Ha egy vállalatnál szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat vezetnek be, akkor más részvényesek (befektetők) a gazdasági befektetéseikhez képest kisebb döntéshozatali jogkörrel rendelkeznek. Ez a csökkent szavazati jog – ha a hatásait nem enyhítik megfelelően – sajátos problémákhoz vezethet. Ilyen probléma lehet például a részvényesek túlzott „beágyazódása”, a vállalat eszközeinek koncentrálása, és általában az a helyzet, amikor a többségi részvényes – például kapcsolt felek közötti ügyletek révén – magánhaszonra tesz szert. Ezenkívül a szavazatelsőbbségi részvények hígító hatása azt eredményezheti, hogy a többségi részvényesek blokkolnak bizonyos határozatokat, beleértve a fenntarthatósági célokra irányuló határozatokat is, és ezáltal a többségi részvényes érdekeit mozdítják elő, nem pedig a vállalat hosszú távú fenntartható fejlődését. Ezeket a potenciális problémákat azonban meg lehet oldani a kisebbségi részvényesek és a vállalat érdekeinek védelmét célzó biztosítékok bevezetésével, például a szavazati arány felső határával, a hatályvesztésre vonatkozó rendelkezésekkel és bizonyos esetekben – például a fenntarthatósági kérdésekben – a szavazatelsőbbségi részvények felhasználásának korlátozásával.

A szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák csak egy elemét képezik az ellenőrzést erősítő azon meglévő mechanizmusoknak, amelyek következtében a pénzügyi tulajdon és a szavazati jog viszonyában arányeltolódás következik be, aminek eredményeként a részvényes arányos sajáttőke-részesedés nélkül növelheti az ellenőrzést. A tagállamokban a tulajdonlás és az ellenőrzés közötti arányosságot elemző, 2007-ben közzétett tanulmány kimutatta, hogy az ellenőrzésnek a szavazati jog kihasználása révén történő megerősítésére/korlátozására rendelkezésre álló mechanizmusok magukban foglalhatják többek között a hűségrészvényeket, a szavazati jogot nem biztosító részvényeket, a szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvényeket és a szavazati jogok felső határát is.

Egy vállalat nyilvános tőkepiacra lépésre vonatkozó döntése összetett, és nem kezelhető közvetlenül jogalkotási beavatkozással, mert azt számos, sok esetben a szabályozók hatáskörén kívüli tényező befolyásolja. Például a tőzsdei bevezetés költségeit meghatározó ökoszisztéma-jellemzők, a geopolitikai instabilitás, a brexit, a Covid19, a központi banki politika és az infláció hatással voltak (és a jövőben is hatással lesznek) a vállalatok tőzsdei megjelenésére, annak idejére és helyére, valamint arra, hogy továbbra is az uniós tőkepiacon működjenek-e. A szabályozási követelmények, valamint a kapcsolódó költségek és terhek azonban szintén fontos tényezők, amikor egy vállalat a nyilvános tőkepiacra lépésről és a nyilvános tőkepiacon maradásról hoz döntést. A jegyzési jogszabálycsomag célzott intézkedéseket tartalmaz, amelyek célja: i. a szabályozási terhek csökkentése, amennyiben az túlzottnak tekinthető (azaz ha a szabályozás költséghatékonyabb módon biztosíthatná az érdekelt felek számára a befektetők védelmét/a piac integritását), és ii. a társasági jog által a társaságok alapítói/többségi részvényesei számára biztosított rugalmasság fokozása a szavazati jogoknak a részvények szabályozott piacra történő bevezetését követő elosztási módja tekintetében.

A javasolt irányelv összhangban van az állami vállalatokra vonatkozó követelményeket megállapító és a nemzeti társasági jogi rendelkezéseket összehangoló hatályos uniós jogszabályok célkitűzéseivel. E jogszabályok közé tartozik a társasági jogról szóló irányelv is, amelynek célja, hogy a részvényesek és a hitelezők számára egyaránt egyenértékű minimális védelmet biztosítson. A társasági jogról szóló irányelv harmonizálja a társasági jog bizonyos vonatkozásaira, például a nyilvánosan működő részvénytársaságok létrehozására, a részvénytőke-követelményekre és a részvényeseknek történő osztalékfizetésre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket. A javasolt irányelv hatóköre és a társasági jogi irányelv hatóköre között nincs átfedés, mert az utóbbi nem szabályozza a társaságok részvénystruktúráját (beleértve a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat is). Ezzel a kérdéssel ez a javaslat foglalkozik.

