P6_TA(2005)0069

A Lisszaboni Stratégia félidős felülvizsgálata

Az Európai Parlament állásfoglalása a Lisszaboni Stratégia félidős felülvizsgálatáról

Az Európai Parlament,

- tekintettel eljárási szabályzata 103. cikkére,

1. határozottan úgy véli, hogy az Európai Unió a fenntartható fejlődés globális célkitűzésével összefüggésben a gazdasági, társadalmi és környezeti fejlődés szempontjából iránymutatóként szólgálhat a világon; újra megerősíti a lisszaboni és göteborgi Európai Tanács által kitűzött azon stratégiai célok érvényességét, amelyek a foglalkoztatás, a gazdasági reform és a versenyképesség megerősítésére, valamint a belső piac, a társadalmi kohézió és a környezetvédelem - mint a fenntartható növekedés-orientált gazdaság motorjai - megvalósítására irányulnak; továbbá úgy véli, hogy a Lisszaboni Stratégia az EU legfőbb prioritása kell, hogy legyen a következő öt évben;

2. megerősíti elkötelezettségét a Lisszaboni Stratégia iránt és a Stratégia azon elképzelése iránt, hogy dinamikus gazdaság és egy magasabb életszínvonalú, fejlettebb társadalom jöjjön létre, valamint fokozódjon a növekedés és a foglalkoztatás, ezáltal teremtve meg a társadalmi kohézió és a környezetvédelmi politika keretét; úgy véli, hogy a fenntartható növekedés és foglalkoztatás Európa legsürgetőbb célja, amely a társadalmi és környezeti fejlődés alapjául szolgál; meg van győződve arról, hogy a jól megtervezett szociális és környezeti politikák Európa gazdasági teljesítménye megerősítésének kulcsfontosságú elemeit képezik;

3. elismeri, hogy miközben az áruk szabad mozgása már jól működik, a belső piac még messze van a teljes megvalósulástól, és hogy ezért nagyobb erőfeszítéseket kell tenni a belső piac teljessé tétele érdekében;

4. úgy ítéli meg, hogy a lisszaboni menetrend sikere megköveteli, hogy a tagállamok vigyék véghez az európai társadalmi modell megőrzéséhez szükséges strukturális reformokat; úgy ítéli meg, hogy növekedésbarát makrogazdasági keretre is szüksége van, és hogy ezen keretnek ötvöznie kell a stabilitást a lisszaboni célokba történő beruházással kapcsolatos ösztönzőkkel;

5. elismeri mindenekelőtt a környezetvédelmi politika növekedéshez és foglalkoztatáshoz - különösen az öko-innovációk fejlesztése révén - történő pozitív hozzájárulását, és elismeri másodsorban, hogy az EU-nak szembe kell néznie számos, a természeti erőforrásokkal és a környezettel kapcsolatos olyan kihívással, mint pl. az éghajlatváltozás, a csökkenő biológiai sokféleség, amelyek - ha nem vesszük őket figyelembe haladéktalanul - költségeket fognak generálni és közvetlen következményekkel fognak járni a Lisszaboni Stratégia növekedési célkitűzései tekintetében; ezért úgy véli, hogy a környezeti szempontokat fel kell venni a felülvizsgált lisszaboni folyamatba; hangsúlyozza, hogy az ésszerű környezeti, egészségügyi és élelmiszerbiztonsági politikák pozitív hatást fognak gyakorolni a növekedésre és a versenyképességre;

6. úgy véli - a Bizottsággal egyetemben -, hogy a Lisszaboni Stratégia újjáélesztéséhez alapvetően fontos annak orvoslása, hogy nem sikerült elérni a 2000 márciusában kitűzött célokat, és a Lisszaboni Stratégiát a nemzeti, illetve európai vita központi kérdésévé tenni; úgy véli, hogy ez viszont az alábbi szempontok függvénye:

- a prioritások hatékonyabb kijelölése azonosíthatóan prioritást élvező intézkedésekkel a lisszaboni menetrend mindhárom alkotóelemében az egyértelműbb összpontosítás elérése érdekében a lisszaboni folyamat szerteágazó orientációjának kiigazítása végett;

- olyan vonzó, megfelelően közölt elképzelés, amely alapján az európai közvélemény mozgósítható;

- a politikák nyíltabb és átláthatóbb módon történő kialakítása és végrehajtása a demokratikus felelősségre vonhatóság növelésének érdekében, és annak érdekében, hogy a kérdést mind nemzeti, mind európai szinten a parlamenti képviselők és az állampolgárok még inkább magukénak érezzék;

- a kitűzött célok érzékelhető kifejezéséhez szükséges nemzeti és az európai költségvetési források;

- a magán- és közberuházások fellendítése.

