2017. szeptember 13-án Juncker elnök az Unió helyzetéről szóló beszédében bejelentette, hogy a szubszidiaritással, az arányossággal és a „kevesebbet hatékonyabban” megközelítéssel foglalkozó munkacsoportot hoz létre. A munkacsoport célkitűzéseit a Bizottság 2018-as munkaprogramja ismertette. „A jelenlegi Bizottság eddigi munkájára támaszkodva továbbra is arra kell törekednünk, hogy a nagy jelentőségű dolgokban vállaljunk nagyobb szerepet. Ez azt is jelenti, hogy ne akarjuk a polgárok mindennapi életének minden részletét szabályozni. Komolyan végig kell gondolnunk, hogyan tudunk kevesebb intézkedéssel hatékonyabban fellépni, és hogyan adhatunk vissza hatásköröket a tagállamok kezébe, ha ez az észszerű megoldás. A Timmermans első alelnök által vezetett munkacsoport munkájára építve (…) a Bizottság bemutatja majd elképzeléseit arról, hogyan fokozható a szubszidiaritás, az arányosság és a minőségi jogalkotás annak biztosítása érdekében, hogy csak azokon a területeken intézkedjünk, amelyeken az uniós fellépés a hozzáadott értéket teremt.” Juncker elnök november 14-én, 2018. január 1-jei hatállyal hozta létre a munkacsoportot . A munkacsoport 2018. július 10-én küldte meg jelentését az elnöknek. Az Európai Parlament, az Európai Unió parlamentjei uniós ügyekkel foglalkozó bizottságainak konferenciája, valamint a Régiók Bizottsága elnökeit felkérték, hogy intézményükből nevezzenek ki tagokat a munkacsoportba, akik ezt követően személyes minőségükben vennének részt annak munkájában. A nemzeti parlamentek (COSAC) és a Régiók Bizottsága ezután előterjesztették azokat a személyeket, akiket a munkacsoport tagjaivá neveznek ki, az Európai Parlament azonban úgy döntött, hogy ezt nem teszi meg.

Az „Enyhítsünk a terheken – Ossza meg velünk véleményét” bizottsági honlap, valamint a célravezető és hatásos szabályozás (REFIT) platform is lehetővé teszi a nyilvánosság és az érdekeltek számára, hogy tájékoztassák a Bizottságot a meglévő szabályozási intézkedésekkel esetlegesen járó túlzott terhekről illetve az intézkedések hiányosságairól, melyek közé szubszidiaritási vagy arányossági kérdések is tartozhatnak. 2017-ben a Célravezető és hatásos szabályozás platformján 46 véleményt fogalmaztak meg, többek között azzal kapcsolatos ajánlások érkeztek a Bizottsághoz, hogy hogyan lehetne egyszerűsíteni és csökkenteni a hatályos uniós jogszabályok által okozott szabályozási terheket. A Bizottság mindenekelőtt a 2018. évi munkaprogramjának végrehajtásával válaszol ezekre.

A Juncker elnök vezette Bizottság 2017-ben folytatta a megerősített minőségi jogalkotási programjának gyakorlati átültetését, mely határozottabb iránymutatással, valamint a polgárok és az érdekeltek visszajelzései számára biztosított új lehetőségekkel (beleértve a minőségi jogalkotással foglalkozó internetes portált) szavatolja, hogy figyelembe veszik a szubszidiaritás és az arányosság elvét a szakpolitikai döntéshozatal valamennyi szakasza során. A Bizottság emellett folytatta azon gyakorlatát, mely szerint értékeli a meglévő szakpolitikai kereteket, még mielőtt jogalkotási módosításokat nyújtana be. Ezekben az értékelésekben azt vizsgálják, hogy a meglévő szakpolitikai intézkedések továbbra is a „célnak megfelelőek-e”, és mennyire felelnek meg a szubszidiaritás és az arányosság elvének.

A szubszidiaritás és az arányosság alapvető fontosságú volt a visszamenőleges értékelések és célravezetőségi vizsgálatok szempontjából is, amelyek azt mérlegelik, hogy az európai fellépések továbbra is meghozzák-e a várt eredményeket a hatékonyság, az eredményesség, a koherencia, a relevancia és az európai hozzáadott érték tekintetében. 2017-ben a Bizottság 72 értékelést és célravezetőségi vizsgálatot tett közzé (a tágabb szakpolitikai területek értékelése). Három célravezetőségi vizsgálatot tettek közzé; az egyiket a környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerről és az uniós ökocímkéről, egy másikat a fogyasztóvédelmi politikáról, egy harmadikat pedig a környezetvédelmi jelentéstételi kötelezettségekről.

