[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 16.11.2007

COM(2007) 711 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

a juh-és kecskefélék elektronikus azonosításának megvalósításáról

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

1.1. A juh-és kecskefélék elektronikus azonosításával kapcsolatos EK-jogszabályok 4

1.2. A jelentés hatálya 5

2. Az elektronikus azonosítás megvalósításával kapcsolatos tapasztalatok 5

2.1. Az elektronikus azonosítás szempontjai 5

2.2. A juh- és kecskefélék elektronikus azonosító rendszerének teljesítménye 6

2.2.1 Azonosítók 6

2.2.2 Leolvasók 8

2.2.3 Adatátvitel a leolvasókból az adatfeldolgozó rendszerekbe 9

2.2.4 A végfelhasználó szempontjai 9

2.3. Gazdasági szempontok 11

2.4. További követelmények 11

3. Következtetések 12

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

a juh-és kecskefélék elektronikus azonosításának megvalósításáról

1. BEVEZETÉS

Az állatállomány, beleértve a juh- és kecskeféléket azonosítására és nyilvántartására vonatkozó közösségi szabályokat az állatok azonosításáról és nyilvántartásáról szóló 92/102/EGK tanácsi irányelv[1] állapította meg. Bizonyos betegségekkel kapcsolatos tapasztalat azonban azt mutatta, hogy a 92/102/EGK irányelv végrehajtása nem volt teljes mértékben kielégítő, és annak továbbfejlesztésére volt szükség. A szarvasmarha ágazatban a fogyasztóknak a fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE) elleni védelme érdekében be kellett vezetni az egyedi nyomon követhetőséget. Ebből az okból fogadták el a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, valamint a marhahús és marhahúskészítmények címkézéséről szóló, 1997. április 21-i 820/97/EK tanácsi rendeletet[2], amelynek követelményeit a jelenleg hatályban lévő 1760/2000/EK rendeletben[3] is fenntartották.

A 2001. évi ragadós száj- és körömfájás-járvány során szerzett tapasztalatok alapján nyilvánvalóvá vált, hogy a juhfélékre vonatkozó olyan nyomon követési rendszereket kell létrehozni, amelyek megfelelnek ezen ágazat különleges követelményeinek. A juh- és kecskefélék azonosítása jelenleg a juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról szóló, 2003. december 17-i 21/2004/EK tanácsi rendelet[4] szerint történik. E rendszer az alábbi négy fő elemből áll: „azonosítók”, „állomány-nyilvántartás”, „szállítási okmány”, „számítógépes adatbázis”.

Figyelembe véve, hogy a kiskérődzők tartása során nagy nyáj esetében az egyedi azonosító kód füljelzőről vagy tetoválásról való rövid időn belül történő leolvasása közismerten csak korlátozott módon lehetséges, elektronikus válaszjeladók bevezetését tervezik az állatok egyedi kódjainak az adatfeldolgozó rendszerekbe való közvetlen beolvasásának automatizálása érdekében. Az elektronikus azonosítás kötelező bevezetését 2008. január 1-jétől tervezik.

A rendelet 9. cikkének (4) bekezdése szerint a Bizottság az elektronikus azonosítás kötelező bevezetésének időpontját megerősítő vagy módosító megfelelő javaslatokkal együtt jelentést nyújt be a Tanácsnak az elektronikus azonosítási rendszer megvalósításáról.

A jelentés a tagállamok tapasztalatainak értékelése alapján leírja a jelenlegi helyzetet, valamint következtetéseket tartalmaz a juh- és kecskefélék Európai Unión belüli elektronikus azonosítása 2008. január 1-jei kötelező bevezetésének megvalósíthatóságáról és megfelelőségéről, valamint a rendelet technikai szempontjainak frissítéséről. A jelentéshez mellékelik a megfelelő javaslatot.

1.1. A juh-és kecskefélék elektronikus azonosításával kapcsolatos EK-jogszabályok

A 21/2004/EK tanácsi rendelet megerősítette a juh- és kecskefélék azonosítására és nyilvántartására vonatkozó közösségi szabályokat a juh- és kecskefélék egész élete során való egyedi nyomon követhetőségének lehetővé tétele érdekében. A rendelet végrehajtását két lépésben tervezik.

Az első lépésben valamennyi 2005. július 9-e után született állatot egyedi azonosítóval láttak el, amely egy látható füljelzőből és ugyanazon kódot tartalmazó második azonosítóból állt. A második azonosító lehetett egy második füljelző, egy elektronikus azonosító vagy bizonyos feltételek mellett tetoválás vagy jelölés a csüdön.

