C 443/250

P7_TA(2014)0380

Az élelmiszer- és takarmányjog, valamint az állat-egészségügyi és állatjóléti, a növény-egészségügyi, a növényi szaporítóanyagokra és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok ***I

Az Európai Parlament 2014. április 15-i jogalkotási állásfoglalása az élelmiszer- és takarmányjog, valamint az állat-egészségügyi, az állatjóléti, a növény-egészségügyi, a növényi szaporítóanyagokra és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok alkalmazásának biztosítása céljából végzett hatósági ellenőrzésekről és más hatósági tevékenységekről, továbbá a 999/2001/EK, az 1829/2003/EK, az 1831/2003/EK, az 1/2005/EK, a 396/2005/EK, a 834/2007/EK, az 1099/2009/EK, az 1069/2009/EK, az 1107/2009/EK, az 1151/2012/EU, a(z) […]/2013/EU rendelet, valamint a 98/58/EK, az 1999/74/EK, a 2007/43/EK, a 2008/119/EK, a 2008/120/EK és a 2009/128/EK irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) irányuló javaslatról (COM(2013)0265 – C7-0123/2013 – 2013/0140(COD))

(Rendes jogalkotási eljárás: első olvasat)

(2017/C 443/59)

Az Európai Parlament,

(1) HL C 67., 2014.3.6., 166. o.

(2) HL C 114., 2014.4.15., 96. o.

P7_TC1-COD(2013)0140

Az Európai Parlament álláspontja, amely első olvasatban 2014. április 15-én került elfogadásra az élelmiszer- és takarmányjog, valamint az állat-egészségügyi és állatjóléti, a növény-egészségügyi, a növényi szaporítóanyagokra és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok alkalmazásának biztosítása céljából végzett hatósági ellenőrzésekről és más hatósági tevékenységekről, továbbá a 999/2001/EK, az 1829/2003/EK, az 1831/2003/EK, az 1/2005/EK, a 396/2005/EK, a 834/2007/EK, az 1099/2009/EK, az 1069/2009/EK, az 1107/2009/EK, az 1151/2012/EU, és a(z) …/2013/EU rendelet (*1), valamint a 98/58/EK, az 1999/74/EK, a 2007/43/EK, a 2008/119/EK, a 2008/120/EK és a 2009/128/EK irányelv módosításáról szóló …/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására tekintettel [Mód. 1]

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, 114. cikkére és 168. cikke (4) bekezdésének b) pontjára,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási javaslat tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),

rendes jogalkotási eljárás keretében (3),

mivel:

(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (Szerződés) előírja, hogy az uniós politikák és tevékenységek meghatározásakor és végrehajtásakor az emberi egészség védelmének magas szintjét kell biztosítani. Ezt a célt többek között olyan, az állat- és növényegészségügy terén végzett intézkedésekkel kell megvalósítani, amelyek közvetlen célja az emberi egészség védelme.

(2) A Szerződés azt is kimondja, hogy az Uniónak a belső piac megvalósításával összefüggésben elfogadott intézkedések révén elő kell segítenie a fogyasztóvédelem magas szintjének elérését.

(3) Az uniós jog harmonizált szabályrendszert biztosít, amely szavatolja, hogy az élelmiszerek és a takarmányok biztonságosak és táplálóak legyenek, és hogy az élelmiszerlánc biztonságát vagy a fogyasztók élelmiszer- és takarmányinformációkkal kapcsolatos érdekeinek védelmét feltehetően érintő tevékenységeket specifikus követelményeknek megfelelően hajtsák végre. Egyes meglévő uniós szabályok az emberek, állatok és növények egészségének és az állatok jólétének legmagasabb szintjét biztosítják az élelmiszerlánc egésze mentén és valamennyi olyan tevékenységi területen, ahol a fő cél a – bizonyos esetekben az emberre átvihető – állatbetegségek vagy a növényekre vagy növényi termékekre ártalmas károsítók lehetséges terjedése elleni küzdelem; továbbá gondoskodnak a környezet géntechnológiával módosított szervezetekből (GMO-kból) és növényvédő szerekből eredő kockázatokkal szembeni védelméről. Az uniós szabályok emellett szavatolják a növényi szaporítóanyagok azonosságát és minőségét. E szabályok (a továbbiakban: az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok) helyes alkalmazása hozzájárul a belső piac megfelelő működéséhez. [Mód. 2]

(4) Az élelmiszer- és takarmányjogra vonatkozó alapvető uniós szabályokat a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) állapítja meg. Az alapvető szabályok mellett a konkrétabb élelmiszer- és takarmányjog különböző területekre terjed ki, mint például a takarmányozás, ezen belül a gyógyszeres takarmányok, a takarmány- és élelmiszer-higiénia, a zoonózisok, az állati melléktermékek, az állatgyógyászati készítmények maradványai, a szennyező anyagok, az emberi egészségre veszélyes állatbetegségek elleni védekezés és azok felszámolása, a takarmányok és élelmiszerek címkézése, a növényvédő szerek, a takarmány- és élelmiszer-adalékanyagok, a vitaminok, az ásványi sók, a nyomelemek és más adalékanyagok, az élelmiszerekkel érintkező anyagok, a minőségi és összetételi követelmények, az ivóvíz, az ionizáció, az új élelmiszerek és a GMO-k.

(5) Az állat-egészségügyi uniós jogszabályok célja az emberek és az állatok egészségének magas szintű védelme az Unión belül, a mezőgazdasági és akvakultúra-ágazat ésszerű fejlesztése és a termelékenység növelése. Ezek a jogszabályok nélkülözhetetlenek az állatok és állati termékek belső piacának megvalósításához és az uniós szempontból jelentős fertőző betegségek elterjedésének megakadályozásához. A jogszabályok többek között az Unión belüli kereskedelmet, az Unióba történő beléptetést, a betegségek felszámolását, az állat-egészségügyi ellenőrzéseket és a betegségek bejelentését érintik, emellett erősítik az élelmiszer- és takarmánybiztonságot is.

(6) A Szerződés 13. cikke elismeri, hogy az állatok érző lények. Az állatjólétről szóló uniós jogszabályok előírják az állattulajdonosok, az állattartók és az illetékes hatóságok számára, hogy tartsák tiszteletben az állatokkal szembeni humánus bánásmódot és a szükségtelen fájdalom és szenvedés elkerülését biztosító állatjóléti követelményeket. Ezek a szabályok tudományos adatokon alapulnak és közvetve javíthatják az élelmiszerek és a takarmány minőségét és biztonságát.

(7) A növény-egészségügyi uniós jogszabályok az Unióban nem létező vagy nem elterjedt károsítók beléptetését, meghonosodását és elterjedését szabályozzák. Céljuk az uniós növények, valamint a köz- és magántulajdonú zöld területek és erdők egészségének megóvása, ezzel egyidejűleg pedig az Unió biológiai sokféleségének és környezetének védelme, valamint a növényekből készült élelmiszerek és takarmány minőségének és biztonságának szavatolása.

(8) A növényi szaporítóanyagokra vonatkozó uniós jogszabályok a mezőgazdasági, zöldség-, erdészeti, gyümölcs- és dísznövényfajok és szőlőfajok növényi szaporítóanyagainak forgalomba hozatali célra történő előállítását és forgalomba hozatalát szabályozzák. E szabályok célja a felhasználók számára a növényi szaporítóanyagok azonosságának, egészségének és minőségének, valamint az agrár-élelmiszeripari lánc termelékenységének, sokféleségének, egészségének és minőségének biztosítása, továbbá a biológiai sokféleség és a környezet védelméhez való hozzájárulás. [Mód. 3]

(9) Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről szóló uniós jogszabályok biztosítják az ökológiai termelés fenntartható fejlesztésének alapját, valamint céljuk a természeti erőforrások, a biológiai sokféleség és az állatjólét védelmének erősítése és a vidéki területek fejlődésének előmozdítása.

(10) A mezőgazdasági termékekre és élelmiszerekre vonatkozó mezőgazdasági minőségrendszerekről szóló uniós jogszabályok meghatározzák a pontos előírások szerint termelt és előállított termékeket és élelmiszereket, egyúttal pedig ösztönzik a változatos mezőgazdasági termelést, védik a termékmegnevezéseket és tájékoztatják a fogyasztókat a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek sajátos jellemzőiről.

(11) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok azon az elven alapszanak, hogy a vállalkozók az ellenőrzésük alá tartozó élelmiszeripari vállalkozásokban zajló termelés, feldolgozás és forgalmazás minden szakaszában felelősek annak biztosításáért, hogy teljesüljenek az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályokban meghatározott és a tevékenységeikre vonatkozó követelmények.

(12) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtásáért a tagállamok felelnek, amelyek illetékes hatóságai hatósági ellenőrzések szervezése révén nyomon követik és ellenőrzik, hogy ténylegesen betartják- és végrehajtják-e a vonatkozó uniós követelményeket.

(13) A 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) létrehozta a hatósági ellenőrzések szervezésének egységes jogi keretét. Ez a keret lényegesen javította a hatósági ellenőrzések hatékonyságát, az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtását, az Unión belül az emberek, állatok és növények egészségét és az állatok jólétét érintő kockázatokkal szembeni védelem szintjét, valamint a környezet GMO-kból és növényvédő szerekből eredő kockázatokkal szembeni védelmének szintjét. Ezenfelül az agrár-élelmiszeripari lánc mentén végzett hatósági ellenőrzésekre irányuló integrált megközelítést támogató megerősített jogi keretet biztosított.

(14) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok számos olyan rendelkezést tartalmaznak, amelyek végrehajtását a 882/2004/EK rendelet nem, vagy csak részben szabályozta. Különösen megmaradtak az egyedi hatósági ellenőrzési szabályok a növényi szaporítóanyagokról szóló uniós jogszabályokban, valamint a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre és a belőlük származó termékekre vonatkozó egészségügyi szabályok megállapításáról és az 1774/2002/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (6) . A növényegészségügy nagyrészt szintén kívül esik a 882/2004/EK rendelet alkalmazási körén, és a hatósági ellenőrzésekre vonatkozóan a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2000. május 8-i 2000/29/EK tanácsi irányelv (7) határoz meg egyes szabályokat. [Mód. 4]

(15) A 96/23/EK tanácsi irányelv (8) szintén igen részletes szabályokat állapít meg, amelyek többek között előírják a hatósági ellenőrzések minimális gyakoriságát és a jogsértés esetén elfogadandó különleges végrehajtási intézkedéseket.

(16) Az átfogó jogi keret ésszerűsítése és egyszerűsítése – és ezzel egyidejűleg a jobb szabályozás céljának megvalósítása – érdekében az egyes szakterületeken végzett hatósági ellenőrzésekre alkalmazandó szabályokat jobban össze a hatósági ellenőrzésekre vonatkozó egységes jogi keretbe kell integrálni kell vonni, amennyiben az ellenőrzések tekintetében azonos célt követnek . E célból a 882/2004/EK rendeletet és az egyes szakterületeken végzett hatósági ellenőrzéseket jelenleg szabályozó más jogi aktusokat hatályon kívül kell helyezni és ezzel a rendelettel kell felváltani. [Mód. 5]

(17) E rendeletnek célul kell kitűznie az agrár-élelmiszeripari lánc mentén végzett hatósági ellenőrzések megszervezésére és a hatósági ellenőrzésektől eltérő más hatósági tevékenységekre vonatkozó harmonizált uniós keret létrehozását, a 882/2004/EK rendeletben és a vonatkozó ágazati jogszabályokban meghatározott hatósági ellenőrzési szabályokra, valamint az azok alkalmazásával kapcsolatos tapasztalatokra is figyelemmel.

(18) A mezőgazdasági termékek, mint például a szántóföldi növények, bor, olívaolaj, gyümölcsök és zöldségek, komló, tej és tejtermékek, marha- és borjúhús, birka- és kecskehús, valamint méz piacainak közös szervezésével kapcsolatos szabályok betartásának ellenőrzésére már létezik egy jól működő és specifikus ellenőrzési rendszer. Ez a rendelet ezért nem alkalmazandó az 1234/2007/EK tanácsi rendeletben (9) foglalt rendelkezéseknek való megfelelés ellenőrzésére, az utóbb említett rendelet II. része II. címe I. fejezetének kivételével . [Mód. 6]

(19) A jelenleg a 882/2004/EK rendeletben szereplő egyes hatályos fogalommeghatározásokat módosítani kell, hogy azok figyelembe vegyék e rendelet kibővített hatályát, hogy összhangban álljanak más uniós aktusokban foglalt meghatározásokkal, valamint hogy pontosítsák vagy adott esetben felváltsák az egyes ágazatokban eltérő jelentéssel bíró terminológiát.

(20) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok – többek között – az állatok és a növények egészségének védelmét és az állatok jólétét, valamint a környezet GMO-kkal és növényvédő szerekkel szembeni védelmét, valamint a növényi szaporítóanyagok azonosságának és jó minőségének biztosítását célzó különleges feladatok ellátásával bízzák meg a tagállamok illetékes hatóságait. Ezek a feladatok a tagállamok illetékes hatóságai által végrehajtandó olyan közérdekű tevékenységek, amelyek célja az emberek, állatok vagy növények egészségét, az állatok jólétét vagy a környezetet veszélyeztető esetleges kockázatok felszámolása, korlátozása vagy csökkentése. Ezekre a többek között termékengedélyezési, felmérési, felügyeleti és például járványügyi célú nyomonkövetési, valamint a betegségek felszámolását és visszaszorítását és más betegség-ellenőrzési feladatokat magukban foglaló tevékenységekre azonos, a hatósági ellenőrzések révén érvényesített ágazati szabályok vonatkoznak. [Mód. 7]

(21) A tagállamoknak az e rendelet alkalmazási körébe tartozó valamennyi területen ki kell jelölniük egy illetékes hatóságot. Noha a tagállamok a legalkalmasabbak annak eldöntésére, hogy az egyes területekre mely illetékes hatóságot vagy hatóságokat – és mely közigazgatási szinten – jelölik ki, egyúttal elő kell írni számukra, hogy minden területen jelöljenek ki egyetlen olyan hatóságot, amely biztosítja a többi tagállam illetékes hatóságaival és a Bizottsággal folytatott megfelelően összehangolt kommunikációt.

(22) A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az uniós szabályokhoz, többek között az invazív jellegük miatt a mezőgazdasági termelésre vagy a környezetre potenciális veszélyt jelentő idegen fajokra vonatkozó szabályokhoz kapcsolódó – az e rendelet alkalmazási körébe tartozó ellenőrzésektől eltérő – hatósági ellenőrzések feladatát a kijelölt illetékes hatóságokra ruházzák.

(23) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok megfelelő alkalmazására irányuló hatósági ellenőrzések és az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok által a tagállami hatóságokra ruházott más hatósági tevékenységek elvégzésére a tagállamoknak a közérdeket szolgáló, a hatósági ellenőrzések színvonalát, következetességét és eredményességét biztosító illetékes közhatóságokat kell kijelölniük. A kijelölt illetékes hatóságot – vagy hatóságokat – , megfelelő erőforrásokkal és eszközökkel rendelkező, valamint a pártatlanságot és a szakmaiságot garantáló illetékes hatóságokat kell kijelölniük. Az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell a hatósági ellenőrzések minőségét, következetességét és hatékonyságát. kell ellátni, a tagállamoknak pedig az agrár-élelmiszeripari láncon belül tevékenykedő valamennyi vállalkozástól való függetlenségük biztosításával garantálni kell tudniuk azok pártalanságát és szakmaiságát. [Mód. 8]

(24) Az e rendelet alkalmazási körébe tartozó szabályok megfelelő alkalmazásához és végrehajtásához az ilyen szabályok és e rendelet szabályainak megfelelő ismerete szükséges. Ennélfogva fontos, hogy a hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket végző alkalmazottak szakterületüktől függően rendszeres képzésben részesüljenek az alkalmazandó jogszabályokról és az e rendeletből fakadó kötelezettségekről.

(24a) Az illetékes hatóságok által vagy az illetékes hatóságok kérésére, az e rendeletnek való megfelelés ellenőrzése érdekében végzett auditok nemzetközi szabványokon is alapulhatnak, amennyiben e szabványok követelményei megfelelnek e rendelet követelményeinek. [Mód. 9]

(25) A vállalkozóknak jogot kell biztosítani arra, hogy fellebbezéssel éljenek az illetékes hatóságok által hozott döntések ellen, és Az illetékes hatóságoknak tájékoztatniuk kell a vállalkozókat erről a jogról tájékoztatni kell őket. [Mód. 10]

(26) Az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a hatósági ellenőrzésekért felelős személyzet személyzet – a belső jelentési kötelezettségtől eltekintve – bizalmasan kezelje az ilyen ellenőrzések végzése során tudomására jutott és a szakmai titoktartás hatálya alá tartozó információkat. A nyilvánosságra hozatalt indokoló nyomós érdek hiányában a szakmai titoktartás minden olyan információra alkalmazandó, amelynek felfedése aláásná az ellenőrzések, vizsgálatok vagy auditok célját, a kereskedelmi érdekek védelmét, valamint a bírósági eljárások és a jogi tanácsadás védelmét. A szakmai titoktartás ugyanakkor nem akadályozhatja meg az illetékes hatóságokat abban, hogy Az emberi vagy állati egészség veszélyeztetésének, illetve az élelmiszerjog egyéb súlyos megsértésének gyanúja esetén az illetékes hatóságoknak megfelelő lépéseket kell tenniük a nyilvánosság tájékoztatására. Ezeknek az intézkedéseknek – különösen a terméknevek vagy az érintett vállalkozások megnevezése esetén – arányban kell állniuk a jogsértés mértékével. Az egyes vállalkozókat érintő hatósági ellenőrzések ellenőrzés eredményeit ismertető tényszerű információkat közzétegyék közzétehetik , amennyiben az érintett vállalkozó a közzétételt megelőzően ezekhez észrevételeket fűzhetett és ezeket az észrevételeket figyelembe vették és az illetékes hatóság által feltárt információkkal együtt egyidejűleg nyilvánosságra hozták. A szakmai titoktartás tiszteletben tartása továbbá nem érinti a nyilvánosság tájékoztatására vonatkozó, a 178/2002/EK rendelet 10. cikke szerinti kötelezettséget abban az esetben, amikor fennáll az alapos gyanúja annak, hogy egy élelmiszer vagy takarmány veszélyt jelenthet az egészségre. Ez a rendelet nem érinti az illetékes hatóságoknak a 178/2002/EK rendelet 10. cikkében foglalt, a nyilvánosság tájékoztatására vonatkozó kötelezettségét abban az esetben, amikor fennáll az alapos gyanúja annak, hogy egy élelmiszer vagy takarmány veszélyt jelenthet az emberek vagy az állatok egészségére, valamint a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (10) biztosított jogát. [Mód. 11]

(27) Az illetékes hatóságoknak az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok alkalmazási körébe tartozó valamennyi ágazatban és valamennyi vállalkozóhoz, tevékenységhez, állathoz és termékhez kapcsolódóan rendszeres hatósági ellenőrzéseket kell végezniük. A hatósági ellenőrzések gyakoriságának meghatározásakor az illetékes hatóságoknak figyelembe kell venniük, hogy az ellenőrzés terén tett erőfeszítéseket a különböző helyzetekben várható kockázat és a megfelelőség elvárt szintje függvényében módosítani kell. Egyes esetekben azonban az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok előírják, hogy a hatósági ellenőrzéseket – az állatok vagy termékek forgalomba hozatalának vagy mozgatásának előfeltételét képező hatósági bizonyítvány vagy tanúsítvány kiállítása céljából – a kockázat mértékétől vagy a jogsértések várható mértékétől függetlenül el kell végezni. Ilyen esetben a hatósági ellenőrzések gyakoriságát a szükséges bizonyítványok vagy tanúsítványok kiállítása határozza meg.

(28) A hatósági ellenőrzések megfelelőség-ellenőrzés szempontjából vett hatékonyságának fenntartása érdekében az ellenőrzéseket nem szabad előre bejelenteni, kivéve, ha a hatósági ellenőrzési tevékenységek jellege ezt megkívánja, például különösen az audittevékenységek esetében.

(29) A hatósági ellenőrzéseknek alaposnak és hatékonynak kell lenniük, és biztosítaniuk kell az uniós jogszabályok megfelelő alkalmazását. Tekintettel arra, hogy a vállalkozók számára terhet jelenthetnek a hatósági ellenőrzések, az illetékes hatóságoknak hatósági ellenőrzési tevékenységeik megszervezésekor és lebonyolításakor figyelembe kell venniük e vállalkozók érdekeit, és az említett terhet szigorúan a hatékony és eredményes hatósági ellenőrzések elvégzéséhez szükséges mértékre kell korlátozniuk.

(29a) A hatósági ellenőrzéseket olyan személyzetnek kell végeznie, akik tekintetében nem merül fel összeférhetetlenség, és különösen nem folytatnak – közvetlenül vagy házastársuk révén – a meghatározott hatósági ellenőrzések alá eső gazdasági tevékenységet. [Mód. 12]

(30) A tagállami illetékes hatóságoknak hasonló gondossággal kell elvégezniük a hatósági ellenőrzéseket, függetlenül attól, hogy az érvényesített szabályok kizárólag az adott tagállam területén releváns tevékenységekre vagy a valamely másik tagállamba szállítandó vagy ott forgalomba hozandó, illetve az Unióból kivitelre szánt állatokra és termékekre vonatkozó uniós jogszabályoknak való megfelelést érintő tevékenységekre alkalmazandók. Utóbbi esetben az illetékes hatóságok az uniós jogszabályok szerint arra is kötelezhetők, hogy ellenőrizzék az állatoknak és termékeknek a rendeltetési harmadik ország által előírt követelményeknek való megfelelőségét.

(31) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós előírások megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében az illetékes hatóságokat fel kell jogosítani arra, hogy az e szabályok által érintett állatok és termékek előállításának, feldolgozásának és forgalmazásának valamennyi szakaszában végezzenek hatósági ellenőrzéseket. A hatósági ellenőrzések alapos és hatékony lebonyolítása érdekében továbbá az illetékes hatóságokat fel kell jogosítani arra, hogy az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó szabályok alkalmazási körén kívül eső termékek, hatóanyagok, anyagok vagy tárgyak (például állatgyógyászati készítmények) előállításának és forgalmazásának valamennyi szakaszában végezzenek hatósági ellenőrzéseket, amennyiben erre az említett szabályok lehetséges megsértéseinek teljes körű kivizsgálásához és e jogsértések okainak meghatározásához szükség van.

(32) Az illetékes hatóságok a vállalkozók és a nyilvánosság érdekében járnak el, biztosítva ezáltal az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályokban foglalt szigorú védelmi előírások megfelelő végrehajtási intézkedések révén történő következetes teljesítését és védelmét, valamint azt, hogy az e szabályoknak való megfelelést az agrár-élelmiszeripari lánc egésze mentén hatósági ellenőrzések keretében vizsgálják meg. Az illetékes hatóságoknak ennélfogva az általuk végzett hatósági ellenőrzések hatékonysága és eredményessége tekintetében a vállalkozók és a nyilvánosság felé kell elszámolniuk. Hozzáférést kell biztosítaniuk a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek megszervezéséhez és elvégzéséhez kapcsolódó információkhoz, és a hatósági ellenőrzésekhez és az azok eredményeihez kapcsolódó információkat rendszeresen közzé kell tenniük. Az illetékes hatóságokat továbbá bizonyos feltételek teljesülése esetén fel kell jogosítani arra, hogy az egyes vállalkozóknak a hatósági ellenőrzések eredményein alapuló minősítésére vonatkozó információkat közzétegyék vagy rendelkezésre bocsássák.

(33) Az illetékes hatóságoknak feltétlenül biztosítaniuk és ellenőrizniük kell az általuk végzett hatósági ellenőrzések hatékonyságát és következetességét. E célból dokumentált írásbeli eljárások alapján kell eljárniuk, és részletes információkkal és utasításokkal kell szolgálniuk a hatósági ellenőrzéseket végző alkalmazottak számára. Mindemellett olyan megfelelő eljárásokkal és mechanizmusokkal kell rendelkezniük, amelyek segítségével folyamatosan meggyőződhetnek saját tevékenységük hatékonyságáról és következetességéről, és hiányosságok megállapítása esetén kiigazító intézkedést hozhatnak.

(34) A jogsértések meghatározásának megkönnyítése és a korrekciós intézkedés érintett vállalkozó általi megvalósításának ésszerűsítése érdekében a hatósági ellenőrzések eredményéről jelentésben kell beszámolni amelynek azoknak a hatósági ellenőrzéseknek az eredményéről , amelyek során megállapították a hatályos szabályok megsértését. E jelentés egy példányát át kell adni a vállalkozónak. Amennyiben a hatósági ellenőrzések keretében a vállalkozó tevékenységeinek nyomon követése az illetékes hatóság alkalmazottainak állandó vagy rendszeres jelenlétét igényli, aránytalan volna minden egyes, a vállalkozónál tett vizsgálatról vagy látogatásról jelentést készíteni. Ilyen esetekben a jelentést olyan gyakorisággal kell elkészíteni, amely lehetővé teszi, hogy az illetékes hatóságok és a vállalkozó a megfelelés szintjéről rendszeres tájékoztatást, az esetleges megállapított hiányosságokról pedig azonnali értesítést kapjon. Az adminisztratív terhek csökkentéséhez elegendő továbbá, ha a határállomásokon végzett hatósági ellenőrzések eredményeit a közös egészségügyi beléptetési okmányban rögzítik. [Mód. 13]

(35) A hatósági ellenőrzések zökkenőmentes lebonyolítása és annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok más hatósági tevékenységeket is elvégezhessenek, a vállalkozóknak maradéktalanul együtt kell működniük az illetékes hatóságokkal és a felhatalmazással rendelkező szervezetekkel.

(36) Ez a rendelet létrehozza az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó szabályoknak az e szabályok alkalmazási körébe tartozó valamennyi területen történő megfelelés ellenőrzéséhez szükséges hatósági ellenőrzések megszervezésének egységes jogi keretét. Egyes érintett területeken az uniós jogszabályok részletes teljesítendő követelményeket határoznak meg, amelyek a hatósági ellenőrzések elvégzéséhez szükséges szakértelmet és sajátos eszközöket írnak elő. A potenciálisan az emberi, állati és növényi egészség, az állatjólét, valamint a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezet eltérő szintű védelmét eredményező, az e rendelet hatálya alá tartozó állatok és termékek belső piacának működését megzavaró és a versenyt torzító különböző végrehajtási gyakorlatok elkerülése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az említett területek ellenőrzési igényeinek ellátására alkalmas különös hatósági ellenőrzési szabályok elfogadása útján kiegészítse az e rendeletben foglalt előírásokat. Ezeknek a szabályoknak különösen meg kell határozniuk a hatósági ellenőrzések elvégzésére vonatkozó különleges követelményeket és az ilyen ellenőrzések minimális gyakoriságát, az e rendeletben előírtakon túlmutató olyan különleges vagy további intézkedéseket, amelyeket az illetékes hatóságoknak a jogsértésekkel összefüggésben meg kell hozniuk, az illetékes hatóságok e rendeletben foglaltakon túlmutató különleges felelősségi köreit és feladatait, és az e rendeletben előírt közigazgatási jogsegéllyel kapcsolatos mechanizmusok igénybevételére vonatkozó különleges kritériumokat. Más esetekben ilyen további szabályok válhatnak szükségessé az élelmiszerekkel és takarmánnyal kapcsolatos hatósági ellenőrzések elvégzésére vonatkozó részletesebb keret biztosítása céljából akkor, ha az emberi vagy állati egészséget, illetve a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezetet érintő kockázatokkal kapcsolatos olyan új információra derül fény, amely azt jelzi, hogy a tagállamokban végzett hatósági ellenőrzésekre vonatkozó közös előírások hiányában az ellenőrzések e kockázatokkal szemben nem tudják biztosítani az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályokban előírt elvárt védelmi szintet.

(37) Az illetékes hatóságokat fel kell jogosítani arra, hogy feladataik egy részével más szerveket bízzanak meg. Meg kell határozni azokat a megfelelő feltételeket, amelyek biztosítják a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek pártatlanságának, minőségének és következetességének fenntartását. A felhatalmazással rendelkező szervezeteknek különösen az ISO szabvány szerinti akkreditációval kell rendelkezniük a vizsgálatok elvégzésére.

(38) Az Unió-szerte végzett hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek megbízhatóságának és következetességének biztosítása érdekében az alkalmazott mintavételi és laboratóriumi analitikai, tesztelési és diagnosztikai módszereknek meg kell felelniük a legkorszerűbb tudományos előírásoknak, eleget kell tenniük az érintett laboratórium sajátos analitikai, tesztelési és diagnosztikai igényeinek, valamint megalapozott és megbízható analitikai, tesztelési és diagnosztikai eredményekkel kell szolgálniuk. A különböző források, például a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO), az Európai és Földközi-tenger melléki Növényvédelmi Szervezet (EPPO), a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény (IPPC), az Állat-egészségügyi Világszervezet (OIE), az Európai Unió és a nemzeti referencialaboratóriumok vagy a nemzeti szabályok által biztosított több rendelkezésre álló módszer esetében egyértelmű szabályokat kell meghatározni az alkalmazandó módszer kiválasztására.

(39) Azok a vállalkozók, akiknek állatai vagy termékei hatósági ellenőrzés keretében végzett mintavétel, elemzés, tesztelés vagy diagnosztizálás tárgyát képezik, második szakvéleményt kérhetnek, amelynek részeként másodszori elemzés, tesztelés vagy diagnosztizálás céljából újabb mintát kell venni, kivéve, ha ez a mintavétel gyakorlatilag kivitelezhetetlen vagy irreleváns. Ez különösen akkor fordulhat elő, ha rendkívül alacsony az adott veszély állatban vagy termékben való előfordulásának valószínűsége, vagy annak megoszlása rendkívül ritka vagy szabálytalan. Az IPPC ennélfogva nem alkalmaz másodszori mintákat a növényekben vagy növényi termékekben található karanténköteles károsító szervezetek előfordulásának értékelésére.

(40) Az interneten vagy egyéb távoli eszköz keretében folytatott kereskedelem hatósági ellenőrzése céljából az illetékes hatóságokat fel kell jogosítani arra, hogy névtelenül leadott rendelések, úgynevezett próbavásárlás útján mintát gyűjtsenek, amelyet ezt követően elemezhetnek, tesztelhetnek vagy megfelelőség-ellenőrzésnek vethetnek alá. Az illetékes hatóságnak minden lépést meg kell tennie annak érdekében, hogy biztosítsa a vállalkozók második szakvéleményhez való jogát.

(41) Az illetékes hatóságok által a hatósági ellenőrzésekkel és más hatósági tevékenységekkel összefüggésben gyűjtött mintán elemzések, tesztelések és diagnosztika végzése céljából kijelölt laboratóriumoknak rendelkezniük kell az ilyen feladatok legszigorúbb előírásoknak megfelelő elvégzéséhez szükséges szakértelemmel, felszereléssel, infrastruktúrával és személyzettel. A megalapozott és megbízható eredmények érdekében ezeket a laboratóriumokat a „Vizsgáló- és kalibrálólaboratóriumok felkészültségének általános követelményei” című EN ISO/IEC 17025 szabvány szerint kell akkreditálni e módszerek alkalmazására. A 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) szerint működő nemzeti akkreditáló testületnek kell megadnia.

(42) Míg az akkreditáció a hatósági laboratóriumok legkorszerűbb teljesítményét biztosító kiválasztási eszköz, egyúttal bonyolult és költséges folyamat is, amely a kivételesen egyszerűen elvégezhető és ezért speciális eljárást vagy felszerelést nem igénylő laboratóriumi analitikai, tesztelési vagy diagnosztikai módszerek – például a vizsgálat során a Trichinella kimutatása – esetében, a kizárólag a növényi szaporítóanyagok minőségi jellemzőivel kapcsolatos elemzések vagy tesztek esetén, valamint bizonyos feltételek mellett akkor, ha a laboratórium csak a hatósági ellenőrzésektől eltérő más hatósági tevékenységek keretében végez elemzést, tesztelést vagy diagnosztizálást, aránytalan terhet jelenthet az érintett laboratórium számára.

(43) A megközelítés rugalmasságának és arányosságának biztosítása érdekében – különösen az állat- és növény-egészségügyi laboratóriumok esetében – olyan eltérésekről kell rendelkezni, amelyek egyes laboratóriumok számára lehetővé teszik bizonyos módszerek akkreditáció nélkül történő alkalmazását. Ezenfelül bizonyos esetekben, például amikor új vagy a közelmúltban módosított módszereket kell alkalmazni, valamint újonnan felmerülő kockázatok vagy szükséghelyzetek esetében előfordulhat, hogy a laboratóriumnak nem áll azonnal rendelkezésére a hatósági laboratóriumként általa alkalmazandó valamennyi módszerre vonatkozó akkreditáció. Ennélfogva bizonyos feltételek mellett engedélyezhető, hogy a hatósági laboratóriumok a vonatkozó akkreditáció megszerzése előtt is végezzenek elemzést, tesztelést vagy diagnosztizálást az illetékes hatóságok számára.

(44) A harmadik országból az Unióba beléptetett állatokon és termékeken végzett hatósági ellenőrzések döntő jelentőséggel bírnak annak biztosítása szempontjából, hogy ezek megfeleljenek az Unióban alkalmazandó jogszabályoknak és különösen az Unió területén az emberi, állati és növényi egészség, az állatjólét, valamint a GMO-k és növényvédő szerek vonatkozásában a környezet védelmét célzó előírásoknak. Ezekre a hatósági ellenőrzésekre adott esetben az állatoknak vagy termékeknek az Unióban történő szabad forgalomba bocsátását megelőzően vagy azt követően kell sort keríteni. A hatósági ellenőrzéseknek kellően gyakorinak kell lenniük ahhoz, hogy kezelni lehessen az egészséget, az állatjólétet és a környezetet veszélyeztető, az Unióba beléptetett állatokból és termékekből eredő esetleges kockázatokat, figyelembe véve az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós szabályokban foglalt követelményeknek való korábbi megfelelést, az adott állatokon és termékeken az érintett harmadik országban már elvégzett ellenőrzéseket, valamint az említett harmadik ország által arra vonatkozóan nyújtott biztosítékokat, hogy az Unióba exportált állatok és termékek megfelelnek az uniós jogszabályi követelményeknek.

(45) Tekintettel az egyes állatok vagy termékek által jelentett, az emberek, állatok és növények egészségét, az állatok jólétét vagy a környezetet érintő esetleges kockázatokra, ezeket az állatokat vagy termékeket az Unióba történő beléptetéskor különleges hatósági ellenőrzésnek kell alávetni. A hatályos uniós szabályok hatósági ellenőrzések végzését írják elő az Unió határainál annak vizsgálata céljából, hogy teljesülnek-e az állatokra, az állati eredetű termékekre, a szaporítóanyagokra és az állati melléktermékekre alkalmazandó, az emberek és állatok egészségével és az állatjóléttel kapcsolatos előírások, valamint hogy a növények és növényi termékek megfelelnek-e a növény-egészségügyi követelményeknek. Amennyiben ezt új vagy ismert kockázatok indokolják, az Unióba történő beléptetéskor egyes további termékeket is fokozott ellenőrzésnek vetnek alá. Az ilyen ellenőrzések különös szabályait – amelyekről jelenleg a 97/78/EK tanácsi irányelv (12), a 91/496/EGK tanácsi irányelv (13), a 2000/29/EK tanácsi irányelv (14) és a 669/2009/EK bizottsági rendelet (15) rendelkezik – ebben a rendeletben kell meghatározni.

(46) Az uniós hatósági ellenőrzési rendszer hatékonyságának megerősítése, a határellenőrzésekre elkülönített hatósági ellenőrzési források optimális elosztásának biztosítása és az élelmiszerláncra vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtásának előmozdítása érdekében létre kell hozni a határállomásokon végzett hatósági ellenőrzések közös integrált rendszerét, amely a jelenlegi széttagolt ellenőrzési keretet felváltva valamennyi olyan szállítmány kezelését végezné, amelyeket az általuk jelentett lehetséges kockázatra tekintettel az Unióba történő beléptetésükkor ellenőrzésnek kell alávetni.

(47) A határállomásokon végzett hatósági ellenőrzések során valamennyi állat- vagy termékszállítmány esetében okmányellenőrzést és azonossági ellenőrzést, a szállítmányok jelentette kockázat függvényében pedig bizonyos gyakorisággal fizikai ellenőrzést kell végezni.

(48) A fizikai ellenőrzések gyakoriságát az emberek, állatok vagy növények egészségét, az állatok jólétét, illetve a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezetet érintő kockázatok alapján kell meghatározni és módosítani. Ez a megközelítés lehetővé tenné az illetékes hatóságok számára, hogy az ellenőrzési forrásokat a legnagyobb kockázattal jellemzett területekre irányítsák. Az azonossági ellenőrzések gyakoriságát emellett csökkenteni kell, vagy a szállítmány hatósági plombájának ellenőrzésére kell korlátozni, amennyiben ezt az Unióba érkező szállítmány jelentette alacsony kockázat indokolja. Az azonossági ellenőrzések és fizikai ellenőrzések esetében a rendelkezésre álló adatkészletek és információk, valamint a számítógépes adatgyűjtési és adatkezelési rendszerek teljes körű felhasználásával kell a kockázatalapú megközelítést alkalmazni.

(49) Bizonyos esetekben, amennyiben biztosított az emberi, állati és növényi egészség, az állatjólét, valamint a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezet magas szintű védelme, az alapvetően az illetékes hatóságok által a határállomásokon végzett hatósági ellenőrzéseket más ellenőrző állomásokon vagy más hatóságok is elvégezhetik.

(50) A hatósági ellenőrzések hatékony rendszerének megszervezése érdekében a harmadik országból érkező és az Unióba történő beléptetéskor ellenőrzendő szállítmányokhoz közös egészségügyi beléptetési okmányt kell mellékelni, amelyet a szállítmányok határállomásra történő érkezését bejelentő előzetes értesítésre, valamint az illetékes hatóságok által az érintett szállítmányon végzett hatósági ellenőrzések vagy az erre a szállítmányra vonatkozóan hozott határozatok eredményeinek rögzítésére kell használni. A vállalkozók valamennyi hatósági ellenőrzés elvégzését követően szintén e dokumentum alapján kaphatnak engedélyt a vámhatóságoktól.

(51) A harmadik országból az Unió területére beléptetett állatok és termékek hatósági ellenőrzését a tagállamok által a minimumkövetelményeknek megfelelően kijelölt határállomásokon kell elvégezni. E létesítmények kijelölését vissza kell vonni vagy fel kell függeszteni, ha az említett követelményeknek már nem tesznek eleget, vagy ha tevékenységeik kockázatot jelenthetnek az emberek, állatok vagy növények egészségére, az állatjólétre, illetve a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezetre.

(52) A harmadik országból érkező szállítmányok hatósági ellenőrzéseinek egységes alkalmazását biztosítandó közös szabályokat kell kidolgozni azon intézkedésekre vonatkozóan, amelyeket az illetékes hatóságoknak és a vállalkozóknak a jogsértés gyanújának felmerülése esetén, valamint nem megfelelő szállítmányok vagy az emberek, állatok vagy növények egészségét, az állatjólétet, valamint a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezetet érintő esetleges kockázatot jelentő szállítmányok tekintetében meg kell hozniuk.

(53) A hatósági ellenőrzési tevékenységeket jellemző következetlenségek és a párhuzamos munkavégzés elkerülése, a határállomásokon hatósági ellenőrzés alá vonandó szállítmányok időben történő azonosítása és az ellenőrzések hatékony elvégzésének biztosítása érdekében gondoskodni kell az illetékes hatóságok, a vámhatóságok és a harmadik országból érkező szállítmányokkal foglalkozó más érintett hatóságok közötti együttműködésről és információcseréről.

(54) A tagállamokat kötelezni kell annak biztosítására, hogy minden esetben megfelelő pénzügyi források álljanak rendelkezésre a hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket végző illetékes hatóságok szükséges személyzettel és felszereléssel való ellátásához. Noha elsősorban a vállalkozók felelnek azért, hogy az általuk végzett tevékenységek összhangban álljanak az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós szabályokkal, az e célból életbe léptetett önellenőrzési rendszert az agrár-élelmiszeripari lánc mentén végzett hatékony piacfelügyelet biztosítása érdekében az egyes tagállamok által fenntartott célzott hatósági ellenőrzési rendszerrel kell kiegészíteni. Ez a rendszer természetéből adódóan bonyolult és erőforrás-igényes, ezért a végrehajtási szükségleteknek megfelelő szinten folyamatosan biztosítani kell a hatósági ellenőrzésekhez szükséges állandó forrásokat. A hatósági ellenőrzési rendszer állami forrásoktól való függésének csökkentése érdekében az illetékes hatóságoknak hatóságok számára lehetővé kell tenni, hogy díjat vagy illetéket szedjenek kell szedniük az olyan egyes vállalkozókat vagy tevékenységeket érintő hatósági ellenőrzések elvégzése során felmerülő költségek fedezésére, akikre vagy amelyekre vonatkozóan az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok – az uniós élelmiszer- és takarmányhigiéniai szabályokkal vagy a növény-egészségügyi szabályokkal összhangban és a növényi szaporítóanyagokra irányadó szabályok szerint – nyilvántartásba vételt vagy engedélyezést írnak elő. Díjat vagy illetéket kell szedni továbbá a vállalkozóktól a hatósági bizonyítványok vagy tanúsítványok kiállítása céljából végzett hatósági ellenőrzések költségeinek, valamint az illetékes hatóságok által a határállomásokon végzett hatósági ellenőrzések költségeinek ellentételezésére. [Mód. 15]

(55) A díjaknak fedezniük kell, de nem haladhatják meg az illetékes hatóságok hatósági ellenőrzések során felmerült költségeit. Ezeket a költségeket az egyes hatósági ellenőrzések vagy egy adott időszakban elvégzett valamennyi hatósági ellenőrzés alapján kell kiszámítani. Az egyes hatósági ellenőrzések tényleges költségén alapuló díjak alkalmazásakor a szabályokat megfelelően betartó vállalkozókra – a ritkább hatósági ellenőrzéseknek köszönhetően – az előírásoknak nem megfelelő vállalkozóknál alacsonyabb átfogó díjakat kell róni. Az uniós jogszabályok valamennyi vállalkozó általi betartásának előmozdítása érdekében – az egyes tagállamok által választott, tényleges költségen vagy átalánydíjon alapuló díjszámítási módszertől függetlenül – e díjak összegét az illetékes hatóságnál egy adott időszakban felmerült összes költség alapján számított és a referencia-időszakban elvégzett hatósági ellenőrzésekben való érintettségüktől függetlenül valamennyi vállalkozóra kirótt díjak esetében úgy kell kiszámítani, hogy azok előnyben részesítsék az élelmiszerláncra vonatkozó uniós jogszabályokat következetesen betartó vállalkozókat.

(56) Az illetékes hatóságok által beszedett díjak közvetlen vagy közvetett visszatérítését meg kell tiltani, mivel ez hátrányosan érintené a visszatérítésben nem részesülő vállalkozókat, és akár versenytorzító hatással járhat. A mikrovállalkozások támogatása érdekében azonban e vállalkozásokat mentesíteni kell az e rendelet alapján szedett díjak megfizetése alól.

(57) A hatósági ellenőrzések vállalkozók által fizetett díjakból történő finanszírozásának teljes körűen átláthatónak kell lennie, hogy a polgárok és a vállalkozások tisztában legyenek a díjak meghatározásakor alkalmazott módszerekkel és adatokkal, valamint hogy tájékoztatást kapjanak az ilyen díjbevételek felhasználásáról.

(58) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós szabályok meghatározzák azokat az eseteket, amikor bizonyos állatok vagy termékek forgalomba hozatalakor vagy mozgatásakor a bizonyítványt kiállító tisztviselő által aláírt hatósági bizonyítványt kell mellékelni. Indokolt az illetékes hatóságoknak és a bizonyítványt kiállító tisztviselőknek a hatósági bizonyítványok kiállításával, valamint az e bizonyítványok megbízhatóságát szavatoló jellemzőkkel kapcsolatos kötelezettségeit ismertető közös szabályrendszer meghatározása.

(59) Más esetekben az e rendelet alkalmazási körébe tartozó szabályok előírják, hogy bizonyos állatok vagy termékek forgalomba hozatalakor vagy mozgatásakor az illetékes hatóság hatósági felügyelete alatt a vállalkozók, illetve maguk az illetékes hatóságok által kiállított hatósági címkét, hatósági jelet vagy más hatósági tanúsítványt kell mellékelni. Indokolt meghatározni olyan minimumszabályokat, amelyek biztosítják, hogy a hatósági tanúsítványok kiállítása egyúttal a megbízhatóságra vonatkozó megfelelő biztosítékokkal összhangban történjék.

(60) A hatósági ellenőrzéseknek és más hatósági tevékenységeknek a legkorszerűbb tudományos előírásoknak megfelelő, valamint megalapozott, megbízható és Unió-szerte összehasonlítható eredményekkel szolgáló analitikai, tesztelési és diagnosztikai módszereken kell alapulniuk. Ennélfogva a hatósági laboratóriumok által alkalmazott módszereket, valamint az ezekből származó analitikai, tesztelési és diagnosztikai adatok minőségét és egységességét folyamatosan javítani kell. E célból a Bizottságot fel kell hatalmazni európai uniós referencialaboratóriumok kijelölésére és azok szakértő segítségének igénybevételére az élelmiszerlánc mindazon területein, ahol pontos és megbízható analitikai, tesztelési és diagnosztikai eredményekre van szükség. Az európai uniós referencialaboratóriumoknak mindenekelőtt biztosítaniuk kell, hogy a nemzeti referencialaboratóriumok és hatósági laboratóriumok naprakész információkkal rendelkezzenek az elérhető módszerekről, laboratóriumok közötti összehasonlító vizsgálatokat kell szervezniük vagy ezekben aktívan részt kell venniük, valamint képzéseket kell biztosítaniuk a nemzeti referencialaboratóriumok vagy hatósági laboratóriumok számára.

(60a) Az 1829/2003/EK (16) és az 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (17) a géntechnológiával módosított élelmiszerekre és takarmányokra, valamint a takarmányban lévő takarmányadalékokra vonatkozó engedélyezési eljárások terén – különösen a kérelmező által javasolt kimutatási vagy elemzési módszer vizsgálata, értékelése és hitelesítése kapcsán – konkrét feladatokkal ruházza fel a géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok vizsgálatával foglalkozó európai uniós referencialaboratóriumot, illetve a takarmányban lévő takarmányadalékokat vizsgáló európai uniós referencialaboratóriumot. A tapasztalatok azt mutatják, hogy az engedélyezési eljárások módszereinek vizsgálatával, értékelésével és hitelesítésével kapcsolatos ismeretek és hatáskör alapvető fontosságúak a feladatok magas szintű ellátása és mindenekelőtt a hatósági ellenőrzések hatékonysága szempontjából. Az 1829/2003/EK, valamint az 1831/2003/EK rendelet összhangban kijelölt laboratóriumoknak tehát e rendelet alkalmazásában az Európai Unió referencialaboratóriumaiként kell eljárniuk. [Mód. 16]

(61) A növényi szaporítóanyagok előállítására és forgalomba hozatalára vonatkozó, valamint Az állatjólét területén lefolytatott hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek elvégzéséhez az illetékes hatóságoknak hozzáféréssel kell rendelkezniük az e területeket érintő uniós jogszabályok megfelelő alkalmazásához szükséges naprakész, megbízható és következetes szakmai adatokhoz, kutatási eredményekhez, új módszerekhez és szakértelemhez. E célból a Bizottságot fel kell jogosítani a növényi szaporítóanyagokkal és az állatok jólétével foglalkozó európai uniós referenciaközpontok kijelölésére és azok szakértő segítségének igénybevételére. [Mód. 17]

(62) Az e rendeletben foglalt célkitűzések megvalósítása, a belső piac zavartalan működésének elősegítése és az iránta mutatkozó fogyasztói bizalom elnyerése érdekében az élelmiszerláncra vonatkozó uniós jogszabályok egynél több tagállamban végrehajtási intézkedést igénylő megsértése esetén hatékony és következetes felelősségre vonásra van szükség. A 178/2002/EK rendelettel létrehozott élelmiszer- és takarmánybiztonsági riasztási rendszer (RASSF) már jelenleg is lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára az emberi egészséget veszélyeztető, élelmiszerrel vagy takarmánnyal kapcsolatos súlyos közvetlen vagy közvetett kockázatokra, illetve a takarmánnyal kapcsolatos, illetve az élelmiszerekkel kapcsolatos visszaélések esetén az az emberi vagy állati egészséget vagy a környezetet veszélyeztető súlyos kockázatokra vonatkozó információk gyors cseréjét és terjesztését, aminek célja, hogy elősegítse a kockázatokkal szembeni gyors intézkedést. Ez az eszköz ugyanakkor, noha valamennyi érintett tagállamban lehetővé teszi az élelmiszerlánc mentén felmerülő egyes súlyos kockázatokkal szembeni időszerű fellépést, nem szolgálhatja az illetékes hatóságok közötti hatékony határokon átnyúló segítségnyújtást és együttműködést, amelynek célja annak biztosítása, hogy az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályokat érintő és határokon átnyúló vonatkozással bíró jogsértések az adott jogsértést először észlelő tagállamon túl az elkövetés helye szerinti tagállamban is hatékony felelősségre vonást eredményezzenek. Különösen, a közigazgatási segítségnyújtásnak és igazgatási együttműködésnek lehetővé kell tennie az illetékes hatóságok számára az információcserét, az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó szabályokat érintő, határokon átnyúló jogsértések felderítését, kivizsgálását, és azok eljárás alá vonása érdekében hatékony és arányos intézkedések meghozatalát. [Mód. 18]

(63) A közigazgatási segítségnyújtásra irányuló megkereséseket és valamennyi értesítést megfelelő intézkedéseknek kell követniük. A közigazgatási segítségnyújtás és igazgatási együttműködés elősegítése érdekében a tagállamok számára elő kell írni egy vagy több, az egyes tagállamok illetékes hatóságai közötti kommunikációs folyamatok támogatásáért és összehangolásáért felelős összekötő szerv kijelölését. A tagállamok közötti együttműködés ésszerűsítése és egyszerűsítése érdekében a Bizottságnak az alkalmazandó műszaki eszközökre vonatkozó előírásokat, az összekötő szervek közötti kommunikáció eljárásait, valamint a segítségnyújtás iránti megkeresések, az értesítések és a válaszok szabványos formátumát meghatározó végrehajtási jogi aktusokat kell elfogadnia.

(64) A tagállamok számára elő kell írni az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok hatálya alá tartozó valamennyi területet felölelő és az adott tagállam hatósági ellenőrzési rendszerének szerkezeti felépítésére és megszervezésére vonatkozó információkat tartalmazó többéves nemzeti ellenőrzési tervek kidolgozását és rendszeres aktualizálását. Az egyes tagállamoknak e többéves nemzeti ellenőrzési tervek révén kell biztosítaniuk, hogy a hatósági ellenőrzéseket e rendeletnek megfelelően a területük egészén és a teljes agrár-élelmiszeripari lánc mentén kockázati alapon és hatékony módon végezzék.

(65) A többéves nemzeti ellenőrzési tervek egységességének és teljességének szavatolása érdekében a tagállamoknak egyetlen hatóságot kell kijelölniük e tervek összehangolt kidolgozására és végrehajtására. A hatósági ellenőrzések következetes, egységes és integrált megközelítésének ösztönzése céljából a Bizottságot fel kell hatalmazni a többéves nemzeti ellenőrzési tervekre vonatkozó olyan szabályok elfogadására, amelyek meghatározzák a hatósági ellenőrzések prioritásait, a hatékony ellenőrzési eljárásokat, a kockázat szerinti csoportosításra vonatkozó kritériumokat, valamint a többéves nemzeti ellenőrzési tervek értékelésekor alkalmazandó teljesítménymutatókat.

(66) A tagállamok számára kötelezővé kell tenni, hogy éves jelentést nyújtsanak be a Bizottságnak az ellenőrzési tevékenységekről és a többéves nemzeti ellenőrzési tervek végrehajtásáról. Az összehasonlítható adatok gyűjtésének és továbbításának, ezt követően az ilyen adatok uniós szintű statisztikákká alakításának és a hatósági ellenőrzések uniós szintű működéséről szóló bizottsági jelentés elkészítésének előmozdítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni az éves jelentésekre vonatkozó szabványos formanyomtatványok létrehozásához kapcsolódó végrehajtási jogi aktusok elfogadására.

(67) A bizottsági szakértőket fel kell jogosítani arra, hogy az uniós jogszabályok alkalmazásának, valamint a nemzeti ellenőrzési rendszerek és illetékes hatóságok működésének ellenőrzése céljából tagállami ellenőrzéseket végezzenek. A bizottsági ellenőrzések további céljául kell kitűzni a tagállami végrehajtási gyakorlatok és problémák, szükséghelyzetek és új fejlemények kivizsgálását és az ezekre vonatkozó információk gyűjtését.

(68) A harmadik országból érkező állatoknak és termékeknek az uniós állatokra és termékekre vonatkozókkal azonos követelményeket vagy az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós szabályok célkitűzései tekintetében legalább egyenértékűnek elismert követelményeket kell teljesíteniük. Ezt az elvet a 178/2002/EK rendelet foglalja magában, amely előírja, hogy az Unióba behozott élelmiszernek és takarmánynak meg kell felelnie a vonatkozó uniós élelmiszerjog követelményeinek vagy az azzal legalább egyenértékűnek elismert követelményeknek. Az ezen elv alkalmazására vonatkozó különleges követelmények találhatók a károsítók elleni védekezési intézkedésekre vonatkozó uniós szabályokban, amelyek megtiltják az Unióban nem fellelhető, vagy csak korlátozottan előforduló egyes károsítók Unióba történő beléptetését, az állat-egészségügyi követelményeket meghatározó uniós szabályokban, amelyek kizárólag az erre a célra létrehozott jegyzékben szereplő harmadik országokból származó állatok és egyes állati eredetű termékek Unióba történő beléptetését engedélyezik, valamint az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó uniós szabályokban, amelyek szintén előírják azon harmadik országok jegyzékének összeállítását, amelyek termékei beléptethetők az Unióba. A növényi szaporítóanyagokat illetően olyan egyenértékűségi rendszer van érvényben, amelynek keretében azok az országok, amelyekből növényi szaporítóanyagok importálhatók, engedéllyel rendelkeznek és szerepelnek a vonatkozó jegyzékben.

(69) Annak érdekében, hogy a harmadik országból az Unióba beléptetett állatok és termékek a károsítók elleni védekezési intézkedésekre vonatkozó uniós szabályokban meghatározott követelményeken, az állat-egészségügyi követelményeket meghatározó uniós szabályokon, valamint az állati eredetű élelmiszerekre vonatkozó különleges higiéniai előírásokat meghatározó uniós szabályokon túl – az agrár-élelmiszeripari uniós jogszabályokban foglalt, a növény-egészségügyi és állat-egészségügyi aggályokkal kapcsolatos követelmények teljesülésének biztosítása érdekében – az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályokban foglalt valamennyi követelménynek vagy az azzal egyenértékűnek elismert követelményeknek is megfeleljenek, a Bizottságot fel kell jogosítani az állatok és termékek Unióba történő beléptetési feltételeinek meghatározására olyan mértékben, amennyire az az érintett állatoknak és termékeknek az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok vonatkozó követelményeinek vagy az azzal egyenértékű követelményeknek való megfeleléséhez szükséges. Ezeket a feltételeket a minden harmadik országból, vagy a bizonyos harmadik országokból és azok bizonyos régióiból érkező állatokra és termékekre, illetve állatok és termékek kategóriáira kell alkalmazni.

(70) Amennyiben egyes konkrét esetekben bizonyítható, hogy a valamely harmadik országból vagy harmadik országok egy csoportjából vagy azok régióiból származó bizonyos állatok vagy termékek kockázatot jelentenek az emberek, állatok vagy növények egészségére, illetve a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezetre, valamint ha bizonyítékokkal igazolható, hogy az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok széles körben történő súlyos megsértésére kerülhet sor, a Bizottságot fel kell hatalmazni az ilyen kockázatok visszaszorítását célzó intézkedések elfogadására.

(71) Az eredményes és hatékony hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek elvégzése, valamint következésképpen az emberek, állatok és növények biztonsága és egészsége és a környezet védelme egyúttal attól is függ, hogy az ellenőrző hatóságok rendelkeznek-e az uniós jogszabályok megfelelő alkalmazása szempontjából releváns valamennyi kérdésben kellően jártas, magasan képzett személyzettel. A Bizottságnak megfelelő, célzott képzést kell biztosítania az illetékes hatóságok által a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek tekintetében alkalmazott egységes megközelítés előmozdítása érdekében. Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok és a harmadik országbeli követelmények ismeretének javítása érdekében ezt a képzést a harmadik országok illetékes hatóságainak személyzete számára is biztosítani kell.

(72) A tapasztalatok és a bevált gyakorlatok illetékes hatóságok közötti cseréjének ösztönzése érdekében a Bizottságot továbbá fel kell hatalmazni arra, hogy a tagállamokkal együttműködésben csereprogramokat szervezzen a hatósági ellenőrzéseket vagy más hatósági tevékenységeket végző személyzet számára.

(73) A hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek eredményessége szempontjából fontos, hogy a tagállami illetékes hatóságok, a Bizottság és adott esetben a vállalkozók gyorsan és hatékonyan megoszthassák egymással a hatósági ellenőrzésekhez kapcsolódó adatokat és információkat vagy az azokból származó eredményeket. Az uniós jogszabályok több, a Bizottság irányítása alatt álló információs rendszert hoztak létre annak érdekében, hogy lehetővé tegyék az ilyen adatok és információk uniós szintű számítógépes és internetalapú eszközökkel történő kezelését és irányítását. A 2003/24/EK bizottsági határozattal (18) létrehozott és jelenleg az állatokra és állati eredetű termékekre, valamint az ezekkel kapcsolatos hatósági ellenőrzésekre vonatkozó adatok és információk kezelésére használt kereskedelmi ellenőrző és szakértői rendszer (TRACES rendszer). A rendszert aktualizálni kell, továbbá ki kell igazítani, és a használatát minden olyan termékre ki kell terjeszteni, amelyre vonatkozóan az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok különleges követelményeket vagy hatósági ellenőrzési szabályokat írnak elő. Célirányos számítógépes rendszerek szolgálják a tagállamok és a Bizottság között az élelmiszerláncon belül vagy az állat- és növényegészségügy területén felmerülő lehetséges kockázatokkal kapcsolatos gyors információcserét is. A 178/2002/EK rendelet létrehozza az élelmiszer- és takarmánybiztonsági riasztási rendszert (RASFF), a(z) …/…/EU rendelet (*2) a jegyzékbe foglalt betegségekkel kapcsolatos intézkedésekre vonatkozó értesítési és jelentéstételi rendszert, a(z) …/…/EU rendelet (*3) pedig a károsítók előfordulására és a meg nem felelések bejelentésére szolgáló értesítési és jelentéstételi rendszert. Az említett rendszereknek kivétel nélkül összehangolt, következetes módon kell működniük, kihasználva az egyes rendszerek közötti szinergiákat, kerülve a párhuzamosságot, egyszerűsítve azok működését és javítva a hatékonyságukat. [Mód. 19]

(74) A hatósági ellenőrzések hatékonyabb irányításának támogatása érdekében a Bizottságnak a meglévő kapcsolódó információs rendszerek szükség szerinti integrálása és aktualizálása révén olyan számítógépes információs rendszert kell létrehoznia, amely lehetővé teszi fejlett kommunikációs és tanúsítási eszközök használatát, valamint a hatósági ellenőrzésekhez kapcsolódó adatok és információk lehető leghatékonyabb felhasználását. A tájékoztatási követelmények megkettőzésének elkerülése érdekében az ilyen számítógépes rendszer kialakításakor figyelembe kell venni, hogy adott esetben biztosítani kell e rendszernek a más olyan, a hatóságok által üzemeltetett információs rendszerekkel való kompatibilitását, amelyeken keresztül a vonatkozó adatok cseréje vagy közzététele történik. Ezenfelül az 1999/93/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19) értelmében vett elektronikus aláírások alkalmazását az európai digitális menetrenddel összhangban lehetővé kell tenni.

(74a) Az adminisztratív terhek és ellenőrzési költségek minimalizálása érdekében, továbbá hogy az Unió és tagállamai hatékonyan tudjanak egymással elektronikus úton kommunikálni a harmadik országokkal fenntartott kereskedelmi kapcsolatokat illetően, szükséges, hogy az elektronikus bizonyítványok vagy egyéb elektronikus adatok kicserélésekor a Bizottság és az illetékes tagállami hatóságok a kereskedelem elősegítésével és elektronikus üzletvitellel foglalkozó ENSZ-központ (ENSZ/CEFACT) által előírt módon a szabványos WC3 (World Wide Web Consortium) XML-sémák alapján történő elektronikus tanúsításra vonatkozó iránymutatáson alapuló, nemzetközileg szabványosított nyelvet, üzenetstruktúrát és adatcsere-protokollt, valamint biztonságos kicserélési mechanizmusokat használjanak az illetékes hatóságok között. [Mód. 20]

(75) Az illetékes hatóságoknak ki kell vizsgálniuk azokat az eseteket, amelyekben felmerül az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós jogszabályok megsértésének gyanúja, és jogsértés megállapításakor meg kell határozni annak eredetét és mértékét, valamint a vállalkozók felelősségét. Ezenfelül megfelelő intézkedésekkel biztosítaniuk kell, hogy az érintett vállalkozók orvosolják a helyzetet, és meg kell előzniük a további jogsértéseket.

(76) Az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó jogszabályoknak való megfelelés hatósági ellenőrzések keretében történő vizsgálata nélkülözhetetlen annak biztosításához, hogy a jogszabályban foglalt célkitűzések Unió-szerte megvalósuljanak. A valamely tagállam ellenőrzési rendszerét jellemző zavarok bizonyos esetekben jelentősen visszavethetik az említett célkitűzések megvalósítását, és a vállalkozók vagy más szereplők érintettségétől vagy felelősségétől függetlenül kockázatot jelenthetnek az emberek, állatok és növények egészségére, az állatjólétre, illetve a GMO-k és a növényvédő szerek vonatkozásában a környezetre, valamint az élelmiszerlánccal kapcsolatos szabályok széles körben előforduló súlyos megsértéséhez vezethetnek. A Bizottság számára ezért lehetővé kell tenni, hogy felléphessen a valamely tagállam ellenőrzési rendszerében mutatkozó súlyos zavarokkal szemben, és ehhez az érintett tagállam által az ellenőrzési rendszer zavarának helyreállítása érdekében tett szükséges intézkedések meghozataláig az adott kockázatoknak az agrár-élelmiszeripari láncon belüli csökkentésére vagy felszámolására irányuló intézkedéseket fogadhasson el.

(77) A szabályok megsértésére az Unió minden részében nemzeti szintű, hatékony, visszatartó erejű és arányos szankcióknak kell vonatkozniuk. A szándékos jogsértésekre alkalmazandó pénzügyi szankcióknak kellően visszatartó erejűnek kell lenniük, és azok összegét úgy kell megállapítani, hogy feltehetően kompenzálja legalább a kétszeresét érje el a jogsértést elkövető által várt gazdasági haszon mértékét mértékének . A tagállamoknak ezenfelül megfelelő büntetőjogi és/vagy közigazgatási szankciókat kell alkalmazniuk a hatósági ellenőrzés során az együttműködést megtagadó vállalkozókkal szemben. [Mód. 21]

(77a) Annak érdekében, hogy teljesíteni tudják az állatok és termékek Unióba történő behozatalára vonatkozó feltételeket, célszerű figyelembe venni a fejlődő országok és különösen a legkevésbé fejlett országok különleges igényeit, és támogatni őket hatósági ellenőrzéseik megszervezésében. [Mód. 22]

(78) Ez a rendelet olyan területeket szabályoz, amelyeket jelenleg hatályos jogi aktusok is szabályoznak. A párhuzamosság elkerülése és az egységes jogi keret megteremtése érdekében a következő jogi aktusokat hatályon kívül kell helyezni és e rendelet szabályaival kell felváltani: 89/608/EGK tanácsi irányelv (20); 89/662/EGK tanácsi irányelv (21); 90/425/EGK tanácsi irányelv (22); 91/496/EGK tanácsi irányelv; 92/438/EGK tanácsi határozat (23); 96/23/EK tanácsi irányelv; 96/93/EK tanácsi irányelv (24); 97/78/EK tanácsi irányelv, valamint 882/2004/EK rendelet; valamint az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (25) . [Mód. 23]

(79) A következetesség biztosítása érdekében továbbá a következő jogi aktusokat módosítani kell: a 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (26); az 1/2005/EK tanácsi rendelet (27); a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (28); a 834/2007/EK tanácsi rendelet (29); az 1069/2009/EK rendelet; az 1099/2009/EK tanácsi rendelet (30); az 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (31); az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (32); a 98/58/EK tanácsi irányelv (33); az 1999/74/EK tanácsi irányelv (34); az 1829/2003/EK rendelet, az 1831/2003/EK rendelet; a 2007/43/EK tanácsi irányelv (35); a 2008/119/EK tanácsi irányelv (36); a 2008/120/EK tanácsi irányelv (37) és a 2009/128/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (38). [Mód. 24]

(80) A(z) …/…/EU rendelet (*4) biztosítja az agrár-élelmiszeripari láncon belül a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretben szereplő, az említett területeken megvalósított fellépések és intézkedések uniós finanszírozási keretét. Egyes ilyen fellépések és intézkedések célja a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek végzésének javítása az Unió területén. A(z) …./…/EU rendeletet (*5) módosítani kell, hogy az figyelembe vegye a 882/2004/EK rendeletben az e rendelettel bevezetett változásokat.

(81) Az európai szabványokra vonatkozó hivatkozások módosítása, valamint annak érdekében, hogy e rendelet II. és III. melléklete figyelembe vegye a jogalkotási, műszaki és tudományos fejleményeket, és hogy ez a rendelet az alkalmazási körébe tartozó területek tekintetében a hatósági ellenőrzésekre és más hatósági tevékenységekre vonatkozó különös szabályokkal – többek között a személyzet képesítésére és képzésére, az illetékes hatóságok kiegészítő felelősségi köreire és feladataira, a laboratóriumok akkreditációjának elhagyását lehetővé tevő esetekre, a határokon végzett hatósági ellenőrzések alóli egyes mentességekre, az azonossági ellenőrzések és fizikai ellenőrzések gyakoriságának meghatározásához alkalmazott kritériumokra, a harmadik országokból az Unióba érkező egyes állatok vagy termékek által teljesítendő feltételek meghatározására, az európai uniós referencialaboratóriumok és referenciaközpontok által teljesítendő kiegészítő követelményekre és feladatokra, a nemzeti referencialaboratóriumokra vonatkozó kiegészítő követelményekre, a kockázat szerinti csoportosításra, valamint a többéves nemzeti ellenőrzési tervek teljesítménymutatóira vonatkozó kritériumokra, valamint a 178/2002/EK rendeletben előírt, az élelmiszerekkel és a takarmányokkal kapcsolatos válságkezelési tervekre vonatkozó szabályokkal – egészüljön ki, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a Szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el. Kiemelkedően fontos, hogy a Bizottság előkészítő tevékenysége során megfelelően konzultáljon, beleértve a szakértőkkel való konzultációt is. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a releváns dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, kellő időben történő és megfelelő átadását.

(82) E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek az európai uniós referencialaboratóriumok, valamint a növényi szaporítóanyagokkal és az állatok jólétével foglalkozó európai uniós referenciaközpontok kijelölése, a bizottsági ellenőrzések programjának tagállami bevezetése, valamint az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó szabályok megsértésének eseteiben végzett, a Bizottság részéről összehangolt segítségnyújtást és nyomon követést kívánó fokozott hatósági ellenőrzések elvégzése tekintetében történő biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni.

(83) E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek, többek között az auditokra vonatkozó szabályoknak és előírásoknak, a bizonyítványok és más dokumentumok formátumának, a számítógépes információkezelési rendszerek létrehozásának, a vállalkozók és az illetékes hatóságok, valamint az illetékes hatóságok, vámhatóságok és más hatóságok közötti együttműködésnek, a mintavételi és laboratóriumi analitikai, tesztelési és diagnosztikai módszereknek és azok hitelesítésének és értelmezésének, a nyomon követhetőségnek, az ellenőrzésnek alávetett termékek vagy áruk jegyzékbe vételének, valamint az egyes állatok és termékek tekintetében az Unióba behozatali engedéllyel rendelkező országok és régiók jegyzékbe vételének, a szállítmányokra vonatkozó előzetes értesítésnek, az információcserének, a határállomásoknak, az elkülönítésnek és zárlatnak, a harmadik országok által a kivitel előtt végzett ellenőrzések jóváhagyásának, az egyes, harmadik országból vagy annak valamely régiójából származó állatokhoz vagy termékekhez kapcsolódó kockázatok kezelését vagy széles körben történő súlyos jogsértés megszüntetését célzó intézkedéseknek, az Unióban alkalmazottakkal egyenértékű biztosítékokat nyújtó harmadik országok vagy régiók elismerésének és az elismerés visszavonásának, a tagállami személyzeti képzési tevékenységeknek és a tagállamok közötti személyzeti csereprogramoknak a biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (39) megfelelően kell gyakorolni.

(84) Mivel e rendelet célját, nevezetesen az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós szabályok alkalmazásának biztosítása céljából végzett hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek harmonizált megközelítésének biztosítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért annak hatása, valamint összetett, határokon átnyúló és nemzetközi jellege miatt az Unió szintjén jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Összhangban az említett cikkben meghatározott arányosság elvével, e rendelet nem haladja meg a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. cím

Tárgy, hatály és fogalommeghatározások

1. cikk

Tárgy és hatály

(1) Ez a rendelet szabályokat állapít meg az alábbiak vonatkozásában:

a) a tagállamok illetékes hatóságai által végzett hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek elvégzése;

b) a hatósági ellenőrzések finanszírozása;

c) a (2) bekezdésben említett szabályok megfelelő alkalmazását biztosító, tagállamok közötti közigazgatási segítségnyújtás és igazgatási együttműködés;

d) a tagállamokban és harmadik országokban zajló bizottsági ellenőrzések elvégzése;

e) a harmadik országokból az Unióba beléptetett állatok és termékek által teljesítendő feltételek elfogadása;

f) a hatósági ellenőrzésekhez kapcsolódó információk és adatok kezelésére szolgáló számítógépes információs rendszer létrehozása.

(2) Ezt a rendeletet az uniós szinten vagy az adott területeken az uniós jogszabályok alkalmazása érdekében tagállami szinten meghatározott, következő tárgyú szabályoknak való megfelelés ellenőrzése céljából végzett hatósági ellenőrzésekre kell alkalmazni:

a) élelmiszerek, és élelmiszer-biztonság, élelmiszer-minőség és az élelmiszerek egészségessége az élelmiszer-termelés, -feldolgozás és -forgalmazás valamennyi szakaszában, ideértve azokat a szabályokat, amelyek célja a tisztességes gyakorlat garantálása a kereskedelemben, és a fogyasztók védelme és tájékoztatása, valamint az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagok és tárgyak előállítása és felhasználása;

b) a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátása és zárt rendszerben történő felhasználása;

c) takarmány és takarmánybiztonság a takarmánytermelés, -feldolgozás és -forgalmazás, valamint a takarmányfelhasználás valamennyi szakaszában, ideértve azokat a szabályokat, amelyek célja a tisztességes gyakorlat garantálása a kereskedelemben, és a fogyasztók egészségének és érdekeinek védelme és a fogyasztók tájékoztatása;

d) az állat-egészségügyi követelmények meghatározása;

e) az állati melléktermékekből és a belőlük származó termékekből származó, az emberek vagy az állatok egészségét érintő kockázatok megelőzése és csökkentése;

ea) az antimikrobiális rezisztencia állatokban és emberekben, továbbá a környezetben való kialakulásának megelőzése és csökkentése;

f) az állatjóléti követelmények meghatározása;

g) a károsítók elleni védekezési intézkedések;

h) a forgalomba hozatalra szánt növényi szaporítóanyagok előállítása és forgalomba hozatala;

i) a növényvédő szerek forgalomba hozatalára és felhasználására, valamint a peszticidek fenntartható felhasználására vonatkozó követelmények meghatározása;

j) az ökológiai termelés és az ökológiai termékek címkézése;

k) az oltalom alatt álló eredetmegjelölések, oltalom alatt álló földrajzi jelzések és hagyományos különleges termék jelzések alkalmazása és címkézése.

ka) bizonyos anyagok és azok maradékanyagainak az élő állatokban és állati termékekben való előfordulásának nyomon követésére vonatkozó követelmények meghatározása. [Mód. 25, 26 és 27]

(3) Ezt a rendeletet továbbá azokra a hatósági ellenőrzésekre is alkalmazni kell, amelyek célja a (2) bekezdésben említett és az alábbi jellemzőkkel bíró állatokra és termékekre alkalmazandó szabályokban foglalt követelményeknek való megfelelés ellenőrzése:

a) harmadik országokból az Unióba beléptetett állatok vagy termékek;

b) harmadik országokba való kivitelre szánt állatok vagy termékek.

(4) Ez a rendelet nem alkalmazandó az alábbiaknak való megfelelés vizsgálatát célzó hatósági ellenőrzésekre:

a) az 1234/2007/EK rendelet, a rendelet II. része II. címének I. fejezetében meghatározott területek kivételével. E rendelet azonban a borra vonatkozó oltalom alatt álló eredetmegjelölésekre és földrajzi jelzésekre vonatkozik. [Mód. 28];

b) a 2010/63/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (40).

ba) a 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (41) . [Mód. 29]

(5) E rendelet 3-5. cikkét, 7. cikkét, 11. cikkének (2) és (3) bekezdését, 14. cikkét, 30–33. cikkét, 36–41. cikkét és 76. cikkét, III. és IV. címét, valamint 129. és 136. cikkét az illetékes hatóságok által az e rendelettel vagy az e cikk (2) bekezdésében említett szabályokkal összhangban végzett más hatósági tevékenységekre is alkalmazni kell.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „hatósági ellenőrzés”: az illetékes hatóságok által végzett bármilyen típusú ellenőrzés – többek között a harmadik országokból származó , harmadik országokba irányuló kivitelre szánt állatokra és termékekre vonatkozóan a követelmények vizsgálata – , amelynek célja a következők betartásának vizsgálata: [Mód. 30] (a) e rendelet (b) az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok;

2. „más hatósági tevékenység”: minden olyan, a hatósági ellenőrzéstől eltérő tevékenység, amelyet az illetékes hatóságok a következőkkel összhangban végeznek: (a) e rendelet; (b) az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok a g) pontban említettek kivételével , e szabályok alkalmazásának biztosítása érdekében; [Mód. 31]

3. „élelmiszerjog”: a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének 1. pontjában meghatározott élelmiszerjog;

4. „takarmányjog”: azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összessége, amelyek általában a takarmányokat, és különösen a takarmányok biztonságosságát szabályozzák, akár uniós akár nemzeti szinten; kiterjed a takarmányok gyártásának, feldolgozásának és forgalmazásának minden szakaszára, valamint a takarmányok felhasználására;

5. „illetékes hatóság”: (a) egy tagállam azon központi hatósága, amelynek feladata a hatósági ellenőrzések és – a bizonyítványok vagy megfelelőségi tanúsítványok kiállításához, laboratóriumok kijelöléséhez, a hatósági együttműködés értelmében vett információcseréhez, valamint a jogsértések orvoslását célzó intézkedésekkel kapcsolatos döntésekhez hasonló – más hatósági tevékenységek megszervezése és végrehajtása , e rendelet és az 1. cikk (2) bekezdésében foglalt szabályok szerint; [Mód. 32] (b) bármely más hatóság, amelyre ezt a feladatot átruházták; (c) adott esetben valamely harmadik ország megfelelő hatóságai;

6. „állatok”: a(z) …/…/EU rendelet (*6) 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott állatok, a kedvtelésből tartott állatok kivételével ; [Mód. 33]

7. „termékek”: az 1. cikk (2) bekezdésében említett egy vagy több szabály hatálya alá tartozó termékek, az állatok kivételével;

8. „élelmiszer”: a 178/2002/EK rendelet 2. cikkében meghatározott élelmiszer;

9. „takarmány”: a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének 4. pontjában meghatározott takarmány;

10. „állati melléktermékek”: az 1069/2009/EK rendelet 3. cikkének 1. pontjában meghatározott állati melléktermékek;

11. „állati melléktermékekből származó termékek”: az 1069/2009/EK rendelet 3. cikkének 2. pontjában meghatározott állati melléktermékekből származó termékek;

12. „károsítók”: a(z) …/…/EU rendelet (*7) 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott károsítók;

13. „növények”: a(z) …/…/EU rendelet (*8) 2. cikkének 1. pontjában meghatározott növények;

14. „növényi szaporítóanyagok”: a(z) [ hogy illessze be a növényi szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról szóló rendelet számát, dátumát, címét, és lábjegyzetben a megfelelő HL hivatkozást ] XXX/XXXX/EU rendelet 3. cikkében meghatározott növényi szaporítóanyagok; [Mód. 34]

15. „növényvédő szerek”: az 1107/2009/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott növényvédő szerek; e rendelet alkalmazásában „növényvédő szerek” az 1107/2009/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott hatóanyagok, valamint 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározott egyéb anyagok vagy készítmények is. [Mód. 35];

16. „idegen faj”: olyan faj, alfaj vagy alacsonyabb rendű taxon, amely korábbi vagy jelenlegi természetes elterjedési területén kívül jelenik meg, beleértve e fajok részeit, ivarsejtjeit, spermáját, ikráit, szaporítóképleteit, valamint azok hibridjeit és fajtáit, amelyek képesek a túlélésre és az azt követő szaporodásra; [Mód. 36]

17. „állati eredetű termékek”: a 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (42) I. melléklete 8.1. pontjában meghatározott állati eredetű termékek;

18. „szaporítóanyagok”: a(z) …/…/EU rendelet (*9) 4. cikke (1) bekezdésének 25. pontjában meghatározott szaporítóanyagok;

19. „növényi termékek”: a(z) …/…/EU rendelet (*10) 2. cikkének 2. pontjában meghatározott növényi termékek;

20. „egyéb tárgyak”: a(z) …/…/EU rendelet (*11) 2. cikkének 4. pontjában meghatározott egyéb tárgyak;

21. „kockázatértékelés”: a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének 11. pontjában meghatározott kockázatértékelés;

22. „bizonyítványokat kiállító tisztviselő”: (a) az illetékes hatóságok bármely olyan tisztviselője, akit az ilyen hatóságok által kiállított hatósági bizonyítványok aláírására felhatalmaztak; (b) amennyiben az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok így rendelkeznek – bármely olyan személy, akit az illetékes hatóságok által kiállított hatósági bizonyítványok aláírására felhatalmaztak;

23. „hatósági bizonyítvány”: a bizonyítványokat kiállító tisztviselő által aláírt bármely papíralapú vagy elektronikus dokumentum, amely igazolja az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokban foglalt egy vagy több követelménynek való megfelelést;

24. „jogsértés”: az alábbiak megsértése: (a) e rendelet; (b) az 1. cikk (2) bekezdésben említett szabályok;

25. „hatósági tanúsítvány”: célzott hatósági ellenőrzések során az illetékes hatóságok felügyelete alatt álló vállalkozók vagy maguk az illetékes hatóságok által kiadott bármely címke, jelölés vagy a tanúsítás más formája, amely igazolja az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokban foglalt egy vagy több követelménynek való megfelelést; [Mód. 37]

26. „vállalkozó”: az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokban szereplő egy vagy több követelmény hatálya alá tartozó bármely természetes vagy jogi személy, a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek végzéséért felelős illetékes hatóságok és más szervek kivételével;

27. „szállítmány”: ugyanolyan fajtájú vagy osztályú vagy azonos leírással rendelkező, ugyanazon hatósági bizonyítvánnyal, hatósági tanúsítvánnyal vagy más okmánnyal rendelkező, ugyanazon szállítóeszközzel szállított és ugyanazon helyről származó állatok vagy termékmennyiség; egy vagy több tételből is állhat;

28. „vizsgálat”: a hatósági ellenőrzés egy fajtája, amely magában foglalja a következők vizsgálatát: (a) állatok vagy termékek; (b) az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok hatálya alá tartozó vállalkozók irányítása alatt álló tevékenységek, valamint az e tevékenységek elvégzéséhez használt felszerelések, szállítóeszközök, hatóanyagok és anyagok , növényvédő szerek és óvintézkedések ; [Mód. 38] (c) azok a helyszínek, ahol a vállalkozók a tevékenységeiket végzik; (ca) az a), b) és c) pontban említett dokumentumok. [Mód. 39]

29. „határállomás”: valamely tagállam által a 45. cikk (1) bekezdésében előírt hatósági ellenőrzések végzésére kijelölt hely felügyeleti állomás és az ahhoz tartozó létesítmények; [Mód. 40]

30. „audit”: szisztematikus és független vizsgálat, amelynek célja annak meghatározása, hogy a tevékenységek és azok kapcsolódó eredményei megfelelnek-e a tervezett intézkedéseknek, és hogy ezeket az intézkedéseket hatékonyan alkalmazzák-e és megfelelőek-e célok eléréséhez;

31. „minősítés”: a vállalkozók osztályozása a minősítési kritériumoknak való megfelelésük értékelése alapján;

32. „hatósági állatorvos”: az illetékes hatóságok által kijelölt állatorvos, aki megfelelő képesítéssel rendelkezik a hatósági ellenőrzéseknek és más hatósági tevékenységeknek a következőkkel összhangban történő elvégzéséhez: (a) e rendelet; (b) az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok;

33. „veszély”: bármely olyan tényező vagy körülmény, amely káros hatást gyakorolhat az emberek, állatok vagy növények egészségére, az állatjólétre vagy a környezetre;

34. „különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag”: a 999/2001/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének g) pontjában meghatározott szövetek;

35. „nagy távolságokon való szállítás”: az 1/2005/EK rendelet 2. cikkének m) pontjában meghatározott szállítás;

36. „kilépési hely”: a határállomás vagy a tagállam által kijelölt bármely egyéb hely, ahol az 1/2005/EK rendelet hatálya alá tartozó állatok elhagyják az Unió vámterületét;

37. „peszticid kijuttatásához használt berendezés”: a 2009/128/EK irányelv 3. cikkének 4. pontjában meghatározott berendezések;

38. „felhatalmazással rendelkező szervezet”: olyan független harmadik fél, amelyre az illetékes hatóság egyes hatósági ellenőrzési feladatokat és más hatósági tevékenységeket átruházott; [Mód. 43]

39. „ az ökológiai termékek termelés ellenőrző hatósága”: valamely tagállam azon közigazgatási szervezete, amelyre az illetékes hatóságok teljesen vagy részben átruházták a 834/2007/EK rendelethez kapcsolódó, az ökológiai termelési ágazat tekintetében fennálló vizsgálati és tanúsítási hatásköreiket, adott esetben ideértve egy harmadik ország megfelelő hatóságát vagy egy harmadik országban működő megfelelő hatóságot; [Mód. 44]

40. „ellenőrzés-felülvizsgálati eljárások”: az illetékes hatóságok által bevezetett eljárások és elvégzett tevékenységek, amelyek célja a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek következetességének és eredményességének vizsgálata;

41. „szűrővizsgálat”: a hatósági ellenőrzés egy fajtája, amelynek során olyan tervezett megfigyelés- vagy méréssorozatot végeznek, amelynek célja, hogy áttekintő képet adjon az e rendelet, valamint az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok betartásának helyzetéről;

42. „célzott szűrővizsgálat”: a hatósági ellenőrzés egy fajtája, amely egy vagy több vállalkozó vagy tevékenységeik megfigyelését foglalja magában;

43. „ellenőrzési rendszer”: egy tagállamon belül az illetékes hatóságokat és azon erőforrásokat, struktúrákat, intézkedéseket és eljárásokat magában foglaló rendszer, amelyek célja annak biztosítása, hogy a hatósági ellenőrzéseket e rendelet és a 15–24. cikkben előírt szabályok szerint végezzék el;

44. „egyenértékűség” vagy „egyenértékű” a nagyrészt ugyanolyan és ugyanazon célkitűzéseknek megfelelő rendszer; [Mód. 45]: (a) eltérő rendszerek vagy intézkedések ugyanazon célok elérésére való képessége; [Mód. 46] (b) azonos célkitűzések elérésére alkalmas különböző rendszerek vagy intézkedések; [Mód. 47]

45. „Unióba történő beléptetés”: állatok és termékek beléptetése az I. mellékletben felsorolt valamely területre;

46. „okmányellenőrzés”: a hatósági bizonyítványok, hatósági tanúsítványok és más okmány vagy okmányok vizsgálata, ideértve az 1. cikk (2) bekezdésében és az 54. cikk (1) bekezdésében említett szabályokban vagy a 75. cikk (3) bekezdése, a 125. cikk (4) bekezdése, a 127. cikk (1) bekezdése és a 128. cikk (1) bekezdése szerint elfogadott végrehajtási jogi aktusokban előírtak szerint a szállítmányhoz mellékelendő kereskedelmi jellegű dokumentumokat;

47. „azonossági ellenőrzés”: vizuális vizsgálattal történő ellenőrzés annak megállapítása céljából, hogy a szállítmány tartalma és címkézése, többek között az állatokon található jelek, a plombák és a szállítóeszközök megegyeznek-e a hatósági bizonyítványokon, hatósági tanúsítványokon és más mellékelt okmányokon szereplő információkkal;

48. „fizikai ellenőrzés”: magának az állatnak vagy terméknek, és adott estben a csomagolásnak, a szállítóeszköznek, a címkézésnek és a hőmérsékletnek az ellenőrzése, az elemzések, tesztek és diagnosztika céljára történő mintavétel és bármely egyéb ellenőrzés, amely az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok betartásának vizsgálatához szükséges;

49. „átrakodás”: a 45. cikk (1) bekezdésében előírt hatósági ellenőrzéseknek alávetett, egy harmadik országból tengeri vagy légi szállítás útján, hajón vagy légi járművön érkező olyan termékek vagy állatok mozgatása, amelyeket vámfelügyelet alatt ugyanabban a kikötőben vagy ugyanazon a repülőtéren továbbszállítás céljából egy másik hajóra vagy légi járműre rakodnak át; [Mód. 48]

50. „átszállítás”: valamely harmadik országból egy másik harmadik országba irányuló, az I. mellékletben felsorolt területek valamelyikén vámfelügyelet alatt áthaladó mozgatás, vagy az I. mellékletben felsorolt valamely területről az I. mellékletben felsorolt valamely másik területre irányuló és egy harmadik ország területén áthaladó mozgatás;

51. „vámfelügyelet”: a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (43) 4. cikkének (13) bekezdésében meghatározott intézkedés;

52. „vámellenőrzés”: a 2913/92/EGK rendelet 4. cikkének (14) bekezdésében meghatározott vámellenőrzés;

53. „hatósági lefoglalás”: olyan eljárás, amellyel az illetékes hatóság biztosítja, hogy a rendeltetésükről hozott döntésig a hatósági ellenőrzésnek alávetett állatokat és termékeket ne lehessen elmozdítani vagy megbolygatni; magában foglalja a vállalkozók általi és az illetékes hatóság ellenőrzése alatt és utasításai alapján történő tárolást is; [Mód. 49]

54. „további hatósági ellenőrzések”: eredetileg nem tervezett olyan ellenőrzések, amelyekről korábbi hatósági ellenőrzések vagy más hatósági tevékenységek eredményei alapján határoztak;

55. „hatósági tanúsítás”: az az eljárás, amelynek során az illetékes hatóságok igazolják az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokban foglalt egy vagy több követelménynek való megfelelést;

56. „ellenőrzési terv”: az illetékes hatóság által kidolgozott leírás, amely a hatósági ellenőrzési rendszer és működése szerkezetére és megszervezésére vonatkozó információkat tartalmaz, valamint ismerteti az 1. cikk (2) bekezdésében említett egyes területeken adott időszak során elvégzendő hatósági ellenőrzések részletes tervét;

57. „menetlevél”: az 1/2005/EK rendelet II. melléklete 1–5. pontjában meghatározott okmány.

