P6_TA(2004)0065

Az európai ombudsman — 2003. évi jelentés

Az Európai Parlament állásfoglalása az európai ombudsman 2003. évi tevékenységéről szóló éves jelentésről (2004/2091(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel az európai ombudsman 2003. évi tevékenységéről szóló éves jelentésre,

- tekintettel az EK-Szerződés 195. cikkére,

- tekintettel a demokráciáról, az átláthatóságról és a szubszidiaritásról szóló 1993. november 17-i állásfoglalására, a szubszidiaritás elvének végrehajtására szolgáló eljárásokról szóló intézményközi megállapodásra, az ombudsman feladatainak ellátására vonatkozó szabályokra és általános feltételekre [1], az EK-Szerződés 189b. cikke alapján létrehozott egyeztető bizottság eljárásaira vonatkozó szabályokra és különösen annak azon részére, amely az ombudsman feladatainak ellátására vonatkozó szabályokról és általános feltételekről szól,

- tekintettel az ombudsman feladatainak ellátására vonatkozó szabályokról és általános feltételekről szóló 1994. március 9-i 94/262/ESZAK, EK, Euratom határozatára [2] és különösen annak 3. cikke (8) bekezdésére,

- tekintettel az Európai Unió alapjogi chartájának 43. cikkére,

- tekintettel eljárási szabályzata 112. cikkének (1) bekezdésére és 195. cikkének (2) bekezdésére,

- tekintettel a Petíciós Bizottság jelentésére (A6-0030/2004),

A. mivel az alapjogi charta az európai alkotmányt létrehozó szerződés részét képezi, amelyet az Európai Unió 25 tagállamának állam- vagy kormányfői és külügyminiszterei 2004. október 29-én írtak alá Rómában,

B. mivel az V. fejezet (a polgárok jogai) 41. cikke (megfelelő ügyintézéshez való jog) megállapítja, hogy mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit az Unió intézményei és szervei részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék,

C. mivel a charta 42. cikke (a dokumentumokhoz való hozzáférés joga) előírja, hogy bármely uniós polgár, valamint valamely tagállamban lakóhellyel, illetve létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy jogosult hozzáférni az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz,

D. mivel a charta 43. cikke (az európai ombudsman) megállapítja, hogy "bármely uniós polgár, valamint valamely tagállamban lakóhellyel, illetve létesítő okirat szerint székhellyel rendelkező bármely természetes vagy jogi személy jogosult az Unió ombudsmanjához fordulni az Unió intézményeinek, szerveinek hivatalainak vagy ügynökségeinek - kivéve az igazságszolgáltatási hatáskörében eljáró Bíróságot és Törvényszéket - tevékenysége során felmerülő hivatali visszásságok esetén",

E. mivel az ombudsman éves jelentését 2004. április 19-én hivatalosan ismertették az Európai Parlament elnökével és az ombudsman, Nikiforosz Diamandurosz 2004. április 26-án ismertette a jelentést a Petíciós Bizottság előtt,

F. mivel 2003-ban ismét jelentősen nőtt az ombudsmanhoz benyújtott panaszok száma és további növekedés várható a közelmúltbeli bővítés után,

G. mivel az ombudsmanhoz benyújtott azon panaszok száma, amelyekben a polgárok indokoltan kerestek orvoslatot az európai intézmények működésével összefüggő nyitottság és átláthatóság hiányára, aggodalomra ad okot az Unió demokratikus felelősségre vonhatóságával kapcsolatban,

H. mivel az éves jelentés példaként említ olyan egyedi eseteket, amelyekben hivatali visszásság nem merült fel, és amelyekben az európai hatóságok - miután ismertették velük a panaszt - készek voltak eleget tenni az ombudsman ajánlásainak vagy békés megoldásra jutottak, de a jelentés számos olyan panaszt is kiemel, amelyeket az ombudsman kritikai megjegyzéssel volt kénytelen lezárni,

I. mivel az ombudsman a hivatalból indított vizsgálataival megelőző módon is fellépett,

J. mivel 2001. szeptember 6-i, az európai ombudsmannak az Európai Parlament számára - a különböző közösségi intézményekben és szervekben a helyes hivatali magatartásra vonatkozó szabályzat létérőlés a nyilvánosság számára való hozzáférhetőségéről végzett saját hatáskörben folytatott vizsgálatot követően - készített különleges jelentéséről szóló állásfoglalásában az Európai Parlament [3] egyhangúlag kifejezte támogatását az Európai Unió helyes hivatali magatartásra vonatkozó szabályzata iránt, melyet az ombudsman javasolt; és mivel a Bizottság nem fogadta el ezt a szabályzatot,

K. mivel az európai alkotmányt létrehozó szerződés tartalmazza a jogalapot a jövőbeni helyes hivatali magatartásra vonatkozó jogszabályokra,

L. mivel 2003. január 23-án a Konventhez benyújtott észrevételében az ombudsman a következőket állapította meg: "a Szerződés alkotmánnyal történő helyettesítése, különösen egy olyan alkotmánnyal, amely tartalmazza az alapvető jogokat is, a szerződés őre szerepének alapos megfontolását kívánja",

M. mivel az ombudsman a 995/98/OV. panaszra hozott határozatában hangsúlyozta, hogy a Bizottság ugyan mérlegelési jogkörrel rendelkezik szabálysértési eljárások indítása vonatkozásában, de ezek "a Bíróság esetjoga által kijelölt jogi keretektől függenek, amelyek például megkövetelik, hogy az igazgatási hatóságok következetesen és jóhiszeműen járjanak el, kerülve a hátrányos megkülönböztetést, eleget téve az arányosság, az egyenlőség és az indokolt elvárás elvének, valamint tiszteletben tartva az emberi jogokat és az alapvető szabadságjogokat",

N. mivel már 1999 decemberében érkezett olyan kérés az ombudsmantól az Európai Parlamenthez, amely az ombudsman alapokmánya rendelkezéseinek módosítására irányult az ombudsman dokumentumokhoz való hozzáférésének és a tanúk meghallgatásának vonatkozásában; mivel az Európai Parlament javasolta ezen rendelkezések módosítását, de még mindig nem módosították őket a Bizottság és a Tanács fenntartásai miatt,

O. mivel az ombudsman - sajnálattal tudomásul véve a negatív véleményeket a javaslattal kapcsolatban - egy 2002. december 17-i keltezésű, az Európai Parlament elnökének írt levélben javasolta, hogy az ombudsman hivatala és az Európai Parlament közösen vizsgálja meg az ombudsman alapokmánya felülvizsgálatának kérdését,

P. mivel az éves jelentés bemutatja azokat az erőfeszítéseket, amelyeket az ombudsman tett annak érdekében, hogy folytassa a nemzeti és regionális ombudsmanok hálózatának fejlesztését, különös hangsúllyal a tagjelölt országokra,

Q. mivel az éves jelentés megjegyzi, hogy mind a korábbi ombudsman, J. Söderman úr, mind a jelenlegi ombudsman, Diamandurosz úr követelték az ombudsmanok és egyéb nem-jogorvoslati megoldások szerepének az alkotmányban történő kifejezett elismerését,

1. elfogadja az európai ombudsman által benyújtott 2003-as éves jelentést, amely átfogó képet nyújt az adott év során végzett tevékenységekről és leírást ad a feldolgozott esetekről;

2. gratulál az első európai ombudsmannak, Jacob Södermannak sikeres és kihívásokkal teli megbízatási idejének 2003. március 31-én történt befejezéséhez; Södermann úr hét és fél éves megbízatása alatt teljes mértékben megszilárdította az intézmény alapjait és több mint 11000 polgárnak segített jogorvoslatot találni;

3. elismeréssel szól Diamandurosz úr erőfeszítéseiről, aki 2003. április eleji hivatalba lépése óta sikeresen növelte az európai ombudsman hivatalának hatékonyságát, illetve mozdította elő a helyes közigazgatás, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartásának ügyét;