A rendelet a második lépésben az állatok egyedi azonosító kódjainak a szállítási okmánnyal való összekapcsolását tervezi. Az elektronikus azonosítás bevezetésének időpontjához kapcsolódik az az előírás, hogy a szállítási okmánynak és az állomány nyilvántartásának tartalmaznia kell az állatok egyedi azonosító kódját (a 21/2004/EK rendelet mellékletének B.2. és C.2. pontja). A bevezetés időpontjáig csak az állatok számát jegyzik fel a szállítási okmányban és az állomány nyilvántartásában, az egyedi azonosító kódját nem.

A Bizottság az elektronikus azonosítás megvalósítása céljából elfogadta a 21/2004/EK tanácsi rendeletnek a juh- és kecskefélék elektronikus azonosítására vonatkozó iránymutatások és eljárások tekintetében történő végrehajtásáról szóló 2006/968/EK határozatot[5]. Ezek az iránymutatások képezik a különböző gyártók által készített eszközök közötti interoperabilitás, valamint az elektronikus azonosítók engedélyezésének technikai alapját.

A 21/2004/EK rendelet az alábbi eltéréseket biztosítja:

- Azok a tagállamok, amelyekben a juh- és kecskefélék összesített száma 600 000-nél kevesebb, az elektronikus azonosítást a Közösségen belüli kereskedelemben részt nem vevő állatokra vonatkozóan szabadon választhatóvá tehetik.

- A tagállamok engedélyezhetik az egyszerűsített, tételazonosító alapú rendszert a 12 hónapos kor elérése előtt levágásra, de sem Közösségen belüli kereskedelemre, sem pedig harmadik országokba irányuló kivitelre nem szánt állatok esetében. Az eltérést jelenleg 10 tagállamban alkalmazzák.

1.2. A jelentés hatálya

E jelentés elkészítése előtt a Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy nyújtsanak tájékoztatást az önkéntes alapon, vagy kísérleti projektek keretében megvalósított elektronikus azonosítással kapcsolatos tapasztalataikról. A Bizottság Ciprustól, az Egyesült Királyságtól, Franciaországtól, Hollandiától, Németországtól, Olaszországtól, Portugáliától és Spanyolországtól kapott információkat. A jelentés ezért főként azon tagállamoktól érkezett információkon alapul, amelyek tapasztalatot szereztek az elektronikus azonosítás megvalósításával kapcsolatban.

A tagállamoktól származó naprakész információkon kívül a Bizottság figyelembe vette saját nagyszabású, 1998–2001 között megvalósított, az állatállomány elektronikus azonosítását célzó projektjének (IDEA – Identification Electronique des Animaux) eredményeit. A tagállamokban végzett tanulmányoknak és kísérleti projekteknek különböző tudományos céljaik voltak, a kutatási területek a tudományos laboratóriumi kísérletektől a helyszíni vizsgálatokig terjedtek. A konkrét eredmények ezért nem minden esetben hasonlíthatók össze egymással. A jelentés általánosságban összesíti az eredményeket.

2. AZ ELEKTRONIKUS AZONOSÍTÁS MEGVALÓSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATOS TAPASZTALATOK

2.1. Az elektronikus azonosítás szempontjai

Az állatok elektronikus azonosítása a rádiófrekvenciás azonosításon alapul (RFID), amely alacsony frekvencián és rövid távolságon működő technika. A válaszjeladó elnevezésű elektronikus azonosító csak olvasható, passzív eszköz, amely nem tartalmaz belső energiaforrást. Az azonosító kód csak akkor olvasható le, ha a válaszjeladót a leolvasó által továbbított jel aktiválja. A válaszjeladó egy olyan információegység kibocsátásával reagál erre a jelre, amely tartalmazza az állat azonosítási kódját. A válaszjeladók és a leolvasók közötti kommunikáció két különböző adatátviteli protokoll (félduplex HDX, vagy teljes duplex FDX-B) révén jön létre. Az információegység továbbítását követően a válaszjeladó a következő aktiválásig visszanyeri teljesen passzív állapotát.

A különböző gyártók által előállított válaszjeladók és leolvasók közötti megfelelő kommunikáció biztosítása érdekében kifejlesztették, és 1996-ban közzétették a 11784 és 11785 sz. ISO-szabványokat. Az ISO-szabványokat nemzetközileg elismerik és használják, ezért a 21/2004/EK rendelet hivatkozik rájuk.

A Nemzetközi Állat-nyilvántartási Bizottság (ICAR) annak ellenőrzését célzó vizsgálati eljárásokat dolgozott ki, hogy a válaszjeladók és leolvasók megfelelnek-e az ISO-szabványoknak. Ezen eljárásokat a Nyilvántartási gyakorlatokról szóló nemzetközi megállapodásban[6] (International Agreement on Recording Practices) tették közzé, és a 2006/968/EK határozat hivatkozik rájuk.

