HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 161/48

Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemény – Tárgy: „Javaslat európai parlamenti és a tanácsi irányelvre a peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról”

COM(2006) 373 final – 2006/0132 (COD)

(2007/C 161/15)

2006. szeptember 15-én a Tanács úgy határozott, hogy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 175. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a fenti tárgyban.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció véleményét 2007. február 19-én elfogadta. (Előadó: Antonello PEZZINI.)

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2007. március 14-15-én tartott 434. plenáris ülésén (a március 14-i ülésnapon) 147 szavazattal, 3 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az EGSZB egyetért azzal, hogy fontos a peszticidek fenntartható használatának javítása kedvező hatásaik optimalizálása, valamint a mezőgazdaságra, a környezetre, a fogyasztókra, az érintettekre és a társadalom egészére gyakorolt káros hatásaik csökkentése érdekében.

1.2 Az EGSZB nagyrészt egyetért az Európai Bizottság javaslatával, mivel az egy olyan problémakörrel foglalkozik, amely nagy jelentőségű mind az európai polgárok jóléte, az életminőség, az ökoszisztéma minőségének megőrzése, továbbá a vidékfejlesztésben betöltött alapvető szerepe, mind pedig a kedvező termékfejlesztés szempontjából, amely biztosítja, hogy a termékek – az egyre javuló minőségnek köszönhetően is – versenyképesek maradjanak a belső és a nemzetközi piacon.

1.3 Az EGSZB úgy véli, hogy ésszerű nemzeti szintű cselekvési terveket kidolgozni a kockázatcsökkentéssel összefüggő célkitűzések kijelölése, valamint egy valódi, európai szintű harmonizációs politika kialakítása érdekében.

1.3.1 E cselekvési tervek céljai megfelelő nemzeti, regionális és helyi szintű intézkedések formájában valósítandók meg, amelynek során főként a fenntarthatóság három dimenzióját – azaz a gazdasági, a társadalmi és a környezeti hatást – kell tekintetbe venni.

1.4 Az EGSZB szerint a képzés és a tájékoztatás alapvető feltételek a mezőgazdasági termelés védelmi rendszereinek ésszerű és fenntartható használatához, valamint az esetleges negatív környezeti hatások elkerüléséhez.

1.4.1 A képzést ki kell terjeszteni valamennyi érdekelt ágazatra, beleértve az állami hatóságokat, valamint a nem üzleti felhasználókat. Nyilvánvalóan meg kell őrizni a megfelelően tanúsított szervezetek kezelésében lévő nemzeti képzési rendszereket.

1.5 Az EGSZB úgy véli, hogy a tudatosítást szolgáló kampányoknak objektíveknek és semlegeseknek kellene lenniük; ki kellene emelniük a peszticidek előnyeit és kockázatait a termelés szempontjából. Kívánatos lenne, ha e kampányok főként a nem üzleti felhasználókra – mindenekelőtt a helyi hatóságokra és szervekre – irányulnának.

1.6 A különösen érzékeny területeken alkalmazandó megelőző intézkedések bevezetésekor (például a légi permetezéssel kapcsolatos előírások esetén) az EGSZB véleménye szerint inkább bizonyos mértékű szubszidiaritást kellene előnyben részesíteni.

1.7 Az EGSZB szerint fontos, hogy megfelelő teret biztosítsunk a mezőgazdasági és növényvédelmi kutatásnak, hogy minimálisra csökkenthessük a – vegyi anyagok és vegyi anyagok keverékeinek alkalmazásakor mindig fennálló – kockázatot.

1.8 Az EGSZB véleménye szerint megfelelő teret kell biztosítani a nemzetközi szervezetekkel (mint a FAO, az OECD és a WHO) valamint a szomszéd régiókkal való együttműködésnek.

1.9 A mezőgazdasági és élelmiszerpiacok globalizációja az EGSZB meglátása szerint közösségi fellépést tesz szükségessé a termékminőségi és egészségügyi európai minőségi standardok világszintű terjesztése érdekében, különösen azoknak a Codex Alimentarius-ba történő felvétele által.

2. Indokolás

2.1 A „növényvédő szerek” fogalma alatt olyan hatóanyagokat és készítményeket értünk, amelyek az élő szervezetek alapvető folyamataira hatnak, és ezáltal képesek elpusztítani a káros szervezeteket, vagy védelmet nyújtani ellenük (1). Az európai bizottsági javaslat azonban a „növényvédő szerek” (2) specifikusabb meghatározására épül.

2.2 A peszticidek jelentősége alapvető a növénykultúrák rovarok, rágcsálók és természetes kórokozók elleni védelmében, azonban fel is halmozódhatnak a környezetben, és súlyos kockázatot jelenthetnek az emberek és az állatok egészségére, főként, ha az ivóvizet szennyezik. Az embert veszélyeztető potenciális kockázatok közé tartozik a rák, a genetikai zavarok, valamint az immunrendszer maradandó károsodásai.

2.3 Az emberi egészséget fenyegető kockázatok a növényvédő szereknek való közvetlen vagy közvetett expozíció révén, illetve e szerek nem rendeltetésszerű használata, vagy a hozzájuk kapcsolódó balesetek következtében egyaránt kialakulhatnak, főként e szerek mezőgazdasági célra, zöldterületek gondozására vagy egyéb célra való felhasználása során vagy azt követően.

2.4 A peszticidekben lévő egyes hatóanyagokhoz kapcsolódó kockázatokat az engedélyezési eljárás folyamán értékelik, tagállami szinten azonban nem kerül sor annak megfelelő értékelésére, hogy milyen hatással jár a vegyszerek keverékének való kitettség. Jelenleg rendkívül bonyolult lenne valamennyi használatban lévő anyag emberi egészségre gyakorolt komplex hatását értékelni (3).

2.5 Az alkalmazási területen (légi permetezés) tartózkodó vagy ott élő személyek, illetve a fogyasztók (a mezőgazdasági termékeken vagy a vízben lévő peszticidmaradványok) közvetett expozíciójának hatása súlyosabb lehet a különösen érzékeny csoportok esetében. A közelmúltban elvégzett kutatások (4) kimutatták, hogy azok a magzatok, akiknek a neurológiai fejlődését az anyjuk peszticidekkel való érintkezése során károsodás érte, különösen érzékenyek.

2.6 Tekintetbe kell venni a vegyi anyagok vízbe, levegőbe és talajba való túlzott és véletlenszerű kibocsátásából eredő környezeti kockázatokat, amelyek károsítják a növényeket, a vadon élő növény- és állatvilágot, a környezeti elemek minőségét, valamint általában a biológiai sokféleséget.

2.6.1 Nem szabad azonban elfelejteni, hogy a modern társadalom a műtrágyák, biocid anyagok, élelmiszer-adalékanyagok, rovarirtó szerek, növényvédő szerek és gyomirtó szerek széles skáláját alkalmazza, amelyek számos kedvező hatással rendelkeznek, mivel jobb élelmiszerminőséget és nagyobb élelmiszerbiztonságot tesznek lehetővé.

2.7 Ha felelősségteljes módon alkalmazzák őket, ezek a szerek biztosítják a piac jó minőségű, alacsony árú, valamennyi fogyasztó számára hozzáférhető alapanyagokkal, élelmiszerrel, zöldséggel-gyümölccsel való ellátását. A növényvédő szerek használata magas terméshozamot biztosít, csökkenti a gombák és a baktériumok által termelt természetes toxinok szintjét, a betakarítási veszteséget, valamint segít a megfelelő és fenntartható kínálat biztosításában a belső, valamint a nemzetközi piacon.

2.7.1 Egyébként már jelenleg is valamennyi gomba- és rovarölő, valamint gyomirtó szert szigorú engedélyezési eljárásnak kell alávetni, mielőtt jóváhagyják kereskedelmi forgalomba hozatalukat és használatukat.

2.8 Az EGSZB egyetért azzal, hogy fontos a peszticidek fenntartható használatának javítása kedvező hatásaik optimalizálása, valamint a környezetre, a fogyasztókra és az érintettekre gyakorolt káros hatásaik csökkentése érdekében. Ez a célkitűzés hozzájárulna a növényvédő szereket megfelelő körültekintéssel alkalmazó mezőgazdasági szereplők és vállalkozások imázsának javításához is.

2.9 Az EGSZB véleménye szerint fokozottan ki kell emelni azokat a pozitív hatásokat, amelyekből a növényvédő szereket ésszerű és körültekintő módon alkalmazó gazdálkodók profitálhatnak. Maguk a gazdálkodók több éve foglalkoznak ésszerűbb technikák kifejlesztésével, mint például az integrált termésmenedzsmenttel és az integrált kártevőmenedzsmenttel; ennek során erősödik az integrált mezőgazdaságra való áttérés szándéka, és ezt a trendet tovább kell ösztönözni.

2.10 A jövő legnagyobb kihívása nem csupán az, hogy jó minőségű termékekkel, valamint biztonságos hagyományos és biotermékekkel lássuk el a minőségre érzékenyebb fogyasztókat, hanem azok igényeinek kielégítése is, akik „mérsékelt” árú, azonban hasonlóan megbízható minőségi garanciákkal rendelkező termékeket keresnek.

2.11 A környezetvédelmi szempontok beépítése a peszticidek felhasználásába az Európai Unió 2002-2012-es hatodik környezetvédelmi cselekvési programjának prioritásai közé tartozik, amely hét tematikus stratégia kidolgozását és elfogadását irányozta elő.

2.12 Világos az összefüggés az elfogadott tematikus stratégiákban javasoltak – főként a talajvízrétegek, a növény- és az állatvilág védelmével, valamint a talajvédelemmel és a hulladékkezeléssel, továbbá a csomagolóanyagokkal kapcsolatban – és a vizsgált keretirányelv-javaslat között.

2.12.1 A tematikus stratégiában a peszticidek fenntartható felhasználásával kapcsolatban kilenc új környezet- és egészségvédelmi intézkedést irányoznak elő; ezek között szerepel a növényvédő szerek fenntartható használatának javítására irányuló irányelvjavaslat, amely a jelen vélemény tárgya.

2.12.2 Az Európai Bizottság kidolgozta a különböző lehetséges forgatókönyvek hatásvizsgálatát is, amelyek a peszticidek fenntartható használatát szolgáló intézkedések alkalmazásából, továbbá azok költségéből erednek. Eszerint: „a növényvédő szerek iparának, valamint az oktatásért és a növényvédő szer kijuttatásához használt berendezések tanúsításáért és karbantartásáért fizető gazdák számára okozott veszteségek, és a kevesebbet fogyasztó gazdák, a csökkenő oktatási és karbantartási, valamint tanúsítási díjakból adódó haszon kiegyenlítik egymást” (5).

2.13 Egyértelműen kedvező tehát az externális költségek csökkenésének megfelelő nettó összhatás: „Egy Németországban végzett átfogó kutatás eredményeinek extrapolációja vezetett ahhoz a következtetéshez, miszerint a peszticidek felhasználásának optimalizálása az EU számára az externáliák, pl. a környezetre és az emberi egészségre gyakorolt negatív hatások csökkenése miatt évi 200 millió euró értékű hasznot hoz” (6).

2.14 Az EGSZB már 2003-ban kifejezte véleményét (7), kedvezően foglalva állást az Európai Bizottság azon kezdeményezése mellett, amely a peszticidek használatával kapcsolatos tematikus stratégia kidolgozására irányult. Az EGSZB szerint helyes kifejezetten megemlíteni azt a szempontot is, hogy egyrészt a peszticidek, másrészt egyéb technikák, úgy mint a biopeszticidek, növénykivonatok, megelőző módszerek, organikus módszerek és a növények bizonyos kártevőkkel szembeni ellenállásának használata révén elérhető a növénykultúrák védelme. Fontos, hogy megbízható tudományos alapon mérlegeljük e szerek valamennyi kockázatát és az általuk nyújtott előnyöket.

3. Az európai bizottsági javaslat

3.1 Az európai bizottsági javaslat célja az emberek, az állatok egészsége, valamint a környezet védelme a peszticidek mezőgazdaságban és az ökoszisztémában való veszélyes, nem rendeltetésszerű vagy túlzott használatával szemben. A javaslat csökkenteni kívánja a peszticidhasználat kockázatait és kedvezőtlen hatásait, mégpedig „úgy, hogy az összhangban legyen a szükséges növényvédelemmel”.

3.2 Részletesebben a következőkről rendelkezik: — nemzeti cselekvési tervek kötelező jelleggel való létrehozása, a nagyobb kockázattal rendelkező növénykultúrák, tevékenységek vagy területek meghatározása céljából, amelyekkel kiemelt módon kell foglalkozni, a nemzeti cselekvési tervek kialakításában, végrehajtásában és kiigazításában érdekelt szereplők részvételével, — képzési és tudatosítási rendszer létrehozása a peszticidek forgalmazói és üzleti felhasználói számára, valamint a nyilvánosságot tájékoztató rendszer létrehozása a tudatosításra irányuló kampányok segítségével, — a növényvédő szerek kijuttatásához használt berendezések kötelező, rendszeres ellenőrzése, a kijuttatás folyamán az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt káros hatások csökkentése érdekében, — a légi permetezés tilalma az ettől való eltérés lehetőségével, célja az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt káros hatások kockázatának csökkentése, — a vízi környezet peszticid-szennyezéssel szembeni védelmét célzó egyedi intézkedések, — a jelentősen csökkentett vagy zérus peszticid-felhasználású területek (ZPU, Zero Pesticide Use) kijelölése a más jogszabályok szerinti intézkedésekkel összhangban, — a peszticidek, csomagolásuk és maradékaik kezelése és tárolása (pestides life-cycle), — az integrált kártevő-szabályozás (Integrated Pest Management, IPM) specifikus közösségi jogszabályainak kidolgozása, amelyek 2014-től kezdve kötelezőkké válnak, valamint a végrehajtáshoz szükséges feltételek megteremtése, — harmonizált indikátorok rendszere a peszticidek forgalomba hozatalával és felhasználásával kapcsolatos adatok kötelező gyűjtése és szolgáltatása, valamint az általános kockázatok csökkentésében elért előrehaladás értékelése céljából.

4. Megjegyzések

4.1 Az EGSZB nagyrészt egyetért az európai bizottsági javaslattal, mivel az egy olyan problémakörrel foglalkozik, amely nagy jelentőségű az európai polgárok és a fogyasztók jóléte, az életminőség megőrzése, valamint a mezőgazdaság és az ökoszisztéma szempontjából.

4.2 A peszticidek értékesítéséből nemzetközi szinten a becslések szerint évi 25 milliárd eurós bevétel származik. E szerek használata továbbra is rendkívül elterjedt a fejlődő országokban, noha e piacok stagnálnak, vagy hanyatlóban vannak (8). Másrészről a mezőgazdasági és élelmiszerpiacok globalizálódása egyre inkább megköveteli mindenkitől a Codex Alimentarius megfelelő termelési és egészségügyi normáinak betartását annak elkerülésére, hogy ezeken a piacokon is érvényesüljön a Gresham-törvény (9).

4.3 Másrészt a világ különböző részein hatalmas mennyiségű peszticidet pazarolnak el, vagy alkalmaznak feleslegesen, és sokan szenvednek mérgezéseket, mivel a gazdálkodók, az érintettek vagy a helyi hatóságok nem ismerik az új technológiai alkalmazásokat, illetve nem követik azok változásait, és mivel a peszticidek kijuttatásához használt berendezések sokszor elavultak, vagy nincsenek megfelelően karbantartva. Továbbá az EU-ban már betiltott veszélyes anyagok még mindig használatban vannak egyes fejlődődő országokban (10).

4.4 Az EGSZB véleménye szerint a nemzeti cselekvési tervek mennyiségi célokkal és ütemezéssel egybekötött bevezetése különösen ésszerű a – nemzeti, regionális és helyi szintű – kockázatcsökkentési igényeknek megfelelő intézkedések kijelölése érdekében, ugyanakkor szem előtt kell tartani a fenntarthatóság három dimenzióját, azaz a gazdasági, a társadalmi és a környezeti hatást.

4.5 A termelés védelmét szolgáló termékek társadalmi szempontból felelősségteljes használata alapvető jelentőségű az egyre ambiciózusabb társadalmi célok megvalósításához. El kell érni, hogy a gazdálkodók teljesítsék kötelességüket az élelmiszerláncban, azaz kiemelkedő minőségű élelmiszerekkel lássák el a fogyasztókat, valamint a lisszaboni stratégia keretében a belső és a nemzetközi piacon biztosítsák a mezőgazdaság megfelelő versenyképességi szintjét.

4.6 A fenntarthatóság gazdasági dimenziója biztosítja, hogy a termékeket csak olyan mértékben alkalmazzák, ami lehetővé teszik a kártevők és a különböző betegségek veszélyküszöb alatt tartását, és ily módon – az agrárszektor gazdaságosságán túlmenően – javítsák a terméshozamot és a mezőgazdasági termékek rendelkezésre állását.

4.7 Ökológiai szempontból el kellene kerülni a vegyi anyagok vízben, talajban, levegőben, valamint a mezőgazdasági termékekben és a feldolgozott élelmiszerekben való nem kívánatos, túlzott mértékű felhalmozódásával járó kockázatokat. Ezen anyagok károsítják az embert, a növény- és az állatvilágot, a környezet minőségét, valamint – általában – a biológiai sokszínűséget. Másrészt azt is szem előtt kell tartani, hogy elengedhetetlen a növénybetegségek terjedésének és szaporodásának megelőzése.

4.8 A nemzeti cselekvési tervek bevezetésekor lényeges, hogy a belső piac versenytorzulásainak elkerülése érdekében az egész EU-ban közös irányelveken és kritériumokon alapuló intézkedéseket fogadjanak el.

4.9 Az oktatás, a képzés és a tájékoztatás alapvető eleme a mezőgazdasági termelés védelmét szolgáló rendszerek ésszerű és fenntartható használatának, valamint előfeltétele a jobb gazdálkodási gyakorlat biztosításának és az esetleges káros környezeti hatások elkerülésének is, főként ami a valamennyi érdekelt ágazat – beleértve a közhatóságokat és a nem üzleti felhasználókat – integrált képzését illeti.

4.10 A tagállamok a nemzeti rendelkezéseken és jogi követelményeken alapuló, valamint megfelelően tanúsított szervezetek által irányított különböző képzési rendszereket hoztak létre. Az EGSZB szerint tehát rugalmas közösségi hivatkozási keretre van szükség, amely képes a különböző felhasználói csoportok igényeinek összehangolására, akár az érdekelt felek által európai szinten (11) hitelesített, és az ágazati párbeszéd és a szociális partnerek közötti partnerség keretében megvitatott módszertanok és tartalmak alapján is.

4.11 Ugyanezt lehet elmondani a tájékoztatást és a tudatosítást szolgáló kampányokról, amelyeknek objektíveknek és semlegeseknek kell lenniük, és amelyek a termelés védelmét szolgáló lehetséges gyakorlatok előnyeit, valamint kockázatait és káros hatásait taglalják. E kampányokat az egyes tagállamok finanszírozhatnák, akár egy olyan hozzájárulás révén is, amelyet a növényvédelemben használt termékekre vetnének ki. Az ily módon összegyűjtött pénzösszegek hasznosak lennének a felhasználók – különösen a nem üzleti jellegűek – tudatosítására irányuló intézkedésekhez, akár egyszerű és az interneten időről-időre frissített technikai útmutatók révén is.

4.12 Az EGSZB alapvető jelentőségűnek tartja, hogy a tagállamok hozzák létre a peszticidek kijuttatására használt berendezések műszaki ellenőrzési, valamint rendszeres karbantartási rendszereit, mégpedig közös és összehangolt, alapvető követelményeken alapuló jogszabályok alapján.

4.13 A megelőző intézkedések bevezetésekor a különösen érzékeny területeken – például a vízvédelemben (12), amelynek meg kell felelnie az idevágó keretirányelvnek, továbbá a Natura 2000 által kijelölt ágazatokban – szem előtt kell tartani a helyi adottságokhoz, valamint a növénykultúrák típusához (például a rizstermesztéshez) kötődő feltételeket.

4.13.1 Az EGSZB szerint fontos biztosítani a bevált gyakorlatok követését a kockázatok csökkentése és a közös rendelkezések, valamint a minimális paraméterek – kiegyensúlyozott és ésszerű módon való – meghatározása céljából, annak fenntartásával, hogy az intézkedések megválasztása és azok szigorú ellenőrzése a tagállamok hatáskörében kellene, hogy maradjon. Ne kerüljön sor tehát általános tilalom bevezetésére, ami az EGSZB szerint eltúlzott intézkedés lenne.

4.14 Ami a szigorú korlátok előírását illeti a légi permetezésben, az EGSZB véleménye szerint még gondosan mérlegelni kell azt a tényezőt, hogy egyes földrajzi területeken és helyzetekben lehetetlen ezt az eljárásmódot egyéb technikákkal helyettesíteni. Ezért talán ésszerű rendkívül korlátozott mértékben eltéréseket engedélyezni az ilyen típusú beavatkozás lehetővé tétele érdekében, az érintett szereplők biztonságának és szakértelmük maximális szintjének szavatolására, valamint, hogy elkerülhetők legyenek az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt káros hatások. A tagállamoknak és a különböző szintű illetékes hatóságoknak rendszeresen ellenőrizniük kellene a biztonság és a szakértelem szintjét, mégpedig a kockázatértékelésnél alkalmazott egységes eljárásokkal.

4.15 A közös agrárpolitikán belül egyre nagyobb támogatást kap (13) a gazdálkodás integrált kezelésére irányuló technikák fejlesztése (Integrated Crop Management – ICM) (14), amelyek keretében fokozottan és egymással egyre inkább összehangolt módon helyet kaphatnának a kártevők elleni védelem integrált kezelésével (Integrated Pest Management – IPM) kapcsolatos új módszerek. Az EGSZB nyomatékosítja, hogy az ICM-technikák mérföldkövet jelentenek a fenntartható mezőgazdasági rendszerek szempontjából.

4.16 Másrészt nagyon nehéz a növényvédelem különböző hatásait elválasztani egy sor más gazdálkodási gyakorlat (vetésforgó stb.) hatásaitól: ha 2014-re a tagállamoknak ki kell dolgozniuk és kötelezővé kell tenniük az IPM általános jogszabály-célkitűzéseit, akkor ehhez az EGSZB véleménye szerint szükséges valamennyi felhasználó részvételének ösztönzése, továbbá az ICM általános technikái, valamint az ágazat technikai fejlődése és az abban zajló technológiai kutatás – amelyet a hetedik közösségi KF-keretprogram munkaprogramjaiban is támogatni és erősíteni kell – teljes körű figyelembevétele.

4.17 Az EGSZB fontosnak tartja, hogy a hetedik KTF-keretprogram (2007-2013) munkaprogramjai és pályázatai keretében teret biztosítsanak az új technológiák ártalmatlanságának szintjével kapcsolatos mezőgazdasági és növényvédelmi kutatásnak, valamint a vegyi anyagok és a vegyi anyagok keverékei felhasználásához kapcsolódó kockázat minimálisra csökkentésének.

4.18 Az „A KAP jövője” (15)című saját kezdeményezésű véleményében az EGSZB különböző lehetőségeket jelölt meg annak érdekében, hogy a környezetvédelmi szempontok jobban integrálhatók legyenek az agrárpolitikába. Emlékeztet arra, hogy az agrárpolitika úgynevezett „második pillére” előírja a tagállamok számára, hogy a strukturális alapok 2007-2013 közötti új programozási időszakában, valamint a nemzeti és regionális vidékfejlesztési tervekben hozzanak létre kompenzációs mechanizmusokat azon gazdálkodók javára, akiknek sikerül csökkenteni a vegyi növényvédő szerek használatához kapcsolódó kockázatokat (16).

4.19 Az IPC-technikák meghatározásának összhangban kell lennie a növényvédő szerek forgalomba hozatalára vonatkozó új rendelkezésekkel, az IPM-technikák standardjaink pedig figyelembe kell venniük az EU-n belüli különböző természeti és éghajlati viszonyokat.

4.20 A mezőgazdasági termelés védelmére szolgáló termékeket oly módon kell kezelni és tárolni, hogy megakadályozható legyen bármely, az egészséget és a környezetet fenyegető kockázat kialakulása. Az EGSZB úgy véli, hogy közösségi szinten meg kellene határozni a kis- és nagykereskedőknél, valamint a gazdálkodóknál való tárolás minimális standardjait (17).

4.21 Ami a peszticidek forgalomba hozatalával és használatával kapcsolatos adatok gyűjtésére és szolgáltatására vonatkozó harmonizált indikátorok rendszerét illeti, az EGSZB teljes mértékben egyetért a statisztikai információk szükségességével és az adatok gyűjtésének kötelező és rendszeres voltával, amelynek európai szinten harmonizált kockázati és felhasználási indikátorokon kell alapulnia.

4.22 Az EGSZB kiemeli, hogy fontos a valamennyi érdekelt fél által szolgáltatandó adatok egységessége; ugyanakkor el kell kerülni minden felesleges átfedést, valamint a túlzott terheket, akár adminisztratív szempontból, akár a technikai bonyolultság tekintetében.

4.23 Az indikátoroknak az alkalmazott termékek, illetve a jelen lévő szermaradékok mennyisége helyett inkább a kockázaton, továbbá a szerek egészségre gyakorolt hatásain kellene alapulniuk, akár a WHO elemzései révén is, valamint tekintetbe kellene venniük a növénytermesztést sújtó betegségek és kórokozók elterjedési fokát.

4.24 Az EGSZB szerint ésszerű megfelelő figyelmet szentelni a nemzetközi szempontoknak, akár a nemzetközi szervezetekkel (mint a FAO (18) vagy az OECD (19)), akár a szomszéd régiókkal – főként a Földközi-tenger medencéjében található országokkal, a balkáni országokkal és a szomszédos országokkal – való együttműködés tekintetében.

Kelt Brüsszelben, 2007. március 14-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Dimitris DIMITRIADIS

(1) A peszticidek forgalmazására és használatára vonatkozó nemzetközi etikai kódex, FAO, 2002. november, valamint a FAO Tanácsa 2002-es, 123. ülésén meghozott 1/123. sz. határozat 2. cikke értelmében.

(2) Lásd COM(2006) 388 final, 2. cikk, (1) bekezdés.

(3) Megjegyzendő azonban, hogy nemzetközi szinten már léteznek elterjedt módszerek, különösen az Amerikai Egyesült Államokban. Lásd:

http://www.epa.gov/ord/htm/innovations.htm.

(4) Developmental neurotoxicity of industrial chemicals, Lancet 2006, 368: 2167-78. o.

(5) Lásd SEC (2006) 914, 5. pont, második bekezdés.

(6) Lásd SEC (2006) 914.

(7) HL C 85., 2003.4.8., 112-118. o.

(8) FAO www.fao.org 1/123. sz. határozat, a FAO 2002/11. sz. Tanácsa.

(9) http://en.wikipedia.org/wiki/Gresham's_Law.

(10) Pl. a lindant 2005-ben kitiltották az EU piacáról, de még mindig használják a fejlődő országokban.

(11) Lásd a következő dokumentumokat: ECPA (European Crop Protection Association [Európai Növényvédőszer-gyártók Egyesülete]) „Training resource for trainers on ICM”, illetve „Guidelines on the Sustainable use of Crop protection products”.

(12) Lásd a 91/414/EGK irányelv értelmében bevezetett bevált gyakorlatokat.

(13) CEAS „Report on CM Systems in the EU carried out for DG Environment”, valamint a „Codex on Integrated Farming” Initiative on Sustainable development in Agriculture (EISA). Ez utóbbi dokumentumot a CEAS fenti jelentése ismerte el.

(14) „Report on CM Systems in the EU”, European Commission, May 2003. Comments from PAN Europé and the EEB, 9/2002.

(15) HL C 125., 2002.5.27., 87-99. o.

(16) HL C 85., 2003.4.8., 112-118. o.

(17) Lásd a következő dokumentumot is: Guidelines for Packaging and Storage of Pesticides (FAO 1985). A vegyi anyagok tárolásáról szóló jelenlegi közösségi jogszabályok csupán a nagy mennyiségekre vonatkozóan írnak elő szabványokat, míg az egyes érintett szereplők által korlátozott mennyiségben tárolt növényvédőszerek esetében nincsenek előírások, noha ez szükséges lenne.

(18) Különösen a 2002. novemberi, International code of conduct on the Distribution and use of pesticides című dokumentum követése, alkalmazása és korszerűsítése céljából.

(19) Különösen az indikátorok kialakításánál.