ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.11

Másrészt az adósságfinanszírozás nem feltétlenül jelenti a költségvetési hiány ugyanolyan mértékű növekedését. A gazdasági tevékenységek ösztönzése ugyanis az állam bevételeit is növeli. Az eladósodást nem szabad egyoldalúan csak az ennek kamatait megfizetni kénytelen következő generációk megterhelésének tekinteni. A következő generációk fognak ugyanis profitálni az „intelligens” beruházásokból, például az oktatás és az infrastruktúra terén, ezenkívül ők a jelenlegi államkötvények örökösei is. Ezenkívül azt is figyelembe kell venni, hogy az is magas költségeket eredményez, ha kevesebb pénzt fordítanak a válság leküzdésére, mivel ezáltal tovább csökkenne a gazdaság teljesítménye és a foglalkoztatás. Ebben az esetben a monetáris költségekhez járulnának még a jóval magasabb szociális kiadások, valamint a munkanélküliségből, a képzettségek elértéktelenedéséből és a társadalmi feszültségek növekedéséből adódó emberi szenvedés.
1.3

Minden polgárnak (betegnek) joga van ahhoz, hogy anyanyelvén átfogó és érthető tájékoztatást kapjon. Ez az orvosi rendelvényhez kötött gyógyszerekről az interneten való tájékoztatásra is érvényes. Fontos, hogy a tájékoztatás a betegségből induljon ki, tehát a beteget a gyógyszerrel kapcsolatos információkkal összefüggésben arról a betegségről is felvilágosítsa, amely az adott gyógyszerrel kezelhető (1). A demográfiai változásra való tekintettel különösen fontos, hogy rendelkezésre álljanak idősebb betegeket célzó tájékoztatási csatornák is (2).
3.6.3

Ugyanakkor – amint arra a CPMR dokumentumai is rámutattak – az ERA-NET keretében finanszírozott projektek eddig ritkán vontak be régiókat. Hasznos volna tehát vagy új finanszírozási programokat vezetni be az olyan regionális kutatási programok koordinációjára, amelyek nem érik el az ahhoz szükséges kritikus tömeget, hogy jelentősebb ERA-NET projektekbe épülhessenek be, vagy pedig megteremteni az ERA-NET rendszerekben részt vevő érdekelt felek és regionális önkormányzatok közötti koordináció feltételeit. E koordináció ideális esetben a tengeri medencék alapján szerveződne.
3.2.1

Az EGSZB üdvözli, hogy a munkaerőpiacon tapasztalható drámai szituációt és számos vállalat nehéz helyzetét látva egyre több uniós tagország alkalmaz államilag támogatott aktív munkaerőpiac-politikai eszközöket annak érdekében, hogy a dolgozók elbocsátása helyett lehetővé váljon megtartásuk a vállalatoknál és további képzésük (kulcsszó: csökkentett munkaidő). Az ilyen modellek alkalmazását, amelyek a vállalatoknak megkönnyítik, hogy a dolgozókat – a munkaidő csökkentése mellett, jelentős jövedelemtámogatások segítségével – válság idején is megtartsák, az EGSZB sokkal intelligensebb válasznak tartja a válság menedzselésében, mint azt, ha szakképzett dolgozóknak a megrendelések első visszaesésekor egyszerűen felmondanak, hiszen így a gazdaság megerősödésekor is elegendő számú kiképzett szakember lesz a cégnél. Az EGSZB úgy véli, hogy ezeket a modelleket azokban az uniós tagországokban is létre kell hozni, ahol jelenleg még nem léteznek, és feltétlenül ki kell terjeszteni a szokásostól eltérő munkaszerződéssel rendelkező dolgozókra is.
6.3

