A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK a 2009/3067/EK és a 2010/6050/EK bizottsági határozatok értelmében Finnország és Svédország északi régióiban a mezőgazdaságra vonatkozóan megállapított, hosszú távú nemzeti támogatási rendszer végrehajtásáról szóló, 2006–2010. évi jelentés /* COM/2012/0358 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK a 2009/3067/EK és a 2010/6050/EK bizottsági határozatok értelmében Finnország és Svédország északi régióiban a mezőgazdaságra vonatkozóan megállapított, hosszú távú nemzeti támogatási rendszer végrehajtásáról szóló, 2006–2010. évi jelentés TARTALOMJEGYZÉK 1........... BEVEZETÉS................................................................................................................. 3 2........... A SKANDINÁV TÁMOGATÁS ÁLTALÁNOS ELVEI.............................................. 3 2.1........ A támogatás célkitűzései................................................................................................. 3 2.2........ A bizottsági engedélyek.................................................................................................. 3 2.3........ A támogatott területek.................................................................................................... 4 2.4........ A támogatás és a termelés közötti összefüggések............................................................. 4 3........... A SKANDINÁV TÁMOGATÁSI RENDSZER LEGÚJABB FEJLEMÉNYEI............. 5 3.1........ A támogatási rendszer értékelése.................................................................................... 5 3.2........ A támogatási rendszerek reformja................................................................................... 5 4........... A FINNORSZÁGNAK NYÚJTOTT SKANDINÁV TÁMOGATÁS, 2006–2010...... 6 4.1........ A megítélt engedélyek..................................................................................................... 6 4.2........ A folyósított támogatás................................................................................................... 7 4.3........ A skandináv támogatás által érintett területek termelési mennyisége.................................. 8 4.4........ A skandináv támogatás által érintett régió mezőgazdaságának fejlődése.......................... 11 5........... A SVÉDORSZÁGNAK NYÚJTOTT SKANDINÁV TÁMOGATÁS, 2006–2010.... 11 5.1........ A megítélt engedélyek................................................................................................... 11 5.2........ A folyósított támogatás................................................................................................. 11 5.3........ A támogatás által érintett terület termelési mennyisége.................................................... 11 5.4........ A támogatás által érintett régió mezőgazdaságának fejlődése.......................................... 11 6........... KÖVETKEZTETÉSEK............................................................................................... 11 6.1........ Finnország.................................................................................................................... 11 6.2........ Svédország................................................................................................................... 11 1. BEVEZETÉS Az Osztrák Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló okmány[1] 142. cikkével összhangban a Bizottság felhatalmazta Finnországot és Svédországot, hogy hosszú távú nemzeti támogatást nyújtson a mezőgazdasági tevékenység északi régiókban történő megőrzése érdekében. E támogatás skandináv támogatás (a továbbiakban: a támogatás) néven ismeretes. A Bizottság minden ötödik évben jelentést nyújt be a Tanácsnak a megítélt engedélyekről és az ilyen engedélyek szerinti támogatás eredményességéről, a csatlakozási okmány 143. cikkének megfelelően. Korábban 1996-ban, 2002-ben[2] és 2007-ben[3] készült erre vonatkozó jelentés. 2. A SKANDINÁV TÁMOGATÁS ÁLTALÁNOS ELVEI 2.1. A támogatás célkitűzései A támogatás különösen az éghajlati viszonyoknak természetesen megfelelő hagyományos elsődleges termelés és feldolgozás megőrzését, a mezőgazdasági termékek termelési, forgalmazási és feldolgozási struktúráinak fejlesztését, az említett termékek könnyebb piacra jutását, a környezet védelmét és a táj megóvását célozza meg. 2.2. A bizottsági engedélyek A támogatás engedélyezése a Finnországra és a Svédországra vonatkozóan kiadott külön bizottsági határozatokkal történt. Az alapvető feltételekről a csatlakozási okmány 142. cikke rendelkezik: a megítélt támogatás teljes összege elegendő kell legyen a mezőgazdasági tevékenység északi régiókban történő fenntartásához, de nem lépheti túl