[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2011.3.22.

COM(2011) 140 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANKNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Az euró bevezetése Észtországban

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANKNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Az euró bevezetése Észtországban

BEVEZETÉS

A Tanács 2010. július 13-án úgy döntött, hogy Észtország teljesítette az euró bevezetéséhez szükséges feltételeket[1], és a közös valutában való részvételére vonatkozó eltérés 2011. január 1-jével hatályát veszti.

Észtország – csakúgy, mint az eurót az átállás 1999–2002-es első hulláma óta bevezető minden tagállam – az eurót az ún. „big bang” forgatókönyv mentén vezette be, aminek értelmében az euró bevezetése és a készpénzcsere egy időben történik meg. A párhuzamos használat kéthetes időszaka alatt – amíg mind az euró-, mind a korona-készpénz törvényes fizetőeszköznek minősült – sikerült fokoztatosan kivezetni a korábbi nemzeti fizetőeszköz bankjegyeit és érméit. A sikeres átállás ismét megerősítette azt, hogy elegendő rövid időszakot hagyni a párhuzamos használatra, ha az átállást kellőképpen előkészítették[2]. Az észt állampolgárok nagy többsége (87 %) zökkenőmentesnek és hatékonynak ítélte az átállást[3].

Ez a közlemény az átállási folyamat legfontosabb szempontjaival foglalkozik, többek között a készpénz-átállás előkészítésével, a párhuzamos használat időszakával, az árképzéssel összefüggő visszaélések és az árak téves észlelésének megelőzése érdekében tett intézkedésekkel, az árak alakulásával és érzékelésével, valamaint az euróval kapcsolatos tájékoztatással. A közlemény adott esetben olyan következtetéseket is megfogalmaz, amelyek hasznosak lehetnek a jövőbeli átállások során.

AZ ÁTÁLLÁS

Előkészületek a készpénzes átállásra

Az átállás leginkább érzékelhető eleme valószínűleg a készpénzcsere, mivel ez gyakorlatilag minden pénzügyi intézményt, vállalkozást és állampolgárt érint. E művelet hatékony lebonyolításának előfeltétele megfelelő mennyiségű euró-készpénz biztosítása valamennyi érintett fél számára, valamint az, hogy a bankok és a vállalkozások jól felkészüljenek a munkateher jelentős megnövekedésére.

A forgalomban lévő észt korona lecserelése és a szükséges logisztikai készletek biztosítása érdekében az Észt Nemzeti Bank (Eesti Pank) 45 millió euró-bankjegyet vett kölcsön az eurórendszertől és közbeszerzési eljárást követően 194 millió darab (észt nemzeti előlappal rendelkező) érmét rendelt meg a Finn Pénzverdétől.

Az Eesti Pank szeptember közepén kezdte meg az euróérmék és november közepén az euró-bankjegyek előszállítását (azaz az euró-készpénz hitelintézetekhez történő kiszállítását az átállást megelőzően.) Valamennyi előszállítási művelet – így az érmék kiszállítása és az ATM-ek feltöltése is – rendőri kísérettel zajlott, ez garantálta a magas fokú biztonságot. Összesen 187 millió EUR értékű bankjegyet (10,5 millió darab) és 28 millió EUR értékű érmét (85 millió darab) szállítottak ki az Eesti Pankkal előszállítási szerződést kötött 10 kereskedelmi bankhoz. Ez az eurórendszertől kölcsönbe kapott bankjegyek 23 %-ának, illetve a megrendelt érmék 44%-ának felel meg. Az év végéig előszállított euró-bankjegyek összértéke a 2010. októberének végén forgalomban lévő korona-bankjegyek összértékének 34%-át tette ki, míg az előszállított érmék összértéke közel háromszorosa volt a forgalomban lévő koronaérmék összértékének. Az előszállított érmék magas aránya a bankjegy/érme használat elterjedtségében az euró bevezetését követően jelentkező változást tükrözi (az euróérmékhez képest a koronaérmék használata nem volt túlságosan elterjedt.)

