HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 28.11.2006 
COM(2006)712 végleges 
  
ZÖLD KÖNYV 
Az Európai Unió polgárainak diplomáciai és konzuli védelme harmadik országokban 
(előterjesztő: a Bizottság) 
 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS 
1.1. Az Európai Közösséget (a tová bbiakban: EK) létrehozó Szerz ődés 20. cikke 
értelmében, amennyiben az Európai Unió  polgára olyan harmadik országban 
tartózkodik, ahol saját tagállama ne m rendelkezik nagykövetséggel vagy konzuli 
kirendeltséggel, ugyanazokkal a feltételekkel élvezheti az a dott helyen képviselettel 
rendelkez ő másik tagállam hatóságainak védelm ét, mint amilyeneket az adott állam 
saját állampolgárainak biztosít.  
A 95/553/EK határozat1 összeállította a tagállamok lehetséges intézkedéseire 
vonatkozó katalógusát olyan az esetekben, mint: 
– letartóztatás va gy fogva tartás; 
– baleset vagy súlyos betegség; 
– a polgár által elszenvedett er őszakos cselekmény; 
– haláleset; 
– a rászoruló polgárnak nyújtott segítség, vagy 
– hazatelepítés. 
Ezen kívül a határozat meghatározza a se gítségre szoruló polgároknak nyújtandó 
pénzbeli el őleggel kapcsolatos eljárásokat.  
A fenti felsorolás nem teljes kör ű. A határozat megállapítja, hogy a polgár 
kérelmezheti a védelmet más esetekben is, amelyekben azonnali segítséget kellene nyújtani egy arra rászoruló állampol gár számára, feltéve, hogy a tagállamok 
illetékesek az intézkedések meghozatalára.  
Ezen felül sor került az Európai Unió Tanácsa keretében konzuli együttm űködéssel 
("COCON") foglalkozó munkacs oport felállítására is a zzal a céllal, hogy többek 
között megszervezze az információcseré t a legjobb nemzeti gyakorlatokról. A 
munkacsoport 2006 júniusában kidolgozta ir ányelveit az Európai Unió polgárainak 
védelméről harmadik országokban
2. Ezek a nem kötelez ő erejű iránymutatások a 
hangsúlyt a tagállamok közötti információcse rére fektetik a megvalósítandó szoros 
együttműködés céljából, amelybe a Bizotts ág küldöttségeit is bevonják3.  
                                                 
1 A tagállamok kormányainak az 1995. december 19-i Európai Tanács keretében összeült képvisel ői által 
elfogadott, az Európai Unió polgárainak diplomáciai és konzuli képviseletek általi védelmér ől szóló 
határozat. (HL L 314.,1995.12. 28., 73.o.) 
2 Az Európai Unió Tanácsának 2006.6.2.-i 10109/06-os dokumentuma. 
3 Az iránymutatások minden tagállamtól megkövetelik válságterv elkészítését, amelynek ismertnek kell lennie minden tagállam el őtt. A tagállamokat ösztönzik arra is, hogy osszák meg az utazási tanácsaikat 
illető módosításokat. Ugyanígy a tagállamoknak ösztönözni kellene az Unió polgárait, hogy 
jelentkezzenek a konzulátusokon és ad ják át adataikat a vészhelyzeti inté zkedések hatékony végrehajtása 
érdekében. 
 
HU 3   HU 1.2. A Bizottságot több ok is arra vezet te, hogy benyújtsa a polgárok védelmének 
megerősítését célzó javaslatait:  
– a 2000. december 7-én Nizzában kiadott Eu rópai Unió Alapjogi Chartájának 46. 
cikke a konzuli és diplomáciai védelemhez való jogot az európai polgárok alapvet ő 
jogai közé sorolta; 
– A 95/553/EK határozat el őírja, hogy felül kell vizsgálni öt évvel hatályba lépése 
után, amely 2002 májusában megtörtént;  
– 2007-ben a Bizottság 5. jelentését fogja el őterjeszteni az uniós polgárság 
kérdésében, amely jelezhet a diplomáciai és konzuli védelmhez való jogosultsággal 
kapcsolatos kezdeményezéseket; 
– a Bizottság 2006 júniusi közleménye a hágai program4 végrehajtásáról 
előterjesztett néhány javaslatot a diplomáci ai és konzuli védelemre vonatkozóan;  
– a konzuli és diplomáciai védelem, valami nt egyéb területek (polgári védelem, 
beavatkozás válságok esetén, humanitárius  segítségnyújtás) köz ötti kapcsolatok 
meghatározásának követelménye, amelyet kihangsúlyoztak a 2006-ban, Michel Barnier által el őterjesztett jelentésben
5 (a továbbiakban: Barnier-jelentés);  
1.3. A diplomáciai és konzuli védelem vonat kozhat egyénekre vagy csoportokra.  
1.4. Az olyan válsághelyzetek kezelésére, mint a természeti katasztrófa, terrorcselekmény, 
világjárvány vagy katonai konfliktus, az Európai Unió különböz ő eszközökkel 
rendelkezik: 
– a polgári védelem mechanizmusa, amely az Európai Unión belül és kívül is 
közbeléphet. 
– humanitárius segítségnyújtás a katasztr ófa sújtotta polgári lakosságnak az Unión 
kívül. 
– olyan különleges eszközök a válsághelyze tek kezelésére, mint a gyorsreagálású 
mechanizmus. 
– polgári válságkezel ői missziók külpolitikai, biztosságpolitikai és védelempolitikai 
keretekben. 
Mindezek az eszközök megkövetelik a Tan ács és a Bizottság szoros együttm űködését, 
hogy garantálják a koherenciát az Unió és a tagállamok küls ő tevékenységei között. 
A közbelépés e területeit hatékonyan ki egészíthetik a polgárok védelmének 
megerősítésével az EK-Szerz ődés 20. cikke alapján. 
                                                 
