[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 28.11.2005

COM(2005) 604 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A fogyatékkal élők helyzete a kibővült Európai Unióban: az Európai Akcióterv 2006-2007

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. A jelenlegi helyzet 4

2.1. Áttekintés 4

2.2. A foglalkoztatás támogatása 6

2.3. A fogyatékkal élők integrálása a társadalomba 7

3. Az EU Akcióterve a Fogyatékkal Élők Foglalkoztatására (DAP) 8

3.1 A második fázis fő területei (2006-2007) 9

4. Következtetés 12

MELLÉKLETEK

1. Bevezetés

Az Európai Unió a fogyatékkal élők hosszú távú foglalkoztatását szolgáló stratégiájának a célja az esélyegyenlőség biztosítása, hogy a fogyatékkal élők élvezhessék az emberi méltósághoz, az egyenlő bánásmódhoz, a független életvitelhez és a társadalomban való részvételhez való jogukat. Az Európai Unió által kezdeményezett akciók az EU közös gazdasági és társadalmi értékrendjét erősítik azáltal, hogy lehetőséget biztosítanak a fogyatékkal élők számára képességeik megvalósítására, és a társadalomban és a gazdaságban való részvételre.

Az EU stratégiájának három pillére: (1) az EU a hátrányos megkülönböztetés elleni jogszabályai és intézkedései, amelyek biztosítják az egyéni jogok érvényesítését; (2) a környezet mentesítése azon akadályoktól, amelyek akadályozzák a fogyatékkal élőket képességeik gyakorlásában, és (3) a fogyatékossággal kapcsolatos kérdések általános érvényesítése a közösségi politikák széles skáláján, a fogyatékkal élők aktív bevonásának elősegítésére.

Az EU Akcióterve a Fogyatékkal Élők Foglalkoztatására – amelyet az Európai Bizottság[1] azzal a céllal hozott létre, hogy a kibővült Európában biztosítsa a Fogyatékkal Élők Európai Éve szakmapolitikailag következetes figyelemmel kísérését – dinamikus keretet biztosít az EU fogyatékkal élők foglalkoztatási stratégiájának a kidolgozásához.

Az EU változó gazdasági és társadalmi környezetében elengedhetetlen a fogyatékkal élők esélyegyenlőségének strukturált érvényesítése. A fogyatékkal élők foglalkoztatásáról szóló szakpolitikák alapjában véve a Tagállamok feladatai körébe tartoznak, a közösségi szakpolitikák és akciók azonban számos módon befolyásolják a fogyatékkal élők helyzetét. Ezt a Tanács is megerősítette[2], és azt javasolta a Tagállamoknak, hogy a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról szóló nemzeti szakpolitikák kidolgozásakor maradéktalanul vegyék figyelembe a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról szóló stratégiát.

Ebben az összefüggésben a Közlemény megállapítja a DAP második szakaszának (2006-2007) fő céljait és akcióit, amelynek középpontjában a fogyatékkal élők aktív bevonása áll. A jelenlegi demográfiai helyzetre tekintettel, a 2005-2010-re vonatkozó Szociális Menetrend[3] alapján tovább kell erősíteni a fogyatékkal élők gazdasági potenciálját és lehetséges hozzájárulásukat a gazdaság és a foglalkoztatás növekedéséhez. Az átdolgozott Lisszaboni Stratégia támogatásának részeként, e Közlemény felszólítja továbbá a Tagállamokat, hogy támogassák a fogyatékkal élők befogadását a rövidesen megjelenő Reformprogramok a növekedésért és a munkahelyekért[4] keretében. E Közlemény egyúttal az első európai uniós beszámoló a fogyatékkal élők átfogó helyzetéről, amelyet a Bizottság kétévente tesz közzé a Fogyatékkal Élők Európai Napján[5]. Ez lesz az egyik eszköz a fogyatékkal élők szakpolitikájának megalkotói számára egész Európában, amely kiegészíti ezeket a politikáikat és akcióikat és gazdagítja értékeiekt.

2. A jelenlegi helyzet

2.1. Áttekintés

A fogyatékkal élő személyek helyzetének a feltérképezése egész Európában nehéz feladat. A fogyatékosság meghatározásai és kritériumai szakpolitikai célonként, jogszabályonként és adminisztratív normákként eltérnek[6]. A lakosság körében végzett felmérések szubjektív adatokat nyújtanak, amelyeket az egyes tagállamok egyéni kulturális látásmódja befolyásol[7]. Továbbá az adatok a munkaképes korú lakosságra összpontosítanak, és figyelmen kívül hagyják a gyerekeket és az intézményekben élő embereket.

Azonban az EU harmonizált adatgyűjtési rendszere[8], amelyet az Európai Statisztikák a Jövedelmekről és Életfeltételekről (SILC) és az Európai Munkaerő Felmérésének (LFS) a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról készült 2002. évi ad hoc modulja[9] alkalmaz, értékes előrelépést tesznek lehetővé[10].

Mintegy 44,6 millió 16 és 64 év közötti személy tartja azt magáról, hogy tartós egészségügyi problémája vagy fogyatékossága (LSHPD)[11] van, amely az EU teljes munkaképes korú lakosságának mintegy 16%-át teszi ki. Ezek az adatok nem tesznek különbséget a fogyatékkal élők és a tartós egészségügyi problémával rendelkezők között. Továbbá, ezeket az adatokat körültekintően kell kezelni, ugyanis nem adminisztratív adatokon, hanem felmérésen alapulnak. A fogyatékkal élők, a maguk részéről, a gondozókkal és a szolgáltatásnyújtókkal együttesen a lakosság jelentős gazdasági hányadát képviselik, és sok fogyatékkal élő képes dolgozni, ezért döntő jelentőségű a munkával kapcsolatos helyzetük módosítása.

Határozott összefüggés van a csökkent munkaképesség és a növekvő kor között. 2002-ben az 55 és 64 év közötti korcsoport közel 30%-a számolt be LSHPD-ről[12]. Ez új követelményeket állít fel a családegységekkel szemben, és égető kérdéseket vet fel a fogyatékkal élők, köztük az idősebb fogyatékkal élők és tartós egészségügyi problémától szenvedők számára rendelkezésre álló gondozás és háttérszolgáltatások hatékonyságáról és irányításáról. Továbbá a Share felmérés[13] rámutat arra, hogy a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról szóló programok befolyásolják a korai nyugdíjba vonulást. Ez olyan, a fogyatékkal élőkre irányuló akciókat tesz szükségessé, amelyekkel tovább támogatható a munkaerő piaci részvétel és elősegíthető az aktív öregedés, nevezetesen a korai nyugdíjba vonulás megakadályozása céljából.

Az adatok eltérést jeleznek a fogyatékkal élők és a nem fogyatékkal élők foglalkoztatási aránya között is: 2003-ban a fogyatékkal élők 40%-a rendelkezett munkahellyel szemben a nem fogyatékkal élők 64,2%-ával[14]. Azoknak az aránya, akiket viszonylag kismértékű fogyatékosságuk mindennapi életükben korlátoz, 50% volt[15]. Összességében a fogyatékkal élők kevesebb, mint fele rendelkezik munkahellyel. Ez a viszonylag alacsony foglalkoztatási arány jelzi, hogy a fogyatékkal élők közti munkanélküliség továbbra is komoly figyelmet érdemel.

[pic]

1.táblázat: A fogyatékkal élők és nem fogyatékkal élők foglalkoztatási aránya[16]

A fogyatékkal élők inaktivitásának aránya kétszerese a nem fogyatékkal élőkének, amely a tartós egészségügyi problémákat vagy fogyatékosságot követő újra-integrálódás alacsony szintjét és ugyanakkor a viszonylag alacsony oktatási és szakképzettségi szintet is mutatja. E nagymértékű inaktivitás okai országonként eltérőek. A fő elbátortalanító tényezők a járadékcsapda és a járadékok elvesztésének a kockázata munkába állás esetén. Egy másik lehetséges ok az, hogy a munkáltatók nem szívesen toboroznak fogyatékkal élő munkavállalókat, mert attól tartanak, hogy jelentős költségekkel járó munkahely átalakítást kell végezniük.

Mindazonáltal a megkérdezettek 43,7% gondolja úgy, hogy megfelelő segítséggel képes volna dolgozni. Ezek az adatok ugyan tagállamonként és a munka típusától függően is eltérőek, de azon fogyatékkal élőknek, akiknek segítségre van szükségük ahhoz, hogy dolgozni tudjanak, csak 15,9%-a kapja meg valójában ezt a segítséget. Az Európára vonatkozó demográfiai előrejelzések szerint a munkaképes korú lakosság a teljes lakossághoz viszonyítva csökken. Ma fontosabb, mint valaha, hogy teljes mértékben felhasználjuk a rendelkezésre álló munkaképes lakosságot, beleértve a fogyatékkal élőket is.

Végül, valamennyi tagállam statisztikája összefüggést mutat az LSHPD gyakorisága és az iskolázottsági szint között[17].

[pic]

2. táblázat: Fogyatékosság megoszlása iskolázottsági szint szerint[18]

Forrás: Munkaerő Felmérés (az LFS fogyatékkal élők foglalkoztatásáról készült 2002. évi ad hoc modulja)

2.2. A foglalkoztatás támogatása

A DAP első szakaszának a középpontjában a fogyatékkal élő személyek bejutása állt a munkerőpiacra és a foglalkoztathatósághoz kapcsolódó olyan intézkedések, mint például az élethosszig tartó tanulás, információs technológia és az épített környezet akadálymentesítése. Ennek eredményeként az akciók keretében megvalósult bizonyos előrelépés európai szinten.

A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód jogi kereteit az EU hátrányos megkülönböztetés elleni jogszabályai biztosítják[19]. Az Esélyegyenlőség a Foglalkoztatásban irányelv tiltja a közvetlen és közvetett hátrányos megkülönböztetést, zaklatást, utasítást a hátrányos megkülönböztetésre különböző okokból, többek között a fogyatékosságból kifolyólag[20]. Továbbá konkrét rendelkezések írják elő az egyenlő bánásmód elősegítését fogyatékkal élők esetében. A privát és állami munkáltatók, és mások, akikre az irányelv vonatkozik, például a képzési szolgáltatók, kötelesek ésszerű körülményeket biztosítani a fogyatékkal élők számára. Kötelesek megfelelő intézkedéseket hozni, amelyek lehetővé teszik a fogyatékkal élők számára, hogy a foglalkoztatáshoz hozzájussanak, abban részt vegyenek, előmenetelük megvalósuljon, vagy képzésben vegyenek részt. Ezért ennek az irányelvnek az eredményes megvalósítása a kulcsa a fogyatékkal élők foglalkoztatása előmozdításának. Ez az irányelv új jogi koncepciókat vezet be, ezért megvalósítása nagy kihívást jelent[21].

Szinte a teljes Európai Foglalkoztatási Stratégia[22] a fogyatékkal élők munkaerő piaci helyzetével foglalkozik. 2004-ben a Bizottság szolgálatai munkatanulmányt[23] nyújtottak be a Foglalkoztatási Bizottsághoz, amely elemzi a fogyatékkal élők esélyegyenlőségének az érvényesítését az Európai Foglalkoztatási Stratégiában.

A Bizottság rendelete a foglalkoztatásra nyújtott állami támogatásról[24] lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy ösztönzőket hozzanak létre a munkáltatóknak, és védett munkahelyeket csökkent munkaképességű munkavállalók toborzására és megtartására.

Az EU társadalmi párbeszéd keretében a Bizottság ösztönzi a társadalmi partnereket, különösen kereszt-ágazati szinten, hogy valósítsák meg ajánlásaikat, amelyeket a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról szóló nyilatkozataikban lefektettek.[25] A társadalmi partnerek akcióiról szóló 2004. évi beszámoló számos, a fogyatékkal élőkhöz kapcsolódó kezdeményezést ismertet[26].

Az oktatás és képzés területén az aktív polgárság, esélyegyenlőség és társadalmi kohézió munkacsoport befejezett mandátumának célja szakpolitikai ajánlások és konkrét anyagok létrehozása a hátrányos helyzetű csoportokra irányultan. Az ajánlások beépülnek majd a hatékonyságról és esélyegyenlőségről szóló Közleménybe az oktatás és képzés területén 2006-ban.

Az operatív oldalon a Közösségi Akcióprogram a Hátrányos Megkülönböztetés Ellen támogatja a kapacitásépítést, erősíti a fogyatékkal élők jogaival kapcsolatos tudatosságot, például a Bizottságnak a Fogyatékkal Élők Európai Napján tartott szakpolitikai konferenciáinak új ciklusa keretében. Az Európai Szociális Alap (ESZA) és más közösségi kezdeményezések támogatják a fogyatékkal élők munkaerő piaci integrációját.

2.3. A fogyatékkal élők integrálása a társadalomba

A Fogyatékkal Élők Európai Éve jelentős lendületet adott a fogyatékkal élők életkörülményei javításának, alapvető jogaik és szükségleteik tudatosításának a lakosság körében. A Bizottság széles körű kezdeményezésekkel, köztük kísérleti projektekkel és tanulmányokkal járult hozzá a fokozottabb akadály mentesítéshez.

Számos projekt középpontjában - melyekben a Bizottság társ-finanszírozó - az építésügyi szakemberek közti tudáscsere és az oktatási eszközök fejlesztése áll (Speciális Oktatás Európai Ügynöksége).

A 2005. szeptemberi Közlemény az eAkadálymentesítésről[27] támogatja a tagállamok eAkadálymentesítésről szóló kezdeményezéseinek az önkéntesen történő, egységes megközelítését, és segíti az ágazat önszabályzását. Két év múlva ellenőrző beszámoló készül az eAkadálymentesítés helyzetéről. Azt követően a Bizottság kiegészítő intézkedésekről, köztük új jogszabály megalkotásáról dönthet, ha szükséges.

Folyamatosan zajlik a kezdeményezés, amelynek célja az akadálymentesítéssel kapcsolatos követelmények EU szintű harmonizálása EU szabvány segítségével a közbeszerzésben az ICT területén. A Web hozzáférhetőségéről szóló útmutatók megvalósítása és kipróbálása, valamint az Európai Tervezési Stúdium Mindenkinek című program területén előrelépés történt.

Továbbá a 6. Kutatási Keretprogram IST prioritása[28] keretében számos eAkadálymentesítésről szóló programot finanszíroznak az 30 millió euró keretből. 2005-ben új pályázati felhívás jelent meg 29 millió euró kerettel.

Új lendületet kapott az olyan költség hatékony alternatívák kutatása, amelyek segítségével a fogyatékkal élők képesek az önálló életvitelre a közösségben vagy a családban, ahelyett, hogy zárt intézetben éljenek[29]. Az intézményi elhelyezés felszámolása akkor a leghatékonyabb, ha az a közösségben kielégítő egészségügyi ellátással, hosszantartó gondozó és háttér szolgáltatásokkal párosul, hogy a növekvő igényeknek meg tudjanak felelni.

Az Oktatás a Sporton keresztül Európai Éve 2004 az aktív társadalmi befogadás kérdésével foglalkozott.

Az 1. melléklet áttekintést nyújt az EU akciókról. A 3. melléklet ismerteti a tagállamok helyzetét.

3. Az EU Akcióterve a Fogyatékkal Élők Foglalkoztatására (DAP)

A DAP-ban három központi jelentőségű operatív cél van: (1) az Esélyegyenlőség a Foglalkoztatásban irányelv maradéktalan megvalósítása; (2) a fogyatékossággal kapcsolatos kérdések sikeres érvényesítése az érintett közösségi szakpolitikákban; valamint (3) fokozottabb akadálymentesítés mindenkinek.

A DAP a 2004 és 2010 közötti időszakot öleli fel egymást követő fázisokban, melyek mindegyike számos, egymással összefüggő prioritást emel ki. Az 1. fázis 2004-2005-ben, a második 2006-2007-ben zajlik.

Az első fázis előzetes elemzése rámutat, hogy a fogyatékosság kérdéseiben az esélyegyenlőség általános érvényesítése egyes területeken, nevezetesen a foglalkoztatás, ICT és oktatás (eTanulás) területén sikeres volt. Az esélyegyenlőség általános érvényesítésének koncepciója fogyatékosság specifikus akciókkal ötvözve még jelentősebb hatást és a fogyatékkal élők még sikeresebb munakerőpiaci integrációját valósítaná meg.

A DAP-nak politikai lendületet az Alapvető Jogok, a Hátrányos Megkülönböztetés Mentesség és az Esélyegyenlőségi Biztosok Csoportja fog adni a Bizottság Fogyatékossággal foglalkozó Szolgálatközi Csoportja támogatásával. A tagállamokkal való együttműködést erősíti majd a tematikus párbeszéd az EU Fogyatékossággal Foglalkozó Magas Szintű Csoportjával (HLGD), az Európai Foglalkoztatási Bizottsággal, és a Szociális Védelemmel Foglalkozó Bizottsággal. A Bizottság, a hátrányos megkülönböztetés felszámolása és esélyegyenlőség mindenkinek[30] keretstratégiája keretében, támogatja és szorosan figyelemmel kíséri az Esélyegyenlőség a Foglalkoztatásban irányelv megvalósítását[31].

3.1 A második fázis fő területei (2006-2007)

A DAP következő két fázisának a középpontjában a fogyatékkal élők aktív befogadása áll, építve a polgárok fogyatékossággal kapcsolatos koncepciójára az EU Alapvető Emberi Jogok Kartájában[32] leírtak szerint, valamint azokra az értékekre, amelyek a fogyatékosok védelméről, jogaik és méltóságuk támogatásáról készülő ENSZ Egyezmény részét képezik.

