EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2019.6.12. COM(2019) 278 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE Negyedik jelentés a nemteljesítő hitelek csökkentése és a bankunión belüli további kockázatcsökkentés terén elért eredményekről



A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI TANÁCSNAK, A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANKNAK Negyedik jelentés a nemteljesítő hitelek csökkentése és a bankunión belüli további kockázatcsökkentés terén elért eredményekről Bevezetés A teljes körű bankunió elengedhetetlen annak biztosításához, hogy a gazdasági és monetáris unió a határokon átnyúló kockázatmegosztás növelésének lehetővé tétele révén ellenállóbbá váljon a jövőbeli kedvezőtlen gazdasági sokkokkal szemben. Az „Az európai gazdasági és monetáris unió elmélyítése: Az öt elnök jelentése óta eltelt négy év eredményeinek áttekintése” című közleményben vázoltak szerint a bankunió kiteljesítése jelentősen megerősítené a bankszektor és tágabb értelemben a gazdasági és monetáris unió iránti bizalmat. Az említett előrehaladás lehetővé tétele érdekében az Unió és az uniós tagállamok jelentős erőfeszítéseket tettek a kockázatok csökkentésére. Ez az eredményjelentés is azt mutatja, hogy ezek az erőfeszítések eredményesnek bizonyultak. Ez az eredményjelentés bemutatja az elmúlt években annak érdekében hozott célzott intézkedéseket, hogy kezeljék a nemteljesítő hitelek jelentette kihívást, amely az európai bankszektoron belüli kockázatcsökkentés szempontjából az egyik legfontosabb területnek számít. Különböző okok, többek között a pénzügyi válság és az azt követő gazdasági recesszió, csakúgy mint a felelőtlen hitelezés és a hitelképesség nem megfelelő értékelése miatt – különösen a hosszú és mély recessziótól szenvedő tagállamokban – számos hitelfelvevő (magánszemély és vállalkozás) került olyan helyzetbe, hogy képtelen volt visszafizetni hiteleit, vagy akár csődbe is jutott. Ennek következtében sok bank találta magát szembe azzal a problémával, hogy mérlegében felhalmozódtak a nemteljesítő hitelek. Az elmúlt évek erőfeszítései és az azoknak köszönhetően eddig elért (és a jövőben várható további) sikerek az Ecofin Tanácsnak az európai nemteljesítő hitelek kezelésére vonatkozó cselekvési tervében felvázolt átfogó intézkedéscsomagra vezethetők vissza. E cselekvési terv teljes körű végrehajtása már a vége felé tart. E cselekvési tervre reagálva és a Tanács 2016. évi ütemtervén túlmutatva a Bizottság 2018 márciusában a nemteljesítő hitelek további csökkentése érdekében célzott és átfogó intézkedéscsomagot terjesztett elő. A Tanács arról is megállapodott, hogy rendszeresen vissza fog térni a nemteljesítő hitelek kérdésére, és a Bizottság felmérése alapján értékelni fogja az elért eredményeket. E közlemény a Bizottság ezzel kapcsolatos negyedik eredményjelentése. Ennélfogva hozzájárul a júniusi Európai Tanácshoz, amelynek keretében megvitatják az Unió 2019–2024-es időszakra szóló stratégiai menetrendjét, ezen belül is a gazdasági és monetáris unió kérdését. Jelentős előrelépésekre került sor a nemteljesítő hitelek meglévő állományának csökkentése és az újbóli felhalmozódás jövőbeli megakadályozása érdekében. Jóllehet néhány tagállamban továbbra is nagy a nemteljesítő hitelek állománya, azt is ki kell emelni, hogy történtek előrelépések az ilyen állományok kezelése terén. Annak érdekében, hogy e problémát idővel teljesen magunk mögött hagyhassuk, rendkívül fontos, hogy minden érintett érdekelt fél támogassa ezeket az erőfeszítéseket. 