P6_TA(2006)0220
Jelentés az emberi jogok 2005-ös világbeli helyzetéről szóló éves jelentésről és az
EU ezzel kapcsolatos politikájáról
Az Európai Parlament állásfoglalása az emberi jogok helyzete a világban című 2005-ös éves jelen-
tésről és az EU ezzel kapcsolatos politikájáról (2005/2203(INI))
Az Európai Parlament,
–tekintettel az EU az emberi jogokról szóló hetedik éves jelentésére (2005) (1),
–tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 3., 6., 11., 13. és 19. cikkére és az EK-Szerződés 177. és
300. cikkére,
–tekintettel az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatára és valamennyi vonatkozó nemzetközi emberi jogi
eszközre (2),
–tekintettel a nőkkel szembeni hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszöböléséről szóló
egyezményre (CEDAW) és annak fakultatív jegyzőkönyvére,
–tekintettel az ENSZ Alapokmányára,
–tekintettel a Nemzetközi Büntetőbíróság római statútumának 2002. július 1-jei hatályba lépésére, és az
Európai Parlament Nemzetközi Büntetőbírósághoz kapcsolódó állásfoglalásaira (3),
–tekintettel az Európa Tanács emberkereskedelem elleni fellépésről szóló egyezményére és az emberkereske-
delemről szóló 2005. évi cselekvési tervre, amelyet a Tanács és a Bizottság a hágai programmal össz-hangban alakított ki és fogadott el,
–tekintettel az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményhez csatolt, a
halálbüntetés feltétel nélküli eltörléséről szóló 13. sz. jegyzőkönyvre,
–tekintettel az Európai Unió alapjogi chartájára (
4),
–tekintettel az AKCS-EU partnerségi megállapodásra (5) és ennek közelmúltbeli, 2005. évi felül-
vizsgálatára (6),
–tekintettel az emberi jogok helyzetérő l a világban szóló korábbi állásfoglalásaira,
–tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának 61. genfi ülésén (2005. március 14. –április 22.) megfogal-
mazott, az EU prioritásairól és ajánlásairól szóló 2005. február 24-i állásfoglalására (7),
–tekintettel az Európai Unió szerződéseiben található emberi jogi és demokráciazáradékokról szóló 2006.
február 14-i állásfoglalására (8),
–tekintettel az emberi jogokkal kapcsolatban elfogadott valamennyi sürgősségi állásfoglalására,
–tekintettel „Az Euro-Mediterrán Partnerség tizedik évfordulója: a következő öt év kihívásaira választ adó
munkaprogram” című bizottsági közleményre (COM(2005)0139),
–tekintettel az Euro-Mediterrán Parlamenti Közgyűlés állásfoglalásaira, különösen a 2005. november 21-én
Rabatban megszavazott állásfoglalásra,
–tekintettel az Európai Unió fegyverkivitelre vonatkozó magatartási kódexérő l szóló hatodik tanácsi éves
jelentésről szóló 2005. november 17-i állásfoglalására (9),
–tekintettel a 2005 decemberében megrendezett EU emberi jogi vitafórum következtetéseire,2006.12.7. C 297 E/341 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) 12416/05. sz. tanácsi dokumentum.
(2) Megjegyzés: e szövegekhez lásd a Külügyi Bizottság A6-0158/2006. számú jelentésének mellékletében foglalt
táblázatot.
(3) HL C 379., 1998.12.7., 265. o.; HL C 262., 2001.9.18., 262. o.; HL C 293. E, 2002.11.28., 88. o.; HL C 271. E,
2003.11.12., 576. o.
(4) HL C 364., 2000.12.18., 1. o.
(5) HL L 317., 2000.12.15., 3. o.
(6) HL L 287., 2005.10.28., 4. o.
(7) HL C 304., 2005.12.1., 375. o.
(8) Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0056.
(9) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0436.
–tekintettel az Egyesült Nemzetek kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy
bánásmódok elleni egyezményére,
–tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
–tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére és a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményére
(A6-0158/2006),
A. mivel ez az állásfoglalás az Európai Unió intézményeinek az Európai Unióban és azon kívül folytatott
emberi jogi tevékenységeiről nyújt általános áttekintést,
B. mivel ezen állásfoglalás célja a Bizottság, a Tanács és a Parlament átfogó, emberi jogokhoz kapcsolódó
fellépéseivel kapcsolatos vizsgálat, értékelés és adott esetben építő jellegű kritika megfogalmazása,
1. üdvözli, hogy az EU világszerte egyre aktívabb szerepet játszik az emberi jogok globális javítása terü-
letén; úgy ítéli meg, hogy az EU legutóbbi, 25 tagúvá való bővítése, amely 457 millió lakost jelent (és
amelyet nemsokára követ Bulgária és Románia csatlakozása), fokozta az EU globális jelentőségét, és ezáltalmegnövelte súlyát a nemzetközi emberi jogi politika területén;
2. úgy ítéli meg, hogy az emberi jogok előmozdításának támogatására irányuló fellépések élénk jellege
ellenére e fellépések elsősorban egyedi és egyszeri esetekre korlátozódnak, és az Európai Unió nem képes aharmadik országok emberi jogi kérdéseivel folyamatosan és módszeresen foglalkozni, sem pedig az emberijogokat általánosan érvényesíteni az ilyen harmadik országokra irányuló uniós kereskedelmi, fejlesztési ésegyéb külső politikái tekintetében;
3. hangsúlyozza, hogy valamennyi tagállamnak közös, következetes és átlátható politikát kell megvalósí-
tania az olyan harmadik országokkal folytatott kétoldalú kapcsolataiban, amelyekben kedvezőtlen az emberi
jogi helyzet, és felhívja a tagállamokat, hogy az EU közös álláspontjával összhangban irányítsák kétoldalú
kapcsolataikat ezen országokkal;
4. alapvető fontosságúnak tartja, hogy az Európai Unió létrehozza azon szabályok és intézmények
egységes keretrendszerét, amelyek jogilag kötelező erővel ruházzák fel az alapjogi chartát, biztosítják az
emberi jogok európai egyezményében előírt rendszereknek való megfelelést, és megteremtik az európaiegységfront alapját a jogok globális kultúrájáért vívott harcban; felhívja az európai politikai intézményeket,hogy e célok támogatása érdekében szabadítsák fel erőforrásaikat;
A Tanács éves jelentése
5. hangsúlyozza, hogy az EU emberi jogokról szóló éves jelentése rendkívül fontos szerepet tölt be az
emberi jogokhoz kapcsolódó témák általános tudatosításának növelésében;
6. kiemelten üdvözli a Tanács 2005. évi jelentéséről a 2005. évi decemberi plenáris ülésen, a Parlament
Szaharov-díjának éves átadásával párhuzamosan tartott nyilvános előadását, amely díjat a gondolkodás
szabadságának védelméért három nyertes kapott meg közösen: a Nők fehérben mozgalom, a Riporterekhatárok nélkül szervezet és Hauwa Ibrahim; reméli, hogy ez a gyakorlat a jövőben sem szakad meg, és azEurópai Parlament decemberi plenáris ülése az EU emberi jogi tevékenységének középpontjává válhat;
7. üdvözli a jelentés világosabb és tömörebb szerkezetét; kéri azonban a Tanácsot, hogy továbbra is össz-
pontosítson az EU harmadik országokban alkalmazott eszközeinek és ezen országokban tett kezdeményezé-seinek értékelésére, kezelje az e területen elért eredményeket, és az ilyen jellegű munka világos módszereinek
meghatározása mellett jelentésébe foglaljon bele az abban szereplő tevékenységekről szóló hatástanulmá-
nyokat, illetve az elkövetkező évekre kitűzött legfontosabb célok stratégiai elemzését;
8. pozitív fejleménynek tekinti, hogy a Tanács jelentése első alkalommal igyekszik érvényre juttatni az
Európai Parlament fellépéseit, felkéri azonban a következő finn elnökséget, hogy az EU nyolcadik emberi
jogokról szóló éves jelentése kidolgozásakor folytasson aktív konzultációt az Európai Parlamenttel, tegyenjelentést arról, hogy a Parlament ajánlásait milyen módon vették figyelembe a Bizottság és a Tanács munkájasorán, és alapvető elemként biztosítson szerepet megfelelő módon a Parlament számára a jelentés elkészíté-
sekor annak érdekében, hogy a végső változat valóban megpróbálja tükrözni a Tanács, a Bizottság és a Parla-
ment véleményét; úgy ítéli meg, hogy a Parlamentnek továbbra is el kell készítenie saját jelentését az EU
emberi jogi politikájának értékelése és parlamenti ellenőrző szerepének gyakorlása érdekében;2006.12.7. C 297 E/342 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
9. javasolja, hogy az emberi jogokról szóló következő jelentéseinek kidolgozásakor a Tanács alapvető prio-
ritása az EU iránymutatásainak elemzése és végrehajtása, valamint az egyes iránymutatások hatásvizsgála-
tának elkészítése legyen, amelynek keretében mérlegelik, hogy az iránymutatások milyen hatékonyan járultakhozzá a harmadik országokban a változásokhoz;
10. kéri, hogy a jövőben az emberi jogokról szóló éves jelentések elemezzék, hogy az emberi jogok
hogyan nyilvánulnak meg más uniós politikák –például a fejlesztési és kereskedelmi politika –külső dimen-
zióiban, ideértve a jelentéstételt arról, hogy az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó záradékokat azEU milyen mértékben használja fel a harmadik országokkal folytatott kapcsolataiban; ezzel kapcsolatban azt
is kéri, hogy a Parlament említett 2006. február 14-i állásfoglalásának megfelelően az emberi jogokról szóló
következő éves jelentésekben értékeljék az EU-megállapodások emberi jogokra és demokráciára vonatkozó
záradékainak tényleges betartását;
Az Európai Unió tevékenységei a két elnökség alatt