Azok a válaszadók, akik a vonzerőt negatívnak vélték (ideértve két nemzeti versenyhatóságot és néhány befektetői szövetséget), aggodalmukat fejezték ki az „egy részvény – egy szavazat” elv eltűnésével kapcsolatban. Az egyik válaszadó kifejezetten megjegyezte, hogy a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák alááshatják a vállalatirányítási jogban meglévő elszámoltathatósági mechanizmusokat, például azt a lehetőséget, hogy a részvényesek válasszanak igazgatókat, és a vezetés „beágyazódásához” vezethet. Azonban még a vonzerőt kissé negatívan vagy negatívan megítélő válaszadók egy része is megjegyezte, hogy a szavazatelsőbbségi részvények bizonyos helyzetekben előnyösek (különösen a nyilvános tőkepiaci jelenlét lehetőségét kereső, nagy növekedési potenciállal rendelkező, innovatív, az alapítók által vezetett vállalatok számára). Megjegyezték, hogy a javasolt változtatásoknak megfelelő egyensúlyt kell teremteniük. Ennek az egyensúlynak biztosítania kell az irányítás megfelelő védelmét, például korlátoznia kell a többletszavazati jog alkalmazásával meghozható döntések körét, lehetővé kell tennie, hogy az alapítók által vezetett vállalatok a nyilvános tőkepiacon vonhassanak be forrásokat, és biztosítania kell, hogy továbbra is érvényesülhessen a vállalattal kapcsolatban az alapítók hosszú távú jövőképe.

Az EUMSZ 4. cikke értelmében a belső piac megvalósítására irányuló uniós fellépést az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkének (3) bekezdésében foglalt szubszidiaritási elv fényében kell értékelni. A szubszidiaritás elve szerint uniós szintű intézkedésre csak abban az esetben kerülhet sor, ha a kitűzött célokat a tagállamok önállóan nem képesek kielégítően megvalósítani, így azok az EU szintjén jobban megvalósíthatók. A szavazatelsőbbségi részvények esetében – kivéve, ha uniós szintű fellépésre kerül sor – valószínűtlen, hogy azok a tagállamok, amelyek jelenleg nem engedélyezik ezeket a részvénystruktúrákat, a közeljövőben egyoldalúan és külső ösztönző nélkül módosítanák a szabályaikat. Ez nagyrészt történelmi okokra, az érintett országok érdekelt feleinek ellenállására, valamint arra vezethető vissza, hogy az évszázadok során kialakult társasági jog megváltoztatása gyakran nehézségekbe ütközik. E struktúrák EU-szerte történő késedelmes bevezetése azzal a veszéllyel járna, hogy a szavazatelsőbbségi részvényeket tiltó tagállamokban a kisebb vállalatokat továbbra is megfosztanák a finanszírozási lehetőségektől. Végezetül, még ha a tagállamok a továbblépés mellett döntenének is, a megközelítések jelentősen eltérhetnek, ami további széttagoltsághoz vezethet.

A tőkepiaci unióval foglalkozó magas szintű fórum azt ajánlotta, hogy a vállalkozások dönthessenek úgy, hogy szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák alkalmazása mellett lépnek a nyilvános tőkepiacra. A szakértői csoport megjegyezte, hogy az ilyen struktúrák elősegítenék, hogy a vállalatok elkerüljék a nagyobb vállalatok általi felvásárlást, a tulajdonosokat a növekedés fenntartására ösztönöznék, és biztosítanák a vállalat hosszú távú kilátásainak megvalósulását, miközben továbbra is fennállna a vonzó finanszírozás lehetősége. Hangsúlyozták azonban az egyensúly megteremtésének szükségességét is, hiszen tény, hogy egy ilyen rendszer akadályozza a többi részvényest a felügyeleti és irányítási feladataik gyakorlásában.

