A G7-ek vezetői továbbra is elkötelezettek amellett, hogy 2030-ra segítsenek 500 millió ember esetében felszámolni az éhezést és a hiányos táplálkozást, és a 2017. évi taorminai csúcstalálkozón úgy határoztak, hogy számos intézkedés révén, többek között a hivatalos fejlesztési segély összegének növelésével fokozzák az élelmezés- és táplálkozásbiztonság, valamint a fenntartható mezőgazdaság iránti közös támogatásukat a Szubszaharai-Afrikában. A G20-ak vezetői, felismerve, hogy a munkahelyteremtésben, a jövedelmek növelésében, valamint az élelmezés- és táplálkozásbiztonság megvalósításában alapvető szerepe van a vidéki átalakulásnak, 2017-ben elindították a G20-ak partnerségének részét képező ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezést.

Az innováció és kutatás támogatása alapvető a mezőgazdasági és élelmezési rendszerek fejlesztéséhez. A 2017-ben tartott One Planet Summit elnevezésű csúcstalálkozón az EU és a Gates Foundation vállalta, hogy 2018–2020 között 270-270 millió EUR nagyságú összeget fordít a harmadik országokban az éghajlati vonatkozású mezőgazdasági innovációs és kutatási együttműködésre. A mezőgazdaság kulcsfontosságú szerepet játszik, mert sok országban központi jelentőségű a nemzetileg meghatározott hozzájárulások vonatkozásában, és az EU és tagállamai a fenntartható mezőgazdasági programokkal kapcsolatos együttműködés révén hozzájárulnak a támogatásához. Franciaország vezető szerepe mellett az EU mozgósítani kívánja a tagállamokat és más szervezeteket az „1 milliárd USD-re vonatkozó célkitűzés” elérése érdekében. Továbbá megkezdte működését az élelmezés- és táplálkozásbiztonságról, valamint a fenntartható mezőgazdaságról szóló EU–Afrika kutatási és innovációs partnerség a „Horizont 2020” keretprogram és az AU kutatási támogatási programja keretében történő finanszírozás mellett.

Az EU és tagállamai továbbra is nagy hangsúlyt fektetnek a nők szerepének megváltoztatására. Különös hangsúlyt kap az átalakításra törekvő megközelítés előmozdítása, és nem csupán a nők erőforrásokhoz való hozzáférésének javítása a cél, hanem az egyenlő jogaik garantálása is, biztosítva ezáltal a beavatkozások hasznát a férfiak és nők számára, illetve azt, hogy a beavatkozások elősegítsék a férfiak és nők felelősségvállalását.

Világszerte 821 millió ember éhezik, így 2017-ben az élelmiszerellátás és a táplálkozás bizonytalansága második éve nőtt, miután több mint egy évtizeden keresztül folyamatosan csökkent. A gyermekek krónikus hiányos táplálkozása visszaszorulóban van, noha továbbra is minden negyedik öt év alatti gyermek érintett. A világ népessége 2050-re várhatóan meghaladja a 9 milliárdot, így nagyobb lesz a verseny a véges erőforrásokért. Ezt súlyosbítani fogják az éghajlatváltozás, a konfliktusok, valamint a földterületekre, a természeti erőforrásokra, illetve az élelmiszer-, víz- és energiakészletekre nehezedő erősödő nyomás egyre inkább jelentkező hatásai. Ezek a kihívások jelentős hatást fognak gyakorolni az agrár-élelmezési rendszer azon képességére, hogy egészséges és tápláló étrendet biztosítson a gyorsan növekvő népességnek.

Ez a harmadik jelentés az EU és tagállamai által az élelmezésbiztonsági közös politika végrehajtása terén elért előrehaladásról . A jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentum további információkat tartalmaz az elemzésekről és esettanulmányokról. A jelentésben különböző példák mutatják be, hogyan fokozták még jobban a támogatást az EU és tagállamai, illetve hogyan reagáltak a 2016. évi ajánlásokra és tanácsi következtetésekre.

