Az uniós természet állapotára vonatkozó utolsó jelentés azt mutatja, hogy a 2010-es állapotfelmérés óta enyhén növekedett a stabil/kedvező vagy jobb védettségi helyzetben lévő fajok és élőhelyek száma. Mindazonáltal számos, már korábban is kedvezőtlen helyzetben lévő élőhely és faj továbbra is ilyen helyzetben van, és néhány helyzete tovább romlik. Miközben jelentős előrelépés történt 2011 óta az e cél alá tartozó intézkedések végrehajtása terén, a legfontosabb kihívás továbbra is a Natura 2000 tengeri hálózat kialakítása, a Natura 2000 területek hatékony kezelésének biztosítása és a Natura 2000 hálózat támogatásához szükséges pénzügyi források biztosítása marad.

A Bizottság és a tagállamok fontos lépéseket tettek a tudásbázis javítása érdekében. Az ökoszisztémák és szolgáltatásaik feltérképezése és értékelése (Mapping and Assessment of Ecosystems and their Services, MAES), amikor a 2020-as célkitűzés keretében elkészül, lehetővé teszi majd az állami döntéshozók és a magánszektor érdekelt felei számára, hogy tervezési döntéseikben figyelembe vegyék az uniós ökoszisztéma jóléti és kapcsolódó társadalmi-gazdasági előnyeinek értékét. A Közös Kutatóközpont jelentése szilárd alapot nyújt az előrehaladás nyomon követéséhez, első frissítése 2016-ban várható.

Az erdőgazdálkodási tervek vagy hasonló eszközök kulcsszerepet tölthetnek be a 3B) cél elérésében, a magántulajdonban lévő erdőknél is. Általánosságban az uniós erdők nagy részére vonatkozik valamilyen formájú gazdálkodási terv, mindazonáltal továbbra is jelentős különbségek állnak fenn a tagállamok között. A biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégiában azonosított intézkedések némelyikének végrehajtása korlátozott. Az erdők helyzetére vonatkozó uniós szintű információk javítása lehetővé teszi majd a helyzet még pontosabb értékelését és a cél elérése érdekében megfelelő szakpolitikai válaszok kidolgozását.

Forrás: EKÜ (SEBI)

Minden új uniós szabadkereskedelmi megállapodás tartalmaz a multilaterális környezetvédelmi megállapodások végrehajtására vonatkozó rendelkezéseket. Az Európai Unió a vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelme elleni globális erőfeszítéseket is támogatta, beleértve a vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelme elleni küzdelemre vonatkozó átfogó ENSZ-közgyűlési határozat elfogadásának előmozdítását is. Az Európai Unió 2015. július 8-án hivatalosan a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény (CITES) részes felévé vált.

A környezetvédelem és az éghajlatváltozás középpontba állítása révén a fejlesztési együttműködés is támogatja a biológiai sokféleség védelmét. Minden új fejlesztési együttműködési intézkedés tekintetében kötelező előzetes környezeti vizsgálatot végezni, amely számba veszi a védett vagy sebezhető területekre gyakorolt lehetséges hatásokat, az érintett ökoszisztéma-szolgáltatásokat, az idegen fajok megjelenését, valamint a műtrágyák és peszticidek vagy egyéb vegyszerek használatát. A programozás különös figyelmet fordított a biológiai sokféleség megóvásának és javításának lehetőségére.

Az Európai Unió és tagállamai aktív szerepet játszottak a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó egyetemes fenntartható fejlesztési menetrend kialakításában. E kötelezettségvállalások uniós végrehajtása és globális szinten történő megvalósításuk előmozdítása segítséget fog nyújtani e cél eléréséhez. A fejlődő országnak nyújtott, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos támogatások 2015-re történő megkétszerezése és e támogatások 2020-ig történő fenntartása, valamint a támogatási hatékonyság növelése nemzetközi céljának eléréséhez további kötelezettségvállalásokra, jobb priorizálásra és más donorokkal való együttműködésre lesz szükség. Az uniós célkitűzések megvalósításához foglalkozni kell továbbá az Unió ökológiai lábnyomának kérdésével, biztosítani kell az újonnan elfogadott szakpolitikai és jogi intézkedések hatékony végrehajtását, különös tekintettel a Nagojai Jegyzőkönyvnek való megfelelésre. Több erőfeszítésre van szükség az új kereskedelmi megállapodásokban foglalt, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos rendelkezések végrehajtása, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célkitűzéseknek az uniós kereskedelmi politikákba történő további integrálása és a fenntartható kereskedelem támogatását szolgáló kezdeményezések ösztönzése terén is.