Az állampolgárok általános felfogása szerint a fogyatékkal élők ugyan olyan választási lehetőségekkel rendelkeznek, és ugyan úgy irányítják mindennapi életüket, mint a nem fogyatékkal élők. Ez ismét azt hangsúlyozza, hogy olyan környezetre van szükség, amely lehetővé teszi a fogyatékkal élők számára a fokozottabb önállóságot. Így a fogyatékkal élők és egyéni igényeik állnak a gondozó és támogató szolgáltatások biztosításának a középpontjában.

Az alábbi négy prioritás, illetve intézkedés a 2. mellékletben leírtak szerint a fogyatékkal élő emberek független életvitelét támogatják:

- Tevékenység ösztönzése

A foglalkoztatásról szóló átdolgozott Lisszaboni Stratégia központi témája “több embert vonzani és megtartani a foglalkoztatásban, növelni a munkaerő ellátást és modernizálni a szociális védelem rendszereit”. Ezért a fogyatékkal élők foglalkoztatási és tevékenységi arányának az emelése továbbra is prioritás marad.

A Bizottság szolgálatai által készített munkadokumentum a fogyatékkal élők esélyegyenlőségének általános érvényesítéséről az Európai Foglalkoztatási Stratégiában értékes útmutató a fogyatékkal élők integrálására a nyílt munkaerőpiacon. Az új integrált útmutató lehetővé teszi nemzeti célok megállapítását, de a folyamatnak összpontosítottnak kell lennie, és statisztikai adatokkal kell alátámasztani. A tanulmány megállapítja, más problémákkal együtt azt, hogy Tartós Egészségügyi Problémát vagy Tartós Fogyatékosságot követően alacsony a száma azoknak, akik visszatérnek a munkába, amely gátolja az önálló életvitelt. Ösztönözni fogjuk azokat a stratégiákat, amelyek célja a fogyatékossá vált emberek adaptálása és újra-integrálása a munka világába. Támogatjuk a rehabilitációs szolgáltatásokat, a személyre szabott egyéni segítségnyújtást és a fizetett munkát.

Az ESZA támogatta és továbbra is támogatni fogja a fogyatékkal élők aktív befogadását a társadalomba és a munkaerő piacra. A következő programozási körben (2007-2013) a Bizottság által javasolt egyik fő akció terület “ a foglalkoztatásba való integráció és visszatérés útjai” hátrányos helyzetű, például fogyatékkal élők és eltartottakról gondoskodó emberek számára.

- Hozzáférés elősegítése a minőségi támogató és gondozó szolgáltatásokhoz

Az esélyegyenlőség általános érvényesítését célzó EU akciók középpontjában a minőségi, megfizethető és hozzáférhető szociális szolgáltatásoknak és a fogyatékkal élők támogatásának az előmozdítása áll a konszolidált szociális védelemről és befogadásról szóló rendelkezések megvalósításával. A társadalmunkban bekövetkező számos változás következtében, amelyek befolyásolják a háztartások szerkezetét, és új követelményeket állítanak a családegység elé, számos kérdés vetődik fel a legjobb szakpolitikákat és akciókat illetően, többek között, az idősebb fogyatékkal élőknek nyújtandó hosszan tartó gondozási és segítségnyújtási szolgáltatások kapcsán.

A Közérdekű Szolgáltatások Fehér Könyvében[33] a Bizottság bejelentette azon szándékát, hogy Közleményt fogad el 2005-ben a közérdekű egészségügyi és szociális szolgáltatásokról abból a célból, hogy megállapítsák a közérdekű egészségügyi és szociális szolgáltatások specifikus jellemzőit és tisztázzák azok működési keretrendszerét. A fogyatékossággal összefüggő szociális szolgáltatások minőségi kérdéseit, ezen belül a szolgáltatások összehangolt biztosítása támogatásának a szükségességét is fel fogják tárni.

A Bizottság javaslatot tesz közzé a különböző nyílt egyeztetési módszerek (OMC) racionalizálására is a szociális védelem és a társadalomba való befogadás terén, és továbbfejleszti a szakpolitikai együttműködést az egészségügyi ellátás és a hosszan tartó gondozás területén a társadalomba való befogadás és járadékok terén jelenleg is folyó munka mellett. Ez lehetővé teszi a szociális védelemről szóló szakpolitikák kapcsolódó kérdéseinek, például az integrált gondozó és támogató rendszerekhez való hozzáférésnek a kezelését.

A nagy bentlakásos intézményekben élő fogyatékosok intézményből való kihelyezésének a kérdése további támogatásban részesül. Támogatjuk egy olyan szolgáltatási szint megvalósítását, amely megfelelő egyensúlyt teremt a biztonság, a szabadság és az önállóság között.