11. üdvözli a luxemburgi és a brit elnökség együttműködésre irányuló megközelítését, és reméli, hogy a
közös éves program elfogadása révén azt az osztrák és a finn elnökség is tovább folytatja majd; úgy ítéli
meg, hogy az ilyen jellegű együttműködésnek javítania kell az EU fellépésének összehangolását és következe-
tességét, és reméli, hogy ez a tendencia a jövőben is folytatódni fog és még jobban kiteljesedik;
12. üdvözli a luxemburgi és brit elnökség által az EU-iránymutatások hatékonyabb végrehajtására irányuló
módszerek és kritériumok kialakítására tett erőfeszítéseket és kötelezettségvállalásokat, ideértve a harmadikországokkal való kapcsolatokban tett diplomáciai lépéseket is; hangsúlyozza az EU-missziók és a Bizottságküldöttségei vezetői által helyi szinten végrehajtott fellépések rendszerező összegyűjtésére szolgáló különleges
mechanizmusok kialakításának fontosságát, amelyeken keresztül meghatározhatók a helyi végrehajtás „jó és
rossz gyakorlatai”, és lehetővé válik a helyi végrehajtás értékelése;
13. üdvözli a luxemburgi elnökség kezdeményezését, amely a korlátozottan rendelkezésre álló erőforrások
problémáját a terhek megosztása, a korai tárgyalások, az erőforrások összevonása és bizonyos esetekben atagállamokból álló, nem hivatalos trojkák révén oldja meg; felhívja a Tanácsot, hogy más elnökségek idejénis ezt a megközelítést alkalmazza;
14. nagyra értékeli –a halálbüntetésről szóló EU-iránymutatásokkal összhangban –a brit elnökség halál-
büntetésre vonatkozó megközelítését, amely diplomáciai lépéseket alkalmazott azokban az országokban,ahol a halálbüntetésre vonatkozó moratórium de jure vagy de facto feloldása fenyegetett, vagy ahol a mora-
tórium bevezetéséhez vezető, belső lépéseket fontolgattak; kéri az osztrák elnökséget és valamennyi jövőbeni
elnökséget, hogy kövessék a rendszeres diplomáciai lépések példáját az ilyen országok vonatkozásában; kéri,hogy minden elnökség megfelelően kövesse nyomon a korábban foganatosított diplomáciai lépéseket;felhívja a Bizottságot, hogy utasítsa a halálbüntetést alkalmazó harmadik országokban működő delegációit,
hogy támogassák a Tanácsnak a moratórium biztosítására irányuló lépéseit és fokozzák erőfeszítéseiket a
halálra ítélt európai állampolgárok ügyeiben; üdvözli az Euro-Mediterrán Parlamenti Közgyűlés Rabatban,
2005. november 21-én elfogadott állásfoglalását, amely felhívja a barcelonai folyamat partnerországait ahalálbüntetésre vonatkozó moratórium támogatására;
15. üdvözli, hogy a brit elnökség a Törökországgal és Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgya-
lások, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság jelöltségéről folytatott tárgyalások, valamint a Bosznia ésHercegovinával és Szerbia és Montenegróval a stabilitási és társulási megállapodásokról szóló tárgyalásokmegkezdése során prioritást biztosított az emberi jogoknak való megfelelésnek; kéri a Bizottságot annak
biztosítására, hogy tényleges előrehaladás történjék a tagjelölt országokban az emberi jogok terén, különös
tekintettel a kisebbségek, a vallási szabadság, a szólásszabadság, a kitelepített és menekült lakosság, amentális problémákkal és/vagy fogyatékossággal élők védelmére és a nemzetközi igazságszolgáltatással valóegyüttműködésre, az európai alapelvekkel és a közösségi vívmányokkal összhangban; kéri a Tanácsot és aBizottságot, hogy elsődleges fontosságú elemként foglalja bele a jelölt országokkal és a stabilitási és társulásifolyamatban résztvevő országokkal folyatott szerződéses kapcsolatokba az ENSZ egyezményeinek való
megfelelést; hangsúlyozza a társulási és csatlakozási folyamat hozzájárulását a szükséges emberi jogi
reformok végrehajtásához;2006.12.7. C 297 E/343 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
16. jóváhagyóan megjegyzi, hogy az emberkereskedelem elleni küzdelmet a Tanács elnökségei kiemelt
feladatának tekinti; sürgeti az EU-t, hogy ennek az egyre terjedő jelenség leküzdésének érdekében fogadjon el
integrált, az emberi jogokra összpontosító megközelítést;
17. üdvözli, hogy a brit elnökség kiemelkedő emberi jogi témája a szólásszabadság volt; aggodalommal
tölti el, hogy világszerte, valamint különösen Kínában, Fehéroroszországban, Kubában és Észak-Koreábannagyszámú újságírót ítélnek el a köztisztviselők és politikusok állítólagos rágalmazásáért; kéri a Tanácsot,
hogy első lépésként álljon ki az ilyen jellegű bebörtönzések elleni világméretű moratórium mellett; hangsú-
lyozza azonban, hogy a szólásszabadság nem zárja ki a különböző kultúrák közötti kölcsönös tiszteletet és
megértést;
18. csalódottságának ad hangot, hogy a brit elnökség elmulasztotta megszervezni a népirtással, emberiség
ellen elkövetett bűncselekménnyel és háborús bűnökkel foglalkozó kapcsolattartó pontok EU-hálózatának (
1)
harmadik ülését, amely felbecsülhetetlen eszközt jelent a tagállamok közötti együttműködés fokozásához a
nemzetközi bűncselekményekkel kapcsolatos nemzeti szintű nyomozások és büntetőeljárások terén;
A Tanács és a Bizottság nemzetközi fórumokon folyatott emberi jogi tevékenysége
19. üdvözli az EU-nak és tagállamainak 2005. folyamán tanúsított aktív részvételét az emberi jogok
kérdésköréhez kapcsolódó különböző nemzetközi fórumokon, köztük az ENSZ Emberi Jogi Bizottságában
(UNCHR), az ENSZ Közgyűlésén, az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) MiniszteriTanácsában, az Európa Tanácsban és a WTO Miniszteri Tanácsában;
20. nagyra értékeli az EU-elnökség és a Tanács eredményorientált megközelítését az ENSZ Emberi Jogi
Bizottságának 61. ülésén; e tekintetben üdvözli, hogy az EU kiemelkedő szerepet játszott a Kongói Demokra-
tikus Köztársaság, Nepál, Észak-Korea, Szudán, Üzbegisztán és Türkmenisztán területén az emberi jogokra, aterrorizmus elleni harcra, valamint a munkán és leszármazáson alapuló megkülönböztetésre vonatkozó alap-elveket és iránymutatásokat kidolgozó különleges előadók kijelölésére irányuló, kritikus és építő állásfogla-
lások kialakításában; ugyancsak üdvözli a munkában érvényesülő emberi jogi normák megerősítéséhez
hozzájáruló különleges képviselő kinevezésének támogatását;
21. emlékezteti azonban a Tanácsot említett 2005. február 24.-i állásfoglalására, amelyben az EU-t bizo-
nyos elsőbbséget élvező ügyekben történő állásfoglalásra hívta fel; különösen sajnálja, hogy az EU visszauta-
sította a Kínában, Zimbabwében és Csecsenföldön tapasztalható emberi jogi visszaélésekről szóló állásfogla-lások támogatását; e tekintetben emlékeztet a Tanács által az EU emberi jogi párbeszédekre vonatkozó irány-
mutatásai összefüggésében tett kötelezettségvállalásaira, amelyek egyértelműen kimondják, hogy egy
harmadik országgal folytatott emberi jogi párbeszéd nem akadályozhatja a Tanácsot abban, hogy az ENSZEmberi Jogi Tanácsában állásfoglalást támogasson az adott országgal kapcsolatosan; ebben az összefüggésbenfigyelembe veszi továbbá azt a 2005-ös jelentésben található kijelentést, amely szerint az afrikai csoport kife-jezetten nem mutatott hajlandóságot az együttműködésre bizonyos afrikai országok emberi jogi helyzeténekmegtárgyalásakor az ENSZ Közgyűlése harmadik bizottságának eljárása alatt; felhívja ezért a Bizottságot és a
Tanácsot, hogy minden rendelkezésükre eszközt vessenek be az afrikai csoport meggyőzésére, hogy az a
jövőben működjön együtt az ENSZ Közgyűlésével a párbeszédben való részvétellel és az érintett afrikaiországokról való információk biztosítása révén, különös tekintettel azokra, amelyekkel az AKCS-EU megálla-podás 96. cikke értelmében felfüggesztették az AKCS-EU-együttműködést, vagy amelyekkel a megállapodás8. cikke szerinti politikai párbeszéd folyik; javasolja, hogy az Európai Parlament, amikor a jövőben állásfogla-
lásra irányuló javaslatot terjeszt be a Tanácsnak, azt korlátozza a leginkább aggasztó országokra, és hogy
fokozza a Tanács ez irányú munkájának támogatását;
22. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy tegyenek jelentős erőfeszítéseket annak érdekében, hogy
folyamatosan összekapcsolják a nemzetközi fórumokon folytatott megbeszéléseiket az Európai Unió kétol-dalú politikai párbeszédeivel, fejlesztési és kereskedelmi politikáival, és hogy kerüljék el azt a jelenlegi hely-
zetet, amikor az EU nemzetközi fórumokon tett emberi jogi kezdeményezéseit ellenző országok ezt anélkül
tehetik, hogy bármilyen hátrányos következménnyel kellene számolniuk a kétoldalú kapcsolatokban;
23. külön emlékezteti a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a legtöbb emberi jogi visszaélés lehetetlen lenne
olyan országokban, amelyek erős hagyományokkal rendelkeznek a szólás- és sajtószabadság terén; ezértfelhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a politikai párbeszéd keretében –ahogy a fejlesztési és kereskedelmi
politika esetében is –helyezze a lehető legnagyobb hangsúlyt ezekre a kulcsfontosságú kérdésekre;2006.12.7. C 297 E/344 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) 2003. június 18-i 2003/659/IB tanácsi határozat (HL L 245., 2003.9.29., 44. o.).
