Brüsszel, 28.10.2004

COM(2004) 687 végleges

2004/0247 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az Unió legkülső régiói javára egyedi mezőgazdasági intézkedések bevezetéséről

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

Le Conseil a adopté, en date du 28 juin 2001, une réforme des régimes de soutien en faveur de l’agriculture dans les régions ultrapériphériques de l’Union, mentionnées à l’article 299, paragraphe 2, du traité CE (ci-après dénommées « RUP »). Ces mesures, dont l’origine date de 1991 et 1992, ont prouvé leur efficacité dans la promotion de l’agriculture et dans l’approvisionnement en produits agricoles de ces régions[1].

En revanche, le bilan de ces régimes reste plus mitigé en ce qui concerne leur gestion; en effet, les deux volets des régimes POSEI, le régime spécifique d’approvisionnement et le soutien des productions locales des RUP, sont caractérisés par une rigidité dans leur gestion. La Commission est tenue de légiférer pour adapter les bilans aux nécessités d’approvisionnement pour des variations des quantités, parfois modestes, de produits à approvisionner.

D’autre part, le régime de soutien des productions locales est morcelé en 56 (micro-) mesures établies par les règlements du Conseil. L’adaptation de ces mesures n’est pas possible sans une procédure législative interinstitutionnelle, ce qui nuit à la rapidité de l’action communautaire et à la nécessité d’adapter le plus possible l’action communautaire aux spécificités des situations des RUP et cela souvent pour des montants modestes.

C’est pourquoi il est proposé un changement de philosophie dans le soutien en faveur de ces régions en vue d’adopter une méthodologie participative pour la prise de décision et de permettre l’adaptation rapide des mesures pour tenir compte, aussi dans le temps, des spécificités de ces régions.

Le projet de règlement prévoit la présentation, par les États membres, d'un programme par région ultrapériphérique. Ces programmes comporteront un chapitre relatif au régime spécifique d’approvisionnement de produits agricoles essentiels dans les RUP pour la consommation humaine, comme intrant agricole ou la transformation, et un chapitre relatif au soutien des productions locales.

Le règlement ne modifie pas les sources de financement ni l’intensité du soutien communautaire.

La Communauté financera le programme au titre du FEOGA, section «Garantie», à concurrence de 100% jusqu'à un plafond annuel établi dans le règlement du Conseil. Une partie de ces aides sera obligatoirement réservée au soutien des produits agricoles locaux. Les montants ont été calculés sur la base de la moyenne des montants dépensés pour financer le régime spécifique d'approvisionnement durant la période de référence 2001–2003, et sur la base de plafonds de dépenses applicables en ce qui concerne le soutien de la production locale.

Une partie des montants précités est comprise dans le champ d’application du règlement (CE) n° 1782/2003 et fait partie des plafonds figurant à l’annexe VIII dudit règlement. La Commission, pour s’acquitter de l’obligation qui lui incombe en vertu de l’article 70, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement précité, adaptera les plafonds visés à l’annexe VIII dudit règlement de manière correspondante.

Les dérogations aux dispositions agricoles horizontales présentes dans les règlements de 2001 ont été reprises dans le présent règlement.

2004/0247 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az Unió legkülső régiói javára egyedi mezőgazdasági intézkedések bevezetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 36., 37. cikkére és 299. cikkének (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,

tekintettel a Régiók Bizottsága véleményére,

mivel:

(1) A legkülső régiók különleges földrajzi helyzetéből adódóan az emberi fogyasztásra vagy feldolgozásra és mezőgazdasági inputanyagnak szánt alapvető termékekkel történő ellátás biztosítása ezekben a régiókban szállítási többletköltségekkel jár. Továbbá az elszigeteltség és a rendkívül távoli fekvés eredményeként felmerülő objektív tényezők a legkülső régiók gazdasági szereplői és termelői számára további korlátokkal járnak, amelyek komolyan hátráltatják a tevékenységüket. Ezek a hátrányok enyhíthetők ezen alapvető termékek árának csökkentésével. Ezért helyénvaló olyan egyedi ellátási intézkedések bevezetése, amelyek célja, hogy biztosítsák a legkülső régiók ellátását, valamint hogy mérsékeljék a legkülső régiók távoliságából, elszigeteltségéből és legkülső fekvéséből származó többletköltségeket.

(2) Ennek érdekében, a Szerződés 23. cikkétől eltérve, az érintett termékek harmadik országokból történő importja mentes az alkalmazandó importvámtól. A Közösség vámterületére aktív feldolgozás vagy vámraktározási eljárás keretében bekerülő termékeket — származásuk és a rájuk a közösségi rendelkezések alapján alkalmazott vámkezelés figyelembevétele érdekében — közvetlenül importált termékeknek kell tekinteni az egyedi ellátási rendszer kedvezményeiben való részesedés céljából.

(3) A közösségi termékek versenyképességének megőrzése mellett támogatni kell a közösségi eredetű termékeknek a legkülső régiókba történő szállítását, hogy megvalósuljon az árak csökkentése, valamint a régiók távoliságából, elszigeteltségből és legkülső fekvéséből származó többletköltségek mérséklése. A támogatásnak figyelembe kell vennie a legkülső régiókba történő szállítás többletköltségeit, a harmadik országokba irányuló export esetén alkalmazott árakat, valamint a mezőgazdasági alapanyagok és a feldolgozásra szánt termékek esetében az elszigeteltségből és a legkülső fekvésből adódó többletköltségeket.

(4) Mivel az egyedi ellátási intézkedések hatálya alá tartozó mennyiségek a legkülső régiók ellátási igényeire korlátozódnak, ezen intézkedések nem gyengítik a belső piac megfelelő működését. Továbbá az egyedi ellátási intézkedések gazdasági előnyei nem okozhatják a kereskedelem torzulását az érintett termékek esetében. Ezért tilos ezeknek a termékeknek a legkülső régiókból történő újbóli elszállítása vagy újrakivitele. Csak akkor szabad ezeket a termékeket újból elszállítani vagy újrakivinni, ha az egyedi ellátási rendszerből eredő előnyök megtérülnek, illetve feldolgozott termékek helyi forgalmazása vagy két portugál tengerentúli megye közötti kereskedelem esetén. Ezen kívül figyelembe kell venni a hagyományos kereskedelmi forgalmat minden legkülső régió és harmadik ország között, és ennek megfelelően engedélyezni kell e régióknak a feldolgozott termékek hagyományos exportnak megfelelő kivitelét. Szintén nem vonatkozik a tilalom a feldolgozott termékek vonatkozásában a hagyományos exportra és hagyományos szállításokra; az egyértelműség kedvéért pontosan meg kell állapítani e hagyományosan exportált vagy szállított mennyiségek meghatározásának bázisidőszakát.

