[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 8.2.2007

COM(2007) 50 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A VEZETÉK NÉLKÜLI ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉS GYORS FREKVENCIÁHOZ FÉRÉSE A RUGALMASSÁG NÖVELÉSÉVEL

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A VEZETÉK NÉLKÜLI ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉS GYORS FREKVENCIÁHOZ FÉRÉSE A RUGALMASSÁG NÖVELÉSÉVEL(EGT vonatkozású szöveg)

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 5

2. A javasolt szemléletmód 5

3. Indokok 6

3.1. Politikai és gazdasági háttér 7

3.2. A váltás szükségessége: a status quo tarthatatlanságát jelző problémák 7

4. Merre induljunk? 8

4.1. Elegendő frekvencia kijelölése rugalmas használatra 8

4.2. A következetes engedélyezési rendszer felé 9

4.3. Az iparági szereplők együttműködésének fokozása 9

5. Teendők 10

6. Zárszó 11

ÖSSZEFOGLALÁS

Az innovatív vezeték nélküli szolgáltatások és technológiák piaci terjedését egyre jobban hátráltatja, hogy egyes frekvenciasávok szűken meghatározott szolgáltatások számára vannak fenntartva olyan merev használati feltételek mellett, amelyek indokolatlanul korlátozzák a kérdéses frekvenciatartomány igénybevételét. A frekvenciahasználat rugalmasabbá tételével a frekvenciasávok felhasználói gyorsabban, a piac szempontjait közvetlenebbül figyelembe véve hozhatnák meg üzleti döntéseiket.

Már az elektronikus hírközlés jelenlegi uniós keretszabályozása is elismeri a technológiák és a szolgáltatások piaci konvergenciájának fontosságát, és kiemelten foglalkozik a versenyképes és innovatív környezet kialakításának szükségességével. Egyre általánosabb ugyanakkor az a felismerés, hogy a frekvenciapolitika továbbfejlesztésre szorul, éspedig mielőbb. A Bizottság jelenleg dolgozik a keretszabályozás felülvizsgálatán, amelyben központi szerepet kap egy új szemléletű frekvenciagazdálkodás kialakítása.[1] A felülvizsgálat nyomán a korszerűbb keretszabályozás azonban csak 2010-ben fog hatályba lépni.

Ennek a közleménynek ezért az a célja, hogy felvázolja az egyedi engedélyezéssel szabályozott frekvenciasávokban megvalósítandó rugalmasabb frekvenciagazdálkodás érdekében 2010-ig megteendő gyakorlati lépéseket. E frekvenciasávok kapcsán a végső megoldást az elektronikus hírközlés keretszabályozásának felülvizsgálata fogja megadni, miközben az ebben a közleményben javasolt fellépés a jelenleg hatályos keretszabályozás alapján igyekszik megoldani azokat az eseteket, amelyekben sürgősen rugalmasabbá kell tenni a frekvenciahasználatot. A közlemény nem foglalkozik a rugalmasságnövelésnek azzal a módjával, amely a nem engedélyköteles frekvenciasávok számának gyarapításával kínál megoldást a problémára – ezt a kérdést későbbi közlemények fogják tárgyalni.

Továbbra is fontos eleme a frekvenciagazdálkodásnak a zavarás megelőzése, erre azonban a műszaki fejlődés következtében ma már új lehetőségek is rendelkezésre állnak. A műszaki fejlődésből fakad, hogy a frekvenciagazdálkodás hagyományos módszerei helyett olyan rugalmasabb szemléletet célszerű követni, amely a frekvenciák igénybevétele terén nemcsak a műszaki, hanem a gazdasági értelemben vett hatékonyságot is segíti. A rádióspektrumhoz való könnyű hozzáférés biztosítása és a hatékony igénybevétel lehetővé tétele nagyon fontos a versenyképesség előmozdítása, az innováció és a gazdasági növekedés fenntartása, végső soron pedig a munkahelyteremtés szempontjából. A rádióspektrumban rejlő lehetőségeket az innovációs célú beruházások serkentése és a termelékenység növelése érdekében mozgósítva elérhető, hogy az információs és kommunikációs technológiák (IKT) még hatékonyabban hozzájáruljanak a gazdasági növekedést és a foglalkoztatást zászlajára tűző megújult lisszaboni uniós stratégia valóra váltásához.