24. üdvözli, hogy a Tanács lankadatlanul támogatja egy erős, erélyes és hatékony ENSZ Emberi Jogi Tanács
létrehozását, amelyet a következők jellemeznének: állandó testület, amelynek elegendő számú és megfelelő
hosszúságú ülése van ahhoz, hogy megfelelően el tudja látni mandátumát, amely képes sürgős helyzetekbenválaszt adni, és megtartja a különleges eljárások rendszerét, valamint –a nem kormányzati szervezetek
bizottságának reformjával –lehetővé teszi a nem kormányzati szervezetek erőteljes független jelenlétét; kéri
a Tanácsot, hogy továbbra is lépjen fel az új ENSZ Emberi Jogi Tanács tagságára vonatkozó normák megha-
tározásában, beleértve a tagok abszolút többségének közvetlen vagy egyéni szavazataira épülő választási eljá-
rásokat, és ezek révén igyekezzen garantálni a jövőbeli testület hitelességét és hatékonyságát; ezzel összefüg-gésben aggasztja, hogy olyan országok is bekerültek az ENSZ Emberi Jogi Tanácsába, amelyek nem mindigtartották tiszteletben az emberi jogokat, és ezért hangsúlyozza, hogy fontos volna egy egyetemes „szakértői
értékelés” létrehozása az emberi jogok helyzetének és a nemzetközi egyezmények és normák minden
országban történő végrehajtásának ellenőrzése céljából;sajnálja, hogy úgy tűnik, 2005 utolsó hónapjaiban a
tárgyalások során az ENSZ tagjainak egy kis csoportja –olyan országok, amelyek nem rendelkeznek maku-
látlan múlttal az emberi jogok területén –sikeresen kijátszhatta az EU tagállamait; ennek ellenére üdvözli a
New York-i végső megállapodást, és várakozással tekint az erős és hatékony EU-s képviselet elé a jóváhagyott
ENSZ Emberi Jogi Tanácsban;
25. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy módszeresen emeljen kifogást, ha olyan országokra ruháznák
az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának elnökségét, amelyek nem tartják tiszteletben az emberi jogokat;
26. kéri a Tanács és a Bizottság további támogatását a fogyatékkal élők jogairól szóló, javasolt ENSZ egyez-
mény mielőbbi elfogadásához; üdvözli az ad hoc bizottság hetedik ülésének eredményét, beleértve a fogya-tékkal élők elleni erőszakkal, a komplex függőségi szükségletekkel élők emberi jogaival és a siketeknek ajelnyelv használatához való jogával kapcsolatos szöveg tervezetének megerősítéséről; felhívja a tagállamokat,a Tanácsot és a Bizottságot a fogyatékkal élőkkel való gondatlan bánásmóddal kapcsolatos meglévő szöveg-
tervezet és végrehajtása további megerősítésének támogatására; felhív a fejlődő országokban élő fogyatékkal
élők támogatását célzó nemzetközi együttműködéssel kapcsolatos jelenlegi erőfeszítések, valamint az egyéni
panaszok befogadására és kezelésére képes, erős és hatékony ellenőrzési és végrehajtási mechanizmusoktámogatására;
27. összességében úgy ítéli meg, hogy az EU emberi jogokkal kapcsolatos ENSZ-en belüli fellépései túlsá-
gosan befelé fordulók; kéri a Tanácsot, hogy igyekezzen felgyorsítani a konzultációs eljárást, ezzel több időtadva a nem uniós partnerekkel folytatott konzultációra; kéri a Tanácsot, hogy gondolja át, miként nyújthatna
az emberi jogi munkacsoportja (COHOM) csupán tárgyalási keretet az EU nemzetközi fórumokon résztvevő
képviselőinek, illetve hogyan ruházhatná fel e képviselőket szükség szerint eseti döntéshozatali jogokkal;
28. üdvözli, hogy az Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) ülésein az EU általában erélyes álláspontot
képvisel a szakszervezetek jogairól és a munkavállalók alapvető emberi jogairól szóló vitákon, így a luxem-
burgi elnökség alatt is, amikor az EU tartotta szilárd álláspontját a kolumbiai szakszervezeti tagok emberijogainak állítólagos megsértését illetően, és ez később, 2005 júniusában, a Nemzetközi Munkaügyi
Konferencia ülésén az EU keményhangú beadványában is megfogalmazódott; ebben az összefüggésben
meglepetését fejezi ki, hogy olyan országot választhattak az ILO irányító testületébe, mint Fehéroroszország,annak ellenére, hogy Fehéroroszország szabad szakszervezetekkel nem rendelkezik, nem demokrácia és négyjelentős uniós tagállam is állandó tagja az irányító testületnek; kéri a Tanácsot, hogy adjon magyarázatot afenti választást megelőző diplomáciai lépéseire és fejtse ki, fontolóra vette-e a fehérorosz tagság ellenzését;
fenntartja, hogy alapvető fontosságú a harmadik országok sebezhető szektorainak védelmét célzó, az EU
által támogatott különleges programok megerősítése;
29. elismerését fejezi ki a Tanács és a Bizottság jelentős diplomáciai sikeréért, amellyel elérték, hogy az
ENSZ Biztonsági Tanácsa a szudáni Darfur ügyét beterjesztette a Nemzetközi Büntetőbírósághoz, ahogyanazt a Parlament a 2004. szeptember 16-i állásfoglalásában (
1) szorgalmazta; aggodalommal tölti el azonban
az egyre rosszabb darfuri biztonsági helyzet; azonnali cselekvésre hívja fel a nemzetközi közösséget, az
ENSZ-et, a Tanácsot és a Bizottságot az erőszak megállítása és az Afrikai Uniónak jelentős támogatás,2006.12.7. C 297 E/345 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) HL C 140. E, 2005.6.9., 153. o.
valamint az érintett lakosság számára megfelelő szintű humanitárius segély biztosítása érdekében; ösztönzi
az előrelépést a katonaságnál vagy a szudáni kormány civil hierarchiájában magas rangú pozíciót betöltők
ellen, az e tekintetben elkövetett bűnök miatt –különösen a nők megerőszakolását háborús fegyverként való
felhasználás miatt –folytatott büntetőeljárásokban; sürgeti, hogy az EU aktívan támogassa a jelenlegi afrikai
uniós misszió teljes értékű ENSZ békefenntartó misszióvá való átalakulását a régió fokozott biztonságának
szavatolása érdekében; sürgeti, hogy az EU továbbra is támogassa az átfogó békemegállapodásnak az egyes
részes felek közötti végrehajtását;
30. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az EU Nemzetközi Büntetőbíróságról és a cselekvési tervről
szóló tanácsi közös állásponttal összhangban továbbra is tegyen meg minden erőfeszítést a Római Statútumegyetemes ratifikálásának elősegítése és a Nemzetközi Büntetőbíróság végrehajtási jogszabályainak elfogadása
érdekében; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy ebben az összefüggésben kettőzze meg erőfeszítéseit az
Egyesült Államokkal kapcsolatos diplomáciai lépései során, amely az EU kulcsfontosságú partnere a terro-rizmus elleni harcban; felkéri valamennyi EU-elnökséget, hogy tegyen jelentést a Parlamentnek a közös állás-pont alapján végrehajtott intézkedésekről;
31. üdvözli, hogy az AKCS-EU Partnerségi Megállapodás közelmúltbeli módosítását követően az EU és
AKCS országok közötti együttműködés céljai közé beemelték a béke és a nemzetközi igazságszolgáltatáselőmozdítását és megerősítését, ezáltal tiszteletben tartva a Római Statútumot; ezért sajnálja, hogy a 2005.szeptemberi végleges ENSZ-dokumentumban nem tesznek említést a Nemzetközi Büntetőbíróságról; üdvözliazt a tényt, hogy a Nemzetközi Büntetőbíróságra való hivatkozást beépítették több európai szomszédságicselekvési tervbe, azaz az Ukrajnára és Moldovára vonatkozó tervekbe, valamint az Azerbajdzsánról,
Libanonról és Grúziáról szóló cselekvési terv tervezetébe; kéri az EU-t és tagállamait, hogy valahányszor
alkalmuk nyílik rá, erősítsék meg a Nemzetközi Büntetőbíróság iránti elkötelezettségüket;
32. felhívja az Amerikai Egyesült Államok kormányát és a Kongresszust, hogy hagyjon fel a Nemzetközi
Büntetőbíróság létrehozásáról szóló Római Statútum késleltetésével, és ratifikálja azt; úgy ítéli meg, hogy az
Egyesült Államok ebben a kérdésben nem élvezhet jogi mentességet; elítéli azt, hogy bizonyos országok,
köztük több EU-tagállam, „kétoldalú megállapodásokat” kötött az Egyesült Államokkal, amelyek lényegében
büntetlenséget biztosítanak az Egyesült Államok katonáinak;
33. alapvető fontosságúnak ítéli az Európai Unió és az Európa Tanács közötti szoros kapcsolat kiépítését,
és rámutat az ilyen jellegű kapcsolat előtt jelenleg álló nehézségekre: arra, hogy az együttműködés technikai
természetű, nem pedig politikai szinten szervezett, nincsen a Bizottság és az Európa Tanács szervei közöttikommunikáció, hiányzik az átfedések és a tevékenységi területek pontosítása; felhívja az osztrák és a finnelnökséget annak garantálására, hogy a most kidolgozás alatt álló egyetértési nyilatkozat e nehézségekmegoldását szolgálja; rámutat arra, hogy az Európai Unió és az Európa Tanács közötti kapcsolat rendkívül
fontos „találkozási pont”, amely nyitva áll az emberi jogok kultúrájával rokonszenvező harmadik országok
előtt is, és amely hozzájárul a szomszédsági politikák és más, partnerségen alapuló különleges kapcsolatoksikeréhez;
Az EU harmadik országokkal folytatott politikai és emberi jogi párbeszédeinek és konzultációinak, illetve
általános politikai párbeszédeinek vizsgálata
34. üdvözli, hogy az éves jelentés kiegyensúlyozottan értékeli az EU emberi jogok területén folytatott
párbeszédeinek hatékonyságát; tudomásul veszi a 2004. évi párbeszédek értékelését, és hogy a Tanácsmegtette az emberi jogokról folytatott párbeszédekről és konzultációkról szóló, áttekintő dokumentum elké-
szítésére irányuló első lépéseket; várja, hogy elfogadás után e dokumentumot maga is tanulmányozhassa; kéri
különösen a Tanácsot, hogy vonja be az Európai Parlamentet ebbe a munkába és a párbeszédek értékelésifolyamatiba; ebben a tekintetben tájékoztatja a Tanácsot, hogy saját kezdeményezésű jelentést készít majd a
harmadik országokkal folytatott emberi jogi párbeszédek és konzultációk értékeléséről;
35. rámutat annak szükségességére, hogy az Unió és minden egyes állam koherensen és a Szerződésben és
a közösségi vívmányokban meghatározott kötelezettségekkel összhangban cselekedjen az emberi jogokatérintő kérdésekben az olyan következetlenségek elkerülése érdekében, amelyek csorbítják az EU erkölcsi
tekintélyét a nemzetközi rendszerben;
36. tudomásul veszi a Tanács Kínával folytatott emberi jogi párbeszédről szóló éves jelentésének értéke-
lését, amely továbbra is az emberi jogok megsértésének hosszú listáját tartalmazza, beleértve különösen akisebbségeket érintő politikai bebörtönzéseket, az állítólagos kínzásokat, a kényszermunka széleskörű hasz-
nálatát, a halálbüntetés gyakori alkalmazását, valamint a vallásszabadság és a szólásszabadság módszeres
elnyomását (beleértve a tibeti lakossággal való bánásmód összefüggésében) és a média, ideértve az internet2006.12.7. C 297 E/346 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
szabadságának elnyyomását; sajnálja, hogy nem történt jelentős előrelépés a Polgári és Politikai Jogok
Nemzetközi Egyezségokmánya ratifikálása és végrehajtása, valamint az 1989. évi Tienanmen téri esemé-
