Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Általános érdekű szolgáltatások közös létrehozása a részvételi demokrácia erősítése érdekében az EU-ban

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2022/C 486/11)

Előadó: Krzysztof BALON Társelőadó: Thomas KATTNIG

Közgyűlési határozat: 2022.1.20. Jogalap: az eljárási szabályzat 52. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2022.9.07. Elfogadás a plenáris ülésen: 2022.9.21. Plenáris ülésszak száma: 572. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 226/0/2

1. Következtetések és ajánlások

1.1. A részvételi demokrácia ösztönzésének és ezáltal az európai integráció megerősítésének egyik leghatékonyabb eszköze az, ha civil társadalmi szervezetek és közvetlenül a polgárok közösen hoznak létre általános érdekű szolgáltatásokat. Ezért az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) e vélemény keretében konkrét intézkedéseket javasol az e területre vonatkozó európai uniós keretfeltételek javítására, hogy tovább lehessen javítani a polgárok élvezte jogok és előnyök védelmét.

1.2. Az olyan válsághelyzetek, mint legutóbb az Ukrajna elleni orosz agresszió, amelynek következtében több millió ember, főként nők és gyermekek kényszerültek menekülésre, rávilágítanak arra, hogy a civil társadalom képes arra, hogy azonnal és spontán módon, mégis sikeresen kombináljon egymással, illetve hajtson végre közös létrehozással kapcsolatos modelleket és eljárásokat, különösen a szociális és oktatási vonatkozású általános érdekű szolgáltatások terén – méghozzá elsősorban olyan területeken, ahol már vannak valódi közös létrehozással kapcsolatos tapasztalatok.

1.3. A múltba tekintve elmondható, hogy a civil társadalom szereplői mindig is nyújtottak szociális és egyéb általános érdekű szolgáltatásokat, amikor a közszféra még nem tárta fel az igényeket, vagy mert a kereskedelmi vállalkozások nem tartották kifizetődőnek azok kielégítését. Az állam aztán később többnyire szolgáltatóként vagy szerződő hatóságként, valamint szabályozó hatóságként, illetve a szolgáltatások minőségének garantálójaként lépett a színre. Ebben a helyzetben, az általános érdekű szolgáltatásokra is alkalmazni kell a tagállamok és az Európai Unió közötti szubszidiaritásra vonatkozó elvet, amely az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikkének (3) bekezdésében van lefektetve. Ezenkívül az általános érdekű szolgáltatások kapcsán a szubszidiaritás elvének irányadó elvnek kell lennie a tagállamok közigazgatásának valamennyi szintje közötti, valamint a hatóságok és a civil társadalmi szervezetek közötti kapcsolatokban is.

1.4. Míg az általános érdekű szolgáltatások nyújtásáért a jogi és politikai felelősséget továbbra is az illetékes képviseleti szervek választott megbízottjai viselik – a polgárok pedig választások útján rendszeresen értékelik –, az általános érdekű szolgáltatások megfelelő nyújtásának ellenőrzése a hatóságok feladata. Az EGSZB a közös létrehozást szolgáló megközelítés célzott alkalmazását szorgalmazza: az általános érdekű szolgáltatásokat a felhasználókkal, a közösségekkel és a civil társadalmi szervezetekkel közösen kell kialakítani, mivel így biztosítható, hogy egyrészt megfeleljenek a valós igényeknek, másrészt lehetővé tegyék a demokratikus részvételt. Ez különösen igaz azokban az esetekben, amikor a fizetett alkalmazottak önkéntesekkel vagy önsegítő struktúrákkal működnek együtt.

1.5. A nonprofit szociális vállalkozások megerősítése mint a szociális Európa alapvető pillére című, 2020. szeptember 18-i EGSZB-véleményben Az EGSZB ezért arra kéri a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki és/vagy fejlesszenek tovább olyan eszközöket, amelyek az általános érdekű szolgáltatások nyújtásának teljes folyamatában biztosítják a polgárok és a civil társadalmi szervezetek részvételét. Ezen eszközök közé tartoznakcímű, 2020. szeptember 18-i EGSZB-véleményben ( 1 ) meghatározott nem nyereségorientált szociális gazdasági tevékenységek megfelelő keretfeltételei, valamint a közbeszerzésről szóló 2014/24/EU irányelv ( 2 ) 77. cikkének végrehajtása is, amely az ott felsoroltak szerinti egészségügyi, szociális és kulturális, valamint oktatási területen nyújtott szolgáltatásokra vonatkozóan fenntartja a szerződéseket nonprofit szervezetek számára.