A továbbszállítás (azaz az euró-készpénznek a vállalkozásokhoz és lakossághoz az átállást megelőzően történő eljuttatása) az euróérmék esetében szeptember 15-én, az euró-bankjegyek esetében decemben 1-jén kezdődött meg. Mintegy 5 300 vállalkozás kötött továbbszállítási szerződést valamelyik bankkal, és az előszállított bankjegyek értékének közel 9 %-át (mennyiségének 18 %-át), az előszállított érmék értékének pedig 52 %-át (mennyiségének 51 %-át) e vállalkozások ellátására használták fel. Összességében az előszállított készpénz 14,4 %-át kiosztották a vállalkozásoknak az €-napot megelőzően, ami magas aránynak számít a 2002 utáni többi átállással összehasonlítva. Szlovéniában a továbbszállítás az előszállított készpénz értékének csupán 2,4 %-át tette ki, míg Cipruson és Máltán csak 1 % körül volt. Ezzel szemben Szlovákiában az előszállított készpénz 27,8 %-át továbbszállították.

A továbbszállításban a legfőbb pénzszállító vállalalat által előkészített 86 000 kiskereskedői euróérme-készlet[4] is szerepelt, amelyeket a szakmai ügyfelekhez juttattak el követlenül vagy a bankokon keresztül. A 2002 utáni átállásokkal összevetve az értkesítés abszolút számai itt voltak a legnagyobbak, és a második legnagyobbak a lakossághoz viszonyítva. Elegendő számú kiskereskedői készlet biztosítása azért fontos, mert ez segít a kiskereskedőknek abban, hogy az átállás időszakában rendelkezzenek váltópénzzel.

Összehasonlításban annak ellenére magas a továbbszállítási szint, hogy az észt bankok nem alkalmazták a továbbszállítására vonatkozóan az EKB által 2008. júniusában elfogadott új, egyszerűsített szabályokat[5]. Az Eesti Pank és a kereskedelmi bankok tájékoztatása szerint ez több tényezőnek tudható be: a) az észt joggal összefüggő okok miatt az ügyfelek számláin zárolt összegeket a bankok nem találták kellőképpen biztonságos fedezetnek (fizetésképtelenség esetére); b) a bankok egyszerűbbnek vélték mérettől függetlenül ugyanazon szabályokat alkalmazni minden vállalatra, hiszen a kisvállalkozásokhoz is lehet előszállítani a rendes szabályok alapján, ráadásul ezt még rugalmasabbnak is találták, mivel az egyszerűsített szabályokat csak az átállást megelőző öt naptári napon lehet alkalmazni; c) végezetül, tájékoztatási és kommunikációs szempontból is könnyebbnek tűnt, ha csak egyfajta megállapodást alkalmaznak.

A kereskedelmi bankok – valamennyi készpénz-szolgáltatást nyújtó bankfiókban – a magánszemélyek részére átváltási díj és az átváltható összeg korlátozása nélkül[6], a rögzített árfolyamon váltják át az észt koronát euróra 2010. december 1-jétől. Ez a szolgáltatás 2011. júniusának végéig – majd korlátozott számú fiókban egészen 2011. decemberének végéig – elérhető marad.

Az észt hatóságok eredetileg 600 000 mini euróérme-készletet (42 érméből álló, 12,79 EUR névértékű készlet) rendeltek[7], vagyis nagyjából háztartásonként egyet, amelyek december 1-jétől bankokban és postahivatalokban megvásárolhatók. A mini készletek több szempontból is fontosak: a) Segítik a lakosságot abban, hogy megismerkedjenek az új pénznemmel; b) fontos kommunikációs eszközről van szó, és c) a mini készleteknek köszönhetően a kiskereskedőknek kevesebb váltópénzre van szükségük az átállás első napjaiban. A mini készletek nagyon pozitív fogadtatásban részesültek: 247 000 készletet mindjárt az első három napon értékesítettek. Ezt követően további 100 000 készletet rendeltek, de utólag ez már feleslegesnek tűnik, hiszen december 31-ig csak 510 000 készletet adtak el, azaz az erdetileg rendelt mennyiségnél is kevesebbet. Ez megerősíti a hüvelykujj-szabályként bevett ajánlást: a kereslet kielégítésére hozzávetőleg háztartásonként egy mini készletet kell rendelni.

