ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BP.

mivel a Bizottság 2050-ig szóló energiaügyi ütemtervében kimondta, hogy a hálózat korszerűsítése elkerülhetetlen, és – ami ennél is fontosabb – hogy az energiával kapcsolatos bármelyik jövőbeli forgatókönyvet választjuk is, a költség ugyanakkora lesz, még akkor is, ha az eddigi gyakorlat folytatása mellett döntünk; mivel emiatt létfontosságú, hogy intelligens és összekapcsoló hálózatot fejlesszünk ki, valamint a megújuló energiaforrásokon és az energiahatékonyságon alapuló forgatókönyvet válasszunk, mert ez az egyetlen módja a fenntarthatósággal, versenyképességgel, energiafüggetlenséggel, energiabiztonsággal és megfizethető energiaárakkal kapcsolatos célkitűzések megvalósításának;
104.

tudomásul veszi a Bizottság által készített igazságszolgáltatási eredménytáblát, amely sajnálatos módon csupán a polgári, kereskedelmi és közigazgatási igazságszolgáltatással kapcsolatos kérdéseket tárgyalja, az Európai Parlament arra irányuló kérése ellenére, hogy az terjedjen ki a büntető igazságszolgáltatásra, az alapvető jogokra és a jogállamiságra is; következésképpen felszólít az eredménytábla továbbfejlesztésére annak érdekében, hogy az az említett területekre is kiterjedjen; hangsúlyozza, hogy az eredménytáblát az új koppenhágai mechanizmusba és az EUSZ 2. cikkének alkalmazására vonatkozó európai szakpolitikai ciklusba is be kellene építeni; hangsúlyozza továbbá, hogy az igazságszolgáltatás működése javításának nem lehet csupán az a célja, hogy valamely államot vonzóbbá tegyen a befektetők és a vállalkozók számára, és hogy legfőképpen a bírósági eljárások hatékonyságára vonatkozzon, hanem az igazságos eljáráshoz való jog és az alapvető jogok tiszteletben tartásának garantálását is célul kell tűznie;
A.

mivel a kultúra és az alkotótevékenység mindig is az európai identitás alappillérét jelentették és jelentik ma is, és a jövőben is alapvető szerepet játszanak az Európai Unió gazdasági és társadalmi fejlődésében;
2.

felszólítja az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjét, a tagállamokat és a Tanácsot, hogy: a) szálljanak szembe a törvénytelen kivégzések gyakorlatával, és e kivégzéseket tiltsák be; b) biztosítsák, hogy a tagállamok a jogszabályokból eredő kötelezettségeiknek megfelelően ne hajtsanak végre törvénytelen célzott kivégzéseket, és ne segítsenek más államokat az ilyen kivégzések végrehajtásában; c) a katonai robotrepülőgépeket foglalják bele a leszerelésről és a fegyverkorlátozásról szóló nemzetközi megállapodásokba; d) tiltsák be az emberi beavatkozás nélkül támadások végrehajtására képes, teljesen autonóm módon működő fegyverek fejlesztését, gyártását és használatát; e) vállaljanak kötelezettséget annak biztosítására, hogy amennyiben megalapozottan feltételezhető, hogy saját területükön valamely egyén vagy szervezet kapcsolatban állhat egy külföldön végrehajtott, törvénytelen célzott likvidálási művelettel, meghozzák a nemzeti és nemzetközi jog szerinti intézkedéseket; f) támogassák a bírósági eljárás nélküli, azonnali vagy önkényes kivégzések vizsgálatával foglalkozó ENSZ-különmegbízott és az emberi jogoknak és alapvető szabadságjogoknak a terrorizmus elleni küzdelem vonatkozásában való előmozdításával és védelmével foglalkozó ENSZ-különmegbízott által végzett munkát, és tegyenek eleget az általuk megfogalmazott ajánlásoknak;
—

tekintettel az OECD által kiadott „Útmutatás a konfliktustól sújtott és magas kockázatot jelentő területekről származó ásványi anyagok felelősségteljes ellátási láncának átvilágításához” (Due Diligence Guidance on Responsible Supply Chains of Minerals of Minerals from Conflict-affected and High Risk Areas) című dokumentumra, amely részletes ajánlásokkal nyújt segítséget a társaságoknak az emberi jogok tiszteletben tartásához és az ellátási gyakorlataik révén esetlegesen kialakuló finanszírozási konfliktusok elkerüléséhez (2),
54.

