[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.10.28.

COM(2009)592 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

a 2004/17/EK irányelv hatálya alá tartozó területeken a közösségi vállalkozások harmadik országok piacára való bejutásáról

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

a 2004/17/EK irányelv hatálya alá tartozó területeken a közösségi vállalkozások harmadik országok piacára való bejutásáról

EGT -vonatkozású szöveg

TARTALOMJEGYZÉK

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE a 2004/17/EK irányelv hatálya alá tartozó területeken a közösségi vállalkozások harmadik országok piacára való bejutásáról 1

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE a 2004/17/EK irányelv hatálya alá tartozó területeken a közösségi vállalkozások harmadik országok piacára való bejutásáról 2

1. BEVEZETÉS 4

2. ÖSSZEGZÉS 4

3. PLURILATERÁLIS ÉS TÖBBOLDALÚ MEGÁLLAPODÁSOK 5

3.1. WTO kormányzati beszerzési megállapodás 5

3.1.1. Bevezetés 5

3.1.2. A GPA jelenlegi hatálya 5

3.1.3. Új tagok csatlakozása 6

3.1.4. A GPA felülvizsgálata 7

3.2. A WTO általános egyezménye a szolgáltatások kereskedelméről (GATS) 9

4. AZ EURÓPAI GAZDASÁGI TÉRSÉG 9

4.1. Bevezetés 9

4.2. Az EU bővítése 9

5. KÉTOLDALÚ TÁRGYALÁSOK 10

5.1. Beszerzési fejezeteket tartalmazó megkötött megállapodások 10

5.1.1. Svájc 10

5.1.2. Mexikó 10

5.1.3. Chile 11

5.1.4. CARIFORUM 11

5.2. Beszerzési fejezetek a stabilizációs és társulási megállapodásokban / ideiglenes egyezményekben 12

5.2.1. Bevezetés 12

5.2.2. Az egyes országokkal kötött megállapodások 13

5.3. Beszerzési fejezetek a szomszédságpolitika körében kötött megállapodásokban 14

5.3.1. Bevezetés 14

5.3.2. ENP – az átfogó beszerzési fejezetekre vonatkozó tárgyalások országonként (keleti országok) 15

5.3.3. ENP – az átfogó beszerzési fejezetekre vonatkozó tárgyalások országonként (euromediterrán terület) 16

5.4. Folyamatban levő és jövőbeli kétoldalú tárgyalások 16

5.4.1. Közép-Amerika 16

5.4.2. Andok Közösség 16

5.4.3. Az afrikai, karib-tengeri és csendes-óceáni térség országai 17

5.4.4. Irak 17

5.4.5. Dél-Korea 17

5.4.6. Kanada 17

5.4.7. Kína 18

6. A BESZERZÉSI LEHETŐSÉGEK MEGNYITÁSÁNAK JÖVŐBELI ÚTJA 18

BEVEZETÉS

Ez a jelentés egyrészt a közösségi szállítók harmadik országok beszerzési piacaira történő bejutásának helyzetére összpontosít a 2004/17/EK irányelv[1] alá tartozó területeken, másrészt pedig harmadik országokban a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződések megnyitásának 2009. augusztus 1-jei állapotát vizsgálja. A jelentés a 2004/17/EK irányelv 58. és 59. cikkével összhangban készült.

Az Európai Unióban a közüzemi ágazatban működő szervezetek beszerzései 450 milliárd EUR-t[2] tesznek ki. Ezek a szervezetek közel 80 milliárd EUR értékben tettek közzé az irányelvben szereplő értékhatár feletti beszerzési ajánlattételi felhívásokat a Hivatalos Lapban[3]. Így az EU a harmadik országok közbeszerzési piacainak megnyitásáról szóló tárgyalások során egy nagyméretű piacra kínálhat bejutást.

A közüzemi beszerzésekre vonatkozóan az EU-ban elfogadott koncepciót – mely szerint a különleges és kizárólagos jogokkal rendelkező magánvállalkozásokra[4] szintén vonatkoznak a beszerzési szabályok – ugyanakkor nem osztják mindenütt a világon. Ezért a közüzemi szolgáltatások terén működő magánvállalatok beszerzéseinek piacára történő bejutás nem mindig képezheti tárgyalás tárgyát.

ÖSSZEGZÉS

A kormányzati beszerzések kérdése a politikai érintettség következtében a WTO-n belül nem vált olyan területté, amelyre többoldalú kötelezettségek vonatkoznak.

A nemzetközi beszerzési piacok megnyitásának továbbra is a WTO jelenleg felülvizsgált plurilaterális kormányzati beszerzési megállapodása (GPA) a legfontosabb eszköze. Az új szövegről (a pályáztatás eljárási szabályai) 2006 decemberében sikerült ugyan megegyezni, a piacra lépéssel kapcsolatos tárgyalásokon azonban a GPA szerződő felei eltérő szintű elkötelezettséget mutattak, és így ezek a tárgyalások még nem értek véget. A Bizottság által képviselt Európai Közösség a nemzetközi beszerzési piacok határozott megnyitása mellett kötelezte el magát, és ennek megfelelően 2005-ben átfogó ajánlatot tett az EU beszerzési piacainak a megnyitására, a közüzemi ágazatot is ideértve. Mivel azonban a GPA más szerződő felei egyelőre nem hajlandók még jobban megnyitni a beszerzési piacaikat a nemzetközi verseny előtt, a Bizottság – a Tanács kérésére[5] – 2008 februárjában egy felülvizsgált, korlátozottabb ajánlatot terjesztett elő . Mindazonáltal a többi GPA szerződő fél ajánlatával összehasonlítva továbbra is az EK ajánlata a legátfogóbb.

Az EK a GPA azon szerződő felei közé tartozik, akik erőteljesen támogatják új tagok csatlakozását a GPA-hoz, és hosszú távú stratégiájuk az, hogy a GPA-t többoldalú megállapodássá tegyék. A közelmúltban fejeződött be Kínai Tajpej csatlakozási folyamata. Kínával, Jordániával és a Moldovai Köztársasággal folyamatban vannak a tárgyalások.

Az EK a WTO keretében továbbra is támogatja azt, hogy a GATS keretében szülessen megállapodás a kormányzati beszerzésekről.

Az EU 2004. és 2007. évi bővítései hozzávetőleg 55 milliárd EUR[6] értékben növelték a beszerzési lehetőségeket, és ebből körülbelül 10 milliárd EUR-t[7] képviselnek a közüzemi beszerzések. Az EU bővítéseit követően az Európai Gazdasági Térség bővítésére vonatkozó megfelelő megállapodásokat is aláírták. Az EGT-n belül a közüzemi beszerzési piac 460 milliárd EUR-t tesz ki, amelyből körülbelül 81 milliárd EUR értékűek az értékhatár feletti beszerzések, amelyekre ugyanazok a beszerzési szabályok vonatkoznak (az irányelvek).