4 A hágai program végrehajtásáról szóló 2006. június 28-i COM (2006) 331 bizottsági közlemény: további 
teendők 
5 Michel Barnier jelentése az Európai Unió Tanácsa el nökének és az Európai Bizottság elnökének: "Egy 
európai polgári védelmi er ő érdekében: europe aid." 
 
HU 4   HU 1.5. Az EK-Szerz ődés 20. cikke különösen nagy fontossá got tulajdonít annak a ténynek, 
hogy az Unió polgárai gyorsan növekv ő számban utaznak harmadik országokba6, 
csakúgy mint annak, hogy n ő azon polgárok száma, akik ezekben az országokban 
telepednek le. Nem mindegyik tagá llam rendelkezik azonban elérhet ő állandó 
képviselettel valamennyi harmadik országban.  
Jelenleg csupán három országban rendelkez ik minden tagállam képviselettel, ezek: a 
Kínai Népköztársaság, az Orosz Föderáció és az Amerikai Egyesült Államok, illetve 
167 harmadik ország közül 107 olyan ország van, ahol maximum 10 tagállamnak van képviselete
7. Ez a helyzet akkor vált nyilvánvalóvá, amikor 2004 végén a szök őár 
végigsöpört Délkelet-Ázsián, ahol a kata sztrófa sújtotta országokban a tagállamok 
többségének nem volt képviselete. Így 17 tagállam rendelkezik képviselettel 
Thaiföldön, miközben Sri Lankán csupán 6, Bruneiben pedig mindössze 3. A 2006 júliusi libanoni konfliktus során az is  kiderült, hogy nem mindegyik tagállam 
rendelkezik állandó és elérhet ő képviselettel a helyszín en. A Barnier-jelentés 
ugyanakkor kimutatta, hogy az európai jelenl ét az Európai Bizo ttság küldöttségein 
keresztül biztosított azokban az országokba n is, ahol a nemzeti képviselet néha 
nagyon korlátozott. Jóllehe t ezek a küldöttségek nem rendelkeznek konzuli 
hatáskörrel, számításba kellene venni azokat a források kölcsönös megosztásáért 
folytatott közös er őfeszítések során. 
1.6. A tagállamok konzuli és diplomáciai hálóza taiból fakadó korlát okra tekintettel, a 
jelenlegi közösségi vívmányok kevéssé fejlettek, mindössze a 95/ 553/EK határozatra 
és a tagállamoknak a COCON keretein belül folytatott információcseréire 
korlátozódnak.  
A polgárok azonban igénylik az európai dimenzió er ősítését. Ezzel kapcsolatban az 
Eurobarometer egy új felmérése
8 kimutatta, hogy a polgárok tájékozatlanok jogaikkal 
kapcsolatban, egyúttal viszont magasak az el várásaik Európával szemben e kérdésben. 
Ezen túlmen ően kiderült, az Unió lakosain ak fele tervezi, hogy a következ ő három év 
folyamán harmadik országba utazik és cs ak 23%-uk nyilatkozta azt, hogy ismeri az 
EK-Szerz ődés 20.cikke által biztosított lehet őségeket; egyúttal 17%-uk gondolja úgy, 
hogy lehetséges védelmet kérn i a Bizottság küldöttségeit ől. 
Végül az Európai Tanácsnak benyújtott 2006. május 10-i „Polgárközpontú program” 
című közleményében9 a Bizottság rávilágította a nnak szükségességére, hogy az Unió 
fejlessze az együttm űködést a konzuli ügyekben, a nnak céljából, hogy hatékonyabban 
védelmezze az európai polgárokat a harmadik országokban, valamint lehet ővé tegye 
az Unió valamennyi polgárának, hogy megismer jék jogaikat és az okkal korlátozás 
nélkül élhessenek is.  
                                                 
