[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.1.2008

COM(2008) 11 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

AZ ENERGIA-VÉGFELHASZNÁLÁS HATÉKONYSÁGÁRÓL ÉS AZ ENERGETIKAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL SZÓLÓ 2006/32/EK IRÁNYELV ÁLTAL ELŐÍRT NEMZETI ENERGIAHATÉKONYSÁGI CSELEKVÉSI TERVEK ELSŐ ÉRTÉKELÉSÉRŐL KÖZÖS LÉPÉSEK AZ ENERGIAHATÉKONYSÁG ÉRDEKÉBEN

TARTALOMJEGYZÉK

1. ENERGIAHATÉKONYSÁG ÉS AZ ENERGETIKAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL SZÓLÓ IRÁNYELV AZ EU INTEGRÁLT ÉGHAJLAT-VÁLTOZÁSI ÉS ENERGIAPOLITIKÁJÁBAN 3

2. AZ ENERGETIKAI SZOLGÁLTATÁSPKRÓL SZÓLÓ IRÁNYELV – EDDIGI VÉGREHAJTÁS 5

3. NEMZETI ENERGIAHATÉKONYSÁGI CSELEKVÉSI TERVEK – ELSŐ ÉRTÉKELÉS 5

4. KÖZÖS LÉPÉSEK - NAPIREND 12

5. KÖVETKEZTETÉSEK 13

1. MELLÉKLET: CO2 kibocsátás számítása az energetikai szolgálatokról szóló irányelvben megállapított megtakarítási célkitűzések eléréséhez 15

2. MELLÉKLET: Új bizottsági kezdeményezések 16

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

AZ ENERGIA-VÉGFELHASZNÁLÁS HATÉKONYSÁGÁRÓL ÉS AZ ENERGETIKAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL SZÓLÓ 2006/32/EK IRÁNYELV ÁLTAL ELŐÍRT NEMZETI ENERGIAHATÉKONYSÁGI CSELEKVÉSI TERVEK ELSŐ ÉRTÉKELÉSÉRŐL KÖZÖS LÉPÉSEK AZ ENERGIAHATÉKONYSÁG ÉRDEKÉBEN

1. ENERGIAHATÉKONYSÁG ÉS AZ ENERGETIKAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL SZÓLÓ IRÁNYELV AZ EU INTEGRÁLT ÉGHAJLATVÁLTOZÁSI ÉS ENERGIAPOLITIKÁJÁBAN

2007. márciusi következtetéseiben[1] az Európai Tanács az energiahatékonyságot az éghajlatváltozással és energiával kapcsolatos átfogó stratégia lényeges pontjaként határozta meg, és hangsúlyozta az Európai Unióban fogyasztott energia 20%-os megtakarítására irányuló célkitűzés 2020-ig való elérésének fontosságát.[2]. Az Európai Tanács azt is hozzátette, hogy a nemzeti energiahatékonysági cselekvési terveket[3] e célból megfelelően fel kell használni. Ezt 2005-ben már az Európai Parlament[4] is hangsúlyozta.

Az energiatakarékosság és az energiahatékonyság javítása egyre fontosabb része a fenntarthatóságra és az energiaellátás biztonságára vonatkozó koncepciónak, illetve az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése érdekében tett erőfeszítéseknek. A nemzeti energiahatékonysági cselekvési tervek (a továbbiakban: nemzeti terv) a tagállamok elkötelezettségének gyakorlati bizonyítékát adják.. Fontos, hogy ezek a tervek lehetőséget nyújtanak arra, hogy az energiahatékonyságban érdekelt szereplők minden szinten megosszák egymással a legjobb gyakorlatokat, valamint hogy fejlesszék az együttműködést az alkalmazott stratégiák és intézkedések vonatkozásában.

Az energiahatékonyság terén eddig elért eredmények hozzájárultak a gazdaság energiaintenzitásának csökkentéséhez az Európai Unióban [5]. Ennek ellenére Európa energiafogyasztása, és következésképpen CO2 –kibocsátása, illetve a fosszilis tüzelőanyagok importjától való függősége továbbra is növekszik

Ezzel a jelentéssel a Bizottság megfelel az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról szóló irányelvben[6] előírt, a nemzeti tervek vizsgálatára és értékelésére irányuló kötelezettségének. Jelen szakaszban ez csak részleges megfelelést jelenthet, mivel nem minden tagállam nyújtotta még be nemzeti tervét[7], illetve közülük csak kevés nyújtotta be időben ahhoz, hogy a megfelelő értékelés lehetséges legyen. Így részletesebb jelentéstételre a nemzeti terveknek a Bizottsághoz való benyújtása szerint kerül majd sor..

Ebben a jelentésben, amely a 2007. december 1-ig benyújtott 17 nemzeti energiahatékonysági cselekvési terven[8] alapul, a Bizottság első ízben értékeli a tagállamok által alkalmazott stratégiákat, központi helyen tárgyalja a bevált gyakorlat jó példáinak tűnő intézkedéseket, és különös hangsúlyt fektet az állami szektor példamutató szerepére és az információszolgáltatásra , amelyről a tagállamoknak nemzeti terveikben az irányelv előírásai szerint be kellett számolniuk. Ezeknek a stratégiáknak és kezdeményezéseknek kezdeti lendületét tovább kell növelni. A Bizottság a maga részéről segíteni fogja a végrehajtás során nyújtott kölcsönös támogatást, és számos új kezdeményezést fog bevezetni, amelyek erősíteni fogják az EU energiahatékonysági keretét a különböző végfelhasználói ágazatokban.

Az energiahatékonyság javítására irányuló eredményes stratégiák fontosságát az EU integrált éghajlatváltozási- és energiapolitikája szempontjából nem lehet eléggé hangsúlyozni. A energiahatékonyság költséghatékony javítására rendelkezésre álló technikai és gazdasági lehetőségeket igen alaposan kutatták és széles körben elismerték, ahogyan az akadályokat is, amelyeket le kell küzdeni[9]. E korlátok leküzdésére irányuló hatékony végrehajtási politikákkal az energiahatékonyság javulása lényegesen hozzájárulhat az EU céljainak eléréséhez, például ha a végfelhasználók energiafogyasztása az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról szóló irányelv által megjelölt mértékben csökkenne, az 2020-ra 393 Mt CO2-megtakarítást jelentene egy „minden marad a régiben” forgatókönyv szerinti helyzethez képest. (a további részleteket lásd az 1. mellékletben). Ez az EU 1990-es kibocsátásának majdnem 10%-át jelenti[10]. Ugyanakkor az energiakereslet jelentős csökkenésével a fosszilis tüzelőanyagok iránti importszükséglet mérséklődne, ennek megfelelően az energiaimportra fordított kiadás csökkenne, és a fogyasztók kétségtelenül alacsonyabb összegeket látnának a számlákon..