A beszerzési piacok a harmadik országokkal folytatott kétoldalú tárgyalások útján is megnyithatók. Az Európai Unió terjedelmes beszerzési fejezeteket tartalmazó szabadkereskedelmi megállapodásokat kötött Mexikóval és Chilével, gazdasági partnerségi megállapodást írt alá a CARIFORUM-mal[8], és kétoldalú beszerzési megállapodást kötött Svájccal. Számos kétoldalú tárgyalás van folyamatban, illetve több ilyen tárgyalást kezdenek meg a közeljövőben. Az EU-nak a szabadkereskedelmi megállapodásokkal (FTA-k) kapcsolatos tárgyalásokra vonatkozó jelenlegi álláspontja szerint úgynevezett új generációs FTA-kat kell kötni, amelyek részletes és átfogó beszerzési fejezeteket tartalmaznak, ideértve a közszolgáltatási beszerzések piacára történő bejutást is.

Az EU stabilizációs és társulási megállapodásokat (SAA-k) köt az EU-hoz csatlakozni kívánó nyugat-balkáni országokkal. A beszerzés tekintetében az SAA-k kölcsönösen biztosítják a nemzeti elbánást, a szállítókkal szembeni megkülönböztetés tilalmát és az aszimmetrikus piacra lépést. Az SAA-k a közszolgáltatási beszerzésekre is kiterjednek.

PLURILATERÁLIS ÉS TÖBBOLDALÚ MEGÁLLAPODÁSOK

WTO kormányzati beszerzési megállapodás

Bevezetés

A WTO keretében a mai napig a kormányzati beszerzési megállapodás (GPA) az egyetlen olyan jogilag kötelező erejű megállapodás, amely a kormányzati beszerzéseket helyezi a középpontba. Az 1994-ben elfogadott jelenlegi GPA 1996. január 1-jén lépett hatályba. Ez plurilaterális szerződés, amelynek igazgatását egy olyan kormányzati beszerzési bizottság végzi, amelynek tagjai közé a GPA-ban részes WTO-tagok tartoznak.[9] A GPA-hoz az Európai Közösség (EK) a tagállamai nevében csatlakozott, a Tanács határozata alapján[10].

A GPA jelenlegi hatálya

A GPA nem vonatkozik automatikusan a felek valamennyi kormányzati beszerzésére, hanem hatályát minden egyes fél tekintetében a mellékletei határozzák meg, amelyek meghatározzák, melyek azok a központi és a központi szint alatti kormányzati szervezetek, továbbá közüzemek, amelyek tekintetében az egyes felek elkötelezték magukat a GPA-nak történő megfelelés mellett. Az EFTA-országoktól[11] eltekintve, amelyek végső ajánlatai megfeleltek az EK ajánlatának, nem volt olyan fél, amelyik teljesítette volna az EK-nak a hatályra vonatkozó kérését. Így a Közösség kénytelen volt utolsó ajánlatában a többi fél által ajánlott piacnyitási szinthez igazodni. Az EK kötelezettségvállalásai mindazonáltal a legátfogóbbak a beszerzést végző szervezetek és beszerzéseik tekintetében, mivel kiterjednek mind a központi, mind pedig a kormányzati szint alatti beszerzési lehetőségekre, ideértve e szervek beszerzéseit és a közüzemek terén működő közvállalkozásokat is.

A GPA valamennyi szerződő fele – Kanada kivételével – biztosít valamilyen mértékű hozzáférést közüzemei beszerzési piacához. A hozzáférés mértéke azonban nem egységes, és a közüzemi beszerzések külföldi verseny előtt történő megnyitásának szintje országról országra változik, és a hozzáférés mértékét egyedi, illetve határon átnyúló eltérések befolyásolják.

Új tagok csatlakozása

A GPA tagjai, különösen az EK, arra törekednek, hogy a GPA-t plurilaterális megállapodásból többoldalúvá tegyék, és így támogatják a GPA-hoz történő új csatlakozásokat. A GPA szerződő felei megállapodtak, hogy a tagjelölt országokkal történő csatlakozási tárgyalások során alapként a jövőbeli GPA új (ideiglenesen megállapított) szövegét kell használni. Ez az új szöveg kibővíti az átmeneti intézkedések körét (ellentételezések, árpreferenciák, szervezetek vagy ágazatok bevonása, magasabb értékhatárok), és kifejti, továbbá a fejlődő gazdaságok szükségleteihez szabja ezeket. Albánia, Grúzia, Jordánia, a Kirgiz Köztársaság, Moldovai Köztársaság, Omán, Panama és Kína kötelezettséget vállaltak arra, hogy a WTO-hoz történő csatlakozásukkal egy időben a GPA-hoz is csatlakoznak.

Tajvan, Penghu, Kinmen és Matsu Független Vámterületet (Kínai Tajpej)

Kínai Tajpej 1995 márciusában kérelmezte a GPA-hoz való csatlakozását, és a GPA Bizottsága 2008 decemberében hozott döntést a csatlakozás elfogadásáról. Kínai Tajpej 2009. június 15-én helyezte letétbe csatlakozási okiratát, és a GPA-bizottság döntését követően 2009. július 15-én vált a GPA tagjává. Kínai Tajpej csatlakozása jelenleg nemzeti megerősítő eljárás alatt áll. Kínai Tajpej várhatóan 2009 első felében válik szerződő féllé a GPA-ban.

Kínai Tajpej kötelezettségvállalásai kiterjednek a közüzemi beszerzésekre is. Az értékhatárok a következők: 400 000 SDR (különleges lehívási jog) árubeszerzés, 400 000 SDR szolgáltatásnyújtás, és 15 000 000 SDR építési szolgáltatások esetén.

Jordánia

Jordánia 2000-ben kérelmezte a GPA-hoz történő csatlakozását, 2003 februárjában terjesztette elő eredeti ajánlatát, és a GPA szerződő feleivel való tárgyalásokat követően 2008 szeptemberében nyújtotta be harmadik frissített és felülvizsgált ajánlatát. Jordániban jelenleg most van folyamatban a jogszabályi keretek és a beszerzési rendszerek GPA követelményeinek megfelelő átalakítása. Jordánia csatlakozásának lezárása 2009-ben a GPA-bizottság számára kiemelt célkitűzés.

Kína

Kína 2007. decemberében kérelmezte a GPA-hoz történő csatlakozását, és eredeti ajánlatát 2008. januárjában küldte el a feleknek. Ezen túlmenően Kína 2008 szeptemberében benyújtotta válaszait a kormányzati beszerzésre vonatkozó megállapodáshoz való csatlakozással kapcsolatos információnyújtás ellenőrző listájára. A folyamatban levő tárgyalások a piacra lépésre, valamint annak igazolására összpontosítanak, hogy a beszerzésekre vonatkozó kínai jogszabályok összhangban vannak a GPA-val. Az EK hivatalosan felkérte Kínát, hogy az javítsa eredeti ajánlatát (a közüzemi ágazatra is kiterjedően).

Moldovai Köztársaság

A Moldovai Köztársaság 2008 novemberében benyújtotta eredeti ajánlatát, tájékoztatást adott a beszerzésekre vonatkozó jogszabályairól, és elkezdte a csatlakozási tárgyalásokat. A Moldovai Köztársaság a tárgyalásokhoz nagy ambíciókkal kezdett hozzá, és belépése 2010-ben befejeződhet.