4. úgy ítéli meg az ombudsmannak az Európai Unió döntéshozatalával és ügyintézésével kapcsolatos nyitottság és elszámoltathatóság javításában játszott szerepét, hogy az alapvető fontosságú hozzájárulás egy olyan Unióhoz, amelyben a döntéseket valóban "a lehető legnyitottabban és a polgárokhoz a lehető legközelebb" hozzák meg, ahogy azt az Európai Unióról szóló szerződés 1. cikkének (2) bekezdése előírja;

5. elismeri az ombudsman által végzett erőfeszítéseket intézményének közvélemény előtti megismertetésére és a polgárok tájékoztatására a jogaikról tájékoztató anyagok terjesztése, a tagállamokban tett látogatások és konferenciák segítségével;

6. tudomásul veszi, hogy a Bizottság pozitív választ adott az ombudsman azon javaslatára, miszerint a Bizottságnak rendszeresen kell tájékoztatni a segélyek és támogatások pályázóit és kedvezményezetteit a hivatali visszásság miatti panasztételi lehetőségről;

7. tudomásul veszi, hogy jelentősen növekedett a panaszok száma, ami jelzi az ombudsman által elért sikert azon a téren, hogy az uniós intézményekkel kapcsolatban álló polgárok egyre inkább tudatában vannak jogaiknak;

8. ugyanakkor észrevételezi, hogy az ombudsman konkrét feladatkörét illetően továbbra is nagy a bizonytalanság a lakosság körében, ugyanis a benyújtott panaszok hozzávetőleg 75%-a nem tartozik hatáskörébe; mindemellett elégedetten állapítja meg, hogy ilyen esetekben az ombudsman megpróbál a panasztevők segítségére lenni, a megfelelő szervekhez - legfőképpen a petíciós bizottsághoz, vagy a nemzeti és helyi ombudsmanhoz - irányítva őket, mialatt továbbra is kiemeli annak szükségességét, hogy a polgárok megfelelő tájékoztatást kapjanak a fent említett eszközök útján;

9. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy az európai hatóságok sok esetben lépéseket tettek a panaszok rendezése érdekében, miután az érintett problémákra felhívták a figyelmüket, és hogy más esetekben békés megoldás született; tovább sürgeti a megfelelő európai uniós hatóságokat arra, hogy tegyenek eleget az ombudsman vizsgálatot követő javaslattervezeteinek a hivatali visszásságok orvoslására, és hogy kövessék nyomon az ombudsman további kritikai megjegyzéseit annak érdekében, hogy elejét vegyék a jövőben felmerülő hasonló visszásságoknak;

10. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy az ombudsman négy esetben sikeresen közvetített és ért el olyan békés megoldást, amely mindkét fél számára kielégítő pozitív eredményt nyújtott, és további hét esetben a békés megoldásra tett javaslatok megfontolás tárgyát képezték az év végén;

11. tudomásul veszi azt is, hogy az ombudsman - a 2003-as évhez hasonlóan - kritikai megjegyzést intézett az intézményekhez, különösen a Tanácshoz a dokumentumokhoz való hozzáférés nehézségeiről szóló panaszok vonatkozásában; emlékeztet arra, hogy a Petíciós Bizottság foglalkozott ezzel a problémával a "Statewatch" nevű nem kormányzati szervezet panaszával kapcsolatos jelentésben, és hogy a Tanács ezzel összefüggésben biztosította arról, hogy a jövőben tiszteletben fogja tartani a dokumentumokhoz való hozzáférés szabályait;

12. felszólítja az összes európai uniós intézményt és szervet, hogy teljes mértékben hajtsák végre az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet [4] annak elismerése szellemében, hogy az európai intézmények és szervek dokumentumaihoz való hozzáférés az alapjogi charta 42. cikke szerint alapjog, és azzal a komoly céllal, hogy a döntéseket "a lehető legnyitottabban és a polgárokhoz a lehető legközelebb" hozzák meg; hangsúlyozza, hogy az EU intézményeinek és szerveinek minden kérést rendkívül gondosan és az egyes eseteket külön-külön kell megvizsgálniuk, mielőtt a szabad hozzáférés elvétől való eltérés rendelkezéseit esetleg alkalmaznák;