nyekkel kapcsolatban bebörtönzöttek szabadon bocsátása tekintetében; a párbeszédet olyan értékeseszköznek és az EU és Kína közötti átfogó stratégiai párbeszéd fontos elemének tekinti, amelyben az emberijogokat prioritásként kell kezelni; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy folytassa erőfeszítéseit még akkoris, ha azok majd csak középtávon lesznek gyümölcsözők; kéri Kínát és a Tanácsot, hogy fontolja meg a
párbeszéd javítását azon egyszerű, gyakorlati döntés révén, hogy bevezetik a konferenciatolmácsolást; reméli,
hogy az olyan újítások mint a magas szintű politikai párbeszéd és a jogalkotási szemináriumok közvetlen
egymás után tartása erősebb szinergiákhoz vezetnek; hangsúlyozza, hogy az egyre pozitívabb kereskedelmikapcsolatot az emberi jogi reformokhoz kell kötni; kéri a Tanácsot, hogy hívja meg az Európai Parlamentképviselőit, mint ahogy meghívta a kínai képviselőket is;
37. elítéli az iráni elnök felhívását, mely szerint Izraelt le kell törölni a térképről; aggodalmát fejezi ki
amiatt, hogy az Iránnal folytatott emberi jogi párbeszéd –nemzetközi politikai kérdésekben támadt viták és
Irán el nem kötelezettsége miatt –2004 júniusa óta megszakadt; felhívja mindkét oldalt –a Tanácsot és Iránt
–, hogy folytassák a párbeszédet, és jelöljenek meg olyan viszonyítási pontokat, amelyek valódi javulástcéloznak meg e téren; üdvözli a Tanács 2005. december 12-i következtetéseiben e téren megfogalmazott,egyértelmű beadványát; felhívja a Tanácsot, hogy egyedi esetekben folytassa az Iránnal szemben fogana-
tosított diplomáciai lépéseket, és e tekintetben üdvözli az osztrák elnökség kötelezettségvállalását; sajnálatátfejezi ki amiatt, hogy Mahmouh Ahmadinejad elnök hivatali idejének első hat hónapja alatt kedvezőtlen
megítélés alakult ki Iránról az emberi jogokkal kapcsolatban, és felhívja a Bizottságot, hogy az európai
emberi jogi kezdeményezés keretében tegyen meg minden szükséges intézkedést az iráni civil társadalommalfolytatott kapcsolatok és együttműködés fokozására, valamint a demokrácia és az emberi jogoktámogatására;
38. aggodalmát fejezi ki az iraki súlyos emberi jogi visszaélések miatt, beleértve az iraki börtönöket;
mindamellett üdvözli az új iraki kormány támogatását az EU részéről; fokozott EU-s elkötelezettségre hív felaz iraki stabilitás megteremtésében és –amennyiben a biztonsági kérdések megfelelően kezelhetők –a
bizottsági delegáció irodájának teljes mértékben működőképessé tétele érdekében; felhívja a Tanácsot és a
Bizottságot az Irak Emberi Jogi Minisztériuma által a magas szintű normák betartására tett erőfeszítések
támogatására;
39. üdvözli az EU Oroszországgal emberi jogi témában folytatott konzultációit; támogatja a Tanács szán-
dékát, hogy e konzultációkat őszinte és valódi EU-Oroszország emberi jogi párbeszéddé emelje, és felhív az
Európai Parlament bevonására ebbe a folyamatba; felhívja a Tanácsot, hogy más emberi jogi témákban folyta-tott párbeszédek példájára továbbra is sürgesse Oroszország beleegyezését az európai és orosz nem
kormányzati szervezetek konzultációkba való bevonásába; üdvözli, hogy a Tanács a konzultációkról szóló
tájékoztatást kért a nem kormányzati szervezetektől, azonban sajnálja, hogy az Európai Parlamenttel nemfolyik rendszeres konzultáció; kéri a Tanácsot, hogy gyakoroljon nyomást Oroszországra annak érdekében,hogy egyezzen bele abba, hogy e párbeszédre ne csupán az EU-ban tartott csúcstalálkozókon, hanem válta-kozva, Oroszországban is sor kerüljön; aggodalommal tölti el, hogy az új orosz nem kormányzati szerveze-
tekrő l szóló jogszabályok meggátolják az emberi jogi szervezetek munkájának megfelelő elvégzését vagy
akár működésüket is ellehetetlenítik, amikor kockán forog az emberi jogok tiszteletben tartása; kéri a Bizott-ságot és a Tanácsot, hogy e kérdést rendszeresen vesse fel Oroszország felé, csakúgy mint nemzetközi fóru-mokon, különös tekintettel az Európa Tanácsra, amelynek miniszteri tanácsa elnökségét Oroszország vesziát 2006 május 19-én; kéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy vessék fel a csecsenföldi törvényen kívüli gyil-kosságok, az eltűnések és kínzások ügyét, valamint az emberi jogok csecsenföldi megsértését vizsgáló és az
arról nyíltan beszélő emberi jogi aktivisták elleni támadásokat;
40. üdvözli a hatodik India-EU csúcstalálkozón elfogadott közös cselekvési tervet, amely magában foglalja
az emberi jogi kérdésekről szóló vitákat, amelyek alapját az emberi jogok tiszteletben tartása érdekében, azegyenlőség és kölcsönös tisztelet szellemében folytatott munka irányában tanúsított kötelezettségvállalásnyújtja; reméli, hogy e viták kitérnek a kisebbségi jogokra is; reméli, hogy e keretben mindkét fél megvitat-hatja a dalitok problematikus társadalmi helyzetét; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy alakítson kihasonló párbeszédet más országokkal, ahol szintén létezik a kasztrendszer; üdvözli, hogy a Bizottság és a
Tanács az EU-India civil társadalmi kerekasztal keretében rendszeresen konzultál az indiai nem kormányzati
szervezetekkel; ajánlja, hogy a régióbeli megbeszélések térjenek ki a kasmíri emberi jogi helyzetre is;2006.12.7. C 297 E/347 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
41. tudomásul veszi a Tanács Kolumbiáról szóló 2005. október 3-i következtetéseit; ajánlja, hogy a Tanács
jövőbeli következtetései vonatkozásában a civil társadalommal és az ENSZ emberi jogi főbiztosával folytatott
konzultációnak prioritást kell élveznie, és azoknak magukban kell foglalniuk a COHOM-ban folytatott vitátis; felhívja a Tanácsot, hogy vizsgálja tovább, milyen hatást gyakorol a kolumbiai „béke és igazság törvénye”
az emberi jogi aktivistákra; tudomásul veszi, hogy a béke és igazság törvény minden illegális fegyverescsoportra érvényes Kolumbiában (nem csak a Kolumbiai Egyesült Önvédelmi Erőkre (AUC), hanem a
Kolumbiai Forradalmi Fegyveres Erőkre (FARC) és a Nemzeti Felszabadítási Hadseregre (ELN) is);
42. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a harmadik országokkal folytatott valamennyi politikai
párbeszédben következetesen adjanak hangot annak, hogy e harmadik országok állandó meghívást tartsanak
fenn minden különleges mechanizmus, különmegbízott és az ENSZ valamennyi különleges képviselőjeszámára, és mind rendkívüli jelentéseket nyújtsanak be az ENSZ szerveinek;
43. tudomásul veszi a „fontos foglyokról/őrizetesekről” szóló hivatalos EU listát mint politikai eszközt egy
bizonyos országot érintő politikájában, ahogyan az a Tanács éves jelentésében említésre került; bátorítja a
Bizottságot és a Tanácsot, hogy mindenegyes olyan harmadik országgal szemben, ahol az emberi jogok hely-zete aggodalomra adhat okot, hozzanak létre egy ilyen hivatalos EU listát, és erről valamennyi politikai
párbeszédben tegyenek említést; kéri a Bizottságot, hogy tájékoztassa a Parlamentet valamennyi ilyen már
létező listáról;
44. felhívja továbbá a Tanácsot, hogy fontolja meg bizonyos tagállamok kormányai és egyes nemzetközi
nem kormányzati szervezetek által alkalmazott megközelítés átvételét, amely szerint –tekintettel az éves
jelentésekben megfogalmazott emberi jogi visszaélésekre –listát készítenek a „különös aggodalomra okot
adó országokról”; javasolja, hogy ezeket az országokat konkrét és átlátható kritériumok alapján emeljék ki
az EU emberi jogi iránymutatásai és az ezen országok által aláírt szerződések és felvállalt kötelezettségválla-
lások egyes témakörei alapján, és hogy a Parlament által kiválasztott országok tekintetében kerüljön elfoga-dásra sürgősségi állásfoglalás annak érdekében, hogy az így azonosított országokkal kapcsolatban az unióspolitikák végrehajtása során jobban felhívják a figyelmet az emberi jogokra, beleértve a visszaélések fennma-radása esetén alkalmazott, a segélyekre vonatkozó vagy kereskedelmi szankciókat; úgy véli, hogy az olyankritériumok, mint az igazságszolgáltatás vagy a média függetlensége és a civil társadalmi szervezetek státusza
alapvető fontosságúak az emberi jogok állapotának értékelése szempontjából;
45. üdvözli, hogy a Tanács fenntartotta a Burmáról/Mianmarról szóló 2005. évi közös álláspontját; tudo-
másul veszi különösen a 2005 szeptemberében közzétett Haval/Tutu jelentést, amely felszólított arra, hogyaz Állami Béke- és Fejlesztési Tanács intézkedéseit tekintsék olyan fellépésnek, amely kockázatot jelent anemzetközi biztonságra, továbbá hogy a rezsim ügyét emiatt utalják az Egyesült Nemzetek BiztonságiTanácsa elé; elismeri az EU tagállamai által az ENSZ Biztonsági Tanácsának nyújtott támogatást a folyamatosjogsértésekről szóló összefoglalókban; aggodalommal jegyzi meg, hogy Daw Aung San Suu Kyit továbbra is
házi őrizetben tartják, és az ENSZ külön előadója, akinek megbízatása ez év végén lejár, 2003 óta nem
léphetett be az országba; ösztönzi az EU-t, hogy vállaljon még inkább kezdeményező szerepet ebben az
országban (különös tekintettel az Európai Parlament Burmáról/Mianmarról szóló, 2005. november 17-iállásfoglalására (
1));
46. üdvözli, hogy a Tanács és a Bizottság az európai szomszédsági politika keretében felvázolt nemzeti
cselekvési tervekbe határozott teljesítménymutatók meghatározásával belefoglalta az emberi jogokkal, ademokráciával, a jogállamisággal és a felelősségteljes kormányzással kapcsolatos megfontolásokat is; elfogad-
ja, hogy a cselekvési tervek erőssége az, hogy kötelező érvényű felelősségvállalást jelentenek, de egyben ez
adja gyengeségüket is, mivel a partnerországgal egyezkedni kell; ezért sürgeti a Tanácsot, hogy kérje számonezektől az országoktól a kötelezettségvállalásaikat, és vegyen fontolóra intézkedéseket arra az esetre, ha nemteljesítik őket a közösen elfogadott időkereten belül; kiemelten felhívja a figyelmet az emberi jogokkal kap-
csolatos kötelezettségvállalások gyengeségeire Marokkó és a Nyugat-Szahara, Tunézia, Szíria, Izrael és a
Palesztin Hatóság, Algéria és Egyiptom esetében (az utóbbi két ország esetében még folynak a tárgyalások a
cselekvési tervekről), és már várja, hogy megvizsgálhassa az első hét cselekvési terv első évi végrehajtásáról
és az európai szomszédsági politika 2006-ra kitűzött prioritásairól szóló jelentéseket; ebben a szellembenfelhív olyan emberi jogi albizottságok létrehozására, amelyek többek között egyedi esetekkel foglalkoznak,hogy ennek révén is tovább javuljon az emberi jogi párbeszéd minden partnerországgal;
47. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a gyermekek jogait építse be valamennyi intézkedésébe, hogy
ezzel hatékonyan lépjen fel a gyermekmunka ellen, a fő hangsúlyt pedig a gyermekek oktatására és képzésére
–azaz az egyik millenniumi fejlesztési célra –helyezze;2006.12.7. C 297 E/348 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0444.