Az elektronikus azonosítás előnye, hogy lehetővé teszi az állatok elektronikusan leolvasott egyedi azonosító kódjainak az adatfeldolgozó rendszerekbe való közvetlen beolvasását. Ezért az elektronikus azonosítás hatékony megoldás a juh- és kecskefélék egyedi azonosító kódjainak a szállítási okmánnyal való összekapcsolására, mivel ezeket a fajokat általában nagy csoportokban szállítják, és vásárokon, illetve gyűjtőállomásokon gyakran összeterelik őket.

2.2. A juh- és kecskefélék elektronikus azonosító rendszerének teljesítménye

2.2.1 Azonosítók

A 21/2004/EK rendelet kifejezetten utal az elektronikus füljelzők és lenyelhető jeladók használatára. A két típus a következőképpen definiálható:

( elektronikus füljelző: egy olyan dobozba zárt válaszjeladó, amelyet tartósan rögzítenek az állat füléhez;

( lenyelhető jeladó: a kérődzőnek szájon át beadott, egy olyan speciális fajsúlyú (pl. kerámia) tartályban elhelyezett válaszjeladó, amely (súlya, alakja és mérete miatt) tartósan az előgyomorban marad.

Elektronikus füljelző

Az elektronikus füljelző fiatal állatokra rögzíthető (főként újszülött bárányokra). Az azonosító helyes felhelyezéséhez kevés műszaki ismeretre van szükség. Elkerülhetetlen, hogy a fülön gyulladás keletkezzen, a tapasztalatok szerint a füljelző típusa, a füljelzővel ellátott állat kora, faja és fajtája, valamint a felhelyezés időpontja is befolyásolja a gyulladások/fertőzések előfordulását. A füljelzők (mind az elektronikus, mind pedig a hagyományos) elvesztése általában gyakoribb, mint a lenyelhető jeladóé. Valós körülmények között kb. 5%-os az elvesztési arány, alacsony cserjésekben, szélsőséges legeltetési körülmények mellett 14%-ig terjedő elvesztési arányról számoltak be. A füljelző megléte szemrevételezéssel ellenőrizhető, és leolvasási nehézségek esetén kézi leolvasó közelíthető az azonosítóhoz. A füljelzők megtévesztésre irányuló manipulációja (nem engedélyezett kicserélése) azonban lehetséges. A füljelzőknek a leölés során történő eltávolítása nem okoz nehézséget.

Lenyelhető jeladó

A jeladót a recés gyomorban helyezik el, amely a születés után az előgyomor részévé fejlődik. Ezért a jeladó felhelyezése esetében be kall tartani a minimum korhatárt. Speciális mini-jeladók kaphatók a piacon, amelyekkel kapcsolatban alacsony elvesztési arányról számoltak be azon állatok esetében, amelyeknél legalább 3 hetes kort követően helyezték fel a jeladót. Friss tagállami publikációk és tapasztalatok szerint 0,1% alatti elvesztési arány érhető el, amennyiben az állat korának és súlyának megfelelő jeladó-típust (méret, súly) alkalmaznak. Különösen azon tartási körülmények (pl. alacsony cserjésekben való legeltetés) között rendelkezik a lenyelhető jeladó a füljelzőhöz képest nagy előnnyel, amelyek mellett a füljelző könnyen elveszthető. A lenyelhető jeladó felhelyezéséhez megfelelő képzésre van szükség. A lenyelhető jeladó jelenléte RFID olvasó nélkül nem ellenőrizhető kívülről. Amennyiben a leolvasó készülék nem tud azonosítani egy olyan állatot, amely gyomrában korábban jeladót helyeztek el, nem lehet megállapítani, hogy a jeladó elveszett vagy meghibásodott-e. Az állatok azonosításának megtévesztésre irányuló manipulációja szinte lehetetlen, és az állat értékét a beavatkozás költségeivel összehasonlítva semmi esetben sem megtérülő. A jeladó manuális eltávolítása a vágóhídon könnyen elvégezhető, amennyiben a felelős személyzet megfelelő képzéssel rendelkezik. A leöléskor történő automatikus eltávolításhoz szükséges technikai megoldások fejlesztés alatt állnak.

Az azonosítás más típusait a 21/2004/EK rendelet értelmében jelenleg nem engedélyezik a juh- és kecskefélék azonosításának hivatalos eszközeként. Néhány tagállam azonban beszámolt az azonosítás alábbi típusaival kapcsolatos tapasztalatairól:

( befecskendezhető válaszjeladó: biokompatibilis és nem porózus anyaggal (pl. üveg) körülzárt olyan kisméretű válaszjeladó, amely befecskendezéssel építhető be az állat testébe;

( elektronikus jelölés a csüdön: az állat csüdjére rögzíthető, műanyag tokkal körülzárt válaszjeladó.

