[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.2.2009

COM(2009) 82 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepcióról{SEC(2009)202}{SEC(2009)203}

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepció szükségessége 4

3. A megelőzésre irányuló közösségi koncepció főbb elemei 5

3.1. A tudásalapú katasztrófamegelőzési szakpolitikák kidolgozását szolgáló feltételek megteremtése a kormányzás valamennyi szintjén 5

3.1.1. A katasztrófákkal kapcsolatos adatok összegyűjtése 5

3.1.2. A bevált gyakorlati megoldások terjesztése 5

3.1.3. Iránymutatások kidolgozása a veszélyek/kockázatok feltérképezéséhez 6

3.1.4. A kutatási tevékenység ösztönzése 6

3.2. Kapcsolódási pontok kialakítása az egyes szereplők és szakpolitikák között a katasztrófavédelem valamennyi területén 7

3.2.1. A korábbi tapasztalatokból nyert következtetések módszerének alkalmazása a katasztrófamegelőzésben 7

3.2.2. Képzési és tájékoztatási tevékenység a katasztrófamegelőzés terén 7

3.2.3. A szereplők közötti kapcsolatok szorosabbra fűzése 7

3.2.4. A korai figyelmeztető eszközök megerősítése 8

3.3. A hatályos eszközök hatékonyságának növelése a katasztrófamegelőzésben 8

3.3.1. A közösségi finanszírozás célirányosabb felhasználása 9

3.3.2. A katasztrófamegelőzés figyelembevétele a hatályos közösségi jogszabályokban 9

4. A nemzetközi együttműködés fokozása a megelőzés terén 10

5. Következtetések és távlatok 10

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepcióról

Bevezetés

1990 és 2007 között az Európai Unióban mind a természeti csapások, mind az ember okozta katasztrófák egyre gyakoribbá, következményeik pedig – különösen az előbbiek esetében – egyre súlyosabbá váltak. Az éghajlatváltozás hatásai következtében folyamatosan növekszik a szélsőséges időjárási jelenségek – így a hőhullámok, a viharok és a heves esőzések – száma és nagyságrendje[1], ez pedig az előrejelzések szerint további emberéleteket fog követelni, valamint a gazdasági és szociális infrastruktúrák pusztulásához, és a már egyébként is labilis ökoszisztémák romlásához fog vezetni.

Az ENSZ és más nemzetközi szervezetek által elvégzett vizsgálatok tanúsága szerint egyre inkább ki vagyunk téve a különféle katasztrófáknak, ennek oka pedig többek között az intenzívebb földhasználatban, az ipari fejlődésben, az urbanizációban és az infrastruktúra-építésben keresendő[2].

A Közösség a katasztrófákra való felkészülés és reagálás, illetve a helyreállítás különböző aspektusainak kezelésére több eszközt is kidolgozott már. Emellett számos olyan ágazatspecifikus kezdeményezés létezik – az árvizek[3], a technológiai katasztrófák[4] és az olajszennyezés[5] témakörében –, amely szintén foglalkozik a katasztrófamegelőzés egyes szempontjaival. Hiányzik azonban egy közösségi szintű, stratégiai katasztrófamegelőzési koncepció.

E közlemény célja azoknak az intézkedéseknek a kijelölése, amelyek – a már meglévő intézkedésekre támaszkodva és azokat egymással ötvözve – a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepció részét képezhetik. Megelőzés alatt két fogalmat kell érteni: i) a katasztrófák megelőzését, amennyiben ez lehetséges, illetve ii) ha a katasztrófa elkerülhetetlen, a következmények enyhítését.

Ez a közlemény azon kötelezettségvállalás nyomán halad, amelynek értelmében a Bizottság vállalta, hogy javaslatokat dolgoz ki a katasztrófamegelőzés terén[6], továbbá az Európai Parlament[7] és a Tanács[8] által megfogalmazott azon igényre reagál, mely szerint közösségi szinten fokozni kell a katasztrófák megelőzése és a következmények enyhítése terén hozott intézkedéseket. A közlemény elősegíti továbbá a 2005–2015-ös hyogoi cselekvési keret[9] végrehajtását és részét képezi egy külső és belső dimenzióval egyaránt rendelkező kezdeményezéscsomagnak[10]. A közlemény a konfliktusokkal összefüggő összetett vészhelyzetekkel és a terrorcselekményekkel nem foglalkozik.

A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepció szükségessége

Számos oka van annak, hogy miért kell európai szinten foglalkozni a katasztrófák megelőzésével. Ezek közül a legnyilvánvalóbb az, hogy a katasztrófák nincsenek tekintettel az országhatárokra, ezért hatásaik határokon átnyúlóak lehetnek (ahogyan ez a 2002-es áradások, és a 2007-es erdőtüzek idején is bebizonyosodott). A katasztrófák kedvezőtlen hatást gyakorolhatnak egyes meglévő közösségi szakpolitikákra, így a mezőgazdasággal vagy az infrastruktúrákkal összefüggő kérdésekre, gazdasági következményeik[11] pedig negatív irányba mozdíthatják el az EU egyes régióinak (és következésképpen az EU egészének) gazdasági fejlődését és versenyképességét. Végül arról sem feledkezhetünk meg, hogy a katasztrófák következményeinek felszámolása gyakran közösségi forrásokból történik.

Az egyes tagállamok, különböző mértékben ugyan, de jelenleg is folytatnak katasztrófamegelőzési politikát. A közösségi fellépésnek ezeket a tagállami szintű fellépéseket kell kiegészítenie, és azokra a területekre kell összpontosítania, ahol a közös megközelítési mód hatásosabbnak bizonyulhat az elszigetelt tagállami módszereknél. Az EU különösen az alábbi lépéseken keresztül kívánja enyhíteni a katasztrófák következményeit:

- tudásalapú katasztrófamegelőzési szakpolitikák kidolgozása valamennyi kormányzási szinten,

- kapcsolódási pontok létrehozása az egyes szereplők és szakpolitikák között a katasztrófavédelem valamennyi területén,

- a hatályos szakpolitikai eszközök hatékonyságának javítása a katasztrófamegelőzés tekintetében.

A közösségi szintű katasztrófamegelőzési koncepciónak egyértelműen arra kell törekednie, hogy az európai szinten eddig végrehajtott intézkedésekre – így az ágazati jogszabályokra vagy a megelőzési intézkedésekhez rendelkezésre álló közösségi alapokra[12] – építsen.

A megelőzésre irányuló közösségi koncepció főbb elemei

A tudásalapú katasztrófamegelőzési szakpolitikák kidolgozását szolgáló feltételek megteremtése a kormányzás valamennyi szintjén

Ahhoz, hogy hatékony katasztrófamegelőzési szakpolitikákat tudjunk kidolgozni, alaposabban meg kell ismernünk a katasztrófák természetét.

A katasztrófákkal kapcsolatos adatok összegyűjtése

A katasztrófákkal kapcsolatban jelenleg korlátozott információkkal rendelkezünk, és az adatok összehasonlíthatósága sem kielégítő: az egyes katasztrófákkal kapcsolatos adatok eltérő kritériumokat vesznek figyelembe – így többek között az áldozatok számát, a kár nagyságát vagy az egy adott időszakban bekövetkezett katasztrófák számát–, a katasztrófák által okozott fizikai és gazdasági következményekre vonatkozó adatok pedig a legjobb esetben is csak tájékoztató jellegűnek tekinthetők.

A Bizottság a katasztrófákkal kapcsolatban rendelkezésre álló meglévő információforrásokat egy átfogó adattárba fogja összegyűjteni, amely nem csupán az adatok összehasonlíthatóságát érintő kérdések és a hiányzó információk meghatározását fogja lehetővé tenni, hanem az adatbázisra támaszkodva azt is értékelni lehet majd, hogy miként lehetne hatékonyabbá tenni az EU-n belüli információmegosztást.

