P6_TA(2005)0297

Az EU, Kína és Tajvan közötti kapcsolatok és a távol-keleti biztonsági helyzet

Az Európai Parlament állásfoglalása az EU, Kína és Tajvan közötti kapcsolatokról és a távol-keleti biztonsági helyzetről

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Tanácsnak az Európai Parlamenthez intézett, a KKBP főbb vonatkozásairól és alapvető választási lehetőségeiről - beleértve az Európai Közösségek általános költségvetésére vonatkozó pénzügyi vonatkozásokat 2003-ra - szóló 2005. április 14-i állásfoglalására [1],

- tekintettel az "Emberi jogok helyzete a világban" című 2004-es éves jelentésről és az EU emberi jogi politikájáról szóló 2005. április 28-i állásfoglalására [2],

- tekintettel a Bizottság "Európa és Ázsia: stratégiai keret a megerősített partnerségért" című közleményére (COM(2001)0469),

- tekintettel a 2000. április 13-i, Tajvanról szóló állásfoglalására [3],

- tekintettel eljárási szabályzata 103. cikkének (4) bekezdésére,

A. mivel Kína Tajvannal szemben a közelmúltban megfogalmazott fenyegetései, valamint több száz rakéta a Tajvannal szemben fekvő kínai tartományokba történő folyamatos telepítése miatt a Kína és Tajvan közötti kapcsolatok tovább romlanak;

B. mivel a japán érdekeltségek elleni kínai zavargások, valamint a japán termékek bojkottjára vonatkozó felhívások miatt a Japán és Kína közötti kapcsolatokban feszültség keletkezett;

C. ismételten hangsúlyozva, hogy Tajvan a közelmúltban bejelentette, hogy pénzügyileg és szakmailag támogatni kívánja a nemzetközi segélyeket és a WHO által támogatott egészségügyi tevékenységeket;

D. mivel a 2004. október 7- 9-én Hanoiban rendezett 5. Ázsia-Európa ülés (ASEM 5 csúcstalálkozó) és az ASEM-országok külügyminisztereinek 2005. május 6- 7-én Kiotóban tartott 7. találkozója felkelti a reményt arra, hogy az ASEM-folyamat tovább erősödik minden szinten - beleértve a Ázsia-Európa parlamenti partnerséget is -, a távol-keleti béke és biztonság erősítése érdekében;

E. tudomásul véve, hogy az Európa és a Távol-Kelet közti dinamikusan fejlődő gazdasági és kereskedelmi kapcsolatok miatt a térség békéje és biztonsága egyre nagyobb jelentőségű az EU számára;

1. sajnálattal veszi tudomásul a különböző távol-keleti országok közötti feszültségeket és kifejezi hajlandóságát a távol-keleti béke és biztonság megteremtésére irányuló törekvések támogatására;

2. hangsúlyozza, hogy a többpárti demokrácia, a jogállamiság és az egyetemes emberi jogok tiszteletben tartásának elvei a tartós távol-keleti béke és stabilitás előfeltételei;

3. felszólítja Kínát és Tajvant, hogy építsenek ki kölcsönös bizalmat és alakítsanak ki egymás iránti tiszteletet, és a két ország közti különbségek félretételével törekedjenek a közös nevezők megtalálására, a Tajvaniszoros két oldala közötti kapcsolatok békés és folyamatos fejlődéséhez szükséges politikai alap létrehozása és az ezen kapcsolatokról szóló párbeszéd ismételt megkezdése céljából a gazdasági cserekapcsolatok és együttműködés, különösen a "három közvetlen kapcsolat" (a posta, a közlekedés és a kereskedelem) erősítése érdekében;

4. rámutat, hogy Kína és Tajvan között bármiféle megoldás kizárólag kölcsönösen elfogadható alapon valósítható meg; véleménye szerint a Tajvani-szoros két oldala közötti kapcsolatok jövője azon múlik, hogy mindkét fél hajlandó legyen rugalmasságról tanúbizonyságot tenni; támogatja a Tajvan által elért eredményeket a teljes körű demokrácia, a társadalmi pluralizmus, az emberi jogok tiszteletben tartása és a jogállamiság létrehozása tekintetében, és azon a véleményen van, hogy a 23 millió tajvani polgár akaratát és jóváhagyását tiszteletben kell tartani és figyelembe kell venni a felek közötti remélhetőleg békés megoldás fényében;

