ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.6

6. prioritás: szolgáltatástudomány A szolgáltatástudomány (avagy a szolgáltatások tudománya, irányítása, és tervezése – SSME) új, feltörekvő tudományág, amely a szolgáltatások különféle széttöredezett megközelítéseit egyesíti: a szolgáltatások gazdasági aspektusa, szolgáltatások irányítása, szolgáltatási marketing és szolgáltatástervezés stb. A szolgáltatáskutatók és a szolgáltató vállalkozások is elismerik, hogy mindezeket a területeket támogatni és jobban integrálni kell. A szolgáltatástudományon belül jó példa erre a szolgáltatástervezés. Ez korábban egy technikai terület volt, amely a szolgáltatási termékek – megfelelő modellek, módszerek és eszközök felhasználása révén való – szisztematikus fejlesztését és tervezését foglalta magába. Jóllehet a szolgáltatástervezés a szolgáltatások működésének irányításához kapcsolódó aspektusokra is kiterjed, egyik központi területe az új szolgáltatási termékek fejlesztése. Ugyanakkor szolgáltatástervezés fejlesztési rendszerek tervezéséhez is kapcsolódik, másként fogalmazva az általános K+F- és innovációirányítás szolgáltatásokhoz kapcsolódó kérdéseit is érinti. A fizikai termékek, szoftverek és a szolgáltatások együttes tervezésének integrált megközelítése állandósulni fog. Az új üzleti modellekre, módszerekre és eszközökre irányuló alapkutatások jelentős lendületet adnak a szolgáltatástudománynak. Végül a szolgáltatás szabványainak növekvő összehangolása ösztönözni fogja az új szolgáltatások specifikációját és hatékony fejlesztését (12). A szolgáltatástervezés egyike azon új területeknek, a szolgáltatási szektoron belül, amelyet lényegében az európai kutatók fejlesztettek ki. Lényeges a nemzetközi hálózatokba történő erősebb beépülés és egy független szolgáltatástechnikai közösség módszeres kifejlesztése annak érdekében, hogy a jövőben is fenn lehessen tartani a vezető szerepet ezen a területen (13).
5.4

Azonosítani kell a polgárok igényeit, aggályait és törekvéseit. A szociális körülmények felmérésére irányuló európai bizottsági kezdeményezés ehhez modellként szolgálhat, és állandóbb jellegűvé lehetne tenni, kiterjesztve a helyi szintre is. A reprezentatív civil szervezetek kulcsfontosságú szerepet játszanak a polgárok igényeinek megfelelő szintre történő továbbításában, ideértve az európai szintet is. Ezeket a szervezeteket rendszeresen be kell vonni az Európai Bizottság által kezdeményezett helyzetfelmérésekbe és konzultációkba, és ennek során az EGSZB betölti majd közvetítői szerepét.
2.1.2

Az Európai Bizottság számos dokumentumot készített, amelyeket már meg is vitattak. Az EGSZB is kiváló véleményeket nyújtott be a témában, amelyek tartalmát itt felesleges átfogalmazva újból leírni. Az európai kommunikációs politikáról szóló fehér könyv (CESE 972/2006 (3)) javaslata szerint „szükséges az állami hatóságok, a civil társadalom és az Európai Unió intézményei részéről az a közös törekvés, hogy Európa helyét a közszférában kialakítsák”. Ennek a véleménynek a célja nem új javaslatok felvetése, hanem a már meglévők rendszerezése. ezeket aszerint kellene szétválogatni, hogy mely szereplők feladatkörébe tartoznak (állami hatóságok, civil társadalom, uniós intézmények), és elsődleges fontosságú fellépéseket kellene meghatározni.
3.1

