A HATÁSVIZSGÁLAT VEZETŐI ÖSSZEFOGLALÓJA

1.Szakpolitikai háttér

1.Az energiafogyasztás címkén való jelölését szabályozó irányelv (a továbbiakban: címkézési irányelv) előírja, hogy a Bizottság 2014 végéig értékelje az irányelv és annak felhatalmazáson alapuló jogi aktusainak hatékonyságát.

2.A környezettudatos tervezésről szóló irányelv értelmében a Bizottságnak 2012 végéig felül kellett vizsgálnia az irányelv és végrehajtási intézkedéseinek hatékonyságát. Az idevágó jelentésben megállapítást nyert, hogy noha akkor nem volt szükség az irányelv azonnali felülvizsgálatára, azt célszerű a címkézési irányelv felülvizsgálatával egyidejűleg elvégezni, hiszen az utóbbira vonatkozó, felhatalmazáson alapuló rendeletek és a környezettudatos tervezésre vonatkozó végrehajtási rendeletek ugyanazokat az energiával kapcsolatos termékeket érintik, és hatásaik gyakran összekapcsolódnak, illetve kiegészítik egymást.

2.Értékelés és problémameghatározás

3.Mind a címkézési irányelv, mind a környezettudatos tervezésről szóló irányelv azt az alapproblémát hivatott orvosolni, hogy a termékek – előállításuk, használatuk és ártalmatlanításuk függvényében – káros hatással lehetnek a környezetre.

4.A környezettudatos tervezésről szóló irányelv a legalacsonyabb energiahatékonyságú termékek tilalmával a piacra hat. A címkézési irányelv pedig energiahatékonyabb termékek vásárlására ösztönzi a fogyasztókat oly módon, hogy energiacímkék révén tájékoztatja őket a termékek energiafogyasztásáról. Az energiával kapcsolatos egyes termékekre (pl. mosógépek vagy villanymotorok) vonatkozó követelmények meghatározása felhatalmazáson alapuló jogi aktusok (címkézés), illetve végrehajtási jogi aktusok (környezettudatos tervezés) segítségével történik.

5.Az értékelés nem terjed ki arra a kérdésre, hogy az energiamegtakarítás más ágazatokban kisebb vagy nagyobb költséghatékonysággal valósítható-e meg. A dekarbonizációs és energetikai célértékek eléréséhez valamennyi ágazatban intézkedéseket kell hozni az energiamegtakarítás érdekében; ennek költségei, ha a környezettudatos tervezés és az energiacímkézés révén elérhető megtakarítást tekintjük, a nullával egyenlők, sőt még annál is alacsonyabbak.

6.Az értékelés során a hangsúly főként a keretirányelvekre és nem pedig a végrehajtási intézkedésekre helyeződik, amely utóbbiak külön hatásvizsgálat tárgyát képezik. Az, hogy a jövőben a környezettudatos tervezésre és/vagy a címkézésre vonatkozó rendelkezések hatálya mely új termékekre terjedhet ki, a 2015–2017-es munkatervben kerül megállapításra, amelyet a Bizottság 2015 folyamán kíván elfogadni a körkörös gazdaságra vonatkozó jogalkotási csomag részeként.

7.Az energiával kapcsolatos termékek hatékonyságát más szakpolitikai intézkedésekkel is növelni lehetne, így pl. adóintézkedésekkel, ösztönzőrendszerekkel stb. Ez a hatásvizsgálat azonban azokra a konkrét problémákra szorítkozik, amelyek az említett két irányelv végrehajtása során merültek fel. Az energiafogyasztást jelölő címkézéssel és a környezettudatos tervezéssel kapcsolatos politikákról bebizonyosodott, hogy az egész világon jól működnek. A nem uniós országok közül 59 használ energiacímkéket; felük olyan címkéket vezetett be, amelyek megjelenése hasonló az uniós címkééhez. Legalább 45 EU-n kívüli ország fogadott el a termékekre vonatkozó energiahatékonysági minimumkövetelményeket.

8.A környezettudatos tervezés vonatkozásában eddig 24 végrehajtási rendelet lépett érvénybe. A szabályozott termékek köre széles: az olyan háztartási készülékektől, mint a hűtők, lámpák és bojlerek, egészen a szakmai vagy ipari célú berendezésekig terjed, mint pl. villanymotorok vagy ventilátorok. Az energiafogyasztást jelölő címkézés tekintetében pedig 12 felhatalmazáson alapuló rendelet biztosítja, hogy egy sor terméket – többségükben fogyasztási cikkeket – csak uniós energiacímkével ellátva lehessen értékesíteni.

9.A becslések szerint a környezettudatos tervezés és az energiafogyasztást jelölő címkézés területén elfogadott, jelenleg hatályos intézkedések révén 2020-ra az évi primerenergia-megtakarítás szintje eléri a 175 Mtoe-t. Az energiafogyasztáson kívüli környezeti szempontok tekintetében eddig kevesebb a mérhető hatás. Az energiamegtakarítás várhatóan 2020-ban mintegy 100 milliárd euróra rúg majd, ami háztartásonként 465 eurónak felel meg.

10.A követelmények uniós szintű meghatározása a környezeti és pénzügyi előnyökön túlmenően az ágazatnak is kedvez. Az uniós szinten harmonizált szabályozási keret csökkenti a gyártók költségeit, és ösztönzőleg hat az energiahatékonysági innovációra.

11.A hatásvizsgálat céljára végzett értékelés azonban azt mutatja, hogy az A+, A++ és A+++ osztályok bevezetése óta az energiacímkék használata kevésbé célravezető. Az irányelv 2010-es átdolgozásakor az A+++, A++ és A+ osztályokkal kiegészült energiacímkék már kevésbé alkalmasak arra, hogy hatékonyabb termékek vásárlására ösztönözzék a fogyasztókat, akik értik ugyan az új címkebeosztást is, de csökkent a hajlandóságuk arra, hogy megfizessék a hatékonyabb termékekkel járó többletkiadást. Az A+ és az A+++ osztályok közötti árkülönbözet megfizetésére kevésbé motiváltak, mint pl. a C és az A osztály közöttiére. Ha már a forgalomban lévő termékek nagy része a műszaki fejlődésnek köszönhetően eléri az A+++ besorolást, a címkéket új beosztással kell ellátni. Kölcsönösen elfogadott módszer hiányában erre még nem került sor. Egy másik, a címkékkel kapcsolatos probléma, hogy egyre több nagyméretű termékmodellt értékesítenek, amelyeknek ugyan jó az energiahatékonyságuk és ezért jó besorolást kapnak, de abszolút energiafogyasztásuk sokkal nagyobb, mint az ugyanilyen típusú kisebb háztartási készülékeké.

12.További problémák is vannak, melyek mind a környezettudatos tervezést, mind az energiafogyasztást jelölő címkézést érintik. Elsőként említendő a környezettudatos tervezésre és a címkézésre vonatkozó előírások be nem tartása, ami részben annak tulajdonítható, hogy a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok nem tudják kellő erővel érvényre juttatni az előírásokat. Másodsorban az is gondot okoz, hogy számos termékspecifikus rendeletnek alacsony az ambíciószintje, harmadsorban pedig a hosszadalmas szabályozási folyamat is probléma, amelynek következményeképpen a döntéshozatal időpontjára a műszaki tartalom és az előkészítő munka eredményei elavulttá válnak.

13.Az utolsó probléma kifejezetten a környezettudatos tervezéssel függ össze: nagyobb figyelmet kellene fordítani azokra a hatásokra, amelyeket a termék a használat közbeni energiafogyasztástól eltekintve egyébként gyakorol a környezetre.

3.Szubszidiaritás

14.Ha a termékek hatékonyságával kapcsolatos intézkedések meghozatalára tagállami szinten kerülne sor, az akadályozná az áruk szabad mozgását az EU-ban, és szükségtelen terheket róna az ágazatra, amelynek tagállamról tagállamra különböző szabályrendszereknek kellene megfelelnie. Az uniós szintű fellépés az egyetlen módja annak, hogy a forgalomba hozott termékekre minden tagállamban ugyanazok az előírások vonatkozzanak, és mindenütt ugyanolyan beosztású címkéket helyezzenek el rajtuk.

4.Célkitűzések