(5) Az ellátás biztosításra vonatkozó szabályok céljai elérésének megkönnyítése érdekében az ellátás biztosítására vonatkozó egyedi szabályok gazdasági előnyeinek éreztetniük kell a hatásait a termelési költségeken, és a végső fogyasztók szintjéig csökkenteni kell az árakat. Ezért alkalmazásuk feltétele, hogy az előnyök ténylegesen érvényesüljenek, és ebből a célból ellenőrzésre van szükség.

(6) A legkülső régiók mezőgazdasági termelését támogató közösségi politika intézkedéseivel sok termék előállítását, kereskedelmi forgalomba hozását vagy feldolgozását segítette elő. Ezek az intézkedések hatékonynak bizonyultak, valamint biztosították a folyamatos mezőgazdasági termelést és annak fejlődését. A Közösségnek a továbbiakban is folytatnia kell ezen, a legkülső régiók környezeti, gazdasági és szociális egyensúlya alapját jelentő termelőmunka támogatását. A tapasztalat bebizonyította, hogy ( a vidékfejlesztési politika mintájára ( a helyi hatóságokkal való szoros együttműködés lehetővé teszi az érintett legkülső régiók problematikájának pontosabb megértését. Ennek megfelelően a helyi termelést a továbbiakban a tagállam által a Bizottságnak jóváhagyásra benyújtott, a lehető legmegfelelőbb földrajzi szinten kidolgozott általános programokkal kell segíteni.

(7) A helyi mezőgazdasági termelés fejlesztése és a mezőgazdasági termékekkel való jobb ellátás érdekében közelíteni kell az érintett régiók ellátásának programozási szintjét és a Bizottság és a tagállamok közötti partnerséget. A tagállam által a Bizottságnak jóváhagyásra benyújtott ellátási programot a tagállam által kijelölt hatóságok készítik el.

(8) A legkülső régiók mezőgazdasági termelőit ösztönözni kell, hogy minőségi termékeket állítsanak elő, illetve támogatni kell ezek forgalmazását. E cél elérésében segíthet a Közösség emblémájának használata.

(9) Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és bizonyos rendeletek módosításáról és hatályon kívül helyezéséről szóló 1999. május 17-i 1257/1999EK tanácsi rendelet[2] megállapítja azokat a vidékfejlesztési intézkedéseket, amelyekre közösségi támogatás nyújtható, és előírja e támogatás megszerzésének feltételeit. A legkülső régiókon található egyes mezőgazdasági üzemek, illetve feldolgozó és forgalmazó tevékenységet folytató vállalkozások sajátos nehézségekkel küzdenek, és komoly strukturális hiányosságokat mutatnak. Ennek megfelelően rendelkezni kell bizonyos típusú beruházások tekintetében az 1257/1999/EK rendeletben előírt, egyes strukturális támogatások nyújtását korlátozó vagy megelőző rendeletektől való eltérésről. Az 1257/1999/EGK rendelet 29. cikkének (3) bekezdése korlátozza a magántulajdonban és önkormányzatok tulajdonában, illetve azok társulásai tulajdonában lévő erdők és fás területek részére nyújtott erdőgazdálkodási támogatást. A legkülső régiókon található erdők és fás területek legnagyobb része nem önkormányzatokhoz, hanem más hatóságokhoz tartozik. Tekintettel ezekre a körülményekre, az említett cikkben előírt feltételeket rugalmasabbá kell tenni.

(10) Az 1257/1999/EK rendelet 29. cikkének (3) bekezdése magánszemélyekre, azok társaságaira, vagy önkormányzatokra, illetve azok társulásai tulajdonában levő erdőkre és területekre korlátozza az erdőgazdálkodási támogatást. Az erdők és fás területek egy része a legkülső régiókban az önkormányzatokon kívüli hatóságok tulajdonában vannak. Ilyen körülmények között az említett cikk rendelkezéseit rugalmasabbá kell tenni.

(11) Az 1257/1999/EK rendelet 24. cikkének (2) bekezdése és a rendelet melléklete meghatározza az évente közösségi agrár-környezetvédelmi támogatásban részesíthető legnagyobb összegeket. Az Azori-szigetek egyes nagyon érzékeny legelőterületeinek különleges környezetvédelmi helyzetét és a mezőgazdasági földterület tájképének és hagyományos jellegzetességeinek — különösen a madeirai teraszos művelésű területeknek — a megőrzését figyelembe véve, rendelkezést kell hozni arról, hogy egyes egyedi intézkedések esetében az említett összegeket a kétszeresükre lehessen emelni.

(12) A legkülső régiókon történő gazdálkodás – e területek távoli, elszigetelt, legkülső fekvéséből, kis területéből, illetve hegyvidéki felszínéből és éghajlatából, valamint a gazdaságuk kis számú terméktől függéséből adódó – sajátos korlátainak csökkentése érdekében el lehet térni azon következetes közösségi politikától, amely nem engedélyezi az állami működési támogatást a Szerződés I. mellékletének hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek termelése, feldolgozása és forgalmazása tekintetében.

(13) Franciaország tengerentúli megyéi mezőgazdasági terményeinek növény-egészségügyi állapotát illetően sajátos problémák léteznek, amelyek az éghajlattal, valamint az eddig alkalmazott ellenőrző intézkedések elégtelenségével vannak összefüggésben. A károsítók — többek között biológiai módszerekkel történő — leküzdésére programokat kell végrehajtani. Meg kell határozni a Közösség ilyen programokra nyújtott pénzügyi hozzájárulását.

(14) A Madeirán és a Kanári-szigeteken leginkább elterjedt és az Azori-szigeteken is egy nagyon fontos mezőgazdasági kultúra, nevezetesen a szőlőtermesztés fenntartása gazdasági és környezeti szükségszerűség. E régiókban a termelés elősegítésére sem a szőlőtermő felületek termelésből való végleges kivonására adott támogatást, sem a piaci mechanizmusokat nem kell alkalmazni, a Kanári-szigeteken történő krízislepárlás kivételével, amit akkor kell esetleg alkalmazni, ha minőségi problémák miatt a piacon rendkívüli zavarok jelentkeznek. Műszaki és társadalmi-gazdasági nehézségek akadályozták a megfelelő időben való teljes átállást Madeirának és az Azori-szigeteknek a borpiac közös szervezése által tiltott hibrid szőlőfajtákkal telepített területein. Az ilyen szőlőültetvényeken termelt bor kizárólag hagyományos helyi fogyasztást szolgálhat. A későbbiekben lehetővé válik e szőlőültetvények átállítása, a régió bortermeléstől erősen függő gazdasági szerkezetének egyidejű megőrzésével. Portugáliának minden évben értesítenie kell a Bizottságot az e területek átállítása terén elért eredményekről.

