13.A házassági vagyonjogi rendszerekről és a bejegyzett élettársi kapcsolat vagyonjogi vonatkozásairól szóló rendelkezések által megvalósítani kívánt célkitűzések azonosak. E rendelkezések megfogalmazása viszont nem lehet azonos, tekintettel arra, hogy e jogintézmények egyedi sajátosságokkal rendelkeznek, és különösen arra a tényre, hogy a bejegyzett élettársi közösség nem minden tagállamban létezik. Ezzel összefüggésben a 2011-es bizottsági javaslatokat kísérő hatásvizsgálat arra mutatott rá, hogy a bejegyzett élettársi közösségben élő nemzetközi párok komoly nehézségekkel néznek szembe, mivel ez a jogintézmény nem minden tagállamban ismert. Ezért a házasság illetve a bejegyzett élettársi közösség vonatkozásában testre szabott rendelkezéseket kell alkotni, ami miatt nehéz volna a két jogintézményt ugyanabban a jogi eszközben szabályozni. Annak érdekében, hogy a nemzeti hatóságok számára könnyebb legyen a rendeletek értelmezése és alkalmazása, a két jogintézmény két külön javaslatban kerül tárgyalásra, amely javaslatok létrehozzák a megerősített együttműködést a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerésének és végrehajtásának témakörét illetően, mind a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekre, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásaira kiterjedően. Ez a megközelítés megfelel a tagállamok azon kérésének is, hogy – a lehető legtöbb tagállam részvételének biztosítása érdekében – a megerősített együttműködés tartalma lényegében a Tanács elé 2015. december 3-án terjesztett két kompromisszumos szöveg legyen.

11.A tanácsi határozatra irányuló bizottsági javaslat tárgya megerősített együttműködés engedélyezése a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerésének és végrehajtásának teljes témakörét illetően, amely a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásaira is kiterjed. A Bizottság e javaslattal egyidejűleg előterjeszti a megerősített együttműködést megvalósító konkrét intézkedésekre irányuló javaslatait. Ezen intézkedések alapvető elemei az alábbiakban kerülnek ismertetésre.

10.A nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerésének és végrehajtásának témakörét illetően megerősített együttműködés engedélyezéséről szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat, amely a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásaira is kiterjed, az EUMSZ 329. cikkének (1) bekezdésén alapul.

7.2015 decemberétől 2016 februárjáig tizenhét tagállam (Svédország, Belgium, Görögország, Horvátország, Szlovénia, Spanyolország, Franciaország, Portugália, Olaszország, Málta, Luxemburg, Németország, a Cseh Köztársaság, Hollandia, Ausztria, Bulgária és Finnország) intézett kérést a Bizottsághoz, melyben jelezték, hogy megerősített együttműködést kívánnak létrehozni egymás között a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos, illetve a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében, és kérték, hogy e célból a Bizottság nyújtson be javaslatot a Tanácsnak.

5.2014. decemberére valamennyi technikai kérdés elrendeződött, és az ügy készen állt a politikai megállapodásra. A tagállamok jelentős többsége akkor erősen érdekelt volt a javaslatok elfogadásában. Néhány tagállamnak azonban nehézséget okozott a javaslatok politikailag érzékeny jellege. Az olasz elnökség a Bel- és Igazságügyi Tanács elé terjesztette az ügyet, amely úgy határozott, hogy 2015 decemberéig gondolkodási időt ad azoknak a tagállamnak, amelyeknek továbbra is nehézségei voltak a témával kapcsolatban. E nehézségek túlnyomó részt abból adódtak, hogy az azonos neműek házassága és/vagy a bejegyzett élettársi közösség egy sor tagállamban ismeretlen jogintézmény volt. Néhány tagállam úgy találta, hogy a Tanács elé terjesztett kompromisszumos szöveg megfelelő biztosítékokat tartalmazott arra nézve, hogy a bíróságaiknak ne kelljen a saját jogrendszerükben ismeretlen jogintézményekkel foglalkozniuk. Más tagállamok ezzel szemben aggodalmukat fejezték ki amiatt, hogy – még abban az esetben is, ha a jövőbeni jogi eszközök nem követelnék meg ismeretlen jogintézmények bevezetését saját nemzeti jogrendszereikbe – az ilyen idegen jogintézményekből eredő vagyonjogi következmények elismerése országaikban közvetlenül befolyással lenne nemzeti családjogi rendszerükre és családjogi politikájukra. A legtöbb tagállam számára alapvető fontosságú volt a javaslatok egyetlen csomagként történő elfogadása annak érdekében, hogy az Unió egész területén biztosítható legyen az egyenlő bánásmód a párok számára.

