HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 68/65

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi határozatra a tagállamok és harmadik országok között az energiaellátás területén kötött kormányközi megállapodásokra vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról

(COM(2011) 540 végleges – 2011/0238 (COD))

2012/C 68/12

Előadó: Jonathan PEEL

2011. szeptember 27-én az Európai Unió Tanácsa úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 194. cikk (2) bekezdése alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

Javaslat európai parlamenti és tanácsi határozatra a tagállamok és harmadik országok között az energiaellátás területén kötött kormányközi megállapodásokra vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról

COM(2011) 540 végleges – 2011/0238 (COD).

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció 2011. december 20-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2012. január 18–19-én tartott, 477. plenáris ülésén (a 2012. január 18-i ülésnapon) 177 szavazattal 1 ellenében, 10 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Ajánlások és következtetések

1.1 Az energia életszínvonalunk és életminőségünk szempontjából létfontosságú tényező. (1) Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság által közzétett határozatjavaslatot a tagállamok és harmadik országok között az energiaellátás területén kötött kormányközi megállapodásokra vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról. Úgy véljük, a dokumentum megfelelő lépést jelent a közös uniós külső energiapolitika hatékony végrehajtása felé, mind a Lisszaboni Szerződéssel (EUMSZ (2) 194. cikk), mind az EU Energia 2020 stratégiájával, (3) mind az Európai Tanács 2011. február 4-i, energiával kapcsolatos következtetéseivel összhangban. Egy, a javasolthoz hasonló hatékony információcsere-rendszer – melyben az Európai Bizottság aktív szerepet vállal, amikor a tagállamok kormányközi energiaügyi megállapodásokat tárgyalnak meg a partnerországokkal – már régóta esedékes.

1.2 Ezért az EGSZB azt is üdvözli, hogy a javasolt határozatban szerepel az összes meglévő kétoldalú energiaügyi megállapodásra vonatkozó információcsere, melynek kapcsán az Európai Bizottság úgy véli, hogy mintegy 30 kormányközi megállapodás létezhet tagállamok és harmadik országok között az olajra, mintegy 60 a földgázra és valamivel kevesebb az elektromos áramra vonatkozóan.

1.2.1 Az EGSZB meglepetésének ad hangot afelett, hogy még nem léteznek ilyen információs mechanizmusok, sem az Európai Bizottság és a tagállamok, sem az egyes tagállamok között, bár teljes mértékben figyelembe veszik a titoktartást. Megjegyezzük, hogy míg jelenleg sem az Európai Bizottság, sem az egyes tagállamok nem rendelkeznek átfogó képpel az egyes kereskedelmi partnerekre vonatkozóan, a legfontosabb partnerek biztosan igen. Létfontosságú, hogy Európa egységesen cselekedjen egy megfelelő, stabil és biztos energiaellátás belátható jövőben történő biztosításához, valamint hogy folytassa a hatékony belső energiapiac kiépítését. Becslések szerint a globális – véges források iránti – energiaigény húsz éven belül mintegy 40 %-kal növekedhet, főként a feltörekvő gazdaságok jelentette verseny növekedése miatt, az éghajlatváltozás elleni, előre még nem látható intézkedések pedig tovább bonyolíthatják a helyzetet.

1.3 Az EGSZB üdvözli azt is, hogy a javaslat 5. cikkébe bekerült annak lehetősége is, hogy az Európai Bizottság hivatalos nyilatkozatot tesz a jelenleg tárgyalt megállapodások esetében, megerősítve, hogy a tervezet nem sérti a belső piac szabályait, feltéve, hogy ezt a nyilatkozatot felesleges késlekedés nélkül, a tervezett időszakon belül közzéteszik. Amint az EGSZB már korábban hangsúlyozta az átfogó európai nemzetközi beruházási politikáról szóló véleményében, (4) melyben számos itt felmerült kérdésre választ ad, a beruházók számára létfontosságú a jogbiztonság.

1.3.1 Aggodalommal szemléljük azonban azt a javaslatot, mely szerint ha az Európai Bizottság négy hónapon belül nem reagál, az az egyetértését jelenti. Elismerjük, hogy eljárási okokból kifolyólag nem lenne praktikus és egyszerű, ha az Európai Bizottság minden egyes esetben formális hozzájárulását adná, de – egyrészt mivel külön kérik az összeegyeztethetőség vizsgálatát, másrészt az egyértelműség kedvéért – arra biztatjuk az Európai Bizottságot, hogy amikor csak lehet, adjon kedvező jelet, még ha csak informálisan is, vagy idejében figyelmeztessen, ha további vizsgálatot igénylő potenciális problémát vesz észre.