Befecskendezhető válaszjeladó

Bár a befecskendezhető válaszjeladó azzal az előnnyel rendelkezik, hogy már igen fiatal állatok esetében is alkalmazható, továbbra sem bizonyított a befecskendezés optimális helye (has, farokrész, a paták közötti rész, lábközépcsont területe). A befecskendezés különleges képzést igénylő olyan összetettebb folyamat, amely a válaszjeladó megtartását is befolyásolja. Néhány válaszjeladó felületét olyan intelligens burkolóanyag borítja, amely biztosítja a beágyazódást és megakadályozza a válaszjeladó elmozdulását. A befecskendezhető válaszjeladó kívülről nem látható. Amennyiben a leolvasó készülék nem tud azonosítani egy befecskendezhető válaszjeladóval ellátott állatot, nem lehet megállapítani, hogy a jeladó elveszett vagy meghibásodott-e. A befecskendezhető válaszjeladónak az élő állatból való eltávolítása az állat értékét a beavatkozás költségeivel összehasonlítva nem megtérülő. A befecskendezhető jeladónak a leöléskor való eltávolítási aránya a többi azonosítóhoz képest alacsony, és nem fejlesztettek még ki erre automatikus eljárást. A befecskendezés helyétől függően ezért a befecskendezhető jeladó esetében nagyobb annak a veszélye, hogy a jeladó bekerül az élelmiszer- és takarmányláncba, mint az elektronikus azonosítók esetében. A befecskendezhető jeladók használata a kedvtelésből tartott állatok és lovak esetében gyakori.

Elektronikus jelölés a csüdön

A rövid ideje fejlesztés alatt álló alternatív elektronikus azonosítási jelző egy, a csüdön található jelölésbe helyezett (lábszalagnak is nevezett) válaszjeladó. Az azonosító e típusával kapcsolatban nem áll rendelkezésre sok gyakorlati tapasztalat. Az azonosító elvileg csak azon felnőtt állatok esetében alkalmazható, amelyek csüdje elérte maximális átmérőjét. Így nem minden esetben valósítható meg a 21/2004/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében a bárányok esetében előírt hat hónapon belüli korai azonosítás. Az alkalmazás egyszerű és nem számoltak be állat-egészségügyi problémákról. A külső jelölés tisztán látható, de ugyanakkor jobban ki van téve a megtévesztésre irányuló manipuláció veszélyének és a zord környezeti körülményeknek. Ezen azonosítási típus különleges adminisztratív előnyökkel rendelkezik azon gazdaságok számára, ahol az állatok egyedi azonosító kódjait nyilván kell tartani a fejőállásban.

2.2.2 Leolvasók

A készülékek leolvasási hatékonyságát a leolvasók és az azonosítók teljesítménye, valamint az befolyásolja, hogy a felelős személyzet biztosítani tudja-e a leolvasó rendszer megfelelő beszerelését (az antenna beállítása, csatornaszélesség, a firmware beszerelése) a zavaró környezeti hatások kiküszöbölése és a készülékek legjobb teljesítményének biztosítása érdekében.

A tagállamokban elvégzett több helyszíni vizsgálat 100%-os leolvashatóságot mutatott. Másfelől egyes esetekben 50%-os leolvashatóságról számoltak be. Általános logisztikai problémák merülhetnek fel, amennyiben elektronikus és nem elektronikus azonosítóval ellátott állatokból álló csoportot együtt kezelnek.

Két különböző típusú leolvasási helyzetet értékelnek.

Statikus leolvasás

A statikus leolvasást mozgásukban korlátozott állatokon (pl. etetőrácsban vagy kifutóban) végzik kézi leolvasó készülékkel (hordozható vagy mobil leolvasó) az automatikus leolvasáskor felmerülő hibák kiküszöbölése érdekében. A kézi leolvasók jelenlegi modelljei a mezőgazdasági berendezésekhez (pl. állatmérleg) igazodnak annak érdekében, hogy lehetővé tegyék az állatok teljesítményének rendszeres ellenőrzését. A leolvasási hatékonyságot az antenna fizikai jellemzői (méret és forma) és az akkumulátor töltöttségi foka befolyásolja (egyes leolvasóknak alacsony energiaszinten csökken a leolvasási távolsága). A 2006/968/EK határozattal létrehozott engedélyezési eljárás által azonban biztosíthatók a piaci forgalomban lévő készülékek minőségi minimumkövetelményei. Az állatokat egyesével olvassák le, ami egyértelműen korlátozza a leolvasási sebességet. Ezért a kézi leolvasót főként állatok kisebb csoportjai esetében használják. Könnyen észrevehetőek és egyenként nyilvántartásba vehetőek azon állatok, amelyek esetében a leolvasó nem mutat adatokat. A kézi leolvasókat általában könnyű használni és nem igényelnek magas fokú műszaki ismereteket. A kézi leolvasók olcsóbbak, mint a rögzített leolvasók. Intelligens funkciókkal azonban csak a drágább modellek rendelkeznek.

Dinamikus leolvasás

A dinamikus leolvasó rendszerekben a mozgó állatok egy olyan folyosón haladnak át, ahol a rögzített (statikus) l eolvasó antennáját elhelyezték. A leolvasás sebessége és távolsága jelentősen nagyobb (valós feltételek között másodpercenként egy állat), mint a kézi leolvasó esetében. A rögzített leolvasókat általában összekapcsolják az automatizált számítógépes irányítási rendszerrel. Azon állatok felfedezése és elkülönítése, amelyek esetében a készülék nem mutat adatokat, megfelelő berendezéseket (pl. automatikus kapuk) igényelhet. A dinamikus leolvasó rendszerek beszereléséhez időre van szükség. A rögzített leolvasó antennáját be kell állítani az azonosítók optimális leolvasásának lehetővé tétele érdekében, bár a legújabb leolvasók már automatikusan beállítják magukat. Az új generációs modellek esetében a vegyes leolvasási feltételek (különböző típusú azonosítók) nem befolyásolják a leolvasás hatékonyságát. Vannak a piacon olyan technikai megoldások, amelyek segítségével a rögzített leolvasók könnyen szállíthatók és kevés erőfeszítéssel különböző helyekre felszerelhetők.

A rögzített leolvasók könnyen összekapcsolhatók állatketrecekkel vagy állattartó berendezésekkel (kapukkal) a leolvasható és nem leolvasható állatok elkülönítése érdekében. Jó gyakorlati megoldást nyújtanak sok állat rövid időn belül történő ellenőrzésére. Technikai összetettségük, a különböző rendelkezésre álló funkciók és a magasabb teljesítmény miatt a rögzített leolvasók sokkal drágábbak a kézi leolvasóknál. A rádiófrekvenciás azonosítás piaca már olyan rögzített leolvasókat is kínál, amelyek számos funkciójuk ellenére fogyasztóbarátok (plug and play - csatlakoztatás után azonnal használható).

2.2.3 Adatátvitel a leolvasókból az adatfeldolgozó rendszerekbe

Az állatok elektronikus azonosításának fontos előnye, hogy az állatok azonosító kódjai közvetlenül beolvashatók az adatfeldolgozó rendszerekbe (állatszállítási jelentés, állományigazgatás). Ezért számos projektben vizsgálták a leolvasó és a számítógép vagy kéziszámítógép közötti kapcsolatot, valamint az adatoknak a kezelő szoftverbe vagy a központi adatbázisba történő átvitelét.

A programozható leolvasók elegendő memóriakapacitással rendelkeznek a leolvasott kódok tárolásához. A memória felhasználásával az állatok egyedi azonosító adatai egy későbbi szakaszban átvihetők a számítógépre. A dinamikus leolvasók esetében a leolvasóról a számítógépre történő párhuzamos adatátvitelhez állandó kapcsolatra van szükség. A Bluetooth és a Wi-Fi vezeték nélküli technológia sikeres, a hálózat nélküli kapcsolat erősségétől és a környezettől függő használatáról számoltak be olyan esetekben, amikor a vezetékkel történő kapcsolat nem megoldható.

A programozható leolvasókon található szoftver és a további adatfeldolgozásra használt szoftver közötti interfész további vizsgálatokat igényel. Programozásra volt szükség a rendelkezésre álló mezőgazdasági üzemvezetési szoftver kiigazításához annak érdekében, hogy a leolvasókkal és a központi adatbázissal is kommunikáljon. E probléma oka gyakran az, hogy a mezőgazdasági üzemvezetési szoftverre kizárólagos tulajdonjogok vonatkoznak, ezért a további információk beépítése érdekében végzett átdolgozás további programozást igényel. Jelenleg nem létezik a leolvasók adatainak formátumára vonatkozó nemzetközi vagy EU-szabvány. Jelenleg ISO-szinten szakmai tárgyalások folynak.

