Míg az egymást követő barangolási rendeletek 2007 óta kézzelfogható előnyöket eredményeztek a fogyasztók számára a barangolásos hang-, SMS- és adatátviteli szolgáltatások árcsökkenése formájában, számos európai polgár továbbra is kerülte vagy csökkentette mobiltelefonja és az adatszolgáltatások használatát saját tagállamán kívüli utazásai során a barangolási díjak felszámításának elkerülése érdekében. 2014-ben az európaiak több mint fele az EU-n belüli utazásai során kikapcsolta barangolásos adatátviteli funkciót, és csak minden tizedik európai kezdeményezett vagy fogadott hívást olyan gyakorisággal, mint saját országában . Az RLAH-szabályok végül azt is lehetővé tették, hogy radikálisan megváltoztassák ezt a helyzetet, és az EU-ban felszabadítsák a mobilfogyasztás iránti, eddig kiaknázatlan igényt.

Fenntarthatósági eltéréseket engedélyeztek a nemzeti szabályozó hatóságok azon szolgáltatók számára, amelyek esetében az eltérés megadása adott helyzetük miatt valószínűsíthető volt, azaz néhány tagállam egyes virtuális mobilhálózat-üzemeltetői számára és néhány olyan, igen alacsony adatátviteli árakkal rendelkező tagállamokban működő mobilhálózat-üzemeltető számára, ahol nagy barangolási egyensúlyhiány tapasztalható és/vagy alacsony az egy fogyasztóra jutó bevétel (Észtország, Litvánia, Lengyelország, Finnország). Az eltérés ellenére számos mobilhálózat-üzemeltető és virtuális mobilhálózat-üzemeltető továbbra is nagy mennyiségű barangolási szolgáltatást kínál előfizetőinek többletdíjak nélkül, hogy a belföldi piacon versenyképesek maradjanak. Ahol alkalmazzák a megengedett barangolási többletdíjat, azt a 2017. június 15. előtti időszakhoz képest drasztikusan (az adatforgalomra vonatkozóan több mint 90 %-kal) csökkentették, hogy az érintett ügyfelek még ilyen esetekben is jelentős mértékben élvezhessék az új szabályok előnyeit (lásd a 4. szakaszt). A nemzeti szabályozó hatóság által engedélyezett és a szolgáltató által alkalmazott többletdíjak minden esetben alacsonyabbak, és gyakran jóval alacsonyabbak, mint a nagykereskedelmi barangolási díjak felső korlátja, összhangban azzal a szabállyal, amely szerint többletdíjakat csak a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó költségek fedezéséhez szükséges mértékben szabad alkalmazni, amelyek egyébként belföldi árnövekedést idézhetnének elő.

A csak belföldi mobilszolgáltatás-ajánlatok összességében korlátozottak, és többnyire a piac előre fizetett kártyákat magában foglaló szegmensében működnek

A BEREC nemzetközi barangolásról szóló legfrissebb összehasonlító jelentései szerint 2017 nyara óta stabilan 96 % körül mozog az EU/EGT területén élő azon előfizetők aránya, akik barangolásképes SIM-kártyával rendelkeznek. A belföldi használatra korlátozott SIM-kártyák (vagyis azok a SIM-kártyák, amelyek külföldön egyáltalán nem biztosítanak barangolási szolgáltatást) a legtöbb esetben helyi kommunikációs igényeket szolgáló előre fizetett kártyák és/vagy csak adathasználatra vonatkozó díjcsomagokhoz, vagy olyan állandóhelyű vezeték nélküli hozzáférési termékekhez kapcsolódnak, amelyeket csak egy meghatározott helyen lehet használni. A csak belföldi díjcsomagok ezért továbbra is jelentéktelenek maradtak, kivéve Romániát, Észtországot, Lettországot és Bulgáriát, ahol a felhasználók több mint 10 %-a csak belföldi ajánlatokkal él. Ez az arány Bulgáriában és Lettországban 2017 nyara óta csökken, Romániában azonban jelentős mértékben nőtt . Ausztria az egyetlen másik tagállam, ahol a csak belföldi előfizetők aránya jelentősen (2017 nyara és 2018 első negyedéve között 4 %-ról 9 %-ra) nőtt, főként az MVNO-előfizetők vonatkozásában. Általánosságban elmondható, hogy a (virtuális) mobilhálózat-üzemeltetők több (és néha jóval több) csak belföldi előfizetővel rendelkeznek, ami valószínűleg részben az általuk jellemzően megcélzott fogyasztói szegmenseknek tulajdonítható. A csak belföldi mobiltelefon-előfizetők aránya azonban az EU/EGT-országok mindegyikében továbbra is jóval a népesség azon részének aránya alatt marad, amely az elmúlt év során nem utazott külföldre. A Bizottság nyomon fogja követni a csak belföldi díjcsomagok alakulását, mivel a nagykereskedelmi barangolási adatforgalom árának felső korlátja továbbra is csökken.