Egyéb csatlakozások

A GPA szerződő felei 2008 decemberében kérték, hogy a GPA-hoz történő további olyan függő csatlakozások, amelyek már egy ideje inaktívak (Albánia, Grúzia, Kirgiz Köztársaság, Omán és Panama), valamint az olyan csatlakozási kötelezettségvállalások, amelyeket még nem teljesítettek (Örményország, Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Mongólia, Szaúd-Arábia és Ukrajna), kerüljenek felülvizsgálatra, és felkérték a GPA-bizottság elnökét arra, hogy szükség esetén folytassa ezek nyomon követését.

A GPA felülvizsgálata

A jelenlegi GPA-ban a további tárgyalások iránti elkötelezettséget is szerepeltetik[12]. Az ilyen tárgyalások célja hármas: i. a megállapodás továbbfejlesztése és frissítése az informatika és a beszerzési módszerek fejlődése fényében; ii. a megállapodás hatályának kibővítése; és iii. a fennmaradt megkülönböztető intézkedések eltörlése. A tárgyalásoknak célja az is, hogy előmozdítsák új felek csatlakozását a GPA-hoz, különös tekintettel a fejlődő országokra. A GPA-ra vonatkozó tárgyalások nem részei a WTO-tárgyalások dohai fordulójának.

Az ideiglenesen elfogadott szöveg

A tárgyalók 2006 decemberében a GPA szövegének jelentős felülvizsgálatáról állapodtak meg, hogy a megállapodást felhasználóbarátabbá tegyék. A rendelkezéseket az új fejlemények – ideértve az elektronikus eszközök szerepét is – figyelembe vétele érdekében is frissítették. További rugalmasságot érvényesítettek a szövegben, pl. rövidebb határidőket az olyan áru- és szolgáltatásbeszerzések esetében, amelyek a kereskedelmi piacon elérhetők. Egyértelműen megfogalmazták a fejlődő országokra vonatkozó különleges és differenciált bánásmódot, olyan módon, hogy az a remények szerint elősegíti ezen országok jövőbeli csatlakozását. Szintén központi témák voltak a szállítói bejelentések felülvizsgálatának hazai eljárásai, valamint a felekre vonatkozó hatályt tartalmazó jegyzékek módosításának szabályai. Ez utóbbi kérdésben megállapodtak arról, hogy választottbíráskodási eljárásokat dolgoznak ki a különbségek feloldására.

A tárgyalók megállapodása ideiglenes, azaz függ a jogi ellenőrzéstől, valamint attól, hogy az új GPA hatályának kiterjesztése (vagyis azon kormányzati szervek felsorolása, amelyeknek a beszerzéseit megnyitották) kölcsönösen kielégítő eredményt hozzon.

A hatályról szóló tárgyalások befejezésére irányadó eljárásról is sikerült megállapodni. Ezeket a tárgyalásokat a felülvizsgált szöveg alapján fogják lefolytatni.

A GPA felei megállapodtak abban, hogy az új szöveget kell alapként használni a GPA-hoz csatlakozni szándékozó országokkal folytatott csatlakozási tárgyalások során.

A piacra való bejutásra vonatkozó tárgyalások áttekintése

A GPA felei úgy kezdték meg a piacra lépési tárgyalásokat, hogy előterjesztették eredeti kérelmeiket, majd 2007 és 2008 során két fél – Hongkong, Kína és Liechtenstein[13] – kivételével mindannyian benyújtották eredeti ajánlatukat. A tárgyalásokat követően az Egyesült Államok, Jordánia, Japán, Korea, az Európai Közösség, Norvégia, Szingapúr és Svájc felülvizsgált ajánlatokat terjesztettek be.

2005-ben az EK igen átfogó eredeti ajánlatot nyújtott be, amelyben felajánlotta a közösségi beszerzések nagy részének megnyitását, ideértve a közüzemeket is. Tekintettel arra, hogy egyes GPA-felek vonakodtak a viszonosság alkalmazásától, a Tanács felkérte a Bizottságot a megállapodás újbóli kiegyensúlyozására[14]. Az EK 2008 februárjában egy olyan felülvizsgált ajánlatott terjesztett tehát be a GPA-partnerekhez, amely figyelembe veszi a többi GPA-fél lehetőségeit a beszerzési piacok kölcsönös megnyitásának területén.

Az EK ajánlata mindazonáltal továbbra is nagyon átfogó, mivel az EU értékhatár feletti beszerzéseinek körülbelül 85%-át felajánlja. A közüzemi területen ez körülbelül 50 milliárd EUR értékű beszerzési lehetőséget képvisel. Az EK beszerzési piacára való bejutást csak kis mértékben korlátozzák, a korlátozás a viszonosságra alapul, és a más GPA-felek megfelelő korlátozásainak feleltethető meg.

A közüzemek területén megvalósított beszerzések megnyitása továbbra is az EK fő offenzív érdekeinek egyike a piaci tárgyalások során. E cél elérése érdekében az EK stratégiája három fő elemből áll:

A közbeszerzést végző kormányzati szint alatti szervezetek nagyobb mértékű bevonása a megállapodás hatálya alá. Bizonyos GPA-felek (USA, Kanada és Japán) ezen a szinten szervezik a közüzemeik működtetését, és ezek tekintetében egyes GPA-felek nem ajánlanak széles körű alkalmazhatóságot.

A megkülönböztető intézkedések megszüntetése, különös tekintettel azokra, amelyek a határokon átnyúló valamennyi beszerzés esetén kizárják a GPA-felek bevonását, mint például az USA, Japán és Korea által jelenleg a nemzeti kkv-k érdekében alkalmazott kivételek.

Az egyes GPA felek által alkalmazott egyedi kivételek eltörlése, mivel ezek a gyakorlatban lehetetlenné teszik az adott felek által bejelentett beszerzésekhez való hozzáférést. A közüzemek területén példa erre a működési biztonság kikötése, amelynek széles körű alkalmazása megakadályozza a japán vasúti beszerzési piacra történő bejutást.

A WTO általános egyezménye a szolgáltatások kereskedelméről (GATS)

A szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (GATS) XIII. cikkének (1) bekezdése kizárja a kormányzati beszerzést a GATS fő piacra lépési rendelkezéseinek köréből. A GATS XIII. cikkének (2) bekezdése azonban a szolgáltatások beszerzése tárgyában többoldalú tárgyalásra vonatkozó mandátumot hoz létre. A GATS XIII. cikkének (2) bekezdése szerinti tárgyalások a GATS-szabályokkal foglalkozó többoldalú munkacsoportban (WPGR) zajlanak, amelyet 1995-ben hozott létre a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács.

A szolgáltatások beszerzésének megnyitására vonatkozó tárgyalások folyamatban vannak, és azokon az EK a fő előremozdító fél. Az EK a WPGR keretében öt közleményt terjesztett elő, amelyek közül a 2006-ban kibocsátott utolsó felvázolja a WTO tagok számára annak kereteit, hogy a szolgáltatások beszerzésével kapcsolatos piacra lépés és megkülönböztetésmentesség terén kötelezettségeket vállaljanak, továbbá az érintett beszerzések tekintetében közös eljárási szabályokat ajánl.

