P6_TA(2007)0019

Az egészséges táplálkozás és a fizikai tevékenység ösztönzése

Az Európai Parlament állásfoglalása az egészséges táplálkozás és a fizikai tevékenység ösztönzéséről; a túlsúly, az elhízottság és a krónikus betegségek megelőzésének európai dimenziójáról (2006/2231(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Bizottság zöld könyvére (COM(2005)0637),

- tekintettel a 2004. május 22-én az 57. Egészségügyi Világgyűlés által elfogadott, a táplálkozásra, a fizikai tevékenységre és az egészségre vonatkozó átfogó stratégiára,

- tekintettel az egészségről és a táplálkozásról szóló, 2000. december 14-i tanácsi állásfoglalásra [1],

- tekintettel a Foglalkoztatási, szociálpolitikai, egészségügyi és fogyasztóvédelmi Tanács 2005. június 3-i következtetéseire az elhízást, táplálkozást és fizikai tevékenységet illetően,

- tekintettel az EU sportminisztereinek 2005. szeptember 19- 20-i informális találkozójára, amelyen az Unió soros brit elnöksége egy, a sporttal és az egészséggel foglalkozó munkacsoport létrehozását javasolta,

- tekintettel a Sydney-ben 2006. szeptember 3-tól 8-ig az elhízásról tartott 10. világkonferencián (ICO 2006) tudósok által tett felhívásra,

- tekintettel a finn elnökség "Egészség minden politikában" című, magas szintű szakértői konferenciájának következtetéseire (Kuopio, 2006. szeptember 20- 21.),

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság jelentésére, valamint a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményére (A6-0450/2006),

A. mivel az Unión belül az elhízástól szenvedő személyek száma látványosan megnövekedett az elmúlt 30 évben; mivel a jelenség növekedési üteme megegyezik az Egyesült Államokban a 90-es években megfigyeltekkel, és mivel Európában jelenleg a férfiak 27%-át és a nők 38%-át tekintik túlsúlyosnak vagy elhízottnak;

B. mivel - különösen a gyermekeknél - az elhízás növekvő gyakorisága nem az EU-ra és más gazdagabb országokra korlátozódik, hanem drámaian nő jó néhány fejlődő országban is;

C. mivel az elhízás problémája a 27 tagú EU-ban több, mint ötmillió gyermeket is érint, és mivel riasztó a növekedés aránya, tekintettel az évenkénti közel 300000 új esetre;

D. mivel tanulmányok kimutatták, hogy a fogyatékkal élő személyeket nagyobb mértékben veszélyezteti az elhízás, amelyet számos olyan tényező okoz, mint az energia anyagcseréjének patológiai-fiziológiai elváltozásai, a testalkat izomsorvadása és a fizikai tevékenység hiánya;

E. mivel az energia bevitel a népesség széles csoportjai körében az 1950-es évek óta állandó; mivel az életkörülményekben bekövetkezett változások azonban mind a fizikai tevékenység, mind a fizikai munka csökkenéséhez, és ezáltal csökkentett energiaigényhez vezettek, ami az energiaszükséglet és az energia bevitel közötti egyensúly megbomlását okozta;

F. mivel számos projekt és tanulmány megerősítette, hogy az elhízás bekövetkezésében a társadalmi-gazdasági környezethez kapcsolódó korai egyenlőtlenség figyelhető meg, mivel a betegség sokkal gyakoribb a szegény és alacsony iskolázottságú családokban;

G. mivel az egészséges életvitel előmozdítására irányuló EU cselekvési terv létrehozásakor kellően figyelembe kell venni a tagállamok különböző táplálkozási szokásait és fogyasztási mintáit;

H. mivel az Egészségügyi Világszervezetnek (WHO) az egészség európai helyzetéről szóló, 2005. évi jelentése (elemző jelleggel) kimutatja, hogy számos elhalálozást és betegséget hét főbb kockázati tényező okoz, amelyek közül hat (magas vérnyomás, koleszterin, szélsőséges testtömegindex, nem megfelelő gyümölcs- és zöldségfogyasztás, a fizikai tevékenység hiánya és a túlzott mértékű alkoholfogyasztás) az étrenddel és a testmozgással kapcsolatos, és mivel az elhalálozások és a betegségek számának jelentős csökkentése érdekében azonos fontosságot kell tulajdonítani az egészség ezen meghatározó tényezőinek;

