HU ECB-PUBLIC 
 
 
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK VÉLEMÉNYE 
(2011. november 4.) 
a deviza-jelzáloghitelekr ől és a lakáshitel-megállapodásokról 
(CON/2011/87) 
 
Bevezetés és jogalap  
2011. szeptember 19-én az Európai Központi Bank („EKB”) felkérést kapott a magyar Nemzetgazdasági 
Minisztériumtól arra, hogy alkosson véleményt az otthonvédelemmel összefügg ő egyes törvények 
módosításáról szóló törvényjavaslatról (a továbbiakban: a törvényjavaslat).  
Az EKB-nak a vélemény meghozatalára sz olgáló hatásköre az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 
127. cikkének (4) bekezdésén és 282. cikkének (5) bekezdésén, valamint a nemzeti hatóságoknak az Európai Központi Bankkal a jogszabálytervezetekr ől folytatott konzultációjáról szóló, 1998. június 29-i 
98/415/EK tanácsi határozat
1 2. cikke (1) bekezdésének hatodik francia bekezdésén alapul, mivel a 
törvényjavaslat a pénzügyi intézmények és piacok  stabilitását lényegesen befolyásoló, a pénzügyi 
intézményekre vonatkozó szabályokkal kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz. Az Európai Központi 
Bank eljárási szabályzatának 17.5. cikke els ő mondatával összhangban a Kormányzótanács fogadta el ezt 
a véleményt. 
 1.  A törvényjavaslat célja 
A törvényjavaslat a következ ő jogszabályokat módosítja, a devizahi telek nehéz helyzetbe került adósai 
számára szóló tehermentesít ő program létrehozása ér dekében: i. az illetékekr ől szóló 1990. évi XCIII. 
törvény, ii. a személyi jövedelemadóról szól ó 1995. évi CXVII. törvény, iii. az illetékekr ől szóló 1990. 
évi XCIII. törvény módosításáról, valamint a hiteles tulajdonilap-másolat igazgatási szolgáltatási díjáról 
szóló 1996. évi LXXXV. törv ény, iv. a hitelintézetekr ől és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi 
CXII. törvény (a továbbiakban: a hitelintéz eti törvény), v. a jelzálog-hitelintézetr ől és a jelzáloglevélr ől 
szóló 1997. évi XXX. törvény, és vi. a devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítésér ől és a 
lakóingatlanok kényszerér tékesítésének rendjér ől szóló 2011. évi LXXV. törvény. 
A tehermentesít ő program a Magyar Köztársaság területén lév ő lakóingatlanon alapított zálogjog vagy a 
Magyar Köztársaság 2005. évi költségvetésér ől szóló 2004. évi CXXXV. törvény
2 44. §-a alapján vállalt 
állami készfizet ő kezesség fedezetével a fogyasztókkal kötött deviza alapú kölcsönszerz ődésekre 
vonatkozik, és meghatározza a fogyasztó által fizetend ő teljes összeg végtörlesztésének feltételeit. Ilyen 
                                                 
1 HL L 189., 1998.7.3., 42. o. 
2  E rendelkezés szerint az állami kezességvállalás a 2004. december 31. után lakáscélú ingatlanra kötött hitelszerz ődésekre 
vonatkozik. 
ECB-PUBLIC  
2 esetekben a devizahitelt nyújtó  hitelintézetnek a lejárat el őtt visszafizetend ő forintösszeg 
meghatározásakor a svájci frank esetében 180 HUF/CHF, az euro esetében 250 HUF/EUR, illetve a jen esetében 200 HUF/100 JPY
3 átváltási árfolyamot kell alkalmaznia, amennyiben az összes alábbi kritérium 
teljesül: 
a) a végtörlesztéssel érintett hitel pénzügyi inté zmény általi folyósításakor alkalmazott árfolyam a 
rögzített árfolyamnál nem volt magasabb;  
b) a kölcsönszerz ődést a pénzügyi intézmény a törvényjavaslat hatálybalépésének id őpontjáig nem 
mondta fel,  
c) a végtörlesztésre vonatkozó írásbe li igénybejelentését a hitelfelvev ő 2011. december 30. napjáig a 
deviza alapú kölcsönt nyújtó pénzügyi intézmény részére benyújtja,  
d) a hitelfelvev ő a kérelem benyújtásakor vállalja a deviza hitelhez közvetlenül kapcsolódó áthidaló 
vagy gyűjtőszámlahitelb ől eredő valamennyi tartozás végtörlesztését4.  
Ha ezek a kritériumok teljesüln ek, a pénzügyi intézmény nem utasíthatja vissza a végtörlesztésre 
vonatkozó igényt, és köteles a kérelem benyújtásától számított 60 napon belül a szerz ődés végtörlesztésre 
irányuló lezárását el őkészíteni5. A pénzügyi intézmény a végtörleszté sért a fogyasztónak nyújtott hitelr ől 
szóló 2009. évi CLXII. törvényben meghatározott köl tségtérítést és egyéb díjat vagy jutalékot nem 
számíthat fel6. 
A fogyasztóval kötött deviza alapú hitelszerz ődések esetében a pénzügyi intézmény továbbá kizárólag 
azokat a költségeket és díjakat számíthatja  fel devizában, amelyek az adott szerz ődés teljesítésének és 
fenntartásának érdekében a deviza forrás megszerzésév el közvetlenül kapcsolatban állnak, ideértve a 
kamat jelleg ű kezelési költséget7. A törvényjavaslat azt is el őírja, hogy nem számolható fel a fogyasztó 
számára devizában a szerz ődéskötéssel, a levelezéssel, a kimutatások és igazolások el őállításával, az 
ügyfelek látogatásával, a hitelmonitoringgal, a felm ondással, a fedezet értékbecslésével és cseréjével, a 
szerződés módosításával, a hitelfedezeti biztosítá si szolgáltatással, továbbá a hitelszerz ődés 
ügyintézésével és a kapcsolódó hitelszámla lezárásával kapcsolatos díj és költség8. 
 
