HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 150/1

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK VÉLEMÉNYE

(2011. február 16.)

az Európai Unió gazdaságirányítási reformjáról

(CON/2011/13)

2011/C 150/01

Bevezetés és jogalap

2010. november 29-én az Európai Központi Bank („EKB”) felkérést kapott a Tanácstól, hogy alkosson véleményt a következő javaslatokról (a továbbiakban: a bizottsági javaslatok):

1. a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a továbbiakban: a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló tervezet) (1);

2. a tagállamok költségvetési keretére vonatkozó követelményekről szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslat (a továbbiakban: a költségvetési keretről szóló irányelvtervezet) (2);

3. a költségvetési felügyelet euroövezetbeli eredményes érvényesítéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a továbbiakban: a költségvetési felügyelet érvényesítéséről szóló tervezet) (3);

4. a túlzott makrogazdasági egyensúlytalanságoknak az euroövezeten belüli kiigazítására vonatkozó végrehajtási intézkedésekről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a továbbiakban: a túlzott makrogazdasági egyensúlytalanságok esetén követendő eljárásról szóló tervezet) (4);

5. a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a továbbiakban: a költségvetési felügyeleti eljárásról szóló tervezet) (5);

6. a makrogazdasági egyensúlytalanságok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a továbbiakban: a makrogazdasági felügyeleti eljárásról szóló tervezet) (6).

Az EKB véleményalkotásra szolgáló hatásköre a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló tervezet tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126. cikkének (14) bekezdésén alapul, mivel a túlzott hiány esetén követendő eljárás jelentőséggel bír a Központi Bankok Európai Rendszerének („KBER”) a Szerződés 127. cikkének (1) bekezdésében és 282. cikkének (2) bekezdésében, valamint a Központi Bankok Európai Rendszere Alapokmányának (a továbbiakban: a KBER alapokmánya) 2. cikkében említett elsődleges célkitűzéséhez, az árstabilitás fenntartásához.

Az EKB véleményalkotásra szolgáló hatásköre a költségvetési keretről szóló irányelvtervezet, a költségvetési felügyelet érvényesítéséről szóló tervezet, a túlzott makrogazdasági egyensúlytalanságok esetén követendő eljárásról szóló tervezet, a költségvetési felügyeleti eljárásról szóló tervezet és a makrogazdasági felügyeleti eljárásról szóló tervezet tekintetében a Szerződés 127. cikkének (4) bekezdésén és 282. cikkének (5) bekezdésén, valamint az Alapokmány 4 cikke a) pontjának első francia bekezdésén alapul, mivel ezek a tervezetek úgyszintén jelentőséggel bírnak a KBER fent említett elsődleges célkitűzése szempontjából.

Az Európai Központi Bank eljárási szabályzatának 17.5. cikke első mondatával összhangban az Általános Tanács észrevételeivel a Kormányzótanács fogadta el ezt a véleményt.

Általános észrevételek

1. A jelenlegi válság igen egyértelműen igazolta, hogy a gazdaságirányítási keret nagyra törő reformja az Európai Unió, a tagállamok és különösen az euroövezet nyilvánvaló és mindenekelőtti érdeke.

2. Az EKB 2010. június 10-i, a „Reinforcing economic governance in the euro area” (A gazdaságirányítás megerősítése az euroövezetben) című tanulmánya javaslatot tett az euroövezeti gazdaság- és költségvetési politikák irányítási és érvényesítési struktúráinak erősítésére. Javasolt e megerősítésnek az összes uniós tagállamra való szelektív kiterjesztése is.

3. Az EKB megjegyzi, hogy az Európai Tanács munkacsoportjának az EU gazdaságirányításának erősítéséről szóló, 2010. október 21-i jelentése (a továbbiakban: a munkacsoport jelentése) egy sor további ajánlást tett a bizottsági javaslatok tekintetében. Az EKB a munkacsoportban részt vett, noha nem értett egyet a munkacsoport jelentésének valamennyi elemével.

