A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a 2010. december 15-i 1210/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 12. cikkének (5) bekezdése értelmében az euróérmék hitelesítéséről és a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék kezeléséről /* COM/2014/0551 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a 2010. december 15-i 1210/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 12. cikkének (5) bekezdése értelmében az euróérmék hitelesítéséről és a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék kezeléséről[1] 1. Bevezetés Az euróérmék hitelesítéséről és a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék kezeléséről szóló, 2010. december 15-i 1210/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: a rendelet) 12. cikkének (5) bekezdése értelmében a Bizottságnak 2014. június 30-ig jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Ez a jelentés áttekintést nyújt a rendelet rendelkezéseinek végrehajtásáról a tagállamok által benyújtott éves jelentések alapján, a rendelet „működésének és hatásainak” értékelése céljából. 2. Az 1210/2010/EU rendelet célja 2.1 Általános tudnivalók Az euró pénzhamisítás elleni védelmének javítása érdekében az 1338/2001/EK tanácsi rendelet[2] előírja a hitelintézetek, pénzforgalmi tevékenységük keretén belül az egyéb pénzforgalmi szolgáltatók, valamint a bankjegyek és érmék kezelésével és újraforgalmazásával foglalkozó egyéb intézmények (a továbbiakban: intézmények) számára, hogy bizonyosodjanak meg az általuk elfogadott és újraforgalmazni kívánt euróbankjegyek és -érmék hitelességéről, és ügyeljenek a hamisítványok felismerésére. Érmékre vonatkozóan ezt a kötelezettséget az 1210/2010/EU rendelet[3] részletezi. A rendelet annak biztosítását célozza, hogy az euróövezet egészében megvalósuljon az euróérmék hatékony és egységes hitelesítése azáltal, hogy kötelező szabályokat vezetnek be egyrészt a forgalomban lévő euróérmékre alkalmazandó közös hitelesítési eljárások végrehajtására, másrészt pedig a nemzeti hatóságok által a hitelesítési eljárásokra vonatkozó ellenőrzési mechanizmusok végrehajtására. A hitelesítési eljárás annak igazolására szolgál, hogy az euróérmék hitelesek és pénzforgalom céljára alkalmasak. A rendelet értelmében a hitelesítésre vonatkozó kötelezettséget érmefeldolgozó gépek vagy erre kiképzett személyzet segítségével kell teljesíteni. A hitelesítést követően valamennyi hamisgyanús, illetve a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmét be kell szolgáltatni a nemzeti érmeszakértői központnak[4] vagy az érintett tagállam által kijelölt egyéb hatóságnak. A rendelet meghatározza az érmefeldolgozó gépekre vonatkozó tesztelési követelményeket, a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék kezelésének szabályait, valamint a tagállamok által végrehajtandó ellenőrzési mechanizmusokat, amelyek révén biztosítják, hogy az intézmények eleget tegyenek hitelesítési kötelezettségeiknek. Továbbá, a rendelet szabályokat tartalmaz a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék forgalomból való kivonására vonatkozó kötelezettségre. A 2005/37/EK bizottsági határozattal[5] létrehozott Európai Műszaki és Tudományos Központ meghatározza a rendelet végrehajtásáról szóló iránymutatást (a továbbiakban: ETSC-iránymutatás), biztosítandó a rendelet 7. cikkének megfelelő, egységes technikai végrehajtást. 