[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.10.19.

COM(2009)532 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

Szerzői jog a tudásalapú gazdaságban

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

Szerzői jog a tudásalapú gazdaságban

EGT-vonatkozású szöveg

TARTALOMJEGYZÉK

1. BEVEZETÉS 3

2. A ZÖLD KÖNYV ÉS A NYILVÁNOS KONZULTÁCIÓ 3

3. A KÖVETKEZŐ LÉPÉSEK: A KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEINEK FELHASZNÁLÁSA 4

3.1. Könyvtárak és archívumok 4

3.2. Gazdátlan művek 6

3.3. Oktatás és kutatás 7

3.4. Fogyatékkal élők 8

3.5. Felhasználók által létrehozott tartalom 10

4. KÖVETKEZTETÉSEK 10

BEVEZETÉS

A tudás egységes piacon történő létrehozása, megosztása és terjesztése közvetlenül kapcsolódik a lisszaboni stratégia átfogóbb céljaihoz. A technikai fejlődés elősegítette az információk elektronikus formában történő rendelkezésre állását.

A könyvtárak érdeklődésüket fejezték ki a tömeges digitalizálási projektekkel kapcsolatban archívumaik megőrzése, illetve azok online megosztása érdekében, beleértve a gazdátlan műveket is (amelyek esetén a jogosult személye nem azonosítható, vagy holléte nem állapítható meg). A kutatási és oktatási intézmények több rugalmasságot szeretnének az anyagok terjesztéséhez, beleértve a határokon átnyúló távoktatás kérdéskörét is. A fogyatékossággal élők továbbra is akadályokkal szembesülnek az információkhoz és tudásalapú termékekhez történő hozzáférés kapcsán. Különösen a látássérültek részéről merül fel igény a „könyvéhség” csillapítására, mivel az európai kiadványoknak csak mindössze 5%-a érhető el látássérültek számára hozzáférhető formátumban, és a helyzetet a határokon átnyúló – sőt még azonos nyelvű országok közötti – terjesztés korlátozása tovább súlyosbítja.

A kiadók és a szerzők aggódnak, hogy a könyvtárak által támogatott és más tömeges digitalizálási projektek, valamint műveik gondos keresés nélküli online terjesztése sértheti szerzői jogaikat és csökkentheti bevételeiket. A kiadók állításuk szerint a tudományos folyóiratoknak már mintegy 90%-át teszik közzé online, ezenkívül olyan új és innovatív terjesztési modellekbe ruháznak be (pl. elektronikus könyvek), amelyek a távoktatásban is használhatók, valamint hozzáférhetővé teszik a tartalmat a látássérült személyek számára.

A Bizottság az előbb tárgyalt előzményeket követően indította el a Szerzői jog a tudásalapú gazdaságban című zöld könyvével[1] kapcsolatos nyilvános konzultációt. A cél annak vizsgálata volt, hogy a tudás egységes piacon – többek között az online környezetben – történő széleskörű terjesztése minként érhető el a szerzői joggal kapcsolatos jelenlegi jogszabályok, különösen az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló 2001/29/EK irányelv[2] (a továbbiakban: az irányelv) nyújtotta keretek között. A közlemény e konzultáció során született eredményeket tekinti át. Ezenkívül előkészítő tevékenységek sorozatát jelenti be, amelyek szilárd alapokat fognak biztosítani a következő Bizottság által benyújtandó, a szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó ambiciózus és átfogó stratégia részeként meghozandó nyomon követő kezdeményezésekhez.

A ZÖLD KÖNYV ÉS A NYILVÁNOS KONZULTÁCIÓ

A zöld könyv a kizárólagos jogok alóli kivételekkel kapcsolatos általános kérdésekkel foglalkozott. Megvizsgálta, hogy fejleszteni kell-e a tudás terjesztése szempontjából legfontosabb kivételeket. Továbbá megvizsgálta a szerződéses megállapodások és engedélyezési modellek kérdését is. Kutatást végzett azzal kapcsolatban, hogy a digitális terjesztés korában indokolt-e módosítani a főként a könyvtárakra és archívumokra, az oktatásra és kutatásra, valamint a fogyatékkal élőkre vonatkozó kivételeket és korlátozásokat. Kérdéseket tett fel a gazdátlan művekkel, valamint olyan fogyasztói kérdésekkel kapcsolatban, mint például a felhasználók által létrehozott tartalom.