2.2.4 A végfelhasználó szempontjai

Gazdaság

Megfelelő képzéssel az elektronikus és a hagyományos azonosítók alkalmazása összehasonlítható. A leolvasók a gyakorlatban jól alkalmazhatónak bizonyultak, tehát egy gazdaságnak a jó minőségű leolvasókkal történő felszerelése egyedül a pénz függvénye. A mezőgazdasági termelők könnyebben ösztönözhetők az új technológia használatára, ha a rádiófrekvenciás azonosító rendszer felhasználóbarát és a mezőgazdasági üzem irányítását érintő előnyökkel (költségcsökkenés, időmegtakarítás, hibák kiküszöbölése) jár. Ennek nagyobb a valószínűsége az intenzív gazdálkodási rendszerrel rendelkező gazdaságok (pl. tejelő kecskék, tenyészfajok) esetében, ahol rendszeresen feljegyzik az egyes állatok teljesítményére vonatkozó adatokat (pl. tejhozam, ellés). A gyártóknak (rádiófrekvenciás azonosítás, mezőgazdasági szoftver) az előre meghatározott kritériumok alapján további figyelmet kell fordítaniuk az automatikus leolvasásnak a mezőgazdasági szoftverbe történő beépítésére. Az elektronikus azonosításnak a gazdaságokban történő használatához alapfokú műszaki ismeretekre és számítógépes ismeretekre van szükség. A tapasztalatok szerint az elektronikus azonosítás bevezetésekor tartott megfelelő képzés rendkívül fontos. Amennyiben a juhágazat alacsonyabb szintű számítógépes ismeretekkel rendelkezik, mint a többi mezőgazdasági ágazat, olyan megoldásokat kell keresni, amelyek esetében a mezőgazdasági termelők helyett szolgáltatók végeznék el az elektronikus azonosítást (pl. a szállítók olvasnák le az állatok azonosító kódját a berakodás során és az állattartó nevében bejelentenék az állatok mozgását). Különösen a kisebb gazdaságok esetében áll fenn az a megoldás, hogy az állatok mozgását elektronikus leolvasás nélkül jelentik, ami a technikai berendezés költségeit az azonosítók költségeire korlátozza anélkül, hogy ez csökkentené a termelési láncban következő vállalkozások előnyeit.

Piacok/gyűjtőállomások

Az elektronikus azonosítás az egyes állatoknak a piacon való mozgása nyomon követésének hatékony módja. Az elektronikus azonosítás egyik előnyének tartják, hogy lehetővé teszi a különböző eredetű állatoknak a piacokon történő átcsoportosítását annak érdekében, hogy homogén tételként adják el őket. A piacokat – legalábbis néhány tagállamban – rendkívül nagy állatforgalom jellemzi (több mint 2000 állatot árvereznek el óránként). A rádiófrekvenciás azonosító rendszer nem korlátozhatja az árverés helyszínén az „értékesítési sebességet”. A leolvasó rendszer gondos felszerelése lehetővé teszi az alacsony teljesítmény legtöbb kockázatának (elektromágneses interferencia, a kivételek kezelése) kiküszöbölését. A készülék műszaki követelményei igen magasak, mivel az alacsony leolvasási teljesítmény és a rendellenességek nem megfelelő kezelése a rendes piaci műveletek elakadását eredményezné. A nem leolvasható állatok (pl. nincs elektronikus azonosító, vagy nem működik) nagy állatforgalom esetén való felfedezése és nyilvántartásba vétele ezért kulcsfontosságú kérdés, amely további megfontolást igényel. A könnyen tisztítható és fertőtleníthető fémszerkezetek jelenléte további kihívást jelent a leolvasó technológiai számára a piacokon és gyűjtőállomásokon. Ezeknek a helyeknek nagy teljesítményű dinamikus leolvasó rendszerekkel történő felszerelése a vizuális leolvasásnál sokkal magasabb költségekkel jár, a rendszerek értékcsökkenése nagy mértékben függ a kihasználtságuktól. Az állatok egyedi azonosító kódjainak vizuális leolvasásával összehasonlítva az elektronikus azonosítás azonban a piacon történő egyedi nyomon követhetőség biztosításának megvalósítható eszköze.

Vágóhidak

Az állatok egyedi azonosító kódjainak nyilvántartásba vétele biztosítja az élelmiszerláncban való nyomon követhetőséget, mivel a kód alapján egyértelműen visszakereshető az egyes állatok származása. Számos projekt keretében vizsgálták a leölés előtti és utáni leolvasást, és mindkét megoldás megvalósíthatónak bizonyult. Az azonosítók leolvashatók a pihentető istállókban (az állatoknak a vágóhídon történő leszállításának igazolása érdekében), valamint a vágási lánc elején (a leölés igazolása érdekében) és a vágási lánc végén (az azonosító eltávolításának igazolása érdekében). A leolvasás teljesítményével kapcsolatos információkat az előző bekezdés tartalmazza. Az azonosítók kézzel történő eltávolítása megvalósítható, ám az azonosítók automatikus eltávolításához további technikai fejlesztésekre van szükség. Az állatok azonosítási kódja egyediségének biztosítása érdekében meg kell akadályozni az elektronikus azonosítók megtévesztésre irányuló újbóli használatát.