6 a COCON csoporton belül, 2006 áprilisában ezeknek az utazásoknak a számát az egyes években 180 
millióra becsülték. 
7 A Tanács 2005. december 12-i dokumentuma az Unió elnökségének Unión kívüli képviseletér ől, amelyet 
nem tettek közzé. Vannak olyan övezetek, ahol a ta gállamok kevés diplomáciai és konzuli képviselettel 
rendelkeznek a helyszínen: Ilyen például Közép-Amerika  és a karibi térség ( pl. 1 tagállam rendelkezik 
képviselettel Belizében, 3 Haitin, 4 Salvadorban, viszont egyetlenegy tagállam sem a Bahama-
szigeteken); Közép-Ázsia (Tadzsik isztánban egyetlen 1 tagállam és Türkmenisztánban 3); Közép- és 
Kelet-Afrika (1 tagállam rendelkezik képviselettel Libériában és São Tomé és Príncipé-n, 3 Maliban és a Kongói Köztársaságban (Kongó-Brazzaville).  
8 Eurobarométer 188.sz., 2006.július. 
9 COM(2006) 211 végleges 
 
HU 5   HU A Bizottság gondolatmeneteket bocsát vi tára azzal a célla l, hogy javítsa a 
polgárok tájékoztatását és megvizsgálja, milyen hatókör ű védelem lenne 
megfelelő a polgárok számára, valamint milyen  struktúrákra és forrásokra lenne 
szüksége az Uniónak erre a célra, t ovábbá végiggondolja, hogyan alakítsa 
kapcsolatait a harmadik országok hatóságaival.  
2. A  POLGÁROK  TÁJÉKOZTATÁSA  
Elengedhetetlenül szükséges a polgárok ha tékkonyabb tájékoztatásának biztosítása a 
konzuli védelem tárgyában. 
E céllal a Bizottság több intézkedést javasol, egyeseket rövid távra, másokat viszont, 
amelyek összetettebb döntéshozatal t igényelnek, európai szinten.  
2.1. Tájékoztatás a diplomáciai és ko nzuli védelemhez való jogosultságról.  
Az intézményeknek és a tagállamoknak bizt osítaniuk kellene a polgárok és az olyan, 
személyszállításban érintett szakmai körök, mint az utazási irodák rendszeres 
tájékoztatását.  
A példákba beletartoznak a tájékoztató bros úrák terjesztése, plakátok elhelyezése 
olyan helyeken, mint a repül őterek, kiköt ők, pályaudvarok és az útlevél kiállító 
hivatalok, az „Európa” honlapon és a Bizo ttság harmadik orsz ágokban található 
küldöttségeinek internetes oldalain. Más jelleg ű példát nyújt a EUROPE DIRECT 
hálózatába beérkez ő10 telefonhívások vagy elekroni kus levelek, amelyek lehet ővé 
teszik a polgárok számára, hogy kérdések et tegyenek fel a konzuli és diplomáciai 
védelemről a harmadik országokban. 
Javasolt intézkedések: 
– Brosúrák terjesztése, beleértve az érintett szakmai körök számára 
– Tájékoztatás az „Europa ” honlapon és a Bizottság harmadik országokban 
működő küldöttségeinek in ternetes oldalain. 
– Plakátok elhelyezése repül őtereken, kiköt őkben, pályaudvarokon vagy egyéb 
hasonló helyeken. 
– A polgárokat tájékoztató szolgálatok. 
2.2. Tájékoztatás a tagállamok képviseletér ől a harmadik országokban.  
Amennyiben hazájuknak nincs nagykövetsége vagy konzulátusa, a polgárokat 
tájékoztatni kell a többi tagállamnak a célállomás szerinti harmadik országban 
működő nagykövetségeir ől és konzulátusairól. 
A Bizottságot meg lehetne bízni, hogy a tagállamok segítségével vezesse ezt a 
tájékoztató kampányt. Ebb ől a célból fel kellene kérn i a tagállamokat, hogy küldjék 
                                                 
10 http://.eu.int/europedirect/index_en.htm.  
 