A Tanács és a Bizottság tevékenységeinek általános vizsgálata
48. tudomásul veszi, hogy a brit elnökség alatt az EU 26 egyedi emberi jogi esetben tett diplomáciai lépé-
seket és 49, emberi jogi kérdésekhez kapcsolódó nyilatkozatot adott ki;
49. megérti, hogy különösen az emberi jogok tekintetében az EU tevékenységeinek –például a harmadik
országokkal szembeni diplomáciai lépések –néha bizalmasnak kell lenniük; meggyőződése azonban, hogy
ezek felsorolásának szerepelnie kell az éves jelentésben;
50. kéri ezért a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a Parlamenttel együttműködve dolgozzanak ki olyan
bizalmas rendszert, amelyen keresztül az Európai Parlament kiválasztott tagjait tájékoztathatják a tagállamok,az elnökség, a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) főképviselője, az emberi jogi személyes képviselő, aBizottság különmegbízottjai vagy a Bizottság egyes emberi jogi esetekben vagy az Európai Parlament állás-foglalásaiban felvetett helyzetekben tett diplomáciai lépéseiről; javasolja, hogy a fenti rendszer a jelenleg a
bizalmas biztonsági és védelmi információk egyes képviselőkhöz való eljuttatására használt rendszer mintá-
jára jöjjön létre;
51. üdvözli, hogy a 2005. december 12-i Általános Ügyek Tanácsa elfogadta azt a rendelkezést, amely
szerint a Tanács által frissített EU ember jogi adatlapokat valamennyi uniós intézmény számára hozzáférhe-tővé kell tenni, és várja, hogy mielőbb megtekinthesse ezek legfrissebb változatát (
1);
52. kéri a Tanácsot, hogy gondolja át a COHOM brüsszeli székhelyű képviselőkkel dolgozó munkacso-
porttá alakítását; úgy ítéli meg, hogy ezáltal több idő jutna a tanácskozásokra, javulna a koordináció és való-
színűleg szélesebb körben nyílna lehetőség az EU emberi jogi politikáinak határozottabb kézben tartására;
53. üdvözli az intézmények kialakításával, a közigazgatási reformmal, emberi jogokkal és a felel ősségteljes
kormányzással foglalkozó munkacsoportok felállítását az EU illetve Banglades, Laosz és Vietnám között;ezek hatékonyságának értékelésétől függően felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy további harmadik
országokra is terjessze ki ezt a megközelítést, így Kambodzsára és Nepálra;
54. ragaszkodik ahhoz, hogy minden emberi jogi eszköznek, dokumentumnak és jelentésnek –így az éves
jelentéseknek is –nyíltan foglalkozniuk kell a hátrányos megkülönböztetéssel, beleértve az etnikai kisebb-
ségek ügyeit, a vallásszabadsággal, beleértve a kisebbségi vallásokkal szembeni hátrányos megkülönböztetésigyakorlatokat, a nők jogaival, a gyermekek jogaival, az őshonos népek, a fogyatékkal élők, beleértve az
értelmi fogyatékkal élők, valamint minden szexuális irányultságú ember jogaival –szükség esetén mind az
EU-ban, mind a harmadik országokban –, teljes mértékben bevonva szervezeteiket ebbe a munkába;
55. tekintettel a nemi alapon történő létező megkülönböztetésre, ragaszkodik ahhoz, hogy a nők jogainak
védelme és előmozdítása az Európai Unió emberi jogi napirendjét minden szinten átható politika legyen;
A Bizottság külső segítségnyújtási programjai
Európai Kezdeményezés a Demokráciáért és az Emberi Jogokért (EIDHR)
56. felhívja a Bizottságot, hogy érdemben mérlegelje az Európai Parlament álláspontját, amelynek értel-
mében egy különleges emberi jogi eszközt kíván létrehozni a 2007-2013-as időszakban; nagyon várja, hogya Bizottság közleményt adjon ki ezzel kapcsolatban;
57. kiemeli az Európai Kezdeményezés a Demokráciáért és az Emberi Jogokért fontosságát, amely az EU
rendelkezésére álló eszközök közül az egyik legfontosabb; különösen hangsúlyozza azt az előnyt, hogy az
EIDHR programokhoz nincs szükség a programot végrehajtó ország kormányának jóváhagyásra, és azEIDHR finanszírozások többségéhez civil társadalmi szervezetek is hozzáférhetnek;
58. hangsúlyozza álláspontját, amely szerint az emberi jogokat mind a négy, külső fellépésekre szolgáló
pénzügyi eszközben racionalizálni kell, és a tematikus programozás kiegészítése érdekében létre kell hozni
egy ötödik, kifejezetten az emberi jogokra irányuló eszközt;2006.12.7. C 297 E/349 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) A Tanács következtetései, 2005. december 12., 15293/1/05 REV 1. Melléklet 14. o.
59. felkéri a Bizottságot annak biztosítására, hogy a költségvetési rendelet jelenlegi reformja (1) és az ahhoz
kapcsolódó végrehajtási szabályok kellően messzire mutatók legyenek, hogy ezáltal csökkenthető legyen a
túlzott igazgatási teher és a finanszírozás lassúsága, ami jelenleg az EIDHR gyenge pontja, továbbá hogy akisebb, helyi nem kormányzati szervezetek könnyebben hozzáférhessenek a finanszírozáshoz, kezelhessékazt, és ezáltal javíthassák az EIDHR hatását;
60. üdvözli a rasszizmus, az idegengyűlölet és a hátrányos megkülönböztetés ellen folytatott kampányról
szóló értékelő jelentés következtetéseit, amelyek szerint az EIDHR keretében finanszírozott projektek a társa-
dalom peremére és a kormányok tevékenységi körén kívülre szorult közösségeket célozzák meg és jelentőseredményeket hoznak;
61. elégedett azzal, hogy 2005-ben a Bizottság több mint 125 000 000 euro összegű kötelezettségvállalást
tehetett, de aggodalommal tölti el annak lehetősége, hogy a projektek közül, amelyekre 2005-ben kötöttekszerződést, nem mindegyiket hajtják végre maradéktalanul;
62. tudomásul veszi, hogy 2005-ben az EIDHR-támogatások összességének több mint egyötödét a válasz-
tási megfigyelő küldöttségek emésztették fel, és ilyen küldöttségeket 12 országba, köztük Afganisztánba,
Etiópiába, Libanonba, Libériába, Venezuelába és a Palesztin Hatóság területére küldtek; elismeri az EU válasz-tási megfigyelő tevékenységeinek növekvő hatékonyságát, de úgy gondolja, hogy ezt nem szabad a világ or-
szágaiban folytatott, legalapvetőbb emberi jogi projektekre irányuló költségvetési kötelezettségvállalásainakcsökkentésével elérni;
63. felkéri a Bizottságot és a Tanácsot az EU választási megfigyel őküldöttségeinek rendszeres ellenőrzésére
és a választások utáni helyzet szoros nyomon követésére, valamint szükség esetén a politikai fellépésre;
64. tudomásul veszi, hogy a 2005-ben szerződött projektek teljes EIDHR-finanszírozásának jelentős része
(50,9 %) nagy, tematikusan szervezett projekteknek jutott és csak egy kis rész (27,68 %) jutott a bizottsági
küldöttségek által végrehajtott mikroprojekteknek; megismétli, hogy jelentősebb mértékben kellene finanszí-
rozást juttatni a kisebb, kezdeményező jellegű projekteknek; felhívja a Bizottságot, hogy fordítson kiemelt
figyelmet azokra a nem kormányzati szervezetekre, amelyek ezekben az országokban kulcsfontosságúszerepet játszanak az emberi jogok támogatásában; döntő szempontnak tekinti, hogy a Bizottság e tekin-
tetben tegyen javaslatot a költségvetési rendelet felülvizsgálatára, beleértve az ilyen nem kormányzati szerve-
zetek finanszírozását is;
65. maradéktalanul támogatja az EU kormányközi szervezetek tekintetében tett hozzájárulását, mivel ezek
a szervezetek alapvető segítséget nyújtanak a demokrácia és az emberi jogok előmozdításához, azonban úgy
ítéli meg, hogy ez a hozzájárulás nem mehet a nem kormányzati szervezetek rovására, hanem azokat hosszú
távú stratégiai partnerségeken keresztül kellene megvalósítani;
66. üdvözli, hogy a Bizottság megváltoztatta a 2006-os évre szóló javaslatok benyújtására irányuló eljá-
rását, és az új, „koncepció feljegyzéseken” alapuló felhívásokra benyújtott projektjavaslatok legfőbb elbírálási
szempontja a jobb minőségi értékelés lesz;
67. kéri a Bizottságot, hogy a megfelelő vizsgálat biztosítása érdekében a külső és belső értékelők által
készített valamennyi hatásvizsgálati jelentést tegye elérhetővé a Parlament számára; kéri a Bizottságot, hogyaz emberi jogi hatásvizsgálatokat mind előzetesen, mind utólag tegye valamennyi európai uniós projekt-szakasz-irányítás szerves és teljesen integrált részévé ezzel gyakorolva hatást mind a jövőbeli politika- ésprogramalkotásra, mind a már folyamatban lévő programok értékelésére;
A segítségnyújtási programokról általában
68. szükségesnek tartja az Európai Fejlesztési Alapban (EFA) finanszírozott tevékenységekben az emberi
jogok tiszteletben tartásához, a demokratikus alapelvekhez, a jogállamisághoz és (az AKCS-EU Partnerségi
Megállapodásban meghatározott) felelősségteljes kormányzáshoz kapcsolódó témák lényegi érvényesítését;
kéri a Bizottságot, hogy az EU ezen a területen folytatott tevékenységeinek jobb láthatósága érdekébenkészítsen éves áttekintést az EFA valamennyi kapcsolódó költségéről valamennyi földrajzi, regionális és tema-tikus programon keresztül;
69. kéri a Bizottságot, hogy politikai programozása során a fejlesztési célokat, mutatókat és terveket elfo-
gadott, univerzális és nemzetközi emberi jogi eszközökre alapozza, és a politikák megfogalmazásától kezdvea programok végrehajtásán és felügyeletén keresztül azok értékeléséig maradéktalanul vonja be az emberijogi szervezeteket;2006.12.7. C 297 E/350 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 2002. június 25-i
1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248., 2002.9.16., 1. o.).
