Az irányelv 19. cikke értelmében az Európai Bizottságnak az átültetést követően háromévente jelentést kell benyújtania a Tanácsnak és a Parlamentnek az irányelv végrehajtásáról. Az első végrehajtási jelentést 2009-ben tették közzé. A Bizottság folytatta az irányelv tagállami végrehajtásának nyomon követését, és 2013-ban a termékbiztonsági és piacfelügyeleti csomagot kísérő hatásvizsgálati jelentésben ismertette megállapításait. A hatásvizsgálati jelentést, amely a végrehajtási kérdésekre vonatkozó adatgyűjtés eredményeit is tartalmazta, végrehajtási jelentéssel egyenértékűnek tekintették. Tekintettel az irányelv felülvizsgálatának folyamatára, e harmadik végrehajtási jelentés megállapításait figyelembe vették az értékelésben, majd a felülvizsgált irányelv hatásvizsgálatában is.

A jelenlegi egészségügyi válság rávilágított arra, hogy az irányelv fontos szerepet játszik abban, hogy biztonsági hálót nyújtsanak a fogyasztók számára, mivel ez az egyik legfontosabb jogszabály, amely segíti a veszélyes termékek forgalomból való kivonását (különösen az olyan termékekét, mint a szájmaszkok, a kézfertőtlenítő szerek és a védőkesztyűk). Az irányelv által létrehozott biztonsági riasztórendszer/RAPEX rendszer azt is lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy gyorsan fellépjenek az Unióban a fogyasztók egészségének és biztonságának védelme érdekében.

Ami az online értékesítést illeti, a legtöbb országban a piacfelügyeleti tevékenység többnyire az adott országban működő kereskedőkre irányul. Az eljárás vagy a fizikai üzletekben értékesített termékek esetében alkalmazott eljáráshoz hasonló, vagy kifejezetten az online piacterek online ellenőrzésére összpontosít. A nem uniós országokban működő, veszélyes termékeket értékesítő kereskedőkkel szembeni jogérvényesítési intézkedéseket végrehajtó hatóságok arról számoltak be, hogy a termékbiztonsági vállalás által biztosított mechanizmust alkalmazzák.

Mivel az irányelv az EGT-megállapodás részét képezi, az EGT-megállapodást alkalmazó EFTA-országokra – Norvégiára, Izlandra és Liechtensteinre – is ugyanazok a szabályok és mechanizmusok vonatkoznak.

Az irányelv létrehozza a nem élelmiszer jellegű fogyasztási cikkek riasztási rendszerét (biztonsági riasztórendszer/RAPEX). Ez a rendszer lehetővé teszi a Bizottság és a tagállami hatóságok számára, hogy információkat továbbítsanak a tagállami hatóságok és a gazdasági szereplők által a fogyasztók egészségére és biztonságára súlyos veszélyt jelentő termékekkel kapcsolatban hozott intézkedésekről. A súlyosnál kisebb veszéllyel kapcsolatos információk a RAPEX keretében is közzétehetők (bár ez az összes értesítés kevesebb mint 1 %-át teszi ki). A RAPEX rendszer az EU és a csatlakozni szándékozó ország között aláírt egyedi nemzetközi megállapodás alapján nem uniós országok előtt is megnyitható. Az irányelv 15. cikke értelmében a Bizottság a tagállamok képviselőiből álló bizottság (a továbbiakban: az általános termékbiztonság irányelv bizottsága; GPSD bizottság) segítségével hajtja végre ezt az irányelvet. Ezen túlmenően az irányelv 10. cikke létrehozza a tagállami hatóságok hálózatát azzal a céllal, hogy tovább erősítse a közigazgatási együttműködést (a továbbiakban: fogyasztóbiztonsági hálózat).

Az irányelv általános kötelezettséget ró a gyártókra, hogy csak biztonságos termékeket hozzanak forgalomba, és nyújtsanak információkat a fogyasztók és a tagállami hatóságok részére. A gyártóknak be kell vezetniük egy minimális nyomonkövethetőségi rendszert, és megfelelő korrekciós intézkedéseket kell tenniük abban az esetben, ha veszélyes termékek kerültek piaci forgalomba, például intézkedniük kell a termék forgalomból való kivonásáról vagy visszahívásáról. A forgalmazókat gondossági kötelezettség terheli, hogy biztosítsák a hatályos biztonsági előírások betartását.

Az irányelv előírja, hogy az EU piacán forgalomba hozott valamennyi fogyasztási cikknek biztonságosnak kell lennie. Az irányelv azon nem élelmiszer jellegű fogyasztási cikkekre vonatkozik, amelyek nem tartoznak az érintett termékek biztonságára vonatkozó különleges uniós jogszabályok hatálya alá. Az irányelv azon termékek biztonsági szempontjaira és veszélyeire is alkalmazandó , amelyek az uniós jog által előírt különleges biztonsági követelmények hatálya alá tartoznak, amennyiben a különleges, harmonizált uniós jogszabály nem tartalmaz azonos biztonsági célú különös rendelkezéseket. Ebből következően az irányelv olyan biztonsági hálót képez, amely biztosítja, hogy az irányelvben meghatározott biztonsági követelmények valamennyi termékre és a fogyasztók egészségét és biztonságát érintő valamennyi kockázatra kiterjedjenek, még akkor is, ha azok nem tartoznak egyetlen konkrét uniós jogszabály hatálya alá sem.

E jelentés földrajzi hatálya valamennyi uniós tagállamra és az Európai Gazdasági Térség (EGT) országaira, azaz Izlandra, Liechtensteinre és Norvégiára terjed ki. A jelentés a 2013–2018-as időszakot fedi le, valamint – amennyiben rendelkezésre állnak – a 2019-es és 2020-as adatokat is tartalmazza.

Úgy tűnik, hogy az irányelv szerinti piacfelügyeleti rendszer működését az erőforrások jelentős szűkössége kíséri. Az uniós fogyasztóvédelmi program keretében finanszírozott termékbiztonsági intézkedések 2018. évi értékelésében a hatóságok a leggyakrabban a piacfelügyelet és a jogérvényesítés céljára rendelkezésre álló korlátozott személyi/pénzügyi erőforrásokat jelölték meg mint a teljesítményszintet lerontó tényezőt. Az online piacok piacfelügyelete is problémákat vet fel, különösen az EU-n kívülről érkező közvetlen behozatallal kapcsolatban.

Ugyanezen adatokból az is kiderül, hogy a hiányzó termékinformációk jellemzőbbek bizonyos terméktípusokra, mint például a lézeres mutatópálcákra, öngyújtókra, ékszerekre és dísztárgyakra. Ezek a termékek mind az irányelv hatálya alá tartoznak, és ágazatspecifikus harmonizációs szabályok nem vonatkoznak rájuk. Ebből következik, hogy az irányelv hatálya alá tartozó termékkategóriák esetében nagyobb a valószínűsége annak, hogy az esetükben hiányoznak a nyomon követésükhöz szükséges lényeges információk.

Az 1. ábra, amely a biztonsági riasztórendszerben/RAPEX-ben regisztrált riasztások alapján készült, azt mutatja, hogy az információk rendelkezésre állásával kapcsolatban csak a termék gyártójára és a gyártási tételszámra/vonalkódra vonatkozó információk terén sikerült javulást elérni (azaz ezek az információk kevesebb riasztásnál hiányoztak). Nincs olyan egyértelmű tendencia, amely arra mutatna, hogy a nyomonkövethetőségi információk egyéb aspektusai is javultak volna.

A legtöbb tagállam átültető jogszabálya annyiban megfelel az irányelvnek, hogy kötelezővé teszi a gyártó nevének és elérhetőségének, valamint a termék azonosító számának vagy adott esetben a gyártási tételszámnak a terméken vagy csomagoláson való feltüntetését. E követelmények alkalmazása azonban nem egységes: a termék jellemzőitől függően változhat, a kötelezettséget a gyártón túlra is kiterjesztheti, vagy további adatokat igényelhet, és ezek a különbségek bizonytalanságot teremtenek az Európa-szerte működő vállalkozások számára.

Az uniós finanszírozású „Sérülések Európai Adatbázisa” (European Injury Database, IDB) projekt bizonyos adatokat szolgáltatott az EU-ban a termékekkel kapcsolatos sérülésekről és balesetekről, de a tagállamok csupán kis része gyűjtött szisztematikusan a sérülésekre vonatkozó adatokat.

Az online adatbázisok létrehozása (amelyek a veszélyes termékekre és sérülésekre vonatkozó statisztikákkal, a kockázatértékeléssel, a piacfelügyeleti előzményekkel, a megállapításokkal és a bírságokkal kapcsolatban tartalmaznak adatokat) nyomán a vállalkozások jobb információkhoz juthatnak, ezen adatbázisok megléte elrettentő hatással járhat a szabályokat be nem tartó vállalatokra nézve, és a fogyasztók veszélyes termékekre vonatkozó figyelmeztetése is javulhat. Javaslat született továbbá arra is, hogy hozzanak létre – lehetőleg az EU kezdeményezésére – a termékekkel összefüggő sérülésekre vonatkozó adatok gyűjtésére szolgáló rendszert.

2.3.5A piacfelügyelettel kapcsolatos új szabályozási fejlemények

A társjogalkotók 2019. június 20-án elfogadták a piacfelügyeletről és a termékek megfelelőségéről, valamint a 2004/42/EK irányelv, továbbá a 765/2008/EK és a 305/2011/EU rendelet módosításáról szóló (EU) 2019/1020 európai parlamenti és tanácsi rendeletet. Ez a rendelet új piacfelügyeleti rendelkezéseket vezet be az uniós harmonizált szabályok hatálya alá tartozó termékekre vonatkozóan, míg a nem harmonizált termékekre irányadó szabályokat az irányelv határozza meg. A hatóságok és más érdekelt felek többsége megerősítette, hogy az, hogy eltérő szabályok vonatkoznak a harmonizált és a nem harmonizált termékekre, problematikus. Javaslatuk szerint az irányelvnek a harmonizált piacfelügyeleti jogszabályokban részletezett kötelezettségekkel és végrehajtási hatáskörökkel való összehangolása elősegítené a jobb jogérvényesítési intézkedéseket.

Az online értékesített termékek piacfelügyeletéről szóló közlemény bevált megoldásokat határoz meg az online értékesített termékek piacfelügyeletére, valamint a vállalkozásokkal és fogyasztókkal folytatott kommunikációra vonatkozóan. A közlemény az irányelv és a 765/2008/EK rendelet alkalmazására vonatkozik, és célja az online értékesített termékekre vonatkozó szabályok egységesebb és koherensebb alkalmazásának elérése.

2.4A biztonsági riasztórendszer/RAPEX és a határokon átnyúló együttműködés

A nem élelmiszer jellegű fogyasztási cikkek riasztási rendszerébe küldött riasztások száma az évek során fokozatosan nőtt, 2012 óta minden évben 2000 felett van. A rendszer 2019-ben 2243 riasztást, 2020-ban pedig 2253 riasztást küldött ki Európa-szerte.

A biztonsági riasztórendszer/RAPEX a piacfelügyeleti hatóságok kulcsfontosságú csatornája az EU/EGT-beli partnerhatóságaikkal való kommunikációhoz és együttműködéshez. A piacfelügyeleti hatóságok havonta egyszer vagy gyakrabban is együttműködnek más EU/EGT-országok hatóságaival a biztonsági riasztórendszer/RAPEX segítségével, és e célból gyakran más eszközöket (ICSMS, Wiki Confluence) is használnak. Az értesítéseket azonban késedelmesen küldik el, ami sokszor az összetett piacfelügyeleti struktúráknak vagy más tényezőknek, például a vizsgálólétesítmények hiányának, illetve az emberi vagy pénzügyi erőforrások elégtelenségének tudható be. Ez gyakran késedelmet okoz, amelynek következtében átlagosan két hét telik el a veszélyes termék észlelése és a rendszerben történő bejelentés között. A bejelentett termékek nyomon követéséhez szükséges elegendő információ hiánya szintén megakadályozza a hatóságoki intézkedéseket.

A kockázatértékelések következetlenségei kapcsán – a jelenlegi iránymutatásokra és eszközökre építve – további intézkedésekre kerülhet sor a piacfelügyeleti hatóságok kockázatértékelési megközelítéseinek harmonizálása és javítása érdekében.

A 2006-ban aláírt egyetértési megállapodás alapján a Kínából származó és a RAPEX-ben bejelentett termékekre vonatkozó egyes kiválasztott információkat nyomon követés céljából megosztják a kínai hatóságokkal. A kínai hatóságok ezt követően jelentést tesznek a Bizottságnak a nyomonkövetési intézkedésekről. A 2018. novemberi igazgatási megállapodás lehetővé teszi továbbá a nem élelmiszer jellegű veszélyes fogyasztási cikkekre vonatkozó egyes kiválasztott információk automatizált cseréjét az EU biztonsági riasztórendszere/RAPEX és a Health Canada RADAR rendszere között.

2.4.1A Covid19 hatása

A Covid19-válság nagy keresletet teremtett az egyéni védőfelszerelések, például a szájmaszkok, az orvostechnikai eszközök és a kézfertőtlenítő szerek iránt. Ami a biztonsági riasztórendszer/RAPEX riasztási rendszer hatálya alá tartozó termékeket illeti, a tagállamok bejelentették a Covid19-hez kapcsolódó veszélyes termékekkel szemben hozott nemzeti intézkedéseket, amelyekhez az egyéni védőeszközökre és különösen a maszkok online értékesítésére vonatkozó aktív piacfelügyeleti intézkedések is társultak. 2020 márciusa óta eddig több mint 200 RAPEX-értesítés érkezett a Covid19-válsággal kapcsolatos termékekre (szájmaszkokra, kézfertőtlenítő szerekre, kesztyűkre) vonatkozóan.

2.4.2RAPEX-iránymutatások

A RAPEX rendszer működésének javítása érdekében az irányelv II. mellékletének 8. pontja értelmében a Bizottságnak rendszeresen aktualizálnia kell a riasztási rendszernek a Bizottság és a tagállamok általi közös alkalmazására vonatkozó iránymutatásokat. A 2010/15/EU bizottsági határozat volt az iránymutatások első aktualizálása, amelyet az (EU) 2019/417 bizottsági végrehajtási határozat követett és helyezett hatályon kívül. A felülvizsgált iránymutatások hatása a következő példában látható: Az iránymutatások 2018 novemberétől kimondják, hogy ha egy termékben lévő vegyi anyagot az uniós jogszabályok már betiltottak vagy korlátoznak, akkor a termék súlyos veszélyt jelentőnek tekinthető, anélkül, hogy külön kockázatértékelést kellene végezni. Ez az iránymutatás megkönnyítette a veszélyes vegyipari termékek elleni intézkedésekre vonatkozó értesítési eljárást.

2.4.3Képzés

Rendszeresen szerveznek közös tanfolyamokat több piacfelügyeleti hatóság és más hatóságok, például a vámhatóságok részvételével. Uniós szinten a piacfelügyeleti hatóságok képzése és bevált gyakorlatának megosztása az E-jogérvényesítési Akadémia projektet is magában foglalta, amelyre 2016 decembere és 2019 decembere között került sor. A projekt valamennyi anyagának és elemének védelme, felülvizsgálata és aktualizálása érdekében 2021-ben egy második projekt indul. Hasonlóan a korábbihoz, e projektnek is az a célja, hogy magas színvonalú képzési és tanulási anyagokat biztosítson és tartson naprakészen a nemzeti fogyasztóvédelmi hatóságok és a fogyasztási cikkek biztonságáért felelős hatóságok hálózata (fogyasztóbiztonsági hálózat) munkájának támogatása érdekében, és ezáltal közös eszközöket és módszereket hozzon létre az online kereskedelem és az e-jogérvényesítés kihívásainak kezelésére.

2.5Szabványosítás

2.5.1A biztonsági követelményekkel és a szabványosítási felkérésekkel kapcsolatos határozatok

Az (EU) 2015/547 és az (EU) 2014/59 bizottsági határozat biztonsági követelményeket fogadott el két terméktípusra, az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókra és a lézergyártmányokra vonatkozóan. Ezt követően mindkét termékre vonatkozóan közzétették a szabványosítási felkérést, és a szabványosítási munka folyamatban van.

2.5.2Szabványokra történő hivatkozásokról szóló határozatok