(15) Az Azori-szigeteken a tejágazat szerkezetátalakítása még nem fejeződött be. Mivel az Azori-szigetek nagymértékben függ a tejtermeléstől, és ehhez még a legkülső régióbeli földrajzi helyzetből eredő egyéb hátrányok és a gazdaságos helyettesítő termék hiánya is hozzájárul, meg kell erősíteni a tej- és tejtermékágazatban[3] illeték megállapításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK rendelet bizonyos rendelkezéseitől való eltérést, amelyet az egyes mezőgazdasági termék tekintetében az Azori-szigetek és Madeira javára egyedi intézkedések bevezetéséről és az 1600/92/EGK rendelet (Poseima)[4] hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. június 28-i 1453/2001/EK rendelet 23. cikke vezetett be és az egyes mezőgazdasági termékek tekintetében az Azori-szigetek és Madeira javára egyedi intézkedések bevezetéséről és az 1600/92/EGK rendelet (Poseima) hatályon kívül helyezéséről szóló 1453/2001/EK rendeletnek az Azori-szigeteken a tej- és tejtermékágazatban kiegészítő illetékek alkalmazása tekintetében történő módosításáról szóló, 2003. december 17-i 55/2004/EK rendelet hosszabbított meg.

(16) A tejágazat komoly strukturális problémái és a megváltozott gazdasági környezet kihívásaira adott pozitív válaszok hiánya miatt Madeirán a tehéntejtermelés számára nyújtott támogatás nem volt elegendő a hazai és a külföldi ellátás egyensúlyának biztosításához. Következésképpen a Közösségből származó tejporból előállított UHT-tej előállítását továbbra is engedélyezni kell a helyi fogyasztás fokozottabb kielégítése érdekében.

(17) A helyi termelés ösztönzők segítségével történő fenntartásának szükségessége indokolja az 1788/2003/EK rendeletnek Franciaország tengeren túli megyéiben és Madeirán történő alkalmazásának mellőzését. Ezt a mentességet Madeira esetében 4 000 tonnás határon belül kell megállapítani, a jelenlegi 2 000 tonnás termelésnek és a termelés jelenleg ésszerűen legfeljebb 2 000 tonnára becsülhető növekedési lehetőségének megfelelően.

(18) Támogatni kell a hagyományos állattenyésztést. Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán a helyi igények kielégítése érdekében ( bizonyos feltételek mellett és maximum éves kereten belül ( be kell vezetni harmadik országokból származó szarvasmarhák vámmentes importjának lehetőségét helyi hizlalás céljára. Meg kell hosszabbítani Portugália arra vonatkozó lehetőségét, hogy az 1782/2003/EK rendelet keretében anyatehénre vonatkozó támogatást az Azori-szigetekre átruházza és ezt a rendelkezést a legkülső régiók új támogatási intézkedéseinek megfelelően ki kell igazítani.

(19) A dohánytermesztés történelmi jelentőségű a Kanári-szigeteken. Gazdasági értelemben a dohányfeldolgozás továbbra is a régió egyik fő ipari tevékenysége. Társadalmi szempontból a dohánytermesztés igen munkaigényes, és kis gazdaságokban történik. Mivel ez a kultúra nem elég nyereséges, fennáll a kipusztulás veszélye. Dohányt jelenleg csak kis területen termesztenek, La Palma szigetén, ahol kézi szivargyártáshoz használják fel. Spanyolország számára ezért engedélyezni kell, hogy a közösségi támogatás mellett továbbra is támogatást nyújtson e hagyományos növény fennmaradásához, ezáltal segítve a hozzá kapcsolódó kézműipari tevékenységet. Ezen felül, a dohánytermékek ipari előállításának fenntartása érdekében, a nyers- és félig feldolgozott dohány Kanári-szigetekre történő behozatalának évi 20 000 tonna erezett nyersdohánynak megfelelő határig továbbra is vámmentesnek kell maradnia.

(20) A jelen rendelet végrehajtása a legkülső régiók által élvezett eddigi egyedi támogatásokat nem érinti. Ezért a szükséges intézkedések végrehajtásához a tagállamoknak rendelkezniük kell a Közösség által az egyes mezőgazdasági termékek tekintetében Franciaország tengerentúli megyéinek javára egyedi intézkedések bevezetéséről és a 72/462/EGK irányelv módosításáról, valamint az 525/77/EGK és 3763/91/EGK (Poseidom)[5] rendeletek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. június 28-i 1452/2001/EK rendelet, az 1453/2001/EK rendelet és az egyes mezőgazdasági termékek tekintetében a Kanári-szigetek javára egyedi intézkedések bevezetéséről és az 1601/92/EGK rendelet (Poseican)[6] hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. június 28-i 1454/2001/EK rendelet keretén belül már megítélt támogatásnak megfelelő összegekkel, valamint a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK rendelet[7], a juhhús és kecskehús piacának közös szervezéséről szóló, 2001. december 19-i 2529/2001/EK rendelet[8] és a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 2003. szeptember 29-i 1784/2003/EK tanácsi rendelet[9] keretén belül a legkülső régiókon letelepedett állattenyésztőknek megítélt összegekkel, és a rizs piacának közös szervezéséről szóló, 2003. szeptember 29-i 1785/2003/EK rendelet[10] 5. cikke alapján Franciaország tengerentúli megyéi és Réunion rizsellátására megítélt összegekkel. Az e rendelettel bevezetett, a legkülső régiók mezőgazdasági termelésének új támogatási rendszerét össze kell egyeztetni az ugyanezen termékeknek a Közösség többi részében érvényben lévő támogatásaival.

(21) Az 1452/2001/EK, 1453/2001/EK és 1454/2001/EK rendelet hatályát veszti. Ennek megfelelően ( a vonatkozó támogatási rendszerek összehangolása érdekében ( módosítani kell a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendeletet[11], valamint az 1785/2003/EK rendeletet. Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[12] összhangban kell elfogadni.

(22) A jelen rendelet által előirányzott programokat 2006 elején meg kell kezdeni. A programok fenti időpontban való megkezdése érdekében a tagállamoknak és a Bizottságnak lehetővé kell tenni, hogy minden előkészítő intézkedést megtegyenek e rendelet hatálybalépése és a végrehajtása közötti időszakban,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM HATÁLY

1. cikk Hatály

E rendelet egyedi intézkedéseket állapít meg egyes mezőgazdasági termékek tekintetében azon nehézségek orv oslására, amelyek az Uniónak a Szerződés 299. cikke (2) bekezdésében megnevezett régiói, a továbbiakban « legkülső régiók » távoli, legkülső fekvéséből és elszigetelt helyzetéből fakadnak.

II. CÍM EGYEDI ELLÁTÁSI INTÉZKEDÉSEK

2. CIKK Előzetes ellátási mérleg

1. Az egyedi ellátási intézkedéseket azon, e rendelet I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékek tekintetében vezetik be, amelyek a legkülső régiókon az emberi fogyasztás vagy a feldolgozás tekintetében vagy mezőgazdasági inputanyagként alapvető fontosságúak.

