A szanálási kollégium tehát nemcsak – szavazati joggal rendelkező tagként – a felülvizsgált EMIR szerinti felügyeleti kollégium tagjait, a központi szerződő fél és bármely interoperábilis központi szerződő fél szanálási hatóságait, a központi szerződő fél garanciaalapjához a legnagyobb mértékben hozzájáruló három tagállamban székhellyel rendelkező klíringtagjainak szanálási hatóságait foglalja magában, hanem – megfigyelőként – a következőket is:

A politikai megállapodás megerősíti a szanálási kollégium összetételét, amely a meglévő felügyeleti kollégium kibővítésén alapul, de figyelembe veszi az EMIR 2019. októberi felülvizsgálata során beépített módosításokat is.

Ez egy kompromisszumos megoldás aközött, hogy a kollégium bármely tagjának lehetősége legyen ilyen kérelmet benyújtani az ESMA-hoz, mint például a bankok helyreállításáról és szanálásáról szóló irányelvben meghatározott mechanizmus esetében, illetve aközött, hogy a kollégium szavazati joggal rendelkező tagjainak kétharmados többségére legyen szükség, mint az EMIR esetében. Alkalmazásával az érintett kollégiumok hatékonyan működhetnek, és az előkészítési szakaszban a tagjaik érdekeit tükröző döntést hozhatnak, ugyanakkor a legbonyolultabb esetekben igénybe vehetik a közvetítési mechanizmust is.

A politikai megállapodás második önérdekként a központi szerződő fél saját forrásainak további rétegét vezeti be azt megelőzően, hogy a központi szerződő fél a helyreállítás során bármilyen készpénzbefizetési felhívást tehetne vagy a változó letéten keletkezett nyereség értékcsökkentésére kerülne sor. E második önérdeket az EMIR-ben szereplő meghatalmazás alapján a központi szerződő félre vonatkozó kockázatalapú tőkekövetelmények 10–25 %-ában határozzák meg. A második önérdek kiszámításához alkalmazott módszertant, valamint fenntartásának feltételeit az ESMA által kidolgozott szabályozástechnikai standardon alapuló bizottsági felhatalmazáson alapuló jogi aktus határozza meg, figyelembe véve a következőket:

Emellett azt is előírja, hogy az ESMA-nak iránymutatásokat kell kidolgoznia, amelyek meghatározzák vagy elősegítik a következőket:

Az ESMA által a szabályozástechnikai standardban kidolgozandó feltételekkel összhangban biztosított szélesebb körű befektetési politika további likviditási kockázatokat vonhat maga után. Ezért abban az esetben, ha azok az eszközök, amelyekbe a második önérdeket befektették, nem állnak azonnal rendelkezésre a veszteségek fedezésére, a politikai megállapodás lehetővé teszi a központi szerződő felek számára, hogy a kritikus elszámolási szolgáltatások folytonosságának garantálása érdekében a helyreállítási tervükben foglaltaknak megfelelően folytassák a veszteségek klíringtagok közötti elosztását. A központi szerződő feleknek ezt követően a második önérdek összegének erejéig kell visszatérítést nyújtaniuk a klíringtagok részére.

ii. A változó letéteken keletkezett nyereség értékcsökkentése és készpénzbefizetési felhívás a helyreállítás során

A politikai megállapodás a helyreállítás során – adott esetben, a központi szerződő fél tevékenységeitől függően – a változó letéteken keletkezett nyereség értékcsökkentésének, valamint készpénzbefizetési felhívás alkalmazását írja elő. Ez a legtöbb központi szerződő fél jelenlegi gyakorlatát tükrözi, és célja az adófizetők jobb védelme. Ezzel párhuzamosan a politikai megállapodás megerősíti az érdekelt feleket érintő helyreállítás intézkedések átláthatóságát, valamint az érdekelt felek helyreállítási terv kidolgozásába való bevonását. Emellett az illetékes hatóságok általi nyomon követés és ellenőrzés különféle elemeinek bevezetésével is kiegészíti a helyreállítási intézkedések alkalmazására szolgáló keretrendszert.

iii. Egyéb: az ügyfelek árveréseken való részvétele; a javadalmazás korlátozása

A politikai megállapodás korai beavatkozási hatáskört is tartalmaz, ezáltal az illetékes hatóságok az árverezés hatókörét az ügyfelekre is kiterjeszthetik és lehetővé tehetik számukra, hogy ajánlatot tegyenek a nemteljesítő klíringtag pozícióira. Az illetékes hatóság arra kötelezné a központi szerződő felet, hogy utasítsa a klíringtagokat, hogy kérjék fel ügyfeleiket a központi szerződő fél által szervezett árveréseken való közvetlen részvételre. E lehetőség feltétele, hogy az árvarés jellegének indokolnia kell ezt a kivételes részvételt, másrészről az ügyfélnek tudnia kell bizonyítani a központi szerződő fél számára, hogy megfelelő szerződéses viszonyban áll valamelyik klíringtaggal ahhoz, hogy végrehajtsa és elszámolja az árverés eredményeként létrejött esetleges ügyleteket.

Az illetékes hatóságok arra is felhatalmazást kapnak, hogy korlátozzák vagy megtiltsák a saját tőke utáni javadalmazást, ideértve a központi szerződő fél általi osztalékfizetést és visszavásárlást, valamint korlátozzák, megtiltsák vagy befagyasszák a változó javadalmazás felső vezetésnek való kifizetését.