Magas a fogyasztói elégedettség

2017-ben a Bizottság, az Európai Parlament és a nemzeti partnerek (pl. nemzeti szabályozó hatóságok, fogyasztói szervezetek) fontos erőforrásokat és csatornákat mozgósítottak annak érdekében, hogy megfelelően tájékoztassák az európai polgárokat az őket az EU/EGT területén történő utazásaik során megillető, barangolással kapcsolatos új jogokról. Az európai polgárok széles körben elismerik és nagyra értékelik az RLAH-reformot. Egy évvel az RLAH bevezetése után egy Eurobarométer felmérés kimutatta, hogy az európaiak 62 %-a tisztában volt azzal, hogy a barangolási díjak az EU/EGT területén megszűntek, 69 %-uk pedig úgy gondolta, hogy ők, vagy valamely ismerősük, már élvezi, vagy élvezni fogja az RLAH előnyeit. Az új szabályok ismertsége 81 %-ra nő azon személyek körében, akik az előző 12 hónap során tettek utazást . Finnországban, Litvániában és Észtországban, ahol 2017. június 15. óta valamennyi mobilhálózat-üzemeltető számára biztosítottak fenntarthatósági eltéréseket, az eltérés, amelyet az üzemeltetők némi visszafogottsággal alkalmaztak, nem változtatott azon, ahogy a fogyasztók elismerték a reform előnyeit, ami az említett országokban még az uniós átlagot is felülmúlja.

A felmérés azt is mutatja, hogy az RLAH-szabályok bevezetése óta jelentős változás történt a barangolás közben tanúsított fogyasztói magatartást illetően. 2017 júniusa óta az utazók ritkábban (53 %) használják korlátozottan mobiltelefonjukat az EU-ban külföldön, mint 2017. június 15. előtt (66 %). A 2017. június 15. előtti 15 %-hoz képest 34 %-ra nőtt azon utazók aránya, akik úgy ítélték meg, hogy barangoláshoz ugyanolyan gyakran használják saját mobil adatforgalmi keretüket, mint belföldön. Ezzel szemben a külföldön mobil adatforgalmat egyáltalán nem bonyolító utazók aránya 19 %-ra csökkent a 2017. június 15. előtti 42 %-hoz (és a 2014. évi 52 %-hoz) képest. A kezdeményezett hívások tekintetében azon utazók aránya, akik barangolás közben ugyanolyan gyakorisággal használják mobiltelefonjukat, mint belföldön, a 2017. június 15. előtti 11 %-hoz képest 26 %-ra nőtt.

A BELTUG egyik közelmúltbeli tanulmánya megerősíti, hogy az RLAH a vállalkozások és alkalmazottaik számára is jelentős előnyökkel járt, mivel a saját országukon kívül tartózkodó üzleti utazók termelékenysége és ráfordításai tekintetében is előnyöket hozott. A tanulmány egyik következtetése az, hogy az RLAH bevezetése megváltoztatta azt a módot, ahogy a munkavállalók a mobil kommunikációt használják üzleti utazásaik során. Ez arra készteti a vállalkozásokat, hogy alkalmazkodjanak az ilyen változó szokásokhoz annak érdekében, hogy teljes mértékben kihasználhassák az RLAH előnyeit.

5Az RLAH üzemeltetőkre gyakorolt hatása

Bevezetés

Az RLAH bevezetése nagymértékben megkönnyítette az Unión belüli utazások során igénybe vett mobilszolgáltatások uniós fogyasztók általi fogyasztását (lásd 4. szakasz). Ez a szakasz a barangolási többletdíjak megszűnésének hatásaira összpontosít az uniós (virtuális) mobilhálózat-üzemeltetők szemszögéből nézve .

A barangolási szolgáltatások olyan kétoldalú megállapodást igényelnek két, más-más országban működő mobilhálózat-üzemeltető között, amely lehetővé teszi, hogy ügyfeleik igénybe vehessék a másik üzemeltető hálózatát, amikor az adott országba utaznak. Ebben az értelemben az RLAH hatása jelentősen változhat a szolgáltatók között, az adott szolgáltató ügyfélkörének forgalmától függően. A forgalom áramlása alapján az üzemeltetők bemenő vagy kimenő forgalmat lebonyolító üzemeltetőnek minősülhetnek.

Egy kimenő forgalmat lebonyolító üzemeltető olyan ügyfélkörrel rendelkezik, amely több mobilszolgáltatást vesz igénybe külföldön (azaz a más uniós országokban működő partnerszolgáltatók hálózatán) mint amennyit a partnerüzemeltetők ügyfélköre vesz igénybe a saját hálózatán belül. A bemenő forgalmat lebonyolító üzemeltető olyan ügyfélkörrel rendelkezik, amely kevesebb mobilszolgáltatást vesz igénybe külföldön mint amit a partnerüzemeltetők ügyfélköre vesz igénybe a saját hálózatán belül. Az alábbi elemzés azt vizsgálja, hogy az RLAH bevezetése milyen hatással van külön a kimenő és a bemenő forgalommal rendelkező egyes országokra. A turisztikai forgalom miatt az észak-európai országok szolgáltatói jellemzően nettó kimenő forgalmat lebonyolító üzemeltetők, a dél-európai országok szolgáltatói pedig általában jellemző módon bemenő barangolási forgalommal rendelkeznek, bár vannak kivételek.

Az ebben a szakaszban szereplő számadatok a nemzeti szabályozó hatóságok által a mobilhálózat-üzemeltetőktől a BEREC nemzetközi barangolásról szóló, a 2016 negyedik negyedévétől 2018 első negyedévéig terjedő időszakra vonatkozó 19., 20. és 21. összehasonlító jelentéséhez gyűjtött adatokon, valamint a Bizottság által a nemzeti szabályozó hatóságok körében 2018 májusában és júniusában végzett felmérésen alapulnak. Az adatok elemzését a Bizottság Közös Kutatóközpontja (JRC) végezte .

A rendelet által elindított versenydinamika jelentős mértékben csökkentette a nagykereskedelmi árakat, ami a nettó kimenő forgalmat lebonyolító üzemeltetők előnyét szolgálta

Amikor az egyik szolgáltatóhoz tartozó ügyfél egy másik uniós országbeli barangolási partnerszolgáltató hálózatán végez barangolást, az első szolgáltatónak díjat kell fizetnie a második szolgáltató hálózatához való hozzáférésért; ez az úgynevezett nagykereskedelmi barangolási díj. Az RLAH bevezetését a maximális nagykereskedelmi barangolási díjak jelentős csökkenése kísérte, és úgy tűnik, hogy ennek hatására a továbbiakban a tényleges nagykereskedelmi árak is csökkentek.

A hangszolgáltatások EGT-beli átlagos nagykereskedelmi barangolási díja 2016 harmadik negyedévében 2,93 eurocent/perc, 2017 harmadik negyedévében pedig 2,41 eurocent/perc, és 2018 első negyedévében 2,06 eurocent/perc volt . Hasonlóképpen, az adatszolgáltatások EGT-beli átlagos nagykereskedelmi ára 2016 harmadik negyedévében 9,9 EUR/GB, 2017 harmadik negyedévében 4 EUR/GB, 2018 első negyedévében pedig 2,7 EUR/GB volt . A nettó kimenő (kiegyensúlyozatlan) barangolási forgalom – amely a barangolási forgalomnak az egyik üzemeltetőtől a másikhoz irányuló nettó kifizetéseket eredményező része – nagykereskedelmi árai még alacsonyabbak (2018 első negyedévében az átlagos hangátviteli díj 1,84 c/perc, az átlagos adatátviteli díj pedig 2,6 EUR/GB volt). A nettó kimenő (kiegyensúlyozatlan) barangolási forgalmat lebonyolító öt legalacsonyabb nagykereskedelmi árat kínáló szolgáltató átlaga 2018 első negyedévében elérte az 1,39 c/perc hangátviteli díjat és az 1,1 EUR/GB adatátviteli díjat.

