BEVEZETÉS

Az oktatás és a képzés központi szerepet tölt be az Európai Unió jólétének biztosításában. Az Európai Bizottság Európa 2020 stratégiájában ezért szerepel az „Új készségek és munkahelyek menetrendje” a hét kiemelt kezdeményezés egyikeként. A kezdeményezés a munkaerő-piaci kínálat és kereslet közötti összhangnak – egyebek mellett a munkaerő-piaci mobilitás révén történő – növelésére irányul. Ez a kérdés az Európai Unióban különös fontosságot kap a nukleáris energia területén.

Jelenleg országos és nemzetközi színtéren egyaránt heves vita tárgya, hogy milyen szerep jusson a nukleáris energiának. Erről végeredményben a tagállamoknak kell dönteniük, legyen bár szó „terv szerinti” vagy hosszú távú üzemeltetésről, teljesítménynövelésről, erőművek építéséről vagy éppen azok bezárásáról. A közelmúltbeli fukusimai szerencsétlenség (a Japánt 2011. március 11-én sújtó földrengés és cunami) a nukleáris kérdéseket érintő különböző tájékoztatási és képzési politikáknak a továbbfejlesztésére és világméretű összehangolására int.

Bármelyik megoldásra esik is a választás, a nukleáris energia felelősségteljes felhasználásához elengedhetetlen, hogy kellő létszámú jól képzett és tapasztalt munkaerő álljon rendelkezésre. Ez valamennyi területre igaz: a tervezésre, az építésre, az üzemeltetésre, a leszerelésre, az üzemanyagciklusra, a hulladékgazdálkodásra és a sugárvédelemre.

Az Euratom-Szerződés 1. fejezete kifejezetten említi, hogy a Bizottság köteles képzési cselekvéseket végrehajtani[1]. Az Euratom-Szerződés 33. cikke továbbá előírja, hogy valamennyi tagállam „meghozza a szükséges intézkedéseket az oktatás, a nevelés és a szakképzés terén”.

A képzett munkavállalók iránti igény növekvőben van, mivel a meglévő szakértők magas átlagéletkora miatt a következő években jelentős arányú nyugdíjazás várható.

A nukleáris területhez tartozó készségek szükségességéről szóló, 2008. november 13-i következtetéseiben (15406/08 sz. dokumentum) az Európai Unió Tanácsa rámutat arra, hogy a megfelelő lépések megtétele nélkül az Európai Unió számára ténylegesen fennáll annak kockázata, hogy a nukleáris ágazat területén szerzett ismeretek elvesznek, és határozottan hangsúlyozza, hogy a nukleáris ágazathoz tartozó készségek megőrzéséhez a köz- és magánszereplők, különösen a nukleáris ágazat bevonásával végzett általános erőfeszítésre van szükség.

Ezért a Tanács arra ösztönzi a tagállamokat és a Bizottságot, hogy alkossák meg a nukleáris területtel kapcsolatos európai uniós „készségek és szakmai képesítések értékelését”, valamint felkéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy biztosítsanak rendszeresen információt a meglévő, diplomát adó európai képzésekről.

A Tanács ezenkívül felkéri a Bizottságot, hogy rendszeresen tegyen neki jelentést az e tanácsi következtetéseket követő intézkedésekről.

A különböző érdekeltek – különösen a nukleáris ipar, a nemzeti szabályozó hatóságok és a technikai támogatást nyújtó szervezetek – széles körben elismerték, hogy a nukleáris ágazatban kihívást jelent elegendő létszámú képzett munkaerőt biztosítani. A kérdéssel egyre inkább foglalkoznak több országos és nemzetközi fórumon. Az OECD NEA Nukleáris Energiával Foglalkozó Irányítóbizottsága 2007-ben nyilatkozatot[2] bocsátott ki a nukleáris terület képzett munkaerővel való ellátásában játszott kormányzati szerepről, és felkérte a kormányokat, hogy tegyenek lépéseket a helyzet nyomon követése, valamint olyan országos és nemzetközi együttműködés biztosítása érdekében, amely a nukleáris oktatás és kutatás fejlesztését szolgálja, és amellyel az egyetemi hallgatók és a pályakezdő szakmabeliek arra ösztönözhetők, hogy ők legyenek a jövő nukleáris szakemberei.

