KIFEJEZÉSGYŰJTEMÉNY

Adócsalás elleni stratégiával foglalkozó csoport (ATFS-csoport) : Szakértői csoport, amelyet a Bizottság és a tagállamok az ECOFIN-Tanács 2006. november 28-i következtetései nyomán azzal a céllal hoztak létre, hogy technikai megbeszéléseket folytasson a meglévő héarendszer megerősítésére és a héacsalás elleni küzdelemre irányuló hagyományos intézkedésekről.

Áruk kiadása : Olyan intézkedés, amelynek során a vámhatóságok engedélyezik az áruknak a megfelelő vámeljárás céljaira történő kiadását.

Fiscalis : Olyan adóhatósági kezdeményezéseket finanszírozó közösségi cselekvési program, amelyek kommunikációs és információcsere-rendszerek, többoldalú ellenőrzések, a személyzet csereprogramjai, szemináriumok és más képzési tevékenységek révén igyekeznek javítani a belső piac adóztatási rendszerének működését.

Héa : Hozzáadottérték-adó.

Héaalapú saját források : 2009-ben a héaalapú saját források 13,7 milliárd eurót tettek ki, és az EU bevételeinek 11,7%-át biztosították. A héaalapú saját forrásokat a harmonizált héaalap alapján állapítják meg. A héából származó saját források számításának kiindulópontja az egyes tagállamok által az adott évben beszedett teljes nettó héabevétel. Ha adóelkerülés vagy csalás miatt kevesebb adót szednek be, ez rendszerint a Közösség költségvetésébe befizetett héaalapú saját forrásokat is csökkenti, kivéve, ha a figyelembe veendő adóalapot a bruttó nemzeti jövedelem 50%-ában maximálták, amint az néhány tagállam esetében történt.

Héaazonosító szám : Az üzleti céllal termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást, illetve termékbeszerzést végezni kívánó adóalanynak kiosztott egyedi szám. Minden szám előtt egy vagy két betűből álló, a kibocsátó tagállamot azonosító előtag áll.

Helyi vámkezelési eljárás : Egyszerűsített eljárás, amelynek során a kereskedő a telephelyén (vagy a megjelölt helyen) kapja meg az árut, a vámáru-nyilatkozat benyújtás és az áru kiadása pedig rendszerint a saját nyilvántartásában való rögzítéssel történik.

Importáló tagállam : az a tagállam, ahol a termékeket fizikailag az Unióba behozzák és szabad forgalomba bocsátják.

KEÁB : A Közigazgatási Együttműködési Állandó Bizottság az 1798/2003/EK tanácsi rendelet 44. cikke alapján létrehozott szabályozási bizottság, amely a Bizottságot a rendeletben megállapított feladatokban segíti. A bizottság a tagállamok képviselőiből áll, elnöke a Bizottság képviselője.

Kockázati profil : Kockázati kritériumok és ellenőrzési területek (pl. áruk típusa, származási országok) kombinációja, amely jelzi, hogy a kockázat fennáll, és egyben javaslatot tesz ellenőrzési intézkedés végrehajtására. Ha ezeket a kritériumokat európai uniós szinten, közös kockázatkezelés keretében dolgozzák ki, uniós kockázati profilokról beszélünk.

Közigazgatási együttműködés : Tagállamok közötti információcsere, amelynek révén az adóhatóságok az 1798/2003/EK tanácsi rendelet [9999] értelmében segítséget nyújtanak egymásnak és együttműködnek a Bizottsággal annak érdekében, hogy a termékértékesítéseket és szolgáltatásnyújtásokat, a Közösségen belüli termékbeszerzéseket és a termékimportot terhelő hozzáadottérték-adó megfelelő alkalmazását biztosítsák. A tagállamok közötti információcsere főszabály szerint kiterjed minden olyan információra, amely elősegítheti a hozzáadottérték-adó helyes megállapítását, beleértve az egyedi esetekre vonatkozó információkat. Az információcsere történhet megkeresésre vagy előzetes megkeresés nélkül is.

Közösségen belüli értékesítés : Olyan termék értékesítése, amelyet az eladó, a vevő, vagy megbízásukból más személy adott fel vagy fuvarozott el saját területén kívülre, de az Unió területén belülre, és amelyet a termékek feladásának vagy fuvarozásának indulási helye szerinti tagállammal meg nem egyező tagállamban eljáró másik adóalany vagy akként eljáró nem adóalany jogi személy javára teljesítettek.

Közösségen belüli termékbeszerzés : Tulajdonosként történő rendelkezési jog megszerzése olyan ingóság felett, amelyet az eladó, a vevő vagy bármelyik megbízásából harmadik személy a vevő számára egy olyan tagállamba ad fel vagy fuvaroz el, amely nem egyezik meg a termék feladásának vagy elfuvarozásának kiindulási helyével.

Összesítő nyilatkozat : Ezt a nyilatkozatot minden olyan adóalanynak be kell nyújtania, aki a Közösségen belül termékértékesítést végez és héaazonosító számmal rendelkezik. Az összesítő nyilatkozatot minden egyes naptári hónapra vonatkozóan kell összeállítani, és annak rögzítenie kell a más tagállamokban levő vevőknek értékesített termékek összesített értékét, héaazonosító számonként lebontva.

Rendeltetési tagállam : Az importáló tagállammal nem azonos azon tagállam, ahová a termékeket feladták vagy szállítják.

Szabad forgalomba helyezhető : Harmadik országokból importált olyan áruk státusza, amelyek az uniós piacon történő értékesítéshez és fogyasztáshoz előírt behozatali vámalakiságokat teljesítették.

Továbbítás : Áruknak a Közösségen belüli, de a behozatal helye szerinti tagállam területén kívüli rendeltetési helyre történő, az importőr vállalkozása céljaira az általa vagy nevében eljáró személy általi feladása vagy fuvarozása.

Újrakivitel : Más vámeljárás, például passzív feldolgozás keretében korábban ideiglenesen kivitt áruk szabad forgalomba bocsátása.

Vámáru-nyilatkozat : E cselekmény során egy személy kifejezésre juttatja, hogy vámeljárás alá kíván helyezni egyes árukat.

Vámellenőrzés : A vámjogszabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a vámhatóságok által végrehajtott konkrét intézkedések; ilyen intézkedés lehet az áruk átvizsgálása, az árunyilatkozat adatainak és az elektronikus vagy papíralapú dokumentumok meglétének és hitelességének ellenőrzése, a vállalkozások könyvelésének és egyéb nyilvántartásainak vizsgálata, a szállítóeszközök és poggyász vizsgálata és egyéb hasonló intézkedések.

VIES : A héainformációcsere-rendszer (VAT Information Exchange System, VIES) a tagállamokban nyilvántartott társaságok héaazonosító számai érvényességére vonatkozó információt továbbító elektronikus hálózat. A VIES-en keresztül bocsátják a tagállami közigazgatás rendelkezésére a Közösségen belüli (adómentes) értékesítésekre vonatkozó információt is. A héa-nyilvántartási adatokat a nemzeti közigazgatások gyűjtik és táplálják be a nemzeti adatbázisokba, távlekérdezés céljából. Ez vonatkozik az összesítő nyilatkozatokon feltüntetett Közösségen belüli értékesítésekre is. A rendszert a vámalakiságok és -ellenőrzések eltörlésének ellentételezésére hozták létre.

ÖSSZEFOGLALÓ

I. A 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárást az importőr annak érdekében alkalmazza, hogy az áruk egy másik tagállamba történő továbbszállítása esetén héamentességet kapjon. A héát a rendeltetési tagállamban kell megfizetni.

II. A számvevőszéki ellenőrzés célja annak vizsgálata volt, hogy a 42-es eljáráskódú vámeljárás kontrolljával és az ahhoz kapcsolódó egyéb eljárásokkal megelőzhető- és felderíthető-e a héacsalás. Az ezen eljárás alá vont importált áruk esetében fennáll annak a kockázata, hogy az importáló tagállamban nem fizetik meg utánuk az adót, illetve hogy a rendeltetési tagállamban történő felhasználásuk után ott nem számítják fel utánuk a héát. A tagállamok ezáltal héabevétel-kiesést kockáztatnak.

III. Egy adott tagállam vám- és adóhatóságának kontrolltevékenysége és -eljárásai közvetlen hatással lehetnek más tagállamok bevételére. Ha valamely tagállamban kevesebb héát szednek be, az befolyásolja az Unió saját forrásainak összetételét és a többi tagállam ahhoz való hozzájárulását.

IV. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság a héairányelv módosítására tett javaslataival ésszerű lépéseket tett a jogi keretrendszer javítása érdekében. Ezt a keretrendszert azonban tovább kell tökéletesíteni.

V. A Számvevőszék megállapította, hogy ezen eljárás kontrollja a hét kiválasztott tagállamban a következők miatt elégtelen:

a) a vámhatóságok nem biztosítják az alapvető adatok érvényességét és hiánytalanságát;

b) az adóhatóságok alapvető információkhoz nem jutnak hozzá;

c) az adóhatóságok alapvető adatokat nem mindig egyeztetnek.

