Montenegró bizonyos szintű felkészültséget ért el a véleménynyilvánítás szabadsága területén. Összességében korlátozott haladást ért el a jelentéstételi időszakban, és csak részben tett eleget a múlt évi ajánlásoknak. Új fejlemények történtek egy oknyomozó újságíró 2018. évi lelövésével kapcsolatos nyomozás ügyében, de továbbra is biztosítani kell ebben az ügyben és más fontos korábbi ügyekben is a teljes körű és tényleges büntetőeljárás indítását. A kormány 2021 áprilisában új ad hoc bizottságot hozott létre a média elleni erőszak nyomon követésére, de még nem foglalkozott teljes mértékben vagy ténylegesen az előző bizottság jelentős ajánlásaival. A médiáról szóló 2020. évi törvényben és az RTCG közszolgálati műsorszolgáltatóról szóló törvényben meghatározott további problémák kezelése, az audiovizuális médiáról szóló új törvénnyel való kiegészítése, valamint az uniós vívmányokkal és az európai normákkal való teljes harmonizáció biztosítása érdekében folyamatban van a jogi keret felülvizsgálata. A dezinformáció, az online zaklatás és a gyűlöletbeszéd hatásainak korlátozása érdekében több erőfeszítésre van szükség, ugyanakkor biztosítani kell, hogy ezek az intézkedések ne korlátozzák aránytalanul a véleménynyilvánítás szabadságát. A parlament 2021 júniusában, a pártok széles körű támogatása nélkül nevezte ki az RTCG új tanácsát. E változást és az RTCG vezetésének későbbi változásait követően a közszolgálati műsorszolgáltató politikailag sokszínűbb tartalmakat kezdett bemutatni. A média helyzete összességében továbbra is erősen polarizált, gyakran politikailag elfogult és kiegyensúlyozatlan tudósítások jellemzik, többek között a régió külföldi médiáinak széles körű bevonása mellett, ami különösen figyelemre méltó volt a választási időszakokban. Az önszabályozási mechanizmusok továbbra is gyengék.

Ami az alapvető jogokat illeti, Montenegró nagyrészt rendelkezik a jogszabályi és intézményi kerettel, és némi haladást ért el a nemzetközi emberi jogi eszközökben és jogszabályokban megállapított kötelezettségek teljesítése terén. Az eredményes végrehajtás tekintetében azonban továbbra is felmerülnek kihívások. A bűnüldöző hatóságok által alkalmazott túlzott erőszakkal és a gyűlölet-bűncselekményekkel kapcsolatos nyomozások hatékonyságát tovább kell javítani. A hátrányos helyzetű csoportok – többek között a romák és az egyiptomiak –, valamint a fogyatékossággal élő személyek továbbra is a megkülönböztetés több formájának vannak kitéve, és nehézségekkel szembesülnek jogaiknak a közigazgatási és bírósági eljárások keretében történő érvényesítése során. A nők továbbra is egyenlőtlenségekkel szembesülnek a politikai életben és a közéletben való részvétel, valamint a foglalkoztatáshoz és a gazdasági lehetőségekhez való hozzáférés terén. A nemi alapú erőszak és a gyermekek elleni erőszak továbbra is komoly aggodalomra ad okot. Az etnikai és vallási indíttatású támadásokkal, gyűlölet-bűncselekményekkel és gyűlöletbeszéddel kapcsolatos incidensek száma tovább nőtt. Montenegró csak részben tett eleget a múlt évi ajánlásoknak. Az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés továbbra is javítandó, különösen a veszélyeztetett csoportok esetében. A vallásszabadságról szóló törvény módosításainak elfogadására a vallási közösségekkel folytatott korlátozott és nem teljes körű konzultációt követően került sor.

Montenegró elért bizonyos felkészültségi szintet/mérsékelten felkészült a szervezett bűnözés elleni küzdelem területén. Némi haladást ért el a múlt évi ajánlások végrehajtása terén, különösen a bűnüldöző hatóságok kulcsfontosságú adatbázisokhoz való hozzáférésének javítása, valamint a kiemelt területeken tevékenykedő nyomozók és szakértők számának növelése tekintetében. Egyre több, szervezett bűnözéssel kapcsolatos ügyben folyt nyomozás és indult büntetőeljárás, és csaknem megháromszorozódott azoknak az ügyeknek a száma, amelyekben bírósági határozatot hoztak. A nemzetközi rendőrségi együttműködés jól működik, és továbbra is eredményeket hozott azáltal, hogy példa nélküli kábítószer-lefoglalásokra került sor külföldön. A dohánycsempészet és a pénzmosás elleni küzdelemre való képessége azonban még nem éri el a várt szintet. Montenegrónak továbbra is orvosolnia kell büntető igazságszolgáltatási rendszerének egyes rendszerszintű hiányosságait, ideértve azt, ahogyan a szervezett bűnözéssel kapcsolatos ügyeket kezelik a bíróságokon.

A korrupció elleni küzdelem területén Montenegró elért bizonyos felkészültségi szintet. Montenegró korlátozott haladást ért el azzal, hogy a múlt évi ajánlások részben teljesültek a korrupció visszaszorítása és megelőzése terén elért további eredmények, valamint a korrupcióellenes hivatal által a kihívások kezelése érdekében tett erőfeszítések tekintetében. A vagyoni eszközök lefoglalása és elkobzása terén is jobb eredményeket kell elérni. Az új vezetés alatt működő korrupcióellenes hivatal proaktívabb megközelítést tanúsított, különösen a nagyközönség, a média és a civil társadalom felé irányuló kommunikációs és tájékoztatási tevékenységeinek fokozása, valamint az előző évekből függőben maradt ügyforgalom kezelése terén. E pozitív tendencia ellenére a hivatal függetlenségével, prioritás-meghatározásával, szelektív megközelítésével és döntéseinek minőségével kapcsolatos kihívások továbbra is fennállnak, és e tekintetben folyamatos erőfeszítésekre van szükség. A korrupció továbbra is számos területen gyakori. E probléma eredményes kezeléséhez határozott politikai akaratra van szükség, a magas szinten elkövetett korrupció ellen pedig erőteljes büntető igazságszolgáltatási intézkedésekkel kell fellépni.

Montenegró továbbra is mérsékelten felkészült az uniós vívmányok és az európai normák alkalmazására az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok területén, és összességében korlátozott haladást ért el, az elszámoltathatóság terén pedig korlátozott eredményeket mutatott fel. Az igazságszolgáltatás területén nem történt haladás, a kulcsfontosságú igazságügyi reformok végrehajtása pedig stagnál. E reformok fontos szegmenseinek megmozdításához szükséges határozott politikai kötelezettségvállalás még mindig várat magára, és számos, az igazságszolgáltatási intézményekbe történő kinevezés még függőben van, mivel a parlament nem volt képes minősített többséget biztosítani. A korrupcióellenes hivatal proaktívabb megközelítése ellenére a korrupció számos területen továbbra is gyakori, és aggodalomra okot adó probléma. Ami az alapvető jogokat illeti, Montenegró folytatta a nemzetközi emberi jogi eszközökből és jogszabályokból eredő kötelezettségeinek teljesítését. Továbbra is kihívást jelent azonban az emberi jogokra vonatkozó nemzeti jogszabályok hatékony végrehajtásának biztosítása. A véleménynyilvánítás szabadsága területén korlátozott haladás történt.

Ami a kormányzást illeti, meg kell erősíteni az érdekelt felek részvételét, valamint a reformok végrehajtására szánt kormányzati kapacitást. A parlament 2020 decemberében megválasztotta Montenegró 42. kormányát. A minisztériumok száma 12-re csökkent; négy minisztériumot nő vezet. Az új kormány az összetételét tekintve Montenegró első szakértői kormánya, csak a miniszterelnök-helyettesi tisztséget tölti be politikai párt vezetője. A kormány az uniós csatlakozást célzó új nemzeti programot is elfogadta a 2021–2023-as időszakra vonatkozóan. A tárgyalási struktúrát jelentősen meggyengítette 110 tag – többek között a csatlakozási fejezetekről tárgyaló 16 személy és 24 munkacsoportvezető – lemondása, illetve felmentése. E kulcsfontosságú tisztségek többsége továbbra is betöltetlen. Egyes kulcsfontosságú minisztériumok az új vezetésük alatt nem tanúsítottak kellő elkötelezettséget és konstruktív szerepvállalást az uniós csatlakozási folyamatban.

A jelenlegi parlament összetétele Montenegró történelmében példa nélküli. Törekednie kell arra, hogy széles körű, pártok közötti és társadalmi konszenzust alakítson ki az uniós vonatkozású reformok tekintetében, ami alapvető fontosságú az ország európai integrációja szempontjából. Egyértelmű, hogy mindegyik párt részéről aktív és konstruktív részvételre van szükség a parlamenti elszámoltathatóság fokozásához, a végrehajtó hatalom felügyeletéhez, a demokratikus ellenőrzéshez, a jogalkotás minőségének javításához és a kulcsfontosságú kinevezésekhez. A parlament eddig nem tudta biztosítani a szükséges kétharmados többséget egyes fontos bírói kinevezésekhez, ezért az igazságszolgáltatási rendszer fontos tisztségeit továbbra is megbízott tisztségviselők töltik be.

