HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 347/19

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Integráció és szociális menetrend

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2010/C 347/03)

Előadó: Luis Miguel PARIZA CASTAÑOS

Társelőadó: Pedro ALMEIDA FREIRE

2009. július 16-én az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Integráció és szociális menetrend.

Az EGSZB munkájának előkészítésével megbízott „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció 2010. január 26-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. február 17–18-án tartott, 460. plenáris ülésén (a 2010. február 17-i ülésnapon) 158 szavazattal 3 ellenében, 3 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság – a szociálpolitikai menetrend előmozdítása és fejlesztése, valamint a bevándorlók és az etnikai kisebbségek integrációjának előmozdítása mellett erőteljesen elkötelezett intézményként – úgy határozott, hogy kidolgozza ezt a saját kezdeményezésű véleményt abból a célból, hogy az Európai Unió megerősítse az integrációs politikák és a szociálpolitikai menetrend közötti kapcsolatokat.

1.2 2010 nagyon fontos év lesz az uniós szociálpolitikák szempontjából: a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai éve lesz; elkészül az EU 2020 stratégia; és egy új szociális menetrend elfogadására is sor kerül.

1.3 Az EGSZB úgy véli, hogy a szociális menetrend 2010-ben kezdődő felülvizsgálata során nagyobb jelentőséget kell tulajdonítani a bevándorlás társadalmi hatásainak.

1.4 Mivel a bevándorlás és az integráció, illetve a szociális menetrend különböző biztosok és főigazgatóságok hatáskörébe tartozik, az EGSZB az Európai Bizottságon belüli politikai és igazgatási együttműködés javítását javasolja.

1.5 A integrációs politikáknak kapcsolódniuk kell az EU szociálpolitikájának fő célkitűzéseihez, lehetővé téve ezáltal, hogy mindenki – a harmadik országok polgárai, a bevándorlói háttérrel rendelkező európai polgárok és a kisebbségek tagjai is – élhessen lehetőségeivel. Hasonlóképpen, a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemnek is mindenkit tekintetbe kell vennie, így a bevándorlókat is, legyenek akár uniós polgárok, akár harmadik országok polgárai.

1.6 Az EGSZB prioritásnak tekinti az integráció európai szintű megerősítését, amelynek során tekintetbe kell venni a gazdasági válságot, valamint a bevándorlóknak és a kisebbségek tagjainak a foglalkoztatással, a társadalmi beilleszkedéssel, a nemek közötti egyenlőséggel, a szegénységgel, az oktatással és képzéssel, az egészségüggyel, a szociális védelemmel és a megkülönböztetés elleni küzdelemmel kapcsolatos helyzetét.

1.7 A szociálpolitikák megfogalmazásába és végrehajtásába horizontális megközelítést alkalmazva kell a bevándorlásból eredő sokszínűség perspektíváját beilleszteni; hasonlóképpen ki kell alakítani a bevándorlók és a kisebbségek tagjainak integrációjára irányuló sajátos politikákat és intézkedéseket.

1.8 Ennek következtében és egyéb szakpolitikák terén szerzett tapasztalatok figyelembevételével, az EGSZB az integráció, az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetésmentesség elősegítése céljából az integráció „mainstreaming” folyamatának kialakítását javasolja az Unió különböző politikai, jogszabályi és pénzügyi eszközeinek terén.

2. Háttér

2.1 Az Európai Unió közös bevándorláspolitika kialakításán dolgozik, amelyhez véleményein keresztül az EGSZB is hozzájárul oly módon, hogy azokban kiemeli: a „bevándorlás sikerének kulcsa” az integráció, és elismeri, hogy a fokozottabb társadalmi kohézió megvalósítása érdekében az európai társadalmaknak javítaniuk kell a bevándorlással együtt járó sokszínűség kezelésének képességét.

2.2 Az utóbbi tíz év során a bevándorlók igen jelentős mértékben járultak hozzá Európa gazdasági és társadalmi fejlődéséhez (1). Számtalan, harmadik országokból érkező személy – férfiak és nők egyaránt – lépett az európai munkaerő-piacokra, és járult ezzel hozzá a gazdaság, a foglalkoztatottság, a társadalombiztosítási és egyéb járulékok növekedéséhez.

2.3 Az EGSZB javaslatot tett az „állampolgári integrációra”, amelynek alapja „a jogok és a kötelezettségek megállapítása, valamint a termékekhez, a szolgáltatásokhoz és az állampolgári részvételhez való, a többi polgárral azonos hozzáférés fokozatos biztosítása, az egyenlő lehetőségek és bánásmód feltételeinek betartásával” (2).

2.4 2010-ben meg kell újítani egyrészt a lisszaboni stratégiát az EU 2020 stratégiával, másrészt a szociális menetrendet, és sor kerül az Integrációs Alap értékelésére. Az EU-nak emellett foglalkoznia kell a Lisszaboni Szerződéssel és az Alapjogi Chartával is, feláll az új Európai Bizottság (3), és a Parlament a jelenlegi parlamenti ciklus időszak első részét tölti.

2.5 2010 továbbá a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai éve lesz, a szolidaritás, a társadalmi igazságosság és a fokozottabb integráció melletti elkötelezettség megújításának színtere.

2.6 Az integrációs politikáknak kapcsolódniuk kell az EU fő szociálpolitikai célkitűzéseihez. Az EGSZB az Európai Bizottságon belüli politikai és igazgatási koordináció tökéletesítését javasolja.

2.7 Napjaink gazdasági válságában sok bevándorló a legkiszolgáltatottabb társadalmi csoportokhoz tartozik: elsőként veszítik el állásukat, nagyon nehezen tudnak visszajutni a munkaerőpiacra, és fennáll elszegényedésük kockázata; a bevándorló nők esetében még súlyosabb ez a helyzet (4).

2.8 Számos esetben a bevándorlók gyermekeinél nagyobb a valószínűsége annak, hogy tanulmányaikat nem fejezik be.

2.9 Az EGSZB szükségesnek tartja a megkülönböztetés elleni küzdelem erősítését a meglévő jogszabályok továbbfejlesztése, a közpolitikák és az integrációt elősegítő szociális elkötelezettségek megszilárdítása révén.

