ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.5.5

A Galileo belső biztonságának kérdését a 2004/552/KKBP együttes fellépés rendelkezései és az Európai GNSS felügyeleti hatóságot létrehozó rendelet szabályozza, amely egy Biztonsági és rendszerbiztonsági bizottság felállítását is előirányozza. Az EGSZB úgy véli, hogy már most mélyíteni kellene a Galileo rendszer és a többi európai kezdeményezés közötti kapcsolatokat, lásd „Global Monitoring for Environment and Security” (GMES), COSPAS-SARSAT (15) kutatási és mentőrendszer, az igazságügy és belügyek területén kiépült kapcsolatok, GRID multimédiás hálózatok stb.
2.10

A tervezet rendelkezéseket tartalmaz a jogosítványok és a harmonizált kiegészítő igazolványok módosítására és megújítására, és az időszakos felülvizsgálatok végrehajtására vonatkozóan, hogy biztosítható legyen, hogy a birtokosuk továbbra is eleget tesz a megállapított feltételeknek, és a visszavonás feltételeit és az ilyen döntés elleni fellebbezés lehetőségeit is. Foglalkozik ezenkívül az ellenőrzésekkel és a büntetésekkel is.
7.4.2

Azt az elvet, mely szerint a versenyszabályokat a szabadfoglalkozású szolgáltatóknak is be kell tartaniuk, nemcsak hogy többször megerősítette a Bíróság, hanem már általánosan is elfogadottá vált. Jóllehet teljesen igaz, hogy a szabadfoglalkozásúak szolgáltatásai nem értékelhetők kizárólag gazdasági kritériumokkal, hiszen nem egyszerű, ismétlődő technikai alkalmazásokról van szó, hanem inkább olyan szolgáltatásokról, amelyek a tudást hívják segítségül a problémák megoldásához, az sem vitás, hogy e szolgáltatások is gazdasági tevékenységek, amelyek – ha a versenyszabályok tiszteletben tartásával végzik őket – növelik a jólétet, és jelentősen hozzájárulhatnak a lisszaboni menetrend megvalósításához.
2.10

Az EGSZB saját kezdeményezésű véleményében felhívta a figyelmet két központi kérdésre, amelyeket most az Európai Bizottság is különös jelentőséggel ruház fel. Ezek a következők: — Nem pusztán arról van szó, hogy Európa kimagasló kulturális értékekkel rendelkezik, hanem arról is, hogy a különböző természeti és kultúrtájak kiemelkedő és önmagában megőrzésre érdemes természeti örökséget alkotnak. A különböző tájtípusok és ebből adódóan az állat- és növényfajták rendkívüli sokszínűsége alkotják az európai kontinens varázsát, így ezek megőrzése a politika, a közigazgatás és a polgárok fontos közös feladatává vált a politika és a közigazgatás minden szintjén, annak érdekében, hogy e gazdagságból az eljövendő generációk is részesüljenek; — A természetvédelem azonban nem csak öncél, hanem a természet egyben az élet és a gazdaság nélkülözhetetlen alapja is. A gazdasági tevékenységek fontos erőforrása, ezenkívül a különböző sport-, szabadidős és rekreációs tevékenységek, az egészségügyi ellátás és egyes esetekben a gyógykezelés előfeltétele.
3.2

Az áradás a folyórendszerek és tengerpartok normális működésével összefüggő természetes jelenség, ezen azt értjük, hogy a földtani időbeosztás egységei sokkal nagyobbak, mint a gazdasági vagy várostervezési kezelés során általában alkalmazott időegységek. Ezért az „ismétlődési” periódus a következőket jelenti: — Akár 100, akár 500 év múlva következik is be az áradás, a víz egy eláraszt egy bizonyos földterületet; — ezek az árvizek biztosan bekövetkeznek; — az árvizek bármikor bekövetkezhetnek. A vízügyi tervezési gyakorlatban alapvetően a következő fogalmakat használják: — a folyómeder, illetve árok az a terület, amely állandóan vagy időszakosan víz alatt van a normális maximális vízszint idején; — az ártér azon elméletileg meghatározott szint alatti terület, amelyet a statisztikailag 100-500 évente ismétlődő áradásokkor elérhet a víz. Az árterek nem befolyásolják a (köz- vagy magán-) területek jellegzetességeit, és az illetékes hatóság használati korlátozásokat vezethet be, hogy garantálja a személyek és vagyontárgyak biztonságát; — az árterületek között általában találunk mocsarakat, erdei és egyéb ártereket, a hegyvidékeken a zuhatagok hordalékkúpjait, lápokat, sárlagúnákat, és számos olyan (nagy ökológiai értékkel rendelkező ökoszisztémával kapcsolatos) elemet, amelyek jelzik az azon jelenségek által elért vízszintemelkedés határait, amelyek, mint már említettük, a folyami, illetve tengerparti mozgásokkal együtt járó természetes események.
4.10

Az EGSZB rámutatott, (7) hogy a GSP-rendszer része az EU kereskedelmi politikájának, így összeegyeztethetőnek kell lennie e politika többi alkotóelemével is. A következetes kereskedelempolitikához nagyon fontos, hogy a folyamatba az Európai Bizottság más főigazgatóságait is vonják be. Különösen a Kereskedelmi és a Vállalkozáspolitikai Főigazgatóság között van szükség szoros, folyamatos és hatékony együttműködésre.
3.11

Az általános megfigyelések végkövetkeztetéseként és az alábbi egyedi megfigyelésekhez bevezetőül az EGSZB megjegyzi, hogy az Európai Bizottság dokumentuma egy integrált, szabad, a versenyszabályokat betartó, alacsonyabb, objektív működési költségekkel bíró piac megteremtésére vonatkozó törekvésből fakad, amely kritériumok mindegyike elfogadásra érdemes. Az EGSZB az alábbi gondolatokat kívánja külön kiemelni: — minden innováció pozitív vagy negatív hatással van a piaci stabilitásra. Egyetlen liberalizációs vagy versenyre vonatkozó megfontolás sem csorbíthatja a befektetők védelmének szükségességét, — a versenyszabályokat be kell tartani, de azt a tényt is figyelembe kell venni, hogy az egyes résztvevők kockázati szempontból nem tekinthetők egyenlőnek, — a „nyitott piac” fogalmát mérsékelni kell a minőség fenntartására vonatkozó kívánalommal, — amíg nem sikerül az adóeljárások valódi konvergenciáját elérni, a piacon a versenyhelyzet torzulásával és magas költségekkel kell számolni, amelyek még nyilvánvalóbbá válnak majd a technikai és jogszabályi akadályok elhárítását követően; az eljárások harmonizálásával egyszerűbbé válna az adóelkerülés megakadályozása, — ha igaz is, hogy meg kell szüntetni a helyi piacokhoz való hozzáférést ma még akadályozó korlátokat, nem szabad alábecsülni azt a tényt, hogy minden egyes piac sajátos jellemzőkkel és szokásokkal bír, amelyeket egyetlen jogharmonizáció sem lesz képes eltörölni. E témában ugyan az Európai Bizottság 1.4. bekezdésben idézett nyilatkozata megnyugtatónak tűnhet, az EGSZB mégis emlékeztet arra, hogy a jogbiztonság elsőrangú követelmény.
e)

Az Európai Bizottság „Biztonságosabb információs társadalom létrehozása by improving the Security of az információs infrastruktúrák biztonságának javítása és a számítógépes bűnözés elleni küzdelem révén” c. közleménye – amely a magánéleti jog megsértése, az illetéktelen hozzáférés, az ipari szabotázs és a szellemi javakkal való visszaélés elleni jogi és nem jogi intézkedések teljes tárházát javasolja (COM(2000)890 final, illetve vélemény, előadó: Gérard Dantin) – és az ezt követő kerethatározati javaslat az információs rendszerek elleni támadásról (COM(2002) 173 final, 2002. 04. 19.), illetve a HL C 48. számában (2002.1.21) megjelent, 2001. november 28-i vélemény a következő témában: „Az Európai Bizottság közleménye a Tanács, az Európai Parlament, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága számára a hálózatokról és az információ biztonságáról: Javaslat európai politikai megközelítéshez” (előadó: Daniel Retureau).
3.5.3