VI. A Számvevőszék megállapította, hogy a 42-es eljáráskódú vámeljárás alkalmazása jelentős kieséseket eredményezett. A minta vizsgálata alapján a 2009. évi kiesés extrapolált összege körülbelül 2200 millió EUR, amiből 1800 millió EUR a hét kiválasztott tagállamot, 400 millió EUR pedig azt a 21 rendeltetési tagállamot érinti, ahová a mintában szereplő árukat behozták. Ez a veszteség egyenértékű annak a héaösszegnek a 29%-ával, amely héa az ebben a hét európai uniós tagállamban a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont valamennyi 2009-es importügylet által képzett adóalapra elvileg kivetendő volna.

VII. Konkrétan javasoljuk, hogy a Bizottság:

a) módosítsa a Vámkódex végrehajtási rendelkezéseit annak érdekében, hogy a héamentesség kezelése szempontjából alapvető adatokat a kereskedők kötelező jelleggel és egységes formában továbbítsák a vámhatóságok felé;

b) ösztönözze a Tanácsot, hogy javaslata szerint módosítsa olyan értelemben a héairányelvet, hogy a rendeltetési tagállamban az importőr együttesen és egyetemlegesen feleljen a héabevétel-kiesésért, amennyiben nem nyújtja be időben a hiánytalan héaösszesítő nyilatkozatot;

c) ösztönözze, hogy a héaazonosító szám érvényességét a tagállamok elektronikus vámkezelési rendszerei automatikusan ellenőrizzék;

d) a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont importügyletekre vonatkozó – kockázatorientált és véletlenszerű – okmányellenőrzés végrehajtásának tagállamok közötti egységesítését szem előtt tartva, a más tagállamba irányuló szállítás és egyéb mentességi feltételek, illetve a héaalap összege helyességének ellenőrzése céljából hozzon létre uniós kockázati profilt;

e) tegyen olyan értelmű héairányelv-módosító javaslatot, hogy a kereskedők héaösszesítő nyilatkozataiban legyenek világosan elkülönítve az ezen vámeljárás alá vont importügyleteket követő Közösségen belüli értékesítések. Ezáltal az importáló tagállamban eredményesen lehetne egyeztetni a vám- és adóadatokat;

f) javasolja, hogy a 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárás alá tartozó kockázatos tranzakciókra vonatkozóan az importáló tagállam vámhatóságai és a rendeltetési tagállam adóhatóságai között vezessenek be közvetlen automatikus információcserét.

BEVEZETÉS

1. A 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárást a kereskedő abból a célból alkalmazza, hogy héamentességet kapjon, ha az importáló tagállamba egy nem uniós országból importált árukat egy másik tagállamba szállítja tovább [1]. A héát ez utóbbiban, a rendeltetési tagállamban kell megfizetni.

2. Megfelelő kontroll hiányában fennáll az a kockázat, hogy az importáló tagállamban az áru után nem fizetik meg a héát, illetve a rendeltetési tagállamban az árut úgy használják fel, hogy ott nem számítják fel a héát.

3. A 42-es eljáráskódú vámeljáráshoz való jog a következőktől függ:

a) Az importőrnek [2] a behozatali nyilatkozatban a héára vonatkozóan hiánytalan és érvényes információkat kell szolgáltatnia.

b) Az áru kiadása előtt a vámhatóságok ellenőrzik ezt az információt, majd

c) az információt eljuttatják az adóhatósághoz.

d) Az adóhatóság ezt az információt egyezteti az importőr által benyújtott összesítő nyilatkozatban található információval. Ez a nyilatkozat tartalmazza az importőr más tagállamokba irányuló valamennyi értékesítését.

e) Az ebben szereplő információkat a héainformációcsere-rendszeren (VIES) keresztül más tagállamok adóhatóságai rendelkezésére bocsátják.

f) A rendeltetési tagállam adóhatósága a vevő héa-visszatérítését összehasonlítja a VIES-ben rendelkezésre álló információkkal, s így biztosítja, hogy a héát ott számítják fel.

4. A folyamatot a Grafikon ábrázolja, az ezen eljárásra irányadó jogi keretrendszert pedig az I. melléklet mutatja be.

GRAFIKON

A 42-ES ELJÁRÁSKÓDÚ VÁMELJÁRÁS ALÁ VONT MEGFELELŐ IMPORT FOLYAMATÁBRÁJA

+++++ TIFF +++++

5. A héacsalás sérti a tagállamok pénzügyi érdekeit, és kihat az uniós költségvetésre is, amennyiben csorbítja a héaalapú saját forrást. Ezt a kiesést a saját forrás GNI-alapú összetevőjének kell kompenzálnia, miáltal torzul az egyes tagállamok uniós költségvetési hozzájárulása. Az adócsalás akadályozza a belső piac működését, és gátolja a tisztességes versenyt is. A Háttérmagyarázat egy fiktív, ám tipikus példa révén mutatja be a 42-es eljáráskódú vámeljárás csalárd alkalmazását.

HÁTTÉRMAGYARÁZAT

TIPIKUS, DE FIKTÍV PÉLDA A 42-ES ELJÁRÁSKÓDÚ VÁMELJÁRÁS CSALÁRD ALKALMAZÁSÁRA

A 42-es eljáráskódú vámeljárást alkalmazva egy 6,6 millió EUR értékű jachtot importálnak 1. tagországba azzal a nyilatkozattal, hogy a jachtot azonnal 2. tagországba szállítják. Három évvel később az 1. tagország vámhatóságai országuk területén ellenőrzik a jachtot, és megállapítják, hogy a hajónapló tanúsága szerint a jacht soha nem járt 2. tagországban. A 2. tagország adóhatóságai által küldött információ szerint a nyilatkozatban szereplő 2. tagországbeli vevő nem fizette be a héát. Az 1. tagországban a héaelkerülés összege 1,3 millió EUR.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS MÓDSZERE

AZ ELLENŐRZÉS KÉRDÉSEI

6. Az ellenőrzés fő célja annak vizsgálata volt, hogy a Bizottság és a tagállamok eredményesen működő szabályozási és kontrollkeretrendszert hoztak-e létre ezen eljárásra vonatkozóan, és hogy e kontroll megelőzi és felderíti-e a héacsalást.

7. Bizottsági szinten az ellenőrzés kulcskérdése az volt, hogy a 42-es eljáráskódú vámeljárás alapján történő héacsalás elleni küzdelemben megbízható szabályozási keretrendszer áll-e rendelkezésre.

8. Tagállami szinten az ellenőrzés azt vizsgálta, hogy a nemzeti vám- és adóhatóságok ezen eljárás tekintetében eredményes kontrollt gyakorolnak-e.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS MÓDSZERE

9. A Számvevőszék nagyrészt a Fiscalis projektcsoportnak a bevált gyakorlatra vonatkozó 29. sz. ajánlásai [3] alapján dolgozta ki kontrollmodelljét (II. melléklet). E modell alkalmazása elősegítené a héamentesség megbízható kezelését. A Számvevőszék megvizsgálta a Bizottság által kidolgozott szabályozási keretrendszert, és vizsgálat tárgyává tette azt is, hogy a Számvevőszék kontrollmodelljével összevetve hogyan működnek a kontrollmechanizmusok hét kiválasztott tagállamban [4]. E tagállamok arról számoltak be, hogy a 42-es eljáráskódú vámeljárással 2009-ben importált áruk összevont adóalapot képező értéke meghaladta a 40 milliárd eurót, ami az ezen eljárás szerinti 2009. évi uniós import értéke 68%-ának felel meg.

10. A vizsgálat véletlenszerű mintavétellel, tagállamonként legalább 30 (összesen 219) 2009-ben bonyolított, 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont importügylet tesztelésével történt.

11. A Számvevőszék arról is meg akart bizonyosodni, hogy a mintában szereplő importált áruk után a huszonegy rendeltetési tagállamban [5] ténylegesen felszámították-e a héát.

ÉSZREVÉTELEK

A BIZOTTSÁG JAVASLATOKAT TETT A SZABÁLYOZÁSI KERETRENDSZER TÖKÉLETESÍTÉSÉRE, DE TOVÁBBI INTÉZKEDÉSEKRE VAN SZÜKSÉG

12. A Bizottság határozott célja [6] "olyan keretrendszert létrehozni az Unió adóhatóságai számára, amelynek révén bevételeik növelése érdekében eredményesen küzdhetnek a csalás ellen". A vámügyi téren kitűzött céljainak egyike, hogy "a jogszabályok egységes alkalmazásával, a gazdasági szereplőkkel szembeni egyenlő elbánással és magasabb fokú számítógépesítéssel biztosítsa a Vámunió eredményes igazgatását, az európai polgárok, a gazdasági szereplők és a vámigazgatási szervek érdekében". A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a Bizottság a 42-es eljáráskódú vámeljárással összefüggésben milyen tevékenységek révén igyekszik elérni e célokat.

