C 290/131

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A 2030-ig tartó időszakra vonatkozó uniós talajvédelmi stratégia – Az egészséges talaj előnyeinek kihasználása az emberek, az élelmiszerek, a természet és az éghajlat szempontjából

[COM(2021) 699 final]

(2022/C 290/21)

Előadó: Arnaud SCHWARTZ

Felkérés: Európai Bizottság, 2021.12.20. Jogalap: az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke Illetékes szekció: „Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2022.3.8. Elfogadás a plenáris ülésen: 2022.3.23. Plenáris ülés száma: 568. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 169/0/5

1. Következtetések és ajánlások

1.1. Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottságnak a 2030-ig tartó időszakra szóló talajvédelmi stratégiáról szóló közleményét, és kéri, hogy rendszeresen tájékoztassák, továbbá aktívan hozzá szeretne járulni a talajvédelmi jogszabályra irányuló javaslat előkészítéséhez.

1.2. A talaj stratégiai jelentőségű és veszélyeztetett gazdasági és környezeti érték, és egy célokat, programokat és szabályozásokat tartalmazó keretet érdemel. Az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot, hogy ösztönözze egy olyan európai jogi keret kialakítását, amely eredményesnek bizonyul a talajromlás megelőzésében, a helyreállítási programok támogatásában, valamint a talaj jó egészségi állapotára vonatkozó ütemterv rögzítésében. Az EGSZB szorgalmazza továbbá, hogy az európai költségvetésből különítsék el a talajvédelmi stratégia végrehajtásához szükséges forrásokat.

1.3. A stratégia végrehajtása érdekében az Európai Bizottság talajegészségi jogszabály elfogadását tervezi. Az EGSZB azonban azt ajánlja, hogy előbb végezzék el a tervezett hatásvizsgálatot, és csak ezután döntsenek arról, hogy mely eszközök a legmegfelelőbbek. Az EGSZB azt is ajánlja, hogy a keret a következő elveken alapuljon, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen a talajhoz és annak használatához kapcsolódó gazdasági ágazatokban tevékenykedő valamennyi érdekelt fél számára: — az „egészséges talaj” egyértelmű meghatározása, a mutatók és a küszöbértékek tudományos alapokon nyugvó kidolgozása, — az „egészséges talaj” meghatározásán alapuló egyértelmű célok kitűzése 2030-ra, — a környezet- és éghajlatvédelem megfelelő szintjének biztosítása, — a szubszidiaritás elvének teljeskörű tiszteletben tartása, tekintettel a talajok heterogenitására, a felhasználási módok és követelmények sokféleségére, az eltérő geológiai, éghajlati és tájképi viszonyokra, valamint a különböző veszélyekre és már meglévő nemzeti szabályokra, — az oktatással, tanácsadással, tudásátadással és talajvédelmi ösztönzőkkel kapcsolatos intézkedések előnyben részesítése a további jogi kötelezettségekkel szemben, — az adminisztratív terhek minden szereplő számára elfogadható szintre csökkentése, a megfizethetőség biztosítása mellett.

1.4. Az EGSZB azt ajánlja, hogy a lehető legszélesebb körben, a gazdasági és társadalmi szereplők, valamint a civil társadalmi szervezetek bevonásával kerüljön sor a jogalkotási kezdeményezés tartalmi megvitatására. Az EGSZB ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb terjesszen elő egy javaslatot, hogy annak megvitatásához a jelenlegi jogalkotási mandátum keretében a szöveg megszavazása előtt elegendő idő álljon rendelkezésre.

1.5. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a talajromlás valamennyi aspektusával foglalkozni kell, kiemelt figyelmet fordítva a talajszennyeződés, a város- és infrastruktúrafejlesztésekkel összefüggő földterület-kivonás, valamint a mezőgazdasági talaj szervesanyag-tartalmának csökkenése témakörére, mivel ezek a jelenségek különösen mélyreható és potenciálisan visszafordíthatatlan hatást gyakorolnak a talajra egészségére és annak az ökoszisztéma-szolgáltatások nyújtására vonatkozó képességére.

1.6. Az éghajlatbeli, földtani és földhasználati különbségek miatt Európára a talaj nagyfokú diverzitása jellemző; a talajokat érő fenyegetések típusukat és intenzitásukat tekintve is különbözőek, ezért a talajromlás megelőzésére kidolgozott szakpolitikáknak alkalmazkodniuk kell a különböző földrajzi és kulturális körülményekhez. A tagállamok talajvédelmi jogszabályai heterogének és széttagoltak, és több tagállam szakpolitikai és jogszabályi keretei a talajokat érő számos fenyegetéssel egyáltalán nem foglalkoznak.

1.7. Az EGSZB hangsúlyozza továbbá, hogy az emberi tevékenységeknek a talajra gyakorolt, az éghajlatváltozáson keresztül jelentkező hatásaival sürgősen foglalkozni kell. Ezért határozottan ajánlja, hogy a szélsőséges árvizekkel, aszályokkal és tüzekkel összefüggő erózió és elsivatagosodás megelőzésére irányuló intézkedéseket integrálják az EU új talajvédelmi stratégiájába.

1.8. Az EGSZB komoly aggodalmának ad hangot az urbanizációs folyamatok által okozott földterület-kivonás miatt, amely az esetek túlnyomó többségében a síkságok és a part menti területek termékeny talajait érinti. A 2050-ig megvalósítandó „nulla nettó földterületel-kivonás” célját olyan ösztönzőknek kell kísérniük, amelyek előmozdítják a pihentetett területek újrahasznosítását és a nem használt vízzáró felületek helyreállítását.

1.9. Összhangban a körforgásos és erőforrás-hatékony gazdaság kihívásával, az EGSZB prioritásnak tartja, hogy biztosítsa az európai talajok ökológiai termelékenységét, ezáltal csökkentve az EU harmadik országokkal szembeni keresletének lábnyomát. Abszolút prioritásnak tekinti a nemzetközi kereskedelemben az erdőirtásmentes garanciákra irányuló kezdeményezések véglegesítését.

2. A javaslat háttere

2.1. Az Európai Bizottság 2020. május 20-án közzétette a 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégiára irányuló javaslatát. A közlemény hangsúlyozza, hogy „[a] talaj rendkívül fontos nem megújuló erőforrás, elengedhetetlen az emberi egészséghez és a gazdaság működéséhez, az élelmiszertermeléshez és az új gyógyszerek fejlesztéséhez” ( 1 ) , emellett kiemeli a földterület-kivonás féken tartásának és a talaj-ökoszisztémák helyreállításának szükségességét. Bejelenti az Európai Bizottság arra vonatkozó vállalását, hogy 2021-ben aktualizálja az EU talajvédelmi tematikus stratégiáját, továbbá hogy a Horizont Európa egyik célterülete a talaj egészsége és az élelmiszerek közötti kapcsolat, ezen belül a talaj egészségének és funkcióinak helyreállítására alkalmas megoldások keresése lesz.

2.2. Az Európai Parlament 2021. április 28-án állásfoglalást fogadott el a talajvédelemről, amelyben hangsúlyozta az európai talajok védelmének, fenntartható kezelésének és helyreállításának szükségességét ahhoz, hogy azok megőrizzék multifunkcionális szerepüket, továbbá képességüket egyrészt arra, hogy elősegítsék az egészséges élelmiszerek és nyersanyagok előállítását, másrészt pedig arra, hogy számos ökoszisztéma-szolgáltatást nyújtsanak a társadalom számára. Az állásfoglalás kiemeli, hogy az egészséges talajok elengedhetetlenek az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek eléréséhez, beleértve a klímasemlegességet és a biológiai sokféleség helyreállítását is. Kifogásolja továbbá, hogy a tagállamok között azok különböző talajvédelmi rendszerei tekintetében nincsenek egyenlő versenyfeltételek, és felhívja az Európai Bizottságot, hogy a szubszidiaritás elvének teljes mértékű tiszteletben tartása mellett dolgozzon ki uniós szintű közös jogi keretet a talaj védelmére és fenntartható használatára vonatkozóan.

2.3. 2021. június 9-én az Európai Parlament üdvözölte a 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégiára irányuló javaslatot, és állásfoglalást hagyott jóvá, amelynek közel 200 ajánlása között kiemelt hangsúlyt kapott a talaj biológiai sokféleségének központi szerepe. Az Európai Parlament ismételten sürgeti az Európai Bizottságot, hogy terjesszen elő a talajvédelemre vonatkozó közös jogi keret kialakítására, valamint e védelemnek az összes vonatkozó uniós politikába való hatékony integrálására irányuló javaslatot. Állásfoglalásában az Európai Parlament arra is rámutat, hogy „bár az EU kötelezettséget vállalt arra, hogy 2030-ra megfékezi a talajromlást, nem valószínű, hogy ez a cél teljesül”, amint azt az Európai Számvevőszék különjelentése ( 2 ) is megállapítja.

2.4. Az Európai Bizottság 2021. november 17-én az EU biodiverzitási stratégiájának részeként közzétette az uniós talajvédelmi stratégiára irányuló javaslatát, amelynek címe „[a]z egészséges talaj előnyeinek kihasználása az emberek, az élelmiszerek, a természet és az éghajlat szempontjából”.

2.5. Az Európai Bizottság javaslata az európai zöld megállapodás stratégiai küldetésével összhangban továbbfejleszti a korábbi talajvédelmi stratégiát az éghajlati és biodiverzitási válságok kezelése és a talajjal kapcsolatos globális fellépésre irányuló uniós törekvések alátámasztása érdekében.

2.6. A stratégia célja, hogy döntő mértékben hozzájáruljon a zöld megállapodás számos célkitűzésének eléréséhez, beleértve a következőket: az elsivatagosodás elleni küzdelem és a leromlott földterületek és talaj helyreállítása, valamint a talajromlásmentes világ 2030-ig történő elérésére való törekvés (15.3. fenntartható fejlődési cél); hozzájárulás az üvegházhatású gázok (ÜHG) eltávolításához; a felszíni és felszín alatti vizek jó ökológiai és kémiai állapotának elérése 2027-ig; a tápanyagveszteség 50 %-os csökkentése, valamint a növényvédő szerek általános használatának és kockázatának 50 %-os csökkentése 2030-ig; a talajszennyezés olyan szintre csökkentése, amely már nem tekinthető károsnak az emberi egészségre és a természetes ökoszisztémákra, ezáltal 2050-re toxikus anyagoktól mentes környezetet teremtve; valamint 2050-ig a nettó földterület-kivonás nullára csökkentése ( 3 )

2.7. A stratégia az „egészséges talaj” fogalmát olyan talajként határozza meg, amely jó kémiai, biológiai és fizikai állapotban van, és ennélfogva képes folyamatosan biztosítani a lehető legtöbb elvárható ökoszisztéma-szolgáltatást, így az élelmiszer- és biomassza-ellátást, a vízraktározást és -szűrést, az ásványitápanyag-körforgást, az élet és a biodiverzitás támogatását, a szén-dioxid-tárolást, valamint az emberi tevékenységek, a tájak és a kulturális örökség támogatását. Ez a meghatározás összhangban van az Egyesült Nemzetek Szervezete által adott meghatározással ( 4 ) . A stratégia által vázolt jövőképben 2050-re el kell érni a talajok jó egészségi állapotát a fenntartható földhasználatra és a helyreállítási erőfeszítésekre vonatkozó kötelezettségvállalások révén: az Európai Bizottság becslései szerint jelenleg az EU talajának 60–70 %-a „a jelenlegi gazdálkodási gyakorlatok közvetlen következményeként egészségtelen” ( 5 ) , és az egyes országok között jelentős különbségek vannak; ugyanakkor „a jelenlegi földgazdálkodási gyakorlatok radikális megváltoztatása révén 2030-ra az egészséges talajra vonatkozó 75 %-os cél megvalósítható és szükséges is” ( 6 )

2.8. A stratégia célja, hogy a talaj esetében ugyanolyan szintű védelmet biztosítson, mint a víz és a levegő esetében, és ezáltal leküzdje a talajra vonatkozó uniós szintű jogszabályok hiányát. Ennek megfelelően bejelenti, hogy hatásvizsgálatot, szubszidiaritási elemzést, valamint az érdekeltekkel és a tagállamokkal folytatott konzultációt követően 2023-ig sor kerül a talajegészségi jogszabály kidolgozására. A stratégia célkitűzéseinek megvalósítása érdekében az új talajegészségi jogszabálynak foglalkoznia kell a talajromlás határokon átnyúló hatásaival, és biztosítania kell az uniós és nemzeti szintű szakpolitikai koherenciát.

2.9. A stratégia új, önkéntes és jogilag kötelező erejű intézkedések kombinációját foglalja magában, amelyeket a szubszidiaritás teljes mértékű tiszteletben tartásával és a meglévő nemzeti talajpolitikákra építve kell kidolgozni az alábbiak érdekében: — a szerves talajok és a tőzeglápok védelmének fokozása, — az Európai Bizottság fenntartható szénkörforgásra irányuló kezdeményezésének támogatása, beleértve a mezőgazdasági talajokban történő szénmegkötés gyakorlatának jutalmazását, — a kitermelt talajok újrafelhasználásának támogatása, beleértve egy annak biztosítására szolgáló „útlevél” bevezetését is, hogy a talajok szállítása, kezelése és újrafelhasználása biztonságos módon történjen, — annak előírása a tagállamok számára, hogy 2023-ig tűzzenek ki nemzeti célokat az új településekkel és infrastruktúrákkal összefüggő földterület-kivonás csökkentésére vonatkozóan, összhangban azzal a célkitűzéssel, hogy 2050-re megvalósuljon a „nulla nettó földterület-kivonás”, továbbá vezessenek be hierarchiát a városi talajok jobb hasznosítása érdekében, és abban részesítsék előnyben az épített környezet újrahasználatát, fokozatosan megszüntetve a mezőgazdasági földterületek városiasításához kapcsolódó adózási előnyöket, — a szerves anyagok, például a komposzt, a fermentációs maradék, a szennyvíziszap, a feldolgozott trágya és más mezőgazdasági hulladékok biztonságos és fenntartható módon történő újrahasznosításának előmozdítása, — a talaj biológiai sokféleségének értékelése, védelme és helyreállítása, — a talaj- és vízgazdálkodás integrációja és összehangolása, a felszíni és csapadékvíz-gazdálkodásra vonatkozó természetalapú megoldások alkalmazásának előmozdítása, — a fenntartható talajgazdálkodás támogatása a mezőgazdaságban, — az elsivatagosodási tendenciák figyelemmel kísérése, valamint a talajromlás mérséklését és megelőzését célzó intézkedések elfogadása, — a talajszennyezés megelőzése a mikroműanyagok, a per- és poli-fluor-alkil-anyagok (PFAS) és más mérgező vegyi anyagok talajba juttatásának szabályozásával és korlátozásával, — együttműködés a tagállamokkal a szennyezett területek azonosítása és helyreállítása érdekében, — a földügyletekhez kapcsolódó talajegészségi bizonyítvány bevezetésének megvalósíthatósági vizsgálata, — a talajmegfigyelési tevékenységek javítása és a tápanyag-gazdálkodás digitális eszközeinek bevezetése, — érdemi finanszírozás biztosítása a talaj biológiai sokféleségével, valamint a talajromlás és a talajszennyezés megoldásával kapcsolatos kutatási tevékenységek céljára, — a talajegészség előmozdítása érdekében kommunikációs, oktatási és polgári szerepvállalási intézkedések végrehajtása.

2.10. A 2017-ben kiadott NAT/713. sz., „ A fenntartható élelmiszer-termelést és az ökoszisztéma-szolgáltatásokat elősegítő földhasználat ” című véleményében az EGSZB egyetértett a talaj fenntartható használatára és védelmére vonatkozó aktualizált uniós szakpolitikai keret döntő fontosságával, külön megemlítve a mezőgazdasági talajt, amelynek kapcsán szorgalmazta a jó talajállapot definíciójának, egy egységes terminológiának, valamint egységes nyomonkövetési kritériumoknak a rögzítését, és javasolta, hogy a fenntartható talajgazdálkodás elveit építsék be az uniós szakpolitikai intézkedésekbe.

3. Általános megjegyzések

3.1. Az EGSZB üdvözli a 2030-ig szóló európai talajvédelmi stratégiára irányuló európai bizottsági javaslatot, amely szervesen illeszkedik a zöld megállapodás keretébe, valamint annak azon elképzelésébe, hogy az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség csökkenése és a környezetromlás veszélyét lehetőséggé kell formálni, amelyet kihasználva az EU modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággá alakulhat át.

3.2. Az EGSZB elismeri az egészséges talajok stratégiai szerepét, amelyek teljességükben és sokszínűségükben az egyik legfontosabb, a polgárok jóllétét és biztonságát megalapozó természeti értéket képezik.

3.3. Az EGSZB tudatában van annak, hogy a talaj egyedülálló és korlátozott erőforrás, amely sokrétű terhelésnek van kitéve. A talajromlás és a termőképesség ehhez kapcsolódó csökkenése hozzájárulhat Európa globális talajokat érintő lábnyomához, amiatt pedig a kontinens olyan harmadik országokból származó élelmiszer- és nem élelmiszer-ipari nyersanyagok behozatalától válhat függővé, ahol a nem megfelelő művelés erdőirtással és ÜHG-kibocsátással járó talajromlási folyamatokat vált ki.

3.4. Az EGSZB elengedhetetlennek és feltétlenül szükségesnek tartja, hogy véglegesítsék a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben az erdőirtás-mentességi garanciák bevezetésére irányuló kezdeményezéseket, és a körforgásos és erőforrás-hatékony gazdaság létrehozásának kihívásával összhangban prioritásnak tekinti a belső kereslet hatásának csökkentését, amely az európai talajok hosszú távú ökológiai termőképességének megőrzésével és helyreállításával érhető el. Az agroökológiai elveken alapuló fenntarthatóbb talajhasználat mind európai, mind globális szinten jelentős változást hozhat az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek és az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési céljainak elérésében.

3.5. Fel kell hagyni azzal a redukcionista koncepcióval, amely szerint a talaj csupán terep a települések és a tevékenységek számára; mivel a talaj komplex biotikus rendszer, amelytől az ökoszisztéma-szolgáltatások és az alapvető javak függenek, az azzal való gazdálkodás megfelelő irányítást igényel, beleértve a törődő földtulajdonosi és földhasználói szemléletet, a helyi tisztviselők felelősségét és a nemzeti kormányok szerepét. Európai vezető szerepre van szükség, mivel az élelmezésbiztonsággal, a víztárolással, a biológiai sokféleség megőrzésével és az éghajlatváltozásra adott válasszal kapcsolatos kihívások szorosan kapcsolódnak a jó talajgazdálkodáshoz.

3.6. Az EGSZB szükségesnek tartja, hogy a fenntartható talajgazdálkodást célzó talajvédelmi stratégia a szubszidiaritás elvének megfelelően méltányos módszereket és eszközöket alkalmazzon: a földgazdálkodás minden egyes szintjének megfelelő feladatokat és felelősségi köröket, valamint megfelelő forrásokat kell biztosítani a pénzeszközök elosztása során; különös figyelmet kell fordítani a vidéki kisközösségek támogatására. Az EGSZB emellett a polgárok, a civil társadalmi szervezetek, a szakszervezetek és a vállalkozások nagyobb mértékű bevonását, továbbá a felelősségi körök és az erőforrások megosztását szorgalmazza a talajromlás elleni küzdelem céljának elérése érdekében.

3.7. A stratégia végrehajtása érdekében az Európai Bizottság talajegészségi jogszabály elfogadását tervezi. Az EGSZB azonban azt ajánlja, hogy előbb végezzék el a tervezett hatásvizsgálatot, és csak ezután döntsenek arról, hogy mely eszközök a legmegfelelőbbek. Az EGSZB azt is ajánlja, hogy a keret a következő elveken alapuljon, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen a talajhoz és annak használatához kapcsolódó gazdasági ágazatokban tevékenykedő valamennyi érdekelt fél számára: — az „egészséges talaj” egyértelmű meghatározása, a mutatók és a küszöbértékek tudományos alapokon nyugvó kidolgozása, — az „egészséges talaj” meghatározásán alapuló egyértelmű célok kitűzése 2030-ra, — a környezet- és éghajlatvédelem megfelelő szintjének biztosítása, — a szubszidiaritás elvének teljeskörű tiszteletben tartása, tekintettel a talajok heterogenitására, a felhasználási módok és követelmények sokféleségére, az eltérő geológiai, éghajlati és tájképi viszonyokra, valamint a különböző veszélyekre és már meglévő nemzeti szabályokra, — az oktatással, tanácsadással, tudásátadással és talajvédelmi ösztönzőkkel kapcsolatos intézkedések előnyben részesítése a további jogi kötelezettségekkel szemben, — az adminisztratív terhek minden szereplő számára elfogadható szintre csökkentése, a megfizethetőség biztosítása mellett.

3.8. A talajvédelemről szóló új javaslatnak szinergiákat kell teremtenie az éghajlat-politikáról, a vízről, a levegőről és a biológiai sokféleségről szóló jogszabályokkal, valamint a közös agrárpolitikával. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a szakpolitikai keret előterjesztésének előrehozatalával tegye lehetővé, hogy annak tartalmáról – a jelenlegi jogalkotási ciklusban végső jóváhagyásra történő benyújtása előtt – szélesebb körű vitára kerülhessen sor a különböző érdekelt felekkel.

4. Részletes megjegyzések

4.1. 2 /év sebességgel zajlott: a városi fejlesztések területigényét 78 %-ban a mezőgazdaságból kivont területekből fedezték, és a fejlesztéseknek csak 13 %-a valósult meg újrahasznosított földterületen A talajromlás egyik legsúlyosabb és legnehezebben visszafordítható formája az urbanizációs folyamatokhoz kapcsolódó földterület-kivonás, amely a 2012–2018 közötti időszakban az EU-28-ban 539 km/év sebességgel zajlott: a városi fejlesztések területigényét 78 %-ban a mezőgazdaságból kivont területekből fedezték, és a fejlesztéseknek csak 13 %-a valósult meg újrahasznosított földterületen ( 7 ) . Az EGSZB úgy véli, hogy a „nulla nettó földterület-kivonás” 2050-ig történő megvalósítását rövidebb köztes, realisztikus céloknak kell kísérniük, amelyeket az elhagyott települések ismételt használatbavételének és a használaton kívüli, lezárt területek helyreállítását célzó ösztönzőknek kell alátámasztaniuk. A városfejlesztési és infrastrukturális célú földterület-kivonás csökkentésére irányuló célértékek figyelembe vehetik és figyelembe is kell, hogy vegyék a tagállamokban és régiókban tapasztalható eltérő demográfiai fejleményeket. Kiemelt figyelmet kell fordítani a part menti területek, különösen a kiterjedt, a part menti biológiai sokféleségben és a turizmusban jelentős károkat okozó urbanizációs folyamatokon átesett földközi-tengeri partvidék védelmére és helyreállítására.

4.2. A természetes ökoszisztémák bolygatástól mentes talaja kulcsfontosságú forrás a biológiai sokféleség támogatásában, egyúttal természetes széntároló, amelynek állapotát meg kell őrizni. Az EGSZB ezért úgy véli, hogy a talajvédelmi stratégiában prioritásként kell kezelni az ilyen talajok és a hozzájuk tartozó növényzet védelmét, megőrizve integritásukat, megfelelő állattartási vagy termesztési módszerekkel támogatva a talajgazdálkodást.

4.3. Külön támogatást kell nyújtani az állandó legelők és gyepterületek fenntartásához, mivel azok fenntartható állattenyésztéssel történő megfelelő kezelése segíthet szénben gazdag talajaik megőrzésében.

4.4. Szervesanyag-tartalma kulcsfontosságú tényező a talaj azon képességének szabályozásában, hogy egyrészt hozzájáruljon a magas szintű biológiai sokféleséghez és a termőképességéhez kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatásokat nyújtson, másrészt tárolja a légkörből eltávolított szénkészletet. A szervesanyag-tartalom csökkenése az európai talajokban komoly aggodalomra ad okot, főként a termőképesség csökkenése és az elsivatagosodás ezzel járó kockázatai miatt, de az ebből eredő üvegházhatásúgáz-kibocsátás miatt is: a számítások szerint ez évente több mint 170 millió tonna szén-dioxidot jelent ( 8 ) – az EU-27 teljes ÜHG-kibocsátásának több mint 4 %-át –, főként a szerves és tőzeges talajokat érintő földhasználat-változtatással összefüggésben. Az új talajvédelmi stratégiának biztosítania a tőzeglápok és a vizes élőhelyek védelmét, és a bevételi források új formáival megfelelően támogatnia kell a mezőgazdasági termelőket olyan, agroökológiai koncepciókon alapuló gyakorlatok meghonosításában, amelyek kedvezőek a talajok szervesanyag-tartalmának megőrzése és növelése szempontjából. Prioritásként kell kezelni a bevált gyakorlatokkal és a mezőgazdasági talajokkal való fenntartható gazdálkodással kapcsolatos ismeretek terjesztését, és ennek során különösen a mezőgazdasági kistermelőket kell megcélozni.

4.5. A talaj szervesanyag-tartalmának fontosságán túl az EGSZB azt is hangsúlyozza, hogy el kell kerülni a talaj ásványi tápanyagainak kimerülését vagy elvesztését. A műtrágyahasználatot a növények igényeihez kell igazítani, elkerülve a túlzott alkalmazást, és 2030-ig 50 %-kal csökkentve a talaj nitrogén- és foszforszivárgását, összhangban „a termelőtől a fogyasztóig” stratégia célkitűzéseivel.

4.6. A múltban vagy közelmúltban ipari szennyezést elszenvedett talajok továbbra is veszélyt jelentenek a népegészségre és a vízkészletek kémiai állapotára; az EU-ban 2,8 millió terület potenciálisan szennyezett talajjal rendelkezik, amelyből mintegy 390 000 esetben van szükség kármentesítésre ( 9 ) . A helyreállításukra vonatkozó döntéseket a fenntartható helyreállítási kritériumok szerint, a helyszínre jellemző kockázatelemzések alapján kell meghozni. Az EGSZB várakozásai szerint a stratégia a legfejlettebb nemzeti tapasztalatokra, egységes módszerekre és kritériumokra alapozva biztosítja ezen eljárások lefolytatását annak érdekében, hogy elkerülhetők legyenek a különböző nemzeti szabályozások közötti jelentős eltérések.

4.7. Az EGSZB nagyra értékeli, hogy a stratégia az „egészséges talaj” kulcsfogalmát ( 10 ) helyezi a középpontba, és hangsúlyozza, hogy eredményesen alkalmazható mutatórendszert kell kidolgozni, amelynek segítségével egy talajegészségügyi mutató keretében egyértelműen meghatározható a talajok egészségi állapota, az elérendő általános célok köre, valamint azok megjelenése az európai pedoklimatikus viszonyok sokféleségében. E célkitűzések elérésének nyomon követéséhez megbízható eszközökre van szükség, amelyek segítségével egyértelműen meg lehet becsülni az egyes talajterületekre vonatkozó talajegészségi indexet.