Az EGSZB ezért elhamarkodottnak tartja a székhely szerinti tagország elvének alkalmazását a határokon átnyúló szolgáltatások terén. A székhely szerinti tagország elve csak a megfelelő jogi és gyakorlati feltételek megléte esetén alkalmazható. Az EGSZB meggyőződése szerint a székhely szerinti tagország elvének alkalmazása csak akkor lehet eredményes, ha az alkalmazási területen egyértelmű jogi szabályozás és jogbiztonság uralkodik. A székhely szerinti tagország elvének megfelelő átmeneti időszak nélküli érvényességét az EGSZB problematikusnak tekinti, annál is inkább, mert véleménye szerint az ágazat harmonizálásához rendelkezésre álló eszközök közül még nem mindegyik került felhasználásra. Fennáll a rendszerek közötti verseny veszélye, valamint a fogyasztói, munkavállalói és környezeti szabványok ezzel együtt járó kiegyenlítődése, mivel az EU-ban jelenleg is különböző jog-, szociális és egészségügyi rendszerek léteznek. A harmonizáció ágazati megközelítésének segítségével hatékonyabb a belső piac követelményeihez való alkalmazkodás, mint egy elhamarkodott, pusztán horizontális megközelítés esetében. Ennek során egyeztetve az összes érintett csoporttal – különösen a fogyasztóvédelmi szervezetekkel, a szociális partnerekkel stb. – egy átfogó hatástanulmány keretében meg kell vizsgálni, hogy minden ágazat alkalmas-e a székhely szerinti tagország elvének bevezetésére, szociális és környezeti vonatkozásban is. Mivel a harmonizáló intézkedések legalábbis egyenrangú eszközei a belső piac megvalósításának, bizonyos időközön belül össze kellene hangolni a különböző előírásokat azokon a területeken, amelyeken az egyes tagállamokban különböző egészségügyi, szociális és foglalkozási jogi előírások léteznek. A köztes időszakban az Európai Bizottságnak, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak pozitív véleményt kell alkotnia arról, hogy az említett területeken megfelelő harmonizáló intézkedéseket hoztak és valósítottak-e meg. A jogharmonizáció állapotától függően további átmeneti időszak is engedélyezhető. Az EGSZB meggyőződése szerint ez a módszer – a különleges szolgáltatások (például a szabadfoglalkozásúként végzett tevékenységek) definíció általi pontos megkülönböztetésével együtt – azzal az előnnyel jár, hogy az érintettek optimálisan fel tudnak készülni a székhely szerinti tagállam elvének az átmeneti időszak utáni alkalmazására, ami a belső piac megvalósulása szempontjából is szükséges. Ez érvényes az önszabályozás és az együttes szabályozás mechanizmusaira is.
5.9.3

Ilyen körülmények között nincs értelme annak, hogy csak akkor kelljen jogászt fogadni, ha a per rendes polgári eljárásként folytatódik. A javasolt válaszkérdőív kitöltésekor az adósnak ugyanis nemcsak azt kell jeleznie, hogy tudomásul veszi-e tartozását, hanem azt is, hogy be kíván-e nyújtani tiltakozó iratot a teljes követelés ellen, illetve az alapösszeget tekintve a kamatok vagy a költségek ellen. Ha az adós kitölti a kérdőívet, tudta nélkül gyengítheti ügyvédje védelmét, amennyiben a meghagyási eljárás kezdetétől fogva ügyvéd is részt vesz a perben.
5.3.4