HU 6   HU meg a Bizottságnak valamennyi harmadik országban található nagykövetségük és 
konzulátusuk nevét és szükséges elérhet őségeit tartalmazó naprakész listát.  
Javasolt intézkedés: 
– A tagállamok minden egyes, harmadik or szágban található nagykövetségei és 
konzulátusai elérhet őségének frissítése és közzététele. 
2.3. Az útlevél, mint tájékoztatási mód felhasználása   
A Barnier-jelentésben javaslatot tettek arra, hogy minden útlevé l tartalmazza az EK-
Szerződés 20. cikkét.  
A Tanácsnak megküldött 2006. június 15-i jelentésében11 az Unió Tanácsának 
elnöksége felkérte a tagállamokat,  hogy jelenítsék meg az EK-Szerz ődés 20.cikkét az 
útlevelekben. 
A Bizottság úgy véli, hogy ez hatékony módón emlékeztetné a polgárokat jogaikra.  
Javasolt intézkedés: 
– A Bizottság ajánlásának elfogadása, amel yben felkéri a tagállamokat az EK-
Szerződés 20. cikkének megjelen ítésére az útlevelekben.  
2.4. Tanácsok az utazók számára  
Abból a célból, hogy a polgárokat eltérítsék az olyan harmad ik országokba utazástól, 
amely kockázatot jelent biztonságukra és egészségükre, minden egyes tagállam tanácsokat ad ki állampolgárai számára a saját felfogása szerinti kockázatokról, amely különbözhet a másik tagállam vélekedését ől a szóban forgó országról meglev ő 
ismereteit ől vagy az utóbbival fentartott kapcsolatainak természetét ől függően
12.  
Felvetődik az a kérdés, vajon meg kell-e vizsgálni a különböz ő vélemények 
összehangolt kiadásának lehet őségét. 
Például a 2119/98/EK13 és a 2000/57/EK14 határozatok az együttm űködés, a 
koordináció és az információcsere el őmozdítására közösségi szint ű hálózatot hoztak 
létre azzal a szándékkal, hogy javítsák a fert őző betegségek megel őzését és 
ellenőrzését. Az információk a tagállam ok által azzal a céllal meghozott 
közegészségügyi intézk edésekre vonatkoznak, hogy szembenézzenek a 
közegészségügyet fenyeget ő veszélyekkel, beleértve a világméret ű járványt. Ezeket az 
információkat egy korai el őrejelzésen és reagáláson alapuló rendszeren (Early 
Warning and Response System - EWRS) keresztül továbbítják. 
                                                 
11 10551/06. dokumentum, 2006. június 15: Az EU reagálóképességének meger ősítése veszélyhelyzet vagy 
válság esetén.  
12 A vázlatos kerethez: http://www.tra vel-voyage.consilium.europa.eu. 
13 HL L 268, 1998.10.3. 
14 Az 1999.12.22-i 2000/57/EK bizottsági határozat (HL L 21 2000.1.26.,.32.o.) 
 
HU 7   HU A Bizottság és a tagállamok tájékoztatják az érintett szakmai köröket és a 
nagyközönséget minden olyan útmutatásról, amelyben közösségi szinten állapodtak 
meg. Fontos az is, hogy el őzetes tanácsokat adjanak a polgároknak a kockázatokról 
megfelelő és közös tájékoztatás keretében az il letékes hatóságokon keresztül, valamint 
az Európai Járványmegel őzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) tanácsaival 
összhangban. 
Javasolt intézkedés: 
– Összehangolt vélemények kiadása az utazóknak.  
2.5. Az EK-Szerz ődés 20.cikkének végrehajtására von atkozó valamennyi intézkedés 
közzététele  
Az átláthatóság jegyében a polgárokat megfelel ő módon kell tájékoztatni az EK-
Szerződés 20. cikkéb ől eredő jogaikról. Például a cikk alkalmazására vonatkozó 
iránymutatásokat közzé kellene  tenni a Hivatalos Lapban. 
Javasolt intézkedés: 
– Az EK-Szerz ődés 20.cikkének végrehajtására vonatkozó valamennyi 
intézkedés közzététele  
3. A  POLGÁROK  VÉDELMÉNEK  HATÓKÖRE  
Abból kiindulva, hogy a védelem nem egységes, mivel az EK-Szerz ődés csak arra 
kötelezi az egyes tagállamokat, hogy azonos feltételekkel nyújtson védelmet az Unió 
polgárainak, mint amilyenekkel saját állam polgárai számára nyújt, az Unió polgárai a 
védelem annyi fajta szabályozásával álln ak szemben, ahány tagállam létezik.  
E szabályozásoknak különböz ő a hatókörük és a hatályuk15. 
A Bizottság úgy véli, hogy a védelem különböz ő aspektusainak különböz őségét 
hosszabb távon kellene tanulmányozni, hogy megvi zsgálják, miként lehetne egységes 
védelmet biztosítani a polgároknak, á llampolgárságuktól függetlenül.  
A közeljöv őben a következ ő lehetőségeket kellene felderíteni: 
3.1. Azon európai polgárok védelme, akik harmadik országokban dolgoznak és élnek . 
A harmadik országokkal folytatandó migrációs politikával kapcsolatos el őzetes 
tájékoztatási és egyeztetési eljárás bevezetésésr ől szóló 88/384/EK határozatában16, a 
Bizottság konzultációs eljárást alakított ki  a tagállamok között, abból a célból, hogy 
előmozdítsa – többek között – a lehet ő legtöbb közös rendelkezés belefoglalását a 
kétoldalú megállapodásokba, illetve hogy jav ítsa a tagállamok harmadik országokban 
dolgozó és él ő állampolgárai védelmét. 
                                                 
15 Például, csupán néhány tagállam ismeri el a jogorvoslat lehet őségét a védelem megtagadása esetén. 
16 HL L 183, 1988.7.14., 35.o. 
 