A tárgyalások második szakaszába a Transzatlanti Munkaügyi Párbeszédet (TALD) is be kellene vonni. Az EGSZB a „Transzatlanti kapcsolatok: Hogyan javítható a civil társadalom részvétele?” (1) című véleményében kifejezte, hogy kiemelten támogatja a TALD újbóli létrehozását az EU és az USA közötti intézményesített párbeszéd részeként. Az EGSZB továbbá azt ajánlotta, hogy a TALD-t és a Transzatlanti Környezetvédelmi Párbeszédet (TAED) is vegyék fel a TEC tanácsadói csoportjába.
6.7

Az energiapolitikai szolidaritásnak három aspektusa van: a tagállamok közötti, a polgárok és az Unió közötti, valamint az üzemeltetők közötti. A zöld könyv még a tagállamok közötti szolidaritás módozatait sem fejti ki. Az üzemeltetők közötti kereskedelmi vagy szerződéses gyakorlatok nem segítik elő szolidaritásukat (a részvényesek igényei), jóllehet meg kellene védeniük energiával kapcsolatos szolidaritásukat a világban. Mindenkinek hozzá kellene járulnia az energia Unión belüli mozgásához, anélkül, hogy visszautasítaná vagy akadályozná az összeköttetéseket. Az EGSZB támogatja azokat a szabályozási eszközöket, amelyek vészhelyzetben és kollektív döntés alapján lehetővé tennék a fel nem használt kapacitások forgalomba hozatalát (kötelező eladás a use it or lose it elv alapján).
3.3

A javaslat 1. cikkének (9) bekezdése több módosítást vezet be a 2006/112/EK irányelv 178. cikke a), c) és f) pontjában. Nagy vonalakban összefoglalva, az adólevonási jog érvényesítéséhez az adóalanynak a HÉA-irányelv XI. címe 3. fejezetének megfelelően kiállított számlával kell rendelkeznie; lényegében, amennyiben a szolgáltató/értékesítő a pénzforgalmi alapú elszámolás alapján számol el a HÉA-val, a tagállamok az értékesítés vagy szolgáltatás kedvezményezettje számára ettől függetlenül biztosíthatják az azonnali adólevonás jogát. A szabály olyan elvet vezet be, amely elősegíti a műveletek gördülékenységét; ugyanakkor a tagállamoknak hagyott alkalmazási szabadság megint csak nem segíti elő a kívánt harmonizációt.
2.5

Az Európai Bizottság szerint „a szellemi tulajdon rendszerének továbbra is az innováció hajtóerejeként kell működnie, és hozzá kell járulnia a Lisszaboni Stratégia általános céljaihoz.” Végezetül pedig az Európai Bizottság olyan intézkedéseket mutat be, amelyek az ipari tulajdonjog egy ennek megfelelő európai rendszerének kialakításához vezethetnek, hatékonyabbá téve eközben a hamisítás elleni küzdelmet is.
3.1.6

Az EGSZB szerint a gyártó fogalmának egyértelmű meghatározásából adódó leghasznosabb környezetvédelmi előrelépések és a legnagyobb költséghatékonyság az alábbi módokon érhetők el: — A „gyártó” fogalma alatt minden tagállamban ugyanazokat a szereplőket kellene érteni. — Az EGSZB szerint a nemzeti gyártói nyilvántartásoknak is összehangoltabban kellene működniük: a különféle nemzeti nyilvántartási és beszámolási rendszerek eltérő adminisztratív követelményei egyértelműen megnövelik a belső piacon több tagállamban működő gyártók költségeit. — A gyártói nyilvántartások eltérő információkat gyűjtenek a gyártókról és működési elveikről. Az egyes nyilvántartások eltérnek többek között a berendezéstípusok meghatározása, a súlykritériumok, a bejelentett adatok alapja és a más tagállamokba való értékesítés figyelembevétele terén. A jelentéstétel gyakorisága és rendszeressége is eltérő. — Az EGSZB ezért fontosnak tartja, hogy az említett cél elérése érdekében, az érdekeltekkel történő megfelelő konzultációt követően, az európai intézmények ajánlásokat és iránymutatásokat fogalmazzanak meg. — Az EGSZB szerint a nemzeti nyilvántartások európai hálózatát is ki kellene építeni az információcserére. A hálózat megkönnyítené a gyártók harmonizált nyilvántartását a tagállamban, az Unió egész területén tükrözve tevékenységeiket. Ez csökkentené a nyilvántartásba bejelentkezők adminisztratív terheit, és az irányelv hatékonyabb végrehajtását eredményezné. A fokozott összehangoltság és a kevesebb bürokrácia megkönnyítené a környezetvédelmi teljesítménynövekedés és célok elérését. — AZ EGSZB szerint a jogosulatlan előnyhöz jutások elkerülése érdekében létre kellene hozni egy európai elszámolási szervet az áruforgalom ellenőrzése és nyomonkövethetősége, valamint az európai gyűjtő- és feldolgozórendszerek pénzügyi kompenzálása érdekében, továbbá meg kellene teremteni a kölcsönös (közigazgatási) jogérvényesülést és hatékony jogi segítséget az Európai Unió egyes államai között.
5.14