1.6. Az EGSZB rámutat arra, hogy az általános érdekű szolgáltatásoknak a polgárok és a gazdaság érdekében, magas színvonalon történő nyújtása azon áll vagy bukik, hogy elegendő erőforrás – azaz finanszírozás és személyzet – áll-e rendelkezésre, amelyet pedig biztosítani kell.

1.7. Bár az általános érdekű szolgáltatások nyújtásának és ezáltal közös létrehozásának keretfeltételei elsősorban a tagállamok, a régiók és a települések felelősségi körébe tartoznak, e téren sürgős szükség van arra, hogy a tagállamokat közös létrehozással kapcsolatos koncepciók kidolgozására ösztönözzék, méghozzá egy olyan eszköztár létrehozásával, amely megkönnyíti a közös létrehozási modellek alkalmazását. Az ilyen kezdeményezéseknek arra kell ösztönözniük a tagállamok valamennyi illetékes szereplőjét, hogy támogassák az általános érdekű szolgáltatások civil társadalmi szervezetek általi közös létrehozását és nyújtását.

1.8. Az EGSZB azt javasolja, hogy az Európai Bizottság tegyen közzé egy munkadokumentumot erről a témáról a további munka alapjaként, hogy egy olyan „eszköztárat” lehessen létrehozni, amely a közös létrehozási modellek fokozott használatára ösztönzi a nemzeti, regionális és helyi önkormányzatokat, és iránymutatást nyújt ebben számukra. Egy ilyen dokumentumnak tartalmaznia kell többek között a közös létrehozásnak az EUMSZ 14. cikkében és 26. jegyzőkönyvében foglaltakkal való összehasonlító vizsgálatát, figyelembe véve a szociális jogok európai pillérét, a nem nyereségorientált szociális gazdaságnak a közös létrehozásban betöltött különleges szerepét és az ehhez szükséges keretfeltételeket. A dokumentumnak javaslatokat is meg kellene fogalmaznia a közös létrehozásra irányuló innovatív projektek európai és nemzeti szintű támogatására, a kutatási elemek figyelembevételével, illetve tartalmaznia kellene egy bevált gyakorlatokat magában foglaló gyűjteményt is. A fent ismertetett eszköztár alapján, valamint szélesebb körű uniós szintű konzultációt követően ki lehetne adni egy zöld könyvet, majd egy fehér könyvet.

1.9. Az EGSZB a maga részéről a civil társadalmi szervezetek, szociális partnerek, felsőoktatási intézmények és kutatási projektek részvételével fórumot hoz létre az e területre vonatkozó ötletek és bevált gyakorlatok cseréje céljából, hogy fenntartsa és bővítse az európai szintű vitafolyamatot.

2. Háttér

2.1. A részvételi demokrácia Európai Unión belüli továbbfejlesztése az egyik legfontosabb kihívás az európai integráció populizmussal és nacionalizmussal szembeni megerősítése kapcsán. A részvételi demokrácia ösztönzésének egyik leghatékonyabb eszköze pedig az, ha civil társadalmi szervezetek és közvetlenül a polgárok közösen hoznak létre általános érdekű szolgáltatásokat.

2.2. Az EGSZB a civil társadalom különböző szereplőivel és tudományos/kutatói körökkel együttműködve már évek óta részt vesz az általános érdekű szolgáltatások korszerűsítésében és fejlesztésében. Az EGSZB-n belül ez a munka elsősorban az „Általános érdekű szolgáltatások” állandó csoport feladata.

2.3. 2019-ben együttműködés kezdődött „A szolgáltatási innováció közös létrehozása Európában” projekt konzorciumával (CoSIE) ( 3 ) , amely 9 tagállam (Észtország, Finnország, Görögország, Olaszország, Hollandia, Lengyelország, Svédország, Spanyolország, Magyarország) és az Egyesült Királyság felsőoktatási intézményeiből, településeiből és civil társadalmi szervezeteiből áll. Az „Általános érdekű szolgáltatások” állandó csoport a CoSIE-projekt innovatív tapasztalatait és következtetéseit két szeminárium keretében követte figyelemmel: az „Általános érdekű szolgáltatások közös létrehozása: a civil társadalmi szervezetek szerepe” címmel 2021. április 15-én, Brüsszelben tartott szemináriumon, valamint a „Polgárok a polgárok szolgálatában: általános érdekű szolgáltatások közös létrehozása és végzése a civil szervezetek által” címmel 2021. december 1–2-án Lublinban (Lengyelország), Lublin városával együttműködve, ukrajnai partnerek részvételével tartott szemináriumon.