Új-Zélandon a MacDiarmid Institute for Advanced Materials and Nanotechnology koordinálja nemzeti szinten az anyagtudományokkal és a nanotechnológiával kapcsolatos magas szintű kutatást és képzést, munkáját az egyetemek és különböző partnerek, mint például az Industry Research Ltd. (IRL) és az Institute of Geological and Nuclear Sciences (IGNS) közötti szoros együttműködésre alapozva.
5.1.1

Az EGSZB örvendetesnek tartja, hogy a 2. cikk világos kapcsolatot teremt az Alap célja és a Közösség célkitűzései – különösen a lisszaboni menetrend – között. Az EGSZB hasonlóképpen támogatná azt az elképzelést is, hogy a támogatások tárgykörök szerinti világos prioritásokra összpontosítsanak. A legelmaradottabb régiókban a hosszú távú növekedési ütem fokozására és EU-szerte a versenyképesség megerősítésére irányuló megújított lisszaboni célkitűzéseket kell az új programok céljául is kitűzni. A rendeletnek ekkor tevékenységek egész sorát kell előirányoznia, amelyek konkrét programokban összefogva az egyes régiók sajátos körülményeinek megfelelő megoldást kínálhatnak, ugyanakkor pedig hozzájárulhatnak a növekedési ütem fokozásának és a versenyképesség erősítésének átfogó célkitűzéséhez. Az egész EU-ra vonatkozó iránymutatások és nemzeti stratégiák kidolgozásának folyamata a megújított lisszaboni menetrend végrehajtására kell, hogy összpontosítson. A szociális partnereket is szorosan be kell vonni ezeknek a dokumentumoknak a kidolgozásába. Az EGSZB egy véleményében (10) kifejtette, hogy a lakásfelújítás és a munkavállalók számára a megfizethető lakásmegoldások biztosítása az újjáépítés szerves részét képezi, valamint kiemelkedő szerepet tölt be a város-, sőt, a vidékfejlesztési politikában. Ezért csalódottan vette tudomásul, hogy a 7. cikk kifejezetten kizárja a lakáscélú kiadásokat a támogathatóság hatálya alól. Az EGSZB-nek az az álláspontja, hogy az újjáépítéssel és a fejlesztéssel kapcsolatos lakásépítési kiadásokat is be kellene vennie a rendelet hatálya alá, illetve az elöregedett városi és ipari területek újjáépítési programjainak részét képező lakásépítési kiadásoknak is támogathatóaknak kellene lenniük.
3.2.3

Viszont a kohéziós politika a jelenlegi tagállamok számára is megtartotta igen nagy jelentőségét, s ezt a tényt is figyelembe kell venni. Először is elsőrendű politikai tény, hogy az I. célkitűzésből részesülő régiók ragaszkodnak a kohéziós politikához. Másodszor: egyes olyan régiók, amelyek haszonélvezői a jelenlegi kohéziós politikának, de attól tarthatnak, hogy ez a jövőben nem marad így, a területi kohézió szempontjából még mindig súlyos belső nehézségekkel küzdenek.
3.5