I. mivel egészséges étrendnek az tekinthető, amely bizonyos mennyiségi és minőségi sajátosságokkal bír, mint például az egyéni szükségleteknek és az egészséges táplálkozási elveknek mindenkor megfelelő energiatartalom;

J. mivel - mindamellett, hogy az Unió a szerződésekkel ráruházott hatáskörök értelmében jelentős fogyasztóvédelmi szerepet tölt be az egészséges táplálkozásra, valamint a gyümölcs- és zöldségfogyasztásra ösztönzés révén - a fizikai és sporttevékenység népszerűsítését illetően közösségi intézkedésekkel kell kiegészíteni a tagállamokban, valamint régióik és városaik szintjén megvalósított tevékenységeket;

K. figyelemmel a túlsúlyproblémákhoz kapcsolódó betegségek társadalmi-gazdasági hatására, amelyek a tagállamok teljes egészségügyi kiadásainak már most a 4-7%-át felemésztik; mivel még nem készült pontos tudományos értékelés az elhízással kapcsolatos költségek összességéről - figyelembe véve a munkanélküliség, a betegszabadság és a rokkantság megnövekedett kockázatát is;

L. mivel a tagállamok többsége bevezetett már az elhízás problémájának megfékezését és a népesség egészségi állapotának javítását célzó politikákat: egyes kormányok bizonyos megszorító intézkedéseket hoztak, míg mások az ösztönzést választották;

M. mivel egyes tagállamok például úgy döntöttek, hogy korlátozzák vagy akár meg is tiltják az iskolákban az étel- és ital-automaták üzemeltetését azok szegényes választéka miatt, illetve mert a kínálatnak csak elhanyagolható része alacsony cukortartalmú ital, gyümölcs és zöldség, valamint "diétás" termék;

N. mivel érdekes megvizsgálni azokat - a kezdeti szakaszt jelentő - önkéntes kötelezettségvállalásokat, amelyeket nemrég egyrészről az alkoholmentes italok európai gyártói tettek arra, hogy korlátozzák a 12 éven aluli gyermekeknek szánt kereskedelmi kínálatot, miközben támogatják az iskolákban a változatosabb italokhoz való hozzáférést, másrészről a gyorsétkeztetési ágazat két "óriása" tett arra, hogy feltünteti a tápértékeket a hamburger és a burgonyaszirom csomagolásán;

O. üdvözölve az egészséges táplálkozás népszerűsítésére irányuló különféle kezdeményezéseket, melyekkel számos európai kiskereskedő kísérletezik, beleértve az egészséges választék kifejlesztését, a tápanyagösszetétellel kapcsolatos tájékoztatás átfogó és könnyen érthető címkézését, valamint a társulásokat kormányokkal, iskolákkal és nem-kormányzati szervezetekkel az egészséges táplálkozás és a rendszeres testmozgás előnyeire vonatkozó figyelemfelkeltés érdekében;

P. mivel ez a zöld könyv beleillik abba az átfogó EU-s kezdeményezésbe, amelynek célja az egészségre legveszélyesebb tényezők (köztük a helytelen étkezési szokások és a fizikai tevékenység hiánya) elleni küzdelem, amelyek - a dohányzással és a túlzott alkoholfogyasztással együtt - forrásai a nemzeti egészségügyi rendszerek igénybevételét fokozó szív- és érrendszeri betegségeknek (az Európai Unióban élő nők és férfiak elsődleges halálokai), egyes rákbetegségeknek, légzőszervi betegségeknek, csontritkulásnak és 2-es típusú cukorbetegségnek;

Q. mivel a zöld könyvet követő nyilvános konzultációnak a Bizottság által 2006. szeptember 11-én bemutatott eredményei különösen az Unió különböző közösségi politikákat felölelő és a gyermekekre és a fiatalokra kiemelt figyelmet fordító fellépését teszik szükségessé;

R. mivel a Közösséget tevékeny szerepre hívták fel (a közösségi politikák keretében és a 27 tagállam tevékenységei kiegészítéseként) a tájékoztató és felhívó kampányokban a fogyasztók tájékoztatása az elhízás problémájának tudatosítása terén, illetve a közös agrárpolitika keretében a gyümölcs- és zöldségfogyasztás fellendítése terén, a kutatási, oktatási és tájékoztatási projektek finanszírozásában, valamint az európai népesség egészségi állapotára valós hatást gyakorló új vagy módosított jogszabályok elfogadásában;

Az elhízás: politikai prioritás?