2.3. Gazdasági szempontok

A 27 tagállam becsült költségei az elektronikus azonosítóval ellátandó kiskérődzők számától, valamint az elektronikus leolvasókkal és adatfeldolgozó készülékekkel felszerelendő gazdaságok számától függnek. A felhasznált felszerelés árán kívül (pl. 1-2€ az elektronikus azonosító darabjáért, legfeljebb 200€ a kézi leolvasóért, legalább 1000€ a rögzített leolvasóért) a teljes költség egyrészt attól függ, hogy a tagállamok milyen mértékben élnek a 21/2004/EK rendelet által biztosított eltérésekkel, másrészt azon kisméretű gazdaságok (pl. hobbifarmok) százalékos arányától, amelyek az egyedi azonosító kódokat manuális leolvasás alapján is be tudják jelenteni.

Számos tagállam és a Bizottság Közös Kutatóközpontja által elvégzett számítások azt mutatták, hogy a leolvasók és az adatfeldolgozó készülékek költségei a teljes éves költség jelentős részét képezik. Az elektronikus azonosítók fokozatos bevezetése – tehát első lépésben az állatok elektronikus azonosítókkal való ellátása, második lépésben az állatok egyedi azonosító kódjainak a szállítási okmánnyal való összekapcsolása – költségeket takarítana meg a bevezető szakaszban.

Figyelembe véve, hogy az állatok egyedi azonosító kódjának manuális nyilvántartásba vétele a nagy juh- és kecskeállományok esetében magas munkaerőköltségekkel járna, az automatikus leolvasó rendszerek használata hozzájárulhat a költségek csökkentéséhez. Az egyedi nyomon követhetőség alapvető részét képező elektronikus azonosítás nemcsak a kockázatokat csökkenti, hanem hatékonyságnövelést is eredményez, például a mezőgazdasági üzem vezetése, az állattenyésztés, a hatósági ellenőrzések és az élelmiszerbiztonság területén. Az elektronikus azonosító rendszerek sokoldalú használata fontos ösztönző a kiskérődző-tenyésztési ágazat és más kapcsolódó ágazatok számára, ezért elősegíti az elektronikus azonosítás megvalósítását. A gazdaságban közvetlenül tapasztalható előnyök tehát kulcsfontosságú szerepet játszanak az elektronikus azonosítás általános elismerése és hatékony bevezetése során.

2.4. További követelmények

A tagállami projektek eredményei azt mutatják, hogy a juh- és kecskefélék elektronikus azonosítása különféle tenyésztési körülmények között megvalósítható. Csak egy tagállam számolt be nehézségekről a nem leolvasható állatoknak a nagy állatforgalom esetén való felfedezése, elkülönítése és nyilvántartásba vétele során, ami szélsőséges körülmények között korlátozó tényező. Az érintett tagállamban nemrégiben elvégzett vizsgálatok azt mutatták, hogy ezeket a problémákat meg tudták oldani.

Az elektronikus azonosítás előnyei korlátozottak, ha az állat kódja csak a leolvasó készüléken jelenik meg, de nem kerül be automatikusan a szállítást jelentő vagy mezőgazdasági üzemvezetési szoftverbe. Az adatformátumra és az adatkommunikációra vonatkozó nemzetközi szabványok elfogadása meg fogja oldani a teljes mértékben adaptált, minden olvasóval kompatibilis szoftvermegoldások jelenlegi korlátozott hozzáférése okozta problémák legtöbbjét. Az elektronikus azonosításnak az eredeti egészségügyi célokon (mozgásellenőrzés, betegségek felszámolása) kívüli sokoldalú használata (pl. állomány-nyilvántartás, tenyésztés, teljesítmény-nyilvántartás) a szélesebb körű elfogadás fontos ösztönzőjének tekinthető.

3. Következtetések

A 21/2004/EK rendelet bevezette a juh- és kecskefélék egyedi nyomon követhetőségének elvét, amelyet fenn kell tartani a magas színvonalú állategészségügy és élelmiszerbiztonság biztosítását célzó azonosítási rendszer jelenlegi és jövőbeli követelményeinek teljesítése érdekében.

( Az egyes állatok különböző gazdaságokba történő szállításának nyomon követhetőségéhez az állat egyedi azonosító adatainak minden egyes szállítás esetében történő nyilvántartásba vétele szükséges. Az elektronikus rendszerek biztosítják az állatok egyedi azonosító kódjainak automatikus leolvasását és nyilvántartásba vételét, különösen a kiskérődzők esetében, amelyeket gyakran nagy számban szállítanak, olykor piacokon és gyűjtőállomásokon keresztül, ahol a csoportok összetétele megváltozik.

( Az elektronikus leolvasó rendszerek nélkülözhetőek, ha a kódokat szabad szemmel ki lehet olvasni és kézzel fel lehet jegyezni (pl. állatok kis csoportjai), illetve a csoportos azonosítás (pl. a gazdaság kódja) esetében.