HU 8   HU Az EU polgárok védelmér ől szóló rendelkezéseket ezért  bele kellene foglalni a 
harmadik országokkal megkötend ő kétoldalú megállapodásokba, azzal a szándékkal, 
hogy biztosítsák ezt a védelm et, ahogyan azt az EK-Szerz ődés 20.cikke el őírja.  
Javasolt intézkedés: 
– Belefoglalni a tagállamoknak a harmadik országokkal megkötend ő kétoldalú 
megállapodásaiba a harmadik országokban dolgozó és él ő uniós polgárok 
védelmér ől szóló rendelkezéseket, abból a célbó l, a 88/384/EK határozat teljes 
körű alkalmazásra kerüljön.  
3.2. Uniós polgár azon családtagjai, ak ik nem rendelkeznek valamely tagállam 
állampolgárságával.  
Az EU- polgárok és uniós polgársággal nem rendelkez ő családtagjaik együttes 
védelmének igénye megmutatkozott a 2006. júliusi libanoni konfliktus során, az uniós 
polgárok olyan családtagjainak Cipruson keresztül megszervezett evakuációs és 
hazatelepítési eljárása során, akiknek orsz ága nem rendelkezett ké pviselettel. Ideje 
lenne véget vetni azoknak a jelent ős nehézségeknek, amelyekkel a polgároknak és 
családtagjaiknak hasonló helyzetben s zembe kell nézniük, és következésképpen 
meghatározni azokat a módozatokat, amelyek lehet ővé teszik a segítségre szoruló 
polgárok és olyan családtagj aik együttes védelmét, akik nem rendelkeznek valamelyik 
uniós tagállam állampolgárságával. 
Javasolt intézkedés: 
– A konzuli védelem kierjesztése az uniós polgár olyan család tagjaira, akik egy 
harmadik ország álla mpolgárai, a megfelel ő eszközökkel (a 95/553/EK 
bizottsági határozat módosítása vagy a Bizottság javaslata az EK-Szerz ődés 
22. cikke alapján).  
3.3. A földi maradványok azonosítása és hazaszállítása   
A cunami következményei 2004 végén megmutatták a földi maradványok 
azonosításához és hazaszállításához kapc solódó probléma méreteit. A harmadik 
ország helyi hatóságai megkövetelhetnek egy sor formaságot, mint a halottszállítási 
engedély (a konzuli hatóság állítja ki) vagy az egészségügyi és rend őrségi igazolás, 
amely tanúsítja a halált és a halál okait, néhány közegészségügyi el őírás tiszteletben 
tartását a koporsóra vonatkozóan, továbbá az adminisztratív okmányok hitelesített 
fordítását. 
Az áldozatok családtagjainak így szembe kell nézniük az eljárások összetettségével és 
a hazaszállítás költségeivel. 
Néhány tagállam csatlakozott az Európa Tanács 1973 októbe r 26-i, az elhunyt 
személyek holttestének hazaszáll ításáról szóló egyezményhez17, amelynek célja a 
földi maradványok hazaszállításával kapcso latos adminisztratív formaságok 
egyszerűsítése. Ez az egyezmény azonban s zéles mérlegelési jogkört hagy a 
                                                 