1. üdvözli a Bizottság elkötelezettségét (a mennyiségi és minőségi értelemben vett) egészséges táplálkozás és a fizikai tevékenység, valamint az elhízás és a táplálkozással kapcsolatos legfőbb betegségek elleni küzdelem terén; kéri, hogy ezt a jövőben tekintsék politikai prioritásnak az Európai Unióban és tagállamaiban;

2. elismeri, hogy az elhízás több tényezőből áll, így számos különféle politikai területet felölelő, holisztikus megközelítést igényel;

3. nagyon sajnálja, hogy számos tagállam fellépése ellenére az elhízás a népesség folyamatosan növekvő hányadát érinti, és ha ez a folyamat folytatódik, annak kiszámíthatatlan közegészségügyi következményei lesznek, amelyek egyébként megelőzhetők lennének megfelelő intézkedésekkel;

4. javasolja valamennyi tagállamnak, hogy hivatalosan ismerjék el krónikus betegségnek az elhízást, az elhízott emberek bármely formájú megbélyegzésének és hátrányos megkülönböztetésének megelőzése érdekében; javasolja továbbá annak biztosítását, hogy az adott nemzeti betegbiztosítási rendszeren belül megfelelő kezeléshez juthassanak ezek a személyek;

5. üdvözli az elhízás elleni küzdelem chartájának a WHO európai miniszteri konferenciája általi elfogadását ( Isztambul, 2006. november 15- 17.); hangsúlyozza, hogy a betegség elleni harc érdekében nagyra törő cselekvési kereteket kell kialakítani, és felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy dolgozzák ki az említett keretek között végrehajtandó fellépések menetrendjét, illetve jelöljék meg ezen belül az elsőbbséget élvező feladatokat;

6. fenntartás nélkül támogatja a táplálkozásra, a fizikai tevékenységre és az egészségre vonatkozó európai cselekvési platform (a "platform") 2005 márciusi elindítását, és elégedetten fogadja az Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóság (DG SANCO) által elfogadott módszert, vagyis az ipari ágazatokkal, a nemzeti hatóságokkal és a nem kormányzati szervezetekkel folytatott folyamatos párbeszédet;

7. üdvözli a platform érdekelt szereplői által már javasolt önkéntes kötelezettségvállalásokat; hangsúlyozza, hogy a platformban tett kötelezettségvállalások hatékony nyomon követésére van szükség, és felszólítja a Bizottságot, hogy dolgozza ki az értékelés egyértelmű kritériumait; megjegyzi, hogy a megbízható értékelés alapvető fontosságú az előrehaladás megfelelő mérhetőségének biztosításához és annak lehetővé tételéhez, hogy szükség esetén további EU-s intézkedéseket vagy jogalkotási javaslatokat lehessen fontolóra venni; felszólítja a Bizottságot, hogy évente számoljon be az Európai Parlamentnek a platform eredményeiről;

8. kéri a Bizottságot, hogy készítsen hatásvizsgálatot a releváns politikai javaslatokkal kapcsolatban, annak meghatározása érdekében, hogy milyen hatást gyakorolnak a közegészséggel, elhízással és táplálkozással kapcsolatos célokra; azt ajánlja, hogy ez az egészséggel és elhízással kapcsolatos ellenőrzés különösen a közös agrárpolitika, a kutatási programok, az energiapolitika, a reklám és az élelmiszerpolitika tekintetében végeztessék el;

9. megjegyzi, hogy miközben a platformban jelenleg az érdekeltek széles köre vesz részt, hajlamosak az elhízás kérdésének "energia-beviteli" oldalára összpontosítani; felszólítja ennél fogva az "energia kibocsátási" oldalhoz kapcsolódó érdekelteket - mint például a számítógépes játékok gyártóit, a sportszövetségeket és műsorszolgáltatókat - hogy jobban vegyenek részt a vitában és mérlegeljék hasonló kötelezettségvállalások lehetőségét;

