A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK az 577/98/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról /* COM/2012/0701 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK az 577/98/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról 1. Bevezetés A közösségi munkaerő mintavételes felmérésének megszervezéséről szóló 577/98/EK tanácsi rendelet[1] az Európai Unión és annak tagállamain belüli munkaerő‑felmérések összehangolt elkészítésének minimumszabályait határozza meg. A rendeletet 2002-ben, 2003-ban és 2007-ben módosították[2]. Az 577/98/EK rendelet 7. cikke kimondja, hogy: „A Bizottság a 2000. évtől kezdődően háromévente a Parlament és a Tanács elé terjeszti az e rendelet végrehajtásáról szóló jelentését. Ez a jelentés elsősorban az eredmények javítása vagy a felmérési eljárás megkönnyítése céljából a tagállamok által alkalmazni kívánt statisztikai módszerek minőségét értékeli.” Ez a Bizottság ötödik jelentése a Parlamentnek és a Tanácsnak. A 2. pont az európai uniós munkaerő-felmérésről és annak az európai uniós politikák támogatásával kapcsolatos jelentőségéről nyújt áttekintést. A 3. pont az 577/98/EK rendelet végrehajtását értékeli a tagállamokban, a tagjelölt országokban, az EFTA-országokban és Svájcban. A 4. pont az Európai Statisztikai Rendszer[3] (ESR) által indított, a munkaerő-felmérés minőségének javítására és a felmérésből eredő teher csökkentésére irányuló folyamatban lévő kezdeményezésekre összpontosít. 2. A munkaerő-felmérés áttekintése 2.1. Általános leírás Az európai uniós munkaerő-felmérés (a továbbiakban: uniós munkaerő-felmérés) a magánháztartásokban élő személyeket vizsgáló átfogó mintavételes felmérés. Negyedéves és éves munkaerő-piaci statisztikai adatokat biztosít a foglalkoztatottságról és a munkanélküliségről, valamint a munkaerő szerves részét nem képező személyekről. Ezenfelül ad hoc modulokból gyűjt többéves adatokat, valamint a munkanélküliségre és a munkanélküliségi arányokra vonatkozó modellalapú havi becsléseket tesz közzé. A 377/2008/EK bizottsági rendelet[4] által létrehozott közös kódolási rendszerrel összhangban a tagállamok nemzeti statisztikai hivatalai felelősek a nemzeti kérdőívek összeállításáért, a mintavétel és az interjúk elvégzéséért, valamint az eredmények Bizottságnak (Eurostat) történő benyújtásáért. Az Eurostat feladata az 577/98/EK rendelet végrehajtásának nyomon követése, a nemzeti statisztikai hivataloknak történő segítségnyújtás, a fogalmak és a módszerek összehangolásának ösztönzése és az összehasonlítható nemzeti és uniós munkaerő-piaci statisztikák közzététele. Az uniós munkaerő-felmérés negyedévente 1,8 millió emberből álló és 33 országot[5] érintő mintát vizsgál. Így az uniós munkaerő-felmérés a legnagyobb háztartási felmérés Európában. 2.2. Relevancia Az uniós munkaerő-felmérés az Európai Unió munkaerőpiacára vonatkozó hivatalos statisztikák legjelentősebb forrása. Összesen több mint 100 változót gyűjt össze a foglalkoztatási helyzetről, a foglalkoztatás jellemzőiről, a munkaidőről, valamint a személyek iskolai végzettségéről és képzettségéről; mindezeket tematikus éves ad hoc modulok[6] egészítik ki. Mivel a felmérés nemzetközi szabványokon és meghatározásokon alapul, az Európai Unió határain kívül is releváns, lehetővé téve az uniós munkaerőpiac összehasonlítását más területek vagy országok munkaerőpiacával. Egyes uniós szakpolitikai kezdeményezések a haladás nyomon követése során az uniós munkaerő-felmérés adatait veszik alapul. Az uniós munkaerő-felmérés például az egyik legfőbb adatforrás a tagállamok által az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 148. cikkével[7] és az Unió növekedési stratégiájával, az Európa 2020 stratégiával összefüggésben a foglalkoztatási iránymutatások tekintetében tett előrelépés nyomon követéséhez. Az Európa 2020 stratégia öt kiemelt célkitűzése közül kettő alakulását a munkaerő-felmérés mutatóinak segítségével követik nyomon (75 %-os foglalkoztatási arány a 20–64 évesek körében, a korai iskolaelhagyók 10 %‑nál alacsonyabb aránya és a felsőfokú végzettséggel rendelkező 30–34 évesek legalább 40 %-os aránya). Az Európa 2020 stratégia közös értékelési keretében számos további munkaerő-felmérésen alapuló mutatót alkalmaznak. Az uniós munkaerő-felmérés adatai a lisszaboni stratégiában (2000–2010) is központi szerepet játszottak. A munkaerő-felmérésen alapuló havi munkanélküliségi ráta fontos rövid távú gazdasági mutató. E mutató egyike az európai gazdasági főmutatóknak[8], amelyet egyúttal a munkanélküliségi rátának a gazdasági és pénzügyi mutatók eredménytábláihoz szükséges éves mozgóátlagainak kiszámítása során alkalmaznak a makrogazdasági és versenyképességi egyensúlyhiányok kimutatása céljából. Az uniós munkaerő-felmérés a nemzeti számlákban a foglalkoztatottak számára és a munkaidőre, valamint a munkaerőpiacon kívüli területekre, például az oktatásra vonatkozóan szereplő információkhoz szolgál adatokkal. Végül pedig az uniós munkaerő-felmérés a statisztikai mikroadatok egyik legfontosabb forrása az európai kutatók számára. A nagyméretű minták lehetővé teszik, hogy a munkaerőpiac meghatározott csoportjaira vonatkozó vizsgálatokat végezzenek. Az adatok ezenkívül sokféle, többek között a demográfiai és regionális háttérre, valamint iskolai végzettségre vonatkozó változót foglalnak magukban. 3. A munkaerő-felmérés végrehajtása 3.1. Pontosság A mintavételes felmérésekből származó becslések esetében kétféle hiba, mintavételi hiba és nem mintavételi hiba fordulhat elő. Ezek együtt a becslések pontosságát határozzák meg. A mintavételi hibák abból erednek, hogy a teljes népességnek csupán egy alcsoportját vizsgálják. Nem mintavételi hiba valamennyi olyan egyéb elkövetett hiba, amely nem a mintavételből ered (lefedettségi hibák, mérési hibák, feldolgozási hibák, a nemválaszolásból eredő hibák). A mintavételi hibákat főként a minta nagysága határozza meg. A nagyobb minták javítják az eredmények pontosságát. Az alábbi táblázat az egyes negyedévekben az egyes részt vevő országokban megkérdezett minta nagyságára vonatkozó adatokat tartalmazza abszolút értékben, valamint a teljes népességhez viszonyítva. A mintavételi arány[9] 0,2 % (Belgium, Németország, Franciaország, Egyesült Királyság, Horvátország és Törökország) és 1,6 % (Málta) között változik. 2010-ben a negyedéves minta átlagosan 1,8 millió személyt, azaz a részt vevő 33 ország teljes népességének 0,3 %-át foglalta magában. Európai munkaerő-felmérés A minta elért nagysága és a teljes népességhez viszonyított aránya (2010. évi negyedéves átlagértékek) || Negyedéves minta nagysága (ezer) || A teljes népességhez viszonyított arány || || || Negyedéves minta nagysága (ezer) || A teljes népességhez viszonyított arány BE || 26 || 0,2 % || || NL || 96 || 0,6 % BG || 34 || 0,4 % || || AT || 46 || 0,5 % CZ || 59 || 0,6 % || || PL || 104 || 0,3 % DK || 30 || 0,5 % || || PT || 40 || 0,4 % DE || 174 || 0,2 % || || RO || 61 || 0,3 % EE || 5 || 0,4 % || || SI || 16 || 0,8 % IE || 62 || 1,4 % || || SK || 26 || 0,5 % EL || 76 || 0,7 % || || FI || 37 || 0,7 % ES || 172 || 0,4 % || || SE || 65 || 0,7 % FR || 108 || 0,2 % || || UK || 106 || 0,2 % IT || 166 || 0,3 % || || IS || 3 || 1,0 % CY || 11 || 1,4 % || || NO || 20 || 0,4 % LV || 9 || 0,4 % || || CH || 32 || 0,4 % LT || 17 || 0,5 % || || HR || 10 || 0,2 % LU || 5 || 0,9 % || || MK || 14 || 0,7 % HU || 71 || 0,7 % || || TR || 131 || 0,2 % MT || 7 || 1,6 % || || EU-27 || 1626 || 0,3 % || || || || ÖSSZESEN || 1837 || 0,3 % A hivatalos felmérések – például az uniós munkaerő-felmérés – valószínűségi mintavételt alkalmaznak. Ez lehetővé teszi azon mintavételi hibák számszerűsítését, amelyek megbízhatósági intervallumokban kifejezhetők. Az alábbi táblázat a négy fő mutató esetében kapott, 27 tagállamra vonatkozó összesített becsléseket és 95 %-os megbízhatósági intervallumokat tartalmazza. A 215,5–216,5 közötti intervallum például 95 %-os valószínűséggel tartalmazza a foglalkoztatottak valós számát. A munkaerő-felmérés fő mutatóinak a 27 tagállamra vonatkozó 95 %-os megbízhatósági intervalluma (2010) Foglalkoztatottak száma (millió) || Munkanélküliek száma (millió) || Munkanélküliségi ráta (%) || Átlagos ledolgozott óraszám (óra) 216 ± 0,5 || 22,9 ± 0,2 || 9,6 ± 0,1 || 37,3 ± 0,1 Ezek az intervallumok megfelelnek az 577/98/EK tanácsi rendeletben meghatározott pontossági követelményeknek. A nem mintavételi hibák tekintetében az Eurostat és a részt vevő országok rendszeresen nyomon követik a nem mintavételi hibák lehetséges forrásait (nemválaszolás, képviselő útján történő válaszadás). A részt vevő országok évente jelentést nyújtanak be az Eurostatnak a hibák fő okairól, valamint a csökkentésük érdekében nemzeti szinten alkalmazott módszerekről. Ezek összefoglalóját az uniós munkaerő-felmérésről szóló éves minőségi jelentésben[10] teszik közzé. 3.2. Időszerűség és időbeli pontosság A statisztikai adatok időszerűsége a bázisidőszak és az adatok felhasználók számára való hozzáférhetővé tétele között eltelt időt jelenti. Az uniós munkaerő-felmérés esetében ez az időtartam attól függ, hogy a tagállamoknak mennyi időre van szükségük a felmérés elvégzéséhez és feldolgozásához, majd az eredmények Eurostatnak történő továbbításához, valamint attól, hogy az Eurostat mennyi idő alatt dolgozza fel, hitelesíti és teszi közzé az eredményeket. Az 577/98/EK tanácsi rendelet kimondja, hogy a tagállamoknak a bázisidőszaki negyedév végétől számított 12 héten belül az Eurostat elé kell terjeszteniük az adatokat. Az Eurostat a beérkezésükkor hitelesíti a nemzeti adatállományokat. Az alábbi ábra a bázisnegyedév vége és az adatoknak az Eurostat felhasználói számára való hozzáférhetősége közötti időtartamot szemlélteti a 2008–2010 közötti időszakra nézve, az előző jelentésben szereplő utolsó évvel (2007) összehasonlítva. Ez azt mutatja, hogy a munkaerő-felmérés adatainak időszerűsége a vizsgált időszak alatt folyamatosan javult. 2007-ben az Eurostat a tagállami adatállományok 90 %-át 16 héttel a bázisnegyedév végét követően tette közzé. 2010-ben már két héttel korábban elérte ezt az arányt. E javulás alapján az Eurostat ma előre be tudja jelenteni a tagállamokra vonatkozó fő negyedéves mutatók és az uniós összesített adatok közzétételének dátumait. A közzététel kitűzött időpontjának köszönhetően az Eurostat képes mérni a statisztikák pontosságát, amelyet a közzététel bejelentett és valós dátuma között eltelt idővel fejez ki. Az Eurostat a munkaerő-felmérés közzétételi naptárának bevezetése óta következetesen betartotta a kihirdetésre vonatkozó határidőket. A munkaerő-felmérés adatainak időszerűsége ugyancsak kulcsfontosságú a havi munkanélküliségi ráta becslése szempontjából. Amint az Eurostat feldolgozza a nemzeti adatokat, azokat felhasználják a következő havi összesített munkanélküliségi ráta kiszámításánál. A havi munkanélküliségi rátát a hónap vége után mintegy 31 nappal teszik közé. 3.3. Hozzáférhetőség és érthetőség Az Eurostat számos módon terjeszti az uniós munkaerő-felmérés statisztikai adatait. Az Eurostat fő eszköze internetes adatbázisa, amely több mint 350 táblázatban tartalmazza az uniós munkaerő-felmérés részletes adatait. Az Európa 2020 stratégia kiemelt mutatóit is közzéteszik a honlap egy meghatározott részén[11]. Ezek a táblázatok kizárólag a munkaerő‑felmérés legfontosabb eredményeit tartalmazzák. Az Eurostat igény szerint az uniós munkaerő-felmérés változóinak más kombinációit ismertető, személyre szabott táblázatokat is készít. A munkaerő-felmérés mikroadatai tudományos célból is nagy jelentőséggel bírnak. Európa és a világ egyetemeiről, kutatóintézeteiből és nemzeti statisztikai hivatalaiból egyre több kutató igényel munkaerő-felmérési mikroadatokat. Az Eurostat 2011 óta díjmentesen bocsátja rendelkezésre ezeket. A hozzáférést a 831/2002/EK bizottsági rendeletben[12] meghatározott feltételekkel összhangban engedélyezik, hogy szavatolják a felmérésben részt vevő válaszadók személyes adatainak védelmét. Az egyedi nyilvántartási tételeket tartalmazó adatfájlokat „névtelenítették”, hogy megakadályozzák a személyes adatok jogellenes közzétételét. A részletes dokumentáció (metaadatok) számos terjesztési csatornán hozzáférhető a felhasználók számára. Az általános információkat az Eurostat weboldalának munkaerő-felméréssel foglalkozó oldalán[13] teszik közzé a nagy nyilvánosság számára. A statisztikák tartalmára és minőségére vonatkozó konkrét információk az adatbázis valamennyi táblázatához mellékelt metaadatok között találhatók. Végül pedig a részletesebb módszertani dokumentáció szakkiadványokban (például éves minőségi jelentésekben, a nemzeti felmérések jellemzőiről szóló kiadványban stb.) hozzáférhető. 3.4. Összehasonlíthatóság Az uniós munkaerő-felmérés nagymértékben támaszkodik a fogalmak, meghatározások, osztályozások és módszerek összehangolására. A 377/2008/EK rendelet közös kódolási rendszert határoz meg, amely biztosítja, hogy valamennyi részt vevő ország a változók azonos meghatározásait alkalmazza. Közös osztályozási rendszereket alkalmaz (például a gazdasági tevékenységek esetében a NACE-t, a foglalkozások esetében az ISCO-t), és az Eurostat e rendszerek módosítása esetén szavatolja, hogy valamennyi részt vevő ország összehangolja a végrehajtást. A közös magyarázó megjegyzésekben ezenkívül részletes iránymutatásokat biztosítanak a célokról, a kódolásról és a nemzeti statisztikai hivatalok általi végrehajtásról. A módszertani kérdéseket egy e célra kijelölt munkacsoport, a munkaerő-piaci statisztikával foglalkozó munkacsoport vitatja meg, amely elősegíti a tapasztalatok és a közös gyakorlatok valamennyi részt vevő ország közötti cseréjét. Azért, hogy biztosítsa a munkanélküliség valamennyi részt vevő országban történő összehangolt mérését, az 1897/2000/EK bizottsági rendelet[14] megállapítja a munkanélküliség operatív meghatározását, valamint a felmérés foglalkoztatási helyzetre vonatkozó kérdéseinek megfogalmazása során követendő elveket. A munkanélküliség meghatározása megfelel a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) szabványainak, amelyeket a Munkaügyi Statisztikusok 13. és 14. Nemzetközi Konferenciáján fogadtak el. Ez biztosítja, hogy az uniós munkaerő-felmérés statisztikái összehasonlíthatók legyenek a más országokból, különösen az OECD-országokból származó statisztikákkal. Az országok annak módszertana és folyamatai tekintetében egyaránt rendszeresen javítják a munkaerő-felmérést. Amennyiben ezek a fejlesztések törést okoznak a munkaerő-felmérés adataiban, az érintett nemzeti statisztikai hivatal tájékoztatja erről az Eurostatot. A jelentős töréseket dokumentálják és megjelölik az Eurostat kiadványaiban. Az Eurostat „az uniós munkaerő-felmérés fő mutatói” nevű külön adatállományt tesz közzé, amelyben a korábbi sorozatokat az esetleges törések tekintetében kiigazítják, és adott esetben pótolják a hiányzó adatokat. 3.5. Koherencia Az uniós munkaerő-felmérésen alapuló, illetve a demográfiai statisztikákból származó, népességre vonatkozó becslések koherenciája lényeges általános minőségi szempont. Mivel mintavételes felmérésről van szó, az uniós munkaerő-felmérés eredményeit a népesség egy alcsoportjának válaszaiból számítják ki. A válaszokat ezt követően a teljes népességre vonatkoztatva értékelik. A népességre vonatkozó adatok az adott időpontban elérhető legpontosabb (az eljárás pontosságának javítása érdekében nem és korosztály szerint lebontott) becsléseken alapulnak. Az összehasonlító eljárás elvben biztosítja az uniós munkaerő-felmérés adatai és a demográfiai statisztikák közötti koherenciát. Kivételes körülmények esetén azonban előfordulhatnak különbségek. Tízévente például új népszámlálási adatok válnak elérhetővé. Amennyiben egy új népszámlálás a népességre vonatkozó előző évi becslésektől eltérő számokat eredményez, korábbi sorozat felülvizsgálata lehet szükséges. Ebben az esetben a demográfiai statisztikákra és az uniós munkaerő‑felmérésre vonatkozó felülvizsgálati politika az időtartam és az időzítés tekintetében eltérő lehet, mivel a népszámlálások közötti 10 év során korlátozottan állnak rendelkezésre a népességre vonatkozó adatok. A munkanélküliségre vonatkozó becslések koherenciája tekintetében számos ország a munkaközvetítő irodában nyilvántartásba vett és munkát kereső személyekről is közzétesz statisztikai adatokat. A munkaerő-felmérés munkanélküliségre vonatkozó adatai és a nyilvántartásba vett álláskeresők száma a gyűjtött adatok jellege miatt eltérő. Míg az uniós munkaerő-felmérés harmonizált módszer alkalmazásával a háztartásokat vizsgálja a munkatevékenység és a munkavégzésre való rendelkezésre állás tekintetében, a munkaközvetítő irodák közigazgatási nyilvántartásai a nyilvántartott és munkanélküli ellátásra jogosult személyek átfogó jegyzékét tartalmazzák. Mivel a nyilvántartásba vétel feltételei a nemzeti szociális politikáktól függnek, a nyilvántartott álláskeresőkre vonatkozó statisztikák több tagállam között vagy hosszú távon nem összehasonlíthatók. A statisztikai koherencia fontos ezenkívül a foglalkoztatottság becslésének területén, amely mind a munkaerő-felmérés, mind a nemzeti számlák alapján elvégezhető. A becslések nem feltétlenül azonosak. Ezt az eltérő módszerek (a népességgel kapcsolatos fogalmak és a lefedettség nem egyforma), és a különböző adat-összeállítási eljárások eredményezhetik. A nemzeti számlákat az adott országban elérhető valamennyi vonatkozó adatforrás összehasonlításával és ötvözésével állítják össze, az egyes források legmegbízhatóbb adatait felhasználva annak érdekében, hogy átfogó eredményt kapjanak. A foglalkoztatás és a termelés (GDP) közötti koherenciára is törekednek. Ebben a folyamatban a munkaerő-felmérés – az üzleti felmérésekhez, foglalkoztatási nyilvántartásokhoz és társadalombiztosítási nyilvántartásokhoz hasonlóan – az egyik adatforrás. A munkaerő-piaci statisztikával foglalkozó munkacsoport megvizsgálta a munkaerő-felmérés és a nemzeti számlák közötti következetesség kérdését. Az Eurostat nyomon követi a két becslés közötti eltéréseket, és számos nemzeti statisztikai hivatal is elemezte a különbségek okait és mértékét. Egyes esetekben a két adatállomány közötti átvezetési táblázatokat tettek közzé. A nemzeti számlákat összességében megfelelőbbnek tartják a foglalkoztatottsági szinteknek, a foglalkoztatottság növekedésének és az ágazatok szerinti értékeknek a mérésére. A munkaerő-felmérés alkalmasabb a munkaerő-piaci részvétel (például a foglalkoztatottsági vagy munkanélküliségi ráta, az aktivitási ráta stb.) vagy a népességen belüli konkrét (például nem, életkor vagy iskolai végzettség szerinti) társadalmi-gazdasági csoportok helyzetének vizsgálatára. 4. A munkaerő-felmérés további javítását előmozdító kezdeményezések 4.1. A munkaerő-felmérés minőségéért felelős munkacsoport és nyomon követési intézkedések 2007-ben az Eurostat és a tagállamok elindították az uniós munkaerő-felmérés minőségi vizsgálatát. Munkacsoportot hoztak létre, hogy meghatározzák a lehetséges hiányosságokat és ajánlásokat fogalmazzanak meg a megfelelő intézkedésekre vonatkozóan az Európai Statisztikai Rendszer statisztikai eredményei minőségi keretének valamennyi vonatkozása tekintetében. A munkacsoport zárójelentésében (2009)[15] több mint 40 ajánlást fogalmazott meg a felmérés kialakításának, szervezésének és elvégzésnek javításával kapcsolatban. Az ajánlások összetettségük mértékét, hatályukat, erőforrásvonzataikat és a végrehajtásukhoz szükséges időt tekintve térnek el egymástól. A részt vevő országok az ajánlások alapján értékelték saját teljesítményüket, és 2010-ben valamennyien az ajánlások végrehajtására irányuló nemzeti cselekvési tervet dolgoztak ki. Az e téren elért előrelépéseket a munkaerő-piaci statisztikával foglalkozó munkacsoport rendszeresen értékeli. 4.2. Új statisztikai termékek létrehozása A munkaerő-felmérés eredményeinek alkalmazása az elérhető mikroadatok felhasználásának javításával is bővíthető, például azáltal, hogy új mutatókat bocsátanak a felhasználók rendelkezésére. Mostanra például elérhetők a munkanélküliségi rátát kiegészítő új mutatók. A munkanélküliséghez a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet meghatározása szerint három feltételnek kell egyidejűleg teljesülnie: a bázishéten egy óra munkavégzés sem történt; aktív álláskeresés; munkavégzésre való rendelkezésre állás. Sokan csak részben felelnek meg ezeknek a követelményeknek, így a munkanélküliségi statisztikákban nem tekinthetők munkanélkülinek. Ahhoz, hogy e konkrét csoportokra vonatkozó mutatókat, és ennélfogva a kielégítetlen munkaerő-keresletről árnyaltabb képet nyújtsanak, az Eurostat és a tagállamok nemzeti statisztikai hivatalai három új mutató meghatározását állapították meg. Az egyik mutató az alulfoglalkoztatottságot érinti, a másik kettő pedig az állástalanságnak a munkaerőpiachoz bizonyos mértékben kapcsolódó sajátos eseteit vizsgálja. E csoportokra vonatkozóan először 2011-ben tettek közzé adatokat. Egy másik mutató a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalokra vonatkozik. Ez a társadalomból való kirekesztődés veszélye által fenyegetett fiatalok nyomon követéséhez szükséges. A mutató egyszerre szolgál az oktatásra és a munkaerőpiacra vonatkozó adatokkal, mindkét esetben az uniós munkaerő-felmérés adatai alapján. A felhasználók további kérése a munkaerő-piaci dinamikákat érinti. Idetartoznak a foglalkoztatási helyzetek közötti átmenetek, például az, hogy egy adott időszakban hány ember