A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 2012. évi jelentés a Stabilitási Eszközről /* COM/2013/0563 final */





TARTALOMJEGYZÉK A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 2012. évi jelentés a Stabilitási Eszközről 1........... Bevezetés....................................................................................................................... 3 2........... A Stabilitási Eszköz felépítése......................................................................................... 3 3........... A Stabilitási Eszköz alkalmazása..................................................................................... 4 4........... A Stabilitási Eszköz áttekintése a 2007–2012 közötti időszak vonatkozásában................. 5 5........... A Stabilitási Eszköz helyzete 2012-ben........................................................................... 6 6........... Reagálás válsághelyzetre vagy kialakulóban lévő válsághelyzetre (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 3. cikke)...................................................................................................................................... 7 6.1........ Hogyan reagált a Stabilitási Eszköz a válságokra 2012-ben?............................................ 7 6.2........ Kik vesznek részt a Stabilitási Eszköz válságreagálási intézkedéseiben?.......................... 10 7........... Támogatás az együttműködés stabil feltételeinek keretein belül (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikke) 11 7.1........ A biztonság és védelem elleni fenyegetések (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikkének 1. pontja) 11 7.2........ A vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris (CBRN) anyagokhoz kapcsolódó kockázatok enyhítése (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikkének 2. pontja)............................................................. 13 7.3........ Válságmegelőzési és válságkezelési kapacitások kiépítése (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikkének 3. pontja)......................................................................................................................... 14 8........... Következtetés.............................................................................................................. 19 1. Bevezetés A Stabilitási Eszköz alkalmazásának hatodik évét követően ezt az éves jelentést a Stabilitási Eszköz létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1717/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[1] 23. cikkében előírt jelentéstételi kötelezettségnek megfelelően terjesztjük az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága elé. A Stabilitási Eszköz a főképviselő/alelnök felügyelete alá tartozó fontos eszköz, amely lehetővé teszi számára, hogy erőforrásokat juttasson azon átfogó uniós politikák támogatásához, amelyek célja a válságok következményeinek és a biztonsági fenyegetéseknek világszintű megelőzése, mérséklése és kezelése. A jelentés áttekintést nyújt arról, hogy 2012-ben hogyan vették igénybe a Stabilitási Eszközt. A jelentést két bizottsági szolgálati munkadokumentum kíséri, amelyek átfogó és részletes aktualizált információkat tartalmaznak a Stabilitási Eszköz keretében 2012-ben indított, illetve folyamatban lévő, a rendelet 3. cikke alá tartozó sürgős válságreagálási intézkedések, valamint a Stabilitási Eszköz keretében folytatott, a rendelet 4. cikkének 1., 2. és 3. pontja alá tartozó hosszabb távú programok átfogó végrehajtásáról. A Stabilitási Eszközből finanszírozott, e jelentésben bemutatott intézkedésekért végrehajtó szervek széles köre felelős, pl. az ENSZ ügynökségei, más nemzetközi és regionális szervek, az uniós tagállamok szervei, nem kormányzati szervezetek és más civil társadalmi szereplők. 2. A Stabilitási Eszköz felépítése A Stabilitási Eszköz a kulcsfontosságú külső segítségnyújtási eszközök egyike, amely képessé teszi az EU-t arra, hogy vezető szerepet töltsön be a világban fennálló vagy kialakulóban lévő válsághelyzetek megelőzésének és az azokra való reagálásnak az elősegítésében. Amint alább összefoglaljuk, a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 3. és 4. cikke meghatározza azokat az intézkedéseket, amelyek vonatkozásában a Stabilitási Eszköz igénybe vehető. A 3. cikk válsághelyzetben vagy kialakulóban lévő válsághelyzetben történő támogatást irányoz elő. Ide tartozik a reagálás súlyos politikai és konfliktushelyzetek, természeti katasztrófák[2], illetve e két helyzet együttes bekövetkeztének ritka és összetett esetében. Amikor válsághelyzetek megelőzésére, enyhítésére vagy megoldására nyílik lehetőség, a Stabilitási Eszközből nyújtott támogatás – mely az olyan esetekre korlátozódik, ahol a szokásos külső támogatási eszközök[3] nem mobilizálhatóak kellő időben vagy megfelelő módon – rendkívüli támogatási intézkedések[4] formájában jelenik meg. Ezeket a reagálási intézkedéseket néhány esetben átmeneti intézkedési programok követik[5]. A Stabilitási Eszköz gyakran egészíti ki az uniós humanitárius segítségnyújtási intézkedéseket, továbbá hozzájárul a segélyezés, a helyreállítás és a fejlesztés összekapcsolásához[6]. A Stabilitási Eszköz intézkedései ezenfelül kiegészíthetik az uniós KBVP[7]-műveleteket és más fellépéseket, valamint az átfogó uniós konfliktuskezelési és válságreagálási megközelítés részét képező egyéb intézkedésekhez is további lényeges hozzájárulást biztosítanak. A Stabilitási Eszköz keretében történő reagálás kiegészíti a szokásos külső támogatási eszközöket, amelyek alkalmazási körük, valamint stratégiai tervezési és programozási ciklusuk miatt gyakran nem alkalmasak válsághelyzetben vagy kialakulóban lévő válsághelyzetben történő fellépésre. Az uniós külső fellépési eszköztár egyik fontos jellemzője, hogy olyan széles körű eszközöket foglal magában, amelyek révén az Unió képes arra, hogy mindig az adott helyzetnek megfelelően tudjon cselekedni. A Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikke az eszköz programozható komponensét határozza meg, vagyis a Stabilitási Eszköz hosszabb távú programjait foglalja magában a következő három központi terület kapcsán: · régiók közötti biztonsági és védelmi veszélyek (4. cikk 1. pont); · a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris (CBRN) anyagokhoz kapcsolódó kockázatok enyhítése (4. cikk 2. pont); valamint · válságmegelőzési és válságkezelési kapacitások kiépítése (4. cikk 3. pont)[8]. 