OECD-tagi minőségében a legtöbb tagállam elkötelezte magát a BEPS 15 fellépéséhez kapcsolódó zárójelentésekben foglaltak végrehajtása mellett. A belső piac jó működéséhez ezért alapvető fontosságú, hogy a tagállamok a BEPS kapcsán tett politikai vállalásokat koherens és megfelelően összehangolt módon ültessék át nemzeti rendszereikbe. Ez lehet a belső piac egésze számára a pozitív hatások maximalizálásához vezető út. Ennek elmaradása esetén a BEPS egyoldalú végrehajtása a belső piacon a nemzeti politikák ütközésének és új akadályok keletkezésének a veszélyével járna, így a belső piac továbbra is 28 alkotórészére töredezett maradna, és továbbra is belső ellentmondások és más torzulások hátráltatnák működését.

Ez az irányelv összhangban van a nemzetközi fejleményekkel. 2015. október 5-én az OECD bemutatta az adóalap-erózióval és a nyereségátcsoportosítással (BEPS) kapcsolatos, a meglévő nemzetközi adószabályok átfogó módosítását előirányzó cselekvési tervhez kapcsolódó zárójelentéseit. 2015 november 15–16-án az OECD-csomagot a G20-ak vezetői is támogatták. Az OECD BEPS cselekvési terv 13. fellépésére vonatkozó munka eredményeképpen több standard született a multinacionális vállalatcsoportok transzferárazási gyakorlatára vonatkozó információnyújtásról, ideértve a cégközponti szintű és a helyi szintű transzferár-nyilvántartást, és az országonkénti jelentést. Az irányelv hozzájárul az országonkénti jelentés Unióban való bevezetéséhez.

Ennek a javaslatnak a célja annak biztosítása, hogy az országonkénti jelentésekre vonatkozó kötelező automatikus információcsere előírása révén a 2011/16/EU irányelv továbbra is biztosítsa az adóigazgatások közötti átfogó és hatékony közigazgatási együttműködést.

Az adókikerülés és az agresszív adótervezés visszaszorítása érdekében a tagállamok adóhatóságai közötti együttműködés most fontosabb, mint valaha. Az uniós szabályozás rendelkezik a tagállamok adóhatóságai közötti közigazgatási együttműködésről, és különböző eszközöket határoz meg – az információcserét is ideértve –, hogy segítse őket a jogos bevételeik beszedésében való együttműködésben. Az Európai Uniónak mégis tovább kell erősítenie az együttműködést a belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében, az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt alapvető jogok tiszteletben tartásával.

Az adatszolgáltatási terhek és az adóigazgatás nyereségei közötti megfelelő egyensúly biztosítása érdekében csak azon multinacionális vállalatcsoportok számára lesz kötelező országonkénti jelentést benyújtani, amelyek esetében a vállalatcsoport teljes összevont bevétele legalább 750 000 000 EUR. A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) becslései szerint a multinacionális vállalatcsoportok 85-90 százaléka mentesülni fog e követelmény alól, ám a vállalati bevételek mintegy 90 százalékát tudhatják magukénak azok a multinacionális vállalatcsoportok, amelyek országonkénti jelentést nyújtanak majd be.

A vállalkozások hagyományosan legitim gyakorlatnak tekintik az adótervezést azon az alapon, hogy általa jogszerű eljárásokat alkalmaznak adókötelezettségeik csökkentésére. Az elmúlt években azonban az adótervezési módszerek kifinomultabbá váltak, gyakran több joghatóságon ívelnek át, és magukban foglalják az adóköteles nyereség kedvezőbb adórendszerekkel rendelkező államokba történő átcsoportosítását. Az adótervezés ezen „agresszív” módja számos formában jelentkezhet, így megvalósulhat a valamely adórendszer technikai részletszabályaiban rejlő előnyöknek, illetve a két vagy több adórendszer közötti eltéréseknek az adókötelezettségek elkerülése vagy csökkentése érdekében történő kihasználásaként. Az agresszív adótervezés következményei között szerepel a kétszeres levonás (amikor valamely költségelemet a keletkezés országában és az illetőség országában is levonnak a kimutatásokban) és az adóztatás kettős elmaradása (amikor valamely jövedelem sem a keletkezés országában, sem a jövedelemtulajdonos illetőségének országában nem adózik).

