C 388/169

P8_TA(2018)0532

A Petíciós Bizottság 2017. évi tanácskozásai

Az Európai Parlament 2018. december 13-i állásfoglalása a Petíciós Bizottság 2017-es év során folytatott tanácskozásairól (2018/2104(INI))

(2020/C 388/19)

Az Európai Parlament,

— tekintettel a Petíciós Bizottság tanácskozásainak eredményeiről szóló korábbi állásfoglalásaira,

— tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 10. és 11. cikkére,

— tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 24. és 227. cikkére, amelyek tükrözik a Szerződések által az európai uniós polgárok és lakosok azon jogának tulajdonított jelentőséget, hogy aggodalmaikra felhívhatják a Parlament figyelmét,

— tekintettel az EUMSZ 228. cikkére,

— tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájának az Európai Parlamenthez benyújtható petícióhoz való jogról szóló 44. cikkére,

— tekintettel az EUMSZ kötelezettségszegési eljárásra vonatkozó rendelkezéseire és különösen 258. és 260. cikkére,

— tekintettel eljárási szabályzata 52., 215. és 216. cikkére,

— tekintettel a Petíciós Bizottság jelentésére (A8-0404/2018),

A. mivel 2017-ben 1 271 petíció érkezett (a 2016-ban kapott 1 569-hez viszonyítva), amelyekből 776 (vagyis 60,2 %-uk) minősült elfogadhatónak;

B. mivel 2017-ben a Parlament petíciós portáljának 15 540 felhasználója támogatott egy vagy több petíciót (2015-ben számuk 902, 2016-ban pedig 6 132 volt); mivel a petíciókat támogató összes kattintás száma 21 955 volt a 2016-os 18 810-hez és a 2015-ös 1 329-hez képest; mivel a már benyújtott petíciókkal kapcsolatos polgári részvétel ezen új formája egyre elterjedtebb, és nem szabad figyelmen kívül hagyni;

C. mivel a 2017-ben három különböző témával kapcsolatban benyújtott azonos vagy nagyon hasonló közel 250 petíciót témánként csoportosítva együtt kezelték;

D. mivel a 2017-ben benyújtott petíciók közül 67-et egy vagy több polgár, 25-öt több mint 100 polgár, 10-et több mint 10 000 polgár és kettőt több mint 100 000 polgár írt alá;

E. mivel a beérkezett petíciók száma az Európai Unió összlakosságához viszonyítva szerény volt; mivel ez azt jelezheti hogy az uniós polgárok és lakosok nagy része ismeretek hiányában nem él petíciós jogával, annak ellenére, hogy a különböző uniós fellépésekkel kapcsolatban számos potenciális aggály vagy elvárás merülhet fel; mivel további erőfeszítésekre van szükség az Európai Parlamenthez benyújtható petícióhoz való jog előmozdítására;

F. mivel csupán csekély számú uniós polgárnak és lakosnak van tudomása a petíció benyújtásához való jogról, ami megerősíti, hogy a polgárok ezzel kapcsolatos tudatosságának növelése, illetve az e jog gyakorlásával kapcsolatos jelentős előrelépések érdekében nagyobb erőfeszítések és megfelelő intézkedések szükségesek;

G. mivel a petíciók (az EUMSZ 227. cikke és a Parlament eljárási szabályzatának 215. cikke szerinti) elfogadhatósági feltételei előírják, hogy a petícióknak eleget kell tenniük az elfogadhatóságra vonatkozó formai feltételeknek, vagyis annak, hogy a benyújtó személyt, aki uniós polgár vagy lakos, érintsen egy, az Európai Unió tevékenységi körébe tartozó ügy; mivel 495 petíciót nyilvánítottak elfogadhatatlannak azért, mert nem feleltek meg az elfogadhatósági követelményeknek;

H. mivel a Parlamenthez benyújtható petícióhoz való jog lehetővé teszi az uniós polgárok és lakosok számára, hogy hivatalos formában forduljanak közvetlenül megválasztott képviselőikhez; mivel a petíciós jog mindenképpen az uniós polgárok és lakosok uniós tevékenységekben való aktív részvételének alapvető elemét képezi, és ezért azt a lehető leghatékonyabb módon kell érvényesíteni; mivel a petícióhoz való jog teljes körű érvényesítéséhez az is szükséges, hogy az uniós intézmények és tagállamok lépéseket tegyenek a polgárok által a petíciók révén felvetett problémák azonnali és hatékony megoldásáért, biztosítva a polgárok alapvető jogainak maradéktalan védelmét;

I. mivel a Parlament már régóta az élen jár a petíciós eljárás nemzetközi fejlesztésében, és Európa legnyíltabb és legátláthatóbb petíciós eljárásával rendelkezik, amely lehetővé teszi a petíciók benyújtóinak teljes részvételét az Európai Unió tevékenységeiben;