1.Tágabb összefüggések: kockázatcsökkentés az Unióban Az elmúlt évtizedben az Unió és a tagállamai jelentős erőfeszítéseket tettek a bankszektorbeli kockázatok csökkentése érdekében . A pénzügyi válság óta számos intézkedést vezettek be: 1. jelentős mértékben és gyakorlatias módon megerősítették a bankok fizetőképességi, tőkeáttételi és likviditási helyzetét; 2. lényegesen javították a bankszektor irányítását és felügyeletét; valamint 3. jelentős mértékben fokozták a bankok szanálhatóságát. Az egységes felügyeleti mechanizmus által közvetlenül felügyelt euróövezeti bankok átlagos alapvetőtőke-megfelelési mutatói stabilak maradtak, a 2017. IV. negyedévi 15,63 %-hoz képest 2018. IV. negyedévében 15,54 %-ot tettek ki. Az erősebb tőkepozíciók a magasabb tőkeáttételi mutatókban is tükröződnek. Az átlagos tőkeáttételi mutató továbbra is jóval meghaladja a 3 %-os követelményt, a 2017. IV. negyedévi 5,41 %-hoz képest 2018 IV. negyedévében 5,28 %-on állt. Az euróövezeti bankok megőrizték likviditási sokkokkal szembeni ellenálló képességüket is, mivel a likviditásfedezeti ráta a 2017. IV. negyedévi 143,56 %-hoz képest 2018 IV. negyedévében már 145,61 %-ra kúszott fel. Mindez arról tanúskodik, hogy az euróövezetben határozott lépéseket hoztak a kockázatcsökkentés érdekében. A Bizottság a bankunióról szóló 2017. évi közleményében felvázoltaknak megfelelően és a nemteljesítő hitelek csökkentése terén elért eredményekről szóló második és harmadik jelentésében is megerősítettek szerint további lényeges és kiegészítő jellegű intézkedéseket terjesztett elő a kockázat csökkentése és az európai bankszektor ellenálló képességének fokozása érdekében. Különösen az elmúlt hónapokban a nemteljesítő hitelekkel kapcsolatos – alábbiakban részletesebben ismertetett – egyedi intézkedéseken felül a Bizottság erőfeszítései keretében néhány jelentős előrelépés történt: ·egyfelől az Európai Parlament és a Tanács megállapodott a „banki csomagról”, amely valóban szilárdabb keretet hoz létre a bankok szabályozását és felügyeletét illetően . Ez fontos mérföldkövet jelent a nemzetközi standardok végrehajtása és a válságot követő szabályozási menetrend megvalósítása terén, továbbá növeli az uniós bankok ellenálló képességét és javítja az uniós reálgazdaság támogatására szolgáló hitelezési kapacitásukat; és ·másfelől a társjogalkotók a már jól működő tagállami rendszerekre támaszkodva megállapodtak a megelőző szerkezetátalakítás kereteiről, a második esélyről, valamint a szerkezetátalakítási, fizetésképtelenségi és mentesítési eljárások hatékonyságának növelését célzó intézkedésekről szóló irányelvről . Ez időben történő szerkezetátalakításra fogja ösztönözni az életképes vállalkozásokat, hogy jobban megőrizhessék az értékeket és több munkahelyet menthessenek meg. Emellett a becsületes vállalkozók számára – ahelyett, hogy megbüntetnék őket üzleti kudarcukért – második esélyt fog adni arra, hogy új üzleti vállalkozásba kezdhessenek. Ez fontos lépést jelent, hiszen a hatékony szerkezetátalakítási és fizetésképtelenségi szabályok elengedhetetlenek a nemteljesítő hitelek megelőzése és csökkentése szempontjából. A Bizottság mindkét javaslat elfogadását örömmel fogadja, és azok időben történő végrehajtását szorgalmazza. 2.A nemteljesítő hitelek alakulása az elmúlt időszakban 2018 harmadik negyedévében tovább csökkent a nemteljesítő hitelek aránya. A legfrissebb adatok azt mutatják, hogy az összes uniós bankra vonatkozó bruttó nemteljesítő hitelek aránya tovább, éves összehasonlításban 1,1 százalékponttal 3,3 %-ra csökkent (2018. III. negyedév) (lásd az 1. ábrát). Ez a 2014 negyedik negyedéve óta jellemző általános visszaesési tendenciát követte és erősítette meg. Az uniós átlagot tekintve a nemteljesítő hitelek aránya így a válság előtti szinthez közelít (lásd a 2. ábrát). A céltartalékolási arány szintén tovább emelkedett és 59,4 %-on állapodott meg (2018. III. negyedév). 1. és 2. ábra: Nemteljesítő hitelek aránya az Unióban A legfrissebb negyedéves adatok alapján a nemteljesítő hitelek aránya szinte minden tagállamban folyamatosan csökkent. A helyzet azonban tagállamonként továbbra is jelentősen eltér (lásd a 2. táblázatot). 2018 III. negyedévének végén a bankoknál 14 tagállamban inkább alacsony, 3 % alatti volt a nemteljesítő hitelek aránya, míg néhányuknál ez az arány még mindig jóval magasabb – 3 tagállamban 10 % feletti – volt. A szakpolitikai intézkedések és a gazdasági növekedés együttes hatására a legtöbb esetben biztató és tartós előrelépés mutatkozik a nemteljesítő hitelek még mindig viszonylag magas arányával bíró tagállamokban is.