4.Az Európai Parlament 2013. szeptember 10-én kedvező véleményt nyilvánított a két javaslattal kapcsolatban, és észrevételeket fűzött hozzájuk. A Bizottság figyelembe vette az Európai Parlament észrevételeit különösen a tekintetben, hogy mindkét javaslatban maradjon benne a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásról való rendelkezés, a végrehajthatóság tárgyában pedig mindkét javaslat tartalmazzon az öröklési ügyekre vonatkozó rendeletben szereplőkkel megegyező rendelkezéseket, valamint, hogy a javaslatokba az alperes megjelenésén alapuló joghatóságra vonatkozó rendelkezéseket is bele kell foglalni. Az Európai Parlament kérésére a bejegyzett élettársi kapcsolat vagyonjogi vonatkozásaival kapcsolatos javaslatba a jogválasztásra és a joghatósági kikötésre vonatkozó rendelkezések is bekerültek.

25.A stockholmi program azt sürgette, hogy a kölcsönös elismerés elvét „a még nem lefedett, de a mindennapi élet szempontjából létfontosságú területekre, így a házasságból eredő vagyoni jogokra és a párok különválásának vagyonjogi következményeire” is ki kell terjeszteni.

24.A Bizottság egy szakértői csoportot is létrehozott, hogy segítségére legyen a jövőbeni jogalkotási javaslatok előkészítő munkájában. A szakértői csoport a tagállamok független szakértőiből áll. 2009. szeptember 28-án 99 tagállami résztvevővel közmeghallgatásra került sor, ahol a szakértői csoport, valamint tudományos dolgozók, jogászok, közjegyzők és a civil társadalom tagjai vitatták meg nemzetközi párok vagyonjogi rendszereivel kapcsolatos uniós szintű eszköz szükségességét.

23.2003-ban a Bizottság tanulmányt készíttetett a nemzetközi magánjogban és a belső jogban megtalálható házassági vagyonjogi rendszerekről és a nem házasságban élő párok tulajdonjogi helyzetéről, amely rávilágított néhány problémára ezen a téren. Ezek a problémák különösen akkor merülnek fel, amikor a polgárok élnek az Európai Unión belüli szabad mozgáshoz való jogukkal, és ennek során tulajdonjogi helyzetük esetlegesen egymással ellentétes jogi szabályozások hatálya alá kerül. A Bizottság 2006-ban zöld könyvet fogadott el a házassági vagyonjogi rendszerekre vonatkozó kollíziós szabályokról – ide értve a joghatóságra és a kölcsönös elismerésre vonatkozó kérdéseket is –, amely a fennálló helyzet további hiányosságait állapította meg.

14.Már a 2011-es bizottsági javaslatokat kísérő közlemény is hangsúlyozta, hogy a szóban forgó polgári jogi igazságügyi együttműködés hatóköre a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereire terjedt ki. A Tanács és az Európai Parlament szintén csomagban tárgyalta a két eredeti bizottsági javaslatot. Végezetül, az EUMSZ 329. cikke (1) bekezdésének megfelelően, amely szerint azoknak a tagállamoknak, amelyek egymás között megerősített együttműködést kívánnak létrehozni, meg kell határozniuk a javasolt megerősített együttműködés hatókörét, a kérést előterjesztő tagállamok úgy nyilatkoztak, hogy megerősített együttműködést kívánnak létrehozni mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében.

