P6_TA(2005)0153

Pénzügyi piacok

Az Európai Parlament állásfoglalása az európai uniós pénzügyi piacok integrációjának jelenlegi helyzetéről (2005/2026(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Bizottság által elfogadott, a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv (FSAP) (COM(1999)0232) végrehajtására és különösen az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról szóló, 2003. november 4-i 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [1], a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [2], a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [3], valamint a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [4],

- tekintettel az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokról (ÁÉKBV) szóló 85/611/EGK tanácsi irányelv [5] módosításáról szóló, 2002. január 21-i 2001/107/EK [6] és 2001/108/EK [7] európai parlamenti és tanácsi irányelvekre,

- tekintettel az intézményközi monitoring csoport Lámfalussy-folyamatról szóló harmadik jelentésére,

- tekintettel a Bizottság által 2004 májusában kiadott, négy független szakértői csoport által készített négy jelentésre a pénzügyi integráció helyzetéről a banki, biztosítási, értékpapír és vagyonkezelési ágazatokban, valamint a pénzügyi piacok szereplőinek e jelentésekhez fűzött észrevételeire,

- tekintettel 2002. november 21-i állásfoglalására a prudenciális felügyelet szabályairól az Európai Unióban [8],

- tekintettel 2004. január 15-i állásfoglalására a fedezeti alapokról és a derivatívákról [9],

- tekintettel 2004. február 10-i állásfoglalására a hitelminősítő ügynökségek szerepéről és módszereiről [10],

- tekintettel az Értékpapírpiaci Szabályozók Európai Bizottsága (CESR) az EU értékpapírpiacainak felügyeleti eszközeiről szóló jelentésére, az úgynevezett "Himalája-jelentésre",

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A6-0087/2005),

A. mivel 1999. május 11-én a Bizottság elfogadta a befektetés, a növekedés és a versenyképesség fokozására, a biztonság és a stabilitás javítására, valamint az összes érintett fél számára az átláthatóság és a védelem biztosítására irányuló pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési tervet (FSAP);

B. mivel még mindig jogi és adózási akadályok, kulturális különbségek és egymástól nagy mértékben eltérő nemzeti jogszabályok - különösen a fogyasztóvédelem területén - aprózzák szét és akadályozzák a határokon átnyúló kereskedelmet, különösen a pénzügyi termékek területén;

C. mivel egyértelműen meg kell határozni és meg kell vitatni a jövőbeni EU-szintű jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések körét, és az összes érdekelt féllel folytatott konzultációkkal teljes mértékben fel kell mérni ezen intézkedéseknek az érintett felekre, a hatályban lévő szabályokra és különösen az egységes belső piacra gyakorolt hatását; mivel a jobb szabályozás alapelveit kell követni, és költséghaszon elemzéseket kell végezni;

D. mivel a szabályozási és felügyeleti környezetnek egy olyan keretrendszert kell biztosítania, amely hozzájárul a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megvalósításához, amelyben a vállalatok szabadon és hatékonyan versenyezhetnek; ezt a keretrendszert pedig következetesen alkalmazni kell, tekintet nélkül arra, hogy az üzleti tevékenység mely tagállam területén folyik;

E. mivel a Lámfalussy-folyamat célja, hogy magas fokú jogalkotási minőséget és rugalmasságot, következetes végrehajtást és felügyeletet, valamint intézményi átláthatóságot és szigorú konzultációs normákat biztosítson; mivel gondosan értékelni kell e célok elérését, a teljes folyamat politikai és demokratikus felelősségre vonhatóságát és a nem jogalkotó érdekeltek bevonását.

A. Általános kilátások

1. megjegyzi, hogy a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv a jogi eljárás szempontjából sikeresnek tekinthető, mivel a 42 intézkedésből 39 már elfogadásra került; megjegyzi azonban, hogy még túl korai volna határozott ítéletet alkotni, mivel sok végrehajtási intézkedés még nincs elfogadva, a végrehajtási határidők még nem jártak le, és a nemzeti jogrendszerekbe történő átültetés még nem történt meg; javasolja, hogy a Bizottság a nemzeti jogrendszerekbe történő átültetés után végezze el a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv teljes és nyilvánosan értékelését;

