[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 21.2.2006

COM(2006) 69 végleges

2006/0018 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a 76/769/EGK tanácsi irányelvnek a bizonyos higanytartalmú mérőeszközök forgalomba hozatalát érintő korlátozások tekintetében történő módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2006) 194}

INDOKLÁS

A javaslat háttere

- A javaslat indokai és célkitűzései

A Bizottság 2005. január 28-án kiterjesztett hatásvizsgálattal[1] (KHv) alátámasztott közleményt[2] fogadott el a higannyal kapcsolatos közösségi stratégiáról. A stratégia globálisan vizsgálja a higany hatásait és olyan intézkedésekre tesz javaslatot, amelyek az emberi egészséget és a környezetet megóvnák a higanyszennyezéstől, és amelyek a termelés, a felhasználás, a hulladékkezelés és a kibocsátások figyelembevételével készült életciklus-elemzésen alapulnak.

A termékekben felhasznált higany iránti kereslet csökkentésének és a higany gyorsabb kiváltásának céljából a KHv szerint célszerű közösségi szintű korlátozást bevezetni a higanytartalmú mérő- és ellenőrzőberendezéseknek a fogyasztók körében és – egyes kivételektől eltekintve – az egészségügyi ágazatban való forgalomba hozatalát illetően. Bár a háztartási ellenőrzőberendezések, például a termosztátok, többnyire a 2002/95/EK irányelv[3] (a veszélyes anyagok alkalmazását korlátozó, röviden: VAAK irányelv) hatálya alá tartoznak, a lázmérők, szobahőmérők, barométerek, vérnyomásmérők és egyéb nyomásmérő műszerek elektromos áram nélkül is megfelelően működnek, ezért a VAAK irányelv alkalmazási körén kívül esnek. Ez a javaslat ezekre az áram nélkül működő mérőberendezésekre vonatkozik (vö. a stratégia 7. cselekvésével).

Ennek az irányelvnek az a célkitűzése, hogy a mérőberendezéseket korlátozások alá vonva harmonizált rendelkezéseket vezessen be a higanyt illetően, hogy a hulladékáramba kerülő higany ezáltal lényegesen kevesebb legyen, ami a Szerződés 95. cikkének megfelelően a belső piac működésének fenntartása mellett hozzájárul a környezet és az emberi egészség magas szintű védelméhez.

- Általános háttér

A higany és vegyületei az emberre, az ökoszisztémákra és az élővilágra nézve súlyosan mérgező anyagok. A higanyszennyezést eleinte múló, helyi problémaként kezelték, mára azonban globális, szórványos és tartós problémaként tartják számon. A higany tartósan megmarad a környezetben, és ott a lehető legmérgezőbb vegyületévé, metilhigannyá alakulhat át.A metilhigany főként a táplálkozás során jut a szervezetbe. A metilhigany különösen a vízi táplálékláncban halmozódik fel és válik töménnyé, ezért elsősorban a sok halat és tengeri eredetű élelmiszert fogyasztó népesség veszélyeztetett (főként a Földközi-tenger mentén). A gőz alakjában belélegzett vagy bőrön át felszívódó, közvetlenül a szervezetbe jutó higany szintén egészségügyi kockázatot jelent.

Bár némi természetes eredetű higany is felszabadul, az emberi tevékenység miatt – például a szénégetés és a termékekben való felhasználás révén – felszabaduló higany jelentősen megnövelte a koncentrációt a környezetben. Ezért fontos elérni, hogy kevesebb higany jusson emberi tevékenység által a természetbe, vagy a kibocsátást korlátozó, vagy a higany életciklusának más szakaszait – például az ellátást és a felhasználást – érintő intézkedésekkel.

A világon évente körülbelül 3600 tonna higanyra van kereslet, ebből körülbelül 300 tonnára az EU-ban. Világviszonylatban a higanyt főként – több mint 75%-ban – aranymosásra, szárazelemekben és akkumulátorokban, valamint a klóralkáli iparban használják fel. Ezek közül már csak a klóralkáli ipar használ fel jelentős mennyiségeket az EU-ban, noha a higanycellás eljárással fokozatosan felhagynak. Az EU-ban második helyen az amalgám fogtömésben való felhasználása áll, amelyről az orvostechnikai eszközökre és a hulladékkezelésre vonatkozó közösségi jogszabályok rendelkeznek. További fontos termékcsoportként az elektromos és elektronikus termékekre is kiterjednek a közösségi joszabályok (VAAK irányelv). A nem elektromos és nem elektronikus mérő- és ellenőrzőeszközök a higanytartalmú termékek azon főbb csoportja, amely még nem tartozik közösségi jogszabályok hatálya alá.