az engedélyekben szereplő, a csatlakozás előtti referencia-időszakra jellemző támogatási szintet. A támogatás nem kapcsolódhat továbbá jövőbeli termeléshez, és nem eredményezhet termelésnövekedést a referenciaszintekhez képest. A Finnországról szóló, 1995-ben elfogadott első határozat (95/196/EK[4]) átdolgozására a 2002/404/EK határozattal[5], majd a C(2009)3067 határozattal került sor. A jelenleg engedélyezett maximális éves kifizetés 358 millió EUR. A Svédországról szóló, 1996-ban elfogadott első határozat (96/228/EK[6]) átdolgozása a C(2010)6050 határozattal történt. A maximálisan engedélyezett éves kifizetés 318,67 millió SEK (az e jelentés elkészítése során használt 9,0 SEK/EUR átváltási aránynak megfelelően mintegy 35,41 millió EUR). 2.3. A támogatott területek A támogatási rendszer által érintett régiók a vonatkozó határozatokban kerültek megállapításra. E régiók a 62. szélességi foktól északra húzódnak, de ide sorolhatók az említett szélességi foktól délre fekvő egyes szomszédos területek is, amelyeket hasonló, a mezőgazdasági tevékenységet különösen megnehezítő éghajlati feltételek jellemeznek. A támogatott területek meghatározása a következő tényezők figyelembe vételével történt: alacsony népsűrűség (maximum 10 fő/km2), mezőgazdasági hasznosítású terület (MHT) az összterület százalékában (kevesebb mint 10%), az emberi fogyasztásra szánt termények termesztésére használt mezőgazdasági terület az MHT százalékában, valamint az előbb ismertetett területeken belül elhelyezkedő, más településekkel körbevett települések (abban az esetben is, ha nem teljesítik a többi követelményt). Finnországban a támogatott mezőgazdasági hasznosítású területek nagysága 1 417 140 hektár (az összes MHT 55%-a), míg Svédország esetében ugyanez az érték 335 676 hektár (az összes MHT 11%-a[7]). 1. ábra: A támogatott területek Finnországban (C1–C4) és Svédországban (1–3) 2.4. A támogatás és a termelés közötti összefüggések A támogatás, az egyes tagállamokra vonatkozó határozatokban foglaltakkal összhangban, meghatározott mezőgazdasági ágazatokra szorítkozik. A támogatást számosállat-egységben (SZÁE) vagy hektárban kifejezett termelési egységek alapján nyújtják, kivéve a tejre és a tej szállítására vonatkozó támogatásokat, amelyek esetében támogatás a leszállított mennyiségek után adható. Finnországban a rénszarvasokra vonatkozó támogatás mértékének meghatározása egyedszám alapján történik. A fentiekben ismertetetteknek megfelelően a támogatás a referencia-időszakhoz képest nem kapcsolódhat jövőbeli termeléshez, és nem eredményezhet a termelésnövekedést. A referencia-időszakokat az egyes tagállamokról szóló határozatok ágazatonként rögzítik. A finnországi tejtermelés referenciamennyiségét több ízben összehangolták a tejágazat KAP-hoz kapcsolódó fejleményeivel. A finn és svéd támogatási rendszerek 2009–2010-es felülvizsgálatát követően megszűnt a KAP keretében meghatározott egyéni tejkvóták és a támogatási kifizetések közötti kapcsolat. Ehelyett olyan korlátozás került bevezetésre, amelynek értelmében nem jár támogatás azon tejmennyiség után, amelyért többletilletéket kell fizetni a tejkvótarendszeren belül. 3. A SKANDINÁV TÁMOGATÁSI RENDSZER LEGÚJABB FEJLEMÉNYEI 3.1. A támogatási rendszer értékelése A támogatási rendszer több mint 10 éves működését követően a Bizottság hozzákezdett a támogatás értékeléséhez, amely végül 2007-ben készült el[8]. Az értékelés kiterjedt többek között annak megállapítására, hogy milyen mértékben sikerült megvalósítani a támogatási rendszerek célkitűzéseit, mennyire bizonyultak megfelelőnek és indokoltnak az alkalmazott eszközök, továbbá megvizsgálta a támogatás hatékonyságát, eredményességét és létjogosultságát. Az értékelés eredményei alapján a támogatási rendszerek: · hozzájárultak az érintett régiók mezőgazdasági tevékenységének, termelésének és földhasználatának fenntartásához; · továbbra is elengedhetetlenek a kérdéses régiók mezőgazdasági tevékenységére vonatkozó, a 142. cikkben rögzített célkitűzések teljesítéséhez, ezért a támogatás fenntartása továbbra is indokolt; · módosítását (egyszerűsítését) érdemes megfontolóra venni. Az értékelés ajánlásai és a termelés alakulása nyomán mindkét tagállam saját támogatási rendszerének felülvizsgálatára tett javaslatot. 