2. Egy előzetes ellátási mérleget kell összeállítani, megjelölve minden egyes évre az ellátási szükségletek kielégítéséhez szükséges, az I. mellékletben felsorolt mezőgazdasági termékek mennyiségét. A helyi piacra, meghatározott feltételek mellett harmadik országokba történő exportra, vagy a Közösség többi részébe irányuló hagyományos szállításra szánt termékekkel foglalkozó feldolgozó- és csomagolóipar szükségleteinek felmérése tekintetében egy különálló előzetes ellátási mérleget kell összeállítani.

3. cikk A rendszer működése

1. A legkülső régiókba harmadik országokból közvetlenül behozott, az egyedi ellátási intézkedések hatálya alá tartozó termékek nem vámkötelesek az ellátási mérlegben meghatározott mennyiségi korláton belül.

Azon termékek, amelyek a Közösség vámterületére aktív feldolgozás vagy vámraktározási eljárás keretében kerültek be, e cím alkalmazásában közvetlenül harmadik országból importált terméknek tekintendők.

2. A mennyiség, ár és minőség tekintetében a 2. cikk (2) bekezdésével összhangban megállapított szükségletek fedezésének biztosítására, megőrizve a Közösségnek az ellátásban való részvételét, a legkülső régiók intervenciós raktározás alatt álló vagy a közösségi piacon hozzáférhető közösségi termékekkel történő ellátására támogatást kell nyújtani.

Az ilyen támogatást a legkülső régiókba történő szállítás többletköltségeire, valamint a harmadik országokba irányuló export esetében alkalmazandó árakra és — a mezőgazdasági inputanyagok és a feldolgozásra szánt termékek esetében — az elszigeteltségből és a legkülső fekvésből adódó többletköltségekre való tekintettel kell meghatározni.

3. Az egyedi ellátási intézkedések végrehajtása során különösen a következőket kell figyelembe venni:

a) a legkülső régiók sajátos szükségletei, valamint a feldolgozásra szánt termékek és a mezőgazdasági inputanyagok esetében az egyedi minőségi követelmények;

b) a Közösség többi részével folytatott kereskedelem;

c) a javasolt támogatás gazdasági vonatkozása.

4. Az egyedi ellátási intézkedések értelmében a jogosultság ahhoz a feltételhez kötött, hogy az importvám alóli mentességből vagy a támogatásból származó gazdasági előnyből a végfelhasználó valóban részesüljön.

4. cikk Harmadik országokba való kivitel és a Közösség többi részébe való szállítás

1. Az egyedi ellátási intézkedések hatálya alá tartozó termékek harmadik országokba történő újrakivitele, vagy a Közösség többi részébe történő újbóli szállítása nem engedélyezhető. Ez a tilalom nem vonatkozik a 26. cikk (2) bekezdésében meghatározott esetekre.

Ezek a feltételek magukba foglalják különösen a 3. cikk (1) bekezdésében említett termékek esetében az importvám megfizetését vagy a 3. cikk (2) bekezdésében említett termékek esetében a egyedi ellátási intézkedések címén kapott támogatás visszafizetését.

Ez a tilalom nem vonatkozik Franciaország tengerentúli megyéin belüli kereskedelmi forgalomra.

2. Az (1) bekezdésben említett korlátozás nem alkalmazandó az ezekre a legkülső régiókon feldolgozott, speciális ellátás rendszerébe tartozó termékekre:

a) a szokványos kivitelt és szokványos kiszállítást meg nem haladó mértékben a harmadik országokba vagy a Közösség többi részébe irányuló kivitel. Ennek mennyiségét és a harmadik célországokat a Bizottság a 26. cikk (2) bekezdésben említett eljárással összhangban, az 1989, 1990 és 1991-es évek átlagos kivitele és kiszállítása alapján határozza meg;

b) a harmadik országokba a 26. cikkben említett eljárással összhangban meghatározott feltételeknek eleget tevő regionális kereskedelem keretében történő kivitel;

c) az Azori-szigetek és Madeira közötti export és import.

Export-visszatérítés nem nyújtható.

5. cikk Ellátási programok jóváhagyása

1. A tagállamok a 24. cikk (2) és (3) bekezdésében említett pénzügyi rendelkezések keretében a Bizottságnak ellátási programtervezetet nyújtanak be. Ennek tartalma :

a) az előzetes ellátási mérlegtervezet;

b) az ellátás számára nyújtott közösségi támogatás és támogatási összegek.

2. Az ellátási programok a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kerülnek jóváhagyásra. Ugyanezen eljárásnak megfelelően a legkülső régiók szükségletei változásainak függvényében felülvizsgálhatják az I. mellékletben felsorolt termékek jegyzékét.

6. cikk Az Azori-szigetek nyerscukorral való ellátása

Az Azori-szigetek nyerscukor-szükségletének meghatározásakor figyelembe kell venni a helyi cukorrépa-termesztés fejlődését. Az ellátási rendszer hatálya alá tartozó mennyiségeket úgy kell meghatározni, hogy az Azori-szigeteken évente előállított finomított cukor mennyisége ne haladja meg a 10 000 tonnát.

7. cikk Rizs behozatala Réunion szigetére

Az 1006 10 és az 1006 40 00 KN kódok alá tartozó, Franciaország Réunion tengerentúli megyéjébe importált és ottani fogyasztásra szánt egyes termékek behozatalára nem szabnak ki vámot.

8. cikk Az intézkedések alkalmazásának részletes szabályai

A jelen cím alkalmazásának részletes szabályai a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kerülnek jóváhagyásra. Az egyedi ellátási intézkedések alá tartozó különbözõ termékek vonatkozásában ezek a szabályok határozzák meg a termékekhez minden évben hozzárendelt források tagállamok általi megváltoztathatóságának feltételeit, valamint szükség esetén egy behozatali vagy szállítási engedély rendszerének bevezetését.

III. CÍM INTÉZKEDÉSEK A HELYI MEZőGAZDASÁGI TERMÉKEK TÁMOGATÁSÁRA

9. cikk Támogatási programok

1. Egyedi intézkedéseket tartalmazó közösségi támogatási programok kerülnek bevezetésre a legkülső régiók számára az EK-Szerződés III. részének II. címe hatálya alá tartozó mezőgazdasági termelésnek az előmozdítása érdekében.

2. A közösségi támogatási programok az érintett tagállam által legmegfelelőbbnek ítélt földrajzi szinten kerülnek megvalósításra. Kidolgozói az adott tagállam által megnevezett illetékes hatóságok. A tagállam ( a területi szintű illetékes hatóságokkal és szervezetekkel történő egyeztetést követően ( eljuttatja azokat a Bizottsághoz.

3. Minden egyes legkülső régió részére csak egy közösségi támogatási program nyújtható be.

10. cikk Intézkedések

A közösségi támogatási programok a minden egyes legkülső régió helyi mezőgazdasági termelésének fejlesztéséhez és fenntartásához szükséges intézkedéseket tartalmazzák.