A Bizottság által két nappal az átállás előtt készített felmérés szerint[8] az észtek jelentős része már az átállás előtt rendelkezett euró-készpénzzel: 50 %-uk rendelkezett euró-bankjegyekkel (62 %-uk külföldi utazásból, 35 %-uk észtországi bankban váltott) és 62 %-uknak volt euróérméje (63 %-uknak külföldi utazásból és 38 %-uknak a mini készletből).

A bankokhoz történő előszállítás, illetve a vállalkozásokhoz, lakossághoz történő továbbszállítás Észtországban jól előkészítették, és szervezetten bonyolították le. Az észtországi kiskereskedőket jóval az átállás napja előtt megfelelően ellátták euró-készpénzzel. Ennek részeként jelentős számú kiskereskedői euróérme-készletet juttattak el a szakmai ügyfelekhez, ami jó gyakorlatnak bizonyult a tekintetben, hogy segítette a kiskereskedőket abban, hogy az átállás időszakában csak euróban adjanak vissza. A lakosságot szintén megfelelően ellátták euró-készpénzzel az átállást megelőzően. A kereskedelmi bankok által az átállást megelőzően nyújtott díjmentes pénzváltási szolgáltatás szintén fontos kezdeményezés volt e tekintetben, és jó gyakorlatnak tekinthető. Kellően nagy számú mini euróérme-készletet állítottak elő és forgalmaztak a bankokon és a postahivatalokon keresztül, ami azért fontos, mert ezáltal a lakosság az átállást megelőzően megismerkedhet az új pénznemével, egyúttal az átállással kapcsolatos kommunikációs eszköz is, valamint ennek köszönhetően a kiskereskedőknek kevesebb váltópénzre van szükségük az átállást követő napokban. |

A párhuzamos használat időszaka

Észország a párhuzamos használat időszakát két hétben szabta meg (január 1-től 14-ig).

Az országban található 867 ATM (bankjegykiadó automaták) átállítása zökkenőmentesen zajlott le, és január 1-jének első órájától kezdve gyakorlatilag mindegyik euró-bankjegyeket adott ki. Főleg kisebb címletű (öt-, tíz- és húszeurós) bankjegyeket adtak ki, kivéve a korábbi tapasztalatok alapján nagy forgalmat regisztráló ATM-eket, ahol ötveneurós bankjegyeket is használtak. A kisebb címletek általános jellegű használatával sikerült elkerülni azt, hogy a kiskereskedők kifogyjanak a váltópénzből. Az üzletek január 1-jei nyitására a kártyás fizetések lebonyolítására használt POS- (point-of-sales) terminálokat és általában az IT-rendszereket sikeresen átállították euróra. Az eurós bankközi fizetések az év első banki napjától kezdve zavartalanul működtek.

A legtöbb bankfiók készpénz-szolgáltatások nyújtása céljából nyitva volt január 1-jén, szombaton és január 2-án, vasárnap. A párhuzamos használat időszaka alatt a postahivatalok a hét minden napján nyitva voltak. A korona-készpénz euróra való díjmentes átváltásának január 1-je és 15-e között az ország több mint 180 postahivatalában elérhető lehetősége megkönnyítette a lakosság készpénzhez jutását, különösen a távoli és a vidéki területeken.

A készpénz-szállítások tervszerűen valósultak meg. A rendőrséggel való szoros együttműködés magas fokú biztonságot garantált.

A bankokat január 1–2-a hétvégéjén kevés ügyfél kereste fel, de január 3-tól a párhuzamos használat teljes időszakában a szokásosnál mintegy 3–5-ször több műveletet bonyolítottak a bankfiókokban. A legnagyobb forgalomat az újév első két munkanapján regisztrálták. A posthivatalokban is január 3–4-én, azaz az első két munkanapon végezték a legtöbb műveletet.

A gondos előkészítésnek köszönhetően a bankok és a postahivatalok jól kezelték a párhuzamos használat időszaka alatt jelentkező rendkívüli terhelést, jóllehet az újév első munkanapjaiban néhány helyen elkerülhetetlen volt a sorok felhalmozódása. A Bizottság január 16-a és 20-a közötti felmérése[9] szerint január első hetében a megkérdezettek 95 %-a semmilyen problémát nem tapasztalt a korona-készpénz euróra váltásakor, vagy euró-készpénznek a bankban történő felvételekor. Ez egy nagyon jó eredmény, és a helyzet kedvezően alakult a legutóbbi átállásokkal való összehasonlításban is[10].

Az 1. grafikon a párhuzamos használat időszaka alatt kizárólag euróban teljesített készpénz-fizetések észtországi, szlovákiai és szlovéniai alakulását hasonlítja össze. [pic]

A lakosság készpénzzel fizető részének[11] relatíve nagy hányada (20%) már csak euróval fizetett január 1-jén is (amikor a nagy szupermarketek nyitva voltak). Január 5-én a többség (54 %) már csak euróval fizetett, és innentől a kizárólag euróban teljesített fizetések aránya folyamatosan emelkedett a párhuzamos használat időszakának végéig. A gyorsabb kezdéstől eltekintve, a csak euróban teljesített fizetések többé-kevésbé ugyanúgy alakultak mint az euró előző, szlovákiai bevezetésekor, de a felfutás lassabb volt, mint Szlovéniában (akárcsak Máltán vagy Cipruson, jóllehet itt egy hónapra nyúlt a párhuzamos használat időszaka).

A kiskereskedelem szintén jól boldogult az átállási folyamat és a két pénznem egyidejű használatának kihívásaival. A kiskereskedők megfelelően el voltak látva euró-készpénzzel, sorok feltorlódásával összefüggő problémákról nem érkezett jelentés. A 2. grafikonon az látható, hogy január 1-jén az összes készpénzes tranzakció 75%-ában a kiskereskedők már csak euróban adtak vissza. Január 2-án vasárnapra (amikor a nagy boltok közül sok nyitva volt) ez a mutató gyorsan 92 %-ra emelkedett. Január 3-án hétfőre az arány 88 %-ra esett vissza, de másnapra már visszaemelkedett. Az átmeneti csökkenés oka nem ismert, de valószínűsíthető, hogy kis méretű, távoli kiskereskedelmi egységekre vezethető vissza, amelyek csak a hétvégét követően nyitottak ki, és amelyek kevésbé voltak jól ellátva euró-készpénzzel.[pic]

A közvetlenül a párhuzamos használat időszakát követően elvégzett bizottsági felmérés azt mutatja, hogy a észtek túlnyomó többsége (87 %) az átállást zökkenőmentesnek és hatékonynak élte meg.

A korábbi pénznem bevonása

A forgalomban levő észt korona jelentős részét már az átállás előtt bevonták. A forgalomban lév korona értéke 2010 decemberének végére mintegy 40 %-kal csökkent a 2009. decemberi állapothoz képest (9,7 milliárdról 5,8 milliárd EEK-ra). További 4,1 milliárd koronát 2011 januárjában vontak be, ezzel a korábbi pénznem kintlévő mennyisége 1,7 milliárd EEK-ra (340 millió darab érme és 35 millió darab bankjegy) csökkent, ami a 2009. decemberi érték 18 %-ának felel meg. A kivont bankjegyeket megsemmisítik (bezúzzák), az érméket demonetizálják és fémhulladékként értékesítik.

Az átállást Észtországban jól előkészítették és zökkenőmentesen bonyolították le. Az ATM-eket és a POS-terminálokat időben átállították, a bankok és a postahivatalok jól kezelték a párhuzamos használat időszakában jelentkező többletmunkaterhet. A kiskereskedők szintén jól boldogultak az átállási folyamat és a két pénznem egyidejű használatának kihívásaival. A kiskereskedők megfelelően el voltak látva euró-készpénzzel, és nagy többségük már az átállást követő első napban is csak euróban adott vissza. A jövőbeli átállásokra tekintettel fel kell hívni a figyelmet arra, hogy korábbi pénznem mielőbbi kivezetése szempontjából mennyire fontos, hogy a kiskereskedők csak euróban adjanak vissza. Az észt átállás megerősíti a 2002 utáni átállások korábbi tapasztalát, amely szerint elegendő két hetet hagyni a párhuzamos használatra, ha az átállást megfelelően előkészítik. |

AZ ÁRKÉPZÉSSEL ÖSSZEFÜGGő VISSZAÉLÉSEK ÉS AZ ÁRAK TÉVES ÉSZLELÉSÉNEK MEGELőZÉSE

Az észt fogyasztóvédelmi testület felügyelte az árak kettős feltüntetését, valamint a kerekítési szabályok és a tisztességes árazásról kötött megállapodás helyes alkalmazását.

Az árak észt koronában és euróban való kötelező kettős feltüntetése 2010. július 1-jén kezdődött és 2011. június 30-ig tart. 2010 második felében a fogyasztóvédelmi hatóság 25 felügyelője mintegy 4 250 üzletet ellenőrzött, és 288 esetben vetett ki bírságokat (közel 12 000 EUR összegben). A legjellemzőbb hiányosság a matematikailag helytelen kerekítés volt, jóllehet ez a legtöbb esetben csupán egy eurócentes eltérést jelentett. A második leggyakrabban előforduló hiányosság az euróban kifejezett ár részleges elhagyása, amit a helytelen átváltási árfolyam használata, illetve az euróban kifejezett ár feltüntetésének elmulasztása követ. Az ellenőrzések eredménye fokozatosan javult: míg júliusban az ellenőrzött vállalatok 47 %-ánál tapasztaltak valamilyen hiányosságot, addig decemberben már csak 11 %-uknál.

A fogyasztóvédelmi testület továbbá nem kormányzati szervezettekkel (konkrétan nyugdíjasok szervezeteivel) és a tallini helyi önkormányzattal is kötött megállapodásokat a kettős árfeltüntetés alkalmazásának ellenőrzésére. A nem kormányzati szervezetek összesen 980 üzletet ellenőrzitek, és 283 esetben tártak fel hiányosságokat 2010 szeptemberében és decemberében.

A fogyasztóvédelmi testület weboldalán hetente közzéteszik azoknak a vállalkozásoknak a nevét, amelyek nem alkalmazták helyesen az árak kettős feltüntetését.

Az észt lakosság általában hasznosnak találta a kettős árfeltüntetést, mint olyan eszközt, ami megkönnyíti az árak összehasonlítását és az új pénznemben való számolást. Egy januárban elvégzett bizottsági felmérés[12] szerint 10-ből közel 9 megkérdezett (88 %) úgy vélte, hogy kettős árfeltüntetés nagyon hasznos vagy inkább hasznos volt. A válaszadók 80 %-a továbbá úgy vélte, hogy a kettős árfeltüntetést minden esetben (34 %) vagy általában (49 %) helyesen alkalmazták, ami megfelel a legutóbbi átállások eredményeinek.

Az árak átváltásával kapcsolatban az észtek 59 %-ának az volt a benyomása, hogy az euróra való átváltás egyes esetekben (38 %), gyakran (13 %), illetve nagyon gyakran (8 %) nem volt tisztességes. Ez az eredmény az előző átállásoknál tapasztalt eredmények közé esik: a szlovének és a ciprusiak kritikusabbak voltak, a máltaiak kevésbé kritikusak voltak ennél; (míg a szlovákok megosztottabbnak mutatkoztak az észteknél: vagy kritikusabbak voltak, vagy pozitívabb volt a véleményük.)

