Bevezetés

2019-ben az európai gazdaság folyamatosan bővül, rekordszámú ember számára teremtve munkahelyet és milliókat emelve ki a szegénységből és a társadalmi kirekesztettségből. A tagállamok által végrehajtott strukturális reformok, beruházások és felelősségteljes fiskális politikák, valamint az európai szintű határozott fellépés – többek között az európai beruházási terv – hozzájárultak ahhoz, hogy ma élvezhető az európai gazdaságban helyreállt stabilitás és jólét. A foglalkoztatás rekordszintre emelkedett, a munkavégzők száma elérte a 239 milliót, a munkanélküliség pedig visszaesett a válság előtti szintre, ami az elmúlt években több mint 10 millió embernek nyújtott segítséget a szegénységből vagy a társadalmi kirekesztettségből való kiemelkedésben.

Európa gazdasága a folyamatos növekedés immár hatodik évébe lép. A növekedési ráták euróövezeten belüli szórása a legkisebb a gazdasági és monetáris unió történetében. A reálkonvergencia helyreállt, az alacsonyabb szintű egy főre jutó GDP-vel rendelkező tagállamokban magasabb szintű növekedési ráta volt tapasztalható. A stabil növekedés és az alacsony kamatlábak támogatták a nemzeti költségvetési hiányok folyamatos csökkenését, amelyek a legtöbb esetben visszatértek a válság előtti szintre. A válság által előidézett beruházási szakadék ma már majdnem teljesen bezárult. Sok nehéz évet követően Görögország sikeresen lezárta pénzügyi támogatási programját, biztosítva helyét az euróövezet és az Európai Unió szívében.

A gazdaság növekedése azonban nem egyformán biztosít előnyöket minden polgár és ország számára, és továbbra is ki van téve a globális instabilitásnak és közép- és hosszú távú kihívásoknak. Európában megvannak a fenntartható növekedés alapjai. Mindazonáltal a gazdasági növekedés várhatóan mérsékelt lesz és jelentős lefelé mutató kockázatokkal szembesül. A finanszírozási feltételek továbbra is támogatóak, de a növekedés folytatódásával, az infláció fokozatos emelkedésével és a monetáris politika fokozatos normalizálódásával néhány szigorítás várható. A magas adóssággal rendelkező országok államháztartásának fenntarthatóságával kapcsolatos aggályok a gazdaság egészében – többek között a bankszektorban – megnövekedett finanszírozási költségekhez vezethetnek. Néhány tagállamban még mindig magas a munkanélküliségi ráta és a háztartások jövedelme a válság előtti szint alatt van. Másokra az alulfoglalkoztatottság vagy a szakemberhiány jellemző. A termelékenység növekedése visszafogott, a digitális technológiák elterjedése pedig lassú. A hosszú távú kihívások – így a népesség elöregedése, a digitalizálás és annak a foglalkoztatásra gyakorolt hatásai, az éghajlatváltozás és a természeti erőforrások fenntarthatatlan használata – továbbra is sürgetőek. További kockázati tényezők közé tartozik az Egyesült Államok monetáris politikájának gyorsabb szigorítása és annak a feltörekvő piacok pénzügyi stabilitására gyakorolt hatása; a globális kereskedelmet érintő folyamatos geopolitikai feszültségek, valamint az Unió és az Egyesült Királyság közötti jövőbeli kapcsolatok körüli bizonytalanságok.

A felmerülő kihívások és a globális bizonytalanság arra emlékeztetnek minket, hogy a jelenlegi gazdasági lendület olyan lehetőséget kínál, amit nem lehet elszalasztani. A megújult reformtörekvések, a jól célzott beruházások és az adósságszint csökkentése – a közös európai költségvetési szabályokkal összhangban – döntő fontosságúak ahhoz, hogy az Unió és tagállamai erősebbé, inkluzívabbá és ellenállóbbá váljanak. A gazdasági és fiskális politikának a foglalkoztatási és szociális hatások enyhítése érdekében meg kell őriznie a makrogazdasági stabilitást, kezelnie kell a magas adósságszintet és tartalékokat kell képeznie a külső vagy belső sokkhatásokkal szemben. A beruházásoknak és a strukturális reformoknak még inkább a potenciális növekedés fellendítésére kell összpontosítaniuk.

Az ellenállóképes és inkluzív gazdaság lehetővé teszi az Unió számára, hogy erősségeit globális szinten érvényesítse, és megvédje a multilateralizmus és a gazdasági integráció előnyeit. Az euró a stabilitás egyik tényezője, és védelmet jelent a világgazdasági kilátásokra hatást gyakoroló növekvő kockázatokkal szemben. A szerkezetét azonban tovább kell erősíteni. A teljes mértékben integrált és jól működő egységes piac szintén segít megvédeni Európát a jövőbeli sokkhatásoktól és válságoktól, miközben egy valódi tőkepiaci unió további forrásokat szabadít majd fel Európa növekedése számára. Az Unió hosszú távú, az innováció, a gazdasági környezet és a geopolitikai helyzet gyors fejlődését tükröző költségvetéssel való felvértezése szintén elengedhetetlen a strukturális változások támogatásához, és ahhoz, hogy Európa erősebbé és összetartóbbá váljon a növekvő – bel- és külföldi – bizonytalansággal szemben. Az Unió szociális vonatkozásának megerősítése és a jobb élet- és munkakörülmények irányába mutató, felfelé irányuló konvergencia előmozdítása érdekében a szociális jogok európai pillérében kihirdetett elveket európai és nemzeti szinten egyaránt konkrét intézkedésekre kell váltani.

1.Négy év elteltével: a megvalósított növekedés, foglalkoztatás és beruházás

Európa 2014-ben éppen kilábalt a generációk óta legsúlyosabb pénzügyi és gazdasági válságából. A tényleges gazdasági teljesítmény csak a válság előtti szintre tért vissza, és a tartósan alacsony beruházási időszak – más tényezőkkel együtt – hátrányosan érintette a termelékenységet és a versenyképességet. A magas költségvetési hiány és más makrogazdasági egyensúlyhiányok veszélyeztették a törékeny fellendülést. A válság társadalmi következményei az egész Unióban mélyen érezhetők voltak: a magas munkanélküliség, különösen a fiatalok körében, a növekvő szegénység és társadalmi egyenlőtlenségek.

Európa ma javarészt maga mögött tudhatja a gazdasági és pénzügyi válságot. Európa gazdasága a folyamatos növekedés immár hatodik évébe lépett. Ez a szilárd gazdasági növekedés a beruházások élénkülésével, a fogyasztói kereslet növekedésével, az államháztartás javításával és a folyamatos munkahelyteremtéssel járt együtt, bár országonként eltérő ütemben. A növekedési ráták euróövezeti országok közötti szórása a monetáris unió kezdete óta legalacsonyabb szintre csökkent (lásd az 1. grafikont).

A mikrogazdasági teljesítmény is javult az elmúlt években. Az Egyesült Államokkal fennálló termelékenységi szakadék stabilizálódott, és az uniós gyártás jelentős mértékben nőtt. Az európai feldolgozóipari termékek és szolgáltatások továbbra is vonzóak maradtak a világpiacon, annak ellenére, hogy a feltörekvő piacok részéről csökkenő kereslet mutatkozik és a olajárak magasabbak lettek. A tagállamok digitális konnektivitása 2014 óta több mint 40%-kal bővült.





Juncker elnök hivatalba lépésekor előterjesztette a munkahelyteremtés, a növekedés, a méltányosság és a demokratikus változás ambiciózus programját. A foglalkoztatás, a növekedés és a beruházások kiemelt helyen szerepeltek a bemutatott 10 prioritás között. Azóta az EU gazdasági és szociális politikájának három fő pillére a beruházások összehangolt ösztönzése, a strukturális reformok iránti megújított elkötelezettség és a felelős költségvetési politikák megvalósítása volt. Az integrált iránymutatásokkal összhangban ezek az elemek egy bűvös háromszöget alkottak, amely hozzájárult a fellendülés megerősítéséhez és a gazdasági növekedés támogatásához.

Az európai beruházási terv jelentős mértékben segített a 2014-ben tett ígéreteket beváltani.Mostanra már 0,6 %-kal növelte az EU GDP-jét, és 2020-ig várhatóan további 0,7 %-kal járul majd hozzá ahhoz. Megkönnyítette az állami és magánberuházások becsatornázását a hosszú távú növekedést biztosító projektekbe. A finanszírozáshoz való hozzáférés javítását célzó nemzeti intézkedések kiegészítéseként az európai beruházási terv ösztönözte és diverzifikálta a pénzügyi eszközök rendelkezésre állását a fellendülés során. Becslések szerint műveletei már több mint 750 000 munkahely létrehozását támogatták, és ez a szám 2020-ig 1,4 millióra fog emelkedni.

A szilárd költségvetési politikák és a strukturális reformok biztosítása terén tett előrelépések elengedhetetlenek voltak az adósságszint csökkentéséhez és a több és jobb munkahely létrehozásának ösztönzéséhez. Az európai szemeszter keretében a strukturális reformok támogatták az inkluzív növekedést és a foglalkoztatást, miközben megkönnyítették a makrogazdasági egyensúlyhiány csökkentését. Az európai szemeszter keretében a szociális jogok európai pillérének érvényesítése 2018 óta tovább támogatta ezt a folyamatot. A költségvetési fegyelem számos tagállamban garantálta a pénzügyi stabilitást. Az államháztartás most stabilabb alapokra épül, bár a magas adóssággal rendelkező országokban a költségvetési tartalékokat még szilárdabban kell újjáépíteni. A közkiadások minősége javult, köszönhetően a beruházások fellendülésének is. A vállalkozások számára nyújtott jobb feltételek – többek között az adminisztratív terhek könnyítésére vagy az adórendszerek hatékonyabbá tételére irányuló intézkedések – szintén elengedhetetlenek voltak a megfelelő szabályozási környezet megteremtéséhez, valamint a vállalkozói készség és a munkahelyteremtés előmozdításához. A szolgáltatások, az infrastruktúra, a széles sávú rendszer, az energia, a közlekedés, a körforgásos gazdaság, a munkaerőpiaci reformok, az egészségügy, az oktatás, a kutatás, a képzés és az innováció területén nemzeti és uniós szinten elért eredmények új munkahelyeket teremtettek és növekedést eredményeztek.

E fejlemények mindegyike elősegítette az inkluzív növekedést és hozzájárult a munkaerőpiaci és szociális feltételek jelentős javulásához. A 20–64 év közöttiek foglalkoztatási rátája 2018. második negyedévében 73,2 %-ra nőtt, amely az eddigi legmagasabb az EU-ban (lásd a 2. grafikont). E jelenlegi tendencia alapján az EU jó úton halad, hogy 2020-ra elérje az Európa 2020 által meghatározott 75 %-os célt. Ezzel párhuzamosan, mindennek eredményeként a munkanélküliségi ráta nemrég a válságot megelőző szintre, azaz 6,8 %-ra csökkent. A tartós munkanélküliség és az ifjúsági munkanélküliség szintén csökkenő tendenciát mutat. Több tagállamban azonban továbbra is magas. A jobb munkaerőpiaci körülmények nyomán a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek száma – amely 2017-ben 113 millió volt – először csökkent a válság előtti szint alá. A dolgozói szegénység azonban továbbra is magas, és egyes tagállamokban növekszik. A szegénység vagy a társadalmi kirekesztettség kockázata különösen a gyermekek, a fogyatékossággal élők és a bevándorlói háttérrel rendelkezők számára jelent továbbra is kihívást.

2.A jövő kulcsfontosságú kihívásai

Az elért eredmények ellenére növekednek a külső kockázatok és kihívások, ami erősebb és egységes európai reagálást tesz szükségessé. Az EU-nak szembe kell néznie a bizonytalan és gyorsan változó globális környezet jelentette kihívásokkal, mint például Kína globális értékláncban való felemelkedése, vagy az, hogy az USA a növekvő kereskedelmi protekcionizmus révén zavarja meg a második világháború utáni gazdasági rendet.