A rendelkezésre álló adatok alapján a mérő- és ellenőrzőeszközökben felhasznált higany 80–90%-a orvosi hőmérők (lázmérők) és egyéb háztartási hőmérők előállítására szolgál. A higanyfelhasználás visszaszorulása ellenére jelentős mennyiségekről van szó; becslések szerint az EU-ban évente 33 tonna higanyt használnak fel mérő- és ellenőrzőeszközökben, és csak a hőmérőkön keresztül évente 25–30 tonna higany kerül az anyagok körforgásába.

Mivel növekvő arányban gyűjtik be a termékeket és újrahasznosítják belőlük a higanyt, a természetbe kibocsátott higany szintje alacsonyabb lett, de még mindig jelentős. RPA 2002[4] alapján évente 8 tonna higany jut a levegőbe abból az évi 33 tonnából, amelyet új mérő- és ellenőrzőeszközök előállítására használnak fel, és a további 27 tonnából, amely a már meglévő berendezésekből kerül a hulladékáramba. Mindazonáltal nehéz megállapítani, hogy a berendezések idővel milyen mennyiségben kerülnek használaton kívül, mivel használati élettartamuk többnyire hosszú. Sok higanytartalmú fogyasztási cikk végül hulladéklerakóba kerül, így lassan bár, de hosszú távon feltehetően a talajba mosódik. Egyes higanytartalmú eszközök az otthonokban is szennyezést okozhatnak, ha eltörnek.

A kockázatkezelés szempontjából indokolt különbséget tenni egyfelől a fogyasztói felhasználásra, másfelől a tudományos és ipari szakmai felhasználásra szánt mérőeszközök között. A szakmai felhasználás szűk szakterületekre korlátozódik. Az egy eszközre jutó higanytartalom esetenként igen magas, de a berendezések száma korlátozott, használatuk pedig olyan rendszerekre jellemző, amelyeknél már régóta kialakították a munkahelyi biztonságra és a veszélyes hulladék kezelésére vonatkozó ellenőrző eljárásokat. Ezzel szemben rendkívül nehéz a fogyasztók által használt mérőeszközöket a hulladékáramtól elkülöníteni. Egyes tagállamok (pl. NL, FR) arról számolnak be jelentéseikben, hogy a felszíni vizekben található higany nagyrészt higanytartalmú termékekből származik.

Az RPA 2002. évi tanulmányának eredményei alapján a fogyasztói mérőeszközök nagyobbik része (körülbelül kétharmada) import útján kerül az EU-ba. A hőmérők és egyéb mérőeszközök között sok a kínai, indiai vagy japán importáru. Az EU-n belül az Egyesült Királyságban és Németországban vannak nagyobb előállító üzemek (RPA 2002). A műszaki és tudományos célú eszközök főleg Európában készülnek, de sok származik a Távol-Keletről is.

A magánháztartásokban használt mérőeszközök szinte azonos áron helyettesíthetők, lecserélésük valójában már igen előrehaladott. Az ipari és tudományos mérésre használt céleszközöknél viszont a hozzáférhető tanulmányok és az ipar adatai azt mutatják, hogy a helyzet messze nem ilyen egyértelmű. Az eszköz helyettesítése sokszor nem oldható meg, vagy ha igen, csak lényegesen magasabb áron.

- Hatályos rendelkezések a javaslat tárgykörében

Több országban – például Dániában, Franciaországban, Hollandiában és Svédországban – már betiltottak bizonyos higanytartalmú mérőeszközöket, vagy korlátozásokat vezettek be. A korlátozások más és más körre terjednek ki, de a szakmai célfelhasználások nagy részét általában kiveszik e nemzeti jogszabályok hatálya alól.

