A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, A GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Nyitott és biztonságos Európa építése: a 2014-2020-as időszak belügyi költségvetése /* COM/2011/0749 végleges */





1. A belügyek finanszírozása 1.1. A belügyek finanszírozásának tágabb összefüggései A szabadság, biztonság és jogérvényesülés térségének megteremtése az európai projekt sarkalatos pontja. A belügyi politikák azáltal járulnak hozzá e projekthez, hogy olyan Európát alakítanak ki, ahová az emberek beléphetnek, ott szabadon mozoghatnak és élhetnek, annak biztos tudatában, hogy jogaikat tiszteletben tartják és biztonságukról gondoskodnak. A migráció és a biztonság integrált megközelítése előnyöket nyújthat az Uniónak és Unión kívüli partnereinknek. A Stockholmi Program[1] és annak cselekvési terve[2] megerősítette belügyi politikák fokozódó jelentőségét. A belügy emellett azok közé a területek közé tartozik, amelyek a Lisszaboni Szerződés[3] értelmében jelentős változásokon mentek keresztül. A belső biztonság területén az EU belső biztonsági stratégiájának megvalósításáról szóló bizottsági közlemény[4] világos stratégiai célokat határoz meg, és alapot biztosít ahhoz, hogy elkövetkező években összehangolt fellépéssel kezeljük a biztonsággal kapcsolatos közös kihívásokat. Az uniós szinten és a nem uniós országokkal kialakított együttműködésnek és szolidaritásnak köszönhetően jelentős haladást valósítottunk meg a nyitottabb és biztonságosabb Európa létrehozása felé vezető úton. Az előrelépések ellenére Európának még sok kihívást kell megoldania. A migráció kihívása átfogó, következetes és hatékony választ igényel. Az Uniótól azt is elvárják polgárai, hogy a szervezett bűnözéssel, a terrorizmussal és más fenyegetésekkel szembeni küzdelem révén hozzájáruljon a biztonság garantálásához. Az uniós költségvetés alapvető szerepet játszik abban, hogy az Unió belügyi céljai kézzelfogható eredményekhez vezessenek. A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térség megteremtését számos eszköz szolgálja, többek között kiadási programok, hálózatok, nagyméretű IT-rendszerek és uniós ügynökségek. A következő többéves pénzügyi keretről szóló, 2010. június 29-i közleményében[5] a Bizottság a 2014–2020 közötti időszakra 10,9 milliárd eurós belügyi költségvetést javasolt (folyó áron); ez az összeg a 2007–2013 közötti időszakra szóló pénzügyi keret végén előirányzott kiadási szint fenntartásának felel meg, és a teljes uniós költségvetés 1 %-a alatt marad. A következő többéves pénzügyi keret kialakítása, amely az értékelések eredményén és az érdekelt felekkel folytatott konzultációra épül, lehetőséget teremt arra, hogy az uniós szintű kiadásokat jobban összehangoljuk az Unió stratégiai politikai céljaival. Igen fontos, hogy ez egyben alkalom a támogatásnyújtás módjának javítására és egyszerűsítésére is. Ez a közlemény ismerteti, hogy a Bizottság hogyan használta ki e lehetőségeket a belügyek terén. 1.2. Kitekintés: a belügyi politikák területén jelentkező kihívások Az elkövetkező évtizedekben az Unió továbbra is komoly kihívásokkal fog szembesülni a belügyek terén. Fel kell vennie a küzdelmet az emberkereskedelemmel szemben, és megfelelően kell kezelnie az illegális migrációt. Az Uniónak ugyanakkor továbbra is ki kell fejeznie szolidaritását azok iránt, akik nemzetközi védelemre szorulnak. Továbbra is prioritást jelent egy nagyobb szintű védelmet nyújtó és hatékonyabb, az általunk vallott értékeket tükröző közös európai menekültügyi rendszer kiépítése. A demográfiai változások, a munkaerőpiacok strukturális változásai és a szakértelemért folyó verseny mellett az EU versenyképességének és társadalmi kohéziójának javításához, társadalmaink gazdagításához, és a mindenkire kiterjedő esélyteremtéshez elengedhetetlen, hogy előretekintő legális bevándorlási és integrációs politikát érvényesítsünk. E politikát az Európa 2020 stratégia[6] hét kiemelt kezdeményezésével összefüggésben kell szemlélni, amelyeknek célja hozzájárulni ahhoz, hogy az Unió kilábaljon a jelenlegi gazdasági és pénzügyi válságból és megvalósítsa a intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést. A biztonságos környezetet garantálása elengedhetetlen az EU gazdasági, társadalmi, kulturális és társadalmi növekedéséhez, és előnyösen is hat rá. Az EU-ra döntő szerep hárul, legyen szó akár a súlyos és szervezett bűnözés, a számítástechnikai bűnözés és a terrorizmus jelentette veszélyek elleni fellépésről, akár az EU külső határainak hatékony igazgatásáról, akár az ember okozta vagy természeti katasztrófákra való gyors reagálásról. A globalizáció korában, amikor a veszélyek folyamatosan növekednek és egyre inkább transznacionális dimenziót nyernek, egyetlen tagállam sem képes egyedül hatékonyan reagálni. Koherens és átfogó európai válaszra van szükség ahhoz, hogy a bűnüldöző hatóságok bűnüldözés a határokon és a joghatóságokon keresztül is hatékonyan tudjon működni. Míg Európa biztonságának garantálásához szükségesek a bűnüldözési intézkedések, annak is kiemelt jelentősége van, hogy ezek az intézkedések tiszteletben tartsák az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített alapvető jogokat. E célok megvalósításához elengedhetetlen az Unión kívüli államokkal és a nemzetközi szervezetekkel való együttműködés. Az Észak-Afrikában nemrég bekövetkezett események rámutattak arra, milyen fontos, hogy az Unió a migrációra, a határokra és a biztonságra vonatkozóan átfogó megközelítéssel rendelkezzen. Az uniós belügyi politikák egyre nagyobb jelentőségű külső dimenzióját tehát meg kell erősíteni, az Unió külpolitikájával teljes összhangban. 