Ami a környezeti hatásokat illeti, beleértve a jelentős károkozás elkerülését és az éghajlat-védelmi következetesség ellenőrzését is, a javaslat várhatóan közvetett pozitív környezeti hatással jár, mivel a nyilvános piacokról finanszírozásban részesülő vállalatok részt vehetnek az új környezetbarát technológiák fejlesztésében és innovációjában. Ezen túlmenően az egyedi biztosítékok bevezetésével minimálisra csökken az emberi jogi, éghajlati és környezeti szempontból esetleg káros következményekkel járó döntések vállalatra gyakorolt hatása. A javaslat elősegítené a nyitottabb és versenyképesebb tőkepiacok kialakulását is, amely különösen az innovatív és kutatásintenzív ágazatokban működő, egyre nagyobb tőkeigényű, gyorsabban növekvő vállalkozások számára lenne előnyös. A finanszírozáshoz való jobb hozzáférés lehetővé teszi, hogy ezek a vállalatok gyorsabban növekedjenek, és több pénzügyi erőforrást fordítsanak olyan K+F-programokra, amelyek hozzájárulhatnak az európai zöld megállapodás célkitűzéseihez.

Egy másik lehetőség (nem az előnyben részesített alternatíva) a szavazatelsőbbségi részvények maximális harmonizációját írja elő, amelynek érdekében olyan részletes – többek között a kisebbségi befektetőknek és a társaságnak nyújtott biztosítékokra vonatkozó – szabályokat vezet be, mint például a szavazati jog korlátozására vonatkozó záradékok, a hatályvesztésre vonatkozó záradékok, az egy részvényhez kapcsolódó szavazatok számának korlátozását előíró rendelkezések, amelyek mindegyike a kisebbségi befektetők és a társaság e részvénystruktúrák indokolatlan hatásaival szembeni védelmére irányul. Ezenkívül e lehetőség szerint az uniós jog azt is előírná, hogy ki rendelkezhet szavazatelsőbbségi részvényekkel, mely döntésekben vehetők figyelembe a többletszavazati jogok, továbbá, hogy az ilyen részvények harmadik felekre átruházhatók-e, és ha igen, milyen feltételek mellett. Ez a lehetőség meglehetősen előíró jellegű lenne, mivel minden tagállamnak kötelezően ugyanazt a szigorú keretet kellene alkalmaznia, ugyanazokkal a biztosítékokkal együtt, és nem lenne biztosított a rugalmasság azon tagállamok számára, amelyek már rendelkeznek jól működő rendszerrel.

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,

rendes jogalkotási eljárás keretében,

mivel:

(1)A kkv-tőkefinanszírozási piacok vonzerejének növelése és az egységes piacon történő kereskedésre bevezetést kérő vállalatok közötti egyenlőtlenségek csökkentése érdekében fel kell számolni az ilyen piacokhoz való hozzáférés szabályozási akadályokból eredő korlátait. A vállalkozások számára lehetővé kell tenni, hogy a fejlődési szakaszuknak legjobban megfelelő irányítási struktúrákat válasszanak, többek között azáltal, hogy a kkv-tőkefinanszírozási piacokra való belépést követően e vállalatok többségi részvényesei számára biztosítható legyen a vállalkozás feletti ellenőrzés megtartása, miközben élvezik az említett piacokon folytatott kereskedéshez kapcsolódó előnyöket, feltéve, hogy a kisebbségi részvényesek jogai továbbra is biztosítottak.

(2)A többségi részvényeseket a kkv-tőkefinanszírozási piacokhoz való hozzáféréstől visszatartó egyik fő tényező a vállalat feletti ellenőrzés elvesztésétől való félelem. A szabályozott piacra történő bevezetés általában a többségi részvényesek tulajdonlásának felhígulásával jár, ami csökkenti a vállalatot érintő fontos befektetési és működési döntésekre gyakorolt befolyásukat. A vállalat feletti ellenőrzés fenntartása különösen fontos lehet az induló vállalkozások és a hosszú távú, jelentős kezdeti költségigényű projektekkel rendelkező vállalkozások számára, mivel lehetséges, hogy a piaci ingadozásoknak való túlzott kitettség nélkül kívánnak a jövőképükre összpontosítani.

(3)A szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák olyan hatékony mechanizmust biztosítanak, amely lehetővé teszik, hogy a többségi részvényesek megtartsák döntéshozatali jogkörüket a vállalatban, miközben forrásokat vonnak be a nyilvános tőkepiacokon. A szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák az ellenőrzést erősítő mechanizmus olyan formáját jelentik, amelyben legalább két, eltérő számú szavazatra jogosító részvényosztály található. Az ilyen rendszerek keretében legalább az egyik részvényosztály alacsonyabb szavazati értékkel rendelkezik, mint a szavazati joggal bíró másik (vagy többi) részvényosztály. A magasabb szavazati értékű részvény a szavazatelsőbbségi részvény.

