c. A vélemények főbb témái a politikai párbeszéd során

2017-ben a legtöbb véleményt benyújtó kamara a portugál Assembleia da República volt. 64 véleménye az összes beérkezett vélemény mintegy 11 %-át tette ki. Azok a nemzeti parlamentek vagy kamarák, amelyek 2016-ban a legtöbb véleményt nyújtották be, 2017-ben is a legaktívabbak között voltak: az olasz Senato della Repubblica (56 vélemény); a cseh Senát (53 vélemény), az olasz Camera dei Deputati (45 vélemény), a német Bundesrat (43 vélemény), a román Camera Deputaților (41 vélemény), a spanyol Cortes Generales (38 vélemény), a román Senat (33 vélemény), a francia Sénat (29 vélemény) és a brit lordok háza (22 vélemény). Részletes információkért lásd az 1. mellékletet.

2017-ben a nemzeti parlamentek 576 véleményt (köztük 52 indokolt véleményt) nyújtottak be a Bizottságnak. Ez kismértékű, 7 %-os csökkenést jelent 2016-hoz képest, amikor a nemzeti parlamentek 620 véleményt adtak ki. A 2017-ben benyújtott indokolt vélemények száma (52) 20 %-kal alacsonyabb volt, mint 2016-ban (65 indokolt vélemény), arányuk azonban hasonló maradt (az összes vélemény 9–10,5 %-a).

A nemzeti parlamenteknek, valamint a regionális és helyi önkormányzatoknak az uniós jogszabályok előkészítésébe és végrehajtásába történő hatékonyabb bevonására irányuló javaslatok megtétele továbbá az egyik fontos célkitűzése volt annak a szubszidiaritással, az arányossággal és a „kevesebbet hatékonyabban” megközelítéssel foglalkozó munkacsoportnak is, amelyet Juncker elnök hozott létre 2017 novemberében, és amely az első alelnök elnöklete alatt 2018. július 10-én nyújtotta be jelentését a Bizottságnak.

A nemzeti parlamentek rendkívül fontos szerepét, amely már a jelenlegi Bizottság 10. számú, „a demokratikus változás Uniója” elnevezésű prioritásának is részét képezi, Juncker elnök ismételten kiemelte az Unió helyzetéről szóló 2017. szeptemberi beszédében, amikor utalt a nemzeti parlamentek szerepére az Európa jövőjével kapcsolatos munka fokozásában, és kijelentette, hogy a nemzeti parlamentek – a regionális parlamentekkel együtt – az első naptól kezdve teljes körű tájékoztatást kapnak a kereskedelmi megállapodásokra vonatkozó tárgyalásokról. Ezenfelül a jogalkotói hatáskörrel rendelkező regionális parlamentek továbbra is részt vesznek a szubszidiaritás-ellenőrzésben, valamint az őket érintő politikai és intézményi kérdésekről szóló vitában.

A nemzeti parlamentek aktívan részt vettek az Európa jövőjéről folytatott vitában, amely 2017 márciusában indult a bizottsági fehér könyvvel és az azt követő öt vitaanyaggal, amellyel kapcsolatban 2017 végéig a Bizottsághoz összesen 23 vélemény érkezett be. A nemzeti parlamentek részéről a legtöbb véleményt kiváltó szakpolitikák között szerepelt az energiaunió, a közúti közlekedési mobilitás, valamint a közszolgáltatások. Ezenfelül a parlamenti viták és vélemények további fontos témái voltak még a biztonság, a migráció és a menekültügy, valamint hasonlóan fontos volt a belső piac és a szociális ügyek témája is. A brexit a visegrádi országoktól beérkezett 1 közös vélemény, valamint a brit lordok háza által benyújtott 16 vélemény tárgyát képezte.

A nemzeti parlamentek és az Európai Bizottság közötti kapcsolatok 2017-ben is intenzívek és gyümölcsözők voltak mind a Bizottság tagjai és a nemzeti parlamentek tagjai közötti látogatásokat és találkozókat, mind pedig a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus, illetve a „politikai párbeszéd” keretében a nemzeti parlamentektől beérkezett vélemények számát tekintve.