4.8. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a talajjal, annak ökológiájával és funkcióival kapcsolatban nagyobb tudatosságra és szélesebb ismeretekre van szükség. E célból támogatni kell a polgároknak szóló tájékoztató és az iskoláknak szóló oktatási programokat, valamint a mezőgazdasági termelők, illetve általában a földdel és a talajjal foglalkozó szakemberek képzését a biogazdaság és a körforgásos gazdaság hagyományos vagy kialakulóban lévő területei kapcsán, a képzést kiterjesztve a helyi és regionális döntéshozókra is, akiktől a földhasználat változásait meghatározó döntések függenek.

4.9. Az egészséges talajhoz való hozzáférés létfontosságú a különböző gazdasági ágazatok számára; a stratégia gazdasági és társadalmi következményeinek nem szabad érinteniük a munkahelyeket és a versenyképességet. Különösen fontos a jövedelem megőrzése a talajtól függő vidéki közösségekben és családokban. A stratégiának biztosítania kell a költségek és hasznok méltányos elosztását az érdekelt felek között: a kiszolgáltatott csoportok és régiók védelmet kell, hogy élvezzenek, támogatni kell az önellátó mezőgazdasági termelőket, és forrásokat kell biztosítani a rászoruló közösségek számára.

Kelt Brüsszelben, 2022. március 23-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Christa SCHWENG

(1) Európai Bizottság 2020: A 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia, https://ec.europa.eu/environment/strategy/biodiversity-strategy-2030_hu

(2) Az Európai Számvevőszék 33/2018. számú különjelentése: Az elsivatagosodás elleni küzdelem az Európai Unióban: a növekvő fenyegetés határozottabb fellépést követel meg.

(3) A stratégia a talajt összetett és biológiailag aktív rendszerként (pedoszféra) említi, amely támogatja a szárazföldi növényzetet, a litoszféra és a légkör közötti határfelületen fekszik, és kölcsönhatásba lép a hidroszférával. Nem foglalja magában a tengeri és a tavi üledékeket. A FAO közleményei szerint a talaj a világ élelmiszer-termelésének 95 %-át teszi ki.

(4) Healthy soils are the basis for healthy food production (Az egészséges élelmiszer-termelés alapja az egészséges talaj), FAO 2015, https://www.fao.org/documents/card/en/c/645883cd-ba28-4b16-a7b8-34babbb3c505/

(5) Európai Bizottság: Caring for soil is caring for LIFE (A talaj védelme az élet védelme), a talajegészségügyért és élelmezésért felelős küldetési testület jelentése (2020), https://op.europa.eu/en/web/eu-law-and-publications/publication-detail/-/publication/32d5d312-b689-11ea-bb7a-01aa75ed71a1

(6) Ugyanott.

(7) EEA (2020), Land take in Europe – Indicator assessment, https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/land-take-3/assessment

(8) JRC-EC (2015), Soil threats in Europe: status, methods, drivers and effects on ecosystem services, technical report (A talajt fenyegető veszélyek Európában: állapot, módszerek, tényezők és az ökoszisztéma-szolgáltatásokra gyakorolt hatások – technikai jelentés) https://esdac.jrc.ec.europa.eu/public_path/shared_folder/doc_pub/EUR27607.pdf

(9) JRC-EC 2018, Status of local soil contamination in Europe (A helyi talajszennyezettség helyzete Európában) https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC107508

(10) „Vision and objectives: achieving good soil health by 2050” (Jövőkép és célkitűzések: jó talajegészségi állapot elérése 2050-re), Európai Bizottság 2021, A 2030-ig tartó időszakra vonatkozó uniós talajvédelmi stratégia, https://ec.europa.eu/environment/publications/eu-soil-strategy-2030_en