EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.6.7. 
SEC(2011) 810 végleges 
  
Ajánlás 
A TANÁCS AJÁNLÁSA 
Olaszország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról 
  
és az Olaszország 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó aktualizált stabilitási 
programjáról szóló tanácsi véleményr ől 
{SEC(2011) 720 végleges} 
 
 
HU 2   HU Ajánlás 
A TANÁCS AJÁNLÁSA 
Olaszország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról 
  
és az Olaszország 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó aktu alizált stabilitási 
programjáról szóló tanácsi véleményr ől 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődésre és különösen annak 121. cikke (2) 
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, 
tekintettel a költségvetési e gyenleg felügyeletének meger ősítéséről és a gazdaságpolitikák 
felügyeletér ől és összehangolásáról szóló, 1997. jú lius 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
1 és 
különösen annak 5. cikk e (3) bekezdésére, 
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2, 
tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, 
tekintettel a Foglalkoztatá si Bizottság véleményére, 
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságga l folytatott konzultációt követ ően, 
mivel: 
(1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jó váhagyta az Európai Bizottság „Európa 
2020” elnevezés ű, a foglalkoztatást és növekedést célz ó új stratégia elindításáról szóló 
javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolit ikák fokozott összehangolása révén azokra a 
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak 
érdekében, hogy Európa növelhesse a fennt artható növekedés és a versenyképesség 
területén rejl ő lehetőségeit. 
(2) A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira 
vonatkozó átfogó iránymutatásokról szól ó ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én 
pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatá spolitikáira vonatkozó iránymutatásokról 
szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A 
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti g azdaság- és foglalkoz tatáspolitikájukban 
vegyék figyelembe az integr ált iránymutatásokat. 
                                                 
1 HL L 209., 1997.8.2., 1. o. 
2 HL C [...]., [...], [...]. o. 
3 A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata. 
 
HU 3   HU (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az els ő éves növekedési jelentést, amely az 
Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jele nti, és elindítja az el őzetes és integrált gazdaságpolitikai 
koordináció els ő európai szemeszterét. 
(4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i 
következtetéseivel összhangban és a Bizottság  éves növekedési jelentésének fényében) 
jóváhagyta a költségvetési kons zolidáció és a strukturális  reformok prioritásait. 
Hangsúlyozta, hogy els őbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a 
költségvetési fenntarthatóság helyreál lítása és a munkanélküliség munkaer ő-piaci 
reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb er őfeszítéseket tegyen 
a növekedés felgyorsítása érdekében. Fels zólította a tagállamokat, hogy ezeket a 
prioritásokat konkrét intézkedések formáj ában építsék majd be stabilitási vagy 
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba. 
(5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt 
vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kell ő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat 
stabilitási és konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba 
beépíthessék. 
(6) Olaszország 2011. május 6-án benyújtotta a 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó, 
2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok fi gyelembevétele érdekében a két program 
értékelésére egyidej űleg került sor. 
(7) Az olasz gazdaságot már jóval a jelenlegi globális gazdasági és  pénzügyi válság el őtt 
is strukturális gyengeségek jellemezték. 2001 és 2007 között a reál-GDP átlagos növekedése 1 % körül volt, azaz az euróöveze ti átlag mindössze felét érte el, aminek 
oka elsősorban a termelékenység lassú növekedé se volt. Mivel ezek a változások az 
ország egészét érintetté k, a régiók közötti jelent ős gazdasági egyenl őtlenségek nem 
csökkentek. Bár a gazdaságot nem jellem ezte nagy egyensúlyhiány a magánszektoron 
belül, azt komolyan érintette a globá lis válság. A kivitelek – majd azt követ ően a 
beruházások – terén tapasztalt  visszaesés a reál-GDP jelent ős, mintegy 7 %-os 
csökkenését eredményezte 2008 második ne gyedéve és 2009 második negyedéve 
között. A bruttó államadósság mértéke – az  elmúlt évtizedben be következett tartós 
csökkenés után – 2010 végére 119 %-ra emelkedett, ami szintén a GDP jelent ős 
visszaesését tükrözi. A foglal koztatási ráta ennél jóval ki sebb mértékben csökkent: azt 
a ledolgozott munkaórák csökkentésére irányul ó, a kormány által támogatott program 
segítette, és így a munk anélküliségi ráta csak kis mértékben emelkedett 2008–2009-
ben. A gazdaság az exporttevékenység ál tal vezetve 2009 második felében lassan 
ugyan, de fellendülésnek indult. A munkaer ő-piaci helyzet sérülékeny maradt 2010-
ben, és a munkanélküliségi ráta az év végé n 8,5 % körül stabilizálódo tt. Tekintettel az 
államadósság nagyon magas arányára, Olaszország a válság ideje alatt kell ően 
megfontolt költségvetési politikát fo lytatott, és tartózkodott a jelent ős fiskális ösztönz ő 
intézkedések vállalásától, és így az államháztartási hiányt 2009–2010-ben az 
euróövezeti átlag alatt tartotta. 
(8) Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelel ően az aktualizált stabilitási program 
értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a programot alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv me galapozott. A program el őrejelzése szerint az 
államháztartási hiány 2012-ig a GDP 3 %-á ban meghatározott referenciaérték alá 
 
HU 4   HU csökken, méghozzá a kiadások további vissz afogása, valamint az adózási morál 
javításának köszönhet ően keletkez ő kiegészít ő bevételek révén. A program a túlzott 
hiány megszüntetését követ ően a strukturális értelemb en vett kiegyensúlyozott 
költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkit űzés megvalósítását vetíti el őre a 
programid őszak végéig (2014), amit az els ődleges kiadások további korlátozására 
vonatkozó vállalás is alátámaszt. A program  szerint az államadósság aránya 2011-ben 
lesz a legmagasabb, majd ezt követ ően az els ődleges többlet  növekedésének 
megfelelően növekv ő iramban csökkenni fog. A 2010–2012-es id őszakra tervezett 
átlagos éves költségvetési er őfeszítés meghaladja a Tanács á ltal a túlzott hiány esetén 
követendő eljárás keretében ajánlott, a GDP 0,5 %-át kitev ő értéket, és a kiigazítás 
tervezett üteme 2012 után jóval meghaladja a Stabilitási és N övekedési Paktum 
rendelkezései szerinti mértéket. Ahhoz, hogy a tényleges hiány és adósság mértéke 
elérje a fenti szintet, a költségvetés szigor ú végrehajtására van szükség, míg a program 
hitelességének növelése szempontjából további információk kellenek a tervezett konszolidációs intézkedésekkel kapcsolatban. 
(9) Tekintettel a rendkívül magas, 2011- ben a GDP mintegy 120 %-át kitev ő 
államadósságra, Olaszország számára kulcsfontosságú prioritást jelent a tartós és 
hiteles konszolidáció végrehajtása és a növe kedés fokozására irá nyuló strukturális 
intézkedések elfogadása. A már elfogadott intézkedések teljes kör ű megvalósítása 
meghatározó a 2012-ig tartó id őszak, az államháztartási hiányra vonatkozóan a 
stabilitási programban megállapított célkit űzések teljesítése és így a túlzott hiány 
2012-ig történ ő megszüntetése szempontjából. Tová bbi fellépésre lesz szükség, ha 
például az adózási morál javítása miatt keletkez ő bevételek a költségvetésben 
tervezettnél alacsonyabb mérték űek lesznek, vagy ha nehézségek merülnek fel a 
tőkekiadások tervezett kor látozásának teljesítése  során. A 2013–2014-es id őszakra 
vonatkozóan az új hároméves költségvetési keret el őírja, hogy a konszolidációs 
törekvéseket alátámasztó konkrét intézkedés eket 2011 októberéig kell elfogadni. Bár a 
költségvetési keret jelent ősen meger ősödött az elmúlt években, a kiadásokra 
vonatkozóan megállapított kötelez ő érvényű felső határok bevezetése és a 
költségvetési nyomon követés további javítása az összes államháztartási alszektorban a 
költségvetési fegyelem el őmozdítását és a középtávú költségvetési stratégia 
hitelességének er ősítését szolgálja. 
(10) Annak ellenére, hogy a válságot megel őző időszakban viszonylag jelent ős volt a 
munkahelyteremtés mértéke, Olaszország munkaer őpiaca jelenleg szerkezeti 
gyengeségek jeleit mutatj a. A határozatlan idej ű szerződésekkel rendelkez ő 
munkavállalók nagyobb védelmet élveznek, mint a rövid id őtartamú megbízással vagy 
ideiglenes szerz ődéssel foglalkoztatottak, különösen, ha önálló váll alkozóként vannak 
hivatalosan bejegyezve, viszont té nylegesen a szokványos beosztotti 
munkakapcsolatban dolgoznak. Az el őzőek tekintetében a munkajog csak igen 
korlátozott számú esetben tesz lehet ővé kollektív elbocsátást és gazdasági okok miatti 
elbocsátást. Ugyanakkor nem minden, munkáját elveszít ő munkavállaló részesül 
megfelelő jövedelemtámogatásban, mivel a munkaer őpiac szegmentációján túl a 
munkanélküli ellátások rendsze re is töredezett. A munkanélküliség szintje a 25 év 
alattiaknál 2010-ben elérte  a 27,8 %-ot, és az orszá gon belüli eloszlás egyenl őtlen volt: 
a déli régiókban él ő fiatalok munkanélkülisége kétszerese volt az északi régiókban él ő 
társaikénál. Nem kap kell ő hangsúlyt a gyakorlati és sza kképzés szerepe. Bár nagyon 
hasznos és fontos lenne, je lenleg nincs a szakismeret igazolására és a szakmai és 
képzési követelmények elfogadására szolgá ló olyan egységes rendszer, amelyet az 
 
