[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.11.9.

COM(2010) 680 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

A Bizottság véleménye Albánia európai uniós tagság iránti kérelméről

{SEC(2010) 1335 végleges}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

A Bizottság véleménye Albánia európai uniós tagság iránti kérelméről

A. Bevezetés

a) Tagság iránti kérelem

Albánia 2009. április 28-án nyújtotta be európai uniós tagság iránti kérelmét. Az Európai Unió Tanácsa ezt követően 2009. november 16-án felkérte a Bizottságot, hogy nyújtsa be a kérelemről alkotott véleményét, összhangban az Európai Unióról szóló szerződés 49. cikkében meghatározott eljárással, mely szerint: „Bármely olyan európai állam kérheti felvételét az Unióba, amely tiszteletben tartja a 2. cikkben említett értékeket, és elkötelezett azok érvényesítése mellett. A kérelemről értesíteni kell az Európai Parlamentet és a nemzeti parlamenteket. A kérelmező államnak a kérelmet a Tanácshoz kell benyújtania, amely a Bizottsággal folytatott konzultációt és az Európai Parlament tagjainak abszolút többségével elfogadott egyetértését követően arról tagjainak többségével határoz. Az Európai Tanács által megállapított feltételeket figyelembe kell venni.”

A 2. cikk szerint „Az Unió az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, valamint az emberi jogok – ideértve a kisebbségekhez tartozó személyek jogait – tiszteletben tartásának értékein alapul. Ezek az értékek közösek a tagállamokban, a pluralizmus, a megkülönböztetés tilalma, a tolerancia, az igazságosság, a szolidaritás, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség társadalmában.”

A Bizottság jelen véleményét e jogi kereten belül nyújtja be.

A 2000 júniusában Feirában ülésező Európai Tanács elismerte, hogy a stabilizációs és társulási folyamatban résztvevő nyugat-balkáni országok „potenciális tagjelölt” országok. Ezen országok európai perspektíváját megerősítette a 2003 júniusában Thesszalonikiben ülésező Európai Tanács, mely elfogadta a „Thesszaloniki cselekvési program a Nyugat-Balkánért: az európai integráció útján” című programot. A cselekvési program a régióra irányuló uniós politika sarokköve.

A 2006. decemberi Európai Tanács megújította az EU amelletti elkötelezettségét, hogy „az Európai Unió jelenti a Nyugat-Balkán jövőjét” és megismételte, hogy „az egyes országoknak az Európai Unió felé vezető úton tett előrehaladása a koppenhágai kritériumoknak, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételeinek a teljesítésére irányuló egyéni erőfeszítéseitől függ. Egy adott országnak a stabilizációs és társulási megállapodás keretében vállalt kötelezettségei — többek között a kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezések — végrehajtása terén felmutatott kielégítő eredményei alapvető jelentőségűek az EU számára a tagsági kérelem mérlegeléséhez.” A 2010. június 2-án Szarajevóban megrendezett EU–Nyugat-Balkán miniszteri találkozó keretében az EU megerősítette a Nyugat-Balkán európai perspektívája melletti egyértelmű elkötelezettségét és azt, hogy az Európai Unió jelenti a Nyugat-Balkán jövőjét.

A Szerződésben foglalt követelményeknek megfelelően jelen értékelés az Európai Tanács által meghatározott csatlakozási kritériumokra épül. Az Európai Tanács 1993-ban Koppenhágában a következőket állapította meg:

„A csatlakozásra akkor kerül sor, amikor egy ország az elvárt gazdasági és politikai feltételek teljesítése révén képes a tagsággal járó kötelezettségek vállalására.

A tagság megköveteli:

hogy a tagjelölt ország kialakítsa a demokráciát, a jogállamiság érvényesülését, az emberi jogok tiszteletét, valamint a kisebbségek tiszteletben tartását és védelmét garantáló intézmények stabilitását;

működő piacgazdaság meglétét; azon képesség megszerzését, hogy az adott ország meg tudjon birkózni az Unión belül érvényesülő versenyviszonyokkal és piaci erőkkel;

a tagsággal járó kötelezettségek, különösen a politikai, gazdasági és monetáris unió célkitűzéseinek vállalására való képességet.”

Az Uniónak az új tagok befogadására való képessége és emellett az európai integráció lendületének fenntartása egyaránt fontos szempont az Unió és a tagjelölt országok általános érdekei között.

Az 1995 decemberében Madridban ülésező Európai Tanács utalt arra, hogy szükséges „megteremteni a [csatlakozni szándékozó] országok fokozatos, harmonikus integrációjának feltételeit, különösen a piacgazdaság fejlesztésén, igazgatási struktúráik kiigazításán, valamint stabil gazdasági és monetáris környezet létrehozásán keresztül”.

A stabilizációs és társulási folyamat feltételeit a Tanács 1999. május 31-én határozta meg. Ez tartalmazza a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) való együttműködést és a regionális együttműködést. Ezek a feltételek a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemei, melyeket belefoglaltak az Albániával kötött stabilizációs és társulási megállapodásba, mely 2009 áprilisában lépett hatályba.

2006 decemberében az Európai Tanács egyetértett abban hogy „a konszolidáción, a kondicionalitáson és a kommunikáción alapuló, az Unió új tagok felvételére irányuló képességével ötvözött bővítési stratégia képezi a megújított bővítési konszenzus alapját.”

A Bizottság ezen véleményében Albánia kérelmét az 1993-ban Koppenhágában ülésező Európai Tanács által meghatározott kritériumok, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételeinek teljesítésére való képessége alapján vizsgálja. Vizsgálat tárgyát képezik az Albánia által a stabilizációs és társulási megállapodás keretében vállalt kötelezettségek, köztük a kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezések végrehajtásában elért eddigi eredmények is. A vélemény a korábbi véleményekhez alkalmazott módszertant követi, a 2006. évi „bővítéssel kapcsolatos megújult konszenzust” tükröző néhány módosítással. A Bizottság több szakértői kiküldetést szervezett Albániába, elsősorban a politikai kritériumokhoz kapcsolódó területekre. Ez a módszer lehetővé tette az albán intézmények igazgatási kapacitásainak és a jogszabályok végrehajtási módszereinek elemzését, és elősegítette a jövőbeni intézkedéseket illetően a még megoldandó kihívások és prioritások pontosabb azonosítását. A Bizottság elemzésnek vetette alá a jelenlegi helyzetet és a középtávú kilátásokat. E vélemény alkalmazásában és a csatlakozás időpontjának előzetes meghatározása nélkül a középtávú időtartamot öt évben állapítjuk meg.

A részletes elemzést tartalmazó jelentés, melyre ez a vélemény épül, egy külön dokumentumként kerül közzétételre (Az Albánia európai uniós tagság iránti kérelméről szóló véleményt kísérő elemző jelentés[1]). A megújult bővítési konszenzussal összhangban az analitikus jelentés első becsléseket tartalmaz a kulcsfontosságú területekre és ágazatokra (a munkavállalók szabad mozgása, mezőgazdaság és vidékfejlesztés, regionális politika, pénzügyi és költségvetési rendelkezések) gyakorolt hatásokról. A Bizottság az előcsatlakozási folyamat későbbi szakaszaiban részletesebb hatásvizsgálatokat készít ezekre a kulcsfontosságú politikai területekre vonatkozóan. Továbbá, Albánia csatlakozási szerződése az uniós intézmények technikai kiigazításával járna, az Európai Unióról szóló szerződés fényében.

b) Az EU és Albánia közötti kapcsolatok

Azt követően, hogy 1991 márciusában Albánia államformája parlamentáris köztársaság lett, az Európai Közösség 1991 júniusában létesített hivatalos kapcsolatot az országgal.

1992-ben hatályba lépett az EU és Albánia közötti kereskedelmi és együttműködési megállapodás. A gazdasági együttműködés 1999-ben fokozódott. Albánia ettől az évtől kezdve profitált az EU-val kialakított autonóm kereskedelmi preferenciákból, és a kivitelre szánt albán termékek vámmentesen jutottak az EU piacára.

2009 áprilisában hatályba lépett az EU és Albánia közötti stabilizációs és társulási megállapodás [2], amely a kereskedelemről és a kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekről szóló, 2006. decemberi ideiglenes megállapodás helyébe lépett. Albánia általában véve zökkenőmentesen hajtotta végre a stabilizációs és társulási megállapodás szerinti kötelezettségeit, ideértve a kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezéseket is. Problémák felmerülésekor Albánia minden esetben nyitott és konstruktív volt abban, hogy azokra megoldást találjon.

Az EU és Albánia közötti, a politikai párbeszédnek keretet adó miniszteri szintű találkozókra 2001 óta kerül sor. Az ideiglenes megállapodás szerint felállított vegyes bizottság 2006 és 2008 között háromszor ült össze. A stabilizációs és társulási tanács üléseire 2009 májusában és 2010-ben került sor. A stabilizációs és társulási bizottság első ülésére 2010 márciusában került sor. Albizottsági üléseket 2009-ben és 2010-ben tartottak.

Az Albániával létesített első európai partnerséget [3] a Tanács 2004-ben fogadta el. A Tanács 2008 februárjában új európai partnerséget fogadott el Albániával[4].

A vízumliberalizációról folytatott párbeszéd keretében Albánia jelentős előrelépéseket tett a menetrend több területén is. A Bizottság ezért 2010. május 27-én előterjesztette javaslatát az albán állampolgárokra vonatkozó vízumkötelezettség feloldásáról, melynek feltétele a még függőben levő követelmények teljesítése volt. A javaslatot az Európai Parlament 2010. október 7-én, a Tanács november 8-án fogadta el. Az Európai Unió és Albánia közötti visszafogadásról szóló megállapodás 2006 óta hatályos.

Albánia az Energiaközösségről szóló szerződés 2005. októberi aláírását és a szerződés 2006. július 1-jei hatályba lépését követően a Délkelet-Európai Energiaközösség teljes jogú tagjává vált. Albánia 2006 júniusában aláírta az Európai Közös Légtérről (ECAA) szóló megállapodást.

Albánia aktívan részt vesz a potenciális tagjelölt országokra 2006 óta alkalmazandó, gazdasági és pénzügyi felügyeletre, valamint jelentéstételre vonatkozó uniós szabályozásokban.

Az integrációról és fejlesztésről szóló nemzeti stratégia (2007-2013) az albán kormány legfontosabb stratégiai szakpolitikai dokumentuma, mely meghatározza a hosszú távú nemzeti fejlesztés és az uniós integráció célkitűzéseit.

Az Európai Unió Albánia legfontosabb kereskedelmi partnere, 2009-ben a teljes külkereskedelmi volumen 80 %-át adta.

Albánia 1991 óta részesül uniós pénzügyi támogatásban . 1999 és 2010 között az EU több mint 565,7 millió EUR-t kötött le Albánia részére. 1999 és 2006 között Albánia az EU CARDS programja keretében 259,6 millió EUR támogatásban részesült. 2007-ben a CARDS programot felváltotta az előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA), melynek keretében Albánia 2007 és 2010 között 306,1 millió EUR támogatásban részesült. Az IPA célja az ország európai integrációhoz kapcsolódó reformfolyamatainak támogatása, melynek középpontjában az intézményfejlesztés, az uniós vívmányok átvétele, a társadalmi-gazdasági körülmények javítása, valamint a környezetvédelem és a fenntartható fejlődés állnak. Pénzügyi és intézményi támogatást a civil társadalomnak is nyújtanak.

Az Európai Közösség és Albánia közötti, az uniós programokban való részvételről szóló keretmegállapodást 2005 májusában erősítették meg. Albánia eddig három uniós programban vesz aktívan részt, melyek a következők: a 7. kutatási és technológiafejlesztési keretprogram (2007-2013) (FP7), a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) vállalkozási és innovációs programja (EIP) és az Európa a polgárokért program. A három programban való részvétel költségeinek egy részét IPA-forrásokból fedezik.

B. A TAGSÁG KRITÉRIUMAI

POLITIKAI KRITÉRIUMOK

Ez az értékelés a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi jogokat, a kisebbségek tiszteletben tartását és védelmét biztosító intézmények stabilitásához kapcsolódó koppenhágai kritériumokra, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételeire épül.

Albánia parlamentáris demokrácia , mely az európai elvekkel és normákkal nagymértékben összhangban álló alkotmányos és jogi keretre épül. Az európai uniós tagság célját illetően általános az egyetértés. Egyelőre azonban még nem biztosított kielégítő módon a demokratikus intézmények hatékonysága és stabilitása. A parlamentáris intézmények és eljárások nem működnek megfelelően. Ebből következően a parlament nem gyakorol hatékony felügyeletet és ellenőrzést a kormány felett, és gyenge a jogalkotás feletti ellenőrzés. A politikai párbeszéd konfrontációra épül és nem konstruktív, többek között a 2009 júniusi választások óta kialakult politikai patthelyzet miatt. A kormány és az ellenzék felelőssége, hogy átlátható módon és az alkotmány teljes tiszteletben tartása mellett megegyezésre jusson az olyan megoldásokról, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az ország haladjon az uniós integráció útján. Ezen kívül hiányosságok vannak a jogszabályok végrehajtása terén. A közigazgatás jogi kerete és a közszolgálat rendszere túlnyomórészt összhangban van az európai normákkal és gyakorlatokkal. Aggodalomra ad okot, hogy a jogi keret végrehajtása nem megfelelő, a közszolgálat nagymértékben átpolitizált, a kinevezések nem átláthatók és nagyfokú a személyzet cserélődése.

A 2009 júniusában megtartott parlamenti választásokat az EBESZ Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Irodája (ODIHR) úgy értékelte, hogy azok megfeleltek a legtöbb nemzetközi normának, és a korábbi gyakorlatokhoz képest jelentős javulás volt tapasztalható. Azonban néhány hiányosságot is azonosítottak és számos ajánlást tettek a jövőbeni választásokra, ideértve az olyan eljárások átpolitizálódásának megelőzését, mint a szavazatszámlálás. Az ajánlások alapján még nem született meg kielégítő választási reform, melyre a következő választásokhoz szükség lesz.

Albánia az utóbbi években megerősítette a jogállamiságot , különösen az igazságszolgáltatás, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén végrehajtott jogalkotási és intézményi reformjaival. Megerősítették a bűnüldöző szervek igazgatási kapacitását. Ugyanakkor néhány területen a reformok még nem zárultak le, jelentős hiányosságok figyelhetők meg az igazságszolgáltatás függetlensége, átláthatósága és elszámoltathatósága terén, és nincsenek szilárd eredmények a korrupció és a szervezett bűnözés elleni hatékony küzdelemben.

Folyamatban van az igazságszolgáltatás reformja. Ugyanakkor függőben van az igazságszolgáltatásra irányuló átfogó és koordinált reformstratégia, valamint az olyan kulcsfontosságú törvények, mint a közigazgatási bíróságokról szóló törvény és az Igazságszolgáltatási Főtanács szervezetéről szóló törvény elfogadása. Az igazságszolgáltatás általános működése, hatékonysága és függetlensége továbbra is komoly aggályokat vet fel. Nem átlátható a bírók kinevezése, előmenetele, áthelyezése és értékelése, és jelentős gyengeségek jellemzik az igazságszolgáltatás vizsgálati rendszerét. Aggodalomra ad okot, hogy az utóbbi években a kormány nem tartott tiszteletben alkotmánybírósági határozatokat, illetve az államfő alkotmánybírósági és legfelsőbb bírósági kinevezéseivel kapcsolatos szavazás átpolitizáltsága, mivel ezek az olyan alapelveket veszélyeztetik, mint az igazságszolgáltatás függetlensége és a jogállamiság tiszteletben tartása. A humán- és a pénzügyi erőforrások, valamint az infrastrukturális feltételek nem megfelelőek, a bíróságok hatékony működésének biztosítása érdekében javításra szorulnak.

Albánia az utóbbi években erőfeszítéseket tett a korrupció elleni küzdelem jogi és intézményi kereteinek létrehozására, melyek már nagyjából működnek. Ezen erőfeszítések ellenére a korrupció több területen továbbra is jelen van és különösen komoly problémát jelent. A különösen aggodalomra okot adó területek az igazságszolgáltatást, valamint a tulajdonjoghoz kapcsolódó helyreállítási és kompenzációs rendszert érintő korrupció, és az egészségügyben széles körben elterjedt megvesztegetés. Nem elhanyagolható problémát jelent, hogy nem átlátható a politikai pártok finanszírozása, ami lehetővé teszi a politika nem kívánt befolyásolását. Albániának ki kell építeni a jogi keretet a korrupció elleni küzdelem terén és el kell hárítania a bírákra, a miniszterekre és a parlamenti képviselőkre irányuló nyomozásokat nehezítő, az ezen állami tisztviselők korlátlan mentelmi jogához kapcsolódó akadályokat. Biztosítani kell a korrupcióellenes stratégia és cselekvési terv teljes végrehajtását, és stabil eredményeket kell felmutatni a megelőző jellegű (proaktív) nyomozások és büntetőeljárások, valamint korrupciós ügyekben valamennyi szinten a megalapozott vádemelések és ítélethozatal terén.

A szervezett bűnözés elleni küzdelem terén Albánia nagyjából megfelelő jogi és intézményi keretet épített ki. A bűnüldöző hatóságok reformja, valamint azok megfelelő forrásokkal és felszerelésekkel való ellátása hozzájárult az e jelenség elleni fellépéshez. Az új jogszabályok hatékony végrehajtását, valamint az új struktúrák és rendszerek működőképességét a gyakorlatban még bizonyítani kell. Biztosítani kell a megelőző jellegű nyomozást, és a felderített ügyekben ítéleteket kell hozni. Komoly aggodalomra adnak okot továbbra is a szervezett bűnözői csoportok Albániában folytatott tevékenységei, melyek hatásai túllépnek az ország határain. Szükséges a nemzetközi szintű együttműködés további megerősítése, ideértve különösen a szomszédos országokkal és az Interpollal folytatott együttműködést.

Albánia emberi jogokat, valamint a kisebbségek tiszteletben tartását és védelmét szabályozó jogi és politikai kerete túlnyomórészt működőképes és nagyjából megfelel az európai és a nemzetközi normáknak. Az intézményi keret megfelelő. Ugyanakkor hiányosságok vannak a jogszabályok, a létező stratégiák és cselekvési tervek végrehajtásában. Az emberi jogi normák ismeretét és tiszteletben tartását fokozottan meg kell követelni a közigazgatási, az igazságszolgáltatási és a bűnüldöző hatóságoktól.

Albániában nagyrészt tiszteletben tartják az emberi jogokat. Azonban néhány kérdés továbbra is aggályos. A tulajdonhoz kapcsolódó helyreállítást, kompenzálást, valamint a tulajdon jogszabályi elismerését szétaprózott jogszabályok és hatásköreikben egymást átfedő több hatóság irányítják, ami olyan fokú összetettséget eredményez, amely veszélyezteti az emberi jogok érvényesülését. Az Emberi Jogok Európai Bírósága többször is elítélte Albániát azért, mert ezen a területen megsértette a tisztességes eljárás elvét. Másik komoly problémát a fogvatartási körülmények jelentenek, valamint a fogvatartott személyekkel való bánásmód a rendőrőrsökön, az előzetes letartóztatáskor és a börtönökben. A média függetlenségét veszélyezteti a politikai befolyásgyakorlás és az üzleti érdekek. A családon belüli erőszak elterjedt jelenség, mely számos családot érint és nem kezelik szisztematikusan. Jelentősen javult a megkülönböztetés ellenes jogi és intézményi keret, nevezetesen a hátrányos megkülönböztetés elleni védelemmel foglalkozó biztos hivatalának létrehozásával. Azonban a romákat, a fogyatékos személyeket, a leszbikusokat, a melegeket, a biszexuálisokat és a transzneműeket továbbra is éri diszkrimináció. A nemek közötti egyenlőség a gyakorlatban nem érvényesül teljes mértékben, különösen a foglalkoztatás és a gazdasági segítséghez való hozzáférés terén. Néhány hiányosság tapasztalható az emberi jogokat szabályozó jogszabályokban, még elfogadásra vár a gyermekek jogairól szóló törvény. Ezen kívül, az emberi jogokkal foglalkozó nemzeti intézmények működését akadályozza, hogy késik az új ombudsman kinevezése, aminek 2010 elején kellett volna megtörténnie.

Bár Albánia nem rendelkezik kisebbségekre vonatkozó keretjogszabállyal, a kisebbségek tiszteletben tartása és védelme széles körben biztosított. A gyakorlatban három, az ország által meghatározott „nemzeti kisebbség” és két „etnikai-nyelvi” kisebbség specifikus jogait ismerik el. Azonban e jogok alkalmazása nem következetes. A megfelelő szakpolitikák kidolgozását akadályozza, hogy nincsenek pontos adatok a kisebbségekről. Erre várhatóan a nemzetközi normáknak megfelelően, 2011-ben lefolytatásra kerülő következő népszámlálás nyújt megoldást. Javítani kell a kisebbségekhez tartozó személyek képviseleti szintjét a közigazgatásban és a politikában. Elégtelen a romák életkörülményeinek javítását szolgáló létező szakpolitikai keret végrehajtása. A roma kisebbség igen nehéz körülmények között él és csak korlátozottan jut munkához, oktatáshoz és szociális szolgáltatásokhoz.

Albánia nagyrészt teljesíti a stabilizációs és társulási folyamat feltételeit. Az ország elkötelezett a regionális együttműködés mellett; konstruktív regionális szerepet játszik és aktívan részt vesz a regionális kezdeményezésekben. A szomszédokkal ápolt kétoldalú kapcsolatok általában jók. Albánia a Római Statútum részese. Az ország ugyanakkor megerősítette a Nemzetközi Büntetőbíróság tekintetében az Egyesült Államokkal kötött kétoldalú mentességi megállapodást, ami nem felel meg az EU vonatkozó közös álláspontjainak és az irányadó elveknek. Az országnak igazodnia kell az uniós állásponthoz.

GAZDASÁGI KRITÉRIUMOK

Ez az értékelés a működő piacgazdaság meglétéhez, valamint az Unión belüli versenyviszonyokkal és piaci erőkkel való megbirkózás képességéhez kapcsolódó koppenhágai kritériumok alapján készült.

Albániában széleskörű az egyetértés a gazdaságpolitika alapjait illetően, az ország a gazdasági reformok végrehajtása terén eredményeket ért el. Albániában a makrogazdasági stabilitás olyan szintet ért el, amely elégséges ahhoz, hogy a gazdasági szereplők kiszámítható környezetben hozhassák meg döntéseiket. A makrogazdaság-politikai mix az utóbbi években megfelelő volt, 5 %-ot meghaladó növekedési rátákat generálva, a gazdasági aktivitás, bár kisebb rátával, a válság ellenére 2009-ben pozitív maradt. Az infláció szintje alacsony maradt. A piaci erők egymás közötti szabad kölcsönhatását felerősítette a privatizáció. Az árakat és a kereskedelmet nagyrészt liberalizálták. Figyelemre méltó előrelépés történt a piacralépés megkönnyítése terén. A privatizáció és a külföldi szereplők megjelenésével a bankrendszer gyors bővülésnek indult. Az állami támogatás csökkent. A kereskedelem és a befektetések terén magas fokú az integráció az Európai Unióval.

Ugyanakkor a fiskális konszolidáció nemrég megfordult, a magas államadósság továbbra is a makro-pénzügyi sérülékenység forrása. A szűk exportbázis és az állami beruházások a folyó fizetési mérlegben jelentős és tartós egyensúlytalansághoz vezettek. A széles körben elterjedt informális foglalkoztatás továbbra is súlyosan torzítja a munkaerőpiacot, a munkanélküliségi ráta magas, 2009-ben 13,8 %-on állt. A finanszírozáshoz való hozzáférés továbbra is kihívást jelent a kisvállalkozások számára. A jogállamiság gyengeségei hátráltatják az üzleti környezetet, továbbra is komoly problémát jelent a tulajdon átruházása és a tulajdonjogok elismerése. Az oktatási rendszer továbbra sem képes arra, hogy felruházza a munkaerőt a változó munkaerőpiac által megkövetelt képességekkel. További figyelmet igényel a megbízható áramellátás biztosítása és a villamosenergia-ágazat pénzügyi életképessége. Az informális gazdaság továbbra is komoly kihívást jelent.

KÉPESSÉG A TAGSÁGGAL JÁRÓ KÖTELEZETTSÉGEK VÁLLALÁSÁRA

Albániának a tagsággal járó kötelezettségek vállalására való képességét a következő mutatók alapján értékeltük:

- a stabilizációs és társulási megállapodásban meghatározott kötelezettségek;

- az uniós vívmányok elfogadása, végrehajtása és betartatása terén elért haladás.

Albánia általában véve zökkenőmentesen hajtotta végre a stabilizációs és társulási megállapodásban foglalt kötelezettségeket, azonban kellőképpen figyelemmel kell kísérni a kötelezettségek teljesítésére meghatározott határidők betartását. Ez idáig hiányosságok mutatkoztak bizonyos kereskedelmi rendelkezések (nevezetesen a behozott áruk adóztatásához kapcsolódó standstill záradék) végrehajtása tekintetében.

Albánia elfogadta az integrációról és fejlesztésről szóló nemzeti stratégiáját (2007-2013), mely a nemzeti jogszabályoknak az uniós vívmányokhoz való közelítését biztosító átfogó és ambiciózus terv. Az ország az utóbbi években jelentős erőfeszítéseket tett az uniós vívmányokhoz igazodó jogszabályok elfogadása terén, különösen a belső piac néhány területe, a kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezések, a vám- és az adóügy tekintetében. Az ország ugyanakkor jelentős kihívásokkal néz szembe a jogszabályok végrehajtását és érvényesítését illetően. Az igazgatási és a bírósági kapacitások általában véve továbbra is korlátozottak, az országnak tartós erőfeszítéseket kell tennie e kapacitások megerősítésére annak érdekében, hogy középtávon képessé váljon a tagsággal járó kötelezettségek vállalására.

Albánia, amennyiben folytatja erőfeszítéseit, középtávon képes lesz teljesíteni az uniós vívmányok követelményeit a következő területeken:

- Adóügy

- Vállalkozás- és iparpolitika

- Tudomány és kutatás

- Oktatás és kultúra

- Vámunió

- Külkapcsolatok

- Kül-, biztonság- és védelmi politika

- Pénzügyi és költségvetési rendelkezések

Albániának további erőfeszítéseket kell tennie az uniós vívmányokhoz való igazodást és azok középtávon történő hatékony végrehajtását illetően a következő területeken:

- A munkavállalók szabad mozgása

- A letelepedési jog és a szolgáltatásnyújtás szabadsága

- A tőke szabad mozgása

- Közbeszerzés

- Társasági jog

- Versenypolitika

- Pénzügyi szolgáltatások

- Energiaügy

- Gazdaság- és monetáris politika

- Statisztika

- Transzeurópai hálózatok

- Fogyasztó- és egészségvédelem

A fenti területeken szükség van a jogi és az intézményi keret további kiigazítására, különösen az igazgatási és a végrehajtási kapacitások megerősítése terén.

Albániának jelentős és tartós erőfeszítéseket kell tennie az uniós vívmányokhoz való igazodást és azok középtávon történő hatékony végrehajtását illetően a következő területeken:

- Az áruk szabad mozgása

- Szellemi tulajdonjog

- Információs társadalom és média

- Mezőgazdaság és vidékfejlesztés

- Élelmiszer-biztonság, állat- és növény-egészségügyi politika

- Halászat

- Közlekedéspolitika

- Szociálpolitika és foglalkoztatás

- Regionális politika és a strukturális eszközök koordinációja

- Igazságszolgáltatás és alapvető jogok

- Jogérvényesülés, szabadság és biztonság

- Pénzügyi ellenőrzés

Ezeken a területeken a jogi és az intézményi keret jelentős kiigazítására, valamint az igazgatási és a végrehajtási kapacitások jelentős megerősítésére van szükség.

A környezetvédelmet illetően nagyon komoly erőfeszítésekre van szükség az uniós vívmányokhoz való igazodás és azok eredményes végrehajtása tekintetében. Ezen erőfeszítéseknek ki kell terjedniük a lényeges beruházásokra, valamint a jogszabályok végrehajtását szolgáló igazgatási kapacitások megerősítésére, melynek célja középtávon biztosítani az eredményes megfelelést a legfontosabb kérdésekben, ideértve az éghajlatváltozást is. Az uniós vívmányoknak való teljes mértékű megfelelés csak hosszútávon érhető el és további beruházásokat tenne szükségessé.

C. KÖVETKEZTETÉS ÉS AJÁNLÁS

Albánia előrelépést tett a demokráciát garantáló intézmények stabilitásához, a jogállamisághoz, az emberi jogokhoz, valamint a kisebbségek tiszteletben tartásához és védelméhez kapcsolódó, az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott kritériumok, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételeinek teljesítése terén. Ennek ellenére további jelentős erőfeszítésekre van szükség.

A gazdasági kritériumok tekintetében Albánia elért egy bizonyos fokú makrogazdasági stabilitást. Azonban ahhoz, hogy Albánia az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott működőképes piacgazdasággá váljon, még jobban meg kell erősítenie a gazdaság irányítását, javítania kell a munkaerőpiac működésén, biztosítania kell a tulajdonjogok elismerését és meg kell erősítenie a jogállamiságot. Annak érdekében, hogy középtávon helyt tudjon állni az Unión belüli versenynyomással és a piaci erőkkel szemben, Albániának meg kell erősítenie a fizikai infrastruktúráját és a humántőkéjét, és további strukturális reformokat kell végrehajtania.

Az Albánia által a stabilizációs és társulási megállapodás szerinti kötelezettségek végrehajtása terén elért eredmények általában pozitívak.

Albánia az uniós vívmányok legtöbb területén középtávon képes lenne a tagsággal járó kötelezettségek vállalására, feltéve, hogy az összehangolás folyamata folytatódik, és hogy további jelentős és tartós erőfeszítéseket tesz a jogszabályok végrehajtásának és betartatásának biztosítása érdekében. Különös figyelmet kell fordítani az áruk szabad mozgására, a szellemi tulajdonjogra, az információs társadalomra és a médiára, a mezőgazdaságra és a vidékfejlesztésre, az élelmiszer-biztonságra, az állat- és növény-egészségügyi politikára, a halászatra, a közlekedéspolitikára, a szociálpolitikára és a foglalkoztatásra, a regionális politikára és a strukturális eszközök koordinációjára, az igazságszolgáltatásra és az alapvető jogokra, a jogérvényesülésre, a szabadságra és a biztonságra, valamint a pénzügyi ellenőrzésre. A környezetvédelemhez kapcsolódó uniós vívmányok területén csak hosszú távon érhető el megfelelés, ami jelentős beruházásokat tenne szükségessé; az erre a területre irányuló erőfeszítéseket fel kellene gyorsítani.

Albánia csatlakozása korlátozott általános hatást gyakorolna az Európai Unió politikáira, és nem érintené az Unió saját fejlődésének fenntartására és elmélyítésére irányuló képességét.

A Bizottság úgy véli, hogy az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalásokat akkor kell megkezdeni Albániával, amint az ország elérte a tagsági kritériumoknak, különösen pedig a demokráciát biztosító intézmények stabilitását és a jogállamiságot megkövetelő koppenhágai politikai kritériumoknak való megfelelés szükséges szintjét. E tekintetben Albániának különösen a következő kulcsfontosságú prioritásokat kell teljesítenie:

- A parlament megfelelő működésének biztosítása az összes politikai párt közötti konstruktív és tartós politikai párbeszédre építve.