13. üdvözli az ombudsmannak az elnökség napirendjeihez és a jegyzőkönyveihez az Európai Konvent munkáját követően történő nyilvános hozzáférésre vonatkozó határozatát; noha az 1049/2001/EK rendelet nem alkalmazható, az ombudsman sikerrel őrködik a jó igazgatás elveinek tiszteletben tartása felett;

14. emlékeztet az 1049/2001/EK rendelet végrehajtásáról szóló 2002. március 14-i állásfoglalására [5], amelyben sajnálatát fejezi ki, hogy a Bizottság, a közösségi jog hatékonyságának rovására, továbbra is ragaszkodik a Szerződés megsértése miatt indított eljárás egészének - beleértve a Bizottság és a tagállamok közötti levelezést is - a nyilvánosság teljes kizárásával járó kézbentartásához;

15. támogatja azt, hogy a Bizottság tegyen javaslatot a 1049/2001/EK rendelet módosítására, különös tekintettel a jogalkotási dokumentumokhoz való közvetlen hozzáféréssel kapcsolatban;

16. tudomásul veszi, hogy a 2003-as évhez hasonlóan sok panasz érkezett az intézmények felvételi versenyvizsgáival kapcsolatos nyitottság és az átláthatóság hiányára vonatkozóan; ez egy olyan terület, amelyet az ombudsman kiemelten kezelt az évek során, mivel nagyon sok polgár került kapcsolatba az intézményekkel a felvételi eljárás kapcsán; tudomásul veszi, hogy e panaszok egy része az ombudsman kritikai megjegyzéséhez vezetett;

17. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a Tanács az ombudsmanhoz beadott két panaszt követően úgy határozott, hogy követi az ombudsman ajánlását és felvételi versenyvizsgái résztvevőinek hozzáférést biztosít a javított vizsgadolgozataikhoz, ily módon összhangba hozva azt a Parlament és a Bizottság gyakorlatával;

18. sürgeti az Európai Személyzeti Felvételi Hivatalt (EPSO) - azt az intézményközi szervet, amely a jövőben az uniós intézményekbe szóló legtöbb felvételi versenyvizsgát fogja szervezni -, hogy tartsa tiszteletben a felvételi versenyvizsgák nyitottságára és átláthatóságára vonatkozó szabályokat és gyakorlatot, amelyet évek alatt sikerült elérni főként az ombudsmanhoz benyújtott panaszoknak és az ombudsman ajánlásainak köszönhetően;

19. tudomásul veszi, hogy sok panasz, amely az ombudsman kritikai megjegyzését eredményezte, a levelek megválaszolásának késedelmességére, elmulasztására vagy a nem megfelelő, illetve udvariatlan válaszadásra vonatkozik; ezért arra emlékezteti az intézményeket és szerveket, hogy a polgárokkal folytatott megfelelő és korrekt kommunikáció saját érdeküket szolgálja;

20. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy 2003-ban öt vizsgálatot indítottak hivatalból, köztük egyet a fogyatékkal élő emberek integrációjáról annak biztosítása érdekében, hogy ne különböztessék meg őket hátrányosan az európai intézményekkel fennálló kapcsolataik során, az Európai Unió alapjogi chartájának 26. cikkével összhangban;

21. emlékeztet arra, hogy a Parlament elfogadta a fent említett állásfoglalást az európai uniós intézmények és szervek helyes hivatali magatartására vonatkozó szabályzatról, és hogy azóta ismételten ragaszkodott ahhoz, hogy az összes intézmény és szerv ezt a szabályzatot alkalmazza; sajnálja, hogy a Bizottság eddig nem alkalmazta teljes mértékben a szabályzatot;