A javaslatból az is kiviláglik, hogy bizonyos általános nehézségek kísérik a fennálló uniós jogi szabályozás megértését és betartását az ún. „anyagok” vonatkozásában. Az itt felsorolt és a Létező Kereskedelmi Vegyi Anyagok Jegyzékében eredetileg szereplő „anyagok” közül sokat helyesen „UVCB-anyagként” osztályoztak, vagyis – egy 1999-ben közzétett tudományos dolgozat meghatározása szerint – ismert vagy ismeretlen összetételű komplex keverékeknek, amelyekre később a 2002-ben az Európai Vegyi Anyag Hivatal által kiadott „Manual of Decisions for Implementation of the Sixth and Seventh Amendments to Directive 67/548/EEC” [A 67/548/EGK irányelv hatodik és hetedik módosításának végrehajtására vonatkozó határozatok kézikönyve] 18. oldalán található lábjegyzet is hivatkozott. Nyilvánvalóan nem a szó köznapi értelmében vett anyagokról van szó, ráadásul a konkrét esetben jelenleg kevés is van közülük forgalomban. Ez megerősíti az Európai Bizottság által a Létező Kereskedelmi Vegyi Anyagok Jegyzékének első közzétételekor megfogalmazott véleményt, hogy a jegyzékben mintegy négyszeresére becsülték a kereskedelmileg jelentős anyagok számát, vagyis akkor körülbelül 25 000 számottevő mennyiségben forgalmazott „anyagról” lehetett beszélni. Feltehetően ezek közül néhánynak azóta a helyébe lépett a Létező Kereskedelmi Vegyi Anyagok Jegyzékében felsorolt – hasonló meghatározási és beazonosítási problémákat felvető – mintegy 5 000„új anyag” valamelyike, így 2005-ben kerek 30 000 körül mozoghat a piacon lévő anyagok száma. Ez tarthatóbbnak tűnik, mint a gyakran idézett 100 000-es szám, de továbbra is felveti a már összegyűjtött (de nem rendszeresen frissített) adatokhoz való – a nagyközönség és a szakma általi – hozzáférés kérdését ezen anyagoknak legalább a fele tekintetében. A tagállamok illetékes hatóságai számára annak meghatározása is problémát jelent, hogy egy anyag „létezőnek” vagy „újnak” tekintendő, ill. hogy milyen szabályozási eljárás követendő.
4.3

Az EGSZB felhívja a figyelmet arra a tényre, hogy a mezőgazdaság több új tagállamban is az átalakulás nehéz folyamatát éli, amely még korántsem fejeződött be. Az a feltétel tehát, mely szerint 10 éves gazdálkodási tevékenységet kívánnak meg a korengedményes nyugdíj támogatásához, ezekben az esetekben indokolatlanul szigorú. Az EGSZB átmeneti időszakot javasol, melynek során egy rövidebb idejű gazdálkodási tevékenység is elegendő volna, további feltételként azt szabva, hogy a pályázónak ledolgozott ideje nagyobb részében a mezőgazdaságban kellett tevékenykednie
4.4

Az ESZA más strukturális alapokkal együttesen olyan eszköznek is tekinthető, amely a diszkrimináció elleni, különböző európai szintű akciók keretében folyó harc horizontális célját is támogatja. A fiatalok, nők és idősebbek mellett a fogyatékkal élők, a bevándorlók és az etnikai kisebbségek is a munkaerőpiacon különösen hátrányos helyzetben levők közé tartoznak. Szexuális orientációjuk alapján is érhet diszkrimináció embereket. Ezen hátrányos helyzetű csoportok integrációjának ezért különös figyelmet kell szentelni a szociális támogatásra, a szakképzésre és a munkaszervezésre vonatkozó intézkedések révén, pl. a fogyatékkal élők számára kialakított munkahelyekkel. Emellett ajánlatos főként a bevándorlók körében információs tevékenységet folytatni és tájékoztatni őket arról, hogy milyen jogaik vannak többek között a munkaerőpiacon. Az ESZA-támogatásoknak ezért figyelembe kell venniük a társadalmi beilleszkedéssel kapcsolatos nemzeti cselekvési terveket, és olyan intézkedéseket előirányozniuk, amelyek javítják ezeknek a csoportoknak az esélyeit a munkaerőpiacon. Az EGSZB ebben is egyetért az ESZA-bizottság véleményével. A tagállamoknak és a terveket megvalósító hatóságoknak meg kell győződniük arról, hogy a strukturális alapokból finanszírozott támogató intézkedések szándékaik ellenére nem teremtenek olyan akadályokat, amelyek az említett hátrányos helyzetű csoportok számára nehezítik a munkaerőpiacra való bejutást.
3.5.4

