[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2008.3.3

COM(2008) 118 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Hongkong Különleges Közigazgatási Terület: éves jelentés – 2007

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Hongkong Különleges Közigazgatási Terület: éves jelentés – 2007

Összefoglalás

A visszatérést követően tíz évvel az „egy ország – két rendszer” elv alkalmazása ma is kielégítőnek tűnik, amely biztosítja a hongkong-i életforma, jogrend és az alapvető szabadságok fenntarthatóságát. Az EU-val folytatott, a kölcsönös pragmatikus megközelítés által ösztönzött együttműködés jelentős fejlődést mutat, és 2007-ben tovább mélyült. A hongkongi gazdaság az 1990-es évek végi visszaesést követően felélénkült, különösen amikor Kína lökést adott az idegenforgalmi ágazatnak és Hongkong számára kedvezményes hozzáférést biztosított az anyaország piacaihoz. A gazdaság jelenleg virágzik, azonban továbbra is aggodalomra ad okot, hogy túlságosan lassan halad az általános választójog bevezetése a hongkongi kormányzati intézményeknél. Emellett az övezet hosszabb távon is jelentős kihívásokkal néz szembe, kiemelten is a környezetvédelem területén.

Bevezetés

2007-ben ünneplik Hongkong Kínának történt átadása tizedik évfordulóját. Az átadáskor a területet a Kínai Népköztársaság különleges közigazgatási területeként hozták létre. Hongkong anyaországgal történt újraegyesítése az 1984-ben aláírt kínai–brit együttes nyilatkozatban megállapított „egy ország – két rendszer” elvén és a Kínai Népköztársaság Országos Népi Gyűlése által 1990-ben elfogadott hongkongi alaptörvényen alapul. Az alaptörvény 1997. július 1-jén lépett hatályba és biztosítja, hogy Hongkong korábbi kapitalista rendszere és életformája még további 50 évig változatlan maradjon. Az EU szándéka a kínai „egy ország – két rendszer” elv támogatása révén az volt, hogy a területen fenntartsa az üzleti környezetet és a jogrendet, amely elv a gyakorlatban is jól működött.

I. EU-Hongkong együttműködés 2007-ben

Akár csak 1997-ben, Hongkong a letelepedett és munkában álló EU polgárok számát – 2007-ben több mint 37 000 fő – tekintve ma is Ázsia élenjáró városa, és e pozíciója érvényes a területen bejegyzett uniós egyéni és társas vállalkozásokra is. Ez motiváló tényező az EU hongkongi szerepvállalása szempontjából.

Az EU hongkongi jelenléte ráadásul még erősödik is, és számos ágazatban érzékelhető, mint pl. a pénzügyi és a vállalkozási szolgáltatások, kereskedelem, közlekedés és építőipar (95%).

A hongkongi hatóságok által (2007 szeptemberében) közreadott egyik hivatalos felmérés szerint a Hongkongban működő külföldi vállalatok száma az 1997-es átadás óta több mint 50%-kal emelkedett. A 2007 júniusi állapot szerint a Hongkongon kívüli anyavállalatokat 1 246 regionális központ, 2 644 regionális iroda és 2 550 helyi iroda képviselte Hongkongban.

Az uniós vállalatok összesen 405 regionális központtal rendelkeznek Hongkongban, ezt követi az USA 298, és Japán 232 központtal.

Hongkong fontos szerepet tölt be a kínai anyaország és Európa közötti kereskedelem előmozdításában. A Hongkong közvetítésével lebonyolított kínai-EU kereskedelem exponenciális növekedést mutat. Hongkongi kereskedelmi statisztikák szerint a Kína és az EU között Hongkong közvetítésével lebonyolított kereskedelem értéke 2006-ban 37 milliárd EUR összegre rúgott, ezen belül 29,6 milliárd EUR volt az EU-ba újraexportált kínai eredetű áruk értéke, míg a Kínába újraexportált uniós eredetű áruk értéke 7,5 milliárd EUR. A kínai statisztikák szerint a Hongkong közvetítésével lebonyolított forgalom a Kína és az EU közötti teljes kereskedelemnek 17%-át tette ki.

Mivel azonban az európai vállalatok egyre inkább közvetlenül kereskednek Kínával, a Hongkong közvetítésével lebonyolított forgalom jelentősége viszonylag kisebb. A Hongkong közvetítésével lebonyolított EU-Kína kereskedelem teljes kínai-uniós forgalmon belüli részaránya a 2002-es egyharmadról 2007 első hónapjaira 15% alá esett vissza, mialatt a teljes kereskedelmi forgalom tovább növekedett. Természetesen az EU és a kínai anyaország közötti kereskedelmi összforgalom továbbra is gyorsabban növekszik, mint a Hongkong közvetítésével lebonyolított újraexportálások.

1997 óta folytatódik az EU és Hongkong közötti kapcsolatok fejlődése, melynek alapja a közös érdekek kölcsönös elismerése. Ez a viszony mindenekelőtt gyakorlatias, középpontjában a kereskedelem és a beruházások állnak, ugyanakkor kiterjed az oktatás, a társadalom, a kultúra és a jogalkotás bizonyos területeire is.

Hongkong a visszatérést követően számos váratlan kihívással volt kénytelen szembenézni, amelyek hátrányosak voltak gazdasága számára (ilyen volt az ázsiai pénzügyi válság, valamint a madárinfluenza és a SARS-vírus járvány). Kína azzal volt Hongkong segítségére, hogy a Hongkongba látogató anyaországiak beutazási korlátozásainak enyhítése révén hozzájárult a turizmus megélénkítéséhez, a 2003-ban megkötött CEPA-megállapodással (Szorosabb Gazdasági Partnerségi Megállapodás) pedig kedvezményes piacrajutást biztosított Hongkong számára. Az ezt követő években a CEPA-t további megállapodásokkal egészítették ki. E közreműködés rendkívül hatékonynak bizonyult, így a hongkongi gazdaság az anyaország rendíthetetlen gazdasági masírozása mellett prosperál. Ez a siker a két fél igazgatási szervei közötti szorosabb kapcsolatokon is lemérhető, többek között a szakembercserék és konzultációk bővülő gyakorlatán.

Mára már világos, hogy Hongkong gazdasági jövője a kínai anyaországgal fenntartott gazdasági kapcsolatok elmélyítésén múlik. Szolgáltatásorientált gazdaságként jövőbeli növekedése nagymértékben függ a hatalmas kínai piac lehetőségeinek sikeres kiaknázásától. Ezt a tendenciát erősítik a pénzügyi szektorban tapasztalható fejlemények. A kínai bankszabályozási bizottság (országos bankfelügyelet) 2007 májusában bejelentette, hogy a minősített hazai intézményi befektető (QDII) program – melyen keresztül a kínai anyaországi intézményi befektetők külföldi portfolió befektetéseket eszközölhetnek – beruházási hatályát kiterjeszti a hongkongi tőkebefektetésekre. Augusztusban jelentették be az ún. „through-train” programot, amely lehetővé teszi az anyaországi egyéni befektetők számára, hogy Hongkongban részvényeket vásároljanak; ezzel kapcsolatban olyan előrejelzések szaporodtak el, hogy a készpénzáradat jelentős árfolyamingadozást idéz majd elő a honkongi tőzsdén. A program elindítását ezért elhalasztották.

Miután a Tanács 2006. december 12-én elfogadta a Hongkonggal 2007–2013 között folytatandó együttműködés lehetőségeiről szóló bizottsági javaslatot, a Bizottság elmélyítette az együttműködést a kereskedelmen kívüli olyan egyéb területeken, mint a vámügy, pénzügy, közvetlen személyes találkozók és felsőoktatási csereprogramok, sport, környezetvédelem, valamint egészségügy és élelmiszerbiztonság.

A Hongkong és az EU közötti strukturált párbeszéd keretében zajló első találkozóra 2007. november 30-án került sor Hongkongban. Ezt követte a Hongkong KKT kormányzója és az EU Bizottságának elnöke között 2006-ban létrejött megállapodás, melynek értelmében ezt a mechanizmust éves rendszerességű fórummá alakítják át, hogy a közös érdekek mentén kiszélesítsék és elmélyítsék a Hongkong és az EU közötti együttműködést.

Ez az első találkozó pozitív következtetéseket állapított meg az akkori kereskedelmi, vámügyi és bevándorlási együttműködést illetően, és hangsúlyozta, hogy a megfelelő vámügyi, vízummentességi és visszafogadási megállapodások hatékonyan működtek. Hongkong igyekszik reagálni az EU által problémásnak tartott bizonyos ügyekre, mint pl. a szellemi tulajdonjogok érvényesítése (hamisított áruk, a márkanevekkel visszaélő Hongkongban bejegyzett vállalatok által elkövetett védjegybitorlás), és széles körű konzultációt kíván folytatni a versenytörvény-tervezettel kapcsolatban, hogy a 2008. szeptemberi választások után előterjeszthesse azt a Törvényhozó Tanácsban.

Az ipari országokkal folytatott együttműködés megerősítésére irányuló uniós fellépés keretében a Bizottság felajánlotta, hogy finanszírozást biztosít egy hongkongi vállalati együttműködési projekt megvalósításához, amely az EU-ról szóló információk terjesztésére, a megbeszélések előmozdítására, az üzleti jelenlét megerősítésére, valamint helyszíni tájékoztató kampányok kidolgozására koncentrálna. A Bizottság reményei szerint a megvalósítás 2008-ban elkezdődhet.

