[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.2.2007

SEC(2007) 141 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

ELőZMÉNYEK

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Lengyelország első konvergenciaprogramját 2004 májusában nyújtották be. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2004. július 5-én véleményt fogalmazott meg a konvergenciaprogramról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

AZ AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELőZMÉNYEI

A Bizottság, miután megvizsgálta Lengyelország 2006. november 30-án benyújtott legfrissebb aktualizált konvergenciaprogramját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált konvergenciaprogramban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. Lengyelországnak a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ága alapján megítélt helyzetét (a túlzott hiány esetén követendő eljárást)

3. Lengyelországnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a konvergenciaprogram előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

4. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Lengyelország feljövőben lévő ország, gazdasági növekedése gyors, ezért az életszínvonal tekintetében csökken az EU-25-ökkel szemben fennálló különbség. Egyes ágazatok munkaerőhiánya ellenére a munkanélküliség szintje magas, miközben a foglalkoztatási arány – különösen a nők körében – az uniós elvárásokhoz képest alacsony. A kivitel gyors növekményét eddig a főként az alacsony munkaerőköltségeket kihasználó külföldi működőtőke-befektetések magyarázták, noha a technológiai oldal is erősödött. Lengyelország rendszerint a GDP 3 %-át meghaladó jelentős hiányt ért el. Az állami kiadások összetétele aggodalomra ad okot, mivel a szociális kiadások magas szintje a negatív ösztönzőhatás miatt várhatóan visszafogja majd a munkaerőpiac teljesítményét. A hosszú távú fenntarthatóság tekintetében Lengyelország alacsony kockázattal szembesül. Ezen állapot fenntartása érdekében azonban szigorúan ki kell tartania a nyugdíjreform alapelemei, mint például a valamennyi társadalmi csoportra vonatkozó egységes szabályok mellett.

Túlzott hiány esetén követendő eljárás Lengyelország esetében

2004. július 5-én a Tanács a 104. cikk (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Lengyelország túlzott hiánnyal rendelkezik. Ezzel egy időben a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése értelmében ajánlásokat tett Lengyelországnak, amelyben előírta, hogy a túlzott hiányt 2007-ig meg kell szüntetni, mégpedig az államháztartási hiányra vonatkozó, a következőkben felsorolt éves célok mellett: a GDP 5,7 %-a 2004-ben, a GDP 4,2 %-a 2005-ben, a GDP 3,3 %-a 2006-ban és a GDP 1,5 %-a 2007-ben. E célok nem tartalmazzák az 1999-es nyugdíjreform költségeit, amelyeket abban az időben éves szinten a GDP 1,5 %-ára becsültek. Lengyelország élt (és még mindig él) a tőkefedezeti nyugdíjrendszerek ágazati besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat[2] végrehajtására engedélyezett (2007 tavaszán lejáró) átmeneti időszak lehetőségével.

A Tanács 2006. november 28-án a Szerződés 104. cikkének (8) bekezdésével összhangban határozatot fogadott el, amelyben megállapítja, hogy a „Tanács 2004. július 5-én tett, a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti ajánlása nyomán Lengyelország által végrehajtott intézkedések eredménytelennek bizonyulnak a túlzott hiány Tanács által előírt határidőn belüli megszüntetéséhez.” Ezt a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése is alátámasztotta, amely szerint az (évente a GDP mintegy 2 %-át kitevő) felülvizsgált nyugdíjreformköltségekkel együtt a 2007-es hiány várhatóan eléri a GDP 4 %-át.