- Megerősített parlamenti többséget igénylő törvényjavaslatok elfogadása.

- Ombudsman kinevezése, valamint megfelelő, az alkotmánybírósági és a legfelsőbb bírósági kinevezésekhez szükséges meghallgatási és szavazási eljárások biztosítása a parlamentben.

- A választási törvénynek az EBESZ-ODIHR ajánlásainak megfelelő módosítása.

- A választások európai és nemzetközi normáknak megfelelő lebonyolításának biztosítása.

- A közigazgatási reform legfontosabb intézkedéseinek megvalósítása, ideértve a közszolgálati törvény módosítását és a közigazgatási részleg megerősítését, melynek célja a közigazgatási szakértelem fokozása és a közigazgatás depolitizálása, valamint a kinevezések és az előléptetések esetében átlátható, érdemeken alapuló megközelítés fokozott alkalmazása.

- A jogállamiság megerősítése az igazságszolgáltatásra irányuló reformstratégia elfogadásával és végrehajtásával, biztosítva az igazságszolgáltatási intézmények függetlenségét, hatékonyságát és elszámoltathatóságát.

- A kormány korrupcióellenes stratégiájának és cselekvési tervének hatékony végrehajtása és a különösen a bírók, a miniszterek és a parlamenti képviselők elleni nyomozások előtti akadályok felszámolása. Szilárd eredmények felmutatása a korrupciós ügyekben folytatott megelőző jellegű nyomozások, a büntetőeljárások és az ítéletek terén valamennyi szinten.

- A szervezett bűnözés elleni küzdelem erősítése, melynek alapja a veszélyértékelés és a megelőző jellegű nyomozás, a regionális és az uniós partnerekkel folytatott fokozott együttműködés és a büntetés-végrehajtási szervek közötti szorosabb koordináció. Ezen a területen szilárd eredményeket kell felmutatni.

- Az érintettekkel való széleskörű konzultációt követően és az Emberi Jogok Európai Bírósága ítélkezési gyakorlatának figyelembe vételével a tulajdonjogokra vonatkozó nemzeti stratégia és cselekvési terv elkészítése, elfogadása és végrehajtása; ennek ki kell terjednie a visszaszolgáltatásra, a kompenzációra és a jogszabályi elismerésre.

- Konkrét lépések megtétele az emberi jogok megerősítésére – különösen a nőket, a gyermekeket és a romákat illetően – és a megkülönböztetés elleni politikák hatékony végrehajtására.

- További intézkedések megtétele a fogvatartott személyekkel való bánásmód javítására a rendőrőrsökön, az előzetes letartóztatáskor és a börtönökben. A rossz bánásmód esetei igazságügyi nyomonkövetésének megerősítése és az ombudsman erre a területre irányuló ajánlásai alkalmazásának javítása.

Albániát arra ösztönözzük, hogy folytassa a regionális együttműködésben és a szomszédos országokkal kialakított kapcsolatainak megerősítésében betöltött eddigi konstruktív szerepvállalását. Folytatni kell a stabilizációs és társulási megállapodás zökkenőmentes végrehajtását; e tekintetben megfelelő figyelmet kell fordítani az abban vállalt kötelezettségekre vonatkozó határidők betartására. Az országot emellett fokozottan ösztönözzük arra, hogy folytassa az igazgatási kapacitásainak megerősítését valamennyi területen. Fejleszteni kell a civil társadalommal folytatott együttműködést. Albániának megfelelő erőforrásokat kell elkülönítenie az emberi jogokkal foglalkozó intézményei hatékony működésének biztosításához és fokoznia kell a kisebbségvédelem területére irányuló erőfeszítéseit. Szükséges megerősíteni a médiaszabadságot és -függetlenséget, és kezelni kell az elterjedt politikai befolyásgyakorlást.

A Bizottság figyelemmel fogja kísérni a stabilizációs és társulási megállapodás intézményi keretén belül szükséges reformok területén történő előrelépést, és az előcsatlakozási támogatási eszköz révén folytatni fogja az erőfeszítések támogatását. A Bizottság Albánia előrehaladásáról szóló jelentést fog bemutatni a 2011. évi bővítési csomagban. Ez a jelentés különösen a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez szükséges kulcsfontosságú prioritások végrehajtására összpontosít majd.

[1] SEC (2010)1335., 2010. november 9.

[2] HL L 107., 2009.4. 28., 166. o.

[3] HL L 35., 2006.2.7., 1. o.

[4] HL L 80., 2008.3.19., 1. o.