13. A Bizottság a rendelkezésére álló fórumokon [7] ösztönözte az ezen eljárás kontrolljában bevált megoldások kölcsönös megismertetését, és a héairányelv 143. cikkének módosítását kezdeményezve javaslatot tett a jogi keretrendszer tökéletesítésére. E módosítás értelmében 2011. január 1-jétől kötelezővé válik a héaazonosító számok és a más tagállamba irányuló szállítást igazoló bizonyíték közlése, ez ugyanis elengedhetetlen ahhoz, hogy a vámhatóságok eredményesen kezeljék a héamentesség e formáját [8]. Az ellenőrzésre kiválasztott hét tagállamban ugyanakkor a módosított irányelv előírásai – nemzeti vámszabályok révén – már 2009-ben is érvényben voltak.

A SZABÁLYOZÁSI KERETRENDSZER NEM BIZTOSÍTJA, HOGY A TAGÁLLAMOK VÁMHATÓSÁGAI EGYSÉGESEN ÉS EREDMÉNYESEN KEZELJÉK A HÉAMENTESSÉG E FORMÁJÁT…

14. A 27 tagállam vámhatóságainak "egy közös szervként" kellene fellépniük, és a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont árukat importáló gazdasági szereplők számára az import helyétől függetlenül egyenlő elbánást kellene biztosítani.

15. A vámjogszabályokat [9] nem módosították a héairányelv új követelményeinek megfelelően. Így nincs biztosítva, hogy a vámhatóságok egységesen hajtsák végre a (13) bekezdésben leírt információközlést.

16. A behozatali vámáru-nyilatkozat (az egységes vámokmány) rovatait, amelyeket az importőrnek a fenti héaazonosító számok megadásához ki kell töltenie, tagállamonként eltérő módon használják. Az egységes kezelésnek ez a hiánya adminisztratív terhet ró a több tagállamban működő importőrre. A Vámkódex végrehajtási rendelkezései nem írják elő a rendeltetési ország kódjának feltüntetését, sem arra vonatkozó bizonyítékok megjelölését, hogy az árut más tagállamba szándékoznak továbbszállítani.

17. A héairányelv előírja, hogy az importőrnek a héaazonosító számokat a mentesség feltételeként a behozatal időpontjában kell megadnia. A vámjogszabályok azonban nem írják elő ezeknek a helyi vámkezelési eljárás alkalmazásának időpontjában történő közlését. Ezen egyszerűsített eljárás keretében a héaazonosító számokat csak egy későbbi szakaszban közlik, amikor az árut már kiadták.

…ÉS NEM BIZTOSÍTJA A SZABÁLYOZÁSI KERETRENDSZER AZT SEM, HOGY A RENDELTETÉSI TAGÁLLAM VÁMHATÓSÁGAI MINDIG MEGKAPJÁK AZ EZEKRE A TRANZAKCIÓKRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓKAT

18. A héacsalás korai felderítéséhez elengedhetetlen, hogy a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont importügyleteket követően a Közösségen belüli értékesítésekre vonatkozó információk gyorsan eljussanak a rendeltetési tagállam adóhatóságaihoz.

19. A Tanács a Bizottság kezdeményezésére lerövidítette az összesítő nyilatkozatok által lefedett tárgyidőszakot, és szorosabbá tette az azokban szereplő információk tagállamközi kicserélésének határidejét. Következésképpen 2010 elejétől az összesítő nyilatkozatokat havonta kell benyújtani [10], a tagállamközi információcserére pedig egy hónap áll rendelkezésre [11]. Ezt hat ellenőrzött tagállamban át is ültették a gyakorlatba. A Bizottság azonban nem tudta elkerülni, amit a Számvevőszék feltárt, hogy ti. Dániában a kereskedők 2011-ben még mindig negyedévente nyújtják be a héaösszesítő nyilatkozatokat.

20. Azzal a héairányelv-módosító bizottsági javaslattal, hogy a kereskedő a héaösszesítő nyilatkozat benyújtásának elmulasztása esetén együttesen és egyetemlegesen feleljen a héabevétel-kiesésekért, a Tanács még nem foglalkozott. Az összesítő nyilatkozat be nem nyújtásának következtében az ezekre a tranzakciókra vonatkozó információk nem jutnak el a rendeltetési tagállamhoz.

21. A Számvevőszék szerint, ha az importáló tagállam vámhatóságai úgy ítélik meg, hogy egy import különös kockázatot jelent [12], akkor a héaazonosító számokról és a héaalapot képező összegről a behozatalt követően késedelem nélkül küldjenek tájékoztatást közvetlenül a rendeltetési tagállam adóhatóságainak, egyfajta "korai előrejelző rendszer" gyanánt.

22. Az ezen eljárás alá vont importügyleteket illetően nem létezik ilyen rendszer, pedig a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy 2010 végéig terjessze elő a szükséges jogalkotási javaslatot [13].

23. A Bizottság útmutatást bocsátott ki a vámhatóságok számára ezen importügyletek ellenőrzésére nézve. Ez az útmutatás a hatályban lévő közigazgatási együttműködési rendszerek alkalmazása helyett azt ajánlja a vámhatóságoknak, hogy ha más tagállamoktól további információkat kérnek, éljenek a "kölcsönös segítségnyújtás" lehetőségével [14].

24. Ebből következően az ellenőrzött tagállamok közül kettő [15] vámhatóságai kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó megkeresést [16] küldtek a végső rendeltetési tagállamok vámhatóságainak, amikor aggályaik merültek fel az utóbbi tagállamokba irányuló áruszállítás valódiságát illetően. Párhuzamosan a héa területén történő közigazgatási együttműködési rendszert is kellett volna használniuk. A kölcsönös segítségnyújtás keretében a vámhatóságok nem feltétlenül küldik meg az információkat az adóhatóságoknak, így fennáll a veszélye annak, hogy utóbbiak nem értesülnek arról, hogy területükön áruk adózatlanul maradtak.

A TAGÁLLAMI KONTROLL ELÉGTELEN…

25. Az előző rész megmutatta: a szabályozási keretrendszer további tökéletesítésre szorul, mivel nem biztosította teljes mértékben, hogy helyes információ jusson el a rendeltetési tagállam adóhatóságaihoz. A héacsalás megelőzéséért, megakadályozásáért, felderítéséért és korrekciójáért elsősorban a tagállamok felelnek. A 42-es eljáráskódú vámeljárás esetében valamely tagállam fellépése közvetlenül befolyásolhatja egy másik tagállamban beszedett héa nagyságát.

26. A következő rész azt ismerteti, hogyan teljesítette kötelezettségeit az a hét tagállam, amelyeknek a 42-es eljáráskódú vámeljárási rendszereit a Számvevőszék ellenőrizte. Észrevételeink a következőkön alapulnak:

a) a tagállami rendszerek összevetése a Számvevőszék kontrollmodelljével (lásd: III. melléklet);

b) annak elemzése, hogy a tagállamok betartják-e az eljárás alapvető követelményeit (lásd: IV. melléklet);

c) a 21 rendeltetési tagállamból (lásd: 6. lábjegyzet) kapott információk arról, hogy felszámítottak-e héát a területükön (lásd: V. melléklet).

AZ ELLENŐRZÖTT TAGÁLLAMOK VÁMHATÓSÁGAI NEM BIZTOSÍTJÁK AZ ADATOK ÉRVÉNYESSÉGÉT ÉS HIÁNYTALANSÁGÁT, SEM AZ EGYÉB MENTESSÉGI FELTÉTELEK TELJESÜLÉSÉT

AZ IMPORTŐRÖK A BEHOZATAL IDŐPONTJÁBAN BOCSÁSSANAK ÉRVÉNYES HÉAAZONOSÍTÓ SZÁMOT A VÁMHATÓSÁG RENDELKEZÉSÉRE

27. Héaazonosító számok hiányában a vámhatóságok nem tudják értesíteni az importáló tagállam adóhatóságait az ezen eljárás alá vont importügyletekről. Ha egy szám nem érvényes, akkor az adott tranzakcióra vonatkozó információkat a VIES nem fogadja el, s így azok nem jutnak el a rendeltetési tagállam adóhatóságaihoz.

28. Az ellenőrzésre kiválasztott hét tagállamban a héaazonosító számoknak az egységes vámokmányon való feltüntetése a nemzeti vámszabályok értelmében már 2009-ben is kötelező volt. Az egységes vámokmányon sok esetben mégsem tüntették fel az importőr héaazonosító számát Spanyolországban, Franciaországban és Ausztriában, míg az áru végső címzettjét a belgiumi, dániai és franciaországi importügyletekből kiválasztott minta okmányaiban nem jelölték meg minden esetben (lásd: III. melléklet 1. és 3. pontja).

29. Az elektronikus vámkezelési rendszer a VIES-ben csak Dániában és Szlovéniában ellenőrzi automatikusan az importőr héaazonosító számának érvényességét. Ugyanerre az ellenőrzésre Spanyolországban csak a végső címzett héaazonosító száma tekintetében kerül sor. Nem történik meg ez az ellenőrzés a vizsgált tagállamok egyikében sem az áruk szabad forgalomba bocsátása előtt akkor, ha az árukat helyi vámkezelési eljárással importálják. Belgiumban lehetséges volt fiktív héaazonosító szám feltüntetésével importálni árut a 42-es eljáráskódú vámeljárás keretében (lásd: III. melléklet 2., 3. és 4. pontja).

30. Következésképpen a mintában szereplő 219 importügylet közül 17 esetben derült ki, hogy a behozatal időpontjában az importőr héaazonosító száma érvénytelen volt. Ezekre az importügyletekre Spanyolországban és Ausztriában került sor (lásd: IV. melléklet 1. pontja). A mintában szereplő 219 importügylet közül további 12 esetben derült ki, hogy a behozatal időpontjában a végső címzett héaazonosító száma érvénytelen volt. Ezekre az importügyletekre Belgiumban, Dániában, Franciaországban és Ausztriában került sor (lásd: IV. melléklet 2. pontja).

AZ ÁRUKNAK FIZIKAILAG EL KELL HAGYNIUK AZ IMPORTÁLÓ TAGÁLLAM TERÜLETÉT

31. A behozatal időpontjában már bizonyosnak kell lennie, hogy az árukat az importáló tagállamból egy másik tagállamba kívánják szállítani. A Számvevőszék véleménye szerint [17] az árukat más jellegű áruvá való feldolgozás nélkül kell a behozatalt követően elszállítani. Az importált áruk elszállítására irányuló szándék bizonyítékát (például a fuvarokmány számát) az importőrnek kérésre a vámhatóságok rendelkezésére kell bocsátania. Ezt úgy lehetne biztosítani, hogy az egységes vámokmányban szerepeljen hivatkozás erre a bizonyítékra, illetve tüntessék fel a rendeltetési ország kódját.

32. A mintában szereplő 219 importügyletből 205 esetében elfogadták az egységes vámokmányt, pedig nem volt benne hivatkozás a más tagállamba történő szállítás szándékát igazoló bizonyítékra. Még a Spanyolországban ellenőrzött 30 importügylet közül 20 esetében sem tüntették fel a rendeltetési tagállamba irányuló szállítás fuvarokmányának számát az egységes vámokmányban, pedig ott ez kötelező (lásd: III. melléklet 5. és 6. pontja).

33. A Bíróság ítélete szerint [18] a Közösségen belüli termékértékesítés héamentessége csak abban az esetben alkalmazható, ha az importőr igazolja, hogy az áruk fizikailag elhagyták az importáló tagállamot.

34. A mintában szereplő 219 importügyletből 36 esetében az importőr nem nyújtott bizonyítékot arra, hogy az áruk fizikailag elhagyták az importáló tagállam területét. Ez különösen Belgiumban volt megfigyelhető (lásd: IV. melléklet 3. pontja). Ezenfelül két esetben Belgiumban és egy esetben Spanyolországban a bejelentett áruk autóalkatrészek, míg a rendeltetési tagállamban értékesített áruk kész autók voltak. Ilyen esetekben nagyon nehéz meggyőződni arról, hogy minden importált árut ténylegesen elszállítottak egy másik tagállamba (lásd: IV. melléklet 4. pontja).

AZ UTÓLAGOS ELLENŐRZÉSEK HOZZÁJÁRULNÁNAK A MENTESSÉGI FELTÉTELEK TELJESÜLÉSÉHEZ

35. A héafizetés elkerülésének biztosítását elősegítené, ha véletlenszerű és kockázatalapú utólagos ellenőrzésekkel vizsgálnák ezeknek és egyéb mentességi feltételeknek (lásd: IV. melléklet 1–5. pontja) a teljesülését. Ilyen ellenőrzésekre Belgiumban és Dániában nem került sor (lásd: III. melléklet 9. pontja).

ALAPVETŐ INFORMÁCIÓKHOZ NEM LEHET HOZZÁJUTNI

A 42-ES ELJÁRÁSKÓDÚ VÁMELJÁRÁS ALÁ VONT IMPORTÜGYLETEKRE VONATKOZÓ ADATOKAT AZ IMPORTÁLÓ TAGÁLLAM ADÓHATÓSÁGAINAK RENDELKEZÉSÉRE KELL BOCSÁTANI

36. Az elektronikus vámkezelési rendszerben rögzített vonatkozó információt a Számvevőszék véleménye szerint automatikusan továbbítani kell az importáló tagállam adóhatóságainak. A hét ellenőrzött tagállam közül ötben [19] a mintából kiválasztott importügyleteket maradéktalanul bejelentették az adóhatóságoknak. A két kivétel Ausztria és még inkább Franciaország (lásd: III. melléklet 10. pontja). Belgiumban és Svédországban rendkívül korlátozott volt a közölt adatok használhatósága.

37. A Számvevőszék megállapította, hogy Belgiumban bizonyos esetekben az egységes vámokmány csak egy tételt rögzít több más tagállamba történő továbbszállításra szánt árukra, és nem adja meg országonkénti lebontásban a vonatkozó összeget. Ez meggátolja, hogy az adóhatóságok értelmezően össze tudják vetni a vámhatóságoktól kapott adatokat a héaösszesítő nyilatkozat adataival.

38. Svédországban az adóhatóságok a vámhatóságoktól kapott információk alapján nem tudták azonosítani az adóképviselő héaazonosító számát. Itt sem lehetett összehasonlítóan elemezni a vámadatokat és a héaösszesítő nyilatkozatot.

A KÖZÖSSÉGEN BELÜLI ÉRTÉKESÍTÉST BE KELL JELENTENI A HÉAÖSSZESÍTŐ NYILATKOZATBAN, ÉS AZ INFORMÁCIÓT A RENDELTETÉSI TAGÁLLAM ADÓHATÓSÁGAI SZÁMÁRA A VIES-EN KERESZTÜL RENDELKEZÉSRE KELL BOCSÁTANI

39. Az adóhatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az ezen eljárás alá vont importügyleteket követő, Közösségen belüli értékesítésekre vagy továbbításokra vonatkozóan teljes, időben történő és pontos információkat bocsássanak a rendeltetési tagállam rendelkezésére a VIES használatával.

40. Ausztriában, Szlovéniában és Svédországban a kereskedők a Közösségen belüli értékesítést megelőzően a héaösszesítő nyilatkozatban rendszeresen az import statisztikai értékét vagy vámértékét jelentik be. Ezek az értékek alacsonyabbak, mint az import héaalapja, mivel ez utóbbi más költségeket, például szállítási költséget, vámot és jövedéki adókat is tartalmaz [20]. Következésképpen a VIES-ben a valósághoz képest alacsonyabb összegeket továbbítanak a többi tagállamnak, amelyek így nem tudják megállapítani a helyes héaalapot.

HA A TRANZAKCIÓKRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK NEM TOVÁBBÍTHATÓK A VIES-EN KERESZTÜL, MÁS MÓDON KELL AZOKAT KICSERÉLNI

41. Spanyolországban a mintában szereplő 30 tétel közül 15-öt héaazonosító számmal nem rendelkező [21], másik tagállamban alapított vállalkozások importáltak, amelyek nem jelöltek ki adóképviselőt. Az ilyen importügyleteket követő Közösségen belüli értékesítéseket vagy továbbításokat ezért nem lehetett héaösszesítő nyilatkozatban, ill. a VIES-ben bejelenteni.

42. A spanyol adóhatóságok nem tájékoztatták a többi tagállamot "előzetes megkeresés nélküli információcsere" keretében, mert az ilyen információcsere vagy nem kötelező [22], vagy azt nem írták elő kifejezetten a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont importügyleteket követő tranzakciókra [23].

ALAPVETŐ ADATOKAT NEM MINDIG EGYEZTETNEK

43. Jobban fel lehetne tárni az összesítő nyilatkozat be nem nyújtásának eseteit, illetve biztosítani a nyilatkozatok hiánytalan voltát, ha az adóhatóságok rendszeresen automatikus összevetést végeznének a vámhatóságok által rögzített importügyletek héaalapja, illetve az összesítő nyilatkozatban bejelentett Közösségen belüli értékesítések vagy továbbítások összege között. Az utóbbinak legalábbis el kell érnie az előző összegét. Ellenkező esetben további vizsgálatra van szükség, tekintettel az ilyen esetben felmerülő kockázati tényezőkre.

44. Szlovénia az egyetlen tagállam, amely eredményes adategyeztetést működtet: a vámadatokat automatikusan, informatikai eszközökkel veti össze a vonatkozó héaösszesítő nyilatkozat adataival. Az eltéréseket kiemelik, és további vizsgálatra adóellenőrhöz továbbítják. Ehhez azonban nem a héaalapot, hanem a statisztikai összeget veszik figyelembe (lásd: III. melléklet 11. pontja).

45. Véleményünk szerint a rendeltetési tagállam adóhatóságainak össze kell vetniük a többi tagállamtól a VIES-en keresztül kapott adatokat az áru címzettje által benyújtott héabevallással.

46. A mintában szereplők közül tíz esetben a Közösségen belüli értékesítést a VIES-en keresztül jelentették a rendeltetési tagállamnak, de ezek a rendeltetési tagállamok arról tájékoztatták a Számvevőszéket, hogy az azt követő Közösségen belüli beszerzést a kereskedő nem jelentette héabevallásában. A VIES és a héabevallás összevetése figyelmeztette volna a tagállamokat az eltérésre.

…EZ PEDIG HÉABEVÉTEL-KIESÉST EREDMÉNYEZ

47. A IV. mellékletben felsorolt, a 2009-ben lebonyolított 219 importügyletből álló mintán a Számvevőszék által végzett tesztek olyan hibákat tártak fel, amelyek vagy közvetlen pénzügyi hatást gyakoroltak az importáló tagállamban, vagy befolyásolhatták a rendeltetési tagállamban beszedett héa összegét. A kiesés extrapolált összege körülbelül 2200 millió EUR, amelyből 1800 millió EUR a hét ellenőrzött tagállamot [24], 400 millió EUR pedig azt a 21 rendeltetési tagállamot érinti, ahová a mintában szereplő árukat behozták [25]. Ez a veszteség egyenértékű annak a héaösszegnek a 29%-ával, amely héa az ebben a hét európai uniós tagállamban a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont valamennyi 2009-es importügylet által képzett adóalapra elvileg [26] kivetendő volna.

48. A rendeltetési tagállamokban az extrapolált 400 millió EUR összegű kiesés két okból következett be:

Az importáló tagállamokból hiányos információk érkeztek [27]. Ez több mint 150 millió EUR extrapolált kiesést jelent;

Az importáló tagállamokból kapott információkat nem megfelelően használták fel: nem egyeztették a címzett héabevallásával. Ez körülbelül 250 millió EUR extrapolált kiesést jelent.

49. A mintában szereplő hét importáló tagállamban az importügyleteket huszonegy tagállamba történő Közösségen belüli értékesítésnek vagy továbbításnak kellett volna követnie. A Számvevőszék felkérte ezt a huszonegy rendeltetési tagállamot: igazolják, hogy az importált áruk értékesítés vagy továbbítás útján valóban egy másik tagállamba kerültek, és hogy a Közösségen belüli beszerzést az áruk érintett címzettjei bejelentették az adóhatóságoknak. Összesen 213 tételre [28] vonatkozóan kértünk igazolást, ebből 175 esetben kaptunk választ [29]. E válaszok közül 20 (11%) arról számolt be, hogy a rendeltetési tagállamban nem számítottak fel héát. További részletekért lásd az V. mellékletet.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

50. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság tökéletesítette a szabályozási keretrendszert, de még további intézkedésekre van szükség. Megállapítottuk továbbá, hogy a tagállamokban a kontroll elégtelen.

51. A 42-es eljáráskódú vámeljárás alkalmazása jelentős kieséseket eredményezett. A minta vizsgálata alapján a 2009. évi kiesés extrapolált összege körülbelül 2200 millió EUR, amiből 1800 millió EUR a hét kiválasztott tagállamot, 400 millió EUR pedig azokat a rendeltetési tagállamokat érinti, ahová a mintában szereplő árukat behozták. Ez a veszteség egyenértékű annak a héaösszegnek a 29%-ával, amely héa az ebben a hét európai uniós tagállamban a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont valamennyi 2009-es importügylet által képzett adóalapra elvileg kivetendő volna (lásd: 47. bekezdés).

52. A szabályozási keretrendszer révén lehetséges a behozatal időpontjában begyűjteni a héamentesség e formájának kezeléséhez szükséges alapvető adatokat. További erőfeszítéseket kell azonban tenni annak biztosítására, hogy a tagállamok vámhatóságai – céljukat elérve – olyan mértékben egységes módon járjanak el a héamentesség megadásának kezelése terén, mintha "egy közös szervként" működnének. A működésbéli eltéréseket a csalók kihasználhatják (lásd: 14–17. bekezdés).

1. AJÁNLÁS

A Bizottság módosítsa a Közösségi Vámkódexet annak érdekében, hogy a behozatal időpontjában kötelezően és egységes módon közöljék a vonatkozó héaazonosító számokat, a végső rendeltetési tagállamba szánt szállítás bizonyítékára való hivatkozást, a végső rendeltetési tagállam és az importügylet héaalapjának meghatározását. Ugyanez érvényes a helyi vámkezelési eljárásra is.

53. Ha együttes és egyetemleges felelősséggel tartoznának azok, akik az ezen eljárás alá vont importügyleteket követően nem jelentik be a Közösségen belüli tranzakciókra vonatkozó információkat, akkor a héacsalást korábban lehetne felderíteni (lásd: 20. bekezdés).

2. AJÁNLÁS

A Bizottság ösztönözze a Tanácsot, hogy javaslata szerint módosítsa olyan értelemben a héairányelvet, hogy a rendeltetési tagállamban az importőr (vagy adóképviselője) együttesen és egyetemlegesen feleljen a héabevétel-kiesésért, amennyiben nem nyújtja be időben a hiánytalan héaösszesítő nyilatkozatot.

54. Az, hogy a tagállamok és a különböző (vám- és adó-) hatóságok közötti kommunikáció egyszerre két külön csatornán zajlik (kölcsönös segítségnyújtás a vámügy terén, illetve közigazgatási együttműködés a héaügyeket illetően), árt az illetékes hatóságok közötti zökkenőmentes és célratörő kommunikációnak, és akadályozza a héának a végső rendeltetési tagállamban történő felszámolását (lásd: 23. és 24. bekezdés).

3. AJÁNLÁS

A Bizottság útmutatásban tisztázza, hogy a tagállamok illetékes hatóságai mikor folyamodjanak inkább kölcsönös segítségnyújtáshoz, illetve mikor célravezetőbb a közigazgatási együttműködés.

55. A héamentesség behozatalkor történő megadása tekintetében a 42-es eljáráskódú vámeljárás alkalmazásakor a vám- és adó-kontrollmechanizmusok nem működnek eredményesen. Valamennyi vizsgált tagállamban találtunk olyan eseteket, amikor nem feleltek meg egyes héamentességi feltételeknek, például érvénytelen héaazonosító számot használtak, vagy nem tartottak be egyéb olyan alapvető előírásokat, mint a héaalap pontos megadása vagy a hiánytalan és pontos összesítő nyilatkozat időbeni benyújtása (lásd: 27–35., 39. és 40. bekezdés).

4. ÉS 5. AJÁNLÁS

4. A Bizottság ösztönözze, hogy a VIES-ben szereplő héaazonosító szám érvényességét a tagállamok elektronikus vámkezelési rendszerei automatikusan ellenőrizzék.

5. A Bizottság a 42-es eljáráskódú vámeljárás alá vont importügyletekre vonatkozó – kockázatorientált és véletlenszerű – okmányellenőrzés végrehajtásának tagállamok közötti egységesítését szem előtt tartva, a más tagállamba irányuló szállítás és egyéb mentességi feltételek, illetve a héaalap összege helyességének ellenőrzése céljából hozzon létre uniós kockázati profilt.

56. Az, hogy a héamentességet két különböző (vám- és adó-) hatóság kezeli, csorbítja a kontrollmechanizmusok eredményességét, mivel a hatóságok közötti kommunikáció nem akadálymentes az ezen eljárás alá vont importügyletek tekintetében (lásd: 36–38. bekezdés).

57. Az, hogy a tagállamok adóhatóságai a VIES-en keresztül mennyire tudnak automatikusan hiánytalan és pontos információkat cserélni, attól függ, hogy az importőrök mennyiben nyújtanak be hiánytalan héaösszesítő nyilatkozatokat az adóhatóságoknak. Ellenőrzésünk tanúsága szerint igen kevés példa van az importáló tagállam vám-, illetve adóadatainak rendszeres összevetésére (lásd: 43. és 44. bekezdés).

6. AJÁNLÁS

A Bizottság tegyen olyan értelmű héairányelv-módosító javaslatot, hogy a kereskedők héaösszesítő nyilatkozataiban legyenek világosan elkülönítve az ezen eljárás alá vont importügyleteket követő Közösségen belüli értékesítések. Ezáltal az importáló tagállamban eredményesen lehetne egyeztetni a vám- és adóadatokat.

58. Ha, mint utólag kiderül, az importőr nem rendelkezik héaazonosító számmal, és nem jelölt ki adóképviselőt az importáló tagállamban, a Közösségen belüli értékesítésekre vonatkozó információk csak abban esetben jutnak el a rendeltetési tagállam adóhatóságaihoz, ha az importáló tagállam adóhatóságai ezeket az információkat előzetes megkeresés nélkül megküldik, mert ez az információcsere jelenleg nem kötelező (lásd: 41. és 42. bekezdés).

7. AJÁNLÁS

A Bizottság javasoljon olyan értelmű jogszabály-módosítást, hogy a tagállamok előzetes megkeresés nélkül is legyenek kötelesek kicserélni a héának a rendeltetési tagállamban történő megfelelő felszámításához szükséges információkat.

59. A héának a rendeltetési tagállamban történő felszámítását az is befolyásolja, hogy a végső címzett bejelenti-e héabevallásában a Közösségen belüli beszerzést. A rendeltetési tagállam adóhatóságai a közigazgatási együttműködés révén nem mindig kapnak hiánytalan és releváns információkat, illetve a közigazgatási együttműködés révén kapott információkat nem vetik össze rendszeresen a héabevallásokkal (lásd: 45. és 46. bekezdés).

8. AJÁNLÁS

A Bizottság javasolja, hogy a 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárás alá tartozó kockázatos tranzakciókra vonatkozóan az importáló tagállam vámhatóságai és a rendeltetési tagállam adóhatóságai között vezessenek be közvetlen automatikus információcserét (korai előrejelző rendszer).

Ezt a jelentést Igors LUDBORŽS számvevőszéki tag elnökletével a IV. kamara a 2011. október 11-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[9999] A hozzáadottérték-adó területén folyó együttműködésről, valamint a 218/92/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. október 7-i 1798/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 264., 2003.10.15., 1. o.).

[1] Ezt az eljárást azért hívják 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárásnak, mert ilyen esetekben az áru importőrének az egységes vámokmány 37. rovatában egy 42-es számjeggyel kezdődő kódot kell megadnia. Amennyiben az árut újra behozzák, a 63-as kódot kell megadni. E jelentésben a 63-as eljáráskóddal végzett eljárásokat a 42-es eljáráskódú vámeljárások alesetének tekintjük.

[2] Az importáló tagállamban héaazonosító számmal nem rendelkező importőr megbízott adóképviselő útján tehet eleget adózási kötelezettségeinek.

[3] Fiscalis projektcsoport 29. sz. Az importra vonatkozó héaszabályokkal való visszaélésről. A Fiscalis csoport tagállami szakértőkből áll.

[4] Belgium, Dánia, Spanyolország, Franciaország, Ausztria, Szlovénia és Svédország.

[5] Belgium, Bulgária, Csehország, Dánia, Németország, Írország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Litvánia, Magyarország, Málta, Hollandia, Ausztria, Lengyelország, Portugália, Románia, Szlovákia, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság.

[6] A 2010. évi előzetes költségvetés-tervezethez csatolt, az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság működési kiadásokra vonatkozó tevékenységi beszámolója szerint.

[7] Fiscalis szakértői csoportok, KEÁB, a Vámkódex-bizottság adatintegrációs és -harmonizációs szekciója, valamint az ATFS-csoport.

[8] A Tanács 2009/69/EK irányelve ( 2009. június 25.) a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelvnek az importtal kapcsolatos adócsalás tekintetében történő módosításáról (HL L 175., 2009.7.4.,12. o.).

[9] A Bizottság 2454/93/EGK rendelete ( 1993. július 2.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról (HL L 253., 1993.10.11.,1. o.).

[10] A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelvnek a Közösségen belüli ügyletekkel kapcsolatos adócsalás elleni küzdelem érdekében történő módosításáról szóló, 2008. december 16-i 2008/117/EK tanácsi irányelv 3. cikke szerint (HL L 14., 2009.1.20., 7.o.).

[11] A Tanács 37/2009/EK rendelete ( 2008. december 16.) a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről szóló 1798/2003/EK rendeletnek a Közösségen belüli ügyletekkel kapcsolatos adócsalás elleni küzdelem érdekében történő módosításáról (HL L 14., 2009.1.20., 1.o.).

[12] Például gyanús kereskedő vagy érzékeny áruk esetében.

[13] A Tanács második nyilatkozata a 10430/09. sz. tanácsi dokumentum II. mellékletében: "A Tanács felkéri a Bizottságot, hogy haladéktalanul vizsgálja meg a 2006/112/EK irányelv 143. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja értelmében gyűjtött adatok tagállamok közötti automatikus cseréje megvalósításának a lehetőségét, és – adott esetben – 2010 vége előtt terjessze elő a szükséges jogalkotási javaslatokat".

[14] A Tanács 1798/2003/EK rendelete.

[15] Spanyolország és Szlovénia.

[16] A tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági jogszabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1997. március 13-i 515/97/EK tanácsi rendelet szerint (HL L 82., 1997.3.22., 1. o.).

[17] A héairányelv 143. cikke (1) bekezdésének d) pontja alapján.

[18] A Bíróság 2007. szeptember 27-i ítélete a C-409/04. sz. Teleos és társai ügyben, EBHT 2007. I-7797. o., 42. bekezdés; a Bíróság 2007. szeptember 27-i ítélete a C-184/05. sz. Twoh International ügyben, EBHT 2007. I-7897. o., 23. bekezdés; a Bíróság 2010. november 18-i ítélete a C-84/09. sz. X ügyben, EBHT 2010. I-0000. o., 27. bekezdés; a Bíróság 2010. december 7-i ítélete a C-285/09. sz. Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof ügyben, 41. bekezdés, és a Bíróság 2010. december 16-i ítélete a C-430/09. sz. Euro Tyre Holding BV ügyben, 29. bekezdés, a hatodik tanácsi irányelv 28c. cikke A. része a) pontja első albekezdésének alkalmazásáról, amelynek helyébe a hatályos héairányelv 138. cikkének (1) bekezdése lépett.

[19] Belgium, Dánia, Spanyolország, Svédország és Szlovénia.

[20] Vö. a héairányelv 86. cikke.

[21] A spanyol adójoggal ellentétes módon.

[22] Vö. az 1798/2003/EK tanácsi rendelet 19. cikke.

[23] A hozzáadottérték-adó területén való közigazgatási együttműködésről szóló 1798/2003/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó egyes rendelkezések megállapításáról szóló, 2004. október 29-i 1925/2004/EK bizottsági rendelet 3. cikke szerint (HL L 331., 2004.11.5., 13. o.).

[24] A héamentesség feltételei a belgiumi, a spanyolországi és a svédországi mintában szereplő tételek több mint 10%-a esetében nem teljesültek (lásd: IV. melléklet 1–5. pontja).

[25] Az összeg extrapoláció azon hibaarányok alapján, amelyeket a hét tagállam mindegyikében ellenőrzött importügyletmintákban megállapítottunk.

[26] Vagyis az importáló tagállamokban alkalmazandó héa átlagos mértékét (18,67%) alapul véve, és ha a mintában szereplő valamennyi áru ott marad.

[27] A héaösszesítő nyilatkozatban megadott információk a belgiumi, a spanyolországi, az ausztriai és a szlovéniai mintában szereplő tételek több mint 10%-a esetében hiányosak voltak (lásd: IV. melléklet 7. pontja).

[28] Az összesen 219 importált termékből 213 tételre vonatkozóan kértünk igazolást. Hat esetben a helyszínen megszerezhető információ alapján nem lehetett nyomon követni az áru fizikai mozgását.

[29] Németország nem válaszolt a Számvevőszék megkeresésére. Megjegyezzük, hogy 2011. május 25-én a főtanácsnok a C-539/09. sz. Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben kiemelte a tagállamok héabevétele és a héából származó uniós saját források közötti szoros összefüggést, valamint azt, hogy a Számvevőszék jogosult a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködés felülvizsgálatára.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

AZ ELJÁRÁS LEÍRÁSA

Ha egy tagállamba árut importálnak, vagy egy tagállamban árut szabad forgalomba bocsátanak, a héát az adott tagállamban kell megfizetni [1]. Abban az esetben azonban, ha a behozatal időpontjában már bizonyos, hogy az importált árukat egy másik tagállamba kívánják továbbítani, a héát a végső rendeltetési tagállamban kell megfizetni. Ez az importtal kapcsolatos héamentesség azon alapul, hogy az importot egy másik tagállamba irányuló, tárgyi adómentes, Közösségen belüli termékértékesítés vagy árutovábbítás követi [2].

Ezt az eljárást azért nevezik rendszerint "42-es eljáráskódú vámeljárásnak", mivel ezekben az esetekben az áruk importőrének az egységes vámokmány 37. rovatában egy 42-es számjeggyel kezdődő kódot kell megadnia, ami azt jelenti, hogy ennél az importnál "olyan áruk belföldi felhasználása" történik "szabad forgalomba bocsátással egyidejűleg, amelyekre vám-, illetve adómentesség vonatkozik [3]". Az áru újrabehozatala esetén viszont a 63-as kódot kell megadni.

Az eljárás viszonylag egyszerű a kérelmező számára, aki az importra vonatkozó szabványos egységes vámokmányt úgy nyújtja be az importáló tagállam vámhatóságainak, hogy a 37. rovatban vagy a 42-es (importügylet esetén), vagy a 63-as (újrabehozatal esetén) vámeljáráskódot adja meg. A behozatal időpontjában már bizonyosnak kell lennie, hogy az árukat az importáló tagállamból egy másik tagállamba kívánják szállítani.

Az importáló tagállam vámhatóságai felelnek a héamentesség megadásáért. A héairányelv 131. cikke felhatalmazza ezt a tagállamot, hogy az e mentességre vonatkozó feltételeket annak helyes és egyszerű alkalmazása, valamint az esetleges adócsalás, adókikerülés és visszaélés megelőzése érdekében meghatározza.

Miután az árukat az importáló tagállamban szabad forgalomba bocsátották, azokat egy vevő számára kell értékesíteni, vagy közvetlenül továbbítani kell egy másik tagállam importőre számára. A héairányelv 17. és 138. cikke szerint ez a termékértékesítés vagy árutovábbítás héamentes, Közösségen belüli tranzakció.

Az importőrnek vagy adóképviselőjének az importáló tagállamban a valamennyi adóalanyra vonatkozó kötelezettségeken [4] felül további kötelezettségeket kell teljesítenie:

a) az importáló tagállamban héaazonosító számmal kell rendelkeznie, vagy ott ki kell jelölnie egy adóképviselőt [5];

b) árutovábbítás esetén a rendeltetési tagállamban héaazonosító számmal kell rendelkeznie, vagy az árut egy ott megfelelő azonosítószámmal rendelkező vevőnek kell értékesítenie;

c) az importáló tagállam adóhatóságainak benyújtott összesítő nyilatkozatban szerepeltetnie kell ezt a Közösségen belüli értékesítést vagy továbbítást [6].

2011 kezdetétől [7] ez a mentesség csak akkor alkalmazható, ha az importőr a behozatal időpontjáig legalább a következő adatokat közli az importáló tagállam illetékes hatóságaival:

a) az importáló tagállam által kibocsátott saját héaazonosító száma vagy a héa megfizetéséért felelős adóképviselőjének az importáló tagállamban kibocsátott héaazonosító száma;

b) azon megrendelőnek egy másik tagállamban kibocsátott héaazonosító száma, akinek a részére a termékeket a 138. cikk (1) bekezdése szerint értékesítik, vagy a termék feladásának vagy fuvarozásának rendeltetési helye szerinti tagállamban kibocsátott saját héaazonosító száma, ha a termékeket a 138. cikk (2) bekezdésének c) pontja szerint továbbítják;

c) arra vonatkozó bizonyíték, hogy az importált termékeket az importáló tagállamból egy másik tagállamba szándékoznak szállítani vagy feladni.

A tagállamok azonban rendelkezhetnek úgy is, hogy a c) pontban említett bizonyítékot kizárólag kérésre kell közölni az illetékes hatósággal.

Az importáló tagállam adóhatóságai az összesítő nyilatkozatban szereplő információkat rögzítik a VIES adatbázisában, ezáltal ezeket az adatokat a rendeltetési tagállam adóhatóságai számára ellenőrzésre hozzáférhetővé teszik.

A vevőnek (értékesítés esetén) vagy magának az importőrnek (továbbítás esetén) Közösségen belüli beszerzésről kell nyilatkoznia a rendeltetési tagállam adóhatóságai felé, ami adókötelezettséget keletkeztető esemény, így a héát ebben a végső rendeltetési országban kell felszámítani.

[1] A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a héairányelv) 201. cikke (HL L 347., 2006.12.11., 1. o.).

[2] Vö. a héairányelv 143. cikke (1) bekezdésének d) pontja.

[3] Vö. a 2454/93/EGK bizottsági rendelet 38. melléklete.

[4] 2006/112/EK héairányelv – 242. cikk: "Minden adóalany megfelelően részletes nyilvántartást vezet a héa alkalmazásának és adóhatóság általi ellenőrzésének lehetővé tétele érdekében". 220. cikk: "Minden adóalany köteles biztosítani, hogy… saját maga, vagy az, akinek részére a terméket értékesíti, illetve a szolgáltatást nyújtja, vagy egy, az adóalany nevében és megbízásából eljáró harmadik fél számlát bocsásson ki". 250. cikk (1) bekezdés: "Minden adóalanynak héabevallást kell benyújtania, amely tartalmaz minden olyan adatot, amely a fizetendő adó, valamint az érvényesítendő adólevonás összegének megállapításához szükséges, beleértve – amennyiben ez az adóalap megállapításához szükséges – az adó és a levonások alapjául szolgáló ügyletek összértékét, továbbá az adómentes ügyletek értékét is".

[5] A héairányelv 214. és 204. cikke.

[6] A héairányelv 262. cikke.

[7] A 2009/69/EK tanácsi irányelv 1. és 2. cikke szerint.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

AZ EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK KONTROLLMODELLJE A 42-ES ELJÁRÁSKÓDÚ VÁMELJÁRÁSRA VONATKOZÓAN

I. Az egységes vámokmány 44. rovatában mind a rendeltetési tagállam importőre (vagy adóképviselője), mind pedig végső címzettje (vevő vagy továbbítás esetén maga az importőr) érvényes héaazonosító számának kötelező megadása. Az áruk szabad forgalomba bocsátása előtt e héaazonosító számok érvényességének ellenőrzése a VIES-ben. Ellenkező esetben a héát behozatalkor kell megfizetni (vö. 1–4. számú elvárt fő kontrollmechanizmus, III. melléklet).

II. A rendeltetési tagállamba szánt szállítás bizonyítékára való hivatkozást, például fuvarokmányszámot, valamint a rendeltetési ország kódját az egységes vámokmány 44., illetve 17a. rovata tartalmazza. Ellenkező esetben a vámáru-nyilatkozat nem elfogadható (vö. 5–8. számú elvárt fő kontrollmechanizmus, III. melléklet).

III. A vámhatóságok megfelelő kockázatkezelési módszerekkel utólagosan ellenőrzik, hogy az egységes vámokmány 17a. rovatában megjelölt rendeltetési tagállamba történő szállítás röviddel az importot követően valóban megtörtént-e, hogy a rendeltetési tagállamban értékesített áruk megegyeznek-e az importált árukkal, hogy az áruk importőre és értékesítője ugyanaz a személy-e, és hogy helyes-e a vámérték-megállapítás és a héaalap. Amennyiben a fenti követelmények nem teljesülnek, a héát utólag meg kell fizetni. Ha az adóalapot a valósnál alacsonyabb összegben vallják be, a kereskedőt felkérik, hogy szükség esetén az összesítő nyilatkozatban javítsa ki a Közösségen belüli termékértékesítésnek vagy árutovábbításnak megfelelő értéket (vö. 9. számú elvárt fő kontrollmechanizmus, III. melléklet).

IV. Automatikus információcsere az importáló tagállam vám- és adóhatóságai között ezekre az importügyletekre vonatkozóan (vö. 10. számú elvárt fő kontrollmechanizmus, III. melléklet).

V. Az adóhatóságok a vámhatóságoktól kapott információkat összehasonlítják az importőr (vagy adóképviselője) által benyújtott héaösszesítő nyilatkozattal annak érdekében, hogy biztosítsák ez utóbbi hiánytalanságát/pontosságát. Ha az ebben bejelentett összegek alacsonyabbak, mint az importügyletek héaalapja, az adókockázat-kezelő rendszernek kell döntenie arról, hogy tekintettel az ügyben felmerülő kockázati tényezőkre, szükséges-e az eltérés további vizsgálata (vö. 11. számú elvárt fő kontrollmechanizmus, III. melléklet).

VI. Ha az összesítő nyilatkozatot nem nyújtják be, vagy az abban foglalt információ nem teljes/nem pontos, a rendeltetési tagállam adóhatóságait a közigazgatási együttműködési rendszer révén tájékoztatják (vö. 12. és 13. számú elvárt fő kontrollmechanizmus, III. melléklet).

VII. A rendeltetési tagállam adóhatóságai a többi tagállamtól kapott információkat összehasonlítják a megrendelő (vevő) vagy továbbítás esetén maga az importőr által benyújtott adóbevallásokkal (vö. V. melléklet).