Továbbra is az első szakpolitikai prioritás kapja a legnagyobb figyelmet, ami arról tanúskodik, hogy ez a támogatás központi szerepet játszik az EU és tagállamai fejlesztési együttműködésében. Az ezen a téren tett erőfeszítések közé tartozik a vidéki közösségek ellenálló képességének növelése, a termelés fenntartható fokozása, az agráripari fejlesztések finanszírozása és az éghajlatváltozás szempontjából intelligens mezőgazdaság támogatása, valamint annak támogatása, hogy a tudomány központibb szerepet kapjon a mezőgazdasági fejlesztési együttműködésben, különösen a nagyobb hatást kifejtő innováció elősegítése érdekében. Sok projekt a vidéki átalakulással és a területi megközelítésekkel foglalkozik, és hozzájárul a megfelelő munkahelyteremtés támogatásához a vidéki területeken, különösen a nők és a fiatalok számára.

A 2. táblázat áttekintést nyújt a kifizetésekről, kiemelve a programok számát, a támogatás szintjét és a támogatásban részesülő országok számát. Az első szakpolitikai prioritás továbbra is nagy támogatást kap, bár ennek aránya 60 %-ról 50 %-ra csökkent, míg a másik öt szakpolitikai prioritás esetében nőtt a támogatás. Az elmúlt két évben összességében nőtt a programok száma, illetve a táplálkozási és szociális védelmi beavatkozások tekintetében nőtt az olyan országok száma, amelyek élelmezés- és táplálkozásbiztonsági támogatásban részesülnek. Továbbá nagy figyelmet kapott a nemek közötti egyenlőség biztosítása, valamint az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz és az éghajlatváltozás mérsékléséhez való hozzájárulás. 2016-ban a támogatás 57 %-a figyelembe vette a nemek közötti egyenlőtlenséget, 43 %-a támogatta az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást, 16 %-a pedig hozzájárult az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló erőfeszítésekhez. A teljes támogatást tekintve a támogatás körülbelül 12 %-a kutatásra irányult.

Az 1. táblázat arról tanúskodik, hogy a Szubszaharai-Afrika támogatása 2016-ban tovább nőtt, és az élelmezés- és táplálkozásbiztonsági támogatás 53 %-át tette ki. Ázsia támogatása 2016-ban némileg csökkent, de Latin-Amerika és a Karib-térség, valamint a szomszédságpolitikában részt vevő országok támogatása nőtt. Összességében nem került sor jelentős változásra, és az adatok szerint a külső nyomás és a vészhelyzeti reagálás ellenére az EU és tagállamai továbbra is kiemelten kezelik az élelmezés- és táplálkozásbiztonság támogatását.

Belgium támogatta a csirke- és napraforgó-értékláncokat Észak-Tanzánia két körzetében, ahol a kedvezményezettek jövedelme a 2009–2010. évi aszályok ellenére 24 %-kal nőtt. A tojás- és csirkefogyasztás is jelentősen nőtt a kedvezményezettek háztartásaiban, ami pozitív hatással van valamennyi családtag, különösen a gyerekek által fogyasztott élelmiszerek tápértékére.

Németország több mint 81 országban támogatja a mezőgazdasági kistermelők ellenálló képességét és megélhetését. A zöld innovációs központok globális programja révén (amely a One World – No Hunger elnevezésű kezdeményezés része) 600 000 mezőgazdasági kistermelő vett részt képzésben (40 %-uk nő, illetve 30 %-uk fiatal gazdálkodó), és 35 %-kal nőtt a termelékenység. Etiópiában Ausztria 348 513 gazdálkodónak (akiknek 23,6 %-a nő volt) segített növelni a mezőgazdasági termelékenységet, és több mint 6000 háztartás élvezte a vízgyűjtő területeken tett rehabilitációs intézkedések előnyeit, és a felmérésben részt vevő 78 emberből 52 képes volt készpénzt félretenni.

A második szakpolitikai prioritás mutatja, hogy a hatékony irányítás továbbra is a központi támogatási terület. 2017-ben az EU a FAO-val partnerségben szervezett egy rendezvényt, amelyen megemlékeztek a termőföld, a halászati vizek és az erdők felelősségteljes használatára vonatkozó önkéntes irányelvek elfogadásának ötödik évfordulójáról, valamint ismertették az irányelvek alkalmazása terén elért előrehaladást. Az EU és tagállamai lelkesen támogatják a kapcsolódó kezdeményezéseket, például a különböző regionális gazdasági közösségeket és Afrika átfogó mezőgazdaság-fejlesztési programját.

2013 óta az EU és tagállamai közös programozásban vesznek részt Szenegálban. Nemrégiben elfogadásra került a második, a 2018–2023 közötti időszakra vonatkozó közös programozási dokumentum, összhangban a feltörekvő Szenegálra vonatkozó tervvel (Plan for an Emerging Senegal). A közös elemzés arról tanúskodott, hogy bár az elmúlt években történtek pozitív fejlemények a hiányos táplálkozás elleni küzdelem terén, a probléma továbbra is jelentős aggodalomra ad okot az országban. A közös programozási folyamat különösen a vidéki területeken a táplálkozás, az élelmezésbiztonság és a mezőgazdaság közötti egymásrautaltságra összpontosítva kezeli ezeket a kihívásokat. Az EU, Franciaország, Olaszország és Spanyolország együttműködik, és támogatja az élelmezésbiztonságot és a hiányos táplálkozás elleni küzdelmet.

2. szövegdoboz: Uniós közös programozás Laoszban A laoszi közös programozás 2012-ben indult, és ennek eredményeképpen megszületett a 2014–2015 közötti időszakra vonatkozó közös átmeneti stratégia. Az első szakaszt követően az EU és hét tagállama, valamint Svájc támogatta az európai közös programozást a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság vonatkozásában a 2016–2020 közötti időszak tekintetében. A táplálkozás a stratégia hét olyan kiemelt területének egyike, amelynek vonatkozásában az EU együttműködik, főként Franciaországgal, Németországgal és Svájccal. A laoszi közös programozás kitűnő példája annak, hogyan támogatja az EU+ a laoszi táplálkozási szakpolitikát, és hogyan biztosítja a táplálkozás jelentőségét más ágazatok révén. Ezt támasztja alá, hogy az EU és Franciaország közösen támogatja a kiemelt beavatkozásokat a tápanyag-orientált értékláncok és vidéki tanácsadási szolgáltatások mentén, miközben az EU és Németország közösen támogatja a tiszta ivóvíz infrastruktúrájába való beruházásokat.



4. EREDMÉNYEK

Az EU és tagállamai rengeteg olyan eredményről tesznek jelentést, amelyek tanúskodnak a gyakorlati hatásról. A 4. táblázat néhány ilyen kiválasztott eredményt tartalmaz. Hollandia, az Egyesült Királyság és a Bizottság továbbra is összesített adatokkal szolgál a programjaival kapcsolatban, és szervezeti eredményeket mutat be. Folyamatos erőfeszítések történnek a hatások összesített mérésére és jelentésére szolgáló módszertanok egyszerűsítésére, de a kihívások továbbra is fennállnak. A lent bemutatott eredmények nem tekintendők teljesnek vagy összehasonlíthatónak, inkább áttekintést adnak a különböző módszertanokról különböző időszakok vonatkozásában, különböző kritériumok szerint. A fenntartható fejlesztési célokkal kapcsolatos jelentéstétel összefüggésében a közös mutatókkal és a hatékony módszertanok alkalmazásával kapcsolatban folyamatban lévő munka még inkább meg fogja erősíteni ezt a folyamatot.

