EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2021.6.30. COM(2021) 345 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK EMPTY Hosszú távú jövőkép az EU vidéki területei számára – Az erősebb, összekapcsolt, reziliens és virágzó vidéki területek 2040-ig történő megvalósítása felé

{SWD(2021) 166 final} - {SWD(2021) 167 final}



Bevezetés: az EU vidéki területeinek hosszú távú jövőképére vonatkozó „A vidék társadalmunk és gazdaságunk fontos eleme. Európa egyik legmeghatározóbb és legfigyelemreméltóbb tulajdonsága a táj, a kultúra és az örökség sokszínűsége. Mindez identitásunk és gazdasági potenciálunk szerves részét képezi.” „Meg fogjuk óvni vidéki térségeinket, és beruházunk a jövőjükbe.” Ursula von der Leyen elnök – 2019. július (Politikai iránymutatás [2019–2024]) felhívás Az EU vidéki területei fontos részét képezik az európai életformának. Az Unió területének mintegy 80 %-át kitevő vidéki térségek 137 millió embernek adnak otthont, akik az EU népességének közel 30 %-át képviselik az alacsony népsűrűségű európai falvakban és településeken. A vidéki területeket széles körben elismerik és értékelik az élelmiszer-termelés, a természeti erőforrásokkal való gazdálkodás, a természeti tájak védelme, valamint a szabadidős tevékenységek és az idegenforgalom szempontjából. Számos hagyományunk, fesztiválunk és kultúránk Európa vidéki térségeiben gyökerezik. Amint azt Ursula von der Leyen, az Európai Bizottság elnöke hangsúlyozta, „Európa nem lenne teljes a vidéki területek nélkül”. Az elmúlt évtizedek társadalmi és gazdasági változásai – többek között a globalizáció és az urbanizáció – azonban megváltoztatták a népesség csökkenése és elöregedése által is sújtott vidéki területek szerepét és természetét . Sok európai polgár aggódik a vidéki infrastruktúra és szolgáltatásnyújtás romlása miatt, ideértve az egészségügyi ellátáshoz, a szociális szolgáltatásokhoz és az oktatáshoz, valamint a postai és banki szolgáltatásokhoz való hozzáférést is. Mások amiatt fejezik ki aggodalmukat, hogy a vidéki területeken szűkülnek a foglalkoztatási lehetőségek és esetlegesen csökkennek a jövedelmek, illetve korlátozottak a közlekedési és digitális összeköttetések. Egyre inkább tudatában vagyunk annak, hogy a vidéki területek szerepét és jelentőségét alulértékelik és nem jutalmazzák kellőképpen. Az e közlemény előkészítéseként szervezett nyilvános konzultációban résztvevők közel 40 %-a úgy nyilatkozott, hogy érzésük szerint a társadalom és a politikai döntéshozók magukra hagyják őket. Foglalkozni kell ezzel a nézettel és az azt kiváltó tényezőkkel. Az EU vidéki területeire vonatkozó hosszú távú jövőképről szóló közlemény célja e kihívások és aggályok kezelése az EU zöld és digitális átállásában rejlő lehetőségekre és a Covid19-világjárvány tanulságaira építve, valamint a vidéki életminőség javítására, a kiegyensúlyozott területi fejlődés elérésére és a vidéki térségek gazdasági növekedésének ösztönzésére szolgáló eszközök azonosítása révén, az újonnan elindított Demográfiai Atlasz segítségével. A közlemény elemzésekre, előrejelzési tevékenységekre, kiterjedt konzultációkra és a közösségek hozzájárulásaira épít. Felvázol egy jövőképet és a megvalósításához szükséges szakpolitikai eszközöket, beleértve a megismételhető bevált gyakorlatokat is. Előmozdítja és segíti a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrend és az abban foglalt fenntartható fejlesztési célok megvalósítását. A vidéki területek aktív szereplői az EU zöld és digitális átállásának. A fenntartható élelmiszer-termelés, a biológiai sokféleség megőrzése és az éghajlatváltozás elleni küzdelem révén kulcsszerepet játszanak az európai zöld megállapodás, a „termelőtől a fogyasztóig” stratégia és a biodiverzitási célok megvalósításában. Ezzel párhuzamosan az új technológiák vidéki területeken történő bevezetése elengedhetetlennek tűnik ahhoz, hogy Európa digitális évtizede valósággá váljon. Az EU 2030-ra vonatkozó digitalizációs törekvéseiben kitűzött célok elérése a mezőgazdaságon, a gazdálkodáson és az erdőgazdálkodáson túl további lehetőségeket is kínálhat a vidéki térségek fenntartható fejlesztésére. Segíthet új perspektívákat nyitni a feldolgozóipar és különösen a szolgáltatások bővülése és földrajzi eloszlása előtt. Európa vidéki térségei igen változatosak. A természeti és éghajlati viszonyok, a földrajzi jellemzők, a történelmi és kulturális fejlemények, a demográfiai és társadalmi változások, a nemzeti és regionális sajátosságok és a gazdasági jólét eltérései azt jelentik, hogy nincs két egyforma vidéki terület. Ez a sokféleség az egyes területek sajátos igényeinek és lehetőségeinek megfelelő, helyi szinten kialakított válaszokat és megoldásokat tesz szükségessé. Ez azt is jelenti, hogy a területfejlesztési stratégiáknak a vidéki területeket egyedi jellemzőik és környezetük függvényében kell kezelniük. E tekintetben az intézkedéseknek különösen a távoli és kevésbé fejlett vidéki régiókra kell összpontosítaniuk. A társadalmi változásokat – többek között a Covid19 által okozott legutóbbi változásokat – a vidéki területek számára lehetőségekké kell alakítani. El kell kerülnünk az aszimmetrikus helyreállítást, és biztosítanunk kell, hogy az EU valamennyi területe rendelkezzen a világjárványból való egyenlő kilábaláshoz szükséges eszközökkel. Az Európai Bizottság – a demokrácia és az egyenlőség melletti szilárd elkötelezettségével összhangban, valamint a demográfiai változások hatásait szem előtt tartva – elkötelezett amellett, hogy egyetlen polgárt és helyet se hagyjon hátra, és hogy közelebb hozza az EU-t polgáraihoz. Ezzel a közleménnyel arra törekszik, hogy új lendületet adjon a vidéki területeknek azáltal, hogy megváltoztatja azok megítélését, és új lehetőségeket teremt, valamint erőteljesebben szólal fel a vidéki közösségekért, amelyek szerves részét képezik Európa jövőjének. A vidéki közösségek kulcsszerepet játszanak a szociális jogok európai pillérében foglalt 20 elv végrehajtásában is, hozzájárulva egy olyan erős szociális Európához, amely méltányos, befogadó és bővelkedik a lehetőségekben. A vidéki területekben rejlő lehetőségek maximális kiaknázásához kiegyensúlyozott területfejlesztésre van szükség, amely a közelmúltban elfogadott új uniós területi agendában felvázoltak szerint helyi alapú megközelítésekre, és valamennyi kormányzati szint bevonására épül. A Bizottság elkötelezett a regionális egyenlőtlenségek csökkentése és a vidéki területek felzárkózásának elősegítése mellett. Ezt a kötelezettségvállalást az EUMSZ 174. cikke rögzíti, amely kimondja, hogy „az érintett régiók közül kiemelt figyelemmel kell kezelni a vidéki térségeket, az ipari átalakulás által érintett térségeket és az olyan súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiókat, mint a legészakibb, rendkívül gyéren lakott régiók, valamint a szigeti, a határon átnyúló és a hegyvidéki régiók”. Az EUMSZ 349. cikke elismeri a legkülső régiók és vidéki térségeik sajátos helyzetét. A Szerződésben foglalt ezen elveket minden szinten tiszteletben kell tartani és el kell fogadni: semmilyen szakpolitika, fellépés vagy intézkedés sem mélyítheti a régiók közötti szakadékot. Mindezek alapján ez a közlemény hosszú távú jövőképet vázol fel az EU vidéki területei számára a 2040-ig tartó időszakra. Azonosítja azokat a területeket, ahol intézkedéseket kell hozni az erősebb, összekapcsolt, reziliens (más szóval ellenállóképes) és virágzó vidéki térségek és közösségek érdekében. Az ún. Vidékfejlesztési Paktum mozgósítani fogja a hatóságokat és az érdekelt feleket, hogy tegyenek a vidéki lakosok szükségleteinek és törekvéseinek megfelelő lépéseket. A paktumhoz kapcsolódó uniós vidékfejlesztési cselekvési terv előkészíti a terepet a területi kohézió előmozdításához és új lehetőségek teremtéséhez az innovatív vállalkozások vonzása, a minőségi munkahelyekhez való hozzáférés biztosítása, az új és fejlettebb készségek megszerzésének előmozdítása, a jobb infrastruktúra és szolgáltatások biztosítása, valamint a fenntartható mezőgazdaság és a diverzifikált gazdasági tevékenységek szerepének kiaknázása érdekében.