(4)A szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákon kívül léteznek más, az ellenőrzést erősítő, a szavazati jog kihasználását lehetővé tevő mechanizmusok is. Ilyen lehetséges mechanizmus a szavazati joggal nem rendelkező részvény, a szavazati joggal nem rendelkező elsőbbségi részvény és a szavazati jogok felső határa. Ezek az alternatív ellenőrzés-erősítő mechanizmusok azonban – mivel merevebb struktúrájúak – a gazdasági érdek és a szavazati jogok kisebb mértékű elhatárolása miatt korlátozhatják azt a tőkeösszeget, amelyet a vállalkozás a kkv-tőkefinanszírozási piacra történő bevezetéskor bevonhat.

(5)A hűségrészvények, a szavazatelsőbbségi részvényekhez hasonlóan, többlet szavazati jogot biztosítanak a részvényes számára. A részvényes a hűségrészvényekhez kapcsolódóan többlet szavazati jogokat szerezhet, ha a részvényt meghatározott ideig birtokolja, és megfelel bizonyos feltételeknek. A hűségrészvények olyan ellenőrzést erősítő mechanizmust jelentenek, amelynek célja a részvényesek stabilabb, hosszú távra szóló tulajdonlásának előmozdítása ahelyett, hogy a nyilvános tőkepiacokról történő forrásbevonást tennék vonzóbbá. Nem indokolt tehát a hűségrészvényeket ezen irányelv hatálya alá vonni.

(6)A szavazatelsőbbségi részvényekre vonatkozó nemzeti rendelkezések tagállamonként jelentősen eltérőek. Egyes tagállamok engedélyezik, mások pedig tiltják a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat. A szavazatelsőbbségi részvények tilalma egyes tagállamokban az állami vállalatokra korlátozódik, míg más tagállamokban minden vállalatra vonatkozik. A nemzeti rendszerek közötti különbségek akadályozzák a belső piacon a tőke szabad mozgását. Ezenkívül az egységes szabályozás hiánya egyenlőtlen versenyfeltételeket teremt a különböző tagállamokban működő vállalkozások számára. A szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat tiltó tagállamokban működő vállalatoknak – ha szavazatelsőbbségi részvényeket kívánnak kereskedésre bevezetni – másik tagállamba vagy akár az Unión kívülre kell települniük, és így magasabb költségekkel kell számolniuk. Egyes esetekben a magasabb költségek miatt a vállalatok dönthetnek úgy, hogy nem vonnak be forrásokat a nyilvános tőkepiacokon, ami korlátozhatja finanszírozási lehetőségeiket. Ezek a megfontolások különösen fontosak a kkv-k és az induló vállalkozások számára, amelyek nem rendelkeznek az említett költségek fedezéséhez szükséges pénzügyi forrásokkal.

(7)A tagállamoknak lehetővé kell tenniük a vállalatok számára, hogy olyan szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat vezessenek be, amelyek lehetővé teszik a kkv-tőkefinanszírozási piacokra való bevezetésüket, de a többségi részvényeseiknek nem kell lemondaniuk az irányításról. Míg a szabályozott piacra történő bevezetés alkalmasabb a nagyobb és érettebb vállalatok számára, a kkv-tőkefinanszírozási piacok általában megfelelőbbek a kkv-k számára. A kkv-tőkefinanszírozási piacokat eredetileg a kkv-k számára fenntartott, és szabályozási szempontból a kkv-k sajátosságaihoz igazodó kereskedési helyszínekként alakították ki. A kkv-tőkefinanszírozási piacokon azonban nemcsak kkv-k értékpapírjait jegyzik. A 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv előírja, hogy a kkv-tőkefinanszírozási piacokon való kereskedésre bevezetett pénzügyi eszközök kibocsátóinak legalább 50 %-a kkv legyen. A nem kkv formában működő vállalatok általában likvidebb értékpapírokkal rendelkeznek, ezért a kkv-tőkefinanszírozási piacokra való bevezetésük lehetővé teszi, hogy az ilyen piacok az üzleti modelljük jövedelmezőségének fenntartása érdekében magasabb kereskedési díjakat generáljanak. Mindazonáltal annak érdekében, hogy a befektetők számára az egyértelműség biztosított legyen, a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jelenleg minden kibocsátóra – méretétől függetlenül – ugyanazok a szabályok vonatkoznak. Ezért indokolt a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák bevezetését minden olyan vállalat számára lehetővé tenni, amelyek először kívánnak részvényeikkel a kkv-tőkefinanszírozási piacokra lépni.