A globális helyzetről és trendekről szóló adatoknak ki kell terjedniük arra is, hogy az európai vállalatok nagy feltörekvő piacokra is kiterjesztik K+F-tevékenységeiket, ami a kínai és az indiai piac növekedésével együtt kétségtelenül bekövetkezik. Ez a globalizációból származó előny újabb nyomós ok az egységes európai piacnak mint a K+F és az innováció fenntartható alapjának kialakítására.
3.1.3

Az EGSZB úgy véli, hogy a javasolt stratégia előrelépést jelent. A siker érdekében az EGSZB az alábbi kihívások figyelembevételét ajánlja: — Reprezentativitás. A nyitott koordinációs módszer és a strukturált párbeszéd hasznos eszköz, alkalmazásukat azonban folyamatosan értékelni és javítani kell, és további konzultációs eszközöket kell kidolgozni, amelyek a politikák alakításába bevonják a helyi ifjúsági szervezeteket, a kormányzati szerveket, magukat a fiatalokat és egyéb érdekelt feleket. (1) — Az EU ifjúságpolitikájának tudatosítása. Hasznos lenne, ha láthatóbbak lennének az európai szintű intézkedések, mivel így tudatosulna a fiatalokban, hogy az ifjúsági együttműködési ciklusok (például az ifjúsági csereprogramok) adta lehetőségek mögött az EU ifjúságpolitikája áll. — Az egyes országok közötti különbségek. 27 tagállam egyéni megközelítésének az európai együttműködési keretben történő összehangolása és összefogása igen nehéz feladat. Néhány tagállamban számos cselekvési terület komoly hagyományra tekinthet vissza, melyek tapasztalatai gazdagíthatnák az EU stratégiáját, míg más országokban csak most építették ki ezeket a cselekvési területeket. Az új stratégia mindenféleképpen többletértéket kell, hogy jelentsen minden egyes tagállam számára. — Kommunikációs kihívások. Az összehasonlítható adatok strukturált módon való terjesztése és gyűjtése érdekében közös megközelítést kellene alkalmazni, hogy az eredményekről jobb jelentések és elemzések szülessenek. Eredményorientált közös mutatókban kellene megállapodni. — Végrehajtás. A tagállamok között az európai politikák végrehajtására való kapacitás tekintetében is igen nagy különbségek figyelhetők meg. Egyes országok jól kiépített, a regionális és helyi szintet is átfogó rendszerrel rendelkeznek, míg más tagállamokban igen kevés erőforrás áll az európai ifjúságpolitikai együttműködés szolgálatában.
3.5