Az energiahatékonyságra fordított folyamatos, eltökélt és stratégiai horderejű figyelem úgy tűnik szilárd támogatottságot élvez.. Az üvegházhatásúgáz-kibocsátással, a megújuló energiaforrásokkal és az energiahatékonysággal kapcsolatos 2020-as EU kötelezettségvállalásoknak minden szinten meg kell alapozniuk a politikai stabilitást, és ösztönözniük kell a befektetőket, a fogyasztókat, és az energiaszolgáltató és -felhasználó szektor többi szereplőjét. A belső energiapiacnak jobb piacra jutást és nagyobb fogyasztói választékot, sőt, új piacokat is kell nyújtania az elkövetkező években[11]. Az energiahatékony termékek és szolgáltatások globális piacára és a technológiai együttműködésre vonatkozó nemzetközi szabályozási keretek a globális kereskedelem és beruházások bővülése szerint, illetve az éghajlatváltozással kapcsolatos globális egyezmény létrejöttének függvényében fognak alakulni.

Most a stratégiák és intézkedések hatékony végrehajtására kell összpontosítani, beleértve a legjobb gyakorlat és az együttműködések fejlesztését.

2. AZ ENERGETIKAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL SZÓLÓ IRÁNYELV – EDDIGI VÉGREHAJTÁS

Az irányelv a tagállamoktól 9%-os az energia végfelhasználás-megtakarításban 2016-ra elérendő célirányzat[12] elfogadását követeli meg, valamint azt, hogy hozzanak létre olyan intézményi és jogi keretrendszert és intézkedéseket, amelyek segítségével a hatékony energia-végfelhasználás akadályai felszámolhatók. A célja az, hogy ambiciózusabb és megújult energiahatékonysági kezdeményezések katalizátoraként hasson az Európai társadalom minden – helyi, regionális, nemzeti és közösségi – szintjén. Az irányelvnek meg kell teremtenie az energiaszolgáltatások piacának fejlesztéséhez és támogatásához, valamint az energiahatékonysági szolgáltatások végfelhasználók részére való nyújtásához szükséges feltételeket.

Minden tagállamnak el kellett készítenie saját nemzeti tervét és azt a Bizottságnak 2007. június 30-ig be kellett nyújtania. A nemzeti terveknek meg kell állapítaniuk a nemzeti stratégiákat, és fel kell rajzolniuk az előre vezető utat, tehát semmiképpen sem tekintendők pusztán bürokratikus gyakorlatnak. A meghatározott stratégiák és intézkedések további végrehajtása, nyomon követése és értékelése, a referenciaértékekkel való összemérés és a szakmai felülvizsgálati folyamattal kiegészítve sokat segíthetnek a tagállamoknak abban, hogy tanuljanak a többiek sikereiből és hibáiból, és a legjobban bevált gyakorlatok terjedését is előmozdíthatják.

Az első nemzeti energiahatékonysági cselekvési terv céljából minden tagállamnak el kellett fogadni egy 2016-ra elérendő, legalább 9%-os átfogó nemzeti energia-megtakarítási célelőirányzatot, és egy 2010-re megvalósítandó, köztes nemzeti energia-megtakarítási célelőirányzatot[13] Az első nemzeti cselekvési tervükben azt is be kell mutatniuk, hogy hogyan kívánják megvalósítani ezeket az energia-megtakarítási célirányzatokat, leírva a stratégiát és az elérésük érdekében hatályba helyezett intézkedéseket. Különösen azt kell bemutatniuk, hogy hogyan szándékoznak megfelelni a közszektor példamutató szerepéről és a végső fogyasztók számára az energiahatékonyságról nyújtott tájékoztatással és tanáccsal kapcsolatos rendelkezésnek[14].

Tagállami bejelentések az első nemzeti energiahatékonysági cselekvési tervekről

A bejelentési határidő lejártáig a Bizottság csupán két tagállamtól, Finnországtól és az Egyesült Királyságtól kapta meg a nemzeti cselekvési tervet. Azóta újabb tizenöt ország – Ausztria, Bulgária, Csehország, Ciprus, Dánia, Észtország, Németország, Írország, Olaszország, Litvánia, Málta, Hollandia, Lengyelország, Románia és Spanyolország – jelentette be terveket.. A többi tagállam ellen a nemzeti terv Bizottsághoz való benyújtásának elmulasztása miatt október 17-én jogsértési eljárás indult. Belgium és a Szlovák Köztársaság 2007. december végén nyújtotta be nemzeti tervét, túl későn ahhoz, hogy az értékelésben részt vehessenek.

3. NEMZETI ENERGIAHATÉKONYSÁGI CSELEKVÉSI TERVEK – ELSŐ ÉRTÉKELÉS

Ez az első értékelés semmi esetre sem kimerítő, és nem alapszik tudományos értékelési módszeren. A jelentés áttekintést ad a tagállamok által bemutatott stratégiákról és intézkedésekről, és meghatározza azokat a legjobb gyakorlatokat, amelyek további tanulmányozásra érdemesnek tűnnek. A Bizottság a stratégiáknak az állami szektor példamutató szerepével és az információszolgáltatással foglalkozó részének a felülvizsgálatára összpontosított. Egy adott intézkedés vagy egy konkrét mechanizmus tervezetének megfelelősége többek között a végrehajtás körülményeitől, a meglevő jogi és szabályozási kerettől, valamint a politikai, szervezeti és társadalmi-kulturális közegtől függ.

Az célkitűzések igényességének szintje

A fent említett 17 tagállam által benyújtott nemzeti tervek első olvasata[15] azt mutatja, hogy öt tagállam a legalább 9%-os minimális célelőirányzatnál magasabb energia-megtakarítási célkitűzést állapított meg – Ciprus (10 %), Litvánia (11 %), Olaszország (9,6 %), Románia (13,5 %) és Spanyolország (11 % 2012-ig).