Ami a politikai kritériumokat illeti, a jelentéstételi időszakot a politikai szereplők közötti feszültségek és bizalmatlanság jellemezte. Az új kormányzó többség és az ellenzék közötti mély polarizáció 2020-ban is folyamatosan fennállt, és a választásokat követő időszakban fokozódott. A felhevült kapcsolatok és a bizalmatlanság mindezt gyakran fokozták, és tovább súlyosbították a politikai megosztottságot, többek között a kormányzó többségen belül is. A parlamenti választások a kormánykoalíció megváltozását eredményezték, megváltoztatták az állami szervek közötti dinamikát, és rámutattak, hogy egyensúlyt kell találni az új politikai környezetben, többek között a vallási közösségekkel és az etnikai származással kapcsolatos kérdések tekintetében, amelyek a politikai napirend leghangsúlyosabb elemét képezték a jelentéstételi időszakban. A végrehajtó hatalom és a törvényhozó hatalom közötti súrlódás lelassította a reformmunkát. A parlament 2020 decemberében megválasztotta Montenegró 42. kormányát, a minisztériumok száma pedig jelentősen csökkent. Montenegróban ez az első olyan kormány, amely főként politikai párttagsággal nem rendelkező szakértőkből áll.

Az alapvető jogok érvényre juttatását szolgáló szerbiai jogszabályi és intézményi keret nagyjából működik. Szerbiának azonban biztosítania kell a keret következetes és hatékony végrehajtását. Az emberi jogi intézményeket meg kell erősíteni, a függetlenségüket pedig garantálni kell, többek között a szükséges pénzügyi és emberi erőforrások elkülönítésével. Ami a véleménynyilvánítás szabadságát illeti, a médiastratégiához kapcsolódó cselekvési terv szerinti korlátozott számú intézkedés elfogadása és végrehajtásának megkezdése révén korlátozott haladás történt. Ugyanakkor folytatódtak a magas rangú tisztviselők újságírók elleni verbális támadásai, és továbbra is aggodalomra adnak okot a fenyegetések és az erőszak esetei. A médiaszövetségek többsége 2021 márciusában kilépett az újságírók biztonságával foglalkozó csoportból, többek között a kormánypárt parlamenti frakcióvezetője által az újságírók és a civil társadalom képviselői ellen folytatott gyűlöletbeszédre és lejárató kampányokra hivatkozva. Ezekre a parlamenti verbális támadásokra még a magatartási kódex 2020. decemberi elfogadását követően is sor került. A gyakorlatban még tovább kell erősíteni a véleménynyilvánítás szabadságának akadálytalan gyakorlásához szükséges általános környezetet.

A 2020 augusztusában hivatalosan megalakult szerb parlament megbízatása kezdettől fogva időben korlátozott volt, mivel a politikai vezetés legkésőbb 2022 tavaszára új választásokat jelentett be. A parlament összességében jelentősen visszaszorította a sürgősségi eljárások alkalmazását, és új magatartási kódexet fogadott el a parlamenti képviselők számára. A képviselők azonban a parlamenti viták során továbbra is rendkívül éles hangot használtak a politikai ellenfelekkel és más intézmények eltérő politikai nézeteket megfogalmazó képviselőivel szemben. Minden politikusnak fel kell lépnie a gyűlöletbeszéd ellen, és hozzá kell járulnia az uniós vonatkozású reformokról – különösen a demokrácia és a jogállamiság alapjairól – folytatott politikai párbeszédhez.

Ami a migrációt illeti, a Covid19-világjárvány közepette 2020-ban a jogszerű és az irreguláris migráció is jelentősen visszaesett. 2019-hez képest 60 %-kal kevesebb irreguláris migráns érkezett: 2020-ban 3 149 migránst tartóztattak fel. A Különleges Ügyészség 2020-ban két nyomozást folytatott migránscsempészés ügyében. Az egyik ügyben nyolc személlyel szemben adott ki jogerős ítéletet. Bár Montenegró jobban képes kezelni a vegyes migrációs áramlásokat, és javul a menekültek befogadása, folyamatos erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy az ország – befogadókapacitásának további növelése és a befogadóállomások színvonalának javítása révén – megbirkózzon a migrációs nyomással. Ennek keretében többek között tovább kell fejlesztenie a visszafogadással kapcsolatos nemzetközi együttműködést, támogatnia kell a visszatérésre kötelezett személyek sikeres visszailleszkedését, növelnie kell a migránscsempész-hálózatok büntetőeljárás alá vonásához rendelt kapacitását, valamint létre kell hoznia a migránsokra vonatkozó korszerű adatgyűjtési rendszert is.

A belső piac témaköre kulcsfontosságú ahhoz, hogy Montenegró felkészüljön az uniós belső piac követelményeinek teljesítésére, és nagy jelentőséggel bír a lehetséges korai integrációs intézkedések és a közös regionális piac fejlődése szempontjából. Haladás történt a piacfelügyelet, az akkreditáció és a szabványosítás; az elektronikus cégbejegyzés jogszabályi előfeltételei; a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése; a társasági jog; az állami támogatások és a támogatások átláthatósága; a banki szolgáltatások; valamint a fogyasztóvédelem és egészségvédelem területén. Montenegrónak most a következőkre kell helyeznie a hangsúlyt: a metrológiára és a szabványosításra vonatkozó uniós vívmányokkal való harmonizáció, a munkaügyi hivatal működési kapacitásának fejlesztése; szabályozott szakmák, tőkemozgások és fizetések, a tulajdonjogok szerzése tekintetében is, befektetői állampolgársági programjának fokozatos megszüntetése; társasági jog és vállalati számvitel; szellemi tulajdon; versenypolitika és állami támogatások; fogyasztóvédelem és egészségvédelem, valamint a bankszektorra vonatkozó uniós vívmányokkal harmonizált jogszabályok végrehajtása.

Észak-Macedónia a közigazgatási reformja területén mérsékelt felkészültséget mutat. Az államigazgatás horizontális funkcionális felülvizsgálatának véglegesítése terén történt némi haladás. Fontos, hogy a horizontális funkcionális felülvizsgálatot a kormány elfogadja. Ajánlásokat fogalmaztak meg az államigazgatási szervek új szervezeti felépítésére vonatkozóan, az elszámoltathatósági láncok javítása mellett. Ezeknek az ajánlásoknak be kell épülniük a vonatkozó jogszabályokba, amelyeket el kell fogadni és végre kell hajtani. Észak-Macedónia jelenleg felülvizsgálja az emberierőforrás-gazdálkodásra vonatkozó jogszabályi keretét, nevezetesen a köztisztviselőkről szóló törvényt és a közalkalmazottakról szóló törvényt, és a felső vezetésről szóló új törvényt vezet be. Az új keretnek javítania kell az emberierőforrás-gazdálkodást a közigazgatás egészében, emellett hozzá fog járulni az érdemeken alapuló munkaerő-felvétel és szakmai előmenetel, valamint a felmentések fokozottabb tiszteletben tartásának biztosításához, többek között felső vezetői szinten is. A közigazgatási reformstratégiának és az államháztartási gazdálkodás reformprogramjának a végrehajtására vonatkozó nyomonkövetési jelentések előterjesztésére sor került. A korrupció megelőzésével foglalkozó állami bizottság továbbra is foglalkozott az állami alkalmazottak felvételi eljárásában, valamint a felügyelőbizottsági és igazgatótanácsi tagok kinevezési folyamatában tapasztalható állítólagos nepotizmus, haverszellem és politikai befolyás eseteivel. Megállapításait és ajánlásait az érintett intézményeknek szisztematikusan nyomon kell követniük.

A civil társadalmi szervezetek továbbra is aktívak voltak, és fontos szerepet töltenek be a reformfolyamatban. Fokozottabban törekedni kell a civil társadalommal folytatott időszerűbb, érdemibb és átláthatóbb konzultációs folyamat biztosítására. A Covid19-válságból való kilábalás során felmerült kihívásokkal összefüggésben a kormányzati és nem kormányzati szereplőknek hosszú távú partnerségeket kell kiépíteniük és meg kell erősíteniük a meglévő együttműködést.

Az ellenzéki pártok továbbra is aktív szerepet vállaltak a parlamentben, és alkalmanként támogatták a legfontosabb uniós vonatkozású jogszabályokat. A parlamenti munkát azonban hátráltatta a politikai polarizáció, amelyet tovább súlyosbított a Covid19-világjárvány, amely időnként hatással volt rendes működésére. Erőfeszítéseket kell tenni a parlament konstruktív politikai párbeszédre szolgáló fórumként betöltött szerepének megerősítésére, különösen az uniós reformprogram tekintetében. A parlament továbbra is ellátta jogalkotási feladatait. Nagy gondot kell fordítani a gyorsított eljárások alkalmazására, amelyeket korlátozni kell a jogszabályok eredményes ellenőrzésének és tanulmányozásának biztosítása érdekében. A parlament továbbra is megfelelő felügyeletet gyakorolt a végrehajtó hatalom felett. A „Jean Monnet párbeszéd” 2020 elején tartott harmadik fordulója során elfogadott, a parlament belső reformjára irányuló javaslatokat még be kell vezetni. A parlament elleni, 2017. április 27-i támadás során erőszakos cselekményeket elkövető személyek büntetőjogi felelőssége újra megállapítást nyert, többek között elsőfokú ítéletekben. A kormánynak fenn kell tartania a reformok dinamizmusát, és szórványos új kezdeményezések elindítása helyett a meglévő jogi keret végrehajtására kell helyeznie a hangsúlyt. A reformprogram időben történő és érdemi végrehajtása a társadalom egészének folyamatos támogatását igényli. Az etnikumok közötti kapcsolatok stabilak maradtak, és folytatódott az ohridi keretmegállapodás végrehajtása.

