Solidarity with Responsibility

1.Bevezetés

Európa egyre nagyobb mértékben kénytelen szembenézni a súlyos és kiszámíthatatlan szélsőséges időjárási események és földrengések drámai hatásaival, amelyek halálesetekkel, a vagyon és a kulturális örökség pusztulásával járnak. Mindez tragikus következményekkel járt az emberélet és a megélhetés tekintetében. Az európai nemzetek annak érdekében határoztak az Európai Unió létrehozásáról, hogy támogassák a közös jólétüket és együtt nézzenek szembe az előttük álló kihívásokkal, és mindegyikük erősebbé váljon az egység és a szolidaritás révén. A védelmet nyújtó Európa az, amely megfelelő eszközökkel rendelkezik ahhoz, hogy határozottan tudjon reagálni.

Az éghajlatváltozás Európában és az egész világon súlyosbítja a szélsőséges időjárási események hatásait. A legfontosabb tendenciák mutatják, hogy az éghajlatváltozás miként járul hozzá Dél-Európában az erdőtüzek intenzitásának növekedéséhez és az erdőtüzek időszakának meghosszabbodásához, a tűzre érzékeny területek északra történő terjedéséhez, valamint a viharok és az áradások kockázatának növekedéséhez. 1980 óta az uniós tagállamok a szélsőséges időjárási és éghajlati események miatt – az emberéleteken kívül – több mint 360 milliárd EUR veszteséget szenvedtek. Ugyanakkor a szélsőséges események – például az erdőtüzek – az üvegházhatásúgáz-kibocsátás növekedése révén tovább súlyosbítják az éghajlatváltozást .

A 2017-es év során számos katasztrófa történt. Összességében 2017-ben több mint 200 ember veszítette életét Európában természeti katasztrófák eredményeként . A trópusi ciklonok a közelmúltban súlyosan érintették az EU legkülső régióit és az európai tengerentúli területeket a karibi térségben. Az Ofélia hurrikán hirtelen árvizeket okozott Írországban és az Egyesült Királyságban, és Északnyugat-Európa nagy részét érintette. Nyáron a heves hőhullámok nyomán halálos viharok sújtották Közép-Európát.

2017-et legfőképpen azonban a súlyos erdőtüzek katasztrofális sorozata jellemezte. Több mint egymillió hektár erdő pusztult el, csaknem háromszorosa az ötéves uniós átlagnak, ennek fele Portugáliában következett be. Ez a terület Luxemburg méretének négyszeresét, vagy Berlin területének tízszeresét jelenti. Tragikus, hogy sok ember életét vesztette. Csupán Portugáliában csak június és október között több mint 100 ember halt meg. A tüzek a tulajdon jelentős mértékű pusztulását eredményezték, és kiemelkedő hatást gyakoroltak a gazdaságra, többek között a hálózati infrastruktúrára, a vállalkozásokra (kereskedelmi és ipari), valamint a mezőgazdasági és erdészeti tevékenységekre. Egyedül Portugáliában közel 600 millió eurót tesz ki az a közvetlen gazdasági kár, amit a június és szeptember között bekövetkezett erdőtüzek okoztak. Ez az ország bruttó nemzeti jövedelmének 0,34 %-át jelenti. Az erdőtüzek új helyeken is bekövetkeztek: 2017-ben Írország és Grönland egyes részeit is érintették.

Az elmúlt két évben a földrengések is súlyos károkat okoztak. A Közép-Olaszországot 2016 augusztusában sújtó erős földrengést a következő hónapokban három további jelentős földrengés követte. A jelentések szerint 290 ember vesztette életét; Umbria, Lazio és Marche régió városai és kulturális öröksége jelentős károkat szenvedtek, és a gazdasági tevékenységeket is súlyosan érintették a rengések. A nyár folyamán a görög Kosz szigetét, valamint a szomszédos Törökországot is földrengés sújtotta, amely számos halálesetet, több száz ember sérülését és a turizmustól erősen függő gazdaságban bekövetkező jelentős fennakadásokat eredményezett.

A környezeti katasztrófák mellett Európát a több áldozatot követelő terrorista események is sújtják, ideértve a nagy számú, azonnali figyelmet igénylő, összetett égési sérülések eseteit is. Az ebola és az Zika-vírus is felhívták a figyelmet a járványokból és az egészségügyi vészhelyzetekből eredő kockázatokra.

Európa nincs egyedül. Az incidensek világszerte hasonló romló tendenciát mutatnak: Kalifornia államot idén több mint 200 ezer hektárt elpusztító, egymást követő erdőtüzek sújtották, ami több mint kétszerese a nemzeti ötéves átlagnak ; Az erdőtüzek tekintetében Brazília az eddig regisztrált legrosszabb évnek tekintheti a 2017-es évet ; 2016 júliusa és 2017 februárja között Chilében több mint félmillió hektárt taroltak le az erdőtüzek, amelyek leküzdéséhez az Európai Unió aktív segítséget nyújtott . A 2017-es évben számos súlyos áradásra került sor Afrikában és Ázsiában, valamint világszerte földrengések pusztítottak: szeptemberben Mexikóban a halálos rengések több mint 270 embert öltek meg, több tucat épületet döntöttek össze és több száz történelmi épületet rongáltak meg. Ez év november 12-én az Irak és Irán határmenti régióját sújtó földrengés legalább 420 ember életét követelte, több mint 7 000 ember sérült meg, kár keletkezett több ezer házban és a kulturális örökségben is, valamint az alapvető vízellátási és energetikai szolgáltatásokban is súlyosan zavar állt fenn. Az év során Chilét és Törökországot is érintették a földrengések.