2.2 Az 1210/2010/EU rendelet szerinti jelentések A tagállamok évente jelentést nyújtanak be a Bizottságnak euróérme-hitelesítési tevékenységükről, a 12. cikk (1) bekezdésének megfelelően. A jelentésben benyújtott információnak tartalmaznia kell a tagállamok által elvégzett ellenőrzések, valamint az ellenőrzött érmefeldolgozó gépek számát, a teszteredményeket, az e gépek által feldolgozott érmék mennyiségét, az elemzett hamisgyanús érmék számát, a pénzforgalom céljára alkalmatlan, beváltott euróérmék számát, valamint a rendelet szerinti, a tagállamok által végrehajtott valamennyi eltérés részleteit. A Bizottságnak a 12. cikk (4) bekezdése szerint éves jelentést kell benyújtania a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak az euróérmék hitelesítésével és a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmékkel kapcsolatos fejleményekről és az elért eredményekről, a tagállamok által benyújtott éves jelentések elemzése alapján. A Bizottság (OLAF) 2014 júniusában nyújtotta be első, a 2012. évről szóló jelentését[6] a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak. Ezt a jelentést a 12. cikk (5) bekezdése szerint az Európai Parlament és a Tanács elé terjesztik. A jelentés középpontjában a rendelet működése és hatásai állnak, és adott esetben jogalkotási javaslatok kísérik. 3. Az 1210/2010/EU rendelet működése és hatásai 3.1 Értékelési módszer A Bizottság (OLAF) ezt a jelentést a következő információkra alapozta: A tagállamok által benyújtott 2012. és 2013. évi éves jelentések. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak benyújtott, 2012. évről szóló éves bizottsági jelentés. Az összes tagállamnak megküldött, a rendelet végrehajtási szintjét felmérni hivatott kérdőív[7]. A hitelesítésről szóló rendelet fő rendelkezései 2012. január 1-je óta alkalmazandók. Tekintettel arra, hogy kevés a rendelet végrehajtása terén szerzett tapasztalat, a Bizottság ezt a jelentést előzetes értékelésnek tekinti az éves jelentések és a kérdőív keretében. Az értékelés fő szempontjait a következő szakasz összegzi. 3.2 A tagállamok hozzájárulásának elemzése A legtöbb tagállam végrehajtotta a rendeletet annak 2012. januári hatálybalépése óta, azonban Finnországban, Luxemburgban és Írországban még mindig folyamatban van a rendelet teljes végrehajtása. Olaszország jelezte, hogy csupán a rendelet III. fejezetét hajtotta végre, azonban előkészítés alatt áll a rendelet teljes végrehajtását lehetővé tevő kormányrendelet. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak benyújtott 2012. évi bizottsági jelentés és a tagállamok által a 2013. évről szóló jelentések alapján a következő tendenciák figyelhetők meg. Egyre több érmét hitelesítenek (2013-ban több mint 10 milliárd érmét hitelesítettek[8]). 2013-ban a feldolgozott érmék száma a három legnagyobb címlet tekintetében 6 %-kal nőtt[9]. Egyaránt nőtt a tagállamok által elvégzett ellenőrzések száma, valamint az ellenőrzött érmefeldolgozó gépek száma[10]. Emellett nőtt a megfelelőnek ítélt (a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott érzékelési teszten sikeres) gépek száma is, így a nem megfelelő gépek száma csökkent. 3.2.1 3. cikk – Euróérmék hitelesítése A 3. cikk tartalmazza az intézmények azon kötelezettségét, hogy a hitelesítést vagy érmefeldolgozó gépekkel, vagy képzett személyzettel végezzék. A tagállamok többsége arról számolt be, hogy az intézmények a hitelesítési folyamatot nagyobb mértékben érmefeldolgozó gépekkel, kisebb mértékben képzett személyzettel végzik. Szlovákiában, Hollandiában, Portugáliában, Máltán, Írországban és Ausztriában ezt a folyamatot kizárólag érmefeldolgozó gépek végzik[11]. A tagállamok többsége megerősítette, hogy a hamisgyanús érméket a nemzeti érmeszakértői központnak szolgáltatják be. 3.2.2 4. cikk – Tesztelőírások és érmefeldolgozó gépek és 5. cikk – Az érmefeldolgozó gépek átalakítása A 4. cikk ismerteti a hitelesítéshez használt érmefeldolgozó gépek tesztelésére vonatkozó követelményeket. Az ETSC[12] fontos szerepet játszik annak biztosításában, hogy az euróövezetben csak olyan gépek legyenek használhatók hitelesítésre, amelyek képesek felismerni a hamisított euróérméket. Az ETSC közzéteszi az érzékelési teszten sikeres gépek jegyzékét a rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében említett bizottsági (OLAF) honlapon. Az összes tagállamban – Görögország[13] kivételével – az intézmények által alkalmazott gépek szerepelnek a Bizottság (OLAF) honlapján található jegyzékben. Az 5. cikk szerint az érmefeldolgozó gépek tesztelését kijelölt nemzeti hatóságoknak kell végezni. Az érzékelési tesztek elvégzésére a legtöbb tagállamban nemzeti érmeszakértői központokat jelöltek ki. Az új típusú hamisítványok felismerése érdekében a gépeket rendszeresen be kell állítani. Az ETSC ezért az érintettekkel együtt rendszeresen felülvizsgálja az érmefeldolgozó gépek érzékelő képességének fenntartásához használt tesztcsomagot. 3.2.3 6. cikk – Tagállami ellenőrzések A 6. cikk a tagállamok számára az intézményekben tartandó éves helyszíni ellenőrzéseket ír elő, és meghatározza azok végrehajtásának módját. A legtöbb tagállam arról számolt be, hogy a helyszíni ellenőrzéseket a rendelet 6. cikkének megfelelően hajtják végre, míg Olaszország, Luxemburg, Görögország, Málta és Finnország[14] arról számolt be, hogy még nem végeztek semmilyen ellenőrzést. A benyújtott információ alapján a 6. cikk (3) bekezdésében meghatározott mennyiségű érmefeldolgozó gép ellenőrzését a tagállamok kivitelezhetőnek tartják. A helyszíni ellenőrzések alapján a legtöbb tagállam a rendeletnek való meg nem felelés egyik fő okát a sikertelen az érzékelési tesztben látja[15]. Például voltak olyan esetek, ahol az érmefeldolgozó gépek nem utasították el a hamisított euróérmék és a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék ismert típusait. A tagállamok a meg nem felelés további okaként többek között a belső ellenőrzési eljárások[16] és a képzett személyzet hiányát[17] nevezték meg. 3.2.4 8. cikk – A pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék forgalomból történő kivonása és beváltása A rendelet 8. cikke előírja a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék forgalomból való kivonását és azok végleges és fizikai alakváltoztatással történő megsemmisítését. Az összes tagállam arról számolt be, hogy a felismert, pénzforgalom céljára alkalmatlan érméket a 8. cikk (1) bekezdésének megfelelően kivonják a forgalomból és azokat a 8. cikk (2) bekezdésének megfelelően beváltják. A tagállamok többsége – Szlovénia és Észtország[18] kivételével – jelezte, hogy a pénzforgalom céljára alkalmatlan érméket megsemmisítik. A Bizottság felkérte a pénzverde-igazgatók munkacsoportját[19], hogy készítsen tanulmányt a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék demonetizálása terén alkalmazott legjobb gyakorlatokról[20], hogy ezáltal segítse a tagállamokat a rendelet rendelkezéseinek hatékony végrehajtásában a forgalomból kivont, alkalmatlan érmék megsemmisítése terén. 3.2.5 9. cikk – Kezelési díj és 10. cikk – A pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék csomagolása A 9. cikk rugalmas rendszert ír elő a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék beváltásához vagy pótlásához kapcsolódó kezelési díjakra. A tagállamok többsége nem alkalmaz kezelési díjat az alkalmatlan érmék beváltása vagy pótlása során, míg más tagállamok a 9. cikk (1) bekezdésének megfelelően kezelési díjat tartanak vissza az alkalmatlan érmék beváltása során[21]. A rendelet 10. cikkének (1) bekezdése előírja a beváltásra vagy pótlásra beszolgáltatott, pénzforgalom céljára alkalmatlan érmékre vonatkozó csomagolási követelményeket. A legtöbb tagállam arról számolt be, hogy szabványos csomagolási követelményeket alkalmaznak a beváltásra beszolgáltatott, pénzforgalom céljára alkalmatlan érmékre[22]. Néhány tagállam arról számolt be, hogy a 10. cikk (2) bekezdése szerinti eltérést alkalmaz, és a nemzeti szabályok szerint eltérő csomagolást használ[23]. 3.2.6 11. cikk – A pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék ellenőrzése A 11. cikk iránymutatást tartalmaz a beszolgáltatott, pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék ellenőrzésével kapcsolatban és lehetőséget nyújt a tagállamoknak további intézkedések elfogadására. A legtöbb tagállam arról számolt be, hogy van nemzeti eljárása a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék ellenőrzésére, a rendelet 11. cikke (1) bekezdésének megfelelően[24]. Néhány tagállam[25] ugyanakkor további intézkedéseket fogadott el a 11. cikk (3) bekezdésének megfelelően az érmék beszolgáltatására, hogy biztosítsa az alkalmatlan érmék ellenőrzését végző intézmények alkalmazottjainak egészségét. 3.2.7 12. cikk – Jelentés, tájékoztatás és értékelés A 12. cikk szabályokat tartalmaz az intézmények, a tagállamok és a Bizottság általi jelentéstételre. A tagállamok nem tesznek teljes mértékben eleget a rendelet 12. cikkének (1) bekezdésében és az ETSC-iránymutatásban meghatározott jelentéstételi kötelezettségüknek. A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak benyújtott, 2012. évről szóló jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy szükség van a tagállamok jelentéstételi kötelezettségének további finomítására, hogy a Bizottság átfogó képet alkothasson a tagállamokban bevezetett hitelesítési eljárásokról. A tagállamoktól beérkezett jelentések még nem érik el a teljesség vagy homogenitás tekintetében kívánt szintet, és azokat nem feltétlenül nyújtják be időben. A tagállamok többsége – Észtország és Olaszország kivételével[26] – arról számolt be, hogy az intézmények kielégítő módon megfelelnek a 12. cikk (2) bekezdésében foglalt követelménynek. A tagállamok többsége arról számolt be, hogy eleget tesz a 12. cikk (3) bekezdésében meghatározott követelménynek, mely szerint biztosítja az euróérmék beváltására vagy pótlására kijelölt hatóságok adatainak a megfelelő weboldalakon és kiadványokban való közzétételét[27]. 3.2.8 13. cikk – Szankciók A 13. cikk előírja a tagállamoknak, hogy a rendelet végrehajtásához szükséges, hatékony, arányos és visszatartó erejű intézkedésekről szóló szabályokat fogadjanak el. A legtöbb tagállam jelezte, hogy adminisztratív szankciókat szabott ki a rendelet megsértése miatt, többek között bírságok vagy más adminisztratív intézkedések – mint pl. az érmefeldolgozási engedélyek visszavonása – formájában[28]. 4. Következtetés 4.1 Általános következtetések A tagállamok által benyújtott információ alapján az euróövezet legtöbb tagállamában működik a hitelesítési eljárás az intézményekben. Minden egyes tagállamban kijelölték a 2. cikk c) pontjában és a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott kijelölt nemzeti hatóságot. Az érmefeldolgozó gépek meghatározó szerepet játszanak a hitelesítési folyamatban, és azok rendszeres beállítását a rendeletben meghatározottaknak megfelelően végzik. Az euróövezet legtöbb tagállamában ellenőrzik az intézmények hitelesítési kötelezettségének helyes végrehajtását. Az euróövezet összes tagállama eleget tesz a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék kivonására vonatkozó kötelezettségnek. A tagállamoknak javítaniuk kellene a forgalomból kivont, alkalmatlan érmék kezelésén. 