1.4 Az energiaügyi megállapodásokat egyrészt stratégiai, másrészt kereskedelmi megfontolásoknak kell vezérelniük. Az EGSZB tudatában van annak, hogy fenn kell tartani mind az arányosság, mind az átláthatóság elvét, ugyanakkor sajnálja, hogy a gazdasági szereplők közötti együttműködési megállapodások nem szerepelnek a javaslatban, nem utolsósorban arra való tekintettel, hogy az indokolás (1. fejezet) hangsúlyozza, hogy bizonyos szállítók szinte monopóliumot szereznek, ami ellentétben áll az uniós jogszabályokkal. Felszólítjuk az Európai Bizottságot, hogy legalábbis hozzon aktív intézkedéseket, melyek révén egyszerűen teljes hozzáférést kap a kereskedelmi megállapodások azon részeihez, melyek az uniós jogszabályokra is hatással lehetnek, különösen ha ezek kormányközi megállapodások mellékletét képezik. Különös figyelmet érdemelnek azok a potenciális veszélyek, melyek akkor merülhetnek fel, ha stratégiai partnerségek nem uniós érdekek miatt olyan gyakorlatok kényszerű alkalmazásához vezethetnek, amelyek károsnak bizonyulhatnak.

1.4.1 Ezenkívül hangsúlyozzuk, hogy az európai fogyasztók nehezen fogják megérteni a különbséget a kormányközi és a magánszereplők közötti külső energiamegállapodások között – miután mindkettő egyformán hatással van a tarifákra, a szolgáltatóválasztásra, az energiaszerkezetre és egyéb aspektusokra.

1.4.2 Az EGSZB e téren méltányos, de szigorú fellépést követel, amennyiben – és ez elkerülhetetlen – egyes harmadik országbeli szállítók az unióstól eltérő stratégiai és kereskedelmi érdekekkel rendelkeznek. Kérdésesnek tartjuk, mennyire könnyen bizonyul megvalósíthatónak az Európai Bizottság azon szándéka, hogy ezek a szállítók nagyobb mértékben megfeleljenek az EU belső piaci szabályainak. Az EGSZB mindenesetre úgy véli, hogy a tárgyalásokat, amennyire csak lehet, a partnerség, az őszinteség és a kölcsönös bizalom jegyében kell folytatni.

1.5 Az EGSZB különösen sajnálja ugyanakkor egy teljes körű hatásvizsgálat hiányát, mivel ennek révén könnyebb lett volna a tagállamok várható reakcióinak nyílt előrejelzése és megértése. Az energia természetesen az Európai Bizottság és a tagállamok megosztott hatásköréhez tartozik, számos tagállam számára pedig szorosan kapcsolódik szuverenitásuk értelmezéséhez. Ez mindkét irányban érvényes: egyes államok plusztámogatást kérnek, mások ezt nem kívánt beavatkozásnak tekinthetik, különösen tárgyalási mandátumuk és autonómiájuk elvesztését illetően, és úgy tekintik, hogy az új mechanizmus a hátsó bejáraton át kísérli meg átruházni az energiapolitikai hatásköröket az EU-ra. Az Európai Bizottság az energiaügy terén nem rendelkezik ugyanolyan hatáskörökkel, mint a beruházások terén, ahol hasonló intézkedéseket kétoldalú beruházási szerződések révén javasolnak (az utóbbiból jóval több van), ahol azonban az óvatosság szintén valamennyi résztvevőnek érdeke lenne.

1.5.1 Az Európai Bizottságnak meg kell mutatnia, hogy tudatában van a magukat így veszélyeztetve érző tagállamok ilyen fenntartásainak, és minden átmenetet óvatosan kell kezelnie, hogy még jobban el tudja fogadtatni, hogy a javasolt információcsere legfőbb célja a tagállamok harmadik országokkal szembeni tárgyalási pozíciójának erősítése. A tagállami szabályozó hatóságokkal való teljes körű együttműködés igen fontos lesz ezen a területen. Az EGSZB üdvözli, hogy hangsúlyozzák a tagállamoknak a tárgyalások során való támogatását, ugyanakkor létfontosságúnak tartja, hogy az első esetek, amelyek során az Európai Bizottság aktívan részt vesz a tárgyalásokban, hatékonynak bizonyuljanak, és elegendő eredményt mutassanak fel az elkerülhetetlen aggodalmak eloszlatásához.