1.3. Az uniós beavatkozás hozzáadott értéke A migrációs áramlások és a biztonsági fenyegetések olyan kihívásokat jelentenek, amelyeket a tagállamok önállóan eljárva nem tudnak kezelni. Az uniós költségvetés az Unió egyik fő eszköze e kihívások kezelésére. Hozzáadott értéket képvisel mind a belső határok nélküli Unióban a különböző tagállamokra kiegyensúlyozatlan mértékben háruló feladatok kezelésével, mind pedig azáltal, hogy hatékonyabban oldja meg a határokon átnyúló fellépések finanszírozását, mint az tisztán nemzeti szinten lehetséges volna. Néhány tagállamra különösen súlyos terhek nehezednek, például sajátos földrajzi helyzetükből adódóan és amiatt, hogy az Unió külső határainak hosszú szakaszai tartoznak igazgatásuk alá. A belső határellenőrzések megszüntetését az Unió külső határainak hatékony ellenőrzését és őrizetét szolgáló intézkedéseknek kell kísérniük. A szolidaritás és a tagállamok közötti méltányos felelősségmegosztás elve tehát a menekültügyre, a bevándorlásra és a külső határokra vonatkozó közös politikák középpontjában áll. Ennek az elvnek a pénzügyi vonatkozásai az uniós költségvetés által biztosított források révén kezelhetők. A biztonság terén a súlyos és a szervezett bűnözés, a terrorizmus és az egyéb biztonsági fenyegetések egyre inkább nemzetközi jellegűek. E bűncselekmények sikeres megelőzéséhez és az ellenük folytatott eredményes küzdelemhez elengedhetetlen a határokon átnyúló együttműködés és koordináció a bűnüldöző hatóságok között, amely például információcsere, közös nyomozások, közös képzési tevékenységek, interoperábilis technológiák, valamint közös veszély- és kockázatfelmérés formájában valósulhat meg. A migrációs áramlások kezelése, az Unió külső határainak igazgatása és az Unió biztonsága jelentős forrásokat és kapacitásokat igényel az Uniótól és a tagállamoktól egyaránt. A továbbfejlesztett operatív együttműködés és koordináció – amely például a képzés és az eszközök terén a források egyesítésével jár – méretgazdaságosságot és szinergiát hoz létre, így hatékonyabban használhatók fel a közpénzek, és megerősödik a tagállamok között a szolidaritás, a kölcsönös bizalom, és a közös uniós politikákból eredő feladatok igazságos megosztása. Ez a biztonság területére különösen érvényes, ahol a rendőrség, a vámhatóságok, a határőrök és az igazságügyi hatóságok közötti együttműködés továbbfejlesztéséhez elengedhetetlenül fontos a határokon átnyúló közös műveletek valamennyi formájához pénzügyi támogatást nyújtani. A belügyek külső dimenziójának tekintetében az intézkedések elfogadása és a források egyesítése uniós szinten jelentősen növeli majd az Unió befolyását, amelyek segítségével meggyőzhetők a harmadik országok, hogy együttműködjenek az Unióval olyan migrációs és biztonsági kérdésekkel kapcsolatban, amelyek főként az Unió és a tagállamok érdekeit szolgálják. 2. Finanszírozási prioritások 2.1. A jövőbeli belügyi költségvetés áttekintése 2011. június 29-én a Bizottság előterjesztette a többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát. A belügyek terén a Bizottság (folyó áron) a 2014–2020-as időszakra 10,911 millió eurós általános költségvetést javasolt, ez a jelenlegi többéves pénzügyi keret átlagához képest jelentős növekedést jelent (6,449 millió EUR a 2077–2013-as időszakra, folyó áron). Ez az összeg nem csak a pénzügyi programok kiadásait foglalja magába, hanem a nagyméretű IT-rendszerek és a belügyi területen tevékeny uniós ügynökségek[7] finanszírozását is. A 2014–2020-as belügyi költségvetés || Millió EUR (folyó áron) Menekültügyi és Migrációs Alap beleértve a letelepítési programot és az Európai Migrációs Hálózatot is || 3,869 Belső Biztonsági Alap Beleértve a nagyméretű IT-rendszereket is || 4,648 Meglévő nagyméretű IT-rendszerek és az IT-rendszerekért felelős ügynökség || 822 Részösszeg || 9,339 Ügynökségek (Europol, Frontex, EMTH, CEPOL és EMCDDA) || 1,572 Összesen || 10,911 2.2. Két alap a belügyi politikák támogatására A Bizottság egyszerűsíteni kívánja a belügyi programok szerkezetét azáltal, hogy a finanszírozási programok számát kettőre csökkenti, melyek a következők lennének: a Menekültügyi és Migrációs Alap és a Belső Biztonsági Alap. Két átfogó pénzügyi keretre van szükség ahhoz, hogy támogatást nyújtsunk két olyan, egymástól igen eltérő, ám egymást kiegészítő kulcspolitika számára, mint a migrációs és a biztonsági politika, mivel ezek a 2013 utáni időszakban is központi szerepet fognak játszani a belügyek terén. Az alapok jogi szerkezetét az 1. melléklet fejti ki. A (folyó áron) 3,869 millió eurós teljes költségvetéssel rendelkező Menekültügyi és Migrációs Alap a személyek áramlására és a migráció integrált kezelésére összpontosít. A Belső Biztonsági Alap 4,648 millió eurós teljes költségvetéshez jut (folyó áron) a belső biztonsági stratégia[8] végrehajtásának és a bűnüldözési együttműködés koherens és átfogó megközelítéséhez, az EU külső határainak igazgatására is kiterjedően. Mindkét alap külső dimenzióval is rendelkezik majd olyan, harmadik országokban sorra kerülő vagy azokkal kapcsolatos fellépések támogatására, amelyek elsősorban uniós érdekeket és célokat szolgálnak, közvetlen hatást fejtenek ki az Unióban és annak tagállamaiban, valamint biztosítják az Unió területén belül végrehajtott tevékenységekkel való folytonosságot. E finanszírozás kialakítására és végrehajtására az Unió külső fellépésével és külpolitikájával összhangban kerül sor. Nem irányul olyan fellépések támogatására, amelyek a fejlesztéssel kapcsolatosak, és adott esetben kiegészíti az EU külső segítségnyújtási eszközein keresztül nyújtott pénzügyi támogatást. Míg a külső segítségnyújtási eszközök vagy a kedvezményezett országok fejlesztési szükségleteit, vagy pedig az Unió stratégiai partnerekhez fűződő általános politikai érdekeit támogatják, a belügyi alapok olyan konkrét, harmadik országokban megvalósuló fellépéseket támogatnak majd, amelyek az uniós migrációs politikát és az Unió belső biztonsági céljait szolgálják. Konkrét hiányt pótolnak tehát, és hozzájárulnak ahhoz, hogy az Unió számára rendelkezésre álló eszköztár teljes legyen. Mindkét alap lehetővé teszi a vészhelyzetekre való gyors reagálást, hogy az Unió gyorsan és hatékonyan léphessen fel a migrációval és a biztonsággal kapcsolatos válságok esetén. 