Az európai ipar egy fontos, dinamikus szegmense az elektronikus hírközlési szolgáltatások által igénybe vehető frekvenciaspektrumtól függ. A rendelkezésre álló adatok alapján ez az ágazat 2006-ban várhatóan 240-260 milliárd eurós forgalmat fog bonyolítani. A piaci alapú frekvenciagazdálkodás és a rugalmasabb frekvenciahasználati jogok együtt a becslések szerint európai szinten évi 8-9 milliárd eurós tiszta nyereséget jelenthetnek. A frekvenciaspektrum igénybevételének rugalmasabbá tétele nem a szabályozás tagállami szintű szétforgácsolását jelenti, hanem azt, hogy az iparnak a lehetőségekhez mérten módjában álljon az önkéntes harmonizáció. Ebben mind a belső piac céljainak elérése, mind pedig a zavarás megelőzése szempontjából alapvető szerep jut a közösségi szintű koordinációnak, továbbá az uniós dimenzió azon frekvenciasávok együttes kijelölését is biztosítja, amelyekben a rugalmasság és a közösen lefektetett minimumkövetelmények bevezethetők. A frekvenciahasználat rugalmasabbá tétele terén folytatott összehangolt fellépés az indokolatlan jogszabályi korlátok felszámolása és a frekvenciakínálat szűkösségének mérséklése révén a frekvenciához jutás költségeit is csökkenti. Ez a szemléletmód nemcsak a jobb szabályozás elveivel van összhangban, hanem megtakarítást is eredményez az innováció finanszírozása terén.

Az új szemléletű szabályozás bevezetéséhez előbb fokozatosan rugalmasabbá kell tenni a frekvenciagazdálkodást. Ennek érdekében:

- meg kell határozni azokat a frekvenciasávokat, amelyekben eltörölhetők a jogszabályi megkötések, és így fokozható a verseny, ideértve a különböző rádiós infrastruktúrák közötti versenyt is. Nagyon fontos, hogy kellően széles frekvenciatartományt sikerüljön a rendszerbe bevonni, csak így biztosítható ugyanis valamennyi piaci szereplő számára a megfelelő átjárhatóság és hozzáférés. Első lépésben a közlemény a hatályos jogszabályi megkötések felülvizsgálatának lehetőségét összesen 1350 MHz terjedelmű olyan frekvenciasáv kapcsán veti fel, amelynek igénybevétele idővel rugalmasabbá tehető. Ezeket a sávokat ma a műsorszórás, a mobilhírközlés és az információs technológiák veszik igénybe; illetőleg

- ki kell alakítani a jövőben a kiválasztott frekvenciasávokban alkalmazandó jogok és engedélyezési követelmények közösségi szinten egységes, arányos rendszerét. Ennek során annak a minimumnak a meghatározására kell törekedni, amely már biztosítja a rugalmas és hatékony igénybevétel lehetőségét, de még védelmet nyújt a káros zavarás ellen. Ezek az engedélyezési követelmények adnák az alapot a kérdéses frekvenciasávokban azon meglévő jogok (az ún. „megörökölt jogok”) tartalmának kiigazításához is, amelyeket bizonyos szolgáltatók a korábbi nemzeti szabályoknak megfelelően szereztek.

Néhány konkrét eset azonnali megoldást igényel, ezért elsőbbséget fog kapni. Már most nyilvánvaló, hogy:

- meg kell vizsgálni, mennyiben tarthatók a GSM-irányelvben[2] előírt szabályok akkor, ha a szolgáltatóknak lehetővé kívánjuk tenni, hogy a 900 MHz-es frekvenciasávban új, hatékonyabb, innovatív technológiákat (pl. UMTS) helyezzenek üzembe; a következetes és kiegyensúlyozott megoldás megtalálása érdekében e frekvenciasáv kérdését más sávokéval[3] együtt kell megvizsgálni;

- az új szemléletű szabályozást alkalmazni kellene a digitális műsorszórás bevezetésével és ennek folytán a frekvenciahasználat műszaki szempontból hatékonyabbá válásával felszabaduló frekvenciasávokban („digitális többlet”) is.

Ha a frekvenciahasználati jogok kedvezményezettjei nagyobb szabadsággal határozhatják meg, hogyan gyakorolják jogaikat, az egyben szükségessé teszi a piaci szereplők aktívabb szerepvállalását is. Ennek részeként:

- a zavarás megelőzése és a fogyasztóknak nyújtott szolgáltatás folyamatossága érdekében az érintetteknek fel kell ismerniük, hogy a környezet rugalmasabbá válásával felelősségük is megnő;

- a mindeddig különállónak számító ágazatoknak (műsorszolgáltatás, mobilhírközlés, információs technológiák) párbeszédbe kell kezdeniük egymással, és ebben az Európai Bizottságnak közvetítő szerepet kell vállalnia.