A jövőbeli TEN-T-re vonatkozó szakpolitika alapja az EK-Szerződésben gyökerezik. A 154–156. cikk meghatározza azokat a szempontokat, amelyeket figyelembe kell venni. A korábbiakban nem tulajdonítottak elegendő jelentőséget a fenntartható fejlődésnek és ezzel összefüggésben az éghajlatvédelmi célkitűzéseknek, az EGSZB azonban egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy ez alapvető eleme kell hogy legyen az általános értelemben vett közlekedéspolitikának, tehát a TEN-T-re vonatkozó szakpolitikának is. Erre egyébként az EGSZB már 2008. március 13-i véleményében is utalt (TEN/298 – CESE 488/2008), hangsúlyozva egyben az integrált megközelítés jelentőségét is.
1.5

Végezetül, a megelőzéssel kapcsolatos nemzetközi együttműködés kiegészíti azt, amelyik a katasztrófákkal kapcsolatos fellépés és segítségnyújtás terén már most is létezik. Olyan szolidaritási eszközről van szó, amelyet nemcsak az ENSZ keretében alakítottak ki, hanem más nemzetközi, az EU által is aláírt megállapodások, például az Euromed, a Loméi Egyezmény, a Latin-Amerikával kötött egyezmény stb. keretében is.
4.2.2.1

A személynek nyújtott szolgáltatáson alapuló feladatköröknek valódi szakmákká kell válniuk, elismert képesítéssel, képzésekkel, diplomákkal, szakmai életúttal. Annak érdekében, hogy túllépjünk a családok és a bejárónők közötti egyedi kapcsolat keretein, ilyen szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokat és közszolgáltatókat kell létrehozni. A családok már nem munkaadók, hanem ügyfelek vagy felhasználók, akik díjazás fejében vagy közvetlen ellentételezés nélkül néhány órányi segítséget kapnak a háztartási munka, az idősgondozás, a gyermekfelügyelet, az oktatási támogatás stb. terén. Általánossá kéne tenni a már több európai országban működő rendszert, melyben a foglalkoztató vállalkozás vagy közszolgáltató felel a személyek és a javak biztonságáért, és feladata lesz a családoknál segítő alkalmazottak képesítésének ellenőrzése is. Így e dolgozóknak csak egy munkáltatójuk van, fizetséget kapnak a két szolgáltatási helyszín közötti utazás idejére is, továbbá részesülhetnek szakképzésben és valamennyi kollektív garanciában. Európai referenciakeretet kell kialakítani az otthon végzett szolgáltatásokkal kapcsolatos munkakörökre, amely magában foglalná a feladatkör pszichológiai vetületeit (bizalom, együttérzés, figyelem, készenlét stb.) és a hozzá nélkülözhetetlen ismereteket (dietetika, az alkalmazott termékek hatása az egészségre és a környezetre stb.) is, tehát nemcsak a házimunkák anyagi és technikai vonatkozásait.
4.1.1

Információs és kommunikációs technológiák (IKT), ideértve a tudományos és kutatási célú IKT területét. A nemzetközi együttműködés szempontjából különösen fontos témák közül az EGSZB az IKT-t, mint a tudományt és az ipart is érintő technológiát emeli ki, ideértve az európai IKT-szaktudás globális elterjesztésének célját is. Az EGSZB teljes mértékben támogatja ezt a célkitűzést. Felhívja azonban a figyelmet arra is, hogy az IKT témakörét nem szabad túl szűken meghatározni, ennek ugyanis az eltérő szabványok egységesítésének teljes területétől kezdve a kommunikációs hálózatokon keresztül egészen a nagy teljesítményű számítógépekig és ezeknek az egyre igényesebb szoftveréig mindent magában kellene foglalnia. A „scientific computing” (13) igen széles körű szakterülete – beleértve a grid és a cloud computingot (párhuzamos és elosztott rendszerek, illetve számítási felhő) – ugyanis időközben a tudományos és technológiai módszertan egyik nagyon jelentős további pillérévé fejlődött. Ez leginkább a „tudományos és kutatási célú IKT” alkategóriájának bevezetésével érhető el. Az EGSZB emellett arra is felhívja a figyelmet, hogy különösen hasznos lehet e területen a nemzetközi partnerországok szakértői csoportjaival való együttműködés.
—

még tovább menve azt is javasolhatjuk, hogy ez a munkacsoport legyen a hatásvizsgálat kidolgozásának referense (vegyen részt a vizsgálat irányítási bizottságában), és nyújtson be konzultációs alapú véleményt az Európai Bizottságnak. Gondoskodni kell továbbá a hatásvizsgálatról való tájékoztatásról is: a „részt vevő országokban” nyilvánosságra kell hozni a vele kapcsolatos beszámolókat.
3.1.1.2