2. hangsúlyozza, hogy a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv sikerének kulcsa a hatékony átültetés és végrehajtás, valamint a nemzeti felügyeleti gyakorlat nagyobb konvergenciája; sürgeti az európai intézményeket, hogy gondoskodjanak arról, hogy a Lámfalussy-folyamat minden szinten hatékonyan működjön, nevezetesen, hogy a 3. szintű bizottságok betöltsék szerepüket, és hogy a 4. szintű végrehajtási eljárások biztosítsák az EU szabályainak pontos és időben történő átültetését a nemzeti jogrendszerekbe;

3. javasolja, hogy nagyobb politikai figyelmet szenteljenek a meglevő jogszabályok végrehajtásának és alkalmazásának; a végrehajtási folyamat demokratikus ellenőrzésének biztosítása érdekében az illetékes bizottságok szintjén rendszeres párbeszédet kíván szervezni valamennyi érintett szereplő részvételével;

4. emlékeztet arra, hogy a 2. szintű végrehajtási intézkedések megtámadására vonatkozó jogának és az EK-Szerződés ilyen értelmű rendelkezéseinek elismerése előfeltétele volt annak, hogy az Európai Parlament támogassa a Lámfalussy-folyamatot és annak kiterjesztését a banki, a biztosítási, a nyugdíjalap- és az ÁÉKBVágazatra, valamint a különböző irányelvekben található megszüntetési záradékokra;

5. úgy véli, hogy követni kell azokat a jobb szabályozásra vonatkozó alapelveket, amelyeket a Bizottság 2002-es, jobb szabályozásra vonatkozó cselekvési tervében (COM(2002)0278) meghatározott; különösen pedig a konkrét piaci mulasztások kijavítását célzó összes jövőbeni intézkedésnek magában kell foglalnia a mulasztások megoldására irányuló nem jogalkotási lehetőségek költség-haszon elemzését;

6. úgy véli, hogy az összes érdekelt fél bevonásával folytatott konzultáció nagyon fontos a megfelelő jogszabályok kialakítása szempontjából, és felkéri a Bizottságot, hogy a konzultációt terjessze ki úgy, hogy abban helyet kapjon a pénzügyi szolgáltatók és a fogyasztók szövetségeinek - beleértve a kisrészvényesek szövetségeit, a szociális partnereket és a kis- és középvállalkozásokat - képviselőivel folytatott hivatalos párbeszéd is;

7. sajnálattal látja a fogyasztók és a felhasználók hozzájárulásának hiányát a pénzügyi szolgáltatási jogalkotás terén; kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy segítsék és támogassák a fogyasztói tudatossági programokat és az oktatási kezdeményezéseket, valamint a speciális fogyasztói kezdeményezések létrehozását a pénzügyi ágazatban; emlékeztet az Értékpapírpiaci Szabályozók Európai Bizottsága vezette konzultációs folyamat jelentőségére, és a fogyasztói szervezetek képviselői bevonásának fontosságára, sürgeti továbbá a érdekelt feleket az aktív részvételre, és arra, hogy járuljanak hozzá a döntéshozatali folyamathoz;

8. úgy véli, hogy a pénzügyi integrációra irányuló politikának és jogalkotásnak a Lámfalussy-jelentés és az Értékpapírokkal Foglalkozó Szakértői Csoport jelentése által javasolt típusú alapelveken és célkitűzéseken kell alapulnia, beleértve a következőket: a jogszabályoknak fenn kell tartaniuk az EU piacokba vetett bizalmat és a prudenciális felügyelet magas színvonalát, hozzá kell járulniuk a rendszer stabilitásához, biztosítaniuk kell a fogyasztóvédelem fennálló kockázatok különböző fokozataival arányos megfelelő szintjeit, tiszteletben kell tartaniuk a szubszidiaritás és az arányosság elvét, elő kell mozdítaniuk a versenyt, biztosítaniuk kell, hogy a szabályozás hatékony legyen, és ösztönözze, ne pedig visszafogja az innovációt, figyelembe kell venniük a piacok európai és szélesebb, nemzetközi dimenzióit, bizonyítékokon kell alapulniuk, és szabályozási hatásvizsgálatnak kell alávetni azokat, bátorítaniuk kell a nem jogalkotási megoldásokat, alapos konzultáción és a konzultáció során kapott válaszok indoklással ellátott értékelésén kell alapulniuk, meg kell őrizniük az európai piacok nemzetközi versenyképességét, és nemzeti és EU-szinten is hatékonyan kell végrehajtani és érvényre juttatni őket;

