A jelentés a tőkekövetelményekről szóló rendelet 517. cikkében lefektetett kötelemnek tesz eleget, amely szerint a Bizottság megvizsgálja, hogy megfelelő-e a figyelembe vehető tőkének a CRR második része III. címe céljára, valamint negyedik része céljára alkalmazott fogalommeghatározása, és erről – adott esetben jogalkotási javaslat kíséretében – jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

2. A „figyelembe vehető tőke” és a „szavatoló tőke” közötti különbség

A CRR 4. cikke (1) bekezdésének (71) albekezdése „figyelembe vehető” tőke néven új szabályozói tőkét vezetett be a rendelet második része III. címének és 97. cikkének alkalmazásában.

E cikk szerint a „figyelembe vehető tőke” az alapvető tőke és a járulékos tőke összege. A „figyelembe vehető tőkeként” elismert járulékos tőke összege az átmeneti időszak végére nem haladhatja meg az alapvető tőke egyharmadát.

A „figyelembe vehető tőke” fogalma tehát korlátozóbb, mint a szavatoló tőkéé, amiatt, hogy a járulékos tőkének számító tőkeinstrumentumok egyharmados küszöböt meghaladó összege nem számít „figyelembe vehető tőkének”.

Ezzel szemben a járulékos tőke szavatoló tőkeként való beszámítása nincs korlátozva; a szavatoló tőke nem más, mint az alapvető tőke és a járulékos tőke összege.

A „figyelembe vehető tőke” fogalmát azért vezették be a tőkekövetelmény-rendeletbe, hogy a hitelintézeteket és a befektetési vállalkozásokat elriasszák attól, hogy járulékos tőke kibocsátásával kikerüljék a szabályozási korlátokat (vagyis például a további járulékos tőke kibocsátása lehetővé tenné ezen intézmények számára, hogy az alapvető tőke kibocsátása helyett a könnyebbik utat választva a partnereikkel szembeni kockázatukat vagy a befolyásoló részesedésük mennyiségét növeljék).

A járulékos tőke minősége valójában alacsonyabb, mint az alapvető tőkéé. Ugyanakkor az alapvető tőkét a vállalkozás folytatása mellett is lehet a veszteségek elnyelésére használni, a járulékos tőkét viszont csak felszámoláskor.

3. A „figyelembe vehető tőke” fogalmának alkalmazási köre

2014. január 1-jétől a „figyelembe vehető tőkét” szabályozói tőkeként alkalmazzák az alábbi célokra:

1.A pénzügyi ágazaton kívüli befolyásoló részesedés prudenciális kezelésének meghatározása.

Az új rendszerben a tőkekövetelmény-rendelet 89. cikke előírja, hogy az illetékes hatóságoknak két eltérő prudenciális szabályt kell alkalmazniuk a nem pénzügyi tevékenységeket folytató vállalkozásokban lévő befolyásoló részesedésekre:

-megtiltja, hogy i. az ilyen befolyásoló részesedés meghaladja az intézmény figyelembe vehető tőkéjének 15 %-át, valamint ii. az ilyen befolyásoló részesedések összessége meghaladja az intézmény figyelembe vehető tőkéjének 60 %-át,

-1250 %-os kockázati súlyt alkalmaz a 15 %-os és 60 %-os küszöböt meghaladó összegekre.

2.A tőkekövetelmények meghatározása korlátozott befektetési szolgáltatási tevékenységet folytató befektetési vállalkozások számára. A tőkekövetelmény-rendelet 95. cikke (1) bekezdésében, 96. cikke (1) bekezdésében és 4. cikke (1) bekezdése 2. pontjának c) alpontjában említett befektetési vállalkozásoknak a tőkekövetelményekről szóló rendelet 97. cikkében foglaltak szerint az előző évi fix általános költségeik legalább egynegyedének megfelelő, figyelembe vehető tőkével kell rendelkezniük.

3.A nagykockázat-vállalás meghatározása Egy intézmény kockázata egy ügyféllel szemben akkor tekinthető nagykockázat-vállalásnak, ha – a tőkekövetelményekről szóló rendelet 392. cikkében foglaltak szerint – értéke eléri vagy meghaladja az intézmény figyelembe vehető tőkéjének 10 %-át.

4.Azon felső határ meghatározása, amely felett az intézmények nem vállalhatnak kockázatot egy adott ügyféllel szemben. A tőkekövetelményekről szóló rendelet 395. cikkében foglaltak szerint egy intézmény valamely adott ügyféllel szembeni kockázata – eltérő rendelkezés hiányában – nem haladhatja meg a figyelembe vehető tőkéjének 25 %-át.

A tőkekövetelmény-rendelet 494. cikke szerint a figyelembe vehető tőke fogalmának alkalmazására 3 éves átmeneti időszak vonatkozik, amely 2014-ben kezdődött. 2014-ben még a hitelintézetek és a befektetési vállalkozások a járulékos tőkét az alapvető tőke 100%-a mértékében számíthatták be figyelembe vehető tőkeként, 2015-től azonban a járulékos tőkét az alapvető tőke 75 %-ig számíthatták be, 2016-ban pedig az alapvető tőke 50 %-ig számíthatják majd be.

Az átmeneti időszak végeztével az uniós rendszer az alapvető tőke egyharmadának mértékében fogja korlátozni a járulékos tőke figyelembe vehető tőkeként való beszámítását, ezzel az uniós előírások közelednek a nemrégiben kibocsátott, nagykockázat-vállalásra vonatkozó bázeli standardokhoz, amelyek kizárják, hogy a járulékos tőkét figyelembe lehessen venni a nagykockázat-vállalási szabályok céljából.

4. A „figyelembe vehető tőke” fogalmának megfelelősége

A Bizottság az Európai Bankhatósággal (EBH) és a nemzeti hatóságokkal konzultált annak érdekében, hogy információkat szerezzen be az új rendszer intézményekre gyakorolt hatásairól. A „figyelembe vehető tőke” fogalom alkalmazásának első évében szerzett tapasztalatok nem vetettek fel különösebb aggályokat. Az EBH véleményében arra a megállapításra jutott, hogy „nincs tudomása az intézmények által felvetett aggályokról a fogalom használatával kapcsolatban” és „semmilyen empirikus bizonyítékról sem, amely arra engedne következtetni, hogy a nagykockázat-vállalási szabályokban előírt új és szigorúbb szabályozói tőke káros hatással lenne az intézmények kockázatvállalására.”