ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
O.

mivel a nemek közötti egyenlőséget mind az uniós szerződések, mind az Európai Unió Alapjogi Chartája rögzítik, és az alapvető uniós érték; mivel azonban a nők továbbra is alulreprezentáltak a munkaerőpiac egészében, ahol a férfiak foglalkoztatási aránya 75,6 %-on áll a nők 64,5 %-ával szemben, és felülreprezentáltak a részmunkaidős foglalkoztatásban és a legalacsonyabban fizetett ágazatokban, emellett pedig alacsonyabb az órabérük, ami a nemek közötti 16 %-os bérszakadékhoz vezet, és hozzájárul a nemek közötti 39 %-os nyugdíjszakadékhoz, jelentős különbségekkel a tagállamok között; mivel a tagállamokban a munkaerő-felvételi eljárások során továbbra is uralkodik a nemi alapú megkülönböztetés annak ellenére, hogy a nők iskolai végzettsége átlagosan meghaladja a férfiakét;
C.

mivel 2016. november 15-én a Ligue ITEKA és az Emberi Jogi Szervezetek Nemzetközi Szövetsége (FIDH) két évig tartó vizsgálatot követően, mely naprakész tájékoztatást nyújtott a kormányzati elnyomásról és súlyos emberi jogi jogsértésekre világított rá, közös jelentést tett közzé „Repression and genocidal dynamics in Burundi” címmel; mivel néhány héttel később a Ligue ITEKA további vizsgálati jelentéseket közölt a kormányzati erők által Burundiban elkövetett legsúlyosabb bűncselekményekről: gyilkosságokról, emberrablásokról, erőszakos eltűnésekről, kínzásról, nemi erőszakról és széles körű letartóztatásokról; mivel e bűncselekményeket elkövetése azóta is folyik, teljes büntetlenség mellett; mivel 2016 októberében a következő öt jogvédő szervezetet betiltották: Forum pour le renforcement de la société civile (FORSC), Forum pour la conscience et le développement (FOCODE), Action chrétienne pour l’abolition de la torture (ACAT), Association burundaise pour la protection des droits humains et des personnes détenues (APRODH), Réseau des citoyens probes (RCP);
97.

tudomásul veszi a Versenypolitikai Főigazgatóság által az „Economic impact of modern retail on choice and innovation in the EU food sector” (Az EU élelmiszer-ágazatában a modern kiskereskedelem által a választékra és az innovációra gyakorolt gazdasági hatás) címmel készített tanulmány következtetéseit, ideértve az élelmiszerpiacon az innováció és a kereskedelmi márkák terjedése között esetleg megfigyelhető kedvezőtlen kapcsolat meglétét is; felhívja a Bizottságot, hogy számoljon be a Parlamentnek, meddig jutottak el a folyamatban lévő viták során, annak meghatározása érdekében, hogy vajon ez a kedvezőtlen kapcsolat csökkenti-e az innovációt és a fogyasztók rendelkezésére álló termékválasztékot, és hosszú távon milyen következményekkel járna az ellátási láncra és a mezőgazdasági termelők helyzetére nézve;
7.

úgy véli, hogy kormányközi megoldásokhoz csak utolsó lehetőségként kellene folyamodni, olyan szigorú feltételek mellett, mint az uniós jog tiszteletben tartása, az európai integráció elmélyítése célkitűzésének szem előtt tartása, valamint a nem résztvevő tagállamok csatlakozása iránti nyitottság, és úgy véli, hogy ezeket a megoldásokat a lehető leghamarabb uniós eljárásokkal kell felváltani, még azokon a területeken is, ahol nem minden tagállam teljesíti a részvétel feltételeit, lehetővé téve az Unió számára, hogy feladatait egyetlen intézményi kereten belül tudja végezni; ezzel összefüggésben ellenzi az uniós kereten kívüli új intézmények létrehozását, és továbbra is törekszik arra, hogy – megfelelő demokratikus elszámoltathatóság mellett – építsék be az uniós jogba az Európai Stabilitási Mechanizmust, valamint – a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződés szándéka szerint – a költségvetési paktum vonatkozó rendelkezéseit, az annak végrehajtásával kapcsolatos tapasztalatok értékelése alapján; kitart amellett, hogy a tényleges döntéshozatalt és a költségvetési felelősséget nem szabad elválasztani egymástól;
30.