4. táblázat: Gyakorlati hatás

Hollandia (2017) 33 700 000 alultáplált ember részesült támogatásban, és közülük mintegy 15 500 000 ember számára bizonyítottan előnyös a jobb élelmiszer-bevitel; 7 370 000 családi mezőgazdasági kistermelő gazdaság részesült támogatásban, és ezek közül 1 950 000 esetében bizonyítottan nőtt a termelékenység és/vagy a jövedelem, illetve 1 590 000 esetében javult a piachoz való hozzáférés; 1 360 000 hektár nagyságú földterület állapota javult, ebből 366 890 hektáron folytatnak ökohatékonyabb gyakorlatokat, és 179 360 hektár vált ellenállóbbá a stressz- és sokkhatásokkal szemben; 1 220 000 mezőgazdasági termelő esetében jött létre biztonságos birtokviszony. Egyesült Királyság 2015–2017 között 26 300 000 öt év alatti gyermek és terhes nő (köztük 15 200 000 nő vagy lány) kapott támogatást a táplálkozási programok révén; 2016–2017 között az Egyesült Királyság támogatta az agrárgazdasági beruházási projekteket, amelyek előnyeit több mint 2 millió gazdálkodó élvezte a fejlődő országokban; 2011–2015 között 8 900 000 ember (köztük 4 600 000 nő) részesült készpénztranszfer-programok által nyújtott támogatásból; 2011–2015 között 3 700 000 ember (köztük 1 900 000 nő) számára valósult meg az élelmezésbiztonság; 2011–2015 között 6 100 000 ember (köztük 3 000 000 nő) esetében történt előrelépés a földhöz való jog és a tulajdonjog terén. Bizottság (2013–2017) 11 976 000 reproduktív korban lévő nő, valamint öt év alatti gyermek élvezte a táplálkozással kapcsolatos programok előnyeit; 14 159 000 az élelmiszer-ellátás bizonytalanságával küzdő ember részesült támogatásban szociális transzferek révén; 3 675 000 hektáron került sor fenntartható gazdálkodási gyakorlatok bevezetésére; 3 841 000 ember vett igénybe vidéki tanácsadói szolgáltatásokat, hogy fokozza terményei hozzáadott értékét, és javítsa a gazdálkodók és a piac közötti kapcsolatokat; 815 000 ember részesült támogatásban a biztonságos birtokviszony megteremtéséhez a fenntartható megélhetés támogatása érdekében.

5. TEMATIKUS FÓKUSZ

A Tanács 2016. évi kérésének megfelelően ez a jelentés nagyobb figyelmet fordít két konkrét témára.

Az éghajlatváltozás hatásaival szembeni ellenálló képességre vonatkozó megközelítések

A mezőgazdaság az éghajlatváltozás hatásai által legsúlyosabban érintett ágazatok közé tartozik. Az EU és tagállamai támogatják az olyan mezőgazdasági fejlesztést, amely számos cél elérésére törekszik: fejleszti a természeti erőforrásokat és javítja a környezet állapotát, felveszi a küzdelmet az éghajlatváltozással szemben, fokozza a föld termelékenységét és a munkatermelékenységet, valamint növeli az élelmiszer-készleteket. Ez mindenki számára kedvező helyzetet teremt a jövedelemteremtés és a tisztességes foglalkoztatási lehetőségek megteremtése kapcsán. 2014-ben az élelmezés- és táplálkozásbiztonsági támogatások 38 %-a hozzájárult az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz. 2016-ban ez az arány 43 %-ra nőtt.

Az EU és tagállamai biztosítják az éghajlatváltozási politika érvényesítését a meglévő mezőgazdasági fejlesztési programjaikban, és elősegítik a konkrét alkalmazkodási és mérséklési intézkedéseket ebben az ágazatban. A természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás, a családi gazdálkodás agroökológiai megerősítése, a vidéki területek fenntartható tervezése és a kockázatkezelés révén az éghajlatváltozás hatásaival szembeni ellenálló képességre vonatkozó megközelítések integrálódnak a programokba. Biztosított a tanácsadás, a tájékoztatás, a helyileg elfogadott technológiák és az infrastruktúra támogatása, ami lehetővé teszi, hogy a partnerországok ellenállóbbá váljanak az éghajlati stressz- és sokkhatásokkal szemben. A tagállamok és az EU emellett együttesen határozottan támogatják az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes mezőgazdasági gyakorlatokkal kapcsolatos kutatást és tanulást a CGIAR és egyéb kutatási programok révén. 2018 áprilisában egy FAO szimpóziumon támogatták továbbá az azzal kapcsolatos vitát, hogy milyen szerepet játszik az agroökológia egy fenntartható agrár-élelmiszeripari rendszer kiépítésében.