AZ EURÓPAI GAZDASÁGI TÉRSÉG

Bevezetés

Az EGT-megállapodás 65. cikkében és XVI. mellékletében úgy rendelkezik, hogy a közüzemi irányelv szabályait az EFTA-országokban is alkalmazni kell. Ennek eredményeként Norvégia, Liechtenstein és Izland már beengedi a közösségi vállalkozásokat a közüzemi beszerzéseik piacára, a 2004/17/EK közüzemi irányelv hatályának megfelelő körben.

Az EU bővítése

Az EGT-megállapodás szerint a csatlakozó EU-tagoknak kérelmezniük kell az EGT-megállapodáshoz félként való csatlakozásukat (128. cikk), amelynek feltételei megállapodás tárgyát képezik.

Az EGT-nek a 2004-ben az EU-hoz csatlakozott tíz országgal való bővítése[15] 2004. május 1-jén lépett hatályba[16]. Az EU legutóbbi bővítésére 2007. január 1-jén került sor, amikor Bulgária és Románia csatlakoztak az EU-hoz. Az EGT bővítéséről szóló megállapodást 2007. július 25-én írták alá[17].

Az EU 2004. évi és 2007.évi bővítései közel 55 milliárd EUR további beszerzési lehetőséget jelentettek, amelyekből csaknem 10 milliárd EUR a közüzemi beszerzés. Az EGT-n belül a közüzemi beszerzések piaca 460 milliárd EUR-t tesz ki, amelyből körülbelül 81 milliárd EUR értékű a fenti értékhatár feletti beszerzés, amelyre azonos beszerzési szabályok (irányelvek) vonatkoznak.

KÉTOLDALÚ TÁRGYALÁSOK

Beszerzési fejezeteket tartalmazó megkötött megállapodások

Svájc

1999-ben az EK külön kereskedelmi megállapodáscsomagot – az úgynevezett I. bilaterális csomagot – írt alá Svájccal[18]. A kormányzati beszerzések bizonyos szempontjairól szóló megállapodás 2002. június 1-jén lépett hatályba[19].

A megállapodás kiegészíti Svájcnak és az EK-nak a GPA keretében tett vállalásait. Az EK és Svájc kölcsönösen bejutást biztosítanak egymás számára az áruk, az építési beruházások és a szolgáltatások beszerzési piacára, mind a közjogi szervezetek, mind pedig a különleges és kizárólagos jogokat élvező magánszervezetek számára, amelyek a vasúti szállítás, a gázszolgáltatás, a fűtés, az olaj-, a szénágazat és más szilárd tüzelőanyagok területén működnek. Ezen túlmenően a megállapodás kiterjed az áruk, az építési beruházások és a szolgáltatások olyan különleges és kizárólagos jogokat élvező magánszervezetek által történő beszerzésére, amelyek a villamosenergia-szolgáltatás, az ivóvíz-szolgáltatás, a tengeri vagy belvízi kikötők, illetve repülőterek fenntartása és a városi közösségi közlekedés területén üzemelnek. Ennek eredményeként a megállapodás kiterjeszti e kötelezettségvállalásokat az EK beszerzési irányelvei által lefedett szintre.

A megállapodás vegyes bizottságot hozott létre a megállapodás hatékony végrehajtásának és érvényesülésének biztosítása érdekében. A vegyes bizottság üléseire a megállapodás hatálybalépése óta rendszeresen sor került.

Mexikó

2000. novemberében lépett hatályba a Mexikóval kötött gazdasági partnerségi, politikai koordinációs és együttműködési megállapodás (EPA)[20].

A megállapodás arról rendelkezik, hogy a felek kötelezettséget vállalnak kormányzati beszerzési piacaik fokozatos és kölcsönös megnyitására. Előírja továbbá egy vegyes tanács megalapítását, melyben mindkét fél tagjai részt vesznek.

Az EPA megerősítését megelőzően a Tanács 1998 júniusában elfogadott egy ideiglenes megállapodást a kereskedelemről és a kereskedelemmel összefüggő kérdésekről [21]. Az 1998. július 1-jén hatályba lépett ideiglenes megállapodás szintén rendelkezik beszerzési szabályokról, és a megállapodás figyelemmel kísérése céljából létrehozta a fent említett vegyes tanácsot.

A beszerzésekkel kapcsolatos eljárási kérdések[22] tekintetében Mexikó a NAFTA-megállapodás[23] vonatkozó rendelkezéseit, az EU pedig az 1994. évi GPA rendelkezéseit fogja alkalmazni.

A közüzemek területén Mexikó megnyitja a kormányzati vállalkozások beszerzési piacát a vasúti szállítás, a távközlés és az energiaszolgáltatás (benzin és gáz) területén, míg az EU piacnyitása a közhatóságok és a közvállalkozások beszerzéseire terjed ki a villamos energia, az ivóvíz, a városi közösségi közlekedés, a repülőterek, valamint a tengeri és belvízi kikötők területén.

A vegyes tanács az ideiglenes megállapodás hatályba lépése óta rendszeresen ülésezik a beszerzési kérdések tárgyában. A tanács a megállapodás hatálya esetleges kiterjesztésének kérdésével is foglalkozott.

Chile

Az EU és Chile közötti társulási megállapodást 2002. november 18-án írták alá[24]. A megállapodás teljes egészében még nem lépett hatályba, bár rendelkezéseinek nagy része – ideértve a beszerzésekre vonatkozókat is – 2003. február 1-jén ideiglenesen hatályba lépett[25].

Egy társulási tanácsot és az azt segítő társulási bizottságot hoztak létre a társulási megállapodás végrehajtásának felügyeletére.

A közüzemek tekintetében az EU és Chile kölcsönösen megnyitják a kikötők és a repülőterek terén működő közjogi szervezeteik beszerzéseinek piacát. A megfelelő értékhatárokat mind az EU, mind pedig Chile tekintetében azonos szinten határozták meg, és azok megfelelnek a közüzemi irányelvben meghatározottaknak.

CARIFORUM

2008 októberében az EU gazdasági partnerségi megállapodást (EPA) írt alá a CARIFORUM-hoz tartozó tizenhárom országgal, melyek a következők: Antigua és Barbuda, Bahama-szigetek, Barbados, Belize, Dominika, Dominikai Köztársaság, Grenada, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Saint Kitts és Nevis, Suriname, Trinidad és Tobago és Guyana. A megállapodást 2008. december 29. óta ideiglenesen alkalmazzák. Az EU ígéretet tett arra, hogy együttműködik a haiti kormánnyal és más karibi partnerekkel annak biztosítása érdekében, hogy hamarosan megteremtsék Haiti EPA-hoz történő csatlakozásának a feltételeit.

A CARIFORUM EPA aláírói kötelezettséget vállalnak arra, hogy a kormányzati beszerzések átláthatóságának igen széles körű szabályait alkalmazzák, de a megállapodás semmiféle rendelkezést sem tartalmaz a piacra lépésről. Az EU és a CARIFORUM olyan szabályokban állapodott meg, amelyek biztosítják, hogy a releváns információkat szabadon nyilvánosságra hozzák a tisztességes és elfogadható közbeszerzési pályázati eljárások előmozdítása érdekében.