11. cikk Elszámolás és koherencia

1. A támogatási programok keretében hozott intézkedéseknek összhangban kell lenniük a közösségi joggal, a többi közösségi politikával és az azok értelmében hozott intézkedésekkel.

2. Biztosítani kell, hogy a támogatási programok keretében hozott intézkedések összhangban legyenek a közös mezőgazdasági politika egyéb eszközei címén hozott intézkedésekkel, különösen a közös piacszervezések, a vidékfejlesztés, a termékminőség, az állatok kímélete és a környezetvédelem terén.

Semmilyen, e rendelet értelmében hozott intézkedés nem finanszírozható az alábbiak közül :

a) hacsak kivételes szükségszerűség objektív kritériumokkal nem indokolja, egy közös piacszervezés keretében bevezetett támogatások vagy támogatási rendszerek kiegészítő támogatása;

b) kutatási projektek támogatása vagy a 90/424/EGK tanácsi határozat[13] keretében közösségi támogatásra jogosult kutatási projektek vagy intézkedések támogatását célzó intézkedések;

c) az 1257/1999/EK rendelet alkalmazási körébe tartozó intézkedések támogatása.

12. cikk A közösségi támogatási programok tartalma

Egy közösségi támogatási programnak az alábbiakat kell tartalmaznia:

a) a kérdéses mezőgazdasági termelés helyzetének a rendelkezésre álló kiértékelések eredményeinek figyelembe vételével készített, az egyenlőtlenségeket, a fejlesztési lehetőségeket és hiányosságokat, valamint a 3763/91/EGK[14], 1600/92/EGK[15] és 1601/92/EGK[16] tanácsi, illetve a 1452/2001/EK, 1453/2001/EK és 1454/2001/EK rendeletek keretében felhasznált pénzügyi források és végrehajtott tevékenységek legfontosabb eredményeit bemutató, számszerűsített leírása;

b) a javasolt stratégia leírása, prioritások meghatározása és számszerűsített célkitűzések, valamint a gazdasági, környezeti és szociális – ide értve a foglalkoztatást is – területen várható változások felmérése;

c) a tervezett intézkedések leírása, különös tekintettel a program megvalósítása érdekében folyósítandó támogatásokra, valamint igény esetén az érintett intézkedések előkészítéséhez, alkalmazásához vagy megvalósításához szükséges tanulmányokra, bemutatókra és műszaki segítségre vonatkozó információk;

d) az intézkedések bevezetésének ütemterve és a mobilizálandó forrásokat összefoglaló általános, indikatív pénzügyi táblázat;

e) a különböző programintézkedések elszámolásának és összhangjának indoklása, valamint a nyomonkövetés és a kiértékelés által alkalmazott kritériumok és mennyiségi mutatók meghatározása;

f) a programok hatékony és megfelelő végrehajtása érdekében hozott rendelkezések ( ide értve a reklám-, nyomonkövetési és kiértékelési tevékenységet is (, valamint a kiértékelést szolgáló mennyiségi mutatók meghatározása, az ellenőrzésekre és a szankciókra vonatkozó megállapodások;

g) a programok végrehajtásban illetékes hatóságok és felelős szervezetek, valamint a megfelelő szintű kapcsolódó hatóságok vagy szervezetek és társadalmi-gazdasági partnerek megnevezése, valamint a lefolytatott egyeztetések eredménye.

13. cikk Előterjesztés, jóváhagyás, végrehajtás, módosítás

1. A támogatási programokat a jelen rendelet hatályba lépésétől számítva legkésőbb hat hónapon belül be kell nyújtani.

2. A Bizottság a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a benyújtást követő hat hónapban kiértékeli és jóváhagyja a benyújtott programokat.

3. A programok végrehajtása 2006. január 1-jén kezdődik.

4. A támogatási intézkedések vagy az ezekhez rendelt források tagállamok általi megváltoztathatósága feltételei a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kerülnek meghatározásra.

14. cikk Nyomonkövetés

A közösségi támogatási programok végrehajtása hatékony nyomonkövetéséhez szükséges eljárások, valamint fizikai és pénzügyi mutatók a 2 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kerülnek meghatározásra.

IV. CÍM KAPCSOLÓDÓ INTÉZKEDÉSEK

1 5. cikk Embléma

1. A legkülső régiókra, mint legkülső régiókra jellemző minőségi mezőgazdasági, természetes vagy feldolgozott termékek köztudatba történő fokozott bevezetésének és fogyasztásának elterjesztése céljából embléma kerül bevezetésre.

2. Az (1) bekezdés által előírt embléma alkalmazási feltételeire a szakmai szervezetek tesznek javaslatot. E javaslatokat a nemzeti hatóságok véleményükkel együtt – jóváhagyás céljából – eljuttatják a Bizottsághoz.

Az embléma használatát a hatáskörrel rendelkező hatóság vagy egy, a nemzeti hatóságok által jóváhagyott szerv követi nyomon.

16. cikk Vidékfejlesztés

1. Az 1257/1999/EK rendelet 7. cikkétől eltérve a legkülső régió támogatásának teljes értéke a támogatható beruházás volumenének százalékában kifejezve nem haladhatja meg az 1260/1999/EK tanácsi rendelet[17] 18. cikkének (3) bekezdésében és 19. cikkének (4) bekezdésében említett programkiegészítő dokumentumban meghatározandó, a kis üzemméretű gazdaságok tekintetében különösen a tevékenységi kör változatosabbá tételére, a szerkezetátalakítás vagy a fenntartható mezőgazdaság felé való elmozdulás ösztönzésére szánt beruházások 75%-át.

2. Az 1257/1999/EK rendelet 28. cikkének (2) bekezdésétől eltérve, a támogatás teljes értéke a támogatható beruházás volumenének százalékában kifejezve nem haladhatja meg a 65%-ot az olyan vállalkozásokban végrehajtott beruházások esetén, amelyek az 1260/1999/EK rendelet 18. cikkének (3) bekezdésében és 19. cikkének (4) bekezdésében említett programkiegészítő dokumentumban meghatározandó ágazatokban főként a helyi termelésből származó mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával foglalkoznak. Azonos feltételek mellett a kis- és középvállalkozások tekintetében nyújtott támogatás összértéke nem haladhatja meg a 75%-ot.

3. Az 1257/1999/EK rendelet 29. cikkének (3) bekezdésében előírt korlátozást nem kell alkalmazni Franciaország tengerentúli megyéi, az Azori-szigetek és Madeira területén található trópusi és szubtrópusi erdők, valamint fás területek esetében.