2.4. A közös létrehozás szervesen kapcsolódik a közszolgáltatások reformjáról folyó szélesebb körű vitákhoz. Az új közgazdálkodás (new public management, NPM) a hatékonyság növelésére, a magánszektorból származó irányítási modellek alkalmazására, valamint a szolgáltató és fogyasztó közötti kapcsolatok kiépítésére helyezte a hangsúlyt a közszolgáltatások terén, amelyeket illetően a szolgáltatást igénybe vevők szükségletei, igényei és választásai szolgáltak kiindulópontként. Az 1990-es és 2000-es években túlnyomórészt ez a modell volt használatos, de sok bírálatot kapott, mivel nem volt olyan hatékony és eredményes, mint várták, valamint innovációs potenciálja is elmaradt a várakozásoktól ( 4 ) . Az NPM utáni közszolgáltatási innovációs irányzatok („paradigmette-ek”, azaz egymás mellett létező és dominánssá nem váló irányzatok ( 5 ) ) középpontjában az atomizált önérdek által motivált passzív, egyéni fogyasztó helyett az aktív, közös alkotásban részt vevő polgár áll, és ezek az irányzatok a dezintegráció helyett a felhasználói csoportok és érdekelt felek hálózatai közötti integráció és koordináció fokozására összpontosítanak. A közös létrehozás (co-creation) az NPM utáni modellek egyik kulcsfogalmának tekinthető ( 6 )

2.5. Az EGSZB e területen végzett eddigi munkájának eredményei azt mutatják, hogy egyéb fontos szempontok mellett a részvételi demokrácia erősödéséhez vezet, illetve fejleszti a szociális gazdaságot az EU-ban az, ha polgárok vagy szervezeteik közösen általános érdekű szolgáltatásokat hoznak létre, illetve valósítanak meg.

3. Általános érdekű szolgáltatások

3.1. Az európai integráció során a folyamatra jellemző módon az „egység” és a „sokszínűség” között egyensúlyozva új megközelítést dolgoztak ki az egyedi előírások és normák által szabályozott szolgáltatásokhoz. A cél annak biztosítása, hogy minden polgár és valamennyi érdekelt fél hozzáférjen azokhoz az alapvető szolgáltatásokhoz, amelyek most és a jövőben is az emberhez méltó élet alapját képezik és elengedhetetlenek a társadalmi életben való részvétel szempontjából – vagyis az általános érdekű szolgáltatásokhoz. Általános érdekű szolgáltatások különböző kontextusokban nyújthatók: vagy versenypiacokon, általános érdekű gazdasági szolgáltatásként, vagy az e piacokról kizárt, nem gazdasági jellegű általános érdekű szolgáltatásként. Az Európai Bizottság különbséget tesz ( 7 ) az általános gazdasági érdekű szolgáltatások, a nem gazdasági jellegű szolgáltatások és az általános érdekű (gazdasági vagy nem gazdasági jellegű) szociális szolgáltatások között. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra ( 8 ) és a gazdasági jellegű szolgáltatásokra az EUMSZ 106. cikke alkalmazandó.

3.2. A koncepciót fokozatosan megerősítették és pontosították.

3.2.1 Az általános érdekű szolgáltatások a közös európai értékek részét képezik, és szerepet játszanak az EU társadalmi és területi kohéziójának előmozdításában ( 9 ) . Az EGSZB e tekintetben felhívja a figyelmet az EUMSZ 14. cikke értelmében vett általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatos közös uniós értékekre, amelyeket az EUSZ és az EUMSZ mellékletében az általános érdekű szolgáltatásokról szóló, 26. jegyzőkönyv tartalmaz. Az e jegyzőkönyvben lefektetett elvek további kidolgozása révén növekedhet a hatékonyság és kiküszöbölhetők a kisiklások.