- Az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel való összeegyeztethetőség

A fellépés összhangban áll azon jogszabályokkal, amelyek ugyanezen anyag más célú – például elektromos és elektronikus berendezésekben való – felhasználását szabályozzák. Ezenkívül hozzájárulna a vízügyi keretirányelv végrehajtásához, lévén hogy a higany egyike az irányelv szerinti elsőbbségi veszélyes anyagoknak.

az érdekelt felek véleményének kikérése és hatásvizsgálat

- Az érdekelt felek véleményének kikérése

A higanystratégia előkészítésekor lefolytatott széleskörű konzultációs eljárás révén minden érdekelt fél véleményét kikérték. A konzultáció folyamán a Bizottság találkozókat szervezett a tagállamok és az érintettek részvételével, továbbá internetes nyilvános konzultációt tartott, amelyen felvetődött, hogy szükséges-e az EU-nak további lépéseket tennie a mérő- és ellenőrzőeszközök forgalmazásának korlátozása érdekében. Az uniós fellépést általában erősen támogatták; további részleteket a KHv tartalmaz.

A konzultáció részeként a Vállalkozáspolitikai főigazgatóság 2005. május 2-án az összes érdekelt félhez (a tagállamokhoz, az iparág képviselőihez, civil szervezetekhez) eljuttatta a javaslat előzetes tervezetét. A 76/769/EGK irányelv (korlátozási irányelv)[5] által létrehozott munkacsoport 2005. május 20-i ülésén ismertették ezt a tervezetet. Az ülés alkalmat adott arra, hogy az érintettek megosszák a konzultációs dokumentummal kapcsolatos első reakcióikat; a javaslatot általában erősen támogatták. Minden felszólaló tagállam a javaslat mellett foglalt állást. Néhányan a korlátozások alkalmazási körének bővítésére kérték a Bizottságot, hogy legalább az egészségügyi ágazatban használatos vérnyomásmérők beletartozzanak (a nyúlásmérők kivételével). Azt szorgalmazták továbbá, hogy a Bizottság rövid távon a korlátozási irányelv alapján igyekezzék elérni a higanytartalmú termékeknek a forgalomból való fokozatos kivonását, ne pedig csak a REACH[6] szerinti engedélyezési eljárásra építsen.

A tagállamokat felkérték, hogy az ismertetett elemzésről adjanak visszajelzést. A korlátozások alkalmazási körének kiterjesztését indítványozó tagállamokat arra is külön felkérték, hogy mellékeljék a korlátozás alátámasztásához és az arányosság bizonyításához szükséges műszaki, tudományos és gazdasági adatokat. A felkérésre öt válasz érkezett. Négy tagállam azt indítványozta, hogy az alkalmazási kört bővítsék ki az egészségügyben használt vérnyomásmérőkre, egy pedig ellenkező véleményen volt.

Az egészségügyben használt vérnyomásmérőkre vonatkozó esetleges korlátozás ügyében a Bizottság a tagállami orvostechnikai szakértőkhöz fordult. A konzultációból kiderült, hogy az életet veszélyeztető állapotok – például a magasvérnyomás, a szívritmuszavar és a preeclampsia – kezeléséhez a kórházaknak nagyon pontos mérésekre van szükségük. A higanyos vérnyomásmérő elég pontos és megbízható a betegek biztonságának fenntartásához. Más módon egyelőre nem lehet a vérnyomást ilyen megbízhatósággal nyomon követni.

Bár a higanyos vérnyomásmérőkre a belátható jövőben még szükség lesz más vérnyomásmérők teszteléséhez és kalibrálásához, ezt az álláspontot felül kell vizsgálni, ha és amint bizonyítást nyer, hogy a higany nélküli vérnyomásmérők nemcsak a vérnyomás ingadozásainak mérésére alkalmasak, hanem a magasvérnyomás diagnózisának felállítására és klinikai kísérletekre is.

Egy négy civil szervezetből álló csoport szerint a javaslatot minden fogyasztói és szakmai felhasználásra ki kellene terjeszteni.

Az Európai Orvostechnikai Szövetség és két barométergyártó ellenezte a javaslatot.

További részletek és észrevételek olvashatók a csatolt hatásvizsgálatban [SEC(2006) 194, 21.2.2006].

- Hatásvizsgálat

Az EU-ban a mérőberendezések képezik a higanytartalmú termékek legnagyobb olyan csoportját, amelyre nem terjednek ki a higanyra vonatkozó közösségi jogszabályok. Két választási lehetőség merült fel e csoporttal kapcsolatban: a „további cselekvés mellőzése” és a „forgalmazás és felhasználás korlátozása”. Az utóbbi esetben a 76/769/EGK irányelv módosításával betiltanák egyes mérő- és ellenőrzőműszerek forgalmazását. Az irányelvben előírt korlátozások alkalmazási körét a javasolt kockázatkezelési intézkedés megvalósíthatóságának és arányosságának figyelembevételével kell meghatározni. A Bizottság rendelkezésére álló információ elegendőnek tekinthető a lázmérőkre és a fogyasztóknak szánt más mérőeszközökre vonatkozó teljes tilalom alátámasztásához. A szakmai alkalmazások ki vannak zárva e javaslat alkalmazási köréből. Ezeknél ugyanis nem áll mindig rendelkezésre helyettesítő megoldás, és a szakmai célfelhasználások többnyire kívül esnek a nemzeti jogszabályok alkalmazási körén. E megoldás az alábbiakban vázolt költségekkel és előnyökkel jár:

- Költségek

A javasolt korlátozás esetében csekély pénzügyi hatással kell számolni. A magánháztartásokban használt mérőeszközök szinte azonos áron helyettesíthetők. Az elérhető adatok alapján az EU-ban mára alig maradt néhány cég, amely ilyen mérőeszközök gyártásával foglalkozik. Az is erre vall, hogy nincs európai vagy tagállami szintű ágazati szervezet. A gyártókat érő káros hatást azokkal a kiadásokkal célszerű összevetni, amelyeket máskülönben a hulladék higanymentesítésére és a kibocsátások hatásának kezelésére kellene fordítani. Az intézkedés tehát a már meghozott egyéb intézkedésekhez (például a higanytartalmú szárazelemekre, akkumulátorokra és lámpákra vonatkozó korlátozásokhoz) mérten költséghatékonynak tekinthető.

A javasolt korlátozás társadalmi hatásaként munkaerőleépítésekre általában csak azoknál a cégeknél lehet számítani, amelyek a termelésüket nem tudják átállítani helyettesítő termékekre. A konzultációs folyamat során beérkezett észrevételek azt mutatják, hogy a foglalkoztatást csak nagyon korlátozott mértékű káros hatás érné.

A javaslat kereskedelmi szempontból semleges hatású. Egyes külső beszállítók termékeinek megszűnne a piaca, de egyúttal új piac teremtődne minden külső beszállítónak, amely higanymentes helyettesítő termékeket gyárt.

- Előnyök

Főként azért volna előnyös, ha bizonyos mérőeszközök forgalmazását korlátoznák, mert így csökkenne a településiihulladék-áram higanytartalma. A korlátozás az egészségügyihulladék-áramra is kedvezően hatna. Végeredményben hatékonyabb volna a hulladékkezelés, a hulladéklerakóknak és a hulladékégetőknek pedig csökkenne a károsanyag-kibocsátása.

A higanykibocsátás csökkentésének alapvető és hosszú távú előnye, hogy a környezetben mért higanyszint csökkeni fog. Ezáltal az emberek kevésbé lesznek higanynak – többek között a halakban felhalmozódó metilhiganynak – kitéve, ami egészségügyileg előnyös. Az intézkedés révén a talajt és a biodiverzitást is kevésbé éri a higany hatása.

Ha a háztartásokban visszaszorul a higanytartalmú mérőeszközök használata, ezzel megszűnik a higany otthoni kiömlésének veszélye is. Az efféle kiömlések, bár ritkán hatnak közvetlenül az emberi egészségre, mégis növelik a kitettséget és a kibocsátást, holott ezeket minimálisra kellene csökkenteni.

Tekintettel arra, hogy a higany környezeti és egészségügyi hatásai természetüknél fogva globálisak és átnyúlnak a határokon, a higanyfelhasználás globális csökkentését célzó nemzetközi szintű uniós kezdeményezéseket is támogatná ez a javaslat..

A megvizsgált lehetőségekkel és a javaslat gazdasági, társadalmi és környezeti hatásainak következményeivel a csatolt hatásvizsgálat [SEC(2006) 194, 21.2.2006] foglalkozik részletesebben.

A javaslat jogi elemei

- A javasolt intézkedés összefoglalása

E javaslat célja, hogy a Szerződés 95. cikkének megfelelően a belső piac működésének fenntartása mellett biztosítsa a környezet és az emberi egészség magas szintű védelmét. Teszi ezt oly módon, hogy a higanyra vonatkozó, harmonizált előírásokat vezet be, amelyekkel korlátozza annak mérőeszközökben való felhasználását, hogy ezáltal jelentősen kisebb mennyiségű higany kerüljön a hulladékáramba.

- Jogalap

Ez a javaslat a 76/769/EGK irányelvet módosítaná, amely az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásával kapcsolatos, és amelynek jogalapja a Szerződés 95. cikke.

