EURÓPAI BIZOTTSÁG Strasbourg, 2018.5.29. COM(2018) 375 final 2018/0196(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alap Pluszra, a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések, valamint az előbbiekre és a Menekültügyi és Migrációs Alapra, a Belső Biztonsági Alapra és a Határigazgatási és Vízumeszközre vonatkozó pénzügyi szabályok megállapításáról



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE 2018. május 2-án a Bizottság javaslatot fogadott el a 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretre. Az Európai Unió pénzügyeinek jövőjéről szóló vitaanyag, az utólagos értékelés és a nyilvános konzultáció fő célkitűzésként az adminisztráció egyszerűsítését nevezte meg. A tapasztalatok azt mutatják, hogy a szabályok túl bonyolultak és fragmentált módon vannak jelen az alapok és finanszírozási formák között, aminek következtében szükségtelen teher nehezedik a programvezetőkre és a végső kedvezményezettekre. Ez, a közös rendelkezésekről szóló rendeletre (CPR) vonatkozó javaslat közös rendelkezéseket állapít meg hét, megosztott irányítás alatt álló alapra vonatkozóan. Ez a javaslat nem váltja fel a meglévő 1303/2013/EU rendeletet, amely továbbra is szabályozza a 2014–2020 közötti időszakban elfogadott programokat. A javaslat révén csökken a szabályok széttöredezettsége azáltal, hogy közös alapszabályokat határoz meg hét alap vonatkozásában: ·KA: Kohéziós Alap ·ETHA: Európai Tengerügyi és Halászati Alap ·ERFA: Európai Regionális Fejlesztési Alap ·ESZA+: Európai Szociális Alap Plusz ·MMA: Menekültügyi és Migrációs Alap ·HAVE: Határigazgatási és Vízumeszköz ·BBA: Belső Biztonsági Alap E javaslatok az alkalmazás kezdőnapját 2021. január 1-jében rögzítik, és a javaslatokat 27 tagállamból álló Unióra vonatkozóan terjesztik elő. Ez utóbbi összhangban áll azzal, hogy az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikke alapján bejelentette az Európai Unióból és az Euratomból történő kilépésére irányuló szándékát, amely bejelentést az Európai Tanács 2017. március 29-én kapta meg. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 317. cikke úgy rendelkezik, hogy a Bizottság a költségvetést a tagállamokkal együttműködve és az EUMSZ 322. cikke értelmében elfogadott rendeletek rendelkezéseinek megfelelően hajtja végre. Az EUMSZ 322. cikke (1) bekezdésének a) pontja jelenti a jogalapját azon rendeletek elfogadásának, amelyek megállapítják azokat a pénzügyi szabályokat, amelyek meghatározzák különösen a költségvetés elkészítésére és végrehajtására, valamint az elszámolások végzésére és ellenőrzésére vonatkozó eljárást. A szubszidiaritás elve nem terjed ki azokra a pénzügyi szabályokra, amelyek esetében egyértelmű, hogy kizárólag uniós szintű fellépésre van mód, vagy arra van szükség. Az európai strukturális és beruházási alappal kapcsolatos uniós intézkedést az EUMSZ 174. cikkében említett célkitűzések indokolják. A fellépési jog alapját az EUMSZ-nek a Kohéziós Alap szerepét meghatározó 177. cikkével összefüggésben értelmezett 175. cikke képezi, amely kifejezetten előírja az Unió számára, hogy hajtsa végre ezt a politikát a strukturális alapok révén. Az ESZA, az ERFA és a Kohéziós Alap céljait az EUMSZ 162., 176., illetve 177. cikke határozza meg. A halászattal kapcsolatos fellépéseket az EUMSZ 39. cikke indokolja. Az EUMSZ 174. cikke kimondja, hogy kiemelt figyelemmel kell kezelni a vidéki térségeket, az ipari átalakulás által érintett térségeket és a súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiókat. Ez utóbbi közé sorolandók a legészakibb, rendkívül gyéren lakott régiók, valamint a szigeti, a határon átnyúló és a hegyvidéki régiók. Az EUMSZ 349. cikke kimondja, hogy egyedi intézkedéseket kell elfogadni figyelembe véve a legkülső régiók gazdasági és társadalmi strukturális helyzetét, amelyet a fejlődésüket súlyosan hátráltató bizonyos egyedi jellemzők tovább súlyosbítanak. A Menekültügyi és Migrációs Alapot létrehozó rendelet az EUMSZ 78. cikkének (2) bekezdésén és 79. cikkének (2) és (4) bekezdésén alapul. A rendelet, amely az Integrált Határigazgatási Alap részeként létrehozza a határigazgatás és a vízum támogatásának pénzügyi támogatására szolgáló eszközt, az EUMSZ 77. cikkének (2) bekezdésén alapul. A Belső Biztonsági Alapot létrehozó rendelet az EUMSZ 82. cikkének (1) bekezdésén, 84. cikkén és 87. cikkének (2) bekezdésén alapul. Az EUMSZ 317. cikke képezi a költségvetésnek a tagállamokkal együttműködve történő végrehajtása tekintetében megállapított közös szabályrendszer jogalapját. Az EUMSZ 322. cikke határozza meg ezen szabályok hatáskörét és a megállapításukra vonatkozó eljárását.

A fent említett különálló alapok szubszidiaritásának és arányosságának elvét az egyes alapokhoz fűzött indokolás tartalmazza. Ugyanakkor a CPR további kiegészítéseket tesz: ·A szubszidiaritáshoz a megosztott irányítás támogatásával: amennyiben a programokat nem közvetlenül az Európai Bizottság irányítja, hanem a tagállamokkal való együttműködés során valósítják meg. ·Az arányossághoz a szabályok egységesítésével és konszolidálásával (és ezáltal az érdekelt felek terhének csökkentésével). Az EUMSZ 11. cikke megállapítja, hogy a környezetvédelmi követelményeket — különösen a fenntartható fejlődés előmozdítására tekintettel — be kell illeszteni az uniós politikák és tevékenységek meghatározásába és végrehajtásába, amely követelményt e rendelet is figyelembe veszi. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI A különböző alapokhoz a maguk külön értékelései kapcsolódnak, és számos megállapítás leginkább az őket szabályozó egyedi rendeletekre érvényes. Az alábbiak a CPR-re vonatkozó fő megállapítások. 1. Egyszerűsítés: az adminisztratív terhek csökkentésének szükségessége. Valamennyi alap értékelésekor ez volt a legfontosabb és visszatérő megállapítás: ·Az ERFA és a Kohéziós Alap utólagos értékelése azt állapította meg, hogy az irányítási, kontroll- és ellenőrzési rendszerek túl bonyolultak. Ez az adminisztratív bizonytalanság és a késedelmes végrehajtás egyik forrásaként jelentkezett. A bonyolultság külön problémát jelentett az EU-15 országaiban, ahol a finanszírozás viszonylag korlátozott volt, ami felvetette az arányosság szükségességét. ·Az ESZA-értékelés megállapította, hogy mind a finanszírozási rendszer (azaz az eszközök köre és összetétele), mind a végrehajtási folyamat egyszerűsítést igényel. ·Az ETHA-értékelés szintén megállapította, hogy az adminisztratív teher túl nagy. A pályázati szakaszban ez visszatartó erőként hatott a támogatás igénylésében. Ráadásul úgy tűnik, hogy bizonyos projektek összetettsége visszatartotta a potenciális kedvezményezetteket, különösen olyan esetekben, ahol partnerek széles hálózata volt érintett. ·Az MMA, a HAVE és a BBA releváns komponenseinek időközi értékelése szintén az egyszerűsítés szükségességét állapította meg. Az egyszerűsített költségelszámolási módszerek használata kiemelt ajánlásként fogalmazódott meg. Ezzel a ponttal a CPR annak teljes egészében foglalkozik. Jól példázza ezt az V. cím (pl. egyszerűsített költségelszámolási módszerek, feltételeken alapuló kifizetések, az egyedi szabályok elhagyása a jelentős projektekre és bevételt termelő beruházásokra) és a VI. cím (egyszerűsített és arányosabb kontroll és ellenőrzés). 2. A rugalmasság szükségessége a felmerülő igények kielégítéséhez: ·Az ERFA és a Kohéziós Alap utólagos értékelése megállapította, hogy a programok kiigazítása a gazdasági válság idején a 2007–2013 közötti időszak egyik sikertörténete volt, és erre kell építkezni. ·Az ESZA utólagos értékelése a fejlesztés egyik leglényegibb pontjaként nevezte meg a rugalmasságot. ·Az MMA, a HAVE és a BBA elődeinek időközi értékelései azt mutatták, hogy ezen alapok megfelelően reagáltak a migrációs és biztonsági válsághelyzetekre. Ugyanakkor rugalmasabbá kell tenni a támogatások odaítélésére vonatkozó mechanizmusokat. Ezzel a ponttal foglalkozik a III. cím (amely lehetővé tesz relatív kisebb átcsoportosításokat anélkül, hogy módosítani kellene a programot) és a II. cím (a programokra elkülönített összegeket az első 5 évre állapítják meg, az utolsó 2 évben pedig felülvizsgálat alapján történik azok odaítélése), míg az MMA, a HAVE és a BBA tekintetében a kiegészítő szabályokat az alapspecifikus rendeletek határozzák meg. Ezenfelül az InvestEU garanciaeszköz alkalmazásának lehetősége további rugalmasságot biztosít a tagállamok számára. 3. A finanszírozási eszközökben rejlő lehetőség: ·Az ERFA és a Kohéziós Alap utólagos értékelése megállapította, hogy egyes szakpolitikai területeken a pénzügyi eszközök hatékonyabb eszközei lehetnek a beruházások finanszírozásának, ugyanakkor a végrehajtás terén késedelmek tapasztalhatók, használatuk elterjesztése pedig kihívást jelent. ·Az EaSI félidős értékelése azt állapította meg, hogy az eltérő szabályok megnehezítették az alapok egymást kiegészítő jellegének kihasználását. Az értékelés a pénzügyi eszközökre vonatkozó szabályok észszerűsítését és összehangolását javasolta.

Ezzel a ponttal foglalkozik az V. cím, amely egyszerűsíti a pénzügyi eszközök végrehajtását, amennyiben számos rendelkezést összhangba hoz a támogatásokra vonatkozó rendelkezésekkel. •Nyilvános konzultációk A Bizottság az alábbi tárgyú nyilvános konzultációkat folytatta le: ·Uniós alapok a kohéziós politika területén (2018. január 10. és 2018. március 9. között) ·Érdekelt felekkel folytatott konzultáció az ETHA utólagos értékelésével összefüggésben (2016. február-május). ·Uniós alapok a migráció területén (2018. január 10. és 2018. március 9. között) ·Uniós alapok a biztonság területén (2018. január 10. és 2018. március 9. között) Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció hasonló hangnemben foglalkozott az utólagos értékelésekkel; a CPR szempontjából releváns főbb következtetésük az egyszerűsítés (különösen az ellenőrzési és kontrolleljárások tekintetében), amelyet a rugalmasság követ: ·A kohéziós politikára vonatkozó konzultáció során az érdekelt felek megállapították, hogy messzemenőkig az összetett eljárások jelentik a siker legnagyobb akadályát, amit a szigorú ellenőrzési és kontrollelőírások, a rugalmasság hiánya, a pénzügyi fenntarthatóság biztosításának nehézsége és a fizetési késedelmek követnek. ·Az ETHA tekintetében az összetett adminisztrációval járó megvalósításban látják a rendszer legnagyobb hiányosságát, és több érdekelt fél is felhívta a figyelmet a radikális egyszerűsítés és a rugalmasság szükségére. A beavatkozási logikát túlságosan merevnek tartják, ami nem engedi meg, hogy a tagállamok foglalkozni tudjanak saját jellegzetességeikkel. ·A migráció és biztonság terén folytatott konzultációkból kiviláglott, hogy a válaszadók erősen támogatják az egyszerűbb megvalósítást és a nagyobb rugalmasságot (különösen a migrációval és biztonsággal kapcsolatos válsághelyzetekkel szembeni válaszadási képesség tekintetében). Az érdekelt felek által felvetett aggodalmakkal a különböző egyszerűsítési intézkedésekben a CPR annak teljes egészében foglalkozik (lásd alábbiakban). •Szakértelem és adminisztratív költségek Ami a szakértelmet illeti, felállításra került egy magas szintű munkacsoportot, hogy megvitassa a kohéziós politika egyszerűsítésének kérdését. A csoport az alábbi következtetéseket fogalmazta meg: ·A különböző uniós alapokra vonatkozó szabályok összehangolása. A megfogalmazott kérdésekkel részlegesen a jelen rendelet is foglalkozik. ·Kevesebb, egyértelműbb és rövidebb szabályok. Mint azt a fentiekben megállapítottuk, a jelenlegi rendelet számos egyszerűsítést tartalmaz. ·Valódi szubszidiaritás és arányosság: a nemzeti irányítási és kontrollrendszerek és eljárások sokkal nagyobb mértékű érvényesülése. Ezzel foglalkozik a VI. cím (lásd alábbiakban). ·Stabil, mégis rugalmas keret: nincs szükség intézmények újbóli kijelölésére a következő programozási időszakra. A programok módosítása lehetőségének is egyszerűsödnie kell. Ezzel foglalkozik a VI., illetve a III. cím. ·Az egységes ellenőrzés elve: az egységes ellenőrzés elvének kiterjesztése. Ezzel foglalkozik a VI. cím. Bizonyíthatóan jelentősek az ERFA-val és a Kohéziós Alappal kapcsolatos adminisztratív költségek; egy nemrég végzett tanulmány becslése szerint ezen költségek az ERFA esetében az átlagos programköltségek 3 %-át, a Kohéziós Alap esetében pedig annak 2,2 %-át teszik ki. A kedvezményezettek (többek között a kkv-k) adminisztratív terhe nagyobb.