17 Az Európa Tanács Szerz ődéseinek 80. Egyezménye (15 tagállam ratifikálta). 
 
HU 9   HU tagállamok számára. Fontos lenne meggy őzni valamennyi tagállamot annak 
érdekében, hogy csatlakozzanak ehhez az okmányhoz, miközben továbbra is 
folytatják az eljárások egyszer űsítését. 
A földi maradványok hazaszállításával kapcsola tos költségekre tekintettel kiegészít ő 
intézkedés lehetne egy európai kompenzációs rendszer felállítása. 
A földi maradványok azonosítása a hazaszállítás szükséges el őfeltétele. Ezzel 
kapcsolatban a Bizottság ösztönözni fogja a DNS–vizsgálatot lehet ővé tevő hatékony 
eszközök kutatását és fejlesztését, amelyek kisebb költséggel járnának, mint a jelenleg 
rendelkezésre álló eszközök.  
Javasolt intézkedések: 
Rövid távon:  
– A 95/553/EK határozat módosítása annak céljából, hogy belevegyék a földi 
maradványok azonosítását és hazaszállítását. 
– Ajánlás azon tagállamok figye lmébe, amelyek még nem szerz ődő felei az 1973-
as Strasbourgi Egyezménynek, hogy csatlakozzanak ahhoz.  
Hosszú távon: 
– A földi maradványok hazaszállításával kapcsolatos eljárások egyszer űsítése.  
– Egy európai kompenzációs re ndszer esetleges felállítása. 
– A DNS-vizsgálathoz szükséges eszközök  kutatásainak és fejlesztésének 
ösztönzése, csakúgy mint néhány európa i laboratórium ösztönzése arra, hogy 
szakosodjanak az áldozatok azonosítására. 
3.4. A pénzbeli el őleggel kapcsolatos eljárás egyszer űsítése  
A 95/553/EK határozat jól tükrözi a segítség re szoruló polgárok költségeinek térítését 
és a nyújtott el őleg visszafizetésének ö sszetettségét: A kérelmez őnek meg kell kapnia 
az állampolgársága szerinti tagállam felhatalmazását és alá kell írnia egy 
dokumentumot, amelyben megígé ri a visszafizetést. Az állampolgárság szerinti 
tagállam megtérít minden költséget a seg ítséget nyújtó államnak; az uniós polgár 
pedig saját államának fizeti vissza a költs égeket. Bizonyos tagállamok állampolgárait 
felkérhetik, hogy biztosítékként  hagyják útleveleiket a se gítséget nyújtó államnál. 
Megoldás lehetne a kérelmek központi kezelé se egy közös hivatalban a harmadik 
országban, egyszer űsítve a 95/553/EK határozatban le írt adminisztratív lépéseket. 
Javasolt intézkedés: 
– A pénzbeli el őleggel kapcsolatos eljárás egyszer űsítése  
 
HU 10   HU 4. STRUKTÚRÁK  ÉS FORRÁSOK  
4.1. Közös hivatalok felállítása  
A védelem kérelmezése nem kellene, hogy különösebb problémát okozzon, amikor 
olyan egyéni esetek orvoslásról van sz ó, mint okmányok elvesztése. A helyzet 
ugyanakkor különbözhet a katasztrófák, járv ányok, terrorcselekmények vagy katonai 
konfliktusok következtében felmerül ő csoportos kérelmek esetében. 
A feladatokat méltányos módon kell megosztan i a tagállamok között, olyan, nagyobb 
számú polgár segítségre vagy hazatelepítésr e vonatkozó kérelem esetében, akiknek 
saját tagállama nem rendelkezik képviselet tel. A fentiekben vázolt iránymutatásokban 
ilyen megosztásra való kísérletet tettek. 
Az ilyen helyzetre válasz lehetne a Barnie r-jelentés által javasolt közös hivatalok 
felállítása, amit a fent említett, a hágai program végrehajtásáról szóló 2006. június 28-i közlemény
18 is átvett . Hasonló javaslatokat támogatott az Európai Parlament is19.  
A közös hivatalok felállítása lehet ővé tenné a funkciók egységességének biztosítását 
és a tagállamok diplomáciai , illetve konzuli hálózati struktúrájával összefügg ő állandó 
költségek megtakarítását. 
E közös hivatalok által gyakorolt funkci ók a tagállamok közöt ti helyettesítési 
rendszeren alapulhatnának, amely lehet ővé tenné a következ ő javaslatok átültetését a 
gyakorlatba:  
– Országoktól és a tagállamok képviseletét ől függően, ezeknek a hivataloknak 
otthont adhatnának a különböz ő nemzeti képviseletek vagy nagykövetségek, vagy 
ezek közül egyetlenegy, illetve osztozhatnának a Bizottság küldöttségeivel a később meghatározandó szabályok szerint.  Minden esetben a konzuli tisztvisel ők 
hivatali teend őiket tagállamuk hatósága alatt, a közös hivatalban látnák el. Az els ő 
szakaszban a Barnier-jelentésben java solt négy kísérleti övezetben lehetne 
változtatásokat bevezetni: ezek a karibi térség, a Balkán, az Indiai-óceán és 
Nyugat-Afrika. Ezeket az övezeteket az Eu rópából beutazó turisták nagy száma, 
illetve a tagállamok képviseletének visz onylag alacsony szintje miatt javasolták, 
valamint a Bizottság küldöttségeine k jelenléte miatt, amelyek megfelel ő támogatást 
nyújthatnának. Ez esetben a tagállam ok nemzeti diplomáciai szolgálatai 
személyzetét, illetve a Bizottság és a Ta nács Titkárságának személyzetét érint ő 
csereprogramja alkalmazhatnák ebb ől az alkalomból, a Bizo ttság 2006. június 8-i, 
„Európa a világban” cím ű, a Tanácshoz intézett közleményének szellemében
20. 
– A tagállamok – annak érdekében, hogy betöltsék ezeket a funkciókat – 
megfogalmazhatnának és a polgárok re ndelkezésére bocsáthatnának olyan 
szabályokat, amelyek létrehozzák a helyette sítés és a feladatmegosztás rendszerét a 
közös hivatalokon belül minden egyes harmadik országban.  
                                                 