10. jó irányba tett lépésnek tekinti azt az európai élelmiszeripar különböző ágazataiban jelenleg uralkodó törekvést azokra a gyakorlati fellépésekre, amelyek célja a gyermekeknek szóló termékek marketingjének újrafogalmazása, valamint a gyermekételeken és italokon a tápértékjelölés bevezetése;

11. bátorítja a tagállamokat, hogy tárjanak fel kifizetődő lehetőségeket, hogy egészségügyi szolgálataikat oly módon társítsák az iparral, ami javítja mind a betegek tudatosságát és étrendjük ellenőrzését, egyszersmind pedig csökkenti az elhízás gazdasági terhét; úgy ítéli meg, hogy különös figyelmet kell fordítani azokra a rendszerekre, amelyek a társadalmilag és gazdaságilag nélkülöző közösségekben élő emberek szükségleteivel foglalkoznak;

12. elvárja, hogy a Bizottság a közeljövőben egy fehér könyvben dolgozzon ki gyakorlati intézkedéseket a túlsúlyos és elhízott emberek számának legkésőbb 2015-től történő csökkentése céljából;

A fogyasztók tájékoztatása gyermekkortól kezdve

13. úgy ítéli meg, hogy az elhízás megelőzésére és figyelemmel kísérésére irányuló politikának az élet teljes időtartamára kell vonatkoznia, a magzati időszaktól egészen időskorig; úgy ítéli meg továbbá, hogy különös figyelmet kell fordítani a gyermekkorra, vagyis az életnek arra a szakaszára, amelyben a legtöbb étkezési szokás kialakul;

14. annak felismerésére ösztönzi a tagállamokat, hogy a táplálkozásra és az egészségre vonatkozó, korai életkorban elkezdett oktatás elengedhetetlen a túlsúly és az elhízás megelőzéséhez;

15. hangsúlyozza az elhízás elleni küzdelemre irányuló kampánnyal kapcsolatos túlbuzgóság veszélyét, és úgy ítéli meg, hogy a társaik általi befolyásolásra nyitott gyermekek és fiatalok számára helyes példákat kell nyújtani az olyan táplálkozási rendellenességek, mint az anorexia nervosa és a bulimia növekedésének elkerülése érdekében;

16. úgy ítéli meg, hogy az egészségügyi szakemberek fontos szerepet játszanak a megfelelően kiegyensúlyozott étrend és a rendszeres fizikai tevékenység egészségügyi előnyeinek népszerűsítésében, különösen az olyan veszélyeztetett személyek esetében, akik a hasukon túlzott mértékű zsírréteggel rendelkeznek, akiknél nagyobb valószínűséggel alakul ki a 2. típusú cukorbetegség, illetve szív- és érrendszeri betegség; felkéri a tagállamokat, hogy a táplálkozási szakértői szakmát a szakképesítések kölcsönös elismerésével és az ezen szakmához való hozzáférési feltételek meghatározásával, valamint tudományos szakképzés biztosításával támogassák;

17. emlékeztet arra, hogy az iskola az a hely, ahol a gyermekek idejük legnagyobb részét töltik, és ezért alapvető fontosságú, hogy az iskolai környezet oktatási értelemben kedvezzen a gyermek ízlése - amelyhez alapvető főzési készségeket és táplálkozási ismereteket kell nyújtania -, a rendszeres fizikai tevékenységre vonatkozó igénye kialakulásának és az egészséges életmód ösztönzésének; sajnálja, hogy egyre kevesebb időt szánnak az iskolai testnevelésre az EU-ban; ezért felszólítja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki olyan mechanizmusokat, amelyek a legjobb gyakorlat előmozdítására irányulnak a gyermekek egészséges táplálkozási szokásokkal kapcsolatos iskolai nevelése és a magas szintű táplálkozási elvárásokon alapuló minőségi élelmiszerekkel való ellátása vonatkozásában;