- Az árúk és szolgáltatások hozzáférhetőségének az elősegítése

A szolgáltatások, szállítások terén végzett munka és az ICT fokozott hozzáférhetősége, beleértve a támogató rendszerek új generációjához való hozzáférést is, mind hozzájárulnak a középületek akadálymentesítésére irányuló, jelenleg zajló akciókhoz. Az akadálymentesített közlekedési rendszerek az önálló életvitel lényeges elemét képezik: az akadálymentesített tömegközlekedés és az akadálymentesített nyilvános környezet kiegészítik, és kölcsönösen erősítik az egyes területek fejlesztéseit. Ezek támogatásban fognak részesülni lakott területeken és lakott területek között.

A szolgáltatások terén a fogyatékkal élők és a mozgáskorlátozottak jogai nem korlátozódnak a közlekedési eszközök akadálymentességére, mivel e jogok alatt értendők a hátrányos megkülönböztetéstől való mentesség és a teljes körű segítségnyújtás is. Az Európai Bizottság szakpolitikai dokumentumok és jogszabály javaslatok elfogadásával konkrét lépéseket tesz e jogok előmozdítására. Az “Európai közlekedés politika 2010-re: ideje dönteni” [34] című Fehér Könyvében a Bizottság célul tűzte ki az utasok jogainak megállapítását valamennyi közlekedési eszközre. A Bizottság 2005. február 16-i közleménye[35] az utasok jogainak erősítéséről az Európai Unióban számos területet állapít meg, ahol akcióra van szükség, amelyek között első helyen szerepel a hátrányos megkülönböztetés mentesség és segítségnyújtás a mozgáskorlátozottak számára valamennyi közlekedési eszközön. A Bizottság 2004. évi rendelet javaslata az utasok jogairól és kötelezettségeiről a nemzetközi vasúti forgalomban[36] rendelkezik a hátrányos megkülönböztetés mentességről a vasúti közlekedésben résztvevő mozgáskorlátozottakkal szemben, valamint a számukra az utazás közben és végén nyújtandó segítségről. A Bizottság rendelet javaslata a légi közlekedésben résztvevő mozgáskorlátozott személyek jogairól[37] kötelezően nyújtandó segítséget garantál ezen utasoknak a repülőtéren és a repülőgépen, minőségi normákat állapítva meg a repülőterek által nyújtandó segítségnyújtásra. A Bizottság jelenleg azt vizsgálja, hogy a fenti utas jogok hogyan terjeszthetők ki a tengeri közlekedésre és a nemzetközi távolsági buszszolgáltatásra. E célból, 2005. júliusában a Bizottság nyilvános konzultációt kezdett a nemzetközi és távolsági buszok utasainak a jogairól, és konzultációt szándékozik kezdeni a tengeri közlekedésben résztvevő utasok jogairól. A mozgáskorlátozottak érdekében elfogadott intézkedések eredményességét legmegfelelőbben az illetékes nemzeti jogérvényesítő testületek biztosíthatják.

Az új technológiák jelentős mértékben tudnának hozzájárulni egy befogadó Európa megteremtéséhez. Az akadálymentes, általános ICT technológia, amely együtt tud működni az európai szabványok által támogatott segítő technológiákkal, a fogyasztói igények és a fejlődés más vonatkozásai új piacokat teremtenek. Az olyan termékfejlesztés támogatásával a közbeszerzésen keresztül, amely a lehető legszélesebb körű fogyasztói szegmenset célozza, új piacok nyithatók és hódíthatók meg. Ez már jelenleg zajlik az Egyesült Államokban, és most kezdődik Japánban. Ezért a befogadó, tudásra épülő társadalom előmozdítása az i2010 kezdeményezés legfontosabb célkitűzése. “Ösztönző intézkedéseket” jelent be “az ICT rendszerek könnyebb használhatóságára az emberek szélesebb köre számára”, valamint a “Szakpolitikai útmutató kérdését az eAkadálymentességről”. Az önálló életvitellel kapcsolatos technológiákat érinti és az eAkadálymentes kommunikációra utal, amely három megközelítést támogat, amelyeket még nem használnak széles körben Európában: a közbeszerzést, a tanúsítást és a jelenlegi jogszabályok jobb felhasználását, miközben erősíti és tovább folytatja a már megkezdett tevékenységeket.

- Az EU analitikai képességének a növelése

A megbízható és összehasonlítható adatok alapvető fontosságúak a fogyatékkal élők kialakuló helyzetének és annak megértéséhez, hogy az itt végzett fejlesztések milyen kölcsönhatásban vannak más szakpolitikai területekkel. Tanulmányok kezdődnek a korábbi Eurostat felmérésekből és a Munkaerő Felmérés fogyatékkal élők foglalkoztatásáról készült ad hoc moduljából származó adatok, valamint a tagállamok közigazgatási nyilvántartásaiból nyert adatok elemzésére.

Az Európai Statisztikai Rendszeren keresztül (ESS), és a közösségi statisztikai program 2002-2007 keretében, egybehangzó statisztikákat dolgoznak ki a fogyatékkal élők integrálására a társadalomba. Az Eurostat egy konkrét “modulon” dolgozik “a fogyatékkal élők társadalmi integrációjára” az Európai Egészségügyi Adatfelvételes Felmérés keretében.

A 6. Kutatási Keretprogram, technológiai fejlesztés és demonstrációs tevékenységek (2002-2006, FP6), és a közelgő 7. Kutatási Keretprogram (2007-2013) folytatják a kutatás finanszírozását a fogyatékosság területén. Az FP6 során a fogyatékossággal kapcsolatos szakpolitikákat támogató kutatási témákat a szakpolitika szintjén megállapított prioritásokkal együtt határozták meg.

Összhangban az EU új keret stratégiájával a megkülönböztetés mentességről és az esélyegyenlőségről mindenki számára, a többszörös hátrányos megkülönböztetés kerül terítékre a fogyatékkal élőkhöz kapcsolódóan.

4. Következtetés

E Közlemény azt az EU-ban meglévő széles körű egyetértést illuszrálja, hogy kezelni kell a fogyatékossággal kapcsolatos kérdéseket. A középpontban az emberi méltóság, az alapvető jogok, a védelem a hátrányos megkülönböztetéssel szemben, a méltányosság és a társadalmi kohézió állnak.

A fogyatékkal élők foglalkoztatására irányuló akciók főleg a tagállamok feladata, és legeredményesebben nemzeti szinten kezelhetők. A fogyatékkal élők esélyegyenlőségének fokozott érvényesítése az EU akcióterv keretében, az Európai Szociális Alap operatív támogatásával, hozzájárul a az esélyegyenlőség megvalósításához a kibővült Európában. A Bizottság és a tagállamok, valamint a fogyatékkal élők és a fő érdekelt felek közti pozitív párbeszéd előrelépést tesz lehetővé egy olyan környezet megteremtésében, amely támogatja a társadalomba és a gazdaságba történő aktív befogadást. Ennek eredményeként ma már széles körben elismerik azt, hogy az esélyegyenlőség általános érvényesítése kulcsfontosságú a fogyatékossággal kapcsolatos kérdések előbbre vitelében. E tekintetben az átdolgozott Lisszaboni Stratégia sokkal nagyobb hangsúlyt fektet a fogyatékosok esélyegyenlőségének az általános érvényesítésére tagállami szinten.

A DAP második szakaszára kitűzött új akciók ösztönzik a tevékenységet, előmozdítják a társadalmi szolgáltatásokhoz való hozzáférést, miközben támogatják a hozzáférhető árúkat és szolgáltatásokat. Továbbá megbízható és összehasonlítható statisztikai adatokat gyűjtenek a fogyatékosságról, és adatokat gyűjtenek a többszörös hátrányos megkülönböztetésről. A Bizottság, valamennyi érdekelt féllel folytatott folyamatos párbeszéd keretében, figyelemmel kíséri a javasolt akciók megvalósítását. Az akcióterv időközi értékelésére, a tervekkel összhangban, 2008-ban kerül sor.

[1] COM(2003) 650 végleges, 2003.10.30.

[2] 2003. december 1-i Tanácsi Következtetések, Tanácsi dokumentum 15 206/03

[3] COM(2005)33 végleges, 2005. 02. 09.

[4] COM(2005)24

[5] Lásd: 1

[6] A Bizottsági tanulmánya: “Fogyatékosság meghatározások Európában: összehasonlító elemzés", Brunel Egyetem, 2002. szeptember

[7] Az embereknek arra a kérdésre kell választ adniuk, hogy véleményük szerint van-e Tartós Egészségügyi Problémájuk vagy Tartós Fogyatékosságuk

[8] A Bizottság 2001. július 12-i 1566/2001 rendelete

[9] Eurostat statisztikák a középpontban, 2003. évi 3-26. témák.