A CPR-ben szereplő egyszerűsítések közül számosat nehéz pénzügyi szempontból előre minősíteni, de a tanulmány a következő becsléseket tartalmazza: ·Az egyszerűsített költségelszámolási módszereknek (vagy feltételekhez kötött kifizetések) az ERFA és a Kohéziós Alap esetében történő fokozottabb alkalmazása jelentősen, akár 20-25 %-kal is, csökkentheti a teljes adminisztratív költséget, ha ezeket a módszereket kiterjedt körben alkalmazzák. ·A kontrollok és az ellenőrzések arányosabb megközelítése az ellenőrzések számának és az „alacsony kockázatú” programok ellenőrzési terhének jelentős csökkenésével járna, ami egyúttal 2-3 %-kal csökkentené az ERFA és a Kohéziós Alap teljes adminisztratív költségét, az érintett programok költségét pedig még ennél is lényegesen nagyobb mértékben. •Hatásvizsgálat A CPR önmagában nem képezi hatásvizsgálat tárgyát, mivel más szakpolitikai területek számára állapít meg közös szabályokat és megvalósítási mechanizmust. Az egyes érintett alapokhoz saját hatásvizsgálatok tartoznak. •E-kohézió és adatcsere A 2014–2020 közötti időszak programjai esetében – az MMA, a HAVE és a BBA kivételével – egy elektronikus adatcsererendszer szükségeltetett a kedvezményezettek és az irányító hatóságok, valamint az irányítási és kontrollrendszer különböző hatóságai között. Ez a rendelet erre épül, és továbbfejleszt bizonyos szempontokat az adatgyűjtés tekintetében. A végrehajtás előrehaladásának ellenőrzéséhez szükséges valamennyi adatot – ideértve a programok eredményeit és teljesítményét is – most már elektronikusan, két havonta továbbítják, ami azt jelenti, hogy a nyílt adatplatformot majdnem valós időben frissítik. A kedvezményezettekre és a műveletekre vonatkozó adatok hasonlóképpen, elektronikus formában lesznek nyilvánosak egy erre kijelölt, az irányító hatóság által kezelt weboldalon. Ez áttekinthetőbbé teszi az elért eredményeket, és megkönnyíti a kommunikációt. •Alapjogok Egy, az Európai Unió Alapjogi Chartájának figyelembevételét biztosító előfeltétel bevezetése révén a rendelet kedvező hatást fog gyakorolni arra, hogy a hét alap irányításában érvényesüljön az alapvető jogok tiszteletben tartása és védelme. A jogállamiság tiszteletben tartására egy, az EUMSZ 322. cikkén alapuló önálló rendelet vonatkozik. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A Bizottság többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslata 330 milliárd EUR-t állapít meg gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célokra a 2021-2027-as időszakra. Kohéziós politika – összesen 330 624 Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) 200 629 ·Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe 190 752 ·Európai területi együttműködés 8 430 ·Legkülső régiók és ritkán lakott térségek 1 447 Kohéziós Alap (KA) 41 349 ·ebből hozzájárulás a CEF közlekedési ága számára 10 000 Európai Szociális Alap+ (1) 88 646 (1) Ez az összeg nem foglalja magában az egészségügyre, a foglalkoztatásra és a szociális innovációra megállapított összeget ( 1 042 millió EUR). Ezek a CPR hatályába tartozó legfontosabb pénzügyi fejezetek. Az ETHA, az MMA, a HAVE és a BBA finanszírozására vonatkozó bizottsági javaslatokat az egyes alapokat szabályozó rendeletek fogják tartalmazni. 5.A RENDELET TARTALMÁNAK ÖSSZEFOGLALÁSA

A javasolt CPR architektúrájának és rendelkezéseinek fő célkitűzései az alábbiak: 1.A kedvezményezettek és az irányító szervek szükségtelen adminisztratív terheinek lényeges csökkentése a jogszerűség és szabályosság magas szintű biztosítása mellett. Ez a reform fő vezérelve, amely számos egyszerűsítést tartalmaz és fokozott összhangot épít ki a rendeletek között, különösen az alábbiak tekintetében: i.A meglévő irányítási és kontrollrendszerek (valamint a programindítást megkönnyítő egyéb intézkedések) megújításának lehetősége. Az arányos intézkedések kiterjedtebb alkalmazása, melynek hatására az alacsonyabb kockázatú programok nagyobb mértékben támaszkodhatnak a nemzeti rendszerekre. ii.Az egyszerűsített költségelszámolási módszerek és a feltételekhez kötött kifizetések alkalmazása. iii.Finanszírozási eszközök. 2.Rugalmasság növelése a program célkitűzéseknek és erőforrásoknak módosításában a változó körülményeknek megfelelően, valamint az uniós szinten közvetlenül irányított eszközökhöz való önkéntes hozzájárulások figyelembevételével. 3.A programok szorosabb összehangolása az uniós prioritásokkal és hatékonyságuk növelése. Ez a következőket foglalja magában: i.A beavatkozási logika és a jelentéstétel összehangolása a többéves pénzügyi keret fejezeteivel, valamint a koncentrációra vonatkozó követelmények szigorítása a kulcsfontosságú területeken. ii.Szorosabb kapcsolat kialakítása az európai szemeszter folyamatával. iii.Észszerűbb előfeltételek megállapítása, amelyeket a végrehajtási időszak egésze alatt fenn kell tartani. I. cím: Célkitűzések és a támogatás általános szabályai A CPR hét, megosztott irányítás alatt álló európai alapot kezel egy egységként. A cél egy közös, egyszerűsített és konszolidált szabályrendszer kialakítása, valamint a programhatóságok és kedvezményezettek adminisztratív terheinek csökkentése. Lefekteti annak alapjait, hogy erős hangsúlyt kapjon a megosztott irányítás és partnerség, amely elv minden rendeleten végigvonul. Az 5. cikk fekteti le a megosztott irányítás alapját, míg a 6. cikk alapján alakítják ki a partnerséget a társadalmi integrációt, alapvető jogokat, a nemek közötti egyenlőségét, a megkülönböztetésmentességet és a fogyatékossággal élő személyek jogait támogató regionális, helyi, városi hatóságokkal és közigazgatási szervekkel, gazdasági és szociális partnerekkel, civil társadalommal és szervekkel. A Bizottság 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló javaslata az éghajlat-politikai szempontok erőteljesebb érvényesítését javasolja az összes uniós programban, annak érdekében, hogy az uniós kiadások összességükben 25 %-ban hozzájáruljanak az éghajlat-politikai célok eléréséhez. E programnak ezen általános célértékhez való hozzájárulása egy megfelelő bontású uniós éghajlati markerrendszeren keresztül, valamint adott esetben pontosabb módszertanok révén követik nyomon. A Bizottság továbbra is éves tájékoztatást nyújt a kötelezettségvállalási előirányzatokról az éves költségvetési tervezet keretében. A program éghajlat-politikai célokhoz való hozzájárulásának teljes mértékű kiaknázása érdekében a Bizottság igyekszik meghatározni releváns intézkedéseket a program teljes előkészítésének, végrehajtásának, felülvizsgálatának és értékelésének folyamata alatt. II. cím: Stratégiai megközelítés A 2014–2020-as időszakban használt 11 tematikus célkitűzést a rendelet öt egyértelmű szakpolitikai célkitűzéssé egyszerűsítette, melyek a következők: 1.Intelligensebb Európa – innovatív és intelligens gazdasági átalakulás. 2.Zöldebb, karbonszegény Európa.

3.Jobban összekapcsolt Európa – mobilitás és regionális IKT-összekapcsoltság. 4.Szociálisabb Európa – a szociális jogok európai pillérének végrehajtása. 5.A polgárokhoz közelebb álló Európa – a városi, vidéki és part menti térségek fenntartható és integrált fejlesztése helyi kezdeményezések révén. Ezenfelül az MMA, a HAVE és a BBA szakpolitikai célkitűzései az alapspecifikus rendeletekben szerepelnek. Ez az egyszerűsítés szinergiákat és rugalmasságot biztosít egy adott célkitűzésen belül a sokféle terület között, eltávolítva az azonos célt szolgáló különböző szakpolitikák közötti mesterséges megkülönböztetéseket. Egyúttal alapjául szolgál az ERFA és az ESZA tematikus koncentrációjának. A 2014–2020-as időszakban alkalmazott „előzetes feltételrendszert” „előfeltételek” váltják fel. Kevesebb van belőlük, jobban összpontosítanak az érintett alap céljaira, és – a 2014–2020 közötti időszakkal szemben – az adott időszak alatt mindvégig figyelemmel követik és alkalmazzák őket. Az alapelv megerősítésre kerül: a tagállamok mindaddig nem tudnak költségeket elszámolni az egyedi célkitűzésekhez kapcsolódóan, ameddig az előfeltételek nem teljesülnek. Ez biztosítja, hogy valamennyi társfinanszírozott művelet összhangban áll az Unió szakpolitikai keretével. A teljesítményorientáció bevált gyakorlatára építve a javaslat szerint a teljesítmény-keretrendszert egy észszerű és egyértelmű formában kell tartani. Az európai szemeszterhez kapcsolódó feltételrendszert szintúgy fenntartják, de egyszerűsített formában. Az országspecifikus ajánlásokat külön is figyelembe veszik a programozás során, legalább két alakalommal: a programozás elején és a félidős felülvizsgálat során. Szilárd gazdasági irányítást támogató intézkedéseket kell fenntartani. Ugyanakkor a felfüggesztések kizárólag a kötelezettségvállalásokhoz fognak kapcsolódni, nem pedig a kifizetésekhez, ezáltal elkerülve a gazdasági válságok súlyosbodását. A CPR rugalmasságot teremt az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alap számára. Kezdetben csak az első 5 év programozására kerül sor. Az utolsó 2 évre vonatkozóan a források egy alapos és részletes félidős felülvizsgálat alapján kerülnek kiosztásra, ami 2025-ben egy ennek megfelelő újraprogramozást fog eredményezni. A felülvizsgálat a programok kezdeti prioritásaira és célkitűzéseire irányul, a következők figyelembevételével: a célkitűzések elérésében 2024 közepéig tett előrehaladás; a társadalmi-gazdasági helyzet változásai; az országspecifikus ajánlásokban azonosított új kihívások. Mindez a teljesítmény-keretrendszer és a teljesítménytartalék elveire épít, és az újraprogramozással együtt tovább erősíti a szakpolitika teljesítmény-aspektusát. A teljesítménytartalék alkalmazása ugyanakkor nem folytatódik. A különböző uniós eszközök közötti szinergiákat ösztönözni fogja a stratégiai tervezési folyamat fogja megerősíteni, amely megállapítja a különböző programokkal közös célokat és közös tevékenységi területeket, többek között az alábbiak kapcsán: közös agrárpolitika (KAP), Horizont Európa; Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (CEF); Digitális Európa program; Erasmus+ program; InvestEU Alap; LIFE; Erasmus+ és a külső eszközök. III. cím: Programozás A programok tartalma észszerűbb és stratégiaibb jellegű lesz. Annak érdekében, hogy a programozási folyamat és a végrehajtás összehangolt és gyors legyen az időszak elején, e rendelet melléklete egy közös programmintát állapít meg az ERFA, a Kohéziós Alap, az ESZA+ és az ETHA programjaira, valamint egy másikat az MMA, a HAVE és a BBA tekintetében. A programozás rugalmasabbá tétele érdekében prioritási szinten egy 5 %-os küszöb kerül megállapításra, amely alatt formális programmódosítás szükségessége nélkül lehet a felosztott forrásokat változtatni a programon belül. A szubregionális és helyi szinten jelentkező egyedi kihívások leküzdése céljából a CPR a közösségvezérelt helyi fejlesztés egyszerűsített koncepcióját vezeti be (beleértve a vezető alap megnevezésének és a kedvezményezettek adminisztratív terhei csökkentésének lehetőségét). Emellett a CPR harmonizálja az egyéb területi eszközök, így a meglevő integrált területi beruházások koncepcióját is. A CPR olyan rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek lehetővé teszik az erőforrások önkéntes alapú átcsoportosítását az InvestEU eszközök öt politikai ablaka felé, ennek révén profitálva egy uniós szintű költségvetési garanciamechanizmusból. Ezenfelül a tagállamok egy programra bármely alapból nyújtott pénzügyi támogatás legfeljebb 5 %-a erejéig kérhetik az összegnek – megosztott irányítás alatt álló programok esetében – egy másik alaphoz, vagy – közvetlen vagy közvetett irányítása alatt álló programok esetében – bármely másik eszközhöz történő átcsoportosítását. Ez segíthet azon célok elérésében, amelyek a programok végrehajtása alatt kerültek meghatározásra. A tagállamok számára nyújtott technikai segítségnyújtás koncepciója egyszerűsödött. Bevezetésre került egy átalánymechanizmus, amely lehetővé teszi az egyes közbenső kifizetések – egyes alapoktól függően – 2,5–6 %-os feltöltését, és ezáltal a technikai segítségnyújtás uniós kifizetését a végrehajtás előrehaladásával kapcsolja össze. Emellett az adminisztratív kapacitásépítési műveletek feltételekhez kötött kifizetések formájában folytatódhatnak. IV. cím: Nyomon követés, értékelés, tájékoztatás és kommunikáció Az elektronikus adatok lehetővé teszik az egyszerűsítés és az átláthatóság kombinálását. A 2014–2020 közötti időszakban – az MMA, a HAVE és a BBA kivételével – létre kellett hozni egy elektronikus adatcsererendszert a kedvezményezettek és az irányító hatóságok között, úgymint az irányítási és kontrollrendszer különböző hatóságai között is. A jelen rendelet erre épül, és továbbfejleszt bizonyos szempontokat az adatgyűjtés tekintetében. A végrehajtás előrehaladásának ellenőrzéséhez szükséges valamennyi adatot – ideértve a programok eredményeit és teljesítményét is – most már elektronikusan, két havonta továbbítják, ami azt jelenti, hogy a nyílt adatplatformot majdnem valós időben frissítik. Ajánlatos kiemeltebb szerepet adni a monitoringbizottságoknak a programteljesítés és az azt befolyásoló valamennyi tényező felügyeletében. Az átláthatóság érdekében a monitoringbizottságokhoz benyújtott dokumentumokat nyilvánosan elérhetővé kell tenni. Az éves teljesítmény-felülvizsgálat valamennyi alap tekintetében alkalmat biztosít a programvégrehajtás és -teljesítés alapvető kérdéseinek szakpolitikai megvitatására. A gyakori adatátvitel lehetővé teszi, hogy egyszerűsödjön a teljesítmény felülvizsgálatának folyamata. A kohéziós politikai alapok tekintetében mindezek révén nem lesz szükség az éves jelentéstételi dokumentumra – az éves felülvizsgálati megbeszélés alapjául pedig a legfrissebb eredmények és a benyújtott, korlátozott számú minőségi információk fognak szolgálni. A programok láthatóságával és a kommunikációs tevékenységekkel kapcsolatosan mind a programhatóságok, mind a kedvezményezettek felelősségi köre megerősítésre kerül. Közös kommunikációs, átláthatósági és láthatósági követelmények révén egy egységesebb, hatékonyabb és eredményesebb kommunikáció fog megvalósulni.