2. táblázat: Nemteljesítő hitelek és céltartalékok tagállamonként Forrás: Európai Központi Bank, konszolidált banki adatok. A Bizottság szolgálatainak számításai (A Pénzügyi Stabilitás, a Pénzügyi Szolgáltatások és a Tőkepiaci Unió Főigazgatósága) A nemteljesítő hiteleknek és a nemteljesítő hitelek arányának csökkenését a bankok és a politikai döntéshozók határozott fellépése segítette elő, különösen azokban a tagállamokban, ahol viszonylag magas a nemteljesítő hitelek aránya. Emellett a Bizottság továbbra is konstruktív együttműködést folytatott a tagállamokkal annak érdekében, hogy az állami támogatásokkal és a bankokkal kapcsolatos uniós szabályok keretén belül egyedi megoldásokkal szolgálhassanak a bankok számára azzal a nyilvánvaló céllal, hogy korlátozzák adófizetőket terhelő költségeket, ugyanakkor biztosítsák, hogy a betétesek továbbra is mindenkor teljes körű védelmet élveznek. Ez olyan ügyleteket tett lehetővé, amelyek az elmúlt három évben mintegy 112 milliárd EUR összegű bruttó nemteljesítő hitelt távolítottak el a bankok mérlegéből (ezen belül is mintegy 82 milliárd EUR-t Olaszországban; mintegy 24 milliárd EUR-t Portugáliában; mintegy 6 milliárd EUR-t Cipruson). Az Unió és a tagállamai azonban nem engedhetnek erőfeszítéseikből. Tisztában kell lennünk a gazdasági környezetben bekövetkező visszaesés lehetséges hatásaival. Az elmúlt években az erős gazdasági konjunktúra üdvös hátszelet biztosított a nemteljesítő hitelek kezeléséhez. Közös erőfeszítéseink fenntartásával lehetővé fog válni, hogy a lehető leghatározottabban kezeljük a nemteljesítő hiteleket, ennélfogva pedig növeljük az esetleges jövőbeli kedvezőtlen sokkokkal szembeni ellenálló képességünket. A nemteljesítő hitelek tagállamonként változó aránya a pénzügyi válság tartósan aszimmetrikus hatását tükrözi. Az általánosságban biztató előrelépések ellenére a nemteljesítő hitelek továbbra is kockázatot jelentenek (még ha egyre kisebb kockázatot is) a leginkább érintett bankok életképességére, valamint egyes tagállamok gazdasági növekedésére és pénzügyi stabilitására nézve. A nemteljesítő hitelek további csökkentésével nagyobb konvergenciát lehetne elérni a tagállamok között. A nemteljesítő hitelek teljes volumene az Unió egészében jelenleg 786 milliárd EUR-t tesz ki . Továbbra is figyelmet kell szentelni az adósságátalakítási, fizetésképtelenségi és követelésbehajtási eljárásoknak, amelyek tekintetében sok esetben rendkívül hasznosak lennének a további reformok. A hatékony és kiszámítható hitelvégrehajtási és fizetésképtelenségi keretek jelentős segítséget nyújtanak a bankok számára ahhoz, hogy kezelni tudják a nemteljesítő hitelek állományát és elkerülhessék azok jövőbeli felhalmozódását. E fontos kérdés hatékony kezelése nagyban elősegítené a nemteljesítő hitelek további csökkentését. A különböző – tagállami hatáskörbe tartozó – jogi területekkel való szoros kapcsolat miatt kihívást jelent az ezzel kapcsolatos jogharmonizáció, amit tovább nehezít, hogy a közpolitikai választási lehetőségek túlnyúlnak a nemteljesítő hitelek kérdéskörén. A nemteljesítő hitelek másodlagos piacainak fenntartható növekedése ugyanolyan lényeges tényező. A tagállamok és az uniós hatóságok közös erőfeszítései során nem szabad szem elől téveszteni, hogy a jól működő másodlagos piac nemcsak a nemteljesítő hitelek jelenlegi állományának kezelése szempontjából rejt még kiaknázatlan lehetőségek, hanem a jövőbeli forgalom számára is felvevőpiacot kínál, ezáltal döntő szerepet tölt be annak megakadályozásában, hogy a nemteljesítő hitelek ismét felhalmozódjanak a bankok mérlegében. A kapcsolódó szakpolitikai intézkedések (lásd alább) keretében folyamatosan a másodlagos piac továbbfejlesztésére kell törekedni annak érdekében, hogy számos tagállamban ösztönözzék és fenntartsák a jelenlegi lendületet. 3.Előrelépés a tanácsi cselekvési terv végrehajtásában A Tanács cselekvési tervében megállapodott arról, hogy rendszeresen vissza fog térni a nemteljesítő hitelek kérdésére annak érdekében, hogy áttekintse a nemteljesítő hitelek alakulását az Unióban, valamint a Bizottság felmérése alapján értékelje a cselekvési terv végrehajtása terén elért eredményeket. A 3. táblázat bizonyítja, hogy jelentős előrelépés történt a cselekvési terv teljes körű végrehajtása felé. 3. táblázat: Előrelépés a cselekvési terv végrehajtásában 3.1.A bankok által a jövőbeli nemteljesítő hitelekre képzett elegendő veszteségfedezet A Bizottság a 2018 márciusában előterjesztett, nemteljesítő hitelekre vonatkozó javaslatcsomagja részeként a tőkekövetelményekről szóló rendeletet módosító rendeletre tett javaslatot, amely egy „kötelező prudenciális védőhálót” vezet be annak megakadályozása érdekében, hogy a jövőbeli nemteljesítő hitelekre túl kevés céltartalékot képezzenek. A rendeletet 2019 áprilisában fogadták el. A rendelet előírja, hogy a bankok elegendő fedezettel rendelkezzenek az újonnan nyújtott hitelek veszteségeinek fedezésére, ha azok nemteljesítő kitettségekké válnak (azaz általános minimális fedezeti szintet ír elő). Ha egy bank nem teljesíti az alkalmazandó minimális fedezeti szintet, a saját szavatolótőkéjéből kell levonnia a hiányt. A prudenciális védőháló keretében az alkalmazandó minimális fedezeti követelmény két fő bemeneti változótól függ: ·a nemteljesítő kitettség részben vagy egészben (a tőkekövetelmény-rendelet meghatározása szerinti) elismert hitelkockázati fedezettel fedezett-e; és ·az az időtartam, ameddig a kitettséget nemteljesítőként sorolják be. A bankokra vonatkozó fedezeti követelmények a nem fedezett nemteljesítő kitettségek esetében három év elteltével, az ingatlannal fedezett nemteljesítő kitettségek esetében kilenc év elteltével, az egyéb elismert hitelkockázati fedezettel fedezett nemteljesítő kitettségek esetében pedig hét év elteltével fokozatosan 100 %-ra emelkednek. Ez a megközelítés a „régi” (még ha fedezett is) nemteljesítő kitettségekből fakadó megnövekedett kockázatot tükrözi: minél tovább maradnak a nemteljesítő kitettségek a bankok mérlegében, a bankok annál kevesebb sikerrel tudják behajtani a pénzüket. Az intézkedés azt kívánja ösztönözni, hogy a bankok proaktívan és időben kezeljék a nemteljesítő kitettségeket. Ez azért fontos, mert a sikeres visszafizettetésekre és a megvalósítható türelmi intézkedésekre rendszerint a nemteljesítő kitettségként való besorolást követő első években kerül sor. A jogbiztonság és a prudenciális kereten belüli következetesség biztosítása érdekében a rendelet bevezeti a „nemteljesítő kitettségek” közös fogalommeghatározását is, amely összhangban van a felügyeleti adatszolgáltatás céljából már használt fogalommeghatározással.