4.2 Az 1210/2010/EU rendelet lehetséges módosításának értékelése Tekintettel arra, hogy egyelőre nagyon kevés tapasztalat van a rendelet végrehajtásával kapcsolatban, túl korai lenne ebben a szakaszban jogalkotási javaslatot előirányozni[29]. Mindazonáltal szükség van a tagállamok jelentéstételi kötelezettségének további finomítására, hogy a Bizottság átfogó képet alkothasson a tagállamokban bevezetett hitelesítési eljárásokról. A Bizottságnak (OLAF) ezért a jövőben is értékelnie kell, hogy helyénvaló-e a rendelet lehetséges módosítása. Néhány tagállam ugyanakkor már azonosított néhány javítható területet, melyek a következők[30]: 3. cikk Javasolták a rendelet 3. cikke (1) bekezdésének módosítását és egy további gépkategória bevezetését, mellyel teljesíteni lehet a hitelesítési kötelezettséget a 3. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározottakon túlmenően[31]. 6. cikk A tagállamok javasolták, hogy a központi bankokban – melyek jelenleg nem minősülnek intézménynek – a nemzeti hatóságok által feldolgozott érmék számát is vegyék figyelembe a 6. cikk (3) bekezdésében említett 25 %-os aránynak való megfelelés értékelése során. Azt is javasolták, hogy az éves ellenőrzéseket inkább az ellenőrzött intézmények számához kellene kapcsolni, nem pedig az ellenőrzött érmefeldolgozó gépek számához[32]. Másrészről javasolták, hogy az éves helyszíni ellenőrzések tervezésére és lefolytatására kevésbé részletes szabályok vonatkozzanak. 8. cikk A tagállamok javasolták az alkalmatlan érméknek a rendelet 8. cikke (2) bekezdésében meghatározott beváltására vonatkozó feltételek további harmonizálását, tekintettel az eltérő nemzeti gyakorlatokra. 4.3 Kitekintés A Bizottság (OLAF) a fentiek figyelembevételével további értékelést fog végezni, és az értékelés alapján megvitatja az érintettekkel a következő lépéseket. A lehetőségek közé tartozik a rendelet módosítása vagy az ETSC-iránymutatás pontosítása. Ez az értékelés pl. a Bizottság szakértői csoportja (CCEG[33]) keretében zajló megbeszélésekre fog épülni. A Bizottság a jövőben a 12. cikk (4) bekezdése szerinti éves jelentésekben fogja ismertetni az elért eredményeket. [1]HL L 339., 2010.12.22., 5. o. [2]HL L 181., 2001.7.4., 6. o. [3]Bankjegyekre vonatkozóan ezt az Európai Központi Bank EKB/2010/14 határozata részletezi, HL L 267., 2010.10.9., 1. o. [4]Az 1338/2001/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerint a nemzeti érmeszakértői központokat a tagállamok hozzák létre vagy jelölik ki. [5]A Bizottság 2005/37/EK határozata (2004. október 29.) az Európai Műszaki és Tudományos Központ (CTSE) létrehozásáról és az euroérmék hamisítás elleni védelme érdekében tett technikai intézkedések összehangolásáról (HL L 19., 2005.1.21., 73. o.). [6]COM(2014)277. [7]I. melléklet. [8]II. melléklet – 1. ábra. [9]Ugyanakkor csökkent a tagállamok által ellenőrzött érmefeldolgozó gépek által feldolgozott érmék száma, ami azzal magyarázható, hogy az ellenőrizendő érmefeldolgozó gépekről a rotációs elv alapján döntenek, a 6. cikk (3) bekezdésének megfelelően. [10] II. melléklet – 2. ábra. [11]A kérdőívre adott tagállami válaszok alapján. Olaszország, Franciaország és Finnország erre a pontra vonatkozóan nem adott visszajelzést. [12]Az ETSC a Bizottságon belül, az OLAF mellett működik Brüsszelben (a 2005/37/EK bizottsági határozat 1. cikke, HL L 19., 2005.1.21., 73. o.). [13]Görögország arról számolt