2.10 A gazdasági válsággal egy időben néhány tagállam politikai és szociális vitáiban egyre élesebb szóbeli támadások érik a bevándorlók jogait, szigorodnak a jogszabályok, és nő az idegengyűlölet.

2.11 Néhány kormány megkurtítja az integrációs politikákra szánt közpénzeket, pedig válság idején nem csökkenteni, hanem növelni kell a szociális politikákba történő befektetéseket.

2.12 Az EGSZB úgy véli, hogy a megfelelő integrációs politika egy megfelelő közös bevándorláspolitika keretében a gazdasági és társadalmi kohézió hatékony tényezője.

2.13 Az európai integrációs politikák igen eltérők, mivel a szociális és politikai kultúrák és a jogrendszerek is különböznek egymástól. Mindazonáltal az integrációs célkitűzések valamennyi tagállamban kapcsolódnak a szociálpolitikához.

2.14 Az Európai Unióban a bevándorlók integrációja eltérő ritmusban megy végbe. Jelenleg a migrációs folyamatok az új közép- és kelet-európai tagállamokban kevésbé jelentősek, míg a déli és nyugati tagállamokban jelentősebbek. A tapasztalatok azonban arra utalnak, hogy a jövőben valamennyi európai országban magas bevándorlási szinttel kell számolni.

2.15 Az EGSZB emlékeztetni szeretne arra, hogy az európai bevándorláspolitika globális megközelítésének keretében a bevándorlás és a fejlődés közötti kapcsolatokat erősíteni kell. E megközelítés alapján az EGSZB két véleményt dolgozott ki (5).

3. Integráció

3.1 A társadalmi integráció folyamata az élet legkülönbözőbb területein zajlik: a családban, a lakókörnyezetben vagy a városban, a munkahelyen, a szakszervezetben, a vállalkozásban, az iskolában, a képzési központban, az egyesületekben, a vallási intézményekben, a sportklubokban, a hadseregben stb.

3.2 Tekintettel arra, hogy az integráció folyamata a társadalmi struktúrákban megy végbe, jó kormányzás szükséges ahhoz, hogy ezt a társadalmi folyamatot a hatóságok megfelelő szakpolitikákkal kísérjék és támogassák. A különböző tagállamokban gyakorolt hatáskörük keretein belül a helyi és regionális önkormányzatok rendelkeznek olyan politikai, jogszabályi és pénzügyi eszközökkel, amelyeket az integrációs politikák területén megfelelően kell alkalmazniuk.

3.3 A közös alapelv (1. melléklet) 10. pontja azt javasolja, hogy az integráció a kormányzat valamennyi területére vonatkozó összes politikai menetrend (mainstreaming) része legyen.

3.4 Az EGSZB a proaktív jellegű integrációs politikák ösztönzésére az EU-ban kétirányú megközelítést alkalmazó, a befogadó társadalom és a bevándorlók felé irányuló több saját kezdeményezésű véleményt (6) is kidolgozott egy olyan társadalom létrehozása érdekében, amelyben az összes polgár ugyanolyan jogokkal és kötelezettségekkel rendelkezik, és a nyitott és plurális demokrácia értékeit vallja magáénak.

3.5 Az EGSZB úgy véli, hogy a civil szervezetek alapvető szerepet játszanak a beilleszkedésben. A bevándorlóknak és a befogadó társadalomnak olyan viselkedésmódot kell követniük, amely elősegíti a beilleszkedést. A szociális partnereknek és a civil szervezeteknek aktív szerepet kell vállalniuk a beilleszkedési politikák terén és a hátrányos megkülönböztetés elleni küzdelemben.

3.6 Az integráció a bevándorlókat és a befogadó társadalmat egyaránt érintő társadalmi folyamat. A különféle közigazgatási szervek és a szociális partnerek kötelezettségvállalása elengedhetetlen. Az európai, nemzeti, regionális és helyi hatóságoknak saját hatáskörük keretein belül kell kidolgozniuk a programokat. A hatékonyság, valamint a programok és intézkedések globális koherenciájának biztosítása érdekében ki kell egészíteniük egymást, és megfelelő koordinációra van szükség.

3.7 Egy másik véleményben (7) az EGSZB annak alapján, hogy az integráció mindenekelőtt helyi és regionális szinten jelent kihívást, azt javasolja, hogy a helyi önkormányzatok nagyobb mértékben vállaljanak elkötelezettséget. A helyi és regionális önkormányzatok bevonása és a civil szervezetek aktív együttműködése esetén ezek a politikák több sikerrel járnak.

3.8 A beilleszkedés kétirányú folyamat, amely a harmadik országok állampolgárainak, valamint a befogadó ország társadalmának jogain és kötelezettségein alapul, és amely lehetővé teszi a bevándorlók teljes körű részvételét a társadalom életében. Egy másik véleményben az EGSZB a következőképpen határozta meg az integrációt: „a bevándorlók és a lakosság többi tagja közötti egyenlőség megteremtése, a jogok és kötelezettségek, valamint a javakhoz, a szolgáltatásokhoz, illetve a polgári részvétel csatornáihoz való hozzáférés tekintetében, az esélyegyenlőség és az egyenlő bánásmód feltételei mellett (8)”.

3.9 Az EGSZB véleménye szerint a bevándorlóknak pozitív hozzáállást kell tanúsítaniuk a beilleszkedés iránt, és a kétirányú megközelítés azt jelenti, hogy az integráció nemcsak a bevándorlókat, hanem a befogadó társadalmat is érinti.

3.10 Az integráció és a társadalmi befogadás politikáinak több területre kell irányulniuk, ilyenek többek között a bevándorlók fogadása, a nyelvoktatás, a törvények és szokások ismertetése, a megkülönböztetés elleni küzdelem, a foglalkoztatási- és szakképzési politikák, a nemek közötti egyenlőség, a gyermekek oktatása, a családpolitika, az ifjúságpolitika, a lakáshoz jutás, az egészségügyi ellátás, a szegénység elleni küzdelem, a szociális szolgáltatások kiterjesztése és a bevándorló hátterű személyek polgári részvétele.

3.11 Ezeknek a politikáknak lehetővé kell tenniük, hogy a bevándorló hátterű személyek harmóniában éljenek a befogadó európai társadalmakban, amelyek etnikai és kulturális sokszínűsége folyamatosan növekszik.

