmunkahely megteremtését
tudja lehet ővé tenni, és hozzájárul a szakmai tevékenység, a család és a magánélet összeegyeztetéséhez,
illetve a lisszaboni célok megvalósításához;
16. üdvözli az európai társadalmi partnerek távmunkára vonatkozó megállapodását, és ösztönzi a
mindennapi életben való alkalmazását;2006.11.24. C 287 E/327 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
17. kész el ősegíteni a szociális partnerek helyi, nemzeti és regionális szint űrészvételének növelését, bele-
értve a kis- és középvállalkozásokat is, a nemi egyenl őség politikáinak fejlesztését és végrehajtását, külö-
nösen az oktatás, a munkahelyteremtés és a nyugdíjrendszer területén;
18. hangsúlyozza, hogy a munkaid őbeosztásának a n ők szabad választásán kell alapulnia; emlékeztet rá,
hogy a részmunkaid ős foglalkoztatás, mint kötelez őmegoldás, akár társadalmi kirekesztés és szegénység
forrásává is válhat, míg annak ésszer űbevezetése lehet ővé tenné az arra vágyó n ők számára, hogy munkát
vállaljanak, illetve munkahelyet váltsanak, és így könnyebben tudnák összeegyeztetni szakmai és családiéletüket;
19. javasolja a tagállamoknak, hogy a hátrányos helyzet ű– különösen a gyermeküket egyedül nevel ő–
nők számára biztosítsanak tisztességes megélhetést az ún. „garantált minimálbérrel”, valamint olyan szak-
képzést, amelyre a munkavállalás során szükségük lesz;
20. kéri a Bizottságot, hogy készítsen tanulmányt a tagállamokról és a társadalmi partnerekr ől, amellyel
könnyebben felmérhet ők ezek a foglalkoztatási tartalékok, különös tekintettel a n őkre, a családsegít ő,a
vendéglátó és egyéb területekre, elemezze a bizalmatlanság okait, javasoljon olyan megoldásokat, amelyekismét vonzóvá tehetik ezeket a munkákat, majd vizsgálja meg e foglalkozások és a fekete munka közöttikapcsolatokat; felkéri a tagállamokat, hogy a jó gyakorlatokat cseréljék ki;
21. hangsúlyozza annak szükségességét, hogy a tagállamok belefoglaljanak nemzeti cselekvési terveikbe
egy, a gyermekek és gondozásra szoruló személyek könnyen hozzáférhet ő, min őségi és megfizethet őfelü-
gyeletére vonatkozó intézkedéscsomagot; ismételten felhívja a tagállamokat, hogy nemzeti cselekvésiterveikbe foglalják bele a gyermekeit egyedül nevel őnők szociális védelmének garantálását, és felhívja a
figyelmet arra, hogy lehet ővé kell tenni a n ők számára, hogy visszatérhessenek és tartósan jelen lehessenek
a munkaer ő-piacon; kiemeli a társadalmi partnerek szerepét e területen, nevezetesen a vállalati bölcs ődék
fejlesztésében;
22. felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy gy űjtsenek össze elég statisztikai adatot a nem fizetett
(önkéntes) munkáról, amelyek alapján kialakítják foglalkoztatási politikájukat, valamint intézkedéseket
dolgoznak ki a nem fizetett munka igazságosabb elosztására, hogy lehet ővé váljon a n ők fokozott
munkaer ő-piaci részvétele,
23. felkéri a tagállamokat, hogy a témát érint ővalamennyi területen fejlesszék tovább azon kulcsfontos-
ságú mutatókat, amelyek szükségesek a nemi egyenl őség érvényesülésének értékeléséhez, továbbá rendsze-
resen gy űjtsék össze, majd részletesen elemezzék a statisztikákhoz szükséges következetes és összehasonlít-
ható adatokat nemre és életkorra lebontva;
24. felkéri a Bizottságot, hogy a munka és magánélet összeegyeztetését tekintse els őbbséget élvez ő
feladatnak a nemek közötti egyenl őségre vonatkozó, jelenleg vita tárgyát képez ő
útiterv keretében, és a
tagállamokkal, a szociális partnerekkel és egyéb érdekeltekkel együttm űködve vizsgálja felül a 96/34/EK
irányelvet a megfelel őség és hatékonyság szempontjából; úgy véli, a felülvizsgálatnak arra kell összpontosí-
tania, hogy hogyan lehetne javítani a n ők és a férfiak helyzetét a munka és a családi élet összeegyeztetése
érdekében a férfiak és n ők számára egyaránt, hiszen ez alapvet őtényez ője lehetne a nemek közötti
egyenl őség megvalósulásának az élet minden területén;
25. kifogásolja, hogy a tagállamok nem követték megfelel ően a barcelonai Európai Tanács számsze-
rűsített céljait, amelyek a napközi gyermekmeg őrzés lehet őségeinek kidolgozására irányulnak; felkéri őket,