J. mivel az aktív részvétel kizárólag olyan demokratikus és átlátható folyamat alapján lehetséges, amely lehetővé teszi a Parlament és a Petíciós Bizottság számára, hogy polgárbarát és érdemi munkát végezzenek; mivel ehhez – többek között a friss technológiai fejleményeket figyelemmel követve és kihasználva – a petíciós portálon keresztül folyamatosan javítani kell a petíciók benyújtóival, valamint a többi érintett polgárral és lakossal, például a petíciók támogatóival folytatott kommunikációt;

K. mivel a petíciók értékes eszköznek bizonyulnak az uniós jog megsértésének és az uniós jog hiányosságainak, következetlenségeinek és esetleges kiskapuinak felderítéséhez azon célkitűzések tekintetében, amelyek minden állampolgár számára garantálni szeretnék a lehető legmagasabb szintű társadalmi igazságosságot és az alapvető jogok teljes körű védelmét; mivel a petícióknak köszönhetően a Parlament és más európai uniós intézmények felmérhetik az uniós jog átültetését és alkalmazását, valamint azt, hogy ténylegesen milyen hatással van e jog nem megfelelő végrehajtása az EU polgáraira és lakosaira; mivel a petíciók ezenkívül rámutatnak azon tevékenységi körök szabályozási hiányosságaira is, amelyekben az Unió jogszabályokat alkothat;

L. mivel a petíciók a Bizottsághoz közvetlenül benyújtott panaszokhoz képest extra garanciát jelentenek az uniós polgárok és lakosok számára, ugyanis bevonják a Parlamentet a folyamatba, lehetővé teszik a Bizottság kivizsgálási kötelezettségei ellátásának szorosabb ellenőrzését, valamint a petíciók benyújtói, az Európai Parlament képviselői és a Bizottság, illetve adott esetben bármilyen más érintett hatóság jelenlétében lefolytatott, átlátható vitára is lehetőséget nyújtanak;

M. mivel a petíciók gyakran hasznos információkat nyújtanak különböző uniós szakpolitikai területeken más parlamenti bizottságok számára, akár jogalkotási tevékenységeikkel kapcsolatban is; mivel cserébe elvárható, hogy az adott petíció témája tekintetében illetékes bizottságok szakértelmükkel hozzájáruljanak az eljáráshoz, hogy a petíciót megfelelő módon lehessen kezelni, lehetővé téve a Parlament érdemi válaszadását; mivel az alapvető petíciós jognak a petíciók megfelelő kezelésén keresztül történő biztosítása a Parlament egészének felelőssége;

N. mivel minden egyes petíciót körültekintően kellene megvizsgálni és kezelni; mivel a petíció benyújtójának joga van egyrészt ahhoz, hogy tájékoztatást kapjon a Petíciós Bizottság által a petíció elfogadhatóságáról hozott határozatról, másrészt ahhoz, hogy a bizottság a problémájával kimerítően foglalkozzon, mindkettőt észszerű határidőn belül;

O. mivel jelentős számú petíció megtárgyalására nyilvánosan kerül sor a Petíciós Bizottság ülésein; mivel a petíciók benyújtóinak joguk van petíciójuk ismertetéséhez, és gyakran teljes mértékben részt vesznek a vitákon, ezáltal aktívan hozzájárulva a Petíciós Bizottság munkájához; mivel 2017-ben 248 petíciót vitattak meg a bizottsági üléseken, amelyeken 208 petíció benyújtó volt jelen, és 59-en felszólalásukkal aktívan részt is vettek az üléseken;

P. mivel a polgárok és lakosok által a petíciókban és a bizottsági üléseken nyújtott információk – az Európai Bizottság, a tagállamok és más szervek szakértelméve kiegészítve – alapvető fontosságúak a Petíciós Bizottság munkája során; mivel a társadalmi-gazdasági megkülönböztetés elkerülése érdekében a petíciók azon benyújtói számára, akiknek ügyét nyilvános bizottsági ülésen vitatják meg, és akik hajlandóak részt venni a vitában, észszerű keretek között meg kell téríteni kapcsolódó költségeiket;

Q. mivel a petíciókban 2017-ben felvetett fő témák sok más tevékenységi terület mellett a környezeti ügyekre (különösen a víz- és hulladékgazdálkodással és a megőrzéssel összefüggő kérdésekre), az alapvető jogokra (különösen a szavazati jogokra és a gyermekek jogaira), az elrabolt csecsemők ügyére, a személyek szabad mozgására, szociális ügyekre (munkakörülményekre) és a megkülönböztetés és a bevándorlás különböző formáira vonatkoztak;

R. mivel a Parlament eljárási szabályzata felülvizsgálatának a petíciós eljárás javulását kell eredményeznie, és mivel a vonatkozó szabályoknak optimalizálniuk kell a Petíciós Bizottság polgárok által felvetett problémákra irányuló vizsgálati képességét, biztosítva ezzel a petícióhoz való jog teljes körű védelmét és hatékonyabb érvényesítését;

S. mivel a 2017-ben érkezett petíciók 69,1 %-át (878 petíciót) a Parlament petíciós portálján keresztül nyújtották be, míg 2016-ban 68 %-ot (1 067 petíciót) nyújtottak be így; mivel e formátum túlsúlya és előrelátható elterjedése lehetővé teheti a petíciók kezdeti kezelésének felgyorsítását;

T. mivel a petíciók összefoglalói jelenleg már hamarabb feltölthetők a portálra – körülbelül egy héttel azután, hogy a Petíciós Bizottság határozatot hoz az elfogadhatóságról; mivel 2017 végén bevezették az ülések napirendjének, jegyzőkönyveinek és az Európai Bizottság petíciókra adott válaszainak automatikus feltöltését, ami nyilvánosan hozzáférhetővé tette ezeket a dokumentumokat, és növelte a Petíciós Bizottság munkájának átláthatóságát; mivel e fejlesztések mindegyike a Parlament azon cél melletti elkötelezettségét tükrözi, hogy interaktívabb élményt nyújtson petíciók benyújtói számára, és valós idejű kommunikációt tegyen lehetővé velük; mivel felülvizsgálták a gyakran ismételt kérdéseket (GYIK) és az adatvédelmi nyilatkozatra vonatkozó beállításokat, hogy tükrözzék az eljárási szabályzat titoktartási rendelkezéseiben bekövetkezett változásokat; mivel technikai fejlesztésekre is sor került, ideértve a keresőfunkció továbbfejlesztését és a petíció benyújtását megelőző „előzetes tájékoztatás” oldal bevezetését, amely információkkal és tanácsokkal szolgál a petíciók benyújtói számára; mivel nagyszámú egyéni segítségkérést sikeresen kezeltek;

U. mivel a Petíciós Bizottság véleménye szerint az európai polgári kezdeményezés a közvetlen és részvételi demokrácia fontos eszköze, amelynek – ha komolyan veszik – lehetővé kellene tennie a polgárok számára, hogy tevőlegesen részt vegyenek az európai politikák és jogszabályok alakításában;

V. mivel 2017-ben négy, az eljárási szabályzat 216a. cikke szerinti tényfeltáró látogatásra került sor: egyre Svédországban azzal kapcsolatban, hogy az uniós polgárok nehézségeket tapasztaltak annak az azonosító számnak a megszerzése során, amelyre a legtöbb szolgáltatáshoz való hozzáféréshez szükségük van, ha ideiglenesen Svédországba költöznek; egyre Spanyolországban azokkal a petíciókkal kapcsolatban, amelyeket a Franco-diktatúra alatt és azt követően a kórházakból elrabolt újszülöttekről szóló állításokról nyújtottak be; egyre Tarantóban (Olaszország) azzal kapcsolatban, hogy egy vas-és acélmű, illetve egy helyi finomító milyen hatást gyakorol a környezetre, és hogyan szennyezte a levegőt, a talajt és a vizeket; egyre pedig Lárnakában (Ciprus) a város újonnan épített ipari kikötőjének a környezetre és az egészségre gyakorolt hatásaival kapcsolatban;

W. mivel az eljárási szabályzat alapján a Petíciós Bizottság felelős az európai ombudsmannal való kapcsolattartásért, aki kivizsgálja az Európai Unió intézményeiben és szerveiben elkövetett adminisztratív visszásságokkal kapcsolatban benyújtott panaszokat; mivel a jelenlegi európai ombudsman, Emily O’Reilly a Petíciós Bizottság 2017. május 30-i ülésén ismertette 2016. évi éves jelentését, és a Petíciós Bizottság éves jelentése viszont részben az ombudsman éves jelentésén vagy a Parlamenthez benyújtott – a legutóbbi esetben például a Tanács döntéshozatalának átláthatóságáról szóló – különjelentéseken alapul;

X. mivel a Petíciós Bizottság tagja az Ombudsmanok Európai Hálózatának, amelynek az európai ombudsman, illetve az uniós tagállamok, a tagjelölt országok és az Európai Gazdasági Térség más országainak nemzeti és regionális ombudsmanjai, valamint egyéb szervei is tagjai, és amely az uniós jog és szakpolitikák területén az információcsere előmozdítására és a bevált gyakorlatok megosztására törekszik;

1. felhívja a figyelmet a Petíciós Bizottság alapvető szerepére, amelyet az uniós polgárok és lakosok, valamint az európai intézmények közötti hídként játszik, amelyen keresztül az uniós polgárok és lakosok hivatalos formában figyelmeztethetik a Parlamentet az uniós jog helytelen alkalmazásának eseteire és hívhatják fel választott képviselőik figyelmét aggodalmaikra és ötleteikre, ami lehetővé teszi a petíciót benyújtók kéréseinek időben történő kivizsgálását és megoldását, amikor csak lehetséges; hangsúlyozza, hogy a petíciókban jelzett problémák kezelésének módja döntő hatást gyakorol a polgárokra, az uniós jogban foglalt petíciós jog tiszteletben tartása tekintetében, valamint az európai intézményekről alkotott véleményükre; emlékezteti a Bizottságot, hogy a petíciók egyedi lehetőséget kínálnak azon esetek felismerésére, amelyekben az uniós jogot nem tartották tiszteletben, valamint arra, hogy az ilyen helyzeteket az Európai Parlament politikai ellenőrzése mellett kivizsgálják;