2. Általános észrevételek 
Az EKB-val folytatott konzultáció megfelel ő időpontja 
2.1. A konzultáló hatóság az EKB-hoz 2011. szeptember 19-én nyújtotta be a törvényjavaslatot, 
anélkül, hogy i. sürg ős eljárást kért volna, ille tve ii. kifejezett határid őt tűzött volna az EKB 
véleményének benyújtására. A magyar parlament ugyanezen a napon elfogadta a 
jogszabálytervezetet, mely a kihirdetését ől számított harmadik napon, azaz 2011. szeptember 29-én 
                                                 
3  A hitelintézeti törvénybe beiktatandó 200/B § (1) bekezdése. 
4  A hitelintézeti törvénybe beiktatandó 200/B § (2) bekezdése 
5  A hitelintézeti törvénybe beiktatandó 200/B § (3) bekezdése. 
6  A hitelintézeti törvénybe beiktatandó 200/B § (4) bekezdése. 
7  A hitelintézeti törvénybe beiktatandó 210. § (5a) bekezdésének els ő mondata. 
8  A hitelintézeti törvénybe beiktatandó 210. § (5a) bekezdésének második mondata. 
ECB-PUBLIC  
3 hatályba lépett (a továbbiakban: a törvény). Az EKB tudomással bír arról is, hogy a parlament 
2011. október 10-én elfogadott a törvény egye s rendelkezéseinek módosításáról szóló másik 
törvényjavaslatot is. 
2.2. Az EKB megismétli azon álláspontját, mely szerint a nemzeti hatóságok rendkívüli sürg ősség 
esetében sem mentesülnek az EKB-val folytatott konz ultáció kötelezettsége, illetve az alól, hogy az 
EKB számára – a 98/415/EK tanácsi határozattal összhangban – álláspontja figyelembevételéhez 
megfelelő időt biztosítsanak. A törvényjavaslat minden  érdemi módosítását meg kell küldeni az 
EKB számára annak érdekében, ho gy az a legfrissebb szöveg alapjá n fogadhassa el véleményét. 
Emellett a törvényjavaslat elfoga dását fel kellett volna függeszteni . Az EKB a hozzá konzultációra 
benyújtott rendelkezésekre tett és zrevételei nem teszik meg nem történtté a konzultációs 
kötelezettség megszegését. Az EKB nagyra értékelné, ha a Nemzetgazdasági Minisztérium 
kellőképpen megfontolná a fenti észrevételeket, és a jöv őben tiszteletben tartaná az EKB-val való 
konzultációs kötelezettséget. 
 
3.  Különös megjegyzések 
3.1.  Pénzügyi stabilitás és a devizah itelekhez kapcsolódó kockázatok  
Az EKB több alkalommal rámutatott a devizahitelekhez kapcsolódó kockázatokra9. A devizahitelek 
különösen több közép- és kelet-európai tagállamban jelentenek jelent ős pénzügyi stabilitási 
kockázatot, mindenekel őtt Magyarországon, ahol a devizahitelek – különösen a svájci frankban 
denominált hitelek – részaránya az Unión belül a legmagasabbak között van. 
Az EKB elviekben üdvözli a hitelintézetek felel ős hitelezési tevékenységét el őmozdító, a piaci 
fegyelmet megszilárdító és a hitelintézetek tevé kenysége átláthatóságának fokozását szolgáló, a 
magasabb szint ű fogyasztóvédelem biztosítását célzó intézkedéseket, különösen a 
lakóingatlanokhoz kapcsolódó hitelek területén10. A lakóingatlanokhoz kapcsolódó 
hitelmegállapodásokról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv re irányuló javaslat is ebbe az 
irányba mutat annak kijelentésével, hogy az uniós jelzáloghitel-piacon problémák forrásává váltak a 
deviza alapú hitelek, amelyeket a fogyasztók a zért vettek fel, hogy kiha sználják a kínált kamatláb 
előnyeit, anélkül, hogy megfelel ően tájékozottak lettek volna a kapcsolódó devizakockázatról11. Az 
Európai Rendszerkockázati Testület („ERKT”) az Unió pénzügyi rendszere ellenállóképességének 
megerősítésére kínálkozó lehet őségeket mérlegelve egyik kihívásként azonosította az uniós 
háztartások, illetve kis- és középvállalkozások devizahiteleib ől eredő potenciális problémákat. A 
nemzeti hatóságoknak figyelembe kell majd venniük az ERKT e területen a közelmúltban 
elfogadott ajánlásait12. 
                                                 
