HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 20.7.2005 
COM(2005) 334 végleges 
2003/0329 (CNS)   
Módosított javaslat 
A TANÁCS IRÁNYELVE 
a 77/388/EGK irányelvnek a szolgáltatásnyújtá s teljesítési helye tekintetében történ ő 
módosításáról 
(előterjesztő: a Bizottság az EK-Szerz ődés 250. cikkének (2) bekezdése alapján) 
 
HU 2   HU INDOKOLÁS  
1) A JAVASLAT HÁTTERE  
 • A javaslat alapja és célkit űzései  
Amikor az Európai Bizottság el őször elfogadta új HÉA-stratégiáját, a 
szolgáltatásnyújtás teljesítési helyére vonatkozó szabályok korszer űsítését a jöv őbeni 
prioritások egyikeként határozták meg. 
Ez a szolgáltatásnyújtás teljesítési helyér e vonatkozó szabályok általános és teljes 
felülvizsgálatát követelte me g. A Bizottság által a jöv őbeni munkára vonatkozó 
iránymutatásokkal összhangban a felülvizsgálat ot az az elv vezérelte, hogy a HÉA-t az 
igénybevétel helyszínén kell felszámítani. 
A felülvizsgálat egyik f ő célja, a lisszaboni stratégia célkit űzéseivel összhangban, a 
kereskedőkre vonatkozó HÉA-szabályok további egyszer űsítése.  
 • Általános összefüggések  
Annak biztosítási érdekében, hogy a szolgálta tásnyújtás teljesítési helyére vonatkozó 
szabályok – és ennélfogva az adózás helye – eleget tesznek annak a célkit űzésnek, 
hogy az adót az igénybevétel helyszínéül szolgá ló országnak kell ju ttatni, a Bizottság 
az javasolta, hogy az adóalanyok számára nyújto tt szolgáltatások te ljesítési helyére 
vonatkozó szabályokat módosítsák azáltal, hogy az ilyen szolgáltatásokat adókötelesnek min ősítik abban a tagállamban, amelyben a szolgáltatás címzettje 
letelepedett, ugyanakkor kiterj esztve a fordított adózási mechanizmus hatályát. Miután 
ezeket a változtatásokat végrehajtottá k, biztosítani lehet, hogy az adózás az 
igénybevétel helyén történik. 
Az adóalanynak nem min ősülő személyek számára nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó 
szabályokat következetlenség le nne változtatás nélkül ha gyni, hiszen nagymértékben 
hasonló megfontolások alkalmazandók esetükben is . A jelenlegi szabályok szerint, erre 
specifikusan vonatkozó rendelkezések hiányá ban, az adózás ott történik, ahol a 
szolgáltatás nyújtója letelepedett. Ha viszont ezek a szolgáltatások távértékesítéssel is 
nyújthatók, és a szolgáltatás címzettje vise li a HÉA teljes terhét, fennáll a verseny 
torzulásának a veszélye. A HÉA mértéke különbségeinek továbbá az adóalanynak nem 
minősülő fogyasztók számára nyújtott szolgáltatá s esetében lényegesebb hatásuk van, 
mert befolyásolhatják a társaságok dönt éseit tevékenységük áthelyezését illet ően. 
A kereskedelem bonyolultabbá tételének el kerülése érdekében az adóalanynak nem 
minősülő személyeknek nyújtott szolgáltatás ok teljesítési helyét meghatározó 
szabályok javasolt módosításainak nagy mértékben összhangban kell lenniük az 
adóalanyoknak nyújtott hasonló szolgáltatás ok megadóztatására javasolt szabályokkal. 
A változásoknak továbbá el kell kerülniük a keresked ők adminisztratív  költségeinek 
emelkedését. 
A határokon átnyúló termékértékesítést és szolgáltatásokat nyújtó keresked ők 
kötelezettségeinek egyszer űsítése érdekében a Bizott ság már javasolt egy ún. 
„egyablakos” mechanizmust, amely lehet ővé teszi a keresked ők számára, hogy az EU-
ra kiterjed ő tevékenységük nyomán fellép ő HÉA-kötelezettségeiknek abban a 
 
HU 3   HU tagállamban tegyenek eleget, amelyben letelepedtek. Ez a mechanizmus lehet ővé tenné 
a keresked ők számára, hogy egyetlen HÉA-számot használjanak az EU-szerte nyújtott 
szolgáltatásaik sorá n, és hogy HÉA-nyilatkozatukat e gyetlen elektronikus portálon 
keresztül nyújthassák be, ahonnan azoka t automatikusan továbbítják a különböz ő 
tagállamokba, ahol a keresked ő termékértékesítést végz ett vagy szolgáltatásokat 
nyújtott. Ez az „egyablakos” mechanizmus megkönnyíti a szolgáltatók számára, hogy 
eleget tegyenek kötelezettségeiknek, am ikor olyan tagállamban kötelesek HÉA-t 
fizetni, ahol nem telepedtek le, vagy ahol nem azonosították őket HÉA céljából. 
Az „egyablakos” mechanizmus segítség ével a tagállam, amely HÉA céljából 
azonosította az adóalanyt, teljes átteki ntést kap az adóalanynak az EU egészére 
kiterjedő tevékenységeir ől. Ezzel fenntartható az ellen őrzések általános min ősége, és 
biztosítható, hogy a HÉA-t minden esetben kifi zették az EU területén. Részletesebb 
szinten, mélyreható vizsgálatok lesznek szükségesek, hogy ellen őrizzék, a HÉA-t 
helyesen és a megfelel ő országban fizették ki, ott pedig,  ahol szükséges, biztosítsák a 
kiigazítást. 
A adóalanynak nem min ősülő személyek részére nyújtott szolgáltatásoknak az 
igénybevétel helyén történ ő megadóztatása biztosítja , hogy a szolgáltatásnyújtás 
teljesítési helyén érvényes HÉA-kulcs ok soha nem válnak befolyásoló tényez ővé. 
Tekintet nélkül arra, hogy az ügyletet lebonyolító adóköteles  személy hol – az EU-ban 
vagy azon kívül – telepedett le, a szolgált atásnyújtást az igénybevétel helyszínéül 
szolgáló tagállamban alkalmazandó kulcs szerint adóztatják meg. Mivel a HÉA-
kulcsok további harmonizációja jelenleg nem kivitelezhet ő, ez felhatalmazná a 
tagállamokat, hogy a jelenlegi HÉA-rendsze rben a HÉA-kulcsot  saját elgondolásuk 
szerint alakítsák anélkül, hogy az ügyletek  során a verseny torzulásának nagyobb 
kockázata jelentkezne.  
 • A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések  
A Bizottság korábbi javaslata (COM(2003)  822) foglalkozott az adóalanyok közötti 
szolgáltatásokkal. Habár a javasolt változtatások csak az adóalanyoknak nyújtott 
szolgáltatásokra vonatkoztak, a javaslat mégi s tartalmazott egy új szabálycsomagot, 
amely a szolgáltatásnyújtás telj esítésének helyére vonatkozó meglév ő szabályozást 
váltaná fel. Az adóalanyoknak a szolgáltatást igénybe vev ő, adóalanynak nem 
minősülő személyek részére történ ő szolgáltatásnyújtása esetén a szolgáltatásnyújtás 
teljesítési helyére vonatkozó szabály ok megreformálásának második és végs ő részének 
megvalósítása érdekében ezt a javaslatot – amelyet a Tanácsnak mé g el kell fogadnia – 
módosítani kell majd. 
 • Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkit űzéseivel  
Nem alkalmazható. 
2) KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT  
 • Konzultáció az érdekelt felekkel  
 A konzultáció módszerei, a megcélzott f őbb ágazatok és az ellenérdek ű felek általános 
bemutatása  
 
HU 4   HU Az elmúlt hónapokban a tagállamokkal bizottsági munkacsoporton keresztül 
konzultációkat tartottak, hogy tovább tárgyaljanak a szolgá ltatásnyújtás teljesítési 
helyére vonatkozó szabályokkal kapcsolatos problémákról és azok legeredményesebb 
megoldási lehet őségeiről. Emellett februárban és márciusban a témával kapcsolatban 
nyilvános konzultációt is tartottak. Több mint 70 írásbeli reag álás érkezett számos 
ágazat és ország ipari társulásaitól és vállalkozásaitól. A konz ultációra válaszoló 
legfontosabb ágazatok közé a távközlési és e-kereskedel mi, közlekedési ágazatok, 
továbbá szaktanácsadók és jogi cége k, éttermek, utazási irodák, autókölcsönz ő 
vállalatok, ipari és egyes pé nzügyi intézmények tartoztak. 
 A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja  
A legtöbb válasz a javaslat az on részére vonatkozott, amely a távértékesít éssel nyújtott 
szolgáltatások teljesítési he lyére vonatkozó szabályokat módos ította, és amely ezeket a 
szolgáltatásokat abban a tagállamban adózta tná meg, ahol a szolgáltatás címzettje 
letelepedett. A válaszadók szerint ez az érintett szektorok számára további 
adminisztratív terheket vonna maga után, és  olyan gyakorlati problémák sorát vetné fel, 
amelyek megoldást igényelnének. Habár az és zrevételek jogosak, a Bizottság továbbra 
is úgy véli, hogy az új szabályok szükséges ek annak biztosítása érdekében, hogy az 
adózás az igénybevétel helyén tö rténjen, valamint hogy elkerülhet ő legyen a verseny 
torzulása, ami a vállalkozásnak az alacs onyabb HÉA-kulcsokat alkalmazó tagállamba 
történő áthelyezése okozna.  
Sok észrevétel érkezett a személyszállítás teljesítési helyének megváltoztatására 
vonatkozó elképzeléssel kapcsolatban is . Habár egyes vállalkozások támogatták az 
elképzelést, mások, különösen a légitársaságok, ellenezték  azt, mivel attól tartanak, 
hogy az új szabályok hatására a tagállamok e ltörölhetik a jelenlegi mentességet. A 
legtöbb válaszból kiderült, hogy az adózás helyét nem tartják f őbb problémának. Éppen 
ellenkezőleg, az igazán problematikus kérdések közé a tagállamok alkalmazta 
mentességek tartoznak, t ovábbá a HÉA-eljárás egyenl őtlenségei a légi és közúti 
szállítás esetében. Azokra a gyakorlati pr oblémákra is nagy hangsúlyt helyeztek, 
amelyeket ezeknek a szolgáltatásoknak bármilyen adóztatása magában foglalna. E háttér ismeretében úgy döntöttek, hogy ezt  a szabályt nem változtatják meg. 
Az utazási irodák és utazásszervez ők szintén aggodalmukat fe jezték ki a miatt a 
javaslat miatt, amely módosítaná a közvetít őn keresztül nyújtott szolgáltatások 
teljesítési helyét meghatározó szabályokat, mivel a javasolt álta lános szabályhoz való 
visszatérés hatására a keresked ők más EU-tagállamba vagy akár az EU-n kívülre 
költözhetnének át. Az érvelés szerin t a jelenlegi szabályok, noha alkalmazásuk 
időnként nehézségekbe ütközik, képesek azt  a legeredményesebben biztosítani, hogy az 
adózás az igénybevétel helyén történjen. Ez  a javaslat figyelembe veszi az említett 
észrevételeket, és továbbra is fenntartja az ilyen típus ú szolgáltatásokra vonatkozó 
szabályokat. 
Az autókölcsönzéssel és lízi nggel foglalkozó vállalatok er őteljesen támogatták, hogy 
az általuk nyújtott szolgáltatásokra ha sonló szabályok vonatkozzanak, függetlenül 
attól, hogy a szolgáltatás címzettje adóala ny-e. A hosszútávú lízing és a rövidtávú 
kölcsönzés eljárása közötti különbséget is elfogadták. T öbbféle követelményt 
fogalmaztak meg ezen szolgáltatások adózásával kapcsolatban, pl. a tényleges használat vagy a szolgáltatás igénybevételéne k helye, a személygépkoc si regisztrációja 
 
HU 5   HU szerinti hely stb. Ezen irányelvjavaslat figyelembe veszi ezeket az észrevételeket annak 
biztosításával, hogy a rövidtávú kölcsönzés szolgáltatásnyújtásának teljesítési helye a 
B2B és B2C szolgáltatások esetében azonos, ugyanakkor a közlekedési eszközök 
hosszútávú lízingje adóala ny vagy adóalanynak nem min ősülő személyek részére ott 
legyen adóköteles, ahol a szolgáltatás címze ttje letelepedett. Ez válasz az ágazat által 
kifejezett azon aggodalomra, hogy a társ aságok egyébként olyan tagállamba 
települnének át, ahol alacsonyabb a HÉA-kulcs. 
A vendéglátóipar nagyobbrészt támogatta a Bi zottság elképzeléseit, mely szerint az 
éttermi szolgáltatások a szolgáltatás nyújtásának tulajdonképpeni helyén adózzanak, míg ha ez a közlekedési eszköz fedélzeten történik, akkor az indul ás szerinti helyén. A 
szolgáltatásnyújtás teljesíté si helyét ennek megfelel ően módosítják. 
 2005. február 3. és április 4. között nyílt konzultá ciót tartottak az inte rneten keresztül. 
A Bizottság 171 választ kapott. Az eredmények a http://europa.eu.int/comm/taxation_cust oms/common/consulta tions/tax/index_en.htm 
oldalon érhet ők el. 
 • Szakértők bevonása  
 Külső szakértők bevonására nem volt szükség. 
 • Hatásvizsgálat  
A közvetett adózás területén a szolgáltatásnyújtás teljesítési helyér ől szóló közös 
szabályok szükségesek ahhoz, hogy elkerülhet ő legyen az érintett gazdasági szerepl ők 
kettős adóztatása vagy az adózás elmaradá sa. Ez az eredmény leghatékonyabban 
bizottsági kezdeményezéssel érhet ő el, miközben a tagállamok számára maximális 
rugalmasságot biztosítanak.  
Ha új közösségi jogi aktust készítenek el ő, amely, mint e javaslat esetében is, a 
vállalkozásokra közvetlen hatást gyakorló módon szabályozza a HÉA területét, e 
folyamat során a Bizottság szükségesnek tartja, hogy ne csupán az adóhatóságokkal, 
hanem az érdekelt felekkel is ko nzultáljon. Ezen javaslat el őkészítése céljából a 
Bizottság els őként megvitatta a tagállamokkal a le gfontosabb elveket egy bizottsági 
csoport keretében 2005 januárjában. Ezt egy nyilvános internetes konzultáció követte. 
A kérdésr ől tartott találkozókon és fórumokon való aktív részvétel által, valamint az 
érintett szektorokkal való ké toldalú tárgyalások során el őmozdították az üzleti 
közösséggel való kiterjedt informális kapcsolatokat. 
A konzultációs folyamatok eredményeit a lehet ő legnagyobb mértékben figyelembe 
vették, majd azokat újra benyújtották a tagállamoknak. Ennek a folyamatnak az 
eredménye a jelen tanácsi irányelvjavaslat , amely arra törekszi k, hogy egyensúlyt 
hozzon létre a HÉA-forrásoknak az  adóhatóságok számára történ ő ellenőrzésének és 
helyes elosztásának, valamint a keresked őknek szóló egyszer ű, egységes és egyértelm ű 
szabályozásának igényei között.  
3) A JAVASLAT JOGI ELEMEI  
 • A javasolt intézkedés összefoglalása  
 
HU 6   HU E javaslat célja a szolgáltatást igénybe vev ő, adóalanynak nem min ősülő személyek 
számára történ ő szolgáltatásnyújtás teljesítési helyét  szabályozó hatodik HÉA irányelv 
egyes rendelkezéseinek megváltoztatása. Ezek et a változtatásokat azért javasolják, 
hogy biztosítva legyen az, hogy a szolgáltatás  az igénybevétel helyén adózzon, és hogy 
elkerüljék a társaságok áttelepülését. 
 • Jogalap  
Az EK- Szerz ődés 93. cikke 
 • A szubszidiaritás elve  
A szubszidiaritás elve annyiban érvényesül, hogy a Közösség nem rendelkezik 
kizárólagos hatáskörre l a javaslatot illet ően. 
 A javaslat célkit űzéseit a tagállamok nem tudják kielégít ő mértékben megvalósítani a 
következő okok miatt: 
 A szolgáltatásnyújtás egynél több tagállamba n is történhet. A szolgáltatásnyújtás 
teljesítési helyét HÉA céljából irányí tó közös szabályok ennélfogva rendkívül 
lényegesek. 
 Nyilvánvaló, hogy amennyiben a tagállamok egyéni szabályokat alkalmaznának a 
HÉA területén a szolgáltatásnyújtás teljesítési helyével kapcsolatban, ez kett ős 
adózáshoz vagy az adózás elmaradásához vezetne. Így jelent ős mértékben sérülnének 
mind a tagállamok, mind az EU vállalkozásainak érdekei. 
 A javaslat célkit űzéseit közösségi fellépés segíts égével hatékonyabban lehet majd 
megvalósítani a következ ő okok miatt: 
 Ha biztosítható a HÉA-rendszer semlegessége, a kett ős adózás és az adózás 
elmaradásának kockázata megsz űnik. Ez a célkit űzés leghatékonyabban olyan 
bizottsági javaslattal érhet ő el, amely meghatározza a szolgáltatásnyújtás teljesítési 
helyét megállapító szabályokat. 
 Ily módon elméletileg nem lehetséges a kett ős adózás vagy az adózás elmaradása. 
 Egy közösségi szint ű kezdeményezés, amely egy meghatározott szolgáltatás esetében 
egyetlen teljesítési helyet hoz létre, megfelel ő eszköz a kérdés rendezésére. 
 A javaslat ezért megfelel  a szubszidiaritás elvének. 
 • Az arányosság elve  
A javaslat megfelel az ar ányosság elvének a következ ő okok miatt. 
 A javaslat irányelvjavaslat, amelyet a ta gállamoknak kell nem zeti törvényhozásukban 
végrehajtani. Ez az eszköz általánosan ha sznált a közösségi kezdeményezésekben a 
közvetett adózás terén, és a tagállam számára bizonyos mozgásteret hagy. 
 E javaslat alapvet ő célkitűzése annak biztosítása, hogy a szolgáltatásnyújtás a lehet ő 
 
HU 7   HU legnagyobb mértékben a tényleges igénybevéte l helyszínén adózz on. Ez a javaslat 
továbbá nem jelent bármifajta további admi nisztratív terhet az  adóhatóságok számára, 
és a vállalkozásoktól sem követel meg arányt alanul nagy adminisztr atív többletmunkát, 
így megfelel a lissza boni stratégia célkit űzéseinek. 
 • Az eszközök megválasztása  
 Javasolt jogi eszköz: irányelv. 
 Egyéb eszközök az alábbi ok(ok) miatt nem lenné(nek) megfelel őek: 
E javaslat módosítása egy el őző, tanácsi irányelvr ől szóló bizottsági javaslatnak, ezért 
formája irányelv. Ez a módosított javaslat az EK-Szerz ődés 250. cikke (2) bekezdése 
szerint kerül bemutatásra, figyelembe véve a szubszidiaritás és az arányosság elvét.  
4) KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK  
 A javaslatnak nincsenek a köz össégi költségvetést illet ő vonatkozásai. 
5) TOVÁBBI INFORMÁCIÓK  
 • Szimuláció, kísérleti sz akasz és átmeneti id őszak  
 A javaslathoz kapcsolódó átmeneti id őszakra már sor került, illetve sor fog kerülni. 
 • Megfelelési táblázat  
A tagállamok az irányelvet átültet ő nemzeti rendelkezések szövegét, valamint e 
rendelkezések és az irányelv közötti megfelelési táblázatot  eljuttatják a Bizottsághoz. 
 • A javaslat részletes magyarázata  
ALAPVET Ő PARAMÉTEREK 
Elfogadott elv szerint a HÉA fogyasztási a dó. A szolgáltatásnyújtás teljesítési helyére 
vonatkozó szabályok bármifajta megvá ltoztatásának ennélfogva a lehet ő legteljesebb 
mértékben azt az elvet kell követnie, hogy az adózás a tényleges igénybevétel 
helyszínén történjen. Azonba n ez nem vezethet további kötelezettségekhez, amelyek 
aránytalannak, terhesnek vagy nem célravezet őnek tekinthet ők. 
Az adóalanyok számára szolgáltatásér t felszámított HÉA-val ellentétben az 
adóalanynak nem min ősülő személyeknek (végs ő felhasználóknak) nyújtott 
szolgáltatásért felszámított HÉA nem vonható le a szolgáltatás  címzettje által. Mivel a 
le nem vonható HÉA részét képezi a ta gállamok HÉA-bevételének, még lényegesebb 
annak biztosítása, hogy azt az el vet, mely szerint az adózásna k az igénybevétel helyén 
kell végbemennie, figyelembe vegyék, amikor ez lehetséges. 
ÉSZLELT PROBLÉMÁK ÉS JAVASOLT VÁLTOZTATÁSOK A BIZOTTSÁG 
COM(2003) 822 JAVASLATA SZÁMÁRA 
Az általános szabály szerint a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye az a hely, ahol a 
szolgáltatást nyújtó gazdasági tevékenységén ek székhelye vagy a szolgáltatást nyújtó 
 
HU 8   HU állandó telephelye van, ahonnan kiindulva a szolgáltatást nyújtja, vagy ezek hiányában 
az a hely, ahol állandó lakóhelye vagy szokáso s tartózkodási helye található. Ezen túl 
számos kivétel van a szabály alól, amel y megváltoztathatja az adózás helyét a 
szolgáltatásnyújtás jellegét ől függően. 
Az adóalanynak nem min ősülő személyeknek nyújtott szolgáltatásokat illet ően kivételt 
képeznek az ingatlannal, a mind személ y-, mind áruszállítássa l kapcsolatos, a 
kulturális, m űvészi, sport-, tudományos és oktatá si tevékenységek, ingó materiális 
javakon végzett munkák, és egyes esetekben a nem tárgyi szolgá ltatások, beleértve a 
szerzői jogokat, szabadalmakat, reklámszolgálta tásokat, szakmai sz olgáltatásokat (pl. 
mérnökök, ügyvédek stb.), munkaer ő-kölcsönzést, ingó materiális javak bérbeadását, 
távközlést, rádiós és tele víziós közvetítést és az  elektronikus úton nyújtott 
szolgáltatásokat. 
Ezeknek a szabályoknak a szerkezete egy sor olyan problémát vet fel, amelyek abban 
az esetben, amikor a szolgá ltatásokat adóalanynak nem min ősülő személyeknek 
nyújtják, súlyosbodhatnak akkor, ha a szolgá ltatást távértékesítés útján nyújtják, 
bármifajta biztosíték nélkül.  
1. Általános szabály A jelenlegi általános szabály szerint az adózás azon a helyen történik, ahol a 
szolgáltató letelepedett. A legtöbb esetbe n ez a szabály azt eredményezi, hogy az 
adózás a tényleges igénybevétel helyén tört énik. Ez történik abba n az esetben, amikor a 
szolgáltatásnyújtás he lyben történik. Ugyanakkor ez a szabály a szolgáltatást nyújtó 
számára könnyen alkalmazható, mert ehhez mindössze saját tagállamának HÉA-ra 
vonatkozó jogszabályait és a HÉA-kulcsait kell ismernie.  
Míg a fogyasztás helyén történ ő adózást legkönnyebbe n azáltal lehetne elérni, hogy ott 
adóztatják meg a szolgáltatás okat, ahol a tényleges ha sználat vagy igénybevétel 
történik, azonban a gyakorla t azt mutatja, hogy számos esetben rendkívül nehéz 
meghatározni, hol használják vagy veszik igénybe a szolgáltatást. Habár, a HÉA-t 
pusztán elméleti szempont ból tekintve, ez valószín űleg a leghelyesebben alkalmazható 
szabály annak érdekében, hogy a HÉA mint f ogyasztási adó jelleg ének megfeleljen, 
általános szabályként való használatát nem gondolják helyénvalónak, leginkább a 
teljesítés helyének meghatározásával összefügg ő gyakorlati problémák miatt azon 
esetekben, amikor a szolgáltatást eltér ő joghatóság alatt veszik igénybe. Ezenkívül ez a 
vállalkozások számára felesleges admi nisztratív terhet is jelentene. 
Az alternatív megoldás az le nne, ha az adóalanynak nem min ősülő személyeknek 
nyújtott valamennyi szolgáltatás ott adózna, ahol a szolgáltatás cí mzettje letelepedett. 
Ez a megoldás azonban szintén aránytalan adminisztratív terhet jelentene a kereskedőknek, mivel mindig meg kellene határozniuk a szolgáltatás címzettjének 
letelepedési helyét, és az ún. „egyablakos megoldás”  hiányában minden olyan 
tagállamban be kellene jegyezniük válla lkozásaikat, ahol adóalanynak nem min ősülő 
ügyfelük van, behajtva és átutalva az adót  az említett tagállamokban. Ez a megoldás a 
vámhatóságoknak is további adminisztratív  terhet jelentene,  anélkül, hogy a min őség-
ellenőrzés terén különösebb el őnnyel járna. Mindez nem lenne összhangban a 
lisszaboni csúcstalálkozó  következtetéseivel. Ennélfogva, mivel nincs olyan 
mechanizmus, amely lehet ővé tenné az adó behajtását az igénybevétel helyszínéül 
szolgáló tagállamban aránytalanul nagy admini sztratív problémák né lkül, nem reális az 
 
HU 9   HU elképzelés, amely a végs ő felhasználóknak nyújtott szolgáltatást az igénybevétel 
helyén adóztatná meg. 
Ezek a terhek elkerülhet ők, ha a jelenlegi szabályt tová bbra is általános szabályként 
alkalmazzák. A legtöbb esetben a jelenlegi sz abály teljesíti az igénybevétel helyén 
történő adózás célkit űzését, és a szolgáltató számára, akinek csak saját tagországa 
HÉA-szabályozását kell alkalmaznia a szol gáltatás címzettjének személyazonosítása 
nélkül, könnyen alkalmazható. Ezt a nyilvá nos konzultációk sorá n érkezett válaszok 
nagy része is alátámasztja. Ezt figyelemb e véve a javaslat célja, hogy általános 
szabályként továbbra is a szolgáltató  letelepedési he lyét alkalmazzák. 
2. Specifikus szabályok Habár az általános szabály a legtöbb esetbe n a tényleges igénybevétel helyén történ ő 
adózáshoz vezet, vannak olyan területek is, ahol specifikus szabályokra van szükség. Ezek azok a területek, ahol a jelenlegi s zabályok további alkalmazása a vállalkozások 
számára gyakorlati nehézségeket okozhat, ha  a B2B szolgáltatások javasolt eljárását 
úgy fogadják el, hogy a B2C esetében nem vezetnek be megfelel ő változtatásokat; ahol 
a meglév ő szabályozás nem megfelel ő vagy nem elég gyakorlatia s, ahol a jelenlegi 
szabályok valamely pénzügyileg jelent ős területen nincsenek összhangban azzal az 
elvvel, hogy az adózás  az igénybevétel helyén tört énjen. Néhány más területen az 
igénybevétel helyén történ ő adózás elvének terhét, egyszer űségét és betartását 
figyelembe véve az egyensúly a jelenlegi specifikus szabályok felé mozdult el. A 
következő eseteket azonosították, ahol szükség esnek ítélik, hogy mind adminisztratív, 
mind szakpolitikai szempontból bizonyos eset ek kivételt képezz enek az általános 
szabály alól: 
2.1. Ingatlan (a jelenlegi 9. ci kk (2) bekezdése a) pontja)  
Az első kivétel az ingatlannal kapcsolato s szolgáltatások nyú jtására vonatkozó 
jelenlegi szabályozás fenntartása lenne. Ez a szabály egyértelm űen alkalmazható, és 
általában a szolgáltatás igénybevétele sz erinti adózást eredményez. Ez az ágazat 
továbbá gyakran részesül mentességekben, amelyek viszont hatással vannak a HÉA 
levonásának jogára.  
Mivel a Bizottság a B2B javaslatban már javasolta e kivétel fenntartását, mind az 
adóalanyok, mind az adóalanynak nem min ősülő személyek számára nyújtott 
szolgáltatások esetében, további  változtatásra nincs szükség. 
2.2. Személyszállítás (a jelenlegi 9. cikk (2) bekezdésének b) pontja) A személyszállítási szolgáltatások jelenleg, kivételként a megtett szállítási útszakasz 
arányában adóznak. Ennek a szabálynak az alkalmazása a pénzügyi határok nélküli belső piacon nem gyakorlatias és nehézségekbe ütközik. Ez a szabály azt feltételezi, 
hogy a Párizsból Amszterdamba turistákat sz állító távolságibusz-vállalatnak francia, 
belga és holland HÉA-t kell alkalmaznia az utaz ás vonatkozó részére, és ki kell fizetnie 
mindegyik tagállam adóhatóságának a HÉA megfelel ő mennyiségét. A gyakorlatban ez 
a szabály nehézkes és nehezen alkalmazható az érintett gazdasági szerepl ők számára. 
Mivel nehéz volt a csak az adóalanyokra vonatkozó kérdést vizs gálni anélkül, hogy az 
ilyen típusú, adóalanynak nem min ősülő személyeknek nyújtott szolgáltatásokat 
 
HU 10   HU figyelembe vették volna, ezt a kérdést az er edeti B2B javaslat nem vizsgálta meg. 
Ehelyett egy kés őbbi B2B javaslatnak kell a kérdéssel foglalkoznia. 
Megfontolás tárgyát képezte az a lehet őség, hogy a személyszállítást a szállítás 
módjára való tekintet nélkül az indulás helyén adóztatják meg. Ez összhangban lenne 
az előző kötelezettségvállalásokka l, és egybeesik az el őzetesen javasoltakkal, de nem 
változtatja meg a különböz ő tagállamokban jelenleg a s zemélyszállításnál alkalmazott 
kulcsok és mentességek szintjét. Ennek ellenére, ahogyan az el őző megbeszélések 
mutatják, ez a szabály nem feltétlenül oldaná meg a kérdést. Ehelyett valószín űleg más 
problémákat hozna létre, mivel a szállítá si szolgálatok áthelyezésével alkalmat 
teremtene az adókikerülésre. 
A konzultációra érkezett válaszokból kit űnik, hogy az ágazatban észlelt problémákat 
nem fogja megoldani csupán a szolgáltat ásnyújtás teljesítési helyére vonatkozó 
szabályok megváltoztatása. Ennélfogva, a jelenlegi szabályok okozta nehézségek 
ellenére, sokan inkább megtartanák azokat,  amíg a Bizottság olyan javaslatot nem 
terjeszt el ő, amelyik nem csupán a személyszállítás szolgáltatásnyújtási helyével 
foglalkozik, hanem véget vet a HÉA-kulcsok és  a tagállamok által ebben az ágazatban 
jelenleg alkalmazott mentességek miatti különböz ő közlekedési fajták között fennálló 
verseny torzulásának. Azok a társaságok, amelyek jelenleg HÉA-t számítanak fel 
személyszállításért, nem voltak arról meggy őződve, hogy a kiindulás helye szerinti 
adózás mérsékelné a problémákat.  
A jelenlegi szabályozás, amely a megtett szál lítási útszakasz alapján számít fel adót a 
személyszállításért, biztosítja, hogy az adó az igénybevétel he lyszínéül szolgáló 
tagállamhoz kerül. Ha ezt a szabályt az indu lás helye szerint adózás váltaná fel – amely 
a Bizottság vizsgálatai szerint az egyetlen lehetséges alternatíva –, a szállítási szolgáltatásokat nem lehetne ugyanolyan mé rtékben megadóztatni az igénybevétel 
helyén. Továbbá, az egyes tagállamokban me gtett szállítási útszakasz szerinti 
árfelosztás terhét felváltaná az egyablakos mechanizmus. 
Ilyen feltételek mellett a Bizottság azt ja vasolja, hogy a jelenlegi szabály változatlan 
maradjon. Annak érdekében, hogy a jelenleg i szöveget hatékonyabban tükrözze, az 
eredetileg javasolt szövegezés t kismértékben módosították. 
2.3. A Közösségen belüli áruszállítás (a jelenlegi 28b. cikk C. (2) bekezdése) 
A jelenlegi szabályozás szerin t a szolgáltatásnyújtás teljesí tési helye az indulás helye 
abban az esetben, ha Közösségen belüli árus zállítási szolgáltatást nyújtanak HÉA 
céljából nem azonosított személyek számár a. Ez azt feltételezi, hogy az olyan 
szállítással foglalkozó vállalatn ak, amely adóalanynak nem min ősülő személy részére 
hajt végre határokon átnyúló köl töztetést, a kiindulási ors zágban kell felszámítani a 
HÉA-t. Az ilyen társaságok ezért minden olyan tagországban HÉA-kötelesek, ahonnan költöztetést bonyolítanak. 
Habár ezt a gyakorlatot az érintett keresked ők nehézkesnek ítélik, nem lenne 
helyénvaló visszatérni sem az általános s zabály, sem a megtett szállítási útszakasz 
szerinti gyakorlathoz. Fenná ll a veszélye annak, hogy az ilyen szolgáltatásoknak a 
szolgáltatást nyújtó gazdaság i tevékenységének székhelye szerinti adózása ahhoz 
vezethet, hogy a szolgáltatást nyújtó gazdasági tevékenységének székhelyét áthelyezi egy kedvez őbb HÉA-kulccsal rendelkez ő tagországba, vagy akár valamely EU-n kívüli 
 
HU 11   HU országba. Ennek az aggodalomnak adtak hango t sokan azok közül, akik válaszoltak a 
nyilvános konzultációra. Enne k ellenére inkább a kivétel fe nntartása mellett foglalnak 
állást, amelyhez a piaci szerepl ők már hozzászoktak. 
Ennek a szabálynak a legf őbb hátránya abból fakad, hogy arra kényszeríti a költöztet ő 
társaságokat, hogy teljesítsék az összes  HÉA-kötelezettségüket minden olyan 
tagállamban, ahonnan a költöztetés kii ndul. Ezt a problémát azonban könnyen meg 
lehetne oldani az egyablakos mechanizmus alkalmazásával, amely lehet ővé tenné e 
társaságok számára, hogy egy helyen összpont osítsák ezeket a kötelezettségeket.  
2.4. Éttermek és vendéglátóipari szolgáltat ások (a jelenlegi 9. cikk (1) bekezdése) 
Az éttermi szolgáltatások egy olyan ágazat , amelyhez számos tevékenység tartozik, 
melyeknek csupán egyike az élelmiszerellátá s, és ahol a szolgá ltatások túlsúlyban 
vannak. Ezeket a szolgáltatásokat – amel yek jellegüknél fogva tá rgyiak, és könnyen 
azonosítható helyszínen, azonnali fogyasztás céljából szolgáltatják őket –, kivételes 
módon ott kellene megadóztatni, ahol a sz olgáltatás ténylegesen történik. Bár ez 
gyakran ugyanaz a hely, ahol a szolgálta tást nyújtó gazdasági tevékenységének 
székhelye található – amely jelenleg az ilyen szolgáltatások adózása esetén dönt ő 
tényező –, azonban akadnak eltérések, különösen  a vendéglátóipari szolgáltatások 
esetén. Ha ez az eset áll el ő, a szabály, amely szerint a szolgáltatásnyújtás teljesítési 
helye az a hely, ahol a szolgáltatást tényl egesen végzik, jobban tükrözi a tényeket, 
hogy ezeket a szolgáltatásokat hol veszik igénybe bármilyen célból és szándékból kifolyólag. Ez a gyakorlat az ilyen szolgá ltatást nyújtó szolgáltatók számára azonos 
feltételeket biztosít. 
Ennek megvalósítása érdekében a 9f. cikk (1 ) bekezdése egy új, d) ponttal egészül ki. 
Ez a szabály azonban nem alkalmazható étte rmi vagy vendéglátóipari szolgáltatások 
nyújtása esetén, ha az hajó, repül őgép vagy vonat fedélzetén tö rténik személyszállítási 
szolgáltatás nyújtásakor, mert rendkívül ne héz lenne meghatározni, ténylegesen hol 
történik a szolgáltatás nyújtása. Ehelyett  az ilyen szolgáltatásokat, összhangban a 
fedélzeti termékértékesíté ssel, a személyszállítás ki indulási helye szerint kell 
megadóztatni. 
Ennélfogva javasolt, hogy a 9d. cikk (1) beke zdése új (2) bekezdéssel egészüljön ki, 
amely meghatározza, hogy a hajók, repül őgépek vagy vonatok fedé lzetén, adóköteles 
személyek részére történ ő éttermi vagy vendéglátóipari sz olgáltatások helye a szállítás 
kiindulási helye legyen. Hasonló rendelkezést illesztenek be a 9f. cikk második bekezdéseként az adóalanynak nem min ősülő személyek részére történ ő ilyen 
szolgáltatásról.  
2.5. Közlekedési eszközök bérbeadása (a jelenlegi 9. cikk (1) bekezdése)  
A közlekedési eszközök bérbeadásának sz olgáltatása a meghatározás szerint nem a 
közlekedési eszköz használatának helyén  történik, hanem, tekintettel az egyszer űsítésre 
és az általános szabálynak való megfelelésre , azon a helyen, ahol a szolgáltatást nyújtó 
gazdasági tevékenységének székhelye van. Mivel a közlekedési eszközök könnyen 
átléphetik a határokat, ez a szabály nem biztosítja megfelel ően, hogy a HÉA az 
igénybevétel helyéül szolgáló orszá ghoz kerül. Ennek a problémának a 
megvizsgálásához külön szabályozás szükséges. 
 
HU 12   HU Mivel a közlekedési eszköz igénybevételé nek helyét nehéz, ha nem lehetetlen, 
meghatározni, szükséges a HÉA felszámításához gyakorlati szabályt alkalmazni. A B2B javaslatban ezt a problémát az adózás helyének áthelyezésével oldották meg; a közlekedési eszköz hosszú távra szóló lízingje esetén az általános szabály szerint arra a 
helyre, ahol a szolgáltatás címzettje letele pedett. A csupán rövid távra szóló bérbeadás 
esetén a szolgáltatás helye a B2B javaslat szerint az a hely, ahol a szolgáltató 
letelepedett, amennyiben a közlekedési es zközt a ugyanabban a tagországban veszik 
igénybe. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy az adózás azon a helyen történik, ahol a 
szolgáltatás adóalanynak min ősülő címzettje átveszi a közlekedési eszközt, kivéve 
abban az esetben, ha a szolgá ltatást nyújtó gazdasági tevékenységének székhelye egy 
másik tagállamban van.  
Nem lenne kívánatos, hogy az ad óalanyok és az adóalanynak nem min ősülő személyek 
esetében történ ő közlekedésieszköz-bérbeadás eltér ő szabályozás alá tartozzon. A 
nyilvános konzultációr a kapott válaszokból kit űnik, hogy az érintett ágazatok számára 
ez komoly aggodalomra adna okot. A következetesség érdekében logikus lenne, ha a B2C-re vonatkozó szabályokat összehangolnák a B2B esetéb en javasolt eljárással. 
A rövid távú bérbeadás esetében ezáltal a kölcsönz ő társaságnak nem kellene 
meggyőződnie afelől, a szolgáltatás címzettje magánszemély vagy adóalany-e. Ehelyett 
a társaság abban a tagállamban számítaná fel a HÉA-t, ahol az adott személy rövid távú használat céljából igénybe veszi a közlekedés i eszközt. Hosszú távú lízing esetében az 
ágazat által a B2B szolgáltatások eset ében megfogalmazott aggodalmak a B2C 
szolgáltatásokra is érvényesek. A jelenl egi, a szolgáltatást nyújtó gazdasági 
tevékenységének székhelye szerinti adózás szabálya ahhoz vezet, hogy az 
autókölcsönz ő társaságok olyan tagállamokba költö znek át, ahol az autóbérlésre 
vonatkozó HÉA-kulcsok mértéke alacsonyabb, vagy ahol – az üzleti üg yfelek esetében 
– kedvez őbb levonási szabályok alkalmazhat ók. Ennélfogva szükséges olyan 
szabályozás létrehozása, amely biztosít ja, hogy a HÉA-t az igénybevétel helyéül 
szolgáló országban fizetik me g. Gyakorlati okokból ez a he ly az, ahol a szolgáltatás 
címzettje letelepedett. Amennyiben a sz olgáltatás címzettje adóalanynak nem min ősülő 
személy, az adót a szolgáltatónak kell elszám olnia. A szolgáltatá st nyújtók számára ez 
azzal a gyakorlati hátrá nnyal jár, hogy kénytelenek minden olyan tagállamban eleget 
tenni HÉA-kötelezettségeiknek, ahol adóalanynak nem min ősülő ügyfeleik vannak. Ezt 
a problémát azonban könnyen meg lehetne ol dani az egyablakos mechanizmus 
alkalmazásával, amely lehet ővé tenné e társaságok számára, hogy egy helyre 
összpontosítsák ezeket a kötelezettségeket. 
Ennélfogva javasolt, hogy a 9f. cikk egy új , (3) bekezdéssel egészüljön ki, amely 
meghatározza, hogy a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye adóalanynak nem min ősülő 
személyeknek történ ő hosszú távú lízing esetében az a hely, ahol a szolgáltatás 
címzettje letelepedett, ahol állandó lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye 
van.Rövid távú bérbeadás esetén a szolgáltatá s helye az a hely, ahol a közlekedési 
eszközt ténylegesen az adóalanynak nem min ősülő személy rendelkezésére bocsátják. 
Ez a bekezdés a hosszú távú líz ing fogalmát is meghatározza. 
2.6. Kiállítások, vásárok, kulturális események, ingó materiális javak becslése és az 
azokon végzett munka (a jelenlegi 9. cikk (2) bekezdésének c. pontja) 
Kulturális, m űvészi, sport-, szórakoztatási és e gyéb hasonló szolgáltatások esetében a 
 
HU 13   HU jelenlegi szabály azt írja el ő, hogy az adózás az ilyen szolgáltatások nyújtásának 
tényleges teljesítési helyén történjen. Ez  ugyanúgy vonatkozik az i ngó materiális javak 
becslésével, valamint az azokon végzett mu nkával kapcsolatos szolgáltatásokra is. 
Széles körben elfogadott, hogy ez a szabály általában azt eredményezi, hogy az adózás 
az igénybevétel helyén történik. A jele nlegi szabályozás módosítása további 
problémákat okozhat (pl. a keresked ők átköltözése), és minden bizonnyal eltávolodna 
az igénybevétel helyén történ ő adózás elvét ől. Az érintett szolgáltatók adminisztratív 
terhei a javasolt egyablakos mechanizmussal a lehet ő legkisebbre csökkenhetnének. 
Habár a jelenlegi szabályt változatlanul kellene hagyni, biztosítani kell, hogy csak 
azokra a szolgáltatásokra vonatkozzon, amel yek emberi jelenlétet követelnek meg. 
Másként az olyan szolgáltatások szolgá ltatói, amelyek emberi jelenét nélkül 
nyújthatók, például a távképzés vagy távoktat ás, olyan tagállamokba települhetnek át, 
ahol kedvez őbb HÉA-kulcsokat alkalmaznak az ilyen  szolgáltatásokra, különösen, ha 
azokat a szolgáltatás olyan igénybevev őinek nyújtják, akik nem jogosultak el őzetes 
HÉA levonására. Ennélfogva ezeket a szolgált atásokat ott kell megadóztatni, ahol a 
szolgáltatás címzettje letele pedett, hasonlóan a többi, távértékesítéssel nyújtható 
szolgáltatáshoz.  
Ennek megvalósításához a 9f. cikk (1) bek ezdésének c) pontját módosítani kell, hogy a 
szolgáltatás nyújtójának fizikai jelenléte nélkül végzett oktatás kikerüljön bel őle. 
2.7. Szolgáltatások távértékesítése (a jelenlegi 9. cikk (1) bekezdése) 
Az elektronikus szolgáltatások, a távközlési  szolgáltatások, a rádió-és televízió-
közvetítés, valamint a távoktatás  nyújtható adóalanynak nem min ősülő személyeknek 
távértékesítéssel is. A pénzügyi szolgáltatás okat egyre többször szintén ilyen módon 
biztosítják. Ha ezt a szolgáltatást adóala ny számára nyújtják, akkor azt a szolgáltatás 
címzettjének tagországában adóztatják meg, az új B2B javaslatban megtartott szabály szerint. Ha adóalanynak nem min ősülő személy számára nyújtják ezeket a 
szolgáltatásokat, akkor ezeket ott adózta tják meg, ahol a szolgáltató gazdasági 
tevékenységének székhelye van. 
Mivel ezeket a szolgáltatások egyszer űen nyújthatók, reális annak a kockázata, hogy a 
szolgáltató döntését, hogy hol legyen gazdasági vállalkozása székhelye, befolyásolhatja 
a HÉA-kulcs, különösen, ha a szolgáltatás igénybe vev ője a HÉA egész terhét viseli. A 
tapasztalat azt bizonyítja, hogy az elektronikus szol gáltatásokra vonatkozó új 
szabályok elfogadásával az EU-n kívüli elektronikus szolgáltatók a legkedvez őbb 
HÉA-kulcsokkal rendelkez ő EU tagállamokban hoztak lé tre vállalkozásokat, ahonnan 
EU-szerte szolgáltatást nyújtanak a szolgáltatást igénybe vev ők részére. Az EU 
társaságai szintén megváltoztatják gazd asági tevékenységük székhelyét, hogy 
részesüljenek e versenyel őnyből. 
Az igénybevétel helye szerinti  adózás általános elvét ekkor nem lehe t többé betartani, 
mint ahogy az egyenl ő feltételek szerinti kereskedelmet sem. Ez számos tagállam 
számára aggodalomra ad okot, amint azt többs zör, legutóbb a B2B javaslatot megvitató 
tanácsi megbeszéléseken hangsúlyozták. 
Az adóalanynak nem min ősülő személyek számára nyújtott ilyen típusú szolgáltatás 
esetében az adózás helye a szolgáltató gazdasági tevékenységének székhelye helyett az a hely kell, hogy legyen, ahol a szolgáltatás cí mzettje letelepedett. Ez a kivétel azonban 
 
HU 14   HU a jelen szinten nem vonatkozik a pénzügy i szolgáltatásokra, amelyek legtöbbje 
mentességet élvez. Ehelyett az ezen sz olgáltatásokkal kapcsolatos eljárásokat a 
pénzügyi szolgáltatások adózás áról szóló általános javaslatban kell megvizsgálni.  
Ezzel a szabállyal a szolgáltatónak abban a tagállamban kell a HÉA-t felszámítania, 
ahol a szolgáltatása címzettjei letelepedtek  vagy ahol állandó lakhellyel rendelkeznek, 
a HÉA-nak az egyes tagállamokban érvényes kulcsát alkalmazva. Ez lehet az oka, 
hogy a nyilvános konzultáció során az ezen a téren tevékenyked ő társaságoktól 
rendkívül negatív visszajel zések érkeztek. Ez a megoldás valóban további 
adminisztratív terhet je lent majd ezen keresked ők számára, de az ebb ől fakadó 
hátrányok nagy része elhárítható, ha a keresked ők az egyablakos mechanizmust 
választják, ahol egy helyen  kell minden kötelezettségne k eleget tenni, és ehhez 
elektronikus eszközt is igénybe vesznek. Így tehát a Bizottság meg van arról gy őződve, 
hogy ez a javaslat csak akkor érheti el teljes kör ű egyszerűsítési törekvéseit, ha az 
egyablakos mechanizmus társul  hozzá. E nélkül az egyszer űsítés nélkül a módosított 
szabályok aránytalan adminisztratív te rhet jelentenének a vállalkozásoknak, 
ellentmondva a lisszaboni stratégia elveinek. 
Ez a szabály valamennyi szolgáltatóra vona tkozna, tekintet nélkül arra, hogy az EU-n 
belül vagy kívül telepedtek le . A nem EU-tagállamban lete lepedett szolgáltatók így 
ugyanolyan bánásmódban részesülnének, mi nt az EU-ban letelepedettek, és 
ugyanazokat a szabályokat kellene betartani uk, beleértve azt a kötelezettséget, hogy az 
egyes tagállamoknak járó HÉA-t ott fizessé k, ahol HÉA-kötelezetts égük van. Jelenleg 
egy ideiglenes különös szabály rendelkezik arról, hogy az EU-n kívül letelepedett, az 
EU-n belüli, adóalanynak nem min ősülő személyek számára elektronikusan 
szolgáltatást nyújtók szolgáltatásait ott adóz tatják meg, ahol a szolgáltatás címzettje 
letelepedett. Ezt a szabályt  az irányelv 26. cikke c) pontjában meghatározott különleges 
sémájával együtt az EU-n kívüli letelepede tt, elektronikus szolgáltatást nyújtó 
szolgáltatók betartották. Bár az els őfokú adóbehajtás els ősorban a tagállamok feladata, 
a 2002/38/EK irányelv m űködésének megfigyelésével ös szefüggésben a tagállamok 
olyan információt szolgáltattak a Bizotts ágnak, amely azt mutatta, hogy 2004. július 
30-án az egyszer űsített sémát használó, nem letele pedett adóalanyok regisztrációinak 
száma 617 volt. A 2004. június 30-át megel őző egy évben ezek a nem letelepedett 
adóalanyok összesen 90 315 000 euro összeg ű HÉA-t fizettek. 
A Bizottság 2004 júniusában a Fiscalis progra m keretében is tartott egy tájékoztatót, 
ahol megvitatták az irányelv gyakorlati  végrehajtását. A ta gállamok kifejezték 
elégedettségüket ennek hasznossága és alkalmazása kapcsán. Ennélfogva a javasolt 
szabályok a 9. cikk (2) bekezdése f) pontjának ideiglenes szabályá t állandóvá tennék. 
Az irányelv 26. cikke c) pontjával kapcso latos résszel jelenleg foglalkoznak az 
általános egyablakos mechanizmus összefüggésében.  
Ezért az eredményért a javaslat szerint el  kell hagyni a 9g. cikket, amely az új 9g. cikk 
bevezetésével feleslegessé válik. Másodsorban javasolt, hogy a 9g. cikk els ő bekezdése 
helyébe olyan szöveg lépjen, amely az adóalanynak nem min ősülő személyek számára 
távértékesítéssel nyújtható szol gáltatásokat tárgyalja. Ezért az eredményért a javaslat 
szerint el kell hagyni a 9g. cikket, amely az új 9g. cikk bevezetésével feleslegessé válik. A Bizottság úgy véli, hogy abban az esetben kell a fenti szolgáltatásokra 
összpontosítani, ha fennáll a verseny torzulásának vagy a kereskedelem áthelyezésének veszélye, mintsem hogy valamennyi, távérték esítéssel nyújtható szolgáltatásra egy 
általános elvet vezessenek be. 
 
HU 15   HU Végezetül, annak érdekében, hogy a keresked ők számára lehet ővé tegyék a jelenlegi, 
az adókötelesnek nem min ősülő személyek számára nyúj tott elektronikus 
szolgáltatások adózásának helyét, a Bi zottság javasolja, hogy ezek a szabályok 
legkésőbb 2006. július 1-jéig lépjenek hatályba. 
2.8. Közvetít ő szervezetek által nyújtott  szolgáltatások (a jelenlegi 28c. cikk E. (3) 
bekezdése) 
Amikor nem HÉA céljából azonosított végs ő felhasználók számára közvetít ő 
szervezetek nyújtanak szolgáltatást, ezeket a szolgáltatásokat azon a helyen adóztatják 
meg, ahol a velük kapcsolatos f ő ügyletet (termékértékesít és, szolgáltatások nyújtása 
vagy Közösségen belüli felvásárlás) megadóz tatják. Mivel ezt a szabályt nem mindig 
könnyű alkalmazni, fontolóra vették, hogy a közvetít ő szervezetek által nyújtott 
szolgáltatásokat ott adózta tják meg, ahol a közvetít ő letelepedett. Bármely ilyen 
változás azonban aggodalomra ad okot, mive l a Közösségen kívül letelepedett 
közvetítő szervezetek által nyújtott szolgált atások kikerülnék az adózást annak 
ellenére, hogy kapcsolatban vannak az EU-tevékenységekkel. A verseny ebb ől adódó 
torzulását tovább fokozhatja a szolgáltatók átköltözése, ak ár az EU-n belül is, egy 
alacsonyabb HÉA-kulcsot alkalmazó tagállamb a. Ez a kockázat különösen nagy az 
ilyen típusú szolgáltatások eset én, mert kevés felszerelést és irodai teret igényelnek. 
Ezeket az aggodalmakat osztja azon ágazat ok – különösen a szállítási ágazat, az 
utazásszervez ők és az utazási irodák – nagy része is, amely válaszolt a nyilvános 
konzultációra.  
Ezek alapján az érvek alapján és megfontolva a tényeket, melyek szerint a további 
megfelelés és az adózás okozta torzulás há trányai nyilvánvalóan ellensúlyozzák annak 
a rendszernek a megváltozta tásával kapcsolatos el őnyöket, amely, bár nem ideális, de a 
kereskedők által az évek során m űködőképessé vált, a Bizottság  javasolja a közvetít ő 
szervezetek által a szolgá ltatás adóalanynak nem min ősülő címzettjének nyújtott 
szolgáltatás helyére vonatkozó jelenlegi szabályok fenntartá sát. Azonban a szabályokat 
nem a jelenlegi formájukban tartják fenn, hanem az egyértelm űség érdekében egyetlen 
rendelkezésben foglalják majd össze. E célból a 9i. cikket, amelyb ől 9h. cikk lesz, 
módosítani kell, hogy egyértelm űen meghatározza, hogy az ilyen szolgáltatások 
teljesítési helye az a hely legyen, ahol a f ő ügyletet lebonyolítják. A 9i. cikk eredeti 
szövegében meghatározott kivételeket törlik, így a közvetít ő szervezetek által a 
szolgáltatás adóalanynak nem min ősülő címzettjeinek nyújtott va lamennyi szolgáltatás 
benne foglaltatik. 
2.9. Nem EU-tagállamban letelepedett sz olgáltatást nyújtók és kedvezményezettek 
(a jelenlegi 9. cikk (2) bekezdés e) és f) pontja) 
Ha a jelenlegi 9. cikk (2) bekezdése e) pont ja szerinti szolgáltatá sokat a szolgáltatás 
olyan címzettjeinek nyújtják, akik ne m a Közösségen belül telepedtek le, a 
szolgáltatásnyújtás helye jelenleg a Közösségen kívül helyezkedik el. Ezt a helyzetet fenn kell tartani.  
Ha e-kereskedelmi, távközlési vagy m űsorszolgáltatási szolgáltatásokat egy 
Közösségen kívüli szolgáltató nyújtja, a jele nlegi szabályok szer int a szolgáltató 
köteles lehet a HÉA-t abban a tagállamban kifizetni, ahol a sz olgáltatás adóalanynak 
nem minősülő címzettje letelepedett, vagy abban a tagállamban, ahol  a szolgáltatást 
 
HU 16   HU tulajdonképpen igénybe veszik. Ezeket a re ndelkezéseket azért f oglalták bele, hogy 
biztosítsák az EU-ban vagy azon kívül letele pedett szolgáltatók közötti tisztességes 
versenyt a szolgáltatás EU-n  belüli, adóalanynak nem min ősülő címzettjének történ ő 
szolgáltatás esetén. Ezek a szabályok fennm aradnak és beépülnek a felülvizsgált 9h. 
cikkbe, amely így 9g. cikk lesz. 
Tekintetbe véve, hogy ezeket a rendelkezése ket a 9g. és 9h. cikkek fe dik le, a javaslat 
szerint a 9j. cikket módosítani kell, amely így a 9i. cikk lesz a h), j), k) és l) pontokra 
való hivatkozás elhagyásával. 
2.10. Rendelkezés az adózás elkerülésének mega kadályozásáról (a jelenlegi 9. cikk 
(3) bekezdése) 
A jelenlegi szabályok lehet ővé teszik a tagállamok számár a, hogy ne vegyék tekintetbe 
a szolgáltatásnyújtás teljesítési he lyére vonatkozó szabályokat a kett ős adózás, az 
adózás elmaradása vagy a verseny torzul ása kivédésének elkerülésére. Ennek a 
szabálynak a hatálya korlátozott, mert csak a 9. cikk (2) bekezdésének e) pontjában szabályozott szolgáltatásra vonatkoz ik. Azonban a B2B javaslat már el őirányozta 
ennek a szabálynak a kiterjesztését minden, a szolgáltatásnyújtás teljesítési helyére 
vonatkozó rendelkezésre, beleértve az a dóalanyokat és az adóalanynak nem min ősülő 
személyeket. Ezért további változtatás nem szükséges.  
2.11. Információcsere a HÉA információcsere rendszer (VIES) által A Bizottság eredeti javaslatáb an indítványozta annak bev ezetését, hogy az adóalanyok 
kötelezettségei tartalmazzák a szolgáltatásokat összesít ő bevallásaikban, így téve 
lehetővé a tagállamok közötti információcse rét a VIES információcsere rendszert 
használva 2008. január 1-jei hatá llyal. Ez azért volt így, mert a javaslattétel idejében a 
Bizottság a VIES tökéletesíté se érdekében megvalósíthatósá gi tanulmány kivitelezését 
tervezte. Ez a tanulmány elkészült, és bebi zonyosodott, hogy techni kailag lehetséges a 
szolgáltatásokra vonatkozó információ cser éje a jelenlegi VIES-en belül. Ennek 
megfelelően a az adóalanyokra vonatkozó jelentéstéte li kötelezettség kezdete a javasolt 
módosítás hatályba lépésének napja le sz, azaz 2006. július 1., a 2008. január 1-jei 
dátumot pedig törlik. 
2.12. Technikai változtatások a javaslathoz Végezetül számos technikai változt atásra volt szükség a rendelkezések 
megszövegezésének tisztázása érdekében, valamint az e javaslat által módosított cikkek hivatkozásai miatt.  
Az 1. cikk (2) bekezdésében a 9d. cikk bekezd éseit megszámozták és új (2) bekezdést 
illesztettek be. A hosszú távú lízing je lenlegi, a (3) bekezdésben szerepl ő 
meghatározását az (1) bekezdésre ut aló hivatkozással egészítik ki. 
A 9e. cikk (1) bekezdésében a következ ő szavakat elhagyták: „a közvetít ő szervezetek 
szolgáltatásait”, mivel ezeket  az új 9h. cikk tárgyalja. 
A 9g. cikket el kell hagyni, a régi 9h., 9i., 9j. és 9k. cikkek je lölése pedig ennek 
megfelelően változik. 
 
HU 17   HU A 9g. cikkben, mivel az els ő bekezdést az új (1) bekezdés váltja fel, a (2) bekezdés 
hivatkozása ennek megfelel ően módosul és helyesen: „a z (1) bekezdés  b) pontjának 
alkalmazásában”. 
A 12. cikk (3) bekezdése a) pontját m ódosító eredeti javasl at 1. cikkének (3) 
bekezdésében a 9j. cikk k) pontjára történ ő hivatkozás helyébe az új 9g. cikk (1) 
bekezdése a) pontjára történ ő hivatkozás lép. 
Az 1. cikk (4) bekezdése b) pontjában a 21.  cikket, a 28g. cikk s zerinti változatban, 
mely új (5) bekezdéssel egészül ki, módosítják, hogy egyértelm űen jelezze az új 
bekezdés számát. 
Hasonlóképpen, a 22. cikk (6) bekezdésének b) pontja els ő albekezdése szövegét a b) 
pontra való hivatkozással eg észítik ki a B2B javaslat 1. cikk (5) bekezdése által 
módosított 28h. cikkben meghatá rozott változa t szerint. 
A 22. cikk (6) bekezdése b) pon tját eredetileg  kiegészít ő hatodik albekezdést a 28. cikk 
g) pontjában meghatározott válto zat szerint, az 1. cikk (5) be kezdése c) pontja által, 
elhagyják.  
  