3.12 2002-ben az EGSZB – az Európai Bizottság támogatásával – konferenciát szervezett (9), amelyen egy európai integrációs program kidolgozását és egy közösségi alap létrehozását javasolta az uniós intézményeknek. Az Európai Bizottság kísérleti integrációs programot (INTI) indított, és 2006-ban javaslatot tett az Integrációs Alap létrehozására, amelyet a Tanács elfogadott, és jelenleg a 2007–2013-as költségvetés részét képezi.

3.13 2004 novemberében a Tanács lefektette az Európai Unió bevándorlási beilleszkedési politikájának közös alapelveit (10). Ezek az elvek kiegészítik az emberi jogok, a megkülönböztetésmentesség és az esélyegyenlőség, valamint a társadalmi beilleszkedés tárgykörének jogszabályi kereteit.

3.14 Az EGSZB hangsúlyozni kívánja egy közös európai megközelítés fontosságát, mivel az jelentős hozzáadott értéket képvisel az integrációs politikák és folyamatok számára: keresztirányú kapcsolatot létesít az Európai Unió többi politikájával, többek között az EU 2020 stratégiával, a szociális menetrenddel és a kohéziós politikával. Megerősíti továbbá az integráció, valamint az EU azon értékei és elvei közötti kapcsolatokat, amelyeket az Európai Unió Alapjogi Chartája és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény tartalmaznak.

3.15 Az Integrációs Alap európai megközelítéssel és hozzáadott értékkel rendelkező integrációs politikák kialakítását szolgáló, a közös alapelvek keretében működő pénzügyi eszköz. Az integrációs politikák, amelyek jogalapját a Szerződés 63. cikke képezi, harmadik országok állampolgáraira vonatkoznak, míg az Európai Szociális Alap (ESZA) az EU teljes népességére vonatkozik, a bevándorlókat is beleértve. Ezért az Integrációs Alap és az ESZA kiegészíti egymást.

3.16 Az EGSZB támogatja az Integrációs Alap hat politikai célkitűzését, és az alap időközi értékelésének ismeretében 2010-ben néhány módosító javaslatot tesz.

3.17 A közelmúltban jött létre az Európai Integrációs Fórum, amely a civil társadalom és a bevándorlók szervezeteinek az EU integrációs politikáiban történő részvételére ad lehetőséget. Az EGSZB elkötelezetten részt vesz a fórum tevékenységében.

3.18 Az Európai Tanács 2007. júniusi, az integrációra vonatkozó következtetéseiben úgy vélte, hogy az 2005-ös közös integrációs menetrend végrehajtásában közös alapelvek kidolgozása révén kell előrehaladni.

3.19 Az EGSZB szükségesnek tartja e megközelítés kiegészítését, és elsőrendű fontosságúnak ítéli az integráció európai szintű megerősítését, a bevándorlóknak és a kisebbségek tagjainak a foglalkoztatással, a társadalmi beilleszkedéssel, a nemek közötti egyenlőséggel, a szegénységgel, az okatással és képzéssel, az egészségüggyel, a szociális védelemmel és a megkülönböztetés elleni küzdelemmel kapcsolatos helyzetének figyelembevételével.

4. Szociálpolitikai menetrend

4.1 A nemzetközi pénzügyi válság következtében az Európai Unió súlyos gazdasági válságba került, amely a szociális helyzet súlyos romlásához vezet. A válságnak az integrációra gyakorolt hatása rendkívül negatív.

4.2 A megújított szociális menetrend (11) (2008) – kidolgozásának időpontja következtében – nem számolhatott a gazdasági válság ennyire negatív fejleményeivel, a növekvő munkanélküliséggel és az államháztartás és a szociális helyzet romlásával.

4.3 Az Európai Bizottság véleménye szerint a gazdasági fellendülés lassú, a munkahelyteremtés pedig késedelmes lesz.

4.4 Az EGSZB úgy véli, hogy a szociális fellendülés mindenképpen sokkal lassúbb lesz, mint a gazdasági fellendülés. Ennek tudatában az európai szociálpolitika hozzájárulása alapvető fontosságú.

4.5 2010 nagyon fontos év lesz az uniós szociálpolitikák szempontjából: a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai éve lesz; elkészül az EU 2020 stratégia; és egy új szociális menetrend elfogadására is sor kerül, a szükséges intézkedésekkel és eszközökkel együtt.

4.6 A megújított szociális menetrend (2008) elismeri, hogy a bevándorlás jelentős szerepet játszik az európai foglalkoztatásban, és az integráció javítását és szociálpolitikák végrehajtását javasolja az oktatás, az egészségügy és a lakásügy területén.

4.7 A megújított szociális menetrendről szóló 2009. januári véleményében (12) az EGSZB elismerte az új megközelítés sikerét, és bizonyos megfontolásokat fogalmazott meg a migrációs áramlatok erősödéséből és a hiányos szociálpolitikákból eredő problémákra vonatkozóan.

4.8 Az EU francia elnöksége felkérte az EGSZB-t, hogy dolgozzon ki feltáró véleményt (13) egy „Új európai szociális cselekvési program” kérdéséről. A véleményt 2008 júliusában fogadták el. Az EGSZB véleménye szerint az új szociális cselekvési terv hasznos lehet a nehéz gazdasági és szociális helyzet kezelésére. Az EGSZB azt javasolta, hogy az új program vegye figyelembe az integrációs politikákat, az egyenlő bánásmód elvét, a nyitott koordinációs módszer fejlesztését, valamint az Integrációs Alap számára előirányzott források növelését.

4.9 2009. május 6-án a Parlament állásfoglalást (14) fogadott el a megújított szociális menetrendről, amelyben hangsúlyozza, hogy a bevándorlási politikának az emberi jogokon kell alapulnia, és hozzá kell járulnia a megkülönböztetésmentességi jogszabályok további megerősítéséhez, valamint az integrációra és az esélyegyenlőségre irányuló stratégia támogatásához.