Több tagállam, név szerint Írország, Hollandia és az Egyesült Királyság saját állítása szerint igyekszik magasabb megtakarítási célértéket elérni. A Bizottság üdvözli ezeket a célkitűzéseket. Mindazonáltal fennáll annak veszélye, hogy az egyértelmű hivatalos kötelezettségvállalás hiánya megzavarja a piaci szereplőkhöz érkező, az energiahatékonyság erős támogatottságára utaló jelzéseket. Azt várhatják a kormányoktól, hogy politikai kötelezettségvállalásukat olyan ambiciózus kezdeményezésekkel bizonyítsák, amelyek az energiahatékonyság elterjedéséhez kedvező üzleti környezetet és hosszú távon kiszámítható befektetési feltételeket teremtenek.

Több nemzeti terv a kilencéves időszak során elérendő teljes megtakarítás jelentős részét a már meglévő, úgynevezett „korai fellépésekből” tervezi elérni[16].

Hat nemzeti terv[17] nem fedi le az irányelv által megkövetelt teljes kilencéves időszakot[18]. Ez megnehezíti annak értékelését, hogy az ilyen stratégiáknak képesek-e a megtakarítási célkitűzéseiket 2016-ig megvalósítani, a jövőben alkalmazandó intézkedésekről alkotott feltevések hiányában.

Az állami szektor példamutató szerepe

Az irányelv értelmében az állami szektornak példamutató szerepet kell játszania, hogy ezáltal minden ágazatban energiahatékonyságot javító fellépésekre ösztönözze a gazdaság többi szereplőjét. Több tagállam átfogó cselekvési tervet készített ezen a területen, ezzel is jelezve, hogy vállalják a kihívást és jó példával kívánnak elöl járni.

Írország például a szokásoshoz képest 33%-os energia-megtakarítást tervez az állami szektorban 2020-ra, Németország pedig 2012-re az 1990-es szinthez képest 30%-os CO2-csökkenést tervez a közszektorban, elsősorban energiahatékonyság-javító intézkedések bevezetésével. Az Egyesült Királyság szénsemleges központi kormányépületek építését tervezi 2012-re.

E cél elérése érdekében Írország átfogó intézkedéscsomagot készít és ennek kivételes szerepét Power of One[19] kampányában is hangsúlyozza. Különböző mechanizmusokat alakítanak ki, hogy az állami szektor szereplői megoszthassák egymással a legjobb gyakorlatokat, és minél több kiváló ötlettel álljanak elő helyi, országos és nemzetközi szinten.

Németország négyéves program során modernizálja szövetségi kormányépületeit, évi 120 millió eurót fordítva erre 2008. és 2012. között. Továbbá dolgozik egy az energiateljesítmény-szerződés használatának a későbbiekben az közszektorban való kiterjesztésére irányuló kísérleti projekten..

Dánia a közszektorban bevezetett egyéb intézkedései mellett energiaauditokat is elő fog írni.. Minden, legfeljebb ötéves megtérülési időszakkal rendelkező ajánlás[20] végrehajtását elő fogják írni. Hasonlóképpen Málta is a közszektor vezető szerepét biztosítja, a stratégia egyik innovatív eleme „zöld vezetők” kinevezése minden minisztériumba. A zöld vezetők kiállnak majd az energiahatékonyság és a megújuló kezdeményezések ügye mellett, ami valószínűleg a fejlődés és teljesítmény jelentős javulását eredményezi majd.

Az Egyesült Királyság szintén a közszektor vezető és példamutató szerepében látja a megoldást. A Fenntartható Otthonok Törvényét például a jövőben alkalmazni fogja minden építési fejlesztésre, megkövetelve, hogy minden állami támogatás felhasználásával épülő otthon feleljen meg a törvény 3. szintjének – ez a 2006-os építési törvényhez képest 25%-os energiateljesítmény-javulást jelent. Ausztria azt tervezi, hogy középületei, amelyek energiateljesítménye mindig meghaladja az előírtakat, az energiahatékonyság ragyogó példái legyenek.

Finnország az önkéntes megállapodások, valamint a jelenleg csak önkormányzati épületekre érvényes kötelező tájékoztatási és közlési akcióknak a nemzeti középületekre és ügyletekre való kiterjesztését tervezi.

Spanyolország elavult utcai világítási rendszereinek hatékonyabb berendezésekkel történő modernizálását, valamint az ivóvíz kezelése és szállítása terén az energiahatékonyság javítását tervezi.

Gazdasági Energiagazdálkodási programjának segítségével Lengyelország kötelezővé teszi az állami szektorban az energia-megtakarításhoz szükséges intézkedések végrehajtását, amennyiben a projekt legalább országos szintű.

Hollandia a fenntartható közbeszerzési politika európai vezéralakja kíván lenni. 2010-re a nemzeti közbeszerzés 100 %-a, a helyi és regionális közbeszerzés 50%-a tartalmazni fog fenntartható közbeszerzési kritériumokat. Vásárlóerejét pedig az építkezési és szállítási ágazat innovatív elképzeléseinek, termékeinek és szolgáltatásainak fejlesztésére kívánja fordítani.

Nemzeti energiahatékonysági cselekvési terveik alapján egyes tagállamok csak késve használják ki teljesen az állami szektor példamutató szerepéből adódó lehetőségeket. Több tagállam állítja, hogy az irányelv rendelkezéseinek megfelelően fog cselekedni, de nem írják le világosan, hogyan. Nyilvánvaló, hogy a pontos tájékoztatás fontos, hiszen ez jelzi a kormány elkötelezettségét az energiahatékonyság mellett. Ez a vállalkozások részére nagy jelentőségű ösztönözést nyújt arra, hogy az energiahatékonyság területén beruházzanak, és fejlesszek az energiahatékony termékek és energiaszolgáltatások jövőbeli piacát.