70. kéri az EU humanitárius segítségnyújtásával kapcsolatban az emberi jogokról szóló, 2005. júniusi
szeminárium utókövetését, ideértve a tömeggyilkosságok és az emberiség ellen elkövetett bűncselekmények
feltárására irányuló igazságügyi témákra szánt EU-forrásokat is;
Az emberi jogi és demokráciazáradék érvényesítésének megvitatása
71. emlékeztet az EU az emberi jogi záradékok valamennyi megállapodásban történő érvényesítésére
irányuló jövőbeni politikájáról szóló 2006. február 14-i említett jelentésére, ideértve hatékony emberi jogiellenőrző mechanizmus létrehozását is, valamint az Európai Parlament fokozott részvételét az e záradékokkal
kapcsolatos értékelési és konzultációs folyamatban; várja, hogy az osztrák elnökség a Bizottsággal karöltve
választ adjon a Parlament javaslataira;
72. tudomásul veszi, hogy az EU harmadik országokkal kötött negyedik generációs megállapodásai érte-
lemszerűen magukban foglalják a politikai párbeszédet mint az emberi jogokhoz és a demokráciáhozkapcsolódó kérdéseket is tartalmazó megállapodások alapvető elemét; kiemeli az ilyen politikai párbeszé-
dekben a legújabb helyzetek előzetes ellenőrzésének megerősítésére irányuló elhatározását;
73. egyetért a 2005-ös jelentés álláspontjával, amely szerint az emberi jogi záradék emberi jogi és demok-
ráciával kapcsolatos kérdésekben pozitív elkötelezettséget jelent harmadik országokkal szemben; hangsú-lyozza azonban, hogy ez –a záradék megszegése esetén –nem zárhatja ki az együttműködés átmeneti
felfüggesztését; megismétli felhívását, hogy az emberi jogi záradék megszegése esetében egyre szigorodó
intézkedéseket és egyértelmű szankciórendszert alkalmazzanak a harmadik országokkal szemben, és felhívja
a Tanácsot, hogy fontolja meg a minősített többségi szavazás kiterjesztését a korlátozásokra irányuló intézke-désekről szóló határozatok esetében egy megfelelő jövőbeni időpontban; megismétli a záradék felügyeleti és
konzultációs mechanizmusának javítására irányuló követelését; felhívja továbbá a Bizottságot és a Tanácsot,
hogy készítsen éves jelentést az emberi jogi záradékok –beleértve az AKCS-EU Partnerségi Megállapodás
záradékainak –megsértésének eseteiről az Európai Parlament emberi jogi albizottsága részére;
74. megismétli, hogy támogatja a 2005. május 13-i andizsáni eseményeket követően Üzbegisztán ellen
bevezetésre kerülő szankciókról szóló 2005. október 3-i tanácsi határozatot, mivel Andizsánban a kormány
biztonsági erői számos civilt lelőttek, és később az igazság elkendőzése érdekében sokakat letartóztattak ésügyüket olyan eljárásban tárgyalták, ami nem felel meg a tisztességes tárgyalásra vonatkozó nemzetközinormáknak; úgy ítéli meg, hogy ez jó példája az EU-val kötött partnerségi és együttműködési szerződésbenvállalt emberi jogi és demokratikus kötelezettségeket megszegő kormányok elleni következetes uniós intézke-
déseknek; sajnálja, hogy Üzbegisztán esetében a szankciók csak hat hónap elteltével léptek életbe; reméli
azonban, hogy ez az eset valamennyi megállapodás emberi jogi záradékának megerősítését vonja maga után;
75. megismétli 2005. december 15-i állásfoglalását (
1) az emberi jogok tunéziai helyzetérő l és a
Tunéziában tartott, az információs társadalomról szóló világ-csúcstalálkozó értékeléséről;
76. emlékeztet 2005. október 27-i, az emberi jogok nyugat-szaharai helyzetérő l szóló állásfoglalására (2);
üdvözli azt a tényt, hogy a marokkói hatóságok szabadon engedték a szaharai politikai foglyokat, ugyanak-kor elítéli az ezt követő, a szaharai lakosság kárára elkövetett emberi jogi jogsértéseket; kéri a szaharailakosság védelmét és alapvető jogaik, így például a véleménynyilvánítás, a mozgás és tüntetés szabadságához
való jogaik tiszteletben tartását; ismételten kéri, hogy találjanak olyan igazságos és tartós megoldást a
nyugat-szaharai konfliktusra, amely a Szahara lakosságának önmeghatározási jogán alapul, összhangban aBiztonsági Tanács vonatkozó állásfoglalásaival, különösen az 1495(2003) számú állásfoglalással;
77. üdvözli az EU közös kül- és biztonságpolitikája keretében folyó megszorító intézkedések végrehajtására
és értékelésére irányuló iránymutatások ellenőrzését és felülvizsgálatát (
3);
78. üdvözli az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlésének az emberi jogokról szóló nyílt és átlátható viták
számára fórumot biztosító szerepét, és arra ösztönzi, hogy munkáját folytatva járuljon hozzá az AKCS-EUPartnerségi Megállapodás 8. cikkében említett politikai párbeszédhez;2006.12.7. C 297 E/351 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0525.
(2) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0414.
(3) A Tanács először 2003 decemberében fogadta el az iránymutatásokat, amelyek általános megszövegezése és közös
meghatározásai szankciók végrehajtására irányuló jogi eszközök esetében is alkalmazhatók. A felülvizsgálatra 2005
decemberében került sor.
79. sajnálja, hogy az AKCS-EU Partnerségi Megállapodás 96. cikkében szereplő emberi jogi záradékot túl
ritkán alkalmazzák az emberi jogok AKCS-országokban történő, kirívó megsértése esetén, és sürgeti a poli-
tikai párbeszéd fokozását az AKCS-EU Partnerségi Megállapodás szellemében;
80. kiemelkedő példaként üdvözli a 2005 júniusában Etiópiában tapasztalt erőszakos elnyomás kapcsán a
diplomáciai lépések és nyilatkozatok tekintetében tett uniós fellépéseket; aggodalommal tölti el, hogy amikor
2005 novemberében az emberi jogokat hasonlóan megsértették, az EU nem hozott megfelelő intézkedé-
seket; figyelembe véve a jelenleg börtönbe zárt ellenzéki vezetők és emberi jogi aktivisták nagy számát,akikre halálbüntetés vár, úgy ítéli meg, hogy az etióp kormány nem teljesíti az AKCS-EU PartnerségiMegállapodás 8. cikke értelmében fennálló kötelezettségeit, és felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogyválaszoljon az Európai Parlament felhívására, amelyben a 2005. december 15-i említett állásfoglalásában kértmódon az AKCS-EU Partnerségi Megállapodás 96. cikkével összhangban koordinált fellépésre szólít fel;
81. aggodalmának ad hangot amiatt, hogy Eritreát nem említi meg a Tanács emberi jogokról szóló
2005-ös éves jelentése, annak ellenére, hogy ebben az országban súlyosan megsértik az emberi jogokat,többek között önkényes letartóztatásokkal és a letartóztatottak ezreinek megkínzásával; sajnálja, hogy azeritreiai emberi jogi helyzetről szóló 2004. november 18-i állásfoglalás (
1) ellenére –amelyben a Parlament
elítéli az eritreai emberi jogi helyzetet, és felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az AKCS-EU Partner-
ségi Megállapodás 96. cikkével összhangban kezdeményezzen konzultációs eljárást –a Tanács és a Bizottság
kevés intézkedést tett az ügyben; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az AKCS-EU Megállapodás96. cikke szerint kezdeményezzen konzultációs eljárást az eritreai emberi jogi helyzettel kapcsolatban;
Az EU emberi jogi iránymutatásainak végrehajtása
82. tudomásul veszi, hogy a brit elnökség elvégezte a gyermekekről és a fegyveres konfliktusokról szóló
uniós iránymutatások első kétéves felülvizsgálatát; különösen üdvözli, hogy az EU 2005 júliusában elfoga-
dott, emberi jogokról szóló ismertető füzetei külön fejezetben tárgyalják a gyermekek jogait, és adott esetben
a jelentéstételre vonatkozó kötelezettséget a fenti iránymutatások alapján; megjegyzi, hogy az érdekeltfelekkel és a nem kormányzati szervezetekkel az ajánlások kidolgozása és felülvizsgálata során folytatott
konzultáció példaértékű volt; sajnálja azonban, hogy az Európai Parlamentet nem vonták be ezen iránymuta-
tások értékelésének folyamatába, hogy elszalasztották a széleskörű felülvizsgálatra is lehetőséget nyújtó
alkalmat, és a végül elkészült dokumentum mind hatókörét, mind céljait tekintve csalódást okozott; ezértfelkéri a Tanácsot, hogy rendszeresen vonja be az Európai Parlamentet ezen iránymutatások kétéves felülvizs-gálatába, hogy megismerje a Parlament álláspontját és ajánlásait ezen a területen;
83. üdvözli az osztrák elnökség kötelezettségvállalását, amely szerint az EU valamennyi nemzetközi part-
nerével szemben folytatja a diplomáciai lépések gyakorlatát a kínzások tiltására irányuló nemzetközi egyez-mények ratifikálásának tekintetében; kéri a Tanácsot és a Bizottságot, hogy fontoljon meg a kínzásról szólóiránymutatások végrehajtására irányuló új és innovatív módszereket; hangsúlyozza, hogy bár azokat az irány-mutatásokat még 2001-ben fogadták el, a legkevésbé végrehajtottak közé tartoznak; tekintettel a kínzás és a
rossz bánásmód teljes tiltására leselkedő jelenlegi fenyegetésekre a terrorizmus elleni nemzetközi harc össze-
függésében; felhívja a Tanácsot, hogy a jövőben vonja be az Európai Parlamentet ezen iránymutatások értéke-lési folyamatába; ezzel kapcsolatban tájékoztatja a Tanácsot, hogy emberi jogi albizottsága tanulmány elké-szítését kérte az EU kínzásokat érintő iránymutatásai végrehajtásának optimalizálása és az ezek által az irány-
mutatások által biztosított eszközök javítása érdekében; javasolja az osztrák és a finn elnökségnek, hogy
tegyenek a kínzásra vonatkozó diplomáciai lépéseket valamennyi országgal szemben, amely aláírta ugyan a
vonatkozó egyezményeket, de azokat vélhetően meg is szegi; hangsúlyozza, hogy az illetékes, kínzássalfoglalkozó ENSZ bizottságban tanúsított rendszeres elnökségi vagy tanácsi jelenlét jelentős érdemi hozzájáru-lást jelenthet annak stratégiai elemzéséhez, mikor és mely országok ellen kell diplomáciai lépéseket foganato-sítani; kéri a Tanácsot, hogy gondolja át, nem lenne-e erélyesebb és meggyőzőbb az Európai Unió harmadikországokkal szembeni fellépése, ha valamennyi tagállam aláírná és ratifikálná az ENSZ kínzás és más
kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmód vagy büntetés elleni egyezményének fakultatív jegyző-
könyvét (
2); aggodalmát fejezi ki a kínzások állítólagos, harmadik országokba való át- és kihelyezése miatt, és
felhívja az EU-t, hogy a kínzás elleni harcot tekintse emberi jogi politikája egyik prioritásának, különös tekin-tettel az EU-iránymutatások és minden más EU-eszköz, így az EIDHR fokozott végrehajtására;2006.12.7. C 297 E/352 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) HL C 201. E, 2005.8.18., 123. o.