hasonlóképpen rámutat az EKB által a trojkában technikai tanácsadóként betöltött jelenlegi szerep és a négy tagállam hitelezőjeként elfoglalt szerep, illetve az EKB Szerződés szerinti megbízatása közötti esetleges összeférhetetlenségre, mivel fellépését olyan döntésektől tette függővé, amelyeknek maga is részese; mindazonáltal üdvözli a válság kezeléséhez való hozzájárulását, de kéri, hogy az EKB-t érintő – különösen a likviditáspolitika tekintetében fennálló – esetleges összeférhetetlenségeket alapos ellenőrzésnek vessék alá; megjegyzi, hogy a válság során az EKB döntő fontosságú információkkal rendelkezett a bankszektor állapotáról és általánosságban a pénzügyi stabilitásról, és ennek alapján politikai befolyást gyakorolt a döntéshozókra, legalábbis a görög adósságátütemezés esetében – amikor is az EKB ragaszkodott ahhoz, hogy a kollektív cselekvési záradékokat törölni kell az általa tartott államkötvényekből –, a ciprusi rendkívüli likviditási segítségnyújtási műveletek, valamint Írország esetében, amikor is az elsőrangú hitelezőket nem vonta be a belső feltőkésítésbe; felhívja az EKB-t, hogy az európai ombudsman kérésének megfelelően tegye közzé Jean-Claude Trichet Írország akkori pénzügyminiszterének címzett 2010. november 19-i levelét;
R.

mivel a Szaúd-arábiai Királyságban az emberi jogi szervezetek munkáját szigorúan korlátozzák, amit az is bizonyít, hogy a hatóságok nem voltak hajlandóak bejegyezni az Adala emberi jogi központot és az „Union for Human Rights” nevű szervezetet; mivel a királyságban továbbra is csak a jótékonysági szervezeteket engedélyezik mint civil társadalmi szervezeteket;
19.

szorgalmazza, hogy az egyes partnerországokkal szemben alkalmazzanak testre szabottabb megközelítést, amely jobban figyelembe veszi azok egyedi, geopolitikai szempontból sebezhető pontjait, valamint általános koordináció mellett érvényre juttatja a differenciálás és a „többet többért” elvét; határozottan úgy véli, hogy az egyes partnerországokhoz fűződő kapcsolatok mélységének és hatókörének tükröznie kell az ország saját európai törekvését, a közös értékek melletti elkötelezettségét, és az uniós jogszabályokkal való összehangolás terén tett előrelépést, amelyet egyértelmű referenciaértékek és az országok saját érdemei alapján értékelnek; úgy véli, hogy a keleti partnerség architektúrájának intézményi és koncepcionális szempontból is előretekintőnek és rugalmasnak kell lennie annak érdekében, hogy hosszú távú ösztönzőket nyújtson valamennyi partnernek, köztük a legfejlettebbeknek is, s ezáltal tovább fokozza az EU-hoz fűződő kapcsolatokat; úgy véli továbbá, hogy a keleti partnerségnek nem csak a normatív célkitűzésekre kellene összpontosítania, hanem a jövőbeli társulás előnyeinek a közvéleményben való megszilárdítását célzó, alulról felfelé irányuló megközelítések keretében is el kell érnie a polgárokat; emlékeztet arra, hogy a partnerség fejlődése az emberi jogok tiszteletben tartása, az igazságügyi reform, a közigazgatási reformok, a korrupció elleni küzdelem és a polgárok állami döntéshozatali folyamatban való fokozottabb részvétele terén tett előrelépésektől és jelentős erőfeszítésektől függ;
3.