3. A Stabilitási Eszköz alkalmazása A Külpolitikai Eszközökért Felelős Szolgálat (FPI) szorosan együttműködik az Európai Külügyi Szolgálattal (EKSZ), amely az Európai Unió önállóan működő szerve és az FPI-hez hasonlóan 2011 januárjában jött létre[9]. Mindkét szolgálat Catherine Ashton főképviselő/alelnöknek jelent, aki az FPI felügyeletét az Európai Bizottság alelnökeként látja el. Az EKSZ létrehozásáról szóló határozat 9. cikke meghatározza, hogy az Unió külső együttműködési programjainak kezelése a Bizottság hatáskörében marad, míg az Unió külső fellépési eszközei – így a Stabilitási Eszköz – átfogó politikai koordinálásáról a főképviselő gondoskodik. A Stabilitási Eszközről szóló rendelet 3. cikkének politikai felügyeletét tehát az EKSZ látja el, amely az FPI-vel közösen dolgozza ki az intézkedéseket. Az elfogadott fellépések végrehajtásáért az FPI felelős. Az EKSZ továbbá a stratégiai dokumentumok és a többéves indikatív programok révén a 4. cikk szerinti programok stratégiai programozását is biztosítja. A vonatkozó éves cselekvési programokat a DG DEVCO[10] (a 4. cikk 1. és 2. pontjának vonatkozásában) és az FPI (a 4. cikk 3. pontjának vonatkozásában) dolgozza ki és hajtja végre. A Bizottság és az EKSZ közötti együttműködést állandó figyelemmel kísérik, hogy a legtöbbet lehessen kihozni a szinergiákból és az egymást kiegészítő jellegből, valamint hogy tovább lehessen fejleszteni a Stabilitási Eszköz alkalmazási módjait. 4. A Stabilitási Eszköz áttekintése a 2007–2012 közötti időszak vonatkozásában A Stabilitási Eszköz hatéves működését követően megállapítható, hogy olyan megbízhatóan alkalmazható uniós eszköz, amely az átfogó uniós megközelítés keretén belül biztosítja világszerte a konfliktus- és válságmegelőzés, -reagálás és helyreállítás teljes ciklusához, a nemzeti és regionális szinten jelentkező biztonsági fenyegetések kezeléséhez, valamint a válságreagálási és konfliktusmegelőzési kapacitások kiépítéséhez szükséges segítséget. A Stabilitási Eszköz rövidtávú válságreagálási komponense keretében 2007 és 2012 között körülbelül 70 országra és régióra kiterjedő mintegy 243 fellépésre 872 millió EUR-t bocsátottak rendelkezésre világszerte. A 2007–2012 közötti időszakra vonatkozó földrajzi megoszlást az 1. ábra mutatja. Ugyanezen időszak alatt hozzávetőleg 403,8 millió EUR-t bocsátottak a Stabilitási Eszköz hosszú távú, programozható elemének rendelkezésére, amely a 4. cikk 1., 2. és 3. pontja alá tartozó fellépéseket fogja össze. A 2. ábra bemutatja, hogy ebben az időszakban miként oszlott meg a finanszírozás a válságreagálási intézkedések (3. cikk) és a hosszabb távú programok (4. cikk) között. 5. A Stabilitási Eszköz helyzete 2012-ben A Stabilitási Eszköz keretében 2012-ben[11] rendelkezésre álló és teljesen lekötött 286,1 millió EUR-s költségvetést az alábbiakra fordították: · 195,8 millió EUR-t válsághelyzetekre és kialakulóban lévő válsághelyzetekre (3. cikk); · 22 millió EUR-t a régiók közötti fenyegetésekre való reagálásra (4. cikk 1. pont); · 46,3 millió EUR-t a CBRN-nel kapcsolatos kockázatok mérséklésére (4. cikk 2. pont); valamint · 22 millió EUR-t válságmegelőzési és válságkezelési kapacitások kiépítésére (4. cikk 3. pont). A Tanács a Politikai és Biztonsági Bizottságon keresztül feljegyzések útján rendszeresen tájékoztatást kap a 3. cikk alapján történő új válságreagálási intézkedések tervezéséről és a folyamatban levő intézkedések végrehajtására vonatkozó aktuális információkról. A Stabilitási Eszköz feletti demokratikus ellenőrzés keretében az Európai Parlament külügyi bizottságán belül létrejött, konfliktusokkal, valamint biztonsági és fejlesztési kérdésekkel foglalkozó munkacsoport három ülést tartott, amelyen részt vettek a Bizottság szolgálataitól és az EKSZ-től érkezett képviselők. Az alábbi 3. ábra a földrajzi eloszlás kapcsán bemutatja a 2012-ben a Közel-Kelet, valamint Észak-Afrika és a Szubszaharai-Afrika válságaihoz a Stabilitási Eszközből nyújtott, folyamatban lévő tekintélyes mértékű támogatást. A Stabilitási Eszköz 2012. évi projektjeiről az alábbi két szakasz mutat be konkrét példákat. 6. Reagálás válsághelyzetre vagy kialakulóban lévő válsághelyzetre (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 3. cikke) 6.1. Hogyan reagált a Stabilitási Eszköz a válságokra 2012-ben? Az EU 2012 folyamán több jelentős válsággal is foglalkozott, így például az Észak-Afrikát és a Közel-Keletet érintő arab tavasz eseményeivel, amelyek viszont a Száhil öv stabilitására is közvetlen hatást gyakoroltak. Az Unió emellett a világ más részein zajló válságokra is reagált, amely válságok mindegyike hatékony és kellő időben történő beavatkozást tett szükségessé instabil és/vagy válságot követő helyzetekben. E fellépések célja az országok stabilitásának helyreállítása és az ellenálló képesség fokozása volt. A Stabilitási Eszköz 2012-ben végrehajtás alatt álló összes intézkedésének részletes ismertetését az éves jelentést kísérő I. számú bizottsági szolgálati munkadokumentum tartalmazza. A 2012-ben végzett tevékenységek szemléltetéseként néhány fellépésen keresztül mutatjuk be, hogy milyen széles körű és különféle típusú válságok kapcsán vették igénybe a Stabilitási Eszközt a világ számos pontján: · 2012 tavaszán intenzív diplomáciai erőfeszítéseket tettek annak érdekében, hogy megelőzzék az erőszak fokozódását Szíriában, és az EU számára stratégiai prioritássá vált az ENSZ szíriai megfigyelő missziójának (UNSMIS) rövid időn belül való telepítése. A Stabilitási Eszköz forrásai segítségével lehetővé vált, hogy az UNSMIS gyorsan és biztonságosan megkezdhesse működését, így például azonnal 25 páncélozott gépkocsit indítottak útnak Damaszkuszba. Az UNSMIS megbízatásának lejártát követően a járművek közül néhány továbbra is Lakhdar Brahimi, az ENSZ és az Arab Liga különmegbízottja, valamint az ő munkatársai rendelkezésére állt. A szíriai ellenzék egységesebb álláspontjának kialakítása érdekében a Stabilitási Eszközből nyújtott támogatás révén az is lehetővé vált, hogy az ellenzék tagjai két alkalommal is találkozzanak egymással, Brüsszelben és Kairóban. Az év második felében emelkedett az otthonukat elhagyni kényszerültek száma, és az EU elindította a Stabilitási Eszköz második támogatási programját, hogy segítséget nyújtson a menekülteket befogadó szomszédos országok hatóságai és közösségei számára. Az Unió a Szíriában maradottaknak is támogatást biztosít. · Támogatásban részesült Líbia is azzal a céllal, hogy elősegítsék a válsághelyzetekre való reagálással kapcsolatos nemzeti kapacitásépítést, védelmet nyújtsanak a kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok számára, valamint eltávolítsák a fel nem robbant hadianyagokat. Emellett segítséget nyújtottak az integrált határigazgatás terén végzett igényfelméréshez, amely egy későbbi (KVBP) feltáró misszió előtt nyitja meg az utat. Ez a fellépés nem