9  Az EKB 2010. júniusi pénzügyi stabilitási jelentése. Az EKB valamennyi dokumentuma elérhet ő weboldalán, a 
www.ecb.europa.eu címen.  
10  Lásd a CON/2010/62, a CON/2011/58, a CON/2011/67 és a CON/2011/74 véleményt.  
11  A COM(2011) 142 végleges javaslat (4) preambulumbekezdése.  
12  Lásd a devizahitelezésr ől szóló, 2011. szeptember 21-i ERKT/2011/1 ERKT-ajánlást, amely elérhet ő az ERKT 
weboldalán a www.esrb.europa.eu címen.  
ECB-PUBLIC  
4 3.2.  A törvény értékelése  
Az EKB tudatában van a fogyasztók által a deviza hitel felvételekor felvállalt kockázatoknak és a 
magyar hatóságok arra irányuló szándékának, hogy e területen – a devizahitelek magyarországi 
jelentőségére figyelemmel – politikai intézkedést ha jtsanak végre. Hangsúlyozva a jogállamiság 
követelményeinek való megfelelés és a jogbizt onság fenntartásának fontosságát, az EKB e 
tekintetben megjegyzi, hogy a törvény a magyar  kormánynak a devizahitelek nehéz helyzetbe 
került adósai számára könnyítést, és ezáltal a magyar gazdaságra nehezed ő terhek mérséklését 
célzó, legújabb er őfeszítése. A magyar parlament 2011. június 20-án a 2011. évi LXXV. törvényt 
az EKB-val való konzultáció nélkül fogadta el13. Az EKB-nak nincs tudomása arról, hogy 
értékelésre kerültek-e a magyar  hatóságok devizahitelek megfékezését szolgáló korábbi 
törekvéseinek hatásai. 
A törvénnyel bevezetett rendszer tekint etében az EKB aggályai a következ ők. 
Először is az EKB megítélése szerint a törvény azzal, hogy lehet ővé teszi az adósok számára 
tartozásuknak a lényegesen  a piaci árak alatti, rö gzített árfolyamon történ ő visszafizetését, a 
bankrendszer stabilitását jelent ősen gyengít ő helyzetet teremt, mely egyben valószín űleg a 
gazdaságra is káros átgy űrűző hatásokat fejt ki.  
Másodszor – az adósok részvételi arányától függ ően – a magyar bankrendszernek a devizahitelek 
törvény szerinti visszafizetéséb ől származó egyszeri vesztesége hátrányosan befolyásolhatja a 
bankok t őkepozícióját, olyan id őszakban, amikor a felhalmozott jövedelem visszatartása útján 
történő tőkefelhalmozási képességük, részben a pénzüg yi szektorra az elmúlt évben bevezetett adó 
következtében korlátozott14. Mivel a magyar bankszektornak kör ülbelül 60 %-a külföldi csoportok 
tulajdonában van, várhatóak a határokon átnyúló átgy űrűző hatások, mivel az aktuális piaci 
árfolyamok alatti végtörlesztés hatást gyakorol hat e banki csoportok konszolidált nyereségére is. 
Noha a magyar bankok más országokban letelepe dett anyavállalatainak (a továbbiakban: az 
anyabankok) képesnek kellene lenniük az azonnali pénzügyi hatás kezelésére, a törvény – a pénzügyi szektort terhel ő adóval együtt – növelheti annak kockázatát, hogy az anyabankok 
forrásokat csoportosítanak át magyar leányválla lataiktól más leányvállalatokhoz, ami hosszabb 
távon is gyengítheti a magyar ba nkok hitelezési képességét.  
Harmadszor, a bankrendszert ér ő azonnali kedvez őtlen pénzügyi hatáson túlmen ően számos, a 
magyar gazdaságot kedvez őtlenül érint ő külső hatás is felléphet, beleértve a következ őket: i. az 
árfolyamra gyakorolt leértékel ődési nyomás, ii. magasabb országkockázati felár, iii. a belföldi 
kamatokat felhajtó nyomás, iv. gyengébb nö vekedés a hitelezési tevékenység további sz űkülése és a 
szigorúbb hitelezési feltételek követk eztében, és v. a külföldi befektet ők általi megítélés romlása a 
jogbizonytalanság fokozódása és az ér zékelt országkockázat következtében. 
                                                 