Az összes uniós intézmény számos alkalommal mind hivatalos, mind nem hivatalos nyilatkozatok formájában elismerte, hogy az idegenforgalom stratégiai jelentőséggel bír az európai gazdaság szempontjából, és ezzel meg is erősítik ezt a szerepet, megismertetve azt az összes érdekelt féllel, és így erőteljes lendületet adnak az ágazatnak. Ez a szerep pedig nem csak szigorúan gazdasági szempontból fontos: társadalmi jelentősége révén hozzájárul a polgárok Európájának építéséhez is. Azonban még ezzel a támogatással is hosszú utat kell megtenni ahhoz, hogy az idegenforgalom most és a jövőben is a fentiekben vázolt központi szerepet töltse be az európai politikában.
1.3

Csak két tagállam tartotta be az értesítési határidőt, további 15 két–hat hónapot késett, kettő akkor nyújtotta be a terveket, amikor az Európai Bizottság értékelése már elkészült, a többi nyolc pedig még annál is később. Az összes terv csak 2008 áprilisának elejére készült el, tíz hónappal az eredeti határidőt követően.
3.11

Nem áll rendelkezésre adat a három csoportba tartozó alternatív eljárások teljes piaci részesedéséről, sem pedig négyzetméterenkénti költségeiről. A diklór-metán továbbra is a legelterjedtebb oldószernek tekinthető, különösen a magánszemélyek felhasználási területén, ahol egyébként a nátrium-hidroxid-alapú készítmények is népszerűek. Még a vegyi csoporton belül is nehéz összehasonlítani az egyes anyagok költségét. Az általános felfogás szerint a diklór-metán-alapú festékeltávolítók mennyiségi alapon olcsóbbnak tűnnek az alternatív termékeknél. Ez az előny már valószínűleg nem érvényes, ha a védőfelszerelés (amennyiben használt) és a hulladékelhelyezés (amennyiben szükséges) teljes költségét is figyelembe vesszük.
5.6

Az EGSZB felkéri az Európai Bizottságot, dolgozzon ki javaslatokat az egészségtudatos magatartás kialakításának valamennyi szakpolitikába való beépítésére, hogy a mentális és fizikai egészségről szóló független információk azokhoz a csoportokhoz is eljussanak, akik nem rendelkeznek internet-elérhetőséggel, a hátrányos helyzetűekhez, akiknek a száma sajnálatosan növekszik. Ilyen eszközök lehetnek a nem kereskedelmi fenntartású rádió, televízió bevonásával terjesztett közegészségügyi információk és az egészségre vonatkozó ismeretek (beleértve a prevenciót is), valamint az egészségügyi intézmények időben való felkeresését lehetővé tevő tájékoztatás. Olyan kommunikációs eszközöket is alkalmazni lehetne, mint az internet, amelyhez betegek és egészségügyi dolgozók is hozzáférnek.
4.6

Az Európai Bizottság is fontos szerepet játszik abban, hogy a régiókat és a városokat Európához kösse, illetve az öntudatos, rugalmas és fenntartható régiók és városok támogatásában az alábbiak révén: a (mai napig nem teljesen megértett) lisszaboni menetrend ismertetése decentralizált szinten is; a városi és nagyvárosi területek jövőbeni szerepével kapcsolatos tudatosság erősítése; a bevált módszerek Európa-szerte történő terjesztése (13). Szakosodott kutatóintézetek és egyetemek is segítséget jelenthetnek ebben.
3.4.3

A javaslat több szempontból is jelentősen módosítja a jelenlegi szabályozást. Először is kötelezővé teszi a tápértékjelölést, míg a 90/496/EGK irányelvben ez önkéntes volt. Másodszor a kötelező tájékoztatás részévé teszi az energiatartalom, a zsír- és telítettzsírsav-tartalom, valamint szénhidrát, a cukor- és sótartalom feltüntetését. Harmadszor pedig nemcsak ezen anyagok mennyiségét kell feltüntetni, hanem azt is, hogy ezek a mennyiségek az ajánlott napi bevitel hány százalékának felelnek meg. Ennek célja az, hogy a fogyasztót eligazítsa a tekintetben, hogy a kiegyensúlyozott táplálkozást szem előtt tartva mennyit fogyaszthat el az adott termékből. Végül a tervezet előírja, hogy a csomagoláson ezeket az adatokat a fő látómezőben és meghatározott sorrendben kell szerepeltetni.
3.1.1

