EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.10.13. 
SEC(2011) 1173 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI 
PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK 
ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
Változtatási program: az EU fejleszt éspolitikájának hathatósabbá tétele 
{COM(2011) 637 végleges} 
{SEC(2011) 1172 végleges}  
 
HU 2   HU 1. PROBLÉMA-MEGHATÁROZÁS: pontosan mi a probléma, kiket érint leginkább, és 
miért van szükség a közszféra fellépésére? 
A jelenlegi globális helyzetben, a legfontosabb nemzetközi kihívások1 közepette, a segélyek 
legitimitásáról folytatott viták fényében, valamint mind az uniós (a küls ő fellépés Lisszaboni 
Szerződés óta érvényes keretei), mind a nemzetköz i (G20, nemzetközi pénzügyi szervezetek, 
ENSZ…) szinten tapasztalható új körül mények között változásokra van szükség „ az EU 
fejlesztési politikája hatásának növelése ” érdekében. A cél az, hogy az EU fejlesztési 
politikáját képessé tegyük a következ ő évtized kihívásainak kezelésére, és segítsük a 
partnerországokat abban, hogy végrehajtsák a szegénység csökkentése és a millenniumi 
fejlesztési célok megvalósítása irányába való saját el őrelépésük felgyorsításához szükséges 
változtatásokat. 
A legújabb kutatások2 eredményei azt mutatják, hogy a Párizsi Nyilatkozat 2005-ös 
elfogadása óta romlottak a globális segélyalloká ciós minták. Valójában számos probléma ássa 
alá az EU és más szerepl ők fejlesztési politikájának ha tékonyságát és eredményességét. 
Először, a segélyek szétaprózottsága az ODA növekedésével párhuzamosan n őtt. A trend azt 
mutatja, hogy egyre kisebb összeg ű támogatásokat nyújtanak. Ezzel párhuzamosan a donorok 
száma nőtt: általánosságban a donorok több ors zágban is tevékenykednek, ezeken az 
országokon belül pedig több ág azatban is. A donorok sokasága  az ágazatok szintjén is 
jelentős: a kedvezményezett országok ágazatainak  41 %-a kapott több mint 3 uniós donortól 
kifizetéseket 2007-ben.  
Másodszor, a donor- és partnerországok közötti kapcsolatok sokasága jelent ős koordinációs 
erőfeszítéseket tesz szükségessé, ami f őként és els ősorban a partnerországokat, de a donorok 
helyszíni képviseleteit is terheli. A donorok – köztük a tagállamok – er őfeszítéseinek átfedései 
a koordináció hiányával együtt hirtelen támadó űröket eredményezhetnek a földrajzi/ ágazati 
lefedettségben (a segélyezés szempontjából mell őzött területek, „mostohák”), és bizonytalan 
légkört teremthetnek a partne rországok és ezen országok legfontosabb kedvezményezettjei 
számára, akik között nagyon gyakran a legs érülékenyebb csoportok is szerepelnek.  
A nem hatékony segélyek hosszú távú kö ltségeit tudományos körök vizsgálják a 
partnerország igazgatásának min őségére és a kedvezményezett országok gazdaságaira 
gyakorolt hatások szempontjából. Az ilyen költségek általában min őségi kérdésekben 
jelentkeznek, bár néhány esetben mennyiségi költs égek is kimutathatók az elmaradt gazdasági 
növekedés vagy a fejlesztésfinanszírozás kiszám íthatatlanságából szár mazó költségnövekedés 
tekintetében3. Például a segélyek szét forgácsoltságához kapcso lódó hosszú távú költségek 
már önmagukban is eredményezhetik azt, hogy a kormány nem lesz képes rendet teremteni 
egy projekt portfólióban, vagy  egyáltalán átlátni a tá mogatásokból finanszírozott 
                                                 
1 Mint például a pénzügyi válság, az éghajlatváltozás, az energiához való hozzáférés, az élelmiszerellátás 
bizonytalansága, a migrációs nyomások, a törékeny helyzet ű államok, a regionális konfliktusok és a 
nemzetközi biztonság, új hatalmak/befektet ők/donorok megjelenése. 
2 „Trends of In-country Aid Fragmentation and Donor Proliferation: An Analysis of Changes in Aid 
Allocation Patterns between 2005 and 2009” – „A segélyek országon belüli töredezettsége és donorok 
sokasága: A segélyek allokációs mintáiban 2005  és 2009 között bekövetk ezett változások elemzése”, 
Az OECD munkamegosztással és komplementaritással foglalkozó munkacsoportjának jelentése, els ő 
tervezet – 2011. március 24. – a végleges verzió kés őbb jelenik meg. 