csupán Líbia, de az egész Száhil öv számára előnyökkel jár majd, mivel elősegíti az emberkereskedelem és az illegális fegyverek kereskedelmének visszaszorítását. · A választások gyakran kulcsfontosságú szerepet játszanak a válságból való kilábalás folyamán. Ezért 2012-ben a konfliktus sújtotta területeken több régióban is támogatást nyújtottak a választások megrendezéséhez a Stabilitási Eszköz keretében. Projektek indultak Bissau-Guineában, Togóban, Burkina Fasóban, Zimbabwében, Madagaszkáron, Kenyában, Pakisztánban, Afganisztánban és Haitin. Döntő fontosságú, hogy a választásokkal kapcsolatos támogatási intézkedések főként a már tervben lévő választási ciklusokon kívül biztosítanak támogatást. Az ilyen jellegű válságmegelőzési intézkedések a szélesebb uniós stratégiákkal és más eszközökkel való kiegészítő jelleget is elősegítik. · Az EU 2012 elején felkérést kapott arra, hogy támogassa az iraki kormány és az Ashraf-tábor lakói közötti feszültségek fokozódásának kezelésére irányuló ENSZ-erőfeszítéseket. E tábor lakói közül sokan kapcsolatban állnak a People’s Mujahedin of Iran (Iráni Népi Mudzsaheddin) nevű szervezettel. A Stabilitási Eszköz forrásainak gyors mozgósítása révén lehetővé vált egy kompromisszumos megoldás végrehajtása. Az Ashraf-tábor sok korábbi lakóját 2012 végén új létesítménybe helyezték át, és megkezdődtek az Irakon kívüli állandó áthelyezésre irányuló eljárások. Jóllehet a feszültségek továbbra is fennállnak, a Stabilitási Eszközből nyújtott támogatással lehetővé vált, hogy az iraki kormány, az Ashraf-tábor korábbi lakói, valamint a nemzetközi közösség előrelépést tegyen egy állandó megoldás felé. · A kedvezőtlen fordulatok ellenére 2012-ben is folytatódott a jemeni átmenet folyamata. A Stabilitási Eszköz révén az Unió az ENSZ-szel és a Világbankkal együtt támogatást nyújtott a jemeni politikai döntéshozók számára, hogy a közelmúltbeli konfliktust követően meghatározzák az ország igényeit. A polgári biztonsági ágazat reformja a jemeni átmeneti kormány által azonosított egyik prioritás annak biztosítása érdekében, hogy a biztonsági szolgálatok valóban kezelni tudják a lakosság biztonsági igényeit. A Stabilitási Eszköz támogatást nyújtott a jemeni reformtervek kidolgozásához. · A Száhil övben jelenleg tapasztalható biztonsági kihívások kezelése tekintetében a Stabilitási Eszköz keretében regionális megközelítést alkalmaznak. 2012 elején olyan intézkedésről állapodtak meg, mely enyhíti a líbiai válság által Niger és Mali északi térségeire gyakorolt hatást. Miután 2012. március 22-én katonai puccsra került sor Maliban, a támogatást megemelték és kiterjesztették Niger más, a Maliban zajló válság által érintett területeire is. Ezenfelül Csádban és Líbiában aknamentesítési programokat indítottak, amelyek hozzájárulnak a térség stabilizációjához, valamint lehetővé teszik a biztonsági erők számára, hogy olyan aknásított területekre is bejussanak, amelyek gyakran biztos menedéket nyújtanak a terroristák számára és a tiltott kereskedelem kiindulópontjai. Mindezek a beavatkozások maradéktalanul összhangban állnak a Száhil övre vonatkozó átfogó uniós biztonsági és fejlesztési stratégiában foglaltakkal, valamint kiegészítik a térségben más uniós eszközök keretében folytatott erőfeszítéseket, így például a KBVP alá tartozó fellépéseket. · A Szubszaharai-Afrikában a Stabilitási Eszköz támogatást nyújtott a stabilizációhoz és korai helyreállítási kísérleti projektekhez Szomáliában, valamint a Közép-afrikai Köztársaság erőinek leszereléséhez. A Közép-afrikai Köztársaság támogatásban részesült annak érdekében, hogy elősegítsék a nemzeti fegyveres erők kötelékéből leszerelt 5000 katona társadalmi-gazdasági újrabeilleszkedését, valamint az ország északi és keleti részében az aknamentesítést és a fel nem robbant hadianyagok eltávolítását (noha ezt későbbi események miatt fel kellett függeszteni). · A Nigériában és Burundiban folytatott békeépítési erőfeszítések magukban foglalták a béke és a konfliktusmegoldás architektúrájának megerősítésére irányuló támogatás, valamint a nigériai Plateau szövetségi államban az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelem megszilárdítását. A békeépítéshez és a konfliktusmegelőzéshez való hozzájárulás Nigériában különösen fontos, mivel Plateau szövetségi állam biztonsági környezete táptalajt biztosít szélsőséges csoportok – például a Boko Haram – számára ahhoz, hogy tevékenységüket kiterjesszék a térségben. A Stabilitási Eszköz keretében nyújtott támogatás továbbá elősegítette a burundi béke megőrzését célzó szélesebb körű erőfeszítéseket. · A Stabilitási Eszköz forrásaiból 2012 áprilisában széles körű támogatást nyújtottak a mianmari/burmai reformfolyamathoz, amely támogatás a kormányzati minisztériumoknak szóló technikai segítségnyújtást és tanácsadást is magában foglalt. Az Unió további segítséget nyújtott a mianmari békeközpont felállításához októberben, amely összehangolja a béketárgyalásokkal foglalkozó csoportokat és nyílt platformként szolgál a különböző érdekeltek közötti párbeszéd folytatásához. Biztosítja továbbá, hogy a tágabb nemzeti és nemzetközi nyilvánosság tájékoztatást kapjon a békefolyamatról és részt vegyen abban, valamint hogy folyamatos legyen a helyi és a nemzetközi szereplők által nyújtott támogatás összehangolása. E kezdeti segítségnyújtás 2013-ban megnyitotta az utat a Stabilitási Eszköz keretében a mianmari/burmai békefolyamathoz kapcsolódóan folytatott átfogó támogatási program számára, a mianmari békeközpontnak nyújtott strukturális és operatív támogatást is ideértve. A Stabilitási Eszköz további fellépése révén enyhíteni lehet az aknák jelentette veszélyeket, így lehetővé válik a lakóhelyük elhagyására kényszerültek és a menekültek visszatérése, valamint megteremti a Mianmar/Burma több etnikai területének társadalmi-gazdasági fejlődéséhez szükséges előfeltételeket. · A Stabilitási Eszköz 2010 óta része a Fülöp-szigeteken zajló mindanaói békefolyamatban való kiterjedt uniós részvételnek. A Fülöp-szigeteki kormány és a Moro Iszlám Felszabadítási Front felkérte az EU-t, hogy vállaljon központi szerepet a béketárgyalásokon részt vevő tárgyalófelek és a közvetítő támogatásában, valamint a már megkötött megállapodásoknak való megfelelés nyomon követésében. Az EU a Stabilitási Eszköz keretében tett nyomon követési intézkedés formájában 2012 közepén megújította a békefolyamat melletti elkötelezettségét. Az intézkedés lehetővé tette a közvetítő/nyomonkövetési struktúrák további támogatását, ugyanakkor ahhoz is elég rugalmas volt, hogy nyomonkövetési intézkedéseket tudjanak végrehajtani, amennyiben a felek megállapodásra jutnak. Jelenleg folyik a 2012 októberében elért