hangsúlyozza, hogy az egyes telekkönyvezési rendszerek mellett különböző alternatív földbirtoklási lehetőségeket is el kell ismerni, ideértve azt is, hogy a szokásjogon alapuló földbirtokrendszerekre támaszkodnak ahhoz, hogy jogilag biztosítsák a háztelkekkel, mezőgazdasági területekkel és természeti erőforrásokkal kapcsolatos jogokat, ahogyan azt a UN-HABITAT is szorgalmazza;
—

tekintettel az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének „How to feed the world in 2050” című, 2009. évi jelentésére,
50.

hangsúlyozza, hogy a legkülső régiók kizárólagos gazdasági övezeteik halászati erőforrásaitól függnek, amelyek biológiai és ökológiai szempontból rendkívül érzékenyek, ezért megfelelően és hatékonyan kell védelmezni a biogeográfiai szempontból érzékeny területeiket, különösen a kizárólag a helyi flották számára engedélyezett belépés által, amelyek környezetbarát halászfelszereléssel működnek; kiemeli, hogy biztosítani kell az erőforrások kiegyensúlyozott és fenntartható kiaknázását, fenntartva a halászati tevékenységet; kéri, hogy a jövőben az Unió halászati megállapodásaira irányuló tárgyalásokba a legkülső régiók szereplőit is vonják be, illetve hogy azok kialakításakor a helyi lakosok hosszú távú érdekeit is vegyék figyelembe, továbbá hogy a hatásvizsgálatokba szisztematikusan foglaljanak bele egy, a legkülső régiókról szóló fejezetet;
1.

a következő ajánlásokat intézi a Tanácshoz: a) készítsen közös uniós jegyzéket a Szergej Magnyickij haláláért, majd azt követően az igazságszolgáltatás akadályozásáért, valamint édesanyja és özvegye jelenleg is tartó, folyamatos zaklatásáért felelős tisztviselőkről; b) vezessen be és alkalmazzon az egész EU-ra kiterjedő vízumtilalmat e hivatalnokokkal szemben, és fagyasszon be minden pénzügyi eszközt, amellyel e hivatalnokok vagy közvetlen családtagjaik adott esetben az Európai Unióban rendelkeznek; c) tegye lehetővé a javasolt vízumtilalmi lista rendszeres felülvizsgálatát; d) a 2012-es „Szergej Magnyickij jogállami elszámoltathatósági törvény” értelmében vegye fel az egész EU-ra kiterjedő vízumtilalmi listára többek között az alábbi személyeket, és foglaljon le minden pénzügyi eszközt, amellyel adott esetben az EU-ban rendelkeznek: ALISZOV, Igor, született 1968. március 11-én; DROGANOV, Alekszej, (avagy DROGANOV, Alexej), született 1975. október 11-én; JEGOROVA, Olga, született 1955. június 29-én; GAUSZ, Alexandra, született 1975. március 29-én; GERASZIMOVA, Anasztaszja, született 1982. január 22-én; GRIN, Viktor, született 1951. január 1-jén; KARPOV, Pavel, született 1977. augusztus 27-én; HIMINA, Jelena (avagy HIMINA, Elena), született 1953. február 11-én; KLJUJEV, Dmitrij (avagy KLJUJEV, Dmitri), született 1967. augusztus 10-én; KOMNOV, Dmitrij, született 1977. május 17-én; KRIVORUCSKO, Alekszej (avagy KRIVORUCSKO, Alex, vagy KRIVORUCSKO, Alexej), született 1977. augusztus 25-én; KUZNYECOV, Artyem (avagy KUZNYECOV, Artyom), született 1975. február 28-án; LOGUNOV, Oleg, született 1962. február 4-én; MAJOROVA, Julja (avagy MAJOROVA, Julija), született 1979. április 23-án; PAVLOV, Andrej, született 1977. augusztus 7-én; PECSEGIN, Andrej, született 1965. szeptember 24-én; PODOPRIGOROV, Szergej, született 1974. január 8-án; PONOMAREV, Konsztantyin, született 1971. augusztus 14-én; PROKOPENKO, Ivan Pavlovics, született 1973. szeptember 28-án; REZNYICSENKO, Mihail, született 1985. február 20-án; SZAPUNOVA, Marina, született 1971. június 19-én; SUPOLOVSZKIJ, Mihail, született 1983. szeptember 28-án; SZILCSENKO, Oleg, született 1977. június 25-én; SZTASINA, Jelena (avagy SZTASINA, Elena, vagy SZTASINA, Helen), született 1963. november 5-én; SZTYEPANOVA, Olga, született 1962. július 29-én; SZTROJTYELEV, Gyenisz, született 1973. január 23-án; TAGJEV, Fikret, született 1962. április 3-án; TOLCSINSZKIJ, Dmitrij M. (avagy TOLCSINSZKIJ, Dmitri), született 1982. május 11-én; UHNALJOVA, Szvetlana (avagy UHNALJEV, Szvetlana, vagy UHNALEVA, Szvetlana V.), született 1973. március 14-én; URZSUMCEV, Oleg, született 1968. október 22-én; VINOGRADOVA, Natalja, született 1973. június 16-án; VORONYIN, Viktor, született 1958. február 11-én; e) sürgesse Oroszországot, hogy folytasson le hiteles, alapos és független vizsgálatot Szergej Magnyickij előzetes letartóztatásban bekövetkezett halálának ügyében, és minden felelőst állítson bíróság elé; f) szólítsa fel Oroszországot, hogy zárja le a Szergej Magnyickij ellen folyó posztumusz eljárást, és ne gyakoroljon többé nyomást édesanyjára és özvegyére azzal, hogy az eljárásban való részvételre kényszeríti őket;
40.