A NAÜ ezenkívül a biztonság szempontjából is alapvető fontosságúnak tartja a fenntartható oktatási és képzési programok létrehozását. Ezt az álláspontot képviseli több olyan határozat, amelyet a NAÜ Közgyűlése még 1992-ben hozott, és amely egyebek mellett arra szólítja fel az ügynökséget, hogy fokozza az ügynökség megfelelő nyelvein folytatott posztgraduális oktatási és szakképzési tevékenységet, és hogy dolgozzon ki tanterveket és képzési anyagokat az egyes célcsoportok számára.

Ez az első helyzetjelentés azzal a céllal készült, hogy – amennyire csak lehetséges – átfogó képet adjon a helyzetről, felmérje a jelenlegi kihívásokat, és ismertesse azon – folyamatban lévő és tervezett – uniós, országos és nemzetközi kezdeményezések körét, amelyekkel a leghatékonyabban és a legkövetkezetesebben lehet a feltárt kihívásoknak megfelelni. A jelentés ezzel eleget tesz az Európa 2020 stratégiában, valamint az 15406/08 sz. tanácsi következtetésekben foglaltaknak.

JELENLEGI HELYZET AZ EURÓPAI UNIÓBAN AZ EMBERI ERőFORRÁSOK TERÜLETÉN

A nukleáris biztonság a felelősségteljes nukleárisenergia-felhasználás legfőbb előfeltétele. Ezért a Bizottság 2008-ban tanulmányt indított „Nukleáris biztonság nukleáris szaktudásvesztés esetén” címmel. A 2008-ban megjelent tanulmány nem foglalkozott átfogóan a nukleáris ágazat helyzetével, hanem a szakemberek egy döntő fontosságú csoportjának vonatkozásában elemezte az Európai Unióban uralkodó helyzetet, nevezetesen a nukleáris biztonság szempontjából fontos munkaerőnek a nukleáris erőművek üzemeltetőinél és a szabályozó szervezeteknél való rendelkezésre állását. Noha a tanulmány a tagállamok egyikében sem helyez kilátásba fenyegető munkaerőhiányt, a 2020-ig terjedő időszakra nézve bizonyos aggályokat fogalmaz meg. Megállapítást nyert, hogy ennek következtében tagállamok, szervezetek és az Európai Unió részéről kezdeményezések indultak a helyzet javítására.

A tanulmány több ajánlást is megfogalmaz, így többek között a kulcsszereplők és az egyetemek, illetve az üzemeltetők és a szabályozó hatóságok közötti együttműködésnek a képzési programok optimalizálása érdekében történő javítását, a munkaerőhelyzetről történő – a nukleáris biztonságról szóló egyezmény szerinti – jelentéstétel fejlesztését, az üzemeltetési tapasztalatokról folytatott nemzetközi és kétoldalú információcsere fokozását, a végzett mérnököknek egész Európában érvényes nukleáris biztonsági elvek alapján történő képzésére alkalmas posztgraduális atomtudományi akadémia létrehozását, valamint az uniós munkaerőhelyzet rendszeres figyelemmel kísérését szorgalmazza.

Noha a tanulmány a nukleáris biztonság szem előtt tartásával készült, az ajánlások és az azok nyomán folytatott viták két alapvető szükségletre mutattak rá:

- Rendszeres és átfogó kínálat- és keresletelemzésre van szükség uniós szinten. A keresleti oldalon az érintettek különböző csoportjaira nézve fel kell mérni az új munkaerő iránti minőségi és mennyiségi igényeket, valamint a tapasztalt, illetve a várható munkaerőhiányt. A kínálati oldalon pedig elemezni kell az új szakemberek képzéséhez rendelkezésre álló kapacitást, valamint azt, hogy milyen képzettségre van szükség.

- Folyamatosan nyomon kell követni a felismert kihívásokat és azt, hogy a már meglévő vagy tervezett kezdeményezések mennyiben jelentenek választ: ezáltal a hiányosságok gyorsan orvosolhatók, a kezdeményezések pedig hatásuk maximalizálása érdekében jobban összehangolhatók.

Noha már számos – a 3. pontban ismertetett – intézkedésre sor került, megállapítható, hogy néhány kihívás még mindig uniós és nemzetközi szintű megoldásra vár.

- Sok tagállamban túl kevés a nukleáris tudományokban nagy jártassággal rendelkező egyetemi hallgató és diplomás, talán az országos szintű szakmai kilátások vélt hiánya miatt.

- Egyre nehezebb a műszaki és egyéb végzettségű diplomások érdeklődését felkelteni a nukleáris ágazatban való elhelyezkedés iránt .

- A nukleáris ipar globalizálódása következtében egyre nagyobb a mobilitás és a multikulturális készségek iránti igény.

- Állandó kihívás a nukleáris ágazat már meglévő szakembereinek szakismereteit karbantartani és folyamatosan fejleszteni .

Bár e kihívások kezelése elsősorban a tagállamoknak, valamint azok iparának és kutatószervezeteinek a feladata, nemzetközi együttműködéssel és uniós kezdeményezésekkel a helyzet tovább javítható. Az Európai Unió ideális terep a szinergiák kialakításához, a tudás és a szakismeretek összegyűjtéséhez és terjesztéséhez, a posztgraduális és a szakmai képzés elősegítéséhez, valamint a mobilitás népszerűsítéséhez és támogatásához. Különösen akkor ajánlatos uniós szintű kezdeményezésekhez folyamodni, amikor ennek az országos szintű intézkedésekhez képest hozzáadott értéke van.

Már most számos uniós szintű kezdeményezés létezik: ezeket a következő pontok vázolják, különös figyelemmel az általuk kezelt kihívásokra. A további részleteket személyzeti munkadokumentum ismerteti.

UNIÓS ÉS NEMZETKÖZI SZINTű KEZDEMÉNYEZÉSEK

A nukleáris tudományok egyetemi oktatásának fejlesztése

A hallgatók elsősorban aszerint választják meg tanulmányaikat, hogy mennyire ígéretesek a pályalehetőségek. Ezért ezzel a kérdéssel, bár elsősorban országos szinten, de foglalkozni kell. Az országos szintű érdekeltek erőfeszítéseinek megkönnyítésére és nyomósítására azonban léteznek uniós szintű kezdeményezések. Ennek kapcsán fontos kiemelni, hogy a tudás, illetve az oktatás és képzés területén az uniós politikában újfajta kormányzati szemlélet uralkodik, amelyben hangsúlyt kap a tudás szabad áramlása.

Jelenleg elsősorban a 2003-ban nonprofit nemzetközi szervezetként megalakult és jelenleg tizenhét tagállam hatvan egyeteméből, tanulmányi központjából és ipari létesítményéből álló Európai Atomenergetikai Oktatási Hálózat (European Nuclear Education Network, ENEN) törekszik a nukleáris tudás szabad áramlásának biztosítására, különösen az uniós szintű felsőoktatás és képzés eszközével. A szervezetet a tagdíjbefizetésekből és a tagoknak a közösségi keretprogramokban való részvételéből társfinanszírozzák.

Az ENEN a nukleáris tárgyú európai mesterfokozatú képzések harmonizálására, a doktori tanulmányok előmozdítására, valamint a hallgatóknak és az oktatóknak az említett hálózat keretében történő cseréjére törekszik. Célja továbbá, hogy az egyetemi hallgatók számát ösztönzők révén növelje, hogy a kölcsönös elismeréshez keretet hozzon létre, valamint hogy előmozdítsa és megszilárdítsa az egyetemek, a kutatószervezetek, a szabályozó hatóságok, az iparág, és minden egyéb, a nukleáris tudomány és az ionizáló sugárzás alkalmazásában érintett szervezet közötti kapcsolatot.

Az ENEN felismerte továbbá a posztgraduális és a folyamatos szakmai képzés (egész életen át tartó tanulás) szükséges voltát, és ennek megfelelően bővítette tevékenységei körét, az alábbi 3.4. pontban leírtak szerint.

Diplomázott hallgatóknak és más ágazatokban dolgozó diplomásoknak a nukleáris ágazatban való elhelyezkedésre való ösztönzése

Elsősorban magánszervezetek és -vállalkozások feladata olyan ösztönzőket létrehozni, amelyek a diplomázott hallgatókat és a más ágazatokban dolgozó diplomásokat érdekeltté teszik abban, hogy a nukleáris ágazatban válasszanak pályát. Az ilyen irányú erőfeszítések azonban megerősíthetők uniós szintű együttműködéssel.

Ezért Európa vezető nukleáris cégei közül hatan (az AREVA, az Axpo, az EnBW, az E.ON a Kernkraft, az URENCO és a Vattenfall) 2010 januárjában megalapították az Európai Nukleáris Energetikai Vezetőképző Akadémiát ( European Nuclear Energy Leadership Academy, ENELA) , amely a nukleáris ipar jövőbeli vezetőit hivatott kiképezni. Az Európai Bizottság támogatta a müncheni központú akadémia létrehozását, melynek ötlete az Európai Nukleáris Energia Fórum (ENEF)[3] keretében született. Az ENELA a pályakezdő diplomásoknak, valamint a már néhány éves tapasztalattal rendelkező és felsővezetői munkakörök betöltésére alkalmas vezetőknek teszi lehetővé azon készségek és szakismeretek elsajátítását, amelyekre szükségük lesz ahhoz, hogy a jövőben vezető szerepet töltsenek be, és gondoskodjanak az európai nukleáris energiaipar fenntartható megoldásainak továbbfejlesztéséről. Ez az akadémia tehát az egyetemről kikerülő és a már más ágazatokban dolgozó pályakezdők számára egyaránt igen vonzó pályát kínál. Az Európai Bizottság ehhez természetbeni segítséget nyújt, például előadók vagy tanácsadás formájában, pénzbeli támogatást azonban nem.

Posztgraduális és szakmai képzés, a szakismeretek fejlesztése, mobilitás

Az Európai Unió intézményei már régóta tevékeny szerepet vállalnak a tudás és a szakismeretek összegyűjtésében és terjesztésében, a posztgraduális és a szakmai képzés elősegítésében, valamint a mobilitás népszerűsítésében és támogatásában. Ám az iparágbeliek, az átvitelirendszer-üzemeltetők és a nemzetközi szervezetek is egyre inkább felismerik az uniós szintű együttműködés szükséges és hasznos voltát.

Uniós kezdeményezések

Az európai uniós tudáslétrehozásban és kompetenciaépítésben jelentkező új kihívások egyike, hogy integrálni kell a határok nélküli mobilitás és az egész életen át tartó tanulás támasztotta elvárásokat, például adott esetben „ európai készségútlevél ” kialakítása céljából.

Ennek érdekében indokolt – ahogy az Európai Unió más ipari ágazataiban, például a repüléstechnikában és a gépjárműgyártásban is – az európai szakképzési kreditrendszert (ECVET) használni (lásd a 2009. június 18-i európai parlamenti és tanácsi ajánlást[4]), amely a kölcsönös bizalmat, az átláthatóságot, valamint a szakoktatásban és a szakképzésben szerzett képességeknek és képesítéseknek az Európai Unió huszonhét tagállamára kiterjedő elismerését hivatott előmozdítani.

Az Euratom képzési programjai rendszerint felsőfokú végzettséggel rendelkező kutatási és ipari dolgozóknak szólnak, és igazodnak a nukleáris ipar és szabályozás legújabb fejleményeihez, vagyis a nemzetközivé válás, a dereguláció és a privatizálás jelenségéhez, a tevékenységek alvállalkozásba adásának térnyeréséhez, valamint a fejlett technológiák és az emberi erőforrások kezelésének újfajta megközelítéseihez.

Az Euratom jelenlegi hetedik kutatási és képzési keretprogramjának (2007–2013) pénzügyi támogatását élvező Európai Atomenergetikai Oktatási Hálózat (European Nuclear Education Network, ENEN) egyesület „európai maghasadási képzési programokat” szervez meghatározott területek szakismeretigényének kielégítésére, az ECVET kínálta eszközök alkalmazásával. A projektek és a képzési programok például nukleáris alapképzést, valamint a jelenlegi és jövőbeli atomerőművekhez kapcsolódó nukleáris tervezési és építési kihívásokkal foglalkozó szakképzést nyújtanak. Ezenkívül kiterjednek a nukleáris biztonsági kultúrára, amely a nukleáris energia felelősségteljes használatának egyik kulcskérdése.

További célkitűzés az európai sugárvédelmi szabványoknak az illetékes hatóságokkal együttműködésben való kidolgozása és egy, az egész Európai Unióban elismert „európai sugárvédelmi képzési program” létrehozása.

A felelősségteljes nukleárisenergia-használat nemcsak az atomerőművek üzemét, hanem az annak következében keletkező radioaktív hulladék kezelését, és azon belül annak geológiai tárolókban való elhelyezését is jelenti. Ennek érdekében külön európai sugárvédelmi képzési program szolgálja a radioaktív hulladék kezelésével foglalkozó szervezeteknél szükséges szaktudás megszerzését.

A Bizottság Közös Kutatóintézete (JRC) rendelkezik bizonyos számú kutatási és oktatási-képzési célú nukleáris létesítménnyel. Az elmúlt években az oktatás és képzés – gyakornoki programok, valamint PhD-szintű és posztgraduális ösztöndíjrendszerek formájában – a JRC tevékenységének szerves része lett. A hallgatók és a szakemberek képzését szolgálták továbbá a nukleáris biztonság és védelem tárgyában rendszeresen megrendezésre kerülő tanfolyamok, szakkollégiumok és műhelyek. A JRC ezenkívül az Európai Biztosítéki Kutatási és Fejlesztési Szervezet (European Safeguards Research and Development Association, ESARDA) keretében a nukleáris biztosítékokról és nonproliferációról szóló, tudományos elismerésnek örvendő tanfolyamokat szervez. 2009 óta képzési központ működik a biztosítékok és a nukleáris biztonság tárgykörében, szinergiát alkotva a Bizottságnak a globális biztonsággal kapcsolatos egyéb kezdeményezéseivel. Az „európai nukleáris biztonsági és védelmi iskolával” összefüggésben a JRC integrált megoldás kifejlesztésén dolgozik a biztosítékokkal és a nukleáris biztonsággal, a nukleáris anyagokkal és a nukleáris adatokkal kapcsolatos nukleáris technológiákban, valamint az aktinidák tanulmányozásában történő szakosodásra. A JRC egyedülálló lehetőséget kínál arra, hogy a hallgatók gyakorlati tapasztalatra tegyenek szert a JRC nukleáris szaklaboratóriumaiban, és élvonalbeli kutatások részeseivé váljanak.

A JRC a nukleáris biztonsággal és védelemmel kapcsolatos, a petteni Energiaügyi Intézetben megvalósuló Euratom-programja keretében – CAPTURE elnevezéssel – külön projektet szán a nukleáris reaktorok biztonságát érintő nukleáris tudásmenedzsment kérdésének. A projekt három pilléren nyugszik: a nukleáris energiaágazat emberi erőforrásaival kapcsolatos tendenciák értékelése (EHRO-N, lásd a 3.4. pontot), a nukleáris oktatás és képzés előmozdítása (az ENEN révén, lásd a 3.1. pontot), valamint az uniós nukleáris technológiai szaktudás fenntartását, megszilárdítását és átadását szolgáló – a Kutatási Főigazgatóság hetedik Euratom-keretprogramjához kapcsolódó projekteket és a NAÜ tudásmegőrzési alaptevékenységeit előmozdító – tudásmegőrzés.

Ezenkívül a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési eszköz[5] (INSC) keretében harmadik felekkel folytatott együttműködés kiterjed a harmadik országok nukleáris biztonsági hatóságai technikai tudásállományának és felkészültségének növelésére is. Az INSC mind a kétoldalú együttműködés címén, mind globális hatókörű egyedi projekteken – például A nukleáris szabályozó hatóságok és műszaki biztonsági szervezeteik szakértőinek képzése és oktatása a szabályozási és műszaki felkészültségük fejlesztése, illetve megerősítése céljából elnevezésű (MC.03/10. sz.) projekten – keresztül érinti e kérdéseket.

Az atommaghasadás és a sugárvédelem érintett feleinek összességét (több mint 75 szervezetet) tömörítő Fenntartható N ukleáris Energia Technológiai Platform (SNETP) szintén foglalkozik az oktatás és képzés kérdésével. A platform egyebek mellett az oktatási-képzési és tudásmenedzselési programok hajtóereje kíván lenni (ETKM-csoport). 2010 decemberében a FORATOM-mal közösen jelentést készített „Nukleáris oktatás és képzés: a fenntartható európai stratégia fő alkotóelemei” címmel.

