[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2.10.2008

COM(2008) 609 végleges

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A 2006. május 17-i intézményközi megállapodás[1] a pénzügyi keret vonatkozó fejezeteinek felső korlátain felül évi legfeljebb 500 millió EUR összegű rugalmassági mechanizmus révén lehetővé teszi az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap mobilizálását. Az Alapból érkező hozzájárulásokra vonatkozó támogathatósági szabályok az 1927/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[2] találhatók.

A Bizottság szolgálatai mélyrehatóan megvizsgálták az Olaszország által az 1927/2006/EK rendelettel, különösen annak 2., 3., 4., 5. és 6. cikkével összhangban benyújtott négy kérelmet.

A vizsgálatok legfontosabb elemei a következőképpen foglalhatók össze:

Az EGF/2007/05/IT/Szardínia, az EGF/2007/06/IT/Piemont, az EGF/2007/07/IT/ Lombardia és az EGF/2008/01/IT/Toszkána ügy

1. Az olasz hatóságok a kérelmeket a következő napokon nyújtották be a Bizottsághoz: Szardínia: 2007. augusztus 9., Piemont: 2007. augusztus 10., Lombardia: 2007. augusztus 17. és Toszkána: 2008. február 12. A kérelmek az 1927/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének b) pontjában található egyedi beavatkozási kritériumon alapultak, és a rendelet 5. cikkében említett 10 hetes határidőn belül nyújtották be azokat.

2. Olaszország a négy kérelmet az 1927/2006/EK rendelet 2. cikkének b) pontjában szereplő beavatkozási kritérium alapján nyújtotta be, amely szerint legalább 1000 főt elbocsátanak 9 hónapos időszak alatt, NACE (gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozása) rev 2-es ágazatban[3] egy régióban vagy két egymással határos régióban (NACE rev 2, 13. ágazat – „Textília gyártása” Szardínia, Piemont, Lombardia és Toszkána régióban található vállalatoknál).

3. A négy kérelem a következő végleges elbocsátásokat sorolja fel:

- Szardínia: 1 044 elbocsátás a 2006. október 27–2007. július 26. közötti kilenchónapos időszakban a NACE 2 13. ágazatában[4] (textília gyártása), Szardínia NUTS II ITG2 régióban.

- Piemont: 1 537 elbocsátás a 2006. szeptember 1–2007. május 31. közötti kilenchónapos időszakban a NACE 2 13. ágazatában (textília gyártása), Piemont NUTS II ITC4 régióban.

- Lombardia: 1 816 elbocsátás a 2006. szeptember 1–2007. május 31. közötti kilenchónapos időszakban a NACE 2 13. ágazatában (textília gyártása), Lombardia NUTS II ITC4 régióban.

- Toszkána: 1 558 elbocsátás a 2007. március 1–2007. november 30. közötti kilenchónapos időszakban a NACE 2 13. ágazatában (textília gyártása), Toszkána NUTS II ITE15 régióban.

4. A megszűnő álláshelyek és a világkereskedelem alapvető strukturális változásai közötti kapcsolat elemzése a következő információkon alapul. A kérelmek a négy régióban történt elbocsátásokat a textilgyártás földrajzi megoszlásában bekövetkezett radikális változás keretében ábrázolják. Harmadik országok (elsősorban Kína és India) egyre növekvő mértékben uralják a textilipari termékek és ruházati cikkek világszintű kereskedelmét, Törökország, Banglades és egyéb országok pedig folyamatosan növelik részesedésüket a globális termelésben. Az európai textilipari és ruházati ágazatban az 1990-es évektől végbemenő nagymértékű átalakulás eredményeképpen nőtt a termelékenység, a gyártás a minőségi termékek irányába mozdult el, ami együtt járt azzal, hogy a munkaerő létszáma 1990 és 2004 között a harmadával csökkent[5].

