INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

Az Európai Bizottság 2018. május 2-án elfogadta a 2021–2027 közötti időszakra szóló következő többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát. A javaslat tükrözi a Bizottság éghajlattal kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó erőteljesebb ambícióit, melynek jegyében előirányozza, hogy a költségvetés 25 %-át – az uniós költségvetés révén mozgósítandó 320 milliárd EUR-t – e tevékenységekre fordítsák.

A Bizottság ezt követően 2018. május 29-én és 30-án elfogadta a kohéziós politika keretében a fent említett időszakban nyújtott finanszírozás felhasználásának irányításáról szóló javaslatait. A Párizsi Megállapodás végrehajtásának összefüggésében a 2021 és 2027 közötti uniós beruházások egyik fő célkitűzése lesz a „zöldebb, karbonszegény Európa a tiszta és méltányos energetikai átalakulás, a zöld és kék beruházás, a körforgásos gazdaság, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás, valamint a kockázatmegelőzés és -kezelés előmozdításával”. A bizottsági javaslat szerint a kohéziós finanszírozás jelentős része erre a prioritásra fog összpontosítani. Alapvető jelentőséggel fog bírni, hogy a jelenleg is zajló jogalkotási folyamatban megerősítést nyerjen az említett előirányzat.

A Bizottság 2019. december 11-én elfogadta az európai zöld megállapodásról szóló közleményt, amely meghatározza az európai növekedési politika megvalósításának ütemtervét. E növekedési politika alapját ambiciózus éghajlat-politikai és környezetvédelmi célkitűzések, valamint az éghajlatváltozással szembeni küzdelemben és a környezet védelmében a polgárok, városok és régiók együttes részvételen alapuló folyamatok képezik. Az EU 2050-ig hatékonyan és méltányosan megvalósítandó klímasemlegessége jelentette célkitűzéssel összhangban az európai zöld megállapodás a Méltányos Átállást Támogató Alapot is magában foglaló méltányos átállási mechanizmusra tett javaslatot annak érdekében, hogy senki ne maradjon ki a fejlődés folyamatából. A legkiszolgáltatottabb helyzetben lévők azok, akik a leginkább ki vannak téve az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás káros hatásainak. Az átállás irányítása ugyanakkor jelentős strukturális átalakításokat fog eredményezni. A polgárokat és a munkavállalókat mindez különböző módon fogja érinteni, és amellett, hogy a különböző tagállamok, régiók és városok más-más kiindulópontról kezdik meg az átállást, eltérő reagálási képességgel is rendelkeznek.

A Fenntartható Európa beruházási tervről szóló közlemény részletesebben kifejti, hogy a méltányos átállási mechanizmus a fosszilis tüzelőanyagoktól – többek között széntől, tőzegtől és olajpalától – való függőségük vagy kibocsátásintenzív ipari tevékenységeik okán az átállás által leginkább érintett régiókra és ágazatokra fog összpontosítani. Egyes ágazatok hanyatlásnak indulnak: a jelentős kibocsátásintenzitású, valamint a fosszilis tüzelőanyagok – elsősorban szén, lignit, tőzeg és olajpala – előállításán és felhasználásán alapuló gazdasági tevékenységekhez kapcsolódóan visszafordíthatatlanul csökkenni fog a gazdasági teljesítmény és a foglalkoztatás szintje.Más magas kibocsátásintenzitású ágazatok esetében, amelyekben a szén-dioxid-kibocsátással járó folyamatokra technológiai alternatívák állnak rendelkezésre, a gazdasági teljesítmény fenntartása és a foglalkoztatás fellendítése érdekében átalakításokra lesz szükség. A széninfrastruktúra összességében 108 európai régióban van jelen; közel 237 000 főt foglalkoztatnak szénnel kapcsolatos ágazatokban, közel 10 000 főt tőzegkitermelésben és hozzávetőlegesen 6 000 főt az olajpala-ágazatban. Az olajpala-ágazat különös figyelmet igényel, mivel ehhez a tüzelőanyaghoz rendkívül magas szén-dioxid-kibocsátás kapcsolódik. Számos további közvetett munkahely függ a fosszilis tüzelőanyagok értékláncától és a kibocsátásintenzív ipari folyamatoktól.