3.2.2 Ezek a közös értékek három vonatkozásban érvényesülnek: a nemzeti, regionális és helyi hatóságok mérlegelési jogköre a felhasználók szükségleteinek fedezése tekintetében; a felhasználók szükségletei, preferenciái és demokratikus döntései terén, illetve az eltérő földrajzi, társadalmi és kulturális adottságokból adódóan jelentkező sokszínűség és különbségek figyelembevétele; a minőség, a biztonság, az anyagi elérhetőség és az egyenlő bánásmód magas foka, valamint az általános hozzáférés és a felhasználói jogok előmozdítása ( 10 )

3.2.3 Ezek a szolgáltatások az uniós tagállamok gazdasági és társadalmi rendszereinek alapvető részét képezik, és összességében az európai társadalmi modell lényeges alkotóelemei. Az európai polgárok és vállalkozások joggal várják el, hogy megbízható, stabil és hatékony általános (gazdasági) érdekű szolgáltatások széles skálája álljon rendelkezésre, jó minőségben és megfizethető áron. Ezek a szolgáltatások biztosítják, hogy ki lehessen szolgálni a kollektív szükségleteket és érdekeket, azaz el lehessen látni a közjóval kapcsolatos feladatokat. Az EGSZB kifejezetten rámutat arra, hogy ezeknek a polgárok és a gazdaság számára alapvető fontosságú szolgáltatásoknak a magas színvonalon történő nyújtása azon áll vagy bukik, hogy rendelkezésre áll-e elegendő erőforrás – azaz finanszírozás és személyzet –, amelyet pedig biztosítani kell.

3.2.4 Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz való hozzáférés részét képezi az alapvető jogoknak ( 11 ) és a szociális jogok európai pillérének ( 12 ) . Míg a szociális jogok európai pillérének 20. elve kifejezetten az „alapvető” szolgáltatásokat említi, a pillér más elvei az általános érdekű szolgáltatások olyan fontos területeit körvonalazzák, mint az oktatás, a lakhatás és segítségnyújtás a hajléktalanok számára, a tartós ápolás-gondozás, a fogyatékossággal élő személyek társadalmi befogadása és az egészségügyi ellátás, hogy csak néhányat említsünk.

3.2.5 Az általános érdekű nem gazdasági szolgáltatások nem tartoznak a belső piaci és a versenyszabályok hatálya alá; ezekre csak az EU általános alapelvei (átláthatóság, megkülönböztetésmentesség, egyenlő bánásmód, arányosság) érvényesek ( 13 )

3.2.6 Az Unió és a tagállamok „gondoskodnak arról, hogy ezek a szolgáltatások olyan – így különösen gazdasági és pénzügyi – elvek alapján és feltételek mellett működjenek, amelyek lehetővé teszik rendeltetésük teljesítését” ( 14 )

3.2.7 Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások olyan mértékben tartoznak a Szerződések szabályai, különösen a versenyszabályok hatálya alá, amennyiben ezek alkalmazása sem jogilag, sem ténylegesen nem akadályozza a rájuk bízott sajátos feladatok végrehajtását ( 15 )

3.3. Az általános érdekű szolgáltatások dinamikus jellegűek, céljuk pedig, hogy kielégítsék valamennyi polgár és érdekelt fél igényeit, figyelembe véve azok időbeli és térbeli alakulását. Olyan területek tartozhatnak ide, mint például a biztonság, az egészségügy, a szociális szolgáltatások – ezen belül a fogyatékossággal élők társadalmi befogadása, a tartós ápolás-gondozás, a szociális lakhatás ( 16 ) –, az oktatás, valamint az alapvető szolgáltatásoknak a szociális jogok európai pillére 20. alapelvében kifejezetten említett területei ( 17 )

3.4. Az általános érdekű szolgáltatásokra vonatkozóan az EUSZ 5. cikkének (3) bekezdése szabályozza a tagállamok és az Európai Unió közötti szubszidiaritásra vonatkozó elvet. Az EU meghatároz egy alapelvekből álló általános keretet, amely valamennyi polgár, valamint az összes gazdasági és társadalmi szereplő igényeit figyelembe veszi, az általános érdekű szolgáltatások meghatározása és végrehajtása pedig a tagállamok, továbbá a regionális és helyi önkormányzatok feladata. Ezenkívül az általános érdekű szolgáltatások kapcsán a szubszidiaritás elvének irányadó elvnek kell lennie a tagállamok közigazgatásának valamennyi szintje közötti, valamint a hatóságok és a civil társadalmi szervezetek közötti kapcsolatokban is.

3.5. Az általános érdekű szolgáltatások kapcsán többszörös érdekellentét áll fenn, mégpedig a következők között: az alapvető jogok garantálása; a gazdasági, társadalmi és területi kohézió helyi célkitűzései; a fenntartható fejlődés, a környezetvédelem és az éghajlatváltozás elleni küzdelem célkitűzései; valamint a szociális piacgazdaság, az egységes piac megvalósítása és a versenyszabályok végrehajtása. Az egyensúlyt esetről esetre, pragmatikusan, valamennyi érdekelt fél bevonásával kell fokozatosan megtalálni, hogy minden egyes személy és közösség igényeinek eleget lehessen tenni.

4. Általános érdekű szolgáltatások közös létrehozása

4.1. A civil társadalom szereplői mindig is nyújtottak szociális és egyéb általános érdekű szolgáltatásokat, vagy azért, mert a közszféra még nem tárta fel az igényeket, vagy mert a kereskedelmi vállalkozások nem tartották kifizetődőnek azok kielégítését. Az állam aztán később többnyire szolgáltatóként, valamint szabályozó hatóságként, illetve a szolgáltatások minőségének garantálójaként lépett a színre.

4.2. Az általános érdekű szolgáltatásokat vagy maguk a helyi és regionális önkormányzatok nyújtják, vagy ők rendelik meg. Míg az általános érdekű szolgáltatások nyújtásáért a politikai felelősséget továbbra is ezeknek az önkormányzatoknak a választott megbízottjai viselik – a polgárok pedig választások útján rendszeresen értékelik –, az általános érdekű szolgáltatások megfelelő nyújtásának ellenőrzése a hatóságok feladata. Két különböző megközelítés alkalmazható, nevezetesen a felülről lefelé irányuló – ide tartoznak a nemzeti, regionális vagy helyi hatóságok kezdeményezései –, illetve az alulról felfelé irányuló – ebbe a körbe tartozik a közös létrehozás a polgárok és/vagy a civil társadalmi szervezetek részvételével. Ez a vélemény az utóbbi megközelítést taglalja. Az EGSZB a közös létrehozást célzó megközelítés széles körű alkalmazását szorgalmazza: az általános érdekű szolgáltatásokat a felhasználókkal, a közösségekkel és a civil társadalmi szervezetekkel együttműködésben kell kialakítani, mivel így biztosítható, hogy az emberek igényeinek is megfeleljenek és a demokratikus részvétel is lehetővé váljon.

4.3. A közös létrehozás megvalósításának területei és szintje azonban a környezettől függenek. Nem minden szolgáltatás, közösség és szolgáltató esetében alkalmazható a szolgáltatások megközelítésének és a felelősség megosztásának radikálisan új módja (különösen igaz ez az olyan kritikus fontosságú infrastruktúrák terén, mint az energia- és vízellátás), de az együttdöntési hatáskörök növelése és a hatékony megoldások együttműködésen alapuló előmozdítása felé tett minden lépés hasznos. A felhasználók maximális bevonása érdekében a „közös létrehozás létrája” ( 18 ) ajánlható, amely az érintett állami és magánszereplők szisztematikus bevonásának különböző szintjeit tartalmazza, kezdve a bevonás alacsonyabb szintjétől (amikor az állami szervek célja a polgári szerepvállalás megerősítése annak érdekében, hogy a polgárok egyre inkább képesek legyenek irányítani saját életüket, és ösztönzést kapjanak arra, hogy részt vegyenek a közszféra által kínált szolgáltatások közös létrehozásában) egészen a legmagasabb szintig (a menetrend közös kijelölésén és a közös problémameghatározáson, az új és még kipróbálatlan megoldások közös megtervezésén és tesztelésén, valamint a köz- és magánszféra által nyújtott megoldásokra támaszkodó összehangolt végrehajtáson alapuló, kollaboratív jellegű innováció elősegítése).

4.4. A közös létrehozás erősségeken vagy eszközökön alapuló munkamódszerek bevezetésével jár. Az eszközalapú megközelítés a szolgáltatást igénybe vevők (anyagi és nem anyagi) erőforrásait, képességeit és törekvéseit is mozgósítja ahelyett, hogy csak a szükségleteiket rögzítené és elégítené ki. Ez a megközelítés arra a feltételezésre épül, hogy minden polgár értékes, gyakran fel nem ismert eszközökkel rendelkezik (kultúra, idő, megélt és szerzett tapasztalatok, gyakorlati tudás, kapcsolatrendszer, készségek, ötletek), amelyekkel hozzájárulhat a szolgáltatások fejlesztéséhez és nyújtásához. A közös létrehozás módszertani eszköztára számos módszert ölel fel, az elégedettségi felmérésektől – például az e-kereskedelemben – és a közvélemény-kutatásoktól kezdve a véleménynyilvánítás különféle lehetőségein át (digitális eszközök, fókuszcsoportok és panelek segítségével) egészen a részvételi módszerekig (pl. társadalmi hackathonok, nyitott tér technológiák [open space technologies], élő laboratóriumok, világkávézók, szolgáltatási tervrajzok, tervezői gondolkodás, felhasználói utak és különböző online részvételi eszközök).

