A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

az 1995/96 és 2001/02 közötti időszakok tekintetében a tejtermelőkre kirótt kiegészítő illeték behajtásával kapcsolatban Olaszország által a Bizottságnak és a Tanácsnak jelentett haladás értékeléséről

(a 2003/530/EK tanácsi határozat 3. cikke alapján)

Ezt az értékelő jelentést a Bizottság az Olasz Köztársaság által az olasz tejtermelőknek szánt támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségéről szóló, 2003. július 16-i 2003/530/EK tanácsi határozat (a továbbiakban: tanácsi határozat) 3. cikke alapján készítette, amelynek értelmében az illetékes olasz hatóságok évente jelentést tesznek a Tanácsnak és a Bizottságnak az 1995/96 és 2001/02 közötti időszakokra vonatkozó, kiegészítő illeték címén esedékes összeg termelőktől való behajtásában elért haladásról.

A tanácsi határozat 1. cikke szerint az a támogatás, amelyet az Olasz Köztársaság azáltal nyújtott, hogy az 1995/96-tól 2001/02-ig tartó időszakban a tejre és a tejtermékekre kivetett kiegészítő illeték címén a tejtermelők által az Európai Uniónak fizetendő összeget saját maga fizette be az Európai Unió költségvetésébe, valamint azáltal, hogy megengedte, hogy a termelők kamat megfizetése nélkül, több év alatt, részletekben fizessék vissza tartozásukat, kivételesen összeegyeztethetőnek minősül a közös piaccal azzal a feltétellel, hogy:

–a termelők egyenlő összegű éves részletekben, hiánytalanul visszafizetik teljes tartozásukat, és

–a visszafizetési időszak – amely 2004. január 1-jével kezdődik – nem haladja meg a 14 évet.

A tanácsi határozat 2. cikke szerint a támogatásnyújtás feltétele, hogy Olaszország bejelentse az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapnak (EMOGA) az érintett időszakra érvényes kiegészítő illeték teljes összegét, valamint az EMOGA 2003. novemberi, 2004. novemberi és 2005. novemberi kiadásaiból három egyenlő részben levonja a fennmaradó tartozást. Olaszország 2003. augusztus 26-i levelében megtette az érintett időszakokra vonatkozó kiegészítő illeték teljes összegéről szóló bejelentést. A fennálló tartozást levonták az EMOGA 2003., 2004. és 2005. novemberi kiadásaiból.

A tanácsi határozat 3. cikke szerint az illetékes olasz hatóságok évente jelentést tesznek a Tanácsnak és a Bizottságnak az 1995/96 és 2001/02 közötti gazdasági évekre vonatkozó kiegészítő illeték címén esedékes összeg termelőktől való behajtásában elért haladásról.

Az olasz hatóságok az említett rendelkezéssel összhangban tízszer tettek jelentést a Bizottságnak; az AGEA (Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura) 2015. november 27-én kelt leveléhez csatolt jelentés a 2014. évi részletfizetésről számol be.

Ez a jelentés a Bizottság értékelését tartalmazza a jelentésben leírt azon intézkedésekről, amelyeket az olasz hatóságok a 2014. évre vonatkozóan a tanácsi határozat hatálya alá eső hét időszak, illetve a határozat hatályán kívül eső időszakok után esedékes kiegészítő illeték behajtása érdekében hoztak meg.

Az illeték törlesztése a 2003-as részletfizetési könnyítéssel

A tanácsi határozat, amely engedélyezte Olaszország számára, hogy a termelők helyett maga fizesse be a kiegészítő illetéket az uniós költségvetésbe, 2005-ben, a Tanácsnak benyújtott első jelentés időpontjában 25 123 hátralékkal rendelkező tejtermelőt érintett. Ez a szám a 2014. évre 21 657-re csökkent.

A tanácsi határozat által érintett hét időszakban illetéktartozást felhalmozó, a jelentés által érintett termelők közül kezdetben 15 431 választotta a 2003-ban bevezetett részletfizetési lehetőséget. A részletfizetési rendszert választó 15 431 termelő 2004-ben – az első részlet kifizetése előtt – összesen mintegy 345 millió EUR-val tartozott, amely a részletfizetést elutasító termelők esetében fennálló illetéktartozás teljes összegének körülbelül egynegyedét tette ki. Úgy tűnik tehát, hogy az egyéni szinten a legkisebb mértékű túltermelésért felelős termelők többsége a részletfizetési rendszerbe való belépést választotta. Másrészről viszont az egyéni szinten jelentősebb mértékű túltermelésért felelős (a hét időszak alatt mintegy 1 milliárd EUR-nyi illetéktartozást felhalmozó, körülbelül 8 000) termelő inkább úgy döntött, hogy nem vesz részt a részletfizetési rendszerben. Meg kell ugyanakkor jegyezni, hogy az olasz hatóságokhoz minden évben újabb részletfizetési kérelmek érkeznek be. 2014-ben például 154 új, összesen mintegy 14,9 millió EUR-ra vonatkozó kérelem érkezett be. A 2003-as részletfizetési rendszert igénybe vevő termelők összesen 373,80 millió EUR-val tartoznak.

A tizenegyedik részletet – összesen 25 348 650,96 EUR-t – 10 686 termelőnek kellett befizetnie 2014. december 31. előtt. Az olasz hatóságok által végrehajtott ellenőrzések azt mutatják, hogy 2014 folyamán 10 418 termelő fizette be határidőre az esedékes összeget, összesen 24 312 190 EUR-t. Ez azt jelenti, hogy a tizenegyedik részletet a termelők 97,5 %-a időben befizette, és befizetésük az esedékes illetékösszeg 95,9 %-át tette ki. Az előző jelentések szerint az első részlet megfizetése 99,6 %-ban, a másodiké 97,9 %-ban, a harmadiké 99,5 %-ban, a negyediké 99,7 %-ban, az ötödiké 96,4 %-ban, a hatodiké 96,2 %-ban, a hetediké 90,5 %-ban, a nyolcadiké 98,3 %-ban, a kilencediké 96,9 %-ban, a tizediké pedig 98,2 %-ban történt meg időben. Az első tizenegy részletben beszedett illeték összege mintegy 294 051 830 millió EUR-t tesz ki, ez a teljes esedékes összeg körülbelül 97,2 %-a.

Noha ezek az arányok egyértelműen bizonyítják a részletfizetési rendszerben részt vevő termelők szándékát kötelezettségeik teljesítése iránt, a Bizottság úgy véli, hogy az olasz hatóságok a rendszer feltételeinek szigorú betartatása és – végső soron – a teljes illetéktartozás behajtása iránti elkötelezettségüket elsősorban az elmaradt törlesztések eseteinek nyomon követésével mutathatnák ki.