Egyenlőségközpontú Unió: Stratégia a fogyatékossággal élő személyek jogainak érvényre juttatásáért (2021–2030)

„A fogyatékossággal élő személyeknek joguk van a jó munkahelyi körülményekhez, az önálló élethez, az esélyegyenlőséghez, valamint ahhoz, hogy teljes mértékben részt vehessenek közösségük életében. Mindenkinek joga van a korlátok nélküli élethez. Közösségként pedig kötelességünk, hogy másokéval azonos alapon biztosítsuk a társadalomban való teljes körű részvételüket.”

Von der Leyen bizottsági elnök

1.Jövőkép és a fellépés szükségessége

Az Európai Unió az egyenlőség, a társadalmi méltányosság, a szabadság, a demokrácia és az emberi jogok értékeiben gyökerezik. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) és az Európai Unió Alapjogi Chartája biztosítja az alapot a megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelemhez, és az egyenlőséget az uniós szakpolitikák sarokkövévé teszi. Von der Leyen elnök a Bizottság egyik prioritásaként bejelentette, hogy minden értelemben véve létrehozza az egyenlőségközpontú Uniót.

A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény (a továbbiakban: ENSZ-egyezmény vagy egyezmény) 2006. évi elfogadása áttörést jelentett a fogyatékossággal élő személyek jogaira vonatkozó minimumszabályok meghatározásában. Az EU és tagállamai részes felei a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezménynek, és folyamatban van annak végrehajtása .

A szociális jogok európai pillére iránytűként szolgál a foglalkoztatás- és szociálpolitikához, és azt 2017-ben az Európai Parlament, a Tanács és az Európai Bizottság közösen hirdette ki. A pillér 17. alapelve hangsúlyozza, hogy a fogyatékossággal élő személyeknek joguk van a jövedelemtámogatáshoz, amely lehetővé teszi, hogy méltóságban éljenek, olyan szolgáltatások álljanak rendelkezésükre, amelyek biztosítják számukra a munkaerőpiacon és a társadalomban való részvételt, valamint az igényeiknek megfelelő munkakörnyezetet.

A 2010–2020 közötti időszakra szóló, európai fogyatékosságügyi stratégia megnyitotta az utat az akadálymentes Európa felé, és az uniós alapokból is támogatott intézkedéseket mozdított elő annak érdekében, hogy az EU-ban mintegy 87 millió, valamilyen formában fogyatékossággal élő személy élete javuljon. Az értékelés azt mutatja, hogy számos területen hozzájárult a helyzet javításához, különösen az akadálymentesítéshez és a fogyatékossággal élő személyek jogainak előmozdításához azáltal, hogy a fogyatékosságot kiemelt helyen kezeli az uniós napirenden.

Mindazonáltal a fogyatékossággal élő személyek továbbra is jelentős akadályokba ütköznek az egészségügyhöz, az oktatáshoz, a foglalkoztatáshoz és a szabadidős tevékenységekhez való hozzáférés, valamint a politikai életben való részvétel terén. A fogyatékossággal nem rendelkező személyekhez képest (18,4 %) nagyobb mértékben ki vannak téve a szegénység vagy a társadalmi kirekesztés kockázatának (28,4 %). A fogyatékossággal élő személyek több mint fele azt állítja, hogy 2019-ben személyesen érezte, hogy hátrányos megkülönböztetésben részesül.

A Covid19-világjárvány és annak gazdasági következményei még sürgetőbbé teszik e probléma kezelését, mivel az felerősítette az akadályokat és egyenlőtlenségeket . A bentlakásos gondozásban részesülő, fogyatékossággal élő személyek körében magasabb fertőzési arány tapasztalható, ugyanakkor a közösségi távolságtartásra vonatkozó szabályok miatt ők elszigeteltek. A közösségben és otthon élők csak korlátozottan férnek hozzá a személyes szolgáltatásokhoz, ami veszélybe sodorhatja az önálló életvitelt. A telekonferenciákhoz, a távmunka megszervezéséhez, a távoktatáshoz, az online vásárláshoz és a Covid19-hez kapcsolódó információkhoz való hozzáféréshez szükséges IKT-eszközök korlátozott akadálymentessége még a kis feladatokat is megnehezíti. Az EU gyors intézkedéseket hozott a világjárvány társadalmi-gazdasági következményeinek enyhítésére annak érdekében, hogy az egyenlőtlenségeket kezelő, méltányos és inkluzív helyreállítást biztosítson. A Bizottság már 2020 tavaszán támogatta a vészhelyzeti intézkedéseket, és májusban nagyszabású helyreállítási tervet javasolt Európa számára. Az EU következő hosszú távú költségvetése a NextGenerationEU-val együtt a valaha elfogadott legnagyobb ösztönző csomagot jelenti. A csomag támogatni fogja a fogyatékossággal élő személyekre is kiterjedő Covid19-válaszintézkedéseket és helyreállítást.