1.5.2 Az EGSZB további pontosítást kér arra vonatkozóan, hogy a titoktartásról szóló 7. cikket hogyan fogják megvalósítani, mivel az üzleti szerződések valamennyi eleme (beleértve az árakat és a feltételeket) üzleti titok, tehát bizalmas. Ez kulcsfontosságú lesz a határozat elfogadtatásához. Mivel nem létezik teljesen kidolgozott közös uniós energiapolitika, a tagállamoknak és az Európai Bizottságnak folytatniuk kell erőfeszítéseiket a valamennyi érdekelt fél közötti kölcsönös bizalom kiépítése érdekében: ez a javaslat csak kiindulópontként szolgálhat.

1.6 Megkérdőjelezzük, hogy a javaslat, ahogyan állítják, tényleg nem jár-e költségvetési következményekkel. Az európai energiapolitika növekvő jelentőségét tekintve az EGSZB nem hiszi, hogy a javaslatban említett gyakori ellenőrzési és tanácsadási tevékenység további források bevonása nélkül kivitelezhető.

1.7 Az EGSZB sürgeti, hogy az első időközi értékelésre négy év helyett két éven belül kerüljön sor, mivel akkorra már elegendő tapasztalat- és adatmennyiség gyűlik össze a mechanizmus hatékonyságának értékeléséhez.

1.8 A javaslat szélesebb körű következményeit illetően, amelyekkel elsősorban a javaslatot kísérő, sokkal részletesebb közlemény foglalkozik, az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság átfogó célját, az EU általános energiapolitikája külső dimenziójának erősítését. Az energiahatékonyság, az ellátás biztonsága és a stabilitás egyértelműen összefügg egymással, az EGSZB azonban sajnálja, hogy ezzel ellentétben a három egyértelműbben meghatározott céllal, a versenyképes, fenntartható és biztos energiával való kapcsolat nem teljesen világos, nem utolsósorban azért, mert a versenyképes energia és a fenntartható energia nem mindig kompatibilis egymással.

1.8.1 Az EGSZB sajnálja azt is, hogy, míg a javaslat főként technikai és eljárási kérdésekkel foglalkozik, ezekhez szorosan kapcsolódó aspektusok, mint a beszállító és tranzitországokkal folytatott diplomáciai és társadalmi-gazdasági kapcsolatok, nem szerepelnek benne kifejezetten (és a közleményben is csak bizonyos mértékig).

1.8.2 Az sem egyértelmű, hogy ez a javaslat teljes mértékben kapcsolódik az energia szélesebb körű kereskedelmi vonatkozású kérdéseihez, és figyelembe veszi ezeket. A kereskedelmi tárgyalások évtizedek óta az EU hatáskörébe tartoznak; az energiának kulcsfontosságú szerepet kell játszania a várhatóan hamarosan tető alá hozandó EU és Ukrajna – az EU számára kulcsfontosságú tranzitország – közötti mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásban. Megfontolás alatt állnak az EU-val szomszédos más országokkal való hasonló megállapodásokról szóló tárgyalások is – mind a keleti partnerség, mind az Euromed keretében –, melyek során az energiának szintén kulcsszerepet kell játszania.

1.8.3 Az EGSZB külön kéri az Európai Bizottságot, hogy a javasolt új EU–Oroszország megállapodás legfőbb átfogó energiaügyi aspektusainak megtárgyalása során fordítson különös figyelmet a három balti állam egyedülálló helyzetére, mivel azok elektromos hálózata az orosz rendszerrel van összehangolva, nem az unióssal.

1.9 Végül pedig az EGSZB mély sajnálatának ad hangot amiatt, hogy sem a javaslat, sem a közlemény nem tesz említést semmiféle, a civil társadalom bevonását biztosító mechanizmusról. Ezt pótolni kell. Jelenleg már folyamatban van, vagy nemsokára kezdődik formális mechanizmusok létrehozása a nemrég – elsősorban a Dél-Koreával – kötött uniós szabad kereskedelmi megállapodások végrehajtásának nyomon követésére, és működik egy aktív civil társadalmi fórum is a keleti partnerséget illetően.

1.9.1 Melegen üdvözöljük azonban, hogy az EGSZB végre teljes mértékben részt vehet a keleti partnerség energiaügyi tematikus platformjában, nem utolsósorban azért, mert a civil társadalom bevonása a másik három platform ülésein már megvalósult.

2. Háttér

2.1 2011. február 4-én az Európai Tanács megállapította, hogy javítani kell az Unió és a tagállamok külső energiapolitikai tevékenységeinek koordinációját, és arra kérte a tagállamokat, hogy 2012. januártól tájékoztassák az Európai Bizottságot a harmadik országokkal kötött összes új és meglévő kétoldalú energiamegállapodásaikról.

2.2 Az Európai Bizottság ezért szeptemberben két dokumentumot adott ki az unió külső energiapolitikájával kapcsolatban