A Szerződés 95. cikkével összhangban a javaslatot az együttdöntési eljárás keretében az Európai Parlament és a Tanács elé terjesztik. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét is kikérik.

- A szubszidiaritás elve

A 76/769/EGK irányelv végrehajtásával foglalkozó munkacsoport vitáján, valamint a higannyal kapcsolatos bizottsági konzultációs dokumentumra adott válaszaikban a véleményt nyilvánító tagállamok mindegyike támogatta a higanyt érintő közösségi korlátozásokat. Hozzátesszük, hogy a kérdést nem helyénvaló célok kitűzésével megközelíteni; ezzel a módszerrel ugyanis tagállami szinten más és más intézkedések születnének, amelyek a belső piac torzulásához, valamint általánosságban az egészségügyi és környezeti biztosítékok csökkent hatásához vezetne. Bizonyos higanytartalmú mérőeszközöket illetően közösségi szintű korlátozásokat bevezetni hatásosabb, mint egyedül a tagállamokra bízni ezen intézkedések meghozatalát. A javasolt irányelv egységes szabályokat vezetne be a termékek belsőpiaci forgalmára. A javasolt intézkedés az egészség és a környezet magas szintű védelméhez is hozzájárul. Mindent egybevetve a 76/769/EGK irányelv javasolt módosítása az egyetlen eszköz, amellyel e célok maradéktalanul elérhetők.

- Az arányosság elve

Mérőeszközök előállítására még mindig viszonylag nagy mennyiségben használnak fel higanyt, e mennyiségek pedig jelentős kockázatot jelentenek, ezért indokolt e téren a közösségi fellépés. A lázmérőkre és a fogyasztói felhasználásra szánt egyéb mérőeszközökre vonatkozó korlátozások lefedik az ezen termékcsoport okozta higanyfelhasználás és -kibocsátás nagy részét. A fennmaradó tudományos és ipari célfelhasználásoknál a helyettesítés vagy nem lehetséges megbízható módon, vagy nagyon költséges volna. Ez utóbbi termékcsoport esetében tehát nem volna arányos a korlátozás. Ráadásul ennél a kategóriánál már léteznek rendszerek a hulladékban található higany begyűjtésére és újrahasznosítására. Ilyen szemléletű intézkedéssel műszakilag és gazdaságilag megoldható, hogy a településihulladék-áramból kikerüljön a higany, mivel a források száma meglehetősen korlátozott. A javasolt irányelv – az ezen anyaggal kapcsolatos kockázatkezelési intézkedések részeként – kedvezően hatna az emberi egészség és a környezet védelmére is. Mindez viszonylag alacsony költséggel valósulna meg.

- Az eszköz megválasztása

A javasolt eszköz egy irányelv, amely a 76/769/EGK irányelvet módosítaná.

Költségvetési kihatások

A javasolt irányelv nincs hatással a költségvetésre.

További információk

Ez az irányelv az új mérőeszközök forgalomba hozatalát korlátozza. A korlátozás nem vonatkozik a már használatban lévő, vagy használtan értékesített műszerekre. A rövid távú cél az, hogy csökkenjen a környezetbe kibocsátott higany mennyisége. Mivel a már meglévő háztartási berendezésekben nagyobb mennyiségű higany található, mint a forgalmazott új berendezésekben, a Bizottság ezzel kapcsolatban további tanulmány készítését tervezi (vö. a stratégia 10. intézkedésével).

Közép- és hosszú távon arra lehet számítani, hogy a higany fennmaradó felhasználásaihoz is a javasolt REACH rendelet szerinti engedélyezésre lesz szükség (lásd a stratégia 8. intézkedését).

2006/0018 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a 76/769/EGK tanácsi irányelvnek a bizonyos higanytartalmú mérőeszközök forgalomba hozatalát érintő korlátozások tekintetében történő módosításáról (EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[7],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[8],

a Szerződés[9] 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,

mivel:

1. A higannyal kapcsolatos közösségi stratégiáról szóló, 2005. január 28-i bizottsági közleményben[10], amely a higany összes felhasználását tárgyalta, végkövetkeztetésként az szerepel, hogy indokolt a forgalomba hozatalt közösségi szinten korlátozni bizonyos higanytartalmú elektromos és elektronikus mérő- és ellenőrzőeszközöknél, mivel ezek képezik a higanytartalmú termékek azon fő csoportját, amelyre a közösségi intézkedések eddig nem terjedtek ki.