4. Az 1257/1999/EK rendelet 24. cikkének (2) bekezdésétől eltérve, az ugyanezen rendelet mellékletében szereplő, közösségi támogatás által támogatható évi legnagyobb összegeket kétszeresükre lehet növelni az Azori-szigetek tavainak védelmére irányuló intézkedés, valamint a mezőgazdasági földterületek tájképének és hagyományos jellegzetességeinek, — így különösen a madeirai teraszokat tartó kőfalaknak — a megóvására irányuló intézkedés esetében.

5. Az e cikk értelmében tervezett intézkedések összefoglaló leírását az 1260/1999/EK rendelet 18. és 19. cikkében említett, az adott legkülső régiókra vonatkozó egységes programozási dokumentumba kell belefoglalni.

17. cikk Állami támogatások

1. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés I. mellékletének hatálya alá tartozó azon mezőgazdasági termékekre, amelyekre alkalmazni kell annak 87., 88. és 89. cikkét, a legkülső régiókon történő gazdálkodásra jellemző, a távoli, elszigetelt és legkülső fekvés eredményeként meglévő korlátok enyhítésére tekintettel, a Bizottság az e termékeket termelő, feldolgozó és forgalmazó ágazatokban működési támogatást engedélyezhet.

2. A tagállamok kiegészítő támogatást nyújthatnak a III. címben említett közösségi támogatási programok végrehajtásához. Ebben az esetben az állami támogatást — mint e programok része — e rendelettel összhangban a tagállamoknak be kell jelenteniük és azt a Bizottságnak jóvá kell hagynia. Az így bejelentett támogatás a Szerződés 88. cikke (3) bekezdése első mondatának értelmében bejelentettnek minősül.

18. cikk Növény-egészségügyi programok

1. Franciaország és Portugália programokat nyújt be a Bizottsághoz a növények vagy növényi termékek károsítóinak Franciaország tengerentúli megyéiben és az Azori-szigeteken és Madeirán történő ellenőrzésére vonatkozóan. A programok különösen a kitűzött célokat, a végrehajtandó intézkedéseket, illetve azok időtartamát és költségeit tartalmazzák. Az e cikk alapján benyújtott programok nem érintik a banánra vonatkozó védekezési intézkedéseket.

2. A Közösség a térség helyzetének szakszerű elemzése alapján hozzájárul az (1) bekezdés által előírt programok finanszírozásához.

3. A Közösség pénzügyi hozzájárulását és a támogatás összegét a 26. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban kell meghatározni. Ugyanezen eljárással összhangban kell a közösségi finanszírozásra jogosult intézkedéseket megállapítani.

Ez a hozzájárulás a támogatható kiadások 60%-áig terjedhet Franciaország tengerentúli megyéinek, és 75%-ig az Azori-szigetek és Madeira esetében. A kifizetés a francia és a portugál hatóságok által benyújtott dokumentáció alapján történik. Amennyiben szükséges, a Bizottság vizsgálatot szervezhet, amelyeket részéről – a 2000/29/EK irányelv 21. cikke értelmében[18] – szakemberek végezhetnek el.

19. cikk Bor

1. Az 1493/1999/EK rendelet II. címének II. fejezetét és III. címének I. és II. fejezetét[19], valamint az 1227/2000/EK rendelet III. fejezetét[20] az Azori-szigetekre és Madeirára nem kell alkalmazni.

2. Az 1493/1999/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdésében foglaltaktól eltérve, a tiltott direkt termő hibrid szőlőfajták (Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton és Herbemont) Azori-szigetek és Madeira régióiban szüretelt termése felhasználható bor előállítására, de ez a bor csak e régiókban forgalmazható.

2006. december 31-ig Portugáliának — szükség szerint az 1493/1999/EK rendelet II. címének III. fejezetében előírt támogatás segítségével — fokozatosan fel kell számolnia a tiltott direkt termő hibrid szőlőfajtákkal beültetett szőlőültetvényeket.

Portugáliának minden évben értesítenie kell a Bizottságot a tiltott direkt termő hibrid szőlőfajtákkal telepített területek átállítása és szerkezetátalakítása terén elért eredményekről.

3. Az 1439/1999/EK rendelet II. címének II. fejezete és III. címe, valamint – a termelési potenciál tekintetében – az 1227/2000/EK rendelet III. fejezete nem alkalmazandó a Kanári-szigetekre, az 1439/1999/EK rendelet 30. cikkében említett krízislepárlás kivételével, ha a minőségi problémák a piac súlyos zavarához vezetnek.

20. cikk Tej

1. Az 1999/2000-es gazdasági évtől kezdődően a kiegészítő illetéknek az 1788/2003/EK rendelet 4. cikkében említett termelők közötti megosztása céljából csak azokat az említett rendelet 5. cikkének c) pontja értelmében az Azori-szigeteken letelepedett és gazdálkodó termelőket kell a túltermelésben közreműködőnek tekinteni, akik az e bekezdés harmadik albekezdésében említett százalékaránnyal megnövelt referenciamennyiségüket túllépő mennyiséget értékesítenek.

A kiegészítő illetéket azokra a mennyiségekre kell fizetni, amelyek a fent említett, megnövelt referenciamennyiségen felül a fel nem használt mennyiségeknek — a referenciamennyiség növeléséből eredő árrésen belül — az 1788/2003/EK rendelet 5. cikke c) pontjában említett, az Azori-szigeteken letelepedett és gazdálkodó összes termelő közötti, az egyes termelők rendelkezésére álló referenciamennyiséggel arányos újrakiosztása után fennmaradnak.

Az első albekezdésben említett százalékarány megegyezik az 1999/2000 és 2004/2005 közötti időszakban 73 000 tonna és a 2005/2006-os évtől kezdődően pedig 23 000 tonna és a 2000. március 31-én minden exportra rendelkezésre álló referenciamennyiség összegének arányával. Nem alkalmazandó ez a 2000. március 31-én exportra rendelkezésre álló referenciamennyiségre.

2. Az értékesített tejnek vagy tejjel egyenértékű terméknek a referenciamennyiséget meghaladó, de az (1) bekezdésben említett százalékaránynak az ugyanazon bekezdésben említett újrakiosztás után megfelelő mennyiségét nem kell figyelembe venni egy esetleges, az 1788/2003/EK rendelet 1. cikkével összhangban kiszámított, Portugália túltermelésének megállapításánál.

3. Az 1788/2003/EK rendeletben előírt, tehéntejtermelőkre vonatkozó kiegészítő illetékre vonatkozó szabályozást nem alkalmazandó sem Franciaország tengerentúli megyéire, sem Madeirán a helyben megtermelt 4000 tonnányi tejtermelésre.

4. A 2597/97/EK tanácsi rendelet 2. és 3. cikkétől[21] eltérve, a helyi fogyasztási szükségletek keretein belül Közösségből származó tejporból előállított UHT-tej termelését Madeirán engedélyezni kell, amennyiben ez az intézkedés biztosítja, hogy a helyben termelt tej begyűjtésre és felhasználásra kerüljön. Ezt a terméket csak helyi fogyasztásra lehet előállítani.