II. Politikai események

A Bizottság az Európai Parlamenttel 1997-ben megkötött hivatalos kötelezettségvállalás alapján figyelemmel kíséri a hongkongi intézményi és társadalmi változásokat. Az EU következetesen hangoztatta, hogy támogatja a további hongkongi demokratikus változásokat. Az 1997 előtti gyarmati időszak intézményi örökségére épülő alaptörvény végső célkitűzésként a kormányzó/kormányfő megválasztását és a Törvényhozó Tanács valamennyi tagjának általános választójog alapján történő megválasztását fogalmazza meg (az alaptörvény 45. és 68. cikke).

2007-ben élénk vita folyt a kormányzat olyan fokozatos reformokra vonatkozó tervéről, amelyek elvezetnének az általános választójog egy későbbi időpontban (2012-ben vagy 2017-ben) történő bevezetéséhez. A második ötéves hivatali ciklusát július 1-jén megkezdő Donald Tsang kormányzó nyilvános vitát kezdeményezett az alkotmányos fejlődésről szóló zöld könyv tárgyában.

Az egyik törvényhozó tanácsi képviselői helyre kiírt, december 2-án megtartott és nagy részvételi arányokat mutató időközi választás Anson Chan asszony (volt közigazgatási miniszter) győzelmét hozta, aki a Demokrata Párt és szövetségesei támogatásával indult, szemben a DAB (Democratic Alliance for the Betterment of HK) párt és bizonyos üzleti lobbik által támogatott Regina IP (korábbi védelmi miniszter) asszonnyal. Ez arra utal, hogy a hongkongi polgárok nem mondtak le róla, hogy saját ügyeikbe beleszólásuk legyen, sem pedig a felelős kormány igényéről. A november elején megtartott kerületi választások a DAB jelentős térnyerését hozták, amelynek jelöltjei empatikus kampányt folytattak megélhetési kérdésekről.

Donald Tsang kormányzó a zöld könyvről tartott vita lezárásaként december 12-én jelentést terjesztett be az Országos Népi Gyűlés (NPC) Állandó Bizottságához. A NPC december 29-én úgy foglalt állást, hogy a kormányzó és a Törvényhozó Tanács általános választójog alapján történő megválasztása 2017-től kezdődően volna lehetséges. A gyakorlatban ez azt jelentené. hogy a kormányzói tisztség betöltésére irányuló közvetlen választásokra 2017-ben kerülhetne sor, a Törvényhozó Tanács esetében pedig 2020-ban. 2017 előtt nem hajtanak végre alapvető módosításokat a jelenlegi rendszeren. Az NPC határozatainak törvénybe foglalásához valószínűleg majd a 2012-es választásokat követően terjesztik elő a megfelelő törvényjavaslatokat a Törvényhozó Tanácsban. E jogalkotási javaslatok jogerőssé válásához szükség van a Törvényhozó Tanács valamennyi tagját magába foglaló kétharmados többségi szavazással történő elfogadásra, a kormányzó hozzájárulására és az NPC jóváhagyására.

A kormányzó hangsúlyozta, hogy a konzultációs folyamat ideje alatt végzett közvélemény-kutatások szerint a lakosság nagyjából fele támogatná az általános választójog 2012-es bevezetését, de kifejtette azon véleményét, hogy e változás 2017-re történő elhalasztása jobb esélyeket tartogatna „közösségünk többsége” által történő elfogadására nézve.

Az Európai Parlament továbbra is figyelemmel kísérte az eseményeket, tagjai közül 2007 folyamán többen is látogatást tettek Hongkongban. Az EU által a demokráciához biztosított támogatás jelentős részét képezi a Hongkonggal fenntartott kapcsolatok fejlesztésére vonatkozó kötelezettségvállalásnak. A kedvező üzleti környezet fenntarthatóságának lényeges biztosítékai a kormány legitimitása, stabilitása és elszámoltathatósága. Emellett garanciát jelentenek a törvényesség fenntartására nézve, és biztosítják a polgárok szabadságainak és jogainak védelmet, melyek nélkül a vállalkozó kedv és az innováció nem fejlődik megfelelően.

A NPC december 29-én bejelentett határozatai fenntartják Kína azon végső célkitűzés melletti elkötelezettségét, hogy az alaptörvényben rögzítetteknek megfelelően Hongkong vezetői és törvényhozói megválasztása esetében általános választójogot vezet be. A Bizottság következetesen hangoztatta támogatását e célkitűzés mielőbbi megvalósításával kapcsolatban. Hangsúlyozza, hogy a NPC ezen határozatok végrehajtására vonatkozó megközelítése a fokozatosság elvét követi, és kijelenti, hogy a fokozatosság mellett a nagyobb horderejű intézkedéseket is támogatni fogja. Előzetes intézkedéseket kellene hozni a funkcionális választókerületek átalakításáról, valamint átlátható eljárások szükségesek a választótestületek meghatározásával és a közhivatali tisztségre való jelölésekkel kapcsolatban.