Négy vélemény érkezett be az európai védelem jövőjéről szóló vitaanyaggal kapcsolatban. Ezek hangsúlyozták az Európai Unió és a NATO közötti komplementaritást, és aggodalmukat fejezték ki az Európai Védelmi Alaphoz való hozzáférést, valamint annak finanszírozását illetően. Válaszaiban a Bizottság egyetértett azzal, hogy elkerülendők a NATO intézkedéseivel párhuzamos tevékenységek, és kifejtette, hogy az Európai Védelmi Alap keretében kidolgozott programok és eszközök befogadók lesznek és nyitva állnak valamennyi tagállamból származó kedvezményezett, köztük a kis- és középvállalkozások előtt, és nem fogják hátrányosan érinteni a meglévő programokat.

A gazdasági és monetáris unió elmélyítéséről szóló vitaanyaggal kapcsolatban benyújtott öt vélemény mindegyike olyan tagállamoktól érkezett, amelyek jelenleg nem tartoznak az euróövezethez. Ezek megemlítették a vitaanyagban ismertetett különböző intézkedések időzítését, annak a kockázatát, hogy egy euróövezeti költségvetés szakadékot hozhat létre a tagállamok között, és tiszteletben kell tartani a belső piac egységességét, valamint említést tettek a nemzeti parlamentek bevonásáról és különböző technikai kérdésekről. Válaszaiban a Bizottság tisztázta a két szakaszban tervezett intézkedések sorrendjét – az egyik szakasz 2019-ben a másik 2025-ben zárul le –, hangsúlyozta elkötelezettségét az Európai Unió egységessége mellett, és utalt arra a javaslatára, miszerint azon tagállamok számára, amelyek még nem vezették be az eurót, műszaki és pénzügyi segítséget kell nyújtani ahhoz, hogy ezt megtehessék, és így teljes mértékben kihasználhassák az uniós tagságból származó előnyöket.

Két véleményt nyújtottak be az Európa szociális dimenziójáról szóló vitaanyagra vonatkozóan. Ezek közül az egyik kiemelte az Unió szociális dimenziójának a fontosságát, valamint annak az Unió versenyképességének megerősítésében betöltendő szerepét, míg a másik vélemény megkérdőjelezte a fehér könyvben bemutatott forgatókönyvek kiválasztását. Válaszaiban a Bizottság hangsúlyozta, hogy a „szociális Európa” és a szociális beruházások kiemelt helyen szerepelnek a programjában, valamint kifejtette, hogy a fehér könyvben bemutatott lehetséges forgatókönyvek célja nem a vita korlátozása volt, hanem csupán a lehetőségek szemléltetése.

Öt vélemény magára a fehér könyvre vonatkozott. Ezek hangsúlyozták, hogy el kell nyerni a polgárok szélesebb körű támogatását az uniós szakpolitikákhoz, valamint hogy fenn kell tartani az Európai Unió egységét és el kell utasítani egy többsebességű Európa létrehozását. Voltak olyan vélemények, amelyekben elképzeléseket fogalmaztak meg arról, hogy hogyan lehetne hatékonyabban bevonni a nemzeti parlamenteket az uniós jogszabályok szakpolitikák előkészítésébe és végrehajtásba, valamint a szubszidiaritás ellenőrzésébe. Válaszaiban a Bizottság kifejtette, hogy a fehér könyv célja az volt, hogy átfogó vita induljon a polgárokkal annak érdekében, hogy az Európai Unió közelebb kerüljön hozzájuk, valamint utalt az Európa jövőjéről szóló vita megszervezésére és a nemzeti parlamentek ebben betöltendő szerepére. Azt is egyértelművé tette, amint az a fehér könyvben is szerepel, hogy az alapfeltevés a fehér könyvben ismertetett mindegyik forgatókönyv esetében az, hogy a 27 tagállam együtt, az Unió keretei között halad tovább, valamint, hogy miközben a Szerződések már számos különböző csoportos együttműködési formát tesznek lehetővé a tagállamok között, ezt a lehetőséget nem szabad valami új, az Unió egységét aláásó dologként bemutatni vagy értelmezni.