7. úgy véli, hogy a tavaszi Európai Tanácsnak a lisszaboni stratégiát a növekedést és a munkahelyteremtést szolgáló kulcsfontosságú célkitűzésekre kell összpontosítania a következő, tudásalapú társadalomra irányuló intézkedések révén: a lisszaboni célokba történő köz- és magánberuházások elősegítése, a vállalkozásbarát környezet támogatása, valamint a társadalmi beilleszkedésen, biztonságon, szolidaritáson és alkalmazkodóképességen alapuló társadalompolitika támogatása, valamint Európa környezetvédelmi politikájának oly módon történő átalakítása, hogy az a versenyképességet növelő forrássá váljon;

8. úgy véli, hogy egy növekedésorientált, fenntartható makroökonómiai területet kell biztosítani, hogy ezek a gazdasági, társadalmi, és környezetpolitikai célok megvalósuljanak, és úgy véli, hogy ez Európa nemzetközi versenyképességének előfeltétele; megállapítja, hogy ennek részét képezi a dinamikus gazdasági és munkaerő-piaci fejlődés, valamint a stabil valuta, az állam eladósodásának és az állami deficitnek a csökkentése, továbbá a nyugellátás tartós biztosítása;

9. úgy véli, hogy ösztönözni a vállalkozói kedvet, a kockázatvállalás kultúráját, valamint az önálló kezdeményezéseket és a felelősségvállalást, valamint hogy a gazdasági vonatkozású szabályozás átlátható és bürokráciamentes, az adórendszer pedig egyszerű és igazságos kell, hogy legyen; megállapítja, hogy nagymértékben kiszámítható gazdaságpolitikára van szükség;

10. kitart amellett, hogy a változás eléréséhez szükséges széles körű koalíció kialakításához a Lisszaboni Stratégiát általánosan egy olyan stratégiaként kell felfogni, amelynek hasznait széles körben fogják élvezni, és amelyet az összes érintett társadalmi-gazdasági szereplővel együttműködésben kell kidolgozni; amely olyan munkaerőpiacokat keres, amelyek támogatják a dinamizmust és a biztonságot; amely törekszik a szociális biztonság modernizációjára, de nem annak gyengítésére; és végül amely a magas színvonalú társadalmi és környezetvédelmi előírásokat Európa versenyképes modellje részének tekinti;

11. hangsúlyozza a szolgáltatások egységes piaca megteremtésének fontosságát Európa versenyképessége érdekében, a piacnyitás, a közszolgáltatások, valamint a szociális és fogyasztói jogok közötti egyensúly mellett; rámutat a közérdekű szolgáltatásoknak a társadalmi integráció, a területi kohézió és a hatékonyabb belső piac előmozdításában játszott szerepére; felkéri a tavaszi Európai Tanácsot, hogy vállaljon kötelezettséget egy közérdekű szolgáltatásokról szóló közösségi jogi keret elfogadására, amely biztosítja a közérdekű szolgáltatások minőségét és valamennyi európai polgár számára az azokhoz való hozzáférést, miközben alkalmazzák a szubszidiaritás és az arányosság elvét a közérdekű szolgáltatásokra;

12. ismételten hangsúlyozza a magas színvonalú, általánosan hozzáférhető és hatékonyan nyújtott közszolgáltatások életminőséggel és társadalmi kohézióval kapcsolatos - a Lisszaboni Stratégiát alátámasztó - célokhoz történő hozzájárulását; úgy ítéli meg, hogy a közbeszerzési eljárások hatékony végrehajtásának szerepelnie kell a lisszaboni célok között;