3.Horizontális intézkedések

3.1.Finanszírozás

Az elégtelen finanszírozás nagyban okolható a biológiai sokféleséggel kapcsolatos 2010-es célkitűzés elérésének kudarcáért. A biológiai sokféleséggel kapcsolatos szempontok különböző mértékben integrálódtak az európai strukturális és beruházási alapokba, főként a közös agrárpolitikába, a kohéziós alapokba és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapba. A biológiai sokféleségre fordított támogatások teljes elemzésére csak akkor lesz majd lehetőség, ha már valamennyi vidékfejlesztési és operatív program elfogadására sor került. A LIFE program viszonylag kicsi, de nagyon hatékony finanszírozási forrás marad a természetvédelem és a biológiai sokféleség terén. A nemrégiben létrehozott természetitőke-finanszírozási eszköz (Natural Capital Financing Facility) útján az innovatív finanszírozást is támogatni fogja.

A Bizottság eljárást dolgozott ki a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós költségvetési kiadások nyomon követésére annak érdekében, hogy pontosabban lehessen felmérni a biológiai sokféleség programozásba történő integrálását. Annak érdekében is kidolgozott egy módszertant, hogy az uniós költségvetés biztosítsa a biológiai sokféleség védelmét azáltal, hogy a költségvetési kiadások nem gyakorolnak negatív hatást a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célkitűzésekre, hanem támogatják azokat.

Az uniós pénzügyi eszközök kulcsszerepet játszanak a biológiai sokféleséggel kapcsolatos nemzetközi kötelezettségvállalások teljesítésében, különösen a Fejlesztési Együttműködési Eszköz (Development and Cooperation Instrument, DCI) és az Európai Fejlesztési Alap (European Development Fund, EDF) révén, valamint a partnerségi eszköz keretében. Az erőforrások e külső eszközökből történő mobilizációjának fokozására tett uniós erőfeszítéseket a 2014-ben indult „Biológiai sokféleség az életért” kiemelt kezdeményezés („Biodiversity for Life” flagship initiative, B4Life) rögzíti.

3.2.Partnerségek

Jelentős előrehaladás történt a partnerségek létrehozása és az érdekeltek, valamint a civil társadalom bevonása terén. A vállalkozások és a biológiai sokféleség uniós platformja (EU Business and Biodiversity Platform) támogatja a vállalkozásoknak a stratégia végrehajtásában történő aktív részvételét. „A biológiai sokféleség és ökoszisztéma-szolgáltatások Európa tengerentúli területeinˮ előkészítő intézkedés (Biodiversity and Ecosystem Services in Territories of European Overseas (BEST) Preparatory Action) hozzájárul a biológiai sokféleség megóvására és az ökoszisztéma-szolgáltatások fenntartható használatára igénybe vehető támogatásokhoz való gyors és egyszerű hozzáférés megteremtéséhez. Az Európai Unió „Az ökoszisztémák és a biológiai sokféleség gazdaságtana” (The Economics of Ecosystems and Biodiversity) című kezdeményezést is támogatta az Unión belül és a fejlődő országokban is, és ösztönözte a Biológiai Sokféleség Egyezmény és más egyezmények közötti szinergiákat.

3.3.A tudásbázis erősítése

A biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós szakpolitika tudás- és ténybázisát a természetvédelmi irányelvek, valamint az ökoszisztémák és szolgáltatásaik feltérképezése és értékelése keretében tett jelentéstétel ésszerűsítésével javították, ez utóbbit nemzetközi viszonylatban a legfejlettebb regionális értékelési rendszerként ismerik el a biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal foglalkozó kormányközi platform (Intergovernmental Platform on Biodiversity and Ecosystem Services, IPBES) keretében. A kutatási és innovációs keretprogramok más uniós alapok mellett fontos szerepet töltenek be az ökoszisztéma-szolgáltatások értékelésében. A „Horizont 2020” támogatja az integrált értékeléseket és a tudomány és a szakpolitika közötti kapcsolódási pontokat a természetalapú megoldások érdekében. A kohéziós politikai eszközökből is nyújtható a kutatáshoz és az innovációhoz finanszírozás. Ismereteink és adataink mindazonáltal továbbra is rendkívül hézagosak, különösen a tengeri környezetet, az ökoszisztémák állapotát, az ökoszisztéma-szolgáltatásokhoz fűződő kapcsolatok és ellenállóképesség értékelését illetően. A vonatkozó (például mezőgazdasági, halászati és regionális politikai) uniós jogszabályok hatálya alá tartozó, a biológiai sokféleségre vonatkozó nyomon követési és jelentéstételi tevékenységből származó adatok integrálását és az azokhoz való szabad hozzáférést prioritásként kell kezelni a megvalósítási időszakból hátralévő időben. Az uniós külső eszközök az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokban regionális megfigyelőközpontok létrehozását tették lehetővé, amelyek növelik a természeti erőforrásokkal való gazdálkodásért felelős döntéshozók tudásbázisát.

4.Következtetés