A fogyasztóvédelmi testület ellenőrzi a tisztességes árazásról szóló megállapodás végrehajtását is, amelyet augusztus 28-án indítottak a Észt Kereskedelmi és Iparkamara vezetésével. A megállapodás a korábbi átállásoknál már sikeresen alkalmazott önkéntes kezdeményezések mintáját követi. A megállapodás aláírói (pl. kiskereskedők, pénzügyi intézmények, helyi önkormányzatok, internetes áruházak) kötelezettséget vállalnak arra, hogy tartózkodnak az indokolatlan áremeléstől az átállás időszakában, és betartják az átállási szabályokat. A megállapodás aláírói jogosultak arra, hogy használják az ezt jelző logót.

December végéig 526 szervezet – köztük 16 helyi önkormányzat – csatlakozott a megállapodáshoz, a logót pedig több mint 2 800 értékesítési vagy szolgáltatási pontnál, illetve hirdetésben tüntették fel. Az Észt Kereskedelmi és Iparkamara tájékoztatása szerint a megállapodás mögé felsorakozó szervezetek számát tekinve ez volt eddig a legjelentősebb önkéntes megállapodás Észtországban. A tisztességes árazásról szóló megállapodás nagyon fontos kezdeményezés az árakkal való esetleges visszaélések megelőzése és a téves árérzékelés kiküszöbölése szempontjából. Az Észtországban bejegyzett értékesítési pontok számát (mintegy 28 000) és a legutóbbi átállások tapasztalatait tekitve úgy tűnik azonban, hogy a kezdeményezést szélesebb körben is lehetett volna alkalmazni[13].

Január végére a fogyasztóvédelmi testülethez állítólagos szabálysértésekre vonatkozóan 10 panasz érkezett olyan vállalkozásokkal kapcsolatban, amelyek csatlakoztak a megállapodáshoz. Négy esetben nem lehetett szabálysértést megállapítani, hat eset vizsgálata jelenleg is folyik.

Észtország a Bizottság ajánlásainak megfelelően alkalmazta a kettős árfeltüntetést, és a tisztességes árazásról szóló megállapodást[14]. A hatóságoknak továbbra is biztosítaniuk kell azt, hogy az állampolgároktól érkező panaszokat gondosan kivizsgálják, és nyomon kell követniük a tisztességes árazásról szóló megállapodás korrekt végrehajtását mindaddig, amíg az hatályban van.

AZ ÁRAK ALAKULÁSA ÉS ÉRZÉKELÉSE

Az árak alakulása

Észtországban az euróra való átállást gyorsuló inflációval jellemezhető időszak előzte meg. Az energia- és az élelmiszerárak számottevően emelkedtek 2010-ben, és a szomszédos országokhoz vagy az euróövezet aggregált mutatójához képest tapasztalt különbségek csak részben magyarázhatók az adóváltozásokkal és az erős gazdasági fellendüléssel.

Ami az áraknak az euróra való átállást követő alakulását illeti, az előzetes adatok alapján úgy tűnik, hogy az átállásnak inkább csak mérsékelt hatása volt a fogyasztói árakra januárban. Az Észt Statisztikai Hivatal tájékoztatása szerint a hazai fogyasztói árindex januárban nem változott a 2010. decemberi értékhez képest. Az elektromos áram, a hőenergia, az üzemanyagok, valamint a ruházat és lábbelik árának volt a legjelentősebb mérséklő hatása, ami részben szezonális tényezőknek tudható be. Az Észt Központi Bank adatai szerint ugyanakkor a sport- és szabadidős tevékenységek, az éttermi szolgáltatások és a háztartási szolgáltatások árai jellemzően a korábbi évek januári árnövekedését meghaladó mértékben emelkedtek. Az átállással összefüggő áralakulás további elemzésére a harmonizált fogyasztói árindex (HICP) 2011 első hónapjaira vonatkozó adatainak közzétételét követően nyílik lehetőség.