 
HU 18   HU  
2003/0329 (CNS) 
Módosított javaslat 
A TANÁCS IRÁNYELVE 
a 77/388/EGK irányelvnek a szolgáltatásnyújtá s teljesítési helye tekintetében történ ő 
módosításáról 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,  
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerz ődésre, és különösen annak 93. cikkére, 
tekintettel a Bizottság javaslatára1, 
tekintettel az Európai Parlament véleményére2, 
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére3, 
mivel: (1) A bels ő piac létrejötte, a globalizáció, a szabályozás hiánya és a m űszaki változások 
együttesen rendkívüli mértékben megváltozta tták a szolgáltatások kereskedelmének 
mennyiségét és módját. Egyre több szolgáltatást lehet a távértékesítéssel is biztosítani. 
Erre válaszul az évek során többféle intézkedés született,  és számos szolgáltatást 
jelenleg a rendeltetési hely elve szerint adóztatnak meg. 
(2) A bels ő piac megfelel ő működése a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó 
jogszabályainak összehangolásáról – köz ös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes 
adóalap-megállapítás – szóló, 1977. má jus 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv
4 
módosítását követeli meg a szolgá ltatásnyújtás helyét illet ően, követve a Bizottság 
stratégiáját a közös  HÉA rendszer5 korszerűsítését és egyszer űsítését illet ően. 
(3) Valamennyi szolgáltatásnyújtás esetében az ad ózás helye az elv s zerint az a hely, ahol 
a tényleges igénybevétel történik. Ha a szolgáltatásnyújtás teljesítési helyére 
vonatkozó általános szabályokat  szabályt ily módon me gváltoztatnák, tovább ra is 
szükség lenne alkalmazni  mind igazgatási, mind szakpolitikai szempontból szükséges 
lenne még  az általános szabály alól i kivételeket megállapítani. 
                                                 
1 HL C ., ., . o. 
2 HL C ., ., . o. 
3 HL C ., ., . o. 
4 HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2003/92/EK irányelvvel (HL L 260., 2003.10.11., 8.o.) 
módosított irányelv. 
5 COM(2000) 348 végleges. 
 
HU 19   HU (4) Az adóalanyoknak nyújtott szolgáltatás ok esetében az álta lános szabályt a 
szolgáltatásnyújtás teljesítési helyét figyelembe véve a szolgáltatás címzettje, nem pedig a szolgáltatást nyújtó letelepe dési helye szerint kell megalkotni. 
(5) Ha a szolgáltatást adóalanynak nem min ősülő személynek nyújtják, az általános 
szabály továbbra is az, hogy a sz olgáltatásnyújtás teljesítési  helye az a hely, ahol a 
szolgáltatást nyújtó gazdasági tevékenységének székhelye van. 
(6) Bizonyos körülmények között a szolgálta tásnyújtás teljesítés i helyére vonatkozó 
általános szabály nem alkalmazható se m az adóalanyok, sem az adóalanynak nem 
minősülő személyek esetében, és meghatározott kivételes érvényesek. Ezeknek a 
kivételeknek nagyrészt létez ő követelményeken kell alapulni uk, és tükrözniük kell az 
igénybevétel helye szerinti adózás elvét, miközben nem követelh etnek aránytalanul 
nagy adminisztratív terhet egyes keresked őktől.  
(7) Ha az adóalany olyan személyt ől részesül szolgáltatásban, aki más tagállamban 
telepedett le, a fordított adózási mechanizmus lesz kötelez ő, azaz az adóalanynak 
magának kell megállapítania az igénybevett  szolgáltatásra vonatkozó HÉA megfelel ő 
összegét. 
(8) Az adóalany különböz ő telephelyei közötti szolgáltatások rendszerint a 77/388/EGK 
irányelv hatályán kívül esnek. A nagyobb jogbi ztonság érdekében ezt a helyzetet jogi 
aktusnak kell meger ősítenie. 
(9) A 77/388/EGK irányelvet  tehát ennek megfelel ően módosítani kell, 
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 
1. cikk 
A 77/388/EGK irányelv az alábbiaknak megfelel ően módosul: 
1. A 6. cikk a következ ő (6) bekezdéssel egészül ki: 
„6.
 Ha egyetlen jogalanynak egynél több á llandó telephelye van, a telephelyek 
közötti szolgáltatások nem tekintend ők szolgáltatásnak.”  
2. A 9. cikk helyébe a következ ő szöveg lép: 
„9. cikk 
Általános szabály 
1. Az adóalanyoknak nyújtott szolgáltatás ok teljesítési helye az a hely, amely a 
szolgáltatás címzettje gazdasági tevékenységének székhelye, vagy ahol olyan állandó telephellyel rendelkezik, amely számára a szolgáltatást igénybe veszi. 
 Ha azt a helyet, ahol az adóalany gazdas ági tevékenységének székhelye vagy állandó 
telephelye van, nem lehet meghatározni, a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye az a 
hely lesz, ahol az adóala ny állandó lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye van. 
 
HU 20   HU 2. Az adóalanynak nem min ősülő személyeknek nyújtott szol gáltatások teljesítési helye 
az a hely, amely a szolgáltatást nyújtó g azdasági tevékenységének székhelye, vagy 
ahol olyan állandó telephe llyel rendelkezik, amelyt ől a szolgáltatást igénybe veszik. 
3. Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásában, ha a személy olyan adóalany, aki olyan 
tevékenységeket vagy ügyl eteket is folytat, melyek nem tekintend ők az áruk vagy 
szolgáltatások adóköteles szolgá ltatásának, adóalanynak tekintend ő minden számára 
nyújtott szolgáltatás tekintet ében, kivéve abban az esetbe n, ha a szolgáltatást saját 
vagy alkalmazottai személyes ha sználatára veszik igénybe.  
9a. cikk 
Ingatlan 
Az ingatlannal kapcsolatos szolgáltatásnyújtá s – beleértve az ingatlanügynökök és szakért ők 
szolgáltatásait, a hotelek és has onló létesítmények szálláshelyadási szolgáltatását, az ingatlan 
használati jogának biztosítását, valamint az építés el őkészítését és koordinálását lehet ővé tevő 
szolgáltatásokat, úgymint a mérnöki szolgáltatás ok és az olyan cégek szolgáltatásai, amelyek 
helyszíni felügyeletet nyújtanak – teljesítési helye az a hely, ahol az ingatlan található. 
9b. cikk 
Személyszállítás 
A személyszállítás teljesítési helye az a hely, ahol a szállítás végbemegy , arányosan a megtett 
szállítási útszakasszal. 
9c. cikk 
Kulturális, m űvészi, sport-, szórakoztató és hasonló tevékenységek 
A kulturális, m űvészi, sport-, szórakoztató és hasonl ó tevékenységek – beleértve az ilyen 
tevékenységek szervez őit, és, amennyiben helyénvaló, az ilyen tevékenységekhez rendelt 
szolgáltatások nyújtását – szolgáltatásnyújtásának teljesítési helye az a hely, ahol az említett 
szolgáltatásokat ténylegesen biztosítják. 
9d. cikk 
Adóalanyok számára nyújtott specifikus szolgáltatások 
1. Az adóalanyok számára nyújtott szolgáltatás teljesítési helye, kivéve a materiális 
javak hosszú távú bérlését, lízingjét, vagy az ilyen javakon végzett munkát, az a hely, 
ahol a szolgáltatás nyújtója létrehozta gazdasági tevékenységét, vagy ahol állandó 
lakóhelye, illetve szokásos tartózkodási helye található, ha teljesülnek a következ ő 
feltételek: 
 
HU 21   HU a) a szolgáltatásokat abban a tagállamba n nyújtják, ahol a szolgáltatás nyújtója 
letelepedett, állandó  telephellyel rendelkezik, va gy ahol állandó lakóhelye vagy 
szokásos tartózkodási helye található ; 
b) A szolgáltatás megköveteli a szolgáltat ás nyújtójának fizika i jelenlétét, vagy a 
szolgáltatásnyújtás eszközeinek tár gyi jelenlétét ugyanakkor, amikor a 
szolgáltatás címzettje is jelen van ; 
c) a szolgáltatást magánszemélynek nyú jtják azonnali igénybevétel céljából. 
2. Ha éttermi és vendéglátóipari szolgál tatásokat adóalanyoknak nyújtják hajók, 
repülőgépek vagy vonatok fedélzetén személyszállítás során, a 
szolgáltatásnyújtás teljesítési helye a személyszállítás kiindulási helye.  
3. Az (1) bekezdés  alkalmazásában a „hosszútávú bérlés vagy lízing” olyan 
megállapodás által szabályozott rendelkezést jelent , amely harminc napnál hosszabb 
időtartamra teszi lehet ővé az ingó materiális javak folyamatos igénybevételét.  
9e. cikk 
Áruszállítás adóalanynak nem min ősülő személyek részére 
1. Az adóalanynak nem min ősülő személyek részére történ ő áruszállítási szolgáltatás 
teljesítési helye, beleértve a Közöss égen belüli szállítást és a közvetít ő szervezetek 
szolgáltatásait , az indulás helye. 
2. A tagállamoknak nem kell az adót a Közö sségen belüli, az árus zállítás azon részére 
alkalmazniuk, amely olyan vízi úton tört énik, amely nem képezi a közösségi 
felségterület részét. 
3. A „Közösségen belüli áruszállítás” olyan áruszállítást jelent, amely esetében az 
indulás és az érkezés helye két különböz ő tagállamban található. 
4. Az olyan áruszállítás, ahol  az indulás és érkezés hely e ugyanannak a tagállamnak a 
területén található, Közösségen be lüli áruszállításnak tekintend ő, ha a szállítás 
közvetlen kapcsolatban áll az olyan áruszá llítással, ahol az indulás és érkezés helye 
két különböz ő tagország területén található. 
5. Az  Az „indulás helye” az a hely, ahonnan az  áruszállítás tényleges en indul, tekintet 
nélkül az árutárolás helyéig me gtett szállítási útszakaszra, az  az „érkezés helye” 
pedig az a hely, ahol az árus zállítás ténylegesen befejez ődik. 
9f cikk 
Adóalanynak nem min ősülő személyek számára nyújto tt specifikus szolgáltatások 
1. Az adóalanynak nem min ősülő személyeknek nyújtott  nyújtott szolgáltatások 
teljesítési helye az a hely, ahol ezeket  a szolgáltatásokat ténylegesen nyújtják: 
 
HU 22   HU a) alárendelt szállítási tevékenységek, mint a berakodás, kirakodás, kezelés és 
hasonló tevékenységek más személ yek nevében és képviseletében; 
b) ingó materiális javak becslése és rajtuk végzett munka; c) tudományos és oktatási tevékenys égekkel kapcsolatos szolgáltatások, kivéve a 
9g. cikk (1) bekezdése d) pontjában említett oktatási szolgáltatásokat , 
beleértve az ilyen tevékenységek szervez őit, és, amennyiben helyénvaló, az 
alárendelt szolgáltatásokat ; 
d) éttermi és vendéglátóipari szolgáltatásokat;  
2. Ha éttermi és vendéglátóipari sz olgáltatásokat adóalanynak nem min ősülő 
személyeknek nyújtják hajók, repül őgépek vagy vonatok fedélzetén 
személyszállítás során, a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye a személyszállítás 
kiindulási helye.  
3. A közlekedési eszközök adóalanynak nem min ősülő személyek részére történ ő 
hosszútávú bérbeadása vagy lízingje te ljesítési helye az a hely, ahol a 
szolgáltatás címzettje letelepedett, ahol állandó lakóhelye, illetve szokásos 
tartózkodási helye van.  
 A közlekedési eszközök bérlésének te ljesítési helye, kivéve a hosszú távú 
bérbeadást vagy lízinget, az a hely, ahol a közlekedési eszközt ténylegesen az 
adóalanynak nem min ősülő személy rendelkezésére bocsátják.  
 A „hosszútávú bérbeadás vagy lízing” ol yan megállapodás ál tal szabályozott 
elrendezést jelent, amely harminc napnál hosszabb id őtartamra teszi lehet ővé az 
ingó materiális javak folyamatos igénybevételét vagy használatát.  
9g.cikk  
Adóalanynak nem min ősülő személyek számára nyújtott elektronikus szolgáltatások  
2006. június 30 -ig az adóalanynak nem min ősülő személyek számára elektronikusan nyújtott 
szolgáltatások – beleértve különösen az L. mellékletben em lített szolgáltatásokat, valamint az 
olyan adóalany által nyújtott sz olgáltatásokat, aki gazdasági te vékenységének színhelye vagy 
állandó telephelye, ahonnan a szolgáltatást nyújtja, a Közösségen kí vül található – 
nyújtásának teljesítési helye az a hely, ahol az adóalanynak nem min ősülő személy 
letelepedett, állandó lakóhelye va gy szokásos tartózkodási helye van.  
9g. cikk 
Adóalanynak nem min ősülő személyek számára távértékes ítéssel nyújtott szolgáltatások  
1. A szolgáltatásnyújtás teljesítési helye a következ ő szolgáltatások esetében az a 
hely, ahol a szolgáltatás címzettje letelepedett, állandó lakóhelye vagy szokásos 
tartózkodási helye van:  
 
HU 23   HU a) elektronikus úton nyújtható szolgálta tások, különösen az  L. mellékletben 
említettek;  
b) telekommunikációs szolgáltatások, beleértve a globális információs 
hálózatokhoz való hozzáférés nyújtását;  
c) rádiós és televíziós közvetítés;  
d) a szolgáltató fizikai jelenl éte nélkül megvalósuló oktatás.  
2. Az (1) bekezdés b) pontjának  alkalmazásában a „távközlési szolgáltatások” a 
bármifajta jelek, szavak, képek és ha ngok vagy információk vezetéken, rádión, 
optikai vagy egyéb elektromágne ses rendszeren keresztül történ ő továbbításához, 
kibocsátásához vagy fogadásához kapcsolódó sz olgáltatásokat jelenti, beleértve az 
ilyen továbbítási, kibocsátási vagy fogadási kapacitás hasz nálati jogának kapcsolódó 
átengedését vagy átruházását.  
9h. cikk 
Adóalanynak nem min ősülő személyek számára közvetít ő szervezet  által nyújtott 
szolgáltatások 
A mások nevében és képviseletében fellép ő közvetítő szervezet  által adóalanynak nem 
minősülő személyeknek nyújtott szolgáltatások telj esítési helye – ha ezek a szolgáltatások 
részét képezik a 9e. és 9j. cikkben nem említett ügyleteknek  – az a hely, ahol 9a.-9g. és 9i.  
cikk rendelkezéseinek megfelel ően a fő ügyletet lebonyolítják.  
9i. cikk 
A Közösségen kívüli, adóalanynak nem min ősülő személyek számára nyújtott 
szolgáltatások 
A Közösségen kívül letelepedett, vagy a Kö zösségen kívül lakóhellyel vagy tartózkodási 
hellyel rendelkez ő adóalanynak nem min ősülő személy számára nyújtott  nyújtott következ ő 
szolgáltatások teljesítési helye az a hely, ahol a személy lete lepedett, ahol állandó lakóhelye 
vagy szokásos tartózkodási helye van: 
a) szerz ői jogok, szabadalmak, engedélyek, védj egyek és hasonló jogok átengedése 
vagy átruházása; 
b) reklámszolgáltatások; c) szaktanácsadók, mérnökök, ta nácsadó cégek, jogászok, könyvel ők szolgáltatásai, és 
hasonló szolgáltatások, valamint adatfe ldolgozás és információszolgáltatás; 
d) az ebben a cikkben említett üzleti tevékenység vagy jog teljes vagy részleges 
folytatástól, illetve gyakorlásától  való tartózkodás kötelezettsége; 
e) bankügylet, pénzügyi és bi ztosítási ügyletek, beleértv e a viszontbiztosítást, a 
páncélszekrények kölcsönzésének kivételével, 
 
HU 24   HU f) munkaer őkölcsönzés; 
g) ingó materiális javak kölcsönzése, va lamennyi közlekedési es zköz és egyéb járm ű 
kivételével; 
h) telekommunikációs szolgáltatások, beleér tve a globális információs hálózatokhoz 
való hozzáférés nyújtását;  
h) a földgáz- és áramelosztó rendszerekh ez való hozzáférés és az ezeken keresztül 
történő szállítás vagy továbbítá s szolgáltatásának, valami nt egyéb közvetlenül 
kapcsolódó szolgáltatások nyújtása.  
j) rádiós és televíziós közvetítés;  
k) elektronikusan nyújto tt szolgáltatások, különösen az L. mellékletben említettek;  
l) meghatalmazottak szolgáltatásai, akik  mások nevében és képviseletében 
cselekednek, amikor f őkötelezettjük számára beszerzik az ebben a cikkben említett 
szolgáltatásokat.  
9j. cikk 
A kettős adózás elkerülése 
A kettős adózás, az adózás elmaradása és a ve rseny torzulása elkerülése érdekében a 
tagállamok, a 9.- 9i. cikkben  említett szolgáltatásokra tekintettel, tekinthetik: 
a) a szolgáltatásnyújtás teljesítési hely ét, ha területükön belül helyezkedik el, 
Közösségen kívüli területnek , ha a szolgáltatások tényleges használata vagy  
igénybevétele a Közösségen kívül történik. 
b) a szolgáltatásnyújtás telje sítési helyét, ha a Közössé gen kívül helyezkedik el, a 
tagállamon belüli területnek , ha a szolgáltatások tényleges használata vagy  
igénybevétele azon belül történik. 
3. A 12. cikk (3) bekezdése a) pontjában a negyedik albekezdés helyébe a következ ő szöveg 
lép: 
 „A harmadik albekezdés nem vonatkozik a 9g. cikk (1) bekezdése a) pontjában  
említett szolgáltatásokra." 
4. A 21. cikk 28g. cikkben meghatározott változata a következ őképpen módosul: 
a) Az (1) bekezdés b) pontjának helyébe a következ ő szöveg lép: 
„b) azon adóalanyok, akik számára a 9. ci kk (1) bekezdésében meghatározott 
szolgáltatásokat nyújtják, ha  a szolgáltatásokat az ország területén nem 
letelepedett adóalany végzi;” 
b) a következ ő (5) bekezdéssel egészül ki: 
 
HU 25   HU „5. Ha az adóköteles tranzakciót az adóa lany olyan telephelye végzi, amely 
nem az ország területén található, és ugyanakkor az a személy a szolgáltatás címzettjével azonos tagállamban rendelkezik telephellyel, az 
adóalanyt az (1) és (2) bekezdés alkalmazásában az ország területén letelepedettnek kell tekinteni." 
5. A 22. cikk (6) bekezdésének b) pontja, a 77/388/EGK irányelv 28h. cikke szerint, a 
következőképpen módosul: 
a) Az első albekezdés helyébe a következ ő szöveg lép: 
b)
 „Minden hozzáadottérték-adó elszámol ása céljából azonosított adóalanynak 
összesítő bevallást kell benyújtania a ho zzáadottérték-adó elszámolása 
céljából azonosított beszerz őkről, akiket árukkal látott el a 28c. cikk A. a) 
és d) pontjában meghatározott feltéte lek szerint, valamint az ötödik 
albekezdésben említett ügyletekben hozzáadottérték-adó elszámolása céljából azonosított címzettekr ől, továbbá a szolgáltatás adóalany 
címzettjeir ől, akik számára a 9. cikk (1) bekezdésében meghatározott 
rendelkezések szerint szolgáltatást nyújtott .
” 
b) A harmadik albekezdés helyébe a következ ő szöveg lép: 
„Az összesít ő bevallás meghatározza: 
– azon számot, amely révén az a dóalanyt a hozzáadottérték-adó 
szempontjából nyilvántartják be lföldön és amelynek keretében 
termékértékesítéseket hajtott végre a 28c. cikk A. a) pontjában megállapított feltételek mellett, valamint amelynek keretében szolgáltatásértékesítést hajtott vé gre a 9. cikk (1) bekezdésében 
meghatározott feltételek szerint, 
– azon számot, amelynek révén a termékeket beszerz ő személyt a 
hozzáadottérték-adó szempontjából  nyilvántartják egy másik 
tagállamban, és amelynek keretében a termékeket részére értékesítették, 
– termékeket beszerz ő valamennyi személy tekint etében az adóalany által 
teljesített termékértékesítések összértékét. Ezen összegeket bejelentik azon naptári negyedévre vonatkozóan, amely során az adó felszámíthatóvá vált.” 
c) Az alábbi második albekezdéssel egészül ki:
 
„2008. január 1 -jétől a szolgáltatások te kintetében az els ő és harmadik albekezdés 
rendelkezése alkalmazandók."  
6. A 28b (C), (D), (E) és (F) cikkeket törölték.  
 
HU 26   HU 2. cikk 
1. 1. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek legkés őbb 2006. 
július 1-jéig  megfeleljenek. Haladéktalanul ismertetik a Bizottsággal e 
rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és az irányelv közötti megfelelési táblázatot. 
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell 
erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos ki hirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást 
kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. 
2. 2. A tagállamok eljuttatják a Bizotts ághoz nemzeti joguk azon legfontosabb 
rendelkezéseit, amelyeket a jelen irányelv hatálya alá tartozó területen jóváhagynak. 
3. cikk 
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában  való közzétételét követ ő napon lép 
hatályba. 
4. cikk 
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 
Kelt Brüsszelben, […]-án/-én 
 a Tanács részér ől 
 az elnök