1. BEVEZETÉS

Az elmúlt két évben a Bizottság a tagállamokkal stratégiai szinten szorosan együttműködve erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy a vezeték nélküli hírközlési technológiák egyre táguló és fejlődő világában bekövetkező fejlemények összhangban legyenek az uniós belső piac kiteljesítését és az európai versenyképesség előmozdítását célzó általános politikai törekvésekkel. Az egyik legfontosabb cél ennek során egy olyan szabályozás kialakítása volt, amely kedvez az innovációnak, segíti az új technológiák gyors frekvenciához jutását, és a vezeték nélküli szolgáltatások széles választékát eredményezi.

A folyamat fontos mérföldkőhöz érkezett, amikor 2005 novemberében a rádiófrekvencia-politikával foglalkozó csoport ( Radio Spectrum Policy Group - RSPG) konszenzusos döntéssel véleményt fogadott el a területen követendő politikai irányvonalról.[4] A vélemény állást foglal a frekvenciagazdálkodás rugalmasabbá tétele mellett, és hosszú távú politikai célok kitűzését javasolja. A véleményben foglaltakat a Bizottság figyelembe fogja venni az elektronikus hírközlés keretszabályozásának folyamatban lévő, 2010-es hatállyal új szabályozást megvalósítani igyekvő felülvizsgálata során.

Ez a közlemény figyelembe veszi az RSPG véleményét, és azt vizsgálja, hogyan lehetne a benne megfogalmazott politikai ajánlásokat fokozatosan, ám haladéktalanul átültetni a gyakorlatba. Az alábbiakban felvázoljuk a rugalmasabb frekvenciagazdálkodás előkészítése érdekében 2010-ig megteendő gyakorlati lépéseket azzal, hogy a problémára jogszabályi szinten a végső megoldást majd az elektronikus hírközlés uniós keretszabályozásának felülvizsgálata fogja megadni, továbbá körvonalazzuk azt a módszertant, amelyet követve kezelhetők a sürgős beavatkozást igénylő egyedi esetek.

2. A JAVASOLT SZEMLÉLETMÓD

A Bizottság azt javasolja, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatások rádiótechnológiai alkalmazásainak frekvenciához férése terén – a ma még jellemző restriktív szabályozás helyett – olyan rugalmas, felesleges megkötésektől mentes rendszer jöjjön létre és legyen főszabályként követendő, amely a frekvenciahasználó számára lehetővé teszi a szolgáltatás és a technológia szabad megválasztását. Továbbra is lesz mód az új szemléletmódtól eltérő intézkedések bevezetésére, de csak kellő indokolással (például közbiztonsági vagy védelmi megfontolásból), és csak az innovációra, a versenyre, a beruházásokra és a társadalmi értékre gyakorolt hatás figyelembevételével. Emellett a keretirányelv értelmében vett „elektronikus hírközlési szolgáltatások” körében fel kell számolni azokat az előírásokat, amelyek egy adott szolgáltatás, például a mobilhírközlés vagy a műsorszórás számára kizárólagos felhasználást biztosítanak. Ez nem zárja ki azonban olyan kötelezettségek életben tartását, amelyek bizonyos szolgáltatások bizonyos frekvenciasávokban való nyújtását követelik meg.

A rugalmas rendszernek a meglévő és a jövőbeni alkalmazások védelme érdekében teljes mértékben figyelembe kell vennie a káros zavarás megelőzésére vonatkozó igényt, és nem eredményezheti az európai uniós termékpiac szétforgácsolódását. Ezt „általános” felhasználási feltételek révén[5] kell elérni, nem azzal, hogy bizonyos technológiák számára kizárólagos jogot adunk egy-egy adott frekvenciasáv használatára, ez utóbbival ugyanis sérülne a technológiasemlegesség elve. A káros zavarás megelőzése mellett a közösségi szinten elfogadott frekvenciatervek, frekvenciamaszkok és egyéb hasonló intézkedések hozzájárulnak az egységes piac kialakulásához és elősegítik a frekvenciagazdálkodás határ menti összehangolását. Továbbra is lesznek Európa-szerte egységesen érvényes használati feltételek, mivel azonban ezek kevesebb megkötést fognak tartalmazni, egyre fontosabbá válik uniós szintű összehangolásuk és következetes alkalmazásuk.