13. úgy ítéli meg, hogy a KKV-knek a Lisszaboni Stratégia céljai eléréséhez történő lényeges hozzájárulását határozottabban el kell ismerni; megállapítja, hogy a KKV-ágazat nem csupán a legnagyobb foglalkoztatottsági részesedéssel rendelkezik az EU-ban, hanem az elmúlt években több új munkahelyet is teremtett, mint bármely más ágazat; ezért fokozottabb intézkedéseket követel a KKV-barátabb környezet létrehozására, a szükségtelen bürokratikus terhek elkerülése és a beruházásokhoz szükséges pénzügyi forrásokhoz való jobb hozzáférés biztosítása révén;

14. úgy véli, hogy egy olyan társadalom megteremtése érdekében, amely kedvezően fogadja a változást, a több érdekelt részvételét biztosító gazdasági döntéshozatali stílus döntő fontosságú lesz; emlékeztet arra, hogy a brüsszeli Európai Tanács hangsúlyozta, hogy a Lisszaboni Stratégiában központi szerepet játszik a magas szintű szociális védelem; újból megerősíti, hogy elfogadhatatlan, hogy emberek a szegénységi küszöb alatt éljenek és a társadalmi kirekesztés sújtsa őket; támogatja a brüsszeli Európai Tanács felhívását a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemre irányuló politikák megerősítésére annak érdekében, hogy átfogó koncepció szülessen a szegénység 2010-re való felszámolásához szükséges határozott lendület megújításához, és annak érdekében, hogy valamennyi európai polgár számára biztosított legyen az alapvető jogaikhoz való hozzáférés; valamint kéri a tavaszi Európai Tanácsot, hogy kötelezze el magát egy ambiciózus célokat meghatározó szociális menetrend mellett;

15. úgy ítéli meg, hogy a vegyi anyagokra vonatkozó új jogszabályról (REACH) történő kielégítő megállapodás egyértelmű példaként szolgálna a Lisszaboni Stratégia gyakorlati megvalósítására, amely egyensúlyt teremt a versenyképesség és a környezetvédelmi, társadalmi és közegészségügyi célok között;

16. úgy ítéli meg, hogy a fenntartható energiakínálatot támogató versenyképes energiapiac a versenyképes és fenntartható európai gazdaság egyik feltétele, és sürgeti a Bizottságot, hogy terjesszen elő egy új kezdeményezést az összes piaci szereplő és az összes energiafajta - beleértve a megújuló energiafajtákat is - közötti egyenlő feltételek biztosítása érdekében; továbbá megállapítja, hogy a megnövekedett forráshatékonyság csökkenti az ipar és a háztartások költségeit, azaz forrásokat szabadít fel más befektetések számára, és csökkenti az Európai Unió gazdaságának függését a ritka erőforrásoktól és változékony erőforráspiacoktól;

17. úgy véli, hogy a félidős felülvizsgálatnak megfelelő súllyal kell kezelnie azt, hogy az új ígéretes jövőjű technológiák (pl.: a nano- és mikrotechnológiák, az orvosi és lézertechnológiák, a szállítási és logisztikai technológiák), valamint a a környezettechnológiai és magas szintű környezetvédelmi előírások hogyan járulhatnak hozzá egy eredményes versenystratégiához; sürgeti az ökotechnológiák és az ökohatékony innovációk nagyobb támogatását; tágabb értelemben véve hangsúlyozza az életminőségnek a beruházások és ipartelepítés terén betöltött szerepét; úgy véli, hogy az éghajlatváltozásnak és a biológiai sokféleség csökkenésének figyelmen kívül hagyása súlyosan veszélyezteti ezen célok elérését;

18. tekintettel az Európai Tanács jövőbeli éghajlatpolitikával kapcsolatos döntésére, ismételten megerősíti az éghajlatváltozásról szóló Buenos Aires-i konferencia eredményeiről szóló, 2005. január 13-i állásfoglalásában [1] kifejezett nézeteit;