5. A piac globális változásaival egyidejűleg a közösségi textilgyártók a textilmegállapodás lejárta után különleges és növekvő versennyel szembesültek. A textilmegállapodás kvótákat tartalmazott azzal kapcsolatban, hogy a fejlődő országok mennyi ruházati és textilipari terméket exportálhatnak a fejlett országokba. A textilmegállapodás (és az azt követő Textil- és Ruházati Egyezmény) 2005-ös lejárta megnyitotta a Közösség textil- és ruházati piacát a fejlődő világból érkező versenytársak és a szabad verseny előtt. 2004 és 2006 között a Közösségbe behozott ruházat mennyisége kb. évi 10 %-os növekedést mutatott, amely elsősorban a textilmegállapodás lejártát követően megugrott kínai importnak köszönhető.

Az olasz leépítések a ruházati cikkek és kiegészítők közösségi iparában mutatkozó azon tendenciába illeszkednek, amely a gyártás alacsony bérköltségű, Unión kívüli országokba való kihelyezése felé halad, és amelyet Málta egy korábbi kérelmében[6] már ismertetett. Az olasz hatóságok a benyújtott kérelmekben statisztikákkal bizonyították, hogy az elbocsátások a globális textiliparban kialakult helyzet közvetlen következményei.

6. Az olasz hatóságok mind a négy kérelmet ugyanazzal indokolták, azaz azzal, hogy bár a textilmegállapodás és a Textil- és Ruházati Egyezmény vége előre látható volt, az – általában az olaszországi, de különösen a négy régió textiliparára gyakorolt gazdasági hatás – sokkal kíméletlenebbnek bizonyult a vártnál. Az olasz hatóságok várakozásai szerint a textilmegállapodás lejárta általában véve kis hatást gyakorolt volna a termelésre és a foglalkoztatásra, ez azonban nem így történt. A textilmegállapodás lejárta és az olasz textilipari termékek iránti kereslet folyamatos csökkenése miatt a leépítéseket végző vállalatok több technológiai fejlesztést hajtottak végre a gyártási folyamatban, hogy így csökkentsék a költségeket és diverzifikálják termékkínálatukat. Ezek a fejlesztések azonban nem tudták ellensúlyozni a rendelések számának nagymértékű csökkenését, valamint a harmadik országbeli textíliagyártók által támasztott, növekvő mértékű versenyt.

7. A helyi és regionális szinten gyakorolt hatást a következőképpen írják le a négy kérelemben:

- Szardínia: Nuoro tartomány, ahol az elbocsátások történtek, a szardíniai textilgyártás központja. A munkanélküliség aránya magas (2006-ban 10,8 %, míg a nemzeti átlag ugyanebben az évben 6,8 % volt), amely a leginkább a legfiatalabbakat és a legidősebbeket érinti. 2005-ben a foglalkoztatottak aránya Nuoróban 51,6 % volt, szemben az 57,5 %-os nemzeti aránnyal. Az olasz hatóságok megállapították, hogy az elbocsátások hatása nagyon jelentős a már egyébként is törékeny és izolált munkaerő körében.

- Piemont gazdasági versenyképességének alapját kevésbé a textilipar, mint inkább az építő- és szolgáltató ipar képezi. Biellese tartomány (Piemont hagyományos textilgyártási központja és a kérelemben említett elbocsátások 35 %-áért felelős földrajzi terület) foglalkoztatottainak fele azonban a gyártásban dolgozik, ezeknek a harmada a textíliák gyártásában. A piemonti elbocsátások hatása a Különleges Bérgarancia Alaphoz (CIGS) benyújtott segítségnyújtási kérelmek növekvő számában mutatkozott meg.

- Lombardia: Az olasz hatóságok a régió nem textilipari ágazatainak versenyképességét szembeállították a textilgyártók versenyképességének csökkenő tendenciájával. A textilipari vállalatok Milánó, Brescia, Varese, Bergamo és Como környékén koncentrálódnak, és már évek óta hanyatlóban vannak. Az olasz hatóságok INAIL[7] adatokon keresztül mutatják be a textilágazat helyzetének romlását ezeket a területeken: a lombardiai textiliparban foglalkoztatottak száma a 2000-es 22 426-ról 2004-re 17 267-re csökkent, amely négy év alatt mintegy 23 %-os csökkenést jelent.

- Toszkána: Prato tartományban a textilipari cégek száma 2002 (5 508) és 2006 (4 429) között mintegy 20 %-kal csökkent. A pratói textilipari vállalatoknál dolgozók száma ugyanebben az időszakban 25 %-kal csökkent (28 600 2002-ben, szemben a 2006-os 21 436-tal). A legfrissebb regionális statisztikák azt mutatják, hogy bár a regionális foglalkoztatási tendenciák stabilak, a textilipari munkások száma folyamatosan csökken (2007 harmadik negyedévében 5,7 %-kal az előző évhez képest).

Következtetésként elmondható, hogy ilyen körülmények között az elbocsátások jelentős negatív következményekkel járhattak a négy érintett régió gazdasági helyzetére nézve.

8. Az 1927/2006/EK rendelet 6. cikkében meghatározott kritériumok teljesítése szempontjából a kérelem az alábbi elemeket tartalmazza: Olaszország megerősítette, hogy az EGF-ből nyújtott pénzügyi hozzájárulás nem helyettesíti a nemzeti jog vagy a kollektív szerződések által a vállalatokra rótt kötelezettségeket, és biztosítékot adott arra nézve, hogy az intézkedések az egyes munkavállalók támogatását célozzák, nem pedig a vállalati vagy ágazati szerkezetátalakítást. Az olasz hatóságok megerősítették, hogy a támogatandó intézkedésekre más közösségi pénzügyi eszközből nem folyósítanak támogatást.

Összefoglalva tehát, a fenti okokból kifolyólag a Bizottság javasolja az Olaszország által a textilágazattal összefüggésben benyújtott EGF/2007/05/IT/Szardínia, EGF/2007/06/IT/Piemont, EGF/2007/07/IT/Lombardia és EGF/2008/01/IT/Toszkána kérelem elfogadását, mivel bizonyítást nyert, hogy ezek az elbocsátások a világkereskedelemben bekövetkezett olyan fő strukturális változások miatt történtek, amelyek komoly gazdasági zavarokhoz vezettek, és e zavarok befolyásolják a helyi gazdaságot. A Bizottság a négy régió számára személyre szabott szolgáltatások összesen 70 316 150 EUR összegű olyan csomagját javasolja, amelyből az EGF-ből kért hozzájárulás 35 158 075 EUR-t tesz ki.

Finanszírozás

Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGF) éves összköltségvetése 500 millió EUR. Két másik kérelemre már igénybe vettek 3 106 882 eurót, további két esetben pedig összesen 10 770 772 EUR mobilizálására tettek javaslatot, amely együttesen 13 877 654 EUR, azaz 486 122 346 EUR áll rendelkezésre.

A Bizottság által az Alap terhére javasolt forrásallokáció a kérelmezők által megadott információkon alapul.

Az Olaszország által az Alapból nyújtandó támogatásra benyújtott, a textilipari ágazatra vonatkozó négy kérelem alapján a személyre szabott szolgáltatások finanszírozandó csomagjainak becsült összege a következő:

Finanszírozást igénylő, személyre szabott szolgáltatások (EUR) |

Olaszország/Szardínia 2007/005 | 10 971 000 |

Olaszország/Piemont 2007/006 | 7 798 750 |

Olaszország/Lombardia 2007/007 | 12 534 125 |

Olaszország/Toszkána 2008/001 | 3 854 200 |

Összesen | 35 158 075 |

E négy kérelem[8] vizsgálatát követően, valamint figyelembe véve az Alapból folyósítható támogatás 1927/2006/EK rendelet 10. cikkével összhangban meghatározott maximális összegét, továbbá az előirányzatok átcsoportosításához megállapított mozgásteret, a Bizottság javaslatot tesz az Európai Unió Globalizációs Alkalmazkodási Alapjából történő, összesen 35 158 075 EUR összegű kifizetés folyósítására, amely a pénzügyi keret 1a. fejezetében kerül beállításra.

Ez a támogatási összeg lehetővé teszi, hogy – az 1927/2006/EK rendelet 12. cikkének (6) bekezdésében szereplő előírással összhangban – 2008 utolsó négy hónapjában az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapra elkülönített éves maximális összeg több mint 25 %-a továbbra is rendelkezésre álljon támogatások kifizetésére.

Az Alapból történő ezen forrásallokációs javaslat révén a Bizottság a 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 28. pontjával összhangban kezdeményezi az egyszerűsített háromoldalú eljárást, hogy biztosítsa a költségvetési hatóság két ágának egyetértését az Alap igénybevételének szükségességét és az igényelt összegeket illetően. A Bizottság felkéri a költségvetési hatóság két ága közül azt, amelyik a megfelelő politikai szinten előbb jut egyetértésre a forrásmobilizációs javaslattervezet ügyében, hogy szándékáról értesítse a másik ágat és a Bizottságot.

A költségvetési hatóság bármelyik ágának ellenzése esetén hivatalos háromoldalú egyeztetést kell kezdeményezni.

A Bizottság – a 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 28. pontjának megfelelően – átcsoportosítási kérelmet is benyújt annak érdekében, hogy a 2008. évi költségvetésbe külön kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokat vegyenek fel.

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre,

tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodásra[9] és különösen annak 28. pontjára,

tekintettel az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap létrehozásáról szóló, 2006. december 20-i 1927/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre[10] és különösen annak 12. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[11],

mivel:

(1) Az Európai Unió létrehozta az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapot (a továbbiakban: az Alap), hogy kiegészítő támogatást nyújtson a világkereskedelemben bekövetkezett változásokból eredő fő strukturális változások következményei által sújtott munkavállalóknak a munkaerőpiacba történő ismételt beilleszkedéshez.

(2) A 2006. május 17-i intézményközi megállapodás az Alap mobilizálását évi 500 millió EUR felső korlátig engedélyezi.

(3) Olaszország az Alap felhasználására irányulóan négy kérelmet nyújtott be a textilipari ágazatban történt leépítésekhez kapcsolódóan: Szardíniára vonatkozóan 2007. augusztus 9-én, Piemontra vonatkozóan 2007. augusztus 10-én, Lombardiára vonatkozóan 2007. augusztus 17-én és Toszkánára vonatkozóan 2008. február 12-én. E kérelmek eleget tesznek az 1927/2006/EK rendelet 10. cikkében lefektetett, a pénzügyi hozzájárulás meghatározásához kapcsolódó követelményeknek.

(4) Az Alapot tehát a kérelmekre történő pénzügyi támogatás folyósítása érdekében mobilizálni kell,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

Az Európai Unió 2008. évi általános költségvetésének keretein belül mobilizálni kell az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapot, hogy a 35 158 075 EUR összeg a kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokban rendelkezésre álljon.

2. cikk

Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.

Kelt Brüsszelben,

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

[1] HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

[2] HL L 406., 2006.12.30., 1. o., helyesbítve: HL L 48., 2008.2.22., 82. o.

[3] Az Európai Parlament és a Tanács 1893/2006/EK rendelete (2006. december 20.) a gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozása NACE Rev. 2. rendszerének létrehozásáról és a 3037/90/EGK tanácsi rendelet, valamint egyes meghatározott statisztikai területekre vonatkozó EK-rendeletek módosításáról, HL L 393., 2006.12.30., 1. o.

[4] Az olasz hatóságok megerősítették, hogy nemzeti ágazatosztályozási rendszerük a NACE rev. 1.1-en (a 2008. január 1-ig hatályos NACE-szabályozáson) alapuló ATECO-ISTAT 2002 kategorizálást alkalmazza. A három kérelemben felsorolt jegyzéken szereplő valamennyi vállalat „az ATECO (és NACE) második szintjének 17. ágazatába (Textília gyártása) tartozik”. Ez az új NACE rev. 2 kategóriákban a 13. ágazatnak felel meg.

[5] Európai Változásfigyelő Központ (EMCC). Sectors Futures – Textile and Leather in Europe: the end of an era or a new beginning? (2004)http://www.eurofound.europa.eu/emcc/content/source/tn04004a.htm

[6] SEC(2008)1657

[7] INAIL: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (Országos Munkahelyi Balesetbiztosítási Intézet)

[8] A Bizottság elemzésének alapját az Olaszország által a Bizottság részére előterjesztett, az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételére irányuló négy kérelemmel kapcsolatos közlemények (SEC(2008) 2414) képezik.

[9] HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

[10] HL L 406., 2006.12.30., 1. o.

[11] HL C […], […], […]. o.