38.Az Unió egyik feladata, hogy belső határok nélküli, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló olyan térséget kínáljon polgárai számára, ahol biztosított a személyek szabad mozgása (EUSZ 3. cikk (2) bekezdés). A jog érvényesülésén alapuló térség magában foglalja a határokon átnyúló vonatkozású polgári ügyek tekintetében igazságügyi együttműködés kialakítását is, amely a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapul (EUMSZ 81. cikk (1) bekezdés). E célból az Unió intézkedéseket fogadhat el egyrészt a bírósági ügyekben hozott határozatok tagállamok közötti kölcsönös elismerésének és azok végrehajtásának biztosítása, másrészt a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségének biztosítása érdekében (EUMSZ 81. cikk (2) bekezdés a) és c) pont).

36.A házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásaira is kiterjedő megerősített együttműködés a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása terén az alábbi előnyökkel járna a polgárok számára:

35.Tizenhét tagállam kérte megerősített együttműködés engedélyezését nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében, amely a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásaira is kiterjed: Svédország, Belgium, Görögország, Horvátország, Szlovénia, Spanyolország, Franciaország, Portugália Olaszország, Málta, Luxemburg, Németország, a Cseh Köztársaság, Hollandia, Ausztria, Bulgária és Finnország. E tizenhét kérelmező tagállam összlakossága 340 millió fő, ami az Unió lakosságának 67 %-át teszi ki. Ez azt jelenti, hogy e megerősített együttműködés előnyei az Unió területén létező, hozzávetőleg 16 millió nemzetközi házasság jelentős része számára érzékelhetőek lesznek. Minél több tagállam vesz részt a megerősített együttműködésben, annál több polgár élvezheti annak előnyeit.

4.3.3.A házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásaira is kiterjedő megerősített együttműködés előnyei a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása terén

32.A bejegyzett élettársi közösségben élő párok jelenlegi problémái alapjában véve a házaspárok problémáival azonos okokra vezethetők vissza. Esetükben azonban további nehézségek is fennállnak, tekintettel arra, hogy a bejegyzett élettársi közösség koncepciója mindössze 20 tagállamban létezik, nem minden tagállam fogadott el anyagi jogi jogszabályokat a rájuk irányadó vagyonjogi rendszerek tárgyában, és ennél is kevesebb tagállam alkotott joghatósági és kollíziós szabályokat.

30.Jelenleg a nemzetközi házasságban vagy élettársi közösségben élő polgároknak különböző gyakorlati problémákkal kell szembenézniük a pénzügyi tervezés során. Az Európai Unión belül egyre több polgár költözik külföldre, így egyre nagyobb a nemzetközi vagy nemzetközi dimenziójú párkapcsolatok száma, ahol a házastársak különböző állampolgárságúak, a pár olyan tagállamban él, amelynek a felek nem állampolgárai, más tagállamokban vannak vagyontárgyaik, vagy az állampolgárságuktól eltérő tagállamban válnak el vagy halnak meg a felek. Az a probléma, hogy az érintettek nagyon nehezen tudják kideríteni, hogy mely bíróságok rendelkeznek joghatósággal és mely jogot kell alkalmazni személyes vagy tulajdonjogi helyzetükre. Ennek eredményeként nem kívánt és hátrányos következményeket kell elszenvedniük nem csak vagyonuk napi kezelése tekintetében, hanem akkor is, amikor különválnak, vagy a pár egyik tagja meghal.

4.4.Összhang a Szerződésekkel és az uniós joggal

41.Az EUMSZ 326. cikke szerint a megerősített együttműködéseknek összeegyeztethetőeknek kell lenniük a Szerződésekkel és az Unió jogával.

