P6_TA(2006)0274

A kézi lőfegyverekről és könnyű fegyverekről

Az Európai Parlament állásfoglalása a kézi lőfegyverekről és könnyű fegyverekről, tekintettel az ENSZ-nek a kézi lőfegyverekkel és könnyű fegyverekkel való illegális kereskedelem minden formáját megelőzni, eltörölni és az ellen harcolni kívánó cselekvési programjának felülvizsgálatával foglalkozó 2006-os konferenciára és úton a nemzetközi fegyverkereskedelmi egyezmény felé

Az Európai Parlament,

- tekintettel a 2001. március 15-i [1], 2001. november 15-i [2], 2003. június 19-i [3] és 2005. május 26-i [4], a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek (SALW) terjedése és az azokkal való visszaélés elleni harcról szóló korábbi állásfoglalásaira,

- tekintettel 2005. november 17-i [5], az Európai Unió fegyverek kivitelére vonatkozó magatartási kódexe rendelkezésének 8. pontja alkalmazásaként készített hatodik éves tanácsi jelentésről szóló korábbi állásfoglalására,

- tekintettel az 1997. június 26-i, a hagyományos fegyverekkel való illegális kereskedelem megelőzését és az ellene való harcot célzó uniós programra [6], a Tanács 2002. július 12-i, a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek destabilizáló hatású felhalmozódása és elterjedése elleni harchoz való európai uniós hozzájárulásról szóló közös fellépésére (2002/589/KKBP) [7], a Tanács 2003. június 23-i, a fegyverkereskedelemről szóló közös álláspontjára (2003/468/KKBP) [8], valamint az Európai Tanács által 2005. december 15- 16-án elfogadott, a kézi lőfegyverek, könnyű fegyverek és tölteteik törvénytelen felhalmozása és kereskedelme elleni küzdelmet célzó EU stratégiára [9],

- tekintettel a 2005. október 3-i Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa ülésének következtetéseire, amely kifejezte az EU-nak az ENSZ keretén belüli fegyverkereskedelem iránti támogatását, amely kötelező érvényű közös szabályokat alakítana ki a hagyományos fegyverekkel történő globális kereskedelemben [10],

- tekintettel az ENSZ 2001 júliusában elfogadott, a kézi lőfegyverekkel és könnyű fegyverekkel való illegális kereskedelem minden formáját megelőzni, eltörölni és az ellen harcolni kívánó cselekvési programjára,

- tekintettel az ENSZ tagállamok kétévenkénti, a kézi lőfegyverekkel és könnyű fegyverekkel való illegális kereskedelem minden formáját megelőzni, eltörölni és ellene harcolni kívánó cselekvési programjáról szóló 2005. július 11- 15. közötti második találkozójára,

- tekintettel az illegális kézi lőfegyverek és kézi fegyverek időben és megbízható módon történő azonosítását és nyomon követését a tagállamok számára lehetővé tevő nemzetközi eszköznek [11] az ENSZ 2005. decemberi közgyűlése általi elfogadására,

- tekintettel a lőfegyverek, azok alkotórészeinek és tölteteinek gyártása és a velük való kereskedés elleni 2001-es jegyzőkönyv [12] 2005. július 6-i hatályba lépésére (ENSZ lőfegyver jegyzőkönyv),

- tekintettel a 2006. június 26 és július 7 között tervezett, az ENSZ cselekvési program felülvizsgálatával foglalkozó ENSZ konferenciára, valamint annak szükségességére, hogy a konferencia és annak folytatása sikeres legyen,

- tekintettel eljárási szabályzata 108. cikkének (5) bekezdésére,

A. üdvözölve a jogilag kötelező erejű, azon kereskedelmet tiltó nemzetközi fegyverkereskedelmi szerződés iránti növekvő nemzetközi támogatást, amely kereskedelem aláássa az emberi jogokat vagy a nemzetközi humanitárius jogot, vagy amely országok vagy régiók stabilitását veszélyezteti, illetve nagy valószínűséggel fegyveres konfliktus kialakulásához vagy kiterjedéséhez járulhat hozzá,

B. mivel az illegális fegyverkereskedelem terrorista és drogcsempészettel foglalkozó szervezeteket lát el; mivel romboláshoz vezet és következtében a halál törvénye és a korrupció uralkodik; mivel támogatja az emberrablásokért, erőszakos cselekedetekért és a közbiztonság aláásásáért felelős szervezett bűnözést; mivel a demokrácia akadályozását és a dogmatizmust és intoleranciát dicsőítő nemzetközi terrorista szervezeteket lát el;

C. megerősítve aggodalmát a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek folyamatos terjedése miatt, amely felesleges emberi szenvedést okoz, súlyosbítja a fegyveres konfliktusokat és az instabilitást, megkönnyíti a terrorizmust, aláássa a fenntartható fejlődést, a helyes kormányzást és a jogállamiságot, valamint hozzájárul az emberi jogok és a nemzetközi humanitárius jog súlyos megsértéséhez,