(2) 2006. január 23-án az aláírások és a ratifikációk helyzete az EU 25 tagállamában az alábbi: aláírta és ratifikálta (csak
5 tagállam): Dánia, Málta, Lengyelország, Svédország és az Egyesült Királyság (és a tagjelölt Horvátország); aláírta(11 tagállam): Ausztria, Belgium, Ciprus, Cseh Köztársaság, Észtország, Finnország, Franciaország, Olaszország,
Luxemburg, Hollandia és Spanyolország (illetve a tagjelölt Románia és Törökország); sem aláírás, sem ratifikáció
(9 tagállam): Németország, Görögország, Magyarország, Írország, Lettország, Litvánia, Portugália, Szlovákia és
Szlovénia (illetve a tagjelölt Bulgária).
84. hangsúlyozza, hogy az EU emberi jogi aktivistákról szóló iránymutatásai maradéktalan végrehajtásának
a lehető legnagyobb fontosságot kell biztosítani; felhívja a Tanácsot, hogy kezdeményezze az emberi jogi
aktivisták védelmét; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy szervezzenek az iránymutatások végrehaj-tásáról szóló képzéseket delegációik, nagykövetségeik és konzulátusaik személyzete körében; kéri a Bizott-ságot, hogy a képzések költségeinek fedezése érdekében fontolja meg alapok rendelkezésre bocsátását;üdvözli az iránymutatások végrehajtásáról szóló kézikönyv kidolgozását az EU holland elnöksége részéről;
sajnálja azonban, hogy a Parlament nem kapott pontos tájékoztatást a könyv tartalmáról; felhívja a Tanácsot
és a Bizottságot, hogy politikai párbeszédek során átfogóan foglalkozzanak az emberi jogi aktivisták helyze-tével; felhívja a Bizottságot, hogy delegációi, az érintett helyi nem kormányzati szervezetek bevonásával szer-vezzenek az iránymutatásokról szóló tájékoztató szemináriumokat; ismételten felhívja a Tanácsot, hogy tájé-koztassa az Európai Parlamentet az iránymutatások helyszíni végrehajtásáról, és teljes mértékben vonja be azértékelési folyamatba;
85. támogatja az emberi jogok valamennyi uniós tevékenységben való érvényesítésére irányuló tanácsi
erőfeszítéseket, különösen bizonyos uniós emberi jogi iránymutatások rendszeres felülvizsgálatán és végre-hajtásán keresztül;
Az emberi jogok általános érvényesítése
86. üdvözli a Tanács és a Bizottság erőfeszítéseit, amelyeket az EU emberi jogi politikája és nemzetközi
politikái közötti összhang erősítése érdekében tesznek; úgy ítéli meg, hogy a hiteles uniós emberi jogi poli-tika kialakítása érdekében elengedhetetlen e kapcsolatok megerősítése;
87. hangsúlyozza Michael Matthiessen az EU közös kül- és biztonságpolitikai főképviselőjének emberi jogi
személyes képviselőjévé való kinevezésének fontosságát, mivel ez jelentős lépést jelent az emberi jogok álta-lános érvényesítése felé; üdvözli a tisztviselő tevékenységeit és személyes elkötelezettségét;
88. üdvözli, hogy a KKBP/EBVP pillér értelmében a polgári és rendőri műveletekkel, valamint az EU
hadműveleteivel foglalkozó munkacsoportok immár a műveletek emberi jogi vetületét is figyelembe veszik,és a terepen állomásozó uniós missziók személyzetének adott utasítások már az ilyen irányú megfontolá-sokat –beleértve a nők elleni erőszak elítélését –is tartalmazzák; üdvözli a 2005. május 23-án a Tanács által
elfogadott EBVP-műveletekre vonatkozó általános viselkedési normákat, amelyek átfogó utasításokat tartal-maznak az EBVP-missziókban résztvevő teljes személyzet számára; felhívja azonban a figyelmet arra, hogy
vitathatatlanul szükség van e normák aprólékos és következetes végrehajtására az egyre növekvő számú
külföldi uniós had- és polgári műveletben; úgy ítéli meg, hogy így fellépve az EU elkerülheti az ENSZ béke-fenntartó missziói során felmerült visszaéléseket; kéri a Bizottságot, hogy fontolja meg jelentősebb alapokrendelkezésre bocsátását a személyzet ezen irányelvekkel kapcsolatos képzésére;
89. üdvözli a nemzetközi humanitárius jognak való megfelelést előmozdító európai uniós iránymutatások
2005. decemberi elfogadását; sürgeti a Tanácsot, hogy ezeket valamennyi vonatkozó beadványában, nyilatko-
zatában és politikai fellépésében alkalmazza;
90. felhívja az Európai Befektetési Bankot (EBB), amely a kölcsönök nyújtása révén az EU fejlesztési politi-
káinak egyik végrehajtó ügynöksége és a világ legnagyobb köztulajdonban álló hitelintézménye, hogy vala-
mennyi projektértékelésébe maradéktalanul foglalja bele az emberi jogi megfontolásokat is, és biztosítson
elegendő belső kapacitást az emberi jogok érvényesítésére saját műveleteiben; kéri különösen egyértelmű,
nemzetközi normákon alapuló védintézkedési eljárások bevezetését projektjei emberi jogokkal kapcsolatoshatásainak értékelésére és mérséklésére; kéri az EU jogszabályai által nem szabályozott kérdésekben olyanvédintézkedési politikák kidolgozását, amelyek –minimum –egyenlők az Equator-elvekben meghatározot-
takkal; felhívja az EBB-t, hogy a kérdésben konzultáljon a Parlamenttel;
91. üdvözli, hogy a Bizottság rendszeresen megvizsgálja, hogy mely országokkal kellene bővíteni a GSP+
listát (általános preferenciarendszer), az ezen szereplő országok ugyanis az EU-ba importált termékekre a
legkedvezményesebb vámot fizetik; kéri azonban a Bizottságot, hogy értékelése céljából mind a nemzetközikötelezettségek hatálybalépésekor, mind azok gyakorlati végrehajtásakor végezzen ellenőrzéseket;
92. felhívja a Bizottságot, hogy alkalmazzon objektív kritériumokat, amikor GSP+ előnyöket biztosít olyan
országoknak, amelyek súlyos hiányosságokat mutatnak az alapvető munkaügyi normákkal kapcsolatos nyolc
ILO-egyezmény végrehajtásával kapcsolatban, különös tekintettel a Venezuela, Moldova, Srí Lanka, Mongólia,El Salvador, Guatemala és Kolumbia által a Bizottság 2005. decemberi határozata előtt tett kötelezettségválla-lások végrehajtásának ellenőrzésére; általánosságban felhívja a Bizottságot az egyezmények végrehajtásának
rendszeres felülvizsgálatára, és amennyiben szükséges, a rendeletben kilátásba helyezett védintézkedések
alkalmazására;2006.12.7. C 297 E/353 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
93. kéri a Tanácsot és a Bizottságot, hogy biztosítsák a kereskedelmi megállapodások összeegyeztethető-
ségét a hatályos emberi jogi ENSZ-szerződésekkel a Parlament 2006. február 14-i említett állásfoglalásával
összhangban, hogy a kereskedelmi tárgyalásokat megelőzően végezzenek független, kifejezetten az emberijogi hatásokat felmér őfenntarthatósági vizsgálatokat, és hogy kövessék nyomon, vizsgálják felül és közöm-
bösítsék a már meglévő és a javasolt kereskedelmi szabályok minden negatív hatását az emberi jogok, vala-
mint társadalmi és környezetvédelmi kérdések tekintetében;
94. rámutat arra, hogy az országok valamennyi egyedi emberi jogi értékelésének tartalmaznia kellene az
Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 23. cikkében, a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezség-okmánya 22. cikkében és a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya 8. cik-kében foglalt munkavállalók alapvető jogainak elemzését;
95. felkéri a Bizottságot, hogy valamennyi országstratégiai dokumentumba, regionális stratégiai dokumen-
tumba, nemzeti indikatív programba, regionális indikatív programba és cselekvési tervbe foglalja bele az
emberi jogok rendszeres nyomon követését; kéri a Bizottságot, hogy az ilyen dokumentumokat rendszeresen
frissítse, hogy azok mindig az emberi jogok vonatkozásában a legújabb helyzetet tükrözzék, és a frissítésekkapcsán szervezzen megfelelő találkozókat a nem kormányzati szervezetekkel;
96. kéri a Bizottságot, hogy 2001 májusától készítsen jelentést az Európai Unió az emberi jogok és a
demokrácia harmadik országokban történő előmozdításában betöltött szerepéről szóló bizottsági közle-
ményben szereplő javaslatainak végrehajtásáról, amelyeket később alaposan felül kell vizsgálni;
97. kéri a Bizottságot, hogy a vállalatok társadalmi felelősségről szóló 2006. március 23-i közleménye
(COM(2006)0136) végrehajtásakor dolgozzon ki az EU valamennyi emberi jogi iránymutatása nemzetekenátnyúló vállalatok általi alkalmazásának előmozdítására irányuló stratégiát;
98. megismétli, hogy az EU belső politikáinak nem pusztán összhangban kell állniuk, hanem példaérté-
kűen kell megfelelniük a nemzetközi emberi jogi jogszabályoknak; e tekintetben aggodalmát fejezi ki, hogy a
jelenlegi bevándorlás-kezelési intézkedések a gyakorlatban nem mindig biztosítják a menekültek védelemhez
való hozzáférését; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy biztosítsa, hogy a bevándorlás kezelése nem lesza harmadik országokkal való fejlesztési együttműködések feltétele, és a kísérleti regionális védelmi programoktovábbra is védelemorientáltak maradnak, azok finanszírozása hosszútávra biztosított lesz, az EU humanitá-rius és fejlesztési politikáival teljes mértékben koordináltak maradnak és alapjukat a nemzetközi szolidaritásnyújtja;
99. hangsúlyozza, hogy az emberkereskedelem elleni harcban az emberkereskedelem áldozatai viszonyla-
tában emberi jogi megközelítést kell alkalmazni, és hogy e tekintetben üdvözli a Tanács által kiadott, azemberkereskedelem elleni küzdelemről és annak megelőzéséről szóló és európai uniós tervnek (
1) az áldo-
zatok védelmére összpontosító megközelítését, és sürget minden tagállamot, hogy ratifikálja az EurópaTanácsnak az emberkereskedelem elleni fellépésről szóló egyezményét;
100. sürgeti a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a politikai intézkedések és a politikai párbeszéd koherenciá-
jának javítása céljából valamennyi emberi jogi konzultáció tekintetében határozzon meg viszonyításipontokat;
Az Európai Parlament közbenjárásának eredményessége az emberi jogok terén
101. üdvözli a Parlamentnek az emberi jogok területén betöltött egyre komolyabb szerepét, és azt, hogy
más intézmények tevékenységeinek ellenőrzése, és különösen a Szaharov-díj révén felügyeli szerte a világban
az emberi jogi helyzet javítására tett kötelezettségvállalások biztosítását;
102. üdvözli a Külügyi Bizottságon belüli emberi jogi albizottság első évének tevékenységeit, amelyek –a
Parlament tevékenységei révén –az előző parlamenti ciklus idején még hiányzó, olyan emberi jogi tevékeny-
ségekre összpontosítottak, mint az elnökség, a Bizottság és az emberi jogi személyes képviselő, az ENSZemberi jogi főbiztosa, az ENSZ különelőadói és az Európa Tanács emberi jogi biztosa által benyújtott rend-
szeres jelentések, a számos meghallgatás, eszmecsere és szakértői ismeretek és tanulmányok megvitatása,
valamint a Külügyi Bizottság munkájának emberi jogokra vonatkozó tartalommal való megtöltése;
103. hangsúlyozza az emberi jogi megfontolások érvényesítésének szükségességét minden olyan parla-
menti bizottság és küldöttség munkájában, amely az Európai Parlament külkapcsolataival foglalkozik; ebbőla szempontból külön felhívja a figyelmet a Fejlesztési Bizottságban a rendszeres emberi jogi viták szervezéseterén végzett munkára, és felszólítja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy kövesse ezek következtetéseit és a
Parlamentben folytatott egyéb emberi jogi vitákat;2006.12.7. C 297 E/354 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) HL C 311., 2005.12.9., 1. o.