A prudenciális védőháló nagy általánosságban csökkenteni fogja a pénzügyi stabilitást fenyegető, a nem megfelelően fedezett nemteljesítő kitettségek magas szintjéből fakadó kockázatokat azáltal, hogy megakadályozza az ilyen nemteljesítő kitettségek – feszült piaci körülmények között jó eséllyel továbbgyűrűző – felhalmozódását vagy növekedését. Ezzel szemben annak biztosítását is elő fogja segíteni, hogy az intézmények elegendő veszteségfedezettel rendelkezzenek a nemteljesítő kitettségek esetében, ezáltal védve jövedelmezőségüket, tőkéjüket és a finanszírozási költségeket a stresszidőszakokban. Másfelől ez hozzájárulna ahhoz, hogy stabil, kevésbé prociklikus finanszírozást lehessen nyújtani a háztartások és vállalkozások számára. 3.2.A hitelgondozókról, a hitelfelvásárlókról és a biztosítékok érvényesítéséről szóló irányelv A javasolt irányelv lehetővé tenné a bankok számára, hogy hatékonyabban kezeljék a nemteljesítővé vált hiteleket a következőkre vonatkozó feltételek javításával: 1. a hitel másodlagos piacon harmadik félnek való eladása; vagy 2. a hitel fedezetéül használt biztosíték érvényesítése. A javaslat egyik központi célkitűzése, hogy előmozdítsa az olyan másodlagos piacok fejlődését, ahol a bankok nemzeti szinten és a tagállamok között is értékesíthetik nemteljesítő hiteleiket, ugyanakkor továbbra is biztosítsa a hitelfelvevők magas szintű védelmét. E célkitűzés elérése érdekében az irányelv a hitelgondozók és hitelfelvásárlók tekintetében egy összehangolt és kevésbé korlátozó rendszert vezet be, valamint felszámolja a határokon átnyúló tevékenységek előtt álló indokolatlan akadályokat. Ez a jól működő másodlagos piac további fejlődését ösztönözné, ezért nagyban hozzájárulna a nemteljesítő hitelek jelenlegi állományának csökkentéséhez. A második központi célkitűzés elérése érdekében a Bizottság a bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítéssel kapcsolatban egy kiegészítő mechanizmust javasolt. E mechanizmus lehetővé tenné a bankok és az üzleti hitelfelvevők (nem fogyasztók) számára, hogy szerződésben előzetesen megállapodjanak a hitelező általi gyors biztosítékérvényesítés módjáról az üzleti hitelfelvevő fizetésképtelensége esetére. Ez a mechanizmus növelné a biztosítékkal rendelkező hitelezőknek az érték megtérülésével kapcsolatos esélyeit, emellett pedig a jövőbeli nemteljesítő hitelek felhalmozódásának elkerülését hivatott elősegíteni. Az irányelv által a bankok számára biztosított, a nemteljesítő hitelek kezelésére szolgáló mindkét megoldás kölcsönösen erősítené egymást. A rövidebb szanálási idő és a nagyobb mértékű értékvisszanyerés növelné a nemteljesítő hitelek értékét, valamint a nemteljesítő hitelekkel kapcsolatos esetleges ügyletek során a vételi árakat. Emellett a másodlagos piaci ügyletek során a fedezetlen hitelekkel szemben a fedezett nemteljesítő hitelek esetében egyszerűbb lenne megállapítani az árat, mivel a biztosíték értéke meghatározza a nemteljesítő hitel minimumértékét. Ez tehát a hitelfelvásárlók számára is jó indokként szolgálhatna arra, hogy előnyben részesítsék a gyorsított biztosítékérvényesítést magukban foglaló nemteljesítő hiteleket. Másfelől ez a hitelintézeteket is jobban ösztönözné arra, hogy a gyorsított biztosítékérvényesítést az új hitelek nyújtásakor is alkalmazzák. Ezenfelül a gyorsított biztosítékérvényesítés révén elért harmonizáció előmozdítaná a nemteljesítő hitelek páneurópai befektetőinek megjelenését, ami tovább javítaná a piaci likviditást. Jóllehet a Tanács a másodlagos piacok tekintetében részleges általános megközelítést alakított ki, a biztosítékok érvényesítésével kapcsolatos tárgyalások még mindig folynak. Az Európai Parlament keretében a két szempontról folytatandó tanácskozásokat prioritásként kell kezelni, mihelyt az új Parlament berendezkedett. A Tanács cselekvési tervének részét képező e dokumentum gyors lezárása rendkívül fontos a nemteljesítő hitelek kérdésének európai szintű sikeres kezelésére irányuló uniós erőfeszítések elősegítéséhez. A Bizottság ezért arra kéri a társjogalkotókat, hogy mielőbb jussanak megállapodásra e fontos javaslatot illetően. 