A tagállamoknak az országonkénti jelentéstételhez való hozzáférését ezért eredményesen csak uniós szinten lehet megvalósítani. Az egyes tagállamok egyedileg hozott, koordinálatlan intézkedései révén nem érhető el elegendő mértékben az a cél, hogy minden tagállam megkapja az országonkénti jelentéstételt. Ezenfelül közös és kötelező jellegű megközelítés keretében kell megállapítani azon információcsere szabályait, amely több tagállam adóbázisát is érintheti. Figyelembe kell venni, hogy mivel a multinacionális vállalatcsoportok általában több tagállamban végzik tevékenységüket, a határokon átnyúló dimenzió szerves része a javasolt fellépésnek.

•Arányosság

A szakpolitikai fellépés tárgyaként azonosított probléma a határokon átnyúló és intenzív tevékenységet folytató vállalati struktúrák átláthatóságának hiánya, amely negatívan hat különösen a belső piac megfelelő működésére. A szakpolitikai fellépés a tevékenységüket több országban kifejtő multinacionális vállalatcsoportokra korlátozódik, akár kizárólag az Európai Unión belül, akár részben nem uniós joghatóságokhoz kapcsolódóan működnek. Következésképpen a javaslat az azonosított probléma legarányosabb megoldását képviseli. Emellett a javaslat az alapvető információk oly módon történő automatikus cseréjén alapul, amely biztosítja, hogy minden egyes olyan tagállam hozzájusson az információkhoz, amelyben a vállalat tevékenységet végez. A javasolt módosítások ebből kifolyólag nem lépnek túl a szóban forgó problémák kezeléséhez és ezen keresztül a belső piac megfelelő és hatékony működése vonatkozásában a Szerződésben előírt célok eléréséhez szükséges mértéken.

A javaslat összhangban van a arányosságnak az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikke (4) bekezdésében kifejtett elvével.

•A jogi aktus típusának megválasztása

Ez a javaslat kiterjeszti az automatikus információcsere alkalmazási körét az EU-ban. Mind a belső piac tekintetében, mind a hatékonyság és az eredményesség szempontjából uniós kezdeményezésre van szükség:

– Az uniós kezdeményezés biztosítja az automatikus információcsere koherens, következetes és átfogó uniós szintű megvalósítását a belső piacon. Ennek köszönhetően a tagállamok a jelentéstétellel kapcsolatban egységesen fognak eljárni, és ez az adóigazgatások és a vállalatok számára egyaránt költségmegtakarítással járna.

– Az uniós jogi aktus emellett jogbiztonságot jelentene az adóigazgatások és a vállalatok számára az Unión belül.

– Az uniós jogi aktus az OECD-n belüli egyeztetéseknek és megegyezésnek megfelelően hozzájárulna az országonkénti jelentésekre vonatkozó automatikus információcsere nemzetközi standardjának kidolgozásához.