1.Az Unió vidéki területei napjainkban 1.1. Tendenciák és kihívások Az EU népessége öregszik, és lassan csökkenésnek fog indulni a következő évtizedben. A vidéki területek lakossága átlagosan már most is idősebb, mint a városok, elővárosok és nagyvárosok lakossága. A vidéki régiókban az elmúlt években átlagosan csökkent a népesség, főként a negatív értékű természetes népességváltozás miatt, amelyet nem ellensúlyozott kellőképpen pozitív értékű nettó migrációs arányszám. Egyes keleti és déli tagállamok mindkét kihívással szembesülnek, mivel vidéki régióikban a természetes népességváltozás és a nettó mozgás is negatív értékű volt. Ráadásul a fiatal nők nagyobb valószínűséggel hagyják el a vidéki régiókat, mint a fiatal férfiak. Ezek a demográfiai trendek – az összekapcsoltság hiányával, az infrastrukturális és termelékenységi kihívásokkal, valamint a közszolgáltatásokhoz, többek között az oktatáshoz és az ápoláshoz-gondozáshoz való alacsony mértékű hozzáféréssel párosulva – hozzájárulhatnak ahhoz, hogy a vidéki területek kevésbé vonzóak legyenek az élet és a munka helyszíneiként.

Évszázadokon át a „vidéki” kifejezés „mezőgazdaságit” jelentett, és több millió mezőgazdasági termelő táplálta az európai társadalmat. Számos vidéki területen – különösen a távolabbi és peremterületeken – az élet továbbra is szervesen kapcsolódik a mezőgazdasághoz: a vidéki területek több mint 40 %-át mezőgazdasági célokra használják. A mezőgazdaság, az erdészet és a halászat vidéki régiókhoz való hozzájárulása idővel mind gazdasági, mind foglalkoztatási szempontból az összes munkahely 12 %-ára és a bruttó hozzáadott érték 4 %-ára csökkent, miközben döntő fontosságú az EU-n belüli élelmezésbiztonság fenntartásához. Ezzel párhuzamosan nőtt a szolgáltatások (pl. turizmus, szabadidős tevékenységek) súlya, és számos vidéki gazdaságban strukturális változás következett be, miközben az ipar és az építőipar részesedése változatlan maradt. Míg a nagyobb növekedés 2000 óta lehetővé tette a különbség csökkentését, a vidéki régiókban az egy főre jutó bruttó hazai termék (GDP) még mindig jóval alacsonyabb volt a 2018. évi uniós átlagnál (75 %). A gazdasági felzárkózás nem érte el a távoli vidéki régiókat (amelyek maradtak az egy főre jutó uniós GDP kb. 70 %-a szintjén). Ez az általános gazdasági környezet rávilágít arra, hogy folytatni kell a vidéki területek gazdasági diverzifikációját, minden dimenzióra és ágazatra kiterjedően, hogy a lehető legjobban ki lehessen aknázni a szolgáltatásokkal és a gyártással kapcsolatos potenciáljukat. Az átlagos foglalkoztatási ráta az EU vidéki területein 2012 és 2020 között nőtt (67,5 %-ról 73,1 %-ra, ami magasabb, mint a városokban), míg az átlagos munkanélküliségi ráta csökkent (10,4 %-ról 5,9 %-ra, ami alacsonyabb, mint a városokban). Ezek a kedvező általános tendenciák különböző realitásokat rejtenek, nevezetesen a tagállamok igen eltérő helyzetét és a fiatalok helyzetét, akik munkanélküliségi rátája a vidéki térségekben is magasabb, mint az általános munkaképes korú népességé. Emellett a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett népesség aránya 2019-ben magasabb volt a vidéki térségekben (22,4 %), mint a nagyvárosokban (21,3 %), vagy a kisvárosokban és elővárosokban (19,2 %), és 2012 óta tíz tagállamban nőtt a szegénységi küszöb alatt élők aránya a vidéki területeken. A vidéki területeken 13 százalékpontos különbség van a férfiak és a nők foglalkoztatása között (szemben a városokban mért 10 százalékponttal), és ez egyes tagállamokban több mint 20 százalékpontra emelkedik. Ez a különbség 2012 óta meglehetősen stabil maradt uniós szinten. A tagállamok több mint felében ez a nemek közötti különbség nagyobb a vidéki területeken, mint a városokban. Figyelmet kell fordítani arra a tényre, hogy sok nő bizonytalan munkaszerződéssel rendelkezik (pl. idénymunkások), vagy „láthatatlan szerepet” tölt be a vidéki társadalmakban (pl. segítő házastársak), ami kiszolgáltatott helyzetbe hozhatja őket (például bizonyos esetekben nem jutnak hozzá szociális védelemhez vagy anyasági ellátásokhoz). Ugyanakkor a nők jelentős hajtóerőt jelentenek a vidéki térségekben a jólét és a társadalmi befogadás szempontjából, különösen a vállalkozói készség révén. A vidéki területeken a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya továbbra is alacsony, annak ellenére, hogy a 2012-es 18 %-ról 2019-re 22 %-ra nőtt. A vidéki területek és a városok közötti különbség a 2012-es 17 százalékpontról 2019-re 19-re nőtt (a legtöbb tagállamban stabil vagy növekszik). Az alapkészségek (olvasás, matematika és természettudományok) tekintetében a városi és vidéki területek közötti teljesítménybeli különbség szintén nagy számos országban, amint azt a 2018. évi PISA-felmérés eredményei is jelzik. Ami az alapvető digitális készségeket illeti, a különbség 2019-ben 14 százalékpontot tett ki (48 % a vidéki területeken, míg 62 % a városokban), és 2015 óta stabil. Emellett uniós szinten az oktatásból és képzésből lemorzsolódók aránya magasabb a vidéki térségekben és városokban, mint a nagyvárosokban. Egyes vidéki területeken az iskolák földrajzi elszigeteltségük és kis méretük miatt gyakran küzdenek a minőségi oktatás biztosításával. Elégtelen infrastruktúrával és oktatási támogatási szolgáltatásokkal, korlátozott oktatási kínálattal és tapasztalt tanárok hiányával szembesülnek. Ez korlátozhatja az e-szolgáltatások elterjedését, valamint a távoktatás és a távmunka lehetőségét, ami befolyásolja a minőségi munkahelyek elérhetőségét a vidéki területeken. A vidéki területeken az élet nagyban a minőségi közszolgáltatásokhoz és infrastruktúrához való hozzáféréstől függ. A nyilvános konzultáció a legsürgetőbb szükségletként azonosította az infrastruktúrát, a létesítményekhez és a kényelmi szolgáltatásokhoz való hozzáférést, a digitális összekapcsoltságot és a foglalkoztatást. Az alapvető szolgáltatások – például az ivóvíz, a szennyvízelvezetés, az energia, a közlekedés, a pénzügyi szolgáltatások és a digitális kommunikáció – kulcsfontosságúak a társadalmi és gazdasági befogadás biztosításához. Kiegészítik és megkönnyítik a támogató funkciót betöltő egyéb szolgáltatásokhoz, például a gyermekgondozáshoz, az oktatáshoz, a tartós ápoláshoz-gondozáshoz, a lakhatáshoz, a munkaerőpiachoz és a szociális szolgáltatásokhoz való hozzáférést, és egyben a munkahelyteremtés fontos forrásai is lehetnek. A közszolgáltatásokhoz és az infrastruktúrához való hozzáférést befolyásolja a népsűrűség és az emberek egymáshoz való közelsége, ami a tagállamok vidéki területei, a városhoz közeli vidéki térségek és a távoli vidéki területek között eltérő. Minél kevésbé urbanizált és minél távolabb van egy terület, annál hosszabb az átlagos úttávolság a legközelebbi szolgáltatásig. A vidéki régiók lakosságának egyharmada határ menti régióban él. Ezek a vidéki határ menti régiók általánosságban gyengébb közúttal és vasúttal rendelkeznek, és kevesebb utasszállító repülőjárathoz férnek hozzá, mint más vidéki régiók. A vidéki határ menti régiókban élő embereknek más vidéki régiókhoz képest többet kell utazniuk ahhoz, hogy eljussanak az általános vagy középiskolába, vagy a kórházba. A nagyobb távolságok, az alacsonyabb népsűrűség és a nagyobb vonzáskörzetek a vidéki területeken a szolgáltatások nyújtását és a szolgáltatásokhoz való hozzáférést egyaránt megnehezítik. A vidéki térségekben a városi területekéhez hasonló minőségű általános érdekű szolgáltatások nyújtása azonban kulcsfontosságú ahhoz, hogy valamennyi polgár számára egyenlő életszínvonalat biztosítsunk valamennyi területen, a legtávolabbi vidéki területeken és a legkülső régiókban is. A vidéki közösségek az éghajlatvédelmi átálláshoz kapcsolódó nagyobb költségeknek is ki lehetnek téve. A például kórházakba, iskolákba és üzletekbe való eljutáshoz szükséges hosszabb utazási távolságok, valamint a személygépkocsiktól való nagyobb függés a tömegközlekedési szolgáltatások szűkössége miatt magasabb utazási költségeket eredményez. A kiskereskedelem, az orvosok, a gyógyszertárak, a bankok, a postahivatalok, a tömegközlekedés, a gyermekgondozási létesítmények és az iskolák alapvető fontosságúak a vidéki élethez és munkahelyekhez, valamint annak biztosításához, hogy egyetlen polgár és egyetlen település se szoruljon háttérbe. E szolgáltatások hiánya gyorsan a távoli lét és a társadalmi kirekesztettség érzéséhez vezethet. A kisvárosok fontos hajtóerőként szolgálhatnak a vidéki térségek vonzereje és fejlődése szempontjából, és számos szolgáltatáshoz hozzáférést biztosíthatnak a környező vidéki területek számára. Fontos átgondolni és kipróbálni a nemzeti és regionális közszolgáltatások megszervezésének új módjait, kihasználva a digitalizáció előnyeit ebben a folyamatban. Az olyan üzleti modellek és megközelítések, mint az e-szolgáltatások, a mobilszolgáltatási megoldások, a köz- és magánszféra közötti partnerségek, a szociális vállalkozások, a kulturális és kreatív ágazatok, valamint a szövetkezetek segíthetik a ritkábban lakott területek elérését, és általában véve kulcsfontosságúak a vidéki területek társadalmi-gazdasági fejlődése szempontjából. Nagymértékben függnek a digitális készségek szintjétől, a megfelelő digitális infrastruktúra rendelkezésre állásától és megfizethetőségétől, valamint a digitális technológiák, például a digitális szolgáltatási platformok hatékony bevezetéséhez szükséges kapacitásoktól. A digitális átállás kulcsfontosságú előfeltétele az internetkapcsolat. A nagy sebességű széles sávú internetkapcsolat közelmúltbeli fejlődése ellenére a vidéki régiókban a háztartások mindössze 59 %-a rendelkezik az új generációs (> 30 Mbps) széles sávú hozzáféréssel, szemben az EU háztartásainak 87 %-ával. Végezetül, a vidéki területek sajátos kihívásokkal néznek szembe az éghajlatváltozással és a környezetkárosodással kapcsolatban. A mezőgazdaság és az erdészet például a városi gazdasági tevékenységeknél jobban ki van téve a gyakoribb kedvezőtlen éghajlati eseményeknek, például viharoknak, áradásoknak és aszályoknak. Ezek az ágazatok az elsők között érzik meg, milyen következményekkel jár a biológiai sokféleség csökkenése, ami veszélyt jelent az attól függő vidéki közösségek hosszú távú gazdasági kilátásaira nézve. 1.2. A vidéki területekben rejlő lehetőségek Az új társadalmi igények, a zöld gazdaságban rejlő lehetőségek, a digitális technológia révén megnyíló lehetőségek, valamint a Covid19-világjárvány következményei és a távmunka kibővülése miatt ismét figyelmet kaptak a vidéki területek mint a jóllét, a biztonság és a környezettudatos élet helyszínei, amelyek új lehetőségeket kínálnak a társadalmi és gazdasági megújulásra. A vidéki területek természeti erőforrásai kulcsfontosságú szerepet játszanak a fenntartható és virágzó jövő építésében. Ha megfelelően kezelik őket, az erdőkkel és természeti területekkel borított vidéki tájak hozzájárulnak a vízáramok szabályozásához, a szén-dioxid és a légszennyező anyagok légkörből történő megkötéséhez, a talajerózió megelőzéséhez, valamint az ökoszisztéma-szolgáltatások biztosításához. A környezeti, gazdasági és társadalmi szempontból egyaránt fenntartható gazdálkodás és erdőgazdálkodás hozzájárul a tisztességes munka és megélhetés, az ökológiai rendszerek és a biológiai sokféleség megőrzéséhez, valamint fokozza az éghajlatváltozással és a kockázatokkal szembeni ellenálló képességet. Ezért alapvető fontosságú az előállított termékek minőségének javítása, valamint a zöldebb társadalomra és gazdaságra való átállást elősegítő mezőgazdasági termelők, erdészek és vidéki vállalkozók támogatása. Az éghajlatváltozás hatásainak mérséklésére való fokozott összpontosítás – többek között a megújulóenergia-termelés révén – lehetőséget jelent a vidéki térségek számára az energiaszegénység elleni küzdelemben, feltéve hogy az ökoszisztéma-szolgáltatásokat megfelelően értékelik, és az üzleti modellek megőrzik értéküket a vidéki közösségekben. Az európai zöld megállapodással, Európa új növekedési stratégiájával összefüggésben a vidéki térségek fontos szerepet játszanak majd abban, hogy az EU 2050-re az első klímasemleges kontinenssé váljon. A zöld gazdaságra való átálláshoz az innováción, a tudásmegosztáson és az együttműködésen – ideértve az intelligens szakosodási folyamatokat – alapuló partnerségek kialakítására lesz szükség a vidéki területeken folytatott valamennyi gazdasági tevékenységben, valamennyi ágazat vállalkozásai, helyi hatóságok, kutatók és szolgáltatások között. A biogazdaság az Unió egyik legnagyobb ágazata. Ide tartozik a mezőgazdaság, az erdészet, a halászat, az akvakultúra, valamint az élelmiszerek, takarmányok, bioenergia és bioalapú termékek előállítása. Segítheti az EU-t abban, hogy felgyorsítsa a körforgásos és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő előrehaladást, és hozzá fog járulni élelmiszer-ágazatának, valamint a vidéki térségek ipari bázisának korszerűsítéséhez és megerősítéséhez. A fenntartható bio- és körforgásos gazdaság új, változatosabb értékláncokat és zöldebb, költséghatékonyabb folyamatokat hoz létre, miközben védi a biológiai sokféleséget és a környezetet. 2017-ben a biogazdaság 614 milliárd EUR hozzáadott értéket generált, és mintegy 17,5 millió embert foglalkoztatott az EU-ban. A vidéki térségekben a biogazdaság innovatív üzleti megoldásokat ösztönözhet, és olyan kezdeményezések révén támogatható, mint a Startup Villages és a kkv-k támogatása. Ezen új gazdasági lehetőségek és az érintett területeken a munkahelyteremtés mellett meg kell határozni a korábbi bányák és ásványkitermelő területek használatának fenntartható és innovatív módjait is, különösen a leromlott állapotú ökoszisztémák és a helyi közösségeknek nyújtott szolgáltatásaik helyreállítása révén.