Némi haladás történt az adóigazgatási reformok és az állami tulajdonban lévő bankok privatizációja terén. A közigazgatás és az állami tulajdonban lévő vállalatok más jelentős strukturális reformjai azonban továbbra is lassan haladtak előre, ezáltal tartósan fennállt a hatékonyság hiánya. A költségvetési politika megszilárdítását célzó költségvetési szabályok szigorítása terén nem történt haladás. A gazdaságon belül továbbra is erőteljes az állam jelenléte, a magánszektor pedig fejletlen, és a jogállamiság hiányosságai – különösen a korrupció és az igazságszolgáltatás hatékonyságának hiánya –, valamint a tisztességes verseny érvényesítésének hiányosságai hátráltatják.

Albánia bizonyos felkészültségi szintet ért el a szervezett bűnözés elleni küzdelem területén. Jól haladt a múlt évi ajánlások teljesítése terén. Kézzelfogható eredményeket ért el a szervezett bűnözés elleni küzdelem területén, többek között az uniós tagállamokkal és az Europollal folytatott együttműködés fokozása révén – ez az első kormányközi konferencia feltétele, amely továbbra is teljesül. Az ország az év során folytatta a Pénzügyi Akció Munkacsoport (FATF) cselekvési tervének végrehajtását annak érdekében, hogy javítsa a hatékonyságot a pénzmosás elleni küzdelem, valamint a bűnszervezetekkel szembeni fellépési kapacitásának növelését célzó ideiglenes megelőző intézkedésekből álló csomag („A törvény ereje” művelet) végrehajtása területén. A minőségi információk cseréje és a nemzetközi partnerek bevonásával folytatott közös rendőrségi műveletek még intenzívebbé váltak. Albánia továbbra is bizonyította a kábítószer-előállítás és -kereskedelem elleni küzdelem iránti elkötelezettségét, mivel az uniós tagállamok bűnüldöző hatóságai folytatták a légi megfigyelést. A szervezett bűnözés és a korrupció elleni új, speciális rendszer lehetővé teszi a rendőrség és az ügyészség közötti megerősített együttműködést. A büntetőeljárások mellett módszeresen pénzügyi nyomozásokat kell végezni. Folytatni kell a büntetőeljárások és a jogerős ítéletek számának növelésére irányuló erőfeszítéseket, különösen magas szinten. Albánia 2020 decemberében új nemzeti szintű ágazatközi terrorizmusellenes stratégiát és cselekvési tervet fogadott el, és nagyon jól haladt az EU-val kötött, a Nyugat-Balkánra vonatkozó, a terrorizmus elleni küzdelemről szóló közös cselekvési terv alkalmazásáról szóló kétoldalú megállapodás végrehajtása terén. A kiberbűnözéssel, az emberkereskedelemmel és a pénzmosással kapcsolatos ügyek kezelése érdekében több erőfeszítést kell tenni.

Albánia bizonyos szintű felkészültséget ért el a korrupció elleni küzdelem területén. Némi haladást ért el a korrupció elleni küzdelem megerősítése területén – ez az első kormányközi konferencia feltétele, amely továbbra is teljesül. A korrupció elleni ágazatközi stratégia végrehajtása összességében jó úton halad. Bár a bírói kar tagjainak átvilágítása közigazgatási folyamat, eredményes a korrupció elleni küzdelemben, mivel az átvilágítás következtében felmentett bírákat és ügyészeket bíróság elé állítják. Albánia további erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy stabil eredményeket mutasson fel a korrupció elleni küzdelem területén, bár ez továbbra is olyan célkitűzés, amely politikai akaratot, valamint további strukturált és következetes intézkedéseket tesz szükségessé. Magas rangú tisztviselőket érintő ügyekben továbbra is kevés ítéletet hirdetnek, ami elősegíti a büntetlenség kultúráját az állam magasabb szintjein. A korrupció elleni küzdelemre szakosodott struktúráknak (SPAK, valamint a korrupciós és szervezett bűnözési ügyeket vizsgáló bíróságok) jelentősen meg kell erősíteniük az országnak a korrupció kivizsgálásához és büntetőeljárás alá vonásához rendelt általános kapacitását. Összességében a korrupció a közélet és az üzleti élet számos területén elterjedt, és továbbra is komoly aggodalomra okot adó probléma.

A teljes bírói és ügyészi kar ideiglenes újraértékelése (átvilágítási folyamata) határozottan haladt előre, és továbbra is kézzelfogható eredményeket hozott – ez az első kormányközi konferencia feltétele, amely továbbra is teljesül. Az Európai Bizottság égisze alatt megkezdett nemzetközi nyomonkövetési művelet továbbra is ellátta a folyamat felügyeletét. 2021. szeptember 15-ig az átvilágítást végző intézmények 437 ügyet zártak le első fokon, beleértve az összes kiemelt ügyiratot is. A 437 határozat közül 298 jogerős (azaz fellebbezést követően). Összességében az eddig feldolgozott átvilágítási ügyek 62 %-a vezetett felmentésekhez és munkaviszony-megszüntetésekhez, többnyire az értékelt személyek lemondása miatt. Az átvilágítást végző intézmények várhatóan továbbra is az ügyészséghez fordulnak majd minden olyan esetben, amikor bűncselekményre utaló jelek merülnek fel.

Albánia igazságszolgáltatási rendszere szintén mérsékelten felkészült. Albánia folytatta az átfogó igazságügyi reform végrehajtását, ami megfelelő haladást eredményezett. Az Alkotmánybíróság három új bírájának kinevezésével 2020 végén különösen fontos mérföldkőhöz érkezett az ország. Mivel hét bíró hivatalban van, az Alkotmánybíróság visszaszerezte a plenáris ülések legalább hat taggal történő megtartásához szükséges határozatképességét, így teljes mértékben működőképes volt, és így eleget tesz az első kormányközi konferencia ehhez kapcsolódóan teljesítendő feltételének, amely ezzel újra teljesül. Az Alkotmánybíróság megkezdte feladatköreinek teljes körű ellátását, többek között azáltal, hogy határozatot hozott az állami intézmények közötti, az adott hatáskörökre vonatkozó alkotmányos vitákról. A legfelsőbb bírósági kinevezések tekintetében is folytatódott a haladás. A Legfelsőbb Bíróság 2020 márciusában visszaszerezte a határozatképességéhez szükséges létszámot. Azzal, hogy a Bírói Főtanács 2021 márciusában és júliusában hat új bírát előléptetett, létszáma elérte a kilenc hivatalban lévő bírát, ezáltal teljes mértékben működőképes – ez az első kormányközi konferencia feltétele, amely továbbra is teljesül. A Legfelsőbb Bíróságon további kinevezések várhatók. A parlament tíz törvényhez fogadott el módosítást azzal a céllal, hogy hatékonyabbá tegye az igazságszolgáltatási rendszert, valamint megerősítse a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemhez rendelt kapacitását.

Ami a politikai kritériumokat illeti, 2021. április 25-én általános választásokat tartottak a pártok közötti 2020. június 5-i megállapodást követően, amely – az EBESZ/ODIHR ajánlásaival összhangban – kiterjedt választási reformhoz vezetett. A szavazók elektronikus azonosítását a szavazóhelyiségek 97 %-ában valósították meg, míg Tiranában 32 szavazóhelyiségben sikeresen tesztelték az e-szavazást és az e-szavazatszámlálást. Az EBESZ/ODIHR végleges értékelése megállapította, hogy a választásokat általában véve jól megszervezték. Az új választási igazgatás a legtöbb érdekelt fél bizalmát elnyerte. Továbbra is felmerültek aggályok az állami források hűtlen kezelésével, illetve a hivatali feladatkörökkel való visszaéléssel, a szavazatvásárlásra vonatkozó állításokkal, valamint az állampolgárok politikai preferenciáira vonatkozó érzékeny személyes adatok kiszivárogtatásával kapcsolatban. Ezekben az ügyekben jelenleg vizsgálat folyik. A parlament a világjárvány miatt bevezetett korlátozások közepette folytatta munkáját. Ami az uniós vonatkozású reformokat illeti, a parlament számos fontos jogszabályt fogadott el olyan területeken, mint a menekültügy, a népszámlálás és az igazságszolgáltatás hatékonysága. A jelentéstételi időszakban a kormány a Covid19-világjárvány negatív társadalmi és gazdasági hatásainak kezelése jelentette kihívás ellenére továbbra is hangsúlyt fektetett az ország európai integrációjához szükséges reformokra. Az új jogalkotási ciklusban a többségnek és az ellenzéknek javítania kell a politikai párbeszédet, és együtt kell működnie a társadalom minden részével az uniós reformprogram és a csatlakozási tárgyalások előbbre mozdítása érdekében. A közigazgatáson belüli koordinációt javítani kell, különösen az uniós integráció tekintetében. A területi közigazgatási reformot a szélesebb körű decentralizációs menetrend részeként jobban meg kell szilárdítani. Erre különösen azért van szükség, hogy garantálható legyen a helyi költségvetési autonómia, és az önkormányzatok minőségi közszolgáltatásokat nyújthassanak. Korlátozott haladás történt a civil társadalom támogató környezetének megteremtésére vonatkozó ütemterv végrehajtása terén. Az albán civil társadalom mindazonáltal támogatást és szolgáltatásokat tudott nyújtani a Covid19-világjárvány által érintett legkiszolgáltatottabb személyek számára.

