Forrás: Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA, 2017a), Second European Union Minorities and Discrimination Survey – main results (Második felmérés az európai uniós kisebbségekről és a hátrányos megkülönböztetésről – főbb eredmények).

Most eljött az ideje a szembenézésnek. Az európaiak több mint fele úgy véli, hogy hazájában széles körben elterjedt az ilyen típusú megkülönböztetés. Az egyenlőséggel kapcsolatos értékeink és a meggyökeresedett rasszizmus valósága közötti konfliktust nem lehet figyelmen kívül hagyni: erre határozott emlékeztetőként szolgál a globális „Black Lives Matter” mozgalom. Eljött az ideje annak, hogy elismerjük a rasszizmus és a faji megkülönböztetés elterjedtségét és fellépjünk ellene, továbbá mérlegeljük, hogy mit tehetünk helyi, nemzeti, uniós és nemzetközi szinten. Az EU a sokszínűségen, valamint a pluralizmuson, a tolerancián és a megkülönböztetésmentességen alapuló társadalom előmozdítására épül: nemcsak felelősségtudatból kell cselekednünk, hanem értékeinkhez is hűnek kell lennünk. Az értékek megőrzése saját intézményünkben kezdődik. A Bizottság intézkedéseket fog hozni annak érdekében, hogy jelentősen javítsa a személyzeti sokszínűséget, és biztosítsa, hogy a munkakörnyezetben mindenki egyformán ki tudjon bontakozni és hozzájárulást tudjon nyújtani.

A rasszizmus sokféleképpen károsítja a társadalmat. Ez a legközvetlenebb módon azt jelenti, hogy számos, Európában élő embernek kell hátrányos megkülönböztetéssel szembenéznie, ami érinti emberi méltóságát, életlehetőségeit, jólétét és jóllétét, valamint gyakran személyes biztonságát is. A hátrányos megkülönböztetés egyben azt is jelenti, hogy elmulasztják tiszteletben tartani az alapvető európai értékeket. Az EU-ban mindenki számára lehetővé kell tenni, hogy faji vagy etnikai származásától függetlenül élvezze alapvető jogait és szabadságait, és egyenlő mértékben vegyen részt a társadalomban. Társadalmi, politikai és gazdasági erőnk a sokféleségben való egységünkből fakad – a rasszizmus mindannyiunkat gyengíti. Az EU többet tehet annak érdekében, hogy mindenki számára biztosítsa az egyenlő bánásmódot és az egyenlőséget, és többet is kell tennie.

A lakás- vagy házbérlés, illetve -vásárlás során a hátrányos megkülönböztetés kiváltó oka volt a név (44 %), amelyet a bőrszín, illetve fizikai megjelenés (40 %) és az állampolgárság (22 %) követett. Az árukhoz és szolgáltatásokhoz (közigazgatás, tömegközlekedés, üzletek, éttermek stb.) való hozzáférés tekintetében a romák (28 %) és az észak-afrikai származásúak (27 %) tapasztalták a legmagasabb szintű hátrányos megkülönböztetést. Az egészségügyben kevésbé gyakori volt a faji megkülönböztetés (3 % az elmúlt évben), bár a különböző csoportok között jelentős különbségek vannak: a hátrányos megkülönböztetés a romák körében volt a legmagasabb (8 %), akiknek a várható élettartama ugyanakkor az általános népességhez képest alacsonyabb. A felmérés adatai azt is mutatják, hogy a megkérdezettek szerint faji megfontolások befolyásolják annak valószínűségét, hogy a rendőrök megállítják őket. A megkérdezettek 14 %-a mondta azt, hogy a rendőrök az elmúlt évben megállították őket, és ezek 40 %-a vélte úgy, hogy erre a legutóbbi alkalommal etnikai származásuk vagy bevándorlói hátterük miatt került sor. Összességében a válaszadók 3 %-a nyilatkozott úgy, hogy az elmúlt évben rasszista erőszakot tapasztalt, 24 %-uk pedig rasszista zaklatást tapasztalt ebben az időszakban. A zsidó válaszadók közel fele (47 %-a) aggódott amiatt, hogy antiszemita verbális sértés vagy zaklatás áldozatává válik, míg több mint egyharmaduk (40 %) tart attól, hogy nyilvános helyen fizikai támadás éri őt. A gyűlöletkeltő erőszakról és zaklatásról azonban gyakran nem tesznek bejelentést. Az FRA afrikai származású személyekre vonatkozó felmérésének adatai például azt mutatják, hogy a rasszista erőszak áldozatainak közel kétharmada (64 %) nem jelentette be a rendőrségnek vagy más szervezetnek vagy szolgálatnak a legutóbbi incidenst.

2.1.A rasszizmus és a faji megkülönböztetés elleni küzdelem jogszabályok révén: felülvizsgálat és fellépés

A hátrányos megkülönböztetés, a rasszizmus, az idegengyűlölet és az intolerancia egyéb típusai elleni európai szintű fellépés jelenleg egy bevett uniós jogi kereten alapul, mégpedig a Szerződések számos rendelkezésén, valamint a megkülönböztetésmentesség és az egyenlőség általános elvein, amit az Európai Unió Alapjogi Chartája is megerősít.

Miközben a rasszizmus elleni küzdelemhez számos területen van szükség határozott fellépésre, a törvény által nyújtott védelem kritikus fontosságú. A hátrányos megkülönböztetés elleni védelem átfogó rendszere mindenekelőtt a jogi keret hatékony érvényre juttatását követeli meg annak biztosítása érdekében, hogy az egyéni jogokat és kötelezettségeket a gyakorlatban is tiszteletben tartsák. Ez annak biztosítását is jelenti, hogy ne legyenek hézagok e védelem terén. A faji feszültségekre rávilágító közelmúltbeli események aggályokat vetettek fel a faji vagy etnikai alapú megkülönböztetés elleni jogi védelem hatékony végrehajtását illetően. Ez a bűnüldöző hatóságok és a kisebbségek közötti kapcsolathoz fűződő aggályokhoz is kapcsolódik (lásd alább a 2.2. szakaszt).

A Bizottság átfogó értékelést végez majd a meglévő jogi keretre vonatkozóan annak megállapítása érdekében, hogy hogyan lehetne javítani a végrehajtást, a jogi keret továbbra is megfelel-e a célnak, és vannak-e megoldandó hiányosságok. Ez az értékelés az uniós jogszabályok átültetésének és végrehajtásának folyamatos nyomon követésén, különösen a tagállamokkal folytatott rendszeres párbeszéden és a faji egyenlőségről szóló irányelv végrehajtásáról szóló, a közeljövőben benyújtandó jelentésen alapul majd. Az érdekelt felek – különösen a rasszizmus és a faji megkülönböztetés által érintett személyek aggodalmait képviselő szereplők – visszajelzései szintén elengedhetetlenek lesznek annak meghatározásához, hogy milyen változtatásokra van szükség az uniós fellépés terjedelmének és hatásának maximalizálása érdekében.

A faji egyenlőségről szóló irányelv és az egyenlőséggel foglalkozó szervek

A faji egyenlőségről szóló irányelv több mint két évtizede alakítja a faji vagy etnikai származáson alapuló megkülönböztetéssel szembeni jogi védelmet. Az irányelv tiltja a faji vagy etnikai származáson alapuló közvetlen és közvetett megkülönböztetést a foglalkoztatás és a munkavégzés, az oktatás, a szociális védelem – beleértve az egészségügyi ellátást is –, a szociális kedvezmények, valamint a nyilvánosság számára elérhető árukhoz és szolgáltatásokhoz, többek között a lakhatáshoz való hozzáférés, illetve azok nyújtása terén. Az elmúlt években a Bizottság megerősítette az irányelv végrehajtásának nyomon követését. Különös hangsúlyt kapott a roma gyermekekkel szembeni hátrányos megkülönböztetés az oktatásban. A Bizottság 2021-ben jelentést fog készíteni az irányelv alkalmazásáról , amit 2022-ig lehetőség szerint jogszabályok követnek majd. A jelentés értékelni fogja, hogy milyen tanulságokat kell levonni az irányelv végrehajtásából, és azonosítani fogja az esetleges hiányosságokat: a lehetséges új jogszabályokkal összefüggésben az egyik megvizsgálandó területet a bűnüldözés jelenti. A jelentés továbbá információkkal szolgál majd a jelentős hatású kötelezettségszegési eljárások előnyben részesítésére irányuló folyamatos fellépéshez.