4.10 A rendezetlen közigazgatási helyzetben lévő személyek (okmányokkal nem rendelkező személyek) nagyon sebezhetők, így könnyen eshetnek a munkaerő-kizsákmányolás, a végletes szegénység vagy társadalmi kirekesztettség csapdájába; ezért az EGSZB javaslatának megfelelően az európai bevándorlási és menekültügyi paktum keretében célszerű lenne rendezni ezeknek a személyeknek a közigazgatási helyzetét, figyelembe véve társadalmi és munkaerő-piaci beilleszkedésüket. Az EGSZB ugyanakkor úgy véli, hogy az EU szociálpolitikái a szabálytalan migránsokat nem zárhatják ki sem a társadalmi beilleszkedés célkitűzéseiből és programjaiból, sem az ESZA-ból.

4.11 Az elkövetkező években az európai polgárok belső mobilitása növekedni fog, és egyre több harmadik országokbeli állampolgár vándorol be Európába. E folyamatok eredményeként nőni fog az Európai Unió nemzeti, etnikai, vallási és kulturális sokszínűsége.

4.12 A jelenlegi megújított szociális menetrend azonban csak korlátozott mértékben számol az európai társadalmak sokszínűségével, a bevándorlók és a kisebbségek integrációjával, az egyenlő bánásmóddal és a megkülönböztetés elleni küzdelemmel. Az EGSZB úgy véli, hogy a szociális menetrend 2010-ben kezdődő felülvizsgálata során jobban figyelembe kell venni a bevándorlásnak mind a bevándorlókra, mind a befogadó társadalomra gyakorolt társadalmi hatásait.

4.13 Következésképpen erősíteni kell a szociális menetrend és az integráció közötti kapcsolatokat, e célból az EGSZB az integráció előmozdítását szolgáló különböző politikai, jogszabályi és pénzügyi uniós eszközöknek az integrációs mainstreamingbe történő beépítését javasolja.

5. Néhány politikai terület

5.1 A gyermekek és az ifjúság

5.1.1 Az ifjúságpolitikáknak tekintetbe kell venniük a fiatal bevándorlóknak a felnőttkorba történő átmenet folyamatához és a szociális integrációhoz kapcsolódó szükségleteit és körülményeit.

5.1.2 Nagyon sok olyan fiatal, akinek bevándorlók a szülei, arat sikereket szakmai területen, és vállal aktív állampolgári szerepet az adott közösségben; de sokan vannak – második és harmadik generációsak is –, akik veszélyeztetett vagy társadalmilag kirekesztett helyzetben vannak; közöttük magas az iskolai lemorzsolódás mutatója, ezért a munkanélküliség veszélye is nagyobb.

5.1.3 Az EGSZB javaslatainak (15) megfelelően, alapvetően fontos a családoknak nyújtott támogatás, az EU-nak aktívabb családpolitikát szükséges folytatnia.

5.1.4 Az ifjúsági témakörben alkalmazott nyitott koordinációs módszernek tartalmaznia kell a sokszínűség, a bevándorlás és a megkülönböztetésmentesség dimenziójának mutatóit is.

5.1.5 A fiatal bevándorlók sajátos nehézségeinek leküzdése érdekében fel kell használni az egész életen át tartó tanulásra, a mobilitásra, a vállalkozói szellemre és az uniós polgársági szellem kialakulására irányuló európai programok által kínált lehetőségeket, és ösztönözni kell a tapasztalatcserét.

5.2 Oktatás és képzés

5.2.1 A tagállamok integrációs politikáiban az oktatás és képzés mint a folyamat alapvető elemei szerepelnek. A bevándorló gyermekek és fiatalok, valamint a kisebbségek tagjai azonban olyan nehézségekkel és sajátos kihívásokkal is szembekerülnek, amelyek különleges figyelmet érdemelnek.

5.2.2 Az iskolák gyakran számtalan olyan problémával és kihívással küzdenek, amelyeket képtelenek megfelelően megoldani. Növelni kell az iskolák rendelkezésére álló erőforrásokat, erősíteni kell a nyitottság szellemét, és támogatni kell a tanárokat az interkulturális képzés és a sokszínűség kezelése terén.

5.2.3 Az oktatás minőségére vonatkozóan rugalmas mutatókat kell kidolgozni, amelyek képesek alkalmazkodni az egyre sokszínűbb együttest alkotó tanulókhoz.

5.2.4 Az oktatás terén alkalmazott nyitott koordinációs rendszer alkosson keretet, amelyben a bevándorlói hátterű fiatalok iskolai lemorzsolódására adott válaszok között felismerhetővé válnak a jó gyakorlatok.

5.2.5 Ehhez olyan mutatókat kell majd meghatározni mint a társadalmi-gazdasági státusz, a tanulmányaikat (tankötelezettség) befejező fiatalok aránya, a tanári kar sokszínűsége, az oktatók interkulturális kompetenciái, az iskolarendszer szociális átjárhatósága, a bevándorlói hátterű fiatalok koncentrációja, a többnyelvűség ösztönzése az oktatási rendszerben, az oktatási rendszerek megnyitása minden gyermek és fiatal előtt stb.

5.2.6 A bevándorlás, mobilitás és integráció kérdéséről alkotott véleményében (16) az EGSZB kiemeli, hogy a migráns hátterű személyeket érő hátrányok a felnőttoktatásba is továbböröklődnek: ezek az emberek általában kevésbé vesznek részt a továbbképzésben, és a számukra kínált tanfolyamok általában a nyelvi készségek elsajátítására korlátozódnak. A jobb integráció érdekében bővíteni kell az egész életen át tartó tanulás kínálatát a teljes lakosság számára, hangsúlyozva a migráns hátterű személyeket megillető egyenlő hozzáférést.

5.2.7 Európában az oktatási-képzési programoknak tartalmazniuk olyan programokat is tartalmazniuk kell, amelyek az európai demokráciák szokásait, történelmét, értékeit és alapelveit, valamint a bevándorló népesség (amennyiben számuk lehetővé teszi) származás szerinti társadalmainak kultúrájára és értékeire vonatkozó ismereteket közvetítenek.

5.3 Foglalkoztatás

5.3.1 A spanyol elnökség felkérésére az EGSZB feltáró véleményt (17) készít A bevándorló munkavállalók integrációja kérdésről, amely javaslatokat is tartalmaz az európai szociális menetrendre vonatkozóan.

5.3.2 A munkaerőpiacra való bejutás az integrációs folyamat alapvető eleme, mivel a tisztességes körülmények melletti munka a bevándorlók gazdasági önellátásának kulcsa, kedvez a befogadó társadalom és a bevándorlók közötti társadalmi kapcsolatoknak és egymás kölcsönös megismerésének.