Ugyanebben az ítéletben a Törvényszék azt is megállapította, hogy nem sértették meg az arányosság elvét, mivel az Európai Központi Bank által elfogadott jogi aktusok megfelelőek voltak a jogszabály által elérni kívánt törvényes célok megvalósítására. Az Európai Központi Bank úgy döntött, hogy a 1024/2013/EU rendeletben szereplő szabályokkal összhangban gyakorolja közvetlen felügyeletét, ami nem teszi szükségessé annak eseti bizonyítását, hogy a felügyelet célkitűzései a nemzeti hatóságok általi közvetlen felügyelet révén is ugyanolyan jól megvalósíthatók.

A Bizottság a javaslatra válaszul négy indokolt véleményt kapott, amelyek sokféle érvet tartalmaznak. A javaslattal kapcsolatos egyes aggodalmak a nemzeti hatáskörbe tartozó ügyekbe való állítólagos beavatkozásra vonatkoztak, valamint azt sérelmezték, hogy a javaslat számos részletes szabályt tartalmaz, anélkül, hogy figyelembe venné az azonos célt szolgáló rendszerszintű nemzeti megoldások meglétét; ezért egyes parlamentek azt állították, hogy az uniós hozzáadott érték nem igazolható egyértelműen.

A Bizottság a nemzeti parlamenteknek adott válaszaiban kifejtette, hogy a jelenlegi európai jogszabályok már tartalmaznak a munka és a magánélet közötti egyensúlyra vonatkozó rendelkezéseket a nemek közötti munkaerőpiaci egyenlőség területén, ami azt mutatja, hogy ezen a téren kölcsönös egyetértés alakult ki a szubszidiaritás elvével összhangban álló uniós európai fellépés szükségességéről. A Bizottság azt válaszolta továbbá, hogy a javasolt irányelv tiszteletben tartja a családi vonatkozású szabadságok és rugalmas munkafeltételek terén már meghonosodott nemzeti szabályozásokat, mivel csak minimumszabályokat állapít meg, így lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy kedvezőbb rendelkezéseket tartsanak fenn vagy vezessenek be. A Bizottság szerint uniós szintű fellépésre volt szükség annak érdekében, hogy valamennyi tagállamban megfelelő előrelépést érhessenek el.

3.2. „Sárga lap” – eljárások és szakpolitikai eredmények – az Európai Ügyészség esete

Az uniós jogalkotó 2017-ben fogadott el először olyan jogalkotási javaslatot, amelyre vonatkozóan a Szerződésekhez csatolt (2.) jegyzőkönyv 7. cikkének (2) bekezdése szerinti, úgynevezett „sárga lapos” eljárást indítottak.

Ez az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló, a Bizottság által 2013. július 17-én elfogadott javaslat volt. A javaslat célja az volt, hogy létrehozza az Európai Ügyészséget, és felhatalmazza azt az Unió pénzügyi érdekeit érintő bűncselekmények nyomozására és elkövetői ellen vádhatósági eljárás lefolytatására. Az Európai Ügyészség központi hivatalból és decentralizált struktúrából álló uniós szerv lenne. 2013-ban 13 indokolt vélemény érkezett a Bizottsághoz a nemzeti parlamentektől, amelyek a nemzeti parlamenteknek kiosztott szavazatok negyedét, vagyis az 56 lehetséges szavazatból 18-at képviselték . Az indokolt véleményekben megfogalmazott aggályok között a kamarák azzal érveltek, hogy a Bizottság nem fejtette ki kellőképpen, hogy a javaslat miként felelt meg a szubszidiaritás elvének; azt állították továbbá, hogy a tagállamokban meglévő mechanizmusok elégségesek és hogy az intézkedések hozzáadott értéke nem igazolható. A parlamentek a Hivatal hatáskörének felépítésével és terjedelmével kapcsolatban is aggályokat fogalmaztak meg.

Miután megerősítést nyert a (2.) jegyzőkönyvben meghatározott „sárga lapos” eljárás megindulása, a Bizottság felülvizsgálta a javaslatot, és ezt követően 2013. november 27-én közleményt adott ki a szubszidiaritás elve alapján kapott indokolt vélemények alapos elemzéséről. A Bizottság mindenekelőtt úgy ítélte meg, hogy az indokolás és a hatásvizsgálat megfelelően kifejtette, hogy a nemzeti szintű fellépés miért nem érné el a szakpolitikai célkitűzést, és ezzel szemben uniós szintű fellépéssel miért lehetne azt megvalósítani. Ennek alapján a Bizottság úgy döntött, hogy fenntartja a javaslatot.

