A Tanács álláspontja több okból is jelentős előrelépést jelent a közúti fuvarozásra vonatkozó jelenlegi uniós szociális és belső piaci szabályokhoz képest:

·A heti pihenőidők megszervezése

A Bizottság azt javasolta, hogy a heti pihenőidőre vonatkozó követelményeket igazítsák az ágazat tényleges gyakorlatához azáltal, hogy további rugalmasságot biztosítanak a heti pihenőidő megszervezéséhez oly módon, hogy a járművezetők négy héten belül két egymást követő csökkentett heti pihenőidőt tarthatnak. A Tanács álláspontja támogatja a bizottsági javaslat célkitűzését, mindemellett a fenti lehetőséget a nemzetközi árufuvarozást végző járművezetőkre korlátozza, és a következő feltételek mellett teszi lehetővé: a két egymást követő csökkentett pihenőidőt a székhely szerinti tagállamon kívül kell megtartani, az egymást követő csökkentett pihenőidőket a következő rendes pihenőidő előtt kompenzálni kell, és a járművezetőnek 3 hetente haza kell térnie. Ezek a feltételek összhangban vannak a Bizottság azon célkitűzésével, hogy további rugalmasságot biztosítson a távolsági árufuvarozás terén, miközben biztosítják, hogy a járművezetők rendszeresen hazatérhessenek egy hosszú pihenőidőre. Ami a személyszállítást illeti, a Bizottság további vizsgálatokat kíván folytatni a vezetési idők és a pihenőidők szervezésének kérdésében, hogy felmérje, szükség van-e különös szabályok meghatározására.

·A fuvarozók rendszeres hazatérése

A Bizottság azt javasolta, hogy vezessék be a fuvarozási vállalkozások arra vonatkozó kötelezettségét, hogy a járművezetők munkáját oly módon szervezzék meg, hogy három egymást követő héten belül legalább egyszer az otthonukban tölthessék el a heti pihenőidőt. Ennek célja, hogy megelőzze az olyan helyzeteket, amikor a járművezetők hosszú ideig külföldön dolgoznak anélkül, hogy lehetőségük lenne hazatérni a családjukhoz. A Tanács álláspontja megtartja a Bizottság javaslatában szereplő célkitűzést. Előírja, hogy a járművezetőknek minden, négy egymást követő hétből álló időszakban vissza kell térniük a munkáltató azon működési központjába, amely a járművezetők szokásos állomáshelye, vagy a járművezetők tartózkodási helyére. Az egyik preambulumbekezdés pontosítja, hogy „a járművezetők pedig szabadon eldönthetik, hogy hol töltik a pihenőidejüket”. Ha a járművezető két egymást követő csökkentett pihenőidőt tartott, az említett időszak három hétre csökken. A tanácsi álláspont nem megy olyan messzire, mint a Bizottság javaslata. A Bizottság azonban elismeri, hogy a Tanács álláspontja ugyanazt a célt kívánja elérni, különösen a nemzetközi járművezetők esetében, akik rendszerint két egymást követő csökkentett heti pihenőidőt tartanak, majd a harmadik hét végén térnek haza.

·A rendszeres heti pihenőidőnek a jármű vezetőfülkéjében való eltöltésére vonatkozó tilalom, valamint a biztonságos és védett parkolók

A Bizottság az ítélkezési gyakorlattal összhangban annak egyértelművé tételét javasolta, hogy a járművezetők a heti pihenőidőt nem tölthetik a járműben, valamint hogy a munkáltató köteles a járművezető számára a kellő alvási és tisztálkodási lehetőségekkel felszerelt megfelelő szállást biztosítani, amennyiben a járművezető nem tudja a heti pihenőt a választása szerinti privát helyen eltölteni. E javaslat célja a járművezetők munkakörülményeinek javítása és megfelelő pihenési feltételeinek biztosítása volt. A Tanács álláspontja követi a Bizottság javaslatát a tekintetben, hogy megtiltja a rendszeres heti pihenőidőnek a járműben való eltöltését. Másrész túlmegy a bizottsági javaslaton azáltal, hogy felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy részletes rendelkezéseket fogadjon el a biztonságos és védett parkolókra, azaz a parkolók szolgáltatási szintjére és tanúsítási eljárására vonatkozóan. A tanácsi álláspont teljes mértékben megfelel a Bizottság azon célkitűzésének, hogy megfelelő pihenési feltételeket kíván biztosítani a járművezetők számára, sőt, e tekintetben még ambiciózusabb rendelkezéseket tartalmaz.