Az irányelv értelmében valamennyi tagállamnak ki kell jelölnie egy szervet, amely független segítséget nyújt a megkülönböztetés áldozatainak, előmozdítja az egyenlőséget, független felméréseket végez, valamint független jelentéseket és ajánlásokat ad ki. Ezek az egyenlőséggel foglalkozó szervek nélkülözhetetlenek annak biztosításához, hogy a hátrányos megkülönböztetéssel szembesülő egyének és csoportok teljes mértékben élhessenek jogaikkal: e szerveknek képesnek kell lenniük arra, hogy hatékonyan ellássák az uniós jogszabályok által rájuk ruházott feladatokat. Az egyenlőséggel foglalkozó szervek hatáskörét és működését illetően azonban az uniós jog mérlegelési jogkört biztosít a tagállamok számára. Ez az egyenlőséggel foglalkozó nemzeti szervek között jelentős különbségeket eredményez, amelyeket a Bizottság 2018-ban az egyenlőséggel foglalkozó szervekre vonatkozó előírásokról szóló ajánlásban igyekezett enyhíteni. A 2021. évi jelentés fontos témája lesz az egyenlőséggel foglalkozó szervek szerepe és függetlensége, valamint az e szervek szerepének megerősítését célzó új jogszabályok esetleges szükségessége.

A Bizottság továbbá ösztönzi a tagállamokat, hogy az egyenlőséggel foglalkozó szervekre vonatkozó előírásokról szóló bizottsági ajánlással és nemzeti eljárási szabályaikkal összhangban tegyenek lehetővé nemzeti szintű stratégiai peres eljárásokat. A stratégiai peres eljárások kulcsfontosságúak a közvélemény figyelmének felkeltése és az előrelépés szempontjából az emberi jogok egyértelműsítése és védelme terén.

Jelenleg a hátrányos megkülönböztetés elleni uniós jogszabályok a foglalkoztatás, a szakmai képzés és a szakképzés területén túl csak a nemre és a faji vagy etnikai származásra vonatkoznak. Nincs olyan horizontális megközelítés, amely a hátrányos megkülönböztetés valamennyi alapjára kiterjedne. A hátrányos megkülönböztetés valamennyi formájával szembeni védelem hiányosságainak megszüntetése érdekében a Bizottság továbbra is ösztönözni fogja, hogy a Tanácsban elérjék a szükséges egyhangúság irányába történő előrelépést és elfogadják a személyek közötti, vallásra vagy meggyőződésre, fogyatékosságra, életkorra vagy szexuális irányultságra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2008. évi bizottsági javaslatot .

A rasszizmus és idegengyűlölet elleni küzdelemről szóló kerethatározat és a rasszizmus elleni küzdelem egyéb jogi eszközei

A rasszizmus és idegengyűlölet elleni, büntetőjogi eszközökkel történő küzdelemről szóló kerethatározat célja annak biztosítása, hogy a rasszizmus és az idegengyűlölet súlyos megnyilvánulásai tekintetében az EU egész területén hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetések legyenek kiszabhatók. Ezen eszköz hatékony végrehajtása kulcsfontosságú annak biztosításához, hogy a gyűlöletbeszédet és a gyűlölet-bűncselekményeket hatékony büntetőjogi válaszlépések kövessék, valamint hogy a bűncselekmények áldozatait elismerjék és hatékony jogorvoslatban részesüljenek. A kerethatározatot az áldozatok jogairól szóló irányelv egészíti ki, amelynek többek között az a célja, hogy igazságszolgáltatást, védelmet és támogatást biztosítson a gyűlölet-bűncselekmények és a gyűlöletbeszéd áldozatainak.

A Bizottság 2014 óta követi nyomon a kerethatározatnak az uniós tagállamok jogrendszerébe való átültetését. Komoly aggályok merülnek fel azzal kapcsolatban, hogy a nemzeti büntető törvénykönyvek mennyire megfelelően nyilvánítják bűncselekménnyé a gyűlöletbeszédet és a gyűlölet-bűncselekményeket. A Bizottság prioritásként átfogó erőfeszítéseket fog tenni a kerethatározat Unió-szerte történő teljes körű és helyes átültetésének és végrehajtásának biztosítása érdekében – különösen azokban az esetekben, amikor a gyűlöletbeszéd fogalommeghatározását vagy a gyűlölet-bűncselekmények bűncselekménnyé nyilvánítását nem ültették át megfelelően a nemzeti jogba –, és szükség esetén kötelezettségszegési eljárásokat fog indítani.

A rasszizmus online is megtapasztalható. A kerethatározat értelmében a tagállamoknak bűncselekménnyé kell nyilvánítaniuk a bőrszínen, valláson, származáson, illetve nemzeti, faji vagy etnikai származáson alapuló erőszakra vagy gyűlöletre való nyilvános uszítást, akkor is, ha azt online követik el. A jogellenes online gyűlöletbeszéd azonban továbbra is terjed, és a rasszista gyűlöletbeszéd is gyakori jelenség. Négy évvel ezelőtt a Bizottság elindította a jogellenes online gyűlöletbeszéd felszámolására vonatkozó magatartási kódexet, amelynek keretében az információtechnológiai (IT) platformok önkéntesen kötelezettséget vállaltak arra, hogy felülvizsgálják és szükség esetén eltávolítják a jogellenes gyűlöletbeszéddel kapcsolatos tartalmakat. A magatartási kódexre vonatkozó ötödik értékelés jelentős előrelépést mutat az online gyűlöletbeszéd felszámolása terén , ám a platformoknak még mindig javítaniuk kell az átláthatóságot és a felhasználóknak szóló visszajelzéseket. A Bizottság továbbra is együttműködik az informatikai vállalatokkal, és más közösségimédia-platformokra is kiterjeszti ezeket az erőfeszítéseket – különösen azokra, amelyeket elsősorban gyerekek és kamaszok használnak –, valamint továbbra is előmozdítja az online gyűlöletbeszéd elleni küzdelem és a sokszínűség elfogadottságának előmozdítása érdekében tett gyakorlati lépéseket.

A következő lépés a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály lesz, amely bővíti és összehangolja az online platformok és az információs szolgáltatók felelősségi körét, valamint Unió-szerte megerősíti a platformoknak a tartalomra vonatkozó szabályai feletti felügyeletet . A mérlegelt lehetőségek közé tartoznak az értesítési és cselekvési rendszerek bevezetésére vonatkozó kötelezettségek, valamint olyan jelentéstételi és átláthatósági kötelezettségek, amelyek értelmében a platformoknak tájékoztatást kell nyújtaniuk a jogellenes tartalmak – köztük a gyűlöletbeszéd – kezelésének módjáról. Ez nemcsak az online véleménynyilvánítás szabadságát biztosító tartalommoderálási politikákat mozdítaná elő, hanem az online rasszista gyűlöletbeszéd mértékére és típusaira vonatkozó adatok gyűjtésének alapjául is szolgálna, továbbá segítené a civil társadalmat és a szakpolitikai döntéshozókat a rasszizmust hatékonyan megcélzó politikák kidolgozásában.

A Bizottság az uniós internetfórum égisze alatt együttműködik a tagállamokkal és az internetes vállalatokkal a tiltott erőszakos szélsőséges szimbólumok és csoportok referencialistájára vonatkozóan, amelyet önkéntes alapon felhasználnak tartalommoderálási politikáikhoz. Ezt a referencialistát a tervek szerint 2020 decemberében az uniós internetfórum miniszteri ülésén terjesztik elő.

Az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv olyan követelményeket határoz meg, amelyek megvédik az audiovizuális médiaszolgáltatások és videomegosztó platformok felhasználóit az erőszakra vagy gyűlöletre való uszítástól, valamint a diszkriminatív audiovizuális reklámoktól. Kötelezi továbbá a videomegosztó platformokat, hogy tegyenek megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy megvédjék a felhasználókat a rasszista és idegengyűlölő tartalmaktól.

Hangsúlyozni kell, hogy a véleménynyilvánítás szabadságához való jogot korlátozó intézkedéseknek tiszteletben kell tartaniuk adott esetben az Alapjogi Charta 11. és 52. cikkében rögzített követelményeket, valamint a tagállamok alkotmányos hagyományait.