9. úgy véli, hogy az EU pénzügyi szolgáltatásai szabályozásának az európai uniós székhelyű pénzügyi cégek és központok versenyképességére gyakorolt hatását globális szempontból kell vizsgálni, figyelembe véve azt a tényt, hogy a pénzpiacok globálisak, és így nem kizárólag EU-szintű, hanem nemzetközi szintű megoldásokat igényelnek;

B. Felügyeleti és szabályozási rendszer

10. felhívja a figyelmet arra, hogy a határokon átnyúló hatékony műveletek kulcsa a tagállamok hatóságainak felügyeleti gyakorlatának konvergenciája; úgy véli, hogy a felügyeleti hatóságok együttműködése és a kölcsönös bizalom közöttük alapvető fontosságú, és sürgeti, hogy a hatóságok erősítsék meg kölcsönös együttműködésüket;

11. rámutat a tagállamok által végzett átültetés koordinálásának fontosságára, annak érdekében, hogy a harmonizáció előnyei ne vesszenek el az átültetési fázisban; támogatja a Bizottságnak a tagállamok számára e témával kapcsolatban folytatott nem hivatalos munkamegbeszélések szervezésére irányuló kezdeményezését, és javasolja, hogy az Európai Parlament megfelelő bizottságának képviselője vegyen részt a folyamatban; kéri, hogy kapjon jelentéseket a megbeszélések eredményeiről, hogy a Lámfalussy-folyamatban meghatározott előjogait hatékonyabban gyakorolhassa;

12. üdvözli az Értékpapír-piaci Szabályozók Európai Bizottsága (CESR) által konzultációra előterjesztett "Himalája-jelentést" mint a további tárgyalásokhoz jó kiindulópontként szolgáló dokumentumot, annak számos alapjavaslatával egyetért, nevezetesen a parlamenti ellenőrzés hatálya alá eső felügyeleti hatáskörök, illetékességek és gyakorlat konvergenciájával kapcsolatban; teljesítményértékelő és ellenőrző szerepet javasol a CESR, az Európai Bankfelügyelők Bizottsága (CEBS) és az Európai Biztosítás- és Munkáltatói Nyugdíjpénztár Felügyelők Bizottsága (CEIOPS) számára a munkamódszerek átvételében és - amennyiben szükséges - a nemzeti felügyeleti rendszerek erőforrásainak növelésében, a jelenlegi felügyeleti keretrendszerre, a köztük lévő szoros együttműködésre, és legfőképpen a tagállamok megfelelő intézkedéseire építve;

13. tudatában van annak, hogy az eltérő nemzeti hagyományok és jogrendszerek miatt a szabályozási hatáskörök és a szankciórendszerek konvergenciáját összetettebb feladat elérni a felügyeleti konvergenciánál; mindazonáltal kéri a Bizottságot, hogy a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó bizottsággal, a CESR-rel, a CEBS-szel és a CEIOPS-szel közösen egyértelműen határozza meg azokat a területeket, ahol ez a sokszínűség problémákhoz vezethet, és alááshatja a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv végrehajtását;

14. a demokratikus felelősségre vonhatóság biztosítása, valamint a Parlament számára a Lámfalussy-folyamat keretében biztosított előjogok teljes mértékű gyakorlása érdekében kéri, hogy a Parlament megfelelő bizottsága ne csak az értékpapírokért, hanem a banki és a biztosítási ágazatért felelős szabályozók bizottságait is évente kétszer hallgassa meg, hogy jelentést készítsen tevékenységükről; kéri azt is, hogy ez a bizottság hivatalosan is megkapja mindazokat a leveleket és egyéb dokumentumokat, amelyeket a szabályozók bizottságai a Bizottságnak és a Tanácsnak küldenek;

15. előnyben részesíti a lépésről lépésre történő, önkéntes, alulról felfelé irányuló megközelítést a gyakorlatok szabványosítása és konvergenciájának biztosítása terén, az Európai Unió teljes területén a piaci szereplők számára nagyobb átláthatóságot és biztonságot biztosító európai szabványgyűjtemény esetleges létrehozása érdekében;