Egyéb uniós szintű kezdeményezések

2010-ben négy – franciaországi, németországi, cseh köztársasági, illetve litvániai – technikai támogatást nyújtó szervezet megalapította az Európai Nukleáris Biztonsági Továbbképzési Intézetet (European Nuclear Safety Training and Tutoring Institute, ENSTTI) .

Az intézet nyitva áll a tapasztalataik és szakismereteik átadására kész technikai támogatást nyújtó szervezetek és nukleáris biztonsági hatóságok előtt. Tevékenysége kiterjed a nukleáris biztonsághoz kapcsolódó szakismeretek teljes körére. Az ENSTTI alkalmazott képzési gyorstanfolyamokat és mentorálási időszakokat kínál diplomázott hallgatóknak és a nukleáris ágazatban már bizonyos szakmai jártassággal rendelkezőknek, egyéni profilra szabottan.

Az iparág képviselői részéről az Európai Atomügyi Fórum (FORATOM) 2010 novemberében oktatási, képzési és tudásmenedzselési munkacsoportot hozott létre azzal a céllal, hogy a nukleáris ipar számára kapcsolódási pontot biztosítson az uniós intézményekkel való ötlet- és információcseréhez, valamint az Európai Unióban zajló oktatási, képzési és tudásmenedzselési kezdeményezésekhez.

A fórum támogatni fogja a nukleáris ipar törekvéseit, és referenciapontul fog szolgálni az iparághoz intézett oktatási, képzési és tudásmenedzselési kérdésekben.

Nemzetközi kezdeményezések

Az Európai Atomenergetikai Oktatási Hálózat (ENEN) a Nemzetközi Nukleáris Egyetem (World Nuclear University, WNU) partnerei közé tartozik. Ez utóbbi egy világméretű köz-magán társulás, amely a nukleáris tudomány és technológia békés alkalmazásait illetően az oktatás és az irányítás fejlesztése mellett kötelezte el magát. A WNU-társulás magját a nukleáris ipar globális szervezetei, kormányközi nukleáris ügynökségek és egyes harmadik országok vezető nukleáris oktatási létesítményei alkotják.

A NAÜ számos projektje foglalkozik a nukleáris energiához kapcsolódó tudásmenedzsmenttel. A NAÜ ezenkívül nukleáris energetikai kiadványok útján kivonatos tájékoztatást nyújt, és kezelője több mint húsz, különféle nukleáris kérdésekhez kapcsolódó adatbázisnak, valamint a nukleáris erőforrások internetes jegyzékének. Gyakran szervez továbbá nukleáris oktatási és tudásmenedzselési tárgyú értekezleteket, konferenciákat és műhelyeket is. A NAÜ tevékenységének fontos része a Nemzetközi Nukleáris Információs Rendszer (International Nuclear Information System, INIS).

Az OECD/NEA 2009 végén ad hoc oktatási és tudásmenedzselési szakértői csoportot hozott létre, melyben tizenöt ország, a Bizottság és a NAÜ összesen huszonhárom szakértővel képviselteti magát. A csoportnak az a fő feladata, hogy helyzetképet készítsen az oktatás, a létesítmények és a képzés jelenlegi állapotáról nukleáris vonatkozásban, valamint részletes tervet dolgozzon ki a nukleáris szakértelem biztosítására. Az eredmények közzététele 2011 végén várható a „Nukleáris oktatás és képzés: hozzáértő munkaerő biztosítása” címmel megjelenő jelentésben.

Az OECD/NEA és a montpellier-i egyetem által 2001-ben létrehozott Nemzetközi Nukleáris Jogi Akadémia (International School of Nuclear Law, ISNL) a NAÜ támogatásában részesül. Célja, hogy magas színvonalú, intenzív tanfolyamokat szervezzen a nukleáris jog tárgykörében, különösen doktori vagy mesterfokozatú nukleáris jogi tanulmányokat végző hallgatók és a nukleáris ágazatban dolgozó pályakezdők számára. Az ISNL tanulmányi program résztvevői egyetemi oklevelet (diplôme d'université, D.U.) szerezhetnek nemzetközi nukleáris jogból. Az oklevelet az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS) elismeri.