A közös, kevésbé restriktív használati feltételek nagy gazdasági lehetőségeket nyitnak meg az egész Közösségben. A gazdasági hatékonyság rugalmasságnövelés révén történő előmozdítása akkor egyeztethető össze a belső piac elveivel, ha a tagállamok vállalják az engedélyezési rendszerek közösségi szintű összehangolását[6] (l. a 4.2. szakaszt), az ipar pedig vállalja az együttműködést annak érdekében, hogy megvalósuljon a szolgáltatások interoperabilitása, és kihasználható legyen a méretgazdaságosság (l. a 4.3. szakaszt).

3. INDOKOK

A rugalmasságnövelés az elektronikus hírközlési ágazat piaci igényeit szolgálja, egy olyan ágazatét, amelyben egyre több vezeték nélküli technológia szolgál ki egyre több konvergáló szolgáltatást. A rugalmas frekvenciagazdálkodás ezért kulcsfontosságú az innovációs célú beruházások ösztönzése és a versengő környezetben az új vállalkozások piacra lépésének elősegítése szempontjából. A rugalmasság és a piacra lépés elősegítése ugyanakkor abban játszik döntő szerepet, hogy a megújult lisszaboni stratégiával összhangban az IKT hozzájárulhasson a gazdasági növekedéshez és a munkahelyteremtéshez.

3.1. Politikai és gazdasági háttér

A vezeték nélküli hírközlési szolgáltatásokat a világon ma több mint kétmilliárd fogyasztó veszi igénybe, tehát körülbelül ennyire tehető azoknak a száma, akik számára a kép-, hang- és adatszolgáltatás területén megjelenő újfajta kínálat vonzó lehet. Ezen a már kialakult globális piacon a beruházásokat és az innovációt a fogyasztói kereslet és a verseny határozza meg. Az elektronikus hírközlés keretszabályozása[7] és az i2010 kezdeményezés[8] ösztönzi a versenyt, ideértve az infrastruktúra szintjén folyó versenyt is. A vezeték nélküli elektronikus hírközlésben a piacra lépés szorosan összefügg azzal, hogy a szolgáltatók mennyire könnyedén tudnak frekvenciához jutni, és milyen technológiákat részesítenek előnyben.

A vezeték nélküli technológiák jó eszközt jelentenek arra, hogy a széles sávú szolgáltatások Európa távoli vidéki területeire is eljuthassanak, és ezáltal arra, hogy csökkenhessen a digitális megosztottság.[9] A helyi körülményektől függően a „széles sávú szakadék áthidalása” más-más technológiai megoldásokkal lehet megvalósítható. Ebben a fogyasztóknak és a helyi hatóságoknak a gazdasági elvek és az igények alapján kell dönteniük; nem jó, ha e döntések meghozatala során eleve olyan jogszabályi korlátozásokhoz kell igazodni, amelyek egyik vezeték nélküli technológiát előnyben részesítik a másikkal szemben.

A spektrumváltási képesség – amelyet a rugalmas frekvenciagazdálkodás elősegít – szükséges feltétele annak, hogy a piacalapú frekvenciagazdálkodás valamennyi előnye kihasználható legyen. Kimutatták,[10] hogy európai szinten évi 8-9 milliárd eurós tiszta nyereséget jelentene, ha a rugalmas frekvenciahasználati jogok egységes frekvenciakereskedelmi rendszerbe illeszkednének. A rendelkezésre álló adatok alapján az elektronikus hírközlési szolgáltatások rendelkezésére bocsátott frekvenciáktól függő európai iparágak 2006-ban várhatóan 240-260 milliárd eurós forgalmat fognak bonyolítani.

3.2. A váltás szükségessége: a status quo tarthatatlanságát jelző problémák

A fogyasztóknak kínált szolgáltatások konvergenciája hatással van a műsorszolgáltatási, mobilhírközlési és széles sávú vezeték nélküli szolgáltatások frekvenciahasználatára. Az ezekre a célokra igénybe vehető frekvenciatartomány ma még – elsősorban történeti okokból – jobbára egymástól elkülönülő sávokra van felosztva. A vezeték nélküli környezetben a műsorszolgáltatási, mobilhírközlési és széles sávú szolgáltatásokat egyaránt tartalmazó (ún. „triple-play”) csomagok elterjedését nagyban akadályozná, ha az egyes szolgáltatók a frekvenciasávokhoz való hozzáférés, illetőleg az alkalmazandó engedélyezési feltételek tekintetében nem részesülnének egyenlő elbírálásban.