18 lásd a lábjegyzetet a 4.oldalon.  
19 A közös közösségi diplomáciáról szóló 2005. szeptember 5–i állásfoglalás. 
20 COM(2006)278 végleges: Európa a világban – néhány gyakorlati javaslat a több koherencia, 
hatékonyság és láthatóság érdekében. 
 
HU 11   HU – A közös hivatalok feladatainak megkönny ítése érdekében tájékoztató kampányokat 
lehetne szervezni, felkérve a polgár okat, hogy önkéntes alapon regisztrálják 
magukat, így könnyítve meg az esetleges mentési akciókat. 
– Fontos intézkedéseket fogadtak el a közös vízumpolitika keretein belül, a Közös 
Konzuli Utasításokat (CCI) módosító tanács i határozat útján. Ezek a különleges 
intézkedések jól illusztrá lják azt a hozzáadott értéket, amelyet Európa kínálhat. A 
némely harmadik országot jellemz ő elégtelen konzuli jelenléttel járó 
kellemetlenségek ellensúlyozása érdekébe n még jobban kiterjesztették azt a már 
meglevő lehetőséget, hogy egy tagállam vízumk iadás céljával képviselhet egy 
másikat21. Egyébként az ICC további módosítá sai segítették a helyi konzuli 
együttműködés erősítését, és ennek nagyobb szerepet adtak a közös vízumpolitika 
alkalmazása során22. Ezen intézkedések folytatásaként a Bizottság nemrég 
kezdeményezéseket mutatott be a jelenleg e tárgykörben érvényben lev ő közösségi 
vívmányok kiegészítésére. Mindenek el őtt a vízumkérelmek befogadására alkalmas 
közös központok létrehozására vonatkozó23 javaslatról van szó azzal a céllal, hogy 
megkönnyítsék a biometrikus rendszer bev ezetését és kiterjes szék a képviselet 
hatókörét. A Bizottság ezt követ ően egy Vízumkódexet kialakító rendelettervezetre 
irányuló javaslatot terjesztett el ő, egy olyan egyedi okmány megalkotásáról, amely 
felülvizsgálja és összevonja a vízumk iadásra vonatkozó eljárások összességét24. A 
Vízumkódexr ől szóló javaslat célja többek között er ősíteni és hatékonyabbá tenni a 
helyi konzuli együttm űködést a vízumok kérdésében. Hosszú távon szükségessé 
válna megvizsgálni a konvergencia lehet őségét azon fejlesztések között, a melyek a 
közös hivatalok felé mutatnak a konzuli védelem szemszögéb ől, illetve azok 
között, amelyek a közös központokra vonat koznak a vízumpolitika keretében.  
Javasolt intézkedések:  
– „Közös hivatalok” létrehozása els ő szakaszban a karibi térségben, a Balkánon, 
az Indiai-óceán és Nyugat-Afrika térségében. 
– A harmadik országokban a tagállamok közötti kiegészít ő rendszert létrehozó 
szabályok közzététele.  
– Tájékoztató kampány során arra ösztönözni a polgárokat, hogy regisztrálják 
magukat a közös hivatalnál.  
– Hosszú távon, a közös hivatalok felruházása konzuli feladatokkal, mint 
például vízumkiadás vagy dokumentumok hitelesítése.  
                                                 
21 A 2003.12.22-i 2004/15 határozat, HL L 2004.1.9 
22 Az utazási irodákkal való együttm űködésről szóló 2002.7.16-i 2002/585 határozat, HL L 187, 
2002.7.16., és az utasbiztosítási kötelezettség létrehozásáról szóló 2003.12.22-i 2004/17 határozat, HL L 5, 2004.1.9.  
23 COM(2006)269 végleges, 2006.5.31. 
24 COM(2006)403 végleges, 2006.7.13.  
 