be, hogy az alkalmazott gépek egyike sem szerepel a Bizottság (OLAF) honlapján található jegyzékben, mivel a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően egyedi eltérést fogadtak el. [14]Finnország a 12. cikk (1) bekezdésétől eltérően nem nyújtott be éves jelentést a 2012. évről. [15]DE, CY, EE, NL, PT, BE, FR és IE. [16]NL, FR, SP és IE. [17]CY. [18]Szlovénia és Észtország azt válaszolták a kérdőívben, hogy megtartják a pénzforgalom céljára alkalmatlan érméket, ugyanis mindkét tagállamban viszonylag kevés a pénzforgalom céljára alkalmatlan érme. [19]A pénzverde-igazgatók munkacsoportja az uniós tagállamok pénzverde-igazgatóiból álló informális csoport, mely az euróérme-albizottság mandátuma alapján működik (utóbbi a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsághoz tartozik). [20]A pénzverde-igazgatók munkacsoportja jóváhagyta a tanulmány eredményeit, köztük az azonosított legjobb gyakorlatokra vonatkozó ajánlást is. [21]CY, SK, HR, BE, LU, MT, IE és AT kezelési díjat alkalmaznak, melyet levonnak az alkalmatlan érmék beváltása során. [22]FI, DK, SK, EE, és FR kivételével. [23]DE, CY, NL és SP arról számolt be, hogy a rendelet 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően eltérések vannak érvényben. [24]DK, NL, FR, LU és MT említette, hogy nincs eljárása a pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék ellenőrzésére. [25]DE, BE, IT és LU. [26]Olaszországban kidolgozás alatt áll egy kormányrendelet, mely kötelező jelentéstételi és tájékoztatási szabályokat állapít meg az intézmények számára. [27]EE, LV és FI kivételével. [28]FI, DK, EE, IE és LU kivételével. [29]Adott esetben a jelentéshez mellékelhető jogalkotási javaslat a rendelet részletesebb végrehajtására vagy módosítására vonatkozóan, különös tekintettel a 6. cikkre és a 8. cikkre, a rendelet 12. cikke (5) bekezdésének megfelelően. [30]Ezek a javaslatok a nemzeti érmeszakértői központok által benyújtott kérdőív keretében születtek. [31]A javasolt szöveg a következő: „c) érmeváltó és érmebefizető gépekkel, melyek kivonják a forgalomból a hamisított, a hamisgyanús és az alkalmatlan érméket, és azokat nem adják vissza a felhasználónak.” [32]A javasolt szöveg a következő: „Az egyes tagállamok által évente ellenőrizendő érmefeldolgozó helyszínek számát úgy kell megállapítani, hogy az e helyszíneken az adott évben mechanikusan feldolgozott euróérmék mennyisége a szóban forgó tagállam által az euróérmék bevezétésétől a megelőző év végéig eltelt időszakban kibocsátott euróérmék teljes kumulált nettó mennyiségének legalább 25 %-a legyen; a 25 %-os éves megfelelés kiszámításához használt, feldolgozott euróérmék mennyisége lehet a megelőző év valós adata, vagy az intézmények által az első félévre meghatározott adatokra épülő becslés.” [33]Az érmék hamisításának eseteivel foglalkozó szakértői csoport rendszerint évi két alkalommal találkozik az euróérmék hamisításához kapcsolódó technikai kérdések megvitatása céljából. A további napirendi pontok közé tartozik az euróérmék hamisításának helyzete és a tagállami nemzeti érmeszakértői központok működése, az érmék és zsetonok hasonlósága az euróérmékhez és az érmehitelesítési eljárások végrehajtása. 1. ábra 2. ábra Kérdőív a 2010. december 15-i 1210/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról A *-gal jelölt mezők kitöltése kötelező. A következő kérdőív az euroérmék hitelesítéséről és a pénzforgalom céljára alkalmatlan euroérmék kezeléséről szóló, 2010. december 15-i 1210/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásának nyomon követését és értékelését szolgálja. Azonosító mezők Ország* Szervezet* Elérhetőség (e-mail cím és telefonszám)* Kérdőív Végrehajtották-e országában az 1210/2010/EU rendeletet?* Igen Nem Mikor? Kérjük adja meg a vonatkozó nemzeti jogszabályt (amennyiben létezik)* Amennyiben nem, mikor hajtják végre az 1210/2010/EU rendeletet?* A hitelesítési folyamat hány százalékát végzik érmefeldolgozó gépekkel és hány százalékát képzett személyzettel? (a 3. cikk (1) bekezdése)* Beszolgáltatják-e a hamisgyanús érméket kijelölt nemzeti hatóságnak? (a 3. cikk (2) bekezdése)* Igen Nem Szerepelnek-e az intézmények által használt gépek az 5. cikk (2) bekezdésében említett honlapon található jegyzékben? (4. cikk)* Igen Nem Amennyiben nem, a gépek hány százaléka nem szerepel a jegyzékben?* Az eltérés lejárta miatt a gépek hány százaléka lesz nem megfelelő 2015. január 1-jétől? (a 4. cikk (2) bekezdése)* Az érmefeldolgozó gépek beállítását illetően hol végzik az érzékelési tesztet? (5. cikk)* a nemzeti érmeszakértői központ létesítményeiben a gyártó létesítményeiben egyéb helyeken Kérjük, fejtse ki ezt bővebben.* Végeznek-e az országában helyszíni ellenőrzéseket? (6. cikk)* Igen Nem Amennyiben nem, kérjük, nevezze meg ennek fő okait. (a 6. cikk (2) bekezdése)* Vannak-e kérdések/problémák az ellenőrizendő érmefeldolgozó gépek számával kapcsolatban az általuk feldolgozott euróérmék mennyiségével összefüggésben? (a 6. cikk (3) bekezdése).* A helyszíni ellenőrzések eredményeit illetően melyek a meg nem felelés fő okai? (a 6. cikk (6) bekezdése)* Utasításokat tartalmazó, írott szabályzat hiánya Humánerőforrások nem megfelelő elosztása A hamis/pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék beszolgáltatására vonatkozó írott eljárások hiánya Belső ellenőrzési eljárások hiánya Az érzékelési tesztnek való meg nem felelés Egyéb okok Kérjük, fejtse ki ezt bővebben* Kivonják-e a forgalomból a pénzforgalom céljára alkalmatlan érméket? (8. cikk)* Igen Nem Hogyan? Milyen eljárásokat használnak? (a 8. cikk (2) bekezdése)* Hány, pénzforgalom céljára alkalmatlan érmét vontak ki a forgalomból 2013-ban? Kérjük támassza alá adatokkal.* Beváltják-e a pénzforgalom céljára alkalmatlan érméket?* Igen Nem Kérjük támassza alá adatokkal.* Megsemmisítik-e a pénzforgalom céljára alkalmatlan érméket?* Igen Nem Kérjük, adjon információt a megsemmisítési eljárásról és módszerről. (a 8. cikk (3) bekezdése).* Visszatartják-e a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék beváltása esetében a kezelési díjat? (9. cikk)* Igen Nem Hogyan valósul meg a folyamat?* Vannak-e kivételek? Kérjük, fejtse ki ezt bővebben.* Beváltás esetében mi a maximális kezelési díj (ha van ilyen)?* Használnak-e előírt szabványokat a beváltásra beszolgáltatott, pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék csomagolására? (a 10. cikk (1) bekezdése)* Igen Nem Milyen csomagolási eljárásokat alkalmaznak a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék beváltására? Kérjük, fejtse ki ezt bővebben.* Vannak-e érvényben a 10. cikk (2) bekezdése szerinti eltérések?* Van-e eljárás a pénzforgalom céljára alkalmatlan érmék ellenőrzésére? (a 11. cikk (1) bekezdése)* Igen Nem Milyen követelményeket támaszt?* Hoztak-e intézkedéseket az érmék 11. cikk (3) bekezdése szerinti beszolgáltatása esetére?* Melyik hatóság felelős az Európai Bizottságnak történő jelentéstételért? (12. cikk)* Megfelelnek-e az intézmények kielégítő módon ennek a követelménynek? (a 12. cikk (2) bekezdése) Hajtottak-e végre szankciókat az 1210/2010/EU rendelet megsértése miatt? (13. cikk)* Igen Nem Mely hatóságok felelősek az alkalmazásért?* Milyen típusú szankciókat alkalmaznak?*