történelmi jelentőségű békemegállapodás valamennyi következményének értékelése, és a Stabilitási Eszközből nyújtott támogatás egy részét átirányíthatják a béke megszilárdítására irányuló további tevékenységekre. A Fülöp-szigeteken kialakított közvetítői és nyomonkövetési rendszer sikerének köszönhetően a rendszer olyan eredményes modellnek minősül, amelyet más konfliktusok megoldása során is alkalmazni lehet, főként a térségben. A Stabilitási Eszköz olyan fellépéseket finanszíroz, amelyek keretében a Fülöp-szigeteki főbb érdekeltek például a mianmari/burmai partnereket tájékoztatják. · Az amerikai kontinensen 2012 augusztusában bejelentett kolumbiai béketárgyalások újra felélesztették annak reményét, hogy lezárulhat a több mint egy évszázada tartó konfliktus. Bármilyen békemegállapodás tekintetében kulcsfontosságú lesz, hogy a kolumbiai hatóságok rendelkeznek-e elég kapacitással azon sérelmek orvoslására, amelyeket a visszaélések áldozatai és különösen az a sok ember szenvedett el, akik elveszítették földjüket. A béketárgyalások Havannában történt elindításával párhuzamosan 2012 októberében új intézkedés kezdődött a Stabilitási Eszköz keretében, amely abban nyújt segítséget a kolumbiai intézmények számára, hogy hatékonyabban alkalmazzák az áldozatok jogainak védelméről szóló, nemrégiben elfogadott jogszabályt (1448. sz. törvény). A térségben folytatott egyéb intézkedések például arra irányultak, hogy kezeljék a bolíviai konfliktus kiváltó okait, valamint megoldják a Guatemala és Belize közötti határvitákat. · A Stabilitási Eszköz keretében zajló, a korábbi rendkívüli támogatási intézkedésekre épülő átmeneti intézkedési programok kedvező fogadtatásra találtak az uniós tagállamok körében a Stabilitási Eszköz bizottságban, így folytatni lehet a haiti katasztrófaelhárításhoz, a hegyi-karabahi konfliktus békés rendezéséhez, a grúziai szakadár régiók stabilizációjához, valamint a Libanoni Különleges Bíróságnak nyújtott támogatást. 6.2. Kik vesznek részt a Stabilitási Eszköz válságreagálási intézkedéseiben? A Stabilitási Eszköz válságreagálási intézkedéseit a partnerek széles körével folytatott szoros együttműködésben dolgozzák ki. E partnerek a következők: az uniós intézmények; az uniós tagállamok; civil társadalom; a közigazgatások; harmadik országok és egyéb partnerek. Az uniós küldöttségek kulcsszerepet játszanak a korai előrejelzésben, valamint a reagálás kezdeti koncepcióinak és lehetőségeinek kidolgozásában. Az intézkedések nagyobb részének végrehajtását 2012-ben is „továbbadták”[12] az érintett helyszíneken működő uniós küldöttségeknek, amelyek helyi igényekkel és követelményekkel kapcsolatos ismeretei nélkülözhetetlenek a tevékenységek sikeréhez. Ez lehetővé teszi a szerződések végrehajtó szervekkel időben történő megtárgyalását és a gyakran érzékeny projektek megvalósulásának helyszíni nyomon követését. Ennek eredményeként a Stabilitási Eszköz 2012. évi tevékenysége során a kötelezettségvállalások 62 %-áért és a kifizetések 80 %-áért az uniós küldöttségek feleltek. Az alábbi 4. ábra a Stabilitási Eszköz 3. cikk szerinti válságreagálási intézkedéseinek végrehajtásával foglalkozó partnerek körét mutatja 2007-től 2012-ig. A Stabilitási Eszköz költségvetésének 47 %-át nem állami szereplők, ebből 23 %-ot nem kormányzati szervezetek hajtottak végre. Az ENSZ körébe tartozó szervezetek természetesen továbbra is jelentős végrehajtó partnernek számítanak, mivel olyan szakértelemmel rendelkeznek, valamint az egyes országokban való jelenlétük annyira erős, hogy kiépült megbízható helyi hálózataikon keresztül gyors reagálásra képesek a Stabilitási Eszköz működését övező instabil körülmények közepette. 7. Támogatás az együttműködés stabil feltételeinek keretein belül (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikke) A 4. cikk alapján, vagyis stabil együttműködési feltételek mellett nyújtott támogatások esetében a Bizottság biztosítja az éves programozás előkészítését és a támogatás kezelését. A Stabilitási Eszköz 2012-es éves cselekvési programjait a következők szerint fogadták el: a 4. cikk 1. pontja (biztonság és a közrend elleni fenyegetések) szerinti programot 2012 szeptemberében; a 4. cikk 2. pontja (a vegyi, nukleáris és biológiai anyagokkal kapcsolatos kockázatcsökkentés) szerinti programot 2012 augusztusában; a 4. cikk 3. pontja (válságmegelőzési és válságkezelési kapacitások kiépítése) szerinti programot pedig 2012 márciusában. Az ezen éves jelentéshez csatolt II. számú bizottsági szolgálati munkadokumentum részletesen bemutatja a 4. cikk 1., 2. és 3. pontja szerinti tevékenységek végrehajtásával kapcsolatos aktualizált információkat. 7.1. A biztonság és védelem elleni fenyegetések (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikkének 1. pontja) A régiók közötti fenyegetésekkel összefüggésben kidolgozott programok a kapacitásépítésre összpontosítanak, szoros együttműködésben a kedvezményezett országokkal. A biztonsági kapacitásokat jellemzően nemzeti és regionális szinten erősítik azzal a céllal, hogy hatékony globális és transzregionális együttműködést tegyenek lehetővé. Testreszabott megközelítés keretében azonosítják a régió kulcsfontosságú országait, a helyi bűnüldöző és biztonsági egységek kapacitásait pedig speciális egységek felállítása, vagy azok további fejlesztése, valamint az ügynökségek közötti együttműködés megerősítése révén támogatják. A regionális és a régiók közötti együttműködés előmozdítása érdekében ezt követően hozzák létre a regionális koordinációs funkciókat, lehetőség szerint a meglévő struktúrák felhasználásával. Az információ megosztását regionális információs rendszerek segítik elő. Ez különböző területekre terjed ki: a kokain- és heroinútvonalakon folytatott kereskedelem, a pénzmosás és a szervezett bűnözés egyéb formái elleni küzdelem; a lőfegyverekkel és a robbanóanyagokkal való tiltott kereskedelem elleni küzdelem; a tengerhajózási biztonság javítása a kritikus tengeri útvonalak mentén; valamint kapacitásépítés a terrorizmus által sújtott régiókban. 