2017-ben 8 nemzeti parlament összesen 23 véleményt nyújtott be a fehér könyvre és/vagy a vitaanyagokra vonatkozóan.

·az Európa szociális dimenziójáról szóló vitaanyag, amelyet 2017. április 26-án fogadtak el, lehetőségeket mutat be arra vonatkozóan, hogy a jövőben hogyan lehetne fejleszteni Európa szociális dimenzióját;

2017-ben ezenfelül a további saját kezdeményezésű közös vélemények érkeztek be:

2017-ben a Bizottsághoz négy saját kezdeményezésű közös vélemény érkezett be a nemzeti parlamentektől. Ezek többnyire az Európai Unió főbb intézményi kérdéseivel foglalkoztak.

2017-ben a nemzeti parlamentek összesen 21 véleményt – köztük kettő indokolt véleményt – nyújtottak be a csomagra, illetve az abban szereplő bizonyos javaslatokra vonatkozóan. Miközben a nemzeti parlamentek többsége támogatta a csomag célkitűzéseit, néhányan aggályaiknak adtak hangot a csomag gépjárművezetőkre vonatkozó szociális szabályokat érintő részével kapcsolatban, mások pedig a kabotázs liberalizációját illetően. Aggodalmak merültek fel az útdíjszedés terén a tagállami autonómia és a szakpolitikai mérlegelési jogkör csökkenésével kapcsolatban is.

Válaszaiban a Bizottság kifejtette, hogy közel 50 millió ember – az európai munkaerő 22 %-a – olyan szakmában dolgozik, amelyhez speciális képesítéssel kell rendelkezni, vagy amely esetében védelem alatt áll valamely adott cím használata, mint amilyen például a gyógyszerész vagy az építész szakma. Számos foglalkozás – például a közegészségügyi és a biztonsági szakmák – esetében a szabályozás gyakran indokolt. Ugyanakkor azonban a szükségtelen terhekkel járó és elévült szabályok akadályozhatják a szakemberek mobilitását, valamint a képzett jelentkezők munkahelyekhez való hozzáférését, akár a fogyasztók kárára is.

2017-ben a nemzeti parlamentek összesen 22 véleményt nyújtottak be a csomag egészére, illetve az abban szereplő bizonyos javaslatokra vonatkozóan. Ezek között 14 indokolt vélemény volt. Az utóbbiak kivételével a legtöbb nemzeti parlament egyetértett a Bizottság értékelésével, miszerint még inkább elő kell segíteni a szolgáltatásnyújtás szabadságát, csökkenteni kell a bürokráciát és folytatni kell az európai egységes piac kiépítését. Felmerültek olyan aggályok, hogy a gazdasági tevékenység fellendítésének szándéka nem indokolja a szakemberek szabad áramlása és a társaságok létrehozása útjában álló összes jogi akadály felszámolását, mivel az ilyen intézkedések veszélyeztetnék bizonyos szakmák és ágazatok fennmaradását, tekintve azok sajátos jellegét.