4.5. A közös létrehozás azonban nem technikai megoldás, és nem valósítható meg egyetlen feladat elvégzésének keretében. Ez egy olyan megközelítés, amely a különböző szakaszokban áthatja a szolgáltatás tervezésének és nyújtásának folyamatát. Radikálisabb formáiban az eszköztár a közös irányítás olyan formáira is kiterjed, amelyek elősegítik az erőviszonyok átrendeződését és néha a szolgáltatások tulajdonjogának emberekre és közösségekre történő átruházását. Ez magában foglalja az irányítási megállapodásokkal, viszonossági megállapodásokkal, szövetkezetekkel és közösségi szervezetekkel kapcsolatban gyakorlati tapasztalattal rendelkező személyek hivatalos bevonását.

4.6. A sikeres közös létrehozási folyamat előfeltétele, hogy minden potenciális felhasználói csoportot meghívjanak, hogy képviselhessék az érdekeiket. A torzított részvétel, amely azokat a polgárokat részesíti előnyben, akik több erőforrással rendelkeznek, és nagyobb hajlandóságot mutatnak a részvételre, nem demokratikus folyamatokhoz vezethet.

4.7. A közös létrehozás másik elengedhetetlen feltétele a folyamat résztvevői közötti bizalom, amely csak akkor épülhet ki a szolgáltatók és az érdekelt felek között, ha átlátható, hogy a szolgáltatásnak mit kell elérnie a közös létrehozási folyamatok révén, és hogy a szolgáltatás hatóköre és elérése milyen mértékben kerül nyíltan megosztásra a közös létrehozás szereplőivel ( 19 )

4.8. Fontos, hogy közös létrehozásra mindig a nemzeti, regionális és helyi szükségletek tervezésének összefüggésében kerüljön sor. A különböző szükségletek közötti ellentmondásokat mindig figyelembe kell venni. Ha azonosítják ezeket, akkor nyilvános konzultációkon meg lehet vitatni a hierarchiájukra vonatkozó javaslatokat, és az illetékes közvetítő és döntéshozó szervek számára döntéshozatali alapot lehet biztosítani, így garantálva a jó minőséget, a biztonságos ellátást, a hozzáférhetőséget, az egyenlő bánásmódot és a felhasználói jogok tiszteletben tartását. Az általános érdekű szolgáltatások végső célja a gyakorlatban továbbra is a társadalom egésze számára jelentett haszon kell, hogy legyen. A közös létrehozási folyamat még véletlenül sem vezethet a szolgáltatások minőségének csökkenéséhez, indokolatlan áremelkedéshez vagy a szolgáltatások hozzáférhetőségének korlátozásához.

4.9. A közös létrehozás a szolgáltatók, a szolgáltatást igénybe vevők és más érdekelt felek közötti dinamikus interakció, amely különböző lehetséges szakaszokat foglal magában:

4.9.1 közös kezdeményezés: az egyes szolgáltatások célkitűzéseinek és céljainak közös meghatározása a folyamat legelejétől kezdve;

4.9.2 az érdekelt felek bevonása: új szereplők (felhasználók, ügyfelek, szolgáltatók) bevonása és részvételük fenntartása a folyamat során;

4.9.3 közös tervezés: a szolgáltatás közös megtervezése;

4.9.4 közös végrehajtás: a szolgáltatások közös nyújtása;

4.9.5 közös vezetés: a szolgáltatások közös megszervezése és menedzselése;

4.9.6 közös irányítás: politikák közös kialakítása;

4.9.7 közös értékelés: a szolgáltatások eredményességének és hatékonyságának, valamint a hozott döntéseknek a közös értékelése egy sor kritérium alapján.