D. megerősítve elkötelezettségét az ENSZ cselekvési program erősítése iránt, valamint a kormányok arra történő ösztönzése iránt, hogy nemzetközi, regionális és nemzeti jogalkotás útján a kézi lőfegyvereket és könnyű fegyvereket (beleértve a kereskedelmet és átadást) ellenőrző kötelező erejű rendelkezésekben állapodjanak meg; határozottan támogatva a nemzetközi pénzügyi és technikai segítségnyújtásnak az ENSZ cselekvési terve III. szakaszának 6. cikkében foglaltak szerinti elérhetővé tételére irányuló kérést,

E. meggyőződve arról, hogy elérkezett az idő arra, hogy nemzetközi közösség olyan kötelező erejű nemzetközi szabályokkal gátolja a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek terjedését, amelyek a nemzetközi jog - beleértve az emberi jogokat és a nemzetközi humanitárius jogot - teljes tiszteletén alapulnak,

F. aggodalmát fejezve ki a tölteteknek és robbanóanyagoknak az illegális kézi lőfegyverek és kézi fegyverek időben és megbízható módon történő azonosítását és nyomon követését a tagállamok számára lehetővé tevő nemzetközi eszközből történő kihagyása, valamint az eszköz jogilag nem kötelező erejű jellege miatt,

G. sajnálattal véve tudomásul továbbá az ENSZ kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek illegális kereskedelme elleni harcról szóló széles körű konzultációjának lassú folyamatát, valamint a jogilag kötelező erejű, a fegyverkereskedelemről szóló nemzetközi eszköz megtárgyalása melletti elkötelezettség hiányát,

H. hangsúlyozva, hogy az ENSZ cselekvési terve megköveteli az államoktól, hogy olyan szigorú nemzeti szabályok és eljárások alapján értékeljék az exportengedélyre vonatkozó kérelmeket, amelyek minden kézi lőfegyverre és könnyű fegyverre kiterjednek, valamint összhangban állnak az államok meglévő kötelezettségeivel és a vonatkozó nemzetközi joggal, különös tekintettel ezen fegyverek illegális kereskedelembe történő beszivárgásának veszélyére,

I. meggyőződve arról, hogy a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek csökkentését és kezelését célzó stratégiák megfelelő integrálásának a konfliktus megelőzésre és a konfliktus utáni béketeremtésre irányuló nemzetközi programok szerves részévé kell válnia,

J. üdvözölve és támogatva a civil társadalom szervezeteinek folyamatos kampányait,

1. felhívja az ENSZ cselekvési programját felülvizsgáló 2006-os konferencián résztvevő államokat, hogy a nemzetközi, regionális és nemzeti törvények által meghatározott kötelezettségeikkel összhangban állapodjanak meg a fegyverkereskedelem globális alapelveiben, beleértve azt a követelményt, mely szerint nem lehet az emberi jogok megsértését vagy az emberiség ellen elkövetett bűnöket, illetve regionális vagy nemzeti instabilitást és fegyveres konfliktust gerjesztő fegyverekkel kereskedni;

2. sürgeti a nemzetközi közösséget, hogy közvetlenül az ENSZ cselekvési programját felülvizsgáló 2006-os konferencia után kezdjen tárgyalásokat nemzetközi fegyverkereskedelmi szerződésről az ENSZ-en belül annak érdekében, hogy a fegyverkereskedelemnek az előző bekezdésben említett szabályozására jogilag kötelező erejű eszközt hozzon létre;

3. felhívja a 2006-os felülvizsgálati konferencián résztvevő államokat, hogy foglalkozzanak az ENSZ cselekvési programjának humanitárius és fejlesztési dimenziójával, hangsúlyozva a kézi lőfegyverekkel és könnyű fegyverekkel való kereskedelem, ezek terjedése és a velük való visszaélés, valamint a fejlesztés, a szegénység csökkentése és a humanitárius segítségnyújtás közötti összefüggés jelentőségét; ezért kéri a kézi lőfegyverekkel és könnyű fegyverekkel kapcsolatos programok belefoglalását a nemzeti, regionális és országos fejlesztési és a szegénység csökkentését célzó stratégiákba;

4. hangsúlyozza, hogy kodifikálni kell a fegyverkereskedelem vonatkozásában a nemzetközi jogban már létező kötelezettségeket, különös tekintettel az emberi jogokra és a humanitárius jog kritériumaira;

5. felhívja az ENSZ lőfegyverekről szóló jegyzőkönyvének aláíróit, hogy ratifikálják a jegyzőkönyvet és haladéktalanul építsék be azt nemzeti jogalkotásukba;

6. sürgeti az államokat, hogy a fegyverembargó megsértését (beleértve a pénzügyi és logisztikai támogatást) nemzeti jogukban bűncselekményként kezeljék;