Az energiahatékonyság támogatása: a tudatosság növelése, oktatás és képzés

A tagállamok a tudatosság növelésével, az intézkedések szükségességéről és a hozzáférhető gyakorlati lehetőségekről szóló tájékoztatással minden ágazatban ösztönözhetik az energia-megtakarítást. Az irányelv előírja, hogy a tagállamok biztosítják az energiahatékony mechanizmusokkal kapcsolatos információk, pénzügyi és jogi keretrendszerek átláthatóságát, azoknak a piac fontos szereplői körében történő széles körű terjesztését, valamint az energia végfelhasználás-hatékonyság támogatását. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a legjobb energia-megtakarítási gyakorlatokról szóló információk széles körben hozzáférhetők. Ezek az intézkedések, a világos árjelzésekkel, az energiahatékonyságot ösztönző tarifákkal és a tényleges energiafogyasztásra vonatkozó – a megfelelő számlázás és intelligens mérők használatának köszönhető – pontosabb visszajelzésekkel együtt, a végfelhasználók számára olyan helyzetet teremtenek, amelyben tájékozottabban hozhatják meg az energiahasználattal kapcsolatos és az energiahatékonysági kezdeményezések elfogadásával kapcsolatos döntéseiket.

A nemzeti tervekből úgy tűnik, a legtöbb tagállam általános tájékoztató kampánnyal és/vagy ösztönző programokhoz kapcsolódó célzott erőfeszítésekkel igyekszik népszerűsíteni az energiahatékonyságot. Írország Power of One elnevezésű programja kiváló példa a nagyon széles körű, multimédiás, az energia különböző fajtáit és forrásait, a nem hatékony energiafelhasználás költségvonzatait a felhasználók, a gazdaság és a környezet tekintetében bemutató kampányra, mely kitér a legjobb háztartási és munkahelyi gyakorlatokra, és kommunikációs csatornák széles skáláját – sajtóhirdetések, weboldalak, utazó kampányok, címzett reklámküldemények, közműszámlákhoz kapcsolt tájékoztatók, iskolai programok, előadások és szponzorálás, tv-műsorok, képzések, akkreditációs és minősítési rendszerek – alkalmazza.

A fogyasztók számára adott visszajelzéseket intelligens mérők, tökéletesebb energiaszámlázás és különböző számító programok alkalmazásával fejlesztik. Az Egyesült Királyságban szén-dioxid-kibocsátás-mérőket használnak, ezzel segítve a fogyasztókat, hogy megértsék, energiafelhasználásuk milyen hatással van a környezetre, illetve tanácsokat adnak az energiafogyasztás csökkentésére. Észtország a számlázási információk fejlesztését tervezi a legfontosabb fűtőanyagok és energiahordozókra vonatkozóösszehasonlító fogyasztói adatoknak a különböző fogyasztói csoportjok számára nyújtott szolgáltatásával. Ez egyszerre növelheti a tudatosságot, és ösztönözheti a cselekvést .

Az energiahatékonyság támogatása: ösztönzők és mechanizmusok nyújtása

Pénzügyi és adóügyi ösztönzők

A pénzügyi és adóügyi ösztönzők fontos szerepet játszanak az új technológiák és gyakorlatok átvételével járó ügyleti költségek és kockázatok csökkentésében. A nemzeti tervek ösztönző programok széles skáláját mutatják be[21] Közülük számos horizontális jellegű van, amely egyszerre több szektort érint.. Németország például kiterjeszti CO2 Building Retrofit Programját (építési modernizálás program), azzal a céllal, hogy az épületek fűtési modernizálási arányát 2016-ra – az éves 1,3 %-os arányt 2,6%-ra növelve – megduplázza. A passzív vagy alacsony energiafelhasználású épületek számának jelentős növelését támogatják mind a magánszektorban, mind szövetségi, regionális és helyi szinten. Mivel az épületek a teljes végső energiafelhasználás 40%-át adják, a passzív energiafelhasználású épületek hatékony támogatása igen magas energia-megtakarítást eredményezhet e legnagyobb végfelhasználói ágazatban.

Ausztria hasonló, a köz- és a magánszektort egyaránt megcélzó építkezési programmal rendelkezik. Ez hozzájárulhat az energiaintenzitásnak a szokásoshoz képest 2010-re tervezett 5%-os, 2020-ra tervezett 20%-os csökkentéséhez.

Litvánia a hozzáadottérték-adó mértékének 9%-ra történő csökkentését javasolja –18% helyett – az állami vagy helyi önkormányzati források, illetve az állam által nyújtott „puha” kölcsönök és más állami források felhasználásával építkezési, felújítási vagy szigetelési szolgáltatást nyújtó vállalkozások esetében. Hollandia energiaberuházási adólevonást fog bevezetni; egy olyan közvetett adó-visszatérítési rendszert, amelynek keretében magánvállalkozások igényelhetnek visszatérítést energiahatékony berendezések és fenntartható energia beszerzéséhez vagy előállításához. 2007-ben Olaszország olyan programot hozott létre, amely 55%-ig terjedő bruttó adó-visszatérítést nyújt az adófizetők által a különböző berendezésekre, úgymint kondenzációs kazánokra, A+ minősítésű hűtőszekrényekre, villamos motorokra, világító berendezésekre és energiahatékony épület-felújításra fizetendő összegekre.

Önkéntes megállapodások

Finnországban megszokottak a kormány, az állami és a magánszektor közötti önkéntes megállapodások. Az általuk lefedett nyolc szektorban jelenleg az energia-végfelhasználás 60%-át ilyen megállapodások rendezik. A célkitűzés 2016-ra elérni a 90%-ot. A kormány által támogatott energiaellenőrzések célja meghatározni a potenciált és az elérendő célokat. Az ellenőrzés és értékelés biztosítja a fentről lefelé történő visszacsatolást az elért energia-megtakarítások tekintetében. Hollandiában is használnak ilyen önkéntes megállapodásokat[22] az iparban, a szolgáltató és mezőgazdasági szektorban az energiahatékonyság fejlesztése érdekében. Dánia A-klubja, amelyben állami és magánszervezetek egyaránt elkötelezettek az energiahatékony beszerzések mellett, a kevésbé összetett önkéntes megállapodás egyik példája.

Spanyolország és Lengyelország szintén tervezi önkéntes megállapodások bevezetését, melyek kulcsfontosságú eszközei lehetnek az ipari szektor energia-megtakarítási törekvéseinek. Románia 2008-ra tervezi az önkéntes megállapodások megkötését az ipari szereplőkkel. Az Egyesült Királyság fenntartja az éghajlatváltozási megállapodásokat. Írországban a megállapodások kötelezővé teszik az energiagazdálkodás bevezetését.