3.2. A támogatási rendszerek reformja A határozatok felülvizsgálatának célja egyrészt egyszerűbbé tenni a támogatási rendszereket, másrészt összhangba hozni az engedélyeket a csatlakozási okmány célkitűzéseivel. Ami az egyszerűsítést illeti, a 2009-ben és 2010-ben véglegesített átdolgozásokban átcsoportosították a termelés különböző ágazatait, továbbá meghatározásra kerültek a maximális átlagos támogatási összegek valamennyi finn, illetve svéd terület esetében. A korábbi határozatok régiókra és a termelési egységekre lebontva rendelkeztek a megítélhető támogatás mértékéről. Ebben az összefüggésben a nemzeti hatóságok feladata volt a kedvezőtlen természeti adottság mértékének figyelembe vételével meghatározni azokat a sajátos körülményeket és részletes kritériumokat, amelyek a támogatási összegek alapjául szolgáltak. A természeti hátrány súlyosságához kapcsolódó objektív kritériumokról mindkét tagállam tájékoztatta a Bizottságot. Az engedélyeknek a csatlakozási okmányban szereplő célkitűzésekkel való összhangba hozatala kapcsán elmondható, hogy a termelési és kifizetési engedélyek felülvizsgálata alapján a finnországi támogatott terület esetében a mezőgazdasági tevékenység megőrzése összességében véve sikerült, ugyanakkor egy déli irányba történő átrendeződést lehetett megfigyelni. Bizonyos ágazatok, elsősorban a sertés- és baromfitenyésztés esetében – részben a támogatásnak köszönhetően – nőtt a termelés. E folyamat és a támogatott területnek nyújtott többi kifizetés alakulása a Finnországnak biztosított éves maximális kifizetés-engedélyezés 448,59 millió EUR-ról 358 millió EUR-ra történő csökkentését eredményezte. Továbbá, a sertés- és baromfiágazatokban függetlenítették a támogatást a termelési típustól. A felülvizsgálat rávilágított arra is, hogy Svédországban a támogatott terület termelési szintje csökkent, különösen abban a tejágazatban, amely a legnagyobb támogatásban részesül. Nem sikerült teljesíteni tehát a 142. cikk szerinti, a mezőgazdasági termelés megőrzésére irányuló célkitűzéseket, ezért a svéd hatóságok javaslata alapján a 2010-ben felülvizsgált határozat lehetővé teszi, hogy a kedvezőtlen tendencia megfékezése érdekében a támogatás a még fennmaradt termelésre összpontosítson. 4. A FINNORSZÁGNAK NYÚJTOTT SKANDINÁV TÁMOGATÁS, 2006–2010 4.1. A megítélt engedélyek Az ötéves időszak kezdetén a C(2002)404 határozat Finnországot éves szinten 448,59 millió EUR támogatási összeg kifizetésére jogosította fel. A határozat (nem feltüntetett) alrégiókra lebontva határozta meg az engedélyezett támogatási és termelési tényezőket. A 1. táblázat ismerteti a 2009. január 1-jétől érvényes (a C(2009)9122 határozattal módosított) C(2009)3067 határozatban engedélyezett támogatásokat. A tejre vonatkozó rendelkezés 2009. április 1-jével, a kérődzők után adott, a kertészeti, a szántóföldi növénytermesztési és az egyéb támogatásokra vonatkozó rendelkezések pedig 2010. január 1-jével léptek hatályba. 1. táblázat: Az engedélyezett éves támogatás a C(2009)3067 határozat szerint || Maximális átlagos engedélyezett támogatás/termelési egység || Termelési egység || Maximális engedélyezett támogatás (millió EUR) || A maximális támogatható termelési tényezők 1. TEJ || 10,9 || cent/kg || 193,7 || 1 776 765 t[9] 2. KÉRŐDZŐK || || EUR/SZÁE || 73,7 || Szarvasmarha || 412 || || || 179 160 SZÁE Anyajuhok, anyakecskék || 533 || || Lovak || 277 || || 3. SERTÉS ÉS BAROMFI[10] || 266 || EUR/SZÁE || 37,0 || 4. KERTÉSZET || || || 25,4 || Üvegházak || 11,3 || EUR/m2 || || 202,9 ha Kertészeti termékek tárolása || 18,5 || EUR/m3 || || 5. SZÁNTÓFÖLDI NÖVÉNYTERMESZTÉS || || EUR/ha || 58,3 || Általános területalapú támogatás || 37 || || || 881 825 ha Egyes szántóföldi növényekre[11] vonatkozó támogatás || 145 || || || 62 475 ha Fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás || 36 || || || 6. EGYÉB TÁMOGATÁS || || || 14,9 || Rénszarvas || 36 || EUR/állat || || 171 100 állat A ragadozók által a rénszarvas-állományban okozott károkra vonatkozó kártérítés[12] || || || || A tej és hús szállítására vonatkozó támogatás || || || || Haszonállat védelmét célzó szolgáltatások || || || || Nem termesztett bogyós gyümölcsök és gombafélék tárolása || 0,10–0,42 || EUR/kg || || Egyéb támogatás[13] || || || || Összesen || || || 358 || 4.2. A folyósított támogatás Skandináv támogatás A 2006–2009 közötti időszakban kifizetett éves támogatási összeg megközelítőleg 326 millió EUR volt (az engedélyezett 448,59 millió EUR-hoz képest), 2010-ben pedig 338 millió EUR-ra emelkedett (az engedélyezett 358 millió EUR-hoz képest) (2. táblázat). 