19. felhívja a Bizottságot, hogy határozottan álljon azon stratégiákra vonatkozó javaslatok élére, amelyek célja a munkerőpiacok működésének javítása, az európai fiatalokat érintő jövőbeli változások felmérése, és hogy javuljanak a fiatalok lehetőségei a diplomák elismerése, a határokon átnyúló oktatás és szakmai lehetőségek terén és a generációk közötti szolidaritás elvét tiszteletben tartsák, úgy hogy az összeegyeztethető legyen a demográfiai helyzettel; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy dolgozzák ki a szükséges átfogó intézkedéseket annak érdekében, hogy a létező nemzeti nyugdíjrendszerek kiegészítéseként támogassák a kiegészítő finanszírozási rendszereket; úgy véli, hogy a munkaerőpiacok rugalmasabb működésének arra kell összpontosítania, hogy növekedjen az emberek munkavállalási lehetősége, külön hangsúlyt fektetve a KKV-k különleges igényeire;

20. ennek megfelelően támogatja a számos tagállam által javasolt kezdeményezést az európai ifjúságért, amely szerepel a Bizottság tavaszi Európai Tanácshoz intézett közleményében;

21. úgy ítéli meg, hogy az új tagállamokban kiemelt jelentőséggel bíró vidékfejlesztési mezőgazdasági kiadások, különösen a fiatal mezőgazdasági termelők képzése érdekében, a Lisszaboni Stratégia létfontosságú részét képezik;

22. úgy véli, hogy a jogszerű migrációnak fontos szerepe van Európa tudásalapú gazdaságának javításában, valamint a gazdasági fejlődés előmozdításában;

23. úgy véli, hogy a tudásalapú gazdaság terén Európa által nyújtott kiváló teljesítmények egy megfelelő oktatási háttérrel rendelkező és jól képzett munkaerő megteremtésétől, valamint a kutatás és innováció mértékének és hatékonyságának nagy mértékű növelésétől függenek; ragaszkodik ahhoz, hogy a mindenki számára hozzáférhető, magas szintű oktatás alapvetően fontos az erős gazdaság és az igazságos társadalom megvalósításához; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy tevékenyen támogassák a tudományos kutatást az innovációs folyamat valamennyi szakaszában az elképzelések kidolgozásától a vállalati megvalósításig;

24. felszólít arra, hogy a félidős értékelés az oktatást, a képzést, az emberi tőke fejlesztését és az élethoszszig tartó tanulást tegye a Lisszaboni Stratégia központi témájává, és úgy ítéli meg, hogy a tavaszi Európai Tanácsnak ambiciózus célokat kell kitűznie;

25. emlékeztet arra, hogy egyes tagállamokban a munkavállalásból kiszoruló munkavállalók között legtöbben a nők vannak, akik közül sokan attól függően vállalnak fizetett munkát, hogy rendelkezésre áll-e ilyen munkahely, és az mennyire vonzó; ezért felszólítja a tavaszi Európai Tanácsot arra, hogy a Lisszaboni Stratégiával összefüggésben foglalkozzon a nemek közötti esélyegyenlőség biztosításának szükségességével, beleértve a családbarát foglalkoztatási és munkaidő-szabályozás, a biztonságos foglalkoztatás és az egyenlő bánásmód ösztönzését, a képzési lehetőségek javítását, a nemek szerinti megkülönböztetésen alapuló fizetések megszüntetését, a gyermekgondozás bővítését és az idősgondozás támogatását;

26. támogatja az integrált kutatási és iparpolitikára vonatkozó elképzelést a KKV-kre és a pénzügyi lehetőségekre helyezett különös hangsúly mellett; úgy ítéli meg továbbá, hogy Európának rendezett ipari alapokra van szüksége, és hogy versenyképességét a magánkezdeményezéseken és/vagy a köz- és magánfinanszírozású társulásokon alapuló jelentős technológiai kezdeményezések létrehozása révén kell javítani;

27. felszólítja az összes tagállamot, hogy a tavaszi Európai Tanácson kötelezzék el magukat azon intézkedések mellett, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a K+F kiadások a nemzeti jövedelem legalább 3%-ára emelkedjenek (2% a magán-, 1% a közszektorban), és emellett biztosítsák, hogy megtörténik minden egyes támogatási intézkedés összeegyeztetése a lisszaboni célokkal; hangsúlyozza, hogy ezt a K+F-re szánt európai finanszírozás megduplázásával kell elérni, összhangban a lisszaboni célokkal, beleértve az Európai Kutatási Tanács - egy független kutatásügyi tanácsadó testület - létrehozásának jóváhagyását;

28. sürgeti a kutatók határokon átnyúló csereprogramjait megkönnyítő intézkedések kiemelt kezelését;

29. felkéri a Tanácsot és a Bizottságot, hogy növeljék erőfeszítéseiket egy olyan költséghatékony, kevesebb teherrel járó és megfelelően működő közösségi szabadalomra vonatkozó javaslattal kapcsolatban, amely jogbiztonságot teremt, növeli a KKV-k lehetőségeit, és valódi lendületet ad az európai kutatásnak és fejlesztésnek;

30. támogatja a Bizottságot abban, hogy a Parlamenttel együtt a Lisszaboni Stratégia három pillérére alapozva egyértelmű jogalkotási és költségvetési prioritásokat tartalmazó megbízható útitervet állapítson meg; ragaszkodik ahhoz, hogy részletesen konzultáljanak a Parlamenttel annak tartalmáról, valamint ahhoz, hogy jöjjön létre egy hatékony közös programozási mechanizmus a Bizottság és a Parlament között;

31. kéri a Bizottságot, hogy a gazdasági, társadalmi, egészségügyi és környezetvédelmi hatásvizsgálatokat következetesebben alkalmazza, hogy működjön együtt az Európai Parlamenttel a hatályos jogszabályok ellenőrzésében és javításában, és ezáltal kiemelt kérdésként hatékonyan hajtsa végre a jobb jogalkotásról szóló intézményközi megállapodást [2], beleértve az össze érdekelttel történő hatékony konzultációra vonatkozó megfelelő mechanizmusokat; azonban ragaszkodik ahhoz, hogy a hatásvizsgálatok során mindig vegyék figyelembe pénzügyi és minőségi értelemben az intézkedések elmulasztásának költségeit és a hoszszabb távú költségeket és hasznokat; felszólít az elfogadott és végrehajtott intézkedések jobb utólagos értékelésére is;

32. kéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg valamennyi jogalkotási javaslattervezetét abból a szempontból, hogy összhangban áll-e a Lisszaboni Stratégia céljaival, annak biztosítása érdekében, hogy a jövőbeli jogszabályok - még a komitológiai eszközök alkalmazása esetén is - teljes mértékben összhangban legyenek a szükséges demokratikus eljárásokkal, valamint a hatályos közösségi vívmányok egyszerűsítésére és ésszerűsítésére vonatkozó tervei javítása érdekében, ezáltal csökkentve a jogszabályoknak való megfelelés költségeit és forrásokat teremtve az innováció ösztönzésére és a munkahelyteremtésre;

33. támogatja a Lisszaboni Stratégia végrehajtását szolgáló nemzeti cselekvési tervekre vonatkozó elképzelést, amely szerint minden kormány kijelölne egy minisztert az intézkedések koordinálására;

34. üdvözli az egységesített jelentéstételt és kevesebb, de megfelelőbb mutatók használatára hív fel a Liszszaboni Stratégia gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi elemei terén elért előrelépés átláthatóbb mérésének biztosítására, beleértve a tagállamonkénti átültetetési arányokat közlő, nyilvánosan hozzáférhető adatbázist, valamint a társfinanszírozott programok összehasonlító elemzéseit és legjobb gyakorlatait; kéri, hogy a Bizottság rendszeresen terjesszen az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek elé olyan közleményeket, amelyek a Lisszaboni Stratégia tagállamok általi végrehajtását értékelik;

35. követeli, hogy mielőtt a Bizottság haladásról szóló éves jelentéseit, valamint azok gazdasági stratégiai iránymutatásait a Tanácshoz továbbítják, azokat előzőleg küldjék meg az Európai Parlamentnek, hogy az véleményt nyilváníthasson;

36. felhívja a tavaszi Európai Tanácsot, hogy hozzon létre egyszerűbb és koherensebb irányítási rendszereket annak érdekében, hogy a közvélemény, illetve a közvélemény általi ellenőrzés és a parlamenti ellenőrzés koncentráltak lehessenek;