Piaci alapú eszközök

Számos tagállam jelezte, hogy megtakarítási kötelezettségeik nagy részét az energiahatékonyság támogatására használt piaci alapú eszközök további használatával vagy terjesztésével tudják elérni.

Az Egyesült Királyság energiahatékonysági kötelezettségeit, amelyek kötelezik az energiaszolgáltatókat, hogy energiahatékony módszereket alkalmazzanak a lakossági szektorban, 2020-ig meghosszabbítják. Az Energiahatékonysági Kötelezettségvállalás program nevét Szén-dioxid-kibocsátás Csökkentés-re változtatták, és megtakarítási célkitűzéseit a 2008-2011-es időszakra csaknem megkétszerezték. Emellett önkéntes, a kibocsátás-kereskedelem elvén alapuló szén-dioxid-csökkentési kötelezettségvállalást fognak alkalmazni, mely a széles, nem nagy energiaigényű szektorokat, valamint a magán- és közszektort is lefedi.

Olaszországban a fehér bizonyítványok rendszere lesz érvényben 2014-ig[23]. Az olasz rendszer a helyi energiaszolgáltató-ipar növekedését eredményezte. Lengyelország is tervezi a fehér bizonyítványok rendszerének bevezetését, hogy ösztönözze az energia-megtakarítást, ugyanakkor bizonyos kötelezettségeket ró a végfelhasználók számára elektromos áramot, fűtést vagy gázfűtőanyagot nyújtó szolgáltatókra.

Dánia kötelezi a forgalmazó vállalatokat, hogy évente meghatározott mértékű energiát takarítsanak meg.

Energiaszolgáltató társaságok

Számos tagállam (Olaszország, Spanyolország, Írország, Ausztria, Lengyelország és Németország) említi a népszerűsítő energiaszolgáltató társaságok és az energiahatékonyság és energiaszolgáltatások piacának kiterjesztését szorgalmazó intézkedések fontosságát. A kereskedelmi energiaszolgáltatások és az energiahatékonyság piacának létrehozása az irányelv fontos célkitűzése.

Pénzeszközök és finanszírozási mechanizmusok

Bulgária olyan hitelkonstrukciót hozott létre, amely mind a kereskedelmi, mind a lakossági szektort megcélozza.

Románia nemzeti programot vezetett be a többszintes lakóházak hő-felújítására, melynek 34 %-át állami, 33 %-át helyi forrásokból, 33%-át pedig a lakószervezetek karbantartási alapjaiból finanszírozzák. Románia a nagyhatékonyságú kapcsolt energiatermelés részérebónusz-típusú támogatási rendszereket is ki fog fejleszteni .

Az Egyesült Királyság Carbon Trust programjában a pénzügyi mechanizmusok vagy feltöltődő pénzalapok széles skáláját hozta létre. A program kölcsönt nyújt azoknak a szervezeteknek, amelyek megfelelő finanszírozást biztosítanak, és elkülönített energiahatékonysági alapot hoznak létre. Az újrafelhasználásból származó energia-megtakarításokat a feltöltődő pénzalapok és az elsődleges szolgáltatók között osztják fel. A kis-és középvállalkozások és az ipar ezeknek az alapoknak a fő célcsoportjai. Az állami szektor rendelkezésére a feltöltődő kölcsönalap (Salix) áll.

Az energiahatékonyság támogatása: Az intézményi infrastruktúra biztosítása

Az információszolgáltatás, oktatás és képzés olyan intézményi rendszert és kapacitást kíván, mely gyakran állami és magánszervezetek hálózatát is magában foglalva az energiahatékonyság érdekében együtt cselekszik.

A legtöbb tagállam rendelkezik energiahivatalokkal. E hivatalok fontos szerepet játszanak az energiahatékonysági politikák és programok végrehajtásában. A hivatalok lehetőségei és jogosultságai különböznek. Dániában például az elektromosság-megtakarító ügynökség célcsoportja a lakossági és a közszektor, és tevékenységét leginkább kampányok és árengedmények formájában fejti ki Új központot hoztak létre kifejezetten az építkezések energia-megtakarításával kapcsolatos tevékenységek számára. Helyi energiamegtakarító bizottságok koordinálják a helyi kezdeményezéseket, beleértve a forgalmazó társaságok által indítottakat is. Olaszországban az információ és kommunikáció terén a regionális és helyi ügynökségek járnak el a kormány nevében. Ez a decentralizált megközelítés lehetővé teszi, hogy közelebb kerüljenek a célcsoportokhoz. Mivel az EU-ban több mint 350 helyi és regionális ügynökség működik, ez a megközelítés a többi tagállamban is a források jobb felhasználáshoz vezethetne, mint amit az ügynökségek képviselnek.

Közlekedés és területrendezés

A legtöbb tagállam kihívásokkal küzd a szállítási szektorban és közülük sokan, akik tapasztalták a magántulajdonban levő személygépkocsik számának gyors növekedését, tudják, hogy a trend megfordításához radikális intézkedésekre van szükség. Írország és Ausztria egyaránt területrendezési intézkedéseket mutat be, melyeknek célja többek között az energiafogyasztás és kibocsátás csökkentése és a közlekedési infrastruktúra fejlesztése. Transport 21 kezdeményezésének részeként Írország a közlekedési szolgáltatások és infrastruktúrába való jelentős befektetések útján a tömegközlekedésre való – életmódváltást kívánó – áttérést támogat. Célja, hogy a terület-felhasználás és a közlekedés közötti kapcsolat erősítésével fokozza a szektor energiahatékonyságát és fenntarthatóságát. Ugyanakkor egy energetikai keresletgazdálkodási stratégiát is végrehajt, amely az energiahasználattal és a hatékonysággal kapcsolatban konkrét tanácsokat ad a gépkocsiparkok vezetőinek, és a vásárlóknak olyan eszközöket nyújt, amelyek segítségével képesek nagyobb üzemanyag-hatékonyságú járműveket választani.

A tagállamok célja a környezettudatos kezdeményezések által növelni a járművek üzemanyag-hatékonyságát, csökkenteni az üvegházhatású gázok kibocsátását, javítani az utak biztonságát és csökkenteni a balesetek számát. Írország, Hollandia és az Egyesült Királyság környezettudatos kezdeményezésekkel népszerűsíti a vezetési szokások megváltozását.