[10] Azt az alapvető kérdést tették fel, hogy az adott személynek volt-e több mint hat hónapig tartó (vagy várhatóan hat hónapig tartó) Tartós Egészségügyi Problémája vagy Tartós Fogyatékossága (LHSPD). Az LHSPD meghatározásába az ember működésével kapcsolatos bármilyen súlyos megbetegedés beletartozik, kivételt képez az az alapelv, hogy az legalább bizonyos mértékig hatással legyen a megkérdezett napi tevékenységeire.

[11] Az Európai Munkaerő Felmérésnek (LFS) a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról készült 2002. évi ad hoc modulja

[12] AZ LFS-nek a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról készült 2002. évi ad hoc modulja

[13] Share projekt: http://www.share-project.org.

[14] Kok jelentés 2003 "Több munkahelyet"

[15] Lásd: 9. megjegyzés

[16] A “fogyatékkal élő személyek” és a “nem fogyatékkal élő személyek” grafikonjai hasonlóak; ha egy adott országban a nem-fogyatékkal élők esetében az arány emelkedik, akkor általában emelkedni fog a fogyatékkal élők esetében is.

[17] A születéskori, vagy gyermekkorban/tinédzserkorban megszerzett fogyatékosság korlátozhatja a tanulási lehetőségeket is. Az is elképzelhető, hogy az alacsony iskolázottsággal rendelkező személyek szakképzettséget nem igénylő munkakört töltenek be veszélyes környezetben. Jelenleg még nem lehet megállapítani azt, hogy e hatások között van-e olyan, amely fontosabb, mint a többi, illetve, hogy ezek összeadódnak-e.

[18] Minél alacsonyabb az iskolázottság szintje, annál gyakoribb a Tartós Egészségügyi Probléma vagy Tartós Fogyatékosság megléte. Az ISCED0_2-ben valamennyi általános iskolát végzett személy, az ISCED3_4-ben a középiskolát végzettek, az ISCED5_6-ban a nem felsőfokú oktatásnak minősülő technikumot végzettek vagy felsőfokú oktatásban végzettek szerepelnek.

[19] 2000. november 27-i 2000/78 irányelv

[20] Esélyegyenlőség és hátrányos megkülönböztetés felszámolása, Éves Jelentés 2005, 5-11. o.

[21] Esélyegyenlőség és hátrányos megkülönböztetés felszámolása, Éves Jelentés 2005, 5-11. o.

[22] A Tanács 2005. július 12-i határozata a tagállamok foglalkoztatási politikájáról szóló útmutatóról

[23] A fogyatékosok esélyegyenlőségének általános érvényesítése az európai foglalkoztatási stratégiában http://europa.eu.int/comm/dgs/employment_social/index_en.htm

[24] A Bizottság 2002/2204/EK rendelete

[25] Társadalmi partnerek nyilatkozata a fogyatékkal élők foglalkoztatásáról http://europa.eu.int/comm/employment_social/dsw/dspDetails.do?id=1123&d-1588-p=1&d-1588-s=&d-1588-o=null és UNI- Europa Commerce és EUROCommerce, nyilatkozat a fogyatékkal élők foglalkoztatásának és integrálásának elősegítéséről az európai kereskedelmi és forgalmazási ágazatban http://europa.eu.int/comm/employment_social/dsw/dspDetails.do?id=1088&d-1588-p=1&d-1588-s=&d-1588-o=null

[26] CEEP, UNICE/UEAPME és ETUC 2004 "beszámoló a társadalmi partnereknek a foglalkoztatási útmutató megvalósítását célzó akcióiról a tagállamokban "

[27] COM(2005) 425 végleges, 2005. szeptember 13.

[28] 6. Kutatási Keretprogram, technológiai fejlesztés és demonstrációs tevékenységek (2002-2006), IST prioritás: Információs Társadalom Technológiák, 14 projektet választottak ki, és ezek jelenleg zajlanak.

[29] VT/2005/0344 pályázati felhívás

[30] COM(2005) 224 végleges, 2005. június 1.

[31] 2000. November 27-I 2000/78/EK irányelv (HL L 303. szám, 2000.12.02., 16. o.)

[32] 26. cikk: “Az Unió elismeri és tiszteletben tartja a fogyatékkal élő személyek jogát ahhoz, hogy részesüljenek azon intézkedésekből, amelyek célja önállóságuk, társadalmi és foglalkoztatási integrálódásuk és a közösség életében való részvételük biztosítása.”

[33] COM (2004) 2004. május 12-i 374. számú közlemény

[34] COM 2001) 370 végleges

[35] COM (2005) 46 végleges

[36] COM (2004) 143 végleges

[37] COM (2005) 47 végleges