A való világ következő, mielőbbi megoldást sürgető problémái mutattak rá arra, hogy lépéseket kell tenni a frekvenciagazdálkodás rugalmasságának növelése felé:

- A különböző technológiákat (pl. UMTS, WiMAX) bevezetni kívánó mostani és új szolgáltatók szeretnék igénybe venni a 2,6 GHz-es frekvenciasávot (amely 2006-ban válik szabaddá), ami fontos lenne a mobilhírközlési és a vezeték nélküli internet-hozzáférési szolgáltatások szempontjából. E frekvenciasáv használatára egyelőre nem vonatkozik összehangolt közösségi szabályrendszer, ezért egyértelmű, arányos és időtálló szabályozást kellene kialakítani.

- A működő második generációs mobilszolgáltatók egy része szeretné sokrétűbbé tenni a jelenleg a GSM-irányelv hatálya alá tartozó 900 MHz-es sávon nyújtott szolgáltatásait. Az irányelv az elmúlt két évtizedben mindenkinek jó szolgálatot tett, de ma már egyre többen kérdőjelezik meg alkalmasságát amiatt, hogy műszakilag lehetségessé vált a harmadik generációs mobilhírközlési technológiákon alapuló új szolgáltatások bevezetése.

- A jelenleg műsorszórásra használt 472–862 MHz-es frekvenciasáv, különösen pedig az analógról a (kevesebb frekvenciát igénylő) digitális műsorszórásra való áttéréssel felszabaduló ún. „digitális többlet” hasznosítása iránt mostani és új szolgáltatók egyaránt érdeklődnek. Ez a frekvenciatartomány nagyon fontos lenne olyan új szolgáltatások bevezetéséhez, mint például a mobil televíziózás, illetőleg a vezeték nélküli elektronikus hírközlési szolgáltatások valamennyi típusának a vidéki területekre való eljuttatatásához.

Ezekkel az esetekkel mielőbb foglalkozni kell, hogy tovább folytatódhasson az innováció, újabb beruházások valósuljanak meg, és megmaradjon az elektronikus hírközlés dinamikája. Egyben pedig lehetőség nyílik az új, rugalmas frekvenciahasználati rendszer bevezetésére is.

4. MERRE INDULJUNK?

4.1. Elegendő frekvencia kijelölése rugalmas használatra

Az egyes felhasználásokra (műsorszórásra, mobilhírközlésre, széles sávú vezeték nélküli hozzáférésre) elkülönített frekvenciasávokról folyó viták egyre több problémát vetnek fel amiatt, hogy elégtelen az alternatív frekvenciasávokban megnyíló lehetőségek szabályozása. A frekvenciasávok kollektív kijelölése vagy csomagba rendezése biztosíthatná, hogy az egyes ágazatok közös frekvenciaforrásból meríthessenek, ami a rugalmasság növekedésével valamennyi érintett ágazatban új, versenyalapú lehetőségeket eredményezne. Európának ki kell törnie abból a frekvenciagazdálkodási csapdából, amelybe a szerzett jogokra vonatkozó szabályok miatt került, és meg kell keresnie azokat a megoldásokat, amelyek valamennyi ágazat számára kedvezőek. A csomagba rendezéssel emellett még az egyes ágazatok elbírálása is arányossá válna.

A rugalmas szemléletmód elvben számos frekvenciasávra alkalmazható, és a Bizottság bátorítja is erre a tagállamokat. Annak érdekében ugyanakkor, hogy a következő néhány évben gyakorlati eredményeket érhessünk el és kezelni tudjuk a mostani kihívásokat, ki kell jelölni a frekvenciasávok egy kezdeti csoportját. 2007-ben a Bizottság a rádióspektrum-bizottság ( Radio Spectrum Committee - RSC) és a hírközlési bizottság ( Communications Committee - COCOM) közreműködésével alaposan meg fogja vizsgálni, hogy bizonyos, jelenleg műsorszórásra, mobilhírközlésre, illetőleg az információs technológiák céljára használt frekvenciasávok (l. a mellékletet) közül melyikben valósítható meg teljes körű vagy részleges rugalmasság.

4.2. A következetes engedélyezési rendszer felé

Az egységes piac, a konvergencia és a globalizáció következtében egyre fontosabb, hogy a tagállamok egyöntetű vagy közös frekvenciahasználat-engedélyezési rendszereket, ezen belül különösen időbeli korlátokat, módszereket és frekvenciahasználati feltételeket alkalmazzanak.