2. emlékeztet arra, hogy a petíciók egyszerre jelentenek lehetőséget és kihívást a Parlament és más uniós intézmények számára, ugyanis közvetlen párbeszédet indíthatnak az uniós polgárokkal és lakosokkal, különösen, ha érinti őket az uniós jog alkalmazása, és hatékony és eredményes jogorvoslati mechanizmust igényelnek; hangsúlyozza, hogy az uniós intézményeknek és a tagállamoknak saját hatáskörükön belül minden tőlük telhetőt el kell követniük a polgárok által a petíciókban felvetett problémák mielőbbi és hathatós megoldása érdekében;

3. hangsúlyozza, hogy az Európai Unió tényleges hatásköreivel, működésével és jövőbeli tökéletesítésének szükségességével kapcsolatos tudatosságot folyamatos nyilvános vita és szélesebb körű tájékoztatás révén növelni kell annak biztosítása érdekében, hogy a polgárok és lakosok jól tájékozottak legyenek a döntéshozói szinteket illetően, hogy be lehessen vonni őket a lehetséges reformokkal kapcsolatos vitákba, valamint hogy meg lehessen előzni az egyes felelőtlen tagállamok által alkalmazott „hibáztassuk Brüsszelt” jelenséget; úgy véli, hogy az Európai Unióról folytatott szélesebb körű nyilvános vita, valamint a jobb tájékoztatás és oktatás és a precíz médiatudósítások csökkentenék az elfogadhatatlan petíciók számát, mivel a polgárok és lakosok jobban ismernék az Unió hatáskörét; megjegyzi, hogy egy elfogadhatatlan petíció témája is szerepet játszhat a politika alakításában annak ellenére, hogy nem tartozik a Petíciós Bizottság hatáskörébe;

4. hangsúlyozza, hogy meg kell erősíteni a Bizottság és más uniós intézmények, valamint a tagállamok nemzeti, regionális és helyi hatóságai közötti együttműködést egy olyan uniós szabályrendszer elfogadásának és érvényesítésének biztosítása érdekében, amely magasabb szintű társadalmi igazságosság elérésére, valamint a minden polgárt megillető gazdasági, szociális és kulturális jogok teljes körű és hatékony védelmére irányul; kiemeli, hogy aktívabb együttműködésre van szükség a tagállamok képviselőivel a bizottsági üléseken, és gyorsabban nyomon kell követni a Petíciós Bizottságtól érkező megkereséseket; ezért felszólítja a nemzeti és európai szintű hatóságokat, hogy vállaljanak határozott kötelezettséget azért, hogy a petíciók kezelését és megoldását prioritásként kezelik; ismételten felhívja a figyelmet arra, hogy számos petíció esetében a Bizottság felületes választ adott;

5. sürgeti a Bizottságot, hogy a Szerződések őreként betöltött szerepéből származó hatásköreit megfelelően használja fel, hiszen e szerepkör a polgárok és a jogalkotók szempontjából elengedhetetlen az EU megfelelő működéséhez; kéri a kötelezettségszegési eljárások mielőbbi kivizsgálását, hogy haladéktalanul megszüntethetővé váljanak azon helyzetek, amelyekben az uniós jogot nem tartják tiszteletben;

6. megismétli, hogy a petíciók átfogó kezeléséhez elengedhetetlen a többi parlamenti bizottsággal való együttműködés; megállapítja, hogy 2017-ben 18 petíciót továbbítottak más parlamenti bizottságoknak véleményezés, 357-et pedig tájékoztatás céljából; üdvözli, hogy petíciókkal kapcsolatosan 21 vélemény érkezett parlamenti bizottságoktól; az uniós polgárok által felvetett problémák megfelelő figyelembevételének biztosítása érdekében ösztönzi a különböző parlamenti bizottságok közötti párbeszéd előmozdítását;