HU 5   HU országban mindenütt elismernének, ami Olaszo rszág egészében negatívan befolyásolja 
a munkavállalók mobilitását és  a foglalkoztatási lehet őségeket. Lenne még mit tenni a 
foglalkoztatási szolgáltatások hatékonys ágának növelése érdekében, különösen 
azokban a régiókban, ahol magas a munkanélkü liség szintje. Emellett Olaszországban 
tekintélyes mértéket ölt a be  nem jelentett munkavégzés. 
(11) Kiemelt jelent ősége van a bérszabályozás termelékenységnövekedéssel való 
összehangolásának tekintettel arra, hogy Olaszországnak az 1990-es évek óta a versenyképesség állandó gyengülésével kell  szembenéznie. Ezzel összefüggésben a 
vállalati szint ű bértárgyalások fontos szerepet  játszhatnak, és segíthetnek a 
munkaerőpiac régiók közötti egyenl őtlenségeinek kezelésébe n. A bértárgyalási keret 
2009-es reformja többek között bevezette a nyitó klauzula (az országos szinten elfogadott ágazati bért ől való eltérés) lehet őségét, azonban annak használata még nem 
terjedt el. 
(12) A nők foglalkoztatási rátája az egész orszá gban több mint 20 százalékponttal a férfiaké 
mögött marad. A viszonylag alacsonyabb akti vitási és a magasabb munkanélküliségi 
ráta miatt a déli régiókban a 20 és 64 év közötti n ők alig harmada vo lt foglalkoztatva 
2009-ben. A munkát terhel ő olaszországi adók viszonylag magas szintje visszafogja a 
munkaerő-kínálatot, különösen az e ltartott házastársak eset ében, és hátrányosan 
befolyásolja a társaságok munkaer ő-keresletét. A nemzeti reformprogram a n ők 
foglalkoztatásának el őmozdítása terén a 2010-ben el fogadott tervre támaszkodik, 
amelynek célja a munka és a cs aládi élet összeegyeztethet őségére irányuló 
törekvéseknek a különböz ő kormányzati szintek közötti összehangolása. A kormány a 
magas munkanélküliségi rátával küzd ő régiókban nemrég adóösztönz őt vezetett be a 
hátrányos helyzet ű munkavállalókat alkalmazó vállal kozások számára, ideértve azokat 
a munkavállalókat, akik ol yan ágazatban vagy szakmába n dolgoznak, ahol kiemelten 
magas a nemek közötti egyensúlyhiány. A program emellett bejelenti az adórendszer reformját is, amelynek célja az adóteher  fokozatos elmozdítása a munkáról a 
fogyasztás irányába, ami segíth eti a foglalkozta tás növelését. 
(13) Az üzleti környezet javítására, és a köz igazgatás teljesítmé nyorientációjának és 
elszámoltathatóságának fokozás ára irányuló nem régi intézked ések ellenére az európai 
uniós szinthez képest még mindig költs éges üzleti tevéke nységet folytatni 
Olaszországban, különösen a déli régiókban. A termék- és  szolgáltatási piacokon (és 
különösen a szakmai szolgáltatások teré n) még számtalan jogszabályi és 
adminisztratív akadályt kell felszámolni . A versenykörnyezet és a fogyasztóvédelem 
támogatása érdekében 2009-ben jogszabá lyi eszközként bevezették az éves 
versenyjogi törvényt, annak elfogadásá ra azonban még nem került sor. Az 
olaszországi üzleti környezet további  gyengesége, hogy hosszasak a szerz ődések 
betartatására irányuló eljárások. A vá llalkozásfejlesztés bankszektoron kívüli 
finanszírozása még mindig viszonylag ritka Olaszországban, különösen a kkv-k 
esetében. A sajátt őke-finanszírozás és a kockázati t őke továbbra is csak korlátozott 
szerepet játszanak annak ellenére, hogy jelent ős potenciált jelentenek a társaságok 
méretének növelése, az új gl obális piacokra való kilépés,  valamint a vállalatirányítás 
javítása terén. 
(14) A K+F-re fordított kiadások csak mérsékelten emelkedtek az elmúlt tíz évben. 
Következésképpen a K+F intenzitása továbbr a is alacsony (a GDP körülbelül 1,27 %-
át teszi ki), és jóval elmarad az uniós átlagtól (1,90 %). Ez a rés els ősorban az ipari 
kutatás alacsony szintjének a következménye , mivel az üzleti K+F intenzitása a GDP 
 
HU 6   HU 0,64 %-a, szemben az EU-27 1,23 %-o s átlagával. A kockázati t őke intenzitása 
ugyancsak alacsony szint ű maradt. A nemzeti reformprogram számos intézkedést 
bemutat (köztük az egyetemek vagy közszek torbeli szervezetek által megvalósított 
kutatási projektekbe beruházó  vállalkozásoknak nyújtott, id őben korlátozott 
adókedvezményeket), de a K+F intenzitás a vonatkozásában meghatározott, a GDP 
1,53 %-át kitev ő célkitűzés csak alig haladja meg a jelenlegi szintet. 
(15) Olaszország a harmadik az EU kohéziós politikájához tartoz ó alapokból részesül ő 
kedvezményezettek sorában: a 2007–2013 közötti id őszakra a teljes uniós kohéziós 
politikai költségvetés mintegy 8 %- át ez az ország kapta. A programid őszak felénél az 
uniós alapokból tényle gesen igénybe vett el őirányzatok aránya csak  16,8 %, és a déli 
konvergenciarégiók esetében ez a szám ennél jóval alacsonyabb. 
(16) Olaszország számos vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében4. A nemzeti 
reformprogram említ néhány nemrégen elf ogadott intézkedést, és körvonalaz az 
államháztartás fenntarthatóságára, a pé nzügyi stabilitásra, a versenyképesség 
előmozdítására, valamint a foglalkoz tatás javítására vonatkozó jöv őbeni 
reformterveket, amelyek összhangban vannak az Euró Plusz Paktum elveivel. Kifejezetten a Paktumra válaszul tett jelent ős új vállalás a kormány azon szándéka, 
hogy alkotmánymódosítás révén javítsa a költség vetési fegyelmet. Sor került ezeknek 
az elemeknek az értékelésére és az aj ánlásban való figyelembevételükre. 
(17) A Bizottság értékelte Olaszország stabilitási  programját és nemzeti reformprogramját, 
valamint az Euró Plusz Pakt um keretében tett vállalásait
5. Figyelembe vette nemcsak a 
programok Olaszország fenntartható költségve tési és társadalmi-gazdasági politikája 
szempontjából mutatott jelent őségét, hanem azt is, hogy  megfelelnek-e az uniós 
szabályoknak és iránymutatás oknak, tekintve, hogy a jöv őbeli nemzeti döntéseknél az 
uniós szempontok beépítésével kell meger ősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági 
kormányzását. Ennek fényében a Bizotts ág úgy ítéli meg, hogy Olaszországnak a 
2011–2014 közötti id őszakra szóló konszolidációs terv e 2012-ig hiteles, ugyanakkor a 
2013–2014-es id őszakra azt konkrét intézkedés ekkel kell alátámasztani annak 
érdekében, hogy a nagyon magas államadósság tartósan csökken ő pályára kerüljön. A 
nemzeti reformprogram az Európa 2020 stratégia minden aspektusára kitér ő 
kezdeményezések átfogó készletét vázolja, azonban további intézkedések szükségesek a régi kelet ű és a válság által súlyosbított st rukturális gyengeségek kezeléséhez. 
Olaszország növekedésének és munkahely-t eremtési potenciáljának fokozása, 
valamint a déli régiók felzárkózásának el őmozdítása érdekében további intézkedéseket 
kell hozni 2011–2012-ben a munkaer őpiac működésének javítása, a szolgáltatási és 
termékpiacoknak a nagyobb verseny el őtt való megnyitása, az üzleti környezet 
javítása, a kutatási és in novációs szakpolitika meger ősítése, valamint az európai uniós 
kohéziós pénzeszközök gyorsabb és  jobb felhasználása céljából. 
(18) Ezen értékelés fényében és figyelembe vé ve a 2010. június 2-i,  az Európai Unió 
működéséről szóló szerz ődés 126. cikkének (7) bekezdése s zerinti tanácsi ajánlást, a 
Tanács megvizsgálta Olaszország 2011. évi ak tualizált stabilitási  programját; arról 
alkotott véleményét
6 az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) pontja tükrözi. 
                                                 
4 Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások ré szletei a SEC(2011) 720 dokumentumban olvashatók. 
5 SEC(2011) 720. 
6 Az 1466/97/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének megfelel ően. 
 
HU 7   HU Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. má rcius 25-i következte téseit, a Tanács 
megvizsgálta Olaszország nemzeti reformprogramját, 
AJÁNLJA, HOGY Olaszország 2011–2012-ben te gyen intézkedéseket a következ ő 
pontoknak megfelel ően: 
(1) Hajtsa végre a tervezett költségvetési konszolidációt 2011-ben és 2012-ben a túlzott 
hiány megszüntetése érdekében. Fordíts on minden vártnál jobb költségvetési 
eredményt a gyorsabb hiány-  és adósságcsökkentésre, és álljon készen arra, hogy 
megakadályozza a túlköltekezéseket a köl tségvetés végrehajtása során. A 2013–2014 
közötti id őszakra szóló célkit űzéseket 2011 októberéig támassza alá konkrét 
intézkedésekkel az új többéves köl tségvetési keretnek megfelel ően. Erősítse meg a 
keretet azáltal, hogy kötelez ő érvényű felső határokat vezet be a kiadásokra 
vonatkozóan, és javítja a nyomon követést az összes államháztartási alszektorban. 
(2) Hozzon intézkedéseket a munkaer ő-piaci szegmentáció felszámolására a 
foglalkoztatásvédelmi jogszabál yok egyes szempontjainak fe lülvizsgálata, valamint a 
munkanélküli ellátások jelenleg töredeze tt rendszerének átf ogó reformja révén. 
Fokozza a be nem jelentett munkavég zés elleni küzdelem terén tett er őfeszítéseket. 
Emellett tegyen lépéseket a n ők jelentősebb munkaer ő-piaci részvételének 
előmozdítása érdekében azáltal, hogy az ország egész területén növeli a 
gyermekgondozási létesítmények rendelkezésre állását, és költségvetési szempontból 
semleges pénzügyi ösztönzést nyújt a második keres ők számára a 
munkavállalásához. 
(3) A kollektív bértárgyalási keret reformját megvalósító 2009. évi törvény alapján és a 
szociális partnerekkel a ne mzeti gyakorlatnak megfelel ően konzultálva tegyen 
lépéseket annak érdekében, hogy a bérnövekedés jobban tükrözze a termelékenység alakulását, valamint a he lyi és vállalati szint ű feltételeket. 
(4) Hozzon intézkedéseket a szolgáltatási ágazat további verseny el őtti megnyitása 
érdekében, különösen a szakma i szolgáltatások terén. A ve rsenyhivatal ajánlásainak 
figyelembevétele mellett 2011-ben fogadja el az éves versenyjogi törvényt. Rövidítse 
le a szerződések betartatására irányuló eljárások id ő
tartamát. Tegyen lépéseket annak 
érdekében, hogy a jogszabályi korlátok fels zámolása és a költségek csökkentése 
révén előmozdítsa a kkv-k hozzáférését a t őkepiacokhoz. 
(5) Javítsa a magánszektorbeli beruházás kerete it a kutatás és fejlesztés terén azáltal, 
hogy kiterjeszti a jelenleg i költségvetési ösztönz őket, javítja a kockázati t őke 
feltételeit, és támogatja az i nnovatív közbeszerzési rendszereket. 
 
HU 8   HU (6) Tegyen lépéseket a kohéziós politikához tartozó alapokból társfinanszírozott, 
növekedést ösztönz ő kiadások felgyorsítása érdekében, azért hogy csökkentse a 
régiók között állandó je lleggel fennálló egyenl őtlenségeket az adminisztratív 
kapacitás és a politikai kormányzás javítása révén. Teljesítse a nemzeti stratégiai referenciakeret keretében a források összege és a kiadások min ősége tekintetében tett 
vállalásait. 
Kelt Brüsszelben,  
 a Tanács részér ől 
 az elnök