A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

az (EU) 2015/799 tanácsi határozat 2. cikkével összhangban a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek a halászhajók személyzetének képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló egyezményéhez való tagállami csatlakozás folyamatának előrehaladásáról

1.Bevezetés

A 2015. május 18-i (EU) 2015/799 tanácsi határozat felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy az Európai Unió érdekében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek (IMO) a halászhajók személyzetének képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló, 1995. július 7-én elfogadott és 2012. szeptember 29-én hatályba lépett egyezményéhez (a továbbiakban: az „egyezmény”) csatlakozzanak. Az IMO-nak valamennyi uniós tagállam a tagja.

Az egyezmény nem csupán a halászok védelméhez járul hozzá jelentős mértékben, hanem a nemzetközi hajózás biztonságosabbá tételéhez is. Előmozdítja az élet- és vagyonbiztonságot a tengeren, és ezáltal hozzájárul a tengeri környezet védelméhez. Mivel a tengeri halászat az egyik legveszélyesebb foglalkozás, és a halászhajók és személyzetük ugyanolyan veszélyekkel és kockázatokkal néznek szembe a nyílt vízen, mint a tengerjáró kereskedelmi hajók, a megfelelő képzés és képesítés elengedhetetlen a balesetek számának csökkentéséhez és a fedélzeti személyzet biztonságához és védelméhez, valamint a tengerészeti biztonsághoz való hozzájáruláshoz.

Az egyezmény a munkavállalók szabad mozgása szempontjából is rendkívül fontos. A halászok mobilisabbá válhatnak, és lehetőségük lehet arra, hogy az egyezményhez csatlakozó valamennyi tagállamban dolgozzanak a halászhajók fedélzetén. A halászok képesítéseinek harmonizációja a halászhajók személyzetének képzésére vonatkozó közös minimumszint bevezetésével nem csupán a tengeri biztonságot fogja javítani, hanem még inkább megkönnyíti a munkavállalók szabad mozgását is. Az egyezmény ezenkívül egyenlő feltételeket teremt az EU-ban és a harmadik országok viszonylatában is.

A halászhajók fedélzetén dolgozó munkavállalókra jelenleg nem ugyanaz a védelem vonatkozik, mint a tengeri szállítási ágazatban dolgozó tengerészekre, akik a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat teljesítéséről szóló, közel azonos nemzetközi IMO-egyezmény (tengerészekről szóló egyezmény) hatálya alá esnek. Míg a tengerészekről szóló egyezményt világszerte 164 szerződő állam ratifikálta, beleértve mind a 28 uniós tagállamot, és azt az uniós jog a 2008/106/EK, a 2009/16/EK és a 2012/35/EK irányelveken keresztül hajtotta végre; addig a halászokról szóló egyezményt világszerte 26 szerződő állam ratifikálta, amelyek között csupán kilenc uniós tagállam szerepel.

Ezekből az okokból kifolyólag a tengeri halászati ágazatban tevékenységet folytató uniós szociális partnerek a tengeri halászati ágazati szociális párbeszéden keresztül többször hangsúlyozták a halászhajók fedélzeti biztonságára és munkakörülményeire vonatkozó nemzetközi egyezmények fontosságát, és arra kérték a tagállamokat és az EU-t, hogy tegyék meg a megfelelő intézkedéseket.

Az uniós intézmények továbbá az EU óceánpolitikai irányítási kezdeményezése keretében is bizonyították ez irányú elkötelezettségüket. Mind a Tanács a 2017. április 4-i következtetéseiben, mind pedig az Európai Parlament a 2018. január 16-i állásfoglalásában felszólít a tengerekkel kapcsolatos munkaerőpiaci esélyegyenlőség előmozdítására, valamint az egyenlő bánásmód biztosítására, méghozzá vonatkozó nemzetközi egyezmények hatékony alkalmazása és az uniós vizeken végzett tengeri tevékenységekre vonatkozó harmonizált szociális keretrendszer felállítása révén.

A fentiek fényében valamennyi tagállam, amely a lobogója alatt közlekedő olyan halászhajókkal, a halászhajók legénységének képzésére szolgáló olyan intézményekkel vagy olyan kikötőkkel rendelkezik, amelyek az egyezmény hatálya alá tartozó tengerjáró halászhajókat is fogadnak, határozott felkérést kap arra, hogy csatlakozzon az egyezményhez. Ezenkívül a harmadik országokat is ösztönözni kell arra, hogy az egyezmény felei legyenek annak érdekében, hogy elő lehessen mozdítani a halászhajók fedélzetén a biztonságos munkakörülményeket, és egyenlő feltételek megteremtésére lehessen törekedni nemzetközi szinten.

2.Jogalap