A jelen bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatározni. Ez a részletes szabályozás meghatározza az első albekezdés által említett, az ultrapasztőrözött tej előállításához kötelezően hozzáadandó, helyben termelt friss tej mennyiségét.

21. cikk Állattenyésztés

1. Amíg a helyi fiatal hímivarú szarvasmarhák száma Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán nem éri el a helyi marhahústermelés fejlesztésének biztosításához elegendő szintet, be kell vezetni a harmadik országokból származó szarvasmarhák importjának lehetőségét az 1254/1999/EK rendelet 30. cikkében említett vámok alkalmazása nélkül Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán történő helyi hizlalás és fogyasztás céljára.

A 3. cikk és a 4. cikk (4) bekezdését alkalmazni kell az e bekezdés első albekezdésében említett mentességre jogosult állatokra.

2. Az (1) bekezdésben említett mentességre jogosult állatok számát akkor kell meghatározni, amikor — tekintetbe véve a helyi termelés fejlődését — indokolt az import szükségessége. Ezt a számot, valamint e cikk alkalmazásának részletes szabályait, beleértve különösen a hizlalási időszak minimális időtartamát, a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani. Ilyen állatok tekintetében elsőbbséget kell biztosítani azoknak a termelőknek, akik hizlalásra tartott állatainak legalább 50%-a helyi eredetű.

3. Az 1788/2003/EK rendelet 68. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja alkalmazásában Portugália csökkentheti az anyatehénre vonatkozó támogatás nemzeti felső határát. Ebben az esetben a megfelelő összeg a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően az 1782/2003/EK rendelet 68. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontjában megállapított nemzeti felső határ helyett a 24. cikk (2) bekezdésének második francia bekezdésében említett támogatás összege lesz.

22. cikk A dohánytermesztéshez nyújtott állami támogatás

Spanyolország jogosult arra, hogy a 2075/92/EGK rendelet[22] I. címében előírt támogatás mellett dohánytermesztési támogatást nyújtson a Kanári-szigeteknek. A támogatás nem eredményezhet megkülönböztetést a szigetek termelői között.

A támogatás összege nem haladja meg az első bekezdésben említett közösségi támogatást. Kiegészítő támogatást legfeljebb évi 10 tonnáig fizetnek.

23. cikk A dohány behozatali vámok alóli mentessége

1. A Kanári-szigetekre közvetlenül behozatalra került és a következő alá tartozó nyers- és félig feldolgozott dohány után nem alkalmaznak vámot:

a) 2401 KN-kód,

b) és a következő alszámok:

- 2401 10 Leveles dohány,

- 2401 20 Dohány részben vagy teljesen kocsány nélkül,

- ex 24 01 20 Külső fedőlevél szivarhoz raklapon, hengerben, dohányáru előállításához,

- 2401 30 Dohányhulladék,

- ex 2402 10 Szivar fedőlevél nélkül,

- ex 2403 10 Vágott dohány (kész dohánykeverék cigaretta, szivar, mind a két végén levágott szivar és kis alakú szivar előállításához),

- ex 2403 91 Homogenizált vagy visszanyert dohány, levél vagy fólia formájában,

- ex 2403 99 Expandált dohány.

Az első albekezdésben előírt mentesség a dohánytermékek helyi előállítására szánt termékekre vonatkozik, 20 000 tonna egyenértékű erezett nyersdohány éves behozatali határig.

2. E cikk részletes alkalmazási szabályait a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el.

V. CÍM PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK

24. cikk Pénzügyi juttatás

1. Az e rendeletben meghatározott intézkedések, a 11. cikk kivételével, az 1258/1999/EK rendelet[23] 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a mezőgazdasági piacok stabilizálását célzó intervenciót jelentenek.

2. A Bizottság az e rendelet II. és III. címében előírt intézkedéseket évente maximum a következő összeggel finanszírozza:

+++++ TABLE +++++

3. A II. címben előírt programok éves finanszírozása nem haladhatja meg a következő összegeket:

+++++ TABLE +++++

VI. CÍM ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

2 5. cikk Az alkalmazásra vonatkozó részletes szabályok

Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban kell elfogadni. Ezeknek magukba kell foglalniuk különösen a regionális és/vagy nemzeti felső határokon belüli állatok számának és a területeknek vagy az érintett támogatásokra és kifizetésekre vonatkozó teljes összegeknek vagy a bázisterületeknek a csökkentését.

2 6.cikk Irányítóbizottság

1. A Bizottság munkáját a ( e rendelet 16. cikkének végrehajtása kivételével ( az 1782/2003/EK rendelet 144. cikke által létrehozott Közvetlen Kifizetések Irányítóbizottsága, a 11. cikk végrehajtásában pedig az 1260/1999/EK rendelet 50. cikke által létrehozott Agrárstrukturális és Vidékfejlesztési Bizottság segíti.

2. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni.

Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében előírt időtartam egy hónap.

27. cikk Nemzeti intézkedések

A tagállamok meghozzák az e rendelet alkalmazásához szükséges intézkedéseket, különös tekintettel az ellenőrzésekre és a közigazgatási szankciókra, és ezekről tájékoztatják a Bizottságot.

2 8. cikk Közlemények

1. A tagállamok minden évben legkésőbb február 15-ig közlik a Bizottsággal a jelen rendelet által előírt programok végrehajtására a következő évben rendelkezésükre álló előirányzatokat.

2. A tagállamok legkésőbb minden év június 30-án éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az e rendeletben előírt intézkedések végrehajtásáról.

3. Legkésőbb 2009. december 31-én és azt követően ötévenként a Bizottság – szükség esetén megfelelő javaslatokkal együtt – általános jelentést nyújt be a Parlamentnek és a Tanácsnak, bemutatva az e rendelet alapján végzett tevékenység hatását.

29. cikk Hatályon kívül helyezés

Az 1452/2001/EK, 1453/2001/EK és 1454/2001/EK rendelet hatályát veszti.

A fent említett rendeletekre való hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni, és a II. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.

30. cikk Az 1782/2003 rendelet módosítása

Az 1782/2003/EK rendelet a következőképpen módosul:

1. A 70. cikk a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdés b) pontja helyébe a következő szöveg lép:

„b) a VI. mellékletben felsorolt minden más olyan közvetlen kifizetés, amelyet a bázisidőszakban Franciaország tengerentúli megyéiben, az Azori-szigeteken, Madeirán, a Kanári-szigeteken és az égei-tengeri szigeteken ítéltek oda a mezőgazdasági termelőknek, valamint a bázisidőszakban a 2019/93/EGK rendelet 6. cikke alapján odaítélt közvetlen kifizetések.”

b) a (2) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

„A 2019/93/EGK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok az e cikk (1) bekezdésében említett közvetlen kifizetéseket az e rendelet 64. cikkének (2) bekezdésével összhangban meghatározott felső határokon belül, az e rendelet IV. címének 3., 6. illetőleg 7–13. fejezetében és a 2019/93/EGK rendelet 6. cikkében megállapított feltételek mellett ítélik oda.”