( Tekintettel a tagállamok különféle gazdálkodási és környezeti feltételeire, a közösségi jogszabályok egyik technikai megoldást sem részesíthetik előnyben. Az elektronikus azonosítást végző, a különleges tagállami igényeknek megfelelő készülékek kiválasztása a szubszidiaritás hatálya alá tartozó kérdés. A közösségi jogszabályok már megállapították az alapvető műszaki követelményeket. A készülékek engedélyezése a tagállamok illetékes hatóságainak felelősségi körébe tartozik, azzal a céllal, hogy ezek az eszközök lehetővé tegyék a tagállamok közötti kereskedelemben részt vevő állatok azonosítását. A Bizottság azonban alapvető szerepet játszik annak biztosításában, hogy a Közösségen belül közös megközelítést és elfogadott szabványokat alkalmazzanak, valamint támogatja a tagállamokat a megvalósításban. Mérlegelni kell egy közösségi referencialaboratórium (CRL) létrehozásának lehetőségét.

( A technikai fejlesztések és a különböző típusú azonosítókkal való tapasztalatok lehetővé tétele, továbbá az alkalmazás bizonyos területein fennálló speciális követelmények biztosítása érdekében engedélyezni kell a tagállamok számára, hogy új típusú azonosítókat hagyjanak jóvá (elektronikus jelölés a csüdön, befecskendezhető jeladó), amennyiben betartják a 21/2004/EK rendeletben az azonosítás maximális időtartamára vonatkozó követelményeket, valamint az azonosítókat kivonják az élelmiszerláncból.

( A kiskérődzőknek a születés szerinti gazdaságukban elektronikus azonosítóval való ellátásához szükséges technikai követelményeket teljesítették. Az elektronikus azonosítás kötelező bevezetése időpontjának megállapításakor azonban figyelembe kell venni, hogy a tagállamoknak mennyi időre van szükségük a szükséges jogi és szervezeti előírásoknak az adott időpont előtti végrehajtásához.

( Az elektronikus azonosítás megvalósításával kapcsolatban néhány tagállamban nyert tapasztalatok azt mutatták, hogy a rendszer működéséhez elengedhetetlen a termelési lánc különböző részeiben található nagy hatékonyságú leolvasó technológiába való jelentős befektetés.

( A fiatal állatoknak a születés szerinti gazdaságukban elektronikus azonosítóval való egymást követő ellátása következtében a bevezető szakaszban az azonosítóval rendelkező és az azonosító nélküli állatokat együtt kell majd kezelni. Ezért azt az időpontot, amelytől kezdődően a szállítási okmánynak tartalmaznia kell az állatok egyedi azonosító kódját (a 21/2004/EK rendelet mellékletének C.2. pontja) külön kívánják választani a 21/2004/EK rendelet 9. cikkének (3) bekezdésében előírt időponttól.

( A fent említett okokból az elektronikus azonosítás közösségi szintű kötelező bevezetésére vonatkozó végleges időpontról való döntés teljes mértékű igazolása jelenleg nem lehetséges. Ezért a Bizottság azt javasolja, hogy folytassanak átfogóbb eszmecserét az érintett felekkel az egyedi nyomon követhetőség és az elektronikus azonosítás bevezetésének gazdasági hatásairól, mielőtt a 21/2004/EK rendeletben végleges időpontot állapítanának meg. Az időpontot a Bizottságnak komitológiai eljárás keretében, a Tanács által meghatározott egyértelmű feltételekkel összhangban kell megállapítania. A Bizottság a tervek szerint 2008 végéig megállapítja az időpontot annak érdekében, hogy 2009 végéig lehetőleg az összes tagállamban megvalósítsák az elektronikus azonosítást. A jogi keretnek azonban lehetővé kell tennie a tagállamok számára, hogy az elektronikus azonosítást nemzeti igényeiknek megfelelően, a 21/2004/EK rendeletben megállapított időpont előtt is végrehajthassák. Ez elő fogja segíteni, hogy megfontolt döntés szülessen a közösségi szinten történő kötelező bevezetés végső időpontjáról.[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] HL L 355., 1992.12.5., 32. o., A legutóbb a 21/2004/EK rendelettel (HL L 5., 2004.1.9. 8.o.) módosított irányelv.

[2] HL L 117., 1997.5.7., 1. o.

[3] HL L 204., 2000.8.11., 1. o.

[4] HL L 5., 2004.1.9., 8. o.

[5] HL L 401., 2006.12.30., 41. o.

[6] A Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) szabványokat tett közzé az állatok rádiófrekvenciás azonosításával (RFID) kapcsolatban. Ezenfelül a Nemzetközi Állat-nyilvántartási Bizottság (ICAR) annak ellenőrzését célzó eljárásokat dolgozott ki, hogy az egyes RFID-eszközök megfelelnek-e az ISO-szabványoknak. Ezen eljárásokat a Nyilvántartási gyakorlatokról szóló nemzetközi megállapodás (International Agreement on Recording Practices) ICAR 2004. júniusi közgyűlése által jóváhagyott változatában tették közzé.