16. felhívja a figyelmet arra, hogy az európai pénzpiacok nagyon dinamikusak, és különösen az európai tőzsdék koncentrációja és a nagyobb európai bankok és pénzügyi konglomerátumok további megerősödése olyan európai választ igényel, amely biztosítja a megfelelő, hatékony és koordinált felügyeletet; figyelmeztet arra, hogy problémák léphetnek fel a pénzügyi eszközök piacának hatékony működésében, ha ez a koordinált felügyelet hiányzik; ebben a vonatkozásban ismételten felhívja a figyelmet arra a kihívásra, amelyet egy olyan integrált európai felügyeleti rendszer kiépítése jelent, amely tükrözi minden egyes tagállam azon igényét, hogy a kölcsönös elismerés elvével összhangban képes legyen vállalni a vállalatai és állampolgárai érdekeinek védelmére vonatkozó felelősségét, függetlenül attól, hogy azok székhelye hol található;

17. sürgeti az európai intézményeket, hogy ösztönözzék a konvergenciát azáltal, hogy folyamatosan vizsgálják, hogy a felügyeleti hatóságok közötti együttműködés szintje megfelelő-e, illetve elképzelhető-e, hogy idővel meg kell fontolni az integrált európai szintű felügyelet valamilyen formájának kialakítását, többek között a határokon átnyúló szereplők számára létrehozott olyan kétlépcsős európai szintű felügyeleti rendszer lehetőségét, amely nem torzítja el az egyenlő feltételeket a határokon átnyúló és a helyi szereplők számára;

18. fontosnak és pozitívnak tartja a tőkekövetelményekről szóló irányelvjavaslatban (COM(2004)0486) meghatározott, a határokon átnyúló hatáskörrel rendelkező "vezető" vagy "konszolidáló" felügyelet fogalmát; javasolja a döntéshozatali hatáskörök felügyeletek közötti átruházására, a konfliktusok megoldására és a végső megoldásként alkalmazott döntéshozatalra vonatkozó megfelelő iránymutatások, illetve idővel, ahol szükséges, szabályok kidolgozását; megjegyzi, hogy előrelépést hozhatna a CESR, a CEBS vagy a CEIOPS közvetítői szerepe az illetékességük alá tartozó esetekben; kéri a Bizottságot, hogy fontolja meg olyan javaslatok kidolgozását, amelyek lehetővé teszik az Európai Közösség bizottságai számára e szerepkörök betöltését;

19. miközben elismeri annak szükségességét, hogy a nemzeti felügyeletek képesek legyenek megszervezni a közösségi irányelvek és rendeletek, valamint a nemzeti jogszabályok által rájuk ruházott hatáskörök gyakorlását, rendkívüli fontosságúnak tartja a felügyeleti rendszer politikai felelősségre vonhatóságának garantálását európai és nemzeti szinten egyaránt; hiányosságokat észlel a parlamenti és demokratikus ellenőrzésben, különösen a 3. szinten végzett munka tekintetében a hatáskörök európai szintre való átruházása, illetve a felügyeletek európai szintű koordinációs struktúráinak kezdeményezései miatt, amelyek jelentős hatást fejthetnek ki az egységes piacon; sürgeti az összes 3. szintű bizottságot, hogy fordítsanak rendkívüli figyelmet arra, hogy intézkedéseik szilárd jogi érveléssel megalapozhatók legyenek, ne foglalkozzanak politikai kérdésekkel, és előzzék meg a későbbiekben megszülető közösségi jogszabályok sérelmét; illetékes bizottsága szintjén rendszeres és hivatalos, szakértői részvétellel folytatott meghallgatásokat, valamint a Bizottság, az EKB, a CESR, a CEBS és a CEIOPS bevonásával folytatott vitákat kíván kezdeményezni;

20. szükségesnek tartja a politikai és demokratikus felelősségre vonhatóság biztosítását azokban az esetekben is, amelyekben más szabályozó testületek, úgymint a Nemzetközi Számviteli Standard Testület (IASB), a Nemzetközi Számviteli és Könyvizsgálati Standard Testület (IAASB) vagy a Pénzügyi Akció Munkacsoport (FATF) olyan "technikai jellegű intézkedésekkel" foglalkoznak, amelyeknek hatásai túlmutatnak a technikai szinten és olyan főbb politikai alapelveket érintenek, amelyekről politikai szinten kell dönteni; munkacsoport formájában folyamatos intézményközi párbeszédet javasol a létező érintett testületek között a döntéshozatal európai szintű eljárásainak kidolgozására azokra az esetekre, amelyekben az Európai Uniót ilyen külső intézkedések kötelezik; úgy véli, hogy bármilyen eljárás is kerül kiválasztásra, abban részt kell vennie az Európai Parlamentnek, és a Tanácsnak, amelyeknek lehetőséget kell adni, hogy az európai érdekekkel ellentétes szabványokat visszautasíthassák;

21. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy szoros kapcsolatot építsen ki és tartson fenn az Amerikai Egyesült Államokban és más fontos globális pénzügyi piacokon működő megfelelő testületekkel; sürgeti, hogy a Bizottság, valamint a CESR, a CEBS és a CEIOPS szorosan koordinálja kapcsolatait a megfelelő politikai és felügyeleti hatóságokkal, és ezekről a kapcsolatokról naprakészen tájékoztassa az Európai Parlament illetékes bizottságát, és folytasson folyamatos párbeszédet ezekről a kapcsolatokról az Európai Unióban működő összes érintettel; erősíteni kívánja illetékes bizottságának kapcsolatait az Amerikai Egyesült Államok Képviselőházának és más országok parlamentjének megfelelő testületeivel;

C. A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv nyomon követése

22. felhívja a figyelmet arra, hogy az előkészületben levő jogalkotási kezdeményezéseken - úgymint a hitelintézetek és befektetési társaságok tőkeigényéről, a viszontbiztosításról, a Fizetőképesség II projektről, a kötelező könyvvizsgálatról, a pénzmosásról, a kifizetések, a klíring és az elszámolások jogszabályi keretrendszeréről, valamint a vállalatirányítás és társasági jog területén való fellépésről szólók - és a jelentős számú, előkészítés alatt álló 2. szintű intézkedésen túl a Bizottságnak csak hatásvizsgálattal és a kívánt célkitűzés elérésére alkalmazott jogalkotási vagy nem jogalkotási eszköz kiválasztásának indokolásával kiegészített, célzott és gondosan alátámasztott és kiérlelt javaslatokat kellene előterjesztenie;

23. felhívja a figyelmet az egymást fedő irányelvek meglétére, ami egymásnak ellentmondó és többszörös szabályozáshoz vezethet; előnyben részesíti a funkcionális, kockázat alapú megközelítést a (jövőbeni) jogalkotásban, amely egyenlő feltételeket teremt a különféle kibocsátók által szolgáltatott hasonló termékek számára; kéri a Bizottságot, hogy a vonatkozó közösségi irányelvekben meghatározott, meglévő felülvizsgálati záradékok alkalmazásával ebből a szempontból vizsgálja meg, és ha szükséges, dolgozza át a jelenlegi eszközkészletet, különösen ott, ahol a versenytorzulás és/vagy a joghézagok, sőt a szabályok megsértésének kockázata felmerül; felhívja a Bizottságot, hogy a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv értékelésekor vagy az arra irányuló javaslatok megfogalmazásakor biztosítsa, hogy az erre a területre vonatkozó horizontális irányelvek összhangban álljanak a fogyasztóvédelmi irányelvekkel; továbbá kéri a Bizottságot, hogy kiemelten kezelje mindazon jogszabályok módosítását vagy megszüntetését, amelyek károsan befolyásolják az európai pénzügyi piacok gördülékeny működését;

24. olyan jogalkotási megközelítést javasol, amely biztosítja különböző szolgáltatók közötti tisztességes versenyt, valamint üzleti modelljeik, struktúráik, elosztási csatornáik és termékeik sokféleségét;

25. sürgeti a Bizottságot, hogy az európai vagyonkezelésre és a vagyonkezelés különböző típusai közötti elmosódó határvonalakra vonatkozó, folyamatban lévő elemzésének összefüggésében fontolja meg a vagyonkezelés átfogó, horizontális szabályozási megközelítésének szükségességét, nem új, külön pillérként, hanem lehetőség szerint a pénzügyi eszközök piacáról, az ÁÉKBV vállalatokról, a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekről és az életbiztosításokról szóló irányelvek lényeges aspektusait lefedve és harmonizálva annak érdekében, hogy megfelelően működő, valóban integrált, biztonságos és globális szinten is versenyképes egységes piac jöjjön létre a vagyonkezelés területén;