22. emlékeztet arra, hogy 2003. szeptember 25-én a Bizottság alelnöke, De Palacio asszony az ombudsman éves jelentésének plenáris ülésen történő vitája során arra hivatkozott, hogy az európai alkotmány tervezete tartalmazza a jogalapot a jövőbeni helyes hivatali magatartásra vonatkozó jogszabályokra, amelyeknek kötelező jelleggel vonatkozniuk kell az Unió összes intézményére és szervére; egyetért az ombudsmannal abban, hogy a Bizottságnak el kell kezdenie az ilyen fajta jogszabály elfogadását célzó előkészítő munkát;

23. felhívja az ombudsmant, hogy - a helyes hivatali magatartásra vonatkozó jogszabály végrehajtásától függően - működjön együtt a Petíciós Bizottsággal annak érdekében, hogy tovább fejlesszék és biztosítsák a helyes hivatali magatartás követelményeinek Bizottság általi végrehajtását, az ombudsmannak a 995/98/OV. számú panaszra vonatkozó határozatában megállapított jogsértési eljárásra tekintettel;

24. azon a véleményen van, hogy az ombudsmannak korlátlan hozzáféréssel kell rendelkeznie a vizsgálataihoz kapcsolódó dokumentumokhoz; tudomásul veszi, hogy közel hat év telt el azóta, hogy az ombudsman változásokat javasolt az ombudsman alapokmányának 3. cikk (2) bekezdéséhez, amely az ombudsman dokumentumokhoz való hozzáférésére és a tanúk meghallgatására vonatkozik, e javaslatokról az Európai Parlament 2001. szeptember 6-án állásfoglalást fogadott el [6]; sajnálja, hogy a Tanács nem tudta minősített többséggel elfogadni ezt az állásfoglalást [7];

25. támogatja az ombudsman 1994. március 9-én elfogadott alapokmánya felülvizsgálatának szükségességét, tekintettel az elmúlt évtized fejleményeire, beleértve az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) nyomozati hatáskörét és a 1049/2001/EK rendelet elfogadását, ahogy azt Söderman úr Pat Cox elnök úrnak 2002. december 17-én írott levelében javasolta;

26. elismeri az ombudsman hivatala és a Petíciós Bizottság közötti jó munkakapcsolatot, beleértve az ügyek kölcsönös, szükség esetén történő átadását, ami azt eredményezte, hogy hat ügyet továbbítottak közvetlenül ehhez a bizottsághoz és további 142 panaszosnak tanácsolták azt, hogy nyújtson be petíciót;

27. elismerően nyilatkozik arról, hogy az ombudsman hálózatot hozott létre a nemzeti és helyi ombudsmanok és más szervek között, amelyekhez azokat a panaszokat továbbítják, melyek az ombudsman hatáskörén kívülre esnek; azon a véleményen van, hogy a Petíciós Bizottság számára hasznos lenne, ha hozzáféréssel rendelkezne ehhez a hálózathoz, és ha hasonló petíciós bizottságok hálózatát hozná létre az ombudsman hivatalával együttműködésben;

28. ösztönzi az ombudsmant erőfeszítései folytatására, hogy a többi, nemzeti és regionális ombudsmannal együttműködve hozzák létre a nem-jogorvoslati megoldások átfogó és hatékony rendszerét azon európai polgárok érdekében, akik úgy ítélik meg, hogy jogaik az európai jog szerint sérelmet szenvedtek;

29. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást és a Petíciós Bizottság jelentését a Tanácsnak, a Bizottságnak, az európai ombudsmannak, a tagállamok kormányának és parlamentjének, valamint a tagállamok ombudsmanjainak vagy annak megfelelő szerveinek.

[1] HL C 329., 1993.12.6., 132. o.

[2] HL L 113., 1994.5.4., 15. o.

[3] HL C 72. E, 2002.3.21., 331. o.

[4] HL L 145., 2001.5.31., 43. o.

[5] HL C 47. E, 2003.2.27., 483. o.

[6] HL C 72. E, 2002.3.21., 336. o.

[7] 2002. november 26-i, 14782/02 OMBUDS 29 tanácsi feljegyzés.

--------------------------------------------------