4. A bizottsági javaslatok az uniós gazdasági és költségvetési felügyeleti keret fontos bővítését és erősítését valósítják meg, és bizonyos fokig hozzájárulnak az euroövezeti jogérvényesítés javításához is. Nem valósítják azonban meg azt az ugrásszerű változást az euroövezeti felügyelet terén, amelyet az EKB szükségesnek tart az euroövezet stabilitásának és zavartalan működésének biztosítása végett. Ugyanígy – amint az az EKB Kormányzótanácsának 2010. november 4-i ülését követő sajtótájékoztató bevezető nyilatkozatában is elhangzott – a munkacsoport jelentése az Európai Unió tekintetében a költségvetési és makrogazdasági felügyelet meglévő kereteinek erősítését képviseli. Mindazonáltal a Kormányzótanács megítélése szerint a munkacsoport jelentése közel sem valósítja meg az euroövezetben szükséges, igényelt ugrásszerű változást.

5. Ez a vélemény az EKB fentebb említett, „A gazdaságirányítás megerősítése az euroövezetben” című tanulmányából, illetve a munkacsoport jelentéséről kialakított álláspontjából merítkezik annak érdekében, hogy a bizottsági javaslatokhoz egy sor olyan komoly javaslatot tegyen, melyek az EKB által az euroövezet gazdaságirányítása ugrásszerű változása felé történő előrelépéshez szükségesnek tekintett kérdésekkel foglalkoznak. E javaslatok egyike sem igényli a Szerződés módosítását.

6. Ugyanezen gondolatmenet mentén az EKB megjegyzi, hogy a bizottsági javaslatok elfogadásuk esetén alapvető eszközök lesznek az EU és a tagállamok arra való kötelezésében, hogy rendezett gazdaság- és költségvetési politikát folytassanak. Az euroövezet esetében még ennél is indokoltabb az euroövezeti tagállamok közötti integráció fokával arányban álló további erősítés. A jelenlegi válság bőségesen bizonyította, hogy egyes euroövezeti tagállamok rendezetlen gazdaság- és költségvetési politikája, és az ebből eredő pénzügyi instabilitás más euroövezeti tagállamok számára is közvetlen nehézségek formájában jelenhet meg. Így az EKB az uniós jogalkotót és a tagállamokat is arra kéri fel, hogy használják ki a folyó jogalkotási eljárást a gazdaságirányítási csomagnak a jelenlegi Szerződések keretében lehetséges, legnagyobb fokú erősítésére. Ezen túlmenően az EU-nak egy adott időpontban a Szerződés reformját is meg kellene fontolnia, a gazdaságirányítás további erősítése érdekében.

7. Az EKB számára a bizottsági javaslatok legfőbb hiányosságát az automatizmusok elégtelensége képezi. Az EKB elismeri, hogy a bizottsági javaslatok a mostani helyzethez képest az automatizmusok viszonylagos erősödését jelentik, nevezetesen azáltal, hogy a Bizottság ajánlások helyett javaslatokat nyújt be a Tanácsnak és a Tanácsban a fordított többségi szavazás bevezetése révén. Az EKB annak is tudatában van, hogy a Tanács a gazdaság- és költségvetési politikák felügyelete tekintetében a Szerződés 121. cikke, a túlzott hiány esetén követendő eljárás tekintetében annak 126. cikke szerinti mérlegelési jogkört gyakorol. Ugyanerre a gondolatmenetre az EKB azt javasolja, hogy az uniós jogalkotó fontolja meg a Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös, a tagállamok paktum szerinti kötelezettségei tekintetében fennálló mozgásterét bővítő módosításainak visszaállítását (7).

8. Mindenesetre és az automatizmus fent jelzett erősítésén túlmenően a Tanácsnak lehetősége van hivatalos nyilatkozat kiadására, amelyben főszabályként kijelenti, hogy a Tanács a bizottsági javaslattal érintett minden eljárásban az eljárás folytatása mellett szavaz, ha erre születik javaslat vagy ajánlás a Bizottság vonatkozó javaslatában vagy ajánlásában, és hogy e szabálytól való eltérés esetén a Tanács azt megindokolja. Így az eljárás megszakadása lesz a kivétel, amit viszont a Tanácsnak indokolnia kell. Noha a nyilatkozatok kötőerővel nem rendelkeznek, egy ilyen kötelezettségvállalás irányt szabna a Tanács számára a különféle eljárásokban mérlegelési jogköre alkalmazására, ezzel hozzájárulna ezen eljárások erősítéséhez. Egy ilyen nyilatkozat az uniós gazdaságirányítási keret részévé válna.

9. Az EKB megítélése szerint egy ilyen nyilatkozat elengedhetetlen elem lenne az EU gazdaságirányításának zavartalan működésében. Amennyiben a nyilatkozat a Tanácsban nem nyer támogatást, az EKB másik megoldásként a 17 euroövezeti tagállamból álló eurocsoport arra vonatkozó nyilatkozatát javasolja, hogy főszabályként az eljárás folytatása mellett fognak szavazni, azzal, hogy az ettől való eltérést indokolni kell.

10. Ezen túlmenően a bizottsági javaslatokban több elem is az automatizmus nem megfelelő fokát mutatja, ami újbóli megfontolást igényel: a) a költségvetési felügyeleti eljárásról szóló tervezet lehetőséget biztosít a tagállamoknak, hogy az általános jellegű súlyos gazdasági visszaesés időszakában eltérjenek a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető korrekciós pályától. Tekintve a költségvetési stabilitás kiemelkedő fontosságát, az EKB az ilyen kibúvót biztosító rendelkezések mellőzését tanácsolja. Megtartásuk esetére az EKB azt ajánlja, hogy e rendelkezések aktiválását kifejezetten ahhoz kössék, hogy azok nem veszélyeztethetik a költségvetési stabilitást; b) a költségvetési felügyelet érvényesítéséről szóló tervezet előírja, hogy a Tanács kivételes gazdasági körülmények miatt vagy az érintett tagállam indokolással ellátott kérelme nyomán felülvizsgálja az általa kirótt kamatozó letétet, nem kamatozó letétet és bírságokat. E felülvizsgálati lehetőségeket el kell hagyni, mivel úgy tűnik, hogy azok csak az eljárás elhúzódásához járulnak hozzá és különösebb indok nélküli többletmunkát adnak a Bizottságnak, tekintve, hogy a Bizottság és a Tanács már megfontolta a szóban forgó körülményeket és az érintett tagállam érveit, mielőtt a Tanács kirótta a pénzügyi intézkedéseket; c) általánosabban: a gazdaságirányítási keretnek nem szabad a Bizottságra olyan kötelezettségeket rónia, melyek korlátoznák az eljárások folytatására vonatkozó ajánlás vagy javaslat megtételére való képességében. Különösen ki kell zárni a Bizottság azon kötelezettségét, hogy az eljárás Bizottság általi folytatásának feltételeként vegye figyelembe a Tanácson belül folyó vitákat.

11. Ezen túlmenően az EKB ajánlja az automatizmus azzal történő erősítését, hogy minden lehetséges esetben bevezetésre kerül a Tanácsban a fordított minősített többséggel történő szavazás, úgy, mint a Szerződés 121. cikkének (3) bekezdése alapján a stabilitási és konvergenciaprogramokról alkotott tanácsi vélemény esetében, illetve olyan eljárási lépések beiktatásával, amelyek az eljárást a kötelességszegő tagállamra kifejtett nyomás fokozásával viszik előre. Ez utóbbi értelemben a Szerződés 121. cikkének (4) bekezdése lehetővé teszi a költségvetési felügyeleti eljárásról szóló tervezet automatizmusának fokozását. Ezen túlmenően a Szerződés 126. cikke (8) bekezdésének végrehajtása lehetővé teheti a túlzott hiány esetén követendő eljárásban egy olyan lépés létrehozását, melynek értelmében a tagállamnak igazolnia kell, hogy a szankciók alkalmazásának megelőzésére hathatós intézkedéseket hoztak.

12. További politikai és a jó hírnevet érintő intézkedéseket kell bevezetni a költségvetési felügyeleti eljárásról szóló tervezetbe és a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló tervezetbe, beleértve a tagállami jelentéstételi kötelezettségeket, valamint a Tanács Európai Tanácsnak tett jelentéseit. Ezen túlmenően a Bizottságnak – ha azt szükségesnek tekinti és euroövezeti vagy az ERM II-ben részt tagállamok esetében az EKB-val egyeztetve, látogatásokat kell tennie a Tanács ajánlásait be nem tartó tagállamokban.

13. Az EKB-nak aggályai vannak azzal kapcsolatban is, hogy az államadósság arányának referenciértéke teljesítésének értékelésekor a vonatkozó tényezők figyelembevétele túl engedékeny. Noha a Bizottságnak a túlzott adósságarány fennállásáról szóló jelentés elkészítésekor az összes vonatkozó tényezőt figyelembe kell vennie, és miközben külön súllyal kell figyelembe vennie a tagállamok által az európai pénzügyi stabilitási eszköz vagy végső soron a jövőbeni Európai Stabilitási Mechanizmus („ESM”) keretében adott biztosítékok hatását, mindezen tényezőket csak akkor szabadna figyelembe venni, amennyiben az államadósság aránya a Bizottság előrejelzései szerint hároméves távlatban csökken. A mérséklő tényezők egy esetben sem eredményezhetnek olyan értékelést, hogy a tagállamban túlzott hiány nem áll fenn, amennyiben az adósságarány meghaladja a referenciaértéket és az előrejelzések szerint növekvő pályán lesz.

14. A szabályok szigorításával ellentétben áll a hiánynak a túlzott hiány esetén követendő eljárás során történő értékelésekor a nagyobb mozgástér bevezetése, történetesen azáltal, hogy az összes érdemleges tényezőt figyelembe veszik, ha az adósság aránya a bruttó nemzeti termék („GDP”) referenciaértékének 60 %-a alatti. Tekintet nélkül arra, hogy az adósság aránya a GDP: referenciaérték 60 %-a felett vagy alatt van-e, az érdemleges tényezőket a hiány túlzott mértékének értékelésekor csak akkor szabad figyelembe venni, ha a hiány az e tényezők figyelembevétele nélkül a GDP: referenciaérték 3 %-ához közelít és a referenciaérték túllépése csak időleges, a jelenlegi szabályoknak megfelelően. Végezetül a rendelet hatálybalépésétől kezdődően, késleltetés nélkül alkalmazni kell az adósságarány változásának értékelésére szolgáló számszerű küszöbértéket.

15. Az EKB a költségvetési felügyeleti eljárásról szóló tervezet alapján a következőket ajánlja: a) a középtávú célkitűzés felé történő megfelelő előrehaladást a strukturális egyenlegből kiinduló általános értékelés alapján kell értékelni, beleértve a diszkrecionális intézkedések hatásától megtisztított kiadások elemzését; b) az államháztartási kiadások növekedésének mértéke rendes esetben nem lépheti túl a GDP növekedésének előre jelzett középtávú referenciamértékét; c) az előre jelzett, középtávra számított potenciális GDP-növekedés mértékét a Bizottság által használt közös módszertannal kell számítani; d) figyelembe kell venni a gazdasági növekedés struktúrájának a bevételnövekedésre gyakorolt hatását. A magatartási kódexnek kell majd létrehoznia ezen alkotóelemek operatív meghatározását (8).

16. Az EKB erőteljesen támogatja a makrogazdasági felügyeleti eljárás bevezetését, mely a gazdaságirányítási keret fontos kiskapuját zárja be. Ennek az új eljárásnak határozottan azokra az euroövezeti tagállamokra kell összpontosítania, amelyek tartós versenyképesség-vesztéssel és jelentős folyó fizetési mérleg-hiánnyal küzdenek. Egyben figyelembe kell venni az euroövezeti továbbgyűrűző hatásokat és az eljárás zavartalan működésére vonatkozó külön követelményeket. Figyelemmel a válság időben esetlegesen változó jellegére, az eljárással összefüggésben használandó mutatók listája alakulhat, melynek során azonban nem szabad szem elől téveszteni az eljárás célját, melynek az euroövezet és az EU gazdasági, költségvetési és pénzügyi stabilitására kockázatot jelentő helyzetek megelőzésének kell lennie.

17. Az eljárás hatókörének az „egyensúlytalanság” fogalmának meghatározása révén az eljárással megelőzendő helyzetek nem taxatív listájára kell kiterjednie. Ezen túlmenően az eljárás megelőző jellegét fogja erősíteni a „gyenge pontok” – amelyek a fogalommeghatározás szerint a tagállamokban esetleg előforduló olyan nehéz helyzetek, amelyekre a gazdasági és monetáris unió makrogazdasági felügyelete ésszerűen kiterjedhet – kifejezésnek az eljárásba való bevonása. Pontosítani kell azt is, hogy az eljárás keretében adott ajánlásoknak összhangban kell lenniük a Szerződés 121., 126. és 136. cikke értelmében létrehozott más eljárásokkal, és hogy az eljárásnak kellően figyelembe kell vennie az ERM II-megállapodások szerinti kötelezettségvállalásokat. A makrogazdasági felügyeleti eljárásban az Európai Rendszerkockázati Testületre („ERKT”) való hivatkozásokat illetően – noha annak függetlenségét figyelmeztetéseinek és ajánlásainak az eljárás során való figyelembevétele nem érinti – az EKB ajánlja arra vonatkozó hivatkozás beillesztését, hogy tiszteletben kell tartani az ERKT titoktartási rendszerét.

18. Ezen túlmenően a makrogazdasági felügyeleti eljárást átlátható és eredményes kiváltó mechanizmusokkal kell meghatározni. A makrogazdasági egyensúlytalanságok értékelésének és a korrekciós intézkedésekre vonatkozó ajánlásoknak széles körű nyilvánosságot kell biztosítani az eljárás minden szakaszában. Fokozódó automatizmust és lépcsőzetes pénzügyi szankciókat is be kell vezetni a túlzott makrogazdasági egyensúlytalanságok esetén követendő eljárásról szóló tervezetbe, nevezetesen a Tanács ajánlásának a tagállam általi be nem tartásának első előfordulása után, mely után a Tanácsnak már kamatozó letétet kell előírnia, anélkül, hogy a be nem tartás megismétlődésére szükség lenne. Ezt az utóbbi esetet bírsággal kell szankcionálni.

19. Az euroövezeti tagállamokra kirótt nem kamatozó letétek és bírságok bizottsági javaslatok szerinti kamatelhatárolását illetően: ezeket a 2013-ban létrehozandó ESM-hez kell hozzárendelni, azzal, hogy annak létrehozásáig megfelelő átmeneti megoldás szükséges.

20. A bizottsági javaslatokban tárgyalt eljárásokat következetes módon kell végrehajtani és érvényesíteni. Ezt elősegítené a rendeletek elfogadásakor és alkalmazásakor a lehető legnagyobb fokú egyszerűségre, átláthatóságra és előre jelezhetőségre való törekvés. Korlátozni kell a mérési kérdéseket illető eltérő értelmezések vagy viták terét, és kerülni kell a bürokratikus eljárásokat.

21. Az EKB javasolja, hogy a Bizottság költségvetési és makrogazdasági felügyeleti eljárás és túlzott hiány esetén követendő eljárás során tett látogatásait egyeztesse az EKB-val – ha szükségesnek tartja – azon látogatások esetében, melyek olyan tagállamokba irányulnak, amelyek pénzneme az euro, illetve amelyek részt vesznek az ERM II-ben. Az EKB Görögországba és Írországba tett látogatásokon való részvétele hasznosnak bizonyult. Az EKB ezt a részvételt a gazdaságpolitikához való hozzájárulásként értelmezi, és ezt a Szerződésben megállapított feladatai ellátásában való függetlenségének bármiféle sérelme nélkül fogja végezni.

22. Az EKB egyben szükségesnek látja gazdasági és pénzügyi kérdésekben elismert szakértelemmel rendelkező személyekből álló tanácsadó testület létrehozását is, az Unió intézményeihez a Tanácsnak és Bizottságnak – beleértve az Eurostatot is – a Szerződés 121. és 126. cikke és a bizottsági javaslatokban tárgyalt eljárások értelmében fennálló kötelezettségei teljesítéséről intézett, független éves jelentés elkészítése érdekében. Ennek a testületnek – ha hatásköre lehetővé teszi, és a fenti jelentés elkészítésében megjelenő fő feladatának sérelme nélkül – az Európai Tanács, a Tanács vagy a Bizottság kérését követően adott gazdasági vagy kérdések elemzését is el kell végeznie. A testület feladatai nem sérthetik a Bizottság hatásköreit. A testület tagjainak teljesen függetlennek kell lenniük. Az uniós jogalkotónak kell megállapítania e testület igazgatási jogállását és jellemzőit, beleértve annak humán- és anyagi erőforrásait. Ezt a testületet a költségvetési felügyeleti eljárás keretében kell létrehozni, és a többi bizottsági javaslatba erre utaló hivatkozásokat kell beilleszteni.

23. A költségvetési keretről szóló irányelvtervezetet illetően: noha az EKB egyetért az irányelv mint jogi eszköz választásával, megítélése szerint az irányelv célja és jellege az irányelv szövegéhez a lehető legszorosabban ragaszkodó nemzeti átültetést fog igényelni. Különösen igaz ez az euroövezeti tagállamokra. Ugyanerre a gondolatmenetre az EKB üdvözölné az eurocsoport egységes nemzeti átültetésre vonatkozó politikai nyilatkozatát, ami tükröződhetne a preambulumbekezdésekben is.

24. Az EKB egyben úgy ítéli meg, hogy valamennyi tagállamnak minden esetben biztosítania kell költségvetési keretének független nyomon követését, elemzését és validálását. Az euroövezeti tagállamok vonatkozásában egy külön fejezetet kell beiktatni, amelyben a Tanács 2010. május 17-i következtetéseinek és a munkacsoport jelentésének kívánatos elemei az irányelv révén az euroövezeti tagállamokra kötelezőek lennének, azzal a lehetőséggel, hogy a nem euroövezeti tagállamok önkéntesen végrehajthatják azokat jogrendjükben, amit az EKB nyomatékosan ajánl. A kívánatos elemek körében a független költségvetési tanácsok létrehozásának prioritásként kell az irányelvben megjelennie, és az irányelvnek kellően meg kell fontolnia felülről lefelé irányuló megközelítés bevezetését, ami a teljes kiadási szintre vonatkozó olyan előzetes megállapodást jelent, mely később a különféle minisztériumok és kormányzati ügynökségek számára kiadási előirányzatok formájában kerül leosztásra.

25. Mindezen intézkedéseknek nem szabad a tagállamokat megakadályozniuk erőteljesebb költségvetési keretek kialakításában, így olyan szabályok beiktatásában, amelyek tiltják a GDP egy meghatározott küszöbértéke feletti államháztartási strukturális hiányt. Az uniós jogalkotónak ugyanakkor fontolóra kell vennie a tagállamok azon kötelezettségének az irányelvbe vagy más jogszabályba történő beiktatását, hogy egyértelmű, pontos fogalommeghatározásokkal és határértékekkel jellemzett kölcsönfelvételi keretrendszert létrehozó jogszabályokat fogadjanak el, mivel ez hozzájárul a jogbiztonsághoz.

26. Ezen túlmenően az EKB ajánlja ezek előkészítéséhez az átlátható nemzeti előrejelzések és módszertanok fontosságának hangsúlyozását. Ugyanakkor a nemzeti előrejelzések teljesítményértékelésében a Bizottság előrejelzéseinek kell központi szerepet betöltenie.

27. Az irányelvnek továbbá – eredményessége tekintetében – kifejezetten meg kell említenie a nemzeti hatóságokra a számszerűsített költségvetési szabályok be nem tartása miatt rótt költségeket, beleértve a nemzeti szintű nem pénzügyi intézkedéseket és pénzügyi szankciókat is. Szerepelniük kell a költségvetési keretrendszer által eltűrt adósságtúllépés középtávú visszafizetésére vonatkozó kötelezettségeknek is. Igen szigorúan kell meghatározni azokat a sajátos körülményeket – ha erre egyáltalán szükség van – , melyek fennállása esetén a meg nem felelés ideiglenesen lehetséges. Ezen túlmenően az EKB úgy ítéli meg, hogy az ESM 2013-ra tervezett hatálybalépése miatt az átültetési határidőnek 2013. december 31. helyett 2012. december 31-re kell változnia.

28. Az irányelv részét képező statisztikákat illetően az EKB előnyben részesíti a Bizottsághoz a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 1996. június 25-i 2223/96/EK tanácsi rendelet (9) értelmében jelentett éves és negyedéves államháztartási elszámolások időszerűségének és megbízhatóságának fokozását. Az irányelv azzal járulhat hozzá az államháztartási elszámolások időszerűségének és megbízhatóságának egyidejű fokozásához, hogy támogatja az olyan eredményszemléletű állami számviteli rendszerek bevezetését, melyek kapcsolódnak az ESA 95-ön alapuló nemzeti elszámolásokhoz. A számviteli rendszereknek nemzetközileg elfogadott számviteli standardokon kell alapulniuk, a kormányzati ügyletek harmonizált megjelenítésének és értékelésének biztosítása céljából.

29. A jövőbeni jogszabályokban szereplő statisztikákat illetően az EKB megjegyzi, hogy a munkacsoport jelentése szerint is jogalkotási intézkedés szükséges annak érdekében, hogy jogi kötőerőt nyerjen az európai statisztikákra vonatkozó magatartási szabályzat, időközben pedig fel kell gyorsítani a szabályzat teljes körű végrehajtását, különösen az adatgyűjtés minőségét és az arra vonatkozó felhatalmazásokat illetően. Ezen túlmenően az Eurostatnak a túlzott hiány esetén követendő eljárás szerinti bejelentések értékelése és nyomon követése terén fennálló hatásköreit tovább kell erősíteni, az államháztartási statisztikák minőségének javítását szolgáló proaktív intézkedésekre összpontosítva.

30. Végezetül az EKB figyelmeztet arra, hogy a bizottsági javaslatok és különösen az euroövezetet érintő reformok fokozott munkaszükséglettel fognak járni uniós és nemzeti szinten egyaránt, ami a humán- és anyagi erőforrások következetes elosztását igényli.

Szerkesztési javaslatok

Abban az esetben, ahol az EKB a bizottsági javaslatok módosítására tesz javaslatot, a melléklet tartalmazza a szerkesztési javaslatot és az ahhoz fűzött magyarázatot.

A rendeletek és az irányelv tervezetének elfogadása esetén azokban szerepelnie kell e vélemény benyújtásának.

Kelt Frankfurt am Mainban, 2011. február 16-án. az EKB elnöke Jean-Claude TRICHET

(1) COM(2010) 522.

(2) COM(2010) 523.

(3) COM(2010) 524.

(4) COM(2010) 525.

(5) COM(2010) 526.

(6) COM(2010) 527.

(7) A Tanács 1055/2005/EK rendelete (2005. június 27.) a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK rendelet módosításáról (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) és a Tanács 1056/2005/EK rendelete (2005. június 27.) a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet módosításáról (HL L 174., 2005.7.7., 5. o.).

(8) „Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and Guidelines on the format and content of stability and convergence programmes” (A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtási specifikációi és iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok formátumáról és tartalmáról), jóváhagyta az Ecofin Tanács, 2010. szeptember 7-én.

(9) HL L 310., 1996.11.30., 1. o.