Az IT fejlődése kulcsfontosságú kihívás társadalmaink számára, annál is inkább, mivel egységes piacával Európa alkalmas arra, hogy a digitális gazdaság kiemelt fontosságú régiójává váljék, amennyiben megfelelő összegeket fordít az alapkutatásokra és a K+F-re, továbbá e jövőbeli internet irányításának politikai szintjének is kellő figyelmet szentel.
2.4

Az internet is előmozdítja az e-pénz használatát, ugyanis az elektronikus pénz két fontos szükségletet elégíthet ki. A legtöbb, az üzleteket a fogyasztókkal összekötő internetes alkalmazás hiteltranzakcióval jár. Azok, akik nem férnek hozzá a banki szolgáltatásokhoz, ezekből automatikusan kiszorulnak, hiszen nincs bank- vagy hitelkártyájuk. Ha viszont van e-pénzt tartalmazó kártyájuk, élhetnek az internet nyújtotta előnyökkel. Jelentős növekedés tapasztalható a fogyasztók közötti (Consumer to Consumer, C2C) internetes tranzakciók számában is, amelyek az eBaynek és a hozzá hasonló aukciós oldalaknak köszönhetően vannak terjedőben. Egyik fogyasztó a másiknak nem fizethet bank- vagy hitelkártyával, erre biztonságos e-pénzt kell felhasználni. Ennek tudható be az olyan rendszerek fellendülése, mint a PayPal (2), amely szorosan együttműködik az eBay vállalattal.
5.5.2

Az EGSZB különösen üdvözli az Európai Bizottság azon szándékát, hogy közleményt kíván kiadni A megújuló energiaforrások útjában álló akadályok felszámolása az EU-ban címmel, és sürgeti az Európai Bizottságot, hogy erre mielőbb kerítsen sort. A jövő legfontosabb és leginkább környezetbarát helyi energiaforrásának számító megújuló energiaforrások használatának bővítése fontos kérdés, és már korábban, az egész energiarendszer részeként kellett volna elemezni és megközelíteni. Amint az Európai Bizottság is említi, e terület fontos kérdései a hálózatot illető korlátozások, csakúgy mint a tartalékenergia. A tanulmány kidolgozásakor azzal a kérdéssel is foglalkozni kellene, hogy esetleges „tartalékenergiák” létrehozása miatt a megújuló energiaforrások használatára tett erőfeszítések bizonyos körülmények között nem bizonyulhatnak-e hiábavalónak a kibocsátások és az ellátásbiztonság szempontjából. Ezek mellett tervezési és engedélyezési problémák is felmerülnek.
4.16

Az EGSZB azt javasolja, hogy az új rendeletnek a hivatalos lapban történő megjelenése után 12 hónappal készüljön értékelés az EGAA-ról a rendeletben foglalt eljárások, az alap kezelése, valamint a gazdasági és a munkaerő-piaci helyzet elemzése céljából. Ebben az értékelésben az alábbi kérdéseket kell mérlegelni: 4.16.1 Amennyiben tovább folytatódik a gazdasági válság és a munkahelyek megszűnése, 2011 utánra is meg kellene hosszabbítani az EGAA alkalmazását. 4.16.2 A beérkezett kérelmek számának és a krízis alakulásának függvényében meg kellene vizsgálni, hogy nem lenne-e indokolt a költségvetési előirányzat további, az 1 milliárd eurón felüli emelése. 4.16.3 Az is megfontolandó, hogy tekintettel a bizonyos ágazatokban és régiókban működő kisebb vállalkozások problémáira, nem kellene-e csökkenteni az elbocsátottak 500 fős határértékét, amely az EGAA-s támogatásra jogosít. 4.16.4 A felhasznált eszközök elemzését követően meg kell majd vizsgálni a pénzügyi hozzájárulásnak a rendelet módosításában szereplő 75 %-os arányát, illetve a hozzájárulás felhasználására meghatározott 24 hónapos időszakot is.
1.3