13  A 2001. évi LXXV. törvény szerint az ad ósok választhatják 36 hónapon keresztül a 180 forintos svájci frank, a 250 
forintos euro és a 200 forint/100 jen árfolyam alkalmazását. Ezen id őszak alatt egy hitelszámlát kapnak, amelyen a 
rögzített és a tényleges á rfolyam közötti különbség gy űlik. A rögzített árfolyam alkalmazási idejének lejáratát követ ően 
az adósoknak havi részletekben kell visszafizetniük a felh almozódott különbözetet. A 2001. évi LXXV. törvény egyben 
kvótát is bevezet az ingatlanok kényszerértékesítése tekintetében. 
14  Lásd a CON/2010/62 vélemény 3.2. pontját. 
ECB-PUBLIC  
5 Negyedszer, a törvény kedvez őtlen hatást fejthet ki az államháztartásra is, más tényez ők mellett a 
bankrendszer potenciális nehézségeit tükröz ő országkockázati felár emelkedése és a törvény 
növekedésre gyakorolt kedvez őtlen hatása miatt. Noha ebben a szakaszban nehéz az átfogó 
makrogazdasági hatások számszer űsítése, a növekedésre gyakorolt rövidtávú nettó hatás 
Magyarország számára valószín űleg kedvez őtlen lesz. 
Ötödször, az EKB a magánszemélyek számára a devizaalapú jelzáloghitelek felvételének 
megtiltásáról szóló, korábbi véleményében15 rámutatott, hogy amennyiben a törvényjavaslat 
határon átnyúló hatásokkal jár, az kérdéseket vethet fel a Szerz ődés tőke és fizetések szabad 
áramlásáról szóló 63. cikkének való megfelel őség tekintetében16. Az EKB ez alkalomból azt is 
megjegyezte, hogy a t őke és fizetések szabad mozgása nem érinti – többek között – a Szerz ődés 65. 
cikke (1) bekezdésének b) pontjában megállapított, „a közrend vagy a közbiztonság által indokolt 
intézkedéseket”. Az Európai Unió Bírósága azonban a közérdeken alapuló kivételhez hasonlóan a 
Szerződés 65. cikkének (1) bekezdése b) pontja szerin ti kivételt is megszorítóan értelmezi, aminek 
folyományaként minden ilyen intézkedésnek meg ke ll felelnie az arányossá gi tesztnek. E teszt 
értelmében a korlátozások csak akkor indokolhatóa k, ha a kívánt cél elérésére kevésbé korlátozó 
intézkedés nincsen. Az EKB megítélése szerint a Szerz ődések alkalmazását és betartását biztosító 
uniós intézmények felhatalmazottak annak értékelésére, hogy a törvény alapján a pénzügyi intézményekre kirótt intézkedések ütköznek-e a t őke és a fizetések szabad mozgásával, a 
letelepedés szabadságával vagy más uniós szabályokkal. 
 
Ezt a véleményt közzéteszik az EKB honlapján.   
 
Kelt Frankfurt am Mainban, 2011. november 4-én. 
 
[aláírás] 
 
az EKB alelnöke 
Vítor CONSTÂNCIO 
                                                 
15  Lásd a CON/2010/62 vélemény 3.1.4 pontját. 2005-ben a devizában, így svájci frankban és euróban denominált 
jelzáloghitelek kamata 4 % körül volt, miközben a forint hiteleké ennek kétszerese. Az alacsonyabb havi törleszt őrészlet 
alkalmazásával a vev ő a számára odaítélhet ő forinthitelnél magasabb összeg ű devizahitel felvételére lehetett jogosult. 
Ennek következtében a magyar fogyasztók még a világválság 2008-as kezdete el őtt jelentős összegű svájci frank hitelt 
vettek fel. Amikor a forint és más devizák árfolyama a válság következtében távolodni kezdett, a hitelintézetek a hitel 
futamidejének meghosszabbítását kínálták annak érdekében, hogy a devizahitelek felvev őinek havi törleszt őrészlete 
alacsonyabb legyen. A kormány megtiltotta a magánszemélyek számára devizahitel felvételét. Az EKB-nak tudomása van arról, hogy a törvény 2011. január 1-t ől módosult, az EKB aggályainak figyelembe vétele érdekében. 
16  Lásd a C-464/98. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale kontra Stefan és Osztrák Köztársaság ügyet (EBHT 2001., 
I-173. o.).