ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
209.

úgy ítéli meg, hogy a közvetlen kifizetések nem töltik be azon szerepüket, hogy biztonsági hálós mechanizmusként szolgáljanak a mezőgazdasági üzemek jövedelmének stabilizálására, tekintettel arra, hogy a kifizetések jelenlegi egyenlőtlen eloszlása szerint az összes uniós mezőgazdasági üzem 20 %-a kapja meg az összes közvetlen kifizetés 80 %-át, ami nem a termelési szintet tükrözi, és abból ered, hogy a tagállamok a kifizetéseket továbbra is a hagyományos kritériumokra alapozzák, elismerve ugyanakkor, hogy a – kis vagy nagy – mezőgazdasági üzemek mérete az egyes tagállamokon múlik; véleménye szerint a nagyobb mezőgazdasági üzemeknek nem feltétlenül van szükségük ugyanolyan fokú támogatásra a mezőgazdasági üzemek jövedelmének stabilizálásához, mint a kisebb mezőgazdasági üzemeknek a jövedelemingadozás idején, mivel ki tudják használni a méretgazdaságosságot, ami vélhetően ellenállóbbá teszi őket; úgy véli, hogy a közvetlen kifizetésekre vonatkozó – a Bizottság által javasolt és a Parlament által is támogatott – felső korlát megállapítása elegendő pénzügyi erőforrást biztosíthat a KAP méltányosabbá tétele számára;
98.

rámutat arra, hogy a Parlament személyzetének 43 %-a úgy véli, hogy a távmunka kedvezően hatna munkahelyi elégedettségükre; hangsúlyozza, hogy a Parlament az egyetlen intézmény, amely nem vezetett be távmunkás rendszert és rugalmas munkaidőt, miközben mindkettő már sok éve működik a legtöbb más intézményben, beleértve a Bizottságot is, és bizonyítottan eredményes a nagyobb termelékenység és az alkalmazottak jobb életminősége szempontjából; megjegyzi, hogy a Parlament 2016. októberében bevezette az alkalmi távmunkát; kéri a főtitkárt, hogy készítsen jelentést e szolgáltatás bevezetésérők minden érintett szolgálat számára, beleértve a képviselőket és asszisztenseiket is; felszólít arra is, hogy a rugalmas munkaidő a lehető leghamarabb váljon részévé a Parlament munkavégzési gyakorlatának;
12.

megállapítja, hogy az ügynökségnek még be kell vezetnie a visszaélések bejelentéséről szóló belső szabályzatát; megállapítja, hogy az ügynökség várja a Bizottság iránymutatását; sürgeti az ügynökséget, hogy fogadjon el a visszaélések bejelentésére vonatkozó olyan belső politikát, amely elősegíti az átláthatóság és elszámoltathatóság kultúráját a munkahelyen, rendszeresen tájékoztassa és részesítse képzésben alkalmazottait az e politika tekintetében fennálló jogaikkal és kötelességeikkel kapcsolatban, biztosítsa a visszaélést bejelentő személyek megtorlástól való védelmét, időben kövesse nyomon a visszaélést bejelentő személyek által közölt esetek tartalmát és vezessen be anonim belső jelentéstételi csatornát; felhívja az ügynökséget, hogy tegyen közzé a bejelentett visszaélések számáról és azok nyomon követéséről szóló éves jelentéseket, és azokat bocsássa a mentesítésért felelős hatóság rendelkezésére; kéri az ügynökséget, hogy számoljon be a mentesítésért felelős hatóságnak a visszaélések bejelentéséről szóló szabályzata létrehozásáról és végrehajtásáról;
7.