vált munkanélkülivé vagy talált állást. Ez lehetővé teszi azoknak a csoportoknak az azonosítását, amelyek nagyobb eséllyel találnak állást, illetve a tartós munkanélküliség veszélyével szemben kiszolgáltatottabb csoportok meghatározását. Az ilyen adatszükségletek az uniós munkaerő-felmérés alapján nem feltétlenül teljesíthetők, mivel a felmérés eredeti célja szerint statikus adatok gyűjtését (például a munkanélküli személyek száma egy adott időpontban), és nem folyamatok szemléltetését szolgálja. A folyamatokra irányuló becslések azonban lehetségesek, noha nem olyan pontosak, mint a statikus becslések, és meg kell felelniük bizonyos követelményeknek. A részt vevő országok többségében a munkaerő-felmérést rotációs panelként alakították ki, amelyben ugyanazt a személyt több egymást követő negyedévben is megkérdezik. Ez a formátum lehetővé teszi, hogy a munkaerő-felmérés alapján munkaerő‑piaci átmenetekre vonatkozó mutatókat állapítsanak meg. Néhány ország már ma is rendszeresen közzétesz ilyen típusú adatokat a munkaerő-felmérés említett „panel” jellegét felhasználva. Intézkedésre van szükség ahhoz, hogy ez uniós szinten is megvalósulhasson. A rotációs panellel nem rendelkező részt vevő országoknak egyrészről ki kell alakítaniuk egy ilyen tulajdonságokkal bíró rendszert. A rotációs minták másrészről eltérőek a különböző országokban, ezért kívánatos azok fokozott összehangolása. Végül pedig néhány továbbra is fennálló módszertani problémára még megoldást kell találni – ilyen például a statikus adatok és a folyamatok közötti szükséges következetesség megteremtése. A tagállamokkal együttműködve az Eurostat jelenleg azoknak az előfeltételeknek a kidolgozását végzi, amelyek az uniós munkaerő-felmérés alapján a jövőbeli munkaerő-piaci dinamikákra vonatkozó statisztikák előállításához szükségesek. 4.3. A munkaerő-felmérés a társadalomstatisztika korszerűsített rendszerében „Az európai uniós statisztikák előállításának módszeréről – kitekintés az elkövetkező évtizedre” című bizottsági közlemény[16] nyomán megkezdődött az uniós társadalomstatisztika korszerűsítésére irányuló kezdeményezés. A 2011. évi Wiesbadeni Memorandumban[17] meghatározták a kezdeményezés konkrét megvalósítására irányuló stratégiát. Megállapodás született arról, hogy a kiváló minőségi követelmények fenntartása mellett elengedhetetlen a hatékonyság javítása a társadalomstatisztika előállítása során; valamint arról, hogy ennek megvalósításához közös előrelépéseket kell tenni egy egységes uniós társadalomstatisztikai architektúra kialakítása felé. A stratégia fő célja, hogy javítsa a mintavételi kereteket; egyszerűsítse a társadalmi felméréseket; hatékonyabban használja fel az új és meglévő adatforrásokat, különösen a közigazgatási forrásokat. A társadalomstatisztika szerkezetének korszerűsítése szintén hatást gyakorol majd a munkaerő‑felmérésre. Az új technológiák szélesebb körű alkalmazása is fontos e stratégia szempontjából. A társadalomstatisztika esetében az internetes adatgyűjtés ígéretes módja lehet az adatgyűjtési hatékonyság javításának és annak, hogy a válaszadók továbbra is készségesen válaszoljanak a kérdésekre. Ezen a területen számos ország hajt végre projekteket. A nemzetközi együttműködés ösztönzése és a közös eszközök létrehozás céljából 2012-ben közös ESR‑projektet[18] indítottak el. A munkaerő-felmérés lesz a projekt kísérleti felmérése. Végül pedig az Eurostat jelenleg a munkaerő-felmérés ad hoc moduljainak értékelésén dolgozik. A munkaerő-felmérésben minden évben különböző témaköröket érintő ad hoc modul szerepel. A modul összeállításának folyamata hatékonyabbá tehető, eredményeinek minősége pedig javítható. Ennek lehetséges módja, ha a modulok szűkített jegyzéke alapján ismétlődő modulokat vezetnek be a rendszerbe, lehetővé téve a felmerülő szakpolitikai igényekre való válaszadást is. Ilyen módon lehetővé válna a témakörök hatékonyabb, többéves nyomon követése. 