ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.4

Ezzel összefüggésben az EGSZB megállapítja, hogy az üzemanyagokra a jövedéki adón túl valamennyi tagállamban egy sor más adót és illetéket is kivetnek, amelyek az adók teljes arányát az üzemanyagáron belül összességében 85 %-ra – és néhány esetben ennél magasabbra – emelik. Az áron belül a jövedéki adó aránya 30 és 60 % között változik: a különbség hátterében az ÁFA vagy más illetékek (legfőképpen a helyi adók) állnak, amelyek tekintetében az Európai Bizottság semmiféle ellenőrzési joggal nem rendelkezik. Végeredményképpen, a tervezett „harmonizáció” után, 2016-ban is fennmarad egy sor nem harmonizált illeték. Ezenkívül a gázolaj ipari ára alacsonyabb, mint a benziné: ezért, hacsak spekulációkkal nem kell számolni (amit szigorúan ellenőrizni kell), a benzin és a gázolaj ára, illetve a különböző országok üzemanyagárai továbbra is eltérőek lesznek, még akkor is, ha az eltérések (talán) kisebbek lesznek a jelenlegieknél. Sem az energiaadóról szóló irányelv, sem a jelenlegi irányelvjavaslat nem járul hozzá érdemben a versenyfeltételek kiegyenlítéséhez.
4.22

A bioüzemanyagok gyártásához szükséges víz problémáját is elhanyagoltuk. A Nemzetközi Vízgazdálkodási Intézet legújabb, 2007. május 10-én megjelentetett tanulmányai szerint például Sri Lankán növényfajtától és az alkalmazott termelési technológiától függően egy liter etanol előállításához 1 000 és 4 000 liter közötti mennyiségű vízre van szükség. Brazíliában az egy liter etanol előállításához szükséges vízmennyiséget 2 200 literre becsülik, miközben Indiában, ahol a bőséges brazíliai esőzésekkel ellentétben nincs elegendő csapadék, és mesterséges öntözésre kényszerülnek, ugyanennyi liter etanolhoz 3500 liter vízre van szükség az öntözéshez! A fenti adatokat megerősíti az UNESCO-IHE Institute for Water Education (Vízügyi Oktatási Intézet) elnevezésű, 2003-ban alapított, delfti székhelyű, a helyi egyetemmel együttműködésben dolgozó nemzetközi intézet, valamint a Colorado egyetem mezőgazdasági karának legújabb kutatásai is, ahol új, kisebb vízigényű kukoricafajták kifejlesztésén dolgoznak. Az említett adatok a következő honlapon is megtalálhatóak: www.waterfootprint.org.
4.7

Érvelésében ráadásul az Európai Bizottság nem vette kellően figyelembe a veszteségátvitel lehetőségét. A határokon átnyúló veszteségátvitelre ugyanis az esetek többségében nincs is mindig szükség. Az időtényező jelenti az egy országon belüli veszteségátvitel és a több ország között történő veszteségelszámolás közötti különbséget. A határokon átnyúló veszteségelszámolás esetén a veszteség közvetlenül elszámolható a nyereséggel. Ez a következő kérdést veti fel: Az EU-n belüli, határokon átnyúló veszteségelszámolás biztosításához szükséges megoldások fáradságos keresése indokolható-e azzal az előnnyel, amelyet a rögtön a veszteség keletkezésének évében elvégezhető veszteségelszámolás nyújt? A veszteségek rendkívüli átmeneti fizetésként szolgáló „intra-group contribution” révén is finanszírozhatók. Az Európai Bizottság által orvosolni próbált probléma esetenként nem is olyan nagy, mint amilyennek tűnik. Az Európai Bizottságnak – ahelyett, hogy csak az egyik eljárásra koncentrálna – elemzésébe a határokon átnyúló tevékenységet végző vállalatok számára alternatívaként kellene belevennie a határokon átnyúló, illetve a hosszabb időtartamon keresztül történő veszteségelszámolást.
4.5.2