hogy biztosítsanak gyermekmeg őrzési szolgáltatást az iskolaköteles kornál fiatalabb gyermekek legalább
90 %-a, illetve a 3. életévüket még be nem töltött, városban vagy vidéken él őgyermekek 33 %-a részére;2006.11.24. C 287 E/328 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
26. fontosnak tartja felszólítani a tagállamokat arra, hogy fordítsanak kiemelt figyelmet azon rendszeres
statisztikák összegy űjtésére és elkészítésére, amelyek a gyermekek és a gondozásra szoruló személyek
őrzését szolgáló struktúrák kialakítására vonatkoznak;
27. aggályosnak tartja az id őskorú, etnikai kisebbséghez tartozó vagy mozgássérült n ők elégtelen létfenn-
tartási forrásait, amelyek következtében olyan körülmények között is kénytelenek munkát keresni, amikora munkanélküliség aránya továbbra is igen magas, és kéri a tagállamokat, hogy nemzeti cselekvési tervükkialakításakor vegyék tekintetbe az id őskorú n ők helyzetét, és az életkorra alapuló diszkriminációt lehet ővé
tévőjogszabályi rendelkezéseket tekintsék semmisnek;
28. felkéri a tagállamokat, hogy ne mérsékeljék a szociális véd őrendszerek korszer űsítésére irányuló
törekvéseiket a nyugdíjrendszerrel kapcsolatos, 2002-ben készített nemzeti jelentések alapján, hogy azokat
olyan keretek között lehessen alkalmazni, amelyekben a n ők a férfiakkal azonos módon vállalhatnak
munkát, és azonos nyugdíjjogosultsággal rendelkeznek;
29. felhívja a tagállamokat, hogy szorosan m űködjenek együtt a leend őeurópai nemek közötti esély-
egyenl őségi intézettel a megfelel őés összehasonlítható mutatók kialakítása és nyomon követése, az
egyenl őségre irányuló hatékony eszközök kidolgozása (pl. szabványosítás), valamint új megoldások keresése
során, a n ők elleni diszkrimináció leküzdése, továbbá annak érdekében, hogy növeljék a munkaer őpiachoz
való hozzáférésük esélyeit, és egyszersmind tegyék összeegyeztethet ővé szakmai és családi életüket, figye-
lembe véve a tagállamokban helyi szinten fennálló lehet őségeket;
30. felkéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg és rendezze azon problémát, hogy a különböz őtagálla-
mokban eltér ődefiníciók és számítási módszerek alakultak ki a munkaer őre és munkanélküliségre (szezo-
nális, tartós, atipikus stb. munkanélküliség), mivel ez a helyzet megnehezíti a munkaer őpiacon jelen lév ő
nők valós helyzetének felmérését és számbavételét, az összehasonlító értékelések megfogalmazását, illetve a
megoldási javaslatok és irányvonalak kidolgozását;
31. felkéri a tagállamokat, hogy hozzanak hatékony intézkedéseket a férfiak javára, például a szül ői
szabadság megfelel őrendszere, illetve olyan figyelemfelhívó kampányok szervezése révén, amelyek célja a
házimunka kiegyensúlyozott felosztása és a férfiak fokozottabb részvételének el ősegítése a családi életben;
ennek érdekben úgy ítéli meg, hogy elegend őrugalmasan megszervezni a munkaid ő-beosztást és a munka-
végzés új formáit, amely lehet ővé teszi számukra a szakmai, a családi és a magánélet összeegyeztetését;
32. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a férfiak nem használják ki eléggé a munkaid őbeosztásának lehet ősé-
geit, illetve az olyan új foglalkoztatási formákat, amelyek lehet ővé teszik a szakmai tevékenység, a család és
a magánélet összeegyeztetését;
33. támogatja a rendszeres nyomon követést a n őjogi és esélyegyenl ő
ségi ügyekben illetékes bizottság
vezetésével és a nemzeti parlamentekkel való együttm űködésben, a megtett út és az új kihívások számbavé-
tele érdekében;
34. kiemeli annak jelent őségét, hogy a lisszaboni stratégiát a szolidaritás és a fenntartható fejl ődés igazi
stratégiájává alakítsa át, olyan új irányvonalak alapján, amelyek integrálják a gazdaság-, a környezetvédelmiés a munkaügyi politikát, valamint az Európai Unió és a tagállamok számára meghatározzák a célokat és ateljesítés id őpontját; úgy véli, hogy a következ őpénzügyi tervnek (2007–2013) tükrözniük kell ezt a straté-
giai célt;
35. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok
kormányainak és parlamentjeinek.2006.11.24. C 287 E/329 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU