ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
40.

ösztönzi az Európai Régiók Közgyűlése kezdeményezéseként az ifjúsági nyári iskolák keretében megvalósuló ifjúsági nagyköveti programokhoz hasonló projektek kidolgozását. A fiataloknak azt a felelősségteljes feladatot kell adni, hogy a többi fiatal előtt különböző témák követeiként lépjenek fel, ideértve az aktív állampolgári szerepvállalást is. Nagyobb mértékben kellene összpontosítani az olyan területekre, mint annak vizsgálata, hogy mit is jelent multikulturális Európánkban az állampolgári szerepvállalás, valamint foglalkozni kell az olyan kérdésekkel is, mint a többvallású társadalmak, a multikulturalizmus az iskolákban és a munkahelyen, illetve a fiatalokat érintő problémákra adott kulturális válaszok;
11.

utal a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontjának (EUMC) a Football Against Racism in Europe (Labdarúgás az európai rasszizmus ellen – FARE) hálózattal és az UEFA-val karöltve végzett munkájára a labdarúgásban tapasztalható rasszizmus elleni küzdelem terén. Örömmel fogadja az Európai Alapjogi Ügynökség létrejöttét, amely az ügynökség tevékenységi köre kiszélesítésének lehetőségét is magával hozza. Számít arra, hogy az ügynökség az esélyegyenlőséggel és a sporttal is foglalkozik majd. Azt kéri az ügynökségtől, hogy évente számoljon be az RB-nek ezekről a kérdésekről;
45.

kiemeli, hogy a tengeri közlekedés most is és a jövőben is nagyon fontos lesz a balti térség gazdasági integrációja szempontjából. Foglalkozni kell azonban az ennek során felmerülő növekvő környezeti problémákkal. A HELCOM cselekvési terve jó kiindulási alapnak tekinthető ezen a téren, és több olyan költséghatékony intézkedés is van, amelyet meg lehetne hozni. Mindenek előtt csökkenteni kell a kén- és nitrogén-dioxid-kibocsátást. A 2008 októberében Gdanskban tartott fórumon több javaslatot is megvitattak. Ezek között például az olyan tengeri járművek használatának betiltását, amelyek nem felelnek meg az érvényben levő biztonsági követelményeknek (ún. norma alatti hajók). A szárazföldön már alkalmazott modellhez kapcsolódva további intézkedés lenne a szennyezési jogok kereskedelmének bevezetése a kén- és nitrogén-dioxidra a hajók esetében. Be kellene tiltani a réz használatát is a hajók és csónakok korrózió elleni festékrétegében. Biztosítani kellene, hogy a kikötőben horgonyzó hajók könnyebben hozzájuthassanak szárazföldi áramhoz;
19.

határozottan támogatja a meglévő regionális politikai eszközök keretében az ösztönző célú uniós finanszírozás irányvonalainak kidolgozását a városi és a városok szélesebb vonzáskörzetében történő közlekedéssel kapcsolatos összehangolt nemzeti és regionális beruházások, munkálatok és projektek esetében, amennyiben ezek a beruházások megfelelnek az EU ökológiai és társadalmi-gazdasági céljainak, beleértve a valamennyi közlekedési mód közötti interoperabilitás megvalósítását. Határozottan támogatja a 2014–2020-ra szóló pénzügyi terv keretében egy olyan európai pénzügyi eszköz bevezetését is, amely lehetővé teszi a városi mobilitási tervek társfinanszírozását, és nemcsak projekteket finanszíroz, hanem az EU környezetvédelmi és társadalmi-gazdasági céljainak megfelelő eredményeket is, valamint kéri annak megvizsgálását, hogy kisléptékű kísérleti projektek esetében van-e lehetőség a korai finanszírozásra. Ajánlatos továbbá ambiciózusabb eszközöket keresni a városi mobilitási tervek kidolgozását támogató nagyobb mértékű finanszírozás rendelkezésre bocsátása érdekében. Ennek a közszférán belüli-, illetve a köz- és a magánszféra által kötött városi mobilitási megállapodások megléte a feltétele, amelyek a magánszektorból, helyi, regionális és nemzeti programokból származó finanszírozást is felhasználnak;
14.