Az értékelések alapjául a 2016. április 13-i intézményközi megállapodás (22) és (23) bekezdése szolgál, amelyben a három intézmény megerősítette, hogy a hatályos joganyag és szakpolitikák értékelésének kell a további intézkedési lehetőségek hatásvizsgálatainak alapját képeznie. Az értékelések a program hatásait mérik fel, melyhez a programmutatókat és a célértékeket fogják áttekinteni, valamint egy részletes elemzés nyomán azt, hogy a program milyen mértékben releváns, hatékony és eredményes, milyen hozzáadott uniós értéke van és összhangban van-e más uniós szakpolitikákkal. Az értékelések ki fognak térni a korábbi tapasztalatok tanulságaira, a problémákra és az intézkedések továbbfejlesztésének lehetőségeire és azok hatásaira. V. cím: Pénzügyi támogatás Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében a CPR rendszerezi és növeli az egyszerűsített költségelszámolási módszerek, úgymint az átalány-visszatérítések, átalányalapú egységköltségek vagy egyösszegű átalányok használatát. A fenti lehetőségek egyszerűbb alkalmazása érdekében a CPR egyszerűsíti a szabályokat és a számítási módszereket, és a Bizottság Omnibus javaslatán alapulva több kész lehetőséget kínál. A feltételekhez kötött kifizetések lehetősége szintén hozzá fog járulni a teljesítményorientációhoz, lehetővé téve, hogy a kifizetések az elért és igazolt teljesítményen alapuljanak. A finanszírozási eszközök a 2021–2027-es beruházások egyik fő megvalósítási mechanizmusa lesznek, melyek bevételt vagy költségmegtakarításokat fognak eredményezni; a felhasználásukra vonatkozó rendelkezéseket észszerűsítették és naprakésszé tették, ezzel biztosítva a jobb és könnyebb végrehajtásukat és a gyorsabb létrehozásukat: ·a finanszírozási eszközök a kezdetektől fogva jobban integrálva lesznek a programozás és a végrehajtás folyamatába, és az előzetes vizsgálat ennek megfelelően észszerűsödik; ·az irányítóhatóságok ugyanazokkal az alapvető rugalmas végrehajtási lehetőségekkel fognak rendelkezni – az irányító hatóság felelősségi körében történő irányítás vagy az irányító hatóság általi közvetlen irányítás –, de egyszerűsödnek a kapcsolódó feltételek; ·lehetőség lesz az uniós források kombinálására egy és ugyanazon szabályrendszer keretében; hasonló helyzetekre nem több különböző szabály fog vonatkozni; ·a rugalmasság elvének alkalmazása javasolt a támogatások és a finanszírozási eszközök kombinációjára; ·a támogathatósági szabályok egyértelműsödnek, egyszerűsödnek az irányítási költségekre és díjakra vonatkozó szabályok, miközben továbbra is teljesítményen alapulnak, ami a hatékony igazgatást ösztönzi; ·A fizetésekre vonatkozó szabályok jelentősen leegyszerűsödtek, miközben minden fontos kapcsolat megmaradt a finanszírozási eszközökbe való befizetések és a végső címzetteknek történő megfelelő kifizetések között; ·A visszaáramlások és az alapok újrafelhasználása egyszerű formában lett kodifikálva az egyes szakaszok közötti könnyebb átmenet biztosítása érdekében; ·nem lesznek további külön jelentéstételek a finanszírozási eszközökről, mivel ezek is ugyanazon jelentéstétel alá tartoznak, mint minden más finanszírozási forma. További egyszerűsítések: ·A különböző alapok – valamint finanszírozási eszközök és támogatások – kombinálása egyszerű szabályokban került kodifikálásra; ·a későbbiekben már nem egyedi szabályok fognak vonatkozni a bevételt termelő beruházásokra; ·A nagyprojektekre nem lesz külön folyamat (helyette stratégiai projekteket fognak követni a monitoringbizottságok). ·Egyszerűsödik a finanszírozás, például a „kiválósági pecsét” megközelítés révén. A támogatásokért folyó pazarló versengés elkerülése érdekében szigorodtak a vállalkozások áthelyezésére vonatkozó rendelkezések. VI. cím: Irányítás és kontroll

A különböző szervek irányítási és kontrollrendszerben betöltött feladatai és felelősségi köre érthetőbben lesz meghatározva. Nem kötelező követelmény a kijelölési folyamat vállalása; a rendelkezések támogatják a meglévő rendszerek ismételt használatát és az új szervek meghatározására vonatkozó szabályok egyszerűsödését. A támogathatósági követelmények elősegítik annak elérését, hogy csak olyan minőségi műveleteket fogadják be támogatás céljára, amelyek a lehető legjobb költség-haszon aránnyal, a lehető legnagyobb mértékben járulnak hozzá az elfogadott célkitűzésekhez. Emellett javasolt következetesen ellenőrizni, hogy a művelet pénzügyileg fenntartható-e, és hogy annak környezeti hatásvizsgálatát a legújabb követelmények alapján végezték-e el. A kontrollok és ellenőrzések száma jelentősen csökkenni fog. Ez mérsékelni fogja a programhatóságok és a kedvezményezettek adminisztratív terheit. Az előző címek ellenőrzési terhet csökkentő rendelkezésein kívül ez a cím tovább csökkenti a terheket a következők révén: ·az egységes ellenőrzés elvének kiterjesztése; ·kevesebb kontroll; ·az alacsony hibaaránnyal működő programok esetében egy jól működő nemzeti rendszeren alapuló, fokozottan arányos megközelítés egy biztonsági célú minimális ellenőrzés mellett. Azoknak a projektjavaslatoknak, amelyek megkapták a kiválósági pecsétet a Horizont Európa keretében, nem kell egy újabb kiválasztási folyamaton átmenniük, amennyiben megfelelnek a program intelligens szakosodási stratégiájának. Ez csökkenti mind az irányítók, mind a kedvezményezettek terheit. Hasonlóképpen ez a megközelítés kiterjeszthető lenne más uniós eszközökre is, mint például a LIFE+-ra vagy az Erasmus+-ra. VII. cím: Pénzügyi irányítás, az elszámolások benyújtása és megvizsgálása, valamint pénzügyi korrekciók Az éves elszámolások rendszere továbbra is fennmarad, beleértve az időközi kifizetésekben bejelentett összegek 10 %-ának visszatartását. A kifizetésekre vonatkozó kérelmek benyújtása egy meghatározott ütemtervet fog követni, és évente négyszer kerül rá sor. A nulla összegű elszámolások esetében nincs szükség vonatkozó eljárásra. Ez a szakasz tartalmaz a kötelezettségvállalások visszavonására vonatkozó szabályokat is. Mivel az egyszerűsítés meg fogja könnyíteni a programok számára, hogy csökkentsék a késedelmeket, továbbá a szilárd pénzügyi irányítás támogatása és az időszerű végrehajtás érdekében a CPR az „n+2” szabály alkalmazását írja elő. Ugyanazen oknál fogva az előfinanszírozás mértéke az alpokból származó össztámogatás évi 0,5 %-ára csökkent. Ebben az összefüggésben ahhoz, hogy elegendő forrás álljon rendelkezésre, az ERFA, az ESZA+, a Kohéziós Alap és az ETHA tekintetében 2014–2020-ra vonatkozóan megállapított éves előfinanszírozási rendelkezéseinek felülvizsgálatára lehet szükség. VIII. cím: Pénzügyi keret Ez a cím meghatározza a pénzügyi allokációkat és az egyes régiókategóriákon alapuló társfinanszírozást, és az ERFA-ra, az ESZA+-ra és a Kohéziós Alapra vonatkozik. A CPR emellett ezen három alap esetében a pénzügyi válság előtti szintekre állítja vissza a társfinanszírozási arányokat. A 2007 és 2013 közötti időszakban e három alap esetében nőttek az uniós társfinanszírozási arányok. Ez a pénzügyi válságra adott válaszul történt, hogy fenn lehessen tartani az alapvetően fontos beruházásokat a szűkre szabott állami költségvetések idején. Immáron nincs szükség a magas uniós társfinanszírozási arányokra, az alacsonyabb arányok pedig támogatják a felelősségvállalást. Az alacsonyabb uniós társfinanszírozási arányok ezenfelül növelik a kohéziós politika összköltségvetését, amennyiben figyelembe veszik a nemzeti hozzájárulásokat. Ez növeli a tagállamok pénzügyi rugalmasságát, mivel a társfinanszírozási arányok rugalmasan állapíthatók meg program- és prioritásszinten. IX. cím: Felhatalmazás, végrehajtási, átmeneti és záró rendelkezések Annak érdekében, hogy a következő időszakban minél előbb elkezdődhessen a végrehajtás, az összes szükséges jogszabályi rendelkezés szerepelni fog a jogalkotási csomagban (a CPR-ben vagy az alapspecifikus rendeletekben). Jelentősen csökkenni fog a felhatalmazások száma, és a minimális szinten lesz tartva. Ezzel a másodlagos jogszabályok kidolgozását és elfogadását érintő esetleges késedelmek elkerülése a cél. Emellett biztosítja a jogszabályi rendelkezések belső koherenciáját, valamint a kiszámíthatóságot az érdekelt felek számára, mivel így az összes vonatkozó uniós szabály egy helyen megtalálható. Meghatározásra kerülnek a szakaszokban végrehajtásra kerülő műveletekre vonatkozó feltételek, így biztosítandó az egyértelműséget és a jogbiztonságot azon körülményekre vonatkozóan, amelyek mellett lehetőség van a szakaszokban való megvalósításra. 2018/0196 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alap Pluszra, a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések, valamint az előbbiekre és a Menekültügyi és Migrációs Alapra, a Belső Biztonsági Alapra és a Határigazgatási és Vízumeszközre vonatkozó pénzügyi szabályok megállapításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 177. cikkére, 322. cikke (1) bekezdésének a) pontjára és 349. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére, tekintettel a Számvevőszék véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 174. cikke úgy rendelkezik, hogy az Unió törekedjen a gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítése érdekében a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségek és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók vagy szigetek lemaradásának csökkentésére, és hogy kiemelt figyelemmel kell kezelni a vidéki térségeket, az ipari átalakulás által érintett térségeket és a súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiókat. Az EUMSZ 175. cikke előírja, hogy az Unió e célkitűzések elérését az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Orientációs Részlege, az Európai Szociális Alap, az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Beruházási Bank és az egyéb eszközök révén megvalósított fellépésével támogatja. Az EUMSZ 322. cikke alapján kerülnek elfogadásra azok a pénzügyi szabályok, amelyek meghatározzák a költségvetés elkészítésére és végrehajtására, valamint az elszámolások végzésére és ellenőrzésére vonatkozó eljárást, valamint a pénzügyi szereplők felelősségére vonatkozó ellenőrzések is. (2)A megosztott irányítással végrehajtott uniós alapok, nevezetesen az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap Plusz (ESZA+), a Kohéziós Alap, valamint az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA), a Menekültügyi és Migrációs Alap (MMA), a Belső Biztonsági Alap (BBA) és az Integrált Határigazgatási Alap megosztott irányítása keretében finanszírozott intézkedések koordinált és összehangolt végrehajtásának továbbfejlesztése érdekében pénzügyi szabályokat kell megállapítani az EUMSZ 322. cikke alapján az említett alapokra (a továbbiakban: alapok), egyértelműen meghatározva a vonatkozó rendelkezések alkalmazási körét. Ezenfelül az EUMSZ 177. cikkén alapuló közös rendelkezéseket kell megállapítani konkrét szakpolitikai szabályok meghatározása érdekében az ERFA, az ESZA+, a Kohéziós Alap és az ETHA vonatkozásában. (3)Az egyes alapok sajátosságai miatt valamennyi alapra és az ERFA keretében megvalósítandó „európai területi együttműködés” célkitűzésre (Interreg) külön rendeletekben (alapspecifikus rendeletek) egyedi szabályokat kell meghatározni az e rendeletben foglalt előírások kiegészítéseként. (4)A legkülső régiókat és az északi, ritkán lakott régiókat egyedi intézkedésekkel és kiegészítő finanszírozással kell támogatni az EUMSZ 349. cikkével és az 1994-es csatlakozási okmányhoz csatolt 6. jegyzőkönyv 2. cikkével összhangban. (5)Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 3. cikkében és az EUMSZ 10. cikkében megállapított horizontális elveket, köztük az EUMSZ 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás és arányosság elveit figyelembe kell venni az alapok végrehajtásakor, csakúgy, mint az Európai Unió Alapjogi Chartáját is. A tagállamoknak eleget kell tenniük a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény követelményeinek is, és biztosítaniuk kell a hozzáférést annak 9. cikke értelmében, valamint a termékekhez és szolgáltatásokhoz való akadálymentes hozzáférést harmonizáló uniós jogszabályokkal összhangban. A tagállamoknak és a Bizottságnak törekedniük kell az egyenlőtlenségek megszüntetésére, a férfiak és nők közötti egyenlőség támogatására, a nemek közötti esélyegyenlőség szempontjainak integrálására, valamint fel kell lépniük a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, életkoron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés ellen. Az alapok nem támogathatnak olyan tevékenységeket, amelyek hozzájárulnak a szegregáció bármely formájához. Az alapok célkitűzéseit a fenntartható fejlődés keretében kell megvalósítani, valamint a környezet minőségének megőrzésére, védelmére és javítására vonatkozóan az EUMSZ 11. cikkében és 191. cikkének (1) bekezdésében megállapított célkitűzés Unió általi előmozdítása révén, valamint a „szennyező fizet” elv figyelembevételével. A belső piac integritásának védelme érdekében a vállalkozások számára hasznot jelentő műveleteknek összhangban kell állniuk az EUMSZ 107. és 108. cikkében az állami támogatásokra vonatkozóan lefektetett uniós szabályokkal. (6)Erre a rendeletre az Európai Parlament és a Tanács által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 322. cikke alapján elfogadott pénzügyi szabályok vonatkoznak. Ezek a szabályok a költségvetési rendeletben kerülnek meghatározásra, és különösen a költségvetés – támogatások, közbeszerzés, pénzdíjak és közvetett végrehajtás révén történő – elkészítésére és végrehajtására vonatkozó eljárást határozzák meg, valamint előírják a pénzügyi szereplők felelősségének ellenőrzését. Az EUMSZ 322. cikke alapján elfogadott szabályok érintik az Unió költségvetésének a jogállamisággal összefüggő általános tagállami hiányosságok esetén történő védelmét is, mivel a jogállamiság tiszteletben tartása elengedhetetlen előfeltétele a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásnak és a hatékony uniós finanszírozásnak. (7)Amennyiben a Bizottságnak meghatározott határidőn belül kell egy tagállam vonatkozásában intézkedést hoznia, a Bizottságnak valamennyi szükséges információt és dokumentumot kellő időben és hatékony módon kell figyelembe vennie. Ha a tagállamok beadványai hiányosak vagy nem felelnek meg az ebben a rendeletben és az alapspecifikus rendeletekben foglalt követelményeknek, és ezáltal a Bizottság nem tud teljes körű információ birtokában intézkedést hozni, a kijelölt határidőt fel kell függeszteni mindaddig, amíg a tagállamok eleget tesznek a jogszabályban előírtaknak. (8)Annak érdekében, hogy hozzájárulhassanak az Unió prioritásaihoz, az alapoknak korlátozott számú szakpolitikai célkitűzésre kell összpontosítaniuk a támogatásukat a Szerződésen alapuló célkitűzéseknek megfelelő alapspecifikus küldetéseikkel összhangban. Az MMA, a BBA és a HAVE szakpolitikai célkitűzéseit az adott alapspecifikus rendeletekben kell megállapítani. (9)Tekintettel az éghajlatváltozással kapcsolatos problémák kezelésének fontosságára, amit az Uniónak a Párizsi Megállapodásnak és az Egyesült Nemzetek fenntartható fejlesztési céljainak végrehajtását érintő kötelezettségvállalása is tükröz, az alapok hozzá fognak járulni az éghajlatvédelmi intézkedések valamennyi szakpolitikára kiterjedő érvényesítéséhez, valamint ahhoz, hogy az uniós költségvetés a kiadásainak összességben véve 25 %-ával támogassa az éghajlat-politikai célok elérését. (10)Az uniós költségvetésnek az alapokra elkülönített részét a Bizottság és a tagállamok megosztott irányítással hajtják végre az (EU) [az új költségvetési rendelet száma] (Euratom) európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (a továbbiakban: költségvetési rendelet) megfelelően. Ebből kifolyólag az alapok megosztott irányítás keretében történő végrehajtása során a Bizottságnak és a tagállamoknak be kell tartaniuk a költségvetési rendeletben hivatkozott olyan elveket, mint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság és a megkülönböztetésmentesség.

(11)A partnerség elve az alapok végrehajtásának egy kulcsfontosságú szempontja, amely a többszintű irányítási megközelítésre épül, és biztosítja a civil társadalom és a szociális partnerek részvételét. A partnerségek szervezésének folytonossága érdekében a 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet továbbra is érvényes. (12)Uniós szinten a gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere jelenti a nemzeti reformprioritások meghatározásának és végrehajtásuk felügyeletének keretét. A tagállamok ezen reformprioritások támogatására saját többéves nemzeti beruházási stratégiákat dolgoznak ki. Ezeket a stratégiákat, melyek a nemzeti és uniós támogatásra ajánlott, prioritást élvező beruházási projektek felvázolására és koordinálására irányulnak, az éves nemzeti reformprogramokkal együtt terjesztik elő. Céljuk továbbá elősegíteni az uniós támogatások koherens felhasználását és maximalizálni a főként az alapokból, az európai beruházásstabilizáló funkcióból és az InvestEU-ból biztosított pénzügyi támogatások hozzáadott értékét. (13)A tagállamoknak meg kell határozniuk, hogy miként kell figyelembe venni az EUMSZ 121. cikkének (2) bekezdése szerint elfogadott vonatkozó országspecifikus ajánlásokat és az EUMSZ 148. cikkének (4) bekezdése szerint elfogadott vonatkozó tanácsi ajánlásokat a programozási dokumentumok elkészítésekor. A 2021–2027 közötti programozási időszak (a továbbiakban: programozási időszak) alatt a tagállamoknak rendszeresen be kell mutatniuk a monitoringbizottság és a Bizottság számára az országspecifikus ajánlások támogatására indított programok végrehajtásának alakulását. A félidős felülvizsgálat során a tagállamoknak többek között mérlegelniük kell, hogy a programozási időszak kezdetét követően elfogadott vagy módosított vonatkozó országspecifikus ajánlások érvényesítése érdekében szükség van-e a programok módosítására. (14)A tagállamoknak a programjaiknál, valamint a karbonszegény beruházásokra allokált pénzügyi igényeknél figyelembe kell venniük az energiaunió irányításáról szóló rendelet alapján elkészítendő nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervük tervezetében foglaltakat, valamint annak a folyamatnak az eredményét, amelynek végén megszületnek az e tervre vonatkozó uniós ajánlások. (15)Az egyes tagállamok által készített partnerségi megállapodásnak egy olyan stratégiai dokumentumnak kell lennie, amely irányt mutat a programok tervezése kapcsán a Bizottság és az adott tagállamok között folytatott tárgyalásokhoz. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében célszerű lenne, ha a partnerségi megállapodásokat nem kellene módosítani a programozási időszak alatt. A programozás elősegítése céljából és a dokumentumok közti tartalmi átfedések elkerülése érdekében a partnerségi megállapodások egy program részét képezhetik. (16)Minden egyes tagállamnak rugalmas lehetőséget kell biztosítani arra, hogy hozzájárulhasson az InvestEU-hoz az adott tagállamban megvalósítandó beruházásokhoz nyújtandó költségvetési garanciák biztosítása céljából. (17)Az alapok által biztosított uniós támogatások hatékony és eredményes felhasználásához szükséges előfeltételek teljesülése céljából létre kell hozni az előfeltételek korlátozott listáját, valamint értékelésükre egy egyértelmű és kimerítő objektív kritériumrendszert kell megállapítani. Az egyes előfeltételeket hozzá kell egy egyedi célkitűzéshez, és automatikusan kell alkalmazni őket, amikor az adott célkitűzés támogatás céljából kiválasztásra kerül. Amennyiben ezek a feltételek nem teljesülnek, az egyedi célkitűzések keretében megvalósítandó műveletekhez kapcsolódó kiadásokat nem szabad feltünteni a kifizetési kérelmekben. A kedvező beruházási keret fenntartása érdekében az előfeltételek folyamatos teljesülését rendszeresen ellenőrizni kell. Fontos biztosítani továbbá, hogy a támogatásra kiválasztott műveleteket azokkal a stratégiákkal és tervezési dokumentumokkal összhangban hajtsák végre, amelyeken a teljesített előfeltételek alapulnak, ezáltal biztosítva, hogy valamennyi társfinanszírozott művelet megfeleljen az uniós szakpolitikai keretnek. (18)A tagállamoknak egy, az összes mutatót, részcélt és célértéket lefedő eredményességi keretet kell létrehozniuk a program teljesítésének figyelemmel kíséréséhez, értékeléséhez és az azzal kapcsolatos jelentéskészítéshez. (19)A tagállamnak félidős felülvizsgálatot kell végezniük az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alap által támogatott összes program vonatkozásában. Ez a felülvizsgálat biztosítaná a programoknak a program teljesítésére épülő teljes értékű módosítását, miközben lehetőséget adna az új kihívások, illetve a 2024-ben kiadott vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételére is. Ezzel párhuzamosan a Bizottságnak 2024-ben – a 2025-ös évre vonatkozó technikai kiigazítással együtt – a vonatkozó alap-jogiaktusban rögzített allokációs módszert alkalmazva felül kell vizsgálnia az egyes tagállamok számára a kohéziós politika „Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe” célkitűzésére a 2025-ös, 2026-os és 2027-es évekre elkülönített összes előirányzatot. Ez a felülvizsgálat a félidős felülvizsgálat eredményével együtt programmódosításokat fog szükségessé tenni a 2025-ös, 2026-os és 2027-es évekre megállapított pénzügyi előirányzatokra nézve. (20)Az uniós finanszírozási politikák és az Unió gazdasági kormányzása közötti kapcsolatot biztosító mechanizmusokat tovább kell finomítani, és lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy javaslatot tegyen a Tanácsnak egy adott tagállam egy vagy több programjára vonatkozó kötelezettségvállalások teljes vagy részbeni felfüggesztésére, ha a tagállam nem hoz hatékony intézkedést a gazdasági kormányzási folyamattal összefüggésben. Az egységes végrehajtás biztosítása érdekében, valamint a meghozandó intézkedések pénzügyi hatásának jelentőségére tekintettel a végrehajtási jogköröket a Tanács hatáskörébe kell utalni, amelynek bizottsági javaslat alapján kell eljárnia. A gazdasági kormányzás folyamatának keretében meghozandó hatékony intézkedések biztosításához szükséges határozatok elfogadásának megkönnyítése érdekében be kell vezetni a fordított minősített többségi szavazás eljárását. (21)A programok tartalmával kapcsolatban közös követelményeket szükséges megállapítani, figyelembe véve az egyes alapok egyedi jellegét. Ezek a követelmények kiegészíthetők alapspecifikus szabályokkal. Az (EU) [XXX] európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: ETE rendelet) céljaként egyedi rendelkezéseket állapít meg az európai területi együttműködési célkitűzés (Interreg) keretébe tartozó programok tartalmára vonatkozóan. (22)A programvégrehajtás rugalmasságának biztosítása és az adminisztratív terhek csökkentése érdekében korlátozott mértékben lehetővé kell tenni pénzügyi átcsoportosításokat ugyanazon program prioritásai között anélkül, hogy a programot módosító bizottsági határozatra lenne szükség. A felülvizsgált pénzügyi táblázatokat be kell nyújtani a Bizottsághoz, ezzel biztosítandó, hogy az egyes prioritásokhoz tartozó pénzügyi allokációkra vonatkozó információk naprakészek legyenek. (23)Az integrált területi fejlesztési koncepció megerősítése céljából az olyan területi eszközök – mint például az integrált területi beruházások, közösségvezérelt helyi fejlesztés vagy „a polgárokhoz közelebb álló Európa” szakpolitikai célkitűzés szerinti bármely olyan egyéb területi eszköz, amely a tagállam által az ERFA céljára programozott beruházásokhoz tervezett kezdeményezéseket támogat – formájában végzett beruházásokat területi és helyi fejlesztési stratégiákra kell alapozni. Az integrált területi beruházások és a tagállamok által tervezett területi eszközök céljára minimumkövetelményeket kell meghatározni a területi stratégiák tartalmára vonatkozóan. Ezeket a területi stratégiákat az érintett hatóságok vagy szervek felelősségi körében kell kidolgozni és jóváhagyni. Annak biztosítására, hogy az érintett hatóságok vagy szervek részt vegyenek a területi stratégiák végrehajtásában, e hatóságok vagy szervek felelősségi körébe kell utalni a támogatni kívánt műveletek kiválasztását, vagy be kell vonni őket a kiválasztásba. (24)A helyi szintű lehetőségek jobb mozgósítása érdekében meg kell erősíteni és le kell egyszerűsíteni a közösségvezérelt helyi fejlesztést. Ennek figyelembe kell vennie a helyi igényeket és lehetőségeket, valamint az adott társadalmi-kulturális jellemzőket, és elő kell mozdítania a strukturális változásokat, a közösségi kapacitás építését és az innováció ösztönzését. Meg kell erősíteni az alapok közötti szoros együttműködést és azok integrált felhasználását a helyi fejlesztési stratégiák támogatásában. Lényeges alapelvként a közösség érdekeit képviselő helyi akciócsoportokra kell ruházni a közösségvezérelt helyi fejlesztési stratégiák kidolgozását és végrehajtását illető felelősséget. Meg kell könnyíteni a „vezető alap” koncepciójának alkalmazását, hogy a különböző alapokból könnyebben lehessen összehangolt módon támogatni a közösségvezérelt helyi fejlesztési stratégiákat, és egyszerűsödjön azok végrehajtása. (25)Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében a tagállam kezdeményezésére a technikai segítségnyújtást egy, a program végrehajtásának előrehaladásán alapuló átalányfinanszírozás alkalmazásával kell biztosítani. Ez a technikai segítségnyújtás kiegészíthető olyan célzott adminisztratív kapacitásépítő intézkedésekkel, amelyek költségfüggetlen visszatérítési módszereket alkalmaznak. Az intézkedésekről és teljesítésekről, valamint a hozzájuk kapcsolódó uniós kifizetésekről történt megegyezéseket egy ütemtervben lehet rögzíteni, melyek lehetővé teszik az eredményalapú helyi kifizetéseket. (26)Egyértelműsíteni kell, hogy amennyiben egy tagállam azt javasolja a Bizottságnak, hogy egy programnak vagy annak egy részének prioritását egy költségfüggetlen finanszírozási rendszeren keresztül valósítsák meg, akkor a megegyezés tárgyát képező intézkedések, teljesítések és feltételek nem kapcsolódhatnak olyan konkrét beruházásokhoz, amelyeket az adott tagállamban vagy régióban megosztott irányítás alatt álló programok keretében végeznek. (27)A programok teljesítésének vizsgálata céljából a tagállamnak monitoringbizottságokat kell felállítania. Az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alap esetében az éves végrehajtási jelentéseket a programvégrehajtásra vonatkozóan a tagállam által elérhetővé tett legfrissebb információkon és adatokon alapuló éves strukturált szakpolitikai párbeszéddel kell felváltani. (28)A jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodás (22) és (23) bekezdése értelmében az Alapok értékelését egyedi nyomonkövetési követelmények útján gyűjtött információ alapján kell végezni, kerülve a túlszabályozást és az adminisztratív terhet, főként a tagállamokra nehezedőt. Ezek a követelmények adott esetben az alapok hatásainak helyszíni értékeléséhez alapul szolgáló mérhető mutatókat is magukban foglalhatnak. (29)A programvégrehajtásra vonatkozó átfogó, naprakész információk rendelkezésre állásának biztosítása érdekében egy gyakoribb elektronikus jelentéskészítést kell előírni a mennyiségi adatok vonatkozásában. (30)A következő programozási időszak kapcsolódó programjai és tevékenységei előkészítésének támogatása céljából a Bizottságnak félidős értékelést kell végeznie az alapokról. A programozási időszak végén a Bizottságnak visszamenőleges értékeléseket kell végeznie az alapokról, amelyeknek az alapok által kifejtett hatásra kell koncentrálniuk.

