[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.11.2008

COM(2008) 770 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A TRANSZEURÓPAI ENERGIAHÁLÓZATOK PROGRAM 2002–2006-OS IDŐSZAK ALATTI VÉGREHAJTÁSÁRÓL a 2236/1995/EK rendelet 16. cikke alapján

A BIZOTTSÁG JELENTÉSEAZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A TRANSZEURÓPAI ENERGIAHÁLÓZATOK PROGRAM 2002 –2006-OS IDŐSZAK ALATTI VÉGREHAJTÁSÁRÓL a 2236/1995/EK rendelet 16. cikke alapján

1. BEVEZETÉS

A közösségi pénzügyi támogatás a transzeurópai hálózatok területén történő nyújtásának általános szabályairól szóló, 1995. szeptember 18-i 2236/95/EK tanácsi rendelet[1](a továbbiakban: TEN pénzügyi rendelet) 16. cikke alapján a Bizottság benyújtja az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához a „Transzeurópai energiahálózatok (TEN-E) program 2002-2006 közötti végrehajtásáról szóló jelentést”.

Ez a jelentés a TEN-E költségvetésből 2002 és 2006 között társfinanszírozott TEN-E projektekkel (tanulmányok és munkák) foglalkozik, és áttekinti a kiemelt TEN-E projektek végrehajtásában a vizsgált időszak alatt elért konkrét eredményeket is.

A vizsgált időszakot a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó és a 2002–2003-as időszakra szóló, 1996-ban elfogadott iránymutatások[2] (a továbbiakban: 1996-os TEN-E iránymutatások), a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó és a 2004–2006-os időszakra szóló, 2003-ban elfogadott iránymutatások[3] (a továbbiakban: 2003-as TEN-E iránymutatások) és az egész 2002–2006-os időszakot átfogó TEN pénzügyi rendelet szabályozza.

Ebben az időszakban a leglényegesebb fejlemény tíz új tagállam 2004-ben történt csatlakozása volt. Az új európai szomszédságpolitika teljes integrációja érdekében 2006. szeptember 6-án elfogadták a transzeurópai energiahálózatokról szóló iránymutatások[4] felülvizsgált változatát.

A Bizottság fontosnak tekintette, hogy az európai energiapolitika stratégiai felülvizsgálata során, amelynek elvégzésére az Európai Tanács 2006. márciusában felkérte, infrastrukturális kérdésekkel is foglalkozzon. Az európai energiapolitika stratégiai felülvizsgálatával kapcsolatos javaslatcsomag részeként 2007. január 10-én a Bizottság előterjesztette az elsőbbségi összekapcsolási tervről[5] szóló közleményt, amelynek alapját a 2006-ban elfogadott TEN-E iránymutatások képezték.

2. A 2002–2006 KÖZÖTTI IDőSZAKBAN HATÁLYOS JOGSZABÁLYOK

2.1.1. TEN-E iránymutatások

A transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó első európai közösségi iránymutatásokat 1996-ban fogadták el[6]. Ezek az iránymutatások meghatározták az EU társfinanszírozására potenciálisan jogosult projektek jegyzékét, valamint jogosultságuk feltételeit. A Közösség pénzügyi támogatására potenciálisan jogosult közös érdekű projektek jegyzékét kétszer módosították: 1997-ben[7] és 1999-ben[8].

2003-ban a TEN-E iránymutatásokat[9] az energia-infrastruktúráról szóló bizottsági javaslatcsomag keretében felülvizsgálták. A felülvizsgálattal kapcsolatban részletes hatásvizsgálatot végeztek.

Különös jelentőségű volt a kiemelt tengelyek mentén kiválasztott projektek végrehajtása, amelyek átnyúlnak a határokon vagy jelentősen kihatnak a határokat keresztező átviteli kapacitásra.