üdvözli a nemzeti rendszerkockázati testületek létrehozását, azonban hangsúlyozza, hogy a bankunió létrehozása még fontosabbá teszi az európai szintű makroprudenciális politika megerősítését annak érdekében, hogy megfelelően kezeljék a rendszerszintű kockázat lehetséges határokon átnyúló tovagyűrűző hatásait; ösztönzi a Bizottságot, hogy 2017-ben, a makroprudenciális keret általános felülvizsgálata során tegyen javaslatot következetes és eredményes makroprudenciális felügyeletre; felhívja a Bizottságot, hogy legyen különösen nagyra törő az ERKT intézményi és elemzési kapacitásának növelése tekintetében, hogy az a banki szektorban és a banki szektoron túl is értékelni tudja a kockázatokat és sérülékenységeket, és hogy az értékeléseknek megfelelően avatkozzon be; úgy véli, hogy a hitelezésen alapuló eszközöket (például a hitelfedezeti és a jövedelemarányos adósságszolgálati rátákat) be kell ágyazni az európai jogszabályokba, hogy biztosított legyen a makroprudenciális eszközök e további típusainak harmonizált alkalmazása; kiemeli, hogy a makroprudenciális felügyelet terén csökkenteni kell az intézményi összetettséget, valamint az ERKT, EKB/EFM és a nemzeti hatóságok, illetve az illetékes és kijelölt nemzeti hatóságok közötti hosszadalmas kapcsolattartási folyamatot; üdvözli e tekintetben a határokon átnyúló koordinációt illetően az önkéntes viszonosságról szóló ERKT-ajánlással már elért előrelépést; ismételten felhív a makroprudenciális keret és a meglévő mikroprudenciális eszközök közötti kapcsolatok pontosítására, a makroprudenciális és mikroprudenciális szakpolitikai eszközök közötti eredményes kölcsönhatás biztosítása érdekében; aggodalmának ad hangot az ingatlanszektorban az ERKT által azonosított sebezhető pontok miatt; megjegyzi, hogy az EBH-nak még biztosítania kell a tőkekövetelményekről szóló rendelet 124. cikke (4) bekezdésének b) pontja és 164. cikkének (6) bekezdése alapján a jelzálogkitettségre vonatkozó tőkekövetelmények feltételéről szóló szabályozástechnikai standardokat; megállapítja, hogy az EFM tagjai közül eddig csak kevesen aktiváltak vagy terveznek aktiválni általános rendszerkockázati puffereket és anticiklikus tőkepuffert; megállapítja, hogy az EKB eddig nem gyakorolta teljes körűen makrogazdasági felügyeleti hatásköreit a makroprudenciális felügyeleti eszközök nemzeti hatóságok általi bevezetésének elősegítése révén;
P.

mivel a tagállamok többségében a növekedés továbbra is alacsony, és az EU 2016-ra vonatkozó növekedési rátája még vissza is esett, és 2 %-on stabilizálódott, ami arra utal, hogy az EU többet tud tenni a gazdasági és társadalmi fellendülés érdekében, hogy azt középtávon fenntarthatóbbá tegye;
12.

üdvözli a korrupció elleni jogszabályok kulcsfontosságú elemeinek, így a visszaélést jelentő személyek védelméről szóló jogszabálynak az elfogadását; továbbra is aggasztja, hogy a korrupció számos területen továbbra is magas és elterjedt, és még mindig komoly problémát jelent, aláásva az emberek állami intézményekbe vetett bizalmát; aggodalommal tölti el, hogy a legfontosabb korrupcióellenes intézmények továbbra is politikai beavatkozásnak vannak kitéve és csak korlátozott igazgatási kapacitásokkal rendelkeznek; megjegyzi, hogy a nem megfelelő intézményközi együttműködés és információcsere továbbra is akadályozza a megelőző jellegű nyomozást és a korrupció elleni hathatós büntetőjogi eljárásokat; hangsúlyozza, hogy megfelelőbb jogi keretre van szükség az összeférhetetlenségek kezelése, a lobbitevékenység szabályozása és a jobb intézményközi – különösen a rendőrség és a vádhatóság közötti – együttműködés érdekében, a többek közt a magas szintű ügyekben folytatott nyomozások, büntetőeljárások és büntetőítéletek tekintetében elért eredmények javítása céljából;
13.

hangsúlyozza, hogy a visszaélések bejelentése fogalmának meghatározása szerint a védelem azokra is kiterjed, akik alapos okkal vélik, hogy a bejelentéskor az információ helytálló, beleértve tehát azokat is, akik jóhiszeműen jelentenek be egy nem helytálló információt;
1.

hangsúlyozza a fejlesztési politikáról szóló európai konszenzus jelentőségét, amely az uniós és tagállami szintű célkitűzések, értékek, elvek szintjén, valamint a fejlesztési politika legfőbb szempontjait illetően, annak végrehajtását is beleértve, közös és koherens álláspontot kínál; véleménye szerint a felülvizsgálat során meg kell őrizni a konszenzus vívmányait és különösen annak holisztikus megközelítését, valamint egyértelmű elsődleges célját: a szegénység elleni küzdelmet és annak hosszú távon megvalósuló felszámolását; továbbá úgy véli, hogy célként kell kitűzni az egyenlőtlenségek kezelését is, amelyet a fenntartható fejlesztési célokban is elismernek; emlékeztet arra, hogy a tagállami és az uniós szintű fejlesztési politikának meg kell erősítenie és ki kell egészítenie egymást;
13.

aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a munkanélküliség – különösen a fiatalok és a nők körében, továbbá a vidéki területeken – minden erőfeszítés ellenére számos tagállamban továbbra is nagyon nagy arányú, és a kohéziós politikának erre is válaszokat kell adnia; javasolja a Bizottságnak, hogy fordítson nagyobb figyelmet a kohéziós politikának a foglalkoztatás előmozdítására és a munkanélküliség csökkentésére gyakorolt hatására; ezzel összefüggésben rámutat arra, hogy az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezést (IFK) a 20 résztvevő tagállamban 34 ESZA-programba építették be, ily módon lehetővé téve a munkanélküli fiatalok számára, hogy az IFK segítségével szakképzettséghez és képesítéshez jussanak; aggodalmát fejezi ki ugyanakkor az IFK végrehajtásának megkezdésével kapcsolatos késedelem, valamint az ifjúsági garancia egyes régiókban történő végrehajtásának módja miatt; sürgeti a tagállamokat, hogy fokozzák erőfeszítéseiket a beruházott pénzeszközök lényegi és kézzelfogható hatásainak gyors és sikeres elérése érdekében, különösen az előleg kifizetése formájában elérhető támogatások tekintetében, valamint hogy megfelelően hajtsák végre az IFK-t, és biztosítsanak tisztességes munkakörülményeket a fiatal munkavállalóknak; felszólít különösen arra, hogy az esb-alapoknak a képzési igények teljesítése érdekében történő felhasználása során vegyék figyelembe a vállalkozói szféra valós szükségleteit a valódi munkahelyteremtés és a hosszú távú foglalkoztatás elérése céljából; úgy véli, hogy az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelmet, a társadalmi befogadást, valamint a jelenleg és középtávon Európa előtt álló demográfiai kihívásokat kell a kohéziós politika középpontjába állítani; kéri, hogy az ifjúsági munkanélküliség elleni erőfeszítések fenntartása érdekében 2016 után is folytassák az IFK kezdeményezést, egyúttal végezzék el működésének alapos elemzését a hatékonyság javításához szükséges korrekciók elvégzése érdekében;
29.

tudomásul veszi a légi közlekedési ágazat által gerjesztett CO 2 kibocsátásokat; hangsúlyozza, hogy már rengeteg intézkedés történt a CO 2 kibocsátások és az üvegházhatásúgáz-kibocsátások sikeres csökkentése érdekében, mind műszakilag (alternatív üzemanyagok és könnyebb légi járművek kifejlesztése), mind pedig politikailag (nemzetközi megállapodások betartása révén); üdvözli a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) 39. közgyűlésén, 2016. október 6-án elért megállapodást, amelyben globális piaci alapú intézkedéseket fogadtak el a nemzetközi légi közlekedés kibocsátásainak csökkentése érdekében, és 65 állam által vállalt kötelezettséget, hogy részt vesz már a 2027-ig tartó első szakaszban az önkéntes szakaszban, ami azt jelenti, hogy a program a 2020. évi szint feletti kibocsátások mintegy 80 %-át 2035-ig ellensúlyozza; emlékeztet arra, hogy mennyire fontos 2016. december 31. után is fenntartani a kibocsátáskereskedelmi rendszeren belül elfogadott eltérést azon kibocsátások esetében, amelyek az EUMSZ 349. cikke értelmében vett legkülső régióban található repülőterek járataiból származnak; üdvözli a Bizottság szándékát, hogy e rendelet fényében felülvizsgálja majd a légi közlekedésből származó CO 2 -kibocsátások csökkentésére irányuló uniós intézkedéseket;
8.

emlékeztet arra, hogy a WTO-jog értelmében az egyes országok kivételeket vezethetnek be a GATT általános szabályai alól a XX. cikk g) pontja szerint a kimerülő természeti erőforrások szabályozása érdekében, valamint a XX. cikk a) pontja szerint a közerkölcs védelme érdekében; megjegyzi, hogy a WTO Fellebbezési Testülete a „kimerülő természeti erőforrás” kifejezést tágan értelmezte, és kiterjesztette a kimerítés által veszélyeztetett élő fajokra is, valamint hogy a WTO ítélkezési gyakorlata kimondottan kimeríthetőségük bizonyítékaként emelte ki az egyes fajoknak a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény (CITES) mellékleteibe való bevonását; megjegyzi továbbá, hogy a WTO Fellebbezési Testülete a „közerkölcs” fogalmát tágan értelmezte, kiterjesztve azt az állatokkal való kegyetlen bánásmód megelőzésével kapcsolatos aggályokra is;
22.

továbbra is aggódik a véleménynyilvánítás szabadságának és a média szabadságának montenegrói helyzete miatt és amiatt, hogy a kormány nem vizsgálja ki hatékonyan az újságírókat ért támadásokat; ismételten felszólítja az illetékes hatóságokat, hogy rendezzék az újságírók elleni erőszakos cselekmények, megfélemlítések és fenyegetések régóta folyamatban levő ügyeit, hozzanak intézkedéseket a médiaszakemberek védelmére, valamint teremtsék meg a szabad oknyomozó újságírás biztonságos környezetét; aggodalmát fejezi ki a rendőri erők ellen elkövetett támadások miatt és az újságírók elleni nyomásgyakorlás és megfélemlítés legújabb esetei miatt, ideértve a lejárató kampányokat, a fizikai támadásokat és fenyegetéseket, valamint a médiával való összeütközés eseteit a kormányellenes tüntetéseken, ideértve az önkényes letartóztatásokat és a berendezések lefoglalását is; aggodalmát fejezi ki amiatt is, hogy továbbra sincs megfelelő nyomozás e támadások vonatkozásában, és hiányzik ezeknek az eseteknek a megoldása; megjegyzi, hogy a rágalmazási ügyek száma továbbra is magas; ragaszkodik az átlátható állami hirdetésekhez a magántulajdonú médiában, a montenegrói büntető törvénykönyv módosításához és új bűncselekmény-kategóriák bevezetéséhez azzal a céllal, hogy a munkájukat végző újságírók elleni támadások megelőzhetők és büntethetők legyenek; tudomásul veszi az annak érdekében tett jogi intézkedéseket, hogy nagyobb pénzügyi függetlenséget és fenntarthatóságot biztosítsanak az RTCG közszolgálati műsorszolgáltató számára, valamint további lépések megtételére szólít fel, hogy biztosítsák függetlenségét, beleértve a szerkesztői függetlenséget; hangsúlyozza, hogy támogatni és erősíteni kell a meglévő önszabályozó mechanizmusokat; hangsúlyozza, hogy az újságírók felülvizsgált etikai kódexét hatékonyan és egységesen kell alkalmazni az egész médiaközösségben; felszólítja adott esetben az uniós küldöttségek és az uniós tagállami nagykövetségek megfigyelőit, hogy rendszeresebben vegyenek részt az újságírók és a médiaszakemberek elleni bírósági tárgyalásokon;
76.

kéri a Számvevőszéket, hogy ajánlásaiba és különjelentéseibe is foglalja bele a nemi dimenziót az uniós költségvetés végrehajtásának értékelése során mind az uniós egyenlőségi politikák konkrét célkitűzéseit, mind e politikák horizontális szempontjait illetően; hasonlóképpen kéri a tagállamokat is, hogy költségvetésükbe vezessék be a nemi dimenziót a kormányzati programok és politikák, a források elosztására gyakorolt hatásuk és a férfiak és nők közötti egyenlőséghez való hozzájárulásuk elemzése érdekében;
40.

felszólít minden felet, hogy tartózkodjon az emberi jogok megsértésétől és a nemzetközi humanitárius jog megsértésétől, azoktól is, amelyek nemzetközi jog szerinti bűncselekménynek számítanak, mint például a bírósági eljárás nélküli kivégzések, az etnikai alapú erőszak, a konfliktusokkal összefüggő szexuális erőszak, az erőszakos közösülést is beleértve, valamint a nemi alapú erőszak, a gyermekek toborzása és bevetése, az erőszakos eltüntetések, valamint az önkényes letartóztatások és fogva tartás; megjegyzi, hogy a dél-szudáni kormány 2016. március 16-án aláírta az ütemtervre vonatkozó megállapodást, és ezután egyértelművé tette, hogy kötelezettséget vállal arra, hogy más érdekelt feleket is bevon a nemzeti párbeszédbe, és hogy folyamatosan tiszteletben tart minden döntést, amelyet az ellenzéki aláírók és a 7+7 mechanizmus, a nemzeti párbeszéd irányítóbizottsága közreműködésével sikerül elérni; ragaszkodik ahhoz, hogy minden fél tartsa tiszteletben az általa vállalt kötelezettségeket, és folyamatos párbeszédre szólít fel a végleges fegyvernyugvás elérése érdekében; kéri az EU-t és tagállamait, hogy továbbra is elkötelezetten támogassák az Afrikai Unió azon erőfeszítéseit, amelyek célja a béke megteremtése Dél-Szudán és a szudáni nép számára, módot adva a demokrácia belső reformoknak köszönhető megteremtésére; felszólítja az Uniót és tagállamait, hogy újítsák meg a dél-szudáni emberi jogi bizottság mandátumát, valamint erősítsék meg az emberi jogok megsértésének kivizsgálása és a nemi erőszak feltérképezése terén betöltött szerepét; támogatja ajánlásainak egy jelentésben való összegzését, amely továbbításra kerül az ENSZ Közgyűlésének és Biztonsági Tanácsának;
4.

A rendeletre irányuló javaslat a valamely tagállamban a Hágai Egyezmény hatályán kívül eső eljárások keretében kiadott örökbefogadási határozatok automatikus elismeréséről rendelkezik. Mivel az európai családok harmadik országokkal is rendelkezhetnek kapcsolatokkal, illetve korábban harmadik országokban is élhettek, ezért a rendelet azt is előírja, hogy ha egy tagállam elismert egy harmadik országban kiadott örökbefogadási határozatot a vonatkozó nemzeti eljárási szabályai alapján, az örökbefogadási határozatot az összes többi tagállamban el kell ismerni.
4.

a reform lendületének fenntartását kéri Bosznia-Hercegovina teljes mértékben hatékony, befogadó és működőképes, a jogállamiságon alapuló állammá való átalakítása érdekében, amely egyenlőséget és demokratikus képviseletet biztosít valamennyi államalkotó nép és az állampolgárok számára; sajnálja, hogy a reformra irányuló közös erőfeszítéseket gyakran akadályozza továbbra is a normális demokratikus fejlődést gátló, mélyen gyökerező, az integráció ellen ható tendenciák okozta etnikai és politikai megosztottság, valamint a közigazgatás további átpolitizálása; hangsúlyozza, hogy Bosznia-Hercegovina addig nem lesz sikeres uniós tagjelölt ország, amíg a megfelelő intézményi feltételek nem kerülnek kialakításra; minden politikai vezetőt arra sürget, hogy dolgozzon a szükséges változások bevezetésén, ideértve többek között a választási jogszabály szükséges reformját, figyelembe véve a korábbi állásfoglalásokban kifejtett elveket, így a föderalizmus, a decentralizáció és a legitim képviselet elvét, annak biztosítása érdekében, hogy minden állampolgár azonos feltételekkel jelöltként indulhasson, választható legyen és minden politikai szinten tölthessen be tisztségeket; lényegesnek tartja, hogy fennmaradjon a konszenzus az uniós integrációval kapcsolatban és az ország összehangolt módon haladjon a jogállamiság felé, beleértve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelmet, az igazságszolgáltatás és a közigazgatás reformját; kiemeli azt is, hogy továbbra is a szociális és gazdasági reformokra fektetett tényleges hangsúlynak kell elsőbbséget élveznie;
A.

mivel az EBB-re úgy tekintenek, mint az EU „pénzügyi szervére,” és az EU-n belüli köz- és magánberuházások fenntartása szempontjából kulcsfontosságú intézményre, míg az EU-n kívül is fontos szerepet tölt be a külső hitelnyújtási tevékenysége révén; mivel az EBB továbbra is az európai integráció elősegítője, és szerepéről bebizonyosodott, hogy a pénzügyi válság 2008-as kirobbanása óta tovább erősödött;
6.

megállapítja, hogy az adatvédelmi pajzs keretében az uniós adatalanyok számos eszközzel rendelkeznek arra, hogy az USA-ban jogorvoslatért folyamodjanak; először is a panaszokat be lehet nyújtani közvetlenül az érintett vállalathoz, vagy az adatvédelmi hatóságtól érkező továbbutalást követően a Kereskedelmi Minisztériumhoz, vagy valamely független vitarendezési testülethez, másodszor, az alapvető jogok nemzetbiztonsági célú megsértése tekintetében polgári kereset nyújtható be az USA valamely bíróságához és hasonló panaszokkal az újonnan létrehozott független ombudsmanhoz is lehet fordulni, végezetül, az alapvető jogok bűnüldözési célú és közérdekből történő megsértésével kapcsolatos panaszok az adatbekéréseket támadó indítványokkal kezelhetők; ösztönzi, hogy a Bizottság és az adatvédelmi hatóságok nyújtsanak további útmutatást, hogy még könnyebben hozzáférhetővé és elérhetővé tegyék e jogorvoslati módozatokat;
21.