Végül az EGSZB egyetért azzal, hogy a különböző tevékenységek megvalósítására végső határidőket állapítsanak meg, amelyekre be is kell fejeződniük, és a tevékenység ezzel a feltétellel nyerheti el a támogatást. Ugyanakkor az EGSZB úgy véli, hogy a „modális transzfer” esetében a 36 hónapos időszak túl rövid, és a többi tevékenységhez hasonlóan itt is 60 hónapban kellene megállapítani.
3.5

A támogatási arány a TEN-T-vel és a TEN-E-vel kapcsolatos tanulmányok esetében egyaránt 50 %-ot tehet ki, a TEN-T kiépítésének maximális mértéke 30 % lesz a kiemelt projektek bizonyos részeinél (a határon átnyúló szakaszok esetében kivételesen 50 %), a többi közös érdekű projektre pedig 15 %. Az energia esetében a társfinanszírozás maximális mértéke – akárcsak a jelenlegi rendelet szerint – 10 % marad, de bizonyos pénzügyi problémák és szomszédos országokkal való csatlakozások esetén kivételesen 20 %-ra növelhető. Az, hogy az energia támogatási mértéke alacsonyabb, mint a közlekedésé, valamint a két költségvetés közti számottevő különbség azzal magyarázható, hogy az energetikai ágazatban más közösségi eszközök (strukturális alapok, az EBB hitelei) is igénybe vehetők, és magasabb fokú a verseny a nyilvánvalóan piacorientált ágazat szereplői között. Ezenkívül közlekedési hálózattal kapcsolatos kérelmeket csak a tagállamok terjeszthetnek be, az energetikai ágazatban viszont a piac magánszereplői is megtehetik ezt.
3.1

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság örömmel fogadja az Európai Bizottságnak a légiforgalmi irányítókra vonatkozó új szabályozások bevezetéséről szóló javaslatát. Szükséges és időszerű is ilyen szabályozások bevezetése, mivel az elkövetkezendő 10 évben óriási növekedés várható a légi forgalomban. Szükség van továbbá Unió-szerte egységes normákra és képesítésekre, hogy ezzel is biztosítható legyen az utazóközönség biztonsága. Mivel egyre többen választják a légi közlekedést, világszerte egyre nagyobb az igény légiforgalmi irányítókra is. A szabad mozgás megteremtése ezért alapvető.
3.4.1.2

Az EGSZB tisztában van azzal, hogy lényegében nemzeti, regionális és helyi szinten dől el, milyen perspektívái vannak az élethosszig tartó tanulásnak. Azzal is tisztában van, hogy vannak olyan gátak, melyek európai szinten akadályozzák, hogy a javasolt program valóságosan és lényegileg is integrált jellegű legyen. Emellett javasolja, hogy a külön programok tartalmazzanak olyan rendelkezéseket, amelyek előnyben részesítik a merev (korral kapcsolatos vagy a tanulmányok tartalmára vonatkozó) korlátok lebontását, melyeket a képzés és oktatás jelenlegi rendszerei önmaguk és a tanulni vágyók közé ékel. Ragaszkodik azonban ahhoz, hogy az integrált program fedezze a kulturális és az ifjúsági integrált programot is, valamint, az európai alkotmány ratifikációja után, esetleg a sportra irányuló integrált programot is. Ez utóbbi pont igen nagy jelentőségű, amennyiben a képzéssel kapcsolatos akciók, különösen pedig azok, amelyek az ifjúságra irányulnak, nagyrészt informális jellegűek, és alapvetően azon elvek elsajátítása a céljuk, melyek nélkülözhetetlenek az állampolgárok számára ahhoz, hogy képesek legyen dolgozni és társadalmi téren is aktívak lehessenek.
3.6.5

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság aggodalommal figyeli a vasúti ágazat foglalkoztatottságának jelentős csökkenését. Az ilyen jellegű munkahely-megszűnések különösen az új tagállamokban okozhatnak jelentős szociális problémákat, ahol így is nagy a munkanélküliség és fejletlen a szociális védőrendszer. Itt sürgősen szükség van szociális támogató intézkedésekre. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság ellenez minden olyan intézkedést, amely további munkahelyek megszűnésével és a foglalkoztatottság minőségének romlásával jár a már most is jelentős nehézségekkel küszködő vasúti ágazatban.
2.2.6