2012-ben a fenti területek intézkedéseire 22 millió EUR-t kötöttek le, a kifizetések összesen körülbelül 14,2 millió EUR-t tettek ki. 2012 végére a szakértői támogatási eszköz[13] keretében az uniós tagállamok félállami és állami szerveinek több mint 100 szakértője bocsátotta rendelkezésre szakismeretét és szaktudását, továbbá technikai inputot nyújtott a Stabilitási Eszköz intézkedéseinek azonosításához és részletes tervezéséhez. Ez magában foglalta a 2013-as éves cselekvési programot, valamint elősegítette a korábbi éves cselekvési programokban elfogadott fellépések teljes körű végrehajtását. A következőkben bemutatjuk az érintett területeket: · A kokainútvonalakon folytatott szervezett bűnözés elleni küzdelem támogatására 2012 végén a kokainútvonal-program AIRCOP projektje keretében három közös repülőtéri elfogó egységet állítottak fel a Zöld-foki-szigeteken, Szenegálban és Togóban. Továbbá új projektet indítottak annak érdekében, hogy Nyugat-Afrikában regionális rendőrségi információs rendszer jöjjön létre (WAPIS I, 2012-ben 2,2 millió EUR), valamint egy másik szerződés révén megerősítették a folyamatban lévő uniós kötelezettségvállalást a Latin-Amerikában és a Karib-térségben a kábítószer-prekurzorok illegális célra való eltérítésének megelőzésére vonatkozóan (PRELAC II, 2012-ben 3 millió EUR). Ugyancsak aláírásra került egy szerződés a Nyugat-Afrikában folytatott pénzmosás elleni projekthez kapcsolódóan, amely a nem banki pénzügyi és a célzott nem pénzügyi vállalkozásokra és foglalkozásokra összpontosul Ghánában, Nigériában, Szenegálban és a Zöld-foki-szigeteken (2012-ben 1,8 millió EUR). · A heroinútvonalakon folytatott szervezett bűnözés elleni küzdelem támogatása érdekében tíz országban, köztük Iránban, Pakisztánban és Afganisztánban folytatódott a munka. · A 16,5 millió EUR-s (2012-ben 2 millió EUR-s) költségvetéssel rendelkező kritikus tengeri útvonalak program 17 partmenti országot fed le a Nyugat-indiai óceánon, Délkelet-Ázsiában és a Guineai-öbölben. A tengeri közlekedés biztonságának javítása érdekében a program a tengeren elkövetett kalóztámadások és fegyveres rablások elleni küzdelem révén erősíti a part menti országok információmegosztási kapacitásait és tengeri bűnüldözési hatásköreit. · Számos projekt irányul a terrorizmus megelőzésére és a terrorizmus elleni küzdelemre, valamint járul hozzá a terrorizmus elleni globális erőfeszítésekhez, többek között az ENSZ stratégiájának végrehajtása révén. A Nigert és Mauritániát célzó számos kapacitásépítési beavatkozással 2012-ben folytatódott a „Contre Terrorism Sahel” projekt végrehajtása, valamint további erőfeszítéseket tettek az e térségben folytatott regionális együttműködés megerősítése érdekében. Elindult a nigériai központú Boko Haram csoportról szóló tanulmány készítése. A Pakisztánnal folytatott együttműködés célja Pandzsáb tartomány büntető igazságszolgáltatási rendszerének fejlesztése. Az Unió továbbá Délkelet-Ázsiában a Stabilitási Eszköz keretében részt vesz egy 2 millió EUR-s közös EU–UNODC (az ENSZ Kábítószer- és Bűnügyi Hivatala) terrorizmus elleni kezdeményezésben. · A számítástechnikai bűnözés viszonylag új megjelenési módja olyan, létező globális és transzregionális fenyegetéseknek, amelyek eredményes elhárításához a számítástechnikai dimenziót is figyelembe kell venni. 2012-ben indult egy 3 millió EUR-s költségvetéssel rendelkező projekt az Európa Tanáccsal együttműködésben, hogy előmozdítsák az úgynevezett Budapest egyezményhez való csatlakozást és az egyezmény végrehajtását, valamint ehhez kapcsolódóan a célországok bűnüldöző és igazságügyi hatóságainak kapacitásépítését. Mivel a legtöbb kritikus infrastruktúra operációs rendszere hálózati összeköttetésben áll, egy informatikai támadás vagy a kulcsfontosságú információs és kommunikációs hálózatok véletlen üzemzavara adott esetben pusztító mértékű destabilizáló hatással járhat. Ennek fényében a Stabilitási Eszköz a kiberbiztonság kérdését is érinti (1,5 millió EUR-t különítettek el régiókon átnyúló együttműködésre, valamint a kockázati tudatossággal, a sebezhetőségi elemzésekkel, a veszélyhelyzeti felkészültséggel, riasztással és következménykezeléssel kapcsolatos nemzetközi normák alkalmazására). · A hamisított gyógyszerek komoly fenyegetést jelentenek a közegészségügyre és a közvédelemre, mivel rendszerint rossz minőségű vagy mennyiségű, vagy egyszerűen hatástalan összetevőkből állnak, sőt, néha mérgezőek. E veszély az egész világra kiterjed, de a fejlődő országokat különösen fenyegeti. 4,2 millió EUR-t különítettek el a jogi keret – főként a Medicrime egyezmény – erősítésére, valamint a gyanús gyógyszerek felismerését és elemzését szolgáló kapacitások, illetve végső soron a globális bűnözői hálózatok tevékenységének akadályozását és felszámolását szolgáló rendőrségi és büntető igazságügyi kapacitások fejlesztésére. · A kézi- és könnyűfegyverek (SALW) tiltott felhalmozása és kereskedelme elleni küzdelem érdekében, valamint a nemzetközi és regionális SALW-eszközök összehangolásának és alkalmazásának támogatására új projekteket írtak alá a kézifegyverek regionális központjával (Regional Centre for Small Arms – RECSA, 2,7 millió EUR), a Közép-amerikai Integrációs Rendszer (SICA) Biztonsági Bizottságával (2,3 millió EUR) és az Interpollal (1,5 millió EUR az iARMS-ra). E fellépések kiegészítik a Stabilitási Eszköz támogatásával a Szubszaharai-Afrikában és Dél-Amerikában a kézi- és könnyűfegyverekkel kapcsolatban folytatott munkát. 7.2. A vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris (CBRN) anyagokhoz kapcsolódó kockázatok enyhítése (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikkének 2. pontja) A múltban a tevékenységek a legtöbb területen a volt Szovjetunióra összpontosultak. 2010-ben erőfeszítések történtek a programtevékenységek földrajzi terjedelmének bővítésére. A programot kiterjesztették a Földközi-tenger medencéjére, a Közel-Keletre, a Perzsa-öbölre, Délkelet-Ázsiára, Közép-Ázsiára, a Dél-Kaukázusra és Afrikára. A volt Szovjetunió utódállamain túl több mint 60 országot vontak be a programba. A CBRN-program a véletlen, természeti vagy szándékos, CBRN-nel kapcsolatos problémákhoz kapcsolódó kockázatokat fedi le, és célja a védelmi és biztonsági kultúra javítása a bevált módszerek terjesztése, valamint a biztonsági kérdések fokozott tudatosítása révén. 2010 előtt a különböző területeket külön kezelték[14]. Az EU 2010-től a Stabilitási Eszköz keretében az egész világon CBRN-nel kapcsolatos „kiválósági központokat” állít fel, melyek fokozatosan egységes és integrált platformként szolgálnak a határellenőrzés/tiltott kereskedelem, az exportellenőrzés, a biológiai védelem és biztonság stb. valamennyi területét érintő fellépések, így többek között a polgári védelmi intézkedések (veszélyhelyzeti tervezés, válságfelkészültség és -reagálás) számára. E kiválósági központok célja, hogy személyre szabott segítségnyújtási csomagok kidolgozása révén előmozdítsák a CBRN-nel kapcsolatos kockázatcsökkentési politikákat (13 fellépés, 19 millió EUR). E politikák jelentős eszközként szolgálnak majd a kapacitásépítéshez és a koherens regionális politikák kidolgozásához, valamint e területen a nemzeti és regionális képességekkel kapcsolatos együttműködés erősítéséhez. Az Unió 2012-ben a következő helyszíneken hozott létre kiválósági központot: Délkelet-Ázsia (Fülöp-szigetek), Délkelet-Európa/Dél-Kaukázus/Ukrajna (Grúzia), Észak-Afrika (Algéria), Atlanti-óceáni régió (Marokkó), Közel-Kelet (Jordánia), valamint Kelet- és Közép-Afrika (Kenya). A kiválósági központok első öt regionális titkársága 2011 végén és 2012 elején kezdte meg működését. Ezenfelül kapcsolatot létesítettek közép-ázsiai országokkal és az Öböl-menti Együttműködési Tanács országaival. Az egyéb támogatott területek magukban foglalják a következőket: · Kettős felhasználású termékek exportjának ellenőrzésével kapcsolatos segítségnyújtási és együttműködési tevékenységek, amelyek eredményeképpen szerte a világon több mint 28 országban zajlott sikeresen a program végrehajtása. A US EXBS[15] exportellenőrzési rendszerrel folytatott együttműködés fokozódott. 