Az EGSZB támogatja a kapacitás jogalkotási úton történő korlátozását, és kiemeli annak fontosságát, hogy – a tagállamok és az EU által társfinanszírozott kiigazítási tervek révén – kényszerítő erejűvé tegyék a gazdálkodási és ellenőrzési intézkedéseket. Elsősorban olyan jellegű kapacitáscsökkentést kellene végrehajtani, amely megtalálja az egyensúlyt a halászati lehetőségek, valamint a környezeti és szociális kritériumok között. A fenti egyensúly elérésére tett lépések során kiemelten kell kezelni a környezeti és szociális alapú kiigazításokat, például azon hajók esetében, amelyek nem szelektív hajtóművet alkalmaznak, vagy környezeti kárt okoznak, sok energiát fogyasztanak, vagy kevés munkahelyet adnak a kifogott halmennyiséghez képest. Egyébként az egyszeri selejtezési alap gondolatát körültekintően kellene megvizsgálni. A hajóbontás társadalmi költséggel is jár, amelyet figyelembe kellene venni. A halászhajó-selejtezés ugyanis gyakran munkahelyek megszűnéséhez vezet, anélkül, hogy más lehetőséget ajánlanának az addig alkalmazott halászoknak. Az EGSZB nem ellenzi az Európai Bizottság által ajánlott egyszeri selejtezési alapot, amely helyénvalónak bizonyulhat, amennyiben nemcsak a hajótulajdonosoknak, hanem a fenyegetett állású halászoknak is kedvez. A közösségi alapnak ugyanis olyan szociális intézkedéseket kellene előirányoznia, mint a képzési vagy szakmai átképzési támogatás a nettó munkahelymegszűnés megakadályozására. Ennek alapján az EGSZB támogatja azt a nézetet, mely szerint az ágazatnak hosszú távon biztosítania kell gazdasági életképességét, és meg kell szüntetnie az állami támogatásoktól való függését. Ez utóbbiakat pedig egyébként is csak ideiglenesnek szabad tekinteni, amíg meg nem oldják az ágazat strukturális problémáit.
2.9

A legkiszolgáltatottabb társadalmi csoportok egyben a legalacsonyabb jövedelmű csoportok, például a 65 év felettiek, az egyszülős családok, a munkanélküliek, illetve a szociális támogatásban részesülők. Az esetek többségében szintén elmondható, hogy az alacsony jövedelmű személyek nem megfelelően hőszigetelt lakásban laknak (Housing Quality Deficiencies and the Link to Income in the EU [A lakásminőségi problémák és a jövedelem kapcsolata az EU-ban]) Lelkes Orsolya. European Centre for Social Welfare Policy and Research, 2010. március), így az energiaszegénység fokozottan sújtja őket.
3.4

A regionális együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok az Európai Unió felé vezető folyamat szerves részét képezik. Montenegró részt vesz a regionális kezdeményezésekkel kapcsolatos munkában, ideértve a délkelet-európai együttműködési folyamatot (SEECP) is, amelynek 2010–2011-ben az elnökségi feladatait is ellátja majd, valamint a Regionális Együttműködési Tanácsot (RCC), amely a Délkelet-Európai Stabilitási Paktum helyét vette át, célja pedig az együttműködés keretén belül a regionális kezdeményezések hangsúlyosabbá tétele. 2009-ben Montenegró töltötte be a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) elnöki szerepét, valamint tagja az Energiaközösségről szóló szerződésnek és a közös európai légiközlekedési megállapodásnak is (ECAAA).
—

