Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA az azon tagállamok gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatások végrehajtásáról, amelyek pénzneme az euró /* SEC/2011/0828 végleges */





Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA az azon tagállamok gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatások végrehajtásáról, amelyek pénzneme az euró AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben 121. cikkének (2) bekezdésével, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[1], tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően, mivel: (1) […]-án az eurócsoport megbeszélést tartott azon tagállamok gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatások végrehajtásáról, amelyek pénzneme az euró, melynek során elismerték, hogy tovább kell erősíteni az eurócsoporton belüli szakpolitikai koordinációt, valamint az azon tagállamokhoz intézett ajánlások végrehajtásának nyomon követését, amelyek pénzneme az euró. (2) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit. (3) 2010. július 13-án a Tanács ajánlást fogadott el a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikájára vonatkozó átfogó iránymutatásokról (2010–2014). A Tanács felkérte a tagállamokat, illetve az Európai Uniót arra, hogy gazdaságpolitikájuk alakítása során vegyék figyelembe az iránymutatásokat. (4) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az uniós gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első európai szemeszterét. (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba. (6) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy beépíthessék azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba. (7) 2011 áprilisában és májusában az euróövezet tagállamai benyújtották a 2011–2014-es időszakra vonatkozó 2011. évi stabilitási programjaikat és 2011. évi nemzeti reformprogramjaikat. Ezeket a programokat egyidejűleg értékelték. (8) Az euró első évtizedéből levont tanulságok általában véve az egységes valuta előnyeire mutattak rá. A globális válság azonban 2009-ben a gazdaság erőteljes visszaesését eredményezte, melynek következtében az euróövezet GDP-je a 2006. évi szint alá esett vissza. 2010-ben ugyan újra nőtt a GDP, de a kibocsátás szintje még mindig a 2007. évi szint alatt van. Következésképpen az euróövezet munkanélküliségi rátája a 2007. évi 7,6%-ról 10,1%-ra nőtt 2010-re. Az államháztartások helyzete romlott az euróövezetben, melynek következtében az egyes tagállamokban jelentős mértékben átértékelődtek az államadóssággal kapcsolatos kockázatok, és a makropénzügyi stabilitással kapcsolatos kockázatok jelentek meg. A növekedés eltérő mintákat követve áll helyre az egyes tagállamokban, ami strukturális és ciklikus különbségeket egyaránt tükröz. A válság enyhítette azokat a makrogazdasági egyensúlytalanságokat, melyek már a válságot megelőzően is jelen voltak. Az azonban csak később derül majd ki, hogy ez elegendő és fenntartható lesz-e. (9) Az euróövezet államháztartási egyenlegei – átlagukat tekintve – javulásnak indultak 2010-ben. A Bizottság változatlan szakpolitikákat feltételező tavaszi előrejelzése alapján ez a javulás várhatóan 2011-ben is folytatódik. Az államadósság azonban továbbra is nőni fog 2012-ig. Ha nem korrigálják az államadósságot a következő években, akkor az alacsony növekedési potenciál és a kedvezőtlen demográfiai változások együttes fennállása miatt veszélybe kerülhet a költségvetések hosszú távú fenntarthatósága. 2010-ben az euróövezetben a költségvetések hiánya a GDP 6,0%-ra csökkent, az adósságráta viszont a GDP 85,1%-ra nőtt. A stabilitási programok 2011. évi célkitűzései szerint az euróövezet költségvetési hiányának 2014-re a GDP 1,3%-ra kellene csökkennie; az államadósság GDP-hez viszonyított arányának újra csökkenő tendenciát kellene mutatnia, és a 2012-es tetőzést követően 2014-ben újra a GDP 85%-a alá kellene csökkennie. Az euróövezet egészére vonatkozó konszolidációs pálya íve így messzemenően összeegyeztethető lenne a fellendülés megerősítésével. A siker valószínűségét növeli, hogy a konszolidáció a tervek szerint az adóbevételek emelése helyett a kiadáscsökkentésre összpontosít. Számos országban azonban továbbra is aggályos a tervek hatékony végrehajtása. Az euróövezet számos tagállama ráadásul nemrégiben vezetett be új fiskális szabályokat vagy jelentette be a meglévők megerősítését, de ezek teljes mértékű érvényesüléséhez néhány tagállamban további intézkedésekre lesz szükség. A népesség idősödését figyelembe véve a nyugdíjak és a szociális biztonsági rendszerek reformja még nem megfelelő a költségvetési stabilitás biztosításához. (10) Az EU szakpolitikai válasza javította a pénzügyi rendszer működését és stabilitását. Az euróövezet számos tagállamának pénzügyi szektorát ért kihívások között a következők szerepelnek: a bankok kitettsége az eszközportfólióikkal kapcsolatos további veszteségeknek vagy a piaci refinanszírozási feltételek