(2)A Svédországra vonatkozó 2019. évi országjelentést 2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlás és az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Svédország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2019. február 27-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt a túlértékelt lakásárak és a háztartások adósságállományának folyamatos növekedése miatt fennáll a rendezetlen korrekció kockázata. A GDP-hez viszonyítva tovább nőtt a háztartások magas adósságállománya. 2017 második felében kiigazították a lakásárakat, amelyek azóta fokozatosan stabilizálódtak. Mindazonáltal az értékelési mutatók arra utalnak, hogy a lakásárak továbbra is magasak az alapvető gazdasági tényezőkhöz viszonyítva. Bár a bankszektor tőkehelyzete megfelelőnek tűnik, a rendezetlen korrekció hatással lehet a pénzügyi ágazatra is, mivel a bankok lakossági jelzáloghitelekkel szembeni kitettsége nagy. Ilyen esetben a rendszerszintű pénzügyi kapcsolatok miatt a szomszédos országokra továbbgyűrűző negatív hatások is jelentkezhetnek. A lakáskínálat szerkezetét érintő szűk keresztmetszetek továbbra is fennállnak, az építőipar teljesítménye pedig gyengült. Jóllehet az elmúlt években történtek lépések a makroprudenciális területen a jelzáloghitelek növekedésének kezelése érdekében, ezek hatása egyelőre korlátozottnak tűnik. Továbbra is fennállnak alapvető szakpolitikai hiányosságok, különösen a lakástulajdonra vonatkozó adókedvezmények, valamint a lakáskínálat és a lakásbérleti piac tekintetében.

(3)2019. április 26-án Svédország benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját, 2019. április 29-én pedig 2019. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontjaik figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

(4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

(5)Svédország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2019. évi konvergenciaprogramjában a kormány 2019-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő többletet tervez és annak további erősödésével számol a programidőszakban. Az újraszámított strukturális egyenleg alapján a középtávú költségvetési célt – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányt – a tervek szerint túlteljesítik a programidőszak egészében. A 2019. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2019-ben várhatóan 34,5 %-ra esik vissza, majd további csökkenés után 2022-ben eléri a 28,2 %-ot. A tervek szerint a GDP-arányos államadósság csökkenésének fő hajtóereje a rendezett államháztartás és a stabil gazdasági növekedés lesz. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan 2019-ben a GDP 0,5 %-ának, 2020-ban pedig a GDP 0,6 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Svédország az előrejelzések szerint 2019-ben és 2020-ban meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

(6)A háztartások korábban is magas eladósodottsága tovább nőtt. A háztartások adósságállománya 2018-ban 5,5 %-kal nőtt, elérve a GDP mintegy 88 %-át és a rendelkezésre álló jövedelem 186 %-át; ezek a mértékek az EU-ban a legmagasabbak között vannak. Ez elsősorban a magas lakásárakhoz köthető nagyobb mértékű jelzáloghitel-felvétel és ezzel kapcsolatban a jelzáloghitelből finanszírozott lakásvásárlást ösztönző strukturális torzulások következménye. Svédország az elmúlt években számos makroprudenciális intézkedést hajtott végre. Bevezette többek között a 2018 márciusa óta hatályos, a magas jövedelemarányos eladósodottságra vonatkozó szigorított jelzáloghitel-törlesztési szabályt, valamint 2019. szeptembertől megemelte a bankok anticiklikus tőkepufferét. Azonban úgy tűnik, hogy az eddigi szakpolitikai lépések általában véve korlátozott hatást gyakoroltak a jelzáloghitelezés növekedésére, és a lakástulajdont és a jelzáloghiteleket érintő adókedvezmények megreformálása érdekében nem születtek szakpolitikai intézkedések.

(7)A lakásárak 2017 végén csökkentek, és azóta nagyjából stabilak, ez a trend azonban számottevő áremelkedések hosszú időszakát követően állt be, és az ingatlanok továbbra is jelentősen túlértékeltek az alapvető gazdasági tényezőkhöz viszonyítva. Ennek fő kiváltó okai közé tartoznak a lakástulajdonnak kedvező és a hitelfelvételt előmozdító adókedvezmények, továbbá a kedvező hitelfeltételek és a még mindig viszonylag alacsony jelzáloghitel-törlesztési ráták. Bár a lakásépítés jelentősen megnőtt az utóbbi öt évben, a kínálat még mindig nem megfelelő, különösen ami a nagyvárosok környékén lévő megfizethető lakásokat illeti. Az új építésű lakások kínálata nem érte el ez előre jelzett rövid távú szükségletet, mely a becslések szerint a 2018–2020 közötti időszakban évente mintegy 90 000 új otthonra tehető. E hiány olyan strukturális hatékonysági problémákhoz is kapcsolódik, mint például az építőipari ágazatban tapasztalható korlátozott verseny, ami a kisvállalkozások és a külföldi cégek piacralépési akadályainak, továbbá annak a következménye, hogy a nagy ingatlanfejlesztők irányítani tudják az építési telkek piacát. A lakásállomány kihasználása nem hatékony. A lakásbérleti piacon a piaci ár alatti bérleti díjak maradásra sarkallják a bérlőket és „bennfentes-kívülálló” hatást eredményeznek. A saját használatú ingatlanok piacán a tőkenyereség-adók a lakástulajdonosok mobilitásának gátját jelentik. A lakáshiány megnehezíti az emberek számára a munkahelyváltást, és hozzájárulhat a generációk közötti egyenlőtlenséghez. A svéd hatóságok folytatják a 22 pontból álló lakóingatlan-építési terv fokozatos végrehajtását a lakásszektor hatékonyságának javítása érdekében. Eddig nem történtek konkrét szakpolitikai lépések a lakásbérleti piacra vonatkozó szigorú szabályok liberalizálására és a saját használatú ingatlanok tőkeadójának felülvizsgálatára, annak ellenére, hogy 2019 januárjában az új kormány terveket jelentett be az említett területek előkészítő vizsgálatokra épülő megreformálására.