7. rámutat arra, hogy 2017. március 21-én valamennyi parlamenti bizottságból érkező képviselők jelenlétében létrehozták a petíciós hálózatot, és ismertették a hálózatra vonatkozó iránymutatásokat, valamint felvázolták a hálózat célját és tagjainak szerepét; meggyőződése, hogy a petíciós hálózat, amennyiben komolyan vesszük, hasznos eszköz a petíciók jobb nyomon követéséhez a parlamenti és a jogalkotási munka során; hangsúlyozza a hálózat fontos szerepét abban, hogy felhívja a képviselők figyelmét a polgárok petíció formájában a Parlamentnek benyújtott aggályairól, valamint hogy keretében meg lehet vitatni az eljárásbeli javításokat és meg lehet osztani a bevált gyakorlatokat; hangsúlyozza, hogy a bizottságok közötti szorosabb kapcsolat javíthatja a hasonló témájú meghallgatások és parlamenti tanulmányok tervezésének hatékonyságát; várakozással tekint a C. Tematikus Főosztály által a Petíciós Bizottság különböző bizottságokkal folytatott együttműködésének jelenlegi működéséről közzéteendő tanulmány elé; hangsúlyozza, hogy a parlamenti bizottságokkal folytatott fokozott együttműködésnek a petíciók benyújtói által felvetett kérdésekkel kapcsolatban lehetővé kell tennie a Parlament számára, hogy a petíciókat jobban és személyre szabottabban kövesse nyomon, és sokkal gyorsabban és hatékonyabban reagáljon a polgárok aggodalmaira, hozzáadott értéket képviselve az uniós polgárok életében, a Parlament tevékenységeiben és Európa egészében;

8. kiemeli az érintett uniós polgárok és lakosok által a brexitről folytatott tárgyalásokat megelőzően benyújtott petíciók fontos hozzájárulását; rámutat arra, hogy 2017. május 11-én a Petíciós Bizottság, valamint az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság (LIBE), az Alkotmányügyi Bizottság (AFCO) és a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság (EMPL) közös nyilvános meghallgatást tartott a polgárok és az Unióban élők brexitet követő jogairól annak biztosítása érdekében, hogy e jogok a Parlament egyik legfontosabb prioritásává váljanak a brexitről folytatott tárgyalások során;

9. úgy ítéli meg, hogy a különböző petíciók kezelésének teljes következetessége érdekében a Petíciós Bizottság és annak titkársága számára több erőforrást kell elkülöníteni; hangsúlyozza, hogy a Petíciós Bizottság 2016 januárjában elfogadott iránymutatásai átláthatóvá és egyértelművé teszik a petíciók kezelését és a döntéshozatali folyamatot;

10. emlékeztet arra, hogy a petíciókat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 227. cikkével összhangban vizsgálják meg, amely kimondja, hogy bármely uniós polgár, valamint valamely tagállamban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy petíciót nyújthat be az Európai Parlamenthez az Európai Unió tevékenységi körébe tartozó ügyekben; emlékeztet arra, hogy a petíciók kezelésére vonatkozó eljárást az Európai Parlament eljárási szabályzata rögzíti;

11. megjegyzi, hogy a polgárok által benyújtott panaszok (akár egyedi esetek) az „Uniós jog: jobb eredmények elérése a jobb alkalmazás révén” című, 2016. évi bizottsági közleménnyel ( 1 ) összhangban álló, alapos és időben történő kivizsgálásának elmulasztása akadályozhatja az esetleges súlyos rendszerszintű gyakorlatok mielőbbi megértését, és számos polgár kárára a többszörös jogsértések fennmaradását eredményezheti, és ezzel a Bizottság szinte teljes egészében a nemzeti bíróságokra hárítja annak felelősségét, hogy a rendszerszintű jogsértések eseteit leszámítva nyomon kövessék az uniós jogszabályok esetleges megsértését; e koncepció értelmezését túl kétértelműnek tartja, és a környezetvédelmi jogszabályok terén különösen károsnak tartja e megközelítést; úgy ítéli meg, hogy ez visszalépés az uniós környezetvédelmi jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos korábbi megközelítéshez képest, és a Szerződések őreként a Bizottságra háruló kötelezettségek általános megszegése;

12. rámutat, hogy a munkavállalók bizonytalan munkafeltételeivel kapcsolatos petíciók vizsgálata során több tagállamban állapítottak meg számos munkavállalókat érintő visszaéléseket és megkülönböztetéseket, megerősítve, hogy ilyen esetekben nincsenek hatékony intézkedések e visszaélések megelőzésére és megfelelő szankcionálására; helyteleníti, hogy a Bizottság jelentős késedelmeket halmozott fel az uniós munkaügyi szabályozás egyes tagállamok általi megsértésével kapcsolatos eljárások kezelésében, ami lehetővé teszi, hogy a munkavállalók jogainak megsértése évekig fennálljon;

13. ismételten felszólítja a Bizottságot, hogy rendszeresen tájékoztassa a Petíciós Bizottságot a petíciókkal kapcsolatos, folyamatban lévő EU Pilot és kötelezettségszegési eljárásokról, valamint hogy – az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlatával összhangban – az eljárások lezárultát követően biztosítson számára hozzáférést az azok keretében megosztott dokumentumokhoz, különösen akkor, ha teljes egészében vagy részben petíciók alapján indították őket; üdvözli a Bizottság által 2014-ben létrehozott központi platformot, amely a kötelezettségszegési határozatok közzétételére szolgál;

14. elvárja, hogy a Bizottság mindig képviseltesse magát a Petíciós Bizottságon belüli nyilvános vitákon, nevezetesen olyan magas rangú tisztviselők révén, akik szükség esetén a korábban adott írásbeli válaszon túlmenően további információkkal tudnak szolgálni, és válaszolnak a petíciók benyújtói, valamint az európai parlamenti képviselők kérdéseire;