Észak-Macedónia továbbra is a migrációs mozgás egyik fő tranzitútvonalát képezi. Az ország továbbra is aktív és konstruktív szerepet tölt be a vegyes migrációs áramlások kezelésében. Hatékonyan együttműködik a szomszédos országokkal és uniós tagállamokkal, többek között az uniós tagállamok által a helyszínre kiküldött határőrökkel. Észak-Macedónia továbbra is erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy az országban tartózkodó összes migráns számára biztosítsa az alapvető életkörülményeket és szolgáltatásokat. A migránsok nyilvántartásba vétele és megfelelő, a védelem iránti igényeket is figyelembe vevő profilalkotása terén javulás mutatkozik, de ezeket szisztematikusabban kellene végezni. Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség (Frontex) készenléti alakulatának az országban való bevetését lehetővé tevő, jogállásról szóló megállapodás aláírására egy kétoldalú kérdés miatt nem került még sor. Az országnak módszeresebb megközelítést kell alkalmaznia a migránscsempészés elleni küzdelemben.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, Észak-Macedónia elért némi haladást, és jól felkészült a működőképes piacgazdaság megteremtése terén. A világjárvány által súlyosan érintett gazdaság 2020-ban recesszióba süllyedt. 2021 tavaszán fokozatos fellendülés kezdődött. A kormány határozott költségvetési válaszlépéseket hajtott végre annak érdekében, hogy enyhítse a válság háztartásokra és vállalkozásokra gyakorolt hatását. A költségvetési hiány 2020-ban a GDP 8,2 %-ára nőtt, az államadósság szintje pedig drasztikusan, a GDP 60,2 %-ára emelkedett, mivel a pótlólagos finanszírozási igényeket ki kellett elégíteni. A tőkekiadásokat a költségvetés felülvizsgálata során csökkentették annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a válsággal kapcsolatos átcsoportosítások kifizetését, ennek ellenére továbbra sem használták fel a költségvetés jelentős részét. A hatóságok további intézkedéseket hoztak a költségvetés átláthatóságának javítása érdekében, bár az állami támogatások teljes mértékben működőképes nyilvántartását még ki kell fejleszteni. Csekély mértékű haladás történt a bevételek mozgósítása és beszedése, valamint az állami beruházások irányítása terén, többek között a köz- és magánszféra közötti partnerségek erősebb keretrendszere révén. A költségvetésről szóló, új organikus törvényt, amely várhatóan jelentősen javítani fogja a költségvetési irányítást, a parlamentnek még el kell fogadnia, és a végrehajtása késik. A szabályozás lazításának köszönhetően a pénzügyi szektor továbbra is erős maradt, a magánszektornak való hitelezés pedig állandósult. Az üzleti környezetben továbbra is akadályt jelentett az informális gazdaság jelentős mérete.

Ami a regionális együttműködést illeti, az ország továbbra is jó viszonyt ápolt a többi bővítési országgal, és továbbra is aktívan részt vett regionális kezdeményezésekben. A meglévő kétoldalú megállapodásokat – többek között az Észak-Macedónia és Görögország közötti preszpa-tavi megállapodást, valamint a barátságról, a jószomszédi viszonyról és az együttműködésről szóló, Bulgáriával kötött szerződést – minden félnek továbbra is jóhiszeműen végre kell hajtania.

Bosznia-Hercegovina az igazságszolgáltatása tekintetében a felkészülés korai szakaszában jár/elért bizonyos felkészültségi szintet. A jelentéstételi időszak során e területen semmiféle haladás nem történt. A hatóságok kevés intézkedést hoztak a jogállamisággal kapcsolatos kérdésekről szóló szakértői jelentés (Priebe-jelentés) megállapításainak kezelésére. A feddhetetlenséggel kapcsolatos módosítások várhatóan bekerülnek a parlamenti eljárásba; elfogadásuk kulcsfontosságú a bírósági tisztségviselők pénzügyi kimutatásainak hiteles és szigorú ellenőrzési rendszerének létrehozásához. A helyzet romlásának tartós és nyilvánvaló jelei továbbra is sürgős intézkedéseket tesznek szükségessé az igazságszolgáltatás megerősítése, valamint az igazságszolgáltatás iránti állampolgári bizalom visszaszerzése érdekében. A politikai szereplők részéről az igazságügyi reform iránti elkötelezettség hiánya, valamint az igazságszolgáltatási rendszer működése továbbra is veszélyeztette az állampolgárok jogainak gyakorlását, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelmet.

Ami a politikai kritériumokat illeti, a politikai polarizáció és a világjárvány okozta zavarok miatt a jogalkotó és a végrehajtó hatóságok teljesítménye alacsony volt. A szövetségi kormány még mindig ügyvivő szerepet tölt be. A Sejdić-Finci-ügyben és a kapcsolódó ügyekben hozott ítéleteket követően Bosznia-Hercegovina alkotmánya továbbra is sérti az emberi jogok európai egyezményét (EJEE). 2021 májusában létrehozták a várhatóan választási és alkotmányos reformokat megvitató ügynökségközi munkacsoportot. Mostarban 2020 decemberében – 2008 óta első alkalommal – helyhatósági választásokra került sor. A stabilizációs és társulási parlamenti bizottság öt évig tartó patthelyzetet követően 2021 júniusában ült össze és fogadta el eljárási szabályzatát. Rendkívül fontos, hogy a választási reform – valódi párbeszéd keretében és az európai normákkal összhangban – olyan inkluzív folyamat legyen, amely megszüntetné az egyenlőtlenség és a megkülönböztetés minden formáját a választási folyamatban. A választási keretrendszer európai normák szerinti fejlesztése és a politikai pártok finanszírozásának átláthatóvá tétele tekintetében nem történt haladás. Bosznia-Hercegovinának még foglalkoznia kell az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala (EBESZ/ODIHR), a Velencei Bizottság és az Európa Tanács Korrupció Elleni Államok Csoportja (GRECO) ajánlásaival. Az Alkotmánybíróság számos határozatát még teljes mértékben végre kell hajtani. Az uniós vívmányok elfogadására irányuló nemzeti program kidolgozása még folyamatban van. A civil társadalom működését támogató környezet biztosítása tekintetében nem történt haladás.

Albánia jó felkészültségi szintet ért el a külkapcsolatok, valamint a kül- és biztonságpolitika területén. Ami a külkapcsolatokra vonatkozó tárgyalási fejezetet illeti, Albánia jól haladt, és megfelelő felkészültségi szintet ért el, nem utolsósorban a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás kiegészítő jegyzőkönyveinek elfogadásával és megerősítésével, valamint az első engedélyezett gazdálkodók tanúsításával. Albánia az uniós tagállamokkal együtt dolgozott a zöld sávok/folyosók kiterjesztésén. Az ország a humanitárius segítségnyújtással és a fejlesztési támogatással kapcsolatos szakpolitikai intézkedéseket is hozott. Az ország sikeresen töltötte be a CEFTA elnöki tisztét. Ami az EU közös kül- és biztonságpolitikáját illeti, az ország továbbra is teljes körű harmonizációt végzett valamennyi releváns uniós határozat és nyilatkozat tekintetében. 2020-ban az ország töltötte be EBESZ soros elnöki tisztét, ami bizonyítja a többoldalú együttműködés iránti elkötelezettségét. Albánia továbbra is részt vett uniós válságkezelési missziókban és műveletekben.

Ami a nemek közötti egyenlőséget illeti, a 2016–2020-as időszakra szóló, a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó nemzeti stratégia és cselekvési terv végrehajtását tartós finanszírozási hiány akadályozta. 2021 júniusában sor került a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó, a 2021–2030-as időszakra szóló új stratégia elfogadására. Albániának törekednie kell arra is, hogy megfelelő állami finanszírozást biztosítson a stratégia központi és helyi szintű végrehajtásához. Törekednie kell annak biztosítására is, hogy valamennyi központi és helyi szintű nemzeti stratégiában általánosan érvényesüljön a nemek közötti egyenlőség, és a nemek közötti egyenlőség szempontját érvényesítő költségvetés-tervezést alkalmazzanak.

A korrupció elleni küzdelem terén Koszovó a felkészülés korai szakaszában jár, illetve elért bizonyos felkészültségi szintet. A jelentéstételi időszakban korlátozott haladás történt, többek között a magas szintű ügyek nyomozása és büntetőeljárás alá vonása terén. Folyamatos erőfeszítésekre van szükség a proaktívabb nyomozások, a jogerős bírósági határozatok és a jogerős vagyonelkobzás érdekében. A Különleges Ügyészség megerősödött, mivel a Korrupciós és Pénzügyi Bűncselekmények Osztálya megkezdte működését, és személyzeti létszáma összességében növekedett. A korrupció elleni jogszabálycsomagot és a büntetőeljárásról szóló felülvizsgált törvényt még el kell fogadni. A vagyonelkobzásra vonatkozó jogi keret hatályban van, de azt nem alkalmazzák következetesen, és a jogerősen elkobzott vagyoni eszközök értéke továbbra is alacsony. A korrupció összességében továbbra is elterjedt, és komoly aggodalomra ad okot. A korrupció eredményes kezeléséhez határozott és folyamatos politikai akaratra van szükség, a magas szinten elkövetett korrupció ellen pedig erőteljes büntető igazságszolgáltatási válaszintézkedésekkel kell fellépni.