·A kiküldetésre vonatkozó szabályok alkalmazása a közúti fuvarozásban

A Bizottság konkrét kritériumok bevezetését javasolta a kiküldetési szabályok közúti fuvarozásban való alkalmazása tekintetében, amelyek figyelembe veszik az ágazat rendkívül mobil jellegét, és garantálják a huzamosabb ideig külföldön dolgozó járművezetők méltányos díjazását. A bizottsági javaslat szerint mentesíteni kell a minimálbérre és a minimális szabadságra vonatkozó kiküldetési szabályok alól azokat a nemzetközi fuvarozási műveleteket, amelyek esetében a kiküldetés időtartama egy naptári hónapban legfeljebb 3 nap, a kabotázsműveletek esetében azonban továbbra is teljes mértékben alkalmazni kell a kiküldetési szabályokat. A Tanács álláspontja fenntartja a közúti fuvarozásra vonatkozó, ágazatspecifikus kiküldetési szabályok elvét, ugyanakkor a Bizottság által javasolt időalapú rendszer alternatívájaként egy új, műveletalapú rendszerre tesz javaslatot. A székhely szerinti tagállamot érintő kétoldalú fuvarozási műveletek teljes mértékben mentesülnek a kiküldetési szabályok alkalmazása alól, a nem honos fuvarozó által végzett nemzetközi fuvarozási műveletek és a kabotázsműveletek – amelyek nem érintik a fuvarozók székhelye szerinti tagállamot – esetében azonban teljeskörűen kell alkalmazni a kiküldetési szabályokat.

A kétoldalú műveletekhez kapcsolódó további tevékenységek szintén mentesülnek a kiküldetési szabályok alkalmazása alól. Árufuvarozás esetén a járművezető egy be-, illetve kirakodási tevékenységet végezhet el azokban a tagállamokban vagy harmadik országokban, amelyeken áthalad, feltéve hogy a járművezető nem egyazon tagállamban rakodja be és ki az árukat. Abban az esetben, ha a székhely szerinti tagállamból kiinduló olyan kétoldalú szállítási műveletet, amely során nem került sor további tevékenységre, a székhely szerinti tagállam területére irányuló kétoldalú szállítási művelet követ, a további tevékenységekre vonatkozó mentesség legfeljebb két további be-, illetve kirakodási műveletre terjed ki.

Személyszállítás esetén, a kétoldalú műveletek tekintetében a járművezető egyszer vehet fel utasokat és/vagy egyszer tehet le utasokat azon tagállamokban vagy harmadik országokban, amelyeken áthalad, amennyiben a járművezető nem kínál személyszállítási szolgáltatásokat az útja során érintett tagállamban található két helyszín között. Ugyanez alkalmazandó a visszaútra is.

A kétoldalú műveletekhez kapcsolódó további tevékenységekre vonatkozó mentességek attól az időponttól alkalmazandók, amelytől a járművezetők kötelesek manuálisan rögzíteni a határátlépésekre vonatkozó adatokat a menetíró készülékben. E mentességek csak addig az időpontig alkalmazandók, amíg a járműveket fel nem szerelik a határátlépés és a további tevékenységek rögzítésére vonatkozó előírásoknak megfelelő intelligens menetíró készülékkel.

A Tanács álláspontja azt is egyértelművé teszi, hogy a kiküldetésre vonatkozó szabályok alkalmazása tekintetében a harmadik országokban székhellyel rendelkező fuvarozási vállalkozások nem részesülhetnek kedvezőbb bánásmódban, mint a tagállamokban székhellyel rendelkező vállalkozások, beleértve azt az esetet is, ha az uniós piachoz hozzáférést biztosító két- vagy többoldalú megállapodás keretében nyújtanak fuvarozási műveletet.

Végezetül a tanácsi álláspont pontosítja a kiküldetésről szóló felülvizsgált irányelvben (az (EU) 2018/957 irányelvben) bevezetett hosszú távú kiküldetés fogalmának a nemzetközi közúti fuvarozási műveletekre való alkalmazását oly módon, hogy az egyik tagállamban teljesített időszakok nem kerülnek összesítésre a bármely más tagállamban teljesített időszakokkal.

A Bizottság javaslatához hasonlóan a Tanács álláspontja is azt a célkitűzést tartja szem előtt, hogy azok a járművezetők, akiknek a lakóhelyüktől eltérő tagállamban kell a megélhetési költségeiket fedezniük, e költségeknek megfelelő díjazásban részesüljenek, és így megfelelő életszínvonalat élvezhessenek. A tanácsi álláspontban szereplő, a hosszú távú kiküldetéssel és a kiküldetési szabályok harmadik országokra történő alkalmazásával kapcsolatos pontosítások szükségesek és üdvözlendők a kiküldetésre vonatkozó szabályok tagállamok általi alkalmazásával kapcsolatos kétségek eloszlatása céljából. A Bizottság a fuvarozókra háruló indokolatlan adminisztratív terhek elkerülése érdekében különös adminisztratív követelményeket is javasolt a kiküldetési szabályok közúti fuvarozásra történő alkalmazása tekintetében. A Tanács álláspontja fenntartja a Bizottság javaslatát, és úgy rendelkezik, hogy a nemzeti hatóságok közötti információcserét és a közúti fuvarozási vállalkozások kiküldetési nyilatkozatainak benyújtását a belső piaci információs rendszerben (IMI) kell elvégezni. Az IMI használata tovább csökkentheti a közigazgatási szervek és a vállalkozások adminisztratív terheit, ezáltal hozzájárul a mobilitási csomag általános célkitűzéséhez.

·A menetíró készülékekkel kapcsolatos új technológia bevezetése

A Bizottság nem javasolta a menetíró készülékekről szóló rendelet módosítását. A Tanács azonban szükségesnek tartotta az „intelligens” menetíró készülékek új generációjának bevezetését a határokon átnyúló fuvarozási műveletekhez használt járművek helyének pontosabb meghatározása érdekében, megkönnyítve ezáltal a szociális és belső piaci szabályok végrehajtását. A Tanács álláspontja meghatározza az új technológia bevezetésére vonatkozó ütemtervet, amely az új járművek tekintetében a műszaki előírások elfogadásától számított két év, a meglévő járműállomány tekintetében pedig a műszaki előírások elfogadásától számított három év az intelligens menetíró készülékek 1-es verziójától eltérő menetíró készülékkel utólag felszerelt valamennyi jármű esetében, és a műszaki előírások elfogadásától számított négy év az intelligens menetíró készülékek 1-es verziójával utólag felszerelt valamennyi jármű esetében. A Tanács álláspontja teljes mértékben összhangban van a mobilitási csomag egyik alapvető célkitűzésével, azaz az új szociális és belső piaci szabályok hatékony és eredményes végrehajtásának biztosításával.

·A szakma gyakorlására, valamint a vezetési időre és a pihenőidőre vonatkozó szabályok alkalmazása a könnyű haszongépjárművek esetében

Annak érdekében, hogy biztosítani lehessen a könnyű haszongépjárműveket használó fuvarozási ágazat szakmai színvonalának minimális szintjét, és így minden piaci szereplő vonatkozásában közelíteni lehessen a versenyfeltételeket, a Bizottság a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó egyes szabályoknak a könnyű haszongépjárműveket használó vállalkozásokra való kiterjesztését javasolta. A javaslat szerint konkrétan az állandó és tényleges székhelyre, valamint a megfelelő pénzügyi helyzetre vonatkozó kritériumokat kellene alkalmazni ezekre a fuvarozókra. A Tanács álláspontja fenntartja, hogy a könnyű haszongépjárműveket használó fuvarozóknak a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó szabályok hatálya alá kell tartozniuk, ugyanakkor e fuvarozókra valamennyi szabályt alkalmazná. E szabályok azonban csak az ellenszolgáltatás fejében végzett nemzetközi fuvarozásban részt vevő és 2,5 tonnát meghaladó megengedett össztömegű járműveket használó fuvarozókra vonatkoznának. Ezen túlmenően a Tanács álláspontja kiterjeszti a vezetési időre és a pihenőidőre, valamint a menetíró készülékekre vonatkozó szabályokat az említett fuvarozókra. A Tanács álláspontja megfelel a bizottsági javaslat azon célkitűzésének, hogy biztosítani kell a könnyű haszongépjárműveket használó fuvarozási ágazat szakmai színvonalának minimális szintjét, és egyenlő versenyfeltételeket kell teremteni e fuvarozók és a nehéz tehergépjárműveket használó fuvarozók között. Elfogadható továbbá a Tanács azon álláspontja, hogy ezeket a fuvarozókat a vezetési időre és a pihenőidőre, valamint a menetíró készülékekre vonatkozó szabályok hatálya alá vonja, mivel ez tovább növeli a közúti közlekedés biztonságát az ellenszolgáltatás fejében végzett nemzetközi fuvarozásban részt vevő ilyen típusú járművek esetében.

·A kabotázsra vonatkozó szabályok

A Bizottság a kabotázsra vonatkozó szabályok oly módon való módosítását javasolta, hogy a fogadó tagállamba érkező nemzetközi szállítmány kirakodásától számított 5 napon belül korlátlan számú művelet legyen engedélyezett. Ez a szabály a 7 napon belül 3 műveletet engedélyező jelenlegi korlátozást váltaná fel a végrehajtás megkönnyítése és a piacnyitás jelenlegi szintjének hozzávetőleges megtartása céljából. A Tanács álláspontja megtartja a jelenlegi kabotázskorlátozásokat (7 nap alatt 3 művelet), emellett egy négynapos várakozási időszakot vezet be, amely alatt a fuvarozók nem végezhetnek több kabotázsműveletet ugyanabban a tagállamban. A tanácsi álláspont nem követi a Bizottság által javasolt megközelítést, amelynek elsődleges célja a végrehajtás megkönnyítése volt. A kabotázs jelenlegi modelljének megtartása a végrehajtás szempontjából nagyobb kihívást jelent, de a Bizottság úgy véli, hogy az „intelligens” menetíró készülékek új generációnak – a Tanács álláspontjának is részét képező – bevezetésével könnyebb lesz azonosítani a fuvarozók által végzett műveletek típusát és számát. Ez a jelenlegi helyzethez képest javítaná a kabotázsra vonatkozó szabályok végrehajthatóságát. A Bizottság el tudja fogadni a „szisztematikus kabotázs” elkerülésére szolgáló várakozási időszak koncepcióját, ezzel kezelve azt a jelenséget, amikor a fuvarozók ugyanazon tagállamban több egymást követő kabotázsidőszakot tartanak, megsértve ezzel az 1072/2009/EK rendelet által előírt és a rendelet módosított szövegében is fenntartott korlátozásokat.