2. A 71. cikk (2) bekezdése első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

„E rendelet 70. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül az átmeneti időszak során az érintett tagállam a VI. mellékletben említett közvetlen kifizetéseket az e rendelet IV. címének 3., 6., illetőleg 7–13. fejezetében és a 2019/93/EGK rendelet 6. cikkében megállapított feltételek mellett alkalmazza, az e rendelet 41. cikkében említett nemzeti felső határban az e közvetlen kifizetések alkotóelemének megfelelő költségvetési felső határokon belül, amelyeket minden egyes közvetlen kifizetés tekintetében az e rendelet 144. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatározni.”

3. Az I., VI. melléklet e rendelet III. mellékletének megfelelően módosul.

31. cikk Az 1785/2003 rendelet módosítása

Az 1785/2003/EK rendelet a következőképpen módosul :

1. az 5. cikket el kell hagyni,

2. a 11. cikk (3) bekezdését el kell hagyni.

32. cikk Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2006. január 1-jétől kell alkalmazni. A 13., 25. és 26. cikket azonban a rendelet hatályba lépésének napjától kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

1. AZ EGYEDI ELLÁTÁSI INTÉZKEDÉSEKRE JOGOSULT TERMÉKEK FRANCIAORSZÁG TENGERENTÚLI MEGYÉI ESETÉBEN

- EMBERI FOGYASZTÁSRA ÉS ÁLLATI TAKARMÁNYOZÁSRA SZÁNT GABONAFÉLÉK ÉS GABONAKÉSZÍTMÉNYEK,

- Komló,

- Vetőburgonya,

- A feldolgozóiparban használt növényi olajok,

- Feldolgozásra szánt gyümölcsvelő, -püré és italsűrítmény,

- A 2309 90 31, 2309 90 33, 2309 90 41, 2309 90 43, 2309 90 51 és 2309 90 53 KN-kód alá tartozó állati takarmányozásra szolgáló készítmények,

- Réunion szigete : az 1006 20 KN-vámkód alá tartozó termékek.

2. AZ EGYEDI ELLÁTÁSI RENDSZER HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ TERMÉKEK JEGYZÉKE AZ AZORI-SZIGETEK ESETEBEN

+++++ TABLE +++++

3. AZ EGYEDI ELLÁTÁSI RENDSZER HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ TERMÉKEK JEGYZÉKE MADEIRA ESETÉBEN

+++++ TABLE +++++

4. AZ EGYEDI ELLÁTÁSI SZABÁLYOK HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ TERMÉKEK JEGYZÉKE A KANÁRI-SZIGETEK ESETÉBEN

+++++ TABLE +++++

II. MELLÉKLET

MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

+++++ TABLE +++++

III. MELLÉKLET

Az 1782/2003/EK rendelet I., VI. mellékleteik a következőképpen módosulnak:

1. Az I. melléklet helyébe következő szöveg lép:

„ I. MELLÉKLET AZ 1. CIKKBEN MEGHATÁROZOTT KRITÉRIUMOKNAK MEGFELELő TÁMOGATÁSI RENDSZEREK JEGYZÉKE

+++++ TABLE +++++

(*) 2005. január 1-jétől vagy – a 71. cikk alkalmazása esetén – későbbi időponttól kezdődően. 2004-re vagy – a 71. cikk alkalmazása esetén – későbbi időpontra vonatkozóan, a VI. mellékletben felsorolt közvetlen kifizetések – a szárított takarmányra vonatkozó támogatás kivételével – szerepelnek az I. mellékletben.

(**) A 70. cikk alkalmazása esetén.

(***) A 66., a 67. és a 68. vagy 68a. cikk alkalmazása esetén.

(****) A 69. cikk alkalmazása esetén.

(*****) A 71. cikk alkalmazása esetén.

(******) HL L …, év, hó, nap,. o. ”

2. A VI. melléklet helyébe a következő szöveg lép:

„ VI. MELLÉKLET A 33.CIKKBEN EMLÍTETT, AZ EGYSÉGES TÁMOGATÁSSAL KAPCSOLATOS KÖZVETLEN KIFIZETÉSEK JEGYZÉKE

+++++ TABLE +++++

(*) Kivéve a 70. cikk alkalmazása esetén.

(**) 2007-től kezdődően, kivéve a 62. cikk alkalmazása esetén.”

+++++ TABLE +++++

[1] Cfr. Communication de la Commission « Un partenariat renforcé pour les régions ultrapériphériques » du 26.5.2004, doc. COM(2004) 343 final.

[2] HL L 160., 1999.6.26., 80. o. A legutóbb az 583/2004/EK rendelettel (HL L 91., 2004.3.30., 1. o.) módosított rendelet.

[3] HL L 270., 2003.10.21., 123. o.

[4] HL L 198., 2001.7.21., 26. o. A legutóbb az 55/2004/EK rendelettel (HL L 8., 2004.1.14., 1. o.) módosított rendelet.

[5] HL L 198., 2001.7.21., 11. o. Az 1782/2003/EK rendelettel (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.) módosított rendelet.

[6] HL L 198., 2001.7.21., 45. o. A legutóbb az 1782/2003/EK rendelettel módosított rendelet.

[7] HL L 160., 1999.6.26., 21. o. A legutóbb az 1782/2003/EK rendelettel módosított rendelet.

[8] HL L 341., 2001.12.22., 3. o. A legutóbb az 1782/2003/EK rendelettel módosított rendelet.

[9] HL L 270., 2003.10.21., 78. o.

[10] HL L 270., 2003.10.21., 78. o.

[11] HL L 270., 2003.10.21., 1. o. A legutóbb a 864/2004/EK rendelettel (HL L 206., 2004.6.9., 20. o.) módosított rendelet

[12] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

[13] HL L 224., 1990.8.18., 19. o.

[14] HL L 356., 1991.12.24., 1. o. Az 1452/2001/EK rendelet által hatályon kívül helyezett rendelet.

[15] HL L 173., 1992.6.27., 1. o. Az 1453/2001/EK rendelet által hatályon kívül helyezett rendelet.

[16] HL L 173., 1992.6.27., 13. o. Az 1454/2001/EK rendelet által hatályon kívül helyezett rendelet.

[17] HL L 161., 1999.6.26., 1. o.

[18] HL L 169., 2000.7.10., 1. o.

[19] HL L 179., 1999.7.14., 1. o.

[20] HL L 143., 2000.6.16., 1. o.

[21] HL L 351., 1997.12.23., 13. o.

[22] HL L 215., 1992.7.30., 70. o.

[23] HL L 160., 1999.6.26., 103. o.