A méltányos átállási mechanizmus kiegészíti az uniós költségvetésből az átállás szempontjából közvetlenül releváns összes eszköz – az Európai Regionális Fejlesztési Alap (a továbbiakban: ERFA) és az Európai Szociális Alap Plusz (a továbbiakban: ESZA+) – révén nyújtott jelentős hozzájárulást.

A mechanizmus alapját három pillér képezi: az első a megosztott irányítás alatt álló Méltányos Átállást Támogató Alap, a második az InvestEU keretében célzottan létrehozandó finanszírozási program, a harmadik pedig az érintett régiókba irányuló további beruházásokat mozgósító, az EBB csoporttal közösen létrehozandó közszektor-hitelezési eszköz. A Méltányos Átállást Támogató Alap elsősorban vissza nem térítendő támogatásokat nyújt majd; az InvestEU keretében célzottan létrehozandó méltányos átállási program magánberuházásokat vonz be, az Európai Beruházási Bankkal létrejövő partnerség pedig fellendíti a közfinanszírozást.

A Méltányos Átállást Támogató Alap elsősorban az éghajlatvédelmi átállásban leginkább érintett területek gazdasági diverzifikációjára és az ilyen területeken dolgozó munkavállalók és álláskeresők átképzésére és aktív munkaerőpiaci befogadására összpontosít. A méltányos átállási mechanizmus másik két pilléréhez tartozó beruházások támogathatósága az energetikai átalakulással kapcsolatos tevékenységek támogatása érdekében szélesebb körű lesz. Az InvestEU célzottan létrehozandó programja az energetikai és közlekedési infrastruktúra – köztük a földgáz-infrastruktúra és a távfűtés – terén megvalósuló projektekre, valamint dekarbonizációs projektekre terjed majd ki. Az EBB csoporttal közösen létrehozandó közszektor-hitelezési eszköz révén a különböző hatóságok klímasemlegességre való áttérést megkönnyítő intézkedéseket hajthatnak végre. A projektek az energetikai és közlekedési infrastruktúrára, a távfűtési hálózatokra és az épületek felújítását is magukban foglaló energiahatékonysági intézkedésekre irányulnak majd.

Következetes szabályozási keret – különösen az állami támogatásokra vonatkozó ágazati szabályok – révén további köz- és magánforrások fognak rendelkezésre állni, melyek a méltányos átállás céljaival összhangban álló projektek esetében megteremtik a nemzeti források könnyített felhasználásának lehetőségét. A régióknak szóló tanácsadás és technikai segítségnyújtás szintén a méltányos átállási mechanizmus szerves részét képezi majd.

Tekintettel a rendelkezésre álló legújabb tudományos eredményekre és arra, hogy fokozni kell a globális éghajlat-politikai fellépést, az Európai Tanács 2019. december 12-i ülésén jóváhagyta azt a célkitűzést, hogy az EU a Párizsi Megállapodás célkitűzéseivel összhangban 2050-re klímasemleges legyen, továbbá üdvözölte a Bizottság bejelentését, amely e célkitűzések teljesítésének elősegítése érdekében a méltányos átállási mechanizmus révén 100 milliárd EUR összegű beruházásra tett javaslatot. A mechanizmus forrásait – beleértve a Méltányos Átállást Támogató Alapot – a tagállamok azon kötelezettségvállalásainak támogatására bocsátják rendelkezésre, amelyek révén 2050-ig megvalósul a klímasemleges Unió célkitűzése.