57a. „hatósági segédszemélyzet”: ilyen minőségben való eljárásra az e rendelet IIIa. mellékletével összhangban megfelelően képesített és az illetékes hatóság által kijelölt, egy hatósági állatorvos felügyelete és felelőssége alatt működő személy. [Mód. 50]

II. cím

Hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek a tagállamokban

I. fejezet

Illetékes hatóságok

3. cikk

Az illetékes hatóságok kijelölése

(1) A tagállamok az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályok hatálya alá tartozó egyes területek vonatkozásában olyan illetékes hatóságot hatósággal vagy hatóságokat jelölnek ki, amelyekre átruházzák hatóságokkal rendelkeznek, amelyek elvégzik a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek elvégzésének feladatá megtervezésével, megszervezésével és adott esetben elvégzésével kapcsolatos feladatokat . [Mód. 51]

(2) Amennyiben egy adott területen belül a tagállam a hatósági ellenőrzések vagy más hatósági tevékenységek elvégzésének feladatát egynél több nemzeti, regionális vagy helyi szintű illetékes hatóságra ruházza át, hatósággal rendelkezik , vagy amennyiben az (1) bekezdés szerint kijelölt illetékes hatóságokat kijelöléskor felhatalmazzák a hatósági ellenőrzésekhez vagy más hatósági tevékenységekhez kapcsolódó egyes konkrét feladatok más hatóságokra történő átruházására, a tagállam: biztosítani kell az alábbiakat : [Mód. 52]

a) eljárásokat vezet vezetnek be az érintett hatóságok közötti hatékony és eredményes koordinációnak, valamint a területén végzett valamennyi hatósági ellenőrzések ellenőrzés és más hatósági tevékenységek tevékenység következetességének és eredményességének a biztosítására; [Mód. 53]

b) egyetlen olyan hatóság kijelölése, amelynek feladata a Bizottsággal és a többi tagállammal az adott a tagállam által meghatározott valamennyi területen végzett hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek tekintetében folytatott együttműködés és kapcsolattartás koordinálása oly módon, hogy ezen ellenőrzések és tevékenységek kiterjedjenek az 1 . cikk (2) bekezdésében említett valamennyi területre. [Mód. 54]

(3) Az 1. cikk (2) bekezdésének j) pontjában említett szabályoknak való megfelelés ellenőrzéséért felelős illetékes hatóságok egyes hatósági ellenőrzési feladatokat az ökológiai termékekért termelésért felelős egy vagy több ellenőrző hatóságra ruházhatnak át. Ilyen esetben az egyes hatóságokhoz kódszámot kell rendelniük. [Mód. 55]

(4) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az alábbiak elérhetőségéről és ezen elérhetőségek változásairól:

a) az (1) bekezdés szerint kijelölt illetékes hatóságok;

b) a (2) bekezdés b) pontja szerint kijelölt egyetlen hatóság;

c) az ökológiai termékek (3) bekezdésben említett ellenőrző hatóságai;

d) a 25. cikk (1) bekezdésében említett, felhatalmazással rendelkező szervezetek.

Az első albekezdésben szereplő információkat a nyilvánosság számára is elérhetővé kell tenni.

(5) A tagállamok az (1) bekezdésben említett illetékes hatóságokra ruházhatják az 1. cikk (2) bekezdésében említettektől eltérő szabályoknak való megfelelés ellenőrzésére és e szabályok alkalmazására szolgáló ellenőrzések elvégzésének feladatát, ideértve az Unióban található idegen fajok jelentette sajátos kockázatokra vonatkozó szabályokat is. [Mód. 56]

(6) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja a (4) bekezdésben említett információk közzétételének módját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 141. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. A (4) bekezdésben említett információk közzétételének módjai között minden esetben szerepelnie kell az interneten történő közzétételnek is. [Mód. 57]

4. cikk

Az illetékes hatóságok általános kötelezettségei

(1) Az illetékes hatóságok:

a) eljárásokat és intézkedéseket vezetnek be a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek eredményességének és megfelelőségének biztosítására;

b) intézkedéseket hoznak a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek pártatlanságának, függetlenségének minőségének, következetességének és egységes célkitűzésének következetességének biztosítására; semmilyen esetben sem állhatnak kapcsolatban az általuk ellenőrzött vállalkozókkal, és nem függhetnek tőlük;

c) intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy a hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket végző alkalmazottak esetében függetlenül és pártatlanul járjanak el és esetükben ne merüljön fel összeférhetetlenség illetve ne legyenek olyan nem megfelelő kapcsolataik, amelyekből gazdasági hasznot húznak, vagy amelyek veszélyeztethetik pártatlanságukat ;

d) az elemzések, tesztelések és diagnosztika céljára megfelelő laboratóriumi kapacitással bírnak vagy ahhoz hozzáféréssel rendelkeznek;

e) elegendő számú független és megfelelően képzett és tapasztalt személyzettel vagy ahhoz hozzáféréssel rendelkeznek az 1. cikk (1) és (2) bekezdésében rögzített ellenőrzési követelmények tekintetében , hogy ezáltal a hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket teljes körűen, hatékonyan és eredményesen lehessen elvégezni;

f) megfelelő és megfelelően karbantartott létesítményekkel és berendezésekkel rendelkeznek annak biztosításához, hogy alkalmazottaik hatékonyan és eredményesen végezhessék el a hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket;

g) rendelkeznek a hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek elvégzéséhez, valamint az e rendeletben és az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokban előírt intézkedések meghozatalához szükséges hatáskörrel;

h) jogi eljárásokat vezetnek be annak biztosítása érdekében, hogy az alkalmazottak feladataik megfelelő ellátásához bejuthassanak a vállalkozók telephelyeire és hozzáférhessenek az általuk tárolt dokumentumokhoz;

i) készenléti tervvel rendelkeznek, és felkészültek e tervek szükséghelyzetben történő alkalmazására, adott esetben az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokkal összhangban.

(2) A hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket végző alkalmazottak:

-a) az illetékes hatóságok vagy az illetékes hatóság által a hatósági ellenőrzés vagy a más hatósági tevékenységek végrehajtására felhatalmazott független közhatóság által foglalkoztatott tisztviselők;

a) szakterületükön belül megfelelő képzésben részesülnek, amelynek segítségével megfelelően el tudják látni feladataikat, és következetesen tudják elvégezni a hatósági ellenőrzéseket és más hatósági tevékenységeket;

b) szakismereteiket naprakészen tartják és szükség esetén rendszeres továbbképzésben részesülnek;

c) képzésben részesülnek a II. melléklet I. fejezetében meghatározott témakörök, valamint az illetékes hatóságok e rendeletből fakadó kötelezettségei tekintetében.

Az illetékes hatóságok képzési programokat dolgoznak ki és hajtanak végre annak biztosítása érdekében, hogy a hatósági ellenőrzéseket és hatósági tevékenységeket végző munkatársak részesüljenek az első albekezdés a), b) és c) pontjában említett képzésben.

(3) Annak biztosítása céljából, hogy az (1) bekezdés e) pontjában és a (2) bekezdésben említett illetékes hatóságok alkalmazottai rendelkezzenek a szükséges képesítésekkel, készségekkel és ismeretekkel, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a 139. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az ilyen alkalmazottak különleges képesítési és képzési követelményeire vonatkozóan, tekintettel az 1. cikk (2) bekezdésében említett egyes területeken folytatott hatósági ellenőrzések és más hatósági tevékenységek elvégzéséhez szükséges tudományos és műszaki ismeretekre.

(4) Ha valamely illetékes hatóság által végzett tevékenységek keretén szolgálatain belül egynél több egység jogosult hatósági ellenőrzések vagy más hatósági tevékenységek végzésére, a különböző egységek között eredményes és hatékony koordinációt és együttműködést kell biztosítani. [Mód. 58 és 341]

5. cikk

Az illetékes hatóságok auditjai

(1) Az illetékes hatóságok belső auditokat végeznek vagy auditokat végeztetnek, és az eredmények fényében megfelelő intézkedéseket tesznek az e rendeletnek való megfelelésük biztosítására.

Az auditokat:

a) független ellenőrzésnek vetik alá;

b) átlátható módon végzik el.

(2) Az illetékes hatóságok az (1) bekezdésben említett auditok eredményét indokolt kérésre a Bizottság rendelkezésére bocsátják. [Mód. 59]

(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján az (1) bekezdésben előírt auditok elvégzésére vonatkozó szabályokat határozhat meg. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 141. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

6. cikk

Az illetékes hatóságok természetes és jogi személyekre vonatkozó határozatai

Az illetékes hatóság által az 53. cikk, a 64. cikk (3) és (5) bekezdése, a 65. cikk, a 134. cikk (2) bekezdése és a 135. cikk (1) és (2) bekezdése szerint a természetes vagy jogi személyekre vonatkozóan hozott határozatok tekintetében e személyek számára a nemzeti jognak megfelelően biztosítani kell az e határozatok elleni fellebbezés jogát.

7. cikk

Az illetékes hatóságok személyzetének titoktartási kötelezettsége

(1) Az illetékes hatóságok előírják alkalmazottaiknak a hatósági ellenőrzésekkel és más hatósági tevékenységekkel kapcsolatos feladatok ellátása során tudomásukra jutott olyan információk bizalmas kezelését, amelyek – a (2) bekezdésre is figyelemmel – – illetékes hatóságon kívüli – jellegüknél fogva szakmai titok tárgyát képezik.

(2) A közzétételüket indokoló magasabb rendű közérdek vagy más uniós jogszabályban előírt közzétételi kötelezettség hiánya esetén az (1) bekezdésben említett, szakmai titok tárgyát képező információk azok az információk, amelyek közzététele veszélyeztetné a következőket:

a) az ellenőrzések, vizsgálatok és auditok célja;

b) a természetes vagy jogi személyek kereskedelmi érdekeinek védelme;

c) a folyamatban lévő bírósági eljárások és a jogi tanácsadás védelme.

ca) az illetékes hatóságok döntéshozatali folyamata.

(2a) Az illetékes hatóságok a közzétételt indokoló magasabb rendű közérdek fennállásának megállapításakor egyebek mellett figyelembe veszik az alábbiakat:

a) az emberi, állati vagy növényi egészség, illetve a környezet tekintetében esetlegesen felmerülő kockázatok;

b) e kockázatok jellege, súlyossága és mértéke, annak biztosítása érdekében, hogy a közzététel arányban álljon a körülményekkel;

(3) Az illetékes hatóságok az (1) és (2) bekezdés nem akadályozhatja meg az illetékes hatóságokat abban, hogy az sérelme nélkül közzéteszik vagy más módon nyilvánosságra hozzák egyes vállalkozókat érintő hatósági ellenőrzések eredményeit ismertető információkat közzétegyék vagy más módon nyilvánosságra hozzák, feltéve, hogy teljesülnek a következő feltételek:

a) az érintett vállalkozó a közzétételt vagy nyilvánosságra hozatalt megelőzően észrevételeket tehet az illetékes hatóság által közzétenni vagy más módon nyilvánosságra hozni kívánt információkkal kapcsolatban;

b) a közzétett vagy nyilvánosságra hozott információk figyelembe veszik az érintett vállalkozó észrevételeit, vagy azokat ezen észrevételekkel együtt egyszerre teszik közzé vagy hozzák nyilvánosságra.

(3a) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az e cikkel összhangban közzétett vagy nyilvánosságra hozott információk pontosak legyenek, illetve amennyiben valamely információ utólag pontatlannak bizonyul, megfelelő helyreigazításra kerüljön sor. [Mód. 60]

II. fejezet

Hatósági ellenőrzések

8. cikk

A hatósági ellenőrzésekre vonatkozó általános szabályok

(1) Az illetékes hatóságok valamennyi vállalkozó vállalkozás esetében megfelelő gyakorisággal rendszeres, kockázatalapú hatósági ellenőrzést végeznek, figyelembe véve a következőket: [Mód. 61]

a) az alábbiakhoz kapcsolódó azonosított kockázatok: i. állatok és termékek; ii. a vállalkozók irányítása alatt álló tevékenységek és óvintézkedések ; [Mód. 62] iii. a vállalkozók irányítása alatt álló tevékenységek vagy műveletek helyszíne; iv. olyan termékek, folyamatok, anyagok, takarmány-adalékanyagok vagy hatóanyagok használata, amelyek befolyásolhatják az élelmiszerbiztonságot és az élelmiszerek egészségességét, a élelmiszer- vagy takarmánybiztonságot, az állatok egészségét vagy az állatjólétet, a növények egészségét vagy a növényi szaporítóanyagok azonosságát és minőségét, illetve a GMO-k és a növényvédő szerek esetében kedvezőtlen hatást gyakorolhatnak a környezetre; [Mód. 63] iva. annak lehetősége, hogy a fogyasztót félrevezetik a termék jellegét, minőségét vagy összetételét illetően vagy a fogyasztó pénzügyi veszteséget szenved el a vállalkozótól kapott félrevezető információk miatt; [Mód. 64] ivb. az 1. cikk (2) bekezdésének j) pontja szerinti folyamatkövetelmények; [Mód. 65]

b) a vállalkozók korábbi vállalkozások őket érintő korábbi hatósági ellenőrzések során elért eredményei és az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályoknak való korábbi megfelelésük; [Mód. 66]

c) a vállalkozók által elvégzett saját, vagy a kérésükre harmadik fél által elvégzett ellenőrzések megbízhatósága és eredményei, amelyek alapján megállapítható az 1. cikk (2) bekezdésében említett szabályokna