A katasztrófák gazdasági hatásaira vonatkozó adatok különösen fontosak, hiszen a politikai döntéshozók számára lehetővé teszik, hogy megfelelően mérlegelhessék a különböző katasztrófamegelőzési intézkedések költségeit és előnyeit. A Bizottság az érdekelt felekből álló tanácsadó csoportot fog létrehozni, amelynek feladata a rendelkezésre álló információk értékelése lesz. Ezen értékelés alapján a Bizottság meg fogja tenni a szükséges intézkedéseket az információkat illetően megállapított hiányosságok orvoslására.

A bevált gyakorlati megoldások terjesztése

A Bizottság egyetlen adattárba fogja gyűjteni a bevált gyakorlati megoldásokat és segíteni fogja az érdekeltek közötti információcserét. Emellett tanulmányok elkészítésére, illetve a tagállamok és más érdekeltek közötti együttműködési projektek megvalósítására is sor kerül majd.

A katasztrófamegelőzést célzó hatályos közösségi jogszabályok végrehajtása során nyert tapasztalatok alapján értékelni fogják, hogy az egyes ágazatokban jelenleg alkalmazott megközelítési módokat lehetne-e szélesebb körben is használni. Az árvizekről szóló irányelv például a veszélyek és a kockázatok feltérképezéséről, valamint kockázatkezelési eljárásokról rendelkezik, a Seveso-irányelvben pedig a területfelhasználás tervezésére, a biztonsági jelentésekre és vészhelyzeti tervekre vonatkozó előírások szerepelnek. Ezek a módszerek más jellegű katasztrófák megelőzéséhez is hasznosnak bizonyulhatnak.

Iránymutatások kidolgozása a veszélyek/kockázatok feltérképezéséhez

A veszélyek feltérképezése a különleges kockázatoknak kitett területek kijelölésére szolgál, egyúttal alapvető információkkal látja el a lakosságot, a területtervezésért felelős hatóságok számára pedig értékes irányítási eszközt jelent.

A tagállamokban jelenleg számos, a veszélyek és a kockázatok feltérképezését érintő kezdeményezés zajlik. Az ezek során alkalmazott módszertani megközelítések közötti eltérések csökkentik az adatok összehasonlíthatóságát és megnehezítik azok európai szinten való összesítését. Ennek következtében nem rendelkezünk átfogó képpel az Uniót fenyegető kockázatokról. A politikai döntéshozók és a vállalkozások (például az infrastruktúra-fejlesztők és a biztosítási szektor) számára előnyös lenne a veszélyekkel/kockázatokkal kapcsolatos adatok uniós szintű összehasonlíthatóságának hatékonyabbá tétele.

A Bizottság tanulmány keretében össze kívánja gyűjteni az egyes tagállamok által a veszélyek és kockázatok feltérképezéséhez jelenleg használt módszereket, majd ennek alapján – a már meglévő közösségi kezdeményezésekre[13] támaszkodva – iránymutatásokat fog kidolgozni a veszélyek és a kockázatok feltérképezéséhez. Az iránymutatásoknak a határokon átnyúló következményekkel járó katasztrófákra (ilyenek az árvizek, vagy a vegyszerek, illetve radioaktív/nukleáris anyagok véletlenszerű kijutása a környezetbe), a rendkívüli eseményekre (nagy erejű viharok), a jelentős természeti katasztrófákra (földrengések), illetve az olyan katasztrófákra kell összpontosítaniuk, amelyek esetében a kárenyhítési intézkedések a megelőzési intézkedéseknél aránytalanul magasabb költségekkel járnak. Emellett az erdőtüzekre vonatkozó külön kezdeményezés létrehozásának lehetőségét is meg fogják vizsgálni.