(31)A tagállamokban a programhatóságoknak, a kedvezményezetteknek és az érdekelt feleknek fel kell hívniuk a figyelmet az uniós finanszírozás eredményeire, és ennek megfelelően tájékoztatniuk kell a közvéleményt. Az átláthatósági, kommunikációs és láthatósági tevékenységek alapvetően fontosak az uniós tevékenységek helyi láthatóvá tételében, és e tevékenységeknek valós, pontos és naprakész információkon kell alapulniuk. Ahhoz, hogy ezek a követelmények végrehajthatók legyenek, a programhatóságoknak és a Bizottságnak rendelkezésére kell állniuk korrekciós intézkedések arra az esetre, ha ezeket nem tartják be. (32)Az irányító hatóságoknak strukturált információkat kell közzétenniük a kiválasztott műveletekről és kedvezményezettekről az adott műveletet támogató program weboldalán, aminek során figyelembe kell venni az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet személyes adatokra vonatkozó adatvédelmi követelményeit. (33)Az alapok használatának egyszerűsítése és a hibák kockázatának csökkentése céljából célszerű meghatározni a tagállamoknak szánt uniós hozzájárulások formáit, úgymint a tagállamok által a kedvezményezetteknek nyújtott támogatási formákat. (34)Ami a kedvezményezetteknek nyújtott támogatásokat illeti, a tagállamoknak egyre nagyobb mértékben kell alkalmazniuk az egyszerűsített költségelszámolási módszereket. Az egyszerűsített költségelszámolási módszerek kötelező használatához kapcsolódó küszöbértéknek a művelet teljes költségétől kell függenie, hogy ezáltal a küszöbérték alatti valamennyi művelet azonos kezelés alá essen, függetlenül attól, hogy a támogatás állami vagy magánjellegű-e. (35)Az átalányfinanszírozások azonnali végrehajtásának lehetővé tétele érdekében a tagállamok által a 2014–2020 közötti időszakban tisztességes, méltányos és igazolható számítási módszerrel megállapított valamennyi százalékos átalány továbbra is alkalmazható a jelen rendelet alapján támogatott hasonló műveletekhez, anélkül, hogy új számítási módszerre lenne szükség. (36)A társfinanszírozott környezetvédelmi beruházások hozamának optimalizálása érdekében szinergiákat kell biztosítani a LIFE környezetvédelmi és éghajlat-politikai programmal, különösen a LIFE stratégiai integrált projektek és stratégiai természetvédelmi projektek révén. (37)A jogi egyértelműség érdekében célszerű meghatározni a támogathatósági időszakot a jelen rendelet alapján az alapokból támogatott műveletekhez kapcsolódó kiadások és költségek tekintetében, illetve korlátozni a befejezett műveletek támogatását. Emellett pontosítani kell, hogy mely dátumtól lesznek támogathatók a kiadások az alapokból új programok elfogadása vagy a programok módosítása esetében, belefoglalva azt a kivételes lehetőséget is, hogy a támogathatósági időszak kitolható valamely természeti katasztrófa kezdete napjára, amennyiben az adott katasztrófa kezelése érdekében sürgős erőforrás-mobilizálásra van szükség. (38)Az alapok eredményességének, igazságosságának és fenntartható hatásának biztosítására olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek biztosítják az infrastruktúrába történő beruházások vagy a termelő beruházások hosszú élettartamát, és megakadályozzák, hogy az alapokat tisztességtelen előny megszerzésére használják fel. Az irányító hatóságoknak külön figyelmet kell fordítaniuk arra, hogy ne támogassák az áthelyezést a műveletek kiválasztásakor, valamint hogy szabálytalanságként kezeljék a tartósság követelményének meg nem felelő műveletekre jogosulatlanul kifizetett összegeket. (39)Az egymást kiegészítő jelleg erősítése és a végrehajtás egyszerűsítése céljából lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a Kohéziós Alapból és az ERFA-ból nyújtott támogatások a „Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe” célkitűzés keretében végrehajtott közös programok esetében az ESZA+-ból nyújtott támogatásokkal együttesen kerüljenek felhasználásra. (40)A teljes egészében vagy részben az Unió költségvetéséből finanszírozott beruházások hozzáadott értékének optimalizálása érdekében szinergiákat kell keresni, elsősorban az alapok és a közvetlenül irányított eszközök, mint például a reformok végrehajtását elősegítő eszköz között. Ezeket a szinergiákat alapvetően azáltal kell megvalósítani, hogy egyrészt hasonló művelet esetében elismerhetővé kell tenni a Horizont Europe keretében elszámolható költségek átalányfinanszírozását, másrészt lehetővé kell tenni egy adott műveleten belül a különböző uniós eszközökből nyújtott finanszírozás ötvözését, amennyiben elkerülhető a kettős finanszírozás. Ezért ennek a rendeletnek szabályoznia kell az alapokból történő kiegészítő finanszírozást. (41)A finanszírozási eszközöket nem lehet tevékenységek újrafinanszírozására használni, például a beruházási döntés napján fizikailag már befejeződött vagy teljes körűen megvalósított beruházások hatályos kölcsönmegállapodásainak más formában történő finanszírozásának leváltására, hanem azokat olyan, tetszőleges típusú új beruházások támogatására kell fordítani, amelyek összhangban állnak a mögöttes szakpolitikai célokkal. (42)A támogatási intézkedések finanszírozási eszközök révén történő finanszírozására vonatkozó döntést előzetes értékelés alapján kell meghozni. Ebben a rendeletben meg kell határozni az előzetes értékelések minimálisan kötelező elemeit, és – az adminisztratív terhek és a finanszírozási eszközök késedelmes felállításának elkerülése érdekében –lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy a 2014–2020 közötti időszakra elvégzett előzetes értékelést használják, adott esetben annak aktualizált formájában. (43)A járulékos finanszírozási támogatást célzó finanszírozási eszközök bizonyos típusainak könnyebb alkalmazása érdekében lehetőség van arra, hogy a finanszírozási eszközökre vonatkozó szabályokat erre a kombinációra alkalmazzák, egyetlen finanszírozási eszköz műveletei keretében. Az ilyen esetekre egyedi feltételeket kell megállapítani a kettős finanszírozás elkerülése érdekében. (44)Lehetővé kell tenni, hogy az irányító hatóságok – az állami támogatásokra és a közbeszerzésekre vonatkozóan a 2014–2020-as programozási időszakban már egyértelműen lefektetett szabályok maradéktalan figyelembevételével – eldönthessék, hogy a célrégiók egyedi szükségleteinek kielégítése szempontjából mi a finanszírozási eszközök végrehajtásának legmegfelelőbb módja. (45)A megosztott irányítás elvével és az arra vonatkozó szabályokkal összhangban a tagállamok és a Bizottság közösen felelnek a programok irányításáért és kontrolljáért, és nekik kell biztosítaniuk az alapok jogszerű és szabályos felhasználását. Mivel az említett irányítás és kontroll elsősorban a tagállamok felelősségébe tartozik, és nekik kell biztosítaniuk, hogy az alapok által támogatott műveletek megfeleljenek az alkalmazandó jognak, erre vonatkozó kötelezettségeiket egyértelműen meg kell határozni. A Bizottság ezzel kapcsolatos jogosultságait és felelősségi körét szintén meg kell állapítani. (46)A programvégrehajtás gyors beindításának megkönnyítése céljából meg kell könnyíteni a végrehajtási intézkedések előző programozási időszakból történő átvételét. Amennyiben nincs szükség új technológiára, az előző programozási időszakra felállított számítógépesített rendszereket – az esetlegesen szükséges módosítások mellett – célszerű fenntartani. (47)A programirányítási feladatok észszerűsítése érdekében az MMA, a BBA és a HAVE által támogatott programok esetében biztosítani kell, hogy a számviteli feladatok össze legyenek vonva az irányító hatóságok számviteli feladataival, más alapok esetében pedig lehetőséget kell biztosítani erre. (48)Mivel elsődlegesen az irányító hatóság felel az alapok hatékony és eredményes végrehajtásáért, és ezért számos feladatot ellát, a programok kiválasztásával, programirányítással és a monitoringbizottság támogatásával kapcsolatos feladatait részletesen meg kell határozni. A kiválasztott műveleteknek összhangban kell lenniük a horizontális elvekkel. (49)Az alapok és a közvetlenül irányított eszközök közötti szinergiák optimalizálása érdekében meg kell könnyíteni azoknak a műveleteknek a támogatását, amelyek már megkapták a „kiválósági pecsét” tanúsítványt. (50) Az alapok hatékony és eredményes végrehajtása és az igazgatási költségek és terhek közötti kellő egyensúly megteremtése érdekében az irányítási ellenőrzések gyakoriságát, hatályát és alkalmazási körét kockázatértékelés alapján kell megállapítani, amelynél figyelembe kell venni olyan tényezőket, mint a végrehajtott műveletek típusa, a kedvezményezettek, valamint az előző irányítási ellenőrzések és auditok során azonosított kockázati szint.