2. táblázat: A Finnországban kifizetett támogatás (millió EUR) Támogatott ágazat || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 Tej || 159 || 159 || 159 || 159 || 161 Kérődzők || 65 || 66 || 66 || 68 || 71 Sertés és baromfi || 36 || 35 || 35 || 33 || 32 Kertészet || 21 || 20 || 21 || 20 || 22 Szántóföldi növénytermesztés || 42 || 43 || 42 || 41 || 42 Egyéb támogatás || 3,5 || 3,7 || 4 || 4,2 || 11 Összesen || 326,7 || 326,6 || 326,5 || 325,8 || 338,1 Finnországban a skandináv támogatás keretében történő éves kifizetések tehát nem lépték túl a határozatokban megállapított maximumot. Meg kell jegyezni, hogy azon ágazatok esetében, ahol a teljes termelési érték meghaladta a maximális támogatható termelési tényezőket, a támogatásnak a termelési egységgel vagy termelési tényezővel arányos csökkentésére került sor a határozatban engedélyezett felső határérték betartása érdekében. A skandináv támogatás által érintett területnek nyújtott összes támogatás A támogatási rendszer által lefedett területek mezőgazdaságát az Európai Unió által finanszírozott más eszközök, köztük a KAP két pillére is segítik. A második pillérhez tartozó eszközök közül a kedvezőtlen adottságú térségek támogatása és az agrár-környezetvédelmi intézkedések különösen fontosak a támogatott területek mezőgazdasága számára. A C 2000/405[14] számú határozat alapján a támogatott területnek folyósítható éves támogatás felső összeghatára 1118,9 millió EUR (1993-as szint). A 3. táblázat jól szemlélteti, hogy a támogatott területen a 2006–2010 közötti időszakban a jogalap szerint kifizetett támogatások tiszteletben tartották a határozatban megállapított felső összeghatárt. 3. táblázat: Áttekintés a Finnországban kifizetett éves támogatási összegekről, beleértve az EU által nyújtott támogatásokat (millió EUR) Folyósított támogatás típusa || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 Teljes mértékben az EU által finanszírozott közvetlen támogatás || 350,3 || 278,9 || 281,3 || 283,8 || 278,5 Kedvezőtlen adottságú területek támogatása, beleértve a nemzeti kiegészítéseket || 308,7 || 309,1 || 309,5 || 308,9 || 308,1 Agrár-környezetvédelmi támogatás || 164,9 || 153,5 || 162,7 || 164,6 || 167,1 Skandináv támogatás[15] || 326,7 || 326,6 || 326,5 || 325,8 || 338,1 Összesen || 1 150,6[16] || 1 068,1 || 1 080,6 || 1 083,1 || 1 092,6 4.3. A skandináv támogatás által érintett területek termelési mennyisége Tejágazat A Finnországban termelt tej mintegy 80%-át a támogatott terület adja. A jelentési időszak vége felé tapasztalható enyhe általános növekedéstől eltekintve ez az arány viszonylag állandó volt az elmúlt öt év folyamán. A termelés azonban többnyire a C2 támogatási területre összpontosult. Az ötéves időszak alatt a 2006/2007-es gazdasági évben volt a legmagasabb, a 2008/2009-es gazdasági évben pedig a legalacsonyabb a tejtermelés (1 813 ezer, illetve 1 756 ezer tonna). A termelés három gazdasági év során is – 2006/2007, 2009/2010 és 2010/2011 – túllépte a meghatározott referenciaszintet. A túltermelés 2010/2011-ben 1,5%-os volt. 2. ábra: A tejtermelés alakulása a skandináv támogatás által érintett finnországi területeken a 2006/2007–2010/2011 közötti gazdasági években Kérődzők A 2009-ben felülvizsgált határozat az engedélyezett támogatás tekintetében egy csoportba vonta össze a szarvasmarhákra, anyajuhokra, anyakecskékre és lovakra vonatkozó termelési tényezőket. E csoporton belül a szarvasmarha-tartás emelkedő tendenciát mutatott, miközben az anyajuh-, az anyakecske- és a lótenyésztés kis mértékben csökkent. A támogatott területen termelt marhahús mennyiségének alakulása az ötéves jelentési időszak során változó volt. A 2010-re jellemző termelési szint mindössze 2%-kal volt alacsonyabb a 2006-os értéknél, Finnország többi részén azonban 8,8%-os visszaesést lehetett tapasztalni. Az anyatehenek száma az ország minden pontján emelkedett, és a legnagyobb (55%-os) növekedést a C régióban lehetett megfigyelni. A többi kérődző esetében viszonylag stabil maradt a termelés a 2006–2010 közötti időszakban. A kérődzők tenyésztésének termelési szintje 2010-ben összesen 173 774 SZÁE volt, tehát továbbra is 3%-kal a támogatott termelés megengedett maximális szintje alatt maradt. 3. ábra: A kérődzők tenyésztésének alakulása a skandináv támogatás által érintett finnországi területeken a 2006–2010 közötti időszakban Sertés és baromfi A sertés- és baromfitenyésztés már az ötéves időszakot megelőzően is jelentősen megnőtt, és több éven keresztül 50–70%-kal túllépte a referenciaszintet. A sertéshús-termelés legnagyobb hányadát a támogatott alrégiók legdélebbi, gabonatermelő részei teszik ki. A 2006-ban megtermelt sertéshús mennyisége 90,9 millió kg volt, majd az ezt követő években megfigyelhető fokozatosan növekedés eredményeképpen 2010-ben elérte a 93,6 millió kg-ot. A baromfitenyésztés is elsősorban a legdélibb támogatott területekre koncentrál. A termelésnövekedés a baromfi esetében csaknem töretlen volt, 34,6 millió kg-ról 40,4 millió kg-ra nőtt a 2006–2010 közötti időszakban. Az ezen ágazatcsoportnak nyújtott támogatás 2009-től kezdődően függetlenedett a termeléstől, a támogatás szintje pedig 2007 óta nem változott. A 2007-es szinthez rögzített, a termeléshez nem kapcsolódó támogatásban részesülő mezőgazdasági üzemek tekintetében a határozat megállapít továbbá egy, a termelésre