18. helyteleníti a tagállamok kormányainak azon gyakorlatát, hogy fejlesztési célból eladják az iskolai sportpályákat;

19. felhívja a tagállamokat, hogy nyújtsanak megfelelő támogatást az iskolai étkeztetésre annak érdekében, hogy az iskolák lehetőség szerint organikus vagy regionális mezőgazdasági termékekből, frissen készült ételeket kínálhassanak, valamint korai életkortól kezdve az egészséges étkezési szokásokra bátorítsanak;

20. úgy ítéli meg, hogy a tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy a gyermekek megfelelő létesítményekkel rendelkezzenek az iskolai sportra és fizikai tevékenységekre; bátorítja a tagállamokat és helyhatóságaikat, hogy az iskolák elhelyezkedésének tervezésekor vegyék figyelembe az egészséges és aktív életmód előmozdítását, hogy az iskolák közelebb legyenek azokhoz a közösségekhez, amelyeket szolgálnak, ezzel lehetővé téve a gyermekek számára azt, hogy az iskolába gyalog vagy kerékpáron menjenek, autózás vagy buszozás helyett;

21. azt kéri, hogy az európai uniós üdítőital-gyártók mielőbb valósítsák meg a magatartási kódexükben 2005. december 20-án vállalt kötelezettségeiket, különösen a kereskedelmi tevékenységeknek az általános iskolákban történő korlátozására vonatkozókat;

22. úgy ítéli meg, hogy amennyiben engedélyezett a középiskolákban étel és ital automaták jelenléte, annak minden esetben meg kell felelnie az egészséges táplálkozás követelményeinek;

23. elítéli a kizárólag gyermekeknek szánt élelmiszerek televíziós reklámkampányának és népszerűsítésének gyakoriságát és intenzitását; kiemeli, hogy az ilyen kereskedelmi gyakorlatok nem segítik az egészséges étkezési szokásokat, és ezért azokat európai szinten a határok nélküli televíziózásról szóló irányelv [2] felülvizsgálatán keresztül kell kezelni; kiemeli továbbá azt az egyértelmű tényt, hogy a televíziós reklámok rövid távon befolyásolják a 2-11 éves korú gyermekek fogyasztását; ugyanakkor a szülők egyéni felelősségét is megállapítja, mivel ők hozzák meg a vásárlásra vonatkozó végső döntést; megjegyzi továbbá, hogy a felmérések szerint a szülők többsége az egészségtelen élelmiszerek gyermekek részére történő reklámozásának egyértelmű korlátozását akarja;

24. felszólítja a Bizottságot, hogy a platform keretében állapíttasson meg önkéntes vagy önszabályozó kötelezettségvállalásokat, hogy véget vessen a magas zsír-, cukor- és sótartalmú élelmiszerek gyermekek részére történő reklámozásának, ugyanakkor sürgeti a Bizottságot, hogy terjesszen elő jogalkotási javaslatokat, ha az önszabályozás nem hozna változást;

25. rámutat arra, hogy a gyermekek részére történő reklámozás új formáit - például a mobiltelefonokra küldött szöveges üzeneteket, az online játékokat és a játszóterek szponzorálását - nem szabad kihagyni e megfontolások köréből;

26. idővel elengedhetetlennek ítéli a Bizottság és az európai médiaipar közötti becsületbeli megállapodás megvalósítását, amely kötelezővé tenné, hogy a különböző médiaeszközökön - televízió, mozi, internet és videojáték - a gyermekeknek szánt élelmiszerekre vonatkozóan tüntessenek fel egészségügyi és játékos megjegyzéseket, amelyek az európai fiatalokat az egészség megőrzése érdekében sportolásra, valamint gyümölcsés zöldségfogyasztásra buzdítanák;

27. elismeri az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság táplálkozási tanácsok és ajánlások kiadásában játszott szerepét;

28. úgy véli, hogy a média (TV, rádió, internet) az egészséges táplálkozás tanításában az eddigieknél még inkább lényeges pedagógiai eszközt jelent, amelynek hasznos tanácsokat kell adnia a fogyasztóknak ahhoz, hogy megtalálhassák a megfelelő egyensúlyt a napi kalória bevitel és az energiafelhasználás között, és hogy végső soron szabad választásuk legyen;