Mivel az új kihívások újfajta fellépéseket követelnek meg, e közlemény felvázolja, hogy az EU miként tud reagálni a polgárok e katasztrófákkal szembeni védelmének javításával kapcsolatos alapvető kihívásra. Kifejti, hogy egy ambiciózusabb és átfogóbb megközelítés révén az EU hogyan tud hatékonyabban és eredményesebben reagálni, biztosítva ugyanakkor, hogy a tagállamok minden rendelkezésükre álló eszközt felhasználjanak a katasztrófák megelőzésére, előkészítésére és az azokra való reagálásra.

2. Az EU eddigi válasza:

Az uniós polgári védelmi mechanizmus azon tagállamok és harmadik országok rendelkezésére áll, amelyek katasztrófa bekövetkezte során nemzeti kapacitásaik elégtelensége esetén aktiválhatják az. Önkéntes alapon működik, amelynek keretében egy tagállam vagy harmadik ország az Európai Bizottság Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központján (ERCC) keresztül segítségnyújtás iránti megkeresést küld, a többi tagállam pedig dönt arról, hogy ajánl-e fel segítséget vagy sem. A kiszámíthatóság érdekében létrehozták az „önkéntes eszköztárat”. A tagállamok olyan eszközöket biztosítanak, amelyeket a Bizottság kérhet, de nem kötelesek segítséget felajánlani. Gyakran előfordul, hogy a tagállamok nem képesek segítséget nyújtani, különösen akkor, amikor egyszerre több tagállam kénytelen megküzdeni ugyanolyan típusú katasztrófákkal.

Az elmúlt években az éghajlati és egyéb jelenségek próbára tették a tagállamok azon képességét, hogy segítséget nyújtsanak egymásnak, mivel az egyes tagállamok kimerítették saját lehetőségeiket.

Ezzel párhuzamosan a tagállamokat nem sok minden ösztönzi az uniós polgári védelmi mechanizmuson keresztül történő segítségnyújtásra, mivel az uniós költségvetés csak a szállítási költségek egy részét finanszírozza. A legtöbb művelet esetében azonban nem az A-ból B-be történő eljuttatás jelenti a költséges részt: a működési költségek jóval magasabbak a szállítási költségeknél. Például egy nagy tábori kórház szállítási költségei csupán töredékét teszik ki a mintegy havi 6 millió EUR-s működési költségnek. Egy repülő Franciaországból Portugáliába irányuló útja szintén olcsó az ottani több napos működés költségéhez képest. Az uniós költségvetés nem finanszírozza ezen eszközök működtetésének költségeit.

Ennek következtében az uniós polgári védelmi mechanizmus gyakran nem biztosítja a várt eredményeket. Például az idén mindössze 10 esetben nyújtottak ténylegesen segítséget az erdőtüzekre vonatkozó 17 kérelem közül. A válasz időnként túl lassú volt. Drámai hatást gyakorolt az is, hogy számos érintett tagállamban a tűzoltó repülőgépek és a flotta korlátozott számban állnak rendelkezésre, akár számuk, akár működési idejük tekintetében. A tűzoltó repülőgépek korlátozott rendelkezésre állását súlyosbítja az a tény, hogy az ilyen repülőgépek sajátos jellegük és magas előállítási költségük miatt nem szerezhetők be könnyen a piacon. Ezek a körülmények komoly hatással voltak az európai koordinált válaszlépéshez előre lekötött kapacitás hatékonyságára, és rámutattak az eszközök uniós szintű hiányára. Azt is látható, hogy az ösztönzők jelenleg nem elegendőek egy erős uniós polgári védelmi kapacitás kiépítéséhez és az arra való készenálláshoz, hogy ennek révén más tagállamokban is segítséget lehessen nyújtani a katasztrófareagáláshoz. Összefoglalva elmondható, hogy az ez évi súlyos katasztrófák azt mutatják, hogy az uniós polgári védelmi mechanizmus jelenlegi formájában és funkciójával mára egyértelműen elérte korlátait.

Ugyanakkor egyértelmű, hogy a katasztrófák lehetséges hatása a hatékony megelőzés révén csökkenthető: 2013-ban a közép-európai súlyos áradások gazdasági hatásainak jelentős csökkentése a 2002. évi hasonló eseményekhez képest részben a 2002 óta bevezetett hatékony árvízvédelmi és kockázatmegelőzési intézkedésekkel magyarázható .

Az eddigi tapasztalatok fontos tanulsággal szolgálnak:

1. A 2017-hez hasonló, többszörös vagy gyakran előforduló szélsőséges események esetén további kapacitásra van szükség. Felhasználásának a lehető leghatékonyabb módon kell történnie.

2. Egy működő szolidaritási mechanizmusnak kellően szilárd ösztönző struktúrával kell rendelkeznie, amely motiválja a reagálási eszközök határokon átnyúló megosztását.

3. A hatásos katasztrófamegelőzés és -elhárítás alapjai a megfelelő kockázatelemzés, valamint a célzott rövid és hosszú távú megelőző erőfeszítések.