2.2.1. Menekültügyi és Migrációs Alap A Menekültügyi és Migrációs Alap a migrációs áramlások integrált igazgatására összpontosít, amely a közös uniós menekültügyi és migrációs politika különböző aspektusaira terjed ki. A menekültügyhöz, a jogszerű migrációhoz és a harmadik országok állampolgárainak integrációjához kapcsolódó fellépésekhez, valamint a visszatérési műveletekhez nyújt majd támogatást. Ezekhez a tevékenységekhez jelenleg három külön alap biztosít finanszírozást, melyek a következők: az Európai Menekültügyi Alap, a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap és az Európai Visszatérési Alap. A menekültügy terén prioritásunk az, hogy a menekültügyi uniós joganyag hatékony és egységes alkalmazásának biztosításával kialakítsuk a közös európai menekültügyi rendszert. Ezért tehát pénzügyi támogatásban részesülnek a menedékkérők befogadásával kapcsolatos feltételek és a menekültügyi eljárások javítása érdekében hozott intézkedések. Fokozott erőfeszítéseket kell tenni annak érdekében is, hogy a tagállamok közötti és a harmadik országokkal való viszonyt érintő feladatmegosztás hatékonyabb rendszerét hozzuk létre. Az alap ezért támogatást nyújt az uniós letelepítési program létrehozásához, amelyre 560 millió eurót különítettünk el. A program célja kettős: tartós megoldások biztosítása a növekvő számú menekült részére az Unión kívüli területről való átszállításhoz és valamelyik uniós tagállamban való letelepítésükhöz nyújtott támogatás révén; valamint a letelepítés stratégiai hatásának maximalizálása a közös uniós letelepítési prioritások alapján a letelepítésre leginkább szoruló személyek pontosabb megcélzása révén. Ezek a prioritások kétéves időszakokra vonatkoznak majd, meghatározásukra az Európai Parlament és a Tanács részvételével, valamint az Egyesült Nemzetek menekültügyi főbiztosával (UNHCR) és az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatallal való együttműködésben kerül sor. Az alap a nemzetközi védelemben részesülők Unión belüli átszállítását („Unión belüli áttelepítés”) is támogatja majd. E célból (átalányösszegű) pénzügyi ösztönzőkben részesülnek azok a tagállamok, amelyek kétévente kötelezettségvállalás keretében vállalják meghatározott számú személy letelepítését vagy áttelepítését a közös uniós letelepítési prioritások alapján. Ezzel kapcsolatban az alap a harmadik országok kapacitásainak megerősítéséhez is hozzájárul, különösen a regionális védelmi programok keretében. A harmadik országbeli állampolgárok integrációjának területén a finanszírozás eddig a tagállamokat a harmadik országbeli állampolgárok integrációjára vonatkozó nemzeti stratégiák kialakításában, vagy a már meglévő stratégiák megerősítésében támogatta. A következő programozási időszakban a helyi szintű, célzottabb megközelítésre helyeződik a hangsúly, olyan következetes stratégiákat támogatva, amelyek kifejezetten a harmadik országbeli állampolgárok helyi és regionális szintű integrációjának előmozdítására alakítanak ki, például társadalomismereti kurzusok, a társadalmi és a polgári életben való részvétel, a szolgáltatásokhoz való egyenlő hozzáférés stb. révén. Különös figyelemben részesülnek a migránsok legsérülékenyebb csoportjai, így a menekültek, a kísérő nélküli kiskorúak, az idősek és az emberkereskedelem áldozatai. Emellett a származási országokban végrehajtott, befogadás előtti intézkedések szintén támogatást kapnak, mivel ezek alapvető eszközt jelentenek az Unióba irányuló jogszerű migráció elősegítéséhez és a beilleszkedés korai stádiumban történő előmozdításához. A Menekültügyi és Migrációs Alap által a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedéséhez nyújtott támogatást kiegészítik az Európai Szociális Alapból finanszírozott, a migránsok képzettségének és munkaerőpiaci-integrációjának javítását szolgáló intézkedések. A jogszerű migráció elősegítése érdekében az alap harmadik országok számára ahhoz is pénzügyi támogatást nyújt, hogy mobilitási partnerségek keretében akár az Unióban, akár harmadik országokban olyan intézkedéseket hajtsanak végre, amelyek céljaikat nézve elsősorban uniós szükségletek és prioritásokra irányulnak. A visszatérés tekintetében a visszatérési igazgatás kapacitásának növeléséről áthelyeződik a hangsúly a fenntartható visszatéréshez, a támogatott önkéntes visszatérési programokhoz (a kitoloncolási műveletek kizárása nélkül) és a visszailleszkedési intézkedésekhez, valamint a visszatérést megelőző eljárás során a célcsoportokkal való bánásmód – különösen az idegenrendészeti őrizet feltételeinek – javításához nyújtott támogatásra. A visszafogadási megállapodások fontos eszközt jelentenek a migrációs áramlások hatékony kezelésére, különösen az illegális migráció elleni küzdelem révén, emellett az uniós visszatérési politika fontos elemét képezik, mivel lehetővé teszik az illegális migránsok gyors visszatérését. Finanszírozás áll majd tehát rendelkezésre ahhoz, hogy megerősíthetőek legyenek a harmadik országok kapacitásai az illegális migránsok visszafogadására, akár saját állampolgáraik visszailleszkedésének, akár harmadik országbeli állampolgárok származási országukba történő későbbi visszafogadásának elősegítéséről van szó. A dél-mediterrán térség eseményeiből levont első tanulságok azt mutatják, hogy az Uniónak képesnek kell lennie arra, hogy gyorsan és hatékonyan reagáljon a válsághelyzetekre és a személyek hirtelen és tömeges beáramlására, a vegyes összetételű áramlásokat is beleértve. Az alap a migrációval kapcsolatos különböző típusú válságok esetén gyorsan mozgósítható pénzügyi forrásokat is tartalmaz. A sürgősségisegély-tartalék hatáskörének bővítése – amennyiben a Bizottság, az Európai Parlament és a Tanács a költségvetési fegyelemről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló intézményközi megállapodás tervezete[9] kapcsán elfogadja – szintén további finanszírozási lehetőségeket biztosíthat az ilyen válságok esetére. 