elégedettséggel jegyzi meg, hogy néhány ügynökség már együttműködik a tematikus csoportjukon belül, ilyenek például a bel- és igazságügyi együttműködés területén aktív ügynökségek (4) és az európai felügyeleti hatóságok (5); további együttműködésre ösztönzi az ebben még részt nem vevő többi ügynökséget is a tematikus csoportjukban lévő ügynökségekkel amikor csak lehet, nemcsak a megosztott szolgáltatások és a szinergiák, hanem a közös szakpolitikák terén is; ösztönzi a Számvevőszéket, hogy fontolja meg állapotfelmérések közreadását az ügynökségek közös szakpolitikai területeiről; felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy az Egyesült Királyságban lévő ügynökségek átköltöztetése során vegye figyelembe az azonos tematikus csoportosuláson belüli többi ügynökséggel való jobb együttműködés lehetőségeit, és vezessen be megosztott szolgáltatásokat;
C.

mivel az FCH tagjai a Bizottság által képviselt Európai Unió, az Európai Üzemanyagcella- és Hidrogéntechnológiával Foglalkozó Közös Technológiai Kezdeményezés Ipari Csoport (a továbbiakban: ipari csoport) és a New European Research Grouping on Fuel Cells and Hydrogen – N.ERGHY kutatási csoport (a továbbiakban: kutatási csoport);
7.

üdvözli, hogy a központ továbbra is aktívan elkötelezett a munkaerő-toborzás és foglalkoztatás egyenlő feltételei mellett, alkalmazottai 61 %-a nő, 39 %-a pedig férfi, célja továbbá a földrajzi egyensúly biztosítása is; üdvözli, hogy a nők minden besorolási szinten – beleértve az irányítási szintet is – képviseltetve vannak;
4.

megállapítja, hogy az EGSZB költségvetése elsősorban igazgatási jellegű, és jelentős részét az intézménynél dolgozókhoz kapcsolódó kiadások teszik ki, a fennmaradó rész pedig az épületekhez, a berendezésekhez, a felszerelésekhez kapcsolódó és egyéb fenntartási költségekből áll össze; hangsúlyozza ugyanakkor, hogy a teljesítményalapú költségvetés-tervezést nem csak az EGSZB költségvetésének egészére kellene alkalmazni, hanem konkrét, mérhető, teljesíthető, releváns és határidőhöz kötött (SMART) célokat is magában kellene foglalnia az egyes osztályok, egységek és a személyzet éves tervei vonatkozásában; e tekintetben felszólítja az EGSZB-t, hogy napi műveleteiben is vezesse be a teljesítményalapú költségvetés-tervezés elvét;
21.

tudomásul veszi azt is, hogy a hatóság személyzete minden évben kötelező képzésen vesz részt, és kötelesek évente benyújtani érdekeltségi nyilatkozataikat, melyek részletezik saját vagy családjuk pénzügyi és szellemi tulajdonnal kapcsolatos esetleges érdekeltségeit, többek között lobbistákkal való magánjellegű kapcsolataikat; tudomásul veszi, hogy a hatóság külső szakértőinek is évente be kell nyújtaniuk érdekeltségi nyilatkozataikat, mielőtt tudományos munkát kezdenének a hatóság számára, ezek mindegyike elérhető a nyilvánosság számára a hatóság honlapján; megállapítja, hogy ezeket az érdekeltségi nyilatkozatokat a hatóság függetlenségi politikájával összhangban értékelik, és amennyiben összeférhetetlenséget állapítanak meg, a szakértő nem végezhet tudományos munkát a hatóság számára; kéri a hatóságot, hogy tájékoztassa a mentesítésért felelős hatóságot ezen intézkedések végrehajtásáról és eredményeiről;
6.

megállapítja, hogy a Bíróság költségvetése elsősorban igazgatási jellegű, és mintegy 75 %-át a Bíróságon dolgozókhoz kapcsolódó kiadások teszik ki, a fennmaradó rész pedig az épületekhez, a berendezésekhez, a felszerelésekhez és az intézmény által betöltött különleges funkciókhoz kapcsolódik; hangsúlyozza ugyanakkor, hogy a teljesítményalapú költségvetés-tervezést nem csak a Bíróság költségvetésének egészére kellene alkalmazni, hanem annak konkrét, mérhető, teljesíthető, releváns és határidőhöz kötött (SMART) célokat is magában kellene foglalnia az egyes osztályok, egységek és a személyzet éves tervei vonatkozásában; e tekintetben felszólítja a Bíróságot, hogy napi műveleteibe is jobban vezesse be a teljesítményalapú költségvetés-tervezés elvét;
4.

megjegyzi, hogy a biztos költségvetése nagyrészt igazgatási jellegű, és jelentős részét az intézménynél dolgozókhoz kapcsolódó kiadások teszik ki, a fennmaradó rész pedig az épületekhez, a berendezésekhez, a felszerelésekhez kapcsolódó és egyéb fenntartási költségekből áll össze; hangsúlyozza ugyanakkor, hogy a teljesítményalapú költségvetés-tervezést nem csak egészében a biztos költségvetésére kellene alkalmazni, hanem konkrét, mérhető, reális és határidőhöz kötött célokat is magában kellene foglalnia az egyes osztályok, egységek és a személyzet tagjainak éves terveihez; e tekintetben felszólítja a biztost, hogy napi műveleteibe is jobban vezesse be a teljesítményalapú költségvetés-tervezés elvét;
388.

javasolja a Bizottság számára, hogy: a) kérje fel a Belső Ellenőrzési Szolgálatot, hogy több ellenőrzést végezzen magas szintű szervezetirányítási témákban; b) tökéletesítse belső kontrollrendszerének a COSO 2013 elvei szerinti kiigazítását; c) hozza előbbre az éves beszámoló közzétételét; d) gyűjtse össze a különböző jelentésekben már bemutatott információkat egy, az elnöke felelősségi körébe tartozó egységes elszámoltathatósági jelentés vagy jelentéssorozat formájában, amely a beszámolókon felül tartalmazza a következőket is: — szervezetirányítási nyilatkozat, — az operatív és stratégiai kockázatok ismertetése, — a nem pénzügyi teljesítményről szóló jelentés, — információk az év során végzett tevékenységekről és a szakpolitikai célkitűzések eléréséről, — az ellenőrzési bizottság szerepéről és következtetéseiről szóló jelentés, valamint — közép- és hosszú távú költségvetési fenntarthatósági nyilatkozat, adott esetben a más jelentésekben megjelent információkra mutató hivatkozásokkal; e) nyújtsa be ezt az egységes elszámoltathatósági jelentést vagy jelentéssorozatot a beszámoló ellenőrzése céljából: úgy véli, hogy ez utóbbi jelentés(ek)nek analitikusnak, tömörnek, könnyen érthetőnek, valamint az ellenőrök, az alkalmazottak és az uniós polgárok számára hozzáférhetőnek kell lennie, ugyanakkor szigorúan követnie kell a nemzetközi számviteli standardokat és a helyes gyakorlatok alkalmazását; f) éves beszámolója vagy az azt kísérő megjegyzések részeként következetes módszertan alapján becsült hibaszintet tegyen közzé, és minden lépésbe vonja be az érdekelt feleket, beleértve a Parlamentet is, a hibaszámítás statisztikai módszerének kiválasztásakor; úgy véli, hogy a módszertannak egyértelműnek és következetesnek kell lennie; g) rendszeresen frissítse és tegye közzé szervezetirányítási rendszerét, és indokolja a kiválasztott keretrendszer kapcsán választott struktúrákkal és folyamatokkal kapcsolatos döntéseit; h) alakítsa át az Ellenőrzésfelügyeleti Bizottságot olyan ellenőrzési bizottsággá, amelyben többségben vannak a független külső tagok, és terjessze ki annak megbízatását a kockázatkezelésre, a pénzügyi beszámolásra, valamint az utólagos ellenőrző részlegek és ellenőrzési igazgatóságok munkájára és eredményeire;
3.

hangsúlyozza, hogy az ombudsman költségvetése kizárólag igazgatási jellegű, és ennek összege 2015-ben 10 346 105 EUR-t (2014-ben 9 857 002 EURt) tett ki; hangsúlyozza ugyanakkor, hogy a teljesítményalapú költségvetés-tervezést nem csak az ombudsman költségvetésének egészére kellene alkalmazni, hanem konkrét, mérhető, teljesíthető, reális és határidőhöz kötött (SMART) célokat is magában kellene foglalnia az egyes osztályok, egységek és a személyzet éves tervei vonatkozásában; e tekintetben felszólítja az ombudsmant, hogy napi műveleteiben is vezesse be a teljesítményalapú költségvetés-tervezés elvét;
G.

mivel az Európai Parlament „Nők az Európai Parlamentben” című, 2017. március 8-án, a nemzetközi nőnap alkalmából kiadott jelentése nemek közötti egyensúlyhiányt mutat a Parlament vezető beosztásaiban, mivel a Parlament főtitkárhelyettesi beosztását és főigazgatói pozícióinak 83,3 %-át töltik be férfiak és 16,7 %-át nők, a Parlament igazgatói pozícióinak 70,2 %-át töltik be férfiak és 29,8 %-át nők, és az osztályvezetői pozíciók 65,9 %-át töltik be férfiak és 34,1 %-át nők;
4.

hangsúlyozza, hogy a kutatásba és az innovációba való beruházás, beleértve az induló vállalkozások támogatását is, a valódi versenyképesség elérésének előfeltételét jelenti az Unióban, továbbá nélkülözhetetlen a globális szinten is innovatív és versenyképes uniós gazdaság biztosításához; sajnálja, hogy a kutatás és az innováció területén rendelkezésre álló elégtelen uniós finanszírozás miatt riasztóan alacsony a pályázatok sikerességi aránya, és a kutatás és az innováció területén számos minőségi projekt kimarad az uniós finanszírozásból; rámutat arra, hogy számos érdekelt fél, köztük kkv-k visszariad attól, hogy projektjavaslatokat nyújtson be a Horizont 2020 keretében; e tekintetben szorgalmazza, hogy biztosítsanak megfelelő szintű előirányzatokat a Horizont 2020 program számára, és egyúttal folytassák a program egyszerűsítésére irányuló menetrendet; hangsúlyozza, hogy a Horizont 2020 költségvetésének bővítése nem történhet más kutatási programok rovására;
16.

megállapítja, hogy az ügynökség nem vezetett be külön szabályokat a visszaélések bejelentésével kapcsolatban a személyzeti szabályzatban említett szabályokon felül; sürgeti az ügynökséget, hogy fogadjon el a visszaélések bejelentésére vonatkozó olyan belső politikát, amely elősegíti az átláthatóság és elszámoltathatóság kultúráját a munkahelyen, rendszeresen tájékoztassa és részesítse képzésben alkalmazottait az e politika tekintetében fennálló jogaikkal és kötelességeikkel kapcsolatban, biztosítsa a visszaélést bejelentő személyek megtorlástól való védelmét, időben kövesse nyomon a visszaélést bejelentő személyek által közölt esetek tartalmát és vezessen be anonim belső jelentéstételi csatornát; felszólítja az ügynökséget, hogy tegyen közzé éves jelentést a visszaélések bejelentésével kapcsolatos esetek számáról és azok nyomon követéséről, és azt bocsássa a mentesítésért felelős hatóság rendelkezésére; tudomásul veszi, hogy az ügynökség tájékoztatta a személyzetet a visszaélések bejelentésével kapcsolatos szabályokról; kéri az ügynökséget, hogy számoljon be a mentesítésért felelős hatóságnak a visszaélések bejelentéséről szóló szabályzata létrehozásáról és végrehajtásáról;
15.

örvendetesnek tartja, hogy konzultációkra került sor az érdekelt felekkel, többek között az érintett régiók Gazdaságfejlesztési Központjainak (ELY központok), Foglalkoztatási és Gazdaságfejlesztési Hivatalainak, valamint a Microsoft, a Technology Industries of Finland, a Trade Union Pro, a Union of Professional Engineers in Finland és a Finn Innovációs Finanszírozási Ügynökség képviselőivel;
11.

különösen aggasztónak tartja a kifizetetlen számlák lehetséges újbóli felhalmozódását a jelenlegi többéves pénzügyi keret futamidejének végén, és emlékeztet a 2014 végére felhalmozódott, példa nélküli 24,7 milliárd EUR összegre; üdvözli, hogy a többéves pénzügyi keret félidős felülvizsgálata alkalmával a Bizottság most először 2020-ig szóló kifizetési előrejelzést is készített, de hangsúlyozza, hogy ezt minden évben megfelelően frissíteni kell annak érdekében, hogy a költségvetési hatóság időben meghozhassa a szükséges intézkedéseket; figyelmeztet arra a káros hatásra, amelyet egy újabb kifizetési válság gyakorolhat különösen az uniós költségvetés kedvezményezettjeire; meggyőződése, hogy az EU hitelessége összefügg azon képességével is, hogy megfelelő szintű kifizetési előirányzatokat biztosítson az uniós költségvetésben, amelyek lehetővé teszik a kötelezettségvállalások teljesítését; kiemeli a késedelmes kifizetések káros hatását a magánszektorra, és nevezetesen a közintézményekkel szerződésben álló uniós kkv-kra;
emlékeztet arra, hogy eddig 15 EGAA-kérelmet nyújtottak be a „Számítógépek, valamint elektronikai és optikai termékek gyártása” ágazathoz kapcsolódóan, melyek közül hármat Finnország nyújtott be ( 4 ) , mindegyiket a globalizációs kritérium alapján; megállapítja, hogy a 15 kérelemből négy a Nokia vállalatait érintette; megállapítja, hogy a 2012-re vonatkozó végleges jelentések szerint Finnország EGAA-kérelmének benyújtását követően két évvel az EGAA-tevékenységek résztvevőinek 44 %-a már alkalmazásban volt, a 2013-ra vonatkozó jelentések pedig 63 %-os foglalkoztatást mutatnak; arra számít, hogy a Bizottság 2017. június 30-ig esedékes félidős értékelése ( 5 ) részletes információkkal szolgál majd az EGAA-támogatásban részesülők hosszú távú reintegrációjának arányáról, ahogyan arra a Parlament 2016. szeptember 15-i állásfoglalásában ( 6 ) fel is szólított;
21.

a számvevőszéki jelentés alapján megállapítja, hogy a foglalkoztatás, a szociális ügyek és a társadalmi befogadás területén tevékenykedő négy ügynökség átfogó értékelésének első lépéseként 2016-ban a Bizottság nevében elvégezték az alapítvány külső értékelését; tudomásul veszi továbbá, hogy az értékelés megállapította, hogy az alapítvány 2011 óta tartó jelentős átszervezésének nem voltak számottevő negatív hatásai, és arról – különösen a stratégia és az eredményesség tekintetében – a belső és külső érintettek is többnyire pozitívan vélekedtek; elismeréssel veszi tudomásul, hogy az alapítvány irányítását hatékonynak és eredményesnek ítélték; megállapítja, hogy az értékelés azt is kiemelte, hogy az alapítvány 2011 óta folyamatosan növeli monitoringkapacitását, de a tevékenységeinek és eredményeinek világosabb bemutatása terén még továbbra is van tennivaló; megjegyzi, hogy az alapítvány tervet készített az értékelők ajánlásainak megvalósítására;
33.

megállapítja, hogy a belső ellenőrzési részleg három megbízhatósági ellenőrzést végzett el: — az intelligens határellenőrzés hatáskör-átruházási megállapodásának belső kontrollrendszere felépítésének ellenőrzését, amelynek kapcsán a belső ellenőrzési részleg úgy vélte, hogy az ügynökség által felállított belső kontrollrendszer felépítése megfelelő volt 2016. május 23-án; — a strasbourgi átépítési projekt ellenőrzését, amelynek kapcsán a belső ellenőrzési részleg nem tudott kellő bizonyosságot szerezni a projekt számára felállított belső kontrollrendszer hatékonyságáról és eredményességéről, mivel hiányoztak a szükséges projektdokumentumok, és a belső ellenőrzési részleg aggódik a projekt és a szerződés kezelésére felállított rendszer miatt; megállapítja, hogy cselekvési tervet készítettek e kérdések megoldására; felhívja az ügynökséget, hogy számoljon be a mentesítésért felelős hatóságnak a cselekvési terv végrehajtásáról; — egy végleges ellenőrzési jelentést az IT projektmenedzsmentről, amelynek kapcsán a belső ellenőrzési részleg úgy vélte, hogy a projektmenedzsment folyamatát sürgősen felül kell vizsgálni és javítani kell; megállapítja, hogy cselekvési tervet készítettek; felhívja az ügynökséget, hogy számoljon be a mentesítésért felelős hatóságnak a cselekvési terv végrehajtásáról;
25.

támogatja, hogy a központ egyértelműen elkötelezett a minőségi szolgáltatások mellett, amelyet az is bizonyít, hogy többször is elutasította a külső fordítók által készített elfogadhatatlan fordításokat; üdvözli azt a megközelítést is, hogy a központ folyamatos tematikus képzést nyújt mind a belső fordítók, mind a külső szerződéses megbízottak számára, mivel ez hozzájárul a magas színvonal fenntartásához;
45.

megállapítja, hogy a Számvevőszék a költségvetési rendelet felülvizsgálatáról szóló 1/2017. sz. jelentésében a decentralizált ügynökségek ellenőrzésére vonatkozó megállapodás frissítését javasolta; sajnálja, hogy a jogalkotási javaslat nem irányozza elő a decentralizált ügynökségeket továbbra is sújtó túlzott adminisztratív terhek csökkentését; megjegyzi, hogy a decentralizált ügynökségek ellenőrzéséért „továbbra is teljes mértékben a Számvevőszéknek kell felelnie, amely az összes szükséges adminisztratív és közbeszerzési eljárást kezeli”; megismétli továbbá, hogy a magánszektorbeli ellenőrök bevonását tartalmazó új ellenőrzési megközelítés jelentős adminisztratív terhet ró az ügynökségekre, valamint hogy az ellenőrzési szerződések közbeszerzési eljárására és kezelésére szánt idő további kiadásokat eredményezett, tovább apasztva ezáltal az ügynökségek amúgy is csökkenő forrásait; hangsúlyozza, hogy ezt a problémát – a közös megközelítéssel összhangban – a költségvetési rendelet folyamatban levő felülvizsgálata és a pénzügyi keretszabályzat azt követő módosítása keretében mindenképpen meg kell oldani; felhívja az említett felülvizsgálatokban érintett valamennyi felet, hogy sürgősen adjanak felvilágosítást az üggyel kapcsolatban a túlzott adminisztratív terhek jelentős csökkentése érdekében;
26.

megállapítja, hogy a számvevőszéki jelentés szerint a Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálata (IAS) 2016. októberi ellenőrzési jelentésében rámutatott, hogy noha elismeri a központ által a beszerzések belső kontrolljának megerősítése érdekében tett folyamatos erőfeszítéseket, továbbra is jelentős hiányosságok tapasztalhatók a beszerzési eljárás terén; tudomásul veszi, hogy az IAS megállapította, hogy nem megfelelő a közbeszerzések tervezése és nyomon követése, és az éves munkaprogramban, illetve a pénzügyi határozatokban nem szereplő beszerzésekre is sor kerül; tudomásul veszi, hogy az IAS hivatkozott a központ 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló számvevőszéki jelentésre is, amelyben a Számvevőszék a beszerzési eljárások átláthatóságát érintő észlelt hiányosságokról számolt be; megállapítja, hogy a központ és az IAS tervet fogadott el a korrekciós lépésekről;
15.

