[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 30.5.2007

SEC(2007) 723 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Ausztria 2006–2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

1. ELőZMÉNYEK

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Ausztria első ízben 1998 novemberében nyújtott be stabilitási programot. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 1999. január 18-án véleményt fogalmazott meg a stabilitási programról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

2. AZ AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELőZMÉNYEI

A Bizottság, miután megvizsgálta Ausztria 2007. március 29-én benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

3. a Bizottság értékelését a 2006. szeptemberi nemzeti reformprogramról.

2.1. A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Az elmúlt évtizedben az osztrák gazdaság teljesítményét a valamivel az euro-övezet átlaga feletti tartós növekedés és a nagy torzulások elmaradása jellemezte. A nagyrészt az export által előidézett reál-GDP-növekedés 2001–2003 között jelentősen lelassult, a globális és különösen az euro-övezetbeli gazdaság gyengülését tükrözve. Földrajzi fekvésének köszönhetően Ausztria jelentős mértékben ki tudta használni a Közép- és Kelet-Európával szorosabbá váló kapcsolataiból és különösen a szomszédos országok EU-csatlakozásából származó előnyöket. Az ország munkanélküliségi és inflációs rátája az euro-övezetben a legalacsonyabbak közé tartozik. A rég bevált, konszenzusra törekvő, nagymértékben centralizált bérmeghatározási politikája révén Ausztriának sikerült az euro-övezet tagjainak átlagához képest gyorsabban csökkenteni a fajlagos munkerőköltségeit, ami nagymértékben erősítette az ország versenypozícióját.

Az államháztartás tekintetében az utóbbi tíz évben Ausztria jelentős konszolidációs erőfeszítéseket tett, az 1990-es évek közepétől csökkentve a magas költségvetési hiányt, ami 2001-ben egyensúlyi pozícióhoz vezetett, de a következő években ismét kismértékű hiány alakult ki. Az államháztartás hiány csökkenésére irányuló jelentős államigazgatási, nyugdíj- és egészségügyi reformokat hajtottak végre, de még mindig marad javítanivaló ezeken a területeken.

2.2. Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. február 14-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005-2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács örvendetesnek tekintette „a programidőszakra tervezett ambiciózus strukturális kiigazítást”, de felkérte Ausztriát, „hogy – a program két utolsó évére tervezett költségvetési konszolidációt támogató szükséges intézkedések pontosabb meghatározása és végrehajtása révén – az aktualizálás által felölelt időszak végére biztosítsa a program középtávú célkitűzésének a megvalósítását”.

2.3. A Bizottság értékelése a 2006. szeptemberi nemzeti reformprogramról

Ausztria 2006. szeptember 25-én nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Ausztria nemzeti reformprogramja hét stratégiai fontosságú területet azonosít: az államháztartás fenntarthatósága, K+F és innováció, infrastruktúra, nemzetközi versenyképesség, környezet, munkaerőpiac valamint oktatás és képzés.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés [2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Ausztria jó eredményeket ért el a nemzeti reformprogram végrehajtásában, különösen mikrogazdasági területen. Az azonosított erősségek és gyengeségek tükrében Ausztriának azt ajánlották, hogy hozzon intézkedéseket a foglalkoztatás területén, különös tekintettel az egész életen át tartó tanulásra, az adókedvezmények rendszerére és a fiatalok képzésére. Ezenkívül fontosnak tartották Ausztria számára többek között, hogy 2008-ban elérje a költségvetés egyensúlyi pozícióját.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2007. tavaszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény[3] határozza meg; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Ausztria 2006–2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

4. [2007. július 9]-én a Tanács megvizsgálta Ausztria aktualizált stabilitási programját, amely a 2006–2010. közötti időszakra vonatkozik. A 2006. októberi országos választások után az új kormány 2007. januárjában alakult meg, a 2007/2008-as kétéves költségvetést pedig 2007. március 29-én terjesztette elő a parlamentnek. Ugyanazon a napon benyújtották az aktualizált stabilitási programot, két és fél hónappal a magatartási kódexben Ausztria számára meghatározott december 15-i határidő után.

5. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os 3,1 %-os ciklikus csúcsról átlagosan 2,5 %-ra lassul a programidőszak hátralévő részében. A jelenleg rendelkezésre álló információ alapján úgy tűnik, ez a forgatókönyv némileg óvatos növekedési feltételezéseken alapul 2008-ig, mivel a legfrissebb adatok némileg erőteljesebb növekedésre utalnak. A programidőszak későbbi éveit tekintve az előrejelzés megalapozottnak tűnik, még ha a növekedés mértéke valamivel magasabb is mint a Bizottság szolgálatai által számított átlagos potenciális növekedési ráta. A program inflációs előrejelzése valószerűnek tűnik.

6. 2006-ban az államháztartási hiány a stabilitási program előző változatában foglalt, a GDP 1,7 %-ának megfelelő céllal szemben a GDP 1,1%-a volt. Ez a célon túlmutató javulás a ciklusok vártnál jobb alakulásából ered. Bár a bevétel/GDP arány az előző évhez képest enyhén romlott, több mint egy százalékponttal magasabb lett a célnál. A vártnál magasabb GDP-növekedés hozzájárult a kiadási hányad előző évhez viszonyított csökkenéséhez. Mindazonáltal a kiadási hányad több mint fél százalékponttal a célérték fölé emelkedett, jelezve, hogy a költségvetés végrehajtása nem volt olyan szigorú, mint tervezték.

7. A költségvetési stratégia fő célja költségvetési egyensúly elérése a ciklus alatt, kihasználva a közigazgatási reform előnyeit és megerősítve számos kategóriában a kiadásokat. A korábbi változatokhoz képest ez utóbbi a költségvetési konszolidációnak a programidőszak későbbi éveire való elhalasztásában tükröződik. Az aktualizált változat előrejelzése szerint az államháztartás helyzete a 2006-ban a GDP 1,1%-át kitevő hiányról 2010-ben 0,4%-os többletre javul. A programidőszak utolsó két évére ütemezett konszolidáció a tervek szerint a kiadásoldalra összpontosít, központi eleme a szociális kiadások visszafogása és néhány egyedi kiadás fokozatos megszüntetése. A program előző változatával összehasonlítva az új változat nagyjából kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv mellett későbbre ütemezi a tervezett kiigazítást.

8. A költségvetési kiigazítás elhalasztása tükröződik a közös módszertannak megfelelő strukturális egyenlegben (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenlegben) is, amely csak apránként javul a GDP mintegy 1,0 %-át kitevő 2006. évi hiányról és csak a programidőszak végén vált át csekély többletre. A program szerint a kiigazítás profilját befolyásolja a katonai felszerelések 2007 és 2009 közötti beszerzése, amit a Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzéseivel szemben hiánynövelő egyszeri intézkedésnek tekintenek. A stabilitási program az előző változatához hasonlóan középtávú költségvetési célkitűzésként strukturális egyensúlyi pozíciót határoz meg. A program célja azonban a középtávú költségvetési célkitűzés 2009-es megközelítése és csekély meghaladása 2010-ben, a korábbi változatban szereplő 2008-as elérés helyett. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedését és az adósságrátát.

9. A programban szereplő költségvetési előrejelzések kockázatai 2007 és 2008 tekintetében nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, 2009-ben és 2010-ben azonban az előre jelzettnél rosszabbul alakulhat a költségvetés teljesítménye, a megalapozott makrogazdasági feltételezések ellenére. A kiadás/GDP arány az előrejelzések szerint jelentősen visszaesik az utolsó két évben. Az egyedi – főként katonai felszerelésre fordított – kiadások fokozatos megszüntetése és a kiadások megtakarítása a munkanélküli ellátások és – a 2004-es nyugdíjreform révén – a nyugdíjak terén hozzájárulhat a kiadási arány csökkenéséhez a későbbi években. Másfelől további ráfordítások merülnének fel az oktatás, a K+F és az infrastruktúra terén a programidőszak alatt, az államigazgatásban várt hatékonyságnövelés pedig bizonytalan marad. Végül a program utal a tervezett kiadásmegtakarításokból finanszírozott további adócsökkentések lehetőségére.

10. E kockázatértékelés alapján előfordulhat, hogy a programban szereplő költségvetési irányvonal nem lesz elégséges ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint 2010-ra megvalósítsák a középtávú célkitűzéseket. A Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzése szerint a strukturális hiány 2007-ben és 2008-ban bővülni fog. A programidőszak alatt azonban elegendő biztonsági tartalékot tartanak fenn normál makrogazdasági ingadozások esetén a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás program szerinti üteme elégtelen, és különösen 2007-ben és 2008-ban összhangba kellene hozni a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében előírja, hogy a strukturális egyenleg éves javításának irányadó mértéke a GDP 0,5 %-a, kedvező gazdasági időszakokban viszont magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb. Különösen 2007–2009 között, amikor Ausztria várhatóan kedvező időszakban lesz, a strukturális egyenleg a tervek szerint csak korlátozott mértékben javul. Ez a következtetés akkor is megalapozott, ha a katonai felszerelések beszerzését hiánynövelő egyszeri intézkedésnek tekintjük, ahogyan azt a program teszi.

11. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban a GDP 62,2 %-ára csökkent, azaz még mindig a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték felett van. A program előrejelzése szerint az adósságráta 2008-ra a referenciaérték alá esik és a programidőszak utolsó évében tovább csökken, a GDP 56,8%-ára. A kockázatértékelés alapján úgy tűnik, hogy az adósságráta a programidőszak korai szakaszában elegendő mértékben csökken a referenciaérték irányába, és a tervek szerint 2007-re el is éri azt.

12. Az elöregedés hosszú távú költségvetési hatása Ausztriában jóval az EU-átlag alatti, mivel a GDP-arányos nyugdíjkiadások az előrejelzések szerint hosszútávon csökkenni fognak, a kiadások 2004-es nyugdíjreformtól várt jelentős megfékezéséből eredően. A strukturális elsődleges többletet tartalmazó kiinduló költségvetési egyenleg enyhíti a népesség elöregedése által okozott hosszú távú költségvetési hatásokat. Az elsődleges többletek programban bejelentett középtávú emelése, valamint az idősebb munkavállalók foglalkoztatottságának növelése hozzájárulna az államháztartás fenntarthatóságára jelentett kockázatok megfékezéséhez. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Ausztria összességében alacsony kockázattal szembesül.

13. A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából nem értékeli minőségileg a nemzeti reformprogram 2006. szeptemberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program nem ad rendszerezett tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig nem veszik kifejezetten figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program a közigazgatási reformtól és a K+F-re fordított kiadások megerősítésétől várt megtakarításokra épül.

14. A programban szereplő költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

15. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[6].

Általános következtetésként megállapítható, hogy erőteljes növekedési kilátások mellett a program szerint lassú lesz az előrehaladás a középtávú költségvetési célkitűzés felé, viszonylag a programidőszak végére ütemezett kiigazítással, amelynek alapja főként a kiadások nem teljesen részletezett korlátozása. 2008 után a költségvetési célok elérésének vannak kockázatai és előfordulhat, hogy nem érik el a középtávú célkitűzést a programidőszak végére. Az államadósság 2007-ben megközelítheti a GDP 60%-ában meghatározott referenciaértéket és tovább csökken a következő években.

A fenti értékelés alapján Ausztriát felkérik, hogy használja ki a jó gazdasági feltételeket és a célzottnál alacsonyabb 2006-os hiányt arra, hogy a középtávú költségvetési cél felé tartó kiigazítást előbbre ütemezze és megerősítse, különösen a kiadáskorlátozások szigorú végrehajtásával és minden nem várt adóbevétel konszolidációra való fordításával.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reál-GDP (%-os változás) | SP 2007. március | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |

BIZ 2007. május | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | nincs adat | nincs adat |

HICP-infláció (%) | SP 2007. március | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |

BIZ 2007. május | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | nincs adat | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2007. március1 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |

BIZ 2007. május5 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november1 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | nincs adat | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2007. március | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |

BIZ 2007. május | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | nincs adat | nincs adat |

Elsődleges egyenleg6 (a GDP %-ában) | SP 2007. március | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |

BIZ 2007. május | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | nincs adat | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2007. március1 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |

BIZ 2007. május | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | nincs adat | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2007. március3 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |

BIZ 2007. május4 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | nincs adat | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2007. március | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |

BIZ 2007. május | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | nincs adat | nincs adat |

SP 2005. november | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | nincs adat | nincs adat |

Megjegyzések: |

1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján, a 2006–2010 közötti időszakban 2,3%-os, 2,3%-os, 2,4%-os, 2,4%-os és 2,3%-os becsült potenciális növekedéssel. |

2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz) |

3Hiánynövelő egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a program szerint (katonai repülőgépek beszerzése a GDP 0,2%-a 2007-ben, 0,4%-a 2008-ban és 0,1%-a 2009-ben). |

4 A programhoz képest (lásd 3. megjegyzés) a Bizottság szolgálatainak 2007. tavaszi előrejelzése a katonai repülőgépek beszerzését nem tekinti egyszeri intézkedésnek, mivel több évre eloszlik és nem emeli meg lényegesen az államháztartási kiadások összegét. |

5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 2,3%-os, 2,0%-os, 2,2%-os és 2,2%-os becsült potenciális növekedés alapján. |

6A FISIM eltérő kezelése miatt a programban és a Bizottság szolgálatainak előrejelzéseiben szereplő, elsődleges egyenlegre vonatkozó adatok közvetlenül nem hasonlíthatók össze. A programban szereplő adatok a magatartási kódex előírásai szerint készültek. A programban szereplő adatokkal való összehasonlíthatóság érdekében a Bizottság szolgálatainak adatait az elsődleges egyenleg tekintetében a GDP mintegy 0,1-0,2%-ának megfelelő mértékben ki kell igazítani. |

Forrás: |

Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2007. tavaszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006) 816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] A foglalkoztatásra és a ledolgozott órák számára, valamint a közszféra béreire vonatkozó nem kötelező adatokat azonban nem adták meg.