A Covid19-válságra reagálva a Bizottság egy bátor, átfogó tervet javasolt az európai gazdaság helyreállítása és a jövő kihívásaira való felkészítése érdekében. A terv egy menetrendet is tartalmaz arra vonatkozóan, hogy miként lehet újraindítani az európai gazdaságot, védeni és létrehozni munkahelyeket, lendületet adni a zöld és a digitális átállásnak, és a gazdaságot hogyan lehet méltányosabbá, ellenállóbbá és fenntarthatóbbá tenni a jövő generációi számára. Hangsúlyozza, hogy a készségek, ismeretek és kompetenciák fejlesztése és kiigazítása most különös jelentőséget nyert.

A Bizottság új európai ipari stratégiát is elfogadott a kettős, zöld és digitális átállás kezelése érdekében. A stratégia határozott fellépést sürget annak érdekében, hogy az egész életen át tartó tanulás mindenki számára valósággá váljon, valamint hogy az oktatás és képzés lépést tartson a kettős átállással. Felszólítja továbbá a felsőoktatási és a szakképzési szereplőket, hogy biztosítsanak több tudóst, mérnököt és technikust a munkaerőpiac számára. Hasonlóképpen, a „Kkv-stratégia a fenntartható és digitális Európáért” kiemeli, hogy egyre több kkv szembesül azzal a kihívással, hogy megtalálja a szükséges készségeket, és hogy az Európai Unióban működő kkv-k negyede számára továbbra is a képzett munkaerő vagy a tapasztalt vezetők rendelkezésre állása jelenti a legnagyobb problémát. A szakképzés különösen fontos a kkv-k számára annak biztosításához, hogy munkavállalóik rendelkezzenek a munkaerőpiacon szükséges készségekkel.

·A javaslat magában foglalja és megerősíti azt az elvet, hogy a képesítéseket tanulmányi eredmények egységei formájában kell megszerezni (moduláris képzés). Ez előfeltétele annak, hogy a szakképzési programok rugalmasabbak legyenek, és hogy könnyebbé váljon az érvényesítés, ami növelheti a továbbképzés és az átképzés iránti igényt. Ugyanakkor a szakképzésben részt vevő tanulók mobilitásának és az ilyen mobilitási időszakok során elért tanulmányi eredmények elismerésének megkönnyítésében is fontos szerepet játszik. Emellett támogathatja a szakképzési oklevelek automatikus kölcsönös elismerését és az ágazati szintű együttműködést is, többek között a készségekkel kapcsolatos ágazati együttműködés tervein keresztül megvalósuló támogatást. E célból meg kell vizsgálni az európai szakmai alapprofil koncepcióját, hogy meg lehessen határozni európai szinten a közös képzési tartalmak bizonyos százalékos arányát. A profilok jelentősen megkönnyíthetik a tanulók és a munkavállalók mobilitását, a szakképesítések és a külföldi tanulmányi időszakok eredményeinek automatikus elismerését, valamint a közös szakképzési képesítések és tantervek kidolgozását.

A szakképzési ágazat környezetbarátabbá tételéhez elsősorban környezetbarátabb szakképzési programokra, tantervekre és tartalmakra van szükség, de a szakképzési intézményeknek a környezeti lábnyom megfelelő figyelembevételével való irányítására is. Ehhez támogatni kell a szakképzési intézményeket abban, hogy kiigazítsák programjaikat és meggyőződjenek arról, hogy azok megfelelnek a környezeti célok teljesítésében élen járó vállalkozások igényeinek, továbbá biztosítsák, hogy az infrastruktúra és a technológia megfelel a fenntarthatósági követelményeknek és ezáltal hozzájárul a fenntartható fejlődési célok végrehajtásához is például azáltal, hogy biztosítja az épület-korszerűsítési hullámhoz, valamint a zöld és fenntartható átmenethez szükséges készségeket. Emellett – amint azt a Covid19-válság is szemlélteti – a szakképzési intézményeknek fel kell karolniuk a digitalizációt, és olyan egyértelmű digitális stratégiával kell rendelkezniük, amely több dimenzióval is foglalkozik: digitális tanulási tartalom biztosítása, pedagógiai megközelítések alkalmazása a digitális tanulásban, valamint az adatok jobb felhasználása a tanulók előrehaladásának nyomon követése, a testreszabott megközelítések és a készségigény-előrejelzések kidolgozása érdekében.

4.A szakképzés vonzó és a képzés/készségfejlesztés modern, digitalizált módon történik

A szakképzés nagyon jó foglalkoztatási lehetőségeket kínál a munkaerőpiacon rendkívül keresett szakmákban, ugyanakkor a legtöbb tagállamban továbbra is kihívást jelent, hogy korlátozott a vonzereje a tanulók és a vállalkozások körében. Ez azt jelenti, hogy – elsősorban az új tanulási környezetek, eszközök és pedagógiai módszerek vonatkozásában – több erőfeszítésre van szükség a szakképzés vonzerejének növelése érdekében a szakképzés megújítása és korszerűsítése terén, különös tekintettel a digitalizációra. Az IKT-alapú szimulátorok vagy a virtuális és kibővített valóság a költséges fizikai berendezésekhez képest jelentős mértékben hozzá tudnak járulni a szakképzés megújításához és korszerűsítéséhez, valamint növelni tudják a képzéshez való hozzáférést és annak hatékonyságát. Ez különösen előnyös lehet a kisvállalkozások számára és a kis- és középvállalkozásokban szervezett tanulószerződéses gyakorlati képzések esetében.

Az együttműködésen alapuló oktatás, valamint az interdiszciplináris és projektalapú tanulás révén új típusú készségeket lehet elsajátítani. A vonzerő egy másik aspektusa az átjárhatóság: az oktatási és képzési rendszereknek lehetővé kell tenniük a szakképzés, az általános és középiskolai oktatás, a felsőoktatás és a felnőttoktatás közötti vertikális és horizontális átjárhatóságot. A magasabb szintű szakképzési programokat tovább kell bővíteni a magasabb szintű szakmai készségek iránti megnövekedett igények kielégítésének támogatása érdekében. A magas színvonalú pályaorientációs szolgáltatások szintén növelhetik a szakképzés vonzerejét.

A nemzetköziesítés, a transznacionális mobilitás, a virtuális készségfejlesztési versenyek, a más oktatási és képzési ágazatokkal való szoros kapcsolatok, a kutatás és a munkaerőpiaci szereplők kulcsfontosságúak a szakképzés megtervezésének és megvalósításának megújításához.

A szakképzés minőségének javítása csak jól képzett és motivált tanárok és oktatók segítségével lehetséges. A szakképzésben dolgozókat támogatni kell a készségek fejlesztésében, valamint az új technológiák elsajátításához, a multikulturális környezetben való munkavégzéshez és a változó munkaerőpiaci igények megértéséhez szükséges eszközök biztosításában. A szakképzésben részt vevő tanárok és oktatók motivációja, szakmai előmenetele és jólléte kulcsfontosságú szakmájuk vonzerejének növeléséhez. A szakoktatók, akik a munkaidejük egyik részében egy vállalnál dolgoznak, másik részében pedig szakképző iskolában tanítanak, hozzájárulhatnak ahhoz, hogy a szakképző iskolák és a vállalkozások között erősödjön, valamint strukturáltabb és gyakoribbá váljon az együttműködés. A szakoktatók biztosíthatják az iskolai környezetben a szükséges innováció megteremtését és megoldást nyújthatnak a szakmai oktatók hiányának és idősödésének fokozódó problémájára. A koncepció érdekes karrierlehetőségeket kínál, és előnyös mind az iskolák, mind a vállalatok számára, többek között a bérköltségek megosztása révén.

5.A szakképzés előmozdítja az esélyegyenlőséget

A színvonalas szakképzés egyúttal a hátrányos helyzetű csoportok integrációjához is hozzájárul. Ez azt jelenti, hogy biztosítanunk kell a széles körű hozzáférést, és meg kell szüntetnünk a részvétel előtt még fennálló akadályokat, többek között a fogyatékossággal élők, az alacsony képzettségű felnőttek, az etnikai és faji kisebbségek, köztük a romák és a migráns háttérrel rendelkezők esetében. Ez segíthet a digitális tanulási eszközökhöz, az internetkapcsolathoz és a szükséges informatikai eszközökhöz való hozzáféréssel kapcsolatban a Covid19-válság során felmerült méltányossági aggályok kezelésében is. A célzott intézkedések és a rugalmas képzési formák megelőzhetik a lemorzsolódást a szakképzésből, és lehetőséget nyújthatnak a lemorzsolódóknak arra, hogy újra bekapcsolódjanak a szakképzésbe.

Foglalkozni kell a nemi előítéletekkel is a hagyományos „férfi” és „női” szakmák közötti egyensúly előmozdításával, többek között a nők hagyományosan „férfi” szakmákra felkészítő szakképzésben, illetve a férfiak hagyományosan „női” szakmákra felkészítő szakképzésben való részvételének ösztönzésével.