ez a folyamat leginkább akkor valósulhat meg, ha megszűnnek az országok és az egyes polgárok előtt álló akadályok: a) az idegen nyelvek ismerete nagyban elősegíti a szakmai, képzési, kulturális és személyes mobilitást. Az Európai Unió mindaddig nem lehet valódi unió, amíg polgárainak belső mobilitása nem nő; b) a nyelvek ismerete egyértelműen javítja a versenyképességet, hiszen lehetővé teszi az új partnerek közötti kapcsolatfelvételt, a gyakorlatok cseréjét, a termékek értékesítését és a szolgáltatások nyújtását. A globalizáció lehetőséget nyújt a kereskedelmi és munkaerőpiacok nyitására. Az idegen nyelvek ismerete az egyik feltétele annak, hogy szorosabb partnerségi kapcsolatokat lehessen kialakítani és kiépíteni más tagállamokkal és vállalatokkal a globalizáció adta esélyek kihasználása érdekében; c) a nyelv a kultúra legközvetlenebb kifejeződési formája, és hozzájárul az európai polgárok közötti kommunikáció javításához. Az európai kultúra nem alapulhat a tagállamok kultúráinak passzív elfogadásán és kirakójátékszerű összerakásán (multikulturális társadalom), ellenkezőleg: a polgárok közötti átfogó kulturális konfrontálódásokkal, valamint a sokféleség és a kulturális identitás értékének hangsúlyozásával (interkulturális társadalom) szilárdul meg; d) elő kell mozdítani az aktív polgári szerepvállalást, a területi intézmények bevonását, a polgárok közötti konzultációt és kontaktusokat, valamint a társadalmi részvételt az európai jogalkotás hatékonyságának javítása érdekében, hiszen utóbbinak a települések, a régiók és az egyes polgárok egyre nagyobb mértékű támogatásán és egyetértésén kell alapulnia. Az európai közösségnek tehát intézkedései és belső és külső intézményi kapcsolatai során beszélnie kell saját polgárainak nyelvét, hogy azok értő fülekre találjanak, hogy a területi intézmények (helyi és regionális önkormányzatok) is felléphessenek, hogy a polgárok is megérthessék az üzenetet és részt vehessenek az európai életben, és végső soron az elért stratégiai célok multiplikátoraivá váljanak;
28.

Az RB kéri az Európai Bizottságot, hogy helyezze új alapokra a médiaműveltségi képzéspolitika forrásokra, kísérleti projektek támogatására és a médiaműveltséggel kapcsolatos kutatásokra vonatkozó gyakorlatát, mivel a médiaműveltség ösztönözhető az erre szánt pénzügyi eszközök növelésével a már meglévő (pl. Comenius Régió együttműködések) vagy új kezdeményezések keretében. Mivel az előírt célkitűzések megvalósításának már a megkezdése is célzott és többpólusú források elérését igényli, ezért a Régiók Bizottsága a Parlament állásfoglalásában írtakkal (11) egyetértve indokoltnak látja, hogy a támogatási programokba, különösen a Comenius, az élethosszig tartó tanulás, az eTwinning, a biztonságosabb internet és az Európai Szociális Alap programokba célzottan és nevesítve is kerüljön be a médiaműveltség fejlesztésére vonatkozó alprogram.
28.

hangsúlyozza, hogy a közlekedés és a környezetvédelem nem zárhatja ki egymást, hanem éppen ellenkezőleg: szorosan össze kell kapcsolódniuk. Kiemeli, hogy legfőbb célul a Duna-medence fenntartható fejlesztését kellene kitűzni, és hogy a Duna Bizottság, az International Commission for the Protection of the Danube River (ICPDR) és az International Sava River Basin Commission (ISRBC) által elfogadott „A Duna-medence belvízi hajózásáról és környezeti védelméről szóló közös nyilatkozat” alapelveit kellene alkalmazni;
45.

A Régiók Bizottsága egy, a hajléktalansággal foglalkozó európai központ kialakítására ösztönöz. Ez a központ lenne a jelenleg hiányzó koordináló szerv. Legfontosabb feladata a koordináció lenne, azonban hozzá kellene járulnia a nagyobb mértékű tapasztalatcseréhez és a közös stratégiákhoz is. Felkérjük az Európai Bizottságot, hogy ellenőrizze egy ilyen jellegű központ kialakításának lehetőségeit, melynek feladata ezen túlmenően a hajléktalanok helyzetének felmérése is lenne az egyes tagállamokban. A központ feladata lenne ezenkívül – többek között a bevált gyakorlatok cseréje által – az egyes tagállamokban bevezetett reformok összehangolása és támogatása is. A közösségi szintű erőfeszítések nem utolsósorban azáltal jutnának jelentős többletértékhez, ha a nyitott koordinációs módszert választanák a szociális védelem és a szociális integráció területén.
22.

megállapítja, hogy a helyi és regionális önkormányzatok hatásköre korlátozott (az akadályok harmadik kategóriája). Számos tagállamban sajnos nem – vagy nem elegendő mértékben – hoznak nemzeti szintű támogató intézkedéseket, ami csak még inkább gyengíti a helyi és regionális önkormányzatok hatalmát. Például nem minden tagállam készített nemzeti levegőminőségi tervet. A levegőminőséget illetően általában nem az integrált és minden kormányzati szinten kötelező megközelítést választják. Az is előfordul, hogy a nemzeti szintű kormányzat eltanácsolja a helyi és regionális önkormányzatokat a kiegészítő vagy szigorúbb intézkedésektől, sőt akadályozza is őket ezek meghozatalában. Egyes tagállamokban például az alacsony kibocsátású övezetek bevezetése nem a helyi önkormányzatok, hanem kizárólag a nemzeti kormány hatáskörébe tartozik. Az EU belső piaci szabályai is korlátozzák a helyi és regionális szakpolitikai lehetőségeket. A nagy (például regionális) környezetvédelmi övezetek bevezetése, illetve az utak és hidak lezárása akadályozza ugyanis az áruk és személyek szabad mozgását. Éppen ezért lehetetlenség a szennyező járművek országos betiltása is;
21.

elismeri, hogy az EKF-program a részt vevő városok és régiók típusának szempontjából is sokat fejlődött. Az első időszakban a tagállamok által jelölt városok általában a fővárosok vagy más nagyvárosok voltak. Idővel aztán egyre többször adták kisebb városoknak a címet („második városoknak” vagy regionális kulturális központoknak). Ahogy csökkent a pályázó városok mérete, úgy lett egyre fontosabb a környező régiók bevonása is. A városok találkozóhelyek; továbbá kereskedelmi, ipari, oktatási vagy közigazgatási központok, amelyek egy régió középpontjában helyezkednek el, tükrözve annak jellegzetességeit. Megjegyzi, hogy ennek a folyamatnak az elismeréseként 2007 után az EKF-programba bekerült a regionális vetület szempontja is. Ezért hangsúlyozza, hogy hozzáadott értékkel bír az EKF-címhez kötődő regionális megközelítés ösztönzése, ideértve annak mérlegelését is, hogy fő kulturális súlypontként egy adott régiót jelöljenek ki úgy, hogy a régió legfontosabb városa rendelkezik az adminisztratív hatáskörökkel;
20.

