A digitális gazdaság megváltoztatja az együttműködés, a fogyasztás és az üzleti tevékenységeink menetét. A digitális átalakulás számos előnnyel jár a társadalom számára. A benne rejlő potenciál teljes körű kiaknázása érdekében a Bizottság a digitális egységes piacot az egyik kiemelt prioritásává tette . A digitális egységes piac létrehozása biztosítani fogja az Európai Unió számára, hogy megőrizze világvezető pozícióját a digitális gazdaság területén, új lehetőségeket nyisson az innováció előtt, valamint elősegítse az európai vállalkozások globális növekedését. 415 milliárd euróval járulhat hozzá az európai gazdasághoz, miközben előmozdítja a foglalkoztatást, a növekedést, a versenyt, a beruházásokat és az innovációt. Feltéve, hogy a megfelelő szakpolitikai és jogi keretek időben bevezetésre kerülnek, az uniós adatgazdaság értéke 2020-ra 739 milliárd euróra fog nőni, amely az EU teljes GDP-jének 4 %-át teszi ki . A digitalizációnak köszönhetően a határokon átnyúló lehetőségek a legkisebb vállalkozások esetében is nagyobb számban nyílnak meg.

2018. március 22-én és 23-án az Európai Tanács megvitatja a digitális gazdaság adóztatását. A Bizottság 2017 szeptemberében közzétett, „Méltányos és hatékony adórendszer kialakítása az Unióban a digitális egységes piac megvalósítása érdekében” című közleménye meghatározza a digitális gazdaság adóztatásához kapcsolódó fő kérdéseket és célkitűzéseket. A Bizottság most javaslatokat terjeszt elő azzal a céllal, hogy modern, méltányos és hatékony normákat biztosítson a digitális gazdaság számára. Ez választ jelent az Európai Tanács és az Ecofin azon felhívására, amely hangsúlyozta, hogy „hatékony és méltányos, a digitális kornak megfelelő adózási rendszerre van szükség”, továbbá amelyben az említett szervek jelezték, hogy várakozással tekintenek a 2018 elejéig benyújtandó bizottsági javaslatok elé .

A méltányos és hatékony adóztatás alapvető fontosságú a digitális egységes piacban rejlő lehetőségek kiaknázásának elősegítéséhez. Fontos, hogy legyen egy naprakész adózási környezet, amely a megfelelő értékükön veszi figyelembe a digitális tevékenységeket, és amelyben a digitális tevékenységekkel foglalkozó vállalkozások növekedhetnek, kiélvezve a kiszámítható és igazságos üzleti környezet előnyeit. Az adóztatás meghatározó szerepet tölt be az EU gazdasági és szociális modelljében. A méltányos és hatékony adórendszer bevételt biztosít az állami szolgálatok számára, miközben elősegíti a gazdasági növekedést és javítja az uniós vállalkozások versenyképességét. Az egyre növekvő egyenlőtlenségekkel és a társadalmi igazságosság hiányának érzetével szembesülve a polgárok az adórendszerek méltányosságán javító intézkedések meghozatalát várják a tagállamoktól és a Bizottságtól. Minden adózónak méltányos részt kell befizetnie a vállalkozások egyenlő versenyfeltételeinek biztosítása érdekében, amely alapvető fontosságú az egységes piac sikerének, illetve annak az európai szociális modellnek a megóvása szempontjából, amelytől a polgárok függnek.

A Bizottság a megbízatása kezdete óta prioritásként kezeli az uniós adórendszerek méltányosságának és hatékonyságának javítását . Az EU vezető szerepet töltött be az adózási átláthatóság globális forradalmában , az adókikerülést megkönnyítő kiskapuk megszüntetését célzó kötelező érvényű szabályokat fogadott el , a nem együttműködő országokra vonatkozó intézkedéseket hozott , és a modern világnak megfelelő, aktualizált héakeretet fogadott el . Az állami támogatásokra vonatkozó szabályok keretében a Bizottság intézkedéseket hozott azoknak a vállalkozásoknak a kedvezőbb adóügyi megítélése ellen, amelyek adótervezési módszereket használnak. Emellett a Bizottság egy új, versenyképes, méltányos és szilárd keretre tett javaslatot az egységes piacon jelen lévő vállalkozások adóztatására vonatkozóan . Javasolt olyan intézkedéseket is, amelyek támogatják az átláthatóság fokozását annak előírásával, hogy a multinacionális vállalatok hozzák nyilvánosságra az általuk az EU-ban befizetett adó összegét (nyilvános, országonkénti jelentéstétel). A Bizottság felszólítja az Európai Parlamentet és a Tanácsot, hogy e fontos javaslat melletti elkötelezettségüket hangsúlyozandó segítsék elő annak gyors elfogadását.