Koszovó még mindig korai szakaszban van a jól működő igazságszolgáltatási rendszer kialakítása terén. Az igazságszolgáltatás általános igazgatása továbbra is lassú, nem hatékony és indokolatlan politikai befolyásnak van kitéve. A jelentéstételi időszak során történt némi haladás. A jogállamiság funkcionális felülvizsgálatának eredményeként létrejött és 2021 augusztusában elfogadásra került a jogállamisági stratégia és cselekvési terv, amely ismerteti a jogállamisági rendszer fő kihívásait. Koszovó elektronikus ügyviteli rendszert vezetett be, és központi bűnügyi nyilvántartási rendszert hozott létre, bár továbbra is felmerülnek kihívások. Koszovó erőfeszítéseket tett a közvetítésről szóló törvény végrehajtására. Koszovóban a Covid19-világjárvány hatással volt az ügyek eredményes feldolgozására és a bírósági tárgyalások megtartására (és az azokhoz való nyilvános hozzáférésre). Az új kormány számos lehetőséget mérlegelt az igazságszolgáltatás és a büntetőeljárás alá vonás „átvilágítási” folyamatára vonatkozóan. Ebben az összefüggésben komoly aggodalomra ad okot az összes ügyész és bíró egyszeri, teljes körű újraértékelésének esetleges bevezetése. Ilyen folyamatot csak rendkívüli, végső intézkedésként – az igazságszolgáltatási tisztviselők feddhetetlenségének biztosítására és a korrupció elleni küzdelemre szolgáló valamennyi meglévő eszköz és mechanizmus kimerítését követően – szabad fontolóra venni, és annak összhangban kell lennie az európai és nemzetközi normákkal, valamint a Velencei Bizottság szakvéleményével.

A 2021. februári törvényhozási választások – számos hiányosság ellenére – összességében megfelelően lebonyolításra kerültek, átláthatóak voltak, és a verseny szellemében zajlottak. A koszovói választási folyamatot továbbra is minden tekintetben meg kell erősíteni annak érdekében, hogy kezelni lehessen a választási ciklus során régóta fennálló hiányosságokat, amint azt a 2014 óta egymást követő uniós választási megfigyelő missziók is megállapították. A kampányok és a politikai pártok finanszírozására vonatkozó jogi és intézményi keret megerősítése továbbra is függőben lévő, reformra szoruló terület.

Bosznia-Hercegovina elért bizonyos szintű felkészültséget, de nem tett haladást a külkapcsolatok tekintetében. Az országnak fokoznia kell a Kereskedelmi Világszervezethez való csatlakozásának véglegesítésére irányuló erőfeszítéseit. Bosznia-Hercegovinának az uniós külpolitikai nyilatkozatok és a korlátozó intézkedések tekintetében mindenképpen érdemes javítania a harmonizáció mértékét, amely 2021 augusztusára jelentősen visszaesett 43 %-ra, ami aggodalomra ad okot. Bosznia-Hercegovina továbbra is aktívan részt vett a regionális együttműködésben, és továbbra is jószomszédi kapcsolatokat ápolt.

Bosznia-Hercegovina korlátozott haladást ért el, és az EU-n belüli versenykényszerhez és piaci erőkhöz való alkalmazkodásra szánt kapacitás tekintetében korai szakaszban jár. Az oktatás általános színvonala továbbra is alacsony, a közlekedési és az energetikai infrastruktúra javítását célzó intézkedések pedig továbbra is elégtelenek. A strukturális kiigazítás mértéke korlátozott.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, Bosznia-Hercegovina korlátozott mértékű haladást ért el, és a működőképes piacgazdaság megteremtésének korai szakaszában jár. Az ország intézkedéseket hozott annak érdekében, hogy ellensúlyozza a Covid19-világjárványnak a gazdaságra és a munkaerőpiacra kifejtett negatív hatásait. A központi bank jelentős intézkedéseket tett elemzési kapacitásának javítása érdekében. Az ország lépéseket tett a pénzügyi szektor sokkhatásokkal szembeni rezilienciájának megerősítésére. A termékpiacok működésének javítása érdekében azonban nem hozott jelentős intézkedéseket. Az ország érdekelt felei közötti együttműködés és koordináció tovább romlott. Az uniós vívmányokhoz kapcsolódó országos reformok tekintetében a Boszniai Szerb Köztársaság ellenállása tovább lassította az ország uniós csatlakozási kritériumoknak való megfelelését. Ennek következtében az ország intézményrendszere és belső piaca továbbra is széttagolt. A jogállamiság, valamint az országos felügyeleti és szabályozó intézmények működése tekintetében nem történt javulás. Ez továbbra is akadályozza az ország üzleti környezetét. A közkiadások minősége nem javult, miközben a közszektor továbbra sem hatékony és továbbra is túlméretezett.

Törökország igazságszolgáltatási rendszere a felkészülés korai szakaszában jár. A 2016 óta megfigyelt komoly visszacsúszás folytatódott. Továbbra is aggályok merültek fel, különösen az igazságszolgáltatás függetlenségének rendszerszintű hiánya, valamint a bírákra és az ügyészekre gyakorolt indokolatlan nyomás miatt. Az új emberi jogi cselekvési terv előirányoz bizonyos pozitív intézkedéseket, de nem foglalkozik az igazságszolgáltatás függetlenségével kapcsolatos kulcsfontosságú hiányosságok egyikével sem. Nem irányoztak elő intézkedéseket sem a hatalmi ágak szétválasztására vonatkozó elv tiszteletben tartásának javítására, sem a Bírói és Ügyészi Tanács felépítésének és tagjai kiválasztási folyamatának javítására, azaz az Európa Tanács Velencei Bizottsága és az Európai Bizottság régóta teljesítetlen ajánlásaira. Felmentésük ellenére a puccskísérletet követően felmentett bírák és ügyészek egyikét sem iktatták újra hivatalba. Továbbra is aggodalomra ad okot a bírák és az ügyészek felvételére és szakmai előmenetelére vonatkozó objektív, érdemeken alapuló, egységes és előzetesen meghatározott kritériumok hiánya. A büntetőjogi békebírók intézménye továbbra is aggályokat vetett fel joghatóságukkal és gyakorlatukkal kapcsolatban.

Törökország elért bizonyos felkészültségi szintet/mérsékelten felkészült a közigazgatási reform területén. A jelentéstételi időszakban nem ért el haladást. Törökország nem rendelkezik átfogó közigazgatási reformmenetrenddel és a folyamatért felelős vezető intézménnyel. Továbbra is aggályok merültek fel a közigazgatás elszámoltathatóságát és az emberierőforrás-gazdálkodást illetően. A reformra irányuló politikai akarat még mindig hiányzik. Bár a központi kormányzati intézmények közötti szakpolitikai koordináció továbbra is erős, a politikai döntéshozatal nem tényeken és nem részvételen alapul. Folytatódott a közigazgatás átpolitizálása. A nők képviselete továbbra is alacsony volt a bürokrácia magasabb szintjein.

A délkeleti helyzet továbbra is rendkívül aggasztó. A kormány belföldi és határon átnyúló biztonsági és katonai műveleteket hajtott végre Irakban és Szíriában. A határ menti területeken továbbra is ingatag volt a biztonsági helyzet a terrorcselekményekben részt vevő személyek, csoportok és szervezetek uniós listáján szereplő Kurd Munkáspárt (PKK) által végrehajtott, ismétlődő terrorcselekmények miatt. Az EU egyértelműen elítélte a PKK támadásait, és kifejezésre juttatta az áldozatok családjaival való szolidaritását. Bár a kormánynak törvényes joga van a terrorizmus elleni küzdelemhez, elengedhetetlen, hogy ezt a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása mellett végezze. A terrorellenes intézkedéseknek arányosaknak kell lenniük. Nem történt előrelépés a békés és fenntartható megoldás eléréséhez szükséges hiteles politikai folyamat újraindítása terén. Emberi jogi szervezetek és ellenzéki pártok arról számoltak be, hogy a biztonsági erők súlyosan megsértették az emberi jogokat.

Annak ellenére, hogy 2018 júliusában véget vetettek a szükségállapotnak, továbbra is bekerültek a jogszabályokba egyes olyan jogi rendelkezések, amelyek rendkívüli hatáskörökkel ruházzák fel a kormányzati hatóságokat és megtartják a szükségállapoti kormányzás számos korlátozó elemét, ami továbbra is jelentős hatást gyakorolt a demokráciára és az alapvető jogokra. A török parlament 2021 júliusában jóváhagyta a szükségállapot korlátozó elemeinek időtartamát további egy évvel meghosszabbító törvényjavaslatot. A szükségállapottal foglalkozó vizsgálóbizottság még nem zárta le a szükségállapoti kormányzás alatt rendelet útján felmentett köztisztviselőkkel kapcsolatos ügyforgalmának vizsgálatát.

Törökország demokratikus intézményeinek működésében súlyos hiányosságok tapasztalhatók. A jelentéstételi időszakban folytatódott a demokratikus visszacsúszás. Az elnöki rendszer strukturális hiányosságai továbbra is fennálltak. Törökországnak továbbra is foglalkoznia kell az Európa Tanács és annak szervei által kiadott legfontosabb ajánlásokkal. A parlament továbbra sem rendelkezett a kormány elszámoltathatóságának biztosításához szükséges eszközökkel. Az alkotmányos államszerkezet továbbra is elnökségi szinten központosította a hatásköröket, ugyanakkor nem biztosította a hatáskörök stabil és tényleges megosztását a végrehajtó, a törvényhozó és a bírósági ág között. A fékek és ellensúlyok tényleges rendszerének hiányában a végrehajtó ág demokratikus elszámoltathatóságának lehetősége továbbra is a választásokra korlátozódik. Az ellenzéki pártok továbbra is a támadások célkeresztjében voltak, többek között azáltal, hogy az Alkotmánybíróság elfogadta a Semmítőszék főügyésze által a második legnagyobb ellenzéki párt felszámolását követelő vádiratot, ami hozzájárult a törökországi politikai pluralizmus gyengüléséhez. A jelentéstételi időszak alatt az elnök kétszer mentette fel a központi bank elnökét.

Koszovó elért némi haladást, és az EU-n belüli versenykényszerhez és piaci erőkhöz való alkalmazkodásra szánt kapacitás tekintetében korai szakaszban jár. Az oktatás színvonalának javítása és a munkaerőpiaci készségek hiányosságainak kezelése terén nem történt haladás. Koszovó elért némi haladást a közúti infrastruktúra javítása és a megújuló energiaforrásokra irányuló beruházások növelése terén, de a szénalapú, elavult és megbízhatatlan energiaellátás továbbra is aggodalomra ad okot. Koszovó elért némi haladást a gazdaság digitalizációja tekintetében. Strukturális változások csak lassan jelennek meg, mivel a gazdaság továbbra is nagymértékben függ a kis- és mikrovállalkozásoktól, amelyek nem tudnak nemzetközi szinten versenyezni, míg az exportszerkezetben továbbra is néhány termék, például az alapfémek vannak túlsúlyban.

A jogi keret általában véve garantálja az emberi és az alapvető jogoknak az európai normákkal összhangban történő védelmét. További erőfeszítésekre van azonban szükség a jogi keret maradéktalan végrehajtásához, valamint az alapvető jogokra vonatkozó politikák és jogszabályok összehangolásának és felügyeletének javításához. A hatóságok továbbra is az adományozók támogatásától és iránymutatásától függenek, és fokozottabban felelősséget kell vállalniuk. Többet kell tenni a kisebbségekhez tartozó személyek – köztük a romák és az askálik –, valamint a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek jogainak hatékony garantálása, a nemek közötti egyenlőség gyakorlati biztosítása és a kulturális örökség védelmének előmozdítása érdekében. Ami a véleménynyilvánítás szabadságát illeti, Koszovó bizonyos felkészültségi szintet ért el, médiakörnyezete pedig sokszínű és élénk. Továbbra is aggodalomra adnak azonban okot a nyilvános lejárató kampányok, az újságírókat érő fenyegetések és fizikai támadások. A pénzügyi önfenntartás hiánya, amelyet tovább súlyosbított a Covid19-világjárvány, kiszolgáltatottá teszi a médiát a politikai és üzleti érdekeknek. A közszolgálati műsorszolgáltató szintén ki van téve politikai befolyásolásnak, a finanszírozására pedig még mindig nem találtak fenntartható megoldást.

Ami a korrupció elleni küzdelmet illeti, Törökország továbbra is korai szakaszban tart, és nem ért el haladást a jelentéstételi időszakban. Az ország nem hozott létre korrupcióellenes szerveket Törökország nemzetközi kötelezettségeinek megfelelően. A jogi és az intézményi keretek hiányosságai miatt a korrupciós ügyek nyomozási és büntetőeljárási szakaszában lehetőség van az indokolatlan politikai befolyásolásra. A közintézmények elszámoltathatóságát és átláthatóságát javítani kell. A korrupcióellenes stratégia és cselekvési terv hiánya azt jelzi, hogy nincs meg az akarat a korrupció elleni érdemi küzdelemre. Az Európa Tanács Korrupció Elleni Államok Csoportjának (GRECO) legtöbb ajánlását nem hajtották végre. Összességében a korrupció továbbra is elterjedt, és aggodalomra ad okot.

Törökország bizonyos szintű felkészültséget mutat a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén, és korlátozott mértékű haladást ért el. Az Europol és Törökország közötti együttműködés a 2004 júliusában hatályba lépett stratégiai együttműködési megállapodáson alapul. Az Europol, valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem tekintetében illetékes török hatóságok közötti személyesadat-cseréről szóló nemzetközi megállapodásra irányuló tárgyalások folyamatban vannak; e megállapodás értelmében Törökországnak meg kell reformálnia jogszabályait annak érdekében, hogy adatvédelmi joga összhangban legyen az európai normákkal. Törökországnak jobb eredményeket kell felmutatnia a bűnözői hálózatok felszámolásával és a bűncselekményből származó vagyoni eszközök elkobzásával kapcsolatban. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet szabályozó jogi keretet a Pénzügyi Akció Munkacsoportnak (FATF) és a Velencei Bizottságnak a tömegpusztító fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló törvényre vonatkozó ajánlásaival összhangban javítani kell. A kiberbűnözésre és a tanúvédelemre vonatkozó jogszabályok javítására is törekedni kell.

Az emberi jogok és az alapvető jogok helyzete tovább romlott. A szükségállapot idején bevezetett intézkedések közül sok továbbra is hatályban marad. A jogi keret tartalmazza az emberi és az alapvető jogok tiszteletben tartásának általános garanciáit, de a jogszabályokat és a gyakorlatot összhangba kell hozni az Emberi Jogok Európai Egyezményével (EJEE) és az Emberi Jogok Európai Bíróságának (EJEB) ítélkezési gyakorlatával. Az újságírók, az írók, az ügyvédek, a tudományos szakemberek, az emberijog-védők és a rendszert bíráló személyek tevékenységeire vonatkozó széles körű korlátozások továbbra is negatívan hatottak e személyek szabadságjogainak gyakorlására, és öncenzúrához vezettek. Az, hogy Törökország megtagadta az EJEB határozatainak végrehajtását – mégpedig a Selahattin Demirtaş- és az Osman Kavala-ügyben –, tovább fokozta az igazságszolgáltatás nemzetközi és európai normáknak való megfelelésével kapcsolatos aggodalmakat. Törökországnak az isztambuli egyezményből való kilépése szintén megkérdőjelezte az említett normák melletti elköteleződését. Az új emberi jogi cselekvési terv, amely számos területen reformokat ígért, nem foglalkozik kritikus fontosságú kérdésekkel.

A véleménynyilvánítás szabadsága tekintetében továbbra is súlyos visszacsúszásvolt tapasztalható. A jogszabályok és azok végrehajtása – különösen a nemzetbiztonságra és a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozó rendelkezések – továbbra is ellentétesek voltak az emberi jogok európai egyezményével és más nemzetközi normákkal, és eltértek az EJEB ítélkezési gyakorlatától. Az egyre növekvő nyomás és a korlátozó intézkedések negatívan befolyásolták az ellenzéki vélemények terjesztését és a véleménynyilvánítás szabadságát. Az újságírók, az emberijog-védők, az ügyvédek, az írók, az ellenzéki politikusok, a diákok és a közösségi média felhasználói ellen folytatott büntetőeljárások és e személyek elítélése tovább folytatódott.

A gyülekezési és egyesülési szabadság területén további súlyos visszacsúszás következett be, tekintettel a visszatérő tilalmakra, a békés tüntetésekbe való aránytalan beavatkozásokra és az ott alkalmazott túlzott erőszakra, a tüntetőkre „terrorizmushoz köthető tevékenységek” vádjával kivetett közigazgatási bírságokra és az ellenük indított büntetőeljárásokra. A jogszabályok és azok végrehajtása nincs összhangban a török alkotmánnyal, az európai normákkal és a nemzetközi egyezményekkel sem.

A leghátrányosabb helyzetű csoportok és a kisebbségekhez tartozó személyek jogait jobban kell védeni. A romák továbbra is jelentős arányban ki voltak zárva a formális állásokból, és életkörülményeik jelentősen romlottak. Továbbra is komoly aggodalomra ad okot a nemi alapú erőszak, a megkülönböztetés, valamint a kisebbségekkel – különösen a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű, interszexuális és queer személyekkel (LMBTIQ-személyekkel) – szembeni gyűlöletbeszéd.