3 „Aid Effectiveness Agenda: Benefits of a Eu ropean Approach” –Segél yhatékonysági program:  Az 
európai megközelítés el őnyei”  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repos itory/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
 
HU 3   HU beruházásokat és tevékenységeket, hatékonyan terv ezni, megakadályozni a fejlesztés földrajzi 
értelemben mozaikossá válását, stb4.  
2. A SZUBSZIDIARITÁS ELEMZÉSE: Az uniós fe llépés igazolható-e a szubszidiaritás 
elvével (szükségesség és uniós hozzáadott érték)? 
A Lisszaboni Szerz ődés szerint a fejlesztési politika a Bizottság és a tagállamok között 
megosztott hatáskör. A Bizottság dolga, hogy növe lje a segélyek hatását, teljes mértékben 
elismerve, hogy más dimenziók, szempontok és szerepl ők (mint például a politikák fejlesztési 
célú koherenciája, a segélyezési  módszerek, az országok felel ősségvállalása, stb.) kiegészít ő 
jellegűek, és olyan mértékben kell figyelembe venni őket, amennyire általános hatást 
gyakorolnak az EU fejlesztési politikájára. Ezér t az EU-nak a koordináció és a koherencia 
ösztönzésében játszott szerepére, a szolgáltatások és er őforrások összegy űjtésére vonatkozó 
kapacitására, valamint az EU partnerországokkal folytatott párbeszédének folytatására 
szükség van, mivel a tagállamok által egyedül kifejtett tevékenységek nem látnák el megfelel ő 
mértékben ezeket a feladatokat.  Így az EU egészének koordinált fellépése szakpolitikai és 
tőkeáttételi értelemben nagyobb hozzáadott értéket jelent, mint a 27 tagállam és a Bizottság 
egyéni fellépéseinek összege5. A 2009. évi tanulmány6 becslései szerint a segélyhatékonyság 
európai megközelítésének potenciális haszna  évente a 3–6 milliárd EUR nagyságrend körül 
mozog.  
A zöld könyvr ől folytatott nyilvános konzultáció is  hangsúlyozta, hogy a Bizottságnak 
korlátozottabb kör ű ágazatokra és területekre kellene koncentrálnia az általa igazgatott 
segélyeket; a múlthoz képest a st ratégiai szempontokat jobban szem el őtt tartva kell 
választani, figyelembe véve az EU komparatív el őnyeit és a jelent ős hatás kiváltásának 
esélyét. A Bizottság fontos szerepet játs zik az EU és a tagállamok közti munkamegosztás 
kezdeményezésében és koordinálásában is. 
E hozzáadott érték maximalizálása érdekében a specializáció és a jobb munkamegosztás 
nagyobb hatékonyságot és méretgazdaságosságot, valamint alacsonyabb tranzakciós költségeket eredményezhet, mely el őnyöket a rendelkezésre álló pénzügyi er őforrások további 
erősítésére, valamint az EU tárg yalási/ alkupozíciójának  javítására lehetn e használni, ezzel 
biztosítva, hogy az EU jobb pozíc ióban legyen globális szint ű vezető szerepének 
érvényesítéséhez.  
3. AZ UNIÓS KEZDEMÉNYEZÉS CÉLKIT ŰZÉSEI: Melyek a legfontosabb 
szakpolitikai célkit űzések? 
Ahogy a Szerz ődésben is szerepel, az EU fejleszté si politikájának és gyakorlatának 
legfontosabb célkit űzése a szegénység csökke ntése a fenntartható fejl ődést szem el őtt tartva. 
Az e célkit űzés tekintetében nemzetközi szinten elismert célok, melyekhez az EU is 
csatlakozott, a millenniumi fejlesztési cé lok. Egy 2010. szeptemberi fontos nemzetközi 
konferencia
7 rámutatott arra az űrre, amely a millenniumi fejlesztési célok jelenlegi teljesítési 
                                                 
4 idem 
5 Ahogy a fent hivatkozott, segélyhatékonysági menetrendr ől: az európai megközelítés el őnyeiről szóló 
tanulmány is mutatja – 2009. október.  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
6 „Segélyhatékonysági program: Az európai megközelítés el őnyei”, HTPSE Limited, 2009. október, 
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf .  
7 Az ENSZ-közgy űlés magas szint ű plenáris ülése a millenniumi fejlesztési célokról, New York. 
 
HU 4   HU szintje és maguk a célok közt kevesebb mi nt öt évvel a telje sítés céldátuma el őtt tátong; 
különösen aggasztó az el őrelépés elmaradása bizonyos országokban és régiókban 
(nevezetesen Fekete-Afrikában ), valamint bizonyos célkit űzések tekintetében (pl. az anya és 
gyermek egészsége).  
Tekintve az ahhoz szükséges er őfeszítéseket, hogy a millenniumi fejlesztési célokat 2015-re 
el lehessen érni, az EU-nak gyors ütemben növelnie  kell a segélyek szegénység csökkentésére 
gyakorolt hatását. Az EU-nak 2015 után is folytatnia kell a globális er őfeszítések támogatását, 
amíg a szegénységet sikerül teljesen felszámol ni. A javasolt változtat ási program célja ezért 
annak biztosítása, hogy az EU fejlesztési se gélyeinek minden egyes eurója a lehet ő 
legnagyobb hatást gyakorolja a szegénységre a fejl ődő országokban, hogy maximalizálni 
lehessen az EU hozzájárulását a millenniumi fe jlesztési célokhoz és a szegénység hosszabb 
távú felszámolásához.  
Feltételezhet ő, hogy javítani lehet a szegénység cs ökkentésére gyakorolt hatást azáltal, hogy 
az uniós segélyeket földrajzi és ágazati értele mben korlátozottabb országokra és területekre 
összpontosítjuk ahelyett, hogy világszerte, de kis összeg ű segélyeket nyújtanánk. Ennek során 
a Bizottság továbbra is globális szerepl ő marad a fejlesztési ké rdésekben, míg donorként 
azokra az ágazatokra és országokra koncentrálja se gélyeit, ahol a legnagyobb hatást érheti el.  
Ezen erőfeszítést támogatva a politikák fejlesztési  célú koherenciájára irányuló menetrend is 
hozzájárul fejlesztési együttm űködésünk valós eredményeinek javításához a 
következetlenségek csökkent ésével, valamint a bels ő politikák és a fejlesztés célkit űzései 
közti szinergiák el őmozdításával. Ezen kívül a külpolitikai célkit űzések és a fejlesztés közötti 
nagyobb koherenciára is törekedni kell. 
4. POLITIKAI LEHET ŐSÉGEK: Milyen lehet őségeket tekintettek át és melyeket 
értékelték részletesen? 
A hatásvizsgálat négy f ő lehetőséget azonosított: 
Az első lehetőség a status quo, ami azt jelentené,  hogy a segélyek elosztásának és 
végrehajtásának folyamata nem változna a jele nlegi rendszerhez képest (nincs további uniós 
fellépés), és így a Bizottság által igazgatott fejlesztési segélyeket továbbra is számos ágazat és számos ország között osztanák el. Máské ppen fogalmazva az EU továbbra is „mindent 
csinálna mindenhol”, és nem kezelné a segélyek szétaprózottságának problémáját. Ezt a lehetőséget részletesen megvizsgálták, áttekintve a jelenlegi elszórt és szétaprózódott uniós 
fejlesztési segélyezést, amely alapul szolgá l a hatékonyabb és eredményesebb rendszerek felé 
való elmozduláshoz.  
A második lehet őség az ágazati koncentrációra vonatkoz ik; az uniós segélyek ágazati 
szétforgácsoltságának csökkentés e érdekében a Bizottság els ősorban néhány területre és 
ágazatra összpontosítana, különösen azokra, amelyekben komparatív el őnyökkel rendelkezik, 
de továbbra is nagy számú országnak nyú jtana segélyeket a legszegényebbekt ől kezdve az 
előrehaladottabb fejl ődő országokig (az LDC-kt ők a BRICS-ig). 
A harmadik lehet őség a földrajzi koncentrációra vonatkoz ik; az uniós segé lyek földrajzi 
szétforgácsoltságának csökkentése érdekébe n a Bizottság korlátozott számú országra 
koncentrálná segélyeit (melyeket szükségleteik, kapacitásaik, érdekeik és elkötelezettségeik 
alapján választanának ki), de azok továbbra is ágazatok széles körére terjednének ki.  
 
HU 5   HU A negyedik lehet őség szerint az EU differenciált megközelít ést javasolva ágazati és földrajzi 
koncentrációt egyaránt alkalmazn a a fejlesztési segélyek all okációjához, valamint olyan 
segélyeket kínálna, amelyek korláto zott számú ágazatra koncentrálnának.  
A hatásvizsgálat nem kíván el őre meghatározott ágazati és földra jzi választásokat áttekinteni. 
Ehelyett az ágazati koncentráció és a földrajzi differenciálás elveit  teszteli. Az ágazatok és 
országok végleges kiválasztása részletes ország onkénti elemzés és párbeszéd eredménye lesz, 
a Párizsi Nyilatkozatban rögzített felel ősségvállalás és partnerség  elvét követve, a többi 
donorral, különösen az EU tagállama ival történt egyeztetést követ ően, a munkamegosztásról 
szóló magatartási kódex keretei között.  
A politikák meger ősített fejlesztési célú koherenc iája, a jobb uniós koordináció, a 
segélynyújtási módszerek megválasztása, vala mint a fejlesztésre rendelkezésre álló 
finanszírozás általános szintje mind olyan tényez ők, amelyek hatással járnak az EU sikerére a 
fejlesztési célok teljesítése tekintetében; e tényez ők mind a négy lehet őség esetében 
állandóknak tekintend ők. Ezért ezeket az elemeket nem tekinti át a hatásvizsgálat.  
5. A HATÁSOK ÉRTÉKELÉSE: Melyek a legf ontosabb gazdasági, környezeti és 
társadalmi hatásai az egyes lehet őségeknek, különös tekintettel a 
(számszer űsített/pénzesített) hasznokra és költ ségekre (ide értve az igazgatásra 
gyakorolt terhet, egyéb megf elelési költségeket és vé grehajtási költségeket a 
közigazgatások számára)?  
1. lehetőség 
A status quo lehet őség mellett a Bizottság által igazgat ott segélyeket továbbra is sokféle 
ágazatnak és kedvezményezett országnak nyújtaná k. Így megmaradna a Bizottság globális és 
minden ágazatra kiterjed ő jelenléte, potenciálisan befoly ást gyakorolhatna minden fronton, és 
valamennyi országban lehet ővé válna a t őkeáttételi hatás. A status quo lehet őség nem kezeli a 
segélyek szétszóródásának és felapróz ódásának problémáját, ezáltal növeli a jöv őbeni 
segélyezési programok hatékonytalanságának kockázatát. S őt, a szűkös segélyezési 
erőforrások továbbra is nagyon kis mennyiségekre oszlanának szét, csökkentve a hatást, az 
EU segélyei relevanciájának, le gitimációjának és láthatóságának  elvesztését eredményezve.  
2. lehetőség 
Az ágazatokat illet ő nagyobb koncentráció hozzájárulhatna az uniós segélyek nagyobb 
hatásához azzal, ha az er őforrásokat korlátozott számú ág azatra koncentrálnánk, növelve ezzel 
az EU kritikus tömegét. Ez javítaná az EU specia lizált szaktudását, láthatóságát és jó hírét 
számos ágazatban, különösen ott, ahol elismerten komparatív el őnyökkel rendelkezik. Ezen 
kívül megmaradna a Bizottság globális  jelenléte a fejlesztés terén, lehet ővé téve, hogy minden 
országban befolyása legyen és t őkeáttételi hatásokat érjen el. Az ágazati koncentráció 
ugyanakkor azzal a kockázattal jár, hogy adott eset ben nem találkozik a Bizottság korlátozott 
kínálata a partnerországok igényeivel. Ez nehézzé teheti az összes er őforrás felhasználását. Az 
ágazati koncentráció felülr ől építkez ő megközelítése ráadásul aláásná az országok 
felelősségvállalását (ami a segély hatékonyság és a fejlesztés általános sikerének egyik 
elismerten alapvet ő eleme). 
 
HU 6   HU 3. lehetőség 
A szorosabb földrajzi fókusz hozzájárulhatna az uniós segélyek hatásának növeléséhez 
azáltal, hogy a korlátozott er őforrásokat azokra az országokra koncentrálná, amelyeknek a 
legnagyobb szüksége van rájuk, és ahol a segély ek a legnagyobb hatást válthatnák ki. Ebben 
az esetben a Bizottság differenciált megközelíté st alkalmazna a segélyek elosztása és a 
partnerségek során, az összes  partnerországgal folytatott át fogó politikai és szakpolitikai 
párbeszéd alapján, mely során az  EU meghatározná az együttm űködés legmegfelel őbb 
formáját, lehet ővé téve a szakpolitikák leghatékonyabb kombinációjáról, a segélyek szintjér ől, 
a pénzügyi eszközökr ől és a segélyezési megoldásokról hozandó, megfelel ő információkon 
alapuló és objektív döntéseket. 
A földrajzi fókusz azonban annak a kockázatával  járhat, hogy gyengül az EU befolyása és 
tőkeáttételi hatása bizonyos olyan országok ban és régiókban, ahol már nem lép fel 
tevékenyen. Az EU és a tagállamok közö tti fokozott koordináció és munkamegosztás 
hiányában fennáll annak a kockázata is, hogy tovább n ő a szakadék a donorok szempontjából 
„kedvenc” és „mostoha” országok között egy olyan id őszakban, amikor egyre több uniós 
donor csökkenti portfólióját és vonul ki számos fejl ődő országból. E két kérdés enyhíthet ő 
azonban olyan kísér ő intézkedésekkel, mint például a fokozatos kivonulási stratégiák, új 
típusú partnerségek kialakítása azokkal az or szágokkal, amelyek a továbbiakban nem kapnak 
támogatásokat, valamint a közös programozás és a munkamegosztás terén való el őrelépés. 
4. lehetőség 
Az erősebb ágazati és földrajzi koncentráció a sz űkös segélyezési er őforrások jobb és 
stratégiaibb jelleg ű felhasználása és elosztása útján hozzájárulhatna az uniós segélyek 
hatásának jelent ős növeléséhez. Ezzel az EU növelhetné a kritikus tömegét bizonyos 
ágazatokban és országokban, er őteljesebb alkupozíciót, valamint az er őforrások és 
szakpolitikák feletti nagyobb t őkeáttételi hatást eredményezv e. Példaként elöl járva a 
Bizottság növelhetné segélyeinek láthatóságát és legitimitását, bátorítva a tagállamokat arra, 
hogy ők is tegyenek hasonlóképpen. Ez meger ősítené a Bizottság kezdeményez őként és 
koordinátorként játszott szer epét is, különösen a munkamegosztás kritikus szempontjai 
tekintetében. 
6. A LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁ SA: Mely kritériumok/ indokolások melyik 
lehetőséget részesítik el őnyben? 
A hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a 4. lehet őség a legel őnyösebb. 
Fokozottabban stratégiai, ig azolhatóbb és láthatóbb eloszt ását eredményezné az EU 
korlátozott segélyezési er őforrásainak, amelyek ahelyett,  hogy túlzottan kis összegek 
formájában sok ágazatot és  országot fednének le, a hogy ez a status quo (1. lehet őség) 
esetében lenne, olyan terüle tekre koncentrálnának, ahol a legnagyobb szükség van rájuk, és 
ahol a legnagyobb hatást gyakoroln ák a szegénységre. A 4. lehet őség ötvözi a 2. és a 3. 
lehetőség erősségeit, és áthidalja az egyetlen (ág azati vagy földrajzi) fókuszú megoldások 
néhány korlátját.  
A 4. lehet őségben megtestesül ő megközelítés lehet ővé teszi majd a Bizottság számára, hogy 
donorként kiegyensúlyozottabb és fokozottan st ratégiai szerepet já tsszon, aminek pozitív 
következményei lennének a láthatóság  és a hírnév tekintetében.  
 
HU 7   HU 7. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS: Hogyan lehet megállapítani a tényleges 
költségeket és hasznokat, val amint a kívánt hatások elérését? 
A Bizottságnak már most is rendszeres nyomonköve tési és értékelési  rendszerei vannak, 
melyek lefedik segélyezési programjainak te ljes spektrumát. Jelenleg az ország- és a 
tematikus stratégiákat, egyedi programokat és projekteket értékeli. A nagyobb értékelési 
gyakorlatok a különböz ő jogalkotási eszközök, köztük a ki adásokkal nem járó tevékenységek 
közötti komplementaritást és szinergiákat értékelik. Az összete tt értékelések átfogó 
szakpolitikai célkit űzésekre is kiterjedhetnek, amint ezt  a vonatkozó politikai eljárások is 
rögzítik, valamint olyan átfogó és transzverzális  kérdéseket is kezelhetnek, amelyek az összes 
vagy számos jogalkotási eszköz szempontjából relevánsak. A lehet őségek szerint a Bizottság 
minden érintettet bevon az EU támogatásának értéke lési szakaszába, a közös értékelésekbe is.