Az árak érzékelése

Egy friss (2011. januári) bizottsági felmérés[15] szerint az észtek nagy része (55 %) arra számított, hogy az euró meg fogja növelni az inflációt országukban. (Összehasonlításképpen, közvetlenül az euróra való átállásukat követően a ciprusiak 66 %-a, a szlovének 52 %-a, a máltaiak 37 %-a és a szlovákok 21 %-a számított erre.) Eközben az észteknek mindössze 21 %-a bízott abban, hogy az euróövezthez való csatlakozás segít majd Észtországnak az árstabilitás fenntartásában.

Az átállás olyan időpontban következett be, amikor az érzékelt infláció folyamatosan emelkedett a 2009-ben elért történelmi minimumához képest. Az érzékelt infláció Észtországban általában együtt mozog a HICP mutató szerinti inflációval, de úgy tűnik, hogy 2010 második felében az érzékelt infláció gyorsabban emlekedett mint a tényleges. (Lásd az alábbi grafikont.) A közös fogyasztói felmérésből (Joint Consumer Survey) származó januári adatok szerint az érzékelt infláció továbbra is emelkedő trendet mutat, és a szezonális hatásoktól megtiszított mutató januárban 63,6 százalékpontra nőtt a decemberi 59,6 százalékpontról. (A szezonális hatásokkal együtt a mutató 61,1 százalékpontról 59,6 százalékpontra csökkent.) Az emelkedő HICP-infláció mellett nehéz ugyanakkor elkülöníteni az euróra való átállás érzékelt inflációra gyakorolt hatását.[pic]

AZ EURÓVAL KAPCSOLATOS KOMMUNIKÁCIÓ

Az átállásért felelős nemzeti bizottság által 2010. március 15-én elfogadott „Kommunikcáiós stratégia az euró észtországi bevezetéséhez” c. dokumentum meghatározta az euró bevezetéséhez kapcsolódó tájékoztatási kampány iránymutatásait. Számszerűsített célként kitűzte azt, hogy a lakosság 90 %-a tisztában legyen az euróra való átállás gyakorlati szempontjaival, továbbá, hogy 65 %-uk támogassa is az átállást.

A nagyszabású tájékoztatási tevékenységek túlnyomó részének megkezdését az észt hatóságok az ECOFIN Tanács 2010. július 13-i formális döntése utánra időzítették. Ez alól kivételt képezett egy eurót népszerűsítő honlap és néhány előadás és sajtótájékoztató. Az események a nyarat követően felgyorsultak, az észt hatóságok rövid időn belül végrehajtották a kommunikációs terveket, amelyekben egyaránt szerepelt a lakosság közvetlen tájékoztatása (például levélben történő megkeresés, szemináriumok és kiállítások formájában), tömegtájékoztatási eszközök (nyomtatásban, illetve rádió- és televíziós szpotok formájában), valamint az átállással kapcsolatos gyakorlati tudnivalók hangsúlyos megjelenítése. Az észt hatóságok megfogadták a Bizottság tanácsát, és külön figyelmet fordítottak a kiszolgáltatott csoportok, a kisebbségek és a vállalkozások tájékoztatására. Az átállással kapcsolatos tájékoztatás számszerűsített céljait jóval az átállás időpontja előtt sikerült elérni. Az euróra való átállás támogatottságára vonatkozó számszerűsített cél 2011 janárjában teljesült. Az észt hatóságok szorosan együttműködtek az EU intézményeivel. Az együttműködés megerősítésére és kereteinek meghatározása céljából az észt hatóságok 2005-ben partnerségi megállapodást kötöttek a Bizottsággal. A megállapodást több alkalommal meghosszabbították, 2011 végén fog végleg lejárni.