A jobb minőségű, fenntarthatóbb és egészségesebb élelmiszerek, köztük a biotermékek iránti növekvő fogyasztói kereslet új lehetőségeket teremthet a mezőgazdasági termelők és a vidéki gazdaság számára. Az ökológiai termelési módszerekre való átállás, a rövid ellátási láncok kialakítása, a helyi feldolgozás és az innovatív termékek a „termelőtől a fogyasztóig” uniós stratégiával és az ökológiai termelés fejlesztésére irányuló cselekvési tervvel összhangban hozzájárulhatnak a mezőgazdasági termelők szerepének megerősítéséhez és jövedelmük növeléséhez. Az olyan ágazatok, mint az idegenforgalom, a minőségi turisztikai tevékenységek szélesebb kínálatából is profitálnak, beleértve a mezőgazdasági üzemekben végzett tevékenységeket, a helyi minőségi termékek előállítását, a megfelelő tájgazdálkodást, valamint a part menti vidéki területeken a tenger és a szárazföld közötti kölcsönhatásokat. A „biokörzetek” – azaz olyan földrajzi területek, ahol a mezőgazdasági termelők, a lakosság, a turizmussal foglalkozó gazdasági szereplők, az egyesületek és a hatóságok ökológiai elveken és gyakorlatokon alapuló megállapodást kötnek a helyi erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodásról – e tekintetben ígéretes koncepciók, különösen a Natura 2000 hálózattal ötvözve. Ezért fontos figyelembe venni a kis- és közepes méretű mezőgazdasági termelők igényeit, akik bevonzzák a fiatal, új és női mezőgazdasági termelőket, megakadályozzák a földek termelésből való kivonását/megkönnyítik a földterületekhez való hozzáférést. Ennek ki kell terjednie a mezőgazdasági munkavállalókra is, beleértve az idénymunkásokat és a migráns hátterű munkavállalókat is. Támogatni kell a turisztikai kínálat fejlesztését és kezelését is, teljes mértékben kihasználva a technológiát és a digitális szolgáltatásokat. A digitális összekapcsoltság kulcsfontosságú tényező a vidéki területeken folytatott gazdasági tevékenységek diverzifikációja szempontjából. Meg fogja könnyíteni a vállalkozók és az induló vállalkozások számára a vállalkozásalapítást és -fejlesztést, és ezáltal új gazdasági lehetőségeket teremt a vidéki területek számára. Az innovációs ökoszisztémák fejlesztése lehetővé teszi a vidéki közösségek számára, hogy valamennyi ágazatban minőségi munkahelyeket teremtsenek a vidéki térségekben. A vidéki területek előtt álló másik fontos lehetőség az életminőségben és a helyi közösségek döntéshozatalba való bevonásában rejlik. A közéletben és a társadalmi életben való aktív részvétel lehetősége, beleértve a művészeti és kulturális tevékenységeket is, valószínűleg szintén befolyásolja a vidéki területek viszonylagos vonzerejét.



2.A vidéki területek jövőképe a 2040-ig tartó időszakban A jövőkép meghatározásának alapját azok a kihívások és lehetőségek képezik, amelyekkel a vidéki területek szembesülnek, és amelyek közül több valószínűleg a jövőben is folytatódni fog. A vidéki területek polgárait és szervezeteit szorosan bevonták ennek a jövőképnek a kidolgozásába, amely azt mutatja be, hogy a vidéki területek 2040-re mit szeretnének elérni. Emellett külön előrejelzési gyakorlatra is sor került. Ennek során figyelembe vették a 2040-ig tartó átalakulást ösztönző megatrendeket, és azonosították a változás fő mögöttes tényezőit, az úgynevezett „hajtóerőket”, amelyek várhatóan alakítják majd a vidéki területek jövőjét (lásd az 1. ábrát). A demográfiát és az irányítást emelték ki a leghatásosabb és legbizonytalanabb hajtóerőként, és ezek voltak azok a tengelyek, amelyek mentén négy forgatókönyvet dolgoztak ki. Mindegyik forgatókönyv szemlélteti, hogy 2040-ben milyen lehet a vidéki térségek jövője a többszintű kormányzás minőségétől, valamint attól függően, hogy vonzzák-e az új lakosokat vagy sem. A forgatókönyvek a vidék és a város közötti kölcsönös függőségekre is kitérnek. Az azonosított hajtóerők, forgatókönyvek és számos konzultációs tevékenység alapján négy egymást kiegészítő cselekvési terület alakult ki, amelyek az erősebb, összekapcsolt, reziliens és virágzó vidéki térségek által és számukra meghatározott, a 2040-ig tartó időszakra vonatkozó hosszú távú jövőképet testesítik meg.



1. ábra: A vidéki területek 2040-ig tartó időszakra vonatkozó jövőképét meghatározó fő hajtóerők és a négy egymást kiegészítő cselekvési terület Erősebb •Felelősségvállalással rendelkező közösségek •A szolgáltatásokhoz való hozzáférés •Társadalmi innováció Összekapcsolt •Digitális összekapcsoltság • Közlekedési összeköttetések és

új mobilitási lehetőségek Reziliens •Az éghajlatváltozással szembeni reziliencia •Környezeti reziliencia •Társadalmi reziliencia Virágzó •Gazdasági tevékenységek

diverzifikálása •Fenntartható élelmiszertermelés

Forrás: Európai Bizottság 2.1.Erősebb vidéki területek A vidéki területeknek a felelősséget vállaló és élénk helyi közösségek otthonává kell válniuk. Ahhoz, hogy testre szabott, helyi alapú és integrált szakpolitikai megoldások és beruházások jöjjenek létre, kulcsfontosságú, hogy mindenki szerepet vállalhasson a szakpolitikai és döntéshozatali folyamatokban, az érdekelt felek és hálózatok széles körének, valamint az összes kormányzati szint bevonásával. A nyilvánosság aktív részvételének új lehetőségei – például a vidéki választócsoportokkal folytatott konzultációk vagy az online szavazás – vonzóbbá tehetik a vidéki területeket, különösen a távoli és elnéptelenedő területeket azáltal, hogy bevonják az embereket a saját jövőjükkel kapcsolatos döntésekbe és a területük kulturális és gazdasági erősségeinek maximális kiaknázásába. Bár a helyzet tagállamonként eltérő, az EU számos vidéki térségének lakossága csökken és idősödik, ami nyomást gyakorolhat az állami és magánszolgáltatások nyújtására. Kulcsfontosságú annak biztosítása, hogy a vidéki területek vonzó helyek legyenek az élet és a munka szempontjából. Ezért mindenki számára tényleges hozzáférést kell biztosítani a megfelelő minőségű alapvető szolgáltatásokhoz – például a vízhez, a szennyvízelvezetéshez, az egészségügyi ellátáshoz, az energiához, a közlekedéshez, a pénzügyi szolgáltatásokhoz és a digitális kommunikációhoz. A szolgáltatások nyújtására irányuló innovatív megoldásokat is ki kell dolgozni, a lehető legjobban kihasználva a digitális eszközök kínálta lehetőségeket, és ösztönözve az erőteljes társadalmi innovációt. 2.2. Összekapcsolt vidéki területek „A vidék még mindig számos hiányossággal küzd az infrastruktúra – utak, közlekedés, szennyvízkezelés és vízellátás – tekintetében.” „A széles sávú internetnek alapvető szolgáltatásnak kell lennie. Ez egy cél elérésére szolgáló eszköz, nem pedig maga a cél.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) A vidéki területek további fejlődése attól függ, hogy megfelelően össze vannak-e kötve egymással, valamint a városkörnyéki és városi területekkel. Ez megkönnyíti az ilyen területek elérését, miközben javítja a szolgáltatások szélesebb köréhez való hozzáférést a helyi közösségek számára. A közlekedést illetően fenn kell tartani vagy javítani kell a megfizethető tömegközlekedési szolgáltatásokat és infrastruktúrát, például a vasutakat, a belvízi utakat, az utakat, az e-mobilitási megoldásokat támogató töltőállomásokat, a kerékpárutakat, a multimodális összeköttetéseket, többek között az aktív közlekedési eszközökhöz való csatlakozást, valamint a rövid távú tengeri és légi közlekedési összeköttetéseket, amelyek gyakran a szigetek és bizonyos peremterületek elérésének egyetlen eszközét jelentik. Tovább kell vizsgálni annak lehetőségét is, hogy a vidéki területek a fenntartható és innovatív mobilitási megoldások fejlesztésének, tesztelésének és alkalmazásának laboratóriumaiként működjenek. A digitális infrastruktúra alapvető fontosságú a vidéki területek számára ahhoz, hogy hozzájárulhassanak a digitális átálláshoz, és a lehető legjobban kihasználhassák annak előnyeit. A digitális kapacitások fejlesztése a vidéki területeken növelni fogja e területek vonzerejét. A digitális technológiák olyan szolgáltatásokat kínálnak majd, mint a multimodális intelligens közlekedési rendszerek, a balesetek esetén gyors sürgősségi segítségnyújtás, célzottabb hulladékgazdálkodási megoldások, intelligens energia- és világítási megoldások, erőforrás-optimalizálás stb.





2.3. Reziliens vidéki területek, amelyek elősegítik a jóllétet „A jövőképnek elő kell mozdítania a fenntartható ellenálló képességet és az inkluzív fejlődést, és fokoznia kell a lakosok jólétét.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) A vidéki térségeknek központi szerepük lehet és kell, hogy legyen az európai zöld megállapodásban. A természeti erőforrások megőrzése, a tájak – köztük a kulturális tájak – helyreállítása, a mezőgazdasági tevékenységek környezetbarátabbá tétele és az ellátási láncok lerövidítése ellenállóbbá teszi a vidéki térségeket az éghajlatváltozással, a természeti veszélyekkel és a gazdasági válságokkal szemben. Az ökoszisztémákat és a karbonsemlegességi megoldásokat védő szolgáltatásaikkal a vidéki területek egyre fontosabb szerepet játszanak az éghajlatváltozás mérséklésében, valamint a fenntartható bio- és körforgásos gazdaságban. A vidéki területeknek fenntartható gazdálkodásra, erdőgazdálkodásra, agrár-élelmiszeripari gazdasági tevékenységekre, valamint a szén-dioxid-gazdálkodást és a helyi, közösségi alapú, kiváló minőségű termelést előmozdító, környezetbarátabb gazdasági tevékenységek széles skálájára kell épülniük. A vidéki területek javát szolgálva lehetővé kell tenni, hogy különféle fenntartható tevékenységek párhuzamosan létezzenek. A családi mezőgazdasági tevékenységeket más gazdasági tevékenységekkel összhangban kell végezni, tiszteletben tartva és megőrizve a gazdasági ágazatok megfelelő autonómiáját a megfelelő földhasználat-tervezés és övezeti tervek kidolgozása révén. Hasonlóképpen, a mezőgazdasági termelésnek szem előtt kell tartania a vizekre és a tengeri ökoszisztémákra gyakorolt hatását. A zöld és digitális gazdaságra való átállásnak méltányosnak kell lennie, és figyelembe kell vennie a vidéki közösség valamennyi tagjának, köztük a hátrányos helyzetű csoportok tagjainak is az igényeit, a vidéki területek társadalmi rezilienciájának megerősítése érdekében. A vidéki területek társadalmi rezilienciájának növeléséhez társadalmainkban ki kell aknázni a tehetségek és a sokféleség teljes skáláját. Mindenki számára lehetővé kell tenni az átképzéshez és továbbképzéshez való hozzáférést, jó minőségű munkahelyeket és lehetőségeket kell teremteni, valamint lehetővé kell tenni, hogy egyenlő arányban képviseltethessék magukat a döntéshozatalban nemzeti, regionális és helyi szinten egyaránt. Foglalkozni kell a nemi alapú erőszakkal és a nemi sztereotípiákkal. Különös figyelmet kell fordítani a fiatalokra, az idősekre, a fogyatékossággal élő személyekre, a gyermekekre, az LMBTQI+ és a migráns hátterű személyekre, valamint a roma közösségekre, amelyek néha nem jutnak hozzá az alapvető szolgáltatásokhoz, például megfelelő szociális és oktatási lehetőségekhez és egészségügyi ellátáshoz.



2.4.Virágzó vidéki területek „Folytatnunk kell elkötelezettségünket amellett, hogy támogatjuk a vidéki területek tevékenységeinek és funkcióinak diverzifikálását, kiaknázva a helyi erősségeket, tudást és lehetőségeket, valamint nagyobb támogatást nyújtva a különösen a fiatalok és a munkanélküliek által támogatott kisléptékű és mikroprojektek számára, hogy elkerüljük a városokba költözésüket.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) A vidéki területek virágzóbbá válhatnak azáltal, hogy a gazdasági tevékenységeket diverzifikálják az új ágazatok felé történő nyitás érdekében, ami pozitív hatást gyakorol a foglalkoztatásra, valamint javítja a mezőgazdaság és az agrár-élelmiszeripari tevékenységek hozzáadott értékét. A gazdasági tevékenységek diverzifikálásának fenntartható helyi gazdasági stratégiákon kell alapulnia, beleértve azokat az intézkedéseket is, amelyek vonzóvá teszik környezetüket a vállalatok számára. A gazdasági diverzifikáció megköveteli továbbá a digitális és hibrid oktatáshoz és képzéshez való hozzáférés biztosítását a közösségek számára, hogy új készségeket sajátítsanak el és támogassák a vállalkozói szellemet. A kisebb vállalkozások hatékonyabb hálózatba szervezése a konszolidáció alternatívája lehet, ami gyakran a hatáskörök és a haszon vidéki térségekből való áthelyezéséhez vezet. Meg kell őrizni a mezőgazdaság, az erdészet és a halászat fontos gazdasági szerepét. A rövid ellátási láncok kialakítása, a helyi és hagyományos élelmiszerek minőségét és sokféleségét elismerő címkézési rendszerek alkalmazása pozitív hatással lesz a helyi gazdaságokra. A termelői szervezetek tevékenységeik, például reklámkampányok révén hozzájárulhatnak a termékek és régióik népszerűsítéséhez. Ez az egyes vidéki területekhez kapcsolódó helyi termékek iránti növekvő kereslet kielégítésében is szerepet játszik, és hozzájárul az európai élelmiszer-termelés önellátásának és fenntarthatóságának megőrzéséhez.





3.A Vidékfejlesztési Paktum és az uniós vidékfejlesztési cselekvési terv A jövőkép céljainak elérését egy Vidékfejlesztési Paktum és egy, kézzelfogható kiemelt projekteket és új eszközöket tartalmazó uniós vidékfejlesztési cselekvési terv fogja segíteni (lásd a 3.1. pontot). Ösztönözni fogják a vidéki területek újjáélesztését, enyhítik a negatív tendenciák hatását, és lehetővé teszik a 2040-ig elért eredmények nyomon követését és az azokról való jelentéstételt. 3.1.A Vidékfejlesztési Paktum – megerősített irányítás az EU vidéki területei számára Az e közleményben javasolt közös célokat támogató Vidékfejlesztési Paktum kidolgozására kerül sor valamennyi kormányzati szint és érdekelt fél részvételével (lásd alább). A Paktum közös keretet biztosít az uniós, nemzeti, regionális és helyi szintű szereplők széles körének szerepvállalásához és együttműködéséhez. Hozzájárul az uniós, nemzeti, regionális és területi szakpolitikák és beavatkozások közötti szinergiák, kiegészítő jelleg és koherencia fokozásához e hosszú távú jövőkép célkitűzéseinek elérése és a vidéki közösségek közös törekvéseinek való megfelelés érdekében. Az összes kormányzati szint és az érdekelt felek közötti, a vidékfejlesztéssel kapcsolatos interakciókat a vidéki érdekelt felek bevonása érdekében mozgósított, meglévő hálózatokon keresztül fogják ösztönözni. A vidéki területek sokféleségén túl, amely a sikeres alkalmazkodás egyik eszköze, ezek a törekvések közös alapot és lehetséges uniós hozzáadott értéket tükröznek, ezért közös célként történő meghatározásukat javasoljuk az unió vidéki térségeinek hosszú távú jövőképének jóváhagyása érdekében. I.Vonzó területek, amelyeket a harmonikus területfejlesztés révén alakítanak ki, amely kiaknázza a bennük rejlő sajátos potenciált, a lehetőségek hazájává teszi őket, és helyi megoldásokat kínál a globális kihívások helyi hatásainak kezelésére. II.A többszintű és helyi alapú kormányzásban részt vevő területek, amelyek integrált stratégiákat dolgoznak ki együttműködésen és részvételen alapuló megközelítések alkalmazásával, és kihasználják a testre szabott szakpolitikai kombinációkat és a városi és vidéki területek közötti kölcsönös függőségeket. III.A tágabb értelemben vett társadalom számára élelmezésbiztonságot, gazdasági lehetőségeket, árukat és szolgáltatásokat, például bioalapú anyagokat és energiát, ugyanakkor helyi, közösségi alapú, kiváló minőségű termékeket és a megújuló energiát biztosító területek, amelyek méltányosan részesednek a létrehozott értékből. IV.Dinamikus közösségek, amelyek a jóllétre, többek között a megélhetésre, a méltányosságra, a jólétre és az életminőségre összpontosítanak, ahol minden ember jól él és dolgozik együtt, és megfelelő kapacitással rendelkezik a kölcsönös támogatásra. V.A nemzedékek közötti szolidaritáson, méltányosságon és megújuláson alapuló befogadó közösségek, amelyek nyitottak az újonnan érkezők előtt, és előmozdítják az esélyegyenlőséget mindenki számára. VI.A zöld megállapodás célkitűzései által megerősített és azokhoz hozzájáruló, virágzó természeti erőforrások, ideértve a klímasemlegességet, valamint a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodást. VII.A digitális innováció előnyeit teljes mértékben kihasználó területek, amelyek egyenlő hozzáférést biztosítanak a kialakulóban lévő technológiákhoz, a széles körű digitális jártasság és a fejlettebb készségek elsajátításához. VIII.Vállalkozói szellemű, innovatív és képzett embereknek otthont adó területek, amelyek közös technológiai, ökológiai és társadalmi fejlődést tesznek lehetővé. IX.Hatékony, hozzáférhető és megfizethető köz- és magánszolgáltatásokkal – többek között határokon átnyúló szolgáltatásokkal – ellátott, dinamikus területek, amelyek testre szabott megoldásokat nyújtanak (például közlekedés, oktatás, képzés, egészségügy és ápolás-gondozás, beleértve a tartós ápolást, a társadalmi életet és a kiskereskedelmi vállalkozásokat). X.A sokszínűség helyszínei, amelyek a lehető legjobban kihasználják egyedülálló értékeiket, tehetségüket és potenciáljukat. A Bizottság elő fogja segíteni, hogy a Paktum sikeres keretrendszerré váljon. A nemzeti hatóságok és az érdekelt felek eszmecserét folytathatnak majd arról, hogy miként érhetők el a jövőkép közös céljai. A stratégiák, cselekvési tervek és konkrét intézkedések kidolgozása során szerzett tapasztalatok és bevált gyakorlatok megosztása hozzájárul ahhoz, hogy 2040-re valamennyi vidéki térség erősebb, összekapcsolt, reziliens és virágzó legyen. Felkérik azokat a tagállamokat, regionális és helyi önkormányzatokat, amelyek még nem dolgoztak ki stratégiát és cselekvési tervet a vidéki területek előtt álló kihívások kezelésére, hogy tegyék ezt meg. Különös hangsúlyt fog kapni a strukturális átmenetek kezelése, valamint a többszintű és részvételen alapuló kormányzás a vidéki térségek számára legjobban működő megoldások kidolgozása és végrehajtása érdekében. A négy területre vonatkozó jelzők– erősebb, összekapcsolt, reziliens és virágzó – jól kifejezik a vidéki közösségeknek és érdekelt feleknek a vidéki területekre vonatkozóan 2040-ig megvalósítandó közös törekvéseit: 3.2.Uniós vidékfejlesztési cselekvési terv Ez, a Bizottságnak a vidéki közösségek és a vidéki térségek fejlesztése iránti megújított elkötelezettségéről tanúskodó közlemény egy vidékfejlesztési cselekvési tervet is javasol, amely kiemelt kezdeményezések köré épül. Számos uniós szakpolitika már most is támogatást nyújt a vidéki területeket érintő kihívások és lehetőségek kezeléséhez, és hozzájárul a vidéki területek kiegyensúlyozott, méltányos, környezetbarát és innovatív fejlődéséhez. A megreformált közös agrárpolitika (KAP) és különösen annak Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapja (EMVA) a vidéki területek uniós finanszírozásának egyik fő forrása az intelligens, reziliens és diverzifikált mezőgazdasági ágazat előmozdítása, a környezetvédelem és az éghajlat-politika megerősítése, valamint a vidéki térségek társadalmi-gazdasági szerkezetének megerősítése révén. A kohéziós politika a vidéki területek támogatásának másik fő forrása, amely előmozdítja és támogatja a tagállamok, régiók és területek harmonikus általános fejlődését. E célkitűzések elérése érdekében az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), a Kohéziós Alap (KA) és az Európai Szociális Alap Plusz (ESZA+) jelentős, az emberekbe és az infrastruktúrába történő beruházásokat mozgósít a vidéki területeken. Lehetővé teszi továbbá az egyes területek igényeihez igazított stratégiák kidolgozását a 2021–2027-as időszakra vonatkozó kohéziós politika új szakpolitikai célkitűzései, nevezetesen a „polgárokhoz közelebb álló Európa” és egy „szociálisan érzékenyebb és befogadóbb Európa” révén. Rugalmas és adaptálható keretet biztosít a tagállamok és a régiók számára ahhoz, hogy többszintű kormányzással támogassák az integrált területfejlesztést. Emellett lehetőséget kínál a vidéki területeken és azok által kifejlesztett, helyalapú megoldások támogatására is. A tagállamoknak ezért ki kell használniuk a 2021–2027-es időszakra vonatkozó KAP-stratégiai tervek és kohéziós politikai programok kínálta lehetőségeket a fenntartható és integrált vidékfejlesztés elősegítésére. Emellett ki kell használniuk a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközben, az InvestEU-ban és más uniós programokban, valamint az Európai Beruházási Bankban rejlő igen jelentős potenciált a vidéki térségekben meglévő beruházási hiányosságok kezelésére. A finanszírozást koherens módon, a tagállamok nemzeti és regionális szintű beavatkozásaival kiegészítve kell mozgósítani, amelyek továbbra is alapvető fontosságúak a vidéki területek átfogó támogatása szempontjából. E kulcsfontosságú finanszírozási lehetőségeken túl az ezen jövőképet alátámasztó uniós vidékfejlesztési cselekvési terv kézzelfogható projekteket és kezdeményezéseket fog megfogalmazni, amelyek a négy cselekvési irányvonalon alapulnak, és különböző uniós szakpolitikai területeket kapcsolnak össze annak érdekében, hogy ez a jövőkép valósággá váljon. A jövőkép megvalósítása érdekében számos kezdeményezést csoportosítottak át olyan kiemelt kezdeményezések köré, amelyek elindítják a jövőkép közös céljainak elérésére irányuló közös erőfeszítéseket, és jellemzően több, egymással együttműködő fellépést csoportosítanak át. A kiemelt kezdeményezések végrehajtható projektek, amelyeket a mellékletben részletesen ismertetett kísérő intézkedések egészítenek ki. Az erősebb vidéki területeket támogató kiemelt „El kell ismerni, hogy a vidéki területek alapvető jelentőségűek a társadalom egésze számára, a városi lakosság és a döntéshozók körében pedig javítani kell az e területekről kialakított képet és megítélést, amelyhez a sztereotípiák megszüntetésére van szükség.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) kezdeményezések A helyi közösségek vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy felmérjék területeik viszonylagos erősségeit és építsenek azokra. Az elmúlt 30 évben a közösségeket felhatalmazták arra, hogy a Leader-megközelítés keretében KAP-finanszírozással helyi stratégiákat dolgozzanak ki. Az úgynevezett közösségvezérelt helyi fejlesztés révén a kohéziós politika is jól bevált elem, különösen a városkörnyéki és part menti területeken, valamint a szigeteken. A meglévő és jövőbeli helyi fejlesztési stratégiákra építve a továbbfejlesztett hálózatépítésnek elő kell segítenie, hogy kiterjedtebb tanácsadás álljon a helyi közösségek rendelkezésére, különösen a finanszírozáshoz való hozzáféréssel és az említett stratégiák kialakításával kapcsolatban. Ezzel összefüggésben továbbra is támogatni fogják az „intelligens favak” (Smart Villages) megközelítést. A vidéki térségek dinamizmusának előmozdítása érdekében a következő kezdeményezéseket javasoljuk:

·A vidéki térségek újjáélesztésével foglalkozó platform A Bizottság létrehoz egy egyablakos ügyintézési pontként szolgáló platformot, amely – együttműködésük érdekében – a vidéki közösségek, a vidéki projektgazdák és a helyi hatóságok számára egyaránt tájékoztatást nyújt a meglévő projektekről és finanszírozási lehetőségekről. A platform lehetőséget nyújt a vidéki polgárok és közösségek számára, hogy rávilágítsanak arra, hogyan tudták kihasználni területük sajátosságait új gazdasági lehetőségek vagy a lakosságuk számára nyújtott szolgáltatások formájában. Ez pedig lehetővé teszi a projektgazdák vagy a vidéki hatóságok számára, hogy ezeket a stratégiákat a saját körülményeikhez igazítsák. A platform elsősorban a népességcsökkenés, az idősödés és a gazdasági lehetőségek hiánya által érintett vidéki területeket fogja támogatni, amelyek így hozzáférhetnek az eszközökre és stratégiákra vonatkozó információkhoz és bevált gyakorlatokhoz. ·Kutatás és innováció a vidéki közösségek számára Az állami és magánszereplőket összefogó erős innovációs ökoszisztémák fontos lehetőséget jelentenek a vidéki közösségek számára a fellendüléshez, a vidéki területek számára ahhoz, hogy vonzó helyek legyenek az innovátorok számára a munkavállaláshoz és az élethez, Európa számára pedig ahhoz, hogy kiaknázza a fő tudásközpontokon kívüli ún. innovációs zsebekben, tehetségekben és kreatív elmékben rejlő lehetőségeket. Az ennek a kiemelt kezdeményezésnek a keretében végrehajtott intézkedések segíteni fogják az ilyen ökoszisztémák megerősítését. A Horizont Európa keretében végzett, vidékközpontú K+I-tevékenységek támogatni fogják az innovációk vidéki közösségek általi és számukra történő fejlesztését, a képzést, valamint a vidéki innováció szereplői közötti tudáscserét a Startup Villages éves fórumán keresztül, az innovációk terjedésének és elfogadásának felgyorsítása érdekében. Ezeket a kiemelt kezdeményezéseket kísérő intézkedések egészítik ki. A Bizottság fel fogja mérni, hogy miként lehet a legjobban ösztönözni az optimális földhasználat-tervezést és övezeti terveket a fenntartható gazdálkodás és egyéb gazdasági tevékenységek védelme és előmozdítása érdekében, a kulturális örökséggel kapcsolatos ismeretek és bevált gyakorlatok cseréjét, valamint a Leader-megközelítés és az „intelligens falvak” kezdeményezés keretében történő hálózatépítést. Az olyan új programok, mint az Erasmus+ és az Európai Szolidaritási Testület is több emberhez fognak eljutni a vidéki területeken a befogadást célzó intézkedések révén. A vidéki területek összekapcsoltságát ösztönző kiemelt „Függetlenül attól, hogy mennyi erőfeszítést fordítanak az oktatásra, az idegenforgalom előmozdítására, új gazdasági kezdeményezések kidolgozására stb., az akadálymentesség továbbra is minden fejlesztési kezdeményezés sikerének kulcsa. A megfelelő akadálymentesség és összekapcsoltság hiánya hatással van a vidéki területeken végrehajtott fejlesztési stratégiákra.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) kezdeményezések A Bizottság felszólítja a tagállamokat és a régiókat, hogy dolgozzanak ki fenntartható vidéki mobilitási stratégiákat. Ezeknek a vidéki mobilitással kapcsolatos konkrét kihívásokra kell összpontosítaniuk, figyelembe véve a határokon átnyúló és a makroregionális kapcsolatokat a meglévő hálózatok lehető legjobb kihasználása érdekében. A stratégiáknak a fenntartható városi mobilitási tervezésre (SUMP) vonatkozó európai iránymutatásokra kell támaszkodniuk. A városi területeket is arra ösztönzik, hogy fogadjanak el fenntartható mobilitási terveket, amelyek figyelmet fordítanak a környező városkörnyéki és vidéki területekre. A széles sávú – s ezen belül az 5G-s – lefedettség kulcsfontosságú a vállalkozások és a polgárok számára ahhoz, hogy távolról dolgozhassanak, és alkalmazkodjanak az innovációkhoz és az új gazdasági tevékenységekhez. Ez innovatív lehetőségeket nyújt az új készségek elsajátítására, és az olyan akadálymentes elektronikus szolgáltatások nyújtásának is előfeltétele, mint az e-egészségügy, a kiskereskedelem, az online banki szolgáltatások, az utazási információk és a közigazgatási szervekhez való hozzáférés. A földi és a világűrbe telepített összeköttetések kombinációja, amely mindenhol biztosítja a reziliens és költséghatékony szolgáltatásokhoz való nagy sebességű széles sávú hozzáférést, segíteni fog ennek elérésében. A széles körű digitális jártasság fejlesztése szintén elengedhetetlen az akadálymentesség biztosításához. Végső soron az adatokat a vidéki területek javára kell felhasználni. Ez támogathatja a jobb és hatékony szolgáltatásnyújtást, a polgárok bevonását és az innovációt olyan ágazatokban, mint a mobilitás, az energia, az élelmiszer-ellátás és az egészségügy. A vidéki területek összekapcsoltságának ösztönzése érdekében a következő kezdeményezéseket javasoljuk: ·A fenntartható multimodális mobilitás bevált gyakorlatai a vidéki területeken Mindenképpen javítani kell a meglévő közlekedési összeköttetéseket. E célból optimalizálni kell a fenntartható multimodális mobilitási megoldásokat és összeköttetéseket, kihasználva a digitalizációt. A városi mobilitási hálózatokkal kapcsolatos tapasztalataira építve a Bizottság támogatni fogja a vidéki településeket a mobilitási megoldások megvitatásában és azonosításában. A helyi szintű kezdeményezések bemutatásával a helyi önkormányzatok megvitathatják a vidéki mobilitással kapcsolatos kérdéseket, és kiigazíthatják az ilyen a kezdeményezéseket a területeiket érintő mobilitási kérdések kezelése érdekében, javítva a közlekedés fenntarthatóságát és a vidéki területek megközelíthetőségét . ·„A vidéki területek digitális jövője” A vidéki térségeknek és közösségeknek a digitalizáció középpontjában kell állniuk. A „vidéki területek digitális jövője” kezdeményezés integrált intézkedéscsomagot javasol a vidéki területek fenntartható digitális átalakulásának felgyorsítására, valamint e vidéki területek vonzóbbá tételére a polgárok és a vállalkozások számára ahhoz, hogy helyben maradjanak vagy visszatérjenek. A kezdeményezés a következőkre összpontosít: 1.Digitális összekapcsoltság: a vidéki és városi területek közötti szakadék megszüntetése, valamint a nagy sebességű internetkapcsolathoz való egyetemes és megfizethető hozzáférés lehetővé tétele. Ez a magánszektorbeli beruházások mozgósításával érhető el. 2.Digitális technológiák: digitális innováció és olyan új technológiák, mint a mesterséges intelligencia, a robotika, a dolgok internetével kapcsolatos megoldások és a vidéki területek fejlődéséhez hozzájáruló digitális innovációs központok. 3.Emberek: a vidéki területek digitális átalakulásához szükséges kompetenciák fejlesztése, ideértve a 2021–2027-es időszakra szóló digitális oktatási cselekvési terv stratégiai célkitűzései szerinti, nagy teljesítményű digitális oktatási ökoszisztémához való hozzáférést és az abban való részvételt, valamint a digitális készségek és a vállalkozói készség előmozdítását annak érdekében, hogy mindenki élvezhesse a digitalizáció előnyeit.

4.A városi és vidéki területek közötti digitális szakadék megszüntetése felé tett előrehaladás mérése a meglévő – különösen a digitális gazdaság és társadalom fejlettségét mérő mutatóknak – a vidéki területek digitalizációs szintjét mutató indexben (Rural Digital Index) történő átrendezésével. Az EU 2030-ra szeretné biztosítani, hogy a demokratikus élet és a közszolgáltatások mindenki számára teljes mértékben hozzáférhetőek legyenek az interneten. A 2030-as digitális iránytűvel összhangban a kulcsfontosságú közszolgáltatások 100 %-a online elérhető lenne az európai polgárok és vállalkozások számára; Az európai polgárok 100 %-a hozzáférne az egészségügyi dokumentációhoz (e-dokumentáció), 2030-ra pedig már a polgárok 80 %-a használna digitális azonosító megoldást. Az EMVA-ból, az ERFA-ból, az ESZA+-ból, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből (CEF) és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből származó európai finanszírozásnak, valamint a nemzeti és magánfinanszírozásnak együtt kell működnie az infrastruktúrába, a technológiába és az emberekbe való beruházás érdekében. Ezek a beruházások hozzájárulnak a vidéki területeken a 100 %-os széles sávú lefedettség 2025-ig történő eléréséhez. Meg kell jegyezni, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz által biztosított finanszírozás legalább 20 %-át a digitalizáció támogatására kell fordítani. Amint azt a digitális évtizedről szóló közlemény is említi, 2030-ra minden európai háztartást gigabites hálózatnak kell lefednie, és minden lakott területen kell lennie 5G-lefedettségnek. E kiemelt intézkedések mellett a Bizottság támogatást fog nyújtani a szélessávszakértői szolgálatoknak is, hogy megkönnyítse a széles sávú hálózatok kiépítését. A KAP, a kohéziós politika, a Horizont 2020 és a Horizont Európa keretében nyújtott finanszírozás lehetővé teszi majd a további digitalizációt, különösen a mezőgazdasági ágazatban. Ami a közlekedést illeti, a városi mobilitásra vonatkozó új uniós keret foglalkozik majd a város és a vidék közötti kapcsolatokkal, a „Drone Strategy 2.0” elnevezésű stratégia pedig figyelembe fogja venni a vidéki térségek szükségleteit.



A reziliens vidéki területeket támogató kiemelt „A fenntarthatóság elképzelését a vidéki térségek fejlesztésének valamennyi szempontjába be kell építeni.” – „A mezőgazdasági termelők számára az éghajlatbarát termelési módszerek a jövőben új piaci réseket és lehetőségeket nyitnak meg.” „A Covid19 rámutatott az egyes területek különböző gyenge pontjaira és lehetőségeire. Különösen a vidéki területek esetében, ahol a betegség terjedésének kockázata alacsonyabbnak tűnhet, mint a sűrűbben lakott városi területeken, az általánosságban idősebb és ezért kiszolgáltatottabb lakosságnak szembe kellett néznie a közeli egészségügyi intézmények és szolgáltatások hiányával.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) kezdeményezések Az e témakörbe tartozó intézkedések hozzájárulnak a vidéki területek környezeti, éghajlati és társadalmi ellenálló képességének növeléséhez, és a vállalkozásokra és a hatóságokra összpontosítanak, mivel ezek az átállás költségeinek aránytalanul nagy részét viselhetik. Biztosítaniuk kell a jogaiktól való megfosztás veszélyének kitett uniós polgárok befogadását, a nemek közötti egyenlőség előmozdítását, a vidéki területeken élő, kisebbségi etnikai vagy faji háttérrel rendelkező személyek egyenlőségét és befogadását, valamint egyenlően kiemeltként kell kezelniük a gazdasági és társadalmi fejlődést. A vidéki térségek ellenálló képességéhez való hozzájárulás érdekében a következő kezdeményezéseket javasoljuk: ·A vidéki települések támogatása az energetikai átmenetben és az éghajlatváltozás elleni küzdelemben Az energiaüggyel és az éghajlatváltozással foglalkozó Polgármesterek Szövetsége a települések legnagyobb hálózata a világon. Létre fognak hozni egy, a vidéki területekre vonatkozó munkafolyamatot a vidéki aláírók számára, hogy megosszák egymással a bevált gyakorlatokat, hozzáférjenek a finanszírozási forrásokhoz, és tájékoztatást nyújtsanak az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez való hozzájárulásukkal kapcsolatban. Az európai alapok képesek finanszírozni a vidéki területeken található épületek felújítását, támogatva az EU Covid19-világjárványból való kilábalását azáltal, hogy munkahelyeket teremtenek, és hozzájárulnak a zöld megállapodás célkitűzéseihez azáltal, hogy növelik az energiahatékonyságot, a helyi megújulóenergia-termelést és csökkentik az energiaszegénységet az EU-ban. A vidéki területek teljes mértékben képviseltetik magukat az új európai Bauhaus kezdeményezésben is, amely összekapcsolja az európai zöld megállapodást lakóterületeinkkel, átalakítja az épületeket és a közterületeket. ·Éghajlat-politikai program a tőzeglápokon szén-dioxid-gazdálkodással A vizes élőhelyek és tőzeglápok helyreállítása, elárasztása és megőrzése nagy lehetőségeket rejt magában az éghajlati előnyök szempontjából, mivel egy viszonylag kis területen azonnal jelentős kibocsátáscsökkentést eredményezhet, ugyanakkor számos járulékos előnnyel jár a vízgazdálkodással és a biológiai sokféleséggel kapcsolatban. Ez az átállás hatékonyabb lenne területi megközelítés alkalmazásával, különösen azokban a vidéki térségekben, ahol kiterjedt tőzeglápok találhatók. Ezek a régiók részesülhetnek az Igazságos Átmenet Alapból nyújtott támogatásban. A szén-dioxid-gazdálkodási („carbon farming”) kezdeményezések további bevételi forrást jelenthetnek mezőgazdasági termelőik és az erdészek számára, mivel e kezdeményezések keretében jutalomban részesülnek a szénmegkötésért. A „termelőtől a fogyasztóig” stratégiában foglaltaknak megfelelően egy új uniós szén-dioxid-gazdálkodási kezdeményezés elő fogja mozdítani ezt az új üzleti modellt. A KAP, a kohéziós politika és a LIFE program támogatást nyújthat régióikban a szén-dioxid-gazdálkodással kapcsolatos kísérleti kezdeményezések kidolgozásához. Különösen fontos lesz a mezőgazdasági termelőknek és az erdészeknek tanácsadás formájában nyújtott erős támogatás. ·Az egészséges talajokkal és élelmiszerekkel kapcsolatban javasolt uniós misszió A Horizont Európa keretprogram támogatásával az „egészséges talajok és élelmiszerek” területével kapcsolatban javasolt misszió célja egy ambiciózus kutatási és innovációs program végrehajtása. A misszió hozzájárulna a talajjal kapcsolatos kihívások kezeléséhez a vidéki területeken, de városi környezetben is, a vidéki és városi gyakorlatok közötti kapcsolatok kiépítése révén. A missziónak a polgárok bevonására irányuló tevékenységeket is végre kell hajtania, és törekednie kell a talajjal kapcsolatos ismeretek bővítésére. ·Társadalmi reziliencia és a vidéki térségekben élő nők A nőknek folyósított támogatások a vállalkozói léthez, a döntéshozatalban való részvételhez, valamint a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtését célzó szolgáltatásokba, például a kisgyermekkori nevelésbe és gondozásba, valamint az időseknek nyújtott szolgáltatásokba történő beruházásokhoz nyújtanak segítséget. Lehetőségeket kell teremteni a nők munkaerő-piaci integrációjának fokozására is. A 2020–2025 közötti időszakra szóló nemi esélyegyenlőségi stratégiában bejelentetteknek megfelelően a Bizottság az Európai Szociális Alap Pluszból, az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az InvestEU programból és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból származó beruházások révén továbbra is támogatni fogja a tagállamok arra irányuló munkáját, hogy javítsák a minőségi oktatási és ápolási-gondozási szolgáltatások elérhetőségét, hozzáférhetőségét és megfizethetőségét a vidéki térségekben élő gyermekek és más eltartottak számára. Külön figyelemben fognak részesülni a kiszolgáltatott helyzetben lévők is.

Ezt a négy kiemelt kezdeményezést a demográfiai és társadalmi rezilienciát célzó egyéb intézkedések egészítik ki. Ezek közé tartoznak többek között a demográfiai hanyatlást előidéző tényezők elemzése az érintett vidéki térségekben Európában, valamint a migráns háttérrel rendelkezők és más kisebbségek befogadására és integrációjára irányuló intézkedések. A virágzó vidéki területeket támogató kiemelt „A gazdaság diverzifikálása, a vidéki vállalkozások – különösen a mikrovállalkozások – innovációjának előmozdítása, és végső soron a vidéki térségekben az üzleti szerkezet versenyképességének növelése alapvető fontosságú e területek jövője szempontjából.” (A hosszú távú jövőképre vonatkozó konzultációk) kezdeményezések Az e területen hozott intézkedéseknek hozzá kell járulniuk a vidéki területeknek a társadalom zöld és digitális átalakulásával összefüggő gazdasági diverzifikációjához, és az értékláncok megerősítéséhez kell vezetniük a feldolgozóiparban, valamint a kulturális és kreatív iparágakban. A releváns intézkedéseknek jól kell illeszkedniük a regionális intelligens szakosodási stratégiákhoz, és biztosítaniuk kell, hogy a vidéki régiók továbbra is vonzóak maradjanak az ipari beruházások és más gazdasági tevékenységek számára. Támogatni kell a vidéki területek mezőgazdasági és élelmiszeripari ágazaton túli diverzifikációját is. Az idegenforgalom, a mezőgazdasági üzemek általi forgalmazás és feldolgozás közötti szinergiák – beleértve a földrajzi árujelzők népszerűsítését is – hozzájárulnak a vidéki területek fejlődéséhez. Ez kiterjedhetne olyan földrajzi árujelzők piaci hasznosítására is, amelyek a termék és annak származási területe közötti erős összefüggést tükrözik. A megfelelően kezelt Natura 2000 területeken előállított olyan termékek is részesülhetnek ennek előnyeiben, amelyek bizonyítják, hogy előállításuk összeegyeztethető a természetvédelemmel. A régiók támogatásban fognak részesülni olyan stratégiák kidolgozásához, amelyekkel a lehető legjobban kihasználhatják a bennük rejlő erősségeiket, különösen a zöld megállapodáshoz kapcsolódó területeken, valamint a feldolgozóiparban, a szolgáltatási ágazatban és a kreatív ágazatokban, megőrizve ugyanakkor az élelmiszer-termelés önellátását és fenntarthatóságát. Ezért kulcsfontosságú az ipari és szolgáltatási ágazatok fejlesztése és átalakulása a vidéki területeken, a nyersanyag- és energiaágazathoz kapcsolódó értékláncokkal együtt, azonban a mezőgazdasági termelés, és a fenntartható mezőgazdasági földhasználat sérelme nélkül. A feldolgozóipar, az energiaipar, valamint a kulturális és kreatív ágazatok szoros kapcsolatban állnak a termelékenység és a foglalkoztatás vidéki területeken történő növelésével, és támogatják azt. A szociális jogok európai pillérére vonatkozó cselekvési terv azt a célt tűzi ki, hogy 2030-ra a 20–64 éves korosztályba tartozó lakosság 78 %-a foglalkozási viszonyban legyen. Ennek eléréséhez gondoskodni kell (a többek között) a vidéki területeken élők munkaerő-piaci részvételéről. A cselekvési terv azt is előírja, hogy 2030-ra az összes felnőtt 60 %-ának minden évben képzésben kell részesülnie. Az ESZA+-ból származó finanszírozás támogatni fogja a vidéki területeken élők oktatását és képzését annak biztosítása érdekében, hogy rendelkezzenek a változó munkaerőpiacon a versenyképességhez szükséges eszközökkel. Az európai oktatási térség keretében tervezett kezdeményezések hozzá fognak járulni a nemzeti oktatási és képzési rendszerek minőségének és inkluzivitásának előmozdításához, ami hatással lesz a vidéki és távoli területekre is. A következő széleskörű intézkedések részesülnek támogatásban: ·Vállalkozói lét és szociális gazdaság a vidéki térségekben A Bizottság számos intézkedést fog végrehajtani, többek között kutatás- és innovációfinanszírozási tevékenységeket, különös figyelmet fordítva a vidéki területeken már letelepedett vagy ott letelepedni tervező kis- és középvállalkozásokra. Ez lehetővé teszi a vállalkozók és a kisvállalkozások számára, hogy vidéki területekre költözzenek, és hozzájárul a változó gazdasági környezethez való alkalmazkodásukhoz, lehetőségeket teremtve az innovatív üzleti gyakorlatokhoz, az együttműködéshez és a klaszterek létrehozásához, valamint új gazdasági ágazatok kialakításához. Ez részben a Horizont Európa programból, valamint a Bizottság egységes piacra vonatkozó programjából biztosított finanszírozással érhető el, amely kifejezetten a vidéki kis- és középvállalkozások igényeit fogja kielégíteni. A szociális gazdasági szervezetek jelentős potenciállal rendelkeznek a vidéki területek mint lakóhelyek vonzerejének, valamint a polgárok és a közösségek szerepvállalásának növelésére. A szociális gazdaságra vonatkozó európai cselekvési terv és az európai klaszteregyüttműködési platform a szociális gazdaság és a szociális vállalkozások innovációinak előmozdítása és a vidéki területeken az üzleti erőforrások egyesítésének elősegítése révén foglalkozik majd a kihívásokkal és lehetőségekkel, valamint támogatni fogja a szociális gazdaság érdekelt feleit az innováció, a minőségi munkahelyteremtés és a társadalmi befogadás terén. A vidéki vállalkozások közötti hálózatépítést az európai kis- és középvállalkozások legnagyobb hálózata, az Európai Vállalkozói Hálózat, valamint az európai szociális gazdasági missziók keretében történő régióközi együttműködésre irányuló felhívások révén is fokozni fogják. Külön hangsúlyt kapnak az agrár-élelmiszeripari termékek rövid ellátási láncai, amelyek közvetlenül összekapcsolják a termelőket és a fogyasztókat. A kiemelt kezdeményezést többek között olyan tevékenységek egészítik ki, amelyek fejlesztik a fiatalok foglalkoztatási és tanulási lehetőségeit, valamint a biogazdaság fenntartható fejlődését.



4.Az uniós vidékfejlesztési cselekvési terv végrehajtása A Bizottság támogatni fogja és nyomon fogja követni az uniós vidékfejlesztési cselekvési terv végrehajtását, és rendszeresen naprakésszé fogja tenni azt annak érdekében, hogy biztosítsa annak relevanciáját és figyelembe vegye az új uniós szakpolitikai intézkedéseket. Rendszeres kapcsolatot fog fenntartani a tagállamokkal, az érdekelt felekkel, a testületekkel és az intézményekkel, hogy platformot biztosítson a vidéki területeket érintő kérdésekkel kapcsolatos eszmecseréhez. A tervek szerint a jelenlegi uniós és nemzeti vidéki hálózatok, a kohéziós politikai hálózatok, az Inform EU hálózat és a jövőbeli KAP-hálózatok aktív szerepet fognak játszani az érdekelt felek bevonásában, a bevált gyakorlatok megosztásában, valamint a javasolt témák és fellépések széles körét érintő intézkedések előmozdításában. 4.1. A vidéki térségekre gyakorolt hatások vizsgálata