2.2.2. Belső Biztonsági Alap A Belső Biztonsági Alap[10] válasz a Stockholmi Programra azon felhívására, hogy jöjjön létre egy alap, amely támogatást nyújt a belső biztonsági stratégia végrehajtásához, valamint a bűnüldözési együttműködés koherens és átfogó megközelítéséhez, az EU külső határainak igazgatására is kiterjedően. Tehát a Belső Biztonsági Alap hatáskörébe tartoznak majd a jelenleg az ISEC (Bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem) és a CIPS (Terrorizmus és egyéb biztonsági vonatkozású veszélyek megelőzése, az azokra való felkészültség és következményeik kezelése) egyedi programok által támogatott tevékenységek, a jelenleg a Külső Határok Alap által támogatott tevékenységek mellett. A belső biztonság tekintetében az Alap pénzügyi támogatást nyújt a rendőri együttműködéshez, a bűnmegelőzéshez és a határokon átnyúló súlyos bűnözés elleni küzdelemhez, a válságkezeléshez és az EU-n belüli kritikus infrastruktúra védelméhez Az Alap hozzájárul a számos formában jelentkező súlyos és szervezett bűnözés elleni küzdelemhez a gyakorlati bűnüldözési együttműködés megerősítésével, például azáltal, hogy pénzügyi támogatást nyújt a bűnüldöző hatóságok közös műveleteihez (ezen belül a közös nyomozócsoportokhoz is), a források egyesítéséhez, az információk és a bevált módszerek megosztásához, vagy a bűnüldözéssel foglalkozók képzéséhez. Rendelkezésre áll majd finanszírozás közös eszközök kialakításához is, beleértve az interoperábilis IT-rendszereket és a bűnüldözési együttműködéshez szükséges, tagállami szinten kialakított biztonságos kommunikációs csatornákat is. A számítástechnikai bűnözés fokozódó fenyegetésével szembeni küzdelem érdekében pénzügyi támogatásban részesül a számítástechnikai bűnözéssel foglalkozó központ létrehozása, amelyen keresztül a tagállamok és az EU intézményei képesek lesznek operatív és elemzési kapacitásokat kialakítani a nyomozásokhoz és a nemzetközi partnerekkel való együttműködéshez. Emellett finanszírozáshoz juthatnak az új módszerek vagy technológiák kialakítását célzó, különösen innovatív projektek, mindenekelőtt azok, amelyek az uniós finanszírozással megvalósuló biztonsági kutatások eredményeinek tesztelésére és hitelesítésére irányulnak. Ez hozzájárul ahhoz, hogy biztosítani lehessen a hiányzó átmenetet a 8. kutatási keretprogram támogatásával elért kutatási eredmények, valamint ezen eredmények rendszeres gyakorlati alkalmazása között, segítve ezáltal a bűnüldözési szervek alkalmazottainak munkáját. Pénzügyi támogatás áll majd rendelkezésre a kritikus infrastruktúrák védelméhez, valamint a terrorizmus és a biztonsággal kapcsolatos más kockázatok és válsághelyzetek kezelését szolgáló tagállami és uniós kapacitás erősítéséhez. Az Alap olyan intézkedéseket is támogatni fog, amelyek megakadályozzák a terroristák finanszírozáshoz jutását, többek között az terrorizmus finanszírozásának felderítésére szolgáló európai rendszer (európai TFTS) [11] kialakítása révén, valamint a robbanószerekhez és a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris (CNBR) anyagokhoz való hozzáférésüket. Finanszírozás áll majd rendelkezésre az erőszakos radikalizálódás és a terroristatoborzás problémáját kezelő fellépések előmozdításához és a terrorizmus áldozatainak támogatásához is. Szintén támogatásban részesül a belső biztonsági politika külső dimenziója, például az együttműködés harmadik országokkal az Unióra közvetlen hatást gyakorló kérdésekben, mint amilyen az emberkereskedelem, a kábítószer- és fegyverkereskedelem, a nemzetközi bűnszövetkezetek felszámolása, valamint a terrorizmus és egyéb biztonsági kockázatok megelőzése. Ezenfelül a belső biztonság terén elképzelhetők olyan események vagy újonnan jelentkező fenyegetések, amelyek gyors és hatékony uniós szintű reagálást igényelnek, mint például a terrortámogatások vagy a nagyszabású számítógépes támadások. Ezért a Belső Biztonsági Alapba vészhelyzet-reagálási mechanizmus lett beépítve, hogy az Unió az érintett tagállamokkal együttműködésben végzendő gyors kezdeti beavatkozáshoz finanszírozást tudjon biztosítani. Ez a mechanizmus kiegészíti az Európai Unió Szolidaritási Alapja által biztosított finanszírozást – ez az alap azért jött létre, hogy súlyos természeti, vagy ember által előidézett katasztrófák esetén bármely tagállam számára való segítséget nyújtson –, valamint a természeti vagy ember okozta katasztrófákra (balesetekre) vonatkozó polgári védelmi pénzügyi eszköz által biztosított finanszírozást. A külső határok terén ideje további uniós költségvetési támogatásban részesíteni a tagállamok határellenőrzési erőfeszítéseit, és ezt következetesebb és szisztematikusabb módon valósítani meg, a határellenőrzés azon értelmezésére alapozva, miszerint az „közszolgáltatás”, amelyet a tagállamok az Unió nevében és érdekében végeznek. Az alap működési támogatást fog nyújtani az Unió külső határainak biztosítása érdekében tett tagállami erőfeszítések ellensúlyozásához való közreműködés érdekében. Támogatás áll majd rendelkezésre a schengeni vívmányok megerősített végrehajtásához, a vízumügyekben való konzuli együttműködéshez (pl. a kishatárforgalom bővítéséhez, közös vízumkérelmi központok létrehozásához), valamint a vízumokkal és a határokkal kapcsolatos felszerelések/infrastruktúra