Ugyanakkor az Uniónak bizonyos kihívásokkal még szembe kell néznie. Ilyen különösen az, hogy a globális gazdaság digitalizációnak köszönhető gyors átalakulása uniós és nemzetközi szinten egyaránt újfajta nyomást gyakorol a társaságiadó-rendszerekre. Az új üzleti modelleknek a vállalkozói készséget az egyenlő versenyfeltételek biztosítása mellett kell támogatniuk. A szakpolitikai döntéshozatal minden szintjén biztosítani kell azt, hogy a szabályozási környezet egyszerű és vállalkozásbarát legyen, különösen a kkv-k tekintetében. Ahogyan a 2017 májusában bemutatott, a globalizáció előnyünkre fordításáról szóló bizottsági vitaanyag is kiemelte, ez nem protekcionizmust, deregulációt vagy negatív versenyt jelent, hanem intelligens szabályozást. A kormányoknak biztosítaniuk kell, hogy az adópolitika igazodjon a digitalizáció és az új üzleti modellek követelményeihez, továbbá hogy a vállalatok ott fizessék meg adójukat, ahol a gazdasági tevékenységeik folynak. A Bizottság ma előterjesztett javaslatai kiegyensúlyozott és arányos választ adnak ezekre a kihívásokra.

2. A társaságiadó-rendszer hozzáigazítása a XXI. század követelményeihez: az Unió előtt álló kihívások

2.1. Elavult társaságiadó-szabályok

A digitális tevékenységeket végző vállalkozásoknak a többi vállalkozáshoz hasonlóan ki kell venniük a részüket azokból az adóterhekből, amelyek lehetővé teszik az általuk igénybe vett állami szolgáltatások finanszírozását. Most azonban nem ez a helyzet áll fenn. A valamely tagállamban jelentős digitális jelenléttel rendelkező vállalkozások élvezik az állami szolgáltatások és a piaci infrastruktúra – például a tagállam igazságszolgáltatási rendszere és magas szintű hálózati összekapcsoltsága – előnyeit, azonban csak abban az esetben fizetnek adót, ha a fizikai jelenlétük is jelentős. A túlnyomórészt digitális tevékenységeket folytató vállalkozásoknak kevésbé van szükségük arra, hogy fizikailag is jelen legyenek a külföldön folytatott működésük során: a digitális multinacionális cégek leányvállalatainak mindössze 50 %-a rendelkezik külföldi telephellyel, míg a hagyományos multinacionális cégek esetében ez az arány 80 % .

Nemzetközileg elfogadott elv, hogy a nyereségeket az értékteremtés helyén kell megadóztatni . Ugyanakkor a jelenlegi nemzetközi adószabályok a hagyományos vállalkozásokhoz lettek kidolgozva. Ezek a szabályok alapvetően a fizikai jelenléttel számolnak, és kialakításukból adódóan nem felelnek meg az elsősorban immateriális javakon, adatokon és ismereteken alapuló üzleti modellekhez. Nem veszik számításba azokat az üzleti modelleket, amelyek keretében a vállalkozások anélkül képesek digitális szolgáltatások nyújtására, hogy fizikailag jelen lennének az adott országban. A jelenlegi szabályok továbbá figyelmen kívül hagyják a digitális világban folyó nyereségtermelés új módjait. Például nehezen azonosítják az immateriális javak, például a szabadalmak és az algoritmusok által teremtett értéket, amely így könnyedén átvihető alacsony adójú vagy adót ki nem vető országokba. Emellett figyelmen kívül hagyják azt a szerepet, amelyet a felhasználók töltenek be a digitális vállalkozások számára történő értékteremtésben azzal, hogy adatokat és tartalmakat biztosítanak vagy a számos digitális üzleti modell középpontját képező hálózatok építőelemeinek számítanak. Mindez azt jelenti, hogy az értékteremtés és az adózás helyei nem egyeznek meg.

Ennek eredményeképp a digitális üzleti modelleket alkalmazó vállalkozások által fizetett adó mértéke több mint kétszer kisebb a hagyományos üzleti modellek szerint működő vállalatok által fizetett adónál. Előbbiek esetében az átlagos effektív adókulcs 9,5 %, míg utóbbiak esetében 23,2 % . Ez részben az elavult adórendszer miatt van így, részben pedig a kormányok által a digitális vállalkozások beépített ösztönzőknek köszönhetően (a kormányok ilyen ösztönzőkkel kívánják elősegíteni ennek a jövőorientált ágazatnak a növekedését). Bizonyos esetekben – agresszív adótervezési stratégiák útján – az adóteher még tovább csökkenthető. Ez olyan kiegyensúlyozatlan rendszerhez vezet, amelyben a hagyományos vállalkozások hátrányba kerülnek. Emellett a kizárólag belföldi digitális vállalkozások és a határokon átnyúló tevékenységet folytató digitális vállalkozások között is kiegyensúlyozatlanságot teremt. Ez a helyzet megkérdőjelezi a tagállamok által alkalmazott adóalapok fenntarthatóságát, és azzal a kockázattal jár, hogy az egyéb vállalkozásokra és adózókra nagyobb adóteher hárul, ez pedig negatív hatással van a társadalmi méltányosságra.