A közbeszerzési irányelvek átültetése terén (4) 2007-ben sikerült lezárni a nyílt jogsértési eljárást hét tagállam ellen abból a tízből, amelyek nem jelentették be időben a nemzeti végrehajtási intézkedéseket. 2007 végén csak három olyan tagállam volt – Belgium, Luxemburg és Portugália –, amely még mindig nem jelentette be végrehajtási intézkedéseit. Időközben Luxemburg az egyetlen tagállam, amely ellen továbbra is jogsértési eljárás van folyamatban. (5)
2.3

A biológiai sokféleség védelme mellett szóló érveket a dokumentum részletesen leírja, hangsúlyozza és méltatja. Mindenekelőtt a biológiai sokféleség, következésképpen az ökoszisztéma-szolgáltatások csökkenéséből világviszonylatban adódó nemzetgazdasági költségeket/veszteségeket említi, amelyet a TEEB-jelentés (The Economics of Ecosystems and Biodiversity) évi mintegy 50 milliárd euróra (!) becsül. Ennek megfelelően a jóléti veszteség összesített értéke 2050-re elérheti a GDP 7 %-át (!).
5.19

A közbeszerzési programok rendkívül hatékony eszközt jelenthetnek a kulcsfontosságú ipari ágazatokban a szabványok javulásának ösztönzésére. A közszféra jelentős autó- és haszongépjármű-beszerző; a közszféra által mutatott példa pedig kihathat mások beszerzéssel kapcsolatos döntéseire is. Fontos tehát, hogy a kormányok és egyéb állami szervek (ideértve a helyi és regionális önkormányzatokat is) Európa-szerte már a kezdeti szakaszban elkötelezzék magukat elektromos autók vagy más ilyen járművek vásárlása mellett, hogy minél előbb megalapozzák ezek piacát, és hogy így a termelés volumene gyorsan eljuthasson arra a kritikus pontra, ahonnan már gazdaságos a termelés. Az uniós intézmények saját beszerzéseikkel úttörőként léphetnek fel ezen a téren, és európai szintű vitákat és kezdeményezéseket indíthatnak el az elektromos járművek elterjesztése érdekében. A politikai vezetők és a közélet egyéb prominens szereplői is terjeszthetik ezt az üzenetet azáltal, hogy már a kezdetektől maguk is elektromos autóval járnak.
3.3.1

A halászati ágazatban az adatok gyűjtésére, kezelésére és felhasználására szolgáló közösségi keretrendszer, valamint a közös halászati politika tekintetében a tudományos tanácsadás támogatása. A javaslat különlegessége az, hogy a támogatás nemcsak a tagállamokra és az illetékes közszervekre, hanem a magánszféra szereplőire is vonatkozik. Alapjában véve ezzel azt a tényt ismerik el, hogy a tudományos munkában a magánszektor is részt vesz. Ez manapság bevett gyakorlat, ezért úgy véljük, hogy javítja az átláthatóságot, ha a szabályozás ezt is magában foglalja.
4.9