C. Szanálási eszközök

i. Szanálási készpénzbefizetési felhívások

A politikai megállapodás a központi szerződő fél helyreállítási intézkedései keretében előirányzott készpénzbefizetési felhívásokon felül a szanálási hatóságok számára fenntartott szanálási készpénzbefizetési felhívást is megerősíti. A klíringtagoknak a további pénzügyi kötelezettségvállalásuk miatti maximális kitettsége a központi szerződő fél garanciaalapjához való hozzájárulásuk kétszeresére nő. Ez a megközelítés továbbra is összhangban van az EMIR-rel (43. cikk (3) bekezdése), amelynek értelmében a központi szerződő fél klíringtagjainak központi szerződő féllel szembeni kitettsége korlátozott. A politikai megállapodás emellett tisztázza a szanálási készpénzbefizetési felhívás nemteljesítési esetekben való alkalmazását, valamint – abban az esetben, ha a központi szerződő fél több garanciaalappal rendelkezik – a felső határ meghatározását is.

ii. Az alapletét értékcsökkentése

A politikai megállapodás a szanálási eszközök zárt listája mellett dönt és kifejezetten kizárja az alapletét értékcsökkentésének alkalmazását. Ez a megközelítés összhangban van az EMIR-rel (45. cikk (4) bekezdése), amely kimondja, hogy a központi szerződő fél nem használhatja a teljesítő klíringtagok által befizetett biztosítékokat a más klíringtag nemteljesítéséből származó veszteségek fedezésére. Megkönnyíti továbbá a szanálási intézkedések végrehajtását a főbb harmadik országbeli joghatóságokban, ahol a helyi szabályok és előírások alkalmazásakor kifejezetten kizárják az alapletéteket a fizetésképtelenségi eljárásból.

D. „A hitelezők egyike sem kerülhet rosszabb helyzetbe, mint felszámolás esetén” elven alapuló biztosíték

„A hitelezők egyike sem járhat rosszabbul” elven alapuló biztosíték célja, hogy védjék a központi szerződő felek részvényeseinek, klíringtagjainak és a szanálás által érintett egyéb hitelezők alapvető jogait.

A politikai megállapodás a Pénzügyi Stabilitási Tanács által kidolgozott nemzetközi iránymutatással összhangban összehasonlítja a központi szerződő fél részvényesei, klíringtagjai és egyéb hitelezői által a szanálás során elszenvedett veszteségeket azokkal a veszteségekkel, amelyeket reálisan szemlélve akkor szenvedtek volna el, ha a központi szerződő felet rendes fizetésképtelenségi eljárás keretében, az alkalmazandó szerződéses kötelezettségek és a működési szabályzatában szereplő egyéb rendelkezések teljes körű alkalmazása mellett számolták volna fel.

Az értékelést illetően a politikai megállapodás előírja, hogy „a hitelezők egyike sem járhat rosszabbul” elven alapuló kontrafaktuális forgatókönyvnek figyelembe kell vennie a klíringtagok által az összehasonlítható nettó pozíciók újbóli piaci megnyitása miatt viselt közvetlen helyettesítési költségek üzletileg észszerű becslését. Továbbá azt is előírja, hogy az ilyen veszteségek becsléséhez a központi szerződő fél saját árazási módszerét kell alkalmazni, kivéve, ha ezen ármeghatározási módszer nem a tényleges piaci viszonyokat tükrözi.

A politikai megállapodás emellett bevezeti a „szerződéses szimmetria” fogalmát, amely az ügyfelekre is kiterjeszti „a hitelezők egyike sem járhat rosszabbul” elven alapuló biztosíték nyújtotta védelmet. Előírja, hogy ha a szerződéses megállapodások lehetővé teszik a klíringtagok számára, hogy a szanálási eszközök kedvezőtlen következményeit áthárítsák az ügyfeleikre, akkor a szerződéses megállapodásoknak azt is tartalmazniuk kell, hogy egyenértékű és arányos alapon az ügyfeleknek joguk van arra, hogy az adott ügyfél pozícióinak megfelelő mértékben részesüljenek a klíringtagoknak nyújtott kártérítésből. Ez a rendelkezés a közvetett elszámolási szolgáltatásokra is vonatkozik.

E. A teljesítő klíringtagoknak nyújtott kártérítés

A politikai megállapodás megerősíti, hogy a szanálási hatóság megkövetelheti a központi szerződő féltől, hogy kártalanítsa a teljesítő klíringtagokat a veszteségelosztó eszközök alkalmazásából fakadó veszteségükért, amennyiben ez a veszteség nagyobb, mint amit a teljesítő klíringtagok a központi szerződő fél működési szabályzatával összhangban szenvedtek volna el.

Ez a kártérítés azokra az esetekre korlátozódna, amikor a teljesítő klíringtag „a hitelezők egyike sem járhat rosszabbul” elv alapján benyújtott követelésre lenne jogosult.

Ez tulajdonviszonyt megtestesítő instrumentumok, hitelviszonyt megtestesítő instrumentumok, illetve a központi szerződő fél jövőbeli nyereségével kapcsolatos követelést elismerő instrumentumok formáját öltheti.