Az iránymutatások felülvizsgálatának keretében ezért módosították és kiegészítették az (1997-ben és 1999-ben módosított) 1996-os iránymutatások mellékletében korábban meghatározott közös érdekű projektek jegyzékét, és kijelölték a prioritást élvező projektek 12 tengelyét. Ezeket a tengelyeket a belső piac hatékony működéséhez, illetve a magas szintű energiaellátási biztonság eléréséhez szükséges hálózati összekapcsolások figyelembevételével határozták meg. A villamosenergia- és gázhálózatok esetében eltérőek a kihívások, amelyek a következőek:

i. A villamosenergia-hálózat rendszerösszekötőinek meglévő kapacitását a forgalom és a kereskedelem növekedésének fényében elégtelennek tekintették, ezért 2002 márciusában az Európai Tanács barcelonai ülésén az állam- és kormányfők megállapodtak, hogy indikatív célkitűzést állapítanak meg a tagállamok számára, amely szerint 2005-ig minden országban a villamosenergiai rendszerösszekötők kapacitásának el kell érnie az ország beépített termelési kapacitásának legalább 10%-át.

ii. Ami a földgázt illeti, az EU-n belüli források kimerülése miatt a következő 20–30 évben várhatóan fokozódni fog a földgázbehozataltól való függőség. A TEN-E politika reális célként tűzte ki, hogy további 70 milliárd köbméternyi földgáz-behozatali kapacitás épüljön ki 2013-ig az oroszországi, az észak-afrikai, a Kaszpi-tengeri régióban lévő és a közel-keleti forrásokból érkező földgáz fogadására. Jelenleg Norvégia, Oroszország és Észak-Afrika a legnagyobb földgázszállítók. A jövőben – a hajón szállított cseppfolyósított földgáz (LNG) fejlesztésének köszönhetően – a Kaszpi-tengeri térség, a Közel-Kelet és a Perzsa-öböl térsége további fontos szállítóvá fog válni. Ezek a források meghatározzák a tranzit természetes útvonalait, valamint a szükséges LNG-terminálokat és újragázosító kapacitásokat.

2.1.2. TEN pénzügyi rendelet

Ami az energiát illeti az 1995-ben elfogadott TEN pénzügyi rendeletet a 2004. április 21-i 788/2004/EK[10] és 807/2004/EK[11] európai parlamenti és tanácsi rendelet módosította. A rendelet meghatározza, hogy a TEN-E iránymutatásokban kijelölt TEN-E projektek milyen feltételekkel jogosultak társfinanszírozásra, és különösen a finanszírozás arányát a tanulmányok (a tanulmány költségeinek 50%-áig) és a munkák (a projekt költségének 10%-áig) esetében.

A 807/2004/EK rendelettel módosított TEN pénzügyi rendelet 5. cikke valódi előrelépést jelentett, mivel a 2003. évi TEN-E iránymutatásokban kijelölt kiemelt tengelyek mentén elhelyezkedő projektek esetében magasabb, a munkák költségeinek 20%-áig terjedő finanszírozási arányt tett lehetővé. A támogatás megadását azonban olyan végrehajtási szabályoknak való megfelelés feltételéhez kötötték, amelyek egyszerűsítésre szorultak, és azt korlátozta a költségvetési források behatároltsága is.

3. AZ EGYES PROJEKTEK ELőREHALADÁSA

Az 1996-os TEN-E iránymutatások mellékletében 2003-ig terjedően, és a 2003-as TEN-E iránymutatás III. mellékletében 2003-tól keződően meghatározott közös érdekű projektek végrehajtásában elért előrehaladásról a 2006-ban közzétett, a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó iránymutatásoknak a 2002–2004-es időszak alatti végrehajtásáról szóló jelentés[12], valamint az Energiaügyi és Közlekedési Főigazgatóság részére független szakértők által 2006-ban készített, „A TEN-E projektek végrehajtása (2004–2006): értékelés és elemzés”[13] című tanulmány számol be.

A 2002–2006-os időszakban a villamos energia tekintetében 57, a földgáz tekintetében pedig 23 közös érdekű projekt[14] valósult meg. Ebből a 80 projektből 68 a 2003-ban elfogadott iránymutatásokban meghatározott kiemelt tengelyek mentén helyezkedett el . Az eredményeket az 1. táblázat foglalja össze.

1. táblázat: A 2002–2006-os időszakban befejezett közös érdekű projektek

Prioritást élvező projektek | 14 | 20 | 6 | 9 | 5 | 54 |

Földgáz | 4 | 4 | 3 | 9 | 3 | 23 |

Prioritást élvező projektek | 2 | 3 | 1 | 7 | 1 | 14 |

ÖSSZESEN | 19 | 25 | 9 | 18 | 9 | 80 |

Prioritást élvező projektek | 16 | 23 | 7 | 16 | 6 | 68 |

A vizsgált időszakban befejezett 80 projektből 17 a TEN-E költségvetése szerint (1995 és 2006 között) társfinanszírozásban részesült. A 2002–2006-os időszakban befejezett közös érdekű projektek részletes jegyzékét a melléklet tartalmazza.

4. A TEN-E FINANSZÍROZÁSA

4.1. Magánszektor

A végrehajtott projektek finanszírozásának elsődleges forrását az átvitelirendszer-üzemeltetők (TSO-k) saját forrásai adják. Nehéz pontos, illetve értelmezhető adatokat szerezni a TSO-k által a transzeurópai energiahálózatokban végrehajtott összberuházásról, különösen az olyan projektek esetében, amelyekre nem kértek TEN-E támogatást.

4.2. Tagállami finanszírozás

A tagállamok általában nem vesznek részt közvetlenül a transzeurópai energiahálózatok projektjeinek finanszírozásában, mivel ezeket főként a TSO-k hajtják végre.

4.3. A TEN-E támogatási program

A transzeurópai energiahálózatokban a TEN-E támogatás általában csak töredéke a teljes költségnek. A TEN-E támogatás célja a katalizátor szerepének betöltése, hogy ezáltal húzóerőt adjon az egyéb beruházási forrásoknak és/vagy hogy a TEN-E védjegy révén hozzájáruljon a projekt végrehajtásához.

2002 és 2006 között a Bizottsághoz 132 pályázat érkezett be TEN-E támogatásra, amelyek közül 72[15] részesült pénzügyi támogatásban: ebből 42 villamosenergia-projekt, 30 pedig földgázprojekt volt. Emellett a 72 támogatási döntésből 3 vonatkozott munkára (2 a villamosenergia-ágazatban és 1 a földgázágazatban), a többi finanszírozott projekt pedig tanulmányokhoz kapcsolódott. A kiválasztási folyamattal kapcsolatos részletes tájékoztatást a 2. táblázat tartalmazza.

2. táblázat: A 2002–2006-os időszakban odaítélt TEN-E támogatás kiválasztási eredményeire vonatkozó részletes adatok

Villamos energia Tanulmányok Munkák | 13 10 3 | 24 14 10 | 15 13 2 | 12 10 2 | 10 10 0 | 74 57 17 |

Földgáz Tanulmányok Munkák | 15 11 4 | 13 12 1 | 20 17 3 | 6 6 0 | 4 3 1 | 58 49 9 |

Kiadott támogatási határozatok | 12 | 13 | 18 | 16 | 13 | 72 |

Villamos energia Tanulmányok Munkák | 6 6 0 | 7 7 0 | 10 9 1 | 10 9 1 | 9 9 0 | 42 40 2 |

Földgáz Tanulmányok Munkák | 6 6 0 | 6 6 0 | 8 8 0 | 6 6 0 | 4 3 1 | 30 29 1 |

A 2002–2006-os időszakban a TEN-E költségvetéséből összesen 93 726 000 euro támogatás került odaítélésre (lásd a 3. táblázatot). Ennek az összegnek 57%-át a földgázágazat, 43%-át pedig a villamosenergia-ágazat kapta. Az összeg 94%-át tanulmányok (legfeljebb 50%-ig történő), 6%-át pedig munkák (legfeljebb 10%-ig történő) társfinanszírozására használták fel.

A TEN-E 2002–2006-os kötelezettségvállalásainak részletes adatait a 3. táblázat tartalmazza.

3. táblázat: A TEN-E kötelezettségvállalásai a 2002–2006-os időszakban (millió euro)

Kötelezettségvállalások Villamos energia Tanulmányok Munkák Földgáz Tanulmányok Munkák | 14,505 3,427 3,427 0 11,078 11,078 0 | 18,498 6,133 6,133 0 12,365 12,365 0 | 20,106 10,205 9,199 1,006 9,901 9,901 0 | 20,585 9,042 6,042 3,000 11,543 11,543 0 | 20,032 11,223 11,223 0 8,809 7,089 1,720 | 93,726 40,030 36,024 4,006 53,696 51,976 1,720 |

2002-ben a beérkezett pályázatok nagy részét a kiválasztási folyamat során elutasították, mert azok nem feleltek meg a jogosultsági feltételeknek, nem voltak kellően előrehaladott állapotban, és/vagy a pályázat hiányos volt. Ennek következtében a rendelkezésre álló költségvetésnek csak 70%-a került felhasználásra.

2003-ban a kiválasztott projekteknek juttatott TEN-E támogatás a rendelkezésére álló költségvetés majdnem 100%-a tette ki. Mivel azonban az egyik kiválasztott projekt támogatója visszalépett, a költségvetésnek csak 86%-a került felhasználásra.

2004-ben a kiválasztott projekteknek juttatott TEN-E támogatás 21 484 260 eurót tett ki, amely a rendelkezésre álló költségvetés majdnem 100%-át jelentette. Az egyik pályázó azonban 2004-ben visszavonta pályázatát, így a kötelezettségvállalások a költségvetésnek 94%-át tették ki.

2005-ben a rendelkezésre álló költségvetés 96%-át lehetett felhasználni.

2006-ban korlátozott számú pályázat érkezett be, amelyek közül egy nem felelt meg a jogosultsági feltételeknek. Minden támogatható pályázat sikeresen túljutott az értékelési folyamaton, így a kapcsolódó TEN-E támogatás összege 20 032 000 eurót tett ki. Ennek eredményeképpen a rendelkezésre álló költségvetésnek csak 93 %-át lehetett felhasználni.

A 2003-as TEN-E iránymutatásokban prioritást élvezőként meghatározott és a 2004–2006-os időszakban támogatásra kiválasztott projekteknek jutattott összeg csaknem 61%-át a kiemelt tengelyek mentén elhelyezkedő projektek, 39%-át pedig a közös érdekű projektek kapták. Ebből a villamosenergia-ágazat a költségvetés 47%-át, a földgázágazat pedig 53%-át a prioritást élvező projektekre, míg 55, illetve 45%-át a közös érdekű projektekre költötte.

A TEN-E program főleg tanulmányok társfinanszírozására összpontosít, amelyeket a projektek korai szakaszában végeznek el, és ezért a projekt jövőbeli támogatója általi visszalépés vagy törlés kockázata nagyobb. A TEN-E költségvetésének növelése lehetővé tenné a a projektek társfinanszírozásának kiterjesztését egy későbbi, fejlesztési szakaszra (építési szakasz), különösen akkor, amikor a tét az ellátás biztonsága.

4.4. Európai Beruházási Bank (EBB) kölcsönök

A transzeurópai hálózatokat a kezdeményezés 90-es évekbeli indulása óta az EBB hitelezési prioritásként kezeli.

Az energia-infrastruktúrához kapcsolódó EBB-hitelek kiterjednek a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó iránymutatásokban[16] szereplő projektekre, továbbá olyanokra is, amelyek ugyan ott nincsenek feltüntetve, de megfelelnek a TEN-E iránymutatások I. és II. mellékletében meghatározott feltételeknek. A 2002–2006-os időszakban az EBB által aláírt hitelek a villamosenergia-ágazat esetében 831 millió eurót, a földgázágazat esetében pedig 2 185 millió eurót tesznek ki. A teljes összeg mintegy 36%-a prioritást élvező projekteknek, csaknem 50%-a közös érdekű projekteknek, illetve mintegy 14%-a olyan egyéb TEN-projektnek lett odaítélve, amelyek ugyan nem szerepelnek a TEN-E iránymutatások III. mellékletében, de a TEN-E iránymutatások I. és II. mellékletében meghatározott kiemelt tengelyek mentén helyezkednek el (lásd a 4. táblázatot). Ezek a hitelek nagyléptékű határokon átnyúló projekteket (villamosenergiai rendszerösszekötők, földgázvezetékek), beleértve a tárolást és az LNG-terminálokat, és az átviteli hálózatok kiterjesztését/megerősítését támogatták.

4. táblázat: Az EBB által a 2002–2006-os időszakban transzeurópai érdekeltségű energia-infrastruktúrának juttatott hitelek (millió euro)