15. üdvözli azt a tendenciát, hogy a Petíciós Bizottság az eljárási szabályzat 216. cikkének (2) bekezdésével összhangban szóbeli választ igénylő kérdések, állásfoglalások vagy rövid állásfoglalási indítványok révén egyre gyakrabban vet fel témákat a plenáris ülés előtt; felhívja a figyelmet a Petíciós Bizottság 2016. évi tevékenységéről szóló éves jelentés ( 2 ) , az európai ombudsman 2016. évi tevékenységéről szóló éves jelentés ( 3 ) és az uniós polgárságról szóló 2017. évi jelentés ( 4 ) közzétételét követően elfogadott állásfoglalásaira; felhívja a figyelmet az uniós polgárok szabad mozgása és belső piacon történő munkavállalása előtt álló akadályokról szóló, 2017. március 15-i állásfoglalására ( 5 )

16. megjegyzi, hogy a Petíciós Bizottság 2017-ben – egyedül vagy más bizottságokkal együttműködésben – több különböző témában szervezett meghallgatásokat, nevezetesen május 4-én „A megkülönböztetés elleni küzdelem és a kisebbségek védelme” címmel, május 11-én az EMPL és a LIBE bizottsággal közösen „Az uniós polgárok helyzete és jogai az Egyesült Királyságban a brexit után” címmel, június 22-én „A polgárok európai integrációba vetett bizalmának helyreállítása” címmel, június 29-én a LIBE bizottsággal közösen a hontalanságról, november 20-án a „Tiltsák be a glifozátot, és védjék meg az embereket és a környezetet a mérgező növényvédő szerektől!” című európai polgári kezdeményezésről, valamint november 22-én „Az ideiglenes vagy bizonytalan foglalkoztatásban lévő munkavállalók jogainak védelme” címmel; üdvözli továbbá, hogy 2017. október 12-én sor került a fogyatékossággal élő személyek jogainak védelméről szóló éves munkaértekezletre;

18. megállapítja, hogy 2017-ben a petíciók benyújtóit leginkább a környezetvédelmi kérdések foglalkoztatták; rámutat arra, hogy 2017 novemberében közzétették az Eurobarométer 468. különjelentését ( 15 ) , amely azt mutatta, hogy az európai polgárok számára a környezetvédelem az egyik legfontosabb kérdés; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy meg kell felelni az uniós polgárok és lakosok megfelelő környezetvédelmi jogszabályokkal kapcsolatos elvárásainak, és hogy az elfogadott szabályokat és politikákat végre kell hajtani; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy – ahogyan az a petíciókból kiderül – a tagállamok nem minden esetben hajtják végre megfelelően a környezetvédelmi szabályokat; sürgeti a Bizottságot – mint a szerződések őrét – és a tagállamokat, hogy biztosítsák az uniós jogszabályok megfelelő végrehajtását;

19. hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak gondoskodnia kell az uniós jogszabályoknak való megfelelés pontos és átfogó elemzéséről a tagállamok által azon infrastrukturális projektek engedélyezése kapcsán lefolytatott környezeti vizsgálatok tekintetében, amelyekkel kapcsolatban az állampolgárok petíciókban jelezték az emberi egészségre és a környezetre vonatkozó súlyos kockázatokat;

20. mélységesen fájlalja, hogy a polgárok által a petícióikban felvetett, több tagállamban fennálló levegőminőségi problémákat csak súlyosbítja az azon 43 millió dízelüzemű jármű okozta szennyezés, amely nem felel meg a személygépjárművek és könnyű haszongépjárművek típusjóváhagyására és kibocsátására vonatkozó uniós szabályoknak;

21. felhívja a figyelmet a Petíciós Bizottság által a fogyatékossággal összefüggő ügyekben benyújtott petíciókkal kapcsolatban végzett munkára; megállapítja, hogy 2017-ben kevesebb petíciót nyújtottak be a fogyatékossággal összefüggő ügyekben; hangsúlyozza, hogy a fogyatékossággal élő személyek számára a közlekedéshez és az épített környezethez való hozzáférés és a megkülönböztetés a legnagyobb kihívások közé tartozik, különösen a foglalkoztatás terén; megállapítja, hogy különös figyelmet fordítottak a fogyatékossággal összefüggő ügyekben benyújtott petíciók megvitatására, így például a fogyatékossággal élő személyeket ápoló családtagok támogatására, valamint a marrákesi szerződés gyors ratifikálására, végrehajtására és alkalmazására;

22. hangsúlyozza a Petíciós Bizottság védelmező szerepét a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményre vonatkozó uniós kereten belül; rámutat arra, hogy a 2017. október 12-i bizottsági ülésen szakmai műhelytalálkozót tartottak „A fogyatékossággal élő személyek jogainak védelme” címmel, amelyen ismertettek egy, az inkluzív oktatásról szóló tanulmányt is; felszólítja az uniós intézményeket, hogy mutassanak példát e téren, és biztosítsák, hogy a nemzeti hatóságok megfelelően, késlekedés nélkül hajtsák végre a területet érintő jogszabályokat;

23. felhívja a figyelmet az uniós polgárok szabad mozgása és belső piacon történő munkavállalása előtt álló akadályokról szóló 2017. március 15-i állásfoglalására; ismételten felhívja a Bizottságot, hogy egyértelműsítse, frissítse és bővítse ki a 2004/38/EK irányelv jobb átültetését és alkalmazását célzó iránymutatását, különösen azért, hogy beillessze az Európai Unió Bírósága közelmúltbeli ítéleteit (a C-456-12. és a C-457-12. sz. ügy); átültetési és végrehajtási tervek használatát javasolja a teljes körű és megfelelő alkalmazás biztosítása céljából; nyomatékosan kéri a tagállamokat, hogy tartsák tiszteletben a 2004/38/EK irányelvet, valamint a Bíróságnak a személyek szabad mozgásával kapcsolatos meglévő ítélkezési gyakorlatát, ugyanis ezek be nem tartása az uniós polgárok alapvető jogai közvetlen megsértésének minősülnek;

24. elismeri a Petíciós Bizottság gyermekjóléti kérdésekkel foglalkozó munkacsoportjának munkáját, és tudomásul veszi annak 2017. május 3-án elfogadott végleges jelentését és ajánlásait; határozottan úgy véli, hogy a Bizottságnak, a Tanácsnak és a tagállamoknak egységesen és hatékony módon eleget kell tenniük a munkacsoport végleges jelentésében foglalt ajánlásoknak; felszólítja az uniós intézményeket és a tagállamokat, hogy tartsák tiszteletben az európai jogszabályokat, és a bírók és szakemberek képzésével, valamint a jogi segítségnyújtásra és a két nyelvet beszélő ügyvédekre vonatkozó információk nyújtásával hatékonyan segítsék elő és javítsák a családi ügyekkel kapcsolatos határokon átnyúló együttműködést;

25. megismétli azt a véleményét, hogy az Európai Unió Alapjogi Chartája 51. cikkének túlságosan szűk vagy nem koherens értelmezése elidegeníti a polgárokat az Európai Uniótól; kéri az Európai Bizottságot, hogy hozzon intézkedéseket az 51. cikk koherens és széles körű alkalmazásának biztosítása érdekében;

26. arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy sürgesse a tagállamokat, hogy találjanak megoldásokat az Európai Unión belül szabadon mozgó és tartózkodó uniós polgárok szavazati jogának és választójogának elvesztése, valamint a régóta az Unióban élő személyek szavazati jogtól való megfosztása ellen; csalódottságának ad hangot abban a tekintetben, hogy az Európai Unió és az Egyesült Királyság között a kilépésről rendelkező megállapodás tervezete nem említi a polgárok politikai jogait;

27. hangsúlyozza, hogy az európai polgári kezdeményezésnek átláthatónak és hatékonynak kell lennie ahhoz, hogy az aktív polgári szerepvállalás és a nyilvánosság részvételének fontos eszközeként szolgálhasson; fájlalja, hogy a múltban nem így történt, és hogy a korábbi sikeres kezdeményezések nem jártak kézzelfogható jogalkotási eredménnyel; tudomásul veszi az európai polgári kezdeményezésről szóló 211/2011/EU rendelet ( 16 ) felülvizsgálatára irányuló európai bizottsági javaslatot15, amelyet 2017. szeptember 13-án tettek közzé; kiemeli a legutóbb benyújtott, „Tiltsák be a glifozátot, és védjék meg az embereket és a környezetet a mérgező növényvédő szerektől!” elnevezésű, sikeres polgári kezdeményezést; rámutat arra, hogy 2017. november 20-án nyilvános meghallgatást tartottak a Parlamentben e kezdeményezéssel kapcsolatban; elvárja, hogy a Bizottság következetesen reagáljon az abban foglaltakra; megerősíti, hogy a Petíciós Bizottság elkötelezte magát amellett, hogy proaktívan részt vegyen a sikeres kezdeményezésekre vonatkozó nyilvános meghallgatások szervezésében; kötelezettséget vállal arra, hogy intézményi szinten elsőbbséget biztosít e részvételi folyamat hatékonysága számára és megfelelő jogalkotási intézkedésekről is gondoskodik;

28. hangsúlyozza, hogy mind a „Tiltsák be a glifozátot, és védjék meg az embereket és a környezetet a mérgező növényvédő szerektől!” elnevezésű európai polgári kezdeményezés, mind az ugyanezen témát érintő petíciók vizsgálata során egyértelművé vált, hogy a többek között a glifozát, a géntechnológiával módosított szervezetek és a peszticidek engedélyezésére alkalmazott uniós szintű eljárásokat a tudományos bizonyítékok gyűjtése és értékelés során a függetlenség hiánya, a nem megfelelő átláthatóság és a pontatlanság jellemzi;