Az EGSZB jelen véleményében megerősíti a Közúti fuvarozás – az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők munkaideje című véleményében (1) szereplő következtetések főbb megállapításait. Emlékeztetőül, ebben a véleményben az EGSZB a következőket hangsúlyozta: — Valamennyi önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetőt (2009. március 23-tól) be kell vonni a 2002/15/EK irányelv alkalmazási körébe, ahogyan az az irányelv 2. cikkében is szerepel. A bevonásra a közúti fuvarozás biztonságának növelése, a kiegyenlített versenyhelyzet megteremtése és az utazó munkavállalók és az önálló vállalkozók munkafeltételeinek – és különösképpen fizikai és mentális egészségének – javítása érdekében van szükség. — Fontos, hogy a tagállamok megfelelően hajtsák végre az irányelvet, és főként, hogy megfelelően alkalmazzák az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezető fogalmát. A szállítási láncban részt vevő egyes szereplők együttes felelősségvállalása is lényeges kérdés, ahogyan ez a vezetési és pihenőidőkre vonatkozó jogszabályban is megvalósul.
2.1.4

Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) 2014-ben készül elfogadni a betegségek nemzetközi osztályozásának 11. változatát; ebbe már a ritka betegségek is bekerülnek. A WHO a Ritka Betegségekkel Foglalkozó Európai Uniós Munkacsoportot kérte fel tanácsadó csoportnak, hogy a ritka betegségek kódolását és osztályozását készítse el.
3.5.2

A 77/486/EGK irányelv idejétmúlt és politikai szempontból is elavult, és nem felel meg a beilleszkedéssel kapcsolatos mai szükségleteknek, ezért a magában a migráció jelenségében bekövetkezett fejlemények figyelembevételével lényeges módosításra szorul. Amellett, hogy továbbra is szükség van az EU-nak és a tagállamoknak a nyelvtanulás kérdése iránti maximális elkötelezettségére, az EGSZB úgy véli, hogy egy ilyen irányelvnek ennél jóval tovább kell mennie, és más szempontokra is ki kell terjednie, ha a cél az, hogy a migránsok és gyermekeik társadalmi, gazdasági és politikai beilleszkedését szolgáló eszköz legyen.
1.4

Több év eltelt azóta, hogy az Európai Bizottság előterjesztette a nyitott koordinációs módszer (OMC) bevezetésére irányuló javaslatát, amelyet az EGSZB (2) és a Parlament is támogatott, de a Tanács végül nem fogadott el. Az EGSZB támogatja a közös módszerre irányuló európai bizottsági javaslatot, amit a nyitott koordinációs módszer bevezetése felé mutató első lépésnek tekint. Az EGSZB álláspontja szerint a közös elveket közös objektív mutatókra is át kellene váltani, amelyek a nemzeti bevándorlási profilok részét alkothatnák. Az egyes tagállamoknak éves jelentést kell készíteniük, melyek alapján az Európai Bizottság elkészíti az Európai Parlamentnek továbbított éves összefoglaló jelentését. Az EGSZB úgy véli, őt magát is be kellene vonni a konzultációs folyamatba. Az Európai Bizottság jelentése alapján az Európai Tanács tavaszi ülésén politikai értékelést készít a javaslatról, és ajánlásokat fogalmaz meg.
4.7

Az EGSZB aggodalmát fejezi ki az „egy háló”-szabály lehetséges hatásait illetően. Az Európai Bizottságnak figyelembe kellene vennie, hogy azon halászterületek esetében, ahol több fajt is halásznak, és különböző szembőségű hálókat kell használni, a halászoknak a jelenleginél gyakrabban vissza kell térniük a kikötőbe, hogy halászeszközt cseréljenek. Ez többletköltségekkel jár, így rontja a flották már most is alacsony jövedelmezőségét.
1.2