TEN prioritást élvező projektek | 0 | 0 | 0 | 125 | 0 | 125 |

TEN közös érdekű projektek | 50 | 140 | 0 | 330 | 0 | 520 |

Egyéb TEN projektek | 0 | 0 | 0 | 160 | 26 | 186 |

Gáz (összeg) | 155 | 273 | 1 272 | 277 | 208 | 2 185 |

TEN prioritást élvező projektek | 0 | 230 | 705 | 0 | 22 | 957 |

Közös érdekű TEN- projektek | 0 | 43 | 500 | 277 | 186 | 1 006 |

Egyéb TEN projektek | 155 | 0 | 67 | 0 | 0 | 222 |

TELJES ÖSSZEG | 205 | 413 | 1 272 | 892 | 234 | 3 016 |

TEN prioritást élvező projektek | 0 | 230 | 705 | 125 | 22 | 1 082 |

Közös érdekű TEN- projektek | 50 | 183 | 500 | 607 | 186 | 1 526 |

Egyéb TEN projektek | 155 | 0 | 67 | 160 | 26 | 408 |

4.5. Kohéziós politika

Az energia-infrastruktúra jelentős támogatást kap a strukturális alapokból. E támogatás jelentős részét azonban gyakran az általában vett energiainfrastruktúrára – beleértve az elosztóhálózatokat is –, és nem kizárólag a rendszerösszekötőkre, fordítják. A 2000–2006-os időszakban a kohéziós politika az 1. célkitűzés keretében 293 283 755 euro, a 2. célkitűzés[18] keretében pedig 26 306 822 euro közvetlen pénzügyi támogatást nyújtott az energia-infrastruktúra (termelés és szállítás) részére.

4.6. Infrastrukturális támogatás harmadik országokban

4.6.1. PHARE

A PHARE program keretében megvalósuló, határokon átnyúló együttműködési program Közép- és Kelet-Európában olyan infrastruktúra-fejlesztési tevékenységeket is finanszírozott, mint a helyi víz-, gáz- és villamosenergia-ellátás biztosítása, illetve olyan, energiával és közlekedéssel kapcsolatos intézkedéseket is támogatott, amelyek hosszú távú célja a transzeurópai hálózatok fejlesztése volt.

4.6.2. CARDS

A 2002–2006-os időszakban Albániára, Bosznia-Hercegovinára, Horvátországra, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságra vonatkozó regionális és országos stratégiákról 2001 decemberében született döntés. Az egyik speciális együttműködési célkitűzés a CARDS régióban „a stabilizációs és csatlakozási folyamat (Stabilisation and Association Process – SAP) részt vevő országainak reintegrációja az európai infrastruktúra-hálózatokba, nevezetesen a közlekedési, határigazgatási és energiahálózatába” , amelynek érdekében támogatni kell ezeket az országokat olyan „koherens infrastruktúra-fejlesztési stratégiák kidolgozásában, amelyek figyelembe veszik a közlekedés és energia nemzetközi dimenzióját” .

Ezt a keretrendszert lehet előkészítő intézkedésnek is tekinteni, amelynek célja ezen – a csatlakozás folyamatában lévő – országok TEN-E hálózatokba történő integrációja, és a koherencia biztosítása az EU hálózata és a szomszédos országok hálózatai között.

4.6.3. ISPA

A 2000–2006-os időszakban az előcsatlakozási strukturális politikák eszköze (ISPA) keretében a közép- és kelet-európai tagjelölt országok számára támogatásra kijelölt területek között az energiapolitika nem szerepelt.

4.6.4. TACIS

A 2000–2006-os időszakban a TACIS program a kelet-európai és közép-ázsiai országokra, és infrastruktúra-hálózatokra, különösen csővezetékekre és villamosenergia-átviteli hálózatokra vonatkozott[19].

4.6.5. MEDA

A MEDA program keretében Algéria, Ciprus, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Málta, Marokkó, Szíria, Tunézia, Törökország, Gáza és Ciszjordánia megszállt területeinek gazdasági infrastruktúra-fejlesztési költségei kaptak támogatást, az energia-ágazatot is beleértve[20].

A Közösség a MEDA program keretében 2005-ben 6 millió euróval támogatta az Euro-Arab Mashreq Gázpiac (EAMGM) létrehozását. Az EAMGM többek között hozzájárul a térség kulcsfontosságú infrastruktúra-csatlakozásainak kiépítéséhez (az arab gázvezeték és egyéb), illetve előmozdítja a gáz felhasználását. A résztvevő országok: Egyiptom, Jordánia, Libanon és Szíria. A projekt a tervek szerint 2008. végére fejeződik be.

2007-től a MEDA és a TACIS helyét átvette az európai szomszédsági és partnerségi támogatási eszköz.

5. ÉRTÉKELÉS

5.1. Időközi értékelés

Független szakértők 2004-ben elvégezték a Bizottság számára a TEN-Energia program 2000–2006-os időszak alatti működésének időközi értékelését[21].

Az időközi értékelés két fő célkitűzése a TEN-E program keretében finanszírozott tanulmányok és projektek hatásainak vizsgálata, illetve a program hatékonyságának javítását szolgáló ajánlások megfogalmazása volt.