5.3.3 Számos esetben azonban a bevándorló munkavállalók hátrányos helyzetbe kerülnek, és közvetlen vagy közvetett megkülönböztetés áldozatai lesznek. Képesítéseik elismertetésekor jogi nehézségekbe ütköznek, és egyes bevándorlási jogszabályok korlátozzák szakmai előrehaladásukat és a tevékenységváltást.

5.3.4 Ennek következményeként a bevándorló munkavállalók gyakran kénytelenek kevesebb fizetésért és kétes körülmények között alacsonyabb színvonalú munkát végezni. Főként a nők kerülnek ebbe a nehéz helyzetbe.

5.3.5 Az „okmányokkal nem rendelkezők” és a rendezetlen státuszú menekültek életkörülményei a legnehezebbek: nem a formális foglalkoztatás keretei között dolgoznak, és esetenként munkahelyi kizsákmányolás áldozataivá válnak.

5.3.6 Annak érdekében, hogy a bevándorlók könnyebben hozzáférhessenek a szociális-foglalkoztatási integrációhoz vezető integrált útvonalak kínálatához – az önálló vállalkozást is beleértve –, az új generációs foglalkoztatáspolitikáknak, valamint az Európai Szociális Alap és a Progress program intézkedéseinek sajátos kritériumokat és mutatókat kellene tartalmazniuk. Az említett útvonalak – egyebek között, és a nyelvi és kulturális képzés mellett – tartalmazhatnának a bevándorlók képzésének az új technológiák, valamint a foglalkozási kockázatok megelőzése kérdéskörével történő kiegészítését célzó intézkedéseket.

5.3.7 Az EGSZB úgy véli, hogy mivel a foglalkoztatás területén az integráció társadalmi hozzáállás és szakszervezeti és vállalkozói kompromisszumok kérdése is, kívánatos, hogy a jogszabályok és a közpolitikák kiegészüljenek a szociális partnerek közreműködésével.

5.3.8 A bevándorló munkavállalók hajlamosabbak a mobilitásra, de a nemzeti jogszabályok némelyike tiltja vagy korlátozza ezt. A tartósan Európában tartózkodók státuszával kapcsolatos irányelv (18) (amelyet egyes nemzeti jogszabályok esetében rosszul ültettek át) megkönnyítheti a mobilitást. Az EURES-hálózat is hatékonyabban kiaknázható a bevándorló munkavállalók EU-n belüli mobilitásának elősegítésére.

5.4 A bevándorlók vállalkozói készsége

5.4.1 Sokan önálló vállalkozás vagy vállalatalapítás útján valósítják meg migrációs elképzeléseiket. Egyre több az olyan vállalkozás, amelyek fejlesztői bevándorlói háttérrel rendelkeznek.

5.4.2 Az EGSZB véleménye szerint magának az EU-nak kell támogatnia a bevándorlók vállalkozói készségét, amihez az szükséges, hogy a vállalkozási készség fejlesztésére irányuló ESZA források odaítélésekor a bevándorlói háttérrel rendelkező népességet is figyelembe vegyék.

5.4.3 A vállalkozói szervezeteknek és a kereskedelmi kamaráknak meg kell nyitniuk kapuikat a bevándorlói háttérrel rendelkező vállalkozók előtt, és aktívan támogatniuk kell a vezetési struktúrákhoz való hozzáférésüket.

5.4.4 Hasonlóképpen számos az olyan bevándorlói vállalkozási kezdeményezés, amelynek színtere a szociális piacgazdaság, ezért az EGSZB úgy véli, hogy azokat az ESZA és a nemzeti intézmények eszközeivel támogatni kell.

5.5 Szociális védelem

5.5.1 Európában különböző nemzeti nyugdíjrendszerek működnek. Biztosítani kell, hogy a bevándorló munkavállalók nyugdíjjárulékot fizessenek, és megkülönböztetés nélkül szerezzenek jogosultságot a nekik járó ellátásokra.

5.5.2 A mobilitás javítása érdekében biztosítani kell a nyugdíjak hordozhatóságát, valamint hogy a visszatérési folyamatoknál tiszteletben tartsák a megfelelő nyugdíjra való jogosultságot.

5.5.3 A nyitott koordinációs módszerbe olyan mutatókat kell beépíteni, amelyek alkalmasak annak értékelésére, hogy a bevándorló munkavállalók kirekesztés és megkülönböztetés nélkül tartozhatnak-e a nyugdíjrendszerekhez.

5.6 Lakáshoz jutás

5.6.1 A gazdasági válság következményeként sok városban emelkedik a hajléktalanok száma, nagy részük bevándorlói háttérrel rendelkezik.

5.6.2 A lakáshoz jutás jelenleg sokak számára gondot és nehézséget jelent, különösen a fiatalok között.

5.6.3 A bevándorlóknak és a kisebbségek tagjainak is nagyon sok sajátos nehézséggel kell megküzdeniük ahhoz, hogy méltó lakhelyet szerezhessenek maguknak, ezért az EGSZB véleménye szerint a tagállamok lakáspolitikája hozzá kell, hogy tartozzon az integrációs, a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem politikájához.

5.6.4 Az európai polgárok többsége városokban lakik, ahogy a bevándorlók és a kisebbségek tagjai is. Egy másik véleményében (7) az EGSZB hangsúlyozta a helyi és regionális önkormányzatok szerepét az integrációs politikákban. A jó várospolitika kedvezően befolyásolhatja az integrációt, és elejét veheti a néhány városban már létező lepusztult városi gettók keletkezésének.

5.6.5 A várospolitikákba tehát a hatóságokkal és a társadalmi szereplőkkel együtt az egész társadalmat bevonó kezdeményező megközelítést alkalmazva kell beépíteni a meglévő akadályok megszüntetésére irányuló szempontokat, intézkedéseket és mutatókat.

5.7 Egészségügy és más szolgáltatások

5.7.1 Néhány tagállamban a nemzeti jogszabályok keretében sok bevándorló nem fér hozzá az egészségügyi rendszerekhez, így teljesen védtelen marad.