A konzultáció 372 hozzászólást eredményezett. A Bizottság a következő megoszlásban kapott válaszokat: i. kiadók (56); ii. közös jogkezelő szervezetek és felhasználást engedélyező ügynökségek (47); iii. egyetemek (47); iv. könyvtárak, archívumok és múzeumok (114); v. ágazati és kereskedelmi szövetségek (30); vi. a fogyatékkal élőket képviselő szervezetek (4); vii. tagállamok (11); és viii. más források (63).

Általánosságban két eltérő nézőpont körvonalazódott. A könyvtárak, archívumok és egyetemek a „közérdeket” tartják szem előtt és megengedőbb szerzői jogi rendszert szeretnének. A kiadók, közös jogkezelő szervezetek és más jogosultak azzal érvelnek, hogy az engedélyezési megállapodások jelentik a legjobb megoldást a tudás terjesztéséhez, valamint ahhoz, hogy a felhasználók jobban és hatékonyabban tudjanak hozzáférni a művekhez.

A könyvtárak és felsőoktatási intézmények szerint egyes kivételek fontosabbak a tudásalapú gazdaság számára, mint mások. Véleményük szerint alapvető „közérdekű” kivételek kötelező sorozatával kellene elősegíteni a „tudáshoz való hozzáférést”[3]. Arra is számítanak, hogy a kivételek érvényesülését műszaki intézkedésekkel nem lehetetlenítik el. A szerzői jogvédelem határait a jogalkotónak kell meghatároznia.

A kiadók, közös jogkezelő szervezetek és más jogosultak úgy vélik, hogy ugyanilyen jó eredményt lehet szerződésekkel elérni, amelyeket gyakran az új technológiákhoz igazítanak. A kiadók kijelentették, hogy a kötelező kivételek akadályozhatják a gazdasági megtérülést és elősegíthetik a jogosulatlan előnyszerzést („potyázás”).

Az online kultúra alapját képező megosztás és csere, adatbányászat és interaktív tanulás felszínre hozta a szerőzi jogok rendszerének megengedőbbé tételét célul kitűző, és a status quo megőrzésében érdekelt felek közötti nézetkülönbségeket[4]. A kihívás az említett érdekek összehangolásában rejlik. A Bizottságnak számos szakpolitikai eszköz áll rendelkezésére ennek eléréséhez.

A KÖVETKEZŐ LÉPÉSEK: A KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEINEK FELHASZNÁLÁSA

A közlemény e fejezete mutatja be a konzultáció fő megállapításait a kulturális, oktatási és tudományos anyagok digitális megőrzésére és terjesztésére, valamint a gazdátlan művek felhasználására, a tudásnak a fogyatékkal élők számára való hozzáférhetőségére és a felhasználók által létrehozott tartalomra vonatkozóan. Kiemeli továbbá a Bizottság által a konzultáció során azonosított problémák megfelelő megoldása érdekében megtenni kívánt intézkedéseket.

Könyvtárak és archívumok

Két fő kérdés merült fel: a könyvtárak állományában levő anyagok digitális másolatainak megőrzési célból történő előállítása és ezeknek a másolatoknak a felhasználókhoz való elektronikus eljuttatása.

A hatályos jogi keretek között a könyvtárak vagy archívumok nem élveznek általános kivételt a teljes állományok digitalizálására (tömeges digitalizálásra) vonatkozó tilalom alól. A vonatkozó kivétel egyes, nem kereskedelmi célú többszörözési cselekményekre korlátozódik[5]. A könyvtári gyűjtemények digitalizálásához ezért a jogosultak előzetes jóváhagyása szükséges. A könyvtárak úgy vélik, hogy az „előzetes jóváhagyás” rendszere lényeges ügyleti akadályokat jelent (a kiadók gyakran nem rendelkeznek a „digitális” jogokkal és a jogviszonyok egyedi alapon történő tisztázásának költsége túl magas). További problémák merülnek fel abban az esetben, ha a digitalizált anyagok kiadatlan leveleket, magánjellegű naplókat és üzleti feljegyzéseket érintenek. Ezzel kapcsolatban a könyvtárak és archívumok azt hangsúlyozzák, hogy a kulturális örökség hosszú távú megőrzésében és kezelésében ezek az anyagok egyedülálló szerepet töltenek be. Az említett érdekeltek kiemelik, hogy tevékenységük túllép a kiadói tevékenység határain, hiszen tevékenységük célja közérdekű, míg a kiadók kereskedelmi termelővállalatok. A közérdekű feladatot ellátó szervezetek is online elérhetővé szeretnék tenni gyűjteményeiket, különösen a kereskedelmi forgalomban nem elérhető műveket, és úgy vélik, hogy nem indokolt a hozzáférést a gyűjtemény fizikai helyszínére korlátozni[6]. A digitalizálás kérdésével a digitális könyvtárakkal foglalkozó magas szintű szakértői csoport kimerítően foglalkozott, és az alapvető kérdésekben konszenzusra is jutott. A kulturális intézmények és a jogtulajdonosok a gondos keresésről szóló egyetértési megállapodást írtak alá. Ezekre a kérdésekre azonban egyelőre még nem született kötelezően alkalmazható megoldás.

A kiadók és közös jogkezelő szervezetek nem látják indokoltnak a megőrzésre, valamint a könyvtárak és archívumok számára történő elérhetőségre vonatkozó jelenlegi kivételek bővítését. Szerintük a digitalizálásra és a művek online hozzáférhetőségének javítására az engedélyezési rendszerek és szerződéses megállapodások jelenlegi formájának fenntartása a legkedvezőbb megoldás. Azzal érvelnek, hogy a jelenlegi kivétel oly módon történő felpuhításával, amely lehetővé tenné a könyvtárak, archívumok és oktatási intézmények számára, hogy a felhasználóknak online szolgáltatást nyújtsanak, rontaná a jogosultak helyzetét, tisztességtelen versenyt eredményezve a kiadókkal szemben, és eltántorítaná őket az új üzleti modellekbe történő beruházásoktól. A könyvtáraknak továbbra is biztosítaniuk kell az alapvető szolgáltatásokat, de az anyagok online rendelkezésre bocsátása nem lehet egyenlő a felhasználók általi ingyenes hozzáféréssel, valamint a védett művek fizetés nélküli birtokba vételével és felhasználásával. A „digitális kiszivárgás” elleni védelem alapvető fontosságú abban a tekintetben, hogy a könyvtáraknak korlátozniuk kell a területükön belül elektronikusan elérhetővé tett művekre vonatkozó kivételeket.

További lépések

A konzultáció rámutatott, hogy a könyvtári kezdeményezésekre vonatkozó előzetes engedélyezés fenntartható rendszere olyan egyszerű és költséghatékony jogviszony-tisztázási rendszereket tesz szükségessé, amelyek kiterjednek a digitalizálásra és online terjesztésre is. 2010-ben a Bizottság továbbviszi az uniós szintű munkát annak érdekében, hogy az említett kérdések szerzői jogot érintő vonatkozásaival a szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó új stratégia keretében foglalkozzanak. A feladatok közé fog tartozni többek között a tömeges digitalizálás jogi vonatkozásainak egyértelműbb meghatározása, valamint a jogviszonyok tisztázásának ügyleti költségeivel kapcsolatos lehetséges megoldások. A párbeszédnek minden lehetőséget meg kell vizsgálnia, beleértve az adott esetben kiterjesztett közös engedélyezési rendszerrel kiegészített közös engedélyezést is, ahol a jogok kezelője „külső feleket” – azaz az elszámolási rendszerben hivatalosan nem tagként résztvevő jogosultakat – képvisel a gondos keresés alapján

Ez alapján a Bizottság fontolóra veszi, hogy az új stratégia részeként szükség van-e további kezdeményezésekre, beleértve az említett digitalizálási tevékenységekre vonatkozó kötelező kivétel létrehozását is.

Gazdátlan művek

A gazdátlan művek olyan alkotások, amelyek még szerzői jogi védelem alatt állnak, de a jogosult személye nem azonosítható, vagy holléte nem állapítható meg. Védett művek úgy válhatnak gazdátlanná, ha a szerzőre és/vagy más releváns jogosult(ak)ra (például kiadóra, fényképészre vagy filmproducerre) vonatkozó adatok hiányoznak vagy elavultak.

Egy mű kizárólag a jogosultaktól beszerzett előzetes engedély birtokában hasznosítható. Gazdátlan művek esetén nincs mód ilyen engedély beszerzésére. Ez olyan helyzetet eredményez, hogy több millió művet nem lehet másolni vagy más módon felhasználni, azaz a gazdátlan fényképek sajtóban megjelent cikkhez illusztrációként való felhasználása, a gazdátlan könyvek digitalizálása, illetve a gazdátlan filmek nyilvános vetítés céljára történő restaurálása nem lehetséges. Fennáll annak a kockázata is, hogy a gazdátlan művek jelentős részét nem lehet bevonni olyan tömeges digitalizálási és örökségmegőrzési kezdeményezésekbe, mint például az Europeana és hasonló projektek.

A könyvtárak, egyetemek, archívumok, egyes kereskedelmi felhasználók és a tagállamok közül több úgy gondolja, hogy a meglévő eszközök, mint például a 2006/585/EK bizottsági ajánlás[7] vagy a gazdátlan művekről szóló 2008. évi egyetértési nyilatkozat és a gondos keresésről szóló kapcsolódó iránymutatások problémája az, hogy ezek nem kötelezően alkalmazandó jogszabályok és nem foglalkoznak a tömeges digitalizálás kérdésével. Mivel a nem jogszabályi kezdeményezések nem adnak megfelelő jogbiztonságot és nem változtatnak azon a tényen sem, hogy a gazdátlan művek felhasználása szerzői jogsértésnek minősül, európai szintű jogszabályi megközelítést szorgalmaznak annak érdekében, hogy lehetővé váljon a gazdátlan művek különféle felhasználása. Ki kell hangsúlyozni azt is, hogy a gazdátlan művek közösségen belüli kereskedelmét akadályozhatná az, ha a probléma kezelésére az egyes tagállamok saját különálló szabályokat fogadnának el.

A kiadók, közös jogkezelő szervezetek és egyéb jogosultak a gazdátlan műveket a jogviszonyok tisztázásának kérdésével kapcsolatos problémaként kezelik. A gazdátlan művek felhasználására vonatkozó általános kivétel bevezetésével kapcsolatban ugyanis szkeptikusak. Számukra a legfőbb kérdés annak biztosítása, hogy a meglévő adatbázisok felhasználásával gondos és jóhiszemű keresés valósuljon meg a jogosultak hollétének és személyének kiderítéséhez[8].

További lépések

A gazdátlan művek kérdésének – digitalizálás, megőrzés és terjesztés – megoldásához a gazdátlan művek tulajdonosai kilétének megállapítására szolgáló keresés elvárható gondosságára vonatkozó közös előírásokat kell meghatározni, valamint meg kell szüntetni a gazdátlan művek felhasználása által eredményezett esetleges szerzői jogsértések problémáját. A szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó átfogó új stratégia fő összetevőjeként a gazdátlan művekkel kapcsolatos kezdeményezéseknek uniós szintű megoldást kell kínálniuk a jogbiztonság és az innovációhoz szükséges tudásáramlás biztosításához, valamint a gazdátlan művek Közösségen belüli kereskedelme előtti akadályok kialakulásának megelőzéséhez.

A gazdátlan művek problémáját hatásvizsgálatban fogják elemezni, amely számos megközelítést figyelembe vesz a gazdátlan művek digitalizálásának és terjesztésének elősegítéséhez. A lehetséges megközelítések között szerepel a gazdátlan művek kölcsönös elismeréséről és jogviszonyaik tisztázásáról szóló, önálló és jogilag kötelező erejű jogi aktus, a 2001. évi irányelv alóli kivétel megállapítása vagy a gazdátlan művek határokon átnyúló kölcsönös elismeréséről szóló iránymutatás kidolgozása.

A Bizottság 2009-ben kezdi el a hatásvizsgálattal kapcsolatos munkát.

Oktatás és kutatás

Az oktatás, tanulás és kutatás a modern információs és kommunikációs technológiák következtében egyre inkább nemzetközi és határokon átnyúló jelleget ölt. Az információhoz történő hozzáférésben és annak felhasználásában a fizikai tér már nem jelent korlátot. Ezért az oktatás és kutatás adott helyszínre történő korlátozása ellentétben áll modern mindennapjaink valóságával.

Előtérbe került az a kérdés, hogy különbséget lehetne tenni a tudományos célú kiadás, illetve az irodalmi és művészeti célú kiadás között. Míg a tudományos szerzők más bevételi forrásokkal is rendelkeznek és publikációikkal elsősorban a kutatás és a tudomány ügyét kívánják előmozdítani, az irodalmi szerzőknek (például regényíróknak) műveik kiadásából kell megélniük. A kutatási erőfeszítések szükségtelen megkettőzése érdekében az államilag finanszírozott kutatások publikált eredményeit a teljes tudományos közönség, sőt még a nyilvánosság számára is hozzáférhetővé kellene tenni. Ugyanis minden kutatás a korábbi kutatások eredményeire épít. Ilyen feltételek mellett a szabad hozzáférést biztosító kiadás és a publikált cikkek nyitott gyűjteményei jöhetnek szóba lehetséges megoldásként.

A könyvtárak és egyetemek a kiadókkal kötött jelenlegi engedélyezési megállapodások rendszerének komplexitását és széttagoltságát hangsúlyozzák. Jellemző, hogy egy európai egyetemnek legalább száz engedélyezési megállapodást kell aláírnia a különböző kiadók által biztosított digitális kutatási anyagokra vonatkozóan[9]. Az egyes engedélyek pl. hozzáférésre, nyomtatásra, tárolásra és másolásra vonatkozó rendelkezéseinek vizsgálata hosszadalmas eljárás. Az EU-n belüli, országok közötti engedélyezés nehézkes vagy lehetetlen. A könyvtárak és egyetemek véleménye szerint praktikusabb és hatékonyabb lenne, ha egy központi szervezet foglalkozna a digitális anyagokra vonatkozó online jogosultságok széles körének kezelésével. Kötelező oktatási és kutatási kivételeket igényelnek, amelyeknek kifejezetten tartalmazniuk kell a távoktatásra vonatkozó engedélyeket is. A könyvtárak és egyetemek ezenkívül aggasztónak tartják, hogy a folyóiratok előfizetési díjai olyan erőforrásokat vonnak el, amelyeket egyébként kutatásra vagy oktatásra lehetne fordítani[10].

A kiadók azzal érvelnek, hogy az előíró jogi normák helyett az engedélyezési megoldások biztosítják az oktatási és kutatási – beleértve a távoktatási célú – felhasználás által igényelt rugalmasságot. Hangsúlyozzák, hogy adatbázisaikhoz, folyóirataikhoz és könyveikhez különböző engedélyezési megállapodások alapján széles körű elektronikus hozzáférést biztosítanak a könyvtárak, valamint oktatási és kutatási intézmények számára. In making works available for distance learning or home-use, publishers and licensing agencies stress the importance of ensuring that access is limited to the purposes for which the material is intended (non-commercial and educational purposes).A művek távoktatási vagy otthoni felhasználásra történő hozzáférhetővé tételével kapcsolatban a kiadók és a felhasználást engedélyező ügynökségek hangsúlyozzák annak fontosságát, hogy garantálni lehessen azok használatának a rendeltetési (nem kereskedelmi és oktatási) célra történő korlátozását.

További lépések

Az internet fejlődése és az ismeretek és a tudomány határokon átnyúló internetes terjesztésének lehetősége arra késztette a Bizottságot, hogy az érdekeltekkel folytatott intenzív konzultáció mellett már konkrét intézkedéseket is tegyen annak érdekében, hogy az államilag finanszírozott kutatási eredmények szabadon hozzáférhetőek legyenek. Ezek az intézkedések szükség szerint az elkövetkező években folytatódni fognak.

Csökkenteni kell az európai egyetemek engedélyezéssel kapcsolatos terheit. A Bizottság a megfelelő érdekeltek bevonásával konzultációt fog folytatni azokról a lehetséges bevált gyakorlatokról, amelyekkel az egyetemek számára leegyszerűsíthető a tudományos folyóiratok felhasználására vonatkozó jogok megszerzésének jelenleg igen nehézkes módszere.

A távoktatással kapcsolatban pedig a Bizottság továbbra is nyomon fogja követni a határokon átnyúló távoktatás integrált európai térségének fejlődését. Szükség szerint az említett európai térséghez kapcsolódó további intézkedések meghozatala is fontolóra vehető.

Fogyatékkal élők

A szerzői jogvédelem alól a fogyatékkal élők javára biztosított kivételekkel kapcsolatos vita középpontjában a fogyatékkal élők jogairól szóló ENSZ-egyezményben[11] foglalt azon alapvető jog áll, amelynek értelmében a fogyatékkal élők számára egyenlő feltételekkel történő hozzáférést kell biztosítani a megfelelő formátumú információs termékekhez, kiadványokhoz és kulturális termékekhez. A személyek közötti, vallásra vagy meggyőződésre, fogyatékosságra, életkorra vagy szexuális irányultságra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló tanácsi irányelvre tett bizottsági javaslat[12] is kitért arra, hogy a termékekhez és szolgáltatásokhoz történő hozzáférés tekintetében egyenlő bánásmódot kell biztosítani a fogyatékkal élő személyek számára.

A fogyatékkal élőket képviselő szervezetek az úgynevezett „könyvéhséget” emelték ki legfőbb problémaként, mivel az Európában kiadott könyveknek évente csak mintegy 5%-át teszik hozzáférhetővé hangoskönyvként, illetve Braille-írásos vagy nagy formátumú nyomatban. Ezenkívül azt állítják, hogy az elérhető anyagok közel 95%-át a tevékenységüket szerzői jogvédelem alóli kivételek alapján végző, jótékonysági szervezetek által vagy állami támogatásokból finanszírozott szakosodott ügynökségek biztosítják. A látássérültek és más, nyomtatott szöveget használni képtelen személyek igényt tartanak arra, hogy a többi felhasználó számára szabotthoz hasonló áron és megegyező feltételekkel tudjanak hozzáférni a könyvekhez és egyéb védett anyagokhoz. Az általuk előnyben részesített megoldás az, hogy a kiadók már a folyamat kezdetén olyan hozzáférhető formában bocsássák rendelkezésre a műveket, amelyből aztán egyszerűen el lehet készíteni a hangoskönyvet, Braille-írásos változatot, illetve nagy formátumú nyomatot.

Bár minden tagállam átültette a szerzői jogi védelem alóli kivételeket nemzeti jogszabályaiba, a megközelítés nem harmonizált, ezért bizonyos fokú jogbizonytalanság merül fel. Az egyébként is korlátozott mennyiségben rendelkezésre álló anyagok országhatárokon átnyúló terjesztését a nemzeti jogszabályok szerinti kivételek földrajzi területre történő korlátozása akadályozza. Egy más formátumba átalakított mű egyik tagállamból a másikba történő kiviteléhez egy szervezetnek meg kellene vásárolnia a jogokat a célországban, ami igen költséges folyamat. A műszaki intézkedések további akadályt jelentenek, mivel megakadályozzák a szervezetek vagy egyének által jogszerűen megszerzett művek hozzáférhető formátumba történő átalakítását. Az említett okok miatt a fogyatékkal élők az Unió egész területére kiterjedő, szabványosított és átfogó, a szerzői jogi szabályok alóli kötelező jellegű kivétel létrehozását szorgalmazzák.

A kiadók egyetértenek azzal, hogy az elsődleges cél az, hogy a kiadott könyvek többsége hozzáférhető formátumban is rendelkezésre álljon. Nézőpontjuk szerint ezt legjobban nem a kötelező kivételekkel, hanem a már meglévő önkéntes engedélyezési rendszerekre építve lehetne elérni. A kiadók és más jogosultak kiemelték, hogy az EU-n belül számos önkéntes engedélyezési rendszert alkalmaznak a fogyatékkal élők és a nyomtatott szöveget olvasni képtelen személyek javára[13]. Rámutatnak, hogy a művekhez való hozzáférés társadalmi költségeit nem indokolt kizárólag a kiadókra terhelni. Ugyanakkor készségüket fejezték ki arra vonatkozóan, hogy a fogyatékkal élők szempontjából felmerülő hozzáférési problémákat az érdekelt felek platformján keresztül rendezzék annak érdekében, hogy a műveket látássérült személyek számára átdolgozhatóvá tegyék.

További lépések

A legközelebbi cél a kiadók arra való ösztönzése, hogy több művet tegyenek elérhetővé a fogyatékkal élők számára hozzáférhető formátumokban. Gondoskodni kell arról, hogy a jogosan megszerzett művek hozzáférhető formátumokba történő átalakítását ne akadályozzák műszaki intézkedések. A szerződésen alapuló engedélyezésnek tiszteletben kell tartania a fogyatékkal élők, beleértve a látássérültek számára biztosított kötelező kivételeket[14]. A konzultációk során kiderült, hogy szerte az Unióban számos meglévő együttműködés folyik a látássérült személyek, a csökkentlátók, illetve a nyomtatott szöveget olvasni képtelen személyek érdekében. Ezeket az erőfeszítéseket fel kell gyorsítani, és az EU teljes területére ki kell terjeszteni.

Első lépésként a Bizottság 2009 végéig az érdekeltek részvételével tartott fórumot szervez a fogyatékkal élők, különösen a látássérültek szükségleteire összpontosítva. A fórum a fogyatékkal élők problémáival és az erre adható lehetséges szakpolitikai válaszokkal fog foglalkozni. Az e területen elért haladás értékeléséhez a fogyatékkal élők jogairól szóló ENSZ-egyezményt kell viszonyítási alapnak tekinteni.

A fórumnak ezen túlmenően meg kell vizsgálnia az átalakított formátumú művek más tagállamokba történő akadálymentes kivitelének elősegítésére szolgáló lehetőségeket, egyúttal arról is gondoskodva, hogy a jogosultak megfelelő díjazásban részesüljenek műveik felhasználásáért. Alaposan meg kell vizsgálni a fogyatékkal élők számára hozzáférhető információk, kiadványok, oktatási és kulturális anyagok kölcsönös elismerését és szabad mozgását, valamint foglalkozni kell az online tartalmak hozzáférhetőségének kérdéseivel is.

A fórum eredményeinek alapján a Bizottság megvizsgálja további kezdeményezések szükségességét.

Felhasználók által létrehozott tartalom

A Web 2.0 alkalmazások, mint pl. a blogok, podcastok, wiki-rendszerek, valamint fájl- és videomegosztás segítségével a felhasználók egyszerűen hozhatnak létre és oszthatnak meg szövegeket, videókat és képeket. Ez felgyorsította új internetes alkalmazások kifejlesztését és előtérbe helyezte a felhasználók által létrehozott (amatőr) tartalom kérdését, mivel a fogyasztók egyre inkább tartalomkészítők is lesznek, számos esetben műveik alapjául szerzői jogvédett anyagokat felhasználva.

A zöld könyv megvizsgálta a felhasználók által létrehozott tartalomra vonatkozóan alkalmazható kivételeket (kritikai vagy ismertetési céllal történő idézés, véletlenszerű felhasználás, karikatúra, paródia vagy utánzat)[15] és egy új kivétel esetleges hozzáadását „a kreatív, transzformatív vagy származékos” művekre vonatkozóan.

A konzultáció eredménye azt mutatja, hogy a legtöbb érdekelt fél még túl korainak tartja a felhasználók által létrehozott tartalom szabályozását. A felhasználók által létrehozott tartalom meghatározása sem egyértelmű. Ezenkívül az sem világos, hogy a felhasználók által létrehozott tartalomra vonatkozó speciális szabályok az amatőr és professzionális felhasználókra egyaránt kiterjedjenek-e, hogyan lehet e csoportok között különbséget tenni, illetve a felhasználók által létrehozott tartalomra vonatkozó szabályok hogyan kapcsolódjanak a meglévő korlátozásokhoz, mint pl. idézés, véletlenszerű felhasználás, karikatúra, paródia vagy utánzat.

További lépések

Mivel a felhasználók által létrehozott tartalom még mindig új keletű jelenség, a Bizottság részletesebbem meg kívánja vizsgálni az olyan nem-professzionális felhasználók speciális igényeit, akik védettséget élvező művekre támaszkodva hoznak létre saját műveket. A Bizottság továbbra is konzultációt folytat az amatőr felhasználók számára nyújtandó egyszerűbb, elérhetőbb és felhasználóbarátabb jogviszony-tisztázási megoldásokkal kapcsolatban.

KÖVETKEZTETÉSEK

Az említett vitából leszűrt fő következtetés az, hogy a szerzői jogvédelemmel kapcsolatos szakpolitikát az internet alapjain kifejlődő tudásalapú gazdaság kihívásaihoz kell igazítani[16]. Ugyanakkor a szellemi tulajdonjogok megfelelő védelme döntő fontosságú a tudásalapú gazdaságban az innováció ösztönzéséhez. A különböző érdekeket körültekintően kell kiegyensúlyozni. A közleményben bejelentett előkészítő munka fog gondoskodni arról, hogy megfelelőek legyenek a feltételek a szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó jövőbeni átfogó stratégia kulcsfontosságú összetevőjét képező követő intézkedések számára. E célból a Bizottság továbbra is aktívan részt vesz az érdekeltekkel folytatott párbeszédben, beleértve a tudományos közösséget, könyvtárakat és az internetet használó nagyközönséget

A Bizottság kötelezettséget vállal arra, hogy a szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó jövőbeni stratégia keretében végrehajtja a megfelelő nyomon követő tevékenységeket. A zöld könyvben tárgyalt számos probléma megoldásához a közeljövőben strukturált párbeszédet alakítanak ki a megfelelő érdekelt felek között az Európai Bizottság szolgálatainak támogatásával. Különösen az információs termékek, kiadványok és kulturális anyagok fogyatékkal élők számára hozzáférhető formátumban történő létrehozásával kapcsolatos párbeszédet kell prioritásnak tekinteni. Másik prioritás a tömeges digitalizálásra lehetőséget adó megfelelő európai szintű engedélyezési megoldások keresése. A Bizottság hatásvizsgálatot fog végezni a „gazdátlan” művekkel kapcsolatban felmerülő jogviszony-tisztázási kérdések előmozdítása érdekében is. A hatásvizsgálat elemezni fogja a gazdátlan művek felhasználása előtt elvégzendő gondos keresés szükséges szintjét, valamint a gazdátlan művek státuszának teljes Európára kiterjedő kölcsönös elismerését.

[1] COM(2008) 466.

[2] Az Európai Parlament és a Tanács 2001/29/EK irányelve (2001. május 22.) az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról (HL L 167., 2001.6.22., 10–19. o.).

[3] A 2001/29/EK irányelv lehetséges kötelező kivételeire vonatkozó javaslatok többek között a következők: i. magáncélra szolgáló másolás (5. cikk (2) bekezdés b) pont); ii. könyvtárak,, archívumok és múzeumok által végzett többszörözés (5. cikk (2) bekezdés c) pont); iii. oktatási vagy tudományos célból végzett felhasználás (5. cikk (3) bekezdés a) pont); iv. fogyatékkal élők általi felhasználás (5. cikk (3) bekezdés b) pont); v. tudósítások és sajtó általi nyilvánossághoz közvetítés céljára való felhasználás (5. cikk (3) bekezdés c) pont); és vi. kritikai vagy ismertetési céllal történő idézés (5. cikk (3) bekezdés d) pont).

[4] A Szellemi Tulajdon Világszervezete (WIPO) szerzői jogról szóló szerződésének 10. cikkében, a WIPO Előadásokról és Hangfelvételekről szóló Szerződésének 16. cikkében, valamint az irányelv 5. cikkének (5) bekezdésében foglalt „három lépésből álló vizsgálat”.

[5] Az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének c) pontja.

[6] A hatályos szerzői jogi szabályok szerint ez jelenleg kizárólag kutatás vagy egyéni tanulás céljából történő felhasználásra, az említett intézmények helyiségeiben e célra kijelölt terminálokon engedélyezett (az irányelv 5. cikke (3) bekezdésének n) pontja).

[7] A Bizottság 2006/585/EK ajánlása a kulturális anyagok digitalizálásáról és online hozzáférhetőségéről, valamint a digitális megőrzésről.

[8] Számos kiadó, sokszorosítási jogokat kezelő szervezet és könyvtár kezdett együttműködésbe az EU által finanszírozott ARROW (Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works, jogi információkat és gazdátlan műveket tartalmazó hozzáférhető nyilvántartások) projekten annak érdekében, hogy a gyűjteményeiket digitalizálni kívánó felhasználókat tájékoztassák védett műveik jogállásáról. Az ARROW projekt fontos első lépésnek minősül; azonban jelenleg nem terjed ki minden EU tagállamra. Ezenkívül az ARROW nem jogosult engedélyt kiadni a védett munkák elektronikus formátumba történő beolvasására és terjesztésére sem.

[9] Lásd a Könyvtárak Egyesületeinek Nemzetközi Szövetsége által benyújtott anyagot.

[10] Pl. a Reed Elsevier által kiadott Brain Research Journal agykutatási tudományos folyóirat éves előfizetési díja 20 835 EUR (2008-as árakon), lásd az ULB által benyújtott anyag 3. oldalának 6. lábjegyzetét.

[11] Az ENSZ-egyezményt minden EU tagállam és az Európai Közösség aláírta. Különösen a 4., 9., 21., és 30. cikke lényeges a téma szempontjából.

[12] (COM (2008) 426 végleges.

[13] A nemzeti engedélyezési rendszerekre, és önkéntes megállapodásokra vagy iránymutatásokra jó példát ad az Európai Kiadók Szövetsége (11-13. oldal), az Egyesült Királyságbeli Kiadók Szövetsége (5. és 13. oldal, valamint mellékletek) és a Szerzői Jogi Engedélyezési Szövetség (3. és 8. oldal).

[14] A British Library vizsgálata alapján az általuk elektronikus kiadóktól megszerzett engedélyek 100 darabos mintájában mindössze kettőben ismerték el a látássérült személyek számára biztosított kivételeket.

[15] Az irányelv 5. cikke (3) bekezdésének d), i) és k) pontja.

[16] A Bizottság az információs társadalomban létrehozott kreatív tartalomról szóló, közeljövőben kiadandó közleményében bővebben tárgyalja ezt a kérdést.