6.A szakképzés a minőségbiztosítás kultúrájára támaszkodik (lásd fent)

7.Nemzeti szintű végrehajtás

Az összes érdekelt fél közötti fenntartható partnerségek kulcsfontosságúak a szakképzés hatékony irányításának megvalósításához. A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy a lehető legjobban használják ki a meglévő európai eszközöket, például az Europasst, az európai képesítési keretrendszert (EKKR), illetve az ESCO-t (a készségek, kompetenciák, képesítések és foglalkozások európai osztályozása) és maximalizálják a köztük lévő szinergiákat, többek között a szakképzési képesítések/oklevelek és a külföldi tanulmányi időszakok eredményeinek automatikus kölcsönös elismerésének ösztönzése érdekében. Az európai uniós alapok és eszközök továbbra is a készségekre összpontosítanak, és lehetőségeket biztosítanak a szakképzés reformjának finanszírozására. Az ajánlás hatékonyabb és eredményesebb végrehajtása érdekében javasoljuk, hogy az illetékes nemzeti hatóságok a vonatkozó meglévő nemzeti rendelkezésekre és a meglévő pénzügyi keretekre építve az ajánlás elfogadását követő egy éven belül határozzák meg az ajánlás nemzeti szintű végrehajtásához szükséges intézkedéseket és kövessék nyomon azon végrehajtását.

Uniós szintű támogatás

A javaslat célja, hogy megerősítse a háromoldalú Szakképzési Tanácsadó Bizottság kulcsszerepét a szakképzési politika uniós irányításában, ugyanakkor egy folytatólagos munkaprogram alapján strukturáltabb munkamódszert is szorgalmaz. Emellett szorosabb együttműködésre szólít fel más kulcsfontosságú érdekelt felekkel, például a tanulók képviselőivel és a szakképzési intézményekkel.

A javaslat nem változtat a készségfejlesztés, oktatás és képzés területén meglévő átfogó irányítási struktúrákon.

Az Európai Bizottság által ezen ajánlás végrehajtása céljából a tagállamoknak nyújtott támogatás fokozatosan kiterjeszthető a tanulószerződéses gyakorlati képzést érintő strukturális reform fokozott támogatásán keresztül a tanulószerződéses gyakorlati képzést támogató szolgáltatás révén és A Tanulószerződéses Gyakorlati Képzés Európai Szövetségének az ifjúsági garanciával szinergiában történő ösztönzésével, valamint a szakképzési támogatási szolgáltatásoknak és a Cedefopnak a kiterjesztésével. A tevékenységek számos szolgáltatásra kiterjedhetnek, beleértve az egymástól való tanulást, a szakértői tanácsadást, a teljesítmény-összehasonlításon alapuló tanulást, az elemző munkát és az ezen ajánlás végrehajtásához szükséges kapacitásépítést.

A szakképzési kiválósági központok platformjai a szakképzésben a kiválóság „felfelé irányuló konvergenciájának” előmozdítását célozzák, és két szinten működnek:

1.Nemzeti szinten: egy adott helyi kontextusban a szakmai kiválósági központok szorosan beépülnek a helyi vállalkozói és innovációs ökoszisztémákba és klaszterekbe, és technológiai terjesztési központként működnek a kkv-k számára, beleértve a digitális tanulási eszközöket (IKT-alapú szimulátorok, virtuális és bővített valóság), és európai szinten összekapcsolják őket.

2.Nemzetközi szinten: a szakképzési kiválósági központok platformjai világszínvonalú referenciapontokat hoznak létre a szakképzés területén az egyes ágazatokban/szakmákban (például repüléstechnika, e-mobilitás, zöld és körforgásos technológiák, információs és kommunikációs technológiák, egészségügy stb.) vagy innovatív megközelítésekben (például digitális megoldások, mesterséges intelligencia stb.) közös érdekeltséggel bíró szakképzési kiválósági központok összefogása révén a társadalmi kihívások (köztük az éghajlatváltozás, az erőforrások kimerülése és hiánya, a szennyezés, a fenntartható fejlődési célok elérése, a migránsok integrációja, az alacsony képesítésű személyek továbbképzése stb.) kezelése érdekében.

A platformok nyitva állnak a fejlett szakképzési kiválósági rendszerekkel rendelkező országok, valamint a hasonló megközelítések kidolgozásának folyamatában lévő országok előtt, azzal a céllal, hogy feltárják a szakképzési intézményekben rejlő azon lehetőségeket, hogy proaktív szerepet játsszanak a növekedés, a versenyképesség és az innováció támogatásában. A szakképzési kiválósági központok platformjainak nem célja, hogy a nulláról új szakképzési intézményeket és infrastruktúrát építsenek ki. Ehelyett arra törekszenek, hogy olyan helyi/regionális partnereket fogjanak össze, mint az alap- és továbbképzést nyújtó szakképzési intézmények, felsőfokú oktatási intézmények, köztük az alkalmazott tudományokat oktató és műszaki egyetemek, kutatóintézetek, tudományos parkok, klaszterek, vállalkozások – különösen a mikro-, valamint kis- és középvállalkozások –, kamarák és vállalkozói szövetségek, szociális partnerek, ágazati készségtanácsok, szakmai/ágazati szövetségek, klaszterek, országos és regionális hatóságok és fejlesztési ügynökségek, állami foglalkoztatási szolgálatok stb.