5.7.2 Az egészségügyi ellátás koordinációs rendszerének és az európai bevándorlási jogszabályoknak biztosítaniuk kell, hogy a közegészségügyi rendszer szolgáltatásai és a minőségi egészségügyi ellátás a bevándorló népesség számára az egyenlőség feltételei között elérhetők legyen. Az egészségügyi rendszereket a társadalmi sokszínűséghez kell igazítani.

5.7.3 Az EGSZB hangsúlyozza, hogy egyes tagállamokban a gondozásra szorulók egészségügyi ellátását és gondozását ellátó személyzet jelentős része a bevándorlók közül kerül ki.

5.7.4 Mivel számos esetben a bevándorló munkavállalók nagyobb kockázatnak vannak kitéve, és nem ismerik jól a törvényeket és a megelőzési programokat, az erőfeszítéseket a foglalkozás-egészségügy területén is fokozni kell.

5.7.5 Néhány tagállamban a bevándorlói háttérrel rendelkező személyek nem tudnak teljes mértékben hozzáférni a szociális szolgáltatásokhoz, és ezek a szolgáltatások nincsenek felkészítve a sokszínű népesség ellátására. Az EGSZB azt javasolja az Európai Bizottságnak, hogy értékelje a közszolgáltatások minőségét az integráció, a sokszínűség és a megkülönböztetésmentesség perspektívájából.

5.7.6 Az EGSZB véleménye szerint a bevándorlókat nem szabad megkülönböztetés tárgyává tenni az egészségügyi és szociálpolitikákban, hiszen a lakosság többi tagjához hasonlóan ők is fizetnek adót és szociális járulékot. A jelenlegi gazdasági válság és a költségvetési nehézségek körülményei között a közszolgáltatások fenntarthatóságának biztosítása érdekében el kell érni, hogy mindenki fizessen adót és szociális járulékot.

5.8 A szegénység és a társadalmi kirekesztés

5.8.1 Sok bevándorlói háttérrel rendelkező embert fenyeget szegénység, vagy él szegénységben. Helyzetüket súlyosbítja a jelenlegi gazdasági válság, a növekvő munkanélküliség és az alulfoglalkoztatottság. Elengedhetetlen, hogy a bevándorlói háttérrel rendelkező személyek és a kisebbségek tagjai hozzáférhessenek a szakmai átképzési programokhoz, a munkanélküliek támogatási rendszeréhez, a lakásokhoz és a többi szociális közszolgáltatáshoz.

5.8.2 2010 a kirekesztés és a szegénység elleni küzdelem európai éve. Az EGSZB úgy véli, hogy a minimális jövedelmek biztosítása, az állami eszközökhöz és közszolgáltatásokhoz való hozzáférés és a munkaerőpiacra történő belépés megkönnyítése érdekében javítani szükséges a bevándorlók és a kisebbségek aktív befogadását.

5.8.3 Az EGSZB felhívja a figyelmet bizonyos, a rendezetlen helyzetben lévő migránsok munkaerejét kizsákmányoló bűnözői hálózatok tevékenységére, különösen a kiskorúakkal és a nőkkel folytatott emberkereskedelemre és prostitúcióra. Az e maffiák elleni rendőrségi és igazságügyi harcot az áldozatok megsegítésére és védelmére irányuló politikáknak kell kísérniük.

5.9 A megkülönböztetés elleni küzdelem

5.9.1 A Parlament (19) a közelmúltban a már létező három irányelv (20) kiegészítéseként állásfoglalást fogadott el a megkülönböztetést tiltó új irányelvről. Az EGSZB is megfogalmazta véleményét (21), amelyben támogatja az Európai Bizottság javaslatát, és a többszörös megkülönböztetés figyelembevételét ajánlja.

5.9.2 Az új irányelv – amikor végül elfogadják –, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 19. cikkét továbbfejlesztve, a megkülönböztetésmentesség elvét kiterjeszti az oktatás, a szociális védelem és a lakáshoz való hozzájutás területeire is. Az EGSZB arra kéri a Tanácsot, hogy véleményének figyelembevételével fogadja el az irányelvet.

5.9.3 Számos esetben a bevándorlói háttérrel rendelkező nőknek, férfiaknak, nagykorú és kiskorú személyeknek megkülönböztetést kell elszenvedniük, amit csak súlyosbít a tény, hogy harmadik országbeli állampolgárokként jogi státuszuk kisebb védelmet biztosít számukra. Sokaknak többszörös megkülönböztetést kell elszenvedniük.

5.9.4 Az EGSZB azt javasolja az Európai Bizottságnak, hogy dolgozzon ki cselekvési tervet a többszörös megkülönböztetés ellen, és felajánlja közreműködését annak kidolgozásában.

5.9.5 Az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének (22) további jelentéseket kell készítenie a megkülönböztetés közvetlen vagy közvetett formáiról, amelyeket jelentős számú bevándorló kénytelen elviselni.

5.10 A nemek közötti egyenlőség

5.10.1 Női mivoltuk miatt a bevándorló háttérrel rendelkező nők sajátos nehézségekkel küzdenek, ezért az integrációs politikákba be kell építeni a megfelelő nemi dimenziót.

5.10.2 Az EGSZB úgy véli, hogy a bevándorló és az etnikai kisebbségekhez tartozó nők számára biztosítani kell az esélyegyenlőséget, valamint azt, hogy ne képezzék megkülönböztetés tárgyát, ezért mind az integráció közös alapelveiben, mind a szociális menetrendben meg kell erősíteni a nemeket figyelembe vevő megközelítést.

5.11 A bevándorlás és a fejlődés

5.11.1 Más véleményekben (23) az EGSZB javasolta, hogy az EU tegye rugalmasabbá a bevándorlásról szóló jogszabályokat, lehetővé téve a bevándorláspolitika hozzájárulását a származás szerinti országok gazdasági és társadalmi fejlődéséhez.

5.11.2 Külpolitikai területen az Európai Uniónak elő kell segítenie az ENSZ-ben a migrációk nemzetközi normatív keretének létrehozását, valamint alá kell írnia a jelenleg hatályos egyezményt (24).

6. A szociális menetrend eszközei

6.1 Mainstreaming

6.1.1 Az integrációs mainstreaming a politikai folyamatok oly módon történő (át)szervezését, fejlesztését és értékelését jelenti, amellyel a bevándorlók integrációjának, esélyegyenlőségének, egyenlő bánásmódban részesítésének és megkülönböztetésmentességének dimenzióját a szociális menetrend elfogadásában részt vevő valamennyi szereplő beépíti annak összes célkitűzésébe, intézkedésébe és eszközébe, valamennyi szintjébe és minden egyes fázisába.

6.1.2 Mivel az Európai Unióban különböző kulturális modellek érvényesülnek, a mainstreamingnek globális keretben garantálnia kell, hogy a személyek tapasztalatait, kompetenciáit, érdekeit és szükségleteit – az integráción és sokféleségen alapuló megközelítéssel – az összes és bármely típusú vagy társadalmi kihatású kezdeményezésbe integrálják, és hogy az intézkedéseket értékeljék.

6.1.3 A társadalmi sokszínűség megfelelő befogadásának biztosítására a folyamatot minden tervezett területen hatásvizsgálattal kell kezdeni, amelynek segítségével előzetes képet lehet alkotni a szükségletekről. Az integrációs mutatók meghatározására szolgáló folyamatot ehhez fel kell gyorsítani, kiegészítve a társadalmi beilleszkedés nyitott koordinációs módszerében alkalmazott mutatókat. A mutatók kidolgozásában együttműködhet az európai integrációs fórum.

6.1.4 A mainstreaming alkalmazásának kulcsfontosságú feltételei a politikai felelősök vezető szerepe és valamennyi érdekelt köz- és magánszereplő részvétele. E célból együttműködési keretet kell kialakítani, amelynek segítségével formát ölthetnek a változást célzó döntéshozatali folyamatok.

6.2 Jogalkotás

6.2.1 Az EGSZB véleménye szerint a bevándorlás terén jobb minőségű közös európai jogszabályokra van szükség, valamint arra, hogy az irányelvek megfelelően védjék a bevándorlókat; e célból saját kezdeményezésű véleményt (25) dolgozott ki, amelyben javasolja, hogy az európai politikákban és jogszabályokban tartsák kellő tiszteletben az emberi jogokat.

6.2.2 Az EGSZB véleménye szerint a stockholmi program elfogadása után könnyebb lesz az előrehaladás a bevándorlási és a menekültügyi jogharmonizáció terén.

6.2.3 Az európai bevándorlási jogszabályok kidolgozása során figyelembe kell venni a Szerződés 13. cikke alapján készülő új megkülönböztetésellenes jogszabályokat.

6.3 A szociális párbeszéd

6.3.1 A szociális partnerek felelőssége, hogy párbeszéd és tárgyalások útján ösztönözzék a vállalkozásokat az egyenlő bánásmód elvének betartására. Az EGSZB és a Dublini Alapítvány egy vélemény (7) kidolgozásának keretében meghallgatást szervezett. Az említett meghallgatás következtetései – amelyeket a 3. melléklet tartalmaz – nagyon hasznosak lehetnek mind a szociális partnerek, mind pedig az Európai Bizottság számára annak érdekében, hogy a foglalkoztatási integráció a helyi lakosok és a bevándorlók közötti egyenlő bánásmód és megkülönböztetésmentesség körülményei között valósuljon meg.

6.3.2 A különféle területeken folyó szociális párbeszéd ösztönözheti a bevándorló munkavállalók és a kisebbségek aktív befogadását. A vállalkozások területén könnyebben elérhető a bevándorlói háttérrel rendelkező munkavállalók aktív részvétele.

6.3.3 Az európai szociális partnerekkel megfelelő konzultációkat kell folytatni, és véleményüket figyelembe kell venni az új szociális menetrend kialakításában.

6.3.4 Az EU spanyol elnöksége felkérte az EGSZB-t, hogy dolgozzon ki feltáró véleményt (26) A bevándorló munkavállalók integrációja kérdésről. E véleményben az EGSZB számos kezdeményezést javasol a foglalkoztatási integráció javítása érdekében.

6.4 Civil párbeszéd

6.4.1 A szociális párbeszéd mellett az európai szociális modell részét képező civil párbeszéd is kiváló irányítási eljárás, amely az EGSZB megítélése szerint az európai szociális és integrációs menetrend összeállításának elengedhetetlen eszköze.

6.4.2 Európai szinten javítani kell a civil társadalomnak az emberi jogokkal, illetve a bevándorlók és a kisebbségek támogatásával foglalkozó szervezeteinek részvételét az integrációs politikában és a szociális menetrendben.

6.4.3 Az Európai Integrációs Fórummal konzultációkat kell folytatni, és a Fórumnak aktívan részt kell vennie az EU új szociális menetrendjének kialakításában.

6.4.4 Az integráció és a szociálpolitikai célkitűzések kiegészítéseként az Európai Uniónak tovább kell folytatnia a kultúrák közötti párbeszédet.

6.5 A nyitott koordinációs módszer

6.5.1 Az integráció terén meg kell valósítani a nyitott koordinációs módszert, az Európai Bizottságnak és az EGSZB-nek a bevándorlási politikával kapcsolatos javaslatának megfelelően.

6.5.2 A Tanács a jelenlegi koordináció javítása mellett döntött, és fontosabb szerepet kíván adni az Európai Bizottságnak Az EGSZB támogatja a döntést, azonban nem tartja elég ambiciózusnak.

6.5.3 A koordinációs módszert sajátos minőségi és mennyiségi mutatókkal kell ellátni, amelyek kidolgozásában együttműködhet az EGSZB és az Európai Integrációs Fórum.

6.5.4 A szociálpolitika terén alkalmazott különböző nyitott koordinációs módszerek által javulniuk kell az integrációs célkitűzéseknek és a foglalkoztatáspolitika, a szociális védelem, az egészségügyi ellátás, valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem terén elért integráció mutatóinak.

6.6 Finanszírozás

6.6.1 Az EGSZB úgy véli, hogy javításra szorul a szociális alap és az integrációs alap közötti szinergia és azok komplementaritása.

6.6.2 Az Európai Szociális Alap azokra az emberekre irányul, akik rendkívül nehezen találnak munkát – mint a nők, a fiatalok és az idősebb munkavállalók. Segíti továbbá a vállalkozásokat és a munkavállalókat az új technológiák és a társadalom elöregedése miatt szükségessé vált változásokhoz történő alkalmazkodásban. Szükséges, hogy az ESZA a jelenlegi (2007–2013) és a jövőbeni programok kidolgozása során még intenzívebben építse be a bevándorlásból eredő sokszínűség dimenzióját célkitűzései és programjai közé.