Törökország elért némi haladást a migrációs és menekültügyi politika terén. A 2020. márciusi incidenseket követően, amikor Törökország a migránsokat és a menekülteket aktívan arra ösztönözte, hogy a Görögországon keresztül a szárazföldi útvonalon tartsanak Európába, a helyzet végül enyhült. A keleti szárazföldi határ őrizeti és védelmi kapacitásának megerősítése tekintetében történt némi haladás. A 2016. márciusi EU–Törökország nyilatkozat továbbra is hozott eredményeket, és Törökország továbbra is kulcsszerepet játszott a Földközi-tenger keleti térségében húzódó útvonal menti migrációs áramlások hatékony kezelésében. Törökország azonban – a Covid19-világjárvánnyal kapcsolatos korlátozásokra hivatkozva – továbbra is feltartóztatta a görög szigetekről az EU–Törökország nyilatkozat értelmében visszatérő irreguláris migránsokat. A Törökországból az EU-ba történő áttelepítések azonban 2020 júliusában a korlátozások ellenére újraindultak. Bár a Görögországba érkező irreguláris migránsok száma csökkent, egyre gyakrabban használták az Olaszországba, valamint Ciprusnak a török kormány ellenőrzése alatt álló területeire vezető csempészútvonalakat. Törökország továbbra sem hajtotta végre az EU–Törökország visszafogadási megállapodás harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó rendelkezéseit, noha azok 2017 októberében hatályba léptek. A Törökország és Görögország közötti illegális határátlépések száma összességében jóval alacsonyabb maradt, mint az EU–Törökország nyilatkozat elfogadása előtt.

Törökország továbbra is jelentős erőfeszítéseket tett a világ legnagyobb menekültközösségének befogadása és szükségleteinek kielégítése érdekében. A menekülteket támogató eszköz 6 milliárd EUR összegű teljes működési költségvetését 2020 végéig kötötték le, és 2021 augusztusáig több mint 4,2 milliárd EUR-t folyósítottak. Hatékony integrációs intézkedésekre van szükség ahhoz, hogy kezelni lehessen a menekültek tartós jelenlétét az országban. Javítani kell a migránsok és menekültek közegészségügyi ellátáshoz való hozzáférését. Egyik teljesítetlen vízumliberalizációs tárgyalási kritérium sem teljesült. Törökországnak továbbra is fokozottabban harmonizálnia kell jogszabályait a vízumpolitikára vonatkozó uniós vívmányokkal.

Törökország egyre határozottabb külpolitikája továbbra is ellentétes a KKBP szerinti uniós prioritásokkal, különösen a kaukázusi, szíriai és iraki katonai fellépéshez nyújtott támogatása miatt. Bár létrejött Törökországnak a közös kül- és biztonságpolitikában (KKBP) és a közös biztonság- és védelempolitikában (KBVP) való részvételét lehetővé tevő intézményi keret, Törökország továbbra is nagyon alacsony, mintegy 14 %-os harmonizációs mértéket tudott felmutatni. A Törökország által Líbiában nyújtott katonai támogatás, többek a között külföldi harcosok helyszíni bevetése, valamint a részéről az IRINI művelet folyamatos bírálata és az azzal való együttműködés hiánya hátráltatja az EU eredményes hozzájárulását az ENSZ fegyverembargójának végrehajtásához, és Líbia kapcsán egymásnak ellentmondó megközelítésekhez vezetett. Törökország stabil és virágzó Szíriát szeretne, ami az EU-val közös célkitűzése. Törökország azonban folytatta saját katonai fellépését Észak-Szíriában, többek között az általa támogatott milíciák közreműködésével. Törökország ugyanakkor fokozta az alapvető szolgáltatások nyújtását és kiterjesztette infrastruktúra-hálózatait Észak-Szíriában.

A Tanács 2020 novemberében meghosszabbította a Törökország által a Földközi-tenger keleti térségében végzett jogellenes fúrási tevékenységekre tekintettel hozott korlátozó intézkedések jelenlegi keretének időtartamát. Az Európai Tanács a 2020. decemberi következtetéseiben határozottan elítélte Törökországnak az EU, az uniós tagállamok és az európai vezetők elleni egyoldalú fellépéseit, provokációit és fokozódó retorikáját. A Földközi-tenger keleti térségében 2021 elejétől csökkentek a feszültségek. Törökország felhagyott a Görögország és Ciprus tengeri övezeteiben végzett jogellenes szénhidrogén-feltárási tevékenységekkel. Október elején azonban a török hadihajók megakadályozták a Nautical Geo nevű hajót abban, hogy felmérést végezzen Ciprus kizárólagos gazdasági övezetében, és Törökország NAVTEX-üzenetet adott ki olyan szeizmikus felmérések elvégzésére, amelyek Ciprus kizárólagos gazdasági övezetének egyes részeire is kiterjednének. Ezen túlmenően Törökország továbbra is intézkedéseket annak érdekében, hogy az ENSZ BT 550 (1984) sz. és 789 (1992) sz. határozatával ellentétes, elfogadhatatlan egyoldalú határozatokkal megváltoztassa Varószia lezárt város jogállását. Az EU határozottan elítélte Törökország egyoldalú lépéseit, valamint a török elnök és a ciprusi török közösség vezetője által 2021. július 20-án tett elfogadhatatlan bejelentéseket a lezárt ciprusi Varószia városának újbóli fokozatos megnyitásáról, és felszólított ezen intézkedések azonnali visszavonására és a Varósziával kapcsolatban 2020 októbere óta hozott valamennyi lépés visszavonására.

Az EU ismételten hangsúlyozta, hogy tiszteletben kell tartani az uniós tagállamok szuverén jogait, amelyekbe beletartozik az is, hogy – az uniós vívmányokkal és a nemzetközi joggal, többek között az ENSZ tengerjogi egyezményével összhangban – kétoldalú megállapodásokat kössenek, valamint természeti erőforrásaikat feltárják és kiaknázzák. Törökországnak egyértelműen el kell köteleznie magát a jószomszédi kapcsolatok, a nemzetközi megállapodások, valamint az ENSZ Alapokmányával összhangban történő békés vitarendezés mellett, amelybe szükség esetén a Nemzetközi Bíróságot is bevonják.

Törökország nem biztosította az EU és Törökország közötti társulási megállapodáshoz csatolt kiegészítő jegyzőkönyv teljes körű és megkülönböztetésmentes végrehajtását, és nem szüntette meg az áruk szabad mozgását gátló valamennyi akadályt, ideértve a Ciprussal való közvetlen közlekedési összeköttetésekre vonatkozó korlátozásokat is. Nem történt haladás a Ciprusi Köztársasággal fenntartott kétoldalú kapcsolatok normalizálása terén, és a 2021. áprilisi informális megbeszélések nem tették lehetővé a hivatalos tárgyalások újraindítását.

Az Európai Tanács 2021. márciusi és 2021. júniusi ülésén emlékeztetett arra, hogy az Európai Uniónak stratégiai érdeke, hogy stabil és biztonságos környezet alakuljon ki a Földközi-tenger keleti térségében, valamint hogy együttműködésen alapuló és kölcsönösen előnyös kapcsolatot alakítson ki Törökországgal. Tekintettel a jogellenes fúrási tevékenységek beszüntetésére, a Görögország és Törökország közötti kétoldalú tárgyalások újrakezdésére és az Egyesült Nemzetek égisze alatt a ciprusi problémáról tartott soron következő megbeszélésekre, a vezetők felajánlották, hogy elősegítik az EU és Törökország közötti kapcsolatok pozitívabb dinamikáját. E célból kijelentették, hogy több közös érdekű területen készen állnak arra, hogy fokozatos, arányos és visszafordítható módon megbeszéléseket folytassanak Törökországgal, amennyiben Törökország teljesíti az Európai Tanács korábbi következtetéseiben meghatározott feltételeket, és a Földközi-tenger keleti térségében fennmarad a dezeszkaláció. A vezetők felszólították Törökországot arra, hogy tartózkodjon a nemzetközi jogot sértő újabb provokációktól vagy egyoldalú fellépésektől. A közös közleményt figyelembe véve újólag megerősítették az Európai Unió azon határozott szándékát, hogy ilyen fellépés esetén – saját és tagállamai érdekeinek védelme, valamint a regionális stabilitás fenntartása érdekében – igénybe veszi a rendelkezésére álló eszközöket és lehetőségeket.

Törökország továbbra is érvényesnek nyilvánította a Törökország és Líbia között 2019-ben létrejött, tengeri elhatárolásról szóló megállapodást és katonai megállapodást. Az EU úgy véli, hogy ez sérti a harmadik államok szuverén jogait, nem felel meg a tengerjognak, és nem jár jogkövetkezményekkel a harmadik államokra nézve.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, a török gazdaság előrehaladott szinten van, de a jelentéstételi időszak során nem ért el haladást, és a működésével kapcsolatban továbbra is komoly aggályok merülnek fel. A hatóságok jelentős és széles körű intézkedéseket hoztak a belső kereslet fellendítése és a Covid19-világjárvány gazdasági következményeinek enyhítése érdekében. Ennek eredményeként a gazdaság gyorsan talpra állt a válságból, és már 2020 harmadik negyedévében elérte a válság előtti szintet. A válságra adott határozott szakpolitikai válaszlépések közepette az intézményi és szakpolitikai koordináció hiányosságai aláásták a hatósági intézkedések hitelességét és eredményességét, és fokozódott az egyensúlyhiány. A makrogazdasági politikamix túlságosan nagy mértékben támaszkodott a hitelcsatornára, míg a közvetlen költségvetési támogatási intézkedések a társadalmi és munkaerőpiaci kihívások nagyságrendjére tekintettel meglehetősen korlátozottak voltak. A múlt évi erőteljes monetáris növekedés gyengítette a lírát, növelte az inflációt és a dollárosítást, és portfóliókiáramlást váltott ki. A folyó fizetési mérleg hiányának 2019-es megszüntetése rövid távúnak bizonyult, emellett a külső egyensúlyhiány továbbra is jelentős sebezhetőségi tényező. A monetáris politika 2020 őszén szigorodott, de a központi bank elnökének 2021 márciusában történt, mindössze négy hónappal a kinevezését követő hirtelen felmentése a pénzügyi piacok instabilitását váltotta ki, és megkérdőjelezte a hatóságoknak az infláció csökkentése melletti elkötelezettségét.