úgy véli, hogy bár az RDE-eljárás minimálisra csökkenti majd a kiiktató eszközök használatának kockázatát, nem fogja teljesen megakadályozni az esetleges jogellenes gyakorlatok alkalmazását; javasolja ezért, hogy – az Egyesült Államok hatóságainak megközelítésével összhangban – a típusjóváhagyási és a használatban lévő gépjárművek megfelelőségére vonatkozó vizsgálatba bizonyos fokú kiszámíthatatlanságot is építsenek be, hogy megelőzzék a nagyobb joghézagok kihasználását és biztosítsák a gépjárművek egész életcikluson át tartó megfelelését; ezzel kapcsolatban üdvözli a Bizottság által 2017. január 26-án elfogadott, „A kibocsátáscsökkentési segédstratégiák és a hatástalanító berendezések alkalmazásának vizsgálatára vonatkozó iránymutatás” című közleményben szereplő, a kiiktató eszközökre vonatkozó vizsgálati tervet, amely a már forgalomba hozott gépjárművekre vonatkozik; elvárja, hogy a tagállamok nemzeti hatóságai piacfelügyeleti tevékenységeik során mielőbb alkalmazzák e tervet, és a járműveket standard vizsgálati feltételek előre nem látható változatai – úgymint a környezeti hőmérséklet, sebességszint, járműterhelés és a vizsgálat időtartama – mellett vizsgálják, amelyek „meglepetés-vizsgálatokat” is magukban foglalhatnak;
—

tekintettel az Európai Parlament Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságának „A tisztességtelen termőföldszerzés mértéke az EU-ban” (Extent of Farmland Grabbing in the EU) című tanulmányára (1),
66.

rendkívüli aggodalmának ad hangot az elhúzódó szíriai konfliktus miatt, amelyben a polgári személyekkel szemben alkalmazott erőszak, a civil infrastruktúrák és kórházak elleni támadások, valamint a nemzetközi humanitárius jog megsértése miatt az elmúlt öt évben a lakosság fele kényszerült lakóhelye elhagyására; felszólítja az Uniót és a tagállamokat, hogy javítsák a konfliktusmegelőzést és a válságkezelést célzó eszközöket, és vállaljanak nagyobb szerepet a konfliktusrendezésben az Unió szomszédságában, és különösen a szíriai konfliktusban; teljes támogatását fejezi ki a Szíriával szomszédos országoknak, amelyek továbbra is rendkívüli szolidaritásról tesznek tanúbizonyságot, szűkös forrásaik ellenére is több millió menekültet fogadva be; emlékeztet arra, hogy e menekültek nagy része továbbra is nélkülözésben él, jogilag nem vagy csak korlátozottan ismerik el őket, és nincs, illetve csak korlátozott hozzáférésük van az egészségügyi és oktatási rendszerekhez vagy a munkaerőpiachoz; mélységes aggodalmának ad hangot annak a 75 000 embernek a sorsa és humanitárius helyzete miatt, akik a jordániai határon rekedtek a rukbani nem hivatalos táborban; felszólítja az Uniót és tagállamait, hogy folytassák és fokozzák az együttműködést és a párbeszédet Libanonnal és Jordániával, valamint a többi fogadó országgal, illetve nemzetközi szervezetek és európai csatornák segítségével növeljék a pénzügyi támogatást, elsősorban annak biztosítása érdekében, hogy a menekült népesség tisztességes körülmények között élhessen, hozzáférhessen az alapvető szolgáltatásokhoz, gyakorolhassa a szabad mozgás jogát és munkalehetőségeket kapjon, másrészt pedig hogy a források elérjék végső céljukat; hangsúlyozza, hogy ehhez a befogadó közösségeknek nyújtott támogatásnak kellene társulnia gazdasági ellenálló képességük megerősítése céljából;