37. háromoldalú ülést javasol a három intézmény között a kulcsfontosságú politikai prioritások meghatározására az Európai Tanács éves tavaszi ülését megelőzően;

38. ragaszkodik ahhoz, hogy valódi párbeszédkultúrát kell kifejleszteni a Parlamenttel annak érdekében, hogy kialakuljon egyfajta közös felelősségérzet, mivel a kommunikáció és a gondos végrehajtás egyaránt rendkívüli jelentőséggel bírnak a Parlament számára; ezért úgy véli, hogy a Parlament és a Bizottság, illetve a Parlament és a nemzeti parlamentek közötti szoros partnerség, a regionális és helyi hatóságok fokozott bevonása mellett kulcsfontosságú a siker elérése szempontjából;

39. felhívja a figyelmet a 2005. március 16- 17-én Brüsszelben tartandó parlamentközi konferenciára, amelynek célja, hogy elősegítse az együttműködést az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek között e célból; valamint felhívja a tavaszi Európai Tanácsot, hogy tegyen javaslatokat a parlamenti dimenzió és a nyilvános vita szerepének megerősítésére a Lisszaboni Stratégiában;

40. kéri, hogy a nemzeti és európai költségvetések, beleértve a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó jövőbeli pénzügyi tervet, juttassák kifejezésre a lisszaboni folyamat keretében kitűzött célokat;

41. elismeri a regionális politika által képviselt egyedülálló többletértéket a lisszaboni célok megvalósítása terén, és emlékeztet arra, hogy megfelelő pénzügyi eszközökre van szükség ahhoz, hogy hatékonyan és kiegyensúlyozottan lehessen választ adni erre a kihívásra; felhívja a figyelmet arra, hogy az átalakított strukturális alapok már határozottan a lisszaboni célokra összpontosítanak, és ragaszkodik ahhoz, hogy a pénzügyi terv tükrözze ezt a szerepet;

42. elismeri a transzeurópai hálózatokkal (TEN) kapcsolatos projektek és gyors megvalósításuk jelentőségét a lisszaboni célok elérésének megerősítése tekintetében; ezért támogatja a Bizottság azon törekvését, hogy meggyőzze a tagállamokat arról, hogy ezeket a projekteket uniós költségvetési támogatással, valamint köz- és a magánfinanszírozású társulások révén kell megtervezni és finanszírozni;

43. olyan átfogó, fenntartható megközelítésre szólít fel a közlekedési politikában, amely a környezet számára kedvező új technológiák kiterjedtebb alkalmazásán alapul;

44. úgy véli, hogy új kezdeményezést kell elindítani az információs társadalommal kapcsolatban a 2010-ig jelentkező kihívásoknak való megfelelés érdekében, és hogy ennek a kezdeményezésnek stabil környezetet kell biztosítania az elektronikus kommunikáció és a digitális szolgáltatások fejlesztése számára, valamint az információs és kommunikációs technológiák kutatására, innovációjára, és alkalmazására irányuló európai uniós erőfeszítések fejlesztésére kell összpontosítania;

45. megállapítja, hogy az ún. kreatív iparágak gazdaságunk egyik legígéretesebb ágazatává kezdenek válni, valamint megállapítja, hogy hatalmas foglalkoztatási lehetőségek rejlenek az új média és a digitális kultúra területén;

46. felszólítja a tavaszi Európai Tanácsot, hogy ismerje el, hogy a beruházások Európa modernizációjának döntő fontosságú tényezői, és állapodjon meg a köz- és magánberuházások ösztönzésére irányuló közös intézkedésekben, külön hangsúlyt fektetve a Lisszabon szempontjából legfontosabb beruházási formákra;

47. felhívja a tavaszi Európai Tanácsot, hogy erősítse meg az Európai Beruházási Bank szerepét, hangsúlyt fektetve arra, hogy a hitelnyújtási tevékenységet jobban összpontosítsák a Lisszabont támogató beruházásokra, bővítsék a kockázati tőkével kapcsolatos megfelelő hitelnyújtást és a KKV-nek - különösen a tőkepiac által mellőzött KKV-knek - nyújtott támogatást;

48. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[1] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0005.

[2] HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

--------------------------------------------------