A mellékletben felsorolt egyes frekvenciasávokra vonatkozó engedélyezési feltételek eltérései egyre fokozottabban torzítják a versenyt. A használati jog gyakorlásának feltételeit arra a minimumszintre kell korlátozni, amely a hatékony használat szempontjából szükséges és egyben elégséges is, és úgy kell őket meghatározni, hogy a Közösség teljes területén a mellékletben felsorolt valamennyi frekvenciasávban egységesek legyenek. Elsősorban arra a kérdésre kell megtalálni a választ, hogy a konvergáló környezet és a műsorszóró, a mobilhírközlési és a széles sávú vezeték nélküli hozzáférést biztosító hálózatok közötti egyre fokozódó verseny figyelembevételével milyen eltérések tekinthetők továbbra is indokoltnak.

A COCOM és a CEPT közreműködésével a Bizottság és az RSC jelenleg vizsgálja azokat a hatályos feltételeket, amelyek a fentiekben meghatározott frekvenciasávokban ma kijelölik a használati jog gyakorlásának korlátait. A folyamatnak az a célja, hogy olyan egységes feltételekről szülessen megegyezés, amelyek a használati jog gyakorlását a lehető legkevésbé korlátozzák.[11]

Az elektronikus hírközlés jelenleg hatályos keretszabályozásából kiindulva 2007-ben bizottsági ajánlás[12] formájában megegyezésen alapuló iránymutatásokat kell adni a következetesen alkalmazandó engedélyezési feltételekre vonatkozóan. Az ajánlás célja az lesz, hogy rugalmasabbá tegye a frekvenciagazdálkodást, és ezzel előkészítse a talajt a Bizottság által a keretszabályozás felülvizsgálatával összefüggésben javasolt új szemléletű frekvenciagazdálkodásnak. A belső piac előmozdítását, a zavarás megelőzését, a határ menti koordinációt és az egészségvédelmet szem előtt tartva az érintett frekvenciasávokra vonatkozó műszaki jellegű használati minimumfeltételeket a rádióspektrum-határozat[13] alapján elfogadandó műszaki végrehajtási intézkedések, illetőleg a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről szóló irányelv alapján elfogadandó harmonizált szabványok fogják meghatározni.

4.3. Az iparági szereplők együttműködésének fokozása

A frekvenciahasználat rugalmasabbá tétele bővíti a frekvenciahasználók döntéshozatali mozgásterét, egyúttal azonban azt is igényli, hogy a piaci szereplők a fogyasztók érdekében vállalják a problémamentes szolgáltatási környezet kialakításának felelősségét. A digitális konvergenciával érintett frekvenciasávokban csak valamennyi szereplő együttműködésével lehet következetes rendszert kialakítani.

A rugalmas környezet létrehozásának kezdeti időszaka során a szolgáltatások interoperabilitásában és a méretgazdaságosság szem előtt tartásával a frekvenciaspektrum harmonizálásában az iparnak kell meghatározó szerepet vállalnia, miközben a szabályozás csupán „nagy vonalakban” mutat irányt. A Bizottság figyelemmel kíséri a fejleményeket, és úgy látja, hogy egyelőre nincs szükség konkrét technológiák előírására,[14] hiszen a szabványosítást – azokkal a frekvenciagazdálkodási előjogokkal összhangban, amelyekről a Bizottság által kiadott megbízások alapján a CEPT-ben jelenleg folyik az egyeztetés – az ipar maga végzi.[15]

A Bizottság az interoperabilitás és a zavartalan szolgáltatásnyújtás elősegítése érdekében támogatja a vezeték nélküli technológiákra vonatkozó nyitott szabványok kidolgozását. A piac szempontjából a Bizottság véleménye szerint jelenleg az a legjobb, ha továbbra is az ipar önkéntes szabványosítási kezdeményezéseire támaszkodunk.

5. TEENDőK

A mellékletben meghatározott frekvenciasáv-csomagon belül az új szemléletű szabályozás fokozatos bevezetése érdekében a következőket kell tenni.

A tagállamokat arra kérjük, hogy mielőbb tegyék világosabbá jelenlegi engedélyezési feltételeiket (a műszaki és a nem műszaki jellegűeket egyaránt), és oldják fel a lehető legtöbb megkötést, elősegítve ezzel a rugalmasságot, a gyors frekvenciához férést és a versenyt, ideértve a rádiótechnikai infrastruktúra szintjén folyó versenyt is. A Bizottság 2007 végéig ajánlásban fogja meghatározni a rugalmas használatra kijelölt frekvenciasávok igénybevételére vonatkozó közös és minimálisan szükséges használati feltételeket.

Az Európai Bizottság a meglévő mechanizmusokon keresztül alaposan megvizsgálja a frekvenciasáv-csomag jelenlegi helyzetét, és gyakorlati végrehajtási intézkedésekre fog javaslatokat tenni különösen a sürgősen megoldásra váró esetek tekintetében és annak érdekében, hogy a frekvenciagazdálkodás egész Európában konzisztens módon rugalmasabbá váljék. Ezzel összefüggésben a Bizottság felülvizsgálja a GSM-irányelvet, a 2,6 GHz-es frekvenciasáv kapcsán pedig egységes európai szabályozás kialakítását kezdeményezi azzal a céllal, hogy e két frekvenciasáv problémájára olyan arányos és következetes megoldás születhessen, amely figyelembe veszi az új, innovatív technológiák és szolgáltatások iránti igényt, és egyformán szem előtt tartja a városi, illetőleg a vidéki területek szempontjait.

A szabványügyi szervezetek (jelesül az ETSI) megbízást fognak kapni a rugalmas frekvenciasávokban működő berendezések tárgyában olyan harmonizált szabványok kidolgozására, amelyek megelőzik a zavarás kialakulását.

Az ipar felkérést kap a frekvenciahasználattal kapcsolatos eszmecserére és a bevált gyakorlati megoldások felkutatására egy olyan rugalmas frekvenciahasználati keretrendszeren belül, amely a fogyasztók érdekében továbbra is gondoskodik a zavarás megelőzéséről és az interoperabilitásról. Ennek során kiindulásképpen a mellékletben meghatározott frekvenciasávokra kell összpontosítani. Ezek a frekvenciasávok mindhárom ágazatot érintik; ezeket az ágazatokat ezúton hívjuk fel a javasolt párbeszédben való aktív részvételre. A Bizottság készen áll a folyamat segítésére.

6. ZÁRSZÓ

A technológia- és szolgáltatássemlegesség elvét követve kiadott használati jogokon alapuló rugalmas frekvenciagazdálkodás előfeltétele annak, hogy az innováció és az új, sokszínű szolgáltatások érdekében kiaknázhatók legyenek a vezeték nélküli hírközlésben rejlő lehetőségek. Ez nagyban hozzájárulhat Európa gazdasági növekedésének és versenyképességének fellendítéséhez.

A szemléletmód gyakorlatba való átültetéséhez olyan szabályozást kell bevezetni, amely a technológia- és szolgáltatássemlegesség elvéből indul ki. A káros zavarás elleni védekezés jegyében továbbra is lesznek műszaki jellegű általános megkötések, ezeket az alapvető műszaki paramétereket alkalmas közösségi intézkedések fogják meghatározni. A rugalmasabb frekvenciagazdálkodás az elektronikus hírközlés európai uniós keretszabályozásának felülvizsgálatában is fontos szerepet kap, a változások azonban csak 2010-ben lépnek hatályba.

Eközben a ma hatályos jogszabályi előírások alapján fokozatosan be kell vezetni a rugalmasabb frekvenciagazdálkodás egyes elemeit. A Bizottság 2007-ben ajánlásra fog javaslatot tenni, amelyben iránymutatással szolgál az engedélyezési feltételek meghatározására vonatkozóan a frekvenciasávok azon első csoportjában, amelyben a rugalmasabb szemléletmódot érvényesíteni kell. Ebből kiindulva valamennyi érintett hozzáláthat a már ma is sürgető konkrét kérdések megoldásához.

A rugalmas frekvenciahasználat nagy döntési szabadságot ad a piaci szereplők kezébe, ugyanakkor a problémamentes, interoperábilis hírközlési rendszerek kialakításával összefüggésben nagyobb felelősséget is ró rájuk A Bizottság vállalja, hogy kezdeményező módon fogja segíteni a piaci szereplők e téren folytatandó együttműködését.

MELLÉKLET

A frekvenciasávok azon elsőként megvizsgálandó csoportja,amelyben bevezethető lehet a rugalmasabb szemléletmód(összesen 1350 MHz)

- A 470–862 MHz-es sávot ma a műsorszolgáltatás használja, de a digitális többlet, illetőleg a műsorszolgáltatási és a mobil hírközlési szolgáltatások konvergenciája beavatkozást sürget.