104. rámutat arra ezzel kapcsolatban, hogy az Emberi Jogi Albizottság 2005-ben az EU emberi jogi eszkö-
zeinek, mint például az EU emberi jogi aktivistákról szóló iránymutatásainak végrehajtására összpontosította
tevékenységét, és létrehozott egy koordinációs rendszert az Egyesült Nemzetek emberi jogi szerveinek képvi-selőivel; prioritásnak tekinti, hogy folytassa a szoros együttműködést az Egyesült Nemzetekkel és az EurópaTanács képviselőivel és szerveivel, hogy következetesebb és koordináltabb fellépést biztosítson az emberijogok területén;
105. úgy ítéli meg, hogy a Parlament emberi jogi munkája több módon hatékonyabbá tehető, így például
a Tanács és a Bizottság emberi jogi problémákat felvető országokkal szembeni tevékenységeinek következete-
sebb ellenőrzésével és időben elvégzett hatásvizsgálatával, és az állásfoglalásokba foglalt valamennyi emberi
jogi nyilatkozat és azok végrehajtásának következetesebb nyomon követésével; javasolja, hogy az albizottságfontolja meg kis, informális munkacsoportok létrehozását az egyes iránymutatások és a Tanács e tekintetbenvégzett munkájának pontosabb követésére és javaslatok benyújtására;
106. kéri az albizottságot a 115. cikk értelmében elfogadott emberi jogi állásfoglalások következetes
nyomon követésére és a Parlament minden tevékenysége –beleértve a többi bizottság és a delegációk tevé-
kenységét –külső emberi jogi megfontolásainak aktív kezelésére irányuló erőfeszítések megerősítésére;
107. véleménye szerint az albizottság növelhetné a politikára és programozásra gyakorolt befolyását
azáltal, hogy szigorúbban követi a Tanács, a Bizottság és különösen a COHOM munkaprogramjait, ha a
COHOM tagjai rendszeresen meghívják, és kéri, hogy az Európai Parlament képviselőit rendszeresen hívják
meg az eligazító-tájékoztató –például a nem kormányzati szervezetek által rendezett és a harmadik orszá-
gokkal zajló emberi jogi párbeszédekről szóló –ülésekre; reméli, hogy ezek a meghívások a jövőben rend-
szeresek lesznek;
108. kéri a Parlament Elnökségét és az Elnökök Értekezletét, gondolják át milyen intézkedések hozhatók a
képviselők számára nyújtott politikai támogatásának növelése érdekében, amikor a plenáris ülésen a 115. cikkértelmében benyújtott parlamenti sürgősségi állásfoglalásokról szavaznak, például a szavazás idejének megfe-
lelőbb időpontra való áthelyezésével;
109. kéri, hogy az Emberi Jogi Albizottság vállaljon konstruktívabb szerepet a sürgősségi témák kiválasztá-
sára irányuló következetes és átlátható kritériumok kiválasztásában, annak biztosítása érdekében, hogy a
Parlament beavatkozásai megfelelő időben történjenek, és a lehető legnagyobb hatást érjék el; kéri, hogy az
albizottság tagjai osszák meg az e területen szerzett szakismereteiket, és vállaljanak aktívabb és befolyásolóbbszerepet a sürgősségi állásfoglalások kidolgozásában; javasolja, hogy e célból az albizottság képviselőihozzanak létre egy állandó munkacsoportot;
110. üdvözli a parlamenti delegációk harmadik országokba tett látogatásaira kidolgozott iránymutatásokat;
kéri a Parlament Elnökségét és az Elnökök Értekezletét, fontolják meg, milyen intézkedések javíthatnák az
iránymutatások ismertségét és következetes használatát; hangsúlyozza, hogy minden harmadik országba tett
látogatásnak következetesen ki kell térnie az emberi jogok témájára, és hogy minden látogatás előtt ésközben valamennyi résztvevőnek részletes eligazítást kell kapnia az emberi jogi helyzetről;
111. üdvözli az albizottság, a Külügyi Bizottság és a Parlament elnökének aktív fellépését az egyes szemé-
lyek ellen világszerte elkövetett igazságtalanságok ügyében, ami különösen a Szaharov-díj odaítélésébentestesül meg; az utolsó pont tekintetében megjegyzi, hogy a díjat nyilvánosan, megfelelő ünnepség keretében
kell átadni személyesen a kitüntetetteknek;
112. üdvözli, hogy a Parlament foglalkozik az emberi jogok védelme és az ezzel párhuzamosan folytatott
nemzetközi terrorizmus elleni küzdelem összetett kérdésével; rámutat, hogy rendkívül fontos, hogy az EU
megközelítése következetes legyen a különböző emberi jogi kérdésekben, amennyiben hiteles nemzetközi
szereplő kíván lenni; utal a Parlament 2006. január 18-i határozatára (
1) egy ideiglenes vizsgálóbizottság
felállításáról, amelynek feladata azon állítások vizsgálata, melyek szerint a CIA, és esetleg EU tagállamok vagycsatlakozásra váró országok részt vettek őrizetes személyek rendkívüli kiadatásában, amelynek keretében ún.
„láthatatlan helyekre” szállították őket kínzás céljából; várakozással tekint a jelentés és a vizsgálóbizottság
következtetési elé;2006.12.7. C 297 E/355 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU
(1) Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0012.
113. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a 2006 júniusában tartandó EU-USA konferenciára tekin-
tettel és az ENSZ Emberi Jogi Bizottsága szakértőinek jelentésével összhangban szólítsák fel az Egyesült
Államok Kormányát, hogy azonnal zárja be guantámói fogolytáborát, és ragaszkodjanak ahhoz, hogyminden fogoly számára biztosított legyen a humanitárius jognak megfelelő bánásmód, és illetékes, független
és pártatlan törvényszék előtt haladéktalanul tisztességes, nyilvános tárgyalásban részesüljenek;
114. várja az Európai Parlament emberi jogi téren végzett tevékenységei hatásának elemzését és értékelését
tartalmazó hatásvizsgálat eredményeit;
115. tudomásul veszi a Parlament demokrácia előmozdítását célzó szerepének megerősítésére tett, jelenleg
még tárgyalás alatt álló javaslatokat, amely szerep révén támogatná a legfontosabb bizottságok és delegációk
munkáját, a szomszédos államokban és azokon túl a politikai fejlő dés megfigyel ője lenne és támogathatná
az EU-ban a nemzeti parlamentek közötti információs hálózatot;
116. tudomásul veszi az Európai Demokrácia Alapítvány létrehozására irányuló, jelenleg még tárgyalás
alatt álló javaslatokat, amely a demokratikus folyamat iránt elkötelezett más szervezetekkel –így az Európa
Tanáccsal és az EBESZ-szel –közösen dolgozna és átgondolná egy, az EU rendelkezésére álló, a demokráciát
és az emberi jogokat előmozdító egység kidolgozását;
Az emberi jogi munkára fordított erőforrások, beleértve a Tanács Főtitkárságát
117. kéri a Bizottságot, hogy minden egyes harmadik országbeli delegációban jelöljön ki legalább egy
állandó személyt, aki az adott ország emberi jogi helyzetének figyelemmel kíséréséért és a nemzetköziemberi jogi normák előmozdításáért felelős, és feladata a civil társadalommal, mint például az emberi jogiaktivistákkal való kapcsolattartás; kéri, hogy az ezt az állást betöltő személy megfelelő szolgálati tapaszta-
lattal rendelkezzen ahhoz, hogy ahol szükséges, azonosítani és kezelni tudja a problémákat, kéri, hogy a
Bizottság küldöttségei ezzel kapcsolatban rendszeresen adjanak ki hivatalos felkéréseket a civil társadalom
képviselőinek, hogy még inkább támogassák a harmadik országok emberi jogi aktivistáinak munkáját;
118. kéri a Bizottságot a Külkapcsolatok Főigazgatósága emberi jogi egységének megerősítésére a munka-
társak létszámának növelésével, hogy minden emberi jogi kérdést le tudjon fedni, és be tudja tölteni további
szerepét mint információs forrás; kéri továbbá, hogy minden területi egység egy munkatársának feladata
bővüljön az emberi jogokkal;
119. kéri az Emberi Jogi Albizottság finanszírozásának növelését, hogy megkönnyítsék a helyszínen tett
látogatások finanszírozását, és a bizottsági tagok látogatását a világnak azon a részein, amelyek emberi jogi
szempontból fekete foltok, és ezáltal jobban rávilágíthassanak a nemzetközi emberi jogi jogszabályok
megszegésére;
120. kéri a Tanácsot Főtitkársága emberi jogi egységének megerősítésére, és különösen új állások teremté-
sére emberi jogi háttérrel és nemzetközi humanitárius jogok és emberi jogok terén sajátos ismeretekkel
rendelkező szakértők számára, akik támogatnák az emberi jogi személyes képviselő munkáját és tekintettel
feladatainak növekedésére, lehetővé tennék hivatalában az ésszerű munkamegosztást;
121. üdvözli azt a döntést, hogy a Tanács által kinevezett minden különleges képviselő mellé egy főállású
emberi jogi szakértőt kell kijelölni; felkéri ezeket a képviselőket, hogy módszeresen vonják be munkájukba
az emberi jogi kérdéseket;
*
* *
122. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok, a
csatlakozó és tagjelölt államok kormányainak és parlamentjeinek, az ENSZ-nek, az Európa Tanácsnak, azEBESZ-nek, az állásfoglalásban említett országok kormányának és az EU-ban székelő főbb emberi jogi nem
kormányzati szervezetek irodáinak.2006.12.7. C 297 E/356 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 18., csütörtökHU