emlékeztet arra, hogy a képviselőcsoportok felelősséggel tartoznak a Parlament felé a számukra biztosított pénzeszközök kezeléséért, az Elnökség által rájuk ruházott hatáskörnek megfelelően; aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvevőszék hiányosságokat tárt fel a Nemzetek és Szabadság Európája képviselőcsoport (ENF) tekintetében a kiadások jóváhagyásának és elszámolásának ellenőrzése terén, és hogy olyan kifizetésekre is sor került, amelyekhez nem tartoztak közbeszerzési eljárás útján odaítélt szerződések; hangsúlyozza, hogy az „Ernst and Young” külső könyvvizsgáló korlátozott véleményt adott ki; kéri az Elnökséget, hogy tegye meg az ENF képviselőcsoport tekintetében a megfelelő intézkedéseket, és adott esetben akár visszafizetésről is rendelkezzen;
21.

aggodalommal állapítja meg a számvevőszéki jelentés alapján, hogy bár az ügynökség 2016-ban aktualizálta a biztonsági szabályzatát, sok más belső eljárása elavult maradt; megállapítja, hogy az igazgatótanács jóváhagyott egy, az üzletmenet-folytonossági terv felülvizsgálatát és aktualizálását tartalmazó cselekvési tervet, és hogy az ügynökségnek szándékában áll az új biztonsági szabályzattal összhangban felülvizsgálni a 2009-ben elfogadott iratkezelési szabályzatát is; megállapítja továbbá, hogy az ügynökség tervei között szerepel a belsőkontroll-standardok szükséges mértékű felülvizsgálata és aktualizálása is; felkéri az ügynökséget, hogy számoljon be a mentesítésért felelős hatóságnak a cselekvési terv végrehajtásáról;
306.

aggodalommal veszi tudomásul a Luxemburgban dolgozó uniós alkalmazottakkal szembeni hátrányos megkülönböztetést, amely továbbra is fennáll annak ellenére, hogy a Bíróságnak a C-411/98. sz. „Ferlini” ügyben hozott, 2000. októberi ítélete és a 2011/24/EU irányelv egyaránt elítéli ezt a gyakorlatot; hangsúlyozza, hogy a túlárazási gyakorlat tovább folytatódik, mégpedig két, a luxemburgi Kórházszövetséggel (FH) és az Orvosok és Fogorvosok Egyesületével (AMD) kötött megállapodás címén, amelyek a felár mértékét 15 %-ban korlátozzák, de kórházi kezelés esetén akár 500 %-os felár alkalmazását is lehetővé teszik; elítéli, hogy a 2000. évi bírósági ítéletet és a 2011/24/EU irányelvet nem csupán ez a két megállapodás hagyja figyelmen kívül, hanem egyre nagyobb számú nemzeti egészségügyi szolgáltató is; felszólítja a Bizottságot, hogy először is számítsa ki a felárak alkalmazásának az uniós költségvetést (JSIS) éves szinten terhelő járulékos költségét, és indokolja azt, másodszor pedig mérlegelje kötelezettségszegési vagy hasonló jogi eljárás indítását a Luxemburgi Nagyhercegséggel szemben; harmadsorban tájékoztassa a Parlamentet a luxemburgi képviselőházhoz benyújtott 765. számú nyilvános petíció, valamint az ott 2017. október 19-én tartott nyilvános vita eredményéről, negyedszer pedig tiltakozzon az FH-val és az AMD-vel kötött két megállapodás ellen;