A társadalomban és ezen belül a transznacionális csereprogramokban való aktív részvétel igen jó hatással van a személyes fejlődésre – különösen a fiatalok esetében –, de az európai szervezett civil társadalom kialakulására is. Az önkénteseknek páratlan lehetőséget nyújt a formális és informális tanulásra, valamint különféle szociális és nyelvi kompetenciák megszerzésére, ezáltal pedig fogékonnyá teheti őket az európai polgári szerepvállalás iránt, és erősítheti bennük azt a szándékot, hogy a későbbiekben is megőrizzék ezt az elkötelezettséget. Más – köztük idősebb – korcsoportoknak a programokba történő bevonása lehetővé tenné e személyek élettapasztalatainak felhasználását. Ez egészségükre és életminőségükre is kedvezően hat. A különféle korosztályok együtt végzett önkéntes tevékenysége a nemzedékek közötti megértést is elősegítheti.
2.6

A különböző nemzetközi szervezetek bevonását többek között a következő kezdeményezések szemléltetik: — az EBESZ adatbázisa az emberi egészség és környezetbiztonság tekintetében végzett kutatásokról (Database on Human Health and Environmental Safety Research), valamint adatbázis létrehozása a mesterséges nanoanyagok biztonságának témájában (Database of Research into the Safety of Manufactured Nanomaterials), — a FAO/WHO közös programja az élelmiszerszabványokról (Joint FAO/WHO Food Standards Program), amely semleges nemzetközi fórumot biztosít a nanotechnológiával összefüggő élelmiszer-biztonsági problémáknak, és együttműködési megállapodásokat dolgoz ki ezekről a szempontokról, — az EBESZ projektje a mesterséges nanoanyagok egy reprezentatív mintája biztonságának értékelésére (Safety Testing of a Representative Set of Manufactured Nanomaterials); az EBESZ mesterséges nanoanyagokkal és értékelési irányelvekkel kapcsolatos projektje (Manufactured Nanomaterials and Test Guidelines), — az EBESZ expozíció mérésével és csökkentésével kapcsolatos projektje (Exposure Measurement and Exposure Mitigation), — az EBESZ alternatív módszerek szerepével kapcsolatos projektje a nanotoxikológia területén (The role of Alternative Methods in Nanotoxicology), — az EBESZ hatásokkal és vállalkozási környezettel kapcsolatos projektje (Impacts and the Business Environment), — az EBESZ kommunikációval és a közvélemény bevonásával kapcsolatos projektje (Communication and public engagement), — az EBESZ globális kihívásokkal (víz és nanotechnológiák) kapcsolatos projektje (Global Challenges: Nano and Water), — az EBESZ projektje a kockázatértékeléssel kapcsolatos együttműködésről (Co-operation on Risk Assessment), — a WHO-val a termelés és a nanotechnológiák használatának során fellépő, a biztonságot és a munkahelyi egészséget érintő kockázatok tanulmányozásában együttműködő speciális központok, — a WHO és az EU közös projektje a környezet és az egészség tárgyában történő politikai tanácsadás megerősítésének témájában – nanotechnológiák (Enhanced Policy Advice on Environment and Health in Europe - Nanotechnologies), — világszintű intézkedések a kémiai termékek globális szintű megfelelő kezelésére, a ENSZ környezetvédelmi programján (UNEP) belüli technológia, ipar és gazdaság osztály (DTIE) vegyi anyagok szekciójának támogatásával, — a trieszti Tudományos és Magas Szintű Technológiai Nemzetközi Központ (ICS) magas szintű technológia és új nyersanyagok szekciója (HTNM) által támogatott közvetlen intézkedések (a nanotechnológiák értékelése, valamint a fejlesztésük és használatuk során felmerülő esetleges kockázatok tekintetében), — a nanotechnológiákra vonatkozó ISO TC229 szabványok, — az UNIDO szakértői ülése (2007.12.): ajánlások és speciális cselekvési terv; a nanotechnológiák és a velük kapcsolatos kockázatok értékelése. Kutatási tevékenység az N+N etikai, jogi és társadalmi hatásaival kapcsolatban.
4.4.2

