[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 1.2.2006

SEC(2006) 108 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Belgium aktualizált, a 2005–2009. közötti időszakra szóló stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Háttér

Az 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktumot 2005-ben módosították először. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.

A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak (aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Belgium első ízben 1998 decemberében nyújtott be stabilitási programot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 1999. március 15-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.

A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.

Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Belgium nemrégiben benyújtott aktualizált stabilitási programját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.

Értékelés

(1) A belga stabilitási program 2005-ös aktualizálását 2005. december 5-én, a határidő után egy héttel nyújtották be. Az aktualizálás a 2005–2009. közötti időszakot öleli fel. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[3].

(2) Az elmúlt évtized során az éves reál-GDP növekedés Belgiumban átlagosan 2 % közelében volt, amely némileg meghaladja az euró-övezet átlagát. A foglalkoztatottsági arány azonban alacsony (60 %), a munkanélküliséget pedig jelentős regionális egyenlőtlenségek és a hosszú távú munkanélküliség magas szintje jellemzi. Belgium 2000. óta egyensúlyközeli költségvetési egyenleget tart fenn.

(3) A programban bemutatott makrogazdasági forgatókönyv a viszonylag gyenge 2005-ös teljesítmény (1,4 %) után a reál-GDP növekedés mérsékelt, átlagosan 2,2 %-ra való javulását tervezi a 2006–2009. közötti időszakra, amit a foglalkoztatottság lassú, de folyamatos emelkedése kísér (évente 0,7 %). Ezt a forgatókönyvet valószínűsíthetőnek lehet tekinteni, és csak kis mértékben tér el a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseiben szereplő forgatókönyvtől. A program azzal számol, hogy a programidőszak vége felé szűkül a negatív kibocsátási rés. Bár a program inflációs előrejelzései kissé magasabbnak tűnnek a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzéseihez képest, a némileg kedvezőtlenebb külső feltételezések fényében valószerűnek látszanak.

(4) 2005. február 17-i véleményében a Tanács jóváhagyta azt a költségvetési stratégiát, amelyet a belga stabilitási program 2004-es aktualizálásában mutattak be. A költségvetés 2005-ös végrehajtása tekintetében a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései kiegyensúlyozott államháztartást jeleznek előre 2005-re, amely összhangban van a stabilitási program megelőző aktualizálásában kitűzött céllal, a jelentősen alacsonyabb GDP növekedés ellenére. Néhány egyszeri tranzakció statisztikai kimutatását azonban még tisztázni kell az Eurostattal, és ez a 2005-ös hiány végleges adatának jelentős egyszeri növekedését okozhatja[4].

(5) Az aktualizálásban körvonalazott költségvetési stratégia 2006-ban egyensúlyban lévő államháztartási egyenlegre, ezt követően pedig többlet felhalmozására irányul (2009-re a GDP 0,7 %-a), hogy fenn lehessen tartani az adóssághányad csökkenő trendjét. Az elsődleges többlet – amely a GDP 7,2 %-ának megfelelő 2001-es értékről 2005-re fokozatosan 4,3 %-ra csökkent – 2006-tól kezdve a tervek szerint kicsivel a GDP 4 %-a felett fog stabilizálódni. A program az állami bevételi hányad csökkenésére számít (elsősorban a munka adóterheinek csökkentése miatt), de ennek hatását kiegyenlíti, sőt meg is haladja a kiadási hányad (elsősorban a kamatkiadások) csökkentése. Az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések 2006-ban még mindig jelentős szerepet játszanak (a GDP 0,6 %-a), bár a belga hatóságok szerint 2006-tól kezdődően egyre kisebb mértékben folyamodnak majd ilyen intézkedésekhez. Az új aktualizálás nagyjából hasonló növekedési kilátások mellett összességében megerősíti a megelőző programban körvonalazott költségvetési stratégiát.

(6) A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a strukturális (azaz a ciklikus hatásoktól megtisztított, valamint az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyó) egyenleg a becslések szerint a GDP majdnem 1 %-ával fog nőni a programidőszak során. Ez a 2005-os nulla értékről 2006-ra a GDP 0,25 %-ának megfelelő hiányra romlik, amely 2007-re a GDP 0,5 %-ának megfelelő többletbe fordul át. A strukturális egyenleg ezt követő javulása fokozatosabb, 2009-re eléri a GDP majdnem 1 %-át. A belga hatóságok a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint középtávú célkitűzést határoztak meg: ez a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális többlet, amelyet várhatóan 2007-re érnek el. Mivel a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 1 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzést a jelenlegi értékelés szerint megfelelőnek lehet tekinteni, mivel az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és ez a célkitűzés ambiciózusabb attól az értéktől, amelyet az adóssághányad illetve a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátás-növekedés implikál.