4.10. Ebben az összefüggésben érdemes megemlíteni, hogy a gyakorlatban már léteznek olyan innovatív modellek, amelyekben a közszolgáltatás nyújtása egyáltalán nem lehetséges a felhasználók aktív részvétele nélkül ( 20 )

4.11. Alapvetően fontos, hogy az általános érdekű szolgáltatásokat a felhasználókkal, a közösségekkel és a civil társadalmi szervezetekkel együttműködve, egy közös erőfeszítés részeként dolgozzák ki annak biztosítása érdekében, hogy értéket teremtsenek az általános érdekű szolgáltatások kínálatában, és gazdagítsák azt – gondolva itt a jóllét fokozására vagy a közjó közös értelmezésére, ami a politikák, stratégiák és szolgáltatások kidolgozásának alapjául szolgálhat. A közös létrehozáson alapuló szolgáltatásfejlesztési folyamat során a szolgáltatások igénybe vevői a szakemberekkel együtt dolgoznak a szolgáltatások megtervezésén, létrehozásán és nyújtásán ( 21 ) . Ezért ebben a folyamatban összeér az innovátor, a szolgáltató és a szolgáltatást igénybe vevő szerepe.

4.12. A közös létrehozás hozzáadott értéke mindig az általános érdekű szolgáltatások nyújtásáért jogi és/vagy politikai felelősséggel rendelkező hatóságok, a szolgáltatásnyújtók és a demokratikus közös alkotási folyamatba bevonandó felhasználók közötti aktív együttműködésben rejlik. A közös létrehozás így javítja a politika által hozott döntések demokratikus legitimitását.

4.13. Ez a hozzáadott érték hozzájárul a demokratikus részvétel megerősítéséhez, különösen akkor, ha a szolgáltatásnyújtók a civil társadalmi szervezetek közül, illetve a nonprofit szociális gazdaságból kerülnek ki, amelyekben a főállású személyzet önkéntesekkel vagy önsegítő struktúrákkal működik együtt, vagy ha a felhasználók érdekeit képviselő civil társadalmi szervezetek valódi befolyást gyakorolhatnak a köz- vagy magánszolgáltatókra. A közös létrehozásnak továbbá erkölcsi dimenziója is van; erősíti a közösségeket, a kohéziót és a szereplők közötti bizalmat ( 22 )

4.14. Ez válsághelyzetekben is tetten érhető. Aktuális példaként említhetők erre a civil társadalmi szervezetek által az ukrajnai háborús menekültek számára és részvételével nyújtott szolgáltatások (különösen a szociális és oktatási területen). E tekintetben döntő fontosságú, hogy a civil társadalom azonnal képes spontán módon, mégis eredményesen alkalmazni közös létrehozással kapcsolatos modelleket és eljárásokat olyan térségekben, ahol már volt példa sikeres közös alkotási folyamatokra.

5. Európai szintű szakpolitikai kezdeményezések

5.1. Bár az általános érdekű szolgáltatások nyújtásának és ezáltal közös létrehozásának keretfeltételei elsősorban a tagállamok, a régiók és a települések felelősségi körébe tartoznak, a nemzeti, regionális és helyi hatóságokat arra kell ösztönözni, hogy megfelelően támogassák a jó minőségű általános érdekű szolgáltatások nyújtását. Ennek érdekében sürgősen arra kell ösztönözni a tagállamokat, hogy közös tervezési koncepciókat dolgozzanak ki. Ehhez pedig egy olyan eszköztárat kell létrehozni, amely megkönnyíti a közös tervezési modellek alkalmazását. Az ilyen kezdeményezéseknek ösztönözniük kell a tagállamok valamennyi érintett szereplőjét, hogy mozdítsák elő, hogy civil társadalmi szervezetek közösen hozzanak létre, illetve nyújtsanak általános érdekű szolgáltatásokat, részben azért, mert a közös létrehozásra épülő megközelítés nagyban hozzájárul ahhoz, hogy a szolgáltatásokat a változó igényekhez igazítsák, korszerűsítsék és jövőbemutatóvá tegyék.

5.2. Ennek érdekében az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy egy olyan, átfogó megközelítést kövessen, amely figyelembe veszi saját különböző hatásköreit és valamennyi érdekelt felet, egy olyan eszköztár kidolgozása céljából, amelybe beépülnek a közös létrehozás különböző formái, a végrehajtott kísérleti projektek és az ezekből levonható következtetések.