Tanulságok

A Bizottság által áttekintett nemzeti tervek közül több átfogó stratégiákat és terveket mutatott be, amelyekkel valószínűleg elérhető a megkövetelt 9%-os megtakarítás. Az előremutató és progresszív megközelítést alkalmazók közül néhányan beismerik, még nem tudják, mik lesznek az új intézkedések és milyen formában lehet őket alkalmazni. A legtöbben azonban szokásos megközelítést alkalmaznak, nem jövőbe tekintő vagy újító stratégiákat. A nemzeti tervek szolgálnak jó hírekkel, de ugyanakkor egyes tagállamok esetében komoly eltérés fedezhető fel az energiahatékonyság érdekében kinyilvánított politikai elkötelezettség és egyrészt a nemzeti tervekben jelzett megvalósított vagy tervezett intézkedések, másrészt az azok előkészítésére rendelkezésre álló források között.

4. KÖZÖS LÉPÉSEK - NAPIREND

Végrehajtás, kölcsönös támogatás, az érdekelt felek bevonása

A végrehajtás ellenőrzése

A következő hónapokban a Bizottsághoz benyújtott nemzeti terveket elemezni fogják, hogy értékelni lehessen, mennyire reálisak a bennük meghatározott célkitűzések. A Bizottság az értékelések nyilvánosságra hozatala előtt egyeztet a tagállamokkal a nemzeti tervek véleményezéséről. Ugyanakkor azok ellen a tagállamok ellen, amelyek még nem nyújtották be a nemzeti terveket, a szabálysértési eljárás folytatódik, és a Bizottság szigorúan követni fogja az irányelv rendelkezéseit

A végrehajtás megkönnyítése

Az energiaszolgáltatásokról szóló irányelv kihívást jelent a tagállamok számára, de nagyon előnyös is lehet. Ezért javasolta a Bizottság a tagállamok együttes fellépését az irányelv érdekében a 2008-as Intelligens energia – Európa munkaprogram keretében. Az együttes fellépés célja, hogy elősegítse a tagállamok közötti tapasztalatcserét és meggyorsítsa a legjobb gyakorlatok átvételét a Közösségen belül. Célja, hogy fejlessze a kapacitást, és átvigye a tanultakat ezekre a területekre, hogy más tagállamok már meglévő tapasztalatait hasznosíthassák, és előkészítsék a “talajt” a második nemzeti tervek fejlesztéséhez.

Az érdekelt felek bevonása

A Bizottság az érdekelt felek online platformjának létrehozását tervezi, hogy megismerhesse és bemutathassa az érdekeltek álláspontját. Az ipari szervezetek, helyi és regionális szereplők, valamint a vásárlókat és a környezet érdekeit képviselő nem kormányzati szervek egyaránt fontos szerepet játszanak az irányelv végrehajtásában. Az energiahatékonyság-megfigyelő program[24], amelynek az Intelligens energia – Európa program társalapítója, és amely az Európai Parlament tagjainak támogatását élvezi, szintén értékelni fogja a nemzeti terveket. Az ő észrevételeik is hasznosak lehetnek a tagállamok számára. Tudásalapú hozzászólásaikkal az érdekelt felek értékesen hozzájárulhatnak a tagállamok intézkedéseinek kiválasztásához és fejlesztéséhez, ezáltal biztosítva, hogy az energiahatékonyság érdekében tett intézkedések megvalósításának fontos lehetőségei nem maradnak észrevétlenül. Ezek a tevékenységek együtt remélhetőleg hozzájárulnak az irányelv zökkenőmentesebb átültetéséhez és megkönnyítik a tagállamok cselekvési terveinek végrehajtását. Végül meg kell alapozniuk a tagállamok második energiahatékonysági cselekvési tervének elkészítését, melyeket 2011. június 30-ig kell a Bizottsághoz benyújtani.

A Bizottság egyéb, energiahatékonysággal kapcsolatos kezdeményezéseiről a 2. mellékletben található áttekintés.

5. KÖVETKEZTETÉSEK

A nemzeti tervek lehetőséget nyújtanak arra, hogy a figyelem az energiahatékonyságra összpontosuljon, amely stratégiai fontosságú kérdése az EU célkitűzések megvalósításának. A tervek első értékelése biztató. Ugyanakkor egyes tagállamok esetében komoly eltérés fedezhető fel az energiahatékonyság érdekében kinyilvánított politikai elkötelezettség és egyrészt a nemzeti tervekben jelzett megvalósított vagy tervezett intézkedések, másrészt az azok előkészítésére biztosított források között.

A Bizottság által áttekintett tizenhét nemzeti terv közül több átfogó stratégiákról és tervekről számol be, amelyekkel valószínűleg a megkövetelt 9%-nál nagyobb megtakarítás érhető el. Több terv azonban a „minden marad a régiben” megközelítést alkalmazza. A Bizottság várja a további terveket, és kész a tapasztalatok és a legjobb gyakorlatok megosztására. A Bizottság segíteni fogja a tagállamokat a tervek megvalósításában.

Az EU energiapolitikáján belül az energiahatékonyságra fektetett hangsúly indokolt. Az éghajlatváltozás , az ellátásbiztonság és a fejlődés globális kihívásait látva az energiahatékonyság széles körű javítása alapvető szerepet kell, hogy játsszon.

Az energiahatékony termékek és szolgáltatások igen nagy globális piaccá fognak fejlődni, és az olyan vezető piaci szereplők, mint amilyenek – különböző politikáik révén – az EU és tagállamai erős pozíciókat fognak elfoglalni. Hasonlóképp, az energiahatékonysággal kapcsolatos együttműködés pozitív tényezővé válhat a nemzetközi kapcsolatokban. A Bizottság kezdeményezi egy energiahatékonysággal foglalkozó nemzetközi platform létrehozását, melynek célja segíteni a szabályok, a kereskedelem, és a technológiaátadás fejlődését.

A Bizottság a 2007 márciusában megállapított stratégiai célok elérésére irányuló törekvéseket az energiapolitika második stratégiai felülvizsgálatában fogja értékeli. A felülvizsgálat segítséget nyújt a szakpolitika jövőbeni fejlesztésére vonatkozó ajánlások megfogalmazásában, valamint előre fogja mozdítani az Európai Unió energiapolitikájának további kidolgozását. Ez minden bizonnyal az energiahatékonysági politikát is magában fogja foglalni.

ANNEX 1: Calculation of CO 2 benefits from the achievement of the saving targets set by Energy Services Directive

This annex provides an estimate of the CO2 benefits from the achievement of the saving targets set by the Directive with a perspective towards the 2020 objectives. The calculation assumes that all Member States use 9% less of the current final energy consumption in 2016 compared with what they would do under business-as-usual. The reference development used is the PRIMES[25] baseline of 2007. It includes energy and climate policies implemented in the Member States up to the end of 2006. As the fuel mix of the actual savings in 2016 cannot be known in advance, a saving of 9% is assumed for each fuel, i.e. the structure of final energy demand does not change. It is assumed that the transformation sectors develop as in the baseline.

The calculations exclude energy intensive sectors, as the Energy Services Directive does not cover the undertakings in the European Emission Trading Scheme (ETS). Statistics on energy intensive industries also include energy consumption from small installations in energy intensive sectors that do not fall under the ETS. This effect is (partly) compensated for by not deducting the energy consumption from armed forces (which are also excluded from the ESD).

With these assumptions, the CO2 benefits of achieving the 9% savings target in 2016 can be estimated at 275 Mt CO2 for EU-27. Assuming that energy efficiency policies along the lines of ESD will not cease in 2016 but continue for a few more years with roughly one additional percentage point saving per year gives cumulative savings of 13% for 2020. This would lead to CO2 savings of 393 Mt CO2 in 2020. The following table gives an overview of effects.

Effects of end-use energy efficiency improvements through ESD

2016 | 2020 |

Reduction below baseline: Final energy demand (Mtoe) CO2 emissions (Mt CO2) CO2 reduction as % of 1990 emissions * | 86 275 6.8% | 124 393 9.7% |

CO2 reduction below 1990 | 3.6% | 4.6% |

* This number also includes the avoided CO2 emissions increase inherent in the baseline up to 2020 (e.g. 5.1% from 1990 level in 2020).

It is important to note that the CO2 reduction below the 1990 level is a maximum estimate given that a lot of previous action can count towards the savings target in the Directive; for this calculation this point is relevant for the period up to the end of 2006 (the cut-off point for including policies in the baseline). Moreover, the baseline has rising energy prices and the effects of market forces bringing about some energy efficiency improvements. This CO2 reduction is also brought about by the effects of renewables policies in place, which together with market forces are expected to increase the penetration of renewables achieved so far.

ANNEX 2: New Commission initiatives

The implementation of the Energy Efficiency Action Plan adopted in October 2006[26] will continue in 2008. Notable actions already adopted in 2007 were the amended Energy Star Regulation[27], introducing for the first time an obligation to use energy efficiency criteria at least as demanding as the Energy Star efficiency levels in public procurement of office equipment; and a Green Paper on urban mobility[28], including a proposal on financing for market introduction of efficient vehicles. The 3rd internal energy market package reinforces the requirements placed on energy regulators concerning energy efficiency. The Strategic Energy Technology Plan aims at accelerating the development of promising energy technologies and creating the conditions to bring such technologies to market. On 19 December 2007, the Commission adopted a proposal for a Regulation on emission performance standards for new passenger cars[29].

In 2008 and 2009 the Commission intends adopting a number of initiatives of importance to energy efficiency.

A Communication on Sustainable Production and Consumption and Sustainable Industrial Policy will present an integrated strategy to help the EU economy become more environmentally sustainable and competitive. In 2008, the Commission intends to adopt energy performance requirements and/or labelling measures for the following product groups: public street lighting and office lighting equipment, s tand-by and off-mode electricity losses, external power supplies, s imple set top boxes for digital reception. In 2009, it also intends submitting for vote in the regulatory committee televisions, domestic refrigeration and freezers, washing machines, dishwashers, boilers and water heaters, personal computers, imagining equipment, commercial refrigeration, electric motors, pumps and fans. A measure on domestic lighting (incandescent bulbs) is scheduled for adoption in early 2009.

The Commission Communication entitled "Addressing the challenge of Energy Efficiency through Information and Communication Technologies" showing how ICT can be an enabler in improving energy efficiency in a number of sectors will be issued in early 2008.

Measures addressing vehicles will include a revision of the Directive on car labelling[30], legislative initiatives regarding minimum efficiency requirements for mobile air-conditioning systems, the compulsory fitting of tyre pressure monitoring systems, setting maximum rolling resistance limits for tyres, and the use of gear shift indicators.

A proposal for a recast of the Directive on the Energy Performance of Buildings[31] will aim at strengthening and specifying some of its requirements (e.g. performance certificates and minimum energy performance requirements for new and existing buildings which undergo major renovation) while taking account of feasibility of implementation by the Member States.

A Commission Decision on detailed guidelines for Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration and a Communication on the implementation of Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration will be issued.

The Commission will review the Energy Taxation Directive to facilitate more targeted and coherent use of energy taxation by integrating notably energy efficiency considerations and environmental aspects. It will also consider costs and benefits of tax credits as incentives for enterprises to produce more energy-efficient appliances and for consumers to promote the purchase of such appliances and equipment.

To improve energy efficiency in industrial installations , a Reference document on Best Available Techniques regarding Energy Efficiency will be adopted in 2008 under the IPPC Directive[32]. The Commission will also revise its Community eco-management and audit scheme (EMAS). This voluntarily management tool requires reporting on and continuous improvement of environmental performance, including energy consumption in public and private organisations.

The Commission foresees the adoption of a Communication on green public procurement setting targets and the establishment of a process for identifying environmental specifications to be used in tender documents. It will include energy efficiency related criteria.

The Covenant of Mayors will bring together mayors of pioneering EU cities with the aim of exchanging and applying good practices improving energy efficiency significantly in the urban environment, where local action is essential. Many more initiatives promoting energy efficiency and sustainable transport, including changing energy behaviour will be supported by the Intelligent Energy-Europe programme as part of the CIP.

In contrast to action at the local level, the l aunch of the International Platform on Energy Efficiency will focus and contribute to strengthening energy efficiency world-wide, by facilitating closer co-operation between both developed and developing countries on energy efficiency measurement, standards and evaluation, labelling and certification, energy audits, stand-by losses, codes of conduct, and more.

The new initiatives for 2008-2009 are included in the list below.

Commission energy efficiency related actions for 2008 - 2009[33] |

Proposal for a recast of the Directive on the Energy Performance of Buildings[34] Proposal for a revision of the framework Energy Labelling Directive[35]: Eco-design[36] implementing measures (Commission Regulations) setting minimum energy performance requirements for 6 product groups, including a horizontal measure on the standby and off-mode consumption of electrical appliances. Working Plan setting out for the following 3 years the list of product groups which will be considered as priorities for Eco-design implementing measures Review of the Energy Taxation Directive to facilitate more targeted and coherent use of energy taxation by integrating notably energy efficiency considerations and environmental aspects. An examination, in the framework of the debate launched on VAT reduced rates, of the effectiveness of VAT reduced rates in some circumstances. Launch of the International Platform on Energy Efficiency. Launch of the Covenant of Mayors. Commission Decision on detailed guidelines for Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration Commission Communication on the implementation of Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration Proposal aiming at the reduction of CO2 emission from light-duty vehicles. Revision of the Directive on car labelling[37] Proposal for a Regulation regarding minimum efficiency requirements for mobile air-conditioning systems, the compulsory fitting of tyre pressure monitoring systems, setting maximum rolling resistance limits for tyres, and the use of gear shift indicators. Commission Communication on Sustainable Production and Consumption and Sustainable Industrial Policy (SCP-SIP) Commission Communication "Addressing the challenge of Energy Efficiency through Information and Communication Technologies Commission Decision establishing the 2008 Intelligent Energy-Europe Work Programme Reference Document on Best Available Techniques regarding energy efficiency for industrial installations under the IPPC Directive[38] Commission Communication on green public procurement Revision of the EMAS Regulation[39] 2nd Strategic Energy Review |

[1] 7224/07 REVI tanácsi dokumentum.

[2] 20%-os csökkenés a 2020-ra várható energiafogyasztáshoz képest. Lásd: Energiahatékonysági Cselekvési Terv, COM (2006) 545

[3] Az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról szóló 2006/32/EK irányelv, 14. cikk

[4] Vidal-Quadras jelentés INI 2005/2010

[5] Az energiaintenzitás a GDP-egységre jutó teljes elsődleges energiafogyasztás

[6] a 2006/32/EK irányelv 14.5. cikke

[7] 10 tagállammal szemben 2007 decemberében jogsértési eljárás van /volt folyamatban

[8] http://ec.europa.eu/energy/demand/legislation/end_use_en.htm#efficiency

[9] Lásd az energiahatékonysági akcióterv hatásvizsgálata, például (SEC (2006) 1174).

[10] Ahogyan az 1. mellékletből is kiderül, ez a lehetséges maximális hatás; Körülbelül az EU 1990-es CO2 kibocsátásának 10%-át teszi ki, de nem jelenti az 1990-es szinthez képest 10%-os csökkenést, mivel az átlagos CO2 növekedést először figyelmen kívül kell hagyni.

[11] Lásd a 3. belső energiapiaci csomagot, 2007. szeptember,(COM (2007) 528 COM(2007)529 COM(2007)530 COM(2007)531 COM(2007)532

[12] A kibocsátási kvótakereskedelmi ágazat nem tartozik a 2006/32/EK irányelv hatálya alá.

[13] Az irányelv 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a nemzeti energia-megtakarításokat 2008. január 1-től kell mérni.

[14] Az irányelv 14. cikkének (2) bekezdése:

[15] A felülvizságlat a 2007. december 1-ig a Bizottsághoz benyújtott nemzeti energiahatékonysági cselekvési terveket tartalmazza.

[16] Lásd a 2006/32/EK irányelv IV. melléklet 3. pontját

[17] Bulgária 2008-2010, Dánia 2005-2012, Észtország 2008-2013, Litvánia 2007-2010, Románia 2007-2010 és Spanyolország 2004-2012

[18] 4. cikk (2) bekezdés

[19] http://www.powerofone.ie/

[20] Az irányelv VI. mellékletében felsorolt elemek, melyekből legalább kettő alkalmazandó.

[21] A pénzügyi ösztönzők fontosak, de nem ez az egyetlen módszer, amivel az energiahatékonyság népszerűsíthető, ahogyan az „Energiahatékonysági cselekvési terv: a lehetőségek kihasználása” című közlemény (COM (2006) 545) is jelzi, az a költségekre utaló árjelzések is fontosak az energiahatékonyság és általában a gazdasági hatékonyság fejlesztésében.

[22] Hollandiában és Romániában ezekre „hosszútávú megállapodásokként” utalnak.

[23] Ennek utolsó éve 2009, de nemzeti energiahatékonysági cselekvési tervében Olaszország jelezte, hogy meg szándékozik hosszabbítani egy újabb szakasszal 2009. után.

[24] http://www.energy-efficiency-watch.org/

[25] European Energy and Transport – Trends to 2030: update 2007 (forthcoming); will be available on Europa at: http://ec.europa.eu/energy/index_en.html

[26] Action Plan for Energy Efficiency: Realising the Potential COM(2006)545 Final

[27] Regulation No 2422/2001 on a Community energy efficiency labelling programme for office equipment

[28] COM (2007) 551

[29] COM (2007) 856

[30] Directive 1999/94/EC

[31] Directive 2002/91/EC of the EP and Council on the Energy Performance of Buildings, OJ L 1, 4.1.2003, p.65

[32] Council Directive 96/61/EC on Integrated Pollution Prevention and Control

[33] The order of the actions does not reflect priority.

[34] Directive 2002/91/EC of the EP and Council on the Energy Performance of Buildings, OJ L 1, 4.1.2003, p.65

[35] Council Directive 92/75/EEC on the indication by labelling and standard product information of the consumption of energy and other resources by household appliances, OJ L 297, 13.10.1992, p.16

[36] Directive 2005/32/EC of the EP and Council establishing a framework for the setting of eco-design requirements for Energy-using products, OJ L191, 22.7.2005, p.29

[37] Directive 1999/94/EC

[38] Council Directive 96/61/EC on Integrated Pollution Prevention and Control

[39] Regulation EC No761/2001 allowing voluntary participation by organisations in a Community eco-management and audit scheme (EMAS)