Tagállami kezdeményezések

Több uniós tagállamban létezik az ENEN szerinti együttműködésben részt vevő nemzeti oktatási hálózat. Igen sok a hallgatók számát növelő és a képzések színvonalát emelő nagyszabású tagállami kezdeményezés.

Több uniós tagállamban vannak folyamatban vagy indulnak programok a nukleáris oktatási hálózatok területén. Erre példák az alábbiak:

BELGIUM | BNEN | http://www.sckcen.be/BNEN/ |

CSEH KÖZTÁRSASÁG | CNEN | http://www.cenen.cz/kontakt.html |

DÁNIA | NKS | http://www.nks.org/en/welcome.htm |

FINNORSZÁG | FINNEN | http://www.tkk.fi/en/ |

FRANCIAORSZÁG | INSTN | http://www-instn.cea.fr/Page-Home.html |

NÉMETORSZÁG | Kompetenzverbund Kerntechnik | http://nuklear-server.ka.fzk.de/Kompetenzverbund/start.htm |

OLASZORSZÁG | CIRTEN | http://www.cirten.it/ |

HOLLANDIA | KINT | http://www.kint.nl/ |

ROMÁNIA | RONEN | http://www.ronen.ro/ |

SVÉDORSZÁG | NKS | http://www.nks.org/en/welcome.htm |

EGYESÜLT KIRÁLYSÁG | NTEC | http://www.ntec.ac.uk/ |

Míg korábban a kezdeményezések főként az egyetemi tanulmányokra összpontosultak, a közelmúlt fejleményei a meglévő megközelítések hatókörének bővüléséhez vagy módosulásához, továbbá új, immár a posztgraduális programokra is kiterjedő kezdeményezések megjelenéséhez vezettek.

A helyzet folyamatos nyomon követése

Noha sok tagállamban nyilvánvaló kétségek merülnek fel a megfelelően képzett és tapasztalt munkaerő kellő idejű rendelkezésére állását illetően, és noha számos intézkedés van már folyamatban vagy szerepel a közeljövőbeli tervekben, az Európai Unióban uralkodó helyzetről jelenleg mégsem lehet olyan átfogó képet alkotni, amelynek ismeretében meg lehetne hozni az oktatási és képzési igények kielégítéséhez szükséges döntéseket.

Az ENEF felismerte ezt a kihívást, és uniós szintű kezdeményezésre tett ajánlást.

Ezért 2009-ben megalakult a Nukleárisenergia-ágazatbeli Európai Humánerőforrás-megfigyelő Központ (European Human Resource Observatory in the Nuclear Energy Sector, EHRO-N) azzal a céllal, hogy rendszeresen megfelelő adatokat szolgáltasson, valamint elemezze a rövid, közép- és hosszú távú igényeket és az emberierőforrás-kereslet és -kínálat alakulását a nukleáris energiaágazat különböző szereplői esetében. Az európai nukleáris oktatási és képzési infrastruktúra erősségeinek, gyenge pontjainak és hiányosságainak alapos elemzésével ajánlások dolgozhatók ki a nukleáris képesítések és kölcsönös elismerések európai rendszerének kifejlesztését, valamint a megfelelő uniós kapacitást biztosító politikai döntéseket támogató korrekciós és optimalizálási intézkedésekre. A fontosabb eredményekről és adatokról rendszeresen értesítést kapnak a tagállamoknak a nukleáris oktatásban és képzésben érintett kormányzati, tudományos és magánkézben lévő szervezetei, és azokat a nukleáris kérdésekben érdekelt főbb európai uniós felekből álló vezető tanácsadói testület vizsgálja felül.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

Összefoglalásul megállapítható, hogy mára országos, uniós és nemzetközi szinten egyaránt kellően felismerték azt a kihívást, amelyet a felelősségteljes nukleárisenergia-használat folytatásához szükséges, kellően képzett és tapasztalt munkaerő meglétének biztosítása jelent. A már meglévő kezdeményezések ígéretesnek látszanak és igen elismertek. Noha nyilvánvaló, hogy az egyetemi és posztgraduális szintű kihívásokat elsősorban országosan kell kezelni, az uniós kezdeményezések hozzáadott értékét kormányzati, szabályozási és ipari szinten egyre inkább elismerik. A helyzet javítása érdekében minden lehetőséget és megoldást igénybe kell venni a szinergia és együttműködés útján történő hatékonyságnövelésre. Ezzel összefüggésben a JRC „európai nukleáris biztonsági és védelmi iskola” elnevezésű kezdeményezésének kiegészítő szerepet kell kapnia azáltal, hogy Európa vezető egyetemeivel együttműködésben új szinergiákat hív életre és megerősíti a frissen végzetteknek szánt meglévő programokat.