(51)Az ellenőrző hatóságnak ellenőrzéseket kell végeznie, és gondoskodnia kell arról, hogy a Bizottság részére adott ellenőri vélemény megbízható legyen. Ennek az ellenőri véleménynek három területen kell biztosítékot szolgáltatnia a Bizottság számára, nevezetesen a bejelentett kiadások jogszerűsége és szabályossága, az irányítási és kontrollrendszerek működése, valamint az elszámolások teljessége, pontossága és valódisága tekintetében. (52)Az ellenőrzések csökkenthetők, amennyiben bizonyítható, hogy a program legutóbbi két egymást követő évben mindvégig hatékonyan működött, mivel azt mutatja, hogy az alapokat hosszabb időn keresztül hatékonyan és eredményes használta fel. (53)A kedvezményezettek adminisztratív terheinek és az adminisztratív költségek csökkentése érdekében meg kell határozni az alapokra vonatkozóan az egységes ellenőrzés elvének konkrét alkalmazását. (54)Egy egyszerűsített előfinanszírozási rendszert kell létrehozni a pénzügyi irányítás egyszerűsítése céljából. Az előfinanszírozási rendszer azt hivatott biztosítani, hogy a tagállam a program végrehajtásának kezdetétől rendelkezzen a kedvezményezettek támogatásához szükséges eszközökkel. (55)A tagállamok és a Bizottság adminisztratív terheinek csökkentése érdekében egy kötelező ütemtervet kell felállítani a negyedéves kifizetési kérelmekre. A bizottsági kifizetésekre továbbra is alkalmazni kell a 10 %-os visszatartást az éves számlaegyenleg kifizetéséig, amikor a Bizottság meg tudja állapítani, hogy az elszámolások teljesek, pontosak és valósak-e. (56)Az adminisztratív terhek csökkentése céljából az elszámolások éves elfogadásának rendszerét egyszerűsíteni kell oly módon, hogy az egyszerűbb módszereket biztosítson a kifizetésekre és visszatérítésekre, amennyiben nincs véleményeltérés a Bizottság és a tagállam között. (57)Az Unió pénzügyi érdekeinek és költségvetésének védelme érdekében arányos intézkedéseket kell megállapítani és végrehajtani a tagállamok és a Bizottság szintjén. A Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy megszakítsa a kifizetési határidőket, felfüggessze az időközi kifizetéseket, és pénzügyi korrekciókat alkalmazzon, amennyiben a vonatkozó feltételek teljesülnek. A Bizottságnak tiszteletben kell tartania az arányosság elvét oly módon, hogy figyelembe veszi a szabálytalanságok jellegét, súlyosságát és gyakoriságát, valamint azoknak az uniós költségvetést érintő pénzügyi következményeit. (58)A tagállamoknak továbbá meg kell előzniük, fel kell tárniuk és hatékonyan kezelniük kell minden szabálytalanságot, ideértve a kedvezményezettek által elkövetett szabálytalanságokat. Emellett az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) a 883/2013/EU, Euratom rendelettel, a 2988/95/Euratom,EK rendelettel és a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel összhangban közigazgatási vizsgálatokat – többek között helyszíni ellenőrzéseket és szemléket – végezhet annak megállapítása céljából, hogy történt-e csalás, korrupció vagy bármilyen más jogellenes tevékenység, amely sérti az Unió pénzügyi érdekeit. Az Európai Ügyészség az (EU) 2017/1939 rendeletnek megfelelően kinyomozhatja és büntetőeljárás alá vonhatja az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló (EU) 2017/1371 irányelv szerinti, az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalást és más jogellenes tevékenységeket. A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket annak biztosításához, hogy bármely, uniós alapokban részesülő személy vagy entitás teljes mértékben együttműködjön az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében, és megadja a Bizottság, az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF), az Európai Ügyészség és az Európai Számvevőszék számára szükséges jogokat es hozzáférést, továbbá szavatolja, hogy az uniós alapok felhasználásában részt vevő bármely harmadik fél ezzel egyenértékű jogokat biztosít. A tagállamoknak jelentést kell tenniük a Bizottság számára a feltárt szabálytalanságokról, ideértve a csalást, az ezzel kapcsolatos nyomon követő intézkedésekről, valamint az OLAF vizsgálatainak nyomon követéséről. (59)A pénzügyi fegyelem ösztönzése érdekében célszerű a program szintjén meghatározni a költségvetési kötelezettségvállalások visszavonására vonatkozó intézkedéseket. (60)Az EUMSZ gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célkitűzéseinek előmozdítása érdekében a „Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe” célkitűzés keretében az összes régiót támogatni kell. A célra fordított forrásokat az ERFA és az ESZA+ alapokból kell biztosítani a gazdasági és társadalmi fejlődés kiegyensúlyozott és fokozatos támogatása, illetve szintjének tükrözése érdekében olyan hozzájárulási kulcs alapján, amely elsősorban az egy főre jutó GDP-n alapul. Azoknak a tagállamoknak, amelyek egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelme (GNI) alacsonyabb, mint az uniós átlag 90 %-a, a Kohéziós Alapból a „Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe” célkitűzés keretében kell részesülniük támogatásban. (61)Az alapokból támogatásra jogosult régiók és területek kijelöléséhez objektív kritériumokat kell meghatározni. Ebből a célból indokolt, hogy a régiók és térségek uniós szinten történő meghatározása a régiók közös osztályozási rendszerén alapuljon, amelyet a 868/2014/EU bizottsági rendelettel módosított 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet állapított meg. (62)Annak érdekében, hogy megfelelő pénzügyi keret jöjjön létre az ERFA, az ESZA + és a Kohéziós Alap számára, a Bizottságnak éves lebontást kell készítenie a tagállamonként elérhető juttatásokról a „Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe” célkitűzés alapján a támogatásra jogosult régiók felsorolásával, valamint az „európai területi együttműködés” célkitűzés (Interreg) előirányzataival együtt. Figyelembe véve azt, hogy a tagállamok számára biztosítandó nemzeti juttatásokat a 2018-ban rendelkezésre álló statisztikai adatok és előrejelzések alapján kell megállapítani, és tekintve az előrejelzési bizonytalanságokat, a Bizottságnak 2024-ben valamennyi tagállam összes juttatását felül kell vizsgálnia az akkor elérhető legfrissebb statisztikai adatok alapján, és ahol a halmozott eltérés +/- 5 %-nál nagyobb, ezeket a juttatásokat a 2025–2027-es évekhez kell igazítani annak érdekében, hogy a félidős értékelés és a technikai kiigazítás eredményei tükröződjenek a program módosításaiban. (63)A transzeurópai közlekedési hálózatok projektjeinek finanszírozása a(z) (EU) rendelet [új CEF-rendelet]-nek megfelelően továbbra is a Kohéziós Alapból történik megosztott irányítás és közvetlen végrehajtás szerint, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében. A 2014–2020 közötti programidőszak sikeres megközelítésére építve a célból a Kohéziós Alapból 10 000 000 000 EUR-t az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz számára kell átcsoportosítani. (64)Az ERFA és az ESZA+ alapokból és a Kohéziós Alapból származó források bizonyos összegeit az Európai Városfejlesztési Kezdeményezésre kell fordítani, amit a Bizottság közvetlen vagy közvetett irányítása alatt kell majd végrehajtani. (65)Abból a célból, hogy a régiók különböző kategóriái megfelelő juttatásban részesüljenek, az elv az, hogy a kevesébe fejlett, az átmeneti és fejlettebb régiók tekintetében a tagállamoknak előirányzott összesített juttatást nem szabad átcsoportosítani a kategóriák között. Mindemellett a tagállamoknak az adott kihívások leküzdésére vonatkozó szükségletei figyelembevétele érdekében a tagállamok kérhetik a juttatások átcsoportosítását a fejlettebb vagy átmeneti régiókból a kevésbé fejlett régiókba, és indokolniuk kell döntésüket. Ahhoz, hogy a kevésbé fejlett régiók elegendő pénzügyi forrásokban részesüljenek, meg kell állapítani azt a felső határt, amit a juttatásaikból át lehet csoportosítani a fejlettebb vagy az átmeneti régiókba. A források célok közötti átcsoportosítása nem lehetséges. (66)Az Ír-sziget egyedi és specifikus helyzetének összefüggésében és az Észak-Írországi és Írország közötti, a nagypénteki megállapodás égisze alatt megvalósuló együttműködés támogatása érdekében új, „PEACE PLUS” elnevezésű határokon átnyúló program folytatódik Észak-Írország és Írország határ menti megyéiben, építve az előző programok, a Peace és az Interreg keretében végzett munkára. Figyelembe véve ennek gyakorlati jelentőségét, e programot egyedi allokációval kell támogatni a békét és megbékélést célzó programok támogatásának folytatása érdekében, továbbá az európai területi együttműködési célkitűzés (Interreg) keretében rendelkezésre álló ír allokáció megfelelő részét is a programhoz kell allokálni. (67)A kohéziós politika területén a társfinanszírozási elvnek a megfelelő szintű, állami vagy magánjellegű nemzeti támogatás révén való tiszteletben tartásához szükség van a társfinanszírozás maximális arányának régiókategóriánkénti megállapítására. Ezeknek az arányoknak tükrözniük kell a tagállamok gazdasági fejlettségét az egy főre jutó GDP tekintetében az EU-27 átlaghoz viszonyítva. (68)E rendelet egyes nem alapvető elemeinek kiegészítése és módosítása érdekében az EUMSZ 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására felhatalmazást kell adni a Bizottság részére az e rendelet egyes mellékleteiben található elemek módosítása, vagyis a következők tekintetében: a beavatkozás típusaira vonatkozó dimenziók és kódok, a partnerségi megállapodások és programok mintája, az adattovábbítás mintája, az Európai Unió emblémájának használata, a finanszírozási megállapodások és stratégiai dokumentumok elemei, az ellenőrzési nyomvonal, az elektronikus adatcsererendszerek, az irányítási és kontrollrendszerek leírásának mintája, a vezetői nyilatkozat mintája, az ellenőri vélemény mintája, az éves kontrolljelentés mintája, az auditstratégia mintája, a kifizetési kérelmek mintája, a számlák mintája és a pénzügyi korrekció szintjének meghatározása. (69)Emellett az EUMSZ 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására felhatalmazást kell adni a Bizottság részére a következők tekintetében: a jelentendő szabálytalanságok meghatározását szolgáló kritériumok megállapítása, az átalányalapú egységköltségek, egyösszegű kifizetések, százalékos átalányok és a valamennyi tagállamra vonatkozó költségfüggetlen finanszírozás meghatározása, valamint a szabványosított, azonnal használható mintavételi módszerek megállapítása. (70)Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásnak megfelelően kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein.

(71)A partnerségi megállapodások elfogadására, a programok elfogadására vagy módosítására, valamint a pénzügyi korrekciók alkalmazására vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. A szabálytalanságok jelentésére használt formátummal, a rögzítendő és tárolandó elektronikus adatokkal és a végső teljesítményjelentés mintájával összefüggő végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. Jóllehet e jogi aktusok általános jellegűek, a tanácsadó-bizottsági eljárás alkalmazása indokolt, mivel csak a technikai szempontokat, a formátumokat és mintákat határozzák meg. Az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alap tekintetében a pénzügyi juttatások allokációjának meghatározásával kapcsolatos végrehajtási hatásköröket bizottsági eljárások nélkül szükséges elfogadni, mivel kizárólag előre meghatározott számítási módszertan alkalmazását tükrözik. (72)Mivel az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, illetve a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó jogi aktusok továbbra is alkalmazandók az alapok által a 2014–2020 közötti programozási időszakban támogatott programokra és műveletekre. Mivel az 1303/2013/EU rendelet végrehajtási időszaka várhatóan kiterjed az e rendelet hatálya alá tartozó programozási időszakra, valamint az említett rendelet alapján jóváhagyott bizonyos műveletek végrehajtásának folyamatossága érdekében szakaszolt megvalósításra vonatkozó rendelkezéseket kell megállapítani. A szakaszokra osztott műveletek minden egyes szakaszát, amely ugyanazon átfogó célt szolgálja, az adott programozási időszak szabályaival összhangban kell végrehajtani, azaz azon programozási időszakra vonatkozóan, amelyben támogatást kap. (73)E rendelet célját, nevezetesen a gazdasági, a társadalmi és a területi kohézió megerősítését, valamint az uniós költségvetés megosztott irányítás keretében végrehajtott részére vonatkozó közös pénzügyi szabályok megállapítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani egyrészt a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségek és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók lemaradásának mértéke, valamint a tagállamok és a régiók korlátozott pénzügyi forrásai miatt, másrészt annak következtében, hogy szükség van a számos, megosztott irányítás alá tartozó uniós alapra vonatkozó egységes végrehajtási keretre. Mivel e célkitűzések az Unió szintjén jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvnek megfelelően. A hivatkozott cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket. (74)Ez a rendelet tiszteletben tartja a különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában meghatározott alapvető jogokat, és figyelembe veszi az ott elismert elveket, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. CÍM