új technológiai előrelépéseknek megfelelő fejlesztése, lecserélése vagy korszerűsítése révén az integrált határ-ellenőrzési rendszer továbbfejlesztéséhez. Ez különösen a tagállamok operatív képességeinek az EUROSUR normáinak keretében történő fejlesztésére is kiterjedne. A határigazgatás külső dimenziója tekintetében az alap célzott támogatást nyújt a harmadik országokkal való együttműködéshez és azok határőrizeti és határigazgatási képességeinek egyes kulcsfontosságú szempontok szerinti megerősítéséhez olyan területeken, amelyek az Unió számára különös jelentőségűek és közvetlen hatással járnak. Például az EUROSUR keretében finanszírozást lehetne biztosítani ahhoz, hogy a rendszeres információcsere lehetővé tétele érdekében kapcsolatot hozzanak létre a harmadik országok rendszerei és infrastruktúrái és az EU rendszerei és infrastruktúrái között. A nagyméretű IT-rendszerekkel kapcsolatos különleges kihívás Az Unió külső határait érintő migrációs áramlások kezelését támogató nagyméretű IT-rendszerek magas uniós hozzáadott értéket nyújtanak. A tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy az ilyen rendszerek kialakítása és kezelése komoly kihívásokkal jár. A Bizottság 2011 júniusában kiadott közleményében azt javasolta, hogy a meglévő nagyméretű IT-rendszerek ( (a Schengeni Információs Rendszer második generációja, a Vízuminformációs Rendszer és az Eurodac) kezelésére (folyó áron) 822 millió eurós külön keretösszeget különítsenek el. Ezeknek a rendszereknek az igazgatása – melyet jelenleg a Bizottság végez – a jövőbeli IT-ügynökség feladatkörébe kerül át, mely 2012-ben kezdi meg működését. Az új IT-rendszerek tekintetében a Belső Biztonsági Alapon belül (folyó áron) 1,1 milliárd EUR összegű költségvetéssel rendelkező egyedi program jön létre a Bizottság által és a tagállamokban kialakítandó jövőbeli IT-rendszerek – pl. a határregisztrációs rendszer és a regisztráltutas-program (az intelligens határellenőrzésről szóló csomag) [12] – támogatására. Ezeknek az új rendszereknek a kifejlesztése csak azt követően kezdődhet el, hogy az Európai Parlament és a Tanács jóváhagyja a rendszerek jogalapját, amely világosan meghatározza az azokra vonatkozó előírásokat. Tehát nincsenek várható kiadások 2015-ig, amikor a Bizottság tervei szerint a rendszerek kifejlesztését az IT-ügynökségre bízná. Többéves stratégiai keret határozza majd meg a végrehajtandó fő lépéseket, valamint az ezekhez kapcsolódó költségvetést és a végrehajtás időrendjét. A költségmegtakarítás elérése, valamint a technikai egységesség és a zökkenőmentes kivitelezés biztosítása érdekében az alap fedezi az új rendszerek mind központi, mind tagállami elemeinek fejlesztési költségeit. A rendszerek működőképessé válásakor a központi szint működési költségeinek támogatása átkerülne az IT-ügynökséghez. A tagállamok a többéves programjaik keretében rendelkezésre álló működési támogatást használhatják majd e rendszerek nemzeti szintű működési költségeinek fedezésére. 3. A támogatásnyújtás módjának továbbfejlesztése 3.1. A belügyi finanszírozás programozása és igazgatása: a rugalmasság és az eredmények előtérbe helyezése A belügyi finanszírozás túlnyomórészt a megosztott igazgatás módszerének alkalmazásával, azaz a tagállamokkal partnerségben valósul majd meg. Tehát valamennyi belügyi politika esetében – a belső biztonságot is beleértve – a megosztott igazgatás lesz a fő megvalósítási mechanizmus. Ez azonban nem egyszerűen a jelenlegi megosztott igazgatási rendszer fenntartását jelenti, hanem azt, hogy eredményközpontúbb és egyszerűsített megosztott igazgatás felé való mozdulunk el. A technikai segítségnyújtás, az egyedi transznacionális vagy különösen innovatív projektek, a harmadik országokban sorra kerülő vagy azokkal kapcsolatos fellépések többsége, a nem állami szereplők támogatása, a rendezvények és tanulmányok támogatása, valamint a vészhelyzetek esetén való gyors finanszírozás-folyósítás esetében fennmarad a közvetett és közvetlen igazgatás. A belügyi finanszírozás jövőjéről szóló nyilvános konzultáció során az érdekelt felek az egyszerűsítésre és a finanszírozáshoz jutás megkönnyítésére vonatkozó igényeknek adtak hangot. Ezeket az igényeket figyelembe vettük a belügyi terület új alapjainak kialakításakor. Az Európai Parlament 2011. június 8-i állásfoglalásában üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy két alapból álló struktúra kialakításával csökkenteni kívánja a belügyi terület pénzügyi eszközeinek számát és ahol lehet, a megosztott igazgatás alá vonja azokat, azon véleményének adva hangot, hogy ez a megközelítés jelentősen hozzájárulna a belügyi finanszírozás fokozott egyszerűsítéséhez, racionalizálásához, ésszerűsítéséhez, konszolidálásához és átláthatóságához[13]. Az alapok végrehajtása során megvalósuló haladás méréséhez megbízható nyomonkövetési és értékelési intézkedésekre van szükség. A migráció és a biztonság esetében azonban nem könnyen határozhatók meg és alkalmazhatók pontos mutatók, mert e területek alakulása alapvetően külső tényezőktől függ, illetve nyomon követésük nehézkes. Például az Unióba érkező menedékkérők számát a harmadik országokban jelentkező politikai instabilitás határozza meg, az illegális bevándorlás nagysága pedig rejtett jellegéből adódóan nehezen mérhető. A migráció és a biztonság területére vonatkozó kiadási szintet tehát nem célszerű kizárólag számszerű adatok alapján meghatározni, mivel ezek nem feltétlenül tükrözik a tényleges helyzetet, illetve alakulásuk főként külső tényezőktől függ. Ezért a két alapra vonatkozóan javasolt értékelési és nyomonkövetési intézkedések kvantitatív és kvalitatív értékelésekre (ezen belül kockázatfelmérésekre) egyaránt támaszkodnak, és ezek az értékelések számos mutatót tekintetbe vesznek. 