A Bizottság megjegyzi, hogy a hongkongi igazságszolgáltatási és bűnüldözési szervek továbbra is jelesre vizsgáznak és ítélkezési gyakorlatuk megfelel az esetjogi gyakorlatok legjobb hagyományainak. A szabadságok és alapvető jogok illetékes és független bíróságok által szavatolt védelme a hongkongi életforma nélkülözhetetlen alapelemét jelenti. Ezen alapvető jogok védelmi színvonalának vizsgálatára azok a folyamatban lévő bírósági peres ügyek lehetnek a legalkalmasabbak, amelyek középpontjában a vitatott műsorszolgáltatási engedélyekkel összefüggésben a szólásszabadság különféle vonatkozásai állnak.

III. A jövőbeli kilátások

A Bizottság mindenekelőtt elismeri, hogy az „egy ország – két rendszer” elvet általánosságban tiszteletben tartják, és az a hongkongi lakosság szempontjából jól működik. Fontos, hogy a KKT kormánya továbbra is magas fokú autonómiát élvez gazdasági, kereskedelmi, adóügyi, pénzügyi és szabályozási kérdésekben, továbbá, hogy Hongkong lakossága részesül a saját jogi rendszer, a független jogállamiság, az egyéni tulajdonhoz kötődő jogok, a szólásszabadság és a piacgazdasági rendszer áldásaiból.

Megjegyzendő ugyanakkor, hogy Hongkong helyzetében 1997 óta változás következett be. A globális ügyekben az utóbbi tíz évben bekövetkezett két legfajsúlyosabb fejleménynek számít egyrészt Kína gazdasági teljesítménye és ebből következő nemzetközi magabiztossága, másrészt az éghajlatváltozás, illetve katasztrofális következményeinek globális elismerése. Ezek a kérdések közvetlen hatással vannak Hongkongra, így a KKT döntéshozóinak is megfelelően figyelembe kell venniük ezeket. Emellett számos közvetlen, illetve középtávú kihívással is szembe kell nézniük. E kihívásokra részben feleletet ad Wen Jiabao kínai miniszterelnök legutóbbi arra vonatkozó ajánlása, hogy Hongkongnak az innováció, az oktatás, a tehetséggondozás és a környezetvédelem ügyére kell elsőbbséget biztosítania.

Hongkong emellett számos környezetvédelmi-életminőségi problémára is megoldást kell találjon, ilyenek többek között a levegőminőség, a vízminőség, a biológiai sokféleség, az energiahatékonyság, a hulladékkezelés, valamint a járművek és erőművek környezetvédelmi kibocsátási normái. E területeken még várat magára a koherens hosszú távú stratégia megfogalmazása, illetve végrehajtása. A különféle hálózatokon és akadémiai körökön keresztül továbbított európai szakismeretek hozzájárulhatnak Hongkong 2047-es és azt követő jellegzetes jövőképének felvázolásához.

A Hongkong regionális helyzetét felvázoló „Kína kapuja és a pénzügyi szolgáltatások ázsiai gócpontja” koncepció továbbra is érvényes. A koncepciónak ugyanakkor figyelembe kell vennie az anyaországgal folytatandó egyre szorosabb kapcsolatokra és együttműködésre vonatkozó igényt, különösen Guangdong tartomány, Shenzhen és Zhuhai, illetve Makaó vonatkozásában. Az ilyen együttműködés egyébként szükséges a kereskedelmi forgalom igazgatása, a bűnüldözés és a környezeti kihívások megválaszolása szempontjából is. A Bizottság véleménye szerint az EU tapasztalatok és technológia átadása útján kész és képes hozzájárulást biztosítani. Szintén igénybe lehetne venni azt a potenciális hozzájárulást, amelyet az EU hetedik kutatási keretprogramja által kínált tudományos együttműködési lehetőségek jelentenek. E témakörök a strukturált párbeszéd 2008-as következő tárgyalási fordulójának napirendjén fognak szerepelni.

A Hongkong helyzetéről szóló ezévi jelentés legfontosabb operatív következtetései közé tartozik, hogy tovább kell folytatni az EU és tagállamai, illetve Hongkong közötti gyakorlatorientált együttműködés erősítését, valamint a közvetlen személyes találkozók előmozdítását a Hongkong jövőbeli gazdasági jóléte szempontjából legfontosabb területeken.