[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 22.2.2006

SEC(2006) 238 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

Azon intézkedések értékelése, amelyeket Olaszország a túlzott államháztartási hiány megszüntetésére irányuló, 2005. július 28-i tanácsi ajánlásra adott válaszul hozott – A Szerződés 104. cikke (7) bekezdésének alkalmazása

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

Azon intézkedések értékelése, amelyeket Olaszország a túlzott államháztartási hiány megszüntetésére irányuló, 2005. július 28-i tanácsi ajánlásra adott válaszul hozott – A Szerződés 104. cikke (7) bekezdésének alkalmazása

1. A TÚLZOTT HIÁNY ESETÉN KÖVETENDő ELJÁRÁS OLASZORSZÁG ESETÉBEN

Az 1990-es évek során Olaszország jelentős költségvetési konszolidációs erőfeszítéseket tett, az államháztartási hiányt a GDP 12 %-ának megfelelő 1990-es értékről az évtized végére 2 % alá csökkentette. 2001-ben, 2003-ban és 2004-ben[1] azonban kis mértékben ismét a GDP 3 %-a fölé emelkedett a hiány (eközben a GDP növekedése alacsony volt), annak ellenére, hogy jelentős egyszeri intézkedéseket hoztak. Az elsődleges többlet a GDP 5 %-ának megfelelő 1999-es értékről 2004-re a GDP 1,8 %-ára esett, az adósság/GDP arány csökkenése pedig, amely 1994-ben 125 %-on tetőzött, jelentősen lelassult. Az adósság 2004 végén a GDP 106½ %-ával volt egyenlő.

A Bizottság megfelelő ajánlására a Tanács 2005. július 28-án úgy határozott, hogy Olaszországban a hiány túlzott, a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban pedig ajánlásokat intézett Olaszországhoz, hogy az hiteles és fenntartható módon legkésőbb 2007-re csökkentse a hiányt a GDP 3 %-a alá[2]. Olaszországnak e célból a Tanács által megállapított 2006. január 12-i határidőig kellett hathatós intézkedéseket hoznia. A Tanács felkérte Olaszországot, hogy „szigorúan hajtsa végre a 2005-ös költségvetést” és „tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a ciklikus hatásoktól megtisztított, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedéseket figyelmen kívül hagyó hiány kumulatív csökkenése 2006–2007 során a 2005-ös szinthez képest a GDP legalább 1,6 %-ával legyen egyenlő, és hogy e csökkentés legalább felét 2006-ban tegyék meg.” Olaszországot emellett felkérték, „hogy az elsődleges többlet megfelelő szintjének középtávon történő helyreállításával biztosítsa azt, hogy a bruttó államadósság-hányad elegendő mértékben csökken és az kielégítő ütemben közelíti a referenciaértéket a túlzott hiány kiigazításával összhangban” és „fordítson különös figyelmet a nettó kölcsönfelvételen kívüli tényezőkre (mint pl. vonal alatti műveletek), amelyek hozzájárulnak az adósság szintjének változásához”. A Tanács arra is felkérte az olasz hatóságokat, hogy „gondoskodjanak a közel egyensúlyi helyzettel vagy többlettel jellemezhető középtávú államháztartási egyenleg felé vezető költségvetési konszolidáció fenntartásáról azáltal, hogy a túlzott hiány kiigazítása után évente legalább a GDP 0,5 %-ával csökkentik a ciklikus hatásoktól megtisztított, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedéseket figyelmen kívül hagyó hiányt.” A Tanács végezetül arra buzdította az olasz hatóságokat, hogy „javítsák tovább az államháztartási adatok gyűjtését és feldolgozását.”

Az (EK) 1056/2005 tanácsi rendelettel módosított (EK) 1467/97[3] tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban – amely szerint azt követően, hogy lejárt a tagállam számára a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlásra válaszul adott intézkedések meghozatalára előírt határidő, „... a Bizottságnak értesítenie kell a Tanácsot arról, hogy a hozott intézkedéseket elegendőnek tekinti-e a túlzott hiánynak a Tanács által szabott határidőn belüli kiigazításához szükséges előrehaladás biztosításához, feltéve, hogy azokat teljes mértékben végrehajtják, valamint, hogy a gazdasági helyzet az előrejelzéseknek megfelelően alakul” –, ez a közlemény az Olaszország által a tanácsi ajánlásokra adott válaszul hozott intézkedéseket értékeli. [4]