A Bizottság az euró bevezetésére irányuló első szándék kinyilvánításától kezdve segítséget nyújtott a területen. Egy 2010. július 13-án a Bizottság és az Észt Pénzügyminisztérium között megkötött támogatási megállapodáson keresztül az Európai Bizottság az elszámolható költségek 50 %-áig támogatta a kommunikációs szakértők fizetését, a tömegtájékoztatási kampányok, a közvéleménykutatások, a szemináriumok és képzések, valamint a háztartásokba eljuttatott tájékoztató levelek költségeit. A Bizottság finanszírota továbbá azt az euró-vándorkiállítást, ami négy nagyobb észt városba jutott el (Tallinn, Narva, Tartu és Rakvere). A négy helyszínen a kiállítás összesen több mint 65 000 látogatót vonzott. A Bizottság ezen felül szemináriumokat szervezett újságíróknak és kiadványokat nyomtatott.

Az Európai Központi Bank kiadványokkal, kiállítások szervezésével és más PR-rendezvényekkel támogatta a tájékoztatási kampányt, valamint jelentős segítséget nyújtott a médiakampányhoz.

Az észtországi tájékoztatási kampány hozzájárult az euróra való zökkenőmentes átállás biztosításához. A némileg későre időzített kezdés ellenére a kampány az euró bevezetésével kapcsolatos valamennyi gyakorlati kérdést időben kezelte. Külön figyelmet fordítottak a vállalkozások, a kisebbségek és a kiszolgáltatott csoportok tájékoztatására. Az észt hatóságoknak érdemes lehet továbbra is figyelemmel kísérniük az euróval kapcsolatos tapasztalatok alakulását, és szükséges esetben tájékoztatási tevékenységekkel reagálniuk ezekre.

[1] A Tanács 2010/416/EU határozata (2010. július 13.) a Szerződés 140. cikkének (2) bekezdésével összhangban az euró Észtország általi, 2011. január 1-jén történő bevezetéséről (HL L 196., 2010.7.28., 24. o.).

[2] Szlovákiában és Szlovéniában szintén két hetet hagytak a párhuzamos használatra, míg Máltán és Cipruson egy hónapot. Az eurót bevezető tagállamok első hulláma a „madridi forgatókönyvet” követte, amelyben hároméves (Görögország esetében egy éves) átmeneti időszakot foglalt magában.

[3] A 2011. januári megkérdezésekre alapozott 309. Eurobarométer gyorsfelmérés az alábbi címen érhető el: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[4] Kétfajta készlet készült, az egyik értéke 111 EUR (8 érmetekercs), a másiké pedig 198 EUR (15 érmetekercs).

[5] Az Európai Központi Bank EKB/2008/4 számú iránymutatása (2008. június 19.) az euró-készpénzcserére való egyes előkészületekről és az euró-bankjegyek és -érmék elő- és továbbszállításáról szóló, EKB/2006/9 iránymutatás módosításáról.

[6] Gyakorlati okokból azonban előzetes értesítésre lehet szükség nagy összegű készpénz beváltása esetén.

[7] A mini készleteket diszkontáron hozták forgalomba: 200,12 korona helyett csak 200 koronába kerültek.

[8] A 2010. december 30-i 308. Eurobarométer gyorsfelmérés az alábbi címen érhető el: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[9] A 309. Eurobarométer gyorsfelmérés az alábbi címen érhető el: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[10] Szlovákiában ez az érték 90 %, Cipruson 88 %, Máltán 85 %, Szlovéniában pedig 96 % volt.

[11] A fent említett felmérés szerint a vásárlók ¾-e fizetett készpénzzel, ¼-e pedig kártyával.

[12] 309. Eurobarométer gyorsfelmérés

[13] Hasonló kezdeményezésben Cipruson 7 600, Máltán 7 900, Szlovákiában pedig kb. 20 000 vállalkozás vett részt.

[14] A Bizottság ajánlása az euróra történő jövőbeli átállások megkönnyítését célzó intézkedésekről (HL L 23., 2008.1.26., 30. o.) Mindazonáltal a kötelező jellegű kettős árfeltüntetést az átváltási árfolyamnak a Tanács általi visszavonhatatlan rögzítésétől kezdve kell alkalmazni, azt megelőzően nem..

[15] 309. Eurobarométer gyorsfelmérés