42.A megerősített együttműködés nem érintené a meglévő uniós vívmányokat. Olyan területen valósulna meg, amely az Unió megosztott hatáskörei közé tartozik, de ahol jelenleg nem léteznek közös uniós szabályok. A családjog területén elfogadott első uniós jogi eszköz, az 1347/2000/EK tanácsi rendelet, szabályokat fogalmaz meg a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról házassági ügyekben, valamint a házastársaknak a közös gyermekekkel kapcsolatos szülői felelősségére vonatkozó eljárásokban. Azonban nem terjedt ki a válásra, valamint a párok különválásának vagyonjogi következményeire alkalmazandó jogra. A 2201/2003/EK rendelet – mely 2005. március 1-gyel hatályon kívül helyezte az 1347/2000/EK rendeletet és annak helyébe lépett – elfogadása e tekintetben nem hozott változást. A válás és különválás esetén alkalmazandó kollíziós szabályokat 16 tagállam fogadta el megerősített együttműködés keretében az 1259/2010/EU rendeletben. A végrendelet és öröklés esetén alkalmazandó kollíziós szabályokat a 650/2012/EU rendelet állapította meg. A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereire – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait – vonatkozó kollíziós szabályok kiegészítenék az unióbeli nemzetközi párokra vonatkozó jogi keretet.

43.A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében létrehozott megerősített együttműködés nem okozna az EUMSZ 18. cikke által tiltott, állampolgárság szerinti megkülönböztetést, mivel a javasolt kollíziós szabályok természetszerűleg általános jellegűek lennének és a részt vevő tagállamok bíróságai elé kerülő összes eljárásra alkalmazandók lesznek, a felek állampolgárságától vagy lakhelyétől függetlenül. Másrészt a részt nem vevő tagállamok bíróságai továbbra is nemzetközi magánjoguk szerinti saját kollíziós szabályaikat alkalmazzák majd.

4.5.A belső piac vagy a gazdasági, társadalmi és területi kohézió hátrányos befolyásolásának elkerülése, a kereskedelmi akadályok vagy megkülönböztetés, valamint a verseny torzításának elkerülése

44.Az EUMSZ 326. cikkének (2) bekezdése szerint a megerősített együttműködés nem befolyásolhatja hátrányosan a belső piacot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót, nem jelenthet megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzíthatja közöttük a versenyt.

45.A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit - ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait - érintő ügyekben történő megerősített együttműködés nem vet fel problémákat e jogi feltételek vonatkozásában. Az e téren megerősített együttműködés létrehozására vonatkozó javaslatok hozzá fognak járulni a belső piac megfelelő működésének előmozdításához, mivel le fogják bontani az azon személyek szabad mozgása előtti akadályokat, akik jelenleg problémákkal szembesülnek a párok különválásának vagyonjogi következményeire alkalmazandó nemzeti szabályozások különbségei miatt. Így az e területre vonatkozó kollíziós szabályok összehangolása következtében növekvő jogbiztonság kedvező lesz azon párok számára, akik a részt vevő tagállamok között gyakorolják szabad mozgáshoz való jogukat.

46.Tekintettel a javaslatok jellegére, azaz hogy kizárólag két egyén kapcsolatát érintik, a megerősített együttműködés nem vonatkozna vállalkozásokra vagy a piaci jogviszonyokra, és nem befolyásolja az Unióban zajló kereskedelmet vagy versenyt sem. Végül a megerősített együttműködés nem befolyásolná az uniós régiók közötti területi kohéziót.

47.A kollíziós szabályok harmonizálásával a javaslatok valójában jelentősen egyszerűsítenék az állampolgárok (és a jogi szakemberek) helyzetét, akik a részt vevő tagállamokban egyetlen szabályrendszer alapján meg tudják majd állapítani a vagyonjogi rendszereikre alkalmazandó jogot és joghatóságot, és az ilyen ügyekben élvezhetik a mindenhol érvényes határozatokból és közokiratokból fakadó előnyöket.

