Az irányelv az Európai Unió működéséről szóló szerződés 192. cikkén alapul. A 2009/33/EK irányelv elfogadásával az európai társjogalkotók jelezték, hogy a hosszú távú uniós környezetvédelmi, éghajlat- és energiaügyi, valamint növekedési és versenyképességi célkitűzések elérésében a közbeszerzés fontos szerepet tölt be. Ez a jogalap megegyezik a 2014/24/EU és a 2014/25/EU irányelv elfogadásához használt jogalappal.

A felülvizsgálat kibővíti az irányelv hatályát. Emellett a szén-dioxid és a légszennyező anyagok kibocsátására vonatkozó kombinált határérték alapján meghatározza a tiszta üzemű könnyűgépjárművek fogalmát. Lehetővé teszi továbbá, hogy ezen irányelv alapján felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kerüljenek elfogadásra annak érdekében, hogy az említett módszer a nehéz tehergépjárművekre is alkalmazható legyen, miután a jövőben uniós szinten elfogadásra kerülnek az utóbbiakra vonatkozó szén-dioxid-kibocsátási előírások. Az irányelv a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadásáig a fogalommeghatározás alapján, illetve a nehéz tehergépjárművek esetében az alternatív üzemanyagok alapján tagállami szinten alkalmazandó minimális beszerzési célokat határoz meg. Végezetül jelentéstételi és nyomonkövetési keretet vezet be, és az irányelvből törli a külső hatások pénzben történő kifejezésének módszertanát.

A kezdeményezés általános célja elősegíteni a tiszta üzemű, azaz az alacsony és nulla kibocsátású járművek piaci térnyerését a közbeszerzésben, és ezáltal hozzájárulni a közlekedésből származó teljes kibocsátás csökkentéséhez, valamint a közlekedési ágazat versenyképességének és növekedésének fokozásához. A közbeszerzés a keresleti oldalon továbbra is jelentős élénkítő tényező, többek között a nehéz tehergépjárművek vonatkozásában: itt ugyanis még nem létezik a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésére vonatkozó jogszabályi követelmény, bár már előkészítés alatt állnak ilyen jellegű jogszabályok. A közbeszerzés továbbá segít lendületbe hozni a személy- és tehergépjárművek piacát azokban a tagállamokban, ahol egyelőre nagyon alacsony a tiszta üzemű gépjárművek aránya: 2017-ben 16 tagállamban kevesebb, mint 1 %, 10 tagállamban pedig kevesebb, mint 0,5 % volt a nyilvántartásba vett új járműveken belül az akkumulátorral működő elektromos járművek aránya. A közbeszerzés végül ösztönzi a tiszta üzemű járművek arányának növekedését a nehéz tehergépjárművek piaci szegmensében.

A Bizottság „Európa mozgásban – A mindenkit megillető tiszta, versenyképes és összekapcsolt mobilitás felé való, társadalmilag igazságos átmenet programja” című közleménye megállapítja, hogy a tiszta üzemű járműveknek, az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának és az adatgazdaságra támaszkodó korszerű rendszerszolgáltatásoknak az EU-ban való elterjedése több előnnyel is járna: az európai polgárok biztonságos, vonzó, intelligens, zökkenőmentes és egyre inkább automatizált közlekedési megoldásokat vehetnek igénybe, amelyek egyúttal új növekedési és versenyképességi forrásokat biztosítanak majd az ipar számára.

Ezeket a politikai prioritásokat a Bizottság 2016 júliusában elfogadott, az alacsony kibocsátású mobilitásra vonatkozó európai stratégiája is alátámasztja. A stratégia megerősíti, hogy az Egyesült nemzetek éghajlat-változási keretegyezményéhez (UNFCCC) csatlakozott felek 2015-ben Párizsban rendezett 21. konferenciáján tett uniós kötelezettségvállalások teljesítése érdekében fel kell gyorsítani a közlekedési ágazat szén-dioxid-mentesítését, és tenni kell azért, hogy az évszázad középére az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása és a szennyezőanyag-kibocsátás terén is határozottan a nulla kibocsátás felé közeledjünk.

Az EU elkötelezett a fenntartható, versenyképes, biztonságos és dekarbonizált energiarendszer megteremtése iránt. A fenntartható közlekedés megvalósítása a közös közlekedéspolitika egyik fő célkitűzése, és a Bizottság 2015–2019-re vonatkozó politikai prioritásai között is előkelő helyen szerepel, elsősorban az energiaunióval, valamint a munkahelyteremtéssel, a növekedéssel és a beruházásokkal összefüggésben. Az Unió helyzetét értékelő, 2017. évi beszédében Juncker elnök új iparpolitikai stratégiát vázolt fel, amelynek célja, hogy az EU világszinten vezető szerepet töltsön be a szén-dioxid-mentesítés terén.

Az utólagos értékelés arra a következtetésre jutott, hogy az irányelv nem ösztönözte a tiszta üzemű, energiahatékony járművek közbeszerzését. A közbeszerzésnek alig volt hatása a tiszta üzemű járművek EU-szerte való piaci elterjedésére, és ebből kifolyólag az üvegházhatást okozó gázok és a légszennyező anyagok kibocsátásának csökkentésére is igen korlátozott hatást gyakorolt. Emellett az ágazat versenyképességére vagy növekedésére sem fejtett ki érezhető hatást.

Mivel ez a javaslat egy meglévő irányelvet módosít, a legmegfelelőbb eszköz a módosító irányelv. A nyilvános konzultációban részt vevő érdekelt felek többsége támogatta ezt az álláspontot, és a jelenlegi szabályozás hiányosságai ellenére elutasította a hatályon kívül helyezés lehetőségét és azt a lehetőséget is, hogy az irányelvet rendelet váltsa fel. Felhívták a figyelmet arra, hogy rendelettel nem biztosítható a regionális és helyi különbségek kezeléséhez szükséges rugalmasság.

Az éghajlatváltozás nagy léptékű potenciális hatásai a kormányzás minden szintjén indokolttá teszik a fellépést: ez elfogadott alapját képezi az uniós szintű politikai döntéshozatalnak. Az is elfogadott, hogy a légszennyezés – mely ugyan főként helyi városi probléma – hatékonyabban kezelhető, ha a hatóságok a rendelkezésre álló legjobb tiszta technológiákat vehetik igénybe, ezt pedig megkönnyíti a közös piac megléte. A levegőszennyezés költségei minden kormányzati szinten szükségessé teszik az együttműködést és a fellépést.

·2016. december 19. és 2017. március 24. között nyilvános konzultáció zajlott az érdekelt felekkel: ennek során megerősítést nyert, hogy az irányelv felülvizsgálatra szorul, továbbá hogy bővíteni kell annak hatályát, illetve ki kell egészíteni egy új fogalommeghatározással és a kapcsolódó intézkedésre vonatkozó követelményekkel;

·az érdekeltekkel 2016 decembere és 2017 márciusa között beszélgetésekre került sor; ezek során a résztvevők különösen azt hangsúlyozták, hogy az irányelv végrehajtása tekintetében rugalmasságra van szükség;

·2017. április 28-án az érdekelt felekkel találkozóra került sor a nyilvános konzultáció kapcsán: ennek során megvitatták az irányelv hatályának kiterjesztésére irányuló megközelítések igényeit és viszonylagos előnyeit, továbbá kidolgozták az új fogalommeghatározást és a kapcsolódó közbeszerzési követelményeket;

·a tagállamok képviselőivel 2017. február 8-án, április 5-én és április 28-án találkozókra került sor, amelyek során a résztvevők hangsúlyozták a szakpolitikák összhangjának fontosságát és az abból származó előnyöket, ha a tiszta üzemű járművek fogalma kibocsátás-alapon kerül meghatározásra.

• Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

A hatásvizsgálati jelentés elkészítése az irányelv utólagos értékelésével kezdődött. A felhasznált információk nagy részét az érdekelt felek a velük folytatott konzultációs tevékenységek során nyújtották be. Ezen információkat az érdekelt felek által eseti alapon a Bizottság rendelkezésére bocsátott további információk egészítették ki.

A további információforrások között említhető a Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatóság Fenntartható Közlekedési Fórumának az alternatív üzemanyagok városokban való használatával foglalkozó alcsoportján belül tevékenykedő egyik szakértői csoport munkája. A jelentés elkészítéséhez a Bizottság zöld közbeszerzésre vonatkozó kritériumainak felülvizsgálata során szerzett információkat is felhasználták. A hatásvizsgálat jelentős mértékben támaszkodik a Ricardo AEA által készített kapcsolódó tanulmányra. A hatásvizsgálati jelentés elkészítéséhez nagy mennyiségű, csaknem kimerítő jellegű és az érdekelt felek különböző csoportjaira nézve reprezentatív információforrás került felhasználásra.

A Bizottság 2017. május 11-én találkozót szervezett különböző városok és régiók szakértőivel a jogalkotási javaslat területi szintű hatásvizsgálatáról.

• Hatásvizsgálat

A hatásvizsgálat 2017. július 26-án került megküldésre a Bizottság Szabályozói Ellenőrzési Testületének. A testület 2017. szeptember 13-án fenntartásokat tartalmazó pozitív véleményt adott ki, és úgy ítélte meg, hogy a végleges jelentésben részletesen ki kell fejteni, hogy a közúti közlekedés kibocsátását befolyásoló egyéb kezdeményezésekhez képest ez a kezdeményezés milyen hozzáadott értéket képvisel, figyelembe véve a járművek használatának várható növekedését is. Megjegyezte, hogy a jelentésben egyértelműbben ki kell fejteni az irányelv rendelkezéseinek a technológiai semlegesség elvével kapcsolatos módosításai mögött meghúzódó érvelést, és további részletekkel kell szolgálni a szakpolitikai alternatívák kialakításáról. A vélemény megállapítja továbbá, hogy egyértelműbbé kell tenni a szakpolitikai lehetőségek rövid és hosszú távú nettó előnyeit, és részletesebben ki kell térni a megközelítés végrehajtására és annak a REFIT-program szempontjából várható hatásaira.

A végső hatásvizsgálati jelentés 1.2., 3.3., 3.4 és 4.3 szakasza átfogó leírást és értékelést tartalmaz a kezdeményezés hozzáadott értékéről, valamint az egyéb szakpolitikai kezdeményezésekkel való kapcsolatáról. A magánszemélyek vásárlási döntéseire áttételesen gyakorolt hatásokról a 2.1. szakasz kvalitatív szempontú ismertetést tartalmaz. A 4. szakasz bemutatja az összes lehetséges intézkedés előzetes átvilágítási folyamatát, az 5. szakasz pedig ennek alapján a szakpolitikai lehetőségek részletes leírását adja. Itt szerepel az is, hogy mely megfontolások – elsősorban a gyakorlatban való korlátozott alkalmazás – miatt vetették el a külső költségek internalizálásán alapuló megközelítést. Az összes lehetőség hatásainak átfogó elemzése a 6. szakaszban található, amely a lehetőségekhez mérten tartalmazza az azok közötti ellentételezések elemzését is. A hatásvizsgálat az alapforgatókönyvnek a többi szakpolitikai kezdeményezéshez viszonyított érzékeny voltára vonatkozó információkat is tartalmaz. A hatásvizsgálat vezetői összefoglalója és a Szabályozói Ellenőrzési Testület véleménye a Bizottság honlapján érhető el:

Szakpolitikai lehetőségek

1. lehetőség: Az irányelv hatályon kívül helyezése

Ez a szakpolitikai lehetőség az irányelv hatályon kívül helyezését jelentené. Az irányelv konkrét célkitűzéseinek elérését különböző nem jogalkotási eszközök, például ismeretterjesztő kampányok és az Európai Bizottság által meghatározott zöld közbeszerzési kritériumok önkéntes alkalmazásának népszerűsítése segítené elő. Az alacsony és nulla kibocsátású járművekre való átállásra vonatkozó jelenlegi uniós pénzügyi iránymutatások felülvizsgálatra kerülnének. Ösztönözve lenne a piaci szereplők önkéntes fellépése.

2. lehetőség: A tiszta üzemű járművek fogalmának meghatározása, valamint a tagállamok számára nemzeti szakpolitikai tervek kidolgozásának vagy a külső hatások pénzben történő kifejezésére szolgáló módszer alkalmazásának előírása

Ez a szakpolitikai lehetőség több mérsékelt változtatást foglal magában. Nem változtatja meg az irányelv hatályát, de előírja a tagállamok számára, hogy válasszanak két fő megközelítés közül:

·a „tiszta üzemű járművekre” vonatkozóan a módosított irányelv szerinti égéstermék-kibocsátáson alapuló közös fogalommeghatározás alkalmazása, és ennek alapján egy hosszú távú cél elérésére irányuló nemzeti politikai keret kidolgozása; vagy

·annak előírása minden állami szerv számára, hogy járműbeszerzéseiket a pénzben kifejezett belső és külső költségeik alapján végezzék, és ehhez az irányelv szerinti, a hatások pénzben történő kifejezésére szolgáló felülvizsgált módszer alkalmazásának kötelezővé tétele.

3. lehetőség: A tiszta üzemű járművek fogalmának a kibocsátási küszöbértékek alapján történő meghatározása, valamint a könnyű haszongépjárművekre vonatkozó minimális beszerzési célértékek meghatározása, illetve a hatály kibővítése

Ez a szakpolitikai lehetőség az irányelv alapvetőbb módosítását irányozza elő. Ambiciózusabbá teszi azt, és megváltoztatja fő irányítási megközelítését. Ez a lehetőség többek között az alábbiakat foglalja magában: