A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A levegőre, a vízre és a talajra vonatkozó szennyező anyag-mentességi cselekvési terv

(2022/C 270/06)

Előadó: Marieke SCHOUTEN (NL/Zöldek), Nieuwegein tanácsnoka Referenciadokumentum: A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Bolygónk egészségessé tétele mindenki számára – Uniós cselekvési terv: „Út a szennyező anyag-mentes levegő, víz és talaj felé” COM(2021) 400 final

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános megjegyzések

1. üdvözli az Európai Bizottság „Út a szennyező anyag-mentes levegő, víz és talaj felé” című uniós cselekvési tervről szóló közleményét, illetve azt, hogy az az egészségre összpontosít és határon átnyúló megközelítést alkalmaz. Az RB várakozással tekint a bejelentett fellépések és javaslatok elé, és kéri, hogy azok legyenek összhangban egymással és a zöld megállapodás egyéb kezdeményezéseivel;

2. hangsúlyozza, hogy az uniós jogszabályokat teljeskörűen végre kell hajtani az EUMSZ 191. cikkének (2) bekezdésében foglalt elvekkel összhangban (az elővigyázatosság elve, a megelőző intézkedések megtételének elve és az az elv, hogy a környezeti károkat a lehetséges mértékig a forrásnál meg kell előzni, valamint a „szennyező fizet” elve);

3. hangsúlyozza, hogy a szennyezés jelentős probléma, amelyet hatékony többszintű kormányzással és határon átnyúló megközelítéssel kell kezelni: minden érdekeltnek megvan a maga szerepe, és minden szinten fellépésre van szükség annak megakadályozása érdekében, hogy a helyi és regionális önkormányzatok szembesüljenek a negatív hatásokkal a lánc végén;

4. határozottan úgy véli, hogy a szennyezés a fenntarthatatlan termelésen és fogyasztáson alapuló rendszer tünete, amely a korlátlan növekedésen és kitermelésen alapul, és csak akkor kezelhető, ha a körforgásos gazdaság irányába mozdulunk el;

5. kezdeti lépésként üdvözli a 2030-ra vonatkozó hat fő célkitűzést, de sajnálja, hogy a célok többsége nem új. Az RB úgy véli, hogy nagyobb ambícióra és további fellépésre van szükség, és arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy kezdje meg a célkitűzések felülvizsgálatának és kiigazításának folyamatát a 2050-re vonatkozó elképzeléseknek megfelelően, és vonja be az RB-t ebbe a folyamatba;

6. hangsúlyozza, hogy ezek a célok európai szinten olyan ambiciózus és összehangolt megközelítést igényelnek – a különböző szakpolitikai területeken a környezetvédelmi megfontolásokat szisztematikusan számba véve –, amely összekapcsolja a különböző környezetvédelmi politikák céljait, ütemezését, eljárásait és eszközeit;

7. üdvözli, hogy az egészség a szennyező anyag-mentességi cselekvési terv egyik fő aspektusa. A környezet-egészségügyi aggályok integrálása döntő fontosságú azon változások eléréséhez, amelyek szükségesek a környezeti stressztényezőknek való kitettség csökkentéséhez, különösen a rossz körülmények között élők esetében ( 1 ) , hiszen a környezetszennyezés világszerte a megbetegedések és a korai elhalálozások legfőbb környezeti oka;

8. megismétli, hogy a Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Bizottságnak figyelembe kell vennie az Európa jövőjéről szóló konferencia keretében a polgárok által megfogalmazott, a szennyező anyag-mentesség témájára vonatkozó javaslatokat, és biztosítaniuk kell, hogy e tekintetben ambiciózus új szabályokat hajtsanak végre;

9. rámutat arra, hogy a világjárvány utáni helyreállításnak az „Egy az egészség” koncepcióra kell összpontosítania, elismerve az emberek, a környezet és az állatok egészsége közötti összefüggéseket. Ha el akarjuk érni a fenntarthatóságot és egészséges régiókat akarunk látni, az „Egy az egészség” koncepciónak vezető szerepet kell játszania a célok meghatározásában és a jogalkotásban;

A megelőzés fokozása a forrásnál

10. üdvözli a „fordított piramison” alapuló új, szennyező anyag-mentességi hierarchiát, de sajnálja, hogy a „szennyezéssel kapcsolatos károk helyreállítását és megtérítését” minimálisan veszik figyelembe;

11. hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok kulcsszerepet játszanak e cselekvési terv gyakorlati megvalósításában, de csak akkor tudják betölteni szerepüket, ha uniós szinten hatékony, a forrásra koncentráló szakpolitikákkal támogatott megelőző megközelítést alkalmaznak;

12. üdvözli az ipari kibocsátásokról szóló irányelv felülvizsgálatát és a kibocsátás forrásnál való csökkentésére irányuló ambiciózusabb megközelítést. Az ipari kibocsátásokról szóló irányelvnek segítenie kell a körforgásos gazdaság célkitűzéseinek elérését;

13. megismétli, hogy a kibocsátásra vonatkozó szabályok különösen hatékony megközelítést jelentenek; ezért azt ajánlja, hogy fordítsanak nagyobb figyelmet ezek szigorítására, mivel az hatékonyabban csökkentheti a forrásnál a kibocsátást;

14. támogatja a – kialakulóban lévő technológiákat is magukban foglaló – elérhető legjobb technikákkal (BAT) kapcsolatos nemzetközi munkát, hogy csökkenteni lehessen az ipari kibocsátásokat, szűkítve ezzel a kibocsátásiszint-tartományt, hogy nemzetközi szinten egyenlő versenyfeltételek jöjjenek létre;

15. kéri, hogy gyorsítsák fel a BAT-referenciadokumentum (BREF) követelményeinek felülvizsgálatát és érvényesítését a különböző ipari szennyezők vonatkozásában, és hogy a környezetszennyezés integrált megelőzésével és csökkentésével (IPPC) kapcsolatos eljárás felülvizsgálata keretében szigorúbb kibocsátási követelményeket alkalmazzanak;

16. hangsúlyozza a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervben bejelentett, a fenntartható termékekre irányuló kezdeményezés fontosságát a termékek által a teljes életciklusuk során – az anyagok kitermelésétől és a gyártástól a felhasználásig és az újrafeldolgozásig – okozott környezetszennyezés tekintetében. Úgy véli, hogy konkrétabban meg lehetne határozni, hogy a fenntartható termékekre irányuló kezdeményezés miként járulhat hozzá a cselekvési tervhez;

A „szennyező fizet” elv megerősítése

17. hangsúlyozza, hogy a cselekvést nem szabad egyedül a kormányokra hagyni: valamennyi ágazatnak fontos szerepet kell játszania a szennyezés korlátozása és a környezeti károk forrásnál történő elhárítása terén;

18. kéri, hogy az EU-ba érkező termékek és áruk ugyanazoknak a környezetvédelmi normáknak feleljenek meg, amelyek az EU-ban érvényben vannak. Ennek hiányában a „szennyező fizet” európai elvet kellene alkalmazni;

19. hangsúlyozza, hogy a „szennyező fizet” elve az EU környezetvédelmi politikájának alapját képezi, és megköveteli, hogy a szennyezők viseljék a szennyezés megelőzése, ellenőrzése és orvoslása érdekében hozott intézkedések költségeit;

20. kiemeli az Európai Számvevőszék jelentését ( 2 ) , amely megállapította, hogy a „szennyező fizet” elve nem fed le minden területet, illetve nem alkalmazzák teljeskörűen, és hogy jelenleg gyakran a kormányok viselik a szennyezés eltakarításának költségeit;

21. kéri, hogy a „szennyező fizet” elvét jobban építsék be a környezetvédelmi jogszabályokba, különösen a kibocsátási határértékek csökkentése által, hogy tovább csökkentsük a fennmaradó szennyezést, és kezeljük a bármilyen forrásból, többek között a mezőgazdaságból származó diffúz szennyezést;

22. hangsúlyozza, hogy a gyártókat – a valamennyi fogyasztási cikk és csomagolóanyag környezeti és ártalmatlanítási költségeire vonatkozó kiterjesztett gyártói felelősség révén – jogilag és pénzügyileg felelőssé kell tenni azokért az enyhítő intézkedésekért, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a szennyezés az értéklánc egészében kezelve legyen;

Jobb végrehajtás és nyomon követés

23. rámutat arra, hogy ha az EU nem teljesíti az uniós környezetvédelmi jogszabályokban meghatározott környezetvédelmi célokat, az abból eredő költségek és elmaradó előnyök évente mintegy 55 milliárd eurót tesznek ki ( 3 )

24. kiemeli, hogy nem minden szennyező anyag egyformán káros az emberi egészségre és a környezetre, ezért a kockázatalapú elemzés lehetővé teheti az ökológiai és gazdasági szempontok jobb összehangolását;

25. hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok elengedhetetlen szerepet játszanak a környezetvédelmi és iparpolitikák végrehajtásában, és széles hatáskörrel rendelkeznek a szennyezéskorlátozás érvényre juttatása terén, és e tekintetben üdvözli „A szennyező anyag-mentesség közös betartatása” elnevezésű 5. kiemelt kezdeményezést;

26. felhívja a figyelmet az Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA) elemzésére ( 4 ) , amely azt mutatja, hogy a környezetvédelmi jogszabályok optimális szinttől elmaradó végrehajtása leggyakrabban a hatóságok közötti nem hatékony koordinációnak, az adminisztratív kapacitás hiányának, az elégtelen finanszírozásnak, az ismeretek és az adatok hiányának, az elégtelen megfelelési mechanizmusoknak és a szakpolitikai integráció hiányának eredménye. Az érdekelt felek szennyező anyag-mentességgel foglalkozó platformjának elő kell segítenie a nagyobb összhangot valamennyi kormányzati szint és a különböző szakpolitikai területek között. Az RB határozottan támogatja az új platformot, és üdvözli a platformban kapott szerepet, amellyel elismerik, hogy a helyi és regionális önkormányzatok fontos szerepet játszanak a szennyező anyag-mentességre irányuló törekvés tekintetében;

27. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a cselekvési terv 3.1. szakasza nem említi a helyi és regionális dimenziót; kéri a helyi és regionális önkormányzatok szerepének előtérbe helyezését, és megismétli, hogy a helyi és regionális önkormányzatoknak pénzügyi és technikai támogatásra van szükségük a célkitűzések helyi szintű megvalósításához;

28. hangsúlyozza, hogy a végrehajtási problémák nem oldhatók meg csak azzal, hogy még több jogszabályt fogadunk el. A támogatási mechanizmusok, a helyi és regionális önkormányzatok kapacitásépítése, a tudásmegosztás és az innováció alapvetően fontosak a célértékek és normák teljesítéséhez;

29. hangsúlyozza, hogy fel lehet használni az olyan uniós kezdeményezéseket, mint a városfejlesztési menetrend partnerségei, és fontolóra kellene venni új környezetvédelmi partnerségek aktív létrehozását a végrehajtás támogatása érdekében;

30. üdvözli a szennyező anyag-mentesség figyelemmel kísérésére és jövőbeli alakulására vonatkozó keret (ZPMOF) kidolgozását, és kéri, hogy minden releváns adatot gyűjtsenek össze, hangoljanak össze, és ezeket tegyék mindenki számára hozzáférhetővé. Az RB hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a ZPMOF összhangban álljon a környezetvédelmi cselekvési program által meghatározott új nyomonkövetési kerettel;

A helyi és regionális szennyező anyag-mentességi intézkedések támogatása

31. üdvözli az Európai Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy együttműködjön a városokkal és régiókkal a Zöld város megállapodás, az Európa Zöld Fővárosa díj és a Zöld Levél díj, valamint a környezetbarátabb városok európai éve keretében, mivel ezek ösztönzik a fejlesztést;

32. rámutat arra, hogy területorientált megközelítésre van szükség. A sajátos földrajzi körülményektől függően nemcsak a városi közösségekre, hanem a más típusú közösségekre is külön politikákat kell tervezni;

33. hangsúlyozza, hogy a területrendezés révén megvalósuló környezeti javulás – például a városi területeken a jó minőségű zöld és kék területek bővítése – három szempontból is előnyös: csökkenti a környezetszennyezést és támogatja a biológiai sokféleséget, javítja a városi népesség egészségét és jóllétét, valamint előmozdítja a társadalmi kohéziót és integrációt ( 5 )

34. hangsúlyozza a természetalapú megoldások jelentőségét, hiszen ezek gazdasági lehetőségeket, munkahelyeket, valamint közegészségügyi és jólléti előnyöket teremtő fenntartható, költséghatékony megoldásokat kínálhatnak. A helyi és regionális önkormányzatok számára technikai támogatást, az ismeretek kicserélésének lehetőségét és kapacitásépítést kell biztosítani annak érdekében, hogy közbeszerzéseikben képesek legyenek figyelembe venni a járulékos előnyöket;

35. ismét hangsúlyozza azt az átfogó megközelítést, hogy az önkormányzatok zajvédelmi cselekvési terveit és levegőminőségi terveit hatékonyabban ötvözzék a fenntartható városi mobilitási tervekkel annak érdekében, hogy a vonzó tömegközlekedés, valamint a kerékpáros és gyalogos közlekedés hatékony ösztönzése révén javítsák a zajvédelmet és a levegőminőséget;

36. támogatja a digitális zöld megoldásokra és az intelligens szennyező anyag-mentességre irányuló élő laboratóriumok létrehozását és folyamatos támogatását. A helyi digitális ikermodellek segíthetnek a zöld és digitális átalakulást célzó helyi és regionális intézkedések kidolgozásában. A digitalizáció kormányzati ellenőrzése elengedhetetlen, mivel a fenntartható fejlődés ma már elválaszthatatlanul összekapcsolódik a digitális világgal;

37. kéri, hogy az európai adattér foglalja magában a fenntarthatóságra vonatkozó adatok cseréjét annak érdekében, hogy az értékláncok hozzá tudjanak járulni az iparágak ökologizálásához. Ezenkívül az adattárolásra és -cserére vonatkozó uniós szintű szabványok kidolgozása biztosítani fogja az olyan adatok rendelkezésre állását, amelyek felhasználhatók a szennyező anyag-mentességre való átálláshoz;

38. üdvözli az Európai Bizottság és az RB közötti együttműködésre irányuló javaslatot, hogy létrehozzák az uniós régiók zöld teljesítményének eredménytábláját, amely az „Év Zöld Régiója” elnevezésű új díj alapját fogja képezni;

Konkrét kérdések

Levegő

39. megjegyzi, hogy a levegőszennyezés a legnagyobb környezet-egészségügyi kockázat az EU-ban; évente 400 000 korai elhalálozás tulajdonítható neki ( 6 )

40. megismétli ( 7 ) , hogy a hatékony levegőminőségi politikák globális, európai, nemzeti, regionális és helyi szintű fellépést és együttműködést tesznek szükségessé. A szubszidiaritás elve szerint a megvalósítás főleg az egyedi körülményekhez szabott nemzeti, regionális és helyi intézkedésekre támaszkodik;

41. üdvözli az Európai Bizottság arra irányuló törekvését, hogy jobban összehangolja az EU levegőminőségi előírásait a WHO legutóbbi ajánlásaival, és hogy a helyi és regionális önkormányzatok támogatása érdekében megerősítse a nyomon követésre, modellezésre és levegőminőségi tervekre vonatkozó rendelkezéseket, melyeket szintén jobban össze kell hangolni;

42. javasolja, hogy a WHO 2021. évi célértékeit 2050-ig elérendő célként alkalmazzák, de az ajánlott értékeket ne alkalmazzák határértékként, mivel számos tagállam még a jelenlegieket sem teljesítette;

43. javasolja, hogy vegyék figyelembe az RB regionális központokkal folytatott konzultációjának következtetéseit, amely a környezeti levegő minőségéről szóló uniós irányelv és a nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokról szóló irányelv végrehajtását vizsgálta, valamint az Európai Parlament végrehajtási jelentését ( 8 ) , amely a környezeti levegő minőségéről szóló irányelveket „részben hatékony, javítást igénylő eszköznek” minősíti;

44. rámutat arra, hogy a világjárvány lendületet adott a változásnak azzal, hogy ösztönözte a modális váltást és azt, hogy az utak által elfoglalt terület egy részét átadják a gyalogosoknak és a kerékpárosoknak – illetve növeljék a zöldterületeket –, elkerülve az erősen légszennyezett, autók által uralt városokhoz való visszatérést;

45. rámutat arra, hogy további erőfeszítésekre van szükség a szagszennyezés csökkentése érdekében, és úgy véli, hogy az ipari kibocsátásokról szóló irányelv a szagszennyezés elleni küzdelem fő eszköze, mivel az a kibocsátások valamennyi formájára kiterjed. Az RB hangsúlyozza a civil tudomány és a nyilvánosság részvételének fontosságát a szagszennyezéssel kapcsolatos kihívások kezelésében. A különböző érdekelt felek különféle hozzájárulásait magában foglaló többszintű megközelítés lehetővé teheti a polgárok számára, hogy részt vegyenek a környezetükkel kapcsolatos döntésekben, és segítheti a politikai döntéshozókat és a szagkibocsátással járó tevékenységek okozóit megalapozott döntések meghozatalában és a szagszennyezés kérdésének jobb kezelésében;

Víz

46. üdvözli azt a célkitűzést, hogy 30 %-kal csökkentsék a környezetbe kibocsátott mikroműanyagokat, és arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy határozza meg egyértelműen a mikroműanyagok fogalmát, ugyanakkor törekedjen a mikroműanyagok és nem szőtt textíliák forrásnál történő kibocsátásának megelőzésére azáltal, hogy szigorúbb intézkedéseket javasol a szándékosan kibocsátott mikroműanyagokra vonatkozóan;

47. üdvözli a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv felülvizsgálatát, és támogatja mind azt a kezdeményezést, hogy ezt az irányelvet használják fel az értékes tápanyagok visszanyerésére irányuló munkára, mind pedig az olyan új anyagok vizsgálatára irányuló kezdeményezést, mint a gyógyszermaradványok és a mikroműanyagok;

48. javasolja annak felmérését, hogy mennyire hatékonyak ezek az intézkedések, valamint annak megfontolását, hogy milyen beruházásokra van szükség a gyógyszerek és a mikroműanyagok terén, olyan területekre összpontosítva, ahol az ökológiát vagy az ivóvízforrásokat kockázatok fenyegetik;

49. támogatja a felszíni és a felszín alatti vizekben lévő anyagok megfigyelését – innovatív megfigyelési és értékelési technikák alkalmazásával –, és azt, hogy azt beépítsék az elsőbbségi anyagokról szóló irányelv és a felszín alatti vizekről szóló irányelv felülvizsgálatába. Rámutat arra, hogy információcserére van szükség a vízgyűjtő területeken történő kibocsátásokkal kapcsolatban, mivel a szennyező anyagok kibocsátása hatással van a vízgyűjtő terület további szakaszaira;

50. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a víz újrafelhasználása az EU-ban még mindig korlátozott, és úgy véli, hogy ezt segíteni lehetne azzal, ha a víz újrafelhasználására vonatkozó minimumkövetelményekről szóló uniós rendelet hatályát kiterjesztenék a városi zöld területeken, parkokban, kertekben és közhasználatú (pl. szabadidős, illetve sportcélú) területeken történő öntözésre szolgáló vízfelhasználásra is;

Zaj

51. rámutat arra, hogy a zaj egészségre gyakorolt hatása miatt évente egymillió egészséges év vész el ( 9 ) . A közúti forgalomból származó zajszennyezés csökkentése alapvetően fontos e növekvő közegészségügyi probléma kezeléséhez;

52. hangsúlyozza, hogy európai szintű fellépésre van szükség a közúti, vasúti és légi forgalomból származó zajszennyezés csökkentésére irányuló helyi és regionális erőfeszítések támogatásához azáltal, hogy biztosítják a környezeti zajról szóló irányelv szerinti feltérképezési és jelentéstételi követelmények jobb végrehajtását és érvényesítését;

53. arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy a zajcsökkentésre vonatkozó ambiciózus, kötelező célértékek meghatározása érdekében vizsgálja meg a környezeti zajról szóló irányelv felülvizsgálatának lehetőségét, hogy az közelebb kerüljön a WHO által ajánlott határértékekhez, és kéri az összes érdekelt felet, hogy készítsen cselekvési ütemtervet;

54. amellett érvel, hogy a hangsúlyt a túlzott zajt csökkentő intézkedésekről a zajt teljes mértékben megelőző intézkedésekre – például a fenntartható közlekedési módok, köztük a gyaloglás és a kerékpározás támogatására – kell helyezni: ez elengedhetetlen a zaj jelentős és hosszú távú csökkentéséhez;

Talaj

55. hangsúlyozza a talaj minőségére és eredetére vonatkozó tényleges végrehajthatóság fontosságát. Ennek fényében alapvető fontosságú a talaj minőségére és eredetére vonatkozó egységes igazolás bevezetése az uniós tagállamokban ahhoz, hogy a helyi és regionális önkormányzatok megállítsák a szennyezett talaj régiók közötti szállítását és használatát, ami megakadályozza, hogy a szennyezőt felelősségre vonják;

56. hangsúlyozza, hogy az egészséges talaj alapvetően fontos a jóllét és a jólét szempontjából, és a talajszennyezés megelőző és kockázatalapú megközelítését támogatja. Hangsúlyt kell helyezni nemcsak a kémiai minőségre, hanem a talaj fizikai és biológiai állapotára is;

57. megjegyzi, hogy a hulladéklerakókban elhelyezett műanyagok mérgező vegyi anyagokat bocsátanak ki a talajba és a felszín alatti vizekbe. A rosszul kezelt műanyagok szennyezik a földterületeket, a vizeket és az óceánokat is. Az esőben, a talajban, a vízfolyásokban, az óceánokban és a hegytetőkön is jelen lévő mérgező adalékanyagokat és mikroműanyagokat nem lehet újrahasznosítással, hulladéklerakóba helyezéssel vagy égetéssel eltávolítani. Csak az alapvető felhasználásra szánt műanyagok globális szintű előállításának jogilag kötelező korlátozásai hozhatnak változást;

58. üdvözli az uniós talajvédelmi stratégiát és a talaj egészségéről szóló uniós jogszabály bejelentését, mivel a talajvédelem európai kereten keresztül történő támogatása kulcsfontosságú lépés a klímasemlegesség, a biológiai sokféleség helyreállítása, a szennyező anyag-mentesség, valamint az egészséges és fenntartható élelmiszerrendszer felé. Ugyanakkor amellett érvel, hogy rugalmasságot kell biztosítani a cselekvési terv és az új talajvédelmi stratégia intézkedéseinek nemzeti szintű végrehajtásában, mivel jelentős regionális különbségek vannak a területrendezés, a tájkép, a talaj (összetétele) és a talajhasználat tekintetében;

59. üdvözli az Európai Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy tanácsot adjon a mezőgazdasági termelőknek a kevésbé szennyező gyakorlatok alkalmazásáról, csökkentve az ammónia- és nitrátkibocsátást. A mezőgazdasági ágazat egyéb kibocsátásai, például a foszfátok, a fémek, a növényvédő szerek és a gyógyszerek szintén fontosak;

60. kéri, hogy fordítsanak különös figyelmet a múltbeli diffúz kibocsátásokra. Az új szabványok néha megvalósíthatatlanok, ami a szennyezett területek használatának korlátozását eredményezi. Ezért a forrásalapú megközelítést össze kell kapcsolni a meglévő szennyezési források felszámolására irányuló stratégiával;

Veszélyes anyagok

61. proaktív intézkedéseket javasol, hogy megakadályozzák a vegyi anyagok bekerülését a láncba. Ide tartoznak az forgalomba hozott anyagok biztonságos használatára vonatkozó szabályok is. Az EU-nak a vegyi anyagokat az emberre és a környezetre gyakorolt lényegi káros tulajdonságaik alapján kell szabályoznia, még tudományos bizonytalanság esetén is, figyelembe véve a kitettség kockázatát és a szóban forgó vegyi anyagok társadalom számára jelentkező előnyeit is, valamint azonosítania kell és ki kell zárnia a konkrét és elfogadhatatlan kockázatokat;

62. úgy véli, hogy a vegyi anyagok regisztrálása, értékelése, engedélyezése és korlátozása (REACH) a környezetbe kerülő veszélyes anyagok ellenőrzésének kulcsfontosságú eszköze. Alapvetően fontos, hogy a REACH engedélyezési és korlátozási eljárásait szélesebb körben alkalmazzák, és hogy a jelöltlistára több, különös aggodalomra okot adó anyagot vegyenek fel;

63. uniós szintű korlátozásokat kér a veszélyes perfluor-alkil anyagok (PFAS) problematikus felhasználásainak és kibocsátásainak vonatkozásában. Sok ilyen anyag komoly aggodalomra ad okot, mivel rendkívül perzisztensek, és káros hatással vannak az emberi egészségre és a környezetre;

64. rámutat, hogy jelenleg hiányos ismereteink vannak számos veszélyes anyag környezetre gyakorolt vagy a környezeten keresztül kifejtett (öko)-toxikológiai hatásairól. A vegyi anyagok ökológiai és egészségügyi hatásaira vonatkozó tudományos adatokat folyamatosan frissíteni kell és figyelembe kell venni, valamint hozzáférhetővé is kell tenni, különös tekintettel az embereket és a környezetet érintő kockázatokra.

Kelt Brüsszelben, 2022. január 27-én. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) 22/2018. számú EEA-jelentés: Unequal exposure and unequal impacts.

(2) Különjelentés 12/2021: A „szennyező fizet” elv alkalmazása következetlen az Unió környezetvédelmi politikáiban és fellépésében.

(3) Study 2019: The costs of not implementing EU environmental law.

(4) EEA Environmental indicator report 21/2017.

(5) Healthy environment, healthy lives: how the environment influences health and well-being in Europe (Egészséges környezet, egészséges élet: hogyan befolyásolja a környezet az egészséget és a jóllétet Európában).

(6) Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA): A levegő minősége Európában – 2020. évi jelentés.

(7) A tiszta levegőre vonatkozó uniós politika jövője a szennyezőanyag-mentességi célkitűzés keretében.

(8) Az Európai Parlament 2021. március 25-i állásfoglalása a környezeti levegő minőségéről szóló irányelvek végrehajtásáról: a 2004/107/EK és a 2008/50/EK irányelv (2020/2091 (INI))(HL C 494., 2021.12.8., 64. o.).

(9) https://www.eea.europa.eu/publications/health-risks-caused-by-environmental.