Ugyanezek a megjegyzések érvényesek a „példát statuáló keresetekre” is. Mivel a fehér könyv nemcsak az azonosított, hanem az azonosítható károsultakra is utal, úgy tűnik, a javaslat nem zárja ki a csoportok vagy azonosítatlan személyek nevében indított kereseteket sem. Bár az egyes károsultak azonosítása hozzájárulhat a keresetek megalapozásához, akadhatnak olyan körülmények is, amelyekben az ügy valamennyi potenciális károsultra való kiterjesztése célszerűnek tűnhet, különösen azokban az esetekben, amelyekben kiemelkedően nagy a károsultak száma. Az EGSZB azt javasolja, hogy az Európai Bizottság pontosítsa a javaslatot.
Mivel számos tagállam eddig még arra sem volt képes, hogy az 1 000 cigarettánkénti 64 eurós minimumkulcsot az MPPC-hez igazítsa, újra át kellene gondolni a 90 eurós összegre történő emelést, és több okból is vagy csökkenteni kellene azt,.vagy pedig az emelés végrehajtásához hosszabb, 2018. január 1-jéig tartó időszakot kellene biztosítani.

Chart 2:

Excise tax yield in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)

Chart 3:

Minimum Excise Tax in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)

Chart 4:

Total excise tax in EU countries as of January 1, 2008 (percentage of the MPPC, minimum set to 57 %)

Chart 5:

Specific ratio in EU countries as of January 1, 2008 (percentage specific to total tax on MPPC; set to 5 – 55 %)
2.1

Ami a versenypolitika eszközeit illeti, a jelentés a korábbi évek gyakorlatához hasonlóan minden eszköz esetében kifejti, hogy milyen jövőkép vezérelte az Európai Bizottság munkáját az adott évben: — Ami a „trösztellenes” intézkedéseket illeti, az Európai Bizottság hatékonyabb lépéseket sürget e gyakorlatok megakadályozása érdekében, például ösztönzőket vezet be az érintettek számára, hogy jelentsék az ilyen gyakorlatokat. Miután az Európai Parlament felkérte az Európai Bizottságot egy részletes javaslatokat tartalmazó fehér könyv előkészítésére az antitrösztszabályok megsértésére épülő kártérítési keresetek eredményességének fokozása érdekében, az Európai Bizottság széles körű konzultációkat folytatott a kormányokkal, a bírákkal, és a kérdésben érintett különböző szektorok képviselőivel. — Az Európai Bizottság kiemelt prioritásként kezelte a „kartellek felderítését, kivizsgálását és szankcionálását”, 41 vállalkozást (ugyanannyit, mint 2006-ban) összesen 3 334 millió euró bírsággal sújtva (az előző évben kiszabott bírságok összege 1 846 millió euró volt). — Az „állami intézkedések” területén az Európai Bizottság lezárta a Cseh Köztársaság ellen indított jogsértési eljárást, amiért az korlátozta a cseh versenyhatóság hatáskörét, hogy az elektronikus hírközlési ágazatban alkalmazza a versenyszabályokat. Az Európai Bizottság az összefonódás-ellenőrzési rendelet alapján határozatot fogadott el, amelyben kijelenti, hogy a szektor spanyol szabályozó hatósága sérti az említett rendelet rendelkezéseit. — Ami az „összefonódások ellenőrzését” illeti, az Európai Bizottság egységes jogalkalmazási közleményt fogadott el a versennyel kapcsolatos kérdésekről, továbbá kiadta a nem horizontális összefonódások vizsgálatára vonatkozó iránymutatást, és nyilvános konzultációt kezdett a lehetséges korrekciós intézkedésekről. — Az Európai Bizottság az „állami támogatások” kérdésével is foglalkozott, új módszert fogadott el a referencia-kamatláb megállapítására, konzultációt kezdeményezett az általános csoportmentességi rendelettervezetről, és a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokról szóló európai bizottsági közlemény felülvizsgálatának eljárását is elindította. — „A versenypolitika szerepe a tágabb politikai keretben” címszó alatt az Európai Bizottság felülvizsgálta a lisszaboni stratégiát, és az ágazati piacok fokozott ellenőrzése érdekében javaslatokat terjesztett elő, hogy a verseny még jobban beágyazódjon a stratégiai keretbe.
2.1