Az intézményi és szabályozási környezet tovább gyengült, és továbbra is felmerülnek problémák a kiszámíthatósággal, az átláthatósággal és a rendeletek végrehajtásával kapcsolatban. A piacelhagyás továbbra is költséges és lassú volt. Az informális szektor a válság alatt visszaszorult, de továbbra is a gazdaság jelentős részét teszi ki. Az állam továbbra is beavatkozik az árképzési mechanizmusokba. Az állami támogatások nyújtása tekintetében továbbra sincsenek megfelelő szabályok a végrehajtásra, a jogérvényesítésre és az átláthatóságra vonatkozóan. A 2020 őszéig laza monetáris politikával és kedvező szabályozási intézkedésekkel támogatott banki hitelezés erőteljesen nőtt, különösen az állami tulajdonban lévő bankok ösztönzésével. A bankszektor – a szabályozási átstrukturálásnak és más válságenyhítő intézkedéseknek köszönhetően – továbbra is tőkeerős volt. A világjárvány rendkívül kedvezőtlen hatást gyakorolt a munkaerőpiacra és a szegénységre. Az eltántorított munkavállalók száma jelentősen nőtt, és a foglalkoztatottság jóval alacsonyabb volt, mint néhány évvel korábban. A nők munkaerőpiaci részvétele és foglalkoztatása továbbra is különösen alacsony szinten maradt. A nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok aránya emelkedett.

Törökország korlátozott haladást ért el, és jól felkészült az EU-n belüli versenykényszerhez és piaci erőkhöz való alkalmazkodás terén. Bár történt némi haladás az oktatáshoz való hozzáférés javítása terén, az oktatási rendszer és a munkaerőpiaci igények továbbra sem igazodnak egymáshoz. A kutatás-fejlesztésre fordított kiadások lassú ütemben tovább nőttek, de továbbra is jóval elmaradtak a kormány által kitűzött célértéktől. A kedvező finanszírozási feltételeknek és a kedvezményes hitelezésnek köszönhetően a beruházási tevékenység 2020-ban fellendült. Az energiaellátás diverzifikálása és a megújulóenergia-ágazat fejlesztése tekintetében haladás történt. A helyi tartalmi követelményre vonatkozó gyakorlatok kiterjesztése továbbra is aggodalomra ad okot. Az EU Törökország külkereskedelmében való relatív részesedése kismértékben nőtt annak ellenére, hogy Törökország jelentős mértékben eltért az EU és Törökország közötti vámunió szerinti kötelezettségeitől.

Ami a tagsággal járó kötelezettségek vállalására való képességét illeti, Törökország nagyon korlátozott mértékben és meglehetősen pragmatikusan harmonizálta jogszabályait az uniós vívmányokkal.

A belső piac témaköre kulcsfontosságú a vámunió megfelelő működéséhez és Törökországnak az EU egységes piacába való felvételéhez. Törökország jó felkészültségi szintet ért el az áruk szabad mozgása esetében. Bár az „új és globális megközelítés” keretében folytatta a technikai jellegű uniós jogszabályokkal való harmonizációt, a kereskedelem technikai akadályai továbbra is fennállnak, ami akadályozza a vámunió megfelelő működését. A munkavállalók szabad mozgása, valamint a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága terén korai szakaszban tart a felkészülés, mivel számos szakma gyakorlását nem teszik lehetővé az uniós polgárok számára. Törökország mérsékelten felkészült a tőke szabad mozgása területén, különösen a vagyon- és ingatlanszerzés továbbra is fennálló jelentős akadályai miatt. Törökország javította a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet szabályozó jogi keretét. Jó felkészültségi szintet ért el a fogyasztóvédelemre és egészségvédelemre vonatkozó jogszabályok harmonizációja tekintetében, amint azt Törökország Covid19-világjárvány elleni erőteljes oltási kampánya is illusztrálja. Azonban mindkét területen meg kell erősíteni a közigazgatási kapacitást, valamint az érdekelt felek közötti konzultációkat és koordinációt. Törökország bizonyos felkészültségi szintet ért el a versenypolitika területén. Továbbra is hiányoznak az állami támogatások végrehajtására vonatkozó szabályok, a jogérvényesítés és az átláthatóság, az intézményrendszer pedig továbbra is hiányos. A versenyképesség és inkluzív növekedés témakörében főként a gazdasági vonatkozású fejezetek tekintetében figyelhető meg visszacsúszás. Ez különösen érvényes volt a vállalkozás- és iparpolitika esetében, főként amiatt, hogy Törökország az uniós iparpolitika elveivel összeegyeztethetetlen intézkedéseket vezetett be, valamint a gazdaság- és monetáris politika esetében, ami a központi bankra nehezedő fokozott politikai nyomást tükrözi. Visszacsúszás történt a szociálpolitika és a foglalkoztatás területén is, ami a szakszervezeti jogok korlátozásával, a valódi szociális párbeszéd hiányával és az informális gazdasági tevékenység állandó szintjével függ össze. Ami az adózást illeti, bár Törökország mérsékelten felkészült, egyértelmű stratégiára van szükség, amellyel elkerülhető az adókulcsok gyakori változása, és lehetővé válik az adóügyi információk cseréje valamennyi uniós tagállammal. Törökország továbbra is jól felkészült a vámunióra, de korlátozott haladást ért el, többek között a vámunió végrehajtása terén is. Törökország továbbra is eltér az EU és Törökország közötti vámunió szerinti kötelezettségeitől, ami számos kereskedelmi akadályhoz vezet. Törökország bizonyos szintű felkészültséget ért el az információs társadalom és média területén. Folytatódott a visszacsúszás, főként a nem megfelelő verseny, a médiatulajdon koncentrálódása és a szabályozó hatóságok függetlenségének hiánya miatt. Törökország felkészülése jól halad a tudomány és kutatás területén, emellett folytatta a nemzeti kutatási és innovációs kapacitás növelését és az Európai Kutatási Térséghez (EKT) való igazodást célzó cselekvési terv végrehajtását. Törökország mérsékelten felkészült az oktatás és a kultúra területén, és tovább kell fejlesztenie az inkluzív oktatást, külön hangsúlyt helyezve a hátrányos helyzetű csoportokból származó lányokra és gyermekekre.

Ami a zöld menetrend és a fenntartható konnektivitás témakörét illeti, Törökország mérsékelten felkészült a közlekedéspolitika és az energiapolitika területén. Némi haladást ért el az energia- és közlekedési hálózatok területén, és folytatódott a bolgár határt Isztambullal összekötő Halkali–Kapikule vasútvonal építése. Törökország elért bizonyos felkészültségi szintet a környezetvédelem és az éghajlatváltozás területén, és kritikus környezeti és éghajlati kihívásokkal néz szembe, mind az éghajlatváltozás mérséklése, mind pedig az ahhoz való alkalmazkodás tekintetében. Elért némi haladást, többek között megerősítette az éghajlatváltozásról szóló párizsi megállapodást, valamint növelte kapacitását a hulladékgazdálkodás, a szennyvízkezelés és a jogszabályok harmonizációja területén, a jogérvényesítés és a végrehajtás azonban továbbra is alacsony szintű. Törökországnak a Párizsi Megállapodás szerinti nemzetileg meghatározott hozzájárulás növelésével, hosszú távú stratégiai dekarbonizációs és alkalmazkodási tervekkel, valamint az azokat belföldi szinten tükröző megfelelő jogszabályokkal kell teljesítenie a kötelezettségeit. Ami az erőforrások, a mezőgazdaság és a kohézió témakörét illeti, Törökország a mezőgazdaság és vidékfejlesztés területén elért bizonyos felkészültségi szintet. A jelentéstételi időszakban azonban visszacsúszás következett be, mivel agrárpolitikája eltért az EU közös agrárpolitikájának legfontosabb elveitől. Törökország az élelmiszeripari termékek EU-ba irányuló exportja tekintetében jelentős exportőr, és korlátozott haladást ért el az élelmiszer-biztonság, valamint az állat- és növényegészségügyi politika területén. Törökországnak további haladást kell elérnie az uniós előírásoknak való megfelelés terén, különösen a növényvédőszer-maradványok tekintetében. Jól haladt a halászat területén azáltal, hogy végrehajtotta a halászati törvényt, illetve megvalósította az erőforrás-gazdálkodást és a flottairányítást, valamint a felügyeletet és az ellenőrzést. Törökország mérsékelten felkészült a regionális politika és a strukturális eszközök koordinációja területén. Összességében elért némi haladást ezen a területen, különösen az IPA II keretébe tartozó pénzeszközök felhasználásának felgyorsítása és néhány strukturális hiányosság kezelése tekintetében. Törökország elért bizonyos felkészültségi szintet a pénzügyi és költségvetési rendelkezések terén, a jelentéstételi időszakban pedig korlátozott haladást ért el a közigazgatási kapacitás megerősítése, illetve a saját források rendszerének helyes alkalmazására vonatkozó végrehajtási szabályok kidolgozása terén.