A halászszakma fizikai és pénzügyi kockázatai súlyosak, és megmagyarázzák, hogy miért hagyják el oly sokan a szakmát. A halászhajók technológiai fejlesztése érdekében sürgősen szükség van uniós projektekre és programokra. A halászszakma vonzóvá tételével kapcsolatos jobb gyakorlatok átadásával összefüggésben az EGSZB üdvözli az európai szociális partnerek (Europêche és ETF) által nemrégiben közösen megjelentetett Handbook for the prevention of accidents at sea and the safety of fishermen [A tengeri balesetek megelőzése és a halászok biztonsága – kézikönyv] című kiadvány széles körű terjesztését. Ugyanilyen fontos, hogy a tagállamok felgyorsítsák az ILO (2007. júniusi) halászati munkaügyi egyezményének ratifikálási folyamatát. A végső cél, hogy a halászati tevékenységek fenntarthatóbbak és vonzóbbak legyenek.
3.5.3.1

Az ügynökségnek az intézményes renden belül kötelező erejű hatáskörökkel kell rendelkeznie az illetékességi körébe tartozó kérdésekben. Tagjai a nemzeti szabályozó hatóságok képviselői közül kerülnek majd ki, és valamennyi nemzeti szabályozó hatóság részvételével szakmai bizottságokat hoz majd létre. Az EGSZB kívánatosnak tartja, hogy hatáskörei közé a fogyasztóvédelem is bekerüljön, és hogy ezt a tevékenységét az egyeztető fórum tanácsadással segítse. Ez hatékonyabb fellépést tenne lehetővé az Európai Bizottság által a jogok chartájában megfogalmazott célok elérése érdekében. Az EGSZB már 2001-ben hangsúlyozta annak szükségességét, hogy ezek a hatóságok átláthatóbb és demokratikusabb működésmóddal rendelkezzenek, és hogy a döntéshozatali folyamatba vonják be a villamosáram- és a földgázpiac különböző érintett szereplőit (fogyasztókat, munkavállalókat és vállalkozásokat) is (12).
2.11

Egy további fontos különbségre is utal az Európai Bizottság: az adókat (és a díjakat is) nemcsak mint lehetséges irányítási eszközöket alkalmazzák, hanem állami bevételnövelőként is. A kibocsátás-kereskedelmi rendszereknél ez csak akkor van így, ha az engedélyeket a hatóságok bocsátják árverésre.
4.3.2

Az EGSZB azt javasolja, hogy a borkészítési eljárásoknak az OIV-előírásokhoz való közelítését következetesebben építsék be a bilaterális és nemzetközi kereskedelmi szerződések stratégiai irányvonalába. Ha az importborok esetében minden olyan eljárást engedélyeznénk, amely a világ valamely pontján elfogadott, az ellentmondana az európai boroknak az OIV-szabványokhoz történő fokozott közelítésének, és további versenytorzulásokat eredményezne. Az EGSZB azt a javaslatot is ellenzi, hogy az exportált borok esetében olyan borászati eljárásokat is engedélyezzenek, amelyek egyébként a belső piaci értékesítés során tiltottak.
3.6

Az EGSZB annak megvizsgálását javasolja, nem volna-e hatékonyabb, ha a strukturális alapok következő támogatás-odaítélési időszakában a GDP helyett inkább a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) gazdasági mutatóját vennénk figyelembe, a Kohéziós Alap által már követett gyakorlatnak megfelelően. Így lehetővé válna, hogy tekintetbe vegyük az ingázó munkaerőt is, amelynek gazdasági hatása hozzájárul a szakadékok elmélyüléséhez – ahogy a jelentés egyik keretes írása hangsúlyozza –, miközben a Közösség minden szinten bátorítja a mobilitást, illetve a közvetlen külföldi tőkebefektetések (FDI) intenzitását, mely utóbbi bevételeinek egy része visszaáramlik a származási országba. A GDP-vel ellentétben a GNI figyelembe veszi ezeket a beérkező és kiáramló tőkemozgásokat is. Ez a különbség pedig egyes országok (Luxemburg, Írország, Csehország, Észtország, Ciprus, Magyarország, valamint kisebb mértékben Lengyelország és Románia) esetében meglehetősen jelentősnek bizonyulhat, ami a strukturális alapok nem igazán optimális elosztásához vezethet. Meg kell jegyezni azt is, hogy ezek az adatok nem állnak rendelkezésre a NUTS szintjén, amit maximális mértékben orvosolni kellene.
4.3