A Méltányos Átállást Támogató Alap

A Méltányos Átállást Támogató Alap alapvető eszköz lesz a klímasemlegességre való átállás által leginkább érintett területek támogatására és a regionális egyenlőtlenségek növekedésének kiküszöbölésére. Az Alap ezért a kohéziós politika – a regionális egyenlőtlenségek csökkentésére és az európai régiók strukturális átalakulásának kezelésére szolgáló legjelentősebb uniós szakpolitikai eszköz – keretében jön létre, a kohéziós politika célkitűzéseit a klímasemlegességre való átállás konkrét összefüggésébe helyezve. A végrehajtásra megosztott irányítás révén, a nemzeti, regionális és helyi hatóságokkal és érdekelt felekkel szorosan együttműködve kerül sor. Ez egyrészt biztosítja majd az érintettek átállási stratégia iránti felelősségvállalását, másrészt rendelkezésre bocsátja a hatékony igazgatási kerethez szükséges eszközöket és struktúrákat.

A Méltányos Átállást Támogató Alap valamennyi tagállamnak támogatást nyújt. Pénzügyi eszközeit annak megfelelően fogják elosztani, hogy a tagállamok milyen mértékben képesek finanszírozni a klímasemlegességre való átállás kezeléséhez szükséges beruházásokat.

A források elosztásának módszere ennek megfelelően figyelembe veszi majd a legkibocsátásintenzívebb régiókban jelentkező átállási kihívások mértékét (a megfelelő ipari szén-dioxid-kibocsátás révén), valamint az iparban, a szén- és lignitbányászatban és a tőzeg- és olajpala-termelésben potenciálisan bekövetkező munkahelyveszteségekkel összefüggő társadalmi kihívásokat. A módszer figyelembe veszi a tagállamok gazdasági fejlettségi szintjét és a kapcsolódó beruházási kapacitást.

A Méltányos Átállást Támogató Alapból származó juttatást a tagállamok az ERFA-ból és az ESZA+-ból származó forrásaikkal egészítik ki egy egyedi és végleges átcsoportosítási mechanizmus révén. Az uniós forrásokat kiegészítve a tagállamok nemzeti forrásokat is rendelkezésre bocsátanak. Az uniós társfinanszírozás szintjét azon régiókategória szerint állapítják meg, amelyben az azonosított területek találhatók. Tekintettel arra, hogy az ERFA-ból és az ESZA+-ból átcsoportosított források együttesen a Méltányos Átállást Támogató Alapból származó juttatás legalább másfélszeresét és legfeljebb háromszorosát teszik ki, továbbá a nemzeti társfinanszírozást is figyelembe véve, az Alap teljes finanszírozási képessége meghaladja majd a 30 milliárd EUR-t, sőt elérheti az 50 milliárd EUR-t is. A kohéziós politika folyamatos hatásának biztosítása érdekében egyetlen tagállam sem nyújthat az eredeti ERFA- és az eredeti ESZA+-allokációjának (alaponként számított) 20 %-át meghaladó kiegészítő támogatást a Méltányos Átállást Támogató Alapba való átcsoportosításhoz.

A Méltányos Átállást Támogató Alap programozása

A programozási folyamatról – ideértve a beavatkozási területek és a kapcsolódó intézkedések azonosítását – a Bizottság és az egyes tagállamok párbeszéd útján állapodnak meg. A folyamatot az európai szemeszter vezérli. Beavatkozási területekként az átállásból adódóan a gazdasági és társadalmi hatások alapján legkedvezőtlenebbül érintett területeket kell meghatározni, különös tekintettel a munkahelyek várható megszűnésére és a legkibocsátásintenzívebb ipari létesítmények termelési folyamatainak átalakítására.

A tagállamok, figyelembe véve a Bizottság vonatkozó elemzését, egy vagy több méltányos átállásra vonatkozó területi tervet készítenek, amelyben 2030-ig vázolják a nemzeti energia- és klímatervvel és a klímasemleges gazdaságra való átállással összhangban álló átmenet folyamatát, valamint azonosítják a leginkább érintett, támogatást igénylő területeket. A méltányos átállásra vonatkozó területi tervek az érintett területek mindegyikére vonatkozóan meghatározzák a társadalmi, gazdasági és környezeti kihívásokat, továbbá adott esetben részletesen alátámasztják a gazdasági diverzifikáció, az átképzés és a környezetrehabilitáció szükségességét.