A túlzott hiány esetén követendő eljárásnak megfelelően, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében, mint amilyen Lengyelország, következő lépésként egy új, 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlást kell tenni. A Bizottság az új programról szóló tanácsi véleményre irányuló, csatolt ajánlással együtt elfogadja az e tanácsi ajánlásra irányuló ajánlást is, amely figyelembe veszi az aktualizált lengyel konvergenciaprogramot.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a konvergenciaprogram előző, 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács megállapította, hogy „a konvergenciaprogram — némi előrelépés prognosztizálása mellett — nem tervezi a túlzott hiány hatékony kiigazítását 2007-re, amint az a 2004. július 5-i tanácsi ajánlásban szerepel, és a Bizottság a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretén belül további lépéseket szándékozik ajánlani a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtaknak megfelelően”. A Tanács kérése szerint Lengyelországnak „i. erősítenie kellene a 2006-os kiigazítást, különösen azáltal, hogy a tervezettnél magasabb bevételeket, illetve a tervezettnél alacsonyabb kiadásokat hiánycsökkentésre használják fel; ii. biztosítania kellene a nyugdíjreform eredményeit; iii. javítania kellene az államháztartás intézményi keretén, a nominális sarokszám egyéb intézkedésekkel történő kiegészítése, például a középtávú kiadásokra vonatkozó szabály révén”.

A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramról

Lengyelország 2006. október 31-én nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Lengyelország nemzeti reformprogramja a következő kulcsfontosságú kihívásokat/prioritásokat azonosítja: az államháztartás konszolidációja és igazgatásának tökéletesítése; a vállalkozói szellem és az innováció fejlesztése; az infrastruktúra fejlesztése; versenykörnyezet létrehozása a hálózati ágazatokban; munkahelyek teremtése és fenntartása, továbbá a munkanélküliség csökkentése; valamint a munkavállalók és a vállalkozások alkalmazkodóképességének fokozása a humán tőkébe való befektetések révén.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés[3] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Lengyelország korlátozott eredményeket ér el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. A mikrogazdasági területen vannak arra utaló jelek, hogy Lengyelország erőteljes fejlődésbe kezd, noha sok intézkedés végrehajtása még mindig korai szakaszban van. A makrogazdasági és foglalkoztatási reformok végrehajtása eddig elégtelen.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[4]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[5] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[6] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

5. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.

6. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése 2006-ban 5,4 %-ot ér el, a programidőszak hátralévő részében pedig nagyjából stabilizálódik (mintegy 5,25 %-on). A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv 2007 tekintetében megalapozott, azután pedig optimista növekedési feltételezéseken alapul, mivel előfordulhat, hogy a munkaerőpiac nem a programban tervezett gyors ütemben javul. A program inflációs előrejelzései 2007-ig hihetőnek tűnnek, a program vége felé pedig – a munkaerőpiac várható szűkülése következtében fokozódó bérfeszültségek miatt – inkább alacsonyak.

7. A 2006. januári konvergenciaprogramban az államháztartási egyenlegre vonatkozó 2006. évi célként a GDP 2,6 %-ának megfelelő hiány szerepel, míg a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzése a GDP 2,2 %-ának megfelelő hiányra utal, a 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogram pedig a GDP 1,9%-ának megfelelő hiányt becsül. A vártnál jobb eredmény főként a (különösen a szociális juttatásokkal és az állami beruházásokkal kapcsolatos) kiadási tervek nem teljes körű végrehajtásából ered, míg a bevétel növekedését főként a vártnál erőteljesebb növekedés okozta. A fent említett hiánycélok – a tőkefedezeti nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat[7] végrehajtására engedélyezett, 2007 tavaszán lejáró átmeneti időszakot kihasználva – nem veszik figyelembe a nyugdíjreform költségét, amelyet 2006 vonatkozásában a GDP 2 %-ára becsülnek. A 2006. novemberi aktualizált programban szereplő költségvetési stratégia elsődleges célja a túlzott hiány 2007-ig való megszüntetése, a megújult Paktum azon rendelkezésének megfelelően, amely lehetővé teszi a nyugdíjreformmal kapcsolatos költségek egy részének levonását. Az ezt követő években a program a hiány fokozatos csökkentését tervezi, hogy 2009-re elérjék a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaértéket.

8. A hiány a tervek szerint évente GDP-arányosan 0,4 százalékponttal csökken (a nyugdíjreform költségét beszámítva 0,3 százalékponttal), a 2006-ban a GDP 1,9 %-át kitevő értékről 2009-ben a GDP 0,6 %-ára. Az elsődleges többlet a tervek szerint a 2006-os 0,9 %-ról 2009-re a GDP 1,7%-ára javul. A fent említett Eurostat-határozat hatását figyelembe véve az aktualizált program szerint a 2006-ban a GDP 3,9%-át kitevő államháztartási hiány 2009-ben 2,9%-ra javul. A kiigazítás 2007-ben a tervek szerint a bevételi oldalra összpontosít (a bevételi arány GDP-arányosan 0,6 százalékponttal nő, szinte változatlan kiadási arány mellett), 2008–2009-ben pedig erőteljesen a kiadási oldalra támaszkodik oly módon, hogy ne csak kivédje, hanem meg is fordítsa a bevételi arány jelentős csökkenésének hatását (a kiadási arányt évente átlagosan 1,6 százalékponttal csökkentik, különösen a fogyasztás és a szociális juttatások tekintetében, míg a bevételi arány átlagosan 1,2 százalékponttal csökken, főként a társadalombiztosítási járulékok csökkentése és az adórendszer változtatásai miatt, amelyeket nem részleteznek). A program előző változatához képest – a sokkal erőteljesebb növekedés és a vártnál jobb 2006-os eredmény fényében – a hiánycélokat lefelé módosították.

9. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP mintegy 2 %-át kitevő 2006. évi hiányról a GDP 0,75 %-át kitevő hiányra javul 2009-ben, a programidőszak végén (a nyugdíjreform költségét nem számítva). A konvergenciaprogram előző változatával egyezően a program a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a program szerint nem érnek el a programidőszak alatt. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés összhangban van az adósságrátával és a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátással.

10. A költségvetési teljesítmény a programban előirányzottnál rosszabbul is alakulhat. Ennek kockázata főként a 2008–2009 közötti időszakra vonatkozó optimista makrogazdasági forgatókönyvből, a tervezett reformok eredményes végrehajtásának bizonytalanságából, és a tervezett kiadáscsökkentést támogató – láthatólag korai tervezési szakaszban lévő – intézkedésekre vonatkozó információk hiányából ered. Ebből következik, hogy az eddig hozott intézkedések nem tűnnek megfelelőnek és a tervezett intézkedéseket az eredmények eléréséhez meg kell erősíteni.

11. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal nem tűnik alkalmasnak arra, hogy 2007-ig a Tanács ajánlásának megfelelően megszüntessék a túlzott hiányt. Ezenkívül a költségvetési célok a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén nem nyújtanak elegendő biztonsági tartalékot a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A túlzott hiány korrekcióját követő években a középtávú célkitűzés irányába ható, program szerinti strukturális kiigazítást a gazdaságilag kedvező időszakok kihasználása révén erősíteni kell, támogatására intézkedéseket kell hozni.

12. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ben elérte a GDP 42,0 %-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. A program előrejelzése szerint az adósságráta a programidőszak alatt 1,4 százalékponttal csökken. A fent említett Eurostat-határozat hatását figyelembe véve az államadósság aránya a 2006-os 48,9 %-ról 2009-ben 50,2 %-ra nő.

13. Az elöregedés hosszú távú költségvetési hatása az EU-t tekintve Lengyelországban a legalacsonyabb, a nyugdíjkiadások pedig az előrejelzések szerint – részben a nyugdíjreform jelentős kiadáscsökkentő hatásának köszönhetően – csökkennek, feltéve hogy a nyugdíjreformot teljes körűen végrehajtják. A kiinduló költségvetési egyenleg – noha 2005-höz képest javult – a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül is még mindig kockázatot jelent az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve, és a további költségvetési konszolidáció hozzájárulhatna e kockázatok korlátozásához. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Lengyelország összességében alacsony kockázattal szembesül.