A nagykereskedelmi barangolási díjak csökkenését elsősorban két tényező határozta meg. Először is, az RLAH bevezetése a barangolási forgalom jelentős növekedését eredményezte (amint azt a 4.1. szakasz mutatja), ami kiélezte a versenyt a nagykereskedelmi barangolási díjak terén. Másodszor, a barangolási rendelet célkitűzésével összhangban a szabályozott maximális nagykereskedelmi barangolási díjak olyan felső korlátot képeztek, amelyek az említett felső korlátok alatti nagykereskedelmi barangolási hozzáférést kínáló piaci szereplőket dinamikus versenyre késztették.

A nagykereskedelmi barangolási díjak e csökkenése három okból is üdvözlendő. Először is, a nagykereskedelmi barangolási díjak csökkenése jelentősen mérsékelte az RLAH bevezetéséből eredő, a kimenő forgalmat lebonyolító üzemeltetőkre gyakorolt esetleges hatást, mivel csökkentette a nagykereskedelmi barangolással kapcsolatos kifizetéseiket. Másodszor, az ilyen csökkentések, valamint az a tény, hogy a nagykereskedelmi piaci átlagárak a szabályozott maximális nagykereskedelmi tarifák alatt maradtak, meggyőző bizonyítékkal szolgálnak arra, hogy a nettó bemenő forgalmat lebonyolító üzemeltetők képesek voltak kielégíteni a növekvő barangolási igényeket, miközben megtérültek hálózati befektetéseik költségei, beleértve a tőkeköltséget is. Harmadszor, a nagykereskedelmi barangolási díjak ilyen jellegű csökkenése a belső piac jobb működésének jele nagykereskedelmi szinten, legalábbis a szolgáltatók közötti kétoldalú kapcsolatok jelentős része tekintetében. Ebből a szempontból úgy tűnik, pozitív szerepet játszott, hogy az RLAH kiskereskedelmi szinten történő alkalmazása következtében a különböző nemzeti piacokon nem lehetett fenntartani a kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások túlzottan magas árait, és egyúttal az eddig rejtett igények is a felszínre kerültek.

A barangolási igények növekedése a nettó bemenő barangolási adatforgalmat lebonyolító üzemeltetők előnyét szolgálta

A nettó bemenő forgalommal rendelkező országokkal kapcsolatban a BEREC nemzetközi barangolásról szóló összehasonlító jelentései alapján gyűjtött adatok azt mutatják, hogy az adatgyűjtésben szereplő 29 országból (azaz a 28 uniós tagállamból és Norvégiából) 13 a barangolási adatforgalom terén nettó bemenő forgalommal rendelkezik . Bizonyos különbségek vannak az ezen országok által az RLAH bevezetését követően a bemenő barangolási adatforgalom terén tapasztalt növekedés tekintetében. Egyes országok (pl. Spanyolország, Ciprus vagy Olaszország) esetében a kimenő barangolási adatforgalomnak a bemenő barangolási adatforgalomhoz képest alacsony szintről induló növekedése arányaiban nagyobb volt, mint a bemenő barangolási forgalom esetében. Hasonló tendencia figyelhető meg a barangolási hangforgalom esetében is.

A bemenő barangolási adatforgalom általában a belföldi forgalom 1 %-a és 8 %-a között mozog a bemenő barangolási adatforgalommal rendelkező országokban. Az adatátvitel tekintetében 2017 nyarán ez képviselte a belföldi forgalom több mint 10 %-át Horvátországban, Máltán, Portugáliában, és legfeljebb 20 %-át Cipruson és Görögországban. Az összes nettó bemenő barangolási adatforgalmat bonyolító ország szolgáltatói számára előnyös volt a nagykereskedelmi barangolási szolgáltatások iránti kereslet növekedése olyan piaci árakon, amelyek lehetővé tették, hogy a nettó bemenő barangolási adatforgalmat bonyolító országok üzemeltetői számára megtérüljenek a nagykereskedelmi barangolási hozzáférés biztosításának költségei, beleértve a beruházásaik megfelelő megtérülését is (a fenti 5.2. szakaszban leírtak szerint).