3.1.1. Megosztott igazgatás A megosztott igazgatás szerint kezelt források esetében rugalmas programozási és jelentéstételi ciklusra van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok nemzeti programjai teljes mértékben összhangban legyenek az uniós szintű prioritásokkal és célokkal. A Bizottság a többéves keretet és azon belül átfogóan meghatározott politikai prioritásoknak megfelelő éves programozást alkalmazó jelenlegi rendszerről az előzetes „politikai párbeszéd” alkalmazásával kiegészülő többéves programozásra való átállást javasolja. A következő többéves pénzügyi keret indulásakor a Bizottság magas beosztású tisztségviselők szintjén megvalósuló egyszeri párbeszédet kezdeményez a belügyek finanszírozásáról az egyes tagállamokkal, valamint a Belső Biztonsági Alap egyes részeivel kapcsolatban a schengeni társult államokkal, mielőtt sor kerül az azok többéves programjáról folytatott tárgyalásokra. Azáltal, hogy a politikai párbeszéd az egyes részt vevő államok központi illetékes hatóságának bevonásával folyik, és arra irányul, milyen módon használja az fel az uniós finanszírozást az uniós belügyi politikák valamennyi céljának megvalósulásához való hozzájárulás érdekében, jobban előtérbe helyezhetők a célok, az eredmények és a hatások (a ráfordításokkal és azok eredményeivel szemben). A Bizottság tájékoztatja majd az Európai Parlamentet a párbeszéd eredményéről. Általános szabályként a finanszírozás tagállamok közötti megosztása egy alapösszeg és egy rugalmas összeg együttes alkalmazásán alapul. Az objektív kritériumok és a tagállami szükségletek alapján kiszámított alapösszeget a következő többéves pénzügyi keret kezdetekor juttatják majd a tagállamoknak. Ez biztosítja a finanszírozás folyamatosságát, és garantálja a tagállamok számára a nemzeti programjaik megfelelő tervezéséhez szükséges kiszámíthatóságot. Az alapösszeghez egy rugalmas összeg adódik hozzá, amely attól függ, milyen mértékben hajlandó az adott tagállam nemzeti programja keretében olyan fellépéseket finanszírozni, amelyek meghatározott uniós prioritásoknak felelnek meg (ezek nem keverendők össze a centralizált igazgatás alá tartozó „uniós fellépésekkel”). E finanszírozás két szakaszban valósulna meg, egyrészt a többéves pénzügyi keret elején sorra kerülő politikai párbeszéd folyamán, másrészt pedig a 2017-es időközi értékelést követően. A Menekültügyi és Migrációs Alapon belül a letelepítési és/vagy áthelyezési tevékenységekre elkülönített keretösszeget kétévenkénti kötelezettségvállalás alapján osztják majd szét a tagállamok között. E politikai párbeszédek eredményét figyelembe véve a nemzeti többéves programok leírják a kiinduló helyzetet és meghatározzák a tagállamok által a belügyek területén elérni kívánt általános célokat, valamint azokat a konkrét célokat, amelyeket az alapból származó források segítségével szándékoznak megvalósítani. Ez utóbbi célok tekintetében a program meghatározza a főbb fellépések céljait és példáit. Emellett pénzügyi terv tünteti fel az allokált forrásokra vonatkozó kötelezettségvállalások és a források elköltésének módját a teljes hétéves időszakra vonatkozóan. Az előrehaladás értékelése céljából a tagállamok évente jelentést tesznek a programjaik által elért eredményekről és a pénzgazdálkodásról. Amennyiben valamelyik tagállam változtatni szeretne többéves programján, újból sor kerül a politikai párbeszédre. A 2017-re tervezett időközi értékelés nyújt alkalmat arra, hogy újból megvizsgálható legyen a tagállamok helyzete, a programok addigi végrehajtása, valamint ekkor kerül sor a következő többéves pénzügyi keret utolsó három évére (2018–2020) vonatkozó új források kiosztására. Ezeket a további forrásokat kockázat- vagy szükségletfelmérések alapján és/vagy a változó uniós prioritások figyelembevételével bocsátják majd rendelkezésre. A Bizottság a többéves programok jelentősebb változásairól és általában a programok megvalósítása során elért előrehaladásról tájékoztatást nyújt az Európai Parlamentnek. A részt vevő országok által kialakítandó igazgatási és ellenőrzési rendszerek egyszerűsödnek. A felülvizsgált költségvetési rendeletnek megfelelően azt célozzák, hogy a pénzgazdálkodásért való felelősség egy meghatározott hatósághoz való rendelése által javítsák az elszámoltathatóságot, csökkentsék az ellenőrzési szintek számát, valamint hozzájáruljanak ahhoz, hogy meg lehessen bizonyosodni az elszámolásról, a rendszer megfelelő működéséről, az ügyletek jogszerűségéről és szabályosságáról, valamint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének betartásáról. 3.1.2. Centralizált igazgatás (közvetlen és közvetett) A tagállamok többéves nemzeti programjain keresztül folyósított finanszírozást szakpolitikai célok által vezérelt tevékenységekre elkülönített előirányzatok egészítik ki, amelyekre közvetett és közvetlen igazgatás vonatkozik majd. A támogatható fellépések tág meghatározása azt a célt szolgálja, hogy a jogalkotási és a szakpolitikai koordinációhoz eszközök széles skálája álljon rendelkezésre. Az úgynevezett „uniós fellépések” a transznacionális fellépésekhez, a különösen innovatív fellépésekhez, valamint a harmadik országokban sorra kerülő vagy azokkal kapcsolatos fellépések többségéhez (külső dimenzió) nyújtanak támogatást. Finanszírozás áll rendelkezésre gyors vészhelyzeti mechanizmus alapján megvalósítható vészhelyzeti fellépésekhez, hálózatok – pl. az Európai Migrációs Hálózat– támogatásához, technikai segítségnyújtáshoz, tanulmányokhoz és rendezvényekhez, valamint az Unió külső határait érintő migrációs áramlások kezelését támogató új nagyméretű IT-rendszerek fejlesztéséhez, mely utóbbi a Bizottság felelősségi körébe tartozik. Ezeket az előirányzatokat egyetlen keretösszegként kezelik majd, amelynek az elköltésére a szakpolitikai