vonatkozó felső határértéket (139 200 SZÁE). A termelés 2010-ben 135 066 SZÁE volt, azaz a rögzített 2007-es szint 97%-a. Kertészet A mindössze néhány, üvegházi termeléssel foglalkozó vállalkozás adta kertészeti termelés jelentősége elhanyagolható Finnországban. A kifizetett támogatások közel 6%-a irányul ebbe az ágazatba, a termelés 72%-a pedig a C1 régióból származik. Az ötéves jelentési időszakban a kertészeti termelés területe – éves szintre lebontva – 207 és 2011 hektár között mozgott, kis mértékben (maximum 8 hektárral vagy 4%-kal) túllépve tehát a 203 ha-as referenciaszintet. Szántóföldi növénytermesztés A határozatnak megfelelően a skandináv támogatás által a szántóföldi növénytermesztés tekintetében adható támogatás az „általános területalapú támogatást”, a „fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatást” és a „egyes szántóföldi növényekre vonatkozó támogatást” foglalja magában. Az „általános területalapú támogatás” kapcsán meg kell jegyezni, hogy a támogatás által érintett területen a támogatott MHT kiterjedése az ötéves időszakban igen stabil volt (630 000–650 000 ha), az előcsatlakozási referenciaértékkel összevetve azonban jelentős csökkenés (30%) figyelhető meg. A „fiatal mezőgazdasági termelők” esetében a határozat nem állapít meg a támogatható termelési tényezőkre vonatkozó maximumot, és összehasonlítás elvégzésére nincs lehetőség. Ami az „egyes szántóföldi növényekre vonatkozó támogatást” illeti, a támogatásra jogosult terület 2010-ben 60%-kal túllépte a maximális támogatható termelési tényezőket. Az ide tartozó „egyes szántóföldi növények” megnövekedett termesztését a piaci helyzet megváltozása eredményezte, 2010-ben megnőtt ugyanis az olajos magvak iránti kereslet. A termőterület mintegy 35-45%-át kitevő búza tekintetében nem történt változás az ötéves időszakban. Egyéb támogatás A jelentési időszakban 151 589 és 154 971 között ingadozó egyedszámával viszonylag állandó szinten maradt a rénszarvas-tenyésztés, és ez 10%-kal alacsonyabb, mint a határozatban szereplő maximális támogatható termelési tényező. Az egyéb támogatások fennmaradó része nem kapcsolódik közvetlenül a termeléshez. A termelés alakulására vonatkozó következtetések Összességében elmondható, hogy a támogatás által érintett területen az ötéves időszakban nőtt a támogatott ágazatok összes termelése, sőt a tejágazat, a kertészet és egyes szántóföldi növények termesztése esetében túllépte a maximális támogatható termelési tényezőket. A tejágazatnál és a kertészetnél megfigyelhető termelési többlet elenyésző volt (1–4% az öt év során), az „egyéb szántóföldi növények” esetében azonban 2010-ben igen jelentős volt a különbség (60%). E termelésnövekedést nem lehet kizárólag a támogatásnak tulajdonítani, hiszen az egységenkénti támogatás szintjét arányosan csökkentették azokban az ágazatokban, ahol nem sikerült betartani a maximális támogatható termelési tényezőket. 4.4. A skandináv támogatás által érintett régió mezőgazdaságának fejlődése 2010-ben Finnország 62 300 mezőgazdasági üzemének 58%-a a támogatás által érintett területen volt található. Ez az arány mind az ország teljes területe, mind a támogatási terület tekintetében 9%-kal alacsonyabb a 2006-os értékhez képest. Az MHT kiterjedése ugyan nem változott, az egy mezőgazdasági üzemhez tartozó hektárszám növekedése azonban egyfajta szerkezeti alkalmazkodásra enged következteti. A gazdaságok mérete a támogatott terület legészakibb régiójában a legkisebb. Sikerült megőrizni a termelést annak ellenére, hogy a mezőgazdaságnak itt sokkal több kihívással kell szembenéznie, noha mind az állattenyésztés, mind a növénytermesztés alapvetően magasabb szintű támogatásban részesül e legészakibb fekvésű régióban. A támogatás fontos szerepet játszik a területen található mezőgazdasági üzemek jövedelmének előteremtése szempontjából, hiszen a gazdálkodók bevételének közel kétharmada innen származik. A támogatás mezőgazdasági üzemekre vetített összege – különösen az állattenyésztés esetében – folyamatos növekedést mutat, amit a fent említett szerkezeti átalakulással lehet magyarázni. Az állattenyésztés volumene északon nőtt, ennek megfelelően a mezőgazdaságból származó bevételek több mint 80%-át adja. A skandináv támogatás és a gazdaságok nettó hozzáadott értékének aránya 0,4 és 0,52 között változott a 2006–2010 közötti időszakban. A gazdaságok nettó hozzáadott értékének éves munkaerő-egységenkénti növekedése a régióban 2006-ról 2007-re 15%-kal nőtt, 2008-at követően visszaesett, majd 2010-ben a jelentési időszak kezdetéhez képest 3%-kal ismét magasabb szintet ért el. A támogatás által érintett régió bizonyos részein az elnéptelenedés szintje meghaladta a 4%-ot a jelentési időszakban, és e régió településeinek 