2017-ben a nemzeti parlamentek összesen 62 véleményt– köztük 19 indokolt véleményt – nyújtottak be a csomag egyes dokumentumaira vonatkozóan. A vélemények számos kérdéssel foglalkoztak, és többségükben támogatták a csomagban lévő javaslatokat. A szubszidiaritással kapcsolatban különösen a villamos energia belső piacára vonatkozó javaslat tekintetében felvetett aggályoktól eltekintve a parlamenti kamarák főként azzal foglalkoztak, hogy a megújuló energiával kapcsolatos uniós célkitűzések elérése tekintetében a tagállamok között igazságos elosztást kell biztosítani, azzal, hogy a megújuló energiára vonatkozó javaslat esetleg sérti a tagállamok szabadságát saját energiaszerkezetük megválasztását illetően, valamint azzal, hogy milyen nemzeti hozzájárulások szükségesek az uniós célkitűzés eléréséhez. A kamarák egyéb aggodalmakat is megfogalmaztak az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségére ruházott hatáskörökkel és az Ügynökségen belül működő szabályozók tanácsában javasolt új döntéshozatali folyamattal kapcsolatban, valamint megkérdőjelezték a regionális operatív központok létrehozását a belső villamosenergia-piacon. Egyes kamarák emellett aggodalmuknak adtak hangot az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv felülvizsgálatára irányuló javaslat által a tulajdonosokra és a bérlőkre rótt kötelezettségek tekintetében.

A COSAC november 26–28-án, Tallinnban tartott LVIII. plenáris ülésén számos kérdés került megvitatásra, köztük az Európai Unió jövője, kiemelt figyelmet szentelve a brexit következményeinek, ismét az uniós tárgyalóküldöttség vezetőjének részvételével. Ezen az ülésen azt is megvizsgálták, hogy a nemzeti parlamentek hogyan oszthatnák meg hatékonyabban a bevált módszereket annak érdekében, hogy az Európai Uniót közelebb hozzák a polgárokhoz. Viták zajlottak a digitális egységes piacról, különös hangsúlyt helyezve Észtországnak a digitális gazdaságra és közigazgatásra való átállása során szerzett tapasztalataira, valamint a migráció külső dimenzióiról. Julian King, a biztonsági unióért felelős biztos felvázolta az ezen a területen folyamatban lévő uniós kezdeményezéseket. Megvitatták továbbá a nemzeti parlamentek részvételét a szubszidiaritással, az arányossággal és a „kevesebbet hatékonyabban” megközelítéssel foglalkozó munkacsoportban.

A COSAC elnökeinek 2017. július 10-én Tallinnban (Észtország) tartott találkozója fórumot biztosított az észt elnökség prioritásainak megvitatására. Ugyanitt megvitatták továbbá az induló és a növekvő innovatív vállalkozások növekedéséhez nyújtott uniós támogatást is.

A COSAC LVII. plenáris ülésén, amelyre 2017 májusában került sor, és amelyen szintén részt vett az első alelnök, folytatódott a vita a nemzeti parlamentek szerepéről, valamint arról, hogy a Tanács és a Parlament által a Bizottságot követve biztosított nagyobb átláthatóság hogyan járulhatna hozzá a polgárok uniós intézményekbe vetett bizalmának helyreállításához. Más viták középpontjában a brexit aktuális helyzete állt az uniós tárgyalóküldöttség vezetőjének részvételével, és folytak viták az EU integrált tengerpolitikájáról is.

A Bizottság képviseltette magát a COSAC 2017-ben megtartott ülésein, és írásos választ nyújtott be a COSAC által az év folyamán megrendezett két plenáris ülése keretében elfogadott hozzájárulásokkal kapcsolatban. A COSAC elnökeinek 2017. január 23-án Vallettában (Málta), a Bizottság első alelnökének részvételével tartott találkozóján a küldöttek megvitatták a Bizottság 2017. évi munkaprogramját és a brexittel kapcsolatos kihívásokat, valamint azt, hogy miként lehetne reagálni arra, hogy sok polgár nyilvánvalóan nem bízik az európai projektben.

A Bizottság 2017-ben továbbra is együttműködött a nemzeti parlamentekkel és részt vett fontos parlamentközi üléseken és konferenciákon, így az uniós ügyekre szakosodott parlamenti bizottságokból álló konferencián (COSAC), az Európai Unió Parlamenti Elnökeinek Konferenciáján, az európai parlamenti héten, a stabilitásról, gazdasági koordinációról és kormányzásról szóló parlamentközi konferencián, valamint a közös kül- és biztonságpolitikáról (KKBP) és a közös biztonság- és védelempolitikáról (KBVP) tartott konferenciákon.