6.6.3 2013 után növelni kell az Integrációs Alap forrásait, valamint az Európai Bizottság igazgatási kapacitását.

6.6.4 A Progress programnak – amelynek célja pénzügyi segítségnyújtás az uniós célkitűzések eléréséhez a foglalkoztatás és a szociális ügyek terén – szintén erősítenie kell az integrációt öt fő intézkedési területén, melyek: foglalkoztatás, szociális védelem és befogadás, munkakörülmények, megkülönböztetésmentesség és sokszínűség, valamint a nemek közötti egyenlőség.

7. Befogadóbb európai polgárság

7.1 Az európai demokráciák szabad, nyitott társadalmak, amelyeknek a mindenkire vonatkozó befogadáson kell alapulniuk. Az integrációs politikák és a bevándorlásra vonatkozó jogszabályok soha sem szolgálhatnak politikai alibiül a bevándorlók és a kisebbségek állampolgári jogokból történő kirekesztéséhez.

7.2 Az EGSZB úgy véli, hogy demokráciáink alapját szélesíteni kellene annak érdekében, hogy azok be tudják fogadni jogokban és kötelezettségekben is egyenlő új állampolgárokat. A nemzeti és az európai polgári jogoknak megkülönböztetés nélkül minden sokszínűségre ki kell terjednie.

7.3 Az EGSZB emlékeztet egy másik véleményben (27) megfogalmazott javaslatára arra vonatkozóan, hogy huzamos tartózkodási státusszal rendelkező harmadik országokbeli állampolgárok európai polgárságot kapjanak. Az EGSZB azt javasolja az Európai Bizottságnak és az Európai Parlamentnek, hogy vegyék fel ezt a javaslatot az új jogalkotási ciklus célkitűzései közé.

7.4 Az Európai Bizottságnak új kezdeményezést kellene elfogadnia a harmadik országokbeli állampolgárok polgári szerepvállalásának előmozdítására, a társadalmi és politikai életben történő részvételük ösztönzésére.

8. Az új Európai Bizottság

8.1 Az integrációs célkitűzésre tekintettel az EGSZB szerint nem lenne megfelelő, ha az új biztosok testületében a bevándorlási ügyekkel ugyanaz a szervezeti egység foglalkozna, mint a biztonsággal, miközben az igazságügy és az alapjogok számára külön tárcát hoztak létre.

8.2 A bevándorlás és a biztonság összekapcsolása negatív üzenetet hordozna az európai társadalom és a bevándorlók számára, amely nem állna összhangban az integráció első közös alapelvével, a kétirányúsággal. Európában túl sok üzenet szól a bevándorlás kriminalizálásáról!

8.3 Integráló jellegű üzenet lenne viszont, ha a bevándorlás és menekültügy az igazságügyi és alapjogi tárcához kerülne, ahogy azt az EGSZB javasolja.

8.4 Ennek ismeretében különlegesen fontos az integráció mainstreamingjének erősítése a szociális menetrendben és a többi közösségi politikában, különösen a bevándorlók alapjogainak óvása és védelme érdekében.

Kelt Brüsszelben, 2010. február 17-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Mario SEPI

(1) COM(2008) 758 végleges.

(2) HL C 125., 1998.5.27.

(3) Az integrációs és a szociális menetrenddel kapcsolatos ügyek különböző biztosok és főigazgatóságok hatáskörébe tartoznak.

(4) Forrás: Eurostat.

(5) Lásd az EGSZB alábbi véleményeit:

HL C 44., 2008.2.16., 91. o.

HL C 120., 2008.5.16., 82. o.

(6) Lásd az EGSZB alábbi véleményeit:

HL C 27., 2009.2.3., 95. o.

HL C 125., 2002.5.27., 112. o.

HL C 80., 2004.3.30., 92. o.

HL C 318., 2006.12.23., 128. o.

(7) HL C 318., 2006.12.23., 218. o.

(8) HL C 125., 2002.5.27., 1.4. pont; (előadó: Luis Miguel PARIZA CASTAÑOS).

(9) Konferencia a Bevándorlás: a civil társadalom szerepe az integrációban témáról, Brüsszel, 2002. szeptember 9–10.

(10) 14615/04. sz. dokumentum, 2004. november 19.

(11) COM(2008) 412 végleges.

(12) HL C 182., 2009.8.4., 65. o.

(13) HL C 27., 2009.2.3., 99. o.

(14) 2008/2330(INI).

(15) HL C 161., 2007.7.13., 66. o. és HL C 120., 2008.5.16., 66. o.

(16) HL C 218., 2009.9.11., 85. o.

(17) Az EGSZB feltáró véleménye a bevándorló munkavállalók integrációjáról.

(18) 2003/109/EK irányelv.

(19) Az Európai Parlament 2009. április 2-i jogalkotási állásfoglalása a személyek közötti, vallásra vagy meggyőződésre, fogyatékosságra, életkorra vagy szexuális irányultságra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslatról.

(20) 2000/43/EK irányelv; 2004/113/EK irányelv; 2000/78/EK irányelv.

(21) HL C 182., 2009.8.4., 19. o. és HL C 77., 2009.3.31., 102. o.

(22) Az EU-MIDIS (az 'Európai Uniió kisebbségekkel és megkülönböztetéssel kapcsolatos felmérése) felmérése 23 000 – bevándorló és etnikai kisebbségekhez tartozó csoporthoz tartozó – személy tapasztalatairól az EU-n belüli megkülönböztetéssel, rasszista indítékú bűncselekményekkel és rendőrségi eljárásokkal kapcsolatban.

(23) HL C 44., 2008.2.16., 91. o.

(24) A munkavállalók és családtagjaik jogainak védelméről szóló ENSZ-EGYEZMÉNY.

(25) HL C 128., 2010.5.18., 29. o.

(26) Az EGSZB feltáró véleménye a bevándorló munkavállalók integrációjáról, előadó: Luis Miguel PARIZA CASTAÑOS.

(27) Az EGSZB véleménye, HL C 208., 2003.9.3.