szigorodásának, a bankszektor folytatódó szerkezeti átalakítása és feltőkésítése, miközben a bankszektornak nyújtott közfinanszírozás fokozatos megszüntetése is még előttünk áll. (11) Az euróövezet növekedési potenciáljának javítása, valamint az euróövezeten belüli makrogazdasági egyensúlytalanságok kezelése érdekében a termelékenység és a versenyképesség fokozására van szükség. Ennek fényében az euróövezet tagállamai számos strukturális reformot jelentettek be nemzeti reformprogramjaikban. Továbbra is hiányosságok tapasztalhatók azonban e tagállamok termék- és munkaerőpiacai működésének javításához szükséges intézkedések terén, különös tekintettel a szolgáltatási ágazatra, a növekedésbarát költségvetési konszolidációra, valamint a bérmeghatározási rendszerekre. (12) A gazdasági és monetáris unió megfelelő működésének biztosítása érdekében az euróövezet tagállamaira különleges kötelezettségek vonatkoznak gazdaságpolitikájuk tekintetében, hiszen a gazdaságpolitika a közös valután osztozó országok közös ügye a potenciálisan jelentkező továbbgyűrűző hatások miatt. A válság és a jelenlegi kihívások fényében ezért szükségessé vált az uniós és euróövezeti szintű gazdaságpolitikai koordináció átfogóbb és állandó jellegű átalakítása. Az európai szemeszter koncepciójában felvázolt integrált éves felügyeleti ciklus, a gazdasági kormányzás Bizottság által javasolt megerősített kerete, az Európai Rendszerkockázati Testület és az európai felügyeleti ügynökségek létrehozása, valamint az európai stabilitási mechanizmus olyan lényeges elemek, amelyek közül néhány még teljes mértékű elfogadására és/vagy végrehajtására vár. Az Euró Plusz Paktum tovább erősíti ezt a keretet. (13) A Bizottság az euróövezet általános gazdasági kormányzásának szükségességét szem előtt tartva értékelte az euróövezet tagállamainak[2] stabilitási programjait és nemzeti reformprogramjait. A Bizottság véleménye szerint a költségvetési célok szigorú betartására, néhány tagállam esetében ezek megerősítésére, valamint a pénzügyi szabályok és a fenntarthatóság erősítésére irányuló további intézkedésekre van szükség. További lépéseket kell tenni a pénzügyi stabilitás, a munkavállalás ösztönzése, a bérmeghatározási mechanizmusok, a szolgáltatási ágazat és az euróövezet kormányzásának javítása érdekében. AJÁNLJA, hogy azok a tagállamok, amelyek pénzneme az euró, a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyenek intézkedéseket a következők érdekében: (1) Szigorúan ragaszkodjanak a 2011. évi stabilitási programjaikban, valamint az EU/IMF pénzügyi segítségben részesülő tagállamok esetében az egyetértési megállapodásokban rögzített költségvetési céljaikhoz, továbbá adott esetben a Tanács véleményével összhangban fokozzák konszolidációs erőfeszítéseiket. (2) Nemzeti és regionális/helyi szinten egyaránt biztosítsák a költségvetési fegyelmet azáltal, hogy elegendően erős és kötelező jogszabályi kerettel rendelkező költségvetési szabályokat vezetnek be. (3) A szociális biztonsági rendszerek olyan reformját hajtsák végre – konkrétan a nyugdíjrendszereknek a nemzeti demográfiai helyzethez történő igazításával –, amely megfelelő figyelmet fordít a nyugdíjak és a szociális juttatások megfelelőségére, és egyidejűleg a költségvetés fenntarthatóságát is biztosítja. (4) Javítsák a pénzügyi rendszer működését és stabilitását, haladéktalanul vegyék figyelembe a közeljövőben végrehajtásra kerülő uniós szintű stressztesztek eredményeit annak biztosítása érdekében, hogy a bankszektor ellenállóvá váljon az esetleges további veszteségekkel vagy a finanszírozási lehetőségek beszűkülésével szemben, valamint hogy a nem életképes pénzügyi intézmények anélkül legyenek képesek szerkezetátalakításra vagy a piac elhagyására, hogy felesleges feszültséget okoznának a pénzügyi piacokon. (5) Hajtsanak végre további olyan adóreformokat, amelyek a növekedésbarát adózási forrásoknak adnak elsőbbséget, miközben megtartják az adóbevételek általános szintjét, különös tekintettel a munkára kivetett adók csökkentésére annak érdekében, hogy kifizetődővé váljon a munka; a közkiadások csökkentése során védjék az olyan növekedésserkentő tételeket, mint például a kutatás-fejlesztési, oktatási és energiahatékonysági kiadások; szükség esetén a szociális partnerekkel konzultálva igazítsák ki a bérmeghatározási rendszereket és az indexálási mechanizmusokat annak érdekében, hogy a bérek a termelékenységgel és a versenyképességgel arányosan növekedjenek. (6) Vezessenek be további reformokat a szolgáltatási ágazatokban, különösen oly módon, hogy lebontják az indokolatlan korlátozásokat a szakmai szolgáltatások, a kiskereskedelem és a hálózatos iparágak terén. (7) Teljes mértékben hajtsák végre az Euró Plusz Paktum keretében tett kötelezettségvállalásokat az euróövezet növekedésének, versenyképességének és foglakoztatásának javítása érdekében. Kelt Brüsszelben, a Tanács részéről az elnök [1] HL C [...]., [...], [...]. o. [2] SEC(2011) 737.