A kutatási tevékenység ösztönzése

A hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogramon (2007–2013) belül számos témakör[14] foglalkozik a természeti csapásokkal és az ember okozta katasztrófákkal. A keretprogram végrehajtása révén a Bizottság az alábbi célok elérésére törekszik:

- az e területen folyó, közösségi finanszírozásban részesülő kutatások összehangolásának hatékonyabbá tétele, különös tekintettel a kiemelt fontosságú témákra, köztük az éghajlatváltozással összefüggő kérdésekre,

- korai figyelmeztető rendszerek kialakítását, valamint az információs és megfigyelési rendszerek közötti interoperabilitás biztosítását célzó kutatásokba való beruházások megvalósítása,

- a Közös Kutatóközpont által a katasztrófavédelem egyes területeit érintő kutatási tevékenységek folytatása,

- annak biztosítása, hogy a kutatási eredmények a megelőzés terén tevékenykedő valamennyi szereplő számára könnyen és rendezett formában elérhetőek legyenek, valamint adatbázis létrehozása a speciális szaktudással rendelkező szakértők számára.

Kapcsolódási pontok kialakítása az egyes szereplők és szakpolitikák között a katasztrófavédelem valamennyi területén

Számos közösségi és tagállami szakpolitikát lehet oly módon végrehajtani, hogy az segítse a katasztrófavédelem egyes területeit, vagyis a megelőzést, a felkészülést, a reagálást és a helyreállítást. Ehhez arra van szükség, hogy kapcsolat létesüljön a katasztrófamegelőzésre jelentős hatást gyakorló intézkedések kidolgozásában és végrehajtásában részt vevő szereplők között. A Bizottság arra törekszik, hogy a bevált gyakorlati megoldások szerte az Unióban egyre nagyobb teret nyerjenek.

A korábbi tapasztalatokból nyert következtetések módszerének alkalmazása a katasztrófamegelőzésben

A Bizottság a közösségi polgári védelmi mechanizmus keretében kidolgozott egy olyan programot, amelynek célja a végrehajtott intézkedések során szerzett tapasztalatok értékelése. A katasztrófákra való reagálás értékelése lehetővé teszi annak meghatározását, hogy milyen javítási lehetőségek adódnak. A Bizottság a katasztrófamegelőzés terén végrehajtható esetleges javítások meghatározásához is ezt a módszert kívánja használni.

Képzési és tájékoztatási tevékenység a katasztrófamegelőzés terén

A Bizottság a katasztrófavédelemre vonatkozó, közösségi szintű képzési kezdeményezések javítását célzó javaslatok előkészítésén dolgozik, és e javaslatok a megelőzéssel kapcsolatos szempontokat is tartalmazni fogják. A Bizottság továbbá a közösségi polgári védelmi képzési program keretében kifejezetten a megelőzéssel foglalkozó képzéseket is ki fog dolgozni.

A közvélemény számára hozott felvilágosító intézkedések szintén hozzájárulhatnak a katasztrófamegelőzés sikeréhez, így többek között tudatosítani kell a polgárokban, hogy mi a teendő földrengés esetén. A Bizottság szándékai szerint a közösségi polgári védelmi pénzügyi eszköz keretében finanszírozott együttműködési projektek megvalósítását célzó, hamarosan meghirdetésre kerülő pályázati felhívások keretében a közvélemény számára hozott felvilágosító intézkedésekkel és képzésekkel kapcsolatos, így többek között a bevált gyakorlati megoldások összegyűjtésére és iskolai tananyagok összeállítására vonatkozó projektek támogatására is lehetőség nyílik majd.

A szereplők közötti kapcsolatok szorosabbra fűzése

Egyes tagállamok tapasztalatai alapján egyértelművé vált, hogy olyan összehangolt válságkezelési mechanizmusok felállítására van szükség, amelyekben a magán- és a közszférába tartozó érdekeltek egyaránt részt vesznek.

A Bizottság ilyen jellegű kezdeményezések megvalósítására ösztönzi a tagállamokat. Ezek során arra van szükség, hogy: i) kapcsolat létesüljön a katasztrófavédelemben részt vevő szereplők között (így például célszerű, hogy a területrendezéssel foglalkozó szakemberek konzultáljanak a veszélyek és a kockázatok feltérképezését végző ügynökségekkel), és ii) a katasztrófavédelmi folyamatban közreműködő szereplők együttműködjenek (például az erdőhelyreállítási projektek során segíteni kell a katasztrófaelhárító egységek beavatkozását).