29. erőteljes jelzésnek ítéli az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet [3], amely végre lehetővé teszi a fogyasztók számára, hogy megbízható, nem megtévesztő és koherens információkat kapjanak az élelmiszertermékek tápértékjellemzőiről, különösen azokra vonatkozóan, amelyek nagy menynyiségben tartalmaznak cukrot, sót és bizonyos zsírokat; megjegyzi, hogy ezt a rendeletet úgy kell végrehajtani, hogy ez az élelmiszer- és italgyártó társaságokat termékeik fejlesztésére és javítására bátorítsa és mindezt számukra lehetővé is tegye; úgy ítéli meg ezért, hogy a rendelettel összefüggésben szigorúan prioritásként kell kezelni a tápanyagprofilok Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság általi, a legújabb, rendelkezésre álló adatok figyelembe vételével történő kidolgozását, továbbá azt a fogyasztói nem kormányzati szervezetekkel, élelmiszeripari vállalkozókkal - beleértve a kiskereskedőket is - szorosan együttműködve kell végezni;

30. megemlíti a mesterséges transz-zsíroknak az emberi egészségre gyakorolt hatása miatti egyre növekvő köz- és tudományos aggodalmat, és megemlít egyes nemzeti (Kanada, Dánia) és regionális (New York város) hatóságok által a transz-zsírok emberi étrendből történő eltávolítására tett lépéseket; a transz-zsírok bevitelének csökkentésére irányuló EU-s intézkedésre intéz felhívást;

31. fontosnak ítéli az élelmiszerek tápértékjelöléséről szóló, 1990. szeptember 24-i 90/496/EGK tanácsi irányelv [4] gyors felülvizsgálatát, hogy az legalább olyan követelményt tartalmazzon, miszerint fel kell tüntetni a tápanyagok jelenlétét és mennyiségét, valamint a zsiradékok fajtáját, és amely ezáltal megfelelne az európai jogszabályok egyszerűsítésére és harmonizációjára vonatkozó céloknak, így kapcsolódva az ipari szereplők és a fogyasztói szövetségek ajánlásaihoz;

32. komoly érdeklődést tanúsít az élelmiszerjelölési rendszerek iránt, amelyeket az élelmiszereken szereplő tájékoztatások egyszerűsítése érdekében vezettek be az élelmiszergyártó cégek, kiskereskedők vagy a hatóságok több tagállamban; elismeri ezen élelmiszerjelölési rendszerek, valamint az egészséges választásra vonatkozó emblémák értékét, amennyiben azokat a fogyasztók helyeslik, illetve könnyen felhasználhatók; emlékeztet arra, hogy a kutatás megerősíti, miszerint a tápanyagszinteket értelmező alapfogalmak segítségével feltüntető rendszerek a leghasznosabbak a fogyasztók számára az egészségesebb lehetőségek megválasztásában; felszólítja a Bizottságot, hogy e tapasztalatra és kutatásra támaszkodva dolgozzon ki és vezessen be az EU egészére kiterjedő, a csomagolás előoldalán alkalmazott tápértékjelölési rendszert, és rámutat arra, hogy a fogyasztóknak szóló következetes üzenethez bizonyos mértékű harmonizációra van szükség e területen, valamint e tájékoztatásnak tudományosan megalapozottnak kell lennie;

A táplálkozást és a fizikai tevékenységet integrálni kell a többi közösségi politikába

33. úgy véli, hogy étrendjeinkben a zsír, a cukor és a só bevitele csökkentésének hatékony eszköze a termékek átalakítása, és üdvözli azokat a lépéseket, melyeket néhány gyártó és kiskereskedő tett meg az ez irányba való haladás érdekében; megjegyzi, hogy eleddig a platformban tett összes önkéntes kötelezettségvállalásnak mindössze 5%-a kapcsolódik a termékfejlesztéshez; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fokozzák erőfeszítéseiket annak biztosítása érdekében, hogy a gyártók, kiskereskedők és étkeztetők csökkentsék az élelmiszerek zsír-, cukor- és sószintjét; felszólítja a gyártókat, hogy a termékek átalakítását ne csak új - olykor drágább - márkák bevezetésére használják, hanem arra is, hogy előnyben részesítsék a meglévő, hétköznapi márkákban lévő zsír, cukor és só csökkentését;

34. kiemeli annak jelentőségét, hogy az egyéneket képessé kell tenni az azzal kapcsolatos tájékozott választásra, hogy mit egyenek és mennyi testmozgást végezzenek;

35. döntő jelentőségűnek tartja, hogy az egészséges táplálkozás és a fizikai tevékenység előmozdítása ne csak a DG SANCO számára legyen politikai prioritás, hanem a Bizottság mezőgazdasági, közlekedési, foglalkoztatási, kutatási, oktatási és sport ügyekért felelős főigazgatóságai számára is, amelyek a táplálkozási egészségre hatással bíró közösségi politikákat és programokat hajtanak végre; kéri a Bizottságot, hogy végezzen a vonatkozó politikai javaslatokra - különösen a közös agrárpolitikára - irányuló hatásvizsgálatot, a közegészségügyi és táplálkozási célokra gyakorolt hatásuk meghatározására;

36. üdvözli a közegészség területére vonatkozó jelenlegi közösségi cselekvési programban (2003-2008) az elhízást érintő számos projekt finanszírozását, alapvető fontosságúnak ítéli a költségvetések véglegesítését és azt, hogy a második programban (2007-2013) az egészséges életmód gyermekek és fiatalok, valamint a fogyatékkal élő személyek körében való előmozdítására helyezzék a hangsúlyt;

37. kiemeli, hogy a tájékoztató kampányok nem a legjobb eszközök a társadalmilag-gazdaságilag hátrányos helyzetű csoportok elérésére; úgy ítéli meg, hogy a cselekvéseket a helyi igényekhez kell igazítani, és közösségi alapúaknak kell lenniük, közvetlen kapcsolatokat, valamint szoros együttműködést kell kialakítani a helyi iskolák, óvodák, gyermekorvosok és minden háziorvos, valamint helyi egészségügyi szolgálatok között; rámutat, hogy az ilyen tevékenységek értékelése létfontosságú annak megértéséhez, hogy azok a kívánt hatást váltják-e ki;

38. felhívást intéz annak érdekében, hogy a társadalmilag-gazdaságilag hátrányos helyzetű területeken használják a strukturális alapokat olyan infrastrukturális beruházásokra, amelyek elősegítik a fizikai tevékenységet és a biztonságos közlekedést (például kerékpárutak), és ösztönzik az egészséges környezetben végzett szabadtéri játékot, és egyúttal arra buzdítják a tagállamokat, hogy fektessenek pénzt e célokba;

39. felhívja a Bizottságot, hogy a tagállamok vagy a régiók illetékes minisztériumaival együttműködésben vegyen részt a "kísérleti" intézményekben zajló "sport az iskolában" elnevezésű programban;

40. bátorítja a Bizottságot annak felmérésére, hogy a helytelen táplálkozás és a mozgás hiánya mennyire jelent problémát az idősek körében, valamint vegye fontolóra, milyen további intézkedéseket kell tenni, hogy segítsék e téren ezt a fontos, ám néha figyelmen kívül hagyott társadalmi réteget;

41. felhívja a tagállamokat és a munkaadókat, hogy alkalmazottaikat ösztönözzék a jó erőnlét megtartására és fizikai tevékenységre, különösen az olyan női alkalmazottakat, akiknél az egyhangú feladatok végzése során idült betegségek alakulhatnak ki;

42. elismeri a munkáltatók szerepét a munkavállalók egészséges életmódjának elősegítésében; rámutat, hogy a munkaerő egészségének és ennélfogva termelékenységének a vállalkozások szociális felelősségvállalási stratégiájának részét kell képeznie; úgy tekint a nemrégiben elindított, a vállalatok szociális felelősségvállalásával foglalkozó európai szövetségre, mint amely előmozdítja az e területen meglévő bevált gyakorlat cseréjét;

43. üdvözli a tudományos világnak az elhízásról rendezett 10. nemzetközi konferencián tett felhívását a kutatások fokozására annak érdekében, hogy jobban megértsék a betegséget okozó genetikai tényezők és az életmód kölcsönhatását;