A Tanács 2017. október 12-én elfogadta az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló rendeletet. A rendeletet a 28 tagállamból 16 fogadta el megerősített együttműködési eljárás keretében. A rendelet hatálybalépésének időpontjáig további hat tagállam csatlakozott a megerősített együttműködéshez. Azon 11 tagállam közül négy, amelyek parlamentáris kamarái indokolt véleményt terjesztettek elő, mindeddig nem döntött a megerősített együttműködésben való részvételről (Magyarország, Írország, Svédország és az Egyesült Királyság). Hét olyan tagállam (Ciprus, a Cseh Köztársaság, Franciaország, Málta, Hollandia, Románia és Szlovénia), amelynek parlamentáris kamarái indokolt véleményt terjesztettek elő, csatlakozott a megerősített együttműködéshez. A Tanács által elfogadott rendelet számos lényeges ponton eltér a Bizottság eredeti javaslatától, a szöveg ugyanis tükrözni kívánja a nemzeti parlamentek által kifejezett főbb aggályokat, ezért figyelembe vették azokat a jogalkotási eljárásban: a rendelet jelenleg úgy rendelkezik, hogy az európai főügyészen kívül minden részt vevő tagállamok egyik európai ügyésze az Európai Ügyészség Ügyészi Kollégiumát alkotó központi szinten fog tevékenykedni. Hasonlóképpen, a Hivatal már nem kizárólagos, hanem megosztott hatáskörrel rendelkezik az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvben meghatározott bűncselekmények tekintetében. A Bizottság szoros figyelemmel kíséri az újonnan létrehozott Európai Ügyészség kialakítását, különösen annak értékelése céljából, hogy az teljes mértékben hatékony lesz-e az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás elleni védelem terén.

4. Következtetés

A korábbi évekhez hasonlóan a szubszidiaritás és az arányosság elve 2017-ben is központi szerepet játszott a jogalkotási vitákban. Az európai döntéshozatalban részt vevő valamennyi intézmény tevékenyen részt vett ezen elvek alkalmazásának és figyelemmel kísérésének biztosításában. A nemzeti parlamentek továbbra is intenzíven alkalmazták a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmust, nagyszámú indokolással ellátott véleményt nyújtottak be, a jogalkotási hatáskörökkel rendelkező regionális parlamentek pedig szintén folyamatosan részt vesznek a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmusban a számukra releváns kérdések tekintetében. A Bizottság kiemelt figyelmet fordított a megerősített minőségi jogalkotási program folyamatos végrehajtására, valamint arra a gyakorlatára, hogy a jogalkotási felülvizsgálatok benyújtása előtt a meglévő szakpolitikai keretek értékelésére is sor kerüljön. A szubszidiaritás ellenőrzése és nyomon követése szintén jelentős hangsúlyt kapott az Európai Parlament és Régiók Bizottsága saját napirendjében.

Emellett 2017 volt az az év, amikor az uniós jogalkotó első ízben fogadott el olyan jogalkotási javaslatot, amely tekintetében „sárga lapos” eljárás indult, konkrétan az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslat tekintetében. Több évi tárgyalás után végül megerősített együttműködési eljárás keretében fogadták el a rendeletet, amely több szempontból eltér a Bizottság eredeti javaslataitól, mindazonáltal létrehozza az új hivatalt.

Az intézmények minden szinten részt vettek továbbá annak mérlegelésében, hogy miként lehet biztosítani és javítani a szubszidiaritás és az arányosság elveinek alkalmazását. Az Európai Parlament saját kezdeményezésű jelentései keretében vitatta meg a szubszidiaritással és az arányossággal kapcsolatos kérdéseket. A Bizottság intézményközi vitát kezdeményezett a szubszidiaritással, az arányossággal és a „kevesebbet hatékonyabban” megközelítéssel foglalkozó, az első alelnök elnökletével működő munkacsoport létrehozásával, amely 2018. július 10-én benyújtotta jelentését Juncker elnöknek. A Juncker elnök részére 2018. július 10-én benyújtott zárójelentésben a munkacsoport javaslatokat tett a nemzeti és regionális parlamentek, valamint a regionális és helyi hatóságok uniós jogszabályok előkészítésébe és végrehajtásába történő bevonására szolgáló, meglévő keretek javításaira, és kiemelte azokat a javításokat, amelyek a Szerződések módosítását tennék szükségessé. A Bizottság az e jelentéssel összefüggésben elfogadott közleményben ismerteti, hogy a saját részéről miként szándékozik nyomon követni a munkacsoport ajánlásait a Bizottság saját minőségi jogalkotási programjában, valamint továbbra is kötelezettséget vállal arra, hogy kizárólag akkor kezdeményez európai szintű intézkedéseket, ha azok nyilvánvaló hozzáadott értéket képviselnek a nemzeti, regionális vagy helyi szintű intézkedésekhez képest.

A munkacsoport munkájának eredményei elő fogják segíteni, hogy a szubszidiaritást és az arányosságot még szilárdabban beépítsék a fő érdekeltek munkafolyamataiba.