29. rámutat az állatok jólétével kapcsolatos petíciók tekintélyes számára; felhívja a figyelmet az „Állatjólét az Európai Unióban” című tanulmányra és annak a 2017. március 23-i bizottsági ülésen való ismertetésére, amelyet számos, a kérdéssel kapcsolatos petíció megvitatása követett; elengedhetetlennek tartja egy új, uniós szintű állatjóléti stratégia elindítását az összes meglévő hiányosság megszüntetése, a jogszabályok harmonizálása és az állatjólét védelmének teljes és hatékony, az állatok szállítására is kiterjedő biztosítása érdekében, olyan egyértelmű és kimerítő jogi kerettel, amely teljes mértékben megfelel az EUMSZ 13. cikkében foglalt követelményeknek;

30. hangsúlyozza a SOLVIT hálózat fontos szerepét, amely lehetővé teszi a polgárok és a vállalkozások számára, hogy hangot adjanak aggályaiknak az európai uniós jog más tagállambeli hatóságok általi esetleges megsértésével kapcsolatban; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy népszerűsítsék a SOLVIT-ot, hogy még hasznosabb és láthatóbb legyen a polgárok számára; e tekintetben üdvözli a SOLVIT-hálózat megerősítésére irányuló cselekvési tervet, amelyet a Bizottság 2017. májusában hozott nyilvánosságra; felszólítja a Bizottságot, hogy számoljon be az Európai Parlamentnek e cselekvési terv eredményeiről;

31. hangsúlyozza a petíciós portál továbbfejlesztésének fontosságát, valamint azt, hogy a portált egy könnyen hozzáférhető kétirányú kommunikációs átjáróvá és interaktív eszközzé kell tenni, amelyen keresztül az Unió valamennyi tagállamának polgárai hozzáférhetnek a petíciókkal és azok kezelésével kapcsolatos alapvető információkhoz, kapcsolatba léphetnek egymással, és tematikus közösségeket hozhatnak létre a dokumentumok és a bevált gyakorlatok megosztása érdekében; rámutat arra, hogy tovább kell csökkenteni a petíciók feldolgozásával kapcsolatos adminisztratív terheket; hangsúlyozza, hogy a portál a petíciók nyilvánosan hozzáférhető nyilvántartására is szolgál; megismétli, hogy a petíciós eljárás zökkenőmentes működésének megvalósításához elengedhetetlen a portál műszaki kapacitásának növelése; hangsúlyozza, hogy javítani kell a petíciók benyújtóival való kommunikációt azáltal, hogy saját nyelvükön értesítést kell küldeni számukra petíciójuk előrehaladásáról; úgy véli, hogy azokat a támogatókat, akik aláíróként csatlakoztak a petíciókhoz vagy érdeklődésüket fejezték ki azok iránt, a petíciók benyújtóihoz hasonlóan megilleti a visszajelzéshez és tájékoztatáshoz való jog, különösen a parlamenti viták vagy a Bizottság általi válaszok tekintetében; ismételten hangsúlyozza, hogy fokozni kell az erőfeszítéseket annak biztosítása érdekében, hogy a petíciók benyújtói jelen lehessenek petícióik bizottsági vitáján;

32. kéri egy jobban koncentrált, aktívabb sajtó- és kommunikációs szolgálat, valamint aktívabb közösségimédia-jelenlét kialakítását, amelyek révén a Bizottság gyorsabban tudna reagálni a közvélemény aggályaira;

33. felszólítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást és a Petíciós Bizottság jelentését a Tanácsnak, a Bizottságnak, az európai ombudsmannak, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, valamint petíciós bizottságaiknak és nemzeti ombudsmanjaiknak vagy hasonló illetékes szerveiknek.

(1) HL C 18., 2017.1.19., 10. o.

(2) HL C 369., 2018.10.11., 105. o.

(3) HL C 356., 2018.10.4., 77. o.

(4) HL C 369., 2018.10.11., 11. o.

(5) HL C 263., 2018.7.25., 98. o.

(6) A 2017. január 24-én elfogadott vélemény.

(7) A 2017. január 24-én elfogadott vélemény.

(8) A 2017. április 25-én elfogadott vélemény.

(9) A 2017. január 24-én elfogadott vélemény.

(10) A 2017. március 22-én elfogadott vélemény.

(11) A 2017. szeptember 7-én elfogadott vélemény.

(12) A 2017. szeptember 7-én elfogadott vélemény.

(13) A 2017. november 22-én elfogadott vélemény.

(14) A 2017. szeptember 7-én elfogadott vélemény.

(15) Eurobarométer tematikus felmérés, „Attitudes of European citizens towards the environment” (Az európai polgárok környezettel kapcsolatos álláspontja), 2017. november:

http://ec.europa.eu/commfrontoffice/publicopinion/index.cfm/Survey/getSurveyDetail/instruments/SPECIAL/surveyKy/2156

(16) HL L 65., 2011.3.11., 1. o.