Beszerzési fejezetek a stabilizációs és társulási megállapodásokban / ideiglenes egyezményekben

Bevezetés

Azon nyugat-balkáni országokkal, amelyek kifejezték az EU-hoz való csatlakozásra irányuló szándékukat, az EU stabilizációs és társulási megállapodásokat (SAA) köt, cserébe pedig az adott országok elkötelezik magukat a politikai, gazdasági, kereskedelmi és emberi jogi reformok mellett. Az országok esetenként vámmentes bejutást kaphatnak az EU néhány vagy valamennyi piacára, és pénzügyi és/vagy technikai segítségnyújtásban részesülhetnek.

Az SAA-k az EU stabilizációs és társulási folyamatának részét képezik. Az SAA elveiben hasonlít az 1990-es években a közép és kelet-európai országokkal aláírt Európa-megállapodásokhoz és a Törökországgal kötött ankarai társulási megállapodáshoz[26].

Az SAA-kat a társuló államnak és valamennyi EU-tagállamnak meg kell erősítenie. Az SAA megerősítési folyamata idejére a Bizottság ideiglenes megállapodást köt annak érdekében, hogy az SAA kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezései a lehető leghamarabb hatályba léphessenek.

Mivel az SAA-k célja az, hogy támogatást biztosítsanak az érintett országok számára abban, hogy képesek legyenek az uniós jog átvételére és végrehajtására, a viszonossági kötelezettségvállalások általában aszimmetrikusak. Az alkalmazandó beszerzési rendelkezések is ilyenek. Az aláíró ország gazdasági szereplői, függetlenül attól, hogy letelepedettek-e az EK-ban, az EU közbeszerzési szabályainak megfelelően hozzáférhetnek az EK szerződés-odaítélési eljárásaihoz azt követően, hogy az SAA hatályba lép, illetve már az ideiglenes megállapodás hatályba lépésekor, ha az tartalmaz ilyen rendelkezést. Ez a szabály a közüzemi ágazat szerződéseire is vonatkozik, amint az aláíró ország elfogadta az EK-szabályokat ezen a területen bevezető jogi aktust.

A megállapodás hatályba lépését követően az aláíró országban letelepedett uniós vállalkozások olyan hozzáférést kapnak az adott ország szerződés-odaítélési eljárásaihoz, amely nem kedvezőtlenebb, mint a nemzeti vállalatokkal szembeni bánásmód.

Az aláíró országban le nem telepedett uniós gazdasági szereplők csak a megállapodás hatályba lépését követő, meghatározott számú év elteltével kapnak olyan hozzáférést az adott ország szerződés-odaítélési eljárásaihoz, amely nem kedvezőtlenebb, mint a nemzeti vállalatokkal szembeni bánásmód[27].

Az egyes országokkal kötött megállapodások

Albánia

Az EU és Albánia 2006. június 12-én írt alá SAA-t, amely 2009. április 1-jén lépett hatályba.

A piacra lépést legkésőbb négy évvel az ideiglenes megállapodás hatályba lépését követően kell biztosítani.

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal 2001. április 9-én írták alá az SAA-t és az 2004. április 1-jén lépett hatályba[28]. A 2001 júniusában hatályba lépett ideiglenes megállapodás nem tartalmazott közbeszerzési rendelkezéseket[29].

A piacra lépést 2009. április 1-jével biztosították.

Montenegró

2007. október 15-én Montenegró aláírta az SAA-t és a kereskedelemről és a kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodást. Az utóbbi 2008. január 1-jén lépett hatályba[30], míg az SAA akkor fog hatályba lépni, ha befejeződik a megerősítési folyamata.

A piacra lépést az ideiglenes megállapodás hatályba lépésétől kezdve biztosították.

Horvátország[31]

A Horvát Köztársasággal kötött SAA 2005. február 1-jén lépett hatályba[32].

A piacra lépést 2008. február 1-jétől biztosították.

Szerbia

Az SAA-t és a kereskedelemről szóló ideiglenes megállapodás-t 2008. április 29-én írták alá. A Tanács azonban úgy döntött, hogy az ideiglenes megállapodás végrehajtására és az SAA megerősítésére csak azt követően kerülhet sor, hogy a Tanács egyhangúlag elismeri, hogy Szerbia teljes mértékben együttműködik a volt Jugoszlávia területén elkövetett, a nemzetközi humanitárius jogot súlyosan sértő bűncselekmények megbüntetésére létrehozott nemzetközi törvényszékkel. A Szerb Parlament a megállapodásokat 2008. szeptember 9-én erősítette meg.

A piacra lépést legkésőbb 5 évvel a megállapodás hatályba lépését követően kell biztosítani.

E megállapodás hatályba lépését követően Szerbia köteles az esetlegesen fennálló és a belföldi gazdasági szereplőket támogató preferenciáit árpreferenciákká átalakítani. Az árpreferenciára vonatkozó rendelkezéseket 5 év alatt fokozatosan korlátozni kell.

Bosznia-Hercegovina

Bosznia-Hercegovinával 2008. június 16-án írták alá az SAA-t, valamint a kereskedelemről és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodás-t[33]. Az ideiglenes megállapodás[34] 2008. július 1-jén lépett hatályba, míg az SAA akkor fog hatályba lépni, ha lezárul a megerősítési eljárása.

A piacra lépést legkésőbb 5 évvel a megállapodás hatályba lépését követően kell biztosítani.

E megállapodás hatályba lépését követően Bosznia-Hercegovina köteles az esetlegesen fennálló és a belföldi gazdasági szereplőket támogató preferenciáit árpreferenciákká átalakítani. Az árpreferenciára vonatkozó rendelkezéseket 5 év alatt fokozatosan korlátozni kell.

Beszerzési fejezetek a szomszédságpolitika körében kötött megállapodásokban

Bevezetés

Az európai szomszédságpolitikát (ENP) 2004-ben alakították ki azzal a céllal, hogy elkerüljék új választóvonalak kialakulását az EU és közvetlen – tengeri és szárazföldi – szomszédai, Algéria, Örményország, Azerbajdzsán, Belarusz, Egyiptom, Grúzia, Izrael, Jordánia, Libanon, Líbia, Moldovai Köztársaság, Marokkó, Megszállt Palesztin Terület, Szíria, Tunézia és Ukrajna között[35].

Az EU megkülönböztetett kapcsolatot ajánl szomszédainak, amelynek alapja a közös értékek (demokrácia és emberi jogok, jogállamiság, jó kormányzás, piacgazdasági alapelvek és fenntartható fejlődés) iránti kölcsönös elkötelezettség. A kapcsolat mélységének szintje attól függ, milyen mértékben osztják ezeket az értékeket[36].

Az ENP a volt szovjet köztársaságokkal partnerségi és együttműködési megállapodásokra, az euromediterrán partnerség keretében pedig társulási megállapodásokra alapul[37], az ENP még nem lépett működésbe Belarusszal, Líbiával vagy Szíriával, mivel velük még nincsenek hatályban ilyen megállapodások.

A partnerségi és együttműködési megállapodások és a társulási megállapodások[38] előrevetítik az együttműködést a közbeszerzések területén, a közszerződések nyílt és versenyeztetett odaítélése feltételeinek kialakítása érdekében.

Az ENP központi elemei a kétoldalú ENP cselekvési tervek. Ezek a politikai és gazdasági reformok felsorolását tartalmazzák a rövid és középtávú prioritásokkal. Az ENP cselekvési tervek végrehajtása folyamatban van; és a felek ezeket közösen ösztönzik és kísérik figyelemmel az albizottságokban.

Az ENP alapján, az Ukrajnával, Belarusszal, a Moldovai Köztársasággal, Örményországgal, Grúziával és Azerbajdzsánnal fennálló kapcsolatok szélesítése és mélyítése érdekében a Tanács 2009. március 20-án elfogadta a keleti partnerségi kezdeményezést[39].

A keleti partnerség részét képezik az új kiszélesített (társulási) megállapodásokra vonatkozó tárgyalások (ide értve az olyan mély és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásokat, amelyek összekapcsolják a piacra lépési szabályokat és a jogszabályoknak a közösségi joganyaghoz való szabályozási célú közelítését) azon országokkal, amelyek készek és képesek komolyabb kötelezettségeket vállalni.

ENP – az átfogó beszerzési fejezetekre vonatkozó tárgyalások országonként (keleti országok)

Ukrajna

2007. március 5-én kezdődtek meg Ukrajnával a hivatalos tárgyalások az új, kibővített megállapodásról. 2008 februárjában kezdődtek meg a tárgyalások egy mély és átfogó FTA-ról mint a társulási megállapodás szerves részéről.

Még folynak a tárgyalások, amelyeknek célja a beszerzési piacok fokozatos és kölcsönös megnyitása minden területen (ideértve a közüzemeket és a koncessziókat is) a jogszabályoknak az EK-irányelvekhez való fokozatos közelítése alapján, melyhez Ukrajnában intézményi reform is kapcsolódik. A piacra lépés mértéke az elért szabályozási és igazgatási reform szintjéhez kapcsolódik.

Grúzia, Örményország

A mély és átfogó FTA-kra vonatkozó tárgyalások előkészítő folyamatának kezdetét tényfeltáró küldöttségek jelentették (Grúziában 2008 októberében, Örményországban 2009 februárjában). Folyamatban van Grúzia és Örményország tárgyalások megkezdésére való felkészültségének felmérése.

ENP – az átfogó beszerzési fejezetekre vonatkozó tárgyalások országonként (euromediterrán terület)

Szíria

A társulási megállapodás még nem lépett hatályba, bár szövegét 2004-ben véglegesítették. Más társulási megállapodásoktól eltérően ez részletes beszerzési eljárási szabályokat tartalmaz, valamint átfogó kölcsönös piacnyitásról rendelkezik, ideértve a közüzemi beszerzéseket is. Az EU folytatja a tárgyalásokat Szíriával a megállapodás aláírása érdekében.

Líbia

Az EU és Líbia közötti FTA-tárgyalások 2008 szeptemberében kezdődtek. Mindkét fél arra törekszik, hogy a közbeszerzési rendelkezések haladják meg a WTO GPA szövegének szabályait, mivel az EU fokozatos és kölcsönös piacra lépést ajánl az építési koncessziók terén, valamint hogy a közüzemi ágazatra vonatkozóan alkalmazzanak tágabb közösségi meghatározást. A tárgyalások folynak.

Folyamatban levő és jövőbeli kétoldalú tárgyalások

2006 októberében az Európai Bizottság megjelentette a „Globális Európa: Nemzetközi versenyképesség” című közleményt[40], amely az EU külső feladatait tartalmazza globális gazdasági versenyképességének fejlesztése terén. Az új generációs FTA-k célja ezen új kereskedelmi politikai keret központi részeként az, hogy kiegészítsék az EU erős elkötelezettségét a többoldalú kereskedelmi rendszer iránt, az olyan területekre, köztük a közbeszerzésekre összpontosítva, amelyekre jelenleg nem vonatkoznak többoldalú WTO-szabályok. Az új generációs FTA-k legfontosabb gazdasági kritériuma a piaci potenciál (a gazdaság mérete és növekedése), valamint az EU exportérdekeivel szembeni védelem szintje (vámjellegű és nem vámjellegű kereskedelmi akadályok). Az EU figyelembe veszi továbbá a potenciális partnerek által az EU versenytársaival folytatott tárgyalásokat, és azt, hogy ez várhatóan hogyan fog hatni az EU piacaira és gazdaságaira. Tartalmilag ezek az új generációs FTA-k átfogóak és széles hatályúak kívánnak lenni, a lehető legmagasabb szintű kereskedelmi liberalizációt tűzik ki célul, és egyben előmozdítják a fenntartható fejlődést, valamint figyelembe veszik a kereskedelmi partnerek fejlesztési igényeit.

Közép-Amerika

2004-ben az EU és Latin-Amerika és a Karib-térség közötti csúcstalálkozón az EU és a közép-amerikai régió megegyezett az új társulási megállapodásra vonatkozó tárgyalásokban, és ezek a tárgyalások 2007-ben megkezdődtek. A megállapodás kereskedelmi része közbeszerzési fejezetet tartalmaz, melynek vannak a szabályozásra, különösen az átláthatóságra és a piacra lépésre vonatkozó rendelkezései. Ebbe beletartoznak a közüzemi beszerzések is. 2009 júniusában Brüsszelben lezárult a tárgyalások legutóbbi köre, de a bizonytalan hondurasi politikai helyzetre való tekintettel a tárgyalást felfüggesztették.

Andok Közösség

Azt követően, hogy sikertelenek voltak az EU és az Andok Közösség között egy átfogó társulási megállapodás (amely politikai párbeszédről, együttműködésről és kereskedelemről szólt volna) elfogadásáról folytatott régióközi tárgyalások, 2009 februárjában kereskedelmi tárgyalások kezdődtek Kolumbiával, Ecuadorral és Peruval egy többoldalú kereskedelmi megállapodás megkötése érdekében. Ez a megállapodás olyan közbeszerzési fejezetet fog tartalmazni, amelynek lesznek a szabályozásra, különösen az átláthatóságra és a piacra lépésre vonatkozó rendelkezései, a közüzemi beszerzésekre is kiterjedően. A negyedik tárgyalási forduló júniusban zárult le Bogotában.

Az afrikai, karib-tengeri és csendes-óceáni térség országai

2003 októberében regionális tárgyalások kezdődtek a hat régióval (Nyugat-Afrika, Közép-Afrika, Kelet- és Dél-Afrika, Dél-afrikai Fejlesztési Közösség, Karibi-térség, Csendes-óceáni térség) EPA-k elfogadása céljából. Az EPA-k a tervek szerint olyan WTO-kompatibilis kereskedelmi megállapodások lesznek, amelyek egységesítik az AKCS-n belüli regionális integrációs kezdeményezéseket, és támogatják azt, hogy az AKCS az árukra és szolgáltatásokra vonatkozó nyílt, átlátható és kiszámítható keretrendszerben fokozatosan integrálódjon a világgazdaságba.

Irak

2006 novemberében kezdődtek tárgyalások az EU és Irak között a kereskedelmi és együttműködési megállapodás elfogadása céljából. Az EU és Irak egy WTO-kompatibilis rendszer kialakítására törekszik, amely ösztönözné az Irakkal folytatott kereskedelmet és az iraki befektetéseket is. A kereskedelmi és együttműködési megállapodásnak lesz egy nagyon átfogó, a GPA szabályain alapuló közbeszerzési fejezete is, amelynek eredménye az EU és Irak beszerzési piacainak alapvető kölcsönös megnyitása lesz, ideértve a közüzemi beszerzéseket is.

Dél-Korea

A Dél-Koreával kötendő FTA az első a Globális Európa szerinti új generációs megállapodások közül, amelyről az EU 2007 májusában kezdett tárgyalni. A beszerzések tekintetében az FTA kiegészíti azokat a kölcsönös kötelezettségvállalásokat, amelyeket az EK és Korea tett a GPA keretén belül. Így a beszerzési fejezet az építési koncessziók[41] piacának megnyitására összpontosít, amelyre a GPA nem terjed ki.

Kanada

2009. május 6-án kezdődtek meg a hivatalos tárgyalások az EU és Kanada között egy átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) elfogadása érdekében.

A 2009 elején elvégzett hatályfelmérés arra mutatott rá, hogy bármely megállapodásnak arra kell törekednie, hogy a központi és kormányzati szint alatti kormányzati beszerzésekre teljes mértékben terjedjen ki minden ágazatban, ideértve a közüzemeket is, a helyben letelepedett szolgáltatók részére biztosított bánásmódnál nem kevésbé előnyös bánásmód biztosítása érdekében. A megállapodásnak szólnia kell az átláthatóságról is, hogy olyan módon adjanak tájékoztatást a jogszabályokról, rendeletekről, eljárásokról és gyakorlatokról, amely lehetővé teszi, hogy az üzleti közösségek könnyen hozzáférhessenek a közbeszerzésekkel kapcsolatos információkhoz. A felek megállapodtak, hogy az eljárási kötelezettségvállalások kiindulópontja a WTO GPA szövege lesz. Az első tárgyalási fordulóra 2009 októberében kerül sor.

Kína

Az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa 2005 decemberi ülésének következtetéseivel összhangban az EU Kínával partnerségi és együttműködési megállapodás aláírásáról tárgyal a kétoldalú kereskedelmi és befektetési kapcsolatok kereteinek – ideértve a kormányzati beszerzések területét is – valamint az 1985. évi EK–Kína kereskedelmi és gazdasági együttműködési megállapodásnak a továbbfejlesztése érdekében

A BESZERZÉSI LEHETŐSÉGEK MEGNYITÁSÁNAK JÖVŐBELI ÚTJA

Az EU mindig is támogatta a globális szabadkereskedelem irányába tett lépéseket, és felismerte a piacok határokon átnyúló kölcsönös gazdasági függőségének növekedését. Megfelelően kezelve ez a fejlődés képes arra, hogy a globális gazdasági jólétet növelje. A globalizáció egyértelműen azt követeli meg Európától, hogy megreformálja gazdaságát és versenyképesebbé váljon. Európának erre a kihívásra belső válaszokat kell adnia, de növekvő figyelmet kell szentelnie a külső szempontokra is. A belső piac csak akkor tudja teljes mértékben megvalósítani a legfontosabb belső prioritásait, ha ezekkel a prioritásokkal világszinten megfelelően foglalkoznak.

Az EU hagyományosan nyílt társadalom és a szabadkereskedelem támogatója. A beszerzések szempontjából ez a protekcionizmus alacsony szintjét tételezi fel. Az EU megközelítését nem osztják teljes mértékben mindenütt a világon. A közbeszerzés hagyományosan olyan terület, ahol megjelenik a politikai nyomásgyakorlás a belföldi szállítók előnyben részesítése érdekében a külföldi versenytársaikkal szemben. Ezért nem vált a kormányzati beszerzés a WTO-n belül olyan területté, ahol többoldalú kötelezettségvállalások érvényesülhetnek. Az EU legtöbb jelentős kereskedelmi partnere korlátozó jellegű közbeszerzési gyakorlatokat alkalmaz, amelyek diszkriminálják az EU szállítóit. A jelenlegi gazdasági válsággal tovább terjed az ilyen gyakorlatok alkalmazása.

A közbeszerzési terület számtalan kihasználatlan lehetőséggel kecsegtet az EU exportőrei számára. Az EU vállalatai világelsők a közlekedési eszközök, az építési beruházások és a közüzemek területén. Azonban ezek a vállalatok csaknem valamennyi kereskedelmi partnerünk esetében megkülönböztető gyakorlatokkal szembesülnek, amelyek ténylegesen elzárják őket az exportlehetőségektől.

Az EU két irányban törekszik a fennálló kereskedelmi korlátozások leküzdésére. Egyrészt olyan FTA-k aláírására törekszik, amelyek átfogó közbeszerzési fejezeteket tartalmaznak az EU beszerzési szabályaihoz hasonló előírások alapján (új generációs FTA-k). Ezen túlmenően az EK a GPA részes feleként aktívan tárgyal a tagjelölt országokkal annak érdekében, hogy a GPA-t többoldalú megállapodássá alakítsák át.

A beszerzési fejezetek tárgyalása során az EU jogilag biztos és megkülönböztetésmentes bejutást kínál egy hatalmas beszerzési piacra, ami kedvezően járul hozzá az EU stratégiai előnyéhez a tárgyalások során. Ugyanakkor azonban ezt az előnyt kissé mérsékli az EU általános nyitottsága, mivel a tárgyalópartnereink tudják, hogy még a végleges alkuban adott ajánlatban nem szereplő beszerzési lehetőségek sem lesznek elzárva előlük áthatolhatatlan fallal.

Az EU mindig is a formális viszonosság alapján folytatta tárgyalásait. Azokban a helyzetekben, amikor egyes tárgyaló felek nem tudtak megfelelni a piacra lépésre vonatkozó elvárásainknak, a viszonosság elvét szigorúbban kellett értelmeznünk. Ez a helyzet a folyamatban levő GPA-tárgyalások esetében, ahol az EK-nak felül kellett vizsgálnia ajánlatát annak érdekében, hogy az tükrözze a többi fél készségét és lehetőségeit arra nézve, hogy megnyissák beszerzési piacaikat a külföldi verseny előtt.

A gazdasági viszonosság mérlegelését (a harmadik fél beszerzési piaca tényleges értékének felmérése) folytatni kell az EU tárgyalási pozíciójának megerősítéséről folyó viták részeként.

Azokban az esetekben továbbá, amikor fontos kereskedelmi partnereink élnek az EU általános nyitottságával, ám nem mutatnak hajlandóságot arra, hogy kölcsönösséget biztosítsanak, az EU az EU beszerzési piacának egyes részeire való bejutás tekintetében jól célzott korlátozások bevezetésével reagálhat, hogy ezeket a partnereket a viszonosságon alapuló piacnyitásra ösztönözze[42].

Szintén erősítheti az EU tárgyalási pozícióját, ha az egyes európai ajánlatkérők indokoltan és megfelelően használják az EU beszerzési jogszabályaiban már rendelkezésükre álló intézkedéseket, különösen a közüzemi beszerzések esetén.

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 2004/17/EK irányelve (2004. március 31.) a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról

[2] A 25 tagú EU-ra vonatkozó 2006. évi adat, forrás: Eurostat

[3] A 27 tagú EU-ra vonatkozó 2007. évi adat, forrás: Tenders Electronic Daily

[4] 2004/17/EK irányelv

[5] A KÜLKAPCSOLATOK Tanácsának 2780. ülése, Brüsszel, 2007. február 12., 6039/07., 6. o.

[6] Forrás: a Bizottság becslése

[7] Forrás: a Bizottság becslése

[8] A CARIFORUM tagjai: Antigua és Barbuda, Bahama-szigetek, Barbados, Belize, Dominika, Dominikai Köztársaság, Grenada, Guyana, Haiti, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Saint Kitts és Nevis, Suriname, Trinidad és Tobago.

[9] Kanada, Európai Közösségek, Hongkong, Kína, Izland, Izrael, Japán, Korea, Liechtenstein, Hollandia Aruba tekintetében, Norvégia, Szingapúr, Svájc, Kínai Tajpej és az Egyesült Államok.

[10] A Tanács 1994. december 22-i 94/800/EK határozata, HL L 336., 1994.12.23., 1. o.

[11] Norvégia, Liechtenstein, Izland

[12] XXIV. cikk, (7) bekezdés, b) és c) pont

[13] Jordánia és Kínai Tajpej megerősítették, hogy a jelenlegi megállapodáshoz történő csatlakozásukról szóló tárgyalások során benyújtott ajánlataikat kell a hatályról szóló tárgyalásokban is az ajánlataiknak tekinteni.

[14] A KÜLKAPCSOLATOK Tanácsának 2780. ülése, Brüsszel, 2007. február 12., 6039/07., 6. o.

[15] Bővítés 2004. május 1-én a következő tagokkal: CZ, EE, CY, LV, LT, HU, MT, PL, SI, SK.

[16] Megállapodás a Cseh Köztársaságnak, az Észt Köztársaságnak, a Ciprusi Köztársaságnak, a Lett Köztársaságnak, a Litván Köztársaságnak, a Magyar Köztársaságnak, a Máltai Köztársaságnak, a Lengyel Köztársaságnak, a Szlovén Köztársaságnak és a Szlovák Köztársaságnak az Európai Gazdasági Térségben való részvételéről (2003. október 14.) (HL L 130., 2004.4.29., 11. o.; EGT-kiegészítés, 23. szám, 2004.4.29., 1. o.).

[17] HL L 221.,2007.8.25.

[18] Ez a csomag hét ágazatra (személyek szabad mozgása, mezőgazdasági termékek kereskedelme, közbeszerzés, megfelelőségértékelés, légiközlekedés, közúti és vasúti szállítás, az ötödik kutatási keretprogramban való svájci részvétel) vonatkozó tárgyalásokat tartalmaz. Ezek a megállapodások egy megszűnési kikötéssel kapcsolódnak egymáshoz, amely szerint valamennyi megállapodás együttesen lépett hatályba, és együttesen szűnik meg a hatályuk, ha bármelyikük megszűnik.

[19] HL L 114., 2002.4.30., 430. o.

[20] A Tanács 2000/658/EK határozata (HL L 276., 2000.10.28.). Ezt a határozatot a Tanács 2005. január 31-i 2005/202 határozata módosította az új tagállamok 2004. évi csatlakozásának figyelembevétele érdekében, HL L 66., 2005.3.12.

[21] HL L 226., 1998.8.13.

[22] 2/2000 határozat, XII. melléklet

[23] NAFTA – Észak-amerikai Szabadkereskedelmi Megállapodás

[24] HL L 352., 2002.12.30.

[25] A Tanács 2002/979/EK határozata (HL L 352., 2002.12.30.). Ezt a határozatot a Tanács 2004. november 22-i 2005/106/EK határozata módosította az új tagállamok 2004. évi csatlakozásának figyelembe vétele érdekében, HL L 38., 2005.2.10.

[26] Meg kell jegyezni, hogy az ankarai társulási megállapodás semmiféle közbeszerzési rendelkezést nem tartalmaz. Bár az EK–Törökország Társulási Tanács 1/95 határozata (48. cikk) a vámunió beszerzési piacokra való kiterjesztésére vonatkozó tárgyalásokról rendelkezett, ebben a kérdésben mostanáig nem történt előrelépés.

[27] E szabály alól kivételt jelent Montenegró, amely az ideiglenes megállapodás hatályba lépésétől kezdve biztosítja a beszerzési piacára történő belépést a közösségi vállalkozások számára, függetlenül azok letelepedési helyétől.

[28] HL L 84., 2004.3.20.

[29] HL L 124., 2001.5.4.

[30] Aláírása 2007.10.15-én történt, HL L 345., 2007.12.28.

[31] Horvátország az EU tagjelölt országa; a csatlakozási tárgyalások jelenleg folyamatban vannak. A közbeszerzésre vonatkozó tárgyalások (5. fejezet) 2008. december 16-án kezdődtek. A Tanács három tárgyalási zárókritériumot fogadott el a jogszabályok összehangolása, a végrehajtás és az adminisztratív kapacitásbővítés terén. Ezeket a kritériumokat kell teljesíteni az e fejezetre vonatkozó tárgyalások sikeres lezárásához.

[32] HL L 26., 2005.1.28.

[33] A Tanács 594/2008/EK rendelete és a Tanács 2008/474/EK határozata, HL L 169., 2008.6.30.

[34] HL L 169., 2008.6.30., 13. o.

[35] Bár Oroszország is szomszédja az EU-nak, az Oroszországgal való kapcsolatok fejlesztése egy stratégiai partnerség keretében történik, amely négy „közös teret” fed le.

[36] Az ENP továbbra is elkülönül a bővítési folyamattól, azonban nem befolyásolja az európai szomszédok esetében azt, hogy hogyan fejlődhet a jövőben kapcsolatuk az EU-val, összhangban a Szerződés rendelkezéseivel.

[37] Az EU és a Palesztin Hatóság kapcsolatainak jogi alapja a Palesztin Hatóságot képviselő Palesztin Felszabadítási Szervezettel (PLO) aláírt Ideiglenes Kereskedelmi és Együttműködési Társulási Megállapodás.

[38] Örményországgal: 48. cikk; Azerbajdzsánnal: 49. cikk; Egyiptommal: 38. cikk; Grúziával: 50. cikk; Izraellel: 1. és 35. cikk (pontosítja a közüzemi ágazatokban működő vállalkozások beszerzési piacai kölcsönös megnyitásának célját); Jordániával: 58. cikk; Libanonnal: 39. cikk; a Moldovai Köztársasággal: 54. cikk; Marokkóval: 41. cikk; a Megszállt Palesztin Területekkel: 34. cikk; Tunéziával: 41. cikk; Ukrajnával: 55. cikk.

[39] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak – Keleti Partnerség {SEC (2008) 2974}

[40] Globális Európa: Nemzetközi versenyképesség (COM(2006) 567 végleges)

[41] Építés–működtetés–átruházás (BOT: Build-Operate-Transfer) koncessziók Korea részére.

[42] Ez a megközelítés nem alkalmazható a szegényebb fejlődő országok számára.