Az adatok korrekt kezelése szempontjából alapvető fontosságú a rendszer felépítésének megválasztása. A kereskedelmi hasznosításnak minden esetben ki kell terjednie a kiadások részleges átvállalására a piachoz való alkalmazkodás megfelelő hosszúságú időszakát követően, ahogyan az néhány interneten kínált szolgáltatás esetében történik, amelyek eddig ingyenesek voltak, azonban mostantól a felhasználóknak folyamatos hozzájárulást kell fizetniük értük. A közigazgatási szervek számára az adatoknak általánosságban ingyenesnek és hozzáférhetőnek kell lenniük, az adatok bizalmasságát és biztonságát figyelembe vevő, változtatható informatikai platformok révén. Nemrég fejlesztettek ki néhány fontos alkalmazást a műholdas megfigyelésre. A My Ocean program magasságmérő műholdjai előre jelezték az El Niño jelenség megismétlődését 2009-ben. A MACC program (Monitoring Atmosphere Composition and Climate), amely a GMES szolgáltatásainak integráns része, nyújtotta a szükséges információkat az izlandi vulkánfelhő lehetséges elterjedésének szimulációjához. A GMES program egy további szolgáltatása a SAFER (Services and Applications For Emergency Response), melynek célja, hogy részletes térképeket készítsen a katasztrófaesemények – földrengések, áradások, földcsuszamlások – bekövetkezése után 6 órán belül; e térképek igen értékesek lehetnek a polgári védelmi beavatkozások szempontjából. A G-Mosaic (Pilot services for security), amely biztonsági szempontból ellenőrzi majd a területeket, az atomerőművek felügyeletétől az illegális bevándorláson és a határok ellenőrzésén át a háborús károkkal és a felmerülő szükségletekkel kapcsolatos adatokig.
1.2

A rendszer meghosszabbításának elmaradása tovább torzítaná a belső piac működését. Az Európában érvényes különböző általános adómértékek már most is 10 százalékpontnyi eltérést mutatnak: a Cipruson és Luxemburgban érvényes 15 % és a Dániában, Magyarországon és Svédországban érvényes 25 % között váltakoznak. Az Európai Bizottság – indokoltan – két alkalommal is javasolta egy felső határérték meghatározását, azonban ehhez a Tanács nem adta beleegyezését, mivel a Szerződés egyhangú döntéshozatalt ír elő e téren.
3.13

Az irányelvben meghatározott büntetések mellett a tagállamoknak olyan szankciókat is be kellene vezetniük, mint a vagyon zárolása, amely éppen az ilyen tevékenységek gazdasági vonzerejét szüntetné meg (2), az ország elhagyásának tilalma, valamint bizonyos polgári és politikai jogok korlátozása. Az emberkereskedelmi ügyekben folytatott nyomozásnak a pénzügyi nyomozást is magában kell foglalnia.
2.10

A vállalatok és a dolgozók igényeit és szükségleteit kell elsősorban figyelembe venni (bottom-up), nem pedig a felülről történő kézivezérlés politikáihoz nyúlni (top-down). Az Európai Bizottságnak is határozottabban kellene ebbe az irányba elmozdulni, hogy az uniós stratégiákban is kiemelt figyelmet szenteljenek a fenti igényeknek. Általános célul azt kell kitűzni, hogy létrejöjjenek azok a feltételek, amelyek elősegítik az új, fenntartható, a környezetre tekintettel levő, de eközben a foglalkoztatást és a további haladás lehetőségeit is előmozdító növekedést.
1.2

Ugyanakkor ezeknek az elveknek az alkalmazása megnöveli azon termékek költségeit, amelyeknek olyan más országok termékeivel kell versenyezniük, amelyek mindezen területeken kevésbé szigorú rendszert alkalmaznak. Az EU-nak továbbra is törekednie kell arra, hogy mindezeket a szempontokat a világ többi flottája is figyelembe vegye: azaz úgy legyen egységes a szabályozás, hogy a többi piaci szereplő is a szigorúbb európai előírásokhoz igazodjon.
4.4

2020-ra az EU népessége a 2008-as szinthez képest mintegy 845 ezer fővel nő a 0–14 évesek körében és 2,8 millióval csökken a 15–64 évesek körében, valamint 18,1 millióval nő a 65 évesnél idősebbek korcsoportjában. A 20 és 59 év közötti népesség is csökkenni fog, 4,7 millióval. Az EU várható népességnövekedése tehát alapvetően a 65 év felettiek sávjában következik be, aminek következtében még jelentősebb demográfiai öregedés áll be úgy, hogy ennek a korcsoportnak a lakosságon belüli aránya a 20 %-ot is eléri majd.