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

A TAGÁLLAMI MÓDSZEREK ÖSSZEVETÉSE AZ EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK KONTROLLMODELLJÉVEL

Sorszám | A vámhatóságok által működtetett elvárt fő kontrollmechanizmusok | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Minta mindösszesen | Az elvárt fő kontrollmechanizmus nem megbízható, ha: |

1 | Az importőrnek (vagy adóképviselőjének) a héaazonosító száma meg van adva a 44. rovatban (vagy az egységes vámokmányban másutt) | Igen | Igen | Nem (30/30) | Nem (27/35) | Nem (13/30) | Igen | Igen | Nem (70/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

2 | Ezen azonosító szám érvényességét a vámhatóság az áru kiadása előtt megvizsgálta, és a mentességet elutasították, ha ez az azonosító szám nem volt érvényes | Nem (34/34) | Igen | Nem (30/30) | Nem (35/35) | Nem (29/30) | Nem (2/30) | Nem (30/30) | Nem (160/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

3 | A rendeltetési tagállami végső címzett (vevő vagy továbbítás esetében maga az importőr) héaazonosító száma szerepel a 44. rovatban | Nem (15/34) | Nem (25/30) | Igen | Nem (16/35) | Igen | Igen | Igen | Nem (56/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

4 | Ezen azonosító szám érvényességét a vámhatóság az áru kiadása előtt megvizsgálta, és a mentességet elutasították, ha ez az azonosító szám nem volt érvényes | Nem (32/34) | Nem (30/30) | Nem (1/30) | Nem (35/35) | Nem (30/30) | Nem (30/30) | Nem (30/30) | Nem (188/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

5 | A rendeltetési tagállamba irányuló szállításra vonatkozó fuvarokmány számát a 44. rovat tartalmazza | Nem (34/34) | Nem (30/30) | Nem (20/30) | Nem (35/35) | Nem (29/30) | Nem (27/30) | Nem (30/30) | Nem (205/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

6 | A nyilatkozatot nem fogadják el, ha a fuvarokmány számát a 44. rovat nem tartalmazza | Nem (34/34) | Nem (30/30) | Nem (30/30) | Nem (35/35) | Nem (30/30) | Nem (30/30) | Nem (30/30) | Nem (219/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

7 | A rendeltetési ország kódját a 17a. rovat tartalmazza | Nem (13/34) | Nem (12/30) | Igen | Nem (35/35) | Igen | Igen | Nem (30/30) | Nem (90/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

8 | A nyilatkozatot nem fogadják el, ha a rendeltetési ország kódját a 17a. rovat nem tartalmazza | Nem (34/34) | Nem (30/30) | Igen | Nem (35/35) | Igen | Igen | Nem (30/30) | Nem (129/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

9 | A vámhatóság megfelelő kockázatkezelési módszerekkel utólagosan ellenőrizte a héamentességi feltételek teljesülését | Nem (34/34) | Nem (30/30) | Igen (28/30) | Igen (1/35) | Igen (2/30) | Igen (18/30) | Igen (1/30) | Nem (169/219) | Nem kontrollálták a mintában szereplő tételek legalább 2%-át |

10 | Az importügyletekről értesítették az adóhatóságokat | Igen | Igen | Igen | Nem (35/35) | Nem (4/30) | Igen | Igen | Nem (39/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

Sorszám | Az adóhatóságok által működtetett elvárt fő kontrollmechanizmusok | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Minta mindösszesen | Az elvárt fő kontrollmechanizmus nem megbízható, ha: |

11 | Az adóhatóságok az összesítő nyilatkozat teljességét és pontosságát a vámhatóságtól kapott információkkal összevetve ellenőrizték | Nem (34/34) | Nem (30/30) | Nem (30/30) | Nem (35/35) | Nem (30/30) | Nem (12/30) | Nem (29/30) | Nem (200/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

12 | Az összesítő nyilatkozatban feltüntetett információkat a VIES teljes egészében tartalmazza | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

13 | Ha az összesítő nyilatkozatot nem nyújtják be, vagy az abban foglalt információ nem teljes, a rendeltetési tagállam adóhatóságait közigazgatási együttműködési rendszer alkalmazásával tájékoztatják | Nem (4/34) | Igen | Nem (15/30) | Igen | Nem (28/30) | Nem (12/30) | Igen | Nem (59/219) | 2 eltérést vagy 1 rendszeres eltérést állapítottak meg |

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

A MENTESSÉG ÉS MÁS LÉNYEGES FELTÉTELEK VIZSGÁLATÁNAK EREDMÉNYEI

Sorszám | Teljesülnek-e a következő mentességi feltételek? | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Minta mindösszesen | Tételes vizsgálat |

1 | Az importőr (vagy az adóképviselő) héaazonosító száma a behozatal időpontjában érvényes volt | Igen | Igen | Nem (15/30) | Igen | Nem (2/30) | Igen | Igen | Nem (17/219) | A hibának közvetlen pénzügyi hatása van az importáló tagállamban |

2 | A végső címzett héaazonosító száma a behozatal időpontjában érvényes volt | Nem (6/34) | Nem (1/30) | Igen | Nem (4/35) | Nem (1/30) | Igen | Igen | Nem (12/219) | A hibának közvetlen pénzügyi hatása van az importáló tagállamban |

3 | Bizonyíték van arra, hogy a 17a. rovatban szereplő rendeltetési tagállamba történő szállítás röviddel az importot követően valóban megtörtént | Nem (20/34) | Nem (1/30) | Nem (2/30) | Igen | Igen | Nem (1/30) | Nem (12/30) | Nem (36/219) | A hibának közvetlen pénzügyi hatása van az importáló tagállamban |

4 | A rendeltetési tagállamban értékesített áruk megegyeznek az importált árukkal | Nem (2/34) | Igen | Nem (1/30) | Igen | Igen | Igen | Igen | Nem (3/219) | A hibának közvetlen pénzügyi hatása van az importáló tagállamban |

5 | Az importőr és az áruk értékesítője ugyanaz a személy (de megbízhat a nevében eljáró adóképviselőt) | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | A hibának közvetlen pénzügyi hatása van az importáló tagállamban |

Sorszám | Egyéb lényeges követelmények | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Minta mindösszesen | Tételes vizsgálat |

6 | A vámérték-megállapítás és a héaalap helyes | Nem (1/34) | Igen | Igen | Igen | Igen | Nem (4/30) | Nem (2/30) | Nem (7/219) | A hibának esetleg van pénzügyi hatása a rendeltetési tagállamban |

7 | A fenti importügyleteket követően a Közösségen belüli értékesítést vagy továbbítást tartalmazó teljes összesítő nyilatkozatot nyújtottak be | Nem (8/34) | Nem (2/30) | Nem (16/30) | Igen | Nem (28/30) | Nem (13/30) | Nem (3/30) | Nem (70/219) | A hibának esetleg van pénzügyi hatása a rendeltetési tagállamban |

--------------------------------------------------

V. MELLÉKLET

ANNAK IGAZOLÁSA, HOGY A RENDELTETÉSI TAGÁLLAMOKBAN KIVETETTÉK A HÉÁT

IMPORTÁLÓ TAGÁLLAMOK SZERINTI CSOPORTOSÍTÁSBAN

A héát felszámították? | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Mindösszesen |

Igen | 18 | 19 | 28 | 25 | 14 | 24 | 27 | 155 |

Nem | 2 | 2 | 2 | 4 | 7 | 3 | 0 | 20 |

Nem érkezett válasz | 8 | 9 | 0 | 6 | 9 | 3 | 3 | 38 |

Mindösszesen | 28 | 30 | 30 | 35 | 30 | 30 | 30 | 213 |

Igenlő válaszok aránya (%) | 90% | 90% | 93% | 86% | 67% | 89% | 100% | 89% |

Nemleges válaszok aránya (%) | 10% | 10% | 7% | 14% | 33% | 11% | 0% | 11% |

RENDELTETÉSI TAGÁLLAMOK SZERINTI CSOPORTOSÍTÁSBAN

A héát felszámították? | BE | BG | CZ | DK | DE | IE | ES | FR | IT | LT | HU | MT | NL | RO | AT | PL | PT | SK | FI | SE | UK | Mindösszesen |

Igen | 7 | 2 | 4 | 2 | 0 | 1 | 12 | 31 | 25 | 2 | 6 | 0 | 8 | 1 | 8 | 10 | 13 | 7 | 2 | 0 | 14 | 155 |

Nem | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 4 | 0 | 1 | 0 | 20 |

Nem érkezett válasz | 0 | 0 | 0 | 0 | 34 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 38 |

Mindösszesen | 10 | 2 | 4 | 2 | 34 | 1 | 14 | 33 | 27 | 2 | 8 | 1 | 11 | 1 | 8 | 10 | 15 | 11 | 2 | 2 | 15 | 213 |

Igenlő válaszok aránya (%) | 70% | 100% | 100% | 100% | NA | 100% | 86% | 94% | 93% | 100% | 75% | 0% | 89% | 100% | 100% | 100% | 87% | 64% | 100% | 0% | 100% | 89% |

Nemleges válaszok aránya (%) | 30% | 0% | 0% | 0% | NA | 0% | 14% | 6% | 7% | 0% | 25% | 100% | 11% | 0% | 0% | 0% | 13% | 36% | 0% | 100% | 0% | 11% |

--------------------------------------------------