Vízkészletek és vízhiány – Európa több részén már most is szűkösek a vízkészletek, a helyzet pedig egyre sürgetőbbé válik azzal, hogy az éghajlatváltozás hosszabb, szárazsággal vagy kevés esővel járó időszakokhoz vezet. Lehet, hogy intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy új vízforrások váljanak elérhetővé az érintett területeken (például sótalanítás vagy nagy távolságokról történő szállítás segítségével), és hogy hatékonyabban lehessen kezelni a víz felhasználását. Meg kell erősíteni a hatékony vízfelhasználást támogató ösztönzőket (ilyen például a vízzel kapcsolatos árpolitika). A leginkább érintett területeken szükség lehet egyes tevékenységek – például az intenzív mezőgazdaság vagy turizmus – visszaszorítására is. (Az EGSZB jelenleg egy a vízhiánnyal és a szárazsággal foglalkozó külön, részletesebb vélemény kidolgozásán munkálkodik.)
1.15

A szociális párbeszédet a professzionális sportolókon kívül ki kell terjeszteni a fitneszklubokra és a nonprofit szervezetekre, emellett a következő szakmákra is: testnevelő tanár, edző, sportkutató, sportorvos, fizioterapeuta, masszőr stb. Továbbá azokat a szakmákat is be kell vonni ebbe, amelyek gyakorlói – például edzőként, menedzserként, rendezvényszervezőként, ügynökként, támogatóként vagy értékesítőként – említésre méltó bevételre tesznek szert a sport területén. Arra kell ösztönözni a tagállamokat, hogy a szociális párbeszédet nemzeti szinten is valósítsák meg a sport minden területén.
3.2.2.4

Bár a banki szolgáltatások teljes skáláját igénybe venni kívánó ügyfelekért folyatott bankok közötti verseny azokra a bankokra korlátozódik, amelyek kínálják ezeket a szolgáltatásokat, széles körben elterjedt az ún. cherry picking (vagyis a legjobb ügyfelek kiválogatásának) gyakorlata is, főként a hitelkártya-ágazatban, például az American Express vagy az MBNA (jelenleg Bank of America Card Services) bankok által. Ezeket a szolgáltatásokat közvetlen eladási csatornákon keresztül kínálják, és a teljes EU-ban hozzáférhetők. A hitelkártyával rendelkező személyeknek felkínálják a bankautomata-használatot és a fogyasztási hitelek kiterjesztett változatát is. Ily módon a fogyasztók hasznot húzhatnak a nemzeti és a nemzetközi bankok közötti versenyből. Ugyanakkor azonban félő, hogy ezáltal tovább növekszik a magánszemélyek eladósodása.
3.3

Az 676/2002/EK határozat rendelkezései értelmében az Európai Bizottság megbízást adott a CEPT-nek kevésbé szigorú műszaki feltételek kidolgozására. A megbízás értelmében olyan feltételeket dolgoztak ki, amelyek azon az elven alapulnak, hogy a 900 MHz-es frekvencia teljes mértékben kompatibilis a GSM és az UMTS-rendszerekkel is, így azok megférnek egymással ezen a frekvencián. További megbízások is adhatók annak igazolására, hogy más technológiák is kompatibilisek a GSM-rendszerrel, és ezáltal tovább szélesíthető az adott sáv felhasználási köre.
5.6

Az EGSZB már korábban is kérte az Európai Bizottságot, hogy hozzon a gyermekek és fiatalok egészségét és különösen az egészséges és kiegyensúlyozott életmódot előtérbe helyező intézkedéseket: — Az EGSZB a fiatalok kollektív bevonását sürgette a táplálkozásra, testmozgásra és egészségügyre vonatkozó „Cselekvési Platformba”. — Az EGSZB-t aggodalommal tölti el, hogy a káros és súlyos alkoholfogyasztás aránya a fiatalok és gyermekek körében az elmúlt tíz évben számos tagállamban növekedett, különösen az esetenkénti nagy mértékű alkoholfogyasztás, az ún. „binge drinking” aránya. — Felhívja a figyelmet arra a kereskedelmi gyakorlatra is, hogy dobozos italokban alkoholt kevernek szénsavas üdítőkhöz, rendszeres alkoholfogyasztásra ösztönözve ezzel a fiatalokat. — Az EGSZB sürgeti a gyermekek és fiatalok elleni erőszak különböző formáival szembeni erőteljesebb fellépést, a jobb tájékoztatást, képzést a megelőzés és kezelés terén is.
7.4

Következésképpen az is nyilvánvaló, hogy a tengeri gyorsforgalmi utakat célzó támogatóintézkedéseknek a szóban forgó téma vonatkozásában az infrastruktúrára, különösen a kikötők és a hátországi összeköttetések bővítésére is kell irányulniuk. Ez a megközelítés teljes mértékben megfelel a kombinált közlekedés elképzelésének is, ahogy azt az Európai Bizottság a közlekedésről szóló fehér könyv félidei felülvizsgálatában (18) és a teherszállítási logisztikáról szóló európai bizottsági közleményben (19) javasolta.
2.4

Az állat-egészségügyi jogi keretrendszer szigorú szabványokat és közös alapelveket tartalmazó szabályozási keret kell, hogy legyen. Az EU joganyaga már most is nagymértékben az OIE, illetve a kódex ajánlásain és szabványain alapul, tiszteletben tartva a Közösségnek az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról szóló WTO-megállapodás (SPS-megállapodás) keretében vállalt kötelezettségeit. Az Európai Bizottság véleménye szerint azonban az EU-nak még jobban igazodnia kellene ezekhez a szabványokhoz. Az EU ugyanakkor adott esetben bevezethet olyan tudományosan megfelelően megalapozott egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedéseket, amelyek magasabb szintű egészségvédelmet vagy növényegészség-védelmet eredményeznek. Az Európai Bizottság mindent meg fog tenni azért, hogy az OIE, illetve a kódex keretében alkalmazzák az uniós normákat. Az import tekintetében a stratégia előirányozza, hogy az EU-nak javítania kell a kereskedelmi partnerekkel szembeni követelményeire vonatkozó kommunikációt. Az EU-nak ugyanakkor ki kell használnia erős tárgyalási pozícióit az exporttal kapcsolatos ügyekben is.
5.14

A továbbképzésnek a szakmaközi vitafórum szerepét is be kellene töltenie, ami miatt kívánatos lenne, hogy az bevonjon az oktatási folyamatban részt vevő, más szereplőket is, és szem előtt tartsa annak lehetőségét, hogy több iskolát fogjon össze egy általánosabb folyamatban.
5.10

A fogalommeghatározásokat tartalmuktól függetlenül maradéktalanul bele kellene foglalni a javaslatba, és nem pusztán átvenni őket a GHS-ből, vagy egyéb dokumentumokra való hivatkozással jelölni. Hasznos alkalom volna ez, hogy végre első ízben meghatározásra kerüljön a „vegyi anyag” és a „vegyi” jelző. Ha a vegyi anyag azonos – márpedig vélhetően azonos – az „anyag” fogalmával, azt világossá kellene tenni. Ez egyúttal világosabbá tenné a szóban forgó és egyéb irányelvek és rendeletek hatályát is, amelyek a szigorúbban vett „vegyipar” termékeinél jóval szélesebb körben alkalmazandók. Ezzel egyúttal világossá válna az is, hogy a „chemical” kifejezés „vegyi anyagként” való lefordítása az olyan nyelvekre, amelyek nem rendelkeznek egyetlen megfelelő kifejezéssel, nem jelenti azt, hogy ezzel párhuzamosan volnának úgymond (vélhetően nem mérgező?) „nem vegyi anyagok” is. A fogalommeghatározás remélhetőleg csökkentené az olyan jól hangzó, de értelmetlen mondatokat is, mint hogy „a legtöbb árucikk vegyi anyagokat tartalmaz” (1) (mit tartalmaz a többi?), vagy hogy „vegyi anyagokat szinte minden munkahelyen használnak” (2) (vajon mit használnak a többi munkahelyen?). Az EGSZB természetesen megérti, hogy bármely felhasznált fogalommeghatározásnak minden jogszabályban következetesnek kell lennie. Azt azonban nem fogadja el, hogy egyes jogszabályok „alapvetőbbek” volnának, mint mások (vagy ha ez így van, ez a javaslat egyértelműen az), és főként nem fogadja el azt, hogy minden érintettnek a teljes idevonatkozó szabályozást el kellene olvasnia csupán azért, hogy meghatározza, mit jelent, vagy éppen mit nem jelent egy szó. Ez nagy jelentőséget nyer, amikor a különböző nyelvekre történő lefordítás az eredeti változatban nem szereplő különbségeket eredményez – vagy éppen alapvető különbségeket mos el. Például a „termék” szót itt a munkahelyen vagy a fogyasztók által valószínűleg megvásárolt vagy felhasznált bármely árucikket magában foglaló, semleges értelemben használjuk. Semmiféleképpen nem szinonimája az „árucikk” szónak, amely az uniós és más jogszabályokban különleges jelentéssel bír. Angol nyelven ez elég egyértelmű, más nyelveken azonban lehet, hogy nem annyira az. Helyzettől függetlenül a jelentéskülönbséget meg kell őrizni, és a többi nyelvi és kulturális félreértést is azonosítani kell és el kell kerülni. Például az „anyagmentes környezet” kifejezésen Európában talán a világűrt értik. Az Egyesült Államokban olyan iskolát, ahol tilos az alkoholfogyasztás és a dohányzás. Számos kultúrában a tömegsajtó terroristának feltételez minden olyan személyt, akinek „vegyianyag-maradványokat” találtak a kezén vagy a ruházatán.
9.1

Az ammónium-nitrát fehér, szilárd, granulátumformában árusított anyag, amelyet – több mint száz éve – ammóniából és földgázból állítanak elő. A világtermelés több mint 20 000 000 tonna. Jelentős nitrogénműtrágya és robbanószer-alapanyag. Ez utóbbi tulajdonsága, azzal párosulva, hogy könnyen beszerezhető és olcsó, felkeltette a terroristák érdeklődését. Más anyagokra, például dízelolajra is szükségük van, de ezek is könnyen beszerezhetőek. Az ammónium-nitrát hosszú éveken át az IRA által leggyakrabban használt robbanóanyag volt, ezenkívül Oklahomában, Bali szigetén és a Világkereskedelmi Központ elleni hírhedt bombamerényletekben is ezt használták a terroristák. A közelmúltban Londonban és más európai fővárosokban is alkalmazták szélsőséges csoportok. Az ilyen pokolgépek előállításának útmutatói könnyen megtalálhatók az interneten. Már 2 kg is pusztító hatású lehet. Úgy tűnik, eltökélt lakossági fogyasztók akár 500 kg-nál nagyobb mennyiséghez is gond nélkül hozzájuthatnak – szükség esetén többször kisebb mennyiségeket vásárolnak kertészeti szaküzletekben vagy kiskereskedelmi üzletekben. Az ellenőrzés nyilvánvalóan nehéz ezen a téren.
4.5

Felelősségteljes és fenntartható fogyasztás. Cél egyfelől a jól tájékozott fogyasztó, de azt is hangsúlyozni kell, hogy felelősségteljesen fogyasszunk. A javasolt stratégia megállapítja, hogy nincs hely a tisztességtelen kiskereskedők/szolgáltatók számára, de azt is ki kellene mondani, hogy a vállalatok és kereskedők a fogyasztóktól felelősségteljes fogyasztói magatartást várnak el. Ezen túlmenően alapvető, hogy a fenntartható fogyasztás a belső piac fontos területe legyen, és mind a kiskereskedőknek/szolgáltatóknak, mind a fogyasztóknak többet kellene tudniuk arról, mit jelent valójában a fenntartható fogyasztás, amelynek gyakorlatát át is kellene venniük.
3.4

Az EGSZB üdvözli, hogy a munkába bevonják a szociális partnereket is. Annál is inkább, mivel nem zárható ki, hogy az EKKR-besorolások középtávon hatással lesznek a javadalmazási politikára. Ugyanez érvényes a blue card területén végbemenő folyamatokra is.
1.6.1.

Ez érvényes az irányelv hatályára is. Az EGSZB egyetért abban, hogy az irányelv hatályának további, olyan szerződéstípusokra is ki kellene terjednie, amelyek alapján a fogyasztó árut (pl. autóbérlés), vagy digitális tartalmat (pl. zene az internetről) kap. Ugyanez vonatkozik a fogyasztó személyes részvétele mellett lezajló nyilvános árverésen értékesített használt termékekre. A fogyasztóvédelmi joganyag felülvizsgálata vegyes megközelítésének keretében a horizontális jogi eszköznek más szempontokat, például a leszállítás fogalmát, a kockázat átszállását, az áruk megfelelőségével kapcsolatos határidők fogalmát és hosszát, az ismétlődő hibákat, a bizonyítási kényszer rendszerét, sőt a hibás teljesítés egyes orvoslási lehetőségeit is tartalmaznia kellene. A fenti témák részleteinek megtárgyalására akkor kell sort keríteni, amikor az ilyen eszközre vonatkozó javaslatot konzultációra és nyilvános vitára bocsátják.
5.4

A jelentés egy másik jelentős szempontot is kiemel, mégpedig a közlekedési ágazatnak nyújtott támogatások kérdését, amely nagyságrendje Európában eléri a 270–290 milliárd eurót. Ennek majdnem felét a közúti szállításra fordítják, amely egyike a legkevésbé környezetbarát módozatoknak. A közlekedés, amely számos környezeti probléma, például az éghajlatváltozás vagy a légköri kibocsátások és a zajszennyezés egyik okozója, jelentős támogatásban részesül. Feltételezve, hogy a közúti szállításra kivetett adókat és az úthasználati díjakat nem számítják bele az infrastruktúra finanszírozására szolgáló hozzájárulásokba, a közúti szállítás évi 125 milliárd euró támogatásban részesül, túlnyomórészt az infrastruktúrát célzó támogatások formájában. A légi szállítás, amely a közlekedési módozatok közül a leginkább befolyásolja az éghajlatot, a kedvezményes adóztatás, különösképpen a HÉA, illetve az üzemanyagokra megállapított adók alóli mentességek révén jelentős támogatásban részesül, amely összességében eléri az évi 27–35 milliárd eurót. A vasút évente 73 milliárd eurós támogatásban részesül, és a legnagyobb kedvezményezettje a költségvetésben szereplő egyéb támogatásoknak. A vízi szállítást illetően a támogatások összegét 14 és 30 milliárd euró körüli összegre becsülik (lásd az EKÜ Size, structure and distribution of transport subsidies in Europe [Az európai közlekedési támogatások mértéke, struktúrája és elosztása] című jelentését).
2.9.3