2013 második felére irányozták elő a Közel-Keleten folytatott ilyen tevékenységek kibővítését és megerősítését. · Az ezzel foglalkozó Tudományos és Technológiai Központon és Nemzetközi Tudományos és Technológiai Központon keresztül tovább folytatódott a korábban fegyverekkel kapcsolatos területeken alkalmazott, a volt Szovjetunió utódállamaiból származó tudósok és mérnökök átképzése és alternatív foglalkoztatása. · Közép- és Délkelet-Ázsiában, valamint Észak-Afrikában tovább folytatódtak a tiltott CBRN-anyag-kereskedelem és a megtévesztő pénzügyi gyakorlatok elleni küzdelemmel kapcsolatos fellépések. A Nemzetközi Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ) szerződés aláírására került sor a biztonsági vizsgálatok során vételezett nukleárisanyag-minták elemzésével foglalkozó, az ausztriai Seibersdorfban található új NAÜ-laboratóriumhoz való hozzájárulás érdekében (2012-ben 5 millió EUR). 7.3. Válságmegelőzési és válságkezelési kapacitások kiépítése (a Stabilitási Eszközről szóló rendelet 4. cikkének 3. pontja) 2012 márciusában elfogadták a Stabilitási Eszköz válságmegelőzési és válságkezelési kapacitásai kiépítésére vonatkozó elemének éves cselekvési programját[16], így megkezdődhetett a 2012–2013-as új stratégiai dokumentum több kulcselemének megvalósítása konkrét fellépések formájában. A 2012-es éves cselekvési programban foglalt hat fellépés négy tematikus területre csoportosítható[17]. A fellépések a korábbi munkára épülnek, és előirányozzák a civil társadalmi szervezetek, a regionális és nemzetközi szervezetek, valamint az uniós tagállamok végrehajtó partnerként való bevonását. Emellett a konfliktusmegelőzésről szóló tanácsi következtetések gyakorlati megvalósítását is szolgálják[18], és különösen a következőkre vonatkoznak: a konfliktus-megelőzési eszközök és megközelítések kidolgozása, valamint a korai előrejelzésre, a konfliktus-kockázat elemzésre, a közvetítésre és olyan, ágazatokon átívelő kérdésekre való összpontosítás, mint például a nemek közötti egyenlőség és az emberi jogok a rövid és hosszú távú külső fellépések valamennyi területén. 2012-ben mintegy 60 projekt keretében folytatódott a munka, amelyek folyamatban lévő és újonnan indított tevékenységeket egyaránt magukban foglalnak, és céljuk, hogy válságkészenléti és békeépítési kapacitásokat építsenek ki válságmegelőzési és válságkezelési helyzetekben. A következő rész a békeépítési partnerség keretében 2012-ben elért eredmények közül mutat be néhányat. További részletek a II. számú bizottsági szolgálati munkadokumentumban találhatóak: · Párbeszéd a civil társadalommal: A civil társadalom párbeszéd hálózat[19] értékes fórumként szolgál az uniós döntéshozók és a nem állami szereplők között a békeépítéssel kapcsolatos kérdésekről folytatott párbeszéd tekintetében. 2012-ben tizenegy ülést tartottak különféle tematikus és országspecifikus kérdésekről (többek között Szíriáról, Líbiáról és Maliról) azzal a céllal, hogy hozzájáruljon az Unió szakpolitikai döntéshozatali folyamataihoz. E fellépés keretében 2010 óta összesen mintegy 50 jelentés, háttéranyag, gyorsajánlás/főbb pontokat tartalmazó dokumentum, szakirodalom-áttekintés és képzési anyag készült a civil társadalom érdekeltjei és a szakpolitikai döntéshozók számára. A fellépés sikerességén felbuzdulva újabb, az Európai Unió Európa a polgárokért programja[20] által finanszírozott projekt indult, és a 2013-as éves cselekvési terv keretében a civil társadalom párbeszéd hálózat II. szakasza biztosítja a további értékes folytonosságot. · Az országon belüli, nem állami szereplők kapacitásépítése: 8,5 millió EUR-s támogatásról született megállapodás Brazília, Salvador, Nicaragua, Haiti, a Kongói Demokratikus Köztársaság, India és Kirgizisztán számára, és az ebből eredő projekteket az uniós küldöttségek irányítják. E projektek kapacitásokat teremtenek a civil társadalom szereplői számára helyi szinten, a békeépítéssel kapcsolatos következő különféle témák terén: nők, béke és biztonság; gyermekek, fiatalok, béke és biztonság; közvetítés, párbeszéd és átmeneti igazságszolgáltatás; valamint éghajlatváltozás, természeti erőforrások és konfliktusok. Ez a korábbi éves cselekvési tervek keretében nyújtott hasonló támogatásokat folytatja, amely tervek alapján eddig 14 országban[21] finanszíroztak nem állami szereplőkkel kapcsolatos projekteket. · Közvetítés és párbeszéd: Az ENSZ Fejlesztési Programja (UNDP) Válságmegelőzési és Helyreállítási Hivatalával (BCPR) a belső közvetítés és konfliktuskezelés fenntartható nemzeti mechanizmusainak kialakításáról folytatott együttműködés keretében megszülettek az első kézzel fogható eredmények[22]. Bolíviában, Csádban, a Maldív-szigeteken, Nepálban, Ghánában, Guyanán és Mauritaniában a kormányzati érdekelt felek a politikai pártokkal és a civil társadalommal együtt képzésben részesültek, hogy bekapcsolódjanak a segítői és közvetítői tevékenységekbe, valamint hogy e területeken további képzéseket biztosítsanak nemzeti partnereiknek. Az Unió támogatta továbbá, hogy az ENSZ Politikai Ügyek Főosztályának közvetítői támogató egysége (MSU) keretében működő közvetítői szakértők készenléti csoportján belül három álláshelyet hozzanak létre. A világ bármely pontján 72 órán belül bevethető készenléti csoport 2012-ben szakértelmével számos helyszínen, így többek között Kenyában, Algériában, Irakban, a Közép-afrikai Köztársaságban, Togóban, Libanonban, Gabonban és a Fidzsi-szigeteken járult hozzá az ENSZ és az uniós tagállamok, valamint más nemzetközi, regionális és szubregionális szervezet által tett közvetítői erőfeszítésekhez. A közvetítői támogató egység továbbá 12 tapasztalt közvetítőt választott ki a közvetítők adatbázisából, akiket 2013-ban neveznek ki és készítenek fel az ENSZ eljárásaiban vezető közvetítőként való részvételre. · Békeépítés és emberi jogok, különös tekintettel az ifjúságra és a nőkre: Az EU a Stabilitási Eszköz keretében továbbra is a fenntartható béke előmozdításán munkálkodott Koszovóban[23] és arra ösztönözte a fiatalokat, hogy vegyenek részt aktívabban a civil társadalmi tevékenységekben, valamint fokozzák politikai részvételüket. A koszovói konfliktusmegelőzési csoport keretében a fiatalok által vezetett konfliktusmegelőzési tevékenységek 2012-ben a civil társadalom közösségi szintű finanszírozására, valamint a társadalmi fellépésre és a fiatalok szakpolitikai döntéshozatalban való részvételére összpontosultak, különösen a vegyes összetételű térségekben. A konfliktusmegelőzésről, az érdekvédelmi képességekről és az adományszervezési módszerekről tartott, személyre szabott 21 képzésen több mint 17 civil társadalmi szervezet vett részt. 