(7) A költségvetés összességében rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettől, különösen 2006–2007-ben. Bár a makrogazdasági forgatókönyvet valószínűsíthetőnek lehet tekinteni és a kormány nemrégiben új intézkedéseket hozott az egészségügyi ellátás kiadásainak megfékezésére, a programban a 2006-ra tervezett adóbevételek optimistának tűnnek és a kiadási előrejelzések nem biztosítanak megfelelő puffert a kedvezőtlen fejleményekkel szemben. A program 2007 vonatkozásában nem magyarázza meg, hogyan fogják kompenzálni a jelentős számú egyszeri és egyéb átmeneti intézkedés elmaradását. El kell azonban ismerni azt, hogy a belga hatóságok a közelmúltban arról tettek bizonyságot, hogy igencsak elkötelezettek kiegyensúlyozott költségvetési céljaik elérése mellett.

(8) Tekintettel a fenti kockázatértékelésre, a program költségvetési irányvonala lehet, hogy nem elég annak biztosítására, hogy 2008-ra elérjék a program középtávú célkitűzését, ahogy azt a belga hatóságok tervezik. A program középtávú célkitűzése azonban – amint az korábban már említésre került – meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktum által előírtakat, és a program költségvetési stratégiája megfelelőnek tűnik olyan strukturális költségvetési egyenleg eléréséhez a programidőszak során, amely a Paktum értelmében megfelelőnek tekinthető. A program költségvetési irányvonala emellett elég széles biztonsági sávot nyújt ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Bár a strukturális egyenleg éves átlagos javulása kicsi, a középtávú célkitűzés irányában történő kiigazítás ütemét nagyjából megfelelőnek lehet tekinteni. A kiigazítás 2006-ban azonban nincs összhangban a Paktummal, mivel a strukturális egyenleg a tervek szerint a GDP 0,25 %-ával romlik olyan helyzetben, amikor a kibocsátási rés (bár még mindig negatív) szűkül.

(9) A belga adóssághányad jóval a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték felett van (2005 végén a GDP 94 %-a), de 1993. óta (ekkor a GDP 137 %a volt) lenyűgöző mértékben csökkent. Az SNCB nemzeti vasútvállalat adósságai átvállalását (a GDP 2,5 %-a) követő 2005-ös átmeneti lassulás után az adóssághányad az előrejelzések szerint továbbra is csökken, 2009-re a GDP 80 %-a alá süllyed. A csökkenést elsősorban a magas elsődleges többlet okozza (bár ez a GDP 7 %-ának megfelelő 2001-es értékről 2005-re majdnem 4 %-ra csökkent). A költségvetés vártnál rosszabb alakulásának fent említett lehetősége miatt az adósság kedvezőtlenebbül is alakulhat a programban előrejelzettől. Az adóssághányad azonban megfelelőképpen csökkenni tűnik a referenciaérték irányában, és gyors ütemben közelíti azt.

(10) Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Belgium közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. A bruttó adósság jelenlegi szintje bár csökken, de jóval a referenciaérték felett marad, az adóssághányad tartós csökkenéséhez pedig az kell, hogy hosszabb időszakon keresztül megőrizzék a magas elsődleges többletet. Kétségtelenül enyhíteni fogja a fenntarthatósági kockázatokat az a belga stratégia, amely (többek között az adósságcsökkentésen keresztül) hosszú távú kérdéseket helyez a költségvetési politika középpontjába, a népességelöregedési alapról szóló jogszabály pedig jogilag kötelező célok meghatározásán keresztül megerősíti a politikai elkötelezettséget. Ezen kívül a tényleges nyugdíjkorhatár és a foglalkoztatottsági arány emelését célzó nemrégiben hozott intézkedések pozitívan járulnak majd hozzá a fenntarthatósághoz. A jelenlegi költségvetési pozíció azonban lehet, hogy nem elégséges a népességelöregedés miatti kiadások jelentős emelkedésének teljes mértékű fedezésére, amihez az elkövetkező években nagy elsődleges többlet fenntartására van szükség.

(11) Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Az adóssághányad csökkentésének üteme kielégítő, a társadalombiztosítási rendszer fenntarthatóságának javítására reformokba kezdtek. A strukturális egyenleg 2006-os romlása azonban nincs teljes mértékben összhangban azzal az integrált iránymutatással, amely szerint a középtávú célkitűzés elérésére meg kell hozni a szükséges korrekciós intézkedéseket.

(12) Belgium 2005. október 26-án – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: i. a foglalkoztatottság előmozdítása a munka adóterheinek csökkentésével és ii. az államháztartás egyensúly közelében való tartása, valamint 2007-től kezdődően többlet felhalmozása az adóssághányad csökkenő trendjének fenntartásáért. A stabilitási program költségvetési előrejelzései azonban nem veszik elegendőképpen figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásait. A stabilitási program államháztartás területén tervezett intézkedései nagyjából összhangban vannak a nemzeti reformprogramban tervezett intézkedésekkel.

Tekintettel a fenti értékelésre, a költségvetési egyenleget megalapozottnak lehet tekinteni, az adósság programban tervezett további csökkentése jó példája a Paktummal összhangban folytatott költségvetési politikának. Belgium számára azonban helyénvaló lenne a 2006-os strukturális kiigazítást fokozni, valamint az ezt követő években további strukturális intézkedéseket azonosítani és végrehajtani a költségvetési célok elérésére, korlátozva így az egyszeri intézkedésekhez való folyamodást.

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Belgium aktualizált, a 2005–2009. közötti időszakra szóló stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

1. Az elmúlt évtized során az éves reál-GDP növekedés Belgiumban átlagosan 2 % közelében volt, amely némileg meghaladja az euró-övezet átlagát. A foglalkoztatottsági arány azonban alacsony (6 0 %), a munkanélküliséget pedig jelentős regionális egyenlőtlenségek és a hosszú távú munkanélküliség magas szintje jellemzi. Belgium 2000. óta egyensúlyközeli költségvetési egyenleget tart fenn.

2. 2005. február 17-i véleményében a Tanács jóváhagyta azt a költségvetési stratégiát, amelyet a belga stabilitási program 2004-es aktualizálásában mutattak be.

3. A költségvetés 2005-ös végrehajtása tekintetében a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései kiegyensúlyozott államháztartást jeleznek előre 2005-re, amely összhangban van a stabilitási program megelőző aktualizálásában kitűzött céllal, a jelentősen alacsonyabb GDP növekedés ellenére. Néhány egyszeri tranzakció statisztikai kimutatását azonban még tisztázni kell az Eurostattal, és ez a 2005-ös hiány végleges adatának jelentős egyszeri növekedését okozhatja[6].

4. [2006. február 14]-én a Tanács megvizsgálta Belgium aktualizált stabilitási programját, amely a 2009–2008. közötti időszakra vonatkozik. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[7].

5. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv úgy tervezi, hogy a reál GDP növekedés a 2005-ös 1,4 %-ról átlagosan 2,2 %-ra lassul a programidőszak fennmaradó részében. Ez a szcenárió a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy valószínűsíthető növekedési feltételezésekre épül. A program inflációra tett becslései szintén valószerűnek tűnnek.

6. A programban körvonalazott költségvetési stratégia 2006-ban egyensúlyban lévő államháztartási egyenlegre, ezt követően pedig többlet felhalmozására irányul (2009-re a GDP 0,7 %-a), hogy fenn lehessen tartani az adóssághányad csökkenő trendjét. Az elsődleges többlet a GDP 7,2 %-ának megfelelő 2001-es értékről fokozatosan csökkent – 2007-től kezdve a tervek szerint kicsivel a GDP 4 %-a felett fog stabilizálódni. A program az állami bevételek csökkenésére számít (elsősorban a munka adóterheinek csökkentése miatt), de ennek hatását kiegyenlíti, sőt meg is haladja a kiadási hányad (elsősorban a kamatkiadások) csökkentése. Az új aktualizálás nagyjából hasonló növekedési kilátások mellett összességében megerősíti a megelőző programban körvonalazott költségvetési stratégiát.

7. A közösen megállapított módszertan használatával számított strukturális egyenleg (vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után) várhatóan a GDP majdnem 1 %-ával javul a programidőszak során. A hatóságok a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális többletként állapítják meg, amelyet 2007-re kívánnak megvalósítani. Mivel a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 1 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzést a jelenlegi értékelés szerint megfelelőnek lehet tekinteni, mivel az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és ez a célkitűzés ambiciózusabb attól az értéktől, amelyet az adóssághányad illetve a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátás-növekedés implikál.

8. A költségvetés rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettől, különösen 2006-ban és 2007-ben. Bár a makrogazdasági forgatókönyvet valószínűsíthetőnek lehet tekinteni és a kormány nemrégiben új intézkedéseket hozott az egészségügyi ellátás kiadásainak megfékezésére, a programban a 2006-ra tervezett adóbevételek optimistának tűnnek és a kiadási előrejelzések nem biztosítanak megfelelő puffert a kedvezőtlen fejleményekkel szemben. A program 2007 vonatkozásában nem magyarázza meg, hogyan fogják kompenzálni a jelentős számú egyszeri és egyéb átmeneti intézkedés elmaradását. El kell azonban ismerni azt, hogy a belga hatóságok a közelmúltban arról tettek bizonyságot, hogy igencsak elkötelezettek kiegyensúlyozott költségvetési céljaik elérése mellett.

9. E kockázatértékelés fényében a program költségvetési irányvonala lehet, hogy nem elég annak biztosítására, hogy a programban tervezetteknek megfelelően 2007-re elérjék a program középtávú célkitűzését. A program középtávú célkitűzése azonban – amint az korábban már említésre került – meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktum által előírtakat. A költségvetési stratégia megfelelőnek tűnik olyan strukturális költségvetési egyenleg eléréséhez a programidőszak során, amely a Paktum értelmében megfelelőnek tekinthető. A program költségvetési irányvonala ezen kívül elég széles biztonsági sávot tűnik biztosítani ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket a programidőszak során. A középtávú célkitűzés felé vezető kiigazítási pályát illetően a strukturális egyenleg éves átlagos javulása jóllehet kicsi, de a középtávú célkitűzés irányában történő kiigazítás ütemét nagyjából megfelelőnek lehet tekinteni. A kiigazítás 2006-ban azonban nincs összhangban a Paktummal, mivel a strukturális egyenleg a tervek szerint a GDP 0,25 %-ával romlik olyan helyzetben, amikor a kibocsátási rés (bár még mindig negatív) szűkül.

10. Az adóssághányad a becslések szerint 2005 végén elérte a GDP 94 %-át, amely messze meghaladja a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. A program előrejelzése szerint az adóssághányad a GDP 16 százalékpontjával, a GDP kevesebb, mint 80 %-a alá csökken a programidőszak során. A költségvetési célok fent említett kockázatai miatt az adóssághányad alakulása lehet, hogy nem annyira kedvező, mint ahogy azt a programban előre jelezték. Az adóssághányad azonban megfelelőképpen csökkenni tűnik a referenciaérték irányában, és gyors ütemben közelíti azt.

11. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Belgium közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. A bruttó adósság jelenlegi szintje bár csökken, de jóval a referenciaérték felett marad, az adóssághányad tartós csökkenéséhez pedig az kell, hogy hosszabb időszakon keresztül megőrizzék a magas elsődleges többletet. Kétségtelenül enyhíteni fogja a fenntarthatósági kockázatokat az a belga stratégia, amely (többek között az adósságcsökkentésen keresztül) hosszú távú kérdéseket helyez a költségvetési politika középpontjába, a népességelöregedési alapról szóló jogszabály pedig jogilag kötelező célok meghatározásán keresztül megerősíti a politikai elkötelezettséget. Ezen kívül a tényleges nyugdíjkorhatár és a foglalkoztatottsági arány emelését célzó, nemrégiben hozott intézkedések pozitívan járulnak majd hozzá a fenntarthatósághoz. A jelenlegi költségvetési pozíció azonban lehet, hogy nem elégséges a népességelöregedés miatti kiadások jelentős emelkedésének teljes mértékű fedezésére, amihez az elkövetkező években nagy elsődleges többlet fenntartására van szükség.

12. Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Az adóssághányad csökkentésének üteme kielégítő, a társadalombiztosítási rendszer fenntarthatóságának javítására reformokba kezdtek. A strukturális egyenleg 2006-os romlása azonban nincs teljes mértékben összhangban azzal az integrált iránymutatással, amely szerint a középtávú célkitűzés elérésére meg kell hozni a szükséges korrekciós intézkedéseket.