A pénzügyi piacok válsága arra késztette az Európai Bizottságot, hogy gyorsított ütemben dolgozzon a pénzügyi intézményekkel szemben támasztott tőkekövetelmény-keretekkel kapcsolatban a Bázel II megállapodás keretében – a 2006/48/EK, illetve 2006/49/EK irányelvekkel – elfogadott rendelkezések megerősítésén, illetve, szükség esetén, módosításán. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az új intézkedésekkel kapcsolatos viták már a válság kialakulásának idején is folytak; és a piac strukturális reformja a fehér könyv 2009 júniusára tervezett közzétételét követően valósul majd meg. A javaslat számos intézkedést tartalmaz, egyebek mellett: — felülvizsgálja a tagállamok korábbi álláspontját, amely eltéréseket alkalmazott a korábbi irányelv 3. cikkére a bankhálózatokra vonatkozóan a prudenciális szabályok tekintetében, és kiterjesztette ezt a lehetőséget a többi tagállamra úgy, hogy az eltérések most a több mint 311 millió eurós eszközállománnyal és több mint 5 millió taggal rendelkező bankhálózatokra (a szövetkezetekre és a központi testületekhez kapcsolódó hitelintézetekre) is vonatkoznak, — olyan elveket és szabályokat állapít meg, amelyeket közösségi szabályok eddig nem formalizáltak, különös tekintettel a hibrid tőkeinstrumentumokra, — világosabbá teszi a felülvizsgálat válságkezelő keretszabályait, és felülvizsgálati kollégiumok felállításáról rendelkezik.
1.4

Az EGSZB azt javasolja, hogy európai szinten új partnerségi kereteket kell kialakítani a vállalkozások és az oktatási intézmények számára, egyfelől az európai dimenzió előnyeinek kihasználását, másrészt a társadalmi haladást tartva szem előtt. Az EGSZB európai folyamat elindítását javasolja „prágai folyamat” néven, amelynek neve a Prágában, április 6–7-én tartandó „Partnerség az oktatási intézmények és a munkaadók között” című, a cseh elnökség kezdeményezésére megrendezésre kerülő konferenciára utal. A folyamat egy eléggé tág európai referenciakeret formáját ölthetné, amely lehetővé tenné a helyi szereplők számára, hogy helyi és nemzeti szintű innovatív intézkedéseket vezessenek be, mint például: — arra kérni a tagállamokat és más közhatóságokat, hogy fokozottabban fektessenek be általában az oktatásba, illetve konkrétan ezekbe a partnerségekbe, hogy megfelelőképpen tudjanak reagálni a gazdasági válságra és a munkaerőpiacon fennálló nehézségekre, — arra ösztönözni a vállalkozásokat és az oktatási intézményeket, hogy alakítsanak ki újfajta formájú és tartalmú partnerségeket, — alkalmakat szervezni a helyes gyakorlatok cseréjére, és úgy szervezni a technikai és pénzügyi kereteket, hogy a kezdeményezéseket európai síkon is lehessen tesztelni, kiértékelni és terjeszteni, — közös projekteket kialakítani (oklevelek közös referenciakerete, iskolák és kezdeményezések közötti hálózatok, oktatóképzés, közvetítői hálózat), — népszerűsíteni az oktatók, diákok, iskolák és munkáltatói szervezetek közötti mobilitási csereprogramokat.