Ezekben a régiókban a hulladékok kezelése is bizonyos nehézségekbe ütközik – a hulladék viszont potenciálisan energiaforrásként is hasznosítható lenne. Az energiaellátás diverzifikálását célzó politikával ugyanakkor meg lehetne oldani a közegészségügy problémáját is: — a régiók többsége trópusi éghajlatú, így lehetőség van a napenergia hasznosítására, — egyes régiók vulkáni vidékeken találhatók: ezek esetében lehetőség volna a geotermikus energia kiaknázására, — a tengerek közelségét kihasználva ki lehetne aknázni azok energiáját, — a felhalmozódó hulladékokat energiaforrásként lehetne használni.
3.8

Azzal kapcsolatban is lehetnek kétségeink, hogy a személyazonosság ellenőrzése, a poggyászok vagy gépjárművek átkutatása a közúti határátkelőhelyeken, repülőtereken, kikötőkben, és ritkábban közúti, illetve vasútállomásokon valóban megakadályozzák-e a terroristák mozgását, még ha a személyazonosító iratok biztonságossá tétele jó védelmet nyújt is a hamis személyazonosító dokumentumok ellen. Bár ezek az intézkedések bizonyos mértékben tényleg megnehezítik a bűnözők mozgását általában, valamennyi polgár számára nehézségeket okoznak, és fokozatosan afelé tendálnak, hogy feltérképezzék a személyek mozgását, ha figyelembe vesszük a videós megfigyelő rendszerek, a privát biztonsági őrök, a magán- és közintézményekben az elektronikus belépőkártyák, a mobiltelefonos beszélgetések, és a személyek helyét valós időben meghatározó más eszközök elterjedését is. Ezek az eszközök azonban nem akadályozzák meg az öngyilkos kommandók akcióit. A rendőrállam érzete alakul ki, ha nem teszünk demokratikus lépéseket annak kimutatása érdekében, hogy e technológiák felhasználása nem haladja meg a cél megvalósításához szigorúan szükséges mértéket. A felügyelők felügyeletével foglalkozó nemzeti szervek, valamint egy e területtel és a feltételezett terroristák adatainak figyelemmel kísérésével foglalkozó európai csoport létrehozása megoldást jelenthet.
4.5

Az EGSZB a rendeletjavaslat bevezetésének (5) pontjában szereplő kijelentésekkel is egyetért, amelyek szerint „az EU levegőminőségi céljainak megvalósítása a járművek kibocsátásának csökkentésére irányuló folyamatos erőfeszítést igényel. Ezért az ágazatot egyértelműen tájékoztatni kell a jövőbeni kibocsátási határértékekről”, valamint azzal is, ami a (6) pontban olvasható: „A nitrogén-oxid-kibocsátásra vonatkozó határértékek kitűzésének már most biztosítania kell a járműgyártók számára, hogy terveiket hosszú távra és európai léptékben alakíthassák ki”.
3.1.3

Az EGSZB többször is kijelentette, hogy az EU nem csak Brüsszelt jelenti, és fellépéseivel is támogatta a „helyi szinten megvalósuló Európa” gondolatát. Az EGSZB melegen üdvözli az Európai Bizottság kezdeményezését, hogy létesítsenek EGSZB kapcsolattartó pontokat az Európai Bizottság minden képviseletén. Ez a két intézmény közötti együttműködési jegyzőkönyvhöz csatolt kiegészítés aláírásának logikus folytatását jelenti. Ez a kiegészítés szolgál majd az egyéb intézményközi munkakapcsolatok folyamatos fejlesztésének alapjául is. Az EGSZB 344 taggal rendelkezik az EU 27 tagállamának különböző területeiről. E tagok különböző nemzeti szervezetekhez tartoznak, amelyek az EGSZB három csoportosulását képviselik. Nemzeti és regionális ismereteik mellett az EGSZB-n belül folytatott munkájukból adódóan európai látókörrel is rendelkeznek. Az Európai Bizottság képviseleteinek és az EP tájékoztató irodáknak ki kellene használniuk ezeket az értékes erőforrásokat. Érdekes első kihívást jelenthetne a kijelölt kapcsolattartó pontok számára, ha az EGSZB-tagok bevonásával kezdeményeznék az EGSZB megalakítása 50. évfordulójának megünneplését 2008. májusában.