felhívja a trojkát és a tagállamokat, hogy mielőbb zárják le a programokat, és vezessenek be válságkezelési mechanizmusokat, lehetővé téve az összes uniós intézmény, így a Parlament számára is a Szerződésekben, az európai szociális partnerek között létrejött megállapodásokban és más, nemzetközi szintű kötelezettségekben (ILO-egyezmények, az Európai Szociális Charta és az Emberi Jogok Európai Egyezménye) rögzített szociális célok és politikák megvalósítását, beleértve azokat is, amelyek a társadalmi kirekesztés által leginkább fenyegetettek egyéni és kollektív jogaira vonatkoznak; a kiigazítási programok kialakításában és végrehajtásában fokozott átláthatóságot és politikai felelősségvállalást kér;
27.

felhívja a Bizottságot, hogy nyilvános ülések, valamint a tagok felvételére vonatkozó eljárás, illetve a tagságra, az eljárásokra, a vizsgált dokumentumokra, a szavazatokra, a határozatokra és az ülések jegyzőkönyveire vonatkozó információk – online, szabványos formátumban történő – nyilvánossá tétele révén javítsa a szakértői csoportok és a komitológiai munkacsoportok átláthatóságát; hangsúlyozza, hogy a szakértői csoportok tagjainak és a komitológiai eljárásban részt vevőknek előzetesen nyilatkozniuk kell arról, hogy nincs-e személyes érdekeltségük a megtárgyalt témákban; felszólítja a Bizottságot, hogy valamennyi főigazgatóság tekintetében javítsa és maradéktalanul hajtsa végre a felvételi eljárásra vonatkozó (többek között a kiegyensúlyozott összetétellel, az összeférhetetlenségi politikával és a nyilvános felhívásokkal kapcsolatos) belső iránymutatásokat és a költségvisszatérítési szabályokat; felszólítja továbbá arra, hogy a dokumentumokhoz való hozzáférésről szóló éves jelentések mellett a főigazgatóságok éves tevékenységi jelentéseiben is számoljon be e kérdésekről; felszólítja a Bizottságot különösen arra, hogy számoljon be a transzatlanti kereskedelmi és beruházási partnerség érdekelt feleket tömörítő tanácsadó csoportjának működéséről;
19.

tudomásul veszi a török társadalom aggodalmait az Ergenekon-üggyel kapcsolatos eljárás túlzottan széles körét és a megfelelő eljárás tekintetében felmerült hiányosságait illetően, valamint azon állítások miatt, hogy ellentmondásos bizonyítékokat használnak a vádlottakkal szemben, mivel az eljárás aláásta az ítéletbe vetett bizalmat, ahogyan ez a Sledgehammer-ügy esetében is történt; a fentiek fényében ismételten hangsúlyozza, hogy KCK-ügynek bizonyítania kell a török demokratikus intézmények és igazságszolgáltatás erejét és megfelelő, független, pártatlan és átlátható működését, valamint az alapvető jogok iránti szilárd és feltétlen elkötelezettségét; felhívja az EU ankarai küldöttségét, hogy szorosan kísérje figyelemmel ezen ügyek további fejleményeit, beleértve az esetleges fellebbezési eljárást és a fogva tartás körülményeit is, és erről számoljon be a Bizottságnak és a Parlamentnek;
—

tekintettel a WHO „Élelmiszer- és táplálkozáspolitika az iskolák számára” (Food and Nutrition Policy for Schools) című jelentésére,
10.

megismétli, hogy a kínzás áldozatai számára mind az Unión belül, mind az azon kívül létrehozott rehabilitációs központok létfontosságúak, nemcsak az ilyen áldozatok fizikai problémáinak, de az általuk tapasztalt tartós lelki problémáknak a kezelésében is; üdvözli, hogy az Unió az egész világban pénzügyi támogatást nyújt a kínzás áldozatai részére létrehozott rehabilitációs központoknak, valamint javasolja, hogy e központok alkalmazzanak olyan multidiszciplináris megközelítést tevékenységük során, amely a tanácsadást, az orvosi kezeléshez való hozzáférést és szociális és jogi támogatást is magában foglalja; továbbra is úgy véli, hogy a harmadik országok ilyen központjai számára a Demokrácia és az Emberi Jogok Európai Eszköze (EIDHR) által biztosított finanszírozást még a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban sem szabad csökkenteni, mivel ezen országok nemzeti egészségügyi ellátórendszerei gyakran nincsenek abban a helyzetben, hogy megfelelően kezeljék a kínzás áldozatainak sajátos problémáit;
4.

ösztönzi, hogy a tagállamokban oktatási tevékenységek – mint például az EU iskolagyümölcs-programja, vagy az olyan nemzeti szintű programok, mint az egyesült királyságbeli, a burgonya háztáji megtermelésére és feldolgozására irányuló ágazati programok („Grow Your Own Potato” és „Cook Your Own Potato”) – révén népszerűsítsék a zöldség- és gyümölcsfogyasztást;
31.

leszögezi az üzleti inkubátorok létrehozásának és támogatásának jelentőségét, mivel ezek lehetőséget nyújtanak a fiatal vállalkozóknak ötleteik kipróbálására, az üzleti hálózatokkal való megismerkedésükre és segítséget nyújtanak számukra a potenciális partnerekkel, ügyfelekkel és befektetőkkel való kapcsolatfelvételre; úgy véli, hogy az uniós finanszírozás alapvető szerepet tölthet be, és hangsúlyozza az uniós finanszírozású projektek és egyetemi programok sikerét – mint például az ERFA által finanszírozott, a vállalkozáshoz és foglalkoztathatósághoz szükséges készségekkel foglalkozó birminghami hálózat (Birmingham Skills for Enterprise and Employability Network – BSEEN) az Egyesült Királyságban, amely mentorálással, az induló vállalkozásoknak nyújtott intenzív támogatással és az új vállalkozásoknak biztosított üzleti inkubátorokkal segíti a vállalkozást és a vállalkozói készségek elsajátítását – melyek ezáltal kulcsfontosságúak a majdani munkahelyteremtés szempontjából;
4.