HU 12   HU 4.2. A tagállami tisztvisel ők képzése  
A hatékony képzés biztosítása – többek közöt t a „közös hivatalok” személyzetének 
hatékony képzése – érdekében a Bizottság  szervezhetne közös képzéseket a 
tagállamok és a közösségi intézmények tisztvisel ői részére, például az EU küls ő 
határainak ellen őrzése, a földi maradványok hazaszá llítása vagy a diplomáciai és 
konzuli védelemhez való jog kérdéskörében. 
Javasolt intézkedés:  
– Képzés a tagállamok és a közösségi intézmények tisztvisel ői részére. 
5. A  HARMADIK  ORSZÁGOK  HATÓSÁGAINAK  BELEEGYEZÉSE  
Az EK-Szerz ődés 20.cikkének végrehajtása fe ltételezi a harmadik országok 
beleegyezését. 
A nemzetközi jog általános elve, hogy egy állam polgárának egy másik állam általi 
védelme feltételezi a harmadik ország beleegyezését25.  
Az EK-Szerz ődés 20.cikke el őírja, hogy a tagállamok kötelezettsége az e céljából 
megkövetelt nemzetközi tárgyalások megkezdése. 
Minden egyes tagállamtól elvárj ák, hogy kétoldalú tárgyalásokat26 kezdjen a harmadik 
országokkal. Ugyanígy azonban lehet őség nyílna a Közösség és a tagállamok között 
megkötött vegyes megállapodásokban arra is, hogy tárgyaljanak a diplomáciai és 
konzuli védelemre vonatkozó beleegyezés szabványosított záradékáról. Egy ilyen 
záradék értelmében a harmadik országok elfogadhatnák, hogy az Unió polgárainak a 
helyszínen képviselettel rendelkez ő valamennyi tagállam segítséget nyújthat.  
Különleges eset vonatkozik a tagállam zászlaj a alatt hajózó halászhajó átvizsgálására 
vagy a kapitány és a legénység letartózta tására. Bizonyos halászati megállapodások 
értelmében a harmadik ország hatóságai köt elesek tájékoztatni a helyszínen található 
Bizottság küldöttségét, amely a „diplomáciai védelem feladatát” ellátja27, ahogyan azt 
az "Odigitria" ítéletben megállapították28. 
Bár semmilyen általános tanulság ne m vonható le az „Odigitria” ítéletb ől azon a 
halászati megállapodásra vonatkozó öss zefüggésen kívül, amelyben létrejött, 
mindazonáltal hosszú távon, a diplomáciai védelem e feladata alkalmazásának kérdése felvetődhet, amennyiben az a közösségi i lletékesség gyakorlásából ered. 
                                                
 
25 A diplomáciai kapcsolatokról szóló 1961-es Bécsi Konvenció 45. cikk c) bekezdése és a 46.cikk, 
valamint a konzuli kapcsolatokról szóló 1963-as Bécsi Konvenció 8.cikke.  
26 Ezek a megállapodások kiegészítik a 88/384/EK határozatban meghatározottakat: lásd a jelenlegi COM 
3.1. bekezdését 
27 Például, az EGK és az Elefántcsontparti Köztársasá g közötti halászati megállapodás (HL L 379/90, 3.o.)  
28 Az Elsőfokú Bíróság 1995. július 6-i ítélete, T-572/93-ügy. 
 
HU 13   HU Javasolt intézkedések: 
– Beleegyezési záradék beemelése a ha rmadik országokkal megkötött vegyes 
megállapodásokba. 
– Hosszú távon: Megvizsgálni a harmadik országok beleegyezésének biztosítását 
célzó lehet őségeket, hogy az Unió gyakorolhassa a védelem feladatát a 
Bizottság küldöttségein keresztül, a kö zösségi illetékességhez kapcsolodó 
esetekben.  
6. KÖVETKEZTETÉSEK  
Ebben a zöld könyvben a Bizottság azokat a le hetséges irányokat vázolta fel, amelyek 
célja a közösségi diplomáciai és  konzuli védelem jogának meger ősítése. Miel őtt 
megteszi az e célból szükséges  lépéseket, amelyek a részér ől kezdeményezéseket 
vagy a tagállamokkal való koordinációt kívánnak meg, a Bizottság az Európai 
Parlamenttel és az Unió Tanácsával együtt széleskör ű vitát kíván elindítani, 
valamennyi érdekelt fél részvételével: a ta gállamokkal, nem kormányzati szervekkel 
és civil társadalommal, valamint az európai polgárokkal. 
E célból a Bizottság szeretne visszajel zéseket kapni a javasolt intézkedésekr ől 2007. 
március 31-ig, elektronikus levél formájában, a következ ő címre:  
A visszajelzéseket közzéteszik a "Your Voice in Europe" portálon a szerz ő 
megjelölésével, kivéve, ha utóbbi névt elen kíván maradni vagy azt kéri, hogy 
véleményét teljességében kezeljék bizalmasan.  
A párbeszéd az összes érdekelt fél részvéte lével zajló nyilvános meghallgatással ér 
véget.