2. AZ OLASZORSZÁG ÁLTAL A TANÁCSI AJÁNLÁSRA ADOTT VÁLASZUL HOZOTT INTÉZKEDÉSEK

2.1 Államháztartási egyenlegek

A 2005-ös költségvetési egyenleg

A 2004-ben elfogadott 2005-ös költségvetési törvény 2005-re a GDP 2,7 %-ának megfelelő államháztartási hiányt tűzött ki célul, 2,1 %-os GDP növekedési előrejelzést alapul véve. E cél elérésére a 2005-ös költségvetési törvény a változatlan jogszabályok melletti trendhiányhoz képest (amely a becslések szerint a GDP 4,4 %-a) a GDP 1,7 %-ának megfelelő kiigazítást tervezett[5]. Ezt a kiigazítást, valamint a GDP ½ %-ának megfelelő adócsökkentéseket és pótlólagos kiadásokat új bevételekkel, egyszeri intézkedésekkel és kiadáscsökkentésekkel (különösen a nominális kiadások növekedésének 2 %-ban való maximálásán keresztül) tervezték finanszírozni. A stabilitási program 2004-es aktualizálása szerint a 2005-ös költségvetési törvény 2004-hez képest nagyjából változatlanul hagyja az elsődleges egyenleget, de az egyszeri intézkedések hatása 2004-hez képest a GDP kb. ½ %-ával csökken. A tervezett hiányt 2005-ben kétszer módosították. Az 1,2 %-os új GDP növekedési előrejelzés fényében április végén a GDP 2,9–3,5 %-ára módosították a tervértéket. A második módosításra júliusban került sor, ekkor a gazdasági és pénzügyi tervezési dokumentum (DPEF) a GDP 4,3 %-ában határozta meg az új 2005-ös tervezett hiányt, a GDP növekedési ütemére tett előrejelzést pedig nullára csökkentették. A GDP 4,3 %-ának megfelelő tervezett hiány elérésének biztosítására a kormány októberben a GDP 0,1 %-át kitevő újbóli kiadáscsökkentésekre és bevételnövelésekre kerített sort[6]. A stabilitási program 2005-ös aktualizálása megerősítette a 4,3 %-os tervezett hiányt.

A 2006-ös költségvetési egyenleg

A változatlan jogszabályok melletti trendhiány értékéből kiindulva (amely a hivatalos becslések szerint a GDP 5 %-ának felel meg) a 2006-os költségvetési törvény – amelyet a parlament 2005. december 22-én fogadott el – a GDP ½ %-ának megfelelő hiánynövelő diszkrecionális intézkedéseket (ezek célja a növekedés serkentése), valamint a GDP 2 %-ának megfelelő hiánycsökkentő intézkedéseket tartalmaz. A költségvetés így összességében a 2006-ra hivatalosan tervezett (a GDP 3,5 %-ával egyenlő) hiányt eredményezi (lásd az 1. táblázatot).

A növekedésserkentő intézkedések a következőket foglalják magukban: a társadalombiztosítási hozzájárulások általános csökkentése, a mezőgazdasági és az építőipari szektornak nyújtott adómentességi időszakok meghosszabbítása, új alap a háztartások támogatására, befektetés-támogató intézkedések, alap a közszektor 2006–2007-es szerződéseinek meghosszabbítására, egyéb intézkedések. A fő korrekciós intézkedések a következők: a központi kormányzat és a helyi közigazgatások közbenső fogyasztásának csökkentése (a GDP 0,4 %-ával)[7]; a tőke- és egyéb kiadások csökkentései (a GDP 0,6 %-a); az egészségügyi szektor megtakarításai, ami a régiók felelőssége (a GDP 0,2 %-a)[8]; pótlólagos bevételek (a GDP ¾ %-a, ebből az új egyszeri intézkedések a GDP kissé több, mint 0,1 %-át teszik ki). Összességében, az elsődleges kiadásokat a GDP 0,8 %-ával csökkentik a trendhez képest, a bevételeket pedig a GDP 0,6 %-ával növelik.

A kiadáscsökkentések megvalósítása érdekében a költségvetés erősíti a kiadásellenőrzési mechanizmusokat, például azáltal, hogy bevezeti az államháztartási kiadások havi előirányzatainak korlátait és kiterjeszti a Számvevőszék szerepét a belföldi stabilitási paktum ellenőrzése terén. A költségvetés rendelkezéseket tartalmaz annak kezelésére is, hogy az egészségügyi kiadások felső korlátait újra meg újra átlépik[9],[10].

A 2007-es, illetve azon túli költségvetési egyenleg

A stabilitási program 2005. decemberi aktualizálása szerint Olaszország 2007-re a GDP 3 %-a alá kívánja csökkenteni a hiányt, illetve a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzés irányában (ez strukturális szempontból kiegyensúlyozott költségvetést jelent a Stabilitási és Növekedési Paktumban foglaltaknak megfelelően) további költségvetési konszolidációt kíván folytatni a 2007-et követő években. A 2007–2009. közötti évekre nézve az aktualizálás nem szolgáltat információkat a költségvetési célok eléréséhez szükséges intézkedésekről; csak az kerül megemlítésre, hogy az egyszeri intézkedéseket 2007-től kezdve meg kívánják szüntetni.

2.2 Államadósság

Az adósság/GDP arány elmúlt évi emelkedését követően a stabilitási program 2005-ös aktualizálása azt tervezi, hogy ezt az arányt 2006-tól kezdve ismét csökkenő pályára állítják. Az adóssághányad az előrejelzések szerint a 2005-ös 108½ %-ról 2009-re éppen csak 102 % alá csökken, amit elsősorban az emelkedő elsődleges többletek, valamint a 2006-os és 2007-es privatizációs bevételek (mindkét évben a GDP 0,7 %-ának megfelelő összeg) vezérelnek. A pénzügyi eszközök felhalmozódásának (a privatizációs bevételeket figyelmen kívül hagyva) 2005–2006-os adósságnövelő hatása a tervek szerint a GDP ¼ %-ával egyenlő, míg 2004-ben ez a hatás a GDP 1 %-át tette ki[11]. Bár a program nem részletezi a 2007–2009-es állományalkalmazkodás összetételét (eltekintve a 2007-es privatizációtól), a teljes előrejelzett állományalkalmazkodás arra enged következtetni, hogy az adósságnövelő pénzügyi műveletek 2007-től kezdve várhatóan elmaradnak.

2.3 Statisztikai adatok

Olaszország intézkedéseket hozott az államháztartási adatok gyűjtésével és feldolgozásával kapcsolatban. A nemzeti statisztikai intézet (ISTAT), az olasz nemzeti bank (Bank of Italy) valamint a Gazdasági és Pénzügyminisztérium közötti együttműködés fokozódott, aminek az a célja, hogy csökkentsék az e három forrásból származó adatok közötti eltéréseket. Létrehoztak egy a kormányzati szervek műveleteire vonatkozó új információs rendszert (SIOPE), amelynek az a célja, hogy az államigazgatási szervek által végzett költségvetési tranzakciókra vonatkozó információkat az interneten keresztül gyűjtsék be.

3. AZ OLASZORSZÁG ÁLTAL A TANÁCSI AJÁNLÁSRA ADOTT VÁLASZUL HOZOTT INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

A Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései, valamint az előrejelzések határnapja (2005. november 7.) után rendelkezésre bocsátott információk képezik annak az értékelésnek az alapját, amely azt vizsgálja, hogy a fenti intézkedések megfelelnek-e a 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlásnak. Az olasz parlament december 22-én fogadta el a 2006-os költségvetési törvényt, a kormány pedig december 23-án nyújtotta be a stabilitási program aktualizálását.

A stabilitási program aktualizálásának alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv előrejelzése szerint a GDP növekedése a 2005-ös nulla értékről 2006-ban és 2007-ben 1,5 %-ra gyorsul, majd 2008–2009-ben 1¾ %-ra. Ez a forgatókönyv, amely megegyezik a gazdasági és pénzügyi tervezési dokumentumban, valamint a 104. cikk (7) bekezdésével összhangban kiadott tanácsi ajánlásokban szereplő forgatókönyvvel, nagyjából összhangban van a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseivel, amelyek előrejelzése szerint a GDP növekedési üteme 2005–2007. között 0,2 %, 1,5 % illetve 1,4 % lesz.

3.1 Államháztartási egyenlegek

A 2005-ös költségvetési egyenleg

A 104. cikk (7) bekezdésével összhangban kiadott tanácsi ajánlás szerint a 2005. évi költségvetés szigorú végrehajtásával a GDP legfeljebb 4,3 %-ával egyenlő hiány egyeztethető össze, amennyiben 2005-re nézve nulla GDP növekedést tételeznek fel. Az őszi előrejelzések szerint a hiány/GDP arány a GDP 4,3 %-a – tehát összhangban van a hivatalos célkitűzéssel, bár a GDP növekedés kissé magasabb. Az állami szektor kölcsönigényére vonatkozó friss készpénzalapú adatok arra mutatnak, hogy a 2005-ös tervezett hiányt valószínűsíthetően elérik.

1. Táblázat: Olaszország 2006-os költségvetése

a GDP %-ában | Költségvetés-tervezet 2005.10.28-án1 | 2005. őszi előrejelzés2 | Végleges költségvetés |

Változatlan jogszabályok melletti költségvetési egyenleg („tendenziale”) | -4,9 | -5,0 | -4,9 |

Az elsődleges kiadások csökkenése | 0,8 | 0,5 | 0,8 |

Ebből: Egészségügyi szektor | 0,1 | - | 0,1 |

Ingatlanértékesítések | 0,2 | 0,2 | - |

A lisszaboni stratégiához kapcsolódó kiadások | -0,2 | -0,2 | - |

A bevételek növekedése | 0,4 | 0,2 | 0,6 |

Ebből: Egészségügyi szektor | 0,1 | - | 0,1 |

Költségvetési egyenleg | -3,8 | -4,2 | -3,5 |

Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (CAB) | -3,2 | -3,6 | -2,9 |

Egyszeri intézkedések3 | 0,5 | 0,4 | 0,3 |

Ebből: - Ingatlanértékesítések | 0,3 | 0,2 | 0,1 |

- Adóamnesztiák | - | - | 0,1 |

- Helyettesítő adók | 0,2 | 0,1 | 0,2 |

Strukturális egyenleg4 | -3,7 | -4,0 | -3,2 |

A strukturális egyenleg változása | 0,4 | 0,0 | 0,9 |

Megjegyzések: 1 A 2005. október 28-i ún. „Terza fase” után 2 A Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései a 2005.10.28-i költségvetés-tervezetre épülnek 3 Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak számításai szerint 4 Strukturális egyenleg = Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. Forrás: A 2006-os végleges költségvetési törvény, illetve annak tervezete; a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései; a Bizottság szolgálatainak számításai. |

A 2006-ös költségvetési egyenleg

A 2006-os évre vonatkozó 2005. október 28-i költségvetés-tervezet néhány intézkedésének óvatos értékelése alapján a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései szerint a 2006-os hiány a GDP 4,2 %-a lesz, amely meghaladja a GDP 3,8 %-ának megfelelő éppen akkor aktuális hivatalos célkitűzést. A Bizottság szolgálatainak számításai szerint a 2005–2006. közötti strukturális kiigazítás (tehát az egyszeri és az átmeneti intézkedéseket nem tartalmazó ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg változása) őszi előrejelzésekben implikált értéke egyértelműen alacsonyabb lett volna a Tanács által javasolt minimális értéktől, a GDP 0,8 %-ától.

Az olasz parlament által elfogadott költségvetés végleges változatában szerepeltetett módosítások a strukturális kiigazítás újraértékelését kívánják meg. Amennyiben a reál GDP növekedés 2006-ban 1,5 % és a végrehajtott intézkedések eredményesek, úgy a 2006-os költségvetési törvény teljes végrehajtása lehetővé tenné azt, hogy a strukturális költségvetési hiányt legalább a GDP 0,8 %-ával javítsák 2006-ban (ahogy azt a Tanács előírja). Az október 28-i költségvetés-tervezethez képest nagyobb strukturális erőfeszítést alapvetően a tervezett hiány (GDP 3,5 %-ára való) csökkentését elősegítő pótlólagos korrekciós intézkedések, valamint a tervezett egyszeri intézkedések alacsonyabb összege magyarázza.

A kiadások ellenőrzését fokozó mechanizmusok megerősítése nyomán a Bizottság megítélése szerint nőtt annak a valószínűsége, hogy a költségvetésben szereplő intézkedéseket eredményesen végrehajtják, és így 2006-ban sor kerül a szükséges költségvetési erőfeszítésekre. A Bizottság ugyanakkor úgy gondolja, hogy a nagyra törő kiadáscsökkentések és a még nem tesztelt kiadásellenőrzési mechanizmusok együttes eredőjeként a 2006-os költségvetési célkitűzést még mindig jelentős bizonytalanságok övezik. Ezek a bizonytalanságok elsősorban a helyi kormányzati kiadások, az egészségügyi és (kisebb mértékben) az államháztartási kiadások, valamint néhány más, kisebb jelentőségű intézkedés tervezett megtakarításait érintik. Az e területeken bekövetkező csúszások azt eredményezhetik, hogy a hiány közelebb lesz a GDP 4 %-ához, mint a hivatalos célkitűzéshez, a GDP 3,5 %-ához[12].

A 2007-es, illetve azon túli költségvetési egyenleg

Feltéve, hogy a növekedés a várakozásoknak megfelelően alakul, valamint figyelembe véve Olaszország azon kötelezettségvállalását, hogy 2007-től kezdve megszünteti az egyszeri és az átmeneti intézkedéseket, a 2007-re tervezett hiány (a GDP 2,8 %-a) elérése a GDP 0,9 %-ának megfelelő strukturális kiigazítást igényelne (lásd a 2. Táblázatot). Olaszország azonban nem szolgáltatott adatokat azokra az átfogó intézkedésekre nézve, amelyeket a 2007-es célkitűzés eléréséhez tervez. Ez lehetetlenné teszi a kiigazítás minőségének és alkotóelemeinek értékelését. Ezen felül előfordulhat, hogy a program alulértékeli a trendhiányt, és így a 2007-es célkitűzés eléréséhez szükséges (trendhez képesti) költségvetési kiigazítás terjedelmét. Mivel a változatlan jogszabályok melletti előrejelzések nem veszik figyelembe teljes mértékben az állami szektor béreinek jövőbeli emelkedését, a program a munkavállalók kompenzációjának valószínűtlen, a GDP 0,6 %-ának megfelelő csökkenését jelzi előre 2006-ra és 2007-re. Ez a tétel nagyjából megvilágítja, hogy a program 2007-es trendhiánya miért csak a GDP 3,3 %-a (azaz még a 2006-ra tervezett hiánytól is alacsonyabb). A 2007-et követő években a középtávú célkitűzés felé vezető kiigazítás program szerint szükséges üteme összhangban van a Tanács azon kérésével, hogy a strukturális egyenleget évente legalább a GDP 0,5 %-ával javítsák.

3.2 Államadósság

Az adósság/GDP arány 2006-ra és 2007-re tervezett csökkentése összhangban van a Tanács ajánlásaival, amennyiben azt meg is valósítják. Az adósságcsökkentési pályát jelentős bizonytalanságok övezik, az ugyanis a következők együttes hatásának a függvénye: az elsődleges többletek növelése a költségvetési célkitűzésekkel összhangban, a privatizációs tervek megvalósítása, valamint az adósságnövelő vonal alatti műveletek eredményes csökkentése, ami egyértelmű szakítást jelentene a közelmúltban jellemző helyzethez képest[13]. A 2007-et követő években a költségvetési célkitűzések további erősítése szükséges az adóssághányad megfelelő mértékű (az adóssághányad irányában történő) csökkentéséhez, ami elengedhetetlen ahhoz, hogy hosszú távon ellenőrzés alatt tartsák a fenntarthatósági kockázatokat.

3.3 Statisztikai adatok

Az államháztartási adatok minőségének javítására végzett erőfeszítések a statisztikai eltérések csökkenését eredményezték. A túlzott hiány esetén követendő eljárás szerinti 2005. szeptember 1-jei adatbejelentést követően az Eurostat úgy tette közzé az Olaszországra vonatkozó adatokat, hogy nem tett említést a függőben lévő kérdésekről[14]. A helyi hatóságokkal és az egészségügyi szektorral kapcsolatos adatok időben történő rendelkezésre állítása azonban még mindig hiányosságokat mutat. A kormányzati szervek műveleteire vonatkozó új információs rendszer (SIOPE) létrehozása várhatóan javítja majd a helyi költségvetési információk gyűjtését.

2. Táblázat: Költségvetési egyenlegek és adósság

a GDP %-ában | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

COM | SP1 | COM | SP1 | COM1 | SP2 | COM1 | SP2 |

Államháztartási egyenleg | -3,2 | -3,2 | -4,3 | -4,3 | -4,2 | -3,5 | -4,6 | -2,8 |

Elsődleges egyenleg | 1,8 | 1,8 | 0,6 | 0,6 | 0,6 | 1,3 | 0,3 | 1,9 |

Egyszeri intézkedések3 | 1,4 | 1,4 | 0,5 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | - | - |

Strukturális egyenleg4 | -4,4 | -4,4 | -4,0 | -4,1 | -4,0 | -3,2 | -4,0 | -2,3 |

A strukturális egyenleg változása | 0,5 | 0,5 | 0,4 | 0,3 | 0,0 | 0,9 | 0,0 | 0,9 |

Strukturális elsődleges egyenleg5 | 0,7 | 0,7 | 0,9 | 0,8 | 0,8 | 1,5 | 0,9 | 2,4 |

Adósság | 106,5 | 106,5 | 108,6 | 108,5 | 108,3 | 108,0 | 107,9 | 106,1 |

p.m. reál GDP (éves %-os változás) | 1,2 | 1,2 | 0,2 | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,4 | 1,5 |

p.m. kibocsátási rés6 | -0,5 | -0,4 | -1,5 | -1,5 | -1,2 | -1,2 | -1,2 | -1,0 |

Megjegyzések: 1 A Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései a 2005.10.28-i költségvetés-tervezetre épülnek 2 Kibocsátási rések és ciklikus hatásoktól megtisztított kiigazítás a stabilitási program (SP) 2005. decemberi aktualizálása szerint, a Bizottság szolgálatai által a programinformációk alapján újraszámítva 3 Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak számításai szerint 4 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (CAB) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 5 Ciklikus hatásoktól megtisztított elsődleges egyenleg (CAPB) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 6 A potenciális GDP %-ában Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |

4. KÖVETKEZTETÉSEK

A jelenlegi információk alapján az Olaszország által hozott intézkedések teljesítik a 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlásokat. Olaszország ugyanis:

- a jelek szerint elérte a GDP 4,3 %-ának megfelelő 2005-re tervezett hiányt;

- a 2006-os költségvetési törvényben olyan korrekciós intézkedéseket fogadott el, amelyek – feltéve, hogy azokat teljes körűen végrehajtják és hogy a gazdasági körülmények a tanácsi ajánlások alapját képező forgatókönyvvel összhangban alakulnak – képesek biztosítani a túlzott hiány kiigazítása irányában történő megfelelő előrehaladást a Tanács által kijelölt határidőknek megfelelően. Amennyiben teljesülnek az előbb említett feltételek, akkor a 2006-os költségvetési törvény olyan strukturális kiigazítást eredményezne 2006-ban, amely összhangban van a Tanács ajánlásaival;

- 2007-re nézve 3 % alatti nominális tervezett hiányt állapított meg, valamint 2007-ben és az azt követő években olyan strukturális kiigazítást tervez, amely összhangban van a Tanács ajánlásával;

- az adósságot ismét csökkenő pályára kívánja állítani a következők együttes hatásának köszönhetően: az elsődleges többletek növelése a költségvetési célkitűzésekkel összhangban, a nagyszabású privatizációs tervek megvalósítása, valamint az adósságnövelő vonal alatti műveletek csökkentése;

- olyan kezdeményezéseket tett, amelyek javították az államháztartással kapcsolatos statisztikák minőségét.

A túlzott hiány 2007-es határidőre történő kiigazítását és az adósságarány csökkentését jelentős bizonytalanságok övezik, ezek ugyanis a következőktől függenek:

1. a 2006. évi költségvetés eredményes végrehajtásától. Amennyiben az intézkedéseket nem hajtják teljes mértékben végre, vagy azok eredménytelenek, további korrekciós intézkedésekre volna szükség;

2. a 2007-es további lényeges korrekciós intézkedések meghatározásától és végrehajtásától.

A fenti értékelés fényében a Bizottság megítélése szerint jelenleg nincs szükség további lépésekre az Olaszországra vonatkozó túlzott hiány esetén követendő eljárásban. A Bizottság a Szerződéssel és a Stabilitási és Növekedési Paktummal összhangban továbbra is közelről felügyeli Olaszország költségvetésének alakulását, különösen az államháztartás sérülékeny helyzetének fényében.

[1] Az egyszeri intézkedések költségvetési hatása 2001-ben a GDP 0,6 %-ával, 2003-ban 1,9 %-ával, 2004-ben pedig 1,4 %-ával volt egyenlő. A hiány 2002-ben a GDP 2,7 %-ával volt egyenlő, az egyszeri intézkedések a GDP 1,3 %-át tették ki.

[2] „A Tanács ajánlása Olaszországnak a túlzott államháztartási hiány megszűntetésére - az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikke (7) bekezdésének alkalmazása" című dokumentumra vonatkozó politikai megállapodás 2005. július 12-én született meg.

[3] HL L 174., 2005.7.7., valamint HL L 209., 1997.8.2.

[4] A Bizottság ezzel egy időben értékeli Olaszország stabilitási programjának 2005. decemberi aktualizálását. A Bizottság értékelése, valamint a programról szóló tanácsi vélemény a következő helyen férhető hozzá: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/italy_en.htm .

[5] Az olasz költségvetési eljárásban valamennyi elfogadott illetve az elkövetkezendő évekre tervezett intézkedést a változatlan jogszabályok melletti trendhiányhoz (ún. „tendenziale”) képest határoznak meg. Ez azt jelenti, hogy a jövőbeli kiadásoknak és bevételeknek csak az a része kerül bele a trendhiányba, amely a parlament által már elfogadott jogszabályokat tükrözi. A trendhiánnyal és az olasz költségvetési eljárással kapcsolatos további általános részletek a stabilitási program 2005-ös aktualizálásának technikai értékelésében találhatók.

[6] A 2005. október 17-i 211/2005 törvényhatározattal hozott ezen intézkedéseket felvették a 2006-os költségvetési törvénybe.

[7] A regionális és helyi kormányzati kiadásokkal kapcsolatos megtakarításokra az 1999-es „belföldi stabilitási paktum” további átfogó átdolgozásán keresztül kerül sor. A helyi hatóságok típusainak (régiók vagy tartományok és önkormányzatok) és a kiadástípusok (folyó vagy tőke) függvényében eltérőek a felső értékhatárok.

[8] A megtakarítások a nettó egészségügyi kiadásokat érintik. A várt megoszlás: 1,5 milliárd euróval több bevétel, valamint 1 milliárd euróval kevesebb kiadás (lásd az 1. táblázatot).

[9] Ezek a rendelkezések arra kívánják kényszeríteni a strukturális egészségügyi hiánnyal rendelkező régiókat, hogy a hiány egy részét pótlólagos bevételekből fedezzék, illetve hogy hajtsák végre a szükséges megtakarításokat. Ezen kívül fokozni fogják az orvosok és a gyógyszerészek elszámolási felelősségét, többek között a gyógyszerek elektronikus nyilvántartásán és az orvosi receptek elemzésén keresztül.

[10] Az olasz parlament jelenleg a mezőgazdasági szektor meg nem fizetett társadalombiztosítási hozzájárulásainak amnesztiáját vitatja meg. Amennyiben ezt elfogadják, úgy a statisztikai ellenőrzés függvényében korlátozott mértékben felfelé módosulhat a hiány- és/vagy adósságarány.

[11] Az aktualizálás előrejelzése szerint a pénzalapú/elhatárolás alapú különbözet 2006-ban a GDP ˝ %-a lesz. Ez a különbözet a postai kötvények kamatainak fizetésével is kapcsolatban áll, amelyek a múltban felhalmozódtak (és megfelelő módon kiadásként elszámolásra kerültek), de csak a kötvények beváltásakor kerülnek kifizetésre. E tényezőt figyelmen kívül hagyva a pénzalapú/elhatárolás alapú különbözet elhanyagolható lenne.

[12] Lásd a 10. lábjegyzetet.

[13] Lásd a 10. lábjegyzetet.

[14] Rámutatott viszont arra, hogy számos országban, így Olaszországban is tisztázni kell a bejelentett, 2001. és 2004. között végzett tőkebefecskendezéssel kapcsolatos eseteket.