fejlemények vagy a tagállamokban, illetve a harmadik országokban jelentkező helyzet figyelembevételével kerül sor. Lehetséges tehát, hogy egy adott évben a teljes keretösszeget csupán egyetlen típusba tartozó fellépésekre – pl. vészhelyzeti fellépésekre – költik. Most, hogy a Bizottság rendelkezésére álló emberi és adminisztratív erőforrások csökkenésével kell számolni, jóval kisebb számban lesz lehetőség az ajánlatkérések alkalmazására, mivel ezek idő- és munkaerő-igényes eljárások. A rugalmasság, valamint a gyors és hatékony támogatásnyújtás biztosítása érdekében a vészhelyzeti fellépések és az „uniós fellépések” végrehajtásában szereplők széles köre vesz majd részt, pl. nemzetközi szervezetek (hozzájárulási megállapodások) és civil társadalmi szervezetek (partnerségi keretmegállapodások), illetve egyes feladatok a meglévő ügynökségekre, pl. a Frontexre, az Europolra és az EMTH-ra lesznek bízva, ez utóbbi során arról sem feledkezve meg, hogy az ügynökségeket is érinti az alkalmazottak számának csökkentése. 4. Milyen változások lesznek? A főbb újítások Az érdekelt felek számára kiemelten fontos szempont az egyszerűsítés. A Stockholmi Program felszólít arra, hogy biztosítsuk a kedvezményezettek számára a belügyi finanszírozáshoz való „jobb/egyszerűbb hozzáférést”. A belügyi finanszírozás jövőjéről szóló nyilvános konzultáció során az érdekelt felek szintén hangsúlyozták, hogy az adminisztratív terhek csökkentésére és egyszerűsítésre van szükség. Jelentős erőfeszítésekre került tehát sor annak biztosítása érdekében, hogy az új alapok kialakítása optimalizálja a támogatásnyújtás módját. Ez magyarázza az új alapok felépítése és szabályozási kerete, illetve a belügyi terület jelenlegi kiadási programjainak kialakítása közötti jelentős különbségeket. A legfontosabb újítások a következők: Menekültügyi és Migrációs Alap, Belső Biztonsági Alap. A belügyekkel kapcsolatos alapok számának két átfogó finanszírozási keretre való csökkentése elősegíti a migrációra és a biztonságra irányuló kiadások integrált megközelítését, egyszerűbbé téve olyan fellépések finanszírozását, amelyek jelenleg a különböző pénzügyi eszközök határmezsgyéjén állnak. Például a támogatásban részesíthető célcsoportok szűk meghatározása miatt a befogadóállomások és az idegenrendészeti központok fejlesztéséhez nyújtott támogatás jelenleg megoszlik az Európai Menekültügyi Alap és a Visszatérési Alap között, a fejlesztéseken keresztül támogatott célcsoport típusától függően (menedékkérők vagy kitoloncolásra várók). Azáltal, hogy ezek az intézkedéseknek a támogatását egyetlen alap, a Menekültügyi és Migrációs Alap foglalja majd magába, szinergia hozható létre, és ez méretgazdaságosságot eredményezhet. A kiadási programok számának csökkentése a belügyi finanszírozás láthatóságát is fokozza, és ezáltal biztosítja a belügyi területre irányuló kiadások hatásainak és hozzáadott értékének kellő értékelését. A belügyi alapok által finanszírozott fellépések egyéb uniós politikákkal, így például a kohéziós politikával, valamint a jogérvényesüléssel és az uniós polgársággal kapcsolatos politikákkal is teljes összhangra törekednek majd, és végrehajtásuk az egyéb politikákat támogató uniós eszközök révén nyújtott pénzügyi támogatással komplementer módon történik. Közös szabályozási keret. A programozásra, a jelentéstételre, a pénzgazdálkodásra, ellenőrzésre ér értékelésre vonatkozó közös szabályoknak köszönhetően minden érdekelt fél számára érthetőbbé válnak a szabályok, valamint magasabb fokú koherencia és következetesség biztosítható. A koherenciát az is megerősíti, hogy a belügyi alapok szabályozási kerete összhangba kerül a felülvizsgált pénzügyi rendelettel, annak végrehajtási szabályaival, valamint a megosztott igazgatás alá tartozó egyéb uniós eszközökre, különösen pedig a Közös Stratégiai Kerethez tartozó eszközökre vonatkozó szabályokkal. Politikai párbeszéd a továbbfejlesztett és eredményközpontúbb megosztott igazgatás érdekében. A megosztott igazgatás alkalmazása esetében a magas beosztású tisztségviselők szintjén megvalósuló politikai párbeszéddel kiegészített többéves programozásra való átállás biztosítani fogja, hogy a tagállamok nemzeti programjai teljes összhangban álljanak az uniós szakpolitikai célokkal és prioritásokkal, továbbá az eredmények és hatások megvalósítását helyezzék előtérbe. Az éves programok megszüntetése jelentős mértékben csökkenti a Bizottságra, a tagállamokra és a kedvezményezettekre nehezedő adminisztratív terheket. Azáltal, hogy az előirányzatok tagállamok közötti elosztása egy alapösszeg és egy rugalmas összeg együttes alkalmazásán alapul, egyensúly jön létre a folyamatosság és stabilitás, illetve a rugalmasság és a változásokhoz való alkalmazkodás igénye között. Külső dimenzió. A két alap külső dimenzióra irányuló eleme lehetőséget nyújt az Uniónak politikai prioritásainak előmozdítására és megvalósítására, és elsősorban uniós érdekeket és célokat szolgálnak, olyan fellépéseket támogatva a harmadik országokban, amelyek közvetlen hatást fejtenek ki az Unióban és annak tagállamaiban. Azáltal, hogy az Unióban kezdődő és harmadik országokban folytatódó, illetve fordított irányú folyamatok esetében biztosítja a finanszírozás folyamatosságát, koherensebb módon lehet foglalkozni a migrációkezelés és a belső biztonság belső és külső vonatkozásaival, például a menekültek áttelepítése, a visszafogadási megállapodások végrehajtása, és a regionális védelmi programok tekintetében, valamint a harmadik országokkal az emberkereskedelem elleni küzdelem, a terrorizmus megelőzése és külső határaik megerősítése érdekében folytatott együttműködés terén. Néhány – különösen a Menekültügyi és Migrációs Alap hatálya alá tartozó –egyedi fellépés kivételével ezeket a tevékenységeket a Bizottság