76%-ánál esett vissza a lakosság száma, szemben a Finnország déli területeire jellemző 44%-os értékkel. A mezőgazdaságban foglalkoztatottak aránya meghaladja a déli részeken ebben az ágazatban dolgozók arányának háromszorosát, és itt a visszaesés mértéke is alacsonyabb volt. A foglalkoztatottság egyértelműen javult, e kedvező tendencia azonban a vidéki területek esetében kevésbé volt érezhető, hiszen a munkahelyteremtés elsősorban a nagyobb városokra korlátozódik. A támogatási területen a folyamatos mezőgazdasági termelésnek köszönhetően számos környezetvédelmi szolgáltatás mellett a nyílt mezőgazdasági táj is fenn tudott maradni, ami ritkaságszámba megy ebben a régióban. A mezőgazdasági termelők megítélése szerint az elmúlt néhány év agrártevékenységet illető legnagyobb változása az, hogy sokkal környezetbarátabb módon gazdálkodnak. A skandináv támogatás által érintett területeken, Finnország többi részétől eltérően, valamelyest nagyobb hangsúlyt kapnak a növényvédő szerek használatára és a légnemű kibocsátásra irányuló intézkedések. A legészakibb régióban a táji diverzitás és a tájvédelem kérdésének tulajdonítanak kiemelten fontos szerepet. 5. A SVÉDORSZÁGNAK NYÚJTOTT SKANDINÁV TÁMOGATÁS, 2006–2010 5.1. A megítélt engedélyek Az ötéves időszak kezdetén a 96/228/EK (módosított) határozat éves szinten 318,67 millió SEK (35,41 millió EUR) kifizetését tette lehetővé Svédország számára. A határozat (nem feltüntetett) alrégiókra lebontva állapította meg az engedélyezett támogatási és termelési tényezőket. 2010. július 1-jétől Svédország a C(2010)6050 határozat értelmében a 4. táblázatban foglaltak szerinti kifizetésre jogosult. 4. táblázat: Engedélyezett éves támogatás a C(2010)6050 határozat szerint || Maximális átlagos támogatás/termelési egység[17] || Termelési egység || Nemzeti támogatás[18]millió SEK/év || Maximális támogatható termelési tényezők 1. Tejágazat || || || 295,67 || 450 000 t – Tehéntej || 0,73 || SEK/kg – Kecskék[19] – || 500 || SEK/állat – Tehéntej szállítására nyújtott támogatás || 0,039 || SEK/kg 2. Sertés és baromfi[20] || 1 350 || SEK/SZÁE || 20,97 || 16 532 SZÁE 3. Bogyós gyümölcsök és zöldségek || 2 800 || SEK/ha || 2,03 || 750 ha 5.2. A folyósított támogatás Skandináv támogatás A jelentési időszakban kifizetett összes éves támogatás 263,29–289,89 millió SEK (29,25–32,21 millió EUR) között változott (5. táblázat). A folyósított támogatás 2009-ben érte el a legalacsonyabb szintet, majd a támogatási rendszer felülvizsgálatát követően 2010-ben növekedni kezdett. 5. táblázat: Skandináv támogatás ágazatonként, millió SEK Támogatott ágazat || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 Tej || 274,22 || 257,46 || 249,66 || 248,27 || 264,36 Sertés és baromfi || 14,51 || 14,09 || 12,75 || 13,97 || 14,70 Bogyós gyümölcsök és zöldségek || 1,16 || 1,12 || 1,14 || 1,05 || 1,04 Összesen || 289,89 || 272,67 || 263,55 || 263,29 || 280,10 A Svédországban kifizetett éves támogatás tehát nem haladta meg a határozatokban engedélyezett maximumot. A skandináv támogatás által érintett területnek nyújtott összes támogatás A támogatási rendszer által érintett régiókban a mezőgazdaság uniós finanszírozású pénzügyi eszközökhöz is hozzájut, nevezetesen a KAP két pillére keretében (6. táblázat). A második pillér biztosította intézkedések közül különös jelentősége van a kedvezőtlen adottságú területeknek (KAT) nyújtott támogatásnak, valamint az agrár-környezetvédelmi intézkedéseknek. A C(2010)6050 határozat nem rendelkezik a támogatott területnek folyósítható összes támogatás felső korlátjáról. Az uniós támogatás szintjének nyomon követése 2003 óta utólagosan történik. 6. táblázat: A Svédországban kifizetett támogatás, beleértve a Közösség által nyújtott támogatást (millió SEK) A támogatás típusa || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 Kompenzációs kifizetés (kedvezőtlen adottságú térségek) || 299 || 314 || 309 || 302 || 313 Fő agrár-környezetvédelmi támogatás (nyílt és változatos mezőgazdasági táj/legelőgazdálkodás) || 270 || 282 || 278 || 276 || 298 Skandináv támogatás[21] || 290 || 273 || 264 || 263 || 280 Összesen || 860 || 869 || 850 || 841 || 891 A kombinált támogatás teljes összege – következetes tendenciát nem követve – évről évre eltér, de 1997 óta ugyanazon tartományon belül maradt. 5.3. A támogatás által érintett terület termelési mennyisége Tejágazat A jelentési időszak során a támogatási területen a tejtermelés tekintetében tapasztalható visszaesés 11%-os volt, míg az ország egészét figyelembe véve ez az érték 8% (4. ábra). A legnagyobb mértékű csökkenés (20%) a támogatás által érintett terület legdélibb részein jelentkezett. A termelés mennyisége egyre alacsonyabb, és jelen pillanatban túl korai lenne bármilyen következtetést levonni arra vonatkozóan, hogy a felülvizsgált támogatási engedélyek vajon meg tudják-e állítani ezt a folyamatot. A tejnek a mezőgazdasági termelőtől az első begyűjtő helyig történő szállításához nyújtott támogatásra vonatkozóan összegyűjtött adatok nem elég pontosak, ezért e kérdést nem részletezi a jelentés. 