5. Következtetés Az Eurostat nyomon követi a jogalapnak való megfelelést. A Bizottság az 577/98/EK rendelet végrehajtását kielégítőnek ítéli. A tagállamok teljes körűen vagy majdnem teljes körűen betartják a rendelet előírásait. A nyitott kérdéseket megvitatják a tagállamokkal és amennyiben szükséges, közös cselekvési terveket dolgoznak ki. Az uniós munkaerő-felmérés általános minősége megfelelő. Az Európai Statisztikai Rendszer törekszik az uniós munkaerő-felmérés folyamatainak és módszereinek folyamatos javítására, és lendülete a kedvezőtlen környezet, a szűkös források és a jelentős költségvetési megszorítások ellenére továbbra is töretlen. Jelenleg zajlik az uniós munkaerő-felmérés módszertanának felülvizsgálata, amelynek célja, hogy a módszertant hozzáigazítsák a változó felhasználói igényekhez és az új kihívásokhoz (például pontosabb időszerűségi követelmények, a munkaerő-piaci átmenetekre vonatkozó becslések). Ez a munka a társadalomstatisztika átfogó korszerűsítésének részét képezi. [1] HL L 77., 1998.3.14., 3. o. [2] A Bizottság 2104/2002/EK rendelete (HL L 324., 2002.11.29., 14. o.), az Európai Parlament és a Tanács 1991/2002/EK (HL L 308., 2002.11.9., 1. o.), 2257/2003/EK (HL L 336., 2003.12.23., 6. o.) és 1372/2007/EK (HL L 315., 2007.12.3., 42. o.) rendelete. [3] Az Európai Statisztikai Rendszer az Unió statisztikai hatósága, azaz az Európai Bizottság (Eurostat) és a nemzeti statisztikai hivatalok, valamint az egyes tagállamokban az európai statisztikák kifejlesztéséért, előállításáért és közzétételéért felelős más nemzeti hatóságok közötti partnerség. [4] HL L 114., 2008.4.26., 57. o. [5] A részt vevő országok a 27 tagállam, Izland, Norvégia, Svájc, Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Törökország. [6] A 2008., 2009. és 2010. évi ad hoc modulok a következők voltak: 2008: A migráns munkavállalók és közvetlen leszármazottaik munkaerő-piaci helyzete. 2009: A fiatalok munkaerő-piaci bevonása. 2010: A munka és a családi élet összeegyeztetése. [7] Lásd a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozatát a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról, HL L 138., 2011.5.26., 56. o. [8] Lásd: „Principal European Economic Indicators – A statistical guide” (Európai gazdasági főmutatók – Statisztikai útmutató), Eurostat, 2009. [9] A minta nagyságának (a mintán belüli mintavételi egységek száma) és a népesség nagyságának (a célnépességen belüli mintavételi egységek teljes száma) aránya. [10] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/product_details/publication?p_product_code=KS-RA-12-021. [11] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/europe_2020_indicators/headline_indicators. [12] HL L 133., 2002.5.18., 7. o. [13] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/employment_unemployment_lfs/introduction. [14] HL L 228., 2000.9.8., 18. o. [15] A munkaerő-felmérés minőségével foglalkozó munkacsoport: zárójelentés, Eurostat, 2009. [16] COM(2009) 404, 2009. augusztus 10. [17] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/pgp_ess/0_DOCS/de/DGINS2011_memorandum.pdf. [18] „Data collection for social surveys using multiple modes” (Társadalmi felmérési célú adatgyűjtés többféle módszer alkalmazásával).