13. Belgium 2005. október 26-án – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: i. a foglalkoztatottság előmozdítása a munka adóterheinek csökkentésével és ii. az államháztartás egyensúly közelében való tartása, valamint 2007-től kezdődően többlet felhalmozása az adóssághányad csökkenő trendjének fenntartásáért. A stabilitási program költségvetési előrejelzései azonban nem veszik elegendőképpen figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásait. A stabilitási program államháztartás területén tervezett intézkedései nagyjából összhangban vannak a nemzeti reformprogramban tervezett intézkedésekkel.

Tekintettel a fenti értékelésre, a Tanács véleménye szerint a költségvetési egyenleg összességében megalapozott, az adósság programban tervezett további csökkentése pedig jó példája a Paktummal összhangban folytatott költségvetési politikának. Belgiumnak azonban fokoznia kellene a 2006-os strukturális kiigazítást, valamint az ezt követő években további strukturális intézkedéseket kellene azonosítania és végrehajtania a költségvetési célok elérésére, korlátozva így az egyszeri intézkedésekhez való folyamodást.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál GDP (%-os változás) | SP 2005. dec. | 2,6 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 |

COM 2005. nov. | 2,6 | 1,4 | 2,1 | 2,0 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec. | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | SP 2005. dec. | 1,9 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 |

COM 2005. nov. | 1,9 | 2,7 | 2,6 | 1,9 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec. | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2005. dec.1 | -0,2 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 |

COM 2005. nov.2 | -0,1 | -0,8 | -0,8 | -1,0 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec.1 | -0,8 | -0,5 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2005. dec. | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 |

COM 2005. nov. | 0,0 | 0,0 | -0,3 | -0,5 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec. | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2005. dec. | 4,8 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 |

COM 2005. nov. | 4,8 | 4,4 | 3,8 | 3,4 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec. | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 | nincs adat |

Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2005. dec.1 | 0,1 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 |

COM 2005. nov. | 0,1 | 0,4 | 0,1 | 0,0 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec.1 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 | nincs adat |

Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | SP 2005. dec.4 | nincs adat | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 |

COM 2005. nov.5 | -0,6 | 0,0 | -0,4 | 0,0 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec. | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2005. dec. | 94,7 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 |

COM 2005. nov. | 96,2 | 94,9 | 91,1 | 88,1 | nincs adat | nincs adat |

SP 2004. dec. | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 | nincs adat |

Megjegyzések: 1 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 2 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges növekedési értékei alapján (rendre 2,0 %, 2,1 %, 2,1 % és 2,3 %). 3 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 4 A program egyszeri és egyéb átmeneti intézkedései (2005-ben a GDP 0,4 %-a, 2006-ban 0,6 %-a, ez mindkét évben hiánycsökkentő hatást jelent). A 2007-től kezdődő egyszeri intézkedésekre vonatkozó számadatokat (2007-ben 0,2 %, 2008-ban 0,1 % és 2009-ben 0,0 %) a belga hatóságok a program benyújtása után bocsátották rendelkezésre azzal a fenntartással, hogy azokat „feltételezéseknek kell tekinteni, és azok nem befolyásolják a belga hatóságok esetleges döntéseit”. 5 Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseiben (2005-ben a GDP 0,4 %-a, 2006-ban 0,5 %-a, ez mindkét évben hiánycsökkentő hatást jelent). Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én fogadott el.

[3] A programból hiányzik az államháztartás intézményi jellemzőit tárgyaló külön rész. Hiányosságokat mutat a kötelező adatok terén is, és nem biztosítja az új magatartási kódexben előírt valamennyi opcionális adatot.

[4] A vasútvállalat adósságának kormány általi, 2005-ben történt átvállalását (a GDP 2,5 %) egyelőre úgy kezelik, hogy az nincs közvetlen hatással az államháztartási hiányra, a 2005-ös adóhátralékok értékpapírosítását pedig hiánycsökkentő tételként számolták el.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] A vasútvállalat adósságának kormány általi, 2005-ben történt átvállalását (a GDP 2,5 %) egyelőre úgy kezelik, hogy az nincs közvetlen hatással az államháztartási hiányra, a 2005-ös adóhátralékok értékpapírosítását pedig hiánycsökkentő tételként számolták el.

[7] A programból hiányzik az államháztartás intézményi jellemzőit tárgyaló külön rész, de a program egyéb részeiben vannak erre vonatkozó információk. Hiányosságokat mutat a kötelező adatok terén is, és nem biztosítja az új magatartási kódexben előírt valamennyi opcionális adatot.