kiemeli, hogy a fogyasztók jogaikkal kapcsolatos tudatosítása kulcsszerepet játszik a magas szintű fogyasztóvédelem elérésében, azonban hangsúlyozza azt is, hogy a közüzemi szolgáltatók nevében eljáró ügyfélszolgálat is alapvető szerepet tölt be; hangsúlyozza, hogy az ügyfelekkel való kapcsolattartásért felelős személyeket képezni kell, és tudatosítani kell bennük a fogyasztók jogait; ösztönzi ezért a közüzemi szolgáltatókat, hogy ennek megfelelően képezzék munkavállalóikat, és biztosítsák, hogy minden ügyfél bármikor egyszerűen személyre szabott támogatáshoz férjen hozzá;
23.

elismerésének ad hangot a Vietnam által a „doi moi” reform keretében elért társadalmi-gazdasági fejlődésért, és támogatja a további társadalmi fejlesztések érdekében tett folyamatos erőfeszítéseit; üdvözli ezért Vietnamnak az ASEAN által is támogatott jelöltségét az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának 2014–2016 közötti tagságára, és kormányának 2013. augusztus 27-i döntését, hogy önkéntes vállalásokat és kötelezettségeket tartalmazó emlékeztetőt nyújt be, hogy hozzájáruljon az emberi jogok elősegítéséhez és védelméhez, megerősítve ezzel a fenntartható fejlődést a területén és a partnereivel kapcsolatban; sürgeti a vietnami kormányt, hogy következetesen tartsa be ezeket a felajánlásokat és kötelezettségvállalásokat az emberi jogi jogsértések és az alapvető szabadságjogok csorbulásának hatékony megelőzése és orvoslása érdekében;
5.

a lehető leghatározottabban elítéli Frans van der Lugt atya meggyilkolását, amely egy embertelen erőszakos tett volt egy olyan emberrel szemben, aki kitartott a szíriai nép mellett az ostrom és a fokozódó nehézségek közepette is; tisztelettel adózik tevékenységének, amely az ostromlott Homsz városának határain túlra is kiterjedt, és továbbra is több ezer civilnek nyújt segítséget a mindennapi túlélés során;
44.

hangsúlyozza, hogy a sikeres közös megközelítéshez az uniós intézményeken és tagállamokon kívüli partnerségeket is ki kell alakítani, hogy más nemzetközi és multilaterális partnereket, stratégiai partnereket, fogadó országokat, regionális szervezeteket, civil társadalmi szereplőket és a magánszektort is be lehessen vonni, megfelelően tiszteletben tartva az EU döntéshozatali függetlenségét;
13.

üdvözli a Bizottságnak az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelem megerősítését célzó cselekvési tervét; hangsúlyozza, hogy mind a Bizottságnak, mind a tagállamoknak továbbra is abszolút prioritásként kell kezelniük az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelmet, amihez a tagállamok közötti, illetve a tagállamok és a Bizottság közötti olyan megerősített, többoldalú együttműködési és koordinációs stratégiát kell kidolgozni, amely lehetővé teszi a meglévő eszközök jobb felhasználását, a meglévő jogszabályok egységesítését, a függőben lévő javaslatok elfogadását és az adminisztratív együttműködést; alapvető fontosságú ezenkívül az egyes országokon belül az adóhatóságok, a rendőri és a bírói hatóságok közötti megerősített együttműködés; különös figyelmet kell fordítani a megelőző és korai észlelési mechanizmusok kidolgozására, az eredmények értékelésére, a bevételek beszedését biztosító rendszerek javítására, és mindenekelőtt meg kell erősíteni a vámfelügyeletet, mivel továbbra is ez az egyik olyan terület Európában, ahol a legmagasabb a korrupció szintje; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy nemzetközi szinten is vállaljanak aktívabb szerepet annak érdekében, hogy olyan együttműködési szabályok kidolgozására kerülhessen sor, amelyek elsősorban az átláthatóság, a jó kormányzás és az információcsere elvein alapulnak;
25.

rámutat arra, hogy az energiát egyre inkább külpolitikai eszköznek használják, és emlékeztet, hogy az energiaügyi együttműködés az európai integráció alapját képezi; hangsúlyozza az európai energiaunió kiépítésének fontosságát, amelynek növelnie kell a külpolitika és az energiapolitika közötti koherenciát és koordinációt; hangsúlyozza, hogy az energiabiztonság az uniós külső fellépés átfogó megközelítésének részét kell hogy képezze, és hogy az energiapolitikának összhangban kell állnia az Unió egyéb kiemelt szakpolitikáival is, beleértve a biztonság-, kül- és szomszédságpolitikát, a kereskedelmi és fejlesztési politikákat, valamint az emberi jogok védelmére irányuló szakpolitikákat is; hangsúlyozza ezzel kapcsolatban, hogy jelentősen csökkenteni kell az Oroszországtól való függést, és alternatív energiaforrásokat kell találni; felhívja a főképviselőt/alelnököt és a Bizottságot, hogy kövessék nyomon és kezeljék az infrastruktúrák – a nukleáris ágazatot is beleértve – nem uniós jogalanyok, különösen harmadik országbeli állami tulajdonú vállalatok, nemzeti bankok vagy önálló alapok általi ellenőrzését, akik behatolnak az uniós energiapiacra vagy gátolják a diverzifikálást; hangsúlyozza, hogy az uniós energiapiacon érvényes versenyszabályokat az unión kívüli energiavállalatokra is alkalmazni kell;
5.

üdvözli a civil társadalmi szervezetek, különösen a nőkkel és az LMBTI emberekkel foglalkozó szervezetek közötti szorosabb együttműködés fokozatos erősödését; hangsúlyozza azt is, hogy megoldást kell találni az LMBTI személyek jogainak erősítéséért fellépő aktivistákkal szembeni fenyegetésekre és támadásokra; felhívja a koszovói hatóságokat, hogy erősítsék a civil társadalommal folytatott konzultációt szolgáló, eddig eseti alapon működő mechanizmusaikat különösen azzal, hogy a közös tanácsadó testület számára biztosítják a szükséges forrásokat; úgy véli, a nyílt és átlátható kormányzás biztosítása érdekében a reprezentatív civil társadalmi szervezeteket be kell vonni a jogalkotási konzultációba; felhívja az adományozói közösséget, különösen az EU-t, hogy az ütemezésbe továbbra is vonja be a civil társadalmat és konzultáljon vele;
12.

hangsúlyozza, hogy a schengeni térségen belüli szabad mozgás az Európai Unió egyik legjelentősebb szabadsága, és ezért elveti a schengeni rendszer felfüggesztésére irányuló javaslatokat, és ehelyett inkább arra buzdítja a tagállamokat, hogy szigorítsák a meglévő szabályok alkalmazását, amelyek jelenleg is magukban foglalják az okmányellenőrzések ideiglenes bevezetését, és használják ki jobban a SIS II. rendszer kínálta lehetőségeket; rámutat arra, hogy bizonyos célzott ellenőrzéseket már most is el lehet végezni a külső határokat átlépő személyek esetében;
10.

gratulál a KPK Elnökségének, amiért az tevékenységét a tisztán adminisztrációs ügyeken túl egyéb területekre is kiterjesztette, és ülésein politikai vitáknak adott helyt azáltal, hogy a Brüsszelben és Addisz-Abebában megtartott ülései napirendjébe fontos, kölcsönös érdeklődésre számot tartó ügyeket – pl.„az AKCS-EU közötti kapcsolatok jövője 2020 után” – iktatott be; kéri, hogy e gyakorlatot a jövőben is folytassák;