2. Előnyös volna a környezetre és – hosszú távon – az emberi egészségre nézve, ha a higanytartalmú mérőműszerek forgalmazásának korlátozásával elkerülnék, hogy a higany belekerüljön a hulladékáramba.

3. A mérő- és ellenőrzőműszerekkel kapcsolatos, rendelkezésre álló adatok alapján a korlátozó intézkedések – figyelembe véve műszaki és gazdasági megvalósíthatóságukat – csak a nagyközönség számára értékesített mérőeszközöknél, valamint az egészségügyi ágazatnak egy bizonyos területén indokoltak.

4. Ezzel az irányelvvel csak az új mérőeszközök forgalomba hozatalát indokolt korlátozni. A korlátozás tehát nem vonatkozna a már használatban lévő, vagy használtan értékesített műszerekre.

5. A különféle mérő- és ellenőrzőeszközökben található higanyt korlátozó tagállami jogszabályok és közigazgatási intézkedések közötti eltérések akadályozhatják a kereskedelmet, torzíthatják a közösségen belüli versenyt, és ezáltal közvetlen hatással lehetnek a belső piac létrejöttére és működésére. Ezért a mérő- és ellenőrzőeszközökre vonatkozó tagállami szabályozás terén jogközelítés látszik szükségesnek, amelyet a higanytartalmú ilyen termékekre vonatkozó harmonizált rendelkezések bevezetésével lehet megvalósítani, ezáltal fenntartva a belső piac működését, de biztosítva a környezet és az emberi egészség magas szintű védelmét is.

6. Az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/769/EGK tanácsi irányelvet[11] ennek megfelelően módosítani kell.

7. Az irányelv alkalmazása nem sérti a közösségi jogszabályokat, amelyek a munkavállalók védelmét szolgáló minimumkövetelményeket állapítják meg, ahogy azok a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK[12] tanácsi irányelvben és a hozzá kapcsolódó egyedi irányelvekben, különösen a munkájuk során vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelméről szóló, 1998. április 7-i 98/24/EK[13] tanácsi irányelvben szerepelnek.

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

A 76/769/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletében meghatározottak szerint módosul.

2. cikk

1. A tagállamok legkésőbb 200x.xx.xx.-ig [ az irányelv hatályba lépése után egy évvel ] elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró táblázatot.

A tagállamok ezeket a rendelkezéseket 200x.xx.xx.-től [ az irányelv hatályba lépése után tizennyolc hónappal ] alkalmazzák.

A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek szövegükben hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük, amikor hivatalosan kihirdetik őket. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

2. A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területre vonatkozóan fogadnak el.

3. cikk

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

4. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben,

Az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

MELLÉKLET

A 76/769/EGK irányelv I. melléklete a következő 19a. ponttal egészül ki:

„19a. Higany CAS-szám: 7439-97-6 | Nem hozható forgalomba: (1) lázmérőben (2) egyéb mérőeszközben (pl. nyomásmérőben, barométerben, vérnyomásmérőben, nem testhőmérséklet mérésére szolgáló hőmérőben), amelyet a nagyközönségnek történő értékesítésre szánnak.” |

[1] SEC(2005)101, 2005.01.28.

[2] COM(2005) 20 végleges, 2005.01.28.

[3] Az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2003. január 27-i 2002/95/EK irányelv, HL L 37., 2003.2.13., 19. o.

[4] RPA(2002). A higanytartalmú termékek használatával kapcsolatos egészségügyi és környezeti kockázatok. A Risk and Policy Analysts Ltd. jelentése az Európai Bizottság Vállalkozáspolitikai Főigazgatóságának.

[5] HL L 262., 1976.9.27., 201. o.

[6] A vegyi anyagok bejegyzéséről, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyi Anyagokkal Foglalkozó Ügynökség létrehozásáról, valamint az 1999/45/EK irányelv és {a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló} .../EK rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat, COM(2003) 644 végleges, 2003.10.29.

[7] HL C xx.

[8] HL C xx.

[9] HL C xx.

[10] COM(2005) 20 végleges, 2005.1.28.

[11] HL L 262., 1976.9.27., 201.o. A legutóbb a 2004/98/EK bizottsági irányelvvel (HL L 305., 2004.10.1., 63. o.) módosított irányelv.

[12] HL L 183., 1989.6.29., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

[13] HL L 131., 1998.5.5., 11–23. o.