4. ábra: A támogatott tejtermelés (beleértve a kecsketejet) alakulása a skandináv támogatás által érintett finnországi területeken a 2006–2010 közötti időszakban. A referenciaszint a C(2010)6050 határozatban megállapított maximális támogatható termelési tényezők Sertés és baromfi A termelési szint viszonylag állandó, de jóval a 16 532 SZÁE maximális támogatható termelési tényezők alatt marad, sőt nem éri el az előző ötéves időszak szintjét sem, amikor a SZÁE 13 500 körül mozgott. A sertés- és baromfiágazaton belül a támogatott egyedszám megközelítette a 11 500 SZÁE-t, vagyis a meghatározott maximum 70%-át. Bogyós gyümölcsök és zöldségek A bogyós gyümölcsöket és zöldségeket termő támogatott területek nagysága 414 hektárról 376 hektárra csökkent a jelentési időszak alatt. A termelés nagyjából ezen a szinten ingadozott az elmúlt tíz év folyamán, és mindössze a maximális támogatható termelési tényezők felét éri el. A termelés alakulására vonatkozó következtetések Ami a tejágazatot illeti, az előállított tej mennyisége folyamatosan csökkent az ötéves időszakban. Annak ellenére, hogy a másik két ágazat esetében a termelés évről évre kisebb eltéréseket mutat, a termelés alakulása összességében viszonylag stabilnak mondható. Valamennyi ágazat jóval a maximális támogatható termelési tényezők alatt maradt. 5.4. A támogatás által érintett régió mezőgazdaságának fejlődése Svédország támogatott területein igen alacsony a népsűrűség, korlátozottak a gazdasági fejlődést előmozdító lehetőségek és nem kedveznek a mezőgazdasági feltételek sem. Az apróbb méretű, szórtan elhelyezkedő és nem egységes módon művelt földek révén a mezőgazdasági üzemszerkezet is eltér a Svédországban általánosan megszokottól. Mindez magasabb költségeket eredményez, amelyet érezni lehet a gazdaságok közötti, a nagyobb távolságok miatt megdrágult szállítás esetében is. A teljes mezőgazdasági termelés 10%-kal esett vissza az ötéves időszak során. A terület kulcsfontosságú mezőgazdasági terméke a tej, a tejtermelők száma azonban 2001 óta csaknem a felére, 1 523-ról 1 056-ra csökkent. Svédország tejtermelőinek mintegy 19%-a él a támogatott területen, amelynek az ország teljes tejtermeléséből való részesedése 14% volt. Ez az arányszám jól tükrözi a szarvasmarhák 2009-re jellemző gazdaságonkénti átlagos számát: 45,2, illetve 62,4. A gazdaságok jövedelmezőségét illetően elmondható, hogy a tejtermelők bevétele jelentős mértékben csökkent. A vágósertés-tenyésztés is visszaesett a jelentési időszakban. 2010-ben a termelők száma 67-re csökkent, sőt az 1-es számú támogatott területen mindössze néhány gazdálkodó maradt aktív. A tenyészkocák után támogatásban részesülő mezőgazdasági üzemek száma 74-ről 60-ra csökkent annak ellenére, hogy a tenyészkocák száma 20%-kal gyarapodott. Ez a folyamat szerkezeti alkalmazkodásra utal. A támogatás által érintett, főleg erdő borította régiókban a mezőgazdasági hasznosítású területek hozzájárulnak a biológiai sokféleség és a tájkép szempontjából kedvező nyílt tájak megőrzéséhez. Az ugaron hagyott területek kiterjedése ugyanakkor 12%-kal, a legelőké pedig 40%-kal csökkent az ötéves időszakban. A támogatási területeken alkalmazott mezőgazdasági gyakorlatot kevésbé intenzív termelés jellemzi, hiszen a főbb művelési fajta a legelő, ahol általában visszafogott a növényvédő szerek és műtrágyák használata. A mezőgazdasági tevékenységek hatása a környezetre e területek esetében tehát kevésbé jelentős, mint az ország többi részén. A 2000–2009 közötti időszakban a támogatott régió lakosságszámának alakulása elmaradt az ország más területein tapasztalhatótól; a legtöbb vidéki övezetben 5,5%-os csökkenést mutatott. A 2000–2008 közötti időszakban a mezőgazdaságban foglalkoztatottak száma 15,2%-kal esett vissza a támogatott területen, míg az erdészet ágazata emelkedő tendenciát mutatott. 6. KÖVETKEZTETÉSEK E jelentés átfogó képet ad a Finnország és Svédország számára a 2006–2010 közötti időszakban engedélyezett skandináv támogatásról, valamint a támogatásnak köszönhetően elért eredményekről. A jelentés elkészítéséhez a tagállamok hatóságai által a csatlakozási okmány 143. cikkének (2) bekezdése alapján rendelkezésre bocsátott adatok szolgáltak. 6.1. Finnország A Finnországnak nyújtott skandináv támogatás végrehajtása tekintetében a Bizottság az alábbi megállapításokat teszi. 