A korábbi évekhez hasonlóan a Bizottság tagjai 2017-ben látogatást tettek csaknem az összes nemzeti parlamentnél. Juncker elnök, Timmermans első alelnök, az alelnökök és a biztosok számos kamaránál több alkalommal is látogatást tettek. Továbbá számos nemzeti parlament delegációkat küldött Brüsszelbe, hogy találkozzanak a Bizottság tagjaival. 2017-ben összesen több mint 190 látogatásra és találkozóra került sor. Ezenfelül Michel Barnier, az uniós tárgyalóküldöttség vezetője, aki az Egyesült Királysággal az EUSZ 50. cikke szerint folytatandó tárgyalások előkészítéséért és lefolytatásáért felelős bizottsági munkacsoport élén áll, számos nemzeti parlamenttel találkozott, és tájékoztatta őket a tárgyalásokról. 2017 folyamán többnyire magas szintű bizottsági tisztviselők a nemzeti parlamenti bizottságok több mint 80 ülésén vettek részt a jogalkotási javaslatok elsősorban technikai vonatkozásainak megvitatása céljából. Ezenkívül több bizottsági tisztviselőt meghívtak abból a célból, hogy ismertessék a kulcsfontosságú kezdeményezéseket és a fontos témákat, mint például a brexit, a nemzeti parlamentek brüsszeli állandó képviselőinek 18 ülésén. Továbbá a Bizottság tagállami képviseleteinél dolgozó, az európai szemeszterrel foglalkozó tisztviselők kapcsolatban maradtak a nemzeti parlamentekkel az európai szemeszter és egyéb gazdasági kérdések vonatkozásában.

Juncker elnök találkozott továbbá az év során számos regionális kormány és parlament, köztük Baden-Württemberg, Alsó-Szászország, Szászország, Türingia (Németország), Felső-Ausztria, Tirol (Ausztria), Baszkföld, Valencia autonóm közösség (Spanyolország), Flandria, a Belgiumi Francia Közösség (Belgium) és Île de France (Franciaország) képviselőivel. A Bizottság más tagjai is hasonló találkozókat tartottak Belgium, Franciaország, Németország, Görögország, Olaszország, Ausztria és Spanyolország regionális kormányaival és parlamentjeivel.

A 2015-ös heiligendammi nyilatkozatot követően annak aláírói 2017-ben két nyilatkozatot fogadtak el. A 2017. június 13-i feldkirchi nyilatkozatban a jogalkotói hatáskörökkel rendelkező német és osztrák parlamentek elnökei hangsúlyozzák a regionális parlamentek fontos szerepét az uniós politikák végrehajtásában, valamint az uniós polgárokkal történő kapcsolattartásban. Vállalják, hogy elmélyítik a párbeszédet az európai intézményekkel, és felszólítják az európai intézményeket arra, hogy fokozottabban vonják be a regionális parlamenteket a vitáikba (így az Európa jövőjéről folytatott vitába is), többek között úgy, hogy német nyelven bocsátják rendelkezésükre a dokumentumokat.

Bár a Szerződések nem tartalmaznak kifejezett rendelkezést a Bizottság és a regionális parlamentek közötti közvetlen interakcióra vonatkozóan, több regionális parlament – különösen osztrák és német tartományi parlamentek – 2017-ben számos véleményt nyújtott be a Bizottsághoz a különböző bizottsági javaslatok szubszidiaritással összefüggő, valamint szakpolitikai aspektusaira vonatkozóan is. A Bizottság tudomásul vette a felvetett szempontokat, és általánosságban foglalkozott azokkal a regionális parlamenteknek adott válaszaiban.

