INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE

A pénzügyi eszközök piacairól szóló irányelv (MiFID), amely 2007 novembere óta van hatályban, alapvető pillér az EU pénzügyi piacainak integrációjában. A „Lámfalussy-folyamatnak” megfelelően elfogadva[1], egy keretirányelvből (2004/39/EK irányelv)[2], egy végrehajtási irányelvből (2006/73/EK irányelv)[3] és egy végrehajtási rendeletből áll (1287/2006/EK rendelet)[4]. A MiFID meghatározza a pénzügyi eszközök kapcsán bankok és befektetési vállalkozások által nyújtott befektetési szolgáltatások (mint például közvetítői munka, tanácsadás, forgalmazás, portfóliókezelés, jegyzés stb.) és a piacműködtetők által működtetett szabályozott piacok szabályozási keretét. Ezenfelül megállapítja a nemzeti illetékes hatóságok e tevékenységekkel kapcsolatos hatásköreit és feladatait.

A legfőbb célkitűzés az integráció, a versenyképesség és a hatékonyság előmozdítása az EU pénzügyi piacain. Konkrétan: a MiFID megszüntette a tagállamoknak azt a lehetőségét, hogy megköveteljék a pénzügyi eszközök minden kereskedésének adott tőzsdéken történő lebonyolítását, és lehetővé tette az Európa-szintű versenyt a hagyományos tőzsdék és az alternatív helyszínek között. Egyben a bankok és befektetési vállalkozások számára megerősített „útlevelet” biztosított arra, hogy az EU egész területén nyújtsanak befektetési szolgáltatásokat, amennyiben megfelelnek mind a szervezeti és beszámolási követelményeknek, mind a befektetők védelmének biztosítására kialakított átfogó szabályoknak.

A hatálybalépés óta eltelt 3,5 év eredménye az, hogy nagyobb a verseny a pénzügyi eszközök kereskedésében a helyszínek között, és a befektetők számára szélesebb a választék a szolgáltatók és a rendelkezésre álló pénzügyi eszközök tekintetében, amely haladást fokozták a műszaki előrelépések. Összességében az ügyleti költségek csökkentek és az integráció nőtt[5].

Néhány probléma azonban felszínre került. Először is, az erősebb versenykörnyezet új kihívásokat teremtett. A megnövekedett versenyből származó előnyök nem egyenlően oszlottak meg az összes piaci résztvevő között, és nem mindig jutottak el a végső, lakossági vagy nagybani befektetőkhöz. A piaci töredezettsége, amely a versenyből következik, összetettebbé tette a kereskedési környezetet is, különösen a kereskedési adatok gyűjtése szempontjából. Másodszor, a piaci és technológiai fejlemények elavulttá tették a MiFID különféle rendelkezéseit. Fennáll a veszély, hogy ez aláássa a kereskedési helyszínek és a befektetési vállalkozások átlátható, egyenlő versenyfeltételeiben való közös érdekeltséget. Harmadszor, a válság rámutatott a – többnyire szakmai befektetők között forgalmazott – részvényektől különböző eszközök szabályozásának gyengeségeire. Többé nem tarthatók azok a korábbi feltételezések, amelyek szerint az ilyen kereskedéssel kapcsolatos minimális átláthatóság, felügyelet és befektetővédelem jobban előmozdítja a piaci hatékonyságot. Végül, a pénzügyi eszközök gyors ütemű innovációja és növekvő összetettsége is rávilágít a korszerű, magas szintű befektetővédelem fontosságára. Bár a pénzügyi válság tapasztalatai alátámasztották a MiFID átfogó szabályainak létjogosultságát, azok mégis célirányos, de ambíciózus javításokra szorulnak.

A MiFID felülvizsgálata ezért szerves részét képezi a biztonságosabb, józanabb, átláthatóbb és felelősségteljesebb, a gazdaság és a társadalom egészét szolgáló pénzügyi rendszer létrehozását célzó reformoknak a pénzügyi válságot követően, valamint gondoskodik arról, hogy az uniós pénzügyi piac integráltabb, hatékonyabb és versenyképesebb legyen[6]. Ez egyben lényeges eszköz a G20-ak[7] vállalásának teljesítéséhez is, amely szerint foglalkozni kell a pénzügyi rendszer kevésbé szabályozott és homályosabb részeivel, és javítani kell a különféle piaci szegmensek szervezését, átláthatóságát és felügyeletét, különösen azoknál az eszközöknél, amelyekkel főként tőzsdén kívül (OTC-piacon) kereskednek[8], kiegészítve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló jogalkotási javaslatot[9].

Célirányos javításokra van továbbá szükség az árualapú származtatott ügyletek felügyeletének és átláthatóságának a fedezeti ügyletek és az árfolyamképzés kapcsán való javítása érdekében, valamint a piaci struktúrákra és a technológiai fejleményekre való figyelemmel is, biztosítva a tisztességes versenyt és a hatékony piacokat. Továbbá, konkrét változtatások szükségesek a befektetővédelem keretelveiben, figyelembe véve a kialakult gyakorlatot és támogatva a befektetői bizalmat.

Végül, a de Larosière-csoporttól kapott javaslatoknak és az ECOFIN Tanács megállapításainak megfelelően[10], az EU vállalta, hogy szükség szerint minimalizálja a tagállamok mérlegelési jogkörét az EU pénzügyi szolgáltatási irányelveit illetően. Ez közös szál a MiFID felülvizsgálata által érintett összes területen, és hozzá fog járulni egy egységes szabálykönyv létrehozásához az EU pénzügyi piacai számára, segíti az egyenlő versenyfeltételek továbbfejlesztését a tagállamok és a piaci szereplők számára, javítja a felügyeletet és a végrehajtást, csökkenti a piaci szereplők költségeit és javítja a hozzáférés feltételeit, valamint fokozza az EU pénzügyi ágazatainak globális versenyképességét.

Ennek eredményeként a MiFID módosítására irányuló javaslat ketté van bontva. Rendelet rögzíti a követelményeket a kereskedési átláthatósági adatok nyilvánosságra hozatalával és a tranzakciós adatok illetékes hatóságok számára történő közzétételével kapcsolatban, eltávolítva az akadályokat az elszámolási lehetőségekhez való diszkriminációmentes hozzáférés útjából, kötelezővé teszi a szervezett helyszíneket a származtatott termékek kereskedésében, konkrét felügyeleti cselekvéseket ír elő a pénzügyi eszközökkel és származtatott termékekben felvett pozíciókkal, valamint harmadik országok fiókteleppel nem rendelkező vállalkozásai által nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatban. Irányelv módosítja a befektetési szolgáltatások nyújtására vonatkozó konkrét követelményeket, a jelenlegi irányelv hatálya alóli kivételek terjedelmét, a befektetési vállalkozásokkal szembeni szervezeti és üzletviteli követelményeket, a kereskedési helyszínekkel szembeni szervezeti követelményeket, az adatszolgáltatók engedélyezését és azok folyamatos kötelezettségeit, az illetékes hatóságok rendelkezésére álló hatásköröket, a szankciókat és a harmadik országbeli, fióktelepen keresztül működő vállalkozásokra alkalmazandó szabályokat.

AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

A kezdeményezés a főbb érdekeltekkel, köztük értékpapír-piaci szabályozókkal, piaci szereplőkkel – ezen belül a kibocsátók és lakossági befektetők összes típusaival – folytatott széles körű és folyamatos párbeszéd és konzultáció eredménye. Figyelembe veszi a 2010. december 8. és 2011. február 2. között lefolytatott nyilvános egyeztetésben kifejtett nézeteket[11], a széles körű és jó látogatottságú nyilvános meghallgatást, amelyet két napon keresztül, 2010. szeptember 20-21-én tartottak[12], és a 2009 decembere óta az érdekelt csoportok széles körét érintő, kiterjedt találkozók révén érkezett inputot. Végül, a javaslat figyelembe veszi az Európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága (CESR), a jelenlegi Európai Értékpapír-piaci Hatóság (EÉPH) által közzétett dokumentumokban és szakmai tanácsadásban szereplő észrevételeket és elemzést[13].

Továbbá két tanulmány[14] készült külső tanácsadóknak adott megbízás alapján a MiFID felülvizsgálatához. Ezek közül az első, amelyet a PriceWaterhouseCooperstől 2010. február 10-én rendeltünk meg és 2010. július 13-án kaptunk meg, a piaci tevékenységekkel kapcsolatos adatok gyűjtésére és más, a MiFID irányelvvel kapcsolatos kérdésekre összpontosított. A második, amelyre a Europe Economics 2010. július 21-én kapott megbízást, nyilvános pályázati felhívást követően, majd 2011. június 23-án érkezett be, a MiFID felülvizsgálatával összefüggésben mérlegelendő különféle szakpolitikai lehetőségek költség/haszon-elemzésére összpontosított.

A Bizottság szabályozás javításának politikájával összhangban elvégezte a lehetséges szakpolitikai alternatívák hatásvizsgálatát. A szakpolitikai lehetőségeket olyan különböző kritériumokkal összevetve értékelték, mint a piaci műveletek átláthatósága a szabályozók és a piaci szereplők számára, befektetővédelem és bizalom, egyenlő versenyfeltételek a piaci helyszínek és kereskedési rendszerek számára az EU-ban, valamint költséghatékonyság, azaz annak mértéke, ahogy ezek a választási lehetőségek a kívánt célkitűzéseket megvalósítják és az értékpapír-piacok működését eredményes és hatékony módon megkönnyítik. Összességében a MiFID felülvizsgálata a becslések szerint 512 millió € és 732 millió € közötti mértékű egyszeri megfelelőségi költségeket, és 312 millió € és 586 millió € közötti folyamatos költségeket keletkeztet. Eszerint az egyszeri és a folyamatos költségek az EU bankszektorának teljes működési kiadásaihoz viszonyítva 0,10% és 0,15% közötti, illetve 0,06% és 0,12% közötti költséghatást jelentenének. Ez jóval kevesebb, mint a MiFID bevezetésekor kivetett költségek. A MiFID bevezetésének egyszeri költséghatását a teljes működési kiadások 0,56%-ára (lakossági és takarékbankok) és 0,68%-ára (befektetési bankok) becsülték, míg a folyamatos megfelelési költségeket a teljes működési felhasználás 0,11%-ára (lakossági és takarékbankok) és 0,17%-ára (befektetési bankok) becsülték.

A JAVASLAT JOGI ELEMEI

Jogalap

A javaslat az EUMSZ 114. cikkének (1) bekezdésén alapul, amely jogalapot biztosít egy, a belső piac működésére irányuló egységes előírások megalkotásáról szóló rendelethez.

Miközben az irányelv főként az üzleti vállalkozásoknak a gazdasági tevékenységhez való hozzáférésével foglalkozik és az EUMSZ 53. cikkén alapul, az ezen gazdasági tevékenységek végzésének módját egységesítő keretrendszer iránti igény egy eltérő, rendelet megalkotását lehetővé tevő jogi alap használatát indokolja.

Rendeletre van szükség ahhoz, hogy az EÉPH konkrét, közvetlen hatásköröket kapjon a termékszintű beavatkozás és a pozíciómenedzselési jogosultságok területén. A kereskedés átláthatósága és az ügyletek bejelentésének területén a szabályok alkalmazása gyakran számszerű küszöbértékeket és konkrét azonosító kódokat tesz szükségessé. A nemzeti szintű eltérések piaci torzulásokhoz és szabályozási arbitrázshoz vezetnének, megakadályozva az egyenlő versenyfeltételek kialakulását. Egy rendelet kiadása biztosítja, hogy az említett követelmények közvetlenül alkalmazhatók legyenek a befektetési vállalkozásokra és így elősegíti az egyenlő versenyfeltételeket, mivel megelőzi a nemzeti előírások eltérését, ami egy irányelv átültetésének eredményeként történhetne.

A javasolt rendelet azzal is járna, hogy a befektetési vállalkozások az egységes jogi keretrendszerből következően nagymértékben ugyanazokat a szabályokat követnék az EU összes piacán, ami növelné a jogbiztonságot és jelentősen megkönnyítené az eltérő jogrendszerekben működő vállalkozások műveleteit. A rendelet egyben képessé teszi az EU-t arra, hogy a jövőbeli változásokat gyorsabban valósítsa meg, mivel a módosítások elfogadásuk után szinte azonnal alkalmazhatók. Ez képessé tenné az EU-t arra, hogy nemzetközileg egyeztetett megvalósítási határidőket teljesítsen, és figyelemmel kísérje a lényeges piaci fejleményeket.

Szubszidiaritás és arányosság

A szubszidiaritás elve (az EUMSZ 5. cikkének (3) bekezdése) alapján az EU szintjén lépéseket csak akkor kell tenni, ha a javasolt intézkedések céljait a tagállamok egyedül nem tudják a megfelelő szinten megvalósítani és ezért, figyelembe véve a tervezett intézkedések nagyságrendjét és hatásait, azokat az EU szintjén lehet jobb hatékonysággal teljesíteni.