1. A bizottsági engedélyekben szereplő maximális támogatásnak való megfelelés: a kifizetett támogatások teljes összege és a skandináv támogatás által érintett területnek nyújtott összes támogatás nem lépte túl a C(2009)3067 és a 2002/404/EK bizottsági határozatban engedélyezett maximális támogatást és a megállapított referenciaszinteket. 2. A maximális támogatható termelési tényezőknek való megfelelés: a támogatott területen a tejágazat, a kertészet és az „egyes szántóföldi növények” termesztése esetében a teljes termelés meghaladta a maximális támogatható termelési tényezőket. Az engedélyezett kifizetésekre megállapított teljes összeg túllépését elkerülendő, Finnország arányosan csökkentette az egyes termelési tényezőkre vonatkozó egységenkénti kifizetéseket. Ez a lépés biztosította ugyan, hogy Finnország eleget tesz azon kötelezettségének, miszerint a kifizetett támogatások teljes összege nem halad meg egy bizonyos felső határértéket, az alkalmazott rendszer azonban nem tudta megakadályozni, hogy sor kerüljön a támogatások teljes termelésre történő (csökkentett mértékű) kiterjesztésére. 3. A támogatási rendszer célkitűzéseinek megvalósítása: Finnországban a skandináv támogatás összességében hozzájárult a támogatás által érintett területek mezőgazdasági termelésének megőrzéséhez. Mivel az összes termelés a támogatott ágazatok némelyike esetében megnőtt, továbbá a támogatott területeken egy dél felé történő átrendeződést lehetett megfigyelni, szorosan nyomon kell követni a támogatási rendszer végrehajtását és a támogatás differenciálásához alkalmazott szempontokat. 6.2. Svédország A Svédországnak nyújtott skandináv támogatás végrehajtása tekintetében a Bizottság az alábbi megállapításokat teszi. 1. A bizottsági engedélyekben szereplő maximális támogatásnak való megfelelés: a skandináv támogatás keretében a 2006-2010 közötti időszakban kifizetett támogatások összege nem lépte túl a 96/228/EK és a C(2010)6050 bizottsági határozatban az engedélyezett maximális támogatásra vonatkozó felső határértéket. 2. A maximális támogatható termelési tényezőknek való megfelelés: összességében véve a skandináv támogatásban részesülő valamennyi ágazat tiszteletben tartotta a maximális támogatható termelési tényezőket. 3. A támogatási rendszer célkitűzéseinek megvalósítása: a Svédországnak nyújtott támogatás ellenére nem sikerült fenntartani a termelés korábbi szintjét. A felülvizsgált C(2010)6050 határozat révén megfordítható lehet ez a folyamat, de egyelőre nem áll a Bizottság módjában erre vonatkozó következtetéseket levonni. Mindkét országra igaz, hogy az agrártevékenység megőrzése fontos szerepet játszik az adottságoknak megfelelően művelt, nyílt mezőgazdasági táj fenntartásában a támogatás által érintett, főleg erdőkkel borított északi régiókban. A nyílt táj nem pusztán a biológiai sokféleségre van kedvező hatással, de javítja a tájról alkotott általános képet is. A nemzeti hatóságok által szolgáltatott információk alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a az északi régiók támogatása tekintetében kiadott, Finnországról szóló 2002/404/EK és C(2009)3067 határozat, valamint a Svédországról szóló 96/228/EK és C(2010)6050 határozat alkalmazása általában véve megfelelő módon történt. [1] HL C 241., 1994.8.29. [2] Finnország: COM(2002) 102 (2002.2.25.), Svédország: COM(2002) 105 (2002.3.1). [3] Finnország: COM(2007) 459 (2007.7.31.), Svédország: COM(2007) 416 (2007.7.31.). [4] HL L 126., 1995.6.9., 35. o. [5] HL L 139., 2002.5.29., 38. o. [6] HL L 76., 1996.3.26., 29. o. [7] Az MHT meghatározásának módosítása miatt ez az érték csökkent az előző jelentéshez képest. [8] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/nordic/index_en.htm. [9] Gazdasági évben kifejezve. [10] Termeléstől függetlenített támogatás. Referenciaszint: ≤ 139 200 SZÁE. [11] Gabonafélék (kivéve árpa, zab, vegyes gabonafélék), olajos magvak, más olajos magvú növények, fehérjenövények, rostnövények. Cukorrépa, takarmányburgonya és alma a C1 és C2 régiókban, valamint a C2 régió északi részén. Szántóföldi zöldségfélék a C1–C4 régiókban. [12] A maximális engedélyezett támogatás 5 millió EUR. [13] Skoltok, hagyományos megélhetési formák, rénszarvas-tartás. [14] HL L 154., 2000.6.27., 23. o. [15] A referenciaszint 2008-ig 448,59 millió EUR, 2009. január 1-jét követően 358 millió EUR. [16] A 2006-os naptári év folyamán közvetlen kifizetésre került sor a 2005. és 2006. év tekintetében. [17] A maximális átlagos támogatás mértékén belül a támogatás/termelési egység régiónként különböző lehet. [18] Maximális engedélyezett támogatás: 318,67 millió SEK. [19] A tejtermelésre tenyésztett kecskék (~ 800 kg tej/kecske/év). [20] 1 tojótyúk = 0,01, koca = 0,33, 1 vágósertés = 0,10 SZÁE. [21] Referenciaszint: 318,67 millió SEK.