tudomásul veszi a szubszidiaritásfigyelő hálózat által végzett konzultációról készült jelentést, és nagyra értékeli a közreműködést: — mivel az RB szubszidiaritásfigyelő hálózata úgy ítélte meg, hogy az európai bizottsági közlemény a szubszidiaritás szempontjából érzékeny témával foglalkozik, a hálózat partnerei körében konzultációt indított, amely 2011. augusztus 5-én zárult le. A következtetések megállapítják, hogy az Európai Bizottság közleménye szükséges, mivel hozzáadott értéket nyújthat, ezért megfelel a szubszidiaritás elvének; — kiemeli, hogy a roma közösségnek meg kell őriznie identitását; — azt is hangsúlyozza ezenkívül, hogy a nemzeti és regionális politikák meglehetősen hatástalannak bizonyultak a marginalizálódás és a szegénység elleni küzdelemben, miközben a kizárólag nemzeti kezdeményezések nem koherensek, ezért az ezekből a kezdeményezésekből létrejövő keret szétaprózódottnak tekinthető; — a megkérdezettek válaszaiból mindenekelőtt az derül ki, hogy a romaintegrációt határokon átnyúló jellegű ügynek tartják, amely összehangolt kezelést igényel, és egyidejűleg több tagállamot is érinthet; — az uniós fellépés ezen a területen számos kedvező hatással járhatna – ilyen a tagállami nemzeti stratégiák koherenciájának és hatékonyságának javulása vagy egy átfogó, integrált megközelítés bevezetése. Az európai fellépés révén ezenkívül javulna az információk és kapcsolatok cseréje, valamint az integrációs projektek társfinanszírozása. Az uniós szintű fellépés ahhoz is hatékonyan hozzájárulhatna, hogy a polgárok felismerjék, hogy javítani kell a romák helyzetét; — a konzultáció arra is rámutat, hogy a tagállamoknak, valamint a regionális és helyi önkormányzatoknak alkalmasaknak kell lenniük megfelelő stratégiák kidolgozására, amelyek figyelembe veszik a helyi körülményeket, továbbá a roma lakosság lényeges vonásait, jellegzetességeit. Ezért hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok részvétele a nemzeti hatóságok által meghatározott intézkedések megtervezésében és kidolgozásában elengedhetetlen a sikerhez;
39.

egyetért azzal, hogy az űrtechnológia támogatását szolgáló európai kezdeményezések kulcsfontosságúak lehetnek és kell is, hogy legyenek az EU kutatási és innovációs céljainak megvalósításában. Így a GMES-program és az abból származó alkalmazások elsősorban a környezetvédelmi és a biztonságpolitikát szolgálják, de nagyban hozzájárulnak egész Európa növekedéséhez, illetve innovációs és versenyképességéhez is. Más területek is profitálnak az űrtechnológiai innovációkból. Ilyen például az oktatás, a kultúra, a kommunikáció és az energiagazdálkodás. Az űrtechnológiák és az azokhoz kapcsolódó alkalmazások az emberek mindennapjainak egyre fontosabb részévé váltak;
6.

úgy véli, hogy a tagállamokon belül általában hatékony az anyakönyvi nyilvántartás, és a problémák jórészt határokon átnyúló ügyekből származnak; megjegyzi azonban, hogy az uniós anyakönyvi nyilvántartások körülbelül egyharmadának határokon átnyúló vetülete is van, és a mobilitás növekedésével együtt a közigazgatási problémák is sokasodni fognak. A határokon átnyúló ügyekkel szembesülő polgárok helyzetét az alkalmazandó jogszabályok sokfélesége is bonyolítja, ugyanis minden országnak saját kollíziós szabályai vannak;
22.

sajnálja, hogy a KAP 2013 utáni jövőjére vonatkozóan az Európai Bizottság által előterjesztett rendelettervezetek – és így elsősorban az EMVA-rendelet – már nem irányoznak elő semmilyen eszközt a minőségi termékek promóciójára (érvényét vesztette az 1. tengelyhez tartozó korábbi 33. intézkedés), bár az agrártermékek promóciójáról szóló zöld könyvről folytatott konzultáció eredményeinek feldolgozása még nem fejeződött be. Kéri, hogy fogalmazzanak meg konkrét javaslatokat a jelenlegi intézkedések helyettesítésére, és hogy a 2013 utáni KAP-ra vonatkozó rendelettervezetek továbbra is tartalmazzanak promóciós intézkedéseket, ideértve a magas minőségű termékekre vonatkozó javításokat is, valamint hogy hangolják össze a két reform ütemtervét;
29.

elvárja, hogy a választott képviselők valamennyi politikai szinten öntudatos és bátor vezető szerepet töltsenek be a békés és szolidáris együttélés érdekében. Csak békében és megélt, határokon átnyúló szolidaritással lehetséges az intelligens, inkluzív és fenntartható növekedés. Ebbe beletartozik a bevándorlók aktív és pozitív fogadásának kultúrája is, beleértve az interkulturális készségek fejlesztését is a közigazgatásban és a közintézményekben. Ide tartozik a menekültek és a származásuk, hitük, szexuális orientációjuk, bizonyos társadalmi csoporthoz tartozásuk vagy politikai meggyőződésük miatt üldözött és hátrányos megkülönböztetést elszenvedő emberek védelme melletti világos és egyértelmű kiállás is;
26.

emlékeztet arra, hogy az aktív és egészséges idősödés az Európa 2020 stratégia egyik kulcsfontosságú célja, és támogatást kap több kiemelt kezdeményezésben (az új munkahelyekhez szükséges új készségek, a szegénység elleni küzdelem platformja, digitális menetrend), illetve a helyi és regionális önkormányzatok rendelkezésére álló számos különböző uniós finanszírozási eszközben, ahogy erről az a brosúra is beszámol, amelyet a 2012-es európai évhez való hozzájárulásképpen a Régiók Bizottsága, az Európai Bizottság és az idősek európai platformja (AGE) 2011 szeptemberében, „How to promote active ageing in Europe - EU support to local and regional actors” [Hogyan támogassuk az aktív idősödést Európában? – Uniós támogatás a helyi és regionális szereplők számára] címmel közösen megjelentetett; (3)
10.

szükségesnek tartja továbbá, hogy gyakorlati síkon vizsgálják a családegyesítés hatásait. Már az irányelv is megállapítja, hogy a családegyesítés hozzájárul az integrációt elősegítő szociokulturális stabilitás megteremtéséhez, lehetővé téve a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítását, ami a befogadó helyi közösségek előnyére válik. Azt is el kell ismerni, hogy a családegyesítési jog alkalmazása minőségi előrelépést jelent a migrációs politikákban, amelyek érettebbé válnak azáltal, hogy figyelmet szentelnek az itt tartózkodó bevándorlók stabilizálásának, ez ugyanis elengedhetetlen eszköze a befogadó országban történő hatékony társadalmi és gazdasági integrációnak. Utóbbi konkrét következményekkel járó meghatározó lépésnek is tűnik, amely hozzájárul az illegális bevándorlás csökkentéséhez és a társadalmi kirekesztés veszélyes formáinak csökkentéséhez;
6.

teljes mértékben támogatja a decentralizáltabb és versenyképesebb piaci modellek létrehozására irányuló, egyenlő versenyfeltételek megteremtését biztosító intézkedéseket, mivel ezek nagyobb lehetőségeket teremtenek a helyi energiatermelők és a háttéripar számára, hangsúlyozza azonban, hogy az egyenlő versenyfeltételek biztosításához a szükséges hálózati infrastruktúra rendelkezésre bocsátása is hozzátartozik, lehetővé téve, hogy a külső, köztük a szigeti régiók is profitálhassanak az említett lehetőségekből. Ezért a belső energiapiac megvalósításához alapvetően szükség van az infrastruktúra fejlesztésére – még az elszigeteltebb régiók irányába is –, valamint a nemzetközi és szigeti összeköttetésekkel és szállítási kapacitással kapcsolatos regionális munkára;
36.

reméli, hogy különösen a „GDP-n innen és túl” témájában folytatott vita nyomán ösztönzést kap újabb és újabb mutatók kidolgozása, hogy átfogóbb képet alkothassunk a társadalmi jólétről és a területi hatásokról. Felhívja a figyelmet arra, hogy az Eurostat már most is biztosít olyan mutatókat, amelyekkel szociális és környezeti szempontokat is mérni lehet;
19.

javasolja, hogy ismerjék el, hogy a tagállamok mellett a régiók is kiemelt szerepet töltenek be abban, hogy a különböző kormányzati és közigazgatási szektorokban az innovatív informatikai megoldások előállítói és felhasználói közötti szorosabb együttműködés alakuljon ki, ideértve a kiberbiztonság és az adatvédelem területét is;
11.

fontosnak tartja, hogy a célok felülvizsgálata a közelség elvén nyugodjon. Ezt az elvet helyi, de egyben nemzetközi értelemben is alkalmazni kell: a jövőbeli jogszabályoknak prioritásként kell kezelniük, hogy a hulladékgazdálkodáshoz kötődő tevékenységek továbbra is európai területen folyjanak, illetve itt történjen továbbfejlesztésük is. Az RB kéri, hogy a célok felülvizsgálatakor ügyeljenek arra, hogy ne sérüljön az ebben az ágazatban tevékenykedő köz-, illetve magánszférához tartozó szereplők versenyképessége vagy esélyegyenlősége, és támogatja az ebben az ágazatban folyó gazdasági tevékenységet az Unión belül;
33.

úgy véli, hogy még ha a fogyatékossággal élő személyeket nem is bélyegzik meg, akkor is kirekesztés áldozatai lehetnek, mivel sok ember nem tudja, hogy fogadja vagy vonja be őket a sporttevékenységekbe és -szervezetekbe. Összehangolt tájékoztatást kér a nem csupán a sporttevékenységek szervezésében közvetlenül érintett személyek számára, hanem szélesebb körben, a nagyközönségnek is szóló oktatási és képzési kezdeményezések révén, például könnyen hozzáférhető, online képzési eszközökkel. Ebben a tekintetben fokozottabban fel kell hívni a figyelmet a fogyatékossággal élő személyek jogaira, igényeire és képességeire;
34.

kéri az ipart, hogy továbbra is fokozzák az alternatív hajtási technológiák fejlesztését, és a gyakorlatban alkalmazható megoldásokat dobjanak piacra, hogy el lehessen érni a kitűzött éghajlati célokat, valamint hogy a technológiai előnyt is gazdaságosan (a felhasznált üzemanyagok költségének csökkentése, kereskedelmi egyensúly, a bioüzemanyagok előállításához teremtett munkahelyek stb.) és energiatakarékosan ki lehessen használni. Ez magában foglalja az új energiaforrások tárolásához szükséges eljárásokat és technológiákat is;
10.

megjegyzi, hogy a pénzügyi piac szempontjából a városok és a régiók többféle szerepet töltenek be. Maguk is nagyszabású hosszú távú beruházásokat valósítanak meg, és többé-kevésbé tisztán befektetői szerepet is játszanak, például a városi vállalatokon keresztül vagy iparpolitikai okokból. Emellett a városok és a régiók a pénzügyi piacon befektetési célpontok is;
27.

kéri az Európai Bizottságot, hogy mielőbb dolgozzon ki pontos és konkrét gyakorlati útmutatókat a környezetbarát infrastruktúrának a különböző uniós politikákba történő integrálásához; továbbá azt javasolja, hogy a környezetbarát infrastruktúrákat már népszerűsítő régiókat és önkormányzatokat vonják be ezek kidolgozásába, hogy az Európai Bizottsággal közösen meg lehessen szerkeszteni ezeknek az útmutatóknak az egyes helyi vonatkozású részeit, amelyek pontosabban veszik számba a helyi élőhelyeket, ismereteket és tudást; elismeri ennek kapcsán, hogy a „Guide to multi-benefit cohesion policy investments in nature and green infrastructure” [Útmutató a természetbe és a környezetbarát infrastruktúrába történő, sok előnnyel járó kohéziós politikai beruházásokhoz] című útmutató (5) első iránymutatásként már elérhető;
44.

rámutat arra, hogy napjaink társadalmai nemcsak a gazdasági növekedés, hanem a társadalmi jólét és haladás terén is a tudományra és a technológiára támaszkodnak. A tudomány/kutatás és a társadalom/polgárok közötti kapcsolat azonban gyakorta nem elegendő, néha pedig egyáltalán nem is alakult ki. A kutatás jövőbeli európai finanszírozásának ezért a műszaki tudományok mellett a társadalomtudományokra és a bölcsészetre is figyelmet kell fordítania, hogy gyakorlati szempontból használható tudás jöjjön létre, és felmérjék a városnegyedek és a ritkán lakott területek problémáit és élhetőségét, valamint hogy a város- és területtervezési politikák felelősei körében elterjesszék ezeket a gyakorlati szempontból hasznos ismereteket. Mindenekelőtt modern értékelő kutatási formákat javaslunk szisztematikus ismeretek összegyűjtésére arról, hogy eredményesek-e a szakpolitikai fellépések, illetve mitől, mely társadalmi csoportokat illetően és milyen körülmények között „működnek” ezek; üdvözli az Európai Bizottság által a szociális innováció, valamint az innovációs tapasztalatok megosztására irányuló erőfeszítések támogatása érdekében indított kezdeményezéseket;
24.

egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy a helyi és regionális önkormányzatok szövetségei alapvető szerepet tölthetnek be a felelős kormányzás és a helyi szintű fejlesztési eredmények megvalósításában, egyben rámutat arra, hogy a közleményben megkülönböztetett hat fő funkción kívül meg kellene említeni a szövetség tagjai részére biztosított szolgáltatásnyújtás funkcióját is. A helyi és regionális önkormányzatok szövetségeit tagjaik gyakran felkérik arra, hogy kapacitásépítési és képzési szolgáltatásokat nyújtsanak, különösen fejlesztési kontextusban. E szolgáltatások biztosítása kulcsfontosságúnak bizonyult a szövetségek ismertsége, tagjaik elkötelezettsége és így fenntarthatóságuk szempontjából. A szolgáltatásnyújtás olyan információk és ismeretek megszerzéséhez is vezet, amelyek hasznosíthatók a szövetségek lobbi- és érdekvédelmi tevékenységei során;
19.

úgy ítéli meg, hogy az európai agrárpiacok további, tervezett deregulációja növeli az agrárárak volatilitását, ami elsősorban a kis- és közepes méretű családi mezőgazdasági üzemek számára jelent veszélyt. Arra is rámutat, hogy a tejkvóta liberalizálása a tejgazdálkodás fokozott iparosodásához és koncentrációjához vezethet, ami pedig felgyorsítja az éghajlatváltozást és a vidéki területekről való elvándorlást. Továbbra is fontosnak tartja, hogy a mezőgazdasági termelőket kompenzálják azokért a közjavakért cserébe, amelyekhez ők is hozzájárultak, például a legelők és a szabad tájak alkotta természeti és kulturális értékekért, amelyeknek nincs kereskedelmi piacuk. Amennyiben a tejkvótarendszer eltörlése az állattenyésztés nemkívánatos formáinak kialakulásához vezetne, akkor politikai intézkedésekre lesz szükség a fogyasztók és általában véve a piac jobb tájékoztatásának támogatására, valamint az EU egészében az állatjólét biztosítására;
8.

ráadásul a „Dynamic health systems and new technologies: eHealth solutions at local and regional levels” [Dinamikus egészségügyi rendszerek és új technológiák: e-egészségügyi megoldások helyi és regionális szinten] című közelmúltbeli RB-s tanulmányból kiderül, hogy Európában az e-egészségügy igen előkelő helyet foglal el a helyi és regionális önkormányzatok napirendjén;