Célkitűzések és támogatás általános szabályai I. FEJEZET

Tárgy és fogalommeghatározások 1. cikk

Tárgy és hatály (1)Ez a rendelet az alábbiakat határozza meg: a)az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap Plusz (ESZA+), a Kohéziós Alap, az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA), a Menekültügyi és Migrációs Alap (MMA), a Belső Biztonsági Alap (BBA) és a Határigazgatási és Vízumeszköz (HAVE) (a továbbiakban: az alapok) esetében alkalmazandó pénzügyi szabályok; b)az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alap+-ra, a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések. (2)Ez a rendelet nem vonatkozik az ESZA+ foglalkoztatási és szociális innovációs, valamint egészségügyi területeire, illetve az ETHA, az MMA, a BBA és a HAVE közvetlen vagy közvetett irányítású komponenseire, a Bizottság kezdeményezésére adott technikai segítségnyújtás kivételével. (3)A 4. és a 10. cikk, a II. cím III. fejezete, a III. cím II. fejezete és a VIII. cím nem vonatkozik a Menekültügyi és Migrációs Alapra (MMA), a Belső Biztonsági Alapra (BBA) és a Határigazgatási és Vízumeszközre (HAVE). (4)A VIII. cím nem alkalmazandó a Európai Tengerügyi és Halászati Alapra. (5)A II. cím II. fejezetének 11. cikke és III. fejezetének 15. cikke, a III. cím I. fejezete, a IV. cím I. fejezetének 33–36. cikke és 38. cikkének (1)–(4) bekezdése, valamint a IV. cím II. fejezetének 39. cikke, III. fejezetének 45. cikke és a VI. cím II. fejezetének 67., 71., 73. és 74. cikke, valamint III. fejezete nem alkalmazandó az Interreg programokra. (6)Az alábbiakban felsorolt alapspecifikus rendeletek kiegészítő szabályokat állapíthatnak meg ehhez a rendelethez, amelyek nem lehetnek ellentétes értelműek e rendelettel. Amennyiben kétségek merülnek fel azzal kapcsolatban, hogy e rendelet vagy az alapspecifikus rendelet-e az alkalmazandó, e rendeletet kell előnyben részesíteni. a)a(z) (EU) […] rendelet (a továbbiakban: az ERFA- és KA-rendelet); b)a(z) (EU) […] rendelet (a továbbiakban: az ESZA+-rendelet); c)a(z) […]/EU rendelet (a továbbiakban: az ETE-rendelet); d)a(z) […]/EU rendelet (a továbbiakban: az ETHA-rendelet);

e)a(z) […]/EU rendelet (a továbbiakban: az MMA-rendelet); f)a(z) […]/EU rendelet (a továbbiakban: a BBA-rendelet); g)a(z) […]/EU rendelet (a továbbiakban: a HAVE-rendelet); 2. cikk

Fogalommeghatározások E rendelet alkalmazásában: 1.„releváns országspecifikus ajánlások”: az EUMSZ 121. cikke (2) bekezdésének és az EUMSZ 148. cikke (4) bekezdésének megfelelően elfogadott tanácsi ajánlások, amelyek olyan strukturális kihívásokhoz kapcsolódnak, amelyeket helyénvaló a közvetlenül az alapok hatálya alá tartozó többéves beruházások révén kezelni, az alapspecifikus rendeletekban foglaltak szerint, valamint az (EU) [az energiaunió irányításáról szóló új rendelet száma] európai parlamenti és tanácsi rendelet [XX]. cikkének megfelelően elfogadott releváns ajánlások; 2.„alkalmazandó jog”: az uniós jog és az alkalmazásáról szóló nemzeti törvény; 3.„művelet”: a)az érintett programok alapján kiválasztott projekt, szerződés, intézkedés vagy projektcsoport; b)a finanszírozási eszközök összefüggésében a finanszírozási eszközhöz való program-hozzájárulás és az adott finanszírozási eszköz által a végső címzetteknek ezt követően nyújtott pénzügyi támogatás; 4.„stratégiai fontosságú művelet”: olyan művelet, amely kulcsfontosságú mértékben járul hozzá a program célkitűzéseinek eléréséhez, és amely tekintetében külön nyomonkövetési és kommunikációs intézkedések szükségesek; 5.„prioritás”: az MMA, a BBA és a HAVE tekintetében egy egyedi célkitűzés; az ETHA tekintetében azt a támogatási területtípust jelenti, amelyre az ETHA-rendelet III. mellékletében megállapított nomenklatúra hivatkozik; 6.„egyedi célkitűzés”: az ETHA összefüggésében az ETHA-rendelet III. mellékletében említett „támogatási területek”; 7.„közreműködő szervezet”: bármely közjogi vagy magánjogi szervezet, amely irányító hatóság felelőssége alatt működik, vagy ilyen hatóság nevében lát el funkciókat vagy hajt végre feladatokat; 8.„kedvezményezett”: a)közjogi vagy magánjogi szervezet, jogi személyiséggel rendelkező vagy nem rendelkező egység vagy természetes személy, amely a műveletek kezdeményezéséért, vagy mind a kezdeményezéséért, mind a végrehajtásáért felelős; b)a köz- és magánszféra közötti partnerség (PPP) tekintetében a műveletet kezdeményező közjogi szervezet vagy a végrehajtáshoz kiválasztott magánjogi partner; c)az állami támogatási rendszerek tekintetében a támogatásban részesülő vállalkozás; d)a finanszírozási eszközök tekintetében a holdingalapot végrehajtó szervezet, vagy ahol nincs holdingalap-szerkezet, ott az a szervezet, amely az adott alapot végrehajtja, vagy ahol az irányító hatóság irányítja a finanszírozási eszközt, ott az irányító hatóság; 9.„kisprojekt-alap”: valamely Interreg-program körébe tartozó művelet, amely korlátozott pénzügyi volumenű projektek kiválasztására és végrehajtására irányul;

10.„célérték”: előre elfogadott érték, amelyet a programozási időszak végére kell elérni egy egyedi célkitűzésben szereplő mutatóval kapcsolatban; 11.„részcél”: közbenső cél, amelyet a programozási időszak alatt egy adott időpontban kell elérni az egyedi célkitűzésben szereplő mutatóval kapcsolatban; 12.„teljesítménymutató”: olyan mutató, amellyel a beavatkozás adott eredményeit lehet mérni; 13.„eredménymutató”: olyan mutató, amivel a támogatott beavatkozások rövidtávú hatásait lehet mérni, különös hivatkozással a közvetlen címzettekre, a célzott népességre és az infrastruktúrafelhasználókra; 14.„PPP-művelet”: olyan műveletet jelent, amit közjogi szervezetek és a magánszektor közötti partnerség alapján hajtanak végre PPP-megállapodásnak megfelelően, és amelynek az a célja, hogy kockázatmegosztás, a magánszektor szakértelmének összevonása vagy további tőkeforrások útján nyújtson közszolgáltatásokat; 15.„pénzügyi eszköz”: az a struktúra, amelyen keresztül a pénzügyi termékeket biztosítják; 16.„pénzügyi termék”: sajáttőke- vagy kvázi-sajáttőke-beruházások, kölcsönök és garanciák az (EU, Euratom) [...] rendelet (költségvetési rendelet) 2. cikkében meghatározottak szerint; 17.„végső címzett”: olyan jogi vagy természetes személy, aki kisprojekt-alap kedvezményezettje útján támogatást kap az alapokból vagy pénzügyi eszközből; 18.„program-hozzájárulás”: pénzügyi eszköz támogatása az alapokból és adott esetben nemzeti köz- és magánszférabeli társfinanszírozásból; 19.„pénzügyi eszközt végrehajtó szervezet”: közjog vagy magánjog alá tartozó szervezet, amely holdingalappal vagy speciális alappal kapcsolatos feladatokat végez; 20.„holdingalap”: irányító hatóság által egy vagy több program keretében létrehozott alap azzal a céllal, hogy egy vagy több speciális alapon keresztül hajtson végre finanszírozási eszközöket; 21.„egyedi alap”: olyan alap, amelyet irányító hatóság vagy holdingalap hozott létre azzal a céllal, hogy pénzügyi termékeket biztosítson végső címzettek számára; 22.„támogatási multiplikátorhatás”: a végső címzettek számára nyújtott visszatérítendő finanszírozás összegének az alap terhére fizetett hozzájárulással elosztott összege; 23.„multiplikátorarány”: a garanciavállalási eszközök összefüggésében az alapul szolgáló kifizetett új kölcsönök, sajáttőke- vagy kvázi-sajáttőke-befektetések értéke és azon összeg közötti arány, amit a programhoz való hozzájárulásban a garanciaszerződésekben elfogadott feltételek szerint tesznek félre az új kölcsönökből, sajáttőke- vagy kvázi-sajáttőke-berfektetésekből származó várható és nem várt veszteségek fedezésére; 24.„irányítási költségek”: a finanszírozási eszközök végrehajtása során felmerülő kiadásokat igazoló dokumentumok ellenében megtérített közvetlen vagy közvetett költségek; 25.„irányítási díjak”: a nyújtott szolgáltatások ára az irányító hatóság és a holdingalapot vagy egy egyedi alapot végrehajtó szervezet közötti finanszírozási megállapodásban meghatározottak szerint; és adott esetben a holdingalapot végrehajtó szervezet és az egyedi alapot végrehajtó szervezet közötti finanszírozási megállapodásban meghatározottak szerint; 26.„áthelyezés”: ugyanazon vagy hasonló tevékenység, illetve a tevékenység egy részének átcsoportosítása az EUMSZ 107. és 108. cikke alkalmazásában bizonyos támogatási kategóriáknak a belső piaccal összeegyeztethetővé nyilvánításáról szóló 651/2014/EU bizottsági rendelet 2. cikkének 61a. pontja szerint; 27.„közpénzből nyújtott hozzájárulás”: hozzájárulás műveletek finanszírozásához, amelyek forrása nemzeti, regionális vagy helyi hatóságok vagy az 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerint létrehozott bármely európai területi együttműködési csoportosulás költségvetéséből, az Unió alapokhoz kapcsolódó költségvetéséből, közjogi intézmények költségvetéséből vagy hatóságok és közjogi intézmények társulásainak költségvetéséből származik, és amely az ESZA+ programok vagy prioritások társfinanszírozási arányának megállapítása alkalmazásában kiterjedhet azokra a pénzügyi forrásokra, amelyekhez a munkaadók és a munkavállalók közösen hozzájárulnak; 28.„számviteli év” a július 1-je és a következő év június 30-a közötti időszak, kivéve a programozási időszak első számviteli évét, amelynek tekintetében ez a kiadások elszámolhatóságának első napjától 2022. június 30-ig tartó időszak; az utolsó számviteli év tekintetében ez az időszak 2029. július 1-től 2030. június 30-ig tart; 29.„szabálytalanság”: az alkalmazandó jog egy, az alapok végrehajtásában részt vevő gazdasági szereplő cselekedetéből vagy mulasztásából adódó bármilyen megsértése, ami az Unió költségvetését a költségvetésre rótt indokolatlan költség formájában sérti vagy sértheti;

30.„súlyos hiányosság”: olyan hiányosság valamely program irányítási és kontrollrendszerének megfelelő működésében, amelyhez az irányítási és kontrollrendszerben jelentős fejlesztések szükségesek, és ahol a X. mellékletben említett 2., 4., 5., 9., 12., 13. és 15. fő követelmény közül bármelyiket, vagy más fő követelmények közül kettőt vagy többet az érintett melléklet 3. és 4. kategóriába sorolják; 31.„teljes hibaarány”: a kivetített véletlenszerű hibák, illetve adott esetben a szisztematikus hibák és javítatlan rendellenességi hibák összege elosztva a sokasággal; 32.„fennmaradó hibaarány”: a teljes hibaarány, levonva belőle a tagállam által alkalmazott pénzügyi korrekciókat, amelyek célja, hogy csökkentsék az ellenőrző hatóság által a műveletek ellenőrzései alatt azonosított kockázatokat; 33.„befejezett művelet”: fizikailag befejezett vagy maradéktalanul végrehajtott művelet, amely tekintetében a kedvezményezettek valamennyi kapcsolódó kifizetést teljesítették, és a közpénzekből nyújtott megfelelő hozzájárulás kifizetésre került a kedvezményezetteknek; 34.„mintavételi egység”: olyan egység, amely lehet egy művelet, projekt egy műveleten belül vagy egy kedvezményezett kifizetésre vonatkozó igénye, ahol a sokaságot felosztják a mintavételezés céljából; 35.„letéti számla”: PPP-művelet esetében olyan bankszámla, amelyre a kedvezményezett állami szervezet és az irányító hatóság vagy közreműködő szervezet által jóváhagyott magánszférabeli partner között létrejött írásos megállapodás vonatkozik az elszámolhatósági időszak alatt és/vagy az elszámolhatósági időszak után, és amelyet kifizetési célokra használnak; 36.„résztvevő”: olyan természetes személy, akinek előnye származik egy műveletből, de nem kap támogatást az alapokból; 37.„éghajlatváltozási rezilienciavizsgálat”: eljárás, amely azt hivatott biztosítani, hogy az infrastruktúra – a nemzeti szabályoknak és iránymutatásoknak vagy, ha van ilyen, a nemzetközileg elismert szabványoknak megfelelően – ellenállóképes az éghajlat hatásaival szemben. 3. cikk

A Bizottság intézkedései határidejének kiszámítása Amennyiben határidő került megállapításra a Bizottság valamely intézkedésére vonatkozóan, ez az időkeret akkor kezdődik, amikor a tagállam az ezen rendeletben vagy az egyes alapokról szóló rendeletekben meghatározott követelményeknek megfelelően valamennyi információt benyújtotta. Ezt a határidőt fel kell függeszteni az azt követő naptól kezdődően, hogy a Bizottság elküldi a tagállamnak az észrevételeit vagy a módosított dokumentumokra vonatkozó kérését, mindaddig, amíg a tagállam nem válaszol a Bizottságnak. II.FEJEZET

Szakpolitikai célkitűzések és irányelvek az alapokból nyújtott támogatásra vonatkozóan 4. cikk

Szakpolitikai célkitűzések (1)Az ERFA, az ESZA+, a Kohéziós Alap és az ETHA a következő szakpolitikai célkitűzéseket támogatják: a)intelligensebb Európa az innovatív és intelligens gazdasági átalakítás előmozdítása révén; b)zöldebb, karbonszegény Európa a tiszta és méltányos energetikai átállás, a zöld és kék beruházás, a körforgásos gazdaság, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és a kockázatmegelőzés és -kezelés előmozdításával; c)jobban összekapcsolt Európa a mobilitás és a regionális IKT-összekapcsoltság fokozásával; d)szociálisabb Európa a szociális jogok európai pillérének végrehajtásával; e)a polgárokhoz közelebb álló Európa a városi, vidéki és part menti térségek fenntartható és integrált fejlesztésének elősegítése és helyi kezdeményezések révén. (2)Az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alap hozzá fog járulni az Unió tevékenységeihez, amelyek az alábbi célok követésével az EUMSZ 174. cikke szerint gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának megerősítését eredményezik:

a)Beruházás a munkahelyteremtésbe és növekedésbe a tagállamokban és régiókban az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alapok által nyújtott támogatás révén; valamint b)az ERFA által támogatandó európai területi együttműködés (Interreg). (3)A tagállamok az egyes alapok beavatkozási típusain alapuló módszertan segítségével tájékoztatást nyújtanak a környezetvédelemmel és éghajlatváltozással kapcsolatos célkitűzések támogatásáról. E módszertan keretében külön súlyozzák a nyújtott támogatásokat olyan mértékben, amely tükrözi az ilyen támogatásnak a környezetvédelmi és az éghajlattal kapcsolatos célkitűzésekre vonatkozó szabályokhoz történő hozzájárulását. Az ERFA, az ESZA+ és a Kohéziós Alap esetében a súlyozás a beavatkozás-típusok vonatkozásában az I. mellékletben meghatározott dimenziókhoz és kódokhoz kapcsolódik. (4)A tagállamok és a Bizottság biztosítják az alapok és az egyéb uniós eszközök – úgymint a reformtámogató program, ideértve a reformok végrehajtását elősegítő eszközt és a technikai támogatási eszközt – közötti koordinációt, kiegészítő jelleget és koherenciát. Optimalizálják a koordinációs mechanizmusokat a felelősök között annak érdekében, hogy a munkában ne forduljanak elő átfedések sem a tervezés, sem pedig a végrehajtás szakaszában. 5. cikk

Megosztott irányítás (1)A tagállamok és a Bizottság az Unió költségvetésének az alapokhoz rendelt részét megosztott irányítás alatt hajtja végre az (EU, Euratom) [az új költségvetési rendelet száma] rendelet (a továbbiakban: költségvetési rendelet) [63.] cikke szerint. (2)Ugyanakkor a Bizottság azt a támogatási összeget, amely a Kohéziós Alapból átcsoportosításra kerül az európai hálózatfinanszírozási eszközbe, az Európai Városfejlesztési Kezdeményezést, az Interregionális Innovatív Beruházásokat, az ESZF+-ból a határokon átnyúló együttműködésre átcsoportosított támogatási összegeket, az InvestEU-ra vonatkozó összegeket, valamint a Bizottság kezdeményezésére megvalósuló technikai segítségnyújtást közvetlen vagy közvetett irányítás alatt, a költségvetési rendelet [62. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontjai] szerint hajtja végre. (3)A Bizottság a legkülső régiók együttműködését az „európai területi együttműködés” célkitűzés (Interreg) alapján, közvetlen irányítás alatt hajthatja végre. 6. cikk

Partnerség és többszintű kormányzás (1)Az egyes tagállamok a kompetens regionális és helyi hatóságokkal szerveznek partnerséget. Ez a partnerség legalább a következő partnereket vonja be: a)városi és egyéb állami hatóságok; b)gazdasági és szociális partnerek; c)a civil társadalmat képviselő releváns szervezetek, környezetvédelmi partnerek, valamint a társadalmi befogadás, az alapvető jogok, a fogyatékossággal élő személyek jogai, a nemek közötti egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség elősegítéséért felelős szervezetek. (2)A többszintű kormányzáson alapuló elvnek megfelelően a tagállamok bevonják az említett partnereket a partnerségi megállapodások elkészítésébe, valamint a programok elkészítésének és végrehajtásának teljes folyamatába, többek között a programok monitoringbizottságaiban való részvételen keresztül is a 34. cikknek megfelelően. (3)A partnerség szervezése és végrehajtása a 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet szerint valósul meg. (4)A Bizottság legalább évente egy alkalommal konzultál a partnereket uniós szinten képviselő szervezetekkel a programok végrehajtásáról. II. cím

Stratégiai megközelítés I. FEJEZET

Partnerségi megállapodás 7. cikk

A partnerségi megállapodás előkészítése és benyújtása (1)Az egyes tagállamoknak partnerségi megállapodást kell készíteniük, amely a 2021. január 1. és 2027. december 31. közötti időszakra vonatkozóan meghatározza az alapok hatékony és eredményes felhasználásához szükséges szabályozást (a továbbiakban: partnerségi megállapodás).

(2)A tagállamoknak az első program benyújtása előtt vagy azzal egyidejűleg kell benyújtaniuk a partnerségi megállapodást a Bizottsághoz. (3)A partnerségi megállapodást a vonatkozó éves nemzeti reformprogrammal együtt is be lehet nyújtani. (4)A tagállam a II. mellékletben meghatározott minta szerint készíti el a partnerségi megállapodást. Bevonhatja a partnerségi megállapodást valamelyik programjába is. (5)Interreg programok a partnerségi megállapodás benyújtása előtt is benyújthatók a Bizottságnak. 8. cikk

A partnerségi megállapodás tartalma A partnerségi megállapodásnak az alábbi elemeket kell tartalmaznia: a)a kiválasztott szakpolitikai célkitűzések, feltüntetve, hogy az alapok és programok közül melyiket követik és ennek indoklása, valamint – amennyiben releváns – az InvestEU teljesítési mód alkalmazásának indokolása, figyelembe véve a releváns országspecifikus ajánlásokat; b)az a) pontban említett minden egyes kiválasztott szakpolitikai célkitűzés esetében: i. a szakpolitikai döntések összefoglalása és az egyes alapoktól várt fő eredmények, ideértve, amennyiben releváns, az InvestEU alkalmazásán keresztül; ii. koordinálás, elhatárolás és kiegészítő jelleg az alapok között, illetve adott esetben koordinálás a nemzeti és regionális programok között; iii. az alapok és egyéb uniós eszközök közötti kiegészítő jelleget, ideértve a LIFE stratégiai integrált projekteket és a természettel kapcsolatos stratégiai projekteket; c)az egyes alapok szakpolitikai célkitűzés szerinti, nemzeti szintű előzetes pénzügyi allokációja a tematikus koncentráción alapuló alapspecifikus szabályok betartásával; d)amennyiben releváns, a pénzügyi források régiókategóriánkénti bontása, a 102. cikk (2) bekezdésének megfelelően, valamint azok az allokált összegek, amelyeket a 105. cikknek megfelelően a régiókategóriák között átcsoportosításra javasolnak; e)az InvestEU számára hozzájárulásként nyújtott összegek alap és régiókategória szerint; f)az alapok keretében tervezett programok listája az egyes alapok megfelelő előzetes pénzügyi allokációjával és a kapcsolódó nemzeti hozzájárulással régiókategóriánként; g)azon intézkedések összefoglalása, amelyeket a tagállam tesz az alapok végrehajtásához szükséges adminisztratív kapacitása megerősítése érdekében. Az „európai területi együttműködés” célkitűzés (Interreg) tekintetében a partnerségi megállapodásnak csak a tervezett programok listáját kell tartalmaznia. 9. cikk

A partnerségi megállapodás jóváhagyása (1)A Bizottság megvizsgálja a partnerségi megállapodást, illetve az e rendelet és az alapspecifikus szabályok szerinti megfelelőségét. Értékelése során a Bizottság mindenekelőtt figyelembe veszi a releváns országspecifikus ajánlásokat. (2)A Bizottság a partnerségi megállapodás tagállam általi benyújtását követő három hónapon belül észrevételeket tehet.

(3)A tagállamnak felül kell vizsgálnia a partnerségi megállapodást a Bizottság által tett észrevételek figyelembevételével. (4)A Bizottság a partnerségi megállapodásnak az érintett tagállam általi benyújtása időpontját követő legkésőbb négy hónappal végrehajtási jogi aktus révén határozatot hoz a partnerségi megállapodás jóváhagyásáról. A partnerségi megállapodás nem módosítható. (5)Amennyiben a 7. cikk (4) bekezdésének megfelelően a partnerségi megállapodás szerepel egy programban, a Bizottság a programnak az érintett tagállam általi benyújtása időpontját követő legkésőbb hat hónappal végrehajtási jogi aktus révén határozatot hoz a program jóváhagyásáról. 10. cikk

Az ERFA, az ESZA+, a Kohéziós Alap és az ETHA felhasználása az InvestEU-n keresztül (1)A tagállamok a partnerségi megállapodásban vagy valamely program módosítása iránti kérelemben az ERFA, az ESZA+, a Kohéziós Alap és az ETHA keretében rendelkezésre álló összegeket úgy allokálhatják, hogy azok az InvestEU-ba kerüljenek hozzájárulásként, és költségvetési garanciákkal valósuljanak meg. Az InvestEU-ba kerülő összeg – kellően indokolt esetek kivételével – nem haladhatja meg az egyes alapok teljes allokációjának 5 %-át. Az ilyen hozzájárulások nem jelentik források átcsoportosítását a 21. cikk értelmében. (2)A partnerségi megállapodás tekintetében a jelenlegi naptári évre és jövőbeli naptári évekre rendelkezésre álló források allokálhatók. Program módosítása iránti kérelem tekintetében kizárólag jövőbeli naptári évekre rendelkezésre álló források allokálhatók. (3)Az (1) bekezdésben említett összeget az uniós garancia tagállami elem alá tartozó részének feltöltésére használják fel. (4)Amennyiben egy, a(z) [InvestEU-rendelet] [9]. cikkében foglaltak szerinti hozzájárulási megállapodás nem került megkötésre 2021. december 31-ig az (1) bekezdésben említett, a partnerségi megállapodásban allokált összegre, a tagállam a program vagy programok módosítása iránti kérelmet nyújt be a megfelelő összeg felhasználása érdekében. Az (1) bekezdésben említett, egy program módosítására irányuló kérelemben allokált összegre vonatkozó hozzájárulási megállapodást megkötésére a programot módosító határozat elfogadásával egyidejűleg kerül sor. (5)Amennyiben egy, a(z) [InvestEU-rendelet] [9]. cikkében foglaltak szerinti garanciamegállapodás nem került megkötésre a hozzájárulási megállapodás jóváhagyásától számított kilenc hónapon belül, a közös tartalékalapba tartalékként fizetett megfelelő összegek visszakerülnek a programba vagy programokba, a tagállam pedig megfelelő kérelmet nyújt be a program módosítása iránt. (6)Amennyiben egy, a(z) [InvestEU Regulation] [9]. cikkében foglaltak szerinti garanciamegállapodás nem került teljes mértékben végrehajtásra a garanciamegállapodás aláírásától számított négy éven belül, a tagállam kérelmezheti, hogy a garanciamegállapodásban lekötött, de alapul szolgáló hiteleket vagy más kockázati eszközöket nem fedező összegeket az (5) bekezdésnek megfelelően kezeljék. (7)Az InvestEU-nak hozzájárulásként nyújtott és költségvetési garanciák által megvalósított összegek által létrejött vagy azoknak tulajdonítható forrásokat a tagállam rendelkezésére kell bocsánati, és finanszírozási eszközök formájában ugyanazon célkitűzés vagy célkitűzések támogatása keretében kell felhasználni. (8)A Bizottság határozatot hoz azon hozzájárulások újraelosztásáról, amelyek nem kerültek felhasználásra az InvestEU tekintetében arra az évre, amelyre vonatkozóan a megfelelő programmódosítást jóváhagyták. Az ilyen költségv