5.3. Az EGSZB ezért konkrétan azt javasolja, hogy az Európai Bizottság tegyen közzé egy munkadokumentumot erről a témáról a további munka alapjaként, hogy egy olyan „eszköztárat” lehessen létrehozni, amely a közös alkotási modellek fokozott használatára ösztönzi a nemzeti, regionális és helyi önkormányzatokat, és iránymutatást nyújt ebben számukra. Egy ilyen dokumentumnak tartalmaznia kell többek között a közös létrehozásnak az EUMSZ 14. cikkében, illetve az EUSZ és az EUMSZ 26. jegyzőkönyvében foglaltakkal való összehasonlító vizsgálatát, figyelembe véve a szociális jogok európai pillérét, a nem nyereségorientált szociális gazdaságnak a közös létrehozásban betöltött különleges szerepét és „A nonprofit szociális vállalkozások megerősítése mint a szociális Európa alapvető pillére” című, 2020. szeptember 18-i EGSZB-véleményben ( 23 ) meghatározott nem nyereségorientált szociális gazdasági tevékenységek keretfeltételeit. A dokumentumban hivatkozni kell továbbá a közbeszerzésről szóló 2014/24/EU irányelv ( 24 ) 77. cikkének végrehajtására is, méghozzá úgy, hogy az ott felsorolt egészségügyi, szociális és kulturális, valamint oktatási szolgáltatások tekintetében fenntartják a szerződéseket nonprofit szervezetek számára. A dokumentumnak javaslatokat is meg kellene fogalmaznia a közös létrehozásra irányuló innovatív projektek európai és nemzeti szintű támogatására, a kutatási elemek figyelembevételével, illetve tartalmaznia kellene egy bevált gyakorlatokat magában foglaló gyűjteményt is. A fent ismertetett eszköztár alapján, valamint szélesebb körű uniós szintű konzultációt követően ki lehetne adni egy zöld könyvet, majd egy fehér könyvet.

5.4. Az EGSZB a maga részéről a civil társadalmi szervezetek, felsőoktatási intézmények és kutatási projektek részvételével fórumot hozna létre az e területre vonatkozó ötletek és bevált gyakorlatok cseréjére, hogy fenntartsa és bővítse az európai szintű vitafolyamatot.

Kelt Brüsszelben, 2022. szeptember 21-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Christa SCHWENG

(1) HL C 429., 2020.12.11., 131. o.

(2) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:32014L0024&from=HU.

(3) https://cosie.turkuamk.fi.

(4) Drechsler, W. (2009) Towards a Neo-Weberian European Union? Lisbon agenda and public administration, Halduskultuur – Administrative Culture 2009, 10(1), 6. o.

(5) Çolak, Ç. (2019) Why the new public management is obsolete: an analysis in the context of the post-new public management trends, Croatian and Comparative Public 2019, 19(4), 517. o., https://doi.org/10.31297/hkju.19.4.1.

(6) Torfing, J., Sørensen, E. és Røiseland, A. (2019) Transforming the public sector into an arena for co-creation: Barriers, drivers, benefits and ways forward. Administration & Society 2019, 51(5), 795. o., https://doi.org/10.1177/0095399716680057.

(7) https://ec.europa.eu/info/topics/single-market/services-general-interest_hu.

(8) Már a Római Szerződésben szerepeltek (jelenleg az EUMSZ 106. cikke).

(9) EUMSZ – Általános rendelkezések, 14. cikk.

(10) Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt 26. jegyzőkönyv.

(11) Az Alapjogi Charta 36. cikke.

(12) A pillér 20. pontja.

(13) Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt 26. jegyzőkönyv.

(14) Az EUMSZ 14. cikke.

(15) Az EUMSZ 106. cikke.

(16) Mivel az ingatlanválság számos tagállamban súlyosbodik, a megfizethető lakhatás mint alapvető szolgáltatás is egyre fontosabbá válik.

(17) „A vízellátás, a szennyvízelvezetés, az energiaellátás, valamint a közlekedési, a pénzügyi és a digitális távközlési szolgáltatások.”

(18) Torfing, J., Sørensen, E., & Røiseland, A. (2019) Transforming the public sector into an arena for co-creation: Barriers, drivers, benefits and ways forward. Administration & Society 2019, 51(5), 795-825, https://doi.org/10.1177/0095399716680057.

(19) https://cosie.turkuamk.fi/arkisto/index.html

(20) Például Franciaországban: „Services Publics Partagés” („megosztott közszolgáltatások”): https://service-public-partage.fr/.

(21) Social Care Institute of Excellence (2015) Co-production in social care: what it is and how to do it? SCIE Guide 51.

(22) C. Fox et al. (2021) A New Agenda for Co-Creating Public Services, Turku University of Applied Sciences, https://julkaisut.turkuamk.fi/isbn9789522167842.pdf.

(23) HL C 429., 2020.12.11., 131. o.

(24) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:32014L0024&from=HU.