14. A konvergenciaprogram a középtávú költségvetési stratégia szempontjából minőségileg értékeli a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésében felsorolt reformok általános hatását. A program emellett ad némi tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig úgy tűnik, hogy figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A konvergenciaprogramnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program tervezi a mezőgazdasági gazdálkodók társadalombiztosítási rendszere és az általános nemzeti társadalombiztosítási rendszer közötti bizonyos fokú harmonizációt, a rokkantsági ellátások és a megújított nyugdíjrendszer közötti fokozatos harmonizációt, valamint a garantált egészségügyi szolgáltatási csomag végrehajtását.

15. A programban szereplő költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. A túlzott hiány korrekciója érdekében hozott intézkedések, úgy tűnik, nem megfelelőek.

16. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[8].

Általános következtetésként megállapítható, hogy a program a túlzott hiány 2007-ig történő megszüntetését tervezi, de az eddig tett lépések úgy tűnik, hogy nem megfelelőek és a tervezett intézkedések elégtelenek az eredmény eléréséhez. Noha az azt követő évekre a program erőteljes növekedési kilátások mellett megfelelő mértékű előrelépést tervez a középtávú célkitűzés felé, a költségvetési célok elérésével és a kiigazítás tartósságával szemben jelentős kockázatok merülnek fel.

A fenti értékelés alapján és figyelembe véve a Lengyelországnak címzett, [2007. február 27]-i, a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti új tanácsi ajánlást, Lengyelországot a következők megvalósítására kérik:

- i. a 104. cikk (7) bekezdése szerinti új ajánlással összhangban, a túlzott hiány 2007-ben történő megszüntetése érdekében fokozza a kiigazításra tett erőfeszítéseket;

- ii. a túlzott hiány terv szerinti kiigazítása után a gazdaságilag kedvező időszakok kihasználásával fokozza a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás ütemét, az előirányzott kiigazítás megvalósításához szükséges további intézkedések meghatározása és végrehajtása révén, különösen a kiadási oldal tekintetében.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál-GDP (%-os változás) | KP 2006. november | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |

BIZ 2006. november | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | nincs adat |

KP 2006. január | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | KP 2006. november | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |

BIZ 2006. november | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | nincs adat |

KP 2006. január | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2006. november2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |

BIZ 2006. november6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | nincs adat |

KP 2006. január2 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |

BIZ 2006. november | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | nincs adat |

KP 2006. január | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |

BIZ 2006. november | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | nincs adat |

KP 2006. január | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

BIZ 2006. november | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nincs adat |

KP 2006. január2 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | nincs adat |

Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2006. november4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

BIZ 2006. november5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nincs adat |

KP 2006. január | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2006. november | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |

BIZ 2006. november | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | nincs adat |

KP 2006. január | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | nincs adat |

Megjegyzések: A költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe a nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat hatását, amely határozatot a 2007 tavaszán esedékes adatbejelentésig végre kell hajtani. A határozat figyelembevételével az aktualizált program szerint az államháztartási hiány 2005-ben a GDP 4,3 %-a, 2006-ban 3,9 %-a, 2007-ben 3,4 %-a, 2008-ban 3,1 %-a, 2009-ben 2,9 %-a lenne, míg a bruttó államadósság 2005-ben a GDP 47,3 %-a, 2006-ban 48,9 %-a, 2007-ben 50,0 %-a, 2008-ban 50,3 %-a, 2009-ben pedig 50,2 %-a. 2A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 3Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 4A programban nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 6A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 4,1 %-os, 4,4 %-os, 4,8 %-os és 5,0 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Lásd az Eurostat News Release 2004. március 2-i 30/2004 és 2004. szeptember 23-i 117/2004 számát.

[3] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006)816.

[4] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM (2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[5] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[6] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] Lásd az Eurostat News Release 2004. március 2-i 30/2004 és 2004. szeptember 23-i 117/2004 számát.

[8] A program nem szolgáltat adatot a ledolgozott órák számában mért foglalkoztatottságról és a GDP/ledolgozott órák száma képlet szerinti munkatermelékenységről. Hiányoznak a potenciális növekedéshez nyújtott hozzájárulások adatai is.