A regionális parlamentek közvetve járulnak hozzá a Bizottság nemzeti parlamentekkel fenntartott kapcsolataihoz. A Szerződésekhez csatolt, a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló (2.) jegyzőkönyv szerint, amikor az uniós jogalkotási aktusok tervezetét szubszidiaritási vizsgálatnak vetik alá indokolt vélemények kibocsátása céljából, a nemzeti parlamentek – adott esetben – a jogalkotói hatáskörökkel rendelkező regionális parlamentekkel egyeztetnek. A regionális parlamenteket a Régiók Bizottsága is képviseli, amely monitoring-tevékenységeket folytat a szubszidiaritás-ellenőrzési hálózaton és annak online platformján keresztül, melynek célja a regionális parlamentek részvételének támogatása a szubszidiaritással kapcsolatos korai előrejelző mechanizmusban (REGPEX). A Régiók Bizottságának szubszidiaritás-ellenőrzéssel kapcsolatos ellenőrzési tevékenységét a szubszidiaritásról és az arányosságról szóló 2017. évi éves jelentés ismerteti részletesebben.

A Bizottság és a nemzeti parlamentek között 2017-ben zajló politikai párbeszéd során folytatódott a 2016-ban érvényesülő tendencia mind a nemzeti parlamentek által benyújtott vélemények nagy számát, minden pedig a köztük és a testület tagjai között sorra kerülő gyakori találkozókat illetően. Az előző évekhez hasonlóan az indokolt vélemények száma (52) az összes benyújtott vélemény számával (576) összevetve azt mutatja, hogy a nemzeti parlamentek továbbra is szívesen együttműködnek a bizottsági kezdeményezések szubszidiaritási vonatkozásain túlmutató kérdésekben, és érdemben hozzájárulnak ezeknek a kezdeményezéseknek a tartalmához. A Bizottság éves programjában szereplő kezdeményezésekben való részvétel mellett a nemzeti parlamentek figyelmének a középpontjában horizontális témák álltak, köztük különösen a 27 tagállamból álló Európai Unió jövőjéről, valamint az Európa előtt álló legfontosabb kihívásokról, így a biztonságról, gazdasági kérdésekről és a brexit következményeiről folytatott eszmecsere. 2017-ben a nemzeti parlamentek növelték arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy közös véleményekben ismertessék álláspontjukat, és még jobban összehangolják a Bizottsággal folytatott politikai párbeszédben való részvételüket.

2018 januárjában a megkezdte munkáját a szubszidiaritással, az arányossággal és a „kevesebbet hatékonyabban” megközelítéssel foglalkozó munkacsoport a nemzeti parlamentek, valamint a Régiók Bizottsága képviselőinek részvételével. Ez megújult érdeklődést váltott ki a nemzeti és regionális parlamentek körében az iránt, hogy megvitassák – a COSAC szintjén is – a szubszidiaritás ellenőrzésében és általában az uniós ügyekben betöltött szerepüket, annak érdekében, hogy szorosabb kapcsolat alakuljon ki az Unió intézményei és polgárai között. A munkacsoport megvizsgálta továbbá, hogy melyek azok a szakpolitikai területek, ahol a döntéshozatal és/vagy a végrehajtás idővel teljes mértékben vagy részben vagy véglegesen visszaadható a tagállamoknak, illetve ahol szükség van a meglévő jogszabályok felülvizsgálatára vagy akár hatályon kívül helyezésére. A zárójelentésben, amelyet 2018. július 10-én nyújtottak be Juncker elnöknek, a munkacsoport fejlesztési javaslatokat tett arra, hogy a meglévő keretek között bevonják a nemzeti és regionális parlamenteket, valamint a helyi és regionális önkormányzatokat az uniós jogszabályok előkészítésébe és végrehajtásába, és rámutatott azokra a fejlesztésekre, amelyekhez szükség lenne a Szerződések módosítására. A visszajelzések és a 27 tagállamból álló Európai Unióra vonatkozó forgatókönyvek alapján, 2025-ig előre tekintve a Bizottság a munkacsoport által végzett munkájára vonatkozó első reakcióját az e jelentéssel egyidejűleg elfogadott közleményében tette közzé, amelyben meghatározta az Európai Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti kapcsolatok 2018 végéig történő továbbfejlesztésével kapcsolatos elképzeléseit is.