26. kéri a Bizottságot, hogy értékelje a kockázati tőkével kapcsolatos sokféle nemzeti rendszert, különös tekintettel az innovatív induló vállalkozásokra és a mikrohitelekre; támogatja a tőkekövetelményekről szóló irányelvre irányuló javaslatot, amely ezeket a rendszereket előnyben részesíti; felhívja a figyelmet arra, hogy ki kell dolgozni a tapasztalt befektetőktől történő, határokon átnyúló tőkebevonás, és a kockázatitőke-alapok általi befektetések ösztönzésére, felügyeletére és diszkriminációellenességére vonatkozó megfelelő intézkedéseket;

27. megjegyzi, hogy a magántőke jelenleg fellendülőben van, és kéri a Bizottságot, hogy kövesse nyomon ezt a fejlődést annak érdekében, hogy ösztönözze annak az innovációhoz és a gazdasági növekedéshez való hozzájárulását, és egyúttal megvizsgálja a szakértelemmel nem rendelkező befektetők számára fennálló kockázatokat és javítsa az átláthatósági követelményeket;

28. kéri a bizonyítottan nagyobb pénzügyi vagy szervezeti kockázatot jelentő vállalati struktúrák elemzését, különös tekintettel az offshore konstrukciókra (beleértve mindazokat, amelyek különleges célú köztes társaságokat alkalmaznak nem megfelelő szerepben vagy körülmények között);

29. hangsúlyozza a versenypolitika szerepét a pénzügyi piacok teljesítményének felügyeletében és javításában az Európai Unión belül; sürgeti, hogy az érintett biztosok és igazgatóságok folytassanak szoros együttműködést, és legyenek kezdeményezőbbek a lehetséges európai értékpapírpiaci koncentrációval kapcsolatban;

30. sürgeti, hogy a Bizottság szüntesse meg a határokon átnyúló pénzügyi szolgáltatások jelenleg fennálló - például a Giovannini-jelentésekben megnevezett - jelentős adóügyi és adminisztratív korlátait az Európai Unión belül, és figyelembe véve a tagállamok e területen meglévő hatásköreit, vizsgálja meg a diszkriminatív és versenyellenes adóakadályokat;

31. bátorítja, hogy a tagállamok lépjenek előre a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről szóló irányelv [11] végrehajtásában, és hozzák létre a kiegészítő nyugdíjalapok befektetéseinek integrált piacát a megtakarítók lehetőségeinek és alternatíváinak biztosítása érdekében, szem előtt tartva e rendszereknek az európai piacok integrálásában, a hatékonyság és a likviditás biztosításában, valamint a társadalombiztosítási rendszerek fenntarthatóságában játszott kulcsfontosságú szerepét, tekintettel arra, hogy az Unió népessége elöregedőben van;

32. kéri a Bizottságot, hogy válaszoljon az Európai Parlament által az előző parlamenti időszakban elfogadott saját kezdeményezésű jelentésekre; érdeklődéssel hívja fel a figyelmet az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete és a CESR által a hitelminősítő ügynökségek átláthatóságának és irányításának javítására tett erőfeszítéseket; és javasolja, hogy a Bizottság mérje fel azok helyzetét a verseny és a potenciális összeférhetetlenség tekintetében, a külső hitelminősítő intézetek európai uniós elismerési rendszerének a tőkekövetelményre vonatkozó irányelvtervezet 81. cikke által előírt kialakítása érdekében; felhívja a Bizottságot, hogy e területen végzett vizsgálatainak eredményeiről tájékoztassa az Európai Parlamentet;

33. felhívja a figyelmet az ÁÉKBV vállalatokról szóló irányelv hatályán kívül eső fedezeti alapokon és más kollektív megtakarítási termékeken keresztül kezelt vagyonok mértékében bekövetkezett emelkedésre; felhívja a figyelmet az Egyesült Államok értékpapír- és tőzsdefelügyeletének (US Security and Exchange Commission) a fedezeti alapok kezelőinek és tanácsadóinak regisztrációjára irányuló kezdeményezésére, és sürgeti a Bizottságot, vizsgálja meg, hogy szükség van-e intézkedésekre az Európai Unióban;