48.Bár nem minden, az Unió területén élő nemzetközi pár élvezheti majd a megerősített együttműködés eredményeként előálló jogbiztonság és egyszerűsítés előnyeit, a részt nem vevő tagállamok bíróságaihoz forduló nemzetközi párok helyzete nem fog romlani a jelenlegihez képest. A részt nem vevő tagállamokban valóban megmarad a status quo, mivel a bíróságaik a jelenlegi helyzethez hasonlóan továbbra is nemzeti jogukat (ideértve a nemzetközi magánjogi szabályaikat) alkalmazzák majd a házassági vagyonjogi rendszereket és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait érintő, több országra kiterjedő helyzetekben annak eldöntésre, hogy melyik bíróság és milyen jog alapján bírálja el az adott ügyet. A részt nem vevő tagállamok a jelenlegi helyzethez hasonlóan szintén továbbra is nemzeti jogukat (ideértve a nemzetközi magánjogi szabályaikat) alkalmazzák majd a valamely részt vevő tagállamban hozott határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében. A részt vevő tagállamok a maguk részéről a jelenlegi helyzethez hasonlóan továbbra is nemzeti jogukat (ideértve a nemzetközi magánjogi szabályaikat) alkalmazzák majd a valamely nem résztvevő tagállamban hozott határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében. A házassági vagyonjogi rendszerek és a bejegyzett élettársi kapcsolat vagyonjogi vonatkozásai tekintetében ugyanaz lesz a helyzet, mint más olyan polgári jogi eszközök esetében, amelyekben nem az összes tagállam vesz részt, mint a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló 1259/2010/EU rendelet, vagy a végrendeletről és öröklésről szóló 650/2012/EU rendelet.

49.Továbbá a házassági vagyonjogi rendszerek és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásai tekintetében megerősített együttműködést létrehozó rendeletek alkalmazása nem fog a pár tagjainak állampolgárságtól függeni, vagyis attól, hogy a pár tagjai valamely résztvevő tagállam állampolgárai-e. A résztvevő tagállamok hatóságai (például a közjegyzők vagy bíróságok), amelyek kötelesek alkalmazni a rendeleteket, minden állampolgár esetében, az állampolgárságukra tekintet nélkül alkalmazni fogják e rendeleteket, ha azok házassági vagyonjogi, vagy bejegyzett élettársi kapcsolat vagyonjogi következményeit érintő ügyben fordulnak hozzájuk. Hasonlóképp, ha egy olyan pár fordul valamely nem résztvevő tagállam hatóságaihoz, amelynek egyik vagy mindkét tagja résztvevő tagállam állampolgára, a nem résztvevő tagállam hatóságai nem a rendeleteket, hanem saját nemzeti jogukat (ideértve saját nemzetközi magánjogukat) fogják alkalmazni a házassági vagyonjogi rendszer vagy a bejegyzett élettársi kapcsolat vagyonjogi következményei nemzetközi eljárásjogi vetületeinek feloldására.

50.Így a megerősített együttműködés nem vezet majd az állampolgárok között indokolatlanul megkülönböztető elbánáshoz.

4.6.A részt nem vevő tagállamok jogainak, hatásköreinek és kötelezettségeinek tiszteletben tartása

51.Az EUMSZ 327. cikke előírja, hogy a megerősített együttműködéseknek tiszteletben kell tartaniuk azoknak a tagállamoknak a hatásköreit, jogait és kötelezettségeit, amelyek az együttműködésben nem vesznek részt.

52.A részt vevő tagállamokra vonatkozó közös kollíziós szabályok elfogadása nem érintené a részt nem vevő országok szabályozását. A részt nem vevő tagállamok bíróságai továbbra is saját nemzetközi magánjogi szabályaikat alkalmazzák majd a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében.

53.Nemzetközi közjogi szempontból nincs olyan nemzetközi megállapodás a részt vevő és a részt nem vevő tagállamok között a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit (ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi vonatkozásait) érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében, amelyet érintene a megerősített együttműködés.

4.7.A jogi feltételek teljesítéséről szóló következtetés

54.A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Szerződések által megállapított, a megerősített együttműködés létrehozásának engedélyezésére vonatkozó összes jogi feltétel teljesül.

4.8.Az alapvető jogok tiszteletben tartása

55.A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereire alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában lefektetett alapvető jogokat, különös tekintettel annak nemzeti törvényeknek megfelelően a házassághoz és a családalapításhoz való jogról szóló 9. cikkére, és a megkülönböztetés tilalmáról szóló 21. cikkére. A megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló rendeletekben javasolt kollíziós szabályok a részt vevő tagállamokban a házasság vagy a bejegyzett élettársi kapcsolat intézményének kötelékében együtt élő valamennyi nemzetközi párra alkalmazandók lesznek, bármilyen alapon történő megkülönböztetéstől mentesen.