A felülvizsgálat által érintett kérdések többségével már a MiFID jelenlegi jogi keretrendszere is foglalkozik. Ezenfelül, a pénzügyi piacok eredendően határokon átnyúló jellegűek, és egyre inkább ilyenekké válnak. A vállalkozások és működtetők határokon átnyúló versenyfeltételeinek – akár a kereskedés előtti és utáni átláthatóságról, akár a befektetővédelemről vagy a piaci résztvevők kockázatainak felméréséről és kezeléséről van szó – azonosaknak kell lenniük; e feltételek jelenleg a MiFID törzsét képezik. Európai szintű cselekvésre van most szükség, a MiFID által lefektetett szabályozási keretrendszer frissítése és módosítása érdekében, valamint a végrehajtása óta a pénzügyi piacokon bekövetkezett fejlemények figyelembe vétele érdekében. Azok a javítások, amelyekkel az irányelv már hozzájárult a pénzügyi piacok és a szolgáltatások integrációjához és hatékonyságához Európában, ily módon – megfelelő módosításokkal – megerősítést kapnak, hogy ezáltal megvalósuljanak az egységes piac szilárd szabályozási keretrendszerének célkitűzései. Az integráció miatt az elszigetelt nemzeti beavatkozás jóval kevésbé lenne hatékony, és a piacok töredezettségéhez vezetne, ami szabályozási arbitrázst és a verseny torzulását eredményezné. Például a piaci átláthatóság vagy a befektetővédelem eltérő szintje a tagállamokban feldarabolná a piacokat, veszélyeztetné a likviditást és a hatékonyságot, és káros szabályozási arbitrázshoz vezetne.

Az Európai Értékpapír-piaci Hatóságnak (EÉPH) is kulcsfontosságú szerepet kell játszania az új jogszabályi javaslatok megvalósításában. Az európai hatóság létrehozásának egyik célja az egységes piac működésének további fokozása az értékpapír-piacok esetében; az Unió szintjén új szabályok szükségesek ahhoz, hogy az EÉPH megkapja a megfelelő hatásköröket.

A javaslat teljes mértékben figyelembe veszi az arányosság elvét, megfelelő a célkitűzések elérésére és nem megy túl azon, ami ennek biztosításához szükséges. Összeegyeztethető az arányosság elvével, figyelembe veszi a kockán forgó közérdek és az intézkedés költséghatékonysága közötti helyes egyensúlyt. A különböző felek számára előírt követelményeket gondosan méretezték. Különösen a befektetővédelem, a piacok hatékonysága és az ágazat költségei közötti egyensúly megtalálása volt meghatározó ezen előírások lefektetésében. Például, a kötvényekre és a származtatott termékekre alkalmazható új átláthatósági szabályok tekintetében a felülvizsgálat olyan gondosan méretezett rendszer mellett érvel, amely figyelembe fogja venni minden egyes eszközkategóriának és esetleg a származtatott termékek egyes típusainak sajátosságait.

Az EUMSZ 290. és 291. cikkének való megfelelés

A Bizottság 2009. szeptember 23-án az EBH, az EBFH és az EÉPH létrehozásáról szóló rendeletjavaslatokat fogadott el. Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztetni kíván az európai felügyeleti hatóságokat létrehozó rendeletek elfogadásakor az EUMSZ 290. és 291. cikkével összefüggésben tett nyilatkozatokra, amelyek szerint: „A szabályozási standardok elfogadására vonatkozó eljárások tekintetében a Bizottság hangsúlyozza a pénzügyi szolgáltatási ágazatnak a Lámfalussy-rendszerből eredő egyedi jellegét, amelyet az EUMSZ-hez csatolt 39. nyilatkozat is kifejezetten elismer. A Bizottság azonban súlyos kétségeinek ad hangot azzal kapcsolatban, hogy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és a végrehajtási intézkedések elfogadásakor betöltött szerepének korlátozása összhangban van-e az EUMSZ 290. és 291. cikkével.”

A javaslat részletes magyarázata

Általános – egyenlő versenyfeltételek

A javaslat központi célja annak biztosítása, hogy minden szervezett kereskedés szabályozott kereskedési helyszíneken történjen: szabályozott piacokon, multilaterális kereskedési rendszereken (MTF-ek) és szervezett kereskedési rendszereken (OTF-ek). Mindezekre a helyszínekre azonos kereskedés előtti és utáni átláthatósági előírások fognak érvényesülni. Hasonlóképpen, az alkalmazandó szervezeti és a piacfelügyeleti előírások csaknem azonosak mindhárom helyszín számára. Ez egyenlő versenyfeltételeket biztosít, amikor funkcionális szempontból hasonló tevékenységek hozzák össze harmadik felek kereskedési szándékait. Fontos azonban, hogy az átláthatósági előírások az eszközök különböző fajtáira lesznek méretezve, nevezetesen a részvényekre, a kötvényekre és a származtatott termékekre, valamint a kereskedés bizonyos fajtáira, nevezetesen az ajánlati könyves és a jegyzésvezérelt rendszerekre.

Mindhárom helyszínen a platform működtetője semleges. A szabályozott piacokra és a multilaterális kereskedési rendszerekre az ügyletek nem-diszkrecionális végrehajtása a jellemző. Ez azt jelenti, hogy az ügyleteket az előre meghatározott szabályok szerint fogják végrehajtani. Bizonyos átlátható kritériumok teljesülése esetén versenytársaknak is tekinthetők abból a szempontból, hogy széles körből álló tagságnak kínálnak hozzáférést.

Ezzel szemben egy OTF működtetőjének van bizonyos fokú mérlegelési lehetősége arra, hogy egy ügyletet hogyan hajtson végre. Következésképpen a működtetőre érvényesek a befektetővédelem, az üzletvitel és a legjobb végrehajtás előírásai a platformot használó ügyfelek tekintetében. Ily módon, miközben egy OTF-nél mind a hozzáférés, mind a végrehajtás módszertanának átláthatónak és világosnak kell lennie, a működtetőnek megengedik, hogy olyan szolgáltatást nyújtson az ügyfeleknek, amely minőségi, de akár funkcionális szempontból is, különbözik a szabályozott piacok és az MTF-ek által a tagjaiknak és résztvevőiknek biztosított szolgáltatásoktól. Mégis, ahhoz, hogy biztosítva legyen az OTF működtetőjének semlegessége bármely lebonyolított ügylettel kapcsolatban, valamint az ily módon összehozott ügyfelekkel szembeni kötelességeket ne befolyásolja hátrányosan az a lehetőség, hogy költségükre haszonra tegyen szert, az OTF működtetőjének meg kell tiltani, hogy saját tőkéjének bevonásával kereskedjen.

Végül, a szervezett kereskedésre sor kerülhet rendszeres internalizálás révén is. A rendszeres internalizáló (SI) végrehajthatja az ügyfél ügyleteit saját tőkéjének bevonásával. Egy SI azonban nem hozhatja össze harmadik felek vételi és eladási szándékait funkcionálisan ugyanolyan módon, mint egy szabályozott piac, MTF vagy OTF, és ezért nem kereskedési helyszín. A legjobb végrehajtásra vonatkozó és más üzletviteli szabályokat alkalmazni kell, és az ügyfélnek egyértelműen tudnia kell, hogy mikor kereskedik a befektetési vállalkozással és mikor kereskedik harmadik felekkel. Bizonyos, a kereskedés előtti átláthatóságra és hozzáférésre vonatkozó szabályok az SI-kre is alkalmazandók. Itt is, az átláthatósági előírások az eszközök különböző fajtáira lesznek méretezve, nevezetesen a részvényekre, a kötvényekre és a származtatott termékekre, és bizonyos küszöbértékek alatt kell ezeket alkalmazni. Ily módon bármiféle saját számlás kereskedés a befektetési vállalkozások és az ügyfelek között, ideértve más befektetési vállalkozásokat is, tőzsdén kívüli forgalomnak minősül (OTC). Az olyan OTC kereskedési tevékenység, amely nem felel meg az SI tevékenység fogalommeghatározásának – amelyet a végrehajtó jogszabály módosításain keresztül befogadóbbá kell tenni – szükségképpen nem rendszeres és rendszertelen lesz.

Az átláthatósági szabályok kiterjesztése a tőkejellegű eszközökre és a szándék érdemi jelzéseire (II. cím, 1. fejezet – 3–6. cikk)

Az átláthatóság fő célja, hogy a befektetők számára hozzáférést biztosítson a mindenkori kereskedési lehetőségekről szóló információkhoz, megkönnyítse az árképzést és segítse a vállalkozásokat abban, hogy ügyfeleik számára a legjobb végrehajtást biztosítsák. A MiFID a kereskedés előtti és utáni szakaszra egyaránt megállapította az átláthatósági szabályokat, amelyek a szabályozott piacokon a kereskedésbe bevezetett részvényekre vonatkoznak, ideértve azokat a részvényeket is, amelyekkel MTF-en vagy tőzsdén kívül kereskednek (OTC).

A javasolt rendelkezések először kiterjesztik az ilyen részvényekre alkalmazandó átláthatósági szabályokat az olyan tőkejellegű eszközökre, mint a letéti igazolások, a tőzsdén kereskedett alapok, a certifikátok és más hasonló, vállalkozások által kibocsátott pénzügyi eszközök. Ezek az eszközök hasonlítanak a részvényekre, és ezért ezeket ugyanannak az átláthatósági rendszernek kell alávetni. Az átláthatósági előírások kiterjesztése vonatkozni fog a szándék érdemi jelzésére is (IOI-k). Ezáltal elkerülhető, hogy az IOI-kat arra használják fel, hogy a piaci szereplők egy részének a többieket kizárva adjanak információkat.

Nagyobb következetesség a mentességek alkalmazásában a részvénypiacok kereskedés előtti átláthatósága tekintetében (4. cikk)

A javasolt rendelkezések azt célozzák, hogy a kereskedés előtti átláthatóság alóli mentességek alkalmazása konzisztensebb és koherensebb legyen. E mentességek alkalmazásának okai továbbra is érvényesek a mindenkori megbízások és jegyzések valós időben történő közzétételi kötelezettsége tekintetében; a nagy méretű műveletek például speciális elbánást igényelnek, annak elkerülésére, hogy végrehajtásukkor a piaci hatás túl nagy legyen. A méretezés, a tényleges tartalom és a következetes megvalósítás terén azonban még van mit javítani. Ezért a javasolt rendelkezések az illetékes hatóságokat kötelezni fogják arra, hogy tájékoztassák az EÉPH-t a mentességek piacaikon történő alkalmazásáról, az EÉPH pedig véleményt bocsát ki arról, hogy a mentesség megfelel-e az e rendeletben és a jövőbeni, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban foglalt előírásoknak.

Az átláthatósági szabályok kiterjesztése a kötvényekre, strukturált pénzügyi termékekre és származtatott termékekre (II. cím, 2. fejezet – 7–10. cikk)

A rendelkezések kiterjesztik az átláthatósági szabályok elveit, amelyeket eddig csak a részvénypiacokra, a kötvényekre, a strukturált pénzügyi termékekre, a kibocsátási egységekre és a származtatott termékekre alkalmaztak. Ezt a kiterjesztést az a tény indokolja, hogy ezeknek a termékeknek – amelyekkel többnyire tőzsdén kívül kereskednek – a jelenlegi szintű átláthatósága nem mindig tekinthető elegendőnek.

Ezek a rendelkezések új követelményeket fogalmaznak meg mind a kereskedés előtti, mind az azutáni átláthatóság számára, az eszközök e négy csoportja tekintetében. Az átláthatósági előírások azonosak lesznek a három kereskedési helyszínen – a szabályozott piacon, az MTF-en és az OTF-en –, de azokat a kereskedett eszközökhöz méretezik. A mentességeket felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal határozzák meg.

A szabályozott piacok számára az átláthatósági előírások a kötvényekre, a strukturált pénzügyi termékekre, a kereskedésbe bevezetett kibocsátási egységekre és a származtatott termékekre terjednek ki. Az MTF-ek és OTF-ek számára kiterjednek a kötvényekre és az olyan strukturált pénzügyi termékekre, amelyeket szabályozott piacra bevezettek vagy amelyekről tájékoztatót tettek közzé, valamint az MTF-eken és OTF-eken kereskedett kibocsátási egységekre és származtatott termékekre.

Ami a kereskedés előtti átláthatósági előírásokat illeti, az illetékes hatóságok először is – a piaci modell, a likviditás vagy más releváns kritérium alapján – mentességgel élhetnek az eszközök konkrét fajtáját illetően. Megtehetik azt is, hogy különféle mentességeket alkalmaznak, amivel egyes ügyleteket mentesítenek az átláthatósági előírások alól. Mindkét esetben, a részvényekhez hasonlóan, az illetékes hatóságoknak értesíteniük kell az EÉPH-t a mentességek felhasználásának szándékáról, és az EÉPH véleményt ad ki arról, hogy a mentesség a jogi előírásoknak megfelel-e. A biztosítandó kereskedés előtti tájékoztatás formátumát és részleteit, valamint az ezen előírások alóli kivételt és a mentességeket a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok határozzák majd meg.

Ami a kereskedés utáni átláthatóságot illeti, a javasolt rendelkezések bizonyos esetekben – az ügyletek méretétől vagy fajtájától függően – halasztott közzétételre adnak lehetőségét. A kereskedés előtti tájékoztatáshoz hasonlóan, a halasztott közzétételben foglalt információ hatókörét, valamint annak feltételeit felhatalmazáson alapuló jogi aktusok fogják megállapítani.

Megnövekedett és hatékonyabb adatgyűjtés (II. cím, 3. fejezet – 11., 12. cikk)

A piaci adatok minősége, formátuma, költsége és konszolidálhatósága szempontjából kulcsfontosságú tényező a MiFID legfőbb, átláthatósággal, versennyel és befektetővédelemmel kapcsolatos elvei tekintetében. Ezen a területen a rendeletben és az irányelvben javasolt rendelkezések számos alapvető változást hoznak magukkal.

A rendeletben ezek hozzá fognak járulni az adatok költségének csökkenéséhez, azáltal, hogy a kereskedési helyszínek – vagyis a szabályozott piacok, az MTF-ek és az OTF-ek – felkérést kapnak, hogy a kereskedés utáni információkat ingyenesen tegyék hozzáférhetővé 15 perccel az ügylet végrehajtása után, hogy a kereskedés előtti és utáni adatokat elkülönítve kínálják, és azáltal, hogy a Bizottság lehetőséget kap, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén tisztázza, mi képez ésszerű üzleti alapot.

Ez a rendelet a befektetési vállalkozásoktól azt is megköveteli, hogy hozzák nyilvánosságra a kereskedési helyszíneken kívül végrehajtott kötéseket, a szintén az irányelv által szabályozott jóváhagyott közzétételi mechanizmusokon keresztül. Ennek jelentősen javítania kell az OTC adatok minőségét és következésképpen meg kell könnyítenie azok konszolidálását.

OTC kereskedést folytató befektetési vállalkozások átláthatósága, beleértve a rendszeres internalizálókat (III. cím – 13–20. cikk)

Az egyenlő versenyfeltételek fenntartása, az árfolyamok egész piacra kiterjedő megismerése és a lakossági befektetők védelme érdekében sajátos átláthatósági szabályok javasoltak az olyan befektetési vállalkozások számára, amelyek rendszeres internalizálóként járnak el. A rendszeres internalizálókra vonatkozó meglévő átláthatósági szabályok a részvényekre és a részvényjellegű eszközökre alkalmazandók, míg a szabályozott piacra bevezetett vagy közzétett tájékoztatóval rendelkező kötvényekre és strukturált pénzügyi termékekre, az elszámolásra alkalmas, vagy egy szabályozott piacra bevezetett, vagy MTF-en vagy OTF-en kereskedett kibocsátási egységekre és származtatott termékekre pedig új szabályok lesznek bevezetve. Emellett a részvények és a részvényjellegű eszközök esetében sor kerül a minimális árjegyzési nagyságrend bevezetésére, és kétirányú jegyzést kell adni. A kereskedés utáni átláthatósági szabályok – azonosak azokkal, amelyek a helyszíni kötésekre alkalmazandók –, érvényesek minden részvényre, ezen belül részvényjellegű eszközre, valamint a közzétett tájékoztatóval rendelkező kötvényekre és strukturált pénzügyi termékekre, a kibocsátási egységekre és a szabályozott piacra bevezetett, vagy MTF-en vagy OTF-en kereskedett származtatott termékekre, valamint azokra a származtatott termékekre, amelyek elszámolásra alkalmasak vagy amelyeket kereskedési adattárnak jelentenek.

Ügyletek bejelentése (IV. cím – 21–23. cikk)

Az ügyletek MiFID szerinti bejelentése, a felügyelők számára lehetővé teszi a befektetési vállalkozások tevékenységeinek ellenőrzését és a MiFID-nek való megfelelésről való gondoskodást, valamint a piaci visszaélésekről szóló irányelv (MAD) hatálya alá tartozó visszaélések ellenőrzését. Az ügyletek bejelentése az általános piacfelügyelet számára is hasznos. Az előterjesztett rendelkezések számos vonatkozásban javítani fogják az ügyletjelentés minőségét.

A pénzügyi eszközök összes ügyletét jelenteni kell az illetékes hatóságoknak, kivéve az olyan pénzügyi eszközök ügyleteit, amelyekkel szervezett formában nem kereskednek, mivel ezek a piaci visszaélésre nem érzékenyek és visszaélések céljára nem használhatók fel. Az illetékes hatóságoknak teljes körű hozzáférésük lesz a nyilvántartásokhoz a megbízás végrehajtásának valamennyi szakaszában, a kereskedésre vonatkozó kezdeti döntéstől annak végrehajtásáig.

Először, a módosítások új kötelezettséget teremtenek a szabályozott piacokra, az MTF-ekre és az OTF-ekre, hogy a megbízások adatait a felügyelők számára hozzáférhető módon tárolják, legalább 5 évig. Ez az illetékes hatóságok számára lehetővé teszi, hogy a piaci visszaélésre történt kísérletet, valamint a megbízási könyv manipulálását ellenőrizzék. A tárolt információnak tartalmaznia kell mindazokat az információkat, amelyek a jelentett ügyletekhez is szükségesek, nevezetesen, tartalmazniuk kell az ügyfél és az ügylet végrehajtásáért felelős személyek – például üzletkötők vagy számítógépes algoritmusok – azonosítását.

Másodszor, az ügyletjelentés hatóköre, amely eddig a szabályozott piac kereskedésébe bevezetett pénzügyi eszközökre korlátozódott – ideértve az ilyen eszközzel a piacon kívül végrehajtott ügyleteket –, jelentősen kibővül, és ily módon összhangba kerül a piaci visszaélésekre vonatkozó szabályok hatókörével. Csak a következő eszközök nem kerülnek az előírás hatálya alá: (i) a piacra nem bevezetett és az MTF-en vagy OTF-en nem kereskedett eszközök, (ii) azok az eszközök, amelyek értéke nem függ a piacra bevezetett, vagy az MTF-en vagy OTF-en kereskedett eszközök pénzügyi eszközök értékétől, (iii) azok az eszközök, amelyek kereskedése nem gyakorolhat hatást a piacra bevezetett, vagy az MTF-en vagy OTF-en kereskedett eszközök pénzügyi eszközökre.

Harmadszor, a rendelkezések javítani fogják a jelentéstételt, egyfelől azáltal, hogy javul azon ügyfelek azonosítása, amelyek számára a befektetési vállalkozás az ügyletet végrehajtotta és azon személyeké, akik annak végrehajtásáért feleltek, másfelől pedig azáltal, hogy a szabályozott piacoktól, az MTF-ektől és az OTF-ektől adatokat kérnek olyan ügyletekről, amelyeket általános jelentéstételi kötelezettség hatálya alá nem tartozó vállalkozások hajtottak végre. Továbbá, a minőséget szem előtt tartva, a javasolt rendelkezések megkövetelik, hogy a jelentéstétel az irányelv alapján, az illetékes hatóságok által jóváhagyott jelentéstételi mechanizmusokon keresztül történjen.

Ahhoz, hogy az ügyletjelentések és a tárolt megbízási információk az ügyfelet és az ügylet végrehajtásáért felelős személyeket – ideértve a számítógépes algoritmusokat – azonosítsák, a befektetési vállalkozásoknak ezeket az információkat tovább kell adniuk, amikor megbízást küldenek egy másik vállalkozásnak. Amennyiben ezeket az információkat más vállalkozásoknak nem kívánják továbbítani, lehetőségük lesz arra is, hogy egy megbízást úgy jelentsenek be, mintha az ügylet lenne.

Negyedszer, a költségek és a hatékonyság szempontjából, elkerülhető lenne a kötések kettős – MiFID szerinti és egyben a nemrégiben a kereskedési adattárak számára (EMIR) javasolt jelentéstételi előírások szerinti – jelentése. Ezért a kereskedési adattáraktól kell megkövetelni, hogy a jelentéseket az illetékes hatóságokhoz eljuttassák.

Végül, ha ezek a változtatások elégtelennek bizonyulnának a kereskedési tevékenység és az egyedi pozíciók teljes körű és pontos áttekintéséhez, a felülvizsgálati záradék előírja, hogy a rendelet hatálybalépése után 2 évvel a Bizottság intézkedéseket hozhat, melyek szerint a befektetési vállalkozásoknak közvetlenül az EÉPH által kijelölt rendszernek kell jelenteniük.

Kereskedés származtatott termékekkel (V. cím – 24–27. cikk)

Az OTC származtatott termékek piacának stabilitása, átláthatósága és ellenőrzése tekintetében folyamatosan tett jelentős erőfeszítések részeként a G20-ak megállapodtak arról, hogy minden szabványosított, tőzsdén kívüli származtatott kereskedésnek át kellene kerülnie a tőzsdékre vagy adott esetben elektronikus kereskedési platformokra.

A Bizottság által már javasolt, a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek központi elszámolásának növelését célzó előírásoknak megfelelően (EMIR), az e rendeletben javasolt rendelkezések meg fogják követelni, hogy a kellően fejlett származtatott termékekkel a kereskedés csak az elfogadható platformokon történjen, vagyis a szabályozott piacokon, az MTF-eken és az OTF-eken. Ez a kötelezettség mind a pénzügyi, mind a nem pénzügyi szerződő felekre érvényes, amennyiben az EMIR elszámolási értékhatárát meghaladják. A rendelkezések a Bizottságra és az EÉPH-ra bízzák, technikai standardokon keresztül, az ilyen kötelezettséghez elfogadható származtatott termékek jegyzékének összeállítását, figyelembe véve a konkrét eszközök likviditását.

Diszkriminációmentes elszámolási lehetőség (VI. cím, 28–30. cikk)

Kiegészítve a 2004/39/EK irányelv előírásait, amelyek megakadályozzák, hogy a tagállamok indokolatlanul korlátozzák a hozzáférést a kereskedés utáni infrastruktúrához, mint például a központi szerződő félhez (CCP) és a kiegyenlítési megállapodásokhoz, szükséges, hogy e rendelet eltávolítson különféle egyéb kereskedelmi akadályokat, amelyek alkalmasak a pénzügyi eszközök elszámolásával kapcsolatos verseny akadályozására. Akadályok keletkezhetnek abból, hogy a központi szerződő felek bizonyos kereskedési helyszínek számára nem biztosítanak elszámolási szolgáltatásokat, a kereskedési helyszínek nem biztosítják az adatfolyamot a potenciális új klíringtagok számára, vagy nem tájékoztatnak a referencia-értékekről, vagy az indexeket a klíringtagok vagy a kereskedési helyszínek számára nem biztosítják.

A javasolt rendelkezések megtiltják a diszkriminatív gyakorlatot és meghiúsítják azokat az akadályokat, amelyek megakadályozhatják a versenyt a pénzügyi eszközök elszámolásában. Ez növelni fogja a pénzügyi eszközök elszámolásáért folyó versenyt, ezáltal csökkenti a befektetési és hitelfelvételi költségeket, megszünteti a hiányosságokat, és előmozdítja az innovációt az európai piacokon.

Termékek és pozíciók felügyelete (VII. cím, 31-35. cikk)

Az EU pénzügyi felügyeletének megerősítéséről szóló (2009. június 10-i) tanácsi következtetések megállapításain túlmenően széleskörű egyetértés alakult ki abban, hogy fokozni kell a felügyelet és a végrehajtás szigorát, és az illetékes hatóságokat a válság után új, konkrét jogkörökkel kell ellátni, különösen olyan értelemben, hogy képeseknek kell lenniük a kínálatban szereplő termékek és szolgáltatások vizsgálatára.

Először, a javasolt módosítások nagymértékben növelni fogják a termékek és a szolgáltatások feletti felügyeletet, mivel bevezetik a lehetőséget, egyfelől az illetékes hatóságok számára, hogy tartós tiltást szabjanak ki pénzügyi termékekre vagy tevékenységekre vagy gyakorlatokra, az EÉPH koordinációja mellett, másfelől pedig az EÉPH is lehetőséget kap arra, hogy ideiglenesen betiltson termékeket, gyakorlatokat és szolgáltatásokat. A tiltás lehet a pénzügyi eszközök piaci forgalmazásának vagy értékesítésének megtiltása vagy korlátozása, vagy egy bizonyos gyakorlatra, vagy egy konkrét tevékenységben részt vevő személyekre szóló tiltás. A rendelkezések megadják a konkrét feltételeket mindkét ilyen tiltás aktiválására, ami nevezetesen akkor történhet meg, ha aggályok merülnek fel a befektetővédelemmel kapcsolatban, vagy veszélyek mutatkoznak a pénzügyi piacok szabályos működésével vagy a pénzügyi rendszer stabilitásával kapcsolatban.

Másodszor, a felülvizsgált irányelvben javasolt jogkörök kiegészítésére, amelyek az illetékes hatóságoknak lehetőséget adnak pozíciók menedzselésére, beleértve pozíciós limitek megállapítását, a rendeletben javasolt rendelkezések az EÉPH-nak egy olyan szerepét vezetik be, hogy koordinálja a nemzeti szinten hozott intézkedéseket. Konkrét jogköröket is ad az EÉPH-nak a pozíciók menedzselésére vagy korlátozására a piaci szereplők számára. A javasolt rendelkezések pontos feltételeket állapítanak meg arra, hogy ez mikor történik meg, nevezetesen, amikor felmerül egy veszély a piacok szabályos működése vagy a fizikai árucikkek szállítási megállapodásai vagy a pénzügyi rendszer stabilitása tekintetében az Unióban.

Kibocsátási egységek ( 1. cikk)

A származtatott termékek kereskedésétől eltérően, az uniós kibocsátási egységek (EUA-k) azonnali másodlagos piacai nagyrészt szabályozatlanok. Az azonnali piacokon egy sor csalárd tevékenység fordult elő, amelyek alááshatják a bizalmat a kibocsátási egységek kereskedelmi rendszere (ETS) iránt, amelyet az EU ETS irányelve hozott létre[15]. Az uniós ETS-irányelvben foglalt, az EUA nyilvántartási rendszer és az EUA-kkal való kereskedéshez szükséges számlanyitási feltételek erősítését szolgáló intézkedésekkel párhuzamosan, a javaslat a teljes EUA piacot a pénzügyi piaci szabályozás hatálya alá helyezné. Mind az azonnali, mind a származtatott piacok egyetlen felügyelet alá tartoznának. A MiFID és a piaci visszaélésről szóló 2003/6/EK irányelv vonatkozna rájuk, ezáltal átfogóan javulna a piac biztonsága, anélkül, hogy annak rendeltetésére hatással lenne, ami a kibocsátások csökkentése marad. Emellett ez gondoskodna az EUA származtatott termékekre már alkalmazott szabályokkal való összhangjáról, és nagyobb biztonságot jelentene, mivel a bankok és befektetési vállalkozások, a csalások, visszaélések és pénzmosás szempontjából a kereskedési tevékenységet figyelni köteles egységek nagyobb szerepet kapnának a leendő azonnali piaci kereskedők elbírálásában.

Befektetési szolgáltatások nyújtása harmadik országbeli, fiókteleppel nem rendelkező vállalkozások részéről (VIII. cím – 36–39. cikk)

A javaslat összehangolt keretrendszert teremt a harmadik országokban székhellyel rendelkező vállalkozások és piacműködtetők számára az uniós piacokhoz való hozzáféréshez, a harmadik országokra vonatkozó nemzeti rendszerek jelenlegi szétaprózottságának meghaladása és a pénzügyi szolgáltatások összes szereplői számára egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében az EU területén. A javaslat bevezet egy olyan rendszert, amely szerint a harmadik országok jogrendszereiről a Bizottság előzetes egyenértékűség-értékelést készít. A harmadik országbeli vállalkozások, ha olyan harmadik országhoz tartoznak, amelyre egyenértékűségi határozatot hoztak, kérelmezhetik, hogy az Unióban szolgáltathassanak. A lakossági ügyfeleknek nyújtott szolgáltatások megkövetelnék egy fióktelep létrehozását; a harmadik országbeli vállalkozásnak engedélyt kell kapnia attól a tagállamtól, ahol a fióktelep létrejön, és a fióktelepre az uniós előírások vonatkoznának egyes területeken (szervezeti előírások, üzletviteli szabályok, összeférhetetlenség, átláthatóság és egyebek). Jogosult szerződő feleknek nyújtott szolgáltatások nem követelnék meg fióktelep létesítését; a harmadik országbeli vállalkozások az EÉPH bejegyzéstől függően biztosíthatják ezeket. Felügyeletük saját országukban történik. Megfelelő együttműködési megállapodásra lesz szükség a harmadik országok felügyeletei és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint az EÉPH között.

KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT

A javaslat konkrét költségvetési vonzatai az EÉPH-hoz rendelt feladatokkal kapcsolatosak, a javaslathoz csatolt jogalkotási pénzügyi kimutatás szerint. A javaslathoz csatolt pénzügyi kimutatás a Bizottságot érintő konkrét költségvetési vonzatokat is értékeli.

A javaslatnak a Közösség költségvetését érintő vonzatai vannak.

2011/0296 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a pénzügyi eszközök piacairól és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló [EMIR] rendelet módosításáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[16],

tekintettel az európai adatvédelmi biztos véleményére,

rendes jogalkotási eljárás keretében,

mivel:

1. A pénzügyi válság rámutatott a pénzügyi piacok átláthatóságának gyengeségeire. Az átláthatóság erősítése ezért egyike a pénzügyi rendszer erősítésével kapcsolatos közös elveknek, amint azt a G20-ak 2009. április 2-i londoni nyilatkozata megerősítette. Az átláthatóság erősítése érdekében és a pénzügyi eszközök belső piacának működését javítandó be kell vezetni egy új keretrendszert amely a pénzügyi eszközök piacán egységes követelményeket ír elő az ügyletek átláthatósága tekintetében. A keretrendszernek átfogó szabályokat kell megállapítania a pénzügyi eszközök széles köre számára. A keretrendszernek a részvények tekintetében ki kell egészítenie a megbízások és ügyletek átláthatóságára vonatkozó, a 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben rögzített követelményeket.

2. A Jacques de Larosière által elnökölt, az európai uniós pénzügyi felügyelettel foglalkozó magas szintű csoport felkérte az Uniót, hogy dolgozzon ki összehangoltabb pénzügyi szabályozást. A jövőbeli európai felügyeleti struktúrára való tekintettel az Európai Tanács 2009. június 18–19-én szintén hangsúlyozta egy európai egységes szabálykönyv kialakításának szükségességét, amely valamennyi pénzügyi intézményre alkalmazandó lenne az egységes piacon .

3. Az új jogi szabályozás ennek következtében két különböző jogi eszközből áll, egy irányelvből és ebből a rendeletből. A kettő együtt adja meg a jogi keretrendszert a befektetési vállalkozásokra, a szabályozott piacokra és az adatjelentő szolgáltatókra vonatkozó előírásokhoz. Ezt a rendeletet ezért az említett irányelvvel együtt kell értelmezni. A rendelet megalkotását lehetővé tevő jogalapot a következő tényezők biztosítják: bizonyos követelmények tekintetében egy olyan egységes szabálygyűjtemény létrehozásának szükségessége, amely valamennyi intézmény számára kötelező; a potenciális szabályozási arbitrázs elkerülése; valamint a nagyobb jogbiztonság és a kevésbé bonyolult szabályozás biztosítása a piaci szereplők számára. A még fennálló kereskedési akadályok lebontása és a nemzeti jogok eltéréseiből adódó, még fennálló jelentős versenytorzulások megszüntetése érdekében, illetve a jövőben valószínűsíthető kereskedési akadályok és versenytorzulások megelőzése céljából ezért rendelet elfogadására van szükség, mivel az minden tagállamban alkalmazandó, egységes szabályokat állapít meg. E közvetlenül alkalmazandó jogi aktus célja, hogy meghatározó módon hozzájáruljon a belső piac gördülékeny működéséhez, és ennek megfelelően az EUMSZ 114. cikkén kell alapulnia, az Európai Unió Bíróságának állandó ítélkezési gyakorlatával összhangban.

4. A 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szabályokat állapított meg egyrészt a szabályozott piacra bevezetett részvények kereskedés előtti és utáni átláthatósága tekintetében, másrészt a szabályozott piacra bevezetett pénzügyi eszközökkel folytatott ügyleteknek az illetékes hatóságok felé való bejelentése kapcsán; az irányelvet át kell dolgozni, hogy megfelelően tükrözze a pénzügyi piacok fejleményeit, valamint foglalkozzon azokkal a gyengeségekkel és megszüntesse azokat a hiányosságokat, amelyek a pénzügyi piac válsága során egyebek között napvilágra kerültek.

5. A kereskedésre és a szabályozási átláthatósági előírásokra vonatkozó rendelkezéseknek a közvetlenül alkalmazandó jog formáját kell ölteniük, amelyet minden befektetési vállalkozásra alkalmazni kell, mivel e vállalkozásoknak az Unió minden piacán egységes szabályokat kell követniük annak érdekében, hogy megvalósuljon az egységes szabályozási keretrendszer egységes alkalmazása, és ezáltal Unió-szerte erősödjön a piacok átláthatóságába vetett bizalom, csökkenjen a szabályozás összetettsége és a vállalkozások – különösen a határokon átnyúló alapon működő pénzügyi intézmények – megfelelési költségei, és hozzájáruljon a versenytorzulások kiküszöböléséhez. A szabályozási célok megvalósításához és – a nemzeti követelmények közötti, egy irányelv átültetésének eredményeként esetleg adódó eltérések megelőzése révén – az egyenlő feltételek biztosításához egy rendelet elfogadása a legalkalmasabb.

6. Be kell vezetni a szabályozott piac és az MTF egymással szorosan összefüggő fogalommeghatározását azon tény tükrözésére, hogy ezek azonos szervezett kereskedési funkcionalitást képviselnek. A fogalommeghatározásoknak ki kell zárniuk azokat a bilaterális rendszereket, amelyeknél a befektetési vállalkozás minden ügyletet saját számlájára köt meg, még a vevő és az eladó között közvetítő, kockázatot nem vállaló másik félként is. A „rendszer” kifejezés magában foglalja a szabályrendszereket és kereskedési platformokat vegyítő piacokat, valamint azokat is, amelyek csak valamely szabályrendszer alapján működnek. A szabályozott piacok és MTF-ek nem kötelesek „technikai” rendszert működtetni a megbízások összepárosítására. Ezen irányelv értelmében szabályozott piac vagy MTF azon piac, amely a tagsághoz, az eszközök piaci bevezetéséhez, a tagok közötti kereskedéshez, az ügyletek bejelentéséhez és adott esetben az átláthatóságra vonatkozó kötelezettségekhez kapcsolódó szempontokra vonatkozó szabályrendszerekből áll, és az ilyen szabályok alapján megkötött ügyleteket úgy kell tekinteni, mint amelyeket valamely szabályozott piac vagy MTF rendszerében kötöttek meg. A „vételi és eladási szándék” kifejezést tágan kell értelmezni: a kifejezés magában foglalja a megbízásokat, jegyzéseket és a szándék jelzését. Az a követelmény, miszerint a szándékokat a rendszerben a rendszer működtetője által megállapított megkülönböztetésmentes szabályok révén kell egyeztetni, azt jelenti, hogy a szándékok egyeztetésének a rendszerszabályok alapján vagy a rendszer protokolljai vagy belső működési eljárásai révén (beleértve a számítógépes szoftverben megtestesülő eljárásokat) kell történnie. A „megkülönböztetésmentes szabályok” kifejezés annyit jelent, hogy e szabályok kizárják azt, hogy az MTF-et működtető befektetési vállalkozás beavatkozhasson abba, hogy a szándékok hogyan lépnek egymással kölcsönhatásba. A fogalommeghatározások megkövetelik, hogy a szándékok egyeztetése olyan módon történjen, hogy azok szerződést eredményezzenek, ami annyit jelent, hogy a teljesítés a rendszer szabályai alapján vagy a rendszer protokolljain vagy belső működési eljárásain keresztül történik.

7. Az európai piacok átláthatóbbá tétele és a kereskedési szolgáltatásokat kínáló különféle helyszínek versenyfeltételeinek egyenlővé tétele érdekében szükség van egy új kategória, a szervezett kereskedési rendszer (OTF) bevezetésére. Ezt az új kategóriát nagy vonalakban úgy határozták meg, hogy most és a jövőben képesnek kell lennie arra, hogy a kereskedés szervezett végrehajtásának és megszervezésének összes olyan típusát átfogja, amelyek a meglévő helyszínek funkcióinak vagy szabályozói előírásainak nem felelnek meg. Következésképpen olyan szervezeti előírásokat és átláthatósági szabályokat kell alkalmazni, amelyek támogatják az árfolyamok hatékony felderítését. Az új kategória magában foglalja a brókerek összepárosító rendszereit, amelyek úgy írhatók le, mint befektetési vállalkozás által működtetett belső elektronikus párosító rendszerek, amelyek ügyfélmegbízásokat ügyfélmegbízásokkal szemben teljesítenek. Az új kategória magában foglalja azokat a rendszereket is, amelyek az elszámolásra alkalmas és kellően likvid származtatott termékek kereskedésére is szóba jöhetnek. Nem tartozhatnak bele azok a rendszerek, amelyeknél a rendszerben a kereskedés valódi végrehajtására vagy a rendezésre nem kerül sor – mint például azok a hirdetőtáblák, amelyeket a vételi és eladási szándékok meghirdetésére használnak – vagy azok a gazdálkodó egységek, amelyek potenciális vevői és eladói szándékokat gyűjtenek össze vagy vonnak össze, sem az elektronikus, kereskedés utáni megerősítést végző szolgáltatások.

8. A szervezett kereskedési rendszer ezen új kategóriája a meglévő kereskedési helyszíneket fogja kiegészíteni. Míg a szabályozott piacokra és a multilaterális kereskedési rendszerekre az ügyletek nem-diszkrecionális végrehajtása a jellemző, egy szervezett kereskedési rendszer működtetőjének kell lennie beleszólásának abba, hogy egy ügyletet hogyan hajtanak végre. Következésképp, az üzletviteli szabályokat, a legjobb végrehajtást és az ügyfélmegbízások kezelésével kapcsolatos kötelezettségeket alkalmazni kell a befektetési vállalkozás vagy piacműködtető által működtetett OTF-en megkötött ügyletekre. Ugyanakkor, mivel egy OTF valódi kereskedési platformot jelent, a platform működtetőjének semlegesnek kell lennie. Emiatt, egy OTF működtetőjének nem engedhető meg, hogy az OTF-ben végrehajtson bármiféle, több harmadik fél vételi és eladási szándékán alapuló ügyletet, ideértve az olyan ügyfélmegbízásokat, amelyeket a rendszerben saját tőkéjét felhasználva hoz össze. Ez egyben kizárja, hogy az általuk működtetett OTF-ben rendszeres internalizálóként járjanak el.

9. Minden szervezett kereskedésnek szabályozott helyszíneken kell lezajlania és teljesen átláthatónak kell lennie, mind a kereskedés előtt, mind utána. Az átláthatósági követelményeket ezért a kereskedési helyszínek minden típusára, és minden ott kereskedett pénzügyi eszközre alkalmazni kell.

10. A letéti igazolásokkal, a tőzsdén kereskedett alapokkal, a certifikátokkal, hasonló pénzügyi eszközökkel és szabályozott piacra nem bevezetett részvényekkel folytatott kereskedés nagyrészt ugyanolyan módon történik, és közel azonos gazdasági célt követ, mint az olyan részvényekkel folyó kereskedés, amelyeket egy szabályozott piac kereskedésébe bevezettek. A szabályozott piacon a kereskedésbe bevezetett részvényekre alkalmazandó átláthatósági rendelkezéseket így ezekre az eszközökre is ki kell terjeszteni.

11. Noha a piacok hatékony működése érdekében elvben el lehet ismerni a kereskedés előtti átláthatóság alóli mentességek rendszerének szükségességét, a 2004/39/EK irányelv és a 2004/39/EK irányelvnek a befektetési vállalkozások nyilvántartás-vezetési kötelezettségei, az ügyletek bejelentése, a piac átláthatósága, a pénzügyi eszközök piaci bevezetése, valamint az irányelv alkalmazásában meghatározott kifejezések tekintetében való végrehajtásáról szóló 2006. augusztus 10-i 1287/2006 európai parlamenti és tanácsi rendelet [17] alapján a részvényekre jelenleg alkalmazott tényleges mentességi rendelkezések gondos vizsgálatot igényelnek hatókörük és alkalmazott feltételeik további alkalmassága szempontjából. A részvények és esetleg más, hasonló eszközök, és nem részvényjellegű termékek számára konkrét piaci modellek, típusok és megbízási nagyságrendek esetén a kereskedés előtti átláthatóság alól adott mentességek egységes alkalmazásának biztosítása érdekében az Európai Értékpapír-piaci Hatóságnak (EÉPH) értékelnie kell, hogy az egyéni kérelmek rendszere összeegyeztethető-e a mentességek e rendeletben és jövőbeli felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban való alkalmazásával. Az EÉPH-nak értékelését vélemény formájában kell megfogalmaznia, az 1095/2010/EU rendelet 29. cikkének megfelelően. Emellett a részvényeknél már létező mentességeket az EÉPH-nak felül kell vizsgálnia megfelelő határidőn belül, és – ugyanazt az eljárást követve – értékelést kell készítenie arról, hogy még megfelelnek-e az e rendeletben és jövőbeli, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban foglalt szabályoknak.

12. A pénzügyi válság napvilágra hozott konkrét gyengeségeket a részvényektől eltérő pénzügyi eszközök kereskedési lehetőségeivel és árfolyamaival kapcsolatos információk piaci szereplők számára biztosított hozzáférhetőségét illetően, mégpedig az időzítés, a felbonthatóság, az egyenlő hozzáférés és a megbízhatóság szempontjából. Olyan kereskedés előtti és utáni átláthatósági előírások bevezetésére van tehát szükség, amelyek figyelembe veszik a részvényektől eltérő eszközök konkrét típusainak eltérő jellemzőit és piaci struktúráit. Annak érdekében, hogy az összes releváns eszköz tekintetében létezzen egy megbízható átláthatósági keretszabály, az előírásokat alkalmazni kell az olyan kötvényekre és strukturált pénzügyi termékekre, amelyekről tájékoztató készült, vagy amelyeket akár egy szabályozott piacra bevezettek, akár multilaterális kereskedési rendszerben (MTF) vagy szervezett kereskedési rendszerben (OTF) kereskedettek, az olyan származtatott termékekre, amelyeket a piacra bevezettek vagy amelyekkel kereskednek a szabályozott piacokon, MTF-eken vagy OTF-eken, vagy amelyek központi elszámolásra alkalmasnak minősülnek, valamint – a kereskedés utáni átláthatóság esetében - az olyan származtatott eszközökre, amelyekről a kereskedési adattárak számára jelentés készül. Ezért csak az olyan pénzügyi eszközök maradnának az átláthatósági kötelezettségek hatókörén kívül, amelyekkel kizárólag tőzsdén kívül kereskednek, amelyek különösen illikvidnek tekintendők vagy felépítésük nagyon különleges.

13. Be kell vezetni a megfelelő szintű kereskedési átláthatóságot a kötvények, a strukturált pénzügyi termékek és a származtatott termékek piacain, annak érdekében, hogy ez segítse a termékek értékelését, valamint az árképzés hatékonyságát. A strukturált pénzügyi termékeknek nevezetesen tartalmazniuk kell a 809/2004/EK rendelet 2. cikkének (5) bekezdésében meghatározott eszközfedezetű értékpapírokat, amelyek egyebek között magukban foglalják a fedezett adósságkötelezvényeket.

14. A kereskedési helyszíneken egységesen alkalmazandó feltételek biztosítása érdekében ugyanazokat a kereskedés előtti és utáni átláthatósági előírásokat kell alkalmazni a különféle típusú helyszínekre. Az átláthatósági előírásokat az eszközök különböző fajtáira, ideértve a részvényeket, a kötvényeket és a származtatott termékeket, valamint a kereskedés különböző fajtáira, ezen belül az ajánlati könyves és a jegyzésvezérelt rendszerekre, valamint a hibrid és a hangfelismerő bróker-rendszerekre kell méretezni, és figyelembe kell venni a nemzeti piacok kibocsátásainak, ügyleteinek méretét és jellegzetességeit.

15. Annak biztosítására, hogy a tőzsdén kívül lebonyolított kereskedés ne veszélyeztesse a hatékony árfolyamképzési mechanizmust vagy az átlátható egyenlő versenyfeltételeket a kereskedés módjai között, megfelelő kereskedés előtti átláthatósági előírásokat kell alkalmazni a pénzügyi eszközökkel tőzsdén kívül saját számlára kereskedő befektetési vállalkozásokra, amennyiben ezt rendszeres internalizálóként végzik részvények, letéti igazolások, tőzsdén kereskedett alapok, certifikátok és más, hasonló pénzügyi eszközök, valamint kötvények, strukturált pénzügyi termékek és elszámolásra alkalmas származtatott termékek kapcsán.

16. Az ügyfélmegbízásokat saját tőkéjének felhasználásával végrehajtó befektetési vállalkozást rendszeres internalizálónak kell tekinteni, kivéve, ha az ügyleteket alkalmi, ad hoc és rendszertelen alapon bonyolítják le a szabályozott piacokon, MTF-eken és OTF-eken kívül. A rendszeres internalizálókat olyan befektetési vállalkozásként kell meghatározni, amely ügyfélmegbízásait szervezett, gyakori és rendszeres alapon, saját számlára kereskedve hajtja végre a szabályozott piacokon, MTF-eken vagy OTF-eken kívül. E fogalommeghatározás objektív és eredményes alkalmazásának biztosítására a befektetési vállalkozások tekintetében, az ügyfelekkel lebonyolított bármely kétoldalú kereskedésnek relevánsnak kell lennie és mennyiségi kritériumokkal kell kiegészíteni azokat a minőségi kritériumokat, amelyeket a befektetési vállalkozások rendszeres internalizálóként történő bejegyzéséhez szükséges azonosításához használnak, ahogyan azokat a 2004/39/EK irányelv végrehajtásáról szóló 1287/2006 bizottsági rendelet 21. cikke rögzíti. Míg az OTF bármely rendszer vagy létesítmény lehet, ahol több harmadik fél részéről vételi és eladási szándékok hatnak egymásra a rendszerben, a rendszeres internalizálónak nem szabad megengedni, hogy harmadik felek vételi és eladási szándékait összehozza.

17. A rendszeres internalizálók dönthetnek úgy, hogy csak lakossági ügyfeleknek, csak szakmai ügyfeleknek vagy mindkettőnek lehetővé teszik a jegyzéseikhez való hozzáférést. Nem engedélyezhető azonban számukra, hogy az ügyfelek kategóriáin belül megkülönböztetést tegyenek. A rendszeres internalizálók nem kötelesek kötelező érvényű jegyzéseket tenni közzé a szokásos piaci nagyságrendet meghaladó ügyletek vonatkozásában. A szokásos piaci nagyságrend egyik pénzügyi eszköz tekintetében sem lehet jelentősen aránytalan az adott osztályba tartozó összes pénzügyi eszközhöz viszonyítva.

18. Ezen rendeletnek nem célja, hogy előírja a kereskedés előtti átláthatósági szabályok alkalmazását a tőzsdén kívüli ügyletekre, amelyek jellemzői közé tartozik, hogy azok eseti és rendszertelen jellegűek, nagybani szerződő felek között bonyolódnak, és olyan üzleti viszony részét képezik, amelyet önmagában a szokásos piaci nagyságrendet meghaladó ügyletek jellemeznek, és ahol az érintett vállalkozás ügymenetében az ügyleteket az általában használt rendszereken kívül, rendszeres internalizálóként hajtja végre.

19. A piaci adatoknak könnyen és egyszerűen hozzáférhetőknek kell lenniük a felhasználók számára, a lehető legjobban kibontott formátumban, hogy a befektetők – és az igényeiket kiszolgáló adatszolgáltatók – az adatmegoldásokat a lehető legnagyobb mértékben az igényekre szabhassák. Ezért a kereskedés előtti és utáni átláthatósági adatokat „leválasztott” módon kell nyilvánosságra hozni, az adatokat megvásárló piaci szereplők költségeinek csökkentése érdekében.

20. A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[18] és a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[19] a tagállamok és az EÉPH által teljes mértékben alkalmazandók a személyes adatok e rendelet alkalmazásában történő cseréjére, átadására és feldolgozására, különös tekintettel a IV. címre.

21. Figyelembe véve a felek által a G20-ak pittsburghi, 2009. szeptember 25-i csúcstalálkozóján elért megállapodást arról, hogy a szabványosított tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket a tőzsdékre vagy adott esetben elektronikus kereskedési platformokra kell áthelyezni, meg kell határozni a hivatalos szabályozási eljárást a pénzügyi szerződő felek és a nagy nem-pénzügyi szerződő felek közötti kereskedés kötelezővé tételére minden olyan származtatott termék tekintetében, amelyekről megállapítást nyert, hogy elszámolásra alkalmasak és eléggé likvidek ahhoz, hogy bekerüljenek azon kereskedési helyszínek valamelyikére, amelyek hasonló szabályozás alá taroznak és a résztvevők számára lehetővé teszik, hogy több szerződő féllel kereskedjenek. A kellő likviditás felmérésekor figyelembe kell benni a piac nemzeti szintű jellegzetességeit, ideértve az olyan elemeket, mint a piaci szereplők száma és típusa az adott piacon, és az ügyletek sajátosságait, mint például az ügyletek mérete és gyakorisága azon a piacon.

22. Figyelembe véve egyfelől a felek által a G20-ak pittsburghi, 2009. szeptember 25-i csúcstalálkozóján elért megállapodást arról, hogy a szabványosított tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket a tőzsdékre vagy adott esetben elektronikus kereskedési platformokra kell áthelyezni, másfelől pedig a különféle tőzsdén kívül kereskedett származtatott termékek alacsonyabb likviditását, gondoskodni kell azon alkalmas helyszínek megfelelő választékáról, ahol a kötelezettségvállalás nyomán a kereskedés megvalósulhat. Az alkalmas helyszínekre jól összehangolt szabályozási előírásokat kell alkalmazni a szervezeti és működési szempontok, az összeférhetetlenségi szabályok, a kereskedési tevékenységek ellenőrzése, kereskedés előtti és utáni átláthatóság pénzügyi eszközhöz méretezése kapcsán, valamint hogy több harmadik fél kereskedési szándékai képesek legyenek egymással kölcsönhatásra lépni. A végrehajtási és likviditási feltételek javítása érdekében azonban a helyszínek működtetői számára lehetővé kell tenni, hogy e kötelezettségvállalás nyomán több harmadik féllel diszkrecionális módon szervezzenek meg ügyleteket.

23. Az ilyen származtatott termékekre megállapított kereskedési kötelezettségnek lehetővé kell tennie az alkalmas kereskedési helyszínek közötti hatékony versenyt. Ezért a kereskedési helyszínek nem követelhetnek maguknak kizárólagos jogokat semmiféle származtatott termékek vonatkozásában ennek a kereskedési kötelezettségnek az alapján, megakadályozva más kereskedési helyszíneket abban, hogy ezen eszközökben kereskedést kínáljanak. Ahhoz, hogy a kereskedési helyszínek között hatékony verseny legyen a származtatott termékeknél, igen fontos, hogy a kereskedési helyszínek megkülönböztetésmentes és átlátható módon férjenek hozzá a központi szerződő felekhez (CCP-khez). A CCP megkülönböztetésmentes hozzáférhetősége azt jelenti, hogy a kereskedési helyszínnek joga van a megkülönböztetésmentes bánásmódhoz abból a szempontból, hogy a platformján kereskedett szerződéseket hogyan kezelik a biztosítéki követelmények, a gazdasági szempontból egyenértékű szerződések nettósítása, valamint az ugyanazon CCP által elszámolt összefüggő szerződések letéteinek egymással szembeni beszámítására (cross-margining), és a megkülönböztetésmentes elszámolási díjak tekintetében.

24. Az illetékes hatóságok jogköreit ki kell egészíteni egy egyértelmű mechanizmussal bármely olyan pénzügyi eszköz forgalomba hozatalának, forgalmazásának és értékesítésének megtiltására vagy korlátozására, amely komoly aggályokat vet fel a befektetővédelem, a pénzügyi piacok szabályos működése és integritása, vagy a pénzügyi rendszer egészének vagy részének stabilitása szempontjából, amihez megfelelő koordinációt és az EÉPH számára vészhelyzeti hatásköröket kell biztosítani. E jogkörök gyakorlása számos konkrét, teljesítendő feltételnek van alárendelve.

25. Az illetékes hatóságoknak részletes adatokkal kell ellátniuk az EÉPH-t minden olyan kérésük kapcsán, amely egy származtatott ügylettel kapcsolatban egy pozíció csökkentésére, egyszeri korlát bevezetésére, valamint bármely ex-ante pozíciós limitre irányul, annak érdekében, hogy javítsák a koordinációt és ezen jogkörök alkalmazásának konvergenciáját. Bármely, illetékes hatóság által alkalmazott ex-ante pozíciós limit lényeges adatait közzé kell tenni az EÉPH weboldalán.

26. Az EÉPH számára lehetővé kell tenni, hogy bármely személytől kérhessen tájékoztatást a pozícióiról egy származtatott ügylet kapcsán, kérhesse a pozíció csökkentését, valamint korlátozhassa az egyes személyek arra való képességét, hogy egyéni ügyleteket kezdeményezzenek árupiaci származtatott termékekkel kapcsolatban. Az EÉPH ilyenkor értesíti a vonatkozó illetékes hatóságokat azokról az intézkedésekről, amelyeket tenni javasol, és ezeket az intézkedéseket közzé is kell tennie.

27. A pénzügyi eszközökkel végzett ügyletek adatait be kell jelenteni az illetékes hatóságoknak, hogy képesek legyenek a piaci visszaélés potenciális eseteit felfedni és kivizsgálni, és hogy figyelemmel kísérjék a piacok tisztességes és szabályos működését, valamint a befektetési vállalkozások tevékenységeit. Ennek az ellenőrzésnek a hatóköre magában foglalja mindazokat az eszközöket, amelyeket egy szabályozott piacra, egy MTF-re vagy egy OTF-re bevezettek, valamint mindazokat az eszközöket, amelyek értéke az ilyen eszközök értékétől függ vagy azt befolyásolja. A befektetési vállalkozások szükségtelen adminisztratív terheinek csökkentése érdekében a szervezett módon nem kereskedett, és piaci visszaélés szempontjából nem érzékeny pénzügyi eszközöket ki kell venni a jelentéstételi kötelezettség alól.

28. Annak érdekében, hogy rendeltetésüknek megfelelően a piacfelügyelet eszközei legyenek, az ügyletjelentéseknek azonosítaniuk kell azt a személyt, aki a befektetési döntést meghozta, valamint azokat, akik annak végrehajtásáért felelősek. Az illetékes hatóságoknak teljes körű hozzáféréssel kell rendelkezniük a nyilvántartásokhoz a megbízás végrehajtásának valamennyi szakaszában, a kereskedésre vonatkozó kezdeti döntéstől annak végrehajtásáig. Ezért a befektetési vállalkozásoktól megkövetelik, hogy vezessenek nyilvántartást összes, pénzügyi eszközökre vonatkozó ügyletükről, a platformok működtetőitől pedig megkövetelik, hogy vezessenek nyilvántartást minden, a rendszereikbe benyújtott megbízásról. Az EÉPH-nak koordinálnia kell az illetékes hatóságok közötti információcserét, annak biztosítására, hogy hozzáférjenek az ügyletek és megbízások összes nyilvántartásához, beleértve azokat, amelyeket a területükön kívül működő platformokra vittek fel a felügyeletük alá tartozó pénzügyi eszközök vonatkozásában.

29. Kerülni kell ugyanazon információ kettős bejelentését. A kereskedési adattáraknak benyújtott, az [EMIR] rendelettel összhangban iktatott vagy nyugtázott, a vonatkozó eszközökről szóló, minden előírt információt tartalmazó jelentésekről nem szükséges beszámolni az illetékes hatóságoknak, de a kereskedési adattáraknak meg kell ezeket küldeniük nekik. Az [EMIR] rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.

30. Az információk illetékes hatóságok közötti bármiféle cseréje vagy továbbítása csak a személyes adatok átadására vonatkozó, a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben[20] rögzített szabályokkal összhangban történhet. Az információk illetékes hatóságok közötti bármiféle cseréje vagy azok továbbítása az EÉPH részéről csak a személyes adatok átadására vonatkozó, a személyes adatok közösségi intézmények és testületek által végzett feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[21] rögzített szabályokkal összhangban történhet, amelyek teljes mértékben alkalmazandók a személyes adatok e rendelet alkalmazásában történő feldolgozására.

31. Az [EMIR] rendelet meghatározza azokat a kritériumokat, amelyek szerint a tőzsdén kívül kereskedett származtatott termékek kategóriái elszámolási kötelezettség hatálya alá tartoznak. Ez megakadályozza a versenytorzulásokat is, azáltal, hogy megkülönböztetésmentes hozzáférést ír elő a kereskedési helyszíneknek a tőzsdén kívüli származtatott termékek elszámolását kínáló központi szerződő felek (CCP-k) számára, és megkülönböztetésmentes hozzáférést a kereskedési helyszínek kereskedési adatfolyamaihoz a tőzsdén kívüli származtatott termékek elszámolását kínáló központi szerződő felek számára. Mivel a tőzsdén kívül kereskedett származtatott ügyleteket olyan származtatott ügyletekként határozzák meg, amelyek végrehajtása nem szabályozott piacon történik, a szabályozott piacok számára e rendelet szerint hasonló előírásokat kell bevezetni. A szabályozott piacokon kereskedett származtatott termékeknek is elszámolási kötelezettség hatálya alá kell tartozniuk, amennyiben az EÉPH annak hatálya alá tartozóknak nyilvánította ezeket.

32. Kiegészítve a 2004/39/EK irányelv azon előírásait, amelyek megakadályozzák, hogy a tagállamok indokolatlanul korlátozzák a hozzáférést a kereskedés utáni infrastruktúrához, mint például a központi szerződő félhez (CCP) és a kiegyenlítési megállapodásokhoz, szükséges, hogy ez a rendelet eltávolítson különféle egyéb olyan kereskedelmi akadályokat, amelyek alkalmasak a pénzügyi eszközök elszámolásával kapcsolatos verseny akadályozására. A diszkriminatív gyakorlatok elkerülése érdekében a CCP-knek vállalniuk kell a különböző kereskedési helyszíneken végrehajtott ügyletek elszámolását, amennyiben azok a helyszínek megfelelnek a CCP által megállapított működési és technikai előírásoknak. A hozzáférést csak akkor szabad megtagadni, ha bizonyos, a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott hozzáférési kritériumok nem teljesülnek.

33. A kereskedési helyszínektől is meg kell követelni, hogy átlátható módon és megkülönböztetésmentes alapon hozzáférést biztosítsanak azon CCP-k számára, amelyek a kereskedési helyszínen végrehajtott ügyletek elszámolását kívánják, ideértve az adatfolyamokat is. Az indexekre és más, a pénzügyi eszközök értékének meghatározásához használt referenciaértékekre vonatkozó információk engedélyezését és az ezekhez való hozzáférést a CCP-k és más kereskedési helyszínek számára is megkülönböztetésmentes alapon biztosítani kell. Az akadályok és a diszkriminatív gyakorlat elhárítása a pénzügyi eszközök elszámolásáért és kereskedéséért folyó verseny növelésére irányul, hogy csökkenjenek a befektetési és hitelfelvételi költségek, és egyben megszünteti a hiányosságokat és előmozdítja az innovációt az Unió piacain. A Bizottságnak továbbra is szorosan figyelemmel kell kísérnie a kereskedés utáni infrastruktúra alakulását, és szükség esetén be kell avatkoznia, hogy a belső piacon előálló versenytorzulásokat megakadályozza.

34. A harmadik országbeli vállalkozások szolgáltatásnyújtása az Unióban a nemzeti rendszerek és előírások hatálya alá tartozik. Ezek a rendszerek rendkívül sokfélék, és az azok alapján engedélyezett vállalkozások nem részesülnek abban a jogosultságban, hogy attól eltérő tagállamban is nyújtsanak szolgáltatásokat és ott letelepedjenek, mint abban a tagállamban, ahol a székhelyük van. Helyénvaló tehát egy közös, uniós szintű szabályozási keretrendszer bevezetése. A rendszernek össze kell hangolnia a meglévő, szétaprózott keretrendszert, biztosítania kell a bizonyosságot és a harmadik országok Unióban tevékenykedő vállalkozásainak egyenlő bánásmódját, gondoskodnia kell arról, hogy a Bizottság végezze el az egyenértékűség értékelését a harmadik országok szabályozási és felügyeleti keretrendszere tekintetében, és biztosítania kell, hogy a harmadik országbeli vállalkozásoktól kapott szolgáltatások során a befektetők védelme összehasonlítható szinten legyen az EU-ban.

35. A lakossági ügyfeleknek nyújtott szolgáltatásoknál mindig meg kell követelni fióktelep létesítését az Unióban. A fióktelep létrehozása az Unió engedélyének és felügyeletének hatálya alá tartozik. Megfelelő együttműködési megállapodásoknak kell lenniük az érintett illetékes hatóság és a harmadik ország illetékes hatósága között. A fióktelepek nélkül nyújtott szolgáltatásoknak a jogosult szerződő felekre kell korlátozódniuk. A szolgáltatások feltétele az EÉPH által történt bejegyzés és a harmadik országbeli felügyelet. Az EÉPH és a harmadik ország illetékes hatóságai között megfelelő együttműködési megállapodásoknak kell létezniük.

36. E rendelet azon rendelkezései, amelyek a harmadik országbeli vállalkozások által az Unióban biztosított szolgáltatásokat szabályozzák, nem érinthetik annak lehetőségét, hogy az Unióban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező személyek egy harmadik országbeli vállalkozás befektetési szolgáltatásait, kizárólag saját kezdeményezésükre, igénybe vegyék. Amikor egy harmadik országbeli vállalkozás egy, az Unióban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező személynek nyújt szolgáltatásokat, annak kizárólagos saját kezdeményezésére, a szolgáltatásokat az Unió területén nyújtott szolgáltatásoknak kell tekinteni. Abban az esetben, ha egy harmadik országbeli vállalkozás ügyfeleket vagy potenciális ügyfeleket keres az Unióban, vagy befektetési szolgáltatásokat vagy tevékenységeket reklámoz vagy hirdet, az Unióban biztosított kiegészítő szolgáltatásokkal, az nem tekinthető az ügyfél saját kizárólagos kezdeményezésére biztosított szolgáltatásnak.

37. Az azonnali másodlagos piacokon egy sor csalárd tevékenység fordult elő a kibocsátási egységek (EUA) vonatkozásában, ami alááshatja a bizalmat a kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerei iránt, amelyeket a 2003/87/EK irányelv hozott létre; jelenleg intézkedések történnek az EUA nyilvántartások rendszerének és az EUA-kereskedéshez szükséges számlák megnyitási feltételeinek szigorítására. A piacok integritásának erősítése és hatékony működésük megőrzése érdekében – ideértve a kereskedési tevékenység átfogó felügyeletét – helyénvaló kiegészíteni a 2003/87/EK irányelvben hozott intézkedéseket, a kibocsátási egységek teljes mértékben ezen irányelv és a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatókörébe utalásával, a pénzügyi eszközként való besorolásuk révén.

38. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a Szerződés 290. cikkének megfelelően. Ezen belül felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kell elfogadni a fogalommeghatározásokra vonatkozó konkrét részletekről; a kereskedés átláthatósági követelményeinek pontos jellemzőiről; a kereskedés előtti átláthatóság alóli mentesség részletes feltételeiről; a kereskedés utáni halasztott közzétételi mechanizmusokról; a kereskedés előtti átláthatósági kötelezettségek alkalmazásának kritériumairól a rendszeres internalizálók esetében, a konkrét, költségekkel kapcsolatos rendelkezésekről a piaci adatok rendelkezésre állása kapcsán; a hozzáférés megadásának vagy elutasításának kritériumairól a kereskedési helyszínek és a CCP-k között; és azoknak a feltételeknek a további meghatározásáról, amelyek alapján a befektetővédelem, a pénzügyi piacok szabályos működésének és integritásának veszélyeztetettsége, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy egy részének stabilitását fenyegető veszély esetén az EÉPH cselekvésére lehet szükség.

39. A harmadik országbeli vállalkozások által nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó harmadik országbeli jogi és felügyeleti keretrendszerek egyenértékűségével kapcsolatos határozattal kapcsolatos végrehajtási hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni[22].

40. Bár a nemzeti illetékes hatóságok kedvezőbb helyzetben vannak a piaci fejlemények figyelemmel kísérése szempontjából, a kereskedés átláthatóságával, az ügyletek bejelentésével, a származtatott termékek kereskedésével, valamint termékek és módszerek kitiltásával kapcsolatos problémák átfogó hatását teljes egészében csak Unió-szintű összefüggésekben lehet észlelni. Ez az oka annak, hogy e rendelet célkitűzései az Unió szintjén jobban megvalósíthatók; az Unió intézkedéseket fogadhat el az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

41. A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó technikai standardok biztosítják a betétesek, befektetők és fogyasztók megfelelő védelmét az egész Unióban. A hatékonyság érdekében célszerű, hogy az EÉPH, mint nagyon jelentős szakértelemmel rendelkező szerv, olyan szabályozás- és végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozzon ki, amelyek nem igényelnek szakpolitikai döntéseket, és benyújtsa azokat a Bizottsághoz.

42. Az EÉPH által kidolgozott szabályozástechnikai standardok tervezetét – a 23. cikknek megfelelően az ügyletjelentések tartalmát és specifikációit illetően, a 26. cikknek megfelelően a likviditási kritériumok tekintetében annak megítéléséhez, hogy a származtatott termékekre vonatkozik-e az a kötelezettség, hogy szervezett kereskedési helyszíneken történjen a kereskedésük, és a 36. cikknek megfelelően a kérelmező harmadik országbeli vállalkozás által, bejegyzési kérelmében az EÉPH számára megadandó információkat illetően – a Bizottságnak az EUMSZ 290. cikke szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén és a 1093/2010/EU rendelet 10–14. cikkével összhangban kell elfogadnia,.

43. A Bizottságot arra is fel kell hatalmazni, hogy az EUMSZ 291. cikke alapján, végrehajtási aktusokban technikai végrehajtási standardokat fogadjon el, az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban. Az EÉPH-t meg kell bízni azzal, hogy a 26. cikkre tekintettel dolgozzon ki és a Bizottságnak nyújtson be végrehajtás-technikai standardok tervezet, amely meghatározza, hogy a származtatott termékek azon kategóriája vagy annak releváns alkategóriája tekintetében, amelyet az [ ] (EMIR) rendelet az elszámolási kötelezettség hatálya alá tartozónak nyilvánított, csak szervezett kereskedési helyszíneken lehet kereskedni.

44. E rendelet előírásainak alkalmazását el kell halasztani annak érdekében, hogy az alkalmazhatósága összehangolt legyen az átdolgozott irányelv átültetett szabályainak alkalmazásával, és hogy elkészüljenek az alapvetően fontos végrehajtási intézkedések. A teljes szabályozási csomagot aztán ugyanattól az időponttól kezdődően kell alkalmazni. A végrehajtási intézkedésekhez szükséges felhatalmazás alkalmazása viszont nem halasztható el, hogy a lehető leghamarabb elkezdődhessenek a végrehajtási intézkedések megtervezéséhez és elfogadásához szükséges lépések.

45. Ez a rendelet tiszteletben tartja a különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert alapvető jogokat és elveket, főként a következőkre vonatkozó jogokat és elveket: a személyes adatok védelme (8. cikk), a vállalkozás szabadsága (16. cikk), a fogyasztók védelme (38. cikk), a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jog (47. cikk), valamint a kétszeri eljárás alá vonás és a kétszeres büntetés tilalma (50. cikk), és a rendeletet ezekkel a jogokkal és elvekkel összhangban kell alkalmazni.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. cím

TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk Tárgy és hatály

46. Ez a rendelet egységes előírásokat állapít meg a következőkre:

47. kereskedési adatok közzététele a nyilvánosság számára;

48. ügyletjelentés az illetékes hatóságoknak;

49. származtatott termékek kereskedése szervezett helyszíneken;

50. megkülönböztetésmentes hozzáférés az elszámoláshoz és megkülönböztetésmentes hozzáférés a referenciaértékek kereskedéséhez; és

51. az illetékes hatóságok és az EÉPH hatásköre termékszintű beavatkozásokra, valamint az EÉPH hatásköre a pozíciómenedzselésben és a pozíciólimitekre;

52. befektetési szolgáltatások nyújtása harmadik országbeli, fiókteleppel nem rendelkező vállalkozások által.

53. Ezt a rendeletet a befektetési vállalkozásokra, az [új MiFID] irányelv szerint engedélyezett, egy vagy több befektetési szolgáltatást nyújtó és/vagy befektetési tevékenységeket végző hitelintézetekre és a szabályozott piacokra kell alkalmazni.

54. E rendelet V. címe a(z) [ ] (EMIR) rendelet [2. cikk (6) pontja] szerinti összes pénzügyi szerződő félre, valamint [5. cikke (1b) bekezdésének]} hatálya alá tartozó nem pénzügyi szerződő felekre is alkalmazandó.

55. E rendelet VI. címe vonatkozik a központi szerződő felekre és a referenciaértékek tulajdonosi jogait gyakorló személyekre is.

2. cikk Fogalommeghatározások

56. E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

57. "befektetési vállalkozás": minden olyan jogi személy, amelynek rendes üzleti tevékenysége harmadik személyek részére egy vagy több befektetési szolgáltatás nyújtása és/vagy egy vagy több befektetési tevékenység végzése hivatásos alapon.

A tagállamok a befektetési vállalkozások meghatározásába fölvehetnek jogi személyiséggel nem rendelkező vállalkozásokat is, amennyiben:

58. jogi formájuk biztosítja a harmadik felek érdekei védelmének olyan szintjét, amely egyenértékű a jogi személyek jogállásával biztosított védelemmel; valamint

59. jogi formájukhoz igazodóan egyenértékű prudenciális felügyelet alá tartoznak.

Amennyiben azonban természetes személy nyújt olyan szolgáltatásokat, amelyek magukban foglalják harmadik személyek pénzeszközeinek és átruházható értékpapírjainak tartását, ezen rendelet és az [új MiFID] irányelv alkalmazásában e személyt kizárólag akkor lehet befektetési vállalkozásnak tekinteni, ha az [új MiFID] irányelvben, az ezen rendeletben és az [új CRD] irányelvben meghatározott egyéb követelmények sérelme nélkül megfelel a következő feltételeknek:

60. biztosítja a harmadik felek befektetési eszközökre és pénzeszközökre vonatkozó tulajdonosi jogainak védelmét, különösen a vállalkozás vagy tulajdonosai fizetésképtelensége, valamint a vállalkozás vagy tulajdonosa hitelezői által végrehajtott lefoglalás, beszámítás vagy bármely más intézkedés esetére;

61. a vállalkozásnak olyan szabályok hatálya alá kell tartoznia, amelyek célja a vállalkozás és tulajdonosai fizetőképességének figyelemmel kísérése;

62. a vállalkozás éves beszámolóját a nemzeti jogszabályok alapján könyvvizsgálatra feljogosított egy vagy több személynek kell megvizsgálnia;

63. ha a vállalkozásnak csak egy tulajdonosa van, annak rendelkeznie kell a befektetők védelméről arra az esetre, ha elhalálozása, cselekvőképtelenné válása vagy más hasonló esemény következtében a vállalkozás üzleti tevékenysége megszűnne;

64. „hitelintézet”: a 2006/48/EK irányelvben meghatározott hitelintézet;

65. „rendszeres internalizáló”: olyan befektetési vállalkozás, amely szervezett, gyakori és rendszeres alapon saját számlára kereskedik olyan módon, hogy ügyfélmegbízásait a szabályozott piacon, MTF-en vagy OTF-en kívül hajtja végre;

66. „piacműködtető”: olyan személy vagy személyek, aki/akik irányítják és/vagy működtetik a szabályozott piac üzletvitelét. A piacműködtető lehet maga a szabályozott piac is;

67. „szabályozott piac”: a piacműködtető által működtetett és/vagy irányított multilaterális rendszer, amely – a rendszeren belül és annak megkülönböztetésmentes szabályaival összhangban – összehozza több harmadik fél pénzügyi eszközökben lévő vételi és eladási szándékát, vagy elősegíti ezt oly módon, hogy az szerződést eredményez a szabályai és/vagy rendszerei alapján kereskedésre bevezetett pénzügyi eszköz tekintetében, és amely engedéllyel rendelkezik, és az [új MiFID] irányelv III. címének rendelkezéseivel összhangban és rendezetten működik;

68. „multilaterális kereskedési rendszer (MTF)”: valamely befektetési vállalkozás vagy piacműködtető által működtetett multilaterális rendszer, amely több harmadik fél pénzügyi eszközökre irányuló vételi és eladási szándékát hozza össze – a rendszeren belül és megkülönböztetésmentes szabályokkal összhangban – oly módon, hogy az szerződést eredményez az [új MiFID] irányelv II. címének rendelkezéseivel összhangban;

69. „szervezett kereskedési rendszer (OTF)”: bármely, befektetési vállalkozás vagy piacműködtető által működtetett rendszer vagy létesítmény, amely nem szabályozott piac vagy MTF, amelyben több harmadik fél pénzügyi eszközökre irányuló vételi és eladási szándéka hozható össze a rendszeren belül, oly módon, hogy az szerződést eredményez az [új MiFID] irányelv II. címének rendelkezéseivel összhangban;

70. „pénzügyi eszköz”: az [új MiFID] irányelv I. mellékletének C. szakaszában meghatározott eszközök;

71. „átruházható értékpapírok”: az értékpapírok tőkepiacon forgatható fajtái, olyan fizetőeszközök kivételével, mint például:

72. társaságok részvényei és más – társaságok, társas vállalkozások vagy más szervezetek részvényeivel egyenértékű – értékpapírok, valamint részvények tekintetében kiadott letéti igazolások;

73. a kötvények és az értékpapírosított adósság más formái, ideértve az ilyen értékpapírok tekintetében kiadott letéti igazolásokat;

74. minden más értékpapír, amely feljogosít bármely ilyen átruházható értékpapír megszerzésére vagy eladására, vagy átruházható értékpapírokra, devizákra, kamatlábakra vagy hozamokra, árucikkekre vagy más indexekre vagy mértékekre történő hivatkozással meghatározott készpénzzel történő teljesítésre ad lehetőséget;

75. „letéti igazolások”: külföldi kibocsátó értékpapírjainak tulajdonjogát bizonyító, tőkepiacon forgatható értékpapírok, amelyek bevezethetők egy szabályozott piacra és a külföldi kibocsátó értékpapírjaitól függetlenül forgalmazhatók;

76. „tőzsdén kereskedett alapok”: befektetési jegyek olyan nyíltvégű kollektív befektetési vállalkozásokban, amelyek a tőkepiacon szabadon forgathatók és a legtöbb esetben valamely index teljesítményét követik;

77. „certifikátok”: tőkepiacon forgatható értékpapírok, amelyeket a befektetés kibocsátó általi visszafizetésekor a részvények elé, de a fedezetlen kötvények és más, hasonló eszközök mögé sorolnak;

78. „strukturált pénzügyi termékek”: olyan, adott pénzügyi eszközök (aktívák) csoportjához társuló hitelkockázat értékpapírosítására és átadására létrehozott értékpapírok, amelyek birtokosa rendszeres, a mögöttes eszközök cash flow-jától függő kifizetésekre jogosult;

79. „származtatott termékek”: a 9. pont c) alpontjában meghatározott és az [új MiFID] irányelv I. mellékletének C. szakasza (4)–(10) pontjában említett pénzügyi eszközök;

80. „árualapú származtatott termékek”: olyan, a 9. pont c) alpontjában meghatározott pénzügyi eszközök, amelyek valamely árucikkhez vagy az [új MiFID] irányelv I. mellékletének C. szakasza (10) pontjában, vagy az [új MiFID] irányelv I. mellékletének C. szakasza (5), (6), (7) és (10) pontjában említett vagy mögöttes termékhez kapcsolódnak;

81. „szándék érdemi jelzése”: egy kereskedési rendszer egyik résztvevőjének olyan üzenete egy másik számára a fennálló kereskedési szándékról, amely a kötésről való megállapodáshoz szükséges összes szükséges információt tartalmazza;

82. „illetékes hatóság”: az egyes tagállamok által az [új MiFID] irányelv 48. cikkével összhangban kijelölt hatóság, kivéve, ha az említett irányelv másképp határozza meg;

83. „jóváhagyott közzétételi mechanizmus (APA)”: olyan személy, aki az [új MiFID] irányelvben megállapított rendelkezések szerint fel van hatalmazva azon szolgáltatás nyújtására, hogy a befektetési vállalkozások nevében közzétegye a kereskedési jelentéseket, e rendelet [11. és 12.] cikkének alapján;

84. „összevont adattárolási szolgáltató (CTP)”: olyan személy, aki az [új MiFID] irányelvben megállapított rendelkezések szerint fel van hatalmazva azon szolgáltatás nyújtására, hogy összegyűjtse a szabályozott piacokról, az MTF-ektől, az OTF-ektől és az APA-któl az e rendelet [5., 6., 11. és 12.] cikkében felsorolt pénzügyi eszközökről szóló kereskedési jelentéseket, és azokat olyan, folyamatos és élő elektronikus adatfolyamba vonja össze, amely pénzügyi eszközönként valós idejű árfolyam- és volumen-adatokat biztosít;

85. „jóváhagyott jelentési mechanizmus (ARM)”: olyan személy, aki az [új MiFID] irányelvben megállapított rendelkezések szerint fel van hatalmazva azon szolgáltatás nyújtására, hogy a befektetési vállalkozások nevében bejelentse az ügyletek adatait az illetékes hatóságoknak vagy az EÉPH-nak;

86. „vezető testület”: egy adatjelentési szolgáltató irányító testülete, amely magában foglalja a felügyeleti és a vezetési funkciót, rendelkezik a végső döntéshozatal hatáskörével és jogában áll, hogy a gazdálkodó egység stratégiáját, célkitűzéseit és általános irányultságát meghatározza. A vezető testület magában foglal olyan személyeket, akik az intézmény üzleti tevékenységét ténylegesen irányítják;

87. „felügyeleti funkció”: a vezetői döntéshozatal ellenőrzésére és monitoringjára irányuló felügyeleti funkciójában eljáró vezető testület;

88. „felső vezetés”: az adatjelentési szolgáltatónál vezetői feladatot ellátó egyének, akik a napi ügyvezetésért felelnek és azért számon kérhetők;

89. „referenciaérték”: bármely üzleti index vagy közzétett adat, amelyet egy képlet felhasználásával számítanak ki, egy vagy több mögöttes eszköz értékéből vagy olyan árfolyamokból, amelyekre vonatkoztatva egy pénzügyi eszköz szerint fizetendő összeg megállapítása történik;

90. „kereskedési helyszín”: bármely szabályozott piac, MTF vagy OTF;

91. „központi szerződő fél”: az [ ] (EMIR) rendelet 2. cikkének (1) pontja szerint meghatározott központi szerződő fél;

92. „befektetési szolgáltatások és tevékenységek”: az [új MiFID] irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 2. pontja szerint meghatározott szolgáltatások és tevékenységek;

93. „harmadik országbeli pénzügyi intézmény”: olyan szervezet, amelynek központi irodája egy harmadik országban van, és ennek a harmadik országnak a joga szerint fel van hatalmazva arra, vagy engedélyezve van számára, hogy a 2006/48/EK irányelvben, az [új MiFID] irányelvben, a 2009/138/EK irányelvben, a 2009/65/EK irányelvben, a 2003/41/EK irányelvben vagy a 2011/61/EU irányelvben felsorolt tevékenységek bármelyikét végezze;

94. „nagykereskedői energiatermék”: a [REMIT] rendelet 2. cikkének (4) pontja szerint meghatározott szerződések és származtatott termékek.

95. Az (1) bekezdésben megadott fogalommeghatározások az [új MiFID] irányelvre is alkalmazandók.

96. A Bizottság – a 41. cikkel összhangban – felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján olyan intézkedéseket fogadhat el, amelyek a piaci fejlődéshez való alkalmazkodás érdekében meghatározzák az (1) bekezdésben rögzített fogalommeghatározások egyes technikai elemeit.

II. CÍM

ÁTLÁTHATÓSÁG A KERESKEDÉSI HELYSZÍNEKEN

1. fejezet

Átláthatóság a tőkeinstrumentumoknál

3. cikk Kereskedés előtti átláthatósági követelmények a kereskedési helyszínek számára a részvények, letéti igazolások, tőzsdén kereskedett alapok, certifikátok és más, hasonló pénzügyi eszközök vonatkozásában

97. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők nyilvánosságra hozzák a piacra bevezetett vagy MTF-en vagy OTF-en kereskedett részvényekre, letéti igazolásokra, tőzsdén kereskedett alapokra, certifikátokra és más, hasonló pénzügyi eszközökre rendszereiken keresztül meghirdetett mindenkori vételi és eladási árakat és az ezen árak mellett fennálló kereskedési szándékok mértékét. Ezt a követelményt a szándék érdemi jelzésére is alkalmazni kell. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők ezeket az információkat a szokásos kereskedési időben folyamatosan hozzáférhetővé teszik a nyilvánosság számára.

98. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők ésszerű üzleti feltételek mellett és megkülönböztetéstől mentesen hozzáférést biztosítanak a 13. cikk alapján a részvényekre, letéti igazolásokra, tőzsdén kereskedett alapokra, certifikátokra és más, hasonló pénzügyi termékekre adott jegyzéseik közzétételére kötelezett befektetési vállalkozások számára azon mechanizmusokhoz, amelyeket az első bekezdés szerinti információk közzétételére alkalmaznak.

4. cikk Mentességek engedélyezése

99. Az illetékes hatóságok a (3) bekezdésnek megfelelően meghatározott esetekben a piaci modell vagy a megbízások típusa vagy nagyságrendje alapján mentesíthetik a szabályozott piacokat, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozásokat és piacműködtetőket a 3. cikk (1) bekezdésében említett információk közzétételére vonatkozó kötelezettség alól. Az illetékes hatóságok különösen olyan megbízások vonatkozásában tekinthetnek el az említett kötelezettségtől, amelyek meghaladják az adott részvény, letéti igazolás, tőzsdén kereskedett alap, certifikát, vagy más, hasonló pénzügyi eszköz vagy az adott részvény-, letétiigazolás-, tőzsdénkereskedettalap-, certifikát-, vagy más, hasonló pénzügyieszköz-típus szokásos piaci nagyságrendjét.

100. Az illetékes hatóságoknak az (1) bekezdés szerinti mentességek engedélyezése előtt értesíteniük kell az EÉPH-t és más illetékes hatóságokat az egyes egyedi mentességi kérelmek szándékolt felhasználásáról, és ismertetniük kell azok működését. A mentesség engedélyezésének szándékáról szóló értesítést legalább 6 hónappal a mentesség érvénybe lépése előtt el kell küldeni. Az értesítés kézhezvételétől számított 3 hónapon belül az EÉPH véleményt bocsát ki a szóban forgó illetékes hatóságnak, amelyben értékeli az adott mentesség összeegyeztethetőségét az (1) bekezdésben megállapított és a (3) bekezdés b) és c) pontja alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusban részletezett előírásokkal. Amennyiben egy másik tagállam illetékes hatósága nem ért egyet az illetékes hatóság által engedélyezett mentességgel, úgy az ügyet visszautalhatja az EÉPH elé, amely az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatáskörrel összhangban járhat el. Az EÉPH figyelemmel kíséri a mentességek alkalmazását, és éves jelentést nyújt be a Bizottságnak azok gyakorlati felhasználásáról.

101. A Bizottság – a 41. cikkel összhangban – felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján olyan intézkedéseket fogadhat el, amelyek meghatározzák:

102. minden érintett pénzügyieszköz-kategória tekintetében a vételi és eladási árfolyamok vagy a kijelölt árjegyző által adott jegyzések közzéteendő sávját, valamint az ilyen árfolyamok melletti kereskedési szándék közzéteendő mértékét;

103. minden érintett pénzügyieszköz-kategória tekintetében a megbízások azon nagyságrendjét vagy típusát, amelynél az (1) bekezdés alapján el lehet tekinteni a kereskedés előtti közzétételtől;

104. minden érintett pénzügyieszköz-kategória tekintetében azt a piaci modellt, amelynél az (1) bekezdés alapján el lehet tekinteni a kereskedés előtti közzétételtől, különösen pedig e kötelezettség alkalmazhatóságát azon szabályozott piacok kereskedési módszerei tekintetében, amelyek saját szabályaik alapján a szabályozott piacon kívül megállapított árfolyamokra hivatkozva vagy időszakos aukciókon kötnek ügyleteket.

105. Az illetékes hatóságok által a 2004/39/EK irányelv 29. cikkének (2) bekezdésével és 44. cikkének (2) bekezdésével, valamint az 1287/2006/EK bizottsági rendelet 18–20. cikkével összhangban a rendelet hatálybalépése előtt adott mentességeket az EÉPH [a rendelet hatálybalépését követő két év elteltével] felülvizsgálja. Az EÉPH véleményt bocsát ki a szóban forgó illetékes hatóságnak, amelyben értékeli az adott mentességek további összeegyeztethetőségét az ebben a rendeletben és az ezen rendelet szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban részletezett előírásokkal.

5. cikk Kereskedés utáni átláthatósági követelmények a kereskedési helyszínek számára a részvények, letéti igazolások, tőzsdén kereskedett alapok, certifikátok és más, hasonló pénzügyi eszközök vonatkozásában

106. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők nyilvánosságra hozzák a piacra bevezetett vagy MTF-en vagy OTF-en kereskedett részvényekre, letéti igazolásokra, tőzsdén kereskedett alapokra, certifikátokra és más, hasonló pénzügyi eszközökre vonatkozóan végrehajtott ügyletek árát, volumenét és időpontját. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők minden ilyen ügylet adatait a valós időhöz technikailag lehető legközelebb eső időpontban teszik közzé.

107. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők ésszerű üzleti feltételek mellett és megkülönböztetéstől mentesen hozzáférést biztosítanak a 19. cikk alapján a részvényekre, letéti igazolásokra, tőzsdén kereskedett alapokra, certifikátokra és más, hasonló pénzügyi termékekre vonatkozó ügyleteik közzétételére kötelezett befektetési vállalkozások számára azon mechanizmusokhoz, amelyeket az (1) bekezdés szerinti információk közzétételére alkalmaznak.

6. cikk Halasztott közzététel engedélyezése

108. Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a szabályozott piacok számára, hogy az ügyletek adatait, azok típusától vagy nagyságrendjétől függően, halasztottan tegyék közzé. Az illetékes hatóságok különösen olyan ügyletek tekintetében engedélyezhetik a halasztott közzétételt, amelyek meghaladják az adott részvény, letéti igazolás, tőzsdén kereskedett alap, certifikát, vagy más, hasonló pénzügyi eszköz vagy az adott részvény-, letétiigazolás-, tőzsdénkereskedettalap-, certifikát-, vagy más, hasonló pénzügyieszköz-kategória szokásos piaci nagyságrendjét. A szabályozott piacoknak, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozásoknak és piacműködtetőknek előzetes jóváhagyást kell szerezniük az illetékes hatóságoktól a kereskedés halasztott közzétételére javasolt mechanizmusokra, és ezeket a mechanizmusokat a piaci szereplőkkel és a nyilvánossággal világosan közölni kell. Az EÉPH figyelemmel kíséri a halasztott kereskedési közzétételek mechanizmusainak az alkalmazását, és éves jelentést nyújt be a Bizottságnak azok gyakorlati alkalmazásáról.

109. A Bizottság – a 41. cikkel összhangban – felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén olyan intézkedéseket fogadhat el, amelyek meghatározzák:

110. minden érintett pénzügyieszköz-kategória tekintetében azokat az adatokat, amelyeket a szabályozott piacoknak, a befektetési vállalkozásoknak, ezen belül a rendszeres internalizálóknak, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozásoknak és piacműködtetőknek meg kell adniuk a nyilvánosság számára közzéteendő információkban;

111. minden érintett pénzügyieszköz-kategória tekintetében azokat a feltételeket, amelyek mellett egy szabályozott piac, a befektetési vállalkozás, ezen belül a rendszeres internalizáló vagy az MTF-et vagy OTF-et üzemeltető befektetési vállalkozás vagy piacműködtető számára megengedhető a kötések halasztott közzététele, valamint az azon ügyletek meghatározásakor alkalmazandó kritériumokat, amelyek esetében a nagyságrend vagy az érintett részvény, letéti igazolás, tőzsdén kereskedett alap, certifikát vagy más, hasonló pénzügyi eszköz típusa miatt engedélyezhető a halasztott közzététel.

2. fejezet

Átláthatóság a nem-tőkeinstrumentumoknál

7. cikk Kereskedés előtti átláthatósági követelmények a kereskedési helyszínek számára a kötvények, strukturált pénzügyi termékek, kibocsátási egységek és származtatott termékek vonatkozásában

112. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők a működtetett kereskedési rendszer alapján nyilvánosságra hozzák a szabályozott piacra bevezetett vagy közzétett tájékoztatóval rendelkező kötvényekre és strukturált pénzügyi termékekre, a kibocsátási egységekre és a piacra bevezetett vagy MTF-en vagy OTF-en kereskedett származtatott termékekre vonatkozó, rendszereiken keresztül meghirdetett megbízások vagy jegyzések árait és az ezen árak mellett fennálló kereskedési szándékok mértékét. Ezt a követelményt a szándék érdemi jelzésére is alkalmazni kell. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők ezeket az információkat a szokásos kereskedési időben folyamatosan hozzáférhetővé teszik a nyilvánosság számára.

113. A szabályozott piacok, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozások és piacműködtetők ésszerű üzleti feltételek mellett és megkülönböztetéstől mentesen hozzáférést biztosítanak a 17. cikk alapján a kötvényekre, strukturált pénzügyi termékekre, kibocsátási egységekre és származtatott termékekre adott jegyzéseik közzétételére kötelezett befektetési vállalkozások számára azon mechanizmusokhoz, amelyeket az első bekezdésben említett információk közzétételére alkalmaznak.

8. cikk Mentességek engedélyezése

114. Az illetékes hatóságok a (4) bekezdésnek megfelelően meghatározott esetekben a termékek bizonyos körét illetően a piaci modell, az adott termékre vonatkozó kereskedési tevékenység bizonyos jellemzői vagy a likviditás alapján mentesíthetik a szabályozott piacokat, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozásokat és piacműködtetőket a 7. cikk (1) bekezdésében említett információk közzétételére vonatkozó kötelezettség alól.

115. Az illetékes hatóságok a (4) bekezdésnek megfelelően a megbízások típusa és nagyságrendje és a kereskedési módszer alapján mentesíthetik a szabályozott piacokat, valamint az MTF-et vagy OTF-et működtető befektetési vállalkozásokat és piacműködtetőket a 7. cikk (1) bekezdésében említett információk közzétételére vonatkozó kötelezettség alól. Az illetékes hatóságok különösen olyan megbízások vonatkozásában tekinthetnek el az említett kötelezettségtől, amelyek meghaladják az adott kötvény, strukturált pénzügyi termék, kibocsátási egység vagy származtatott termék vagy az adott kötvény-, strukturáltpénzügyitermék-, kibocsátásiegység- vagy származtatotttermék-típus szokásos piaci nagyságrendjét.

116. Az illetékes hatóságoknak az (1) és a (2) bekezdés szerinti mentességek engedélyezése előtt értesíteniük kell az EÉPH-t és más illetékes hatóságokat az egyes mentességek szándékolt felhasználásáról, és ismertetniük kell azok működését. A mentesség engedélyezésének szándékáról szóló értesítést legalább 6 hónappal a mentesség érvénybe lépése előtt el kell küldeni. Az értesítés kézhezvételétől számított 3 hónapon belül az EÉPH véleményt bocsát ki a szóban forgó illetékes hatóságnak, amelyben értékeli az egy