34. felhívja a figyelmet a számviteli és könyvvizsgálati standardok megreformálásnak és egyszerűsítésének alapvető fontosságára; hangsúlyozza az etikus és felelősségteljes viselkedés szükségességét nem csak a könyvvizsgálók számára, hanem a befektetési bankok, jogi cégek és más, pénzügyi irányítási és számviteli gyakorlati tanácsadásban részt vevő cégek esetében is; várakozással tekint a vállalatirányítási cselekvési terv továbbfejlesztésére(COM(2003)0284); üdvözli a vállalatirányításra vonatkozó nemzeti jogszabályok konvergenciáját a "megfelelés vagy indokolás" elvének alapján; üdvözli az európai vállalatirányítási fórum létrehozását;

35. kéri, hogy a Bizottság készítsen olyan átfogó tanulmányt a különböző tagállamok lakossági pénzügyi szolgáltatásairól, különös tekintettel a banki szolgáltatásokra, amely azonosítja a verseny és a további integráció főbb akadályait, beleértve a kulturális vagy társadalmi különbségeket; elismeri, hogy a határokon átnyúló tevékenységek alacsony szintje nem jelenti a verseny hiányát a nemzeti lakossági piacokon; elismeri a letelepedés szabadságának fontos szerepét, amely lehetővé teszi a piaci szereplők számára, hogy nagy aktivitást mutassanak a lakossági szolgáltatások nemzeti piacain, még akkor is, ha a határokon átnyúló kereskedelem korlátozott;

36. úgy véli, hogy a tagállamok fogyasztóvédelemmel kapcsolatos hagyományai régiek és különbözőek; felhívja a figyelmet arra, hogy a pénzügyi szolgáltatási ipar szereplőinek egy része minimális harmonizációt igényel, miközben bizonyos szereplők, nevezetesen a pénzintézetek az egyenlő feltételek elérése érdekében célzott harmonizációt szorgalmaznak; sürgeti, hogy a Bizottság szervezzen vitát az Európai Unió pénzügyi szolgáltatási piacának alapvető struktúrájáról, szem előtt tartva a fogyasztók és a piaci szereplők érdekeit, valamint Európa globális versenyképességét;

37. megjegyzi, hogy az internet és az elektronikus banki szolgáltatások fejlődése megnövelheti a határokon átnyúló termékek iránti keresletet; kéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg a pénzügyi szolgáltatások távértékesítéséről szóló irányelv [12] bevezetését és hatásosságát;

38. felhívja a figyelmet arra, hogy a határokon átnyúló pénzügyi szolgáltatások iránti jelenleg kis kereslet ellenére a nemzetközileg flexibilis fogyasztók bizonyos csoportjai részéről - ilyenek például a határokon túlra dolgozni járók és az áttelepülők - jelentős igény jelentkezik a számukra ismerős pénzügyi szolgáltatási termékek iránt; úgy véli, hogy e csoportok számára és ilyen célra szabadon választható páneurópai rendszerek, egy egységes 26. európai rendszer keretében (például az Európai Vállalati Alaptörvényhez hasonlóan) önkéntes választást kínálhatnak; kéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg és elemezze az ilyen rendszerek megvalósíthatóságát;

39. tudatában van annak, hogy más fogyasztói csoportok számára a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának lehetséges előnyei a fogyasztók hazai piacán működő külföldi és hazai szolgáltatók tevékenységétől függenek; felhívja a figyelmet arra, hogy a fokozott verseny nem vezethet egyes fogyasztók pénzügyi kirekesztéséhez; arra a következtetésre jut, hogy a pénzügyi szolgáltatások minden európai állampolgár számára elérhetőnek kell maradnia; kéri a Bizottságot a tagállamokban fennálló helyzet megvizsgálására;

*

* *

40. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[1] HL L 345., 2003.12.31., 64. o.

[2] HL L 96., 2003.4.12., 16. o.

[3] HL L 145., 2004.4.30., 1. o.

[4] HL L 390., 2004.12.31., 38. o.

[5] HL L 375., 1985.12.31., 3. o.

[6] HL L 41., 2002.2.13., 20. o.

[7] HL L 41., 2002.2.13., 35. o.

[8] HL C 25. E, 2004.1.29., 394. o.

[9] HL C 92. E, 2004.4.16., 407. o.

[10] HL C 97. E, 2004.4.22., 117. o.

[11] A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről szóló, 2003. június 3-i 2003/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 235., 2003.9.23., 10. o.).

[12] A fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 271., 2002.10.9., 16. o.).

--------------------------------------------------