Eljött az ideje az európai fellépés fokozásának. Az Európai Parlament az egyezmény valamennyi területére kiterjedő, megújított fogyatékosságügyi stratégiát szorgalmazott, és a Tanács elkötelezett az egyezmény végrehajtásával kapcsolatos munka folytatása mellett. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Európai Bizottsága kiemelte az akadálymentesség és az önálló életvitel szerepét, valamint az irányítás és a nyomon követés fontosságát.

E stratégia célja, hogy a következő évtizedben az EU-n belül és azon túl is jobbá tegye a fogyatékossággal élő személyek életét. E stratégia célkitűzései csak nemzeti és uniós szintű, összehangolt fellépéssel érhetők el, és a tagállamok, valamint a regionális és helyi hatóságok határozott elköteleződésére van szükség a Bizottság által javasolt intézkedések végrehajtása mellett.

Egyes területeken – mint például a közlekedés vagy a belső piac területén – az EU a tagállamokkal megosztott hatáskörrel rendelkezik. Más releváns területeken, például az egészségügy, az oktatás és a kultúra területén a fő hatáskör továbbra is a tagállamokhoz tartozik, és az EU támogató szerepet tölt be. Ezért továbbra is a tagállamok elsődleges felelőssége, hogy nemzeti fogyatékosságügyi politikáikat a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény végrehajtására vonatkozó kötelezettségeiknek és az alkalmazandó uniós szabályoknak megfelelően alakítsák ki. A szóban forgó stratégia azt is biztosítani fogja, hogy a Bizottság jó példával járjon elöl a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény végrehajtásában, és fokozza a többi uniós intézménnyel e célból folytatott munkáját.

Ez a stratégia figyelembe veszi a fogyatékosság sokféleségét, amely a gyakran láthatatlan, környezeti akadályokba ütköző, hosszú távú fizikai, szellemi, intellektuális vagy érzékszervi károsodások közötti kölcsönhatásokból ered, valamint azt a kockázatot, hogy a fogyatékosság gyakorisága az életkor előrehaladtával nőhet, továbbá hogy a 65 év felettiek közel fele valamilyen fogyatékossággal él. Előmozdítja az interszekcionális megközelítést, és kezeli az identitások (nemi, faji, etnikai, szexuális, vallási identitások) metszéspontjában található, nehéz társadalmi-gazdasági vagy egyéb kiszolgáltatott helyzetben lévő, fogyatékossággal élő személyek előtt álló konkrét akadályokat. A fogyatékossággal élő személyek közül különös figyelmet kell fordítani a nőkre, a gyermekekre, az idősekre, a hajléktalanokra, a menekültekre, a migránsokra, a romákra és más etnikai kisebbségekre.

A stratégia támogatja a zöld és digitális átállást és az egészséges Európát, ezáltal hozzájárul a fenntartható, reziliens, innovatív és méltányos Unió megteremtéséhez. Ez a Bizottság által elfogadott, a szociális jogok európai pillérére vonatkozó cselekvési terv részét képezi. A megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem érdekében elfogadott esélyegyenlőségi stratégiák kiegészítéseként ez a stratégia hozzá fog járulni az egyenlőségközpontú Unió megvalósításához és Európának az egyenlőtlenségek elleni küzdelemben, az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak elérésében és az emberi jogok előmozdításában globális partnerként betöltött szerepének megerősítéséhez.

2. Akadálymentesség – a jogok, az autonómia és az egyenlőség záloga

Több millió, fogyatékossággal élő személy ütközik akadályokba a közlekedés használata, az épületekbe való bejutás vagy az információ fogadása terén

Az épített és virtuális környezetekhez, az információs és kommunikációs technológiákhoz (IKT), árukhoz és szolgáltatásokhoz, többek közt a közlekedéshez és az infrastruktúrához való hozzáférés a jogok záloga és a fogyatékossággal élő személyek másokkal azonos alapon történő, teljes körű részvételének előfeltétele.