Az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy a 2003 júniusában elfogadott TEN-E iránymutatásokban azonosított projektek hatása pozitív volt, az új iránymutatások számára pedig az alábbi központi témaköröket emelte ki:

- a kohézió, az új tagállamok energiahálózatainak integrációjával;

- a környezetvédelem, a megújuló energiatermelő egységek rendszerbekapcsolásának elősegítésével;

- a belső energiapiac, a kereskedelmi kapacitások növelésével;

- az energiaellátás biztonsága, a kapacitások növelésével, és a források és szállítási útvonalak diverzifikációjával;

- együttműködés a szomszédos országokkal.

Az értékelő jelentésben megfogalmazott ajánlások alapján a következő intézkedésekre került sor:

- a kapcsolatok erősítése a tagállamokkal az energiahálózatokkal kapcsolatos szükségleteik és politikáik jobb megértése érdekében.

- a bizottsági támogatás további koncentrálása a legfontosabb projektekre (európai érdekű és prioritást élvező projektek);

- az együttműködés erősítése az egyéb kapcsolódó eszközökkel, pl. a strukturális alapokkal, az EBB-vel stb., való belső szinergiák egyesítése és a TEN-E hálózat referenciahálózatként történő hasznosításából származó előnyök kihasználása érdekében.

5.2. Utólagos értékelés

A TEN-Energia program társfinanszírozásában a 2000–2006-os időszakban megvalósult projektek utólagos értékelését 2008-ban független szakértők fogják elvégezni a Bizottság számára a közösségi pénzügyi támogatás a transzeurópai hálózatok terén történő nyújtásának általános szabályairól szóló, 1995. szeptember 18-i 2236/95/EK tanácsi rendelet[22] 15. cikkével összhangban.

5.3. A támogatási határozatok felügyelete

A szerződések és a határozatok felügyelete főként a kedvezményezett azon kötelezettségén alapul, hogy jelentést kell tennie a társfinanszírozott tanulmány, illetve a munka előrehaladásáról, és hogy a szerződéssel vagy a határozattal kapcsolatos minden módosítási kérelmet megfelelően meg kell indokolnia.

A 2002–2006-os időszakban kiadott 72 támogatási határozat közül 20 vonatkozásában érkezett be a Bizottsághoz összesen 28 meghosszabbítási kérelem, és ebből a Bizottság 26-ot (11 villamos energiára és 15 földgázra vonatkozót) jóváhagyott. A késedelem fő okai a következők voltak: késedelem az engedélyezési eljárásban, olyan piaci fejlemények, amelyek a stratégia módosítását tették szükségessé, a tevékenységek átruházása másik kedvezményezettre a 2003/55/EK irányelvvel[23] és a 2003/54/EK irányelvvel[24] összhangban, technikai nehézségek megoldásának szükségessége, vállalati átalakulások.

6. KÜLSő KAPCSOLATOK

A TEN-E iránymutatások 2003-as és 2006-os felülvizsgálata megerősítette a transzeurópai energiahálózatok külső dimenzióit azáltal, hogy növelte a csatlakozó és a szomszédos országokkal a hálózati összeköttetéseket. Különösen a 2006-os felülvizsgálat vette tekintetbe az új tagállamok, a csatlakozó országok és a tagjelölt országok iránymutatásokba való teljes integrációjának szükségességét, illetve az iránymutatások – a körülményekhez igazodó – további kiigazításának szükségességét az Európai Unió új szomszédsági politikájának megfelelően.

A TEN-E iránymutatások ezért előírják, hogy az oroszországi, algériai és Kaszpi-tengeri új földgáz-csővezetékek prioritást élveznek, az LNG-terminálokkal és a föld alatti gáztározókkal együtt. Az iránymutatások kiemelt figyelmet fordítanak továbbá a földközi-tengeri tagállamok és a földközi-tengeri térség déli részében lévő országok közötti villamosenergiai összeköttetésekre, különösen a Villamosenergia-átvitel Összehangolására Létrejött Egyesülés (UCTE) rendszerével való szinkronizált összeköttetésre, amelynek érdekében további összeköttetéseket kell létrehozni Dél-Kelet-Európával, beleértve Törökországot is, és javítani kell a balti államok összeköttetését a közép-keleti és észak-európai piacokkal.

Az EU-Oroszország energiapárbeszéd 2001-ben indult az EU és Oroszország közötti energiaügyi kapcsolatok erősítésének céljával. Az EU-Oroszország energiapárbeszéd főbb eredményeiről számos helyzetjelentést tettek közzé[25]. 2006-ban három témacsoport alakult, hogy az alábbi kérdésekkel foglalkozzon: i.) energiahatékonyság, ii.) energiapiaci fejlemények, és iii.) előrejelzések és forgatókönyvek. Az energiapiaci fejleményekkel foglalkozó csoporton belül létrejött egy energia-infrastruktúra alcsoport, amely az Oroszország és Európa közötti energia-összeköttetésekkel foglalkozik. A csoport különös figyelmet fordít az Oroszország és az EU közös érdekeit szolgáló projektek megvalósításának vizsgálatára. Ezenkívül a 2004-es TEN-E költségvetési fejezetből támogatásban részesült egy tanulmány, amely az UCTE-rendszer és a balti államok, illetve a későbbiekben az orosz IPS/UPS-rendszer közötti szinkronizált összekapcsolás létrehozásának lehetőségét vizsgálja. E projekt alakulását az említett alcsoport követi nyomon.

Ukrajna és Moldova közös kérelmet nyújtott be a teljes jogú UCTE-tagságra. Az UCTE külön technikai bizottságot hozott létre, hogy tanulmány készítsen arról, hogy Ukrajnának és Moldovának milyen intézkedéseket kell tennie az európai villamos energia rendszerhez való csatlakozás érdekében.

7. EGYÉB TEN-E-VONATKOZÁSÚ UNIÓS POLITIKÁK

7.1. Környezet

A TEN-E kiemelt célkitűzései tükrözik az Európai Tanács 2001. március 23–24-i, stockholmi ülésének következtetéseit az energiapiac működéséhez szükséges infrastrukturális fejlesztésekkel kapcsolatban. Külön erőfeszítéseket kell tenni a megújuló energiaforrások nagyobb arányú felhasználásával kapcsolatos cél eléréséhez a fenntartható fejlődés politikájának megvalósításához való hozzájárulásként. Hangsúlyt kapott az EU környezetvédelmi jogszabályainak jelentős hatása. Meg kell felelni különösen a madarakról[26] és élőhelyekről[27] szóló irányelveknek, a környezeti hatásvizsgálatról (KHV)[28], a stratégiai környezeti hatásvizsgálatról (SEA)[29] szóló irányelvnek, valamint a vízügyi keretirányelvnek[30].

A tagállami hatóságok felelősek a tervezési és engedélyezési eljárásokért, biztosítaniuk kell a környezetvédelmi jogszabályok tiszteletben tartását, továbbá a helyi hatóságok feladata a végleges határozatok meghozatala.

A TEN-E költségvetésének felosztásakor különös figyelmet kap a társfinanszírozott intézkedések közösségi környezetvédelmi jogszabályoknak való megfelelése. A támogatásra javasolt intézkedés természetétől függően különösen az alábbi környezetvédelmi dokumentumok benyújtása követelmény:

- információ a Natura 2000 élőhelyeket valószínűleg (vagy nem valószinűleg) jelentős mértékben negatívan érintő hatásokról (Natura 2000 bizonyítvány);

- az intézkedéssel kapcsolatban elvégzett környezeti hatásvizsgálatok nem technikai jellegű összefoglalója;

- információ a környezetvédelmi hatóságokkal, az érintett lakossággal, és – adott esetben – a más tagállamokkal folytatott megbeszélésekről;

A Bizottság szolgálatai által végzett – pozitív – értékeléstől függően, a TEN-E támogatás jóváhagyásra került.

7.2. Kutatás és fejlesztés

Az Európai Unió az energetikai kutatást és fejlesztést számos program keretében támogatja, például a keretprogramok rendszerében, vagy az „Intelligens energia – Európa” program keretében. Ezek a programok a transzeurópai energiahálózatok bizonyos célkitűzéseit is támogatják, így az energiaellátás biztonságának növelését és diverzifikációját. Az FP6 keretprogram − amely a 2002–2006-os időszakra vonatkozott − számos, TEN-E vonatkozással is bíró, tanulmányt támogatott, így például:

- IRED – a megújuló energiaforrások és a elosztott termelés európai villamosenergia-hálózatba (FP6) történő integrációja

- FENIX – rugalmas villamosenergia-hálózatok a várható „energiaevolúció” integrációjához (FP6)

- ENCOURAGED – energiafolyosó-optimalizáció az európai gáz-, villamosenergia- és hidrogénpiacon (FP6)

Emellett az „Intelligens energia – Európa” program az alábbi projekteket finanszírozta:

- RESPOND – megújulóenergia-ellátás – interakció a hagyományos energiatermeléssel, hálózatokkal és kereslettel

- TRADEWIND – a szélenergia integrációja és kereskedelme a transzeurópai energiapiacokon.

7.3. Verseny

A TEN-E támogatás odaítélésénél különös figyelmet fordítanak a kijelölt gázvezetékek harmadik felek számára biztosított hozzáférés rendjének való megfelelésére a 2003/55/EK gázirányelvben[31], és különösen annak 22. cikkében meghatározottak szerint. A harmadik felek számára biztosított hozzáférés rendje – a 2003/54/EK villamosenergia-irányelvben[32] meghatározott módon – a villamosenergia-projektekre is vonatkozik.

[1] HL L 228. 1995.9.23., 1–7. o.

[2] Az 1996. június 5-i 1254/96/EK határozat, HL L 161., 1996.6.29., 147. o.

[3] A 2003. június 26-i 1229/2003/EK határozat, HL L 176., 2003.7.15., 11. o.

[4] A 2006. szeptember 6-i 1364/2006/EK határozat, HL L 262., 2006.9.22., 1. o.

[5] COM(2006) 846.

[6] 1254/96/EK határozat, HL L 161., 1996.6.29., 147. o.

[7] 1047/97/EK határozat, HL L 152., 1997.6.11., 12. o.

[8] 1741/99/EK határozat, HL L 207., 1999.8.6., 1. o.

[9] 1229/2003/EK határozat, HL L 176., 2003.7.15., 11. o.

[10] HL L 138., 2004.4.30., 17. o.

[11] HL L 143., 2004.4.30., 46. o.

[12] COM(2006) 443 és SEC(2006) 1059, bizottsági szolgálati munkadokumentum, 2006.8.7.

[13] A zárójelentés elérhető a http://ec.europa.eu/ten/energy/studies/index_en.htm internetcímen.

[14] Az ebben a bekezdésben és az 1. táblázatban foglalt közös érdekű projektek alatt az 1996-os TEN-E iránymutatásokban meghatározott közös érdekű projektek jegyzékét módosító 2003-as TEN-E iránymutatások III. mellékletében meghatározott projektek értendők.

[15] A támogatott projektek jegyzéke megtekinthető a http://ec.europa.eu/ten/energy/studies/index_en.htm internetcímen.

[16] Az ebben a bekezdésben és a 4. táblázatban figyelembe vett TEN-E iránymutatások a 2002-ben támogatott projektek esetében az 1996-ban, a 2003-ban és azután finanszírozott projektek esetében pedig a 2003-ban közzétett iránymutatások.

[17] Az EBB által 2002-ben támogatott projektek közül egyik sem helyezkedett el a 2003-ban elfogadott TEN-E iránymutatásokban meghatározott kiemelt tengelyek mentén.

[18] SEC(2007)1456, a Bizottság szolgálati munkadokumentuma, melléklet a Bizottság „18. éves jelentés a strukturális alapok végrehajtásáról (2006)” című jelentéséhez

[19] 1999. december 29-i 99/2000/EK tanácsi rendelet, HL L 12., 2000.1.18., 1-9. o.

[20] 1996. július 23-i 1488/96/EK tanácsi rendelet, HL L 189., 1996.7.30., 1-9. o.

[21] Az időközi értékelésről szóló zárójelentés megtekinthető a http://ec.europa.eu/ten/energy/studies/index_en.htm internetcímen.

[22] HL L 228. 1995.9.23., 1–7. o

[23] HL L 176., 2003.7.15., 57-78. o.

[24] HL L 176., 2003.7.15., 37-56. o.

[25] A helyzetjelentések elérhetőek a http://ec.europa.eu/energy/russia/joint_progress/index_en.htm címen.

[26] A Tanács 1979. április 2-i 79/409/EGK irányelve, HL L 103., 1979.4.25., p. 1-18.

[27] A Tanács 1992. május 21-i 92/43/EGK irányelve, HL L 206., 1992.7.22., 7-50. o.

[28] A Tanács 1985. június 27-i 85/337/EGK irányelve, HL L 175., 1985.7.5., 40-48. o.

[29] Az Európai Parlament és a Tanács 2001. június 27-i 2001/42/EK irányelve, HL L 197., 2001.7.21., 30-37. o.

[30] Az Európai Parlament és a Tanács 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelve, HL L 327., 2000.12.22., 1-73. o.

[31] HL L 176., 2003.7.15., 57-78. o.

[32] HL L 176., 2003.7.15., 37-56. o.