(8)Munkaerőhiány van kialakulóban néhány ágazatban, például az építőipar, az oktatás és az infokommunikációs technológiák ágazatában. A szakképzett humán tőke biztosítása elengedhetetlen a kutatás-fejlesztési beruházások és a digitalizáció támogatásához. Az oktatásba és a készségekbe – többek között a digitális készségekbe – irányuló beruházások hozzájárulnak majd az említett kihívások kezeléséhez. Az oktatási eredmények eddig valamelyest javultak, azonban az oktatási teljesítményt illetően széles és egyre növekvő szakadék figyelhető meg a különböző társadalmi csoportok között. A demográfiai változások a tanulók számának növekedéséhez vezetnek, ami súlyosbítja a jelenlegi tanárhiányt. A nem uniós migránsok és leszármazottaik helyzete, valamint a közelmúltban elfogadott programok nagyobb figyelmet igényelnek, mivel a külföldön született tanulók iskolai integrációja, valamint az alacsony képzettségűek és a nem uniós migránsok (elsősorban a nők) fenntartható munkaerőpiaci integrációja továbbra is kihívást jelent.

(9)A közlekedési infrastruktúrába történő folyamatos beruházások hozzájárulhatnak a munkaerő mobilitásának javulásához, a regionális kohézió és a lakáspiac javításához, valamint előmozdíthatják Svédország hosszú távú termelékenységének növekedését. A kormány a 2018–2029 közötti időszakra szóló nemzeti infrastrukturális terv keretében jelentős beruházásokat jelentett be a közlekedési infrastruktúra terén a különböző közlekedési módok (különösen a vasút és a közút) korszerűsítése érdekében. A tervben nagyberuházások szerepelnek a vasúti rendszer fejlesztése, a közúti áruszállításról a vasútvonalakra történő átállás előmozdítása, és ezáltal a kibocsátások csökkentésének elősegítése érdekében. A kutatás-fejlesztési beruházások magas szintjének, a kedvező keretfeltételeknek és a szélesebb innovációs alapnak a fenntartása kulcsfontosságú ahhoz, hogy Svédország biztosíthassa innovációs vezetőként betöltött szerepét. Svédország innovációs modellje hagyományosan néhány, globálisan működő technológiai nagyvállalkozásra támaszkodott. Fontos lenne olyan környezetet teremteni, amely támogatja a kkv-k és az induló vállalkozások innovációs potenciálját is. Svédország innovációs kapacitását tovább lehetne javítani a tudományos élet és a kkv-k közötti fokozott együttműködéssel is.

(10)A pénzmosás megelőzése kiemelt fontosságúvá vált Svédország számára az ország egyik legnagyobb pénzügyi intézményéhez kapcsolódó pénzmosási botrány miatt. A svéd és az észt pénzügyi felügyeletek közös vizsgálatot indítottak a lett és litván kollégáikkal együtt. Jóllehet Svédország pénzmosás elleni keretét 2017-ben megerősítették a pénzmosás elleni törvény hatálybalépésével, továbbra is fontos a keretben még meglévő hiányosságok folyamatos azonosítása és kiigazítása. Továbbra is vannak kihívások, a felügyeletnek további intézkedéseket és iránymutatásokat kell még elfogadnia az említett terület felügyeletének megerősítése érdekében. Elfogadásukat követően figyelmet kell fordítani az említett intézkedések eredményes végrehajtására.

(11)A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó uniós források programozása segíthet orvosolni az ajánlásokban azonosított hiányosságok egy részét, különösen az országjelentés D. mellékletében szereplő területeken. Ez lehetővé tenné Svédország számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

(12)A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a svéd gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi konvergenciaprogramot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak ezek Svédország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája vonatkozásában képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintettel arra az igényre, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szintű szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

(13)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Svédország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

(14)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi nemzeti reformprogramot és a 2019. évi konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

AJÁNLJA, hogy Svédország 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

1.Kezelje a háztartások magas adósságállományához kapcsolódó kockázatokat a jelzáloghitel-kamatok adóból való levonhatóságának fokozatos csökkentésével vagy a rendszeres ingatlanadók növelésével. Ösztönözze a lakásépítésbe való beruházásokat ott, ahol arra a legnagyobb szükség van, mindenekelőtt a lakásépítés strukturális akadályainak megszüntetésével. Javítsa a lakáspiac hatékonyságát, többek között a lakásbérleti díjak rugalmasabbá tétele, valamint a tőkenyereség-adó kialakításának módosítása révén.

2.Irányítsa a beruházásorientált gazdaságpolitikát az oktatásra és a készségekre, valamint a kutatásra és az innovációra, továbbá folytassa a fenntartható közlekedéssel kapcsolatos beruházásokat a különböző közlekedési módok, különösen a vasutak korszerűsítése érdekében, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

3.Biztosítsa a pénzmosás elleni keret eredményes felügyeletét és érvényesítését.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.