- A 880–915 MHz-es / 925–960 MHz-es, illetőleg az 1710–1785 MHz-es / 1805–1880 MHz-es sávokat ma a GSM-alapú mobilhírközlés használja, de a harmadik generációs mobilhírközlési szolgáltatások bevezetése és a GSM-irányelvben található megkötések beavatkozást sürgetnek.

- Az 1900–1980 MHz-es / 2010–2025 MHz-es / 2110–2170 MHz-es sávokat ma a harmadik generációs mobilhírközlési szolgáltatások (IMT-2000/UMTS) használják, de a piac a konvergencia jegyében a műsorszolgáltatás-jellegű szolgáltatások, illetőleg a lakott és a vidéki területek felé kiépítendő széles sávú kapcsolat irányában jelez elmozdulást.

- A 2500–2690 MHz-es (2,6 GHz-es) sávot (erre engedélyt még nem adtak ki) várhatóan a harmadik generációs mobilhírközlési szolgáltatások (IMT-2000/UMTS) fogják használni, de az egyéb technológiákon[16] alapuló széles sávú szolgáltatások szempontjából is hasonlóan érdekes.

- A 3,4–3,8 GHz-es sávot ma a közvetlenül a fogyasztóval kialakított széles sávú kapcsolatokra veszik igénybe, de az Európai Unión belül a mobilhírközlési szolgáltatások szempontjából is hasonlóan érdekes. Ezt a sávot ugyanakkor ma Oroszországban és több afrikai országban kiterjedten használják a műholdas hírközlésben.

[1] Közlemény az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó európai uniós keretszabályozás felülvizsgálatáról, COM(2006) 334.

[2] A Tanács 87/372/EGK irányelve a nyilvános páneurópai digitális cellás földi mobil rádiótávközlés összehangolt közösségi bevezetése számára fenntartandó frekvenciasávokról.

[3] Így az 1800 MHz-es és a 2,6 GHz-es sávokkal.

[4] RSPG05-102. dokumentum: Végleges vélemény az elektronikus hírközlési szolgáltatások vezeték nélküli frekvenciához férésére vonatkozó politikáról (WAPECS).

[5] Tehát például csatornák, teljesítménykorlátok és védősávok kijelölésével (ún. frekvenciatervekkel és frekvenciamaszkokkal).

[6] Az RSPG véleménye a WAPECS-ről, 5.5.2. szakasz: „ A WAPECS segítségével kialakítható az engedélyezési feltételek egy olyan következetes rendszere, amely a keretirányelvben előírt kritériumokkal összhangban valamennyi érintett frekvenciasávra alkalmazható lesz. Ezek a feltételek nem léphetnek túl azon a minimumon, amely a hatékony frekvenciahasználathoz szükséges, és ezáltal nagyobb rugalmasságot fognak biztosítani az egyes frekvenciasávok igénybevételének módjában. A WAPECS-nek célja, hogy elősegítse az európai frekvenciagazdálkodásnak egy olyan környezet kialakítása irányába történő fejlesztését, amely minden tagállamban hasonló minimumfeltételeken alapul. Ez azonban nem zárja ki az akár tagállami, akár EU-szintű kiegészítő feltételek alkalmazásának lehetőségét egy-egy konkrét frekvenciasávban mindaddig, amíg ezek a kiegészítő feltételek indokoltak, arányosak és nem diszkiriminatívak. ”

[7] A 2002/19/EK, a 2002/20/EK, a 2002/21/EK és a 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a 676/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat.

[8] L. az „i2010: európai információs társadalom a növekedésért és a foglalkoztatásért” című közleményt, COM(2005) 229.

[9] L. „A széles sávú szakadék áthidalása” című közleményt, COM(2006) 129.

[10] L. a „Conditions and options in introducing secondary trading of radio spectrum in the European Community” (A rádiófrekvenciák másodlagos kereskedelmének az Európai Közösségben történő bevezetése feltételeiről és módozatairól) c. tanulmányt, 2004. május.

[11] Az engedélyezési irányelv (2002/20/EK) B. melléklete kimerítően felsorolja a frekvenciahasználati jogokhoz fűzhető feltételeket.

[12] Az ajánlás elfogadásának jogalapja a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 19. cikke lesz.

[13] 676/2002/EK határozat.

[14] Abban az esetben, ha nem sikerült kellő interoperabilitást elérni, a keretirányelv 18. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság a keretirányelv 17. cikkében előírt eljárást követve bizonyos szabványokat kötelezővé tehet.

[15] Például az ETSI szabványügyi szervezet keretei között.

[16] Például a WiMAX-on.