(8)Lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok olyan nemzeti rendelkezéseket vezessenek be vagy tartsanak hatályban, amelyek biztosítják a vállalatok számára, hogy az említett rendszereket a részvények kkv-tőkefinanszírozási piacokon való kereskedésre történő első bevezetésén kívüli célokból is alkalmazzák. Ennek keretében biztosítani kell, hogy a vállalatok a tőzsdei bevezetés után, kkv-tőkefinanszírozási piacként nem bejegyzett multilaterális kereskedési rendszerbe történő belépéskor vagy valamely szabályozott piacon való megjelenéskor szavazatelsőbbségi részvényeket vezethessenek be, illetve lehetővé kell tenni a zártkörű társaságok számára a szavazatelsőbbségi részvények bevezetését, függetlenül attól, hogy kívánnak-e a részvényeikkel szabályozott piacon kereskedni. Idetartozhatnak azok az esetek is, amikor a vállalatok – a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák fenntartása mellett – a részvénykereskedésük helyszínét kkv-tőkefinanszírozási piacról szabályozott piacra helyezik át.

(9)A vállalatok a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat új részvénykibocsátással vagy más típusú vállalati ügylettel – például a már kibocsátott részvények átalakításával – hozhatják létre. Lehetővé kell tenni, hogy a vállalatok rugalmasan választhassák ki azt a vállalati ügylettípust, amely a nemzeti joggal összhangban a legmegfelelőbb a több szavazatra jogosító részvények rendszerének kialakításához. Ezen túlmenően a vállalatok számára a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák bevezetését illetően az időzítés terén is rugalmasságot kell biztosítani, feltéve, hogy az említett struktúrákat a részvények kkv-tőkefinanszírozási piacokon való kereskedésre történő első bevezetése érdekében hozzák létre. A tagállamok nem akadályozhatják meg, hogy a vállalatok a részvények kereskedésre történő bevezetését megelőzően hozzanak létre szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat. Biztosítani kell azonban azt a lehetőséget, hogy a tagállamok a szavazatelsőbbségi részvényekhez kapcsolódó, a más osztályba tartozó részvényekhez képest többlet szavazati jogok gyakorlását ahhoz a feltételhez kössék, hogy a részvényeket egy vagy több tagállamban kkv-tőkefinanszírozási piacon való kereskedésre kell bevezetni. Ebben az esetben és a kereskedésre történő bevezetésig a szavazatelsőbbségi részvényekhez a vállalat más részvényosztályaival azonos szavazati jogoknak kell kapcsolódniuk. Ez biztosítaná, hogy a több szavazatra jogosító részvények kifejezetten a kkv-tőkefinanszírozási piacokon való kereskedésre történő első bevezetést mozdítsák elő.

(10)Mivel a vállalatban a nem többségi részvényesek a befektetéseikhez képest csökkent mértékű szavazati joggal rendelkeznek, a szavazatelsőbbségi részvények rendszere állandó ellenőrzést biztosíthat a vállalat többségi részvényesei számára, és ezáltal a többségi részvényesek „beágyazódásához” vezethet. Ez növelheti annak kockázatát, hogy a többségi részvényesek az irányításból magánhasznot húznak. E kockázatok kezelése érdekében szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat csak a kisebbségi részvényesek védelmét szolgáló biztosítékokkal együtt szabad bevezetni.

(11)A szavazatelsőbbségi részvényeket engedélyező tagállamok biztosítékokat írnak elő a kisebbségi részvényesek és a vállalat érdekeinek védelmére. A meglévő biztosítékok azonban a nemzeti sajátosságok és a társasági jogi előírások különbözőségei miatt tagállamonként eltérőek. Tekintettel a belső piac – különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés 50. cikke (2) bekezdésének g) pontjában meghatározott – célkitűzéseire, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a kisebbségi részvényesek és a vállalat érdekeinek védelme tekintetében a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákra vonatkozóan a nemzeti jogukban összehangolt megközelítést alkalmaznak. Ez magában foglalja az olyan döntésekkel szembeni védelmet is, amelyek az emberi jogokra, az éghajlatváltozásra és a környezetre nézve kockázatot jelentenek vagy káros következményekkel járnak. Az összehangolt megközelítés értelmében valamennyi tagállamnak garantálnia kell, hogy a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrákat elfogadó, illetve a szavazati jogokra gyakorolt hatás esetén annak módosítására vonatkozó döntést a részvényesek közgyűlése minősített többséggel hozza meg. Továbbá, a tagállamoknak korlátozniuk kell a szavazatelsőbbségi részvények szavazati súlyát azáltal, hogy korlátozásokat írnak elő vagy a szavazatelsőbbségi részvénystruktúra kialakítására vonatkozóan, vagy – bizonyos határozatok elfogadása esetére – a szavazatelsőbbségi részvényekhez kapcsolódó szavazati jogok gyakorlása tekintetében. A szavazati jogok gyakorlásának korlátozása úgy hajtható végre, hogy a minősített többséggel történő jóváhagyáshoz mind a részvényesek közgyűlésén leadott szavazatok, mind pedig a részvényesek közgyűlésén képviselt részvénytőke minősített többségének meglétét kell előírni.

(12)A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a kisebbségi részvényesek és a vállalat érdekeinek megfelelő védelme érdekében szükség esetén további biztosítékokat vezessenek be. A tagállamoknak értékelniük kell a további biztosítékok megfelelőségét annak fényében, hogy azok mennyire hatékonyan védik a kisebbségi részvényesek és a vállalat érdekeit, ugyanakkor biztosítaniuk kell, hogy ezek a biztosítékok ne hiúsítsák meg a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrák célját, vagyis azt, hogy a vállalat többségi részvényesei képesek legyenek befolyásolni a fontos döntéseket, beleértve az igazgatók kinevezését is.

(13)A kibocsátókra vonatkozó pontos, átfogó és időszerű információk közzététele erősíti a befektetői bizalmat, és lehetővé teszi a megalapozott befektetési döntéshozatalt. Az ilyen megalapozott befektetési döntéshozatal a befektetővédelmet és a piac hatékonyságát egyaránt fokozza. A tagállamoknak ezért elő kell írniuk a szavazatelsőbbségi részvénystruktúrával rendelkező vállalatok számára, hogy a szabályozott piacra történő bevezetés időpontjában, valamint rendszeres időközönként az éves pénzügyi beszámolóban részletes információkat tegyenek közzé a részvényszerkezetükről és vállalatirányítási rendszerükről. Az ilyen információknak tartalmazniuk kell, hogy vannak-e korlátozások az értékpapírok birtoklására vonatkozóan, beleértve azt is, hogy az értékpapírok átruházásához szükség van-e vagy a vállalat vagy más értékpapír-birtokosok jóváhagyására. Közölni kell továbbá azt is, hogy bármely módon korlátozzák-e a szavazati jogokat, ideértve a meghatározott részesedéshez vagy szavazatszámhoz kapcsolódó korlátozást, a szavazati jogok gyakorlására vonatkozó határidőket, vagy olyan rendszereket, amelyek által az értékpapírokhoz fűződő pénzügyi előnyök elkülönülnek az értékpapírok birtoklásától. Ezen túlmenően ezeknek a társaságoknak nyilvánosságra kell hozniuk a szavazatelsőbbségi részvények tulajdonosainak, a nevükben szavazati jogok gyakorlására jogosult természetes személyeknek, valamint a különleges ellenőrzési jogokat gyakorló személyeknek a kilétét annak érdekében, hogy a befektetők, mint a nyilvánosság részét képező személyek, számára átláthatóvá tegyék a társaság végső tulajdonosi szerkezetét, és azt, hogy kik gyakorolnak tényleges befolyást a társaságra. Ez lehetővé tenné a befektetők számára, hogy megalapozott döntéseket hozzanak, és ezáltal megerősítené a jól működő tőkepiacokba vetett bizalmukat.

(14)Mivel ezen irányelv céljait – vagyis a vállalkozások finanszírozási lehetőségeinek bővítését és kkv-tőkefinanszírozási piacok vonzóbbá tételét – a tagállamok nem tudják kielégítően és megfelelő időben megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedések hatóköre és hatásai miatt e célok hatékonyabban és gyorsan megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

(15)A piaci fejlemények és az uniós jog más területein bekövetkezett változások, illetve az ezen irányelv végrehajtásával kapcsolatos tagállami tapasztalatok figyelembevétele érdekében a Bizottságnak az átültetés időpontját követő 5 év elteltével felül kell vizsgálnia ezt az irányelvet.