Az uniós intézmények lehetőségek széles tárházát kínálják a tudáslétrehozás és a kompetenciaépítés folytonosságának biztosítására uniós szinten. Az Európai Atomenergetikai Oktatási Hálózat (ENEN) és az egyéb uniós kezdeményezések hozzájárulnak az egyetemi tanulmányok vonzóbbá tételéhez, a nukleáris tárgyú európai mesterfokozatú tanulmányok harmonizálásához és a kölcsönös elismerés keretének létrehozásához. Céljuk továbbá, hogy előmozdítsák és megszilárdítsák az egyetemek, a kutatószervezetek, a szabályozó hatóságok, az iparág és a nemzeti tevékenységeket kiegészítő minden egyéb szervezet közötti kapcsolatot. Ezenkívül az ipar üzemeltetési visszajelzéseinek hasznosításával és új tudományos területek – például a nukleáris kockázat- és biztonságkezelés – feltárásával serkentik az egész életen át tartó tanulást.

Ezzel összefüggésben és a fukusimai szerencsétlenség következtében a közeljövőben az Euratom-keretprogram keretében további képzési kezdeményezések kerülnek előterjesztésre Európa nukleáris biztonságkultúrájának fokozása érdekében – különös tekintettel a válsághelyzetek emberi tényezőjére –, valamint általában az atommag-hasadási technológiák és a sugárvédelmi kérdések megértésének a lakosság körében történő előmozdítása érdekében.

A különböző szinteken zajló kezdeményezések messzemenően megfelelnek a 2008. évi tanácsi következtetéseknek, vagy akár túl is teljesítik azokat, és teljes összhangban állnak az Európai Bizottság „Új készségek és munkahelyek menetrendje” elnevezésű kiemelt kezdeményezésével. Ezért a Bizottság az ezen az ígéretes úton való továbbhaladást szorgalmazza, valamennyi érdekelt fél szoros együttműködésének szellemében.

Ám mindezen jótékony kezdeményezések ellenére egyelőre nem áll rendelkezésre átfogó értékelés arról, hogy az országos, illetve nemzetközi szintű kezdeményezések mennyiségi és minőségi szempontból teljes mértékben teljesítik-e az igényeket. Ezenkívül nem készült még értékelés arról, hogy a fukusimai szerencsétlenség hogyan hat a nukleárisenergia-ágazatbeli emberierőforrás-kereslet és -kínálat alakulására. Ezt a hiányt – különösen a jövő kihívásainak állandó figyelemmel kísérésére és érzékelésére való alkalmassága miatt – az EHRO-N hivatott betölteni. Az EHRO-N lesz a meglévő kezdeményezések optimalizálásában és összefogásában érdekelt európai uniós szereplők összességének központi információforrása. A Bizottság tehát felkéri a tagállamokat, hogy teljes mértékben támogassák őt ezen ígéretes eszköz kifejlesztésében.

A Bizottság nyomonkövetési jelentést és további ajánlásokat kíván előterjeszteni, amint az EHRO-N teljesen működőképes lesz – ez 2011 végéig esedékes – és átfogóbb képet alkotott az igényekről és uniós szintű figyelembevételükről. Az EHRO-N várhatóan 2012 végén jelentést nyújt be a Bizottságnak. A Bizottság e jelentés alapján fogja második helyzetjelentését a Tanács és a Parlament elé terjeszteni.

[1] Egységes szerkezetbe foglalt változat, 2010/C 84/01, HL 2010.3.30.

[2] http://www.oecd-nea.org/press/2007/2007-05.html

[3] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/forum_en.htm

[4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2009:155:0011:0018:HU:PDF

[5] Létrehozva a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési eszköz létrehozásáról szóló, 2007. február 19-i 300/2007/Euratom tanácsi rendelettel.