3.3.A nemzeti fizetésképtelenségi rendszerekre vonatkozó benchmarkolási gyakorlat A nemteljesítő hitelek kezelését elősegítenék a hatékonyabb és kiszámíthatóbb hitelvégrehajtási és fizetésképtelenségi keretek. A Bizottság szolgálatai ezért a nemzeti hitelvégrehajtási szabályozások tekintetében benchmarkolási gyakorlatot végeznek, amely kiterjed mind az egyéni, mind a kollektív végrehajtásra, illetve a fizetésképtelenségi eljárásokra. A cél megbízható képet kapni a bankok által a hitelfelvevők nemteljesítésekor tapasztalt késedelmekről és hitelbehajtási arányokról. Ezek az eredmények nagymértékben függnek az egyes tagállamok igazságszolgáltatási kapacitásától. A benchmarkolási gyakorlat előrehaladását különböző üléseken, legutóbb a 2019. február 13-án és április 10-én tartott ülésen ismertették és vitatták meg a tagállamokkal, beleértve az érdemi adatokhoz való hozzáférés hiányának kérdését is. 2019 januárjában a Bizottság szolgálatai tanácsadási felhívást intéztek az Európai Bankhatósághoz, hogy gyűjtsön adatokat a bankoktól a különböző joghatóságokon belüli visszafizetési rátákról és sebességről, valamint elemezze ezeket az adatokat. Ezt a nemzeti végrehajtási és fizetésképtelenségi rendszerek alapvető tulajdonságaival kapcsolatos kvalitatív adatokkal kell alátámasztani. A Bizottság szolgálatai kvalitatív adatok szolgáltatását kérték a tagállamoktól. 3.4.A nemzeti eszközkezelő társaságokra vonatkozó technikai tervezet A nemteljesítő hitelekre vonatkozó csomag keretében a Bizottság egy eszközkezelő társaságokra vonatkozó tervezetet bocsátott a tagállamok rendelkezésére. Ez a dokumentum nem kötelező erejű, gyakorlati iránymutatást nyújt arról, hogy – ha szeretnének – hogyan tudnak nemzeti eszközkezelő társaságokat létrehozni, teljes összhangban az uniós jogszabályokkal. A dokumentum – amennyire lehet – a tagállamok korábbi tapasztalatain alapuló bevált gyakorlatokra épül. A tervezet részletesen tárgyal bizonyos fő elveket, úgymint a vonatkozó eszközök köre, a részvételi kör, az eszközméret küszöbértékére vonatkozó megfontolások, az eszközértékelési szabályok, a megfelelő tőkeszerkezet, valamint az eszközkezelő társaság irányítása és működése. Nyilvánvalóan szükség lehet arra, hogy a tervezetben foglalt egyes javaslatokat adott esetben hozzáigazítsák az országok sajátos körülményeihez. A Bizottság megjegyzi, hogy a tervezet közzététele óta egyetlen tagállam sem kezdeményezte nemzeti szintű eszközkezelő társaság létrehozását a tervezetben leírtaknak megfelelően. Az egyes tagállamokkal folytatott nem hivatalos tárgyalások arra engedtek következtetni, hogy az ilyen eszközöket alaposan mérlegelni kell. Mindenesetre rendkívül fontos szem előtt tartani, hogy egy eszközkezelő társaság csak akkor lehet sikeres, ha azt 1. megfelelő – pl. az adósságok behajtását és a biztosítékokhoz való hozzáférést lehetővé tevő – jogi és közigazgatási kerettel, valamint 2. a gazdasági fellendülést támogató, szilárd makroszintű pénzügyi politikákkal támasztják alá. Fontos továbbá megismételni, hogy a tervezet tisztázza, hogy az állami támogatási elemmel bíró eszközkezelő társaságokat (amelyeket kivételes megoldásnak kell tekinteni) hogyan lehet kialakítani az uniós jogi kerettel, különösen a bankok helyreállításáról és szanálásáról szóló irányelvvel, az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelettel és az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal teljesen összhangban. 