A Bizottság egy olyan európai hálózatot kíván létrehozni, amelyben valamennyi tagállam – a témában érintett szervein keresztül – képviselteti magát, és amely a bevált gyakorlati megoldásokon alapuló ajánlásokat fogalmazna meg. Ebben a hálózatban a Bizottság szándékai szerint a területtervezéssel, a kockázatok és a veszélyek feltérképezésével, a környezetvédelemmel, valamint a katasztrófákra való felkészüléssel és reagálással foglalkozó tagállami szervek vennének részt. A hálózaton belüli információáramlást egy internetes alkalmazás fogja segíteni.

A hálózaton belül munkacsoportokat fognak létrehozni, amelyek feladata az lesz, hogy ajánlásokat fogalmazzanak meg a szakpolitikák összehangolását célzó, közösségi, nemzeti vagy helyi szinten végrehajtandó intézkedéseket illetően. A hálózat legfontosabb feladatai a következők lesznek:

- a szereplők és a szakpolitikák között a katasztrófavédelem egyes területein megvalósított kapcsolódási pontok terén kialakult bevált gyakorlati megoldások meghatározása,

- azon szereplők és szakpolitikák összekapcsolása, amelyeknek szerepet kell vállalniuk az erdőtüzek és egyéb természetes tüzek megelőzésében.

A korai figyelmeztető eszközök megerősítése

A lakosság és a politikai döntéshozók azon képessége, hogy enyhítsék a katasztrófák következményeit, nagyban függ attól, hogy támaszkodhatnak-e megbízható korai figyelmeztető eszközökre. A Bizottság az alábbi lépéseken keresztül kívánja megerősíteni a korai figyelmeztető rendszerek közötti kapcsolatot:

- az európai meteorológiai szolgálatok hálózatával való együttműködés fokozása annak érdekében, hogy a korai figyelmeztető rendszerekbe az árvízveszélyre (így a tengerpart menti áradásokra) való figyelmeztetés is beépüljön,

- a meglévő korai figyelmeztető rendszerek riasztási idejének csökkentése,

- a jelenleg is működő európai erdőtűz-információs rendszer (EFFIS) és az európai árvízi riasztórendszer (EFAS) bekapcsolása a globális katasztrófariasztási és koordinációs rendszerbe (GDACS),

- a dél-mediterrán országokkal létrejött azon együttműködés folytatása, amelynek célja, hogy jobb hozzáférést biztosítson a meglévő korai figyelmeztető rendszerek számára a valós idejű információkhoz,

- a tagállamokkal együttműködésben a 112-es európai segélyhívó szám használatának tudatosítása a polgárok körében.

A hatályos eszközök hatékonyságának növelése a katasztrófamegelőzésben

Számos olyan közösségi pénzügyi eszköz és jogszabály létezik, amely segíti a katasztrófamegelőzés terén megvalósított tagállami intézkedéseket. A Bizottság gondoskodik arról, a katasztrófamegelőzéssel kapcsolatos szempontokat következetesebben és hatékonyabban vegyék figyelembe a különféle szakpolitikákban és programokban (így a közös agrárpolitikában és a vidékfejlesztési politikában).

A közösségi finanszírozás célirányosabb felhasználása

Fontos, hogy a katasztrófamegelőzésre előrelátó befektetésként tekintsünk, hiszen a megelőzéssel kapcsolatos intézkedések költségei a legtöbb esetben nagyságrendekkel alacsonyabbak a kárenyhítési intézkedésekénél. A katasztrófamegelőzéshez biztosított közösségi finanszírozás hatékonyságának növelése érdekében a Bizottság – a tagállamokkal szoros együttműködésben – az alábbi lépéseket tervezi:

- 2009-ben számba veszik és összegyűjtik a katasztrófamegelőzési intézkedések finanszírozására alkalmas hatályos közösségi eszközöket: a cél annak értékelése, hogy ezen eszközöket milyen mértékben alkalmazzák, illetve azon területek kijelölése, amelyeket nem fednek le,

- azon megelőzési intézkedések összegyűjtése, amelyek megvalósításához a tagállamok uniós finanszírozást igényelhetnek (ide tartozhatnak például azok az intézkedések, amelyek az erdőtelepítési és az újraerdősítési projekteket megelőzési intézkedésekkel egyesítik).

Mindezek alapján a tagállamokat annak értékelésére fogják felkérni, hogy az uniós támogatások nemzeti operatív programjaiban miként lehetne jobban figyelembe venni a katasztrófamegelőzéssel kapcsolatos szempontokat. Az ez irányú szükségletek meghatározását követően a Bizottság támogatást fog biztosítani a nemzeti operatív programok javításához.

Az uniós finanszírozási eszközök rendszeres felülvizsgálata és a következő pénzügyi terv meghatározása további lehetőséget kínál a kockázatmegelőzésnek az uniós finanszírozásba való beépítésére.

A katasztrófamegelőzés figyelembevétele a hatályos közösségi jogszabályokban

A katasztrófamegelőzéssel kapcsolatos szempontokat számos európai uniós jogszabály tervezett felülvizsgálata során is figyelembe kell venni. E jogszabályok közé tartoznak a következők:

- A 97/11/EK[15] és a 2003/35/EK[16] irányelvvel módosított, az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK[17] tanácsi irányelv (KHV-irányelv). Az irányelv felülvizsgálata során célszerű lenne megvizsgálni, hogy az egyes projektek környezeti hatásvizsgálata kellő mértékben figyelembe veszi-e a projektek által a katasztrófák kockázatának csökkentésére gyakorolt közvetlen és közvetett hatásokat.

- A 96/82/EK irányelv (Seveso-irányelv), amelyben fontos utalások szerepelnek a területfelhasználásra és a területtervezésre.

A Bizottság emellett foglalkozik a földrengések hatásainak enyhítésével, és ennek keretében arra ösztönzi a tagállamokat, hogy nemzeti tervezési szabályaikba teljes mértékben építsék be az épületekre és egyéb építményekre vonatkozó közös európai tervezési szabványokat (különösen az Eurocode 8-at). Ennek során ajánlatos, hogy a tagállamok teljes mértékben kihasználják a közbeszerzési irányelvek[18] által biztosított lehetőségeket.

A nemzetközi együttműködés fokozása a megelőzés terén

A Bizottság különös hangsúlyt fog fektetni a katasztrófamegelőzés fokozására a harmadik országokkal létrehozandó különféle együttműködési kezdeményezések keretében. Ezen cél érdekében a Bizottság az alábbiakra törekszik:

- el kívánja érni, hogy a tagjelölt, illetve potenciális tagjelölt országok vegyenek részt a közösségi mechanizmusban, vagy társuljanak ahhoz, valamint együtt kíván velük működni a katasztrófák kockázatainak csökkentésére irányuló kezdeményezés végrehajtása során,

- az európai szomszédságpolitika keretében[19] arra fog törekedni, hogy a hatályban lévő megállapodásokban fokozott hangsúlyt kapjon a katasztrófamegelőzés,

- az euro–mediterrán partnerség keretében a természeti csapások és ember okozta katasztrófák megelőzését, valamint az azokra való felkészülést és reagálást célzó program[20] végrehajtása,

- a keleti ESZP-partnerekkel együtt kíván működni a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzése terén.

A Bizottság össze fogja hangolni lépéseit az ENSZ katasztrófacsökkentésről szóló nemzetközi stratégiájával, valamint szoros kapcsolatokat fog kiépíteni e stratégia és a fejlődő országok katasztrófakockázatainak csökkentésére irányuló uniós stratégia között.

Következtetések és távlatok

Ez a közlemény a katasztrófák megelőzésére irányuló átfogó európai koncepciót vázolja fel. Kijelöli a beavatkozást igénylő területeket és a katasztrófamegelőzés fokozására alkalmas, rövid távon megvalósítható intézkedéseket. Ezen intézkedések végrehajtása során figyelembe fogják venni a Közösség által eddig útjára indított cselekvéseket, mert így biztosítható, hogy ezen cselekvések egységes és hatékony közösségi keretet alkossanak.

A Bizottság felkéri az Európai Parlamentet, a Tanácsot, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot és a Régiók Bizottságát, hogy a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepció megszilárdítása érdekében járuljon hozzá a Bizottság munkájához.

A koncepció előmozdítása, illetve – szükség esetén – továbbfejlesztése érdekében a Bizottság további konzultációkat fog folytatni és szoros kapcsolatot fog fenntartani mind a köz-, mind a magánszektor érintettjeivel. [pic]

[1] A katasztrófák epidemiológiájával foglalkozó kutatási központ (Centre for Research on the Epidemiology of Disasters – CRED) adatbázisában szereplő adatok szerint.

[2] Az ISDR (az ENSZ katasztrófák előfordulásának csökkentésére irányuló nemzetközi stratégiája) által a globális tendenciákról készített jelentés (Global Trends Report, 2007) szerint.

[3] Az Európai Parlament és a Tanács 2007/60/EK irányelve az árvízkockázatok értékeléséről és kezeléséről.

[4] A Tanács 96/82/EK irányelve a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről (Seveso-irányelv).

[5] Például az egyhéjazatú olajszállító tartályhajóknak az európai kikötőkből való kitiltásáról rendelkező 1726/2003/EK rendelet és a hajók által okozott szennyezés elleni fellépés területén az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség cselekvéseinek többéves finanszírozásáról szóló 2038/2006/EK rendelet.

[6] COM(2008) 130.

[7] Az Európai Parlament 2008. június 19-i állásfoglalása az Unió katasztrófa-elhárítási képességének megerősítéséről és az Európai Parlament 2007. november 14-i állásfoglalása a földrengések regionális hatásáról.

[8] 2008. június 16-i tanácsi következtetések.

[9] A cselekvési keretet a katasztrófák csökkentéséről szóló világkonferencián fogadták el.

[10] Uniós stratégia a katasztrófakockázatok csökkentésének támogatására a fejlődő országokban (COM(2009) 84).

[11] Európában a katasztrófák okozta gazdasági kár a becslések szerint évente 15 milliárd eurót tesz ki (az ABI (2005) és a Munich Re (2008) adatai alapján).

[12] Ezek közé tartozik az Európai Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Alap, a polgári védelmi pénzügyi eszköz, a LIFE+, az IKT-politika támogatásának programja és a kutatási keretprogram. Továbbá a 2007–2013-as időszakra szóló kohéziós politika keretében csak a kockázatmegelőzéssel összefüggő intézkedések számára 5,8 milliárd eurót különítettek el.

[13] Ilyen például a Globális Környezetvédelmi és Biztonsági Megfigyelés (GMES) elnevezésű közösségi kezdeményezés.

[14] Környezet, infrastruktúra, világűr/Kopernikusz, biztonság, valamint információs és kommunikációs technológiák.

[15] HL L 73., 1997.3.14.

[16] HL L 156., 2003.6.25.

[17] HL L 175., 1985.7.5.

[18] A 2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelv (HL L 134, 2004.4.30) előírja, hogy a műszaki előírásokat a közösségi joggal összeegyeztethető kötelező nemzeti műszaki szabályok alapján vagy az európai szabványokat átültető nemzeti szabványokra való hivatkozással kell meghatározni.

[19] COM(2004) 373.

[20] A „Barcelonai folyamat: Unió a mediterrán térségért” elnevezésű miniszteri konferencia zárónyilatkozata, Marseille, 2008. november 4.