5. kifogásolja a kínai elszakadásellenes törvényt, mert az nem felel meg a nemzetközi jognak és olyan eszközt jelent, amely nem vezethet a törvény deklarált céljaként megjelölt "békés nemzeti újraegyesítés" sikeres megvalósításához, ezért aláássa a törékeny távol-keleti biztonsági egyensúlyt;

6. határozottan javasolja a Tanácsnak és a Bizottságnak, hogy a fegyverembargó maradjon érvényben mindaddig, amíg nem születik jelentősebb előrelépés Kínában az emberi jogok kérdésében, valamint a szoros két oldala közötti kapcsolatokban, illetve amíg az EU a fegyvereladásról szóló magatartási kódexét nem teszi jogilag kötelező érvényűvé;

7. felszólítja Kínát, hogy fokozatosan valósítsa meg az egyetemes emberi jogokat, és különösen, hogy minél hamarabb ratifikálja a polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezségokmányt;

8. üdvözli a kínai-tibeti párbeszéd keretében a Bernben (Svájc) 2005. június 30. és július 1. között megrendezett negyedik tárgyalási forduló első ülésszakának újraindítását és ösztönzi annak folytatását;

9. sürgeti, hogy Tajvan megfelelőbb képviselettel rendelkezzen a nemzetközi szervezetekben és ismételten felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák Tajvannak az Egészségügyi Világszervezetben (WHO) betöltött megfigyelői státuszra vonatkozó kérelmét;

10. mélységes aggodalmát fejezi ki, hogy 2005. február 10-én Észak-Korea bejelentette, hogy nukleáris fegyverekkel rendelkezik, valamint hogy határozatlan időre felfüggesztette a nukleáris programjáról szóló hatoldalú tárgyalásokon való részvételét;

11. sürgeti Észak-Koreát, hogy ismét csatlakozzon az atomsorompó-egyezményhez, vonja vissza a hatoldalú tárgyalásokról történő távolmaradására vonatkozó döntését és tegye lehetővé a tárgyalások újrakezdését a Koreai-félszigeten kialakult válság békés rendezése érdekében;

12. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a észak-koreai jongbjoni atomenergetikai központ igazolt befagyasztásától függően nyújtsanak pénzügyi támogatást a nehézfűtőolaj-ellátáshoz Észak-Korea elsődleges energiaszükségleteinek kielégítésére; üdvözli az EU részvételét a Koreai Energiafejlesztési Szervezetben (KEDO); sajnálattal veszi tudomásul Charles Kartmannak a KEDO vezetőjévé történő újbóli kinevezésének megakadályozását; felkéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy tegyenek meg minden szükséges lépést az EU hatoldalú tárgyalásokban történő teljes körű részvétele érdekében;

13. felszólítja Japán, Kína és a Koreai-félsziget kormányait, hogy szüntessék be az egymás elleni ellenséges intézkedéseket, segítsék elő a nemzetek közötti hivatalos és nem hivatalos szintű párbeszédet a történelemről alkotott közös álláspont kialakítása érdekében, és érjék el a kormányaik és népeik közötti végleges megbékélést, amely a távol-keleti béke és stabilitás fontos alapja;

14. tudomásul veszi Japán méltányolható kívánságát, amely szerint felül akarja vizsgálni a II. világháború után létrehozott alkotmányát és tudomásul veszi az agresszív katonai akciók mellőzése iránti elkötelezettség fenntartásának szimbolikus jelentőségét;

15. sürgeti a Távol-Kelet valamennyi országát, hogy a térség terültei vitáinak rendezése érdekében törekedjenek kétoldalú megállapodások megkötésére, különös tekintettel:

a) a II. világháború végén az akkori Szovjetunió által elfoglalt és a jelenleg orosz megszállás alatt lévő "északi területek" Japánnak történő visszaadására;

b) a Tokto/Takesima-szigetek hovatartozásával kapcsolatos Dél-Korea és Japán közötti vitára;

c) a Szenkaku/Tiaojü-szigetek hovatartozásával kapcsolatos Japán és Tajvan közötti vitára;

16. felszólítja a távol-keleti országokat, hogy a távol-keleti tartós béke és stabilitás biztosítása érdekében a II. világháború után hatvan évvel törekedjenek az egymás közötti megbékélésre és hozzanak létre egy kölcsönös megértéssel és együttműködéssel kapcsolatos rendszert, valamint kijelenti, hogy szándékában áll ezen törekvések támogatása;

17. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, az ENSZ főtitkárának, valamint ezen állásfoglalásban említett országok kormányainak és parlamentjeinek.

[1] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0132.

[2] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0150.

[3] HL C 40., 2001.2.7., 428. o.

--------------------------------------------------