3.5.A nemteljesítő hitelek európai tranzakciós platformjai A Tanács cselekvési tervében arra kérte az Európai Központi Bankot (EKB), az Európai Bankhatóságot (EBH) és a Bizottságot, hogy a másodlagos piacok fejlődésének ösztönzése érdekében fontolják meg a nemteljesítő hitelek tranzakciós platformjainak létrehozását. 2018. november végén közzétettek egy – az EKB és az EBH által közösen kidolgozott – szolgálati munkadokumentumot az ilyen platformok lehetséges létrehozásáról. A dokumentum bemutatja, hogyan működhetne egy ilyen eszköz a gyakorlatban. A nemteljesítő hitelek uniós szintű tranzakciós platformjai olyan elektronikus piacterek lennének, ahol a nemteljesítő hitelek tulajdonosai – a bankok és nem banki hitelezők –, valamint az érdekelt befektetők megoszthatják egymással az információkat és kereskedhetnek a nemteljesítő hitelek portfólióival. Az ilyen platformok potenciálisan kezelni tudnák a nemteljesítő hitelek másodlagos piacán a hiányosságok számos jelenlegi forrását, beleértve az eladók és vevők közötti információs aszimmetriát és a magas ügyleti költségeket. Ennek következtében a befektetők könnyebben hozzáférhetnének a nemteljesítő hitelek piacához, a bankok a nemteljesítő hitelek terén növelhetnék eladásaikat és ezáltal gyorsabban értékesíthetnék nemteljesítő hiteleiket és tisztíthatnák meg mérlegeiket, valamint a jelenleg lehetségesnél magasabb értékesítési árakat érhetnének el. Az ilyen platformok segíthetnek kezelni a nemteljesítő hitelek jelenlegi állományát, és csatornát biztosítanának a jövőbeli nemteljesítő hitelek hatékony elidegenítéséhez, amint felmerülnek. Ilyen értelemben e platformok fontos, mégis alacsony költségű infrastrukturális beruházást jelenthetnek, amelyek a jövőben megakadályoznák a nemteljesítő hitelek jelentős állományainak a hitelintézetek mérlegében való újbóli felhalmozódását. A szolgálati munkadokumentum nyomon követéseként a Bizottság január 15-én kerekasztal-beszélgetést tartott az ágazati érdekelt felek, az EBH és az EKB részvételével annak érdekében, hogy elindítsák a nemteljesítő hitelek uniós szintű platformjainak megvalósítására irányuló munkát. E találkozó hasznos információ- és eszmecserét tett lehetővé az érdekelt felekkel és az érdekelt felek között. Az említett platformok előmozdítása érdekében a magán érdekelt feleknek meg kellene állapodniuk a nemteljesítő hitelek európai platformjaira vonatkozó ágazati standardok kidolgozásának és kibocsátásának konkrét formáiról. E célt szem előtt tartva a Bizottság az EKB-val és az EBH-val együtt továbbra is kulcsszerepet játszik abban, hogy előmozdítsák a nemteljesítő hitelek uniós szintű platformjainak megjelenéséhez vezető konkrét lépéseket. A Bizottság következő lépésként második kerekasztal-beszélgetést fog szervezni az érdekelt felekkel. 4.Következtetések Amint ezen eredményjelentésből világosan kiderül, az uniós bankszektorban az elmúlt évekhez hasonlóan továbbra is nagy lendülettel folyik a kockázatcsökkentés. A kockázatokat Unió-szerte továbbra is érdemben és egyenletesebben kezelik a gazdasági növekedés és a vonatkozó szakpolitikai intézkedések alapján. Az eredményjelentés ezért fontos hozzájárulást jelent a júniusi Európai Tanácshoz. Ahogy ezen eredményjelentésből is kitűnik, a nemteljesítő hitelek továbbra is csökkenő tendenciát mutatnak az Unióban. E határozott csökkenésnek arra kellene ösztönöznie az Uniót és a tagállamokat, hogy fenntartsák közös erőfeszítéseiket annak érdekében, hogy meggyőzően kezeljék a nemteljesítő hitelek fennmaradó állományát és megelőzzék azok jövőbeli felhalmozódását. Különösen néhány tagállamban továbbra is kihívást jelent a nemteljesítő hitelek aránya, ami folyamatos figyelmet igényel. A Tanács által 2017 júliusában elfogadott cselekvési terv minden elemét vagy megvalósították, vagy folyamatban van a megvalósításuk. A Bizottság arra kér minden érdekelt felet nemzeti és európai szinten egyaránt, hogy haladéktalanul zárják le a fennmaradó, még folyamatban lévő intézkedéseket.