Az EURES-hálózat a jövőben is fontos eszköz lehetne a migrációs hullámok kezelésében, amelyre a migránsok származási országaiban a tagállamok külképviseletei is támaszkodhatnának. Elképzelhető lenne egy olyan rendszer, amelyben azokat az állásajánlatokat, amelyeket legfeljebb 60 napon belül az EU munkaerőpiacán nem sikerült betölteni, a konzulátusok révén a származási országokban ajánlják fel a résztvevőknek. Egyes konzulátusi dolgozóknak ehhez a munkaerő-piaci politika és a gazdasági migráció területére kell specializálódniuk. Az EURES-hálózatban szereplő ajánlatokról az EU-delegációk is tájékoztathatják az érdeklődő jelentkezőket.
3.3

Fontos a létező eljárások leegyszerűsítésére tett erőfeszítések, mint például az automatikus jóváhagyási eljárás általánossá tétele (6. cikk), az átvételi elismervény bevezetése a jóváhagyási kérelemhez (8. cikk), a formanyomtatvány nyelvi rendszerének adaptációja (13. cikk) kiemelése és támogatása. A SLIM eljárás szellemében talán ennél is tovább lehetett volna menni. Több, a gyakorlatban észlelt nehézség továbbra is fennmaradt. Több javasolt változtatás esetében kérdések merülnek fel azok gyakorlati alkalmazását illetően. Más változtatások akadályozhatják a radioaktív hulladékok és kiégett fűtőelemek szállításának megfelelő menetét. Végül pedig az ipar képviselői aggodalmukat fejezték ki a 92/3/Euratom irányelv alkalmazási területének kiterjesztésével kapcsolatban az újrafeldolgozás céljából szállított kiégett fűtőelemekre, mivel ez nehezebbé teheti a szállítást és megnövelheti az adminisztratív eljárás időtartamát anélkül, hogy növelné a lakosság és a munkavállalók védelmének fokát, melyet már más jogi eszközök is biztosítanak, főként a kiégett fűtőelemek kezelésének biztonságáról és a radioaktív hulladékok kezelésének biztonságáról szóló közös egyezmény, valamint a radioaktív anyagok szállításával kapcsolatban érvényben lévő jogszabályok.
4.3

A határokon átnyúló elektronikus szolgáltatások esetében már alkalmazott egyablakos ügyintézési rendszer első eredményei tükrében úgy látszik a vállalkozások gyér érdeklődést tanúsítanak. Ha esetleg korai is a jelenlegi számot alapul venni, a valóság mégiscsak az, hogy kevesebb, mint 1 000 (nem az adott országban letelepedett) személy lépett be a rendszerbe, és ezek is elsősorban nagyvállalatok. Az Európai Bizottság szerint az új egyablakos ügyintézési rendszer ezzel szemben több hívet szerez majd: 250 000 potenciális határokon átnyúló szolgáltatást végző, az adott országban székhellyel rendelkező vállalkozás közül mintegy 200 000 fogja majd előreláthatólag használni. Ha ez a feltételezés megalapozottnak bizonyulna, az egyablakos ügyintézési rendszer nehézségekbe ütközne: az Európai Bizottság nem mulasztja el megjegyezni, hogy az elektronikus kereskedelemre alkalmazott rendszer már most is közigazgatási problémákat okoz, és komoly működési költségekkel jár. A tervezett megoldás abban áll, hogy az egyablakos ügyintézési rendszert megszabadítanák az összegek beszedésének és újrafelosztásának – az Európai Bizottság szerint „rendkívül terhes” – feladatától, csakúgy, mint a visszafizetések rendszerének működtetésétől, hogy azokat a pénzügyi szektorra bízzák. Ez a megoldás talán elkerülhetetlen, de nyilvánvalóan nem kielégítő.