hajtja majd végre (centralizált igazgatás), a harmadik országokkal és a főbb nemzetközi szervezetekkel való partneri viszonyban, az Unió külpolitikájával és az Unió külső segítségnyújtási programjai keretében nyújtott finanszírozással teljes összhangban és azokat kiegészítő módon. A migráció és a biztonság terén a harmadik országok kapacitásépítését támogató finanszírozás fő forrásaként továbbra is az Unió külső segítségnyújtási eszközei szolgálnak. A belügyi ügynökségek szakértelmének jobb hasznosítása A belügyi ügynökségek fontos szerepet töltenek be a tagállamok közti gyakorlati együttműködés támogatásában. A belügyi ügynökségek kompetenciáinak és szakértelmének hatékonyabb felhasználása érdekében a Bizottság élni kíván a költségvetési rendeletben biztosított lehetőséggel, és az ügynökségekre ruházza át egyes operatív feladatok végrehajtását azok feladatkörén belül, jogalapjukkal összhangban és munkaprogramjukat kiegészítve. Ez olyan fellépésekre vonatkozna, amelyek ad hoc jellegűek és amelyek sikeres végrehajtása az ügynökségek operatív képességeire és szakértelmére támaszkodik. Mindez nem érinti a tervezett általános létszámcsökkentést. Hatékony és gyors reagálás a válságokra A dél-mediterrán térségben nemrég lezajlott események rámutatnak, milyen fontos az, hogy az Unió a válsághelyzetekre gyorsan és hatékonyan tudjon reagálni. A két alap részét képező rugalmas vészhelyzet- reagálási mechanizmus lehetővé teszi az Unió számára, hogy megfelelően reagáljon a vegyes összetételű migrációs áramlásokra és a belső biztonság terén jelentkező válságokra, pl. a terrortámadásokra vagy a számítógépes támadásokra. Gyorsított eljárások biztosítják, hogy a finanszírozás napokon belül folyósítható legyen. A megosztott igazgatás keretében a tagállamoknak is lesz lehetőségük arra, hogy többéves programjukban előre nem látható eseményekre vonatkozó tartalékösszeget tüntessenek fel. A tagállamoknak e tartalék felhasználására irányuló szándékukról értesíteniük kellene a Bizottságot, ám nem lenne szükség a többéves program felülvizsgálatára, így rugalmasabban lehetne reagálni a válságokra. 1. melléklet A két alap jogi szerkezete Négy jogalkotási javaslat szükséges ahhoz, hogy egyrészt a Szerződéssel összhangban létrejöjjön két alap, amelyek átfogó módon lefedik a migráció és a biztonság szakpolitikai céljait, másrészt e két alap működésének megfelelő alátámasztását közös és egyszerű keret szolgálja. Az egyetlen rendeletben létrehozható Menekültügyi és Migrációs Alappal ellentétben a Belső Biztonsági Alap létrehozásához két jogi eszköz elfogadására van szükség. Ez a Szerződés belügyi területre vonatkozó rendelkezései miatt van így, különösen pedig azért, mert a 19. jegyzőkönyvből (a schengeni vívmányok), a 21. jegyzőkönyvből (az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzete) és a 22. jegyzőkönyvből (Dánia helyzete, a szerződés harmadik részének V. címével való összefüggését is beleértve) eredő változó geometria miatt eltérőek a tanácsi szavazási szabályok. A Belső Biztonsági Alap ezért átfogó finanszírozási keret formájában jön létre, amely két külön jogi aktusból áll. E két jogi aktus hozza létre az alap eltérő alkotóelemeit, és határozza meg külön-külön az azokra vonatkozó célokat, támogatható fellépéseket és keretösszegeket: · rendelet a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőri együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról; · rendelet a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról. Kívánatos, hogy amennyire csak lehetséges, a két alap azonos támogatásnyújtási mechanizmusok alkalmazásával működjön, és szerkezetük minél inkább hasonlítson a megosztott igazgatás tartozó egyéb uniós pénzügyi eszközök, különösen a Közös Stratégiai Keret hatálya alá tartozó alapok szerkezetéhez. Ennek megvalósítására horizontális eszköz jön létre, amely a Menekültügyi és Migrációs Alapra, valamint a Belső Biztonsági Alap két alkotóelemére (közvetlenül vagy kereszthivatkozásokon át) alkalmazandó, és meghatározza a programozásra, a jelentéstételre, a pénzgazdálkodásra és az ellenőrzésre vonatkozó szabályokat. Emellett közös bizottság létrehozásáról is rendelkezik. E közös jogi eszköz három határozott előnnyel jár. Először is, kiküszöböli az ismétlődést, és jelentősen csökkenti a két alapra vonatkozó (és egyébként egymással megegyező, párhuzamos) rendelkezések számát. Másrészt egyszerűsítést és következetességet biztosít, mivel valamennyi kedvezményezettre azonos szabályok vonatkoznak majd, függetlenül attól, melyik belügyi eszköz biztosít számukra finanszírozást, így az érintettek számára egyszerűbb lesz az alapok megértése és az azokhoz való hozzáférés. Harmadszor, mivel a két alaphoz közös bizottság jön létre, ez arra ösztönzi majd a részt vevő tagállamok mindegyikét, hogy az összes belügyi politikára vonatkozóan egyetlen tárgyalót jelöljenek ki. [1] 17024/9 sz. tanácsi dokumentum, 2009. december 1–2. [2] COM(2010) 171 végleges, 2010. április 20. [3] HL C 115., 2008.5.9. [4] COM(2010) 673 végleges, 2010. november 22. [5] COM(2011) 500 végleges, 2011. június 29., [6] COM(2010) 2020 végleges, 2010. március 3. [7] Európai Rendőrségi Hivatal (Europol), Európai Rendőrakadémia (CEPOL), az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (Frontex), Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (EMTH), Kábítószer és Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja (EMCDDA). [8] COM(2010) 673 végleges, 2010. november 22. [9] COM(2011) 403 végleges, 2011. június 29. [10] Az 1. mellékletben ismertetett okokból a Belső Biztonsági Alapot két külön eszköz hozza létre, amelyek együttesen alkotják az alapot. [11] COM(2011) 429 végleges, 2011. július 13. [12] COM(2011) 680 végleges, 2011. október 25. [13] P7_TA(2011)0266, 2011. június 8.