2012 februárjában indult el az első EU/UN Women/ENSZ Fejlesztési Program partnerségi program, amely a nők részvételével foglalkozik a békeépítési és konfliktust követő tevékenységekben. A program számos kezdeményezést foglal magában, többek között a következőket: nyílt nap a nők igazságszolgáltatáshoz való jogáról Libériában, amelyen részt vett az ENSZ főtitkárának különleges képviselője; internetes kampány kidolgozása Koszovóban a nők elleni erőszak elleni fellépés 16 napjával kapcsolatban, valamint mikrotámogatási programok elindítása a helyi civil társadalom számára; és elsősorban a nők gazdasági szerepvállalásáról szóló nyílt nap szervezése Kelet-Timorban. · Korai előrejelzés és válságmegelőzés: Az EU Közös Kutatóközpontjával (JRC) együttműködve és az EU–Afrika stratégia keretében a Stabilitási Eszköz további műszaki és tudományos támogatást nyújtott az Afrikai Unió kontinentális korai előrejelző rendszerének, amelyet megbízható és naprakész adatokkal láttak el a potenciális és tényleges konfliktushelyzetekről, valamint a konfliktust követő helyzetekről. Ezenfelül a Nemzetközi Válság Csoport (ICG), valamint az International Alert, a Saferworld és a Conciliation Resources három fellépést hajtott végre, amelyek a nemzeti politikai eliteket is magukban foglaló szakértők által vezetett elemzésekre, a helyi elemzésekre, valamint a konfliktusok által érintett közösségek kilátásaira épültek, így az uniós érdekelt felek számára jobb hozzáférést biztosítottak a helyi konfliktusmegelőzési és -megoldási megközelítésekhez. A Kvinna til Kvinna Alapítvánnyal folytatott együttműködés ugyancsak helyben készült elemzést biztosított a nők szerepéről a békefolyamatokban és béketárgyalásokon az ENSZ BT 1325. sz. határozatában foglaltak szerint. Az elemzés megállapításait az Európai Parlamentben októberben tartott konferencián ismertették, ahol a nők által a konfliktusmegelőzésben és békeépítésben játszott jelentősebb szerephez kapcsolódó lehetőségeket tártak fel. · Természeti erőforrások és konfliktusok: A földhöz és a természeti erőforrásokhoz kapcsolódó konfliktusokkal foglalkozó EU–ENSZ partnerség keretében 2012-ben adták ki az „Eszköztár és iránymutatás a földhöz és a természeti erőforrásokhoz kapcsolódó konfliktusok megelőzéséhez és kezeléséhez” című kiadványt, valamint egy új kutatási és képzési kézikönyvet a gazdaságpolitika és a konfliktusmegelőzés szerepéről az erőforrásokban gazdag országokban. Az ENSZ-közgyűlés hatvanhetedik ülésszakán bemutatott eszköztár[24] ösztönzést nyújtott a Közgyűlés „az átláthatóság előmozdításáról az inkluzív és fenntartható növekedés fellendítése céljából a természeti erőforrások értékláncának egészén” határozattervezetéhez. A partnerség keretében ezen túlmenően számos nemzetközi eseményen külön képzéseket tartottak a földről és a természeti erőforrásokról. Afganisztánba multidiszciplináris szakértői csoportot telepítettek, hogy segítse a kormányt a természeti erőforrásokkal és a földhasználattal kapcsolatos, 2013-ra vonatkozó programozás tekintetében. · Lefegyverzés, leszerelés és újrabeilleszkedés (Disarmament, Demobilisation, Reintegration – DDR): Az ENSZ lefegyverzéssel, leszereléssel és újrabeilleszkedéssel (DDR) foglalkozó ügynökségközi munkacsoportjának (IAWG-DDR) nyújtott támogatással összefüggésben a Stabilitási Eszköz keretében biztosított támogatás lehetővé tette, hogy internetes tanfolyamokat és számos DDR-képzést tartsanak az ENSZ személyzetének és partnereinek, többek között a DDR és a nemek közötti egyenlőség, a DDR-trénerek képzése, valamint a fiatalok és gyermekek gazdasági újrabeilleszkedése terén. Emellett országspecifikus DDR-képzéseket finanszíroztak Nepálban, Dél-Szudánban és Elefántcsontparton, valamint tesztelték a képzések értékelésére szolgáló eszközöket. Kialakítottak továbbá egy DDR-kérdésekkel kapcsolatos, nyilvánosan hozzáférhető internetes forrásközpontot[25] és egy információcsere-platformot a gyakorló szakemberek számára. A hatékony működés érdekében további támogatásban részesült az IAWG-DDR titkársága, így az ENSZ rendszerén belül és azon kívül is lehetővé vált a DDR-folyamatokkal kapcsolatos fokozott koordináció és a források összevonása. · Rendőrségi és polgári stabilizációs missziók: Az „Új európai képzési kezdeményezés a polgári válságkezelésre” elnevezésű program (ENTRi) keretében 2012-ben tovább erősítették a nemzetközi polgári válságkezelési missziókhoz telepített és ott dolgozó személyzet képességeit, ezzel párhuzamosan pedig előmozdították a 13 részt vevő partner képzéssel kapcsolatos megközelítéseinek összekapcsolhatóságát és összehangolását. Az ENTRi második évében 19 telepítést megelőző és speciális tanfolyamot szervezett, amelyen 53 nemzetiségből 407 szakértő vett részt. A képzések lefolytatásán túl az ENTRi összehangolta a tanfolyamokat, és társult partnereivel, az EBESZ-szel és az ENSZ-szel együttműködésben nemzetközi hálózatokat épített ki a polgári válságkezeléshez kapcsolódó képzés terén. Emellett az európai képzési intézményeken belül nyújtott tanfolyamok általános minőségének egységesítésére irányuló tanúsítást is végzett. A tanúsítási folyamat a hasonló keretek között folytatott korábbi gyakorlatra épül, és ugyanolyan hangsúlyt helyez a tanfolyamok tananyagára és a képzési módszerre. Az uniós rendőrségi erők képzésére irányuló korábbi program sikerére alapozva az európai uniós rendőri szolgálatoknak nyújtott képzés (EUPST) támogatta az uniós és nem uniós országok rendőri erőinek kapacitásépítését, és hozzájárult az EU és az Afrika Unió stabilizációs misszióihoz. A program első évében a Guardia Civil Logroñoban (Spanyolország) található képzési központjában 301 rendőrnek tartottak képzést, akik az Európai Unió és az Afrikai Unió tagállamaiból (valamint Kanadából, Horvátországból és Törökországból) érkeztek. 8. Következtetés A Stabilitási Eszköz 2012-ben végrehajtott intézkedései, amelyek kiegészítik az EU földrajzi és tematikus eszközei keretében tett egyéb fellépéseket, a humanitárius segítségnyújtást és a KBVP-missziókat, jelentősen hozzájárultak a konfliktusok megelőzésére, a béke megőrzésére, a válságok kezelésére és a nemzetközi biztonság megerősítésére irányuló uniós erőfeszítésekhez, összhangban az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkével. E tekintetben a Stabilitási Eszköz keretében végrehajtott széles körű beavatkozások révén az Unió jelentős és látható módon reagált számos válsághelyzetre a világ különböző pontjain. Ilyen kihívás volt 2012-ben a Közel-Keletet és Észak-Afrikát érintő arab tavasz, amelykét év elteltével továbbra is hatással van az egész térség jövőjének alakulására, sőt következményei az érintett országokon jóval túlmenően is megmutatkoznak, valamint befolyásolják a Szubszaharai-Afrikában és Ázsiában a bizonytalan helyzeteket[26]. A Stabilitási Eszköz továbbra is kulcsfontosságú uniós eszköz lesz, hogy különösen gyors és célzott támogatást nyújthassunk az említett országok és térségek azon erőfeszítéseihez, melyeket a béke és a stabilitás megszilárdításának útjában álló akadályok leküzdése érdekében tesznek. Figyelembe véve a világ több részén tapasztalható politikai instabilitást és a természeti katasztrófák növekvő számát, mindenképpen azon kell munkálkodnunk, hogy hatékonyabban és eredményesebben alkalmazzuk a rendelkezésre álló uniós eszközöket. Az Uniónak ezzel összefüggésben biztosítania kell, hogy a Stabilitási Eszköz fellépései a válságmegelőzési, -reagálási és békeépítési intézkedések teljes ciklusának részeként valósulnak meg. Ezzel párhuzamosan, a Stabilitási Eszköz hosszú távú fellépéseinek programozása során alkalmazott stratégiai megközelítés eredményeképpen erősebb kapcsolatok alakultak ki a különböző térségek főbb szereplői között, valamint olyan szilárdabb platformok, amelyekről válságreagálási fellépések indíthatók. A hatékony konfliktusmegelőzés e dinamikája a jövőben csökkentheti a válságreagálás és beavatkozás iránti igényt. [1] HL L 327., 2006.11.24., 1. o. [2] Természeti katasztrófák esetén a Stabilitási Eszköz kiegészítheti az EU humanitárius és polgári védelmi segítségnyújtását, amelyet a DG ECHO (Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága) biztosít, illetve koordinál. [3] Előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA); Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz; Fejlesztési Együttműködési Eszköz; Európai Fejlesztési Alap (EFA); és a demokrácia és az emberi jogok európai eszköze stb. [4] Legfeljebb 18 hónapig tartó, a 20 millió EUR-nál kisebb összegű programok elfogadására és végrehajtására vonatkozó gyorsított eljárás keretében elfogadott programok, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletben (módosított költségvetési rendelet), és az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletben (végrehajtási szabályok) meghatározottak szerint. [5] Rendkívüli támogatási intézkedésekre épülő programok, melyek célja az uniós együttműködési politikák végrehajtásához szükséges feltételek megteremtése. Ezek hosszabb ideig is tarthatnak, egyúttal a döntéshozatali folyamat is hosszabb, ideértve a bizottsági eljárásokat. [6] LRRD (Linking Relief, Reconstruction, and Development). [7] Az EU közös biztonság- és védelempolitikája. [8] A Stabilitási Eszköz békeépítési partnerségeként is ismert. [9] A Tanács 2010. július 26-i 2010/427/EU határozata az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és működésének a megállapításáról (HL L 201.). [10] EuropeAid Fejlesztési és Együttműködési Főigazgatóság (Európai Bizottság). [11] Lásd az e jelentést kísérő II. számú bizottsági szolgálati munkadokumentumot: „Stabilitási Eszköz: a 2012. évi kötelezettségvállalások és kifizetések áttekintése”. [12] Az uniós források felhasználásáért való jogi és pénzügyi felelősséget, ideértve a szerződések aláírásának és adott esetben azok módosításának hatáskörét az Európai Bizottság brüsszeli központja az érintett uniós küldöttségre ruházza át. [13] A szakértői támogatási eszköz keretszerződés az uniós tagállamok állami vagy félállami szervezeteinek szakértőit veszi igénybe. 2008 óta 17 tagállamban működő kb. 60 szervezet szakértői több mint 100 missziót hajtottak végre. [14] Például a kettős felhasználású termékek exportjának ellenőrzése, tiltott kereskedelem, a korábban fegyverekkel foglalkozó szakemberek tudásának békés tevékenységekre való átirányítása, a nukleáris biztonság és üzembiztonság kultúrája. [15] Exportellenőrzés és a hozzá kapcsolódó határbiztonsági segítségnyújtás. [16] Az Európai Bizottság 2012. március 20-án fogadta el a 2012-es éves cselekvési programot (http://www.eeas.europa.eu/ifs/docs/index_en.htm). [17] A fellépéseket tematikai szempontból a következő elemek alá csoportosították: a nem állami szereplők kapacitásainak fejlesztése; a korai előrejelző képességek előmozdítása; éghajlatváltozás, természeti erőforrások és nemzetközi biztonság; a válságmegelőzési és válságkezelési kapacitások kiépítése terén az uniós tagállamokkal folytatott együttműködés megerősítése. [18] A konfliktusmegelőzésről szóló tanácsi következtetések, a Külügyek Tanácsának 3101. ülése, Luxembourg, 2011. június 20. [19] A civil társadalom párbeszéd hálózatot az Európai Béketeremtő Összekötő Hivatal (EPLO) igazgatja. [20] Európa a polgárokért program, 2. fellépés – Aktív civil társadalmat Európában; Fellépés: Civil társadalmi szervezetek által kezdeményezett projektek támogatása. [21] 2010-es éves cselekvési terv: Bolívia, Nicaragua (regionális), Pakisztán, Jemen, Zimbabwe, Kelet-Timor; 2011-es éves cselekvési terv: Burundi, Közép-Afrika, Csád, Bissau Guinea, Libéria, Jordánia, Libanon, Salamon-szigetek. [22] A Stabilitási Eszköz „A belső konfliktus-kezelési folyamatokban részt vevő nemzeti és helyi szereplők párbeszédhez és konstruktív tárgyalásokhoz szükséges képességeinek fejlesztése” elnevezésű projektje, amelyet a BCPR az uniós küldöttségekkel együttműködve a 2011-es éves cselekvési terv keretében hajtott végre számos, a projektben részt vevő kísérleti országban. [23] Ez a megnevezés nem érinti a jogállással kapcsolatos álláspontokat, továbbá összhangban van az 1244 (1999) ENSZ BT-határozattal és a Nemzetközi Bíróságnak a koszovói függetlenségi nyilatkozatról szóló véleményével. [24] http://www.unep.org/disastersandconflicts/Introduction/EnvironmentalCooperationforPeacebuilding/OtherECPActivities/UNEUPartnership/tabid/54648/Default.aspx [25] http://unddr.org/meet-the-team/introduction_14.aspx [26] Európai Tanács sajtóközlemény (A 70/13), „Az EU válasza az arab tavaszra: helyzetjelentés két év elteltével”, Brüsszel, 2013. február 8., 4. o.