7. hangsúlyozza, hogy a fegyveres erők, valamint a bűnüldöző szervek és büntetőjogi rendszerek reformja, amely működésük, átláthatóságuk és elszámoltathatóságuk növelésére irányul, hozzájárulhat egy olyan biztonságos környezet megteremtéséhez, amelyben az állampolgárok nem érzik szükségesnek lőfegyver birtoklását;

8. úgy látja, hogy a tengerentúlon működő magán katonai és biztonsági szolgálatok szabályozására a nemzeti törvényeket kell alkalmazni és érvényesíteni, és ahol nem léteznek ilyen törvények, ott létre kell hozni és alkalmazni kell őket annak érdekében, hogy javítsák e növekvő biztonsági ágazat szabályozását és elszámoltathatóságát;

9. sürget minden tagállamot, hogy nemzeti jogalkotásukba építsék be a rendfenntartó erők magatartási kódexét [13], valamint a rendfenntartó erők általi kényszerintézkedések és fegyverhasználat alapelveit [14];

10. határozottan javasolja, hogy a kormányok:

a) tiltsák meg a civil lakosság számára, hogy engedély nélkül bármilyen kézi lőfegyvert vagy könnyű fegyvert, automata vagy félautomata fegyvert, illetve gépfegyvert birtokoljanak vagy használjanak;

b) dolgozzanak ki tájékoztató és csereprogramokat azok között az országok között, amelyek részt kívánnak venni a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek civil lakosság általi birtoklásával kapcsolatos együttműködésben;

c) foglalkozzanak a társadalmon belül mutatkozó, a kézi lőfegyverek és könnyű kézifegyverek iránti túlzott és nem kívánatos kereslet csökkentésének kérdésével, és ennek megfelelően támogassák az e kereslet csökkentését célzó programokat és intézkedéseket, megakadályozva és enyhítve a városi, illetve vidéki erőszakot és bizonytalanságot, és eközben összpontosítsanak a kézi lőfegyverekkel és könnyű kézifegyverekkel kapcsolatos erőszak által kifejezetten érintett csoportokra;

11. sürgeti az államokat, különösen a tekintetben, hogy a kézi lőfegyverek és a könnyű fegyverek, automata és félautomata gépfegyverek ellenőrzésére és engedélyezésére dolgozzanak ki nemzeti jogszabályokat, valamint hogy akadályozzák meg olyan emberek fegyverhez jutását, akik erőszakos múlttal (különös tekintettel a családi erőszakra) rendelkeznek, illetve akik kereskedés vagy a fegyverzetellenőrzési szabályok megszegése miatt büntetve voltak;

12. sürgeti az ENSZ cselekvési programjában és a jövőbeni nemzetközi fegyverkereskedelmi szerződésben részes államokat: hozzanak létre technikai segítségnyújtási programokat annak érdekében, hogy támogassák a törvényes ellenőrzést létrehozni kívánó harmadik országokat és a regionális szervezeteket a fegyverkereskedelem szabályozásában;

13. sürgeti ugyanezen részes államokat, hogy hozzanak létre jelentési és felügyeleti mechanizmusokat annak érdekében, hogy támogassák az államokat kötelezettségvállalásaik végrehajtásában;

14. kéri az EU delegációját, hogy az ENSZ cselekvési program felülvizsgálatával foglalkozó konferencián vegye védelmébe ezen állásfoglalás elveit és javaslatait;

15. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, az ENSZ főtitkárának, a kézi lőfegyverekről és könnyű fegyverekről szóló parlamenti fórumnak, valamint az Interparlamentáris Unió Közgyűlésének.

[1] HL C 343., 2001.12.5., 311. o.

[2] HL C 140. E, 2002.6.13., 587. o.

[3] HL C 69 E., 2004.3.19., 136. o.

[4] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0204.

[5] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0436.

[6] Az 1997. június 26-i Általános Ügyek Tanácsa elfogadta.

[7] HL L 191., 2002.7.19., 1. o.

[8] HL L 156., 2003.6.25., 79. o.

[9] Az Európai Unió Tanácsa, 5319/06, 2006. január 13.

[10] Az Európai Unió Tanácsa, 2678-ik ülés, Luxemburg, 2005. október 3.

[11] A/60/463 (L.55) határozat, 2005. december 8.

[12] Az ENSZ Közgyűlés 2001. májusi, 55/255 sz. határozata fogadta el.

[13] Elfogadta az ENSZ Közgyűlése 1979. december 17-i 34/169 sz. határozatában.

[14] Elfogadta az ENSZ 1990. augusztus 27. és 1990. szeptember 7. közötti havannai (Kuba) nyolcadik bűnmegelőzési és az elkövetőkkel való bánásmódról szóló kongresszusa.

--------------------------------------------------