– A közigazgatási együttműködési irányelven alapuló uniós jogi aktus magában foglalná a közigazgatási együttműködési irányelv szerinti információszolgáltatás megkönnyítése érdekében már meglévő vagy fejlesztés alatt álló informatikai eszközök használatát. Az irányelv értelmében az uniós tagállamok specifikus kommunikációs csatornák használatával speciális formátumban osztják meg az információkat egymással. Ezeket a formátumokat könnyen ki lehet terjeszteni, hogy a most felvételre javasolt újabb adatok esetében is alkalmazhatók legyenek. Mivel a tagállamok jelentős időt és pénzt fektettek e formátumok kidolgozásába, méretgazdaságos lenne, ha a tagállamok az új információcseréhez is ezeket a formátumokat használnák.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

Az adócsalás és az adókijátszás elleni cselekvési tervre vonatkozó ajánlások (COM(2012) 722) keretében, valamint más fórumokon folytatott konzultációk

Az Európai Parlament a 2013. május 21-i állásfoglalásában üdvözölte a Bizottság cselekvési tervét és az abban foglalt ajánlásokat, sürgette a tagállamokat vállalásaik teljesítésére és a cselekvési terv felkarolására, valamint hangsúlyozta, hogy az Uniónak – mindenekelőtt az információcsere előmozdításával kapcsolatban – vezető szerepet kell vállalnia az adócsalás, az adókikerülés és az adóparadicsomok elleni küzdelemről folyó globális szintű megbeszéléseken.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) 2013. április 17-én véleményt fogadott el. Az EGSZB támogatta a Bizottság cselekvési tervét, valamint a Bizottságnak az adócsalás és az adókijátszás visszaszorításával kapcsolatos gyakorlati megoldások feltárása érdekében tett erőfeszítéseit.

Az elmúlt években a tagállamok a magatartási kódexszel foglalkozó csoportban együttműködtek a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások és a transzferárazás területére vonatkozó információcsere javítása érdekében. A magatartási kódexszel foglalkozó csoport jelentések útján rendszeresen tájékoztatta a Tanácsot következtetéseiről.

A legtöbb tagállam tagja az OECD-nek, és a 2013–2015 közötti időszakban részt vett a BEPS-fellépésekről – és többek között az azok technikai részleteinek kidolgozásáról – szóló hosszadalmas és mélyreható vitákban. Az OECD széles körű nyilvános konzultációt szervezett az érdekelt felekkel valamennyi BEPS-fellépés témájában. Ezen túlmenően a Bizottság belső vitákat folytatott és az OECD szakértőivel is tárgyalt számos BEPS-kérdésről, különösen azokban az esetekben, amikor kétségei voltak bizonyos felvetéseknek, illetve javasolt megoldásoknak az uniós joggal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban.

2014 második felében a Tanács olasz elnöksége felvetette egy „EU – BEPS ütemterv” ötletét, és szorgalmazta a kapcsolódó OECD-kezdeményezésekkel való összhangot az uniós jog tiszteletben tartása mellett. Ezt a megközelítést a magas szintű adóügyi munkacsoport is jóváhagyta, és több, egymást követő elnökség is követte. Az EU – BEPS ütemtervvel kapcsolatos eszmecserék 2015-ben is folytatódtak. A cél az volt, hogy mindez hozzájáruljon az OECD keretei között zajló vitához és – az uniós sajátosságok figyelembevételével – előkészítse a jövőbeli OECD-ajánlások zökkenőmentes végrehajtását.

A Bizottságnak az adózás átláthatóságáról folytatott nyilvános konzultációja lehetőséget nyújtott az érdekelteknek arra, hogy kifejtsék véleményüket a vállalatok átláthatóságának különböző aspektusairól, különösen az országonkénti jelentéstétel alapján. A felmerült lehetőségek jobbára a vállalkozások általi nyilvános jelentéstételére vonatkoztak, de az adóhatóságok közötti információcserét is magukba foglalták, ahogy azt a BEPS 13. fellépése megköveteli. A Bizottság összesen 422 választ kapott, amelyek legtöbbje hasznos visszajelzést adott az adózási átláthatósági intézkedésekre vonatkozóan, annak mind a nyilvános, mind a nem nyilvános körét illetően. A BEPS 13. fellépés tekintetében, noha vállalkozások nem lelkesedtek azért, hogy az adóhatóságok kicseréljék az ilyen információikat, más válaszadók többsége támogatta ezt.