44. üdvözli e tekintetben a hatodik kutatási és fejlesztési keretprogram "minőség és élelmiszer-biztonság" tematikai prioritása alá tartozó kilenc projekt közösségi finanszírozását, melyek új utakat keresnek az elhízás elleni küzdelemben, például egyedi korcsoportra összpontosítva vagy a genetikai és viselkedési tényezők és a jóllakottság állapota közötti kölcsönhatás tanulmányozásával;

45. kéri, hogy a hetedik kutatási és fejlesztési keretprogram keretében az elhízás elleni küzdelem folytatódjék, ne csak oly módon, hogy részesül a táplálkozás, a mezőgazdaság és a biotechnológia témakörében a kutatók közötti transznacionális együttműködésből, hanem úgy is tekintsék, mint több tudományágat érintő, közérdekű kutatási témát;

46. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy létezzen az egészségügyi állapotra - beleértve az étrendre, a fizikai tevékenységre és az elhízásra - vonatkozó, összehasonlítható mutatók együttese, különösen korcsoportonként és társadalmi-gazdasági rétegenként;

47. erősen foglalkoztatja az európai gyümölcs- és zöldségfogyasztás csökkenése, amely elsősorban a bizonytalan helyzetben lévő európai háztartásokat érinti, a termékek ára és a valódi dietétikai hasznukról szóló túl gyenge tájékoztatás miatt;

48. felszólítja a Bizottságot, hogy javasoljon olyan politikai és szabályozási keretet, amely rendelkezésre bocsátja a tápanyagok és más jótékony élelmiszer-összetevők legjobb forrásait, és amely az európai fogyasztók számára választást biztosít a tekintetben, hogy miként érjék el és tartsák fenn az egyéni életmódjuknak és egészségüknek megfelelő, optimális táplálkozási bevitelt;

49. aggódik azon jelentések miatt, amelyek szerint az Európában termesztett gyümölcsök és zöldségek tápanyag-tartalma az elmúlt évtizedekben csökkent, és felszólítja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy a közös agrárpolitika 2008-as felülvizsgálata során tegye meg a szükséges lépéseket, hogy a vidékfejlesztési politikák keretében fokozzák a minőségi élelmiszertermelést és az egészséges táplálkozásra való ösztönzést;

50. nagyobb fokú következetességet kíván a közös agrárpolitika és az Európai Unió által bevezetett egészségügyi politikák terén, és felszólítja a Bizottságot annak szigorú ellenőrzésére, hogy az egyes iparágazatoktól kapott európai adományok semmilyen esetben sem szolgálják olyan népszerűsítő kampányok finanszírozását, amelyek kedvezően állítanak be magas kalóriatartalmú termékeket;

51. elengedhetetlennek tartja a gyümölcs- és zöldségfélék piaca közös szervezésének reformját, amelynek egyik célja az ilyen magas táplálkozási értékű élelmiszerek fogyasztásának fellendítése lenne; meg van győződve arról is, hogy az ösztönzésen alapuló politika (árcsökkentés, adócsökkentés, egyéb típusú támogatások) kívánatosabb az olyan rendszernél, amely a nagy kalóriatartalmú termékek nagyobb mértékű adóztatásán ("fat tax") alapul, amely végső soron különösen a legszegényebb európai háztartásokat büntetné;

*

* *

52. felkéri a WHO-t, hogy ismertesse az Európai Parlamenttel az elhízással kapcsolatos, jelenlegi elgondolásait;

53. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok és tagjelölt országok nemzeti parlamentjeinek és kormányainak, valamint a WHO-nak.

[1] HL C 20., 2001.1.23., 1. o.

[2] A Tanács 89/552/EGK irányelve (HL L 298., 1989.10.17., 23. o.). A legutóbb a 97/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 202., 1997.7.30., 60. o.) módosított irányelv.

[3] HL L 404., 2006.12.30., 9. o. Javítva: HL L 12., 2007.1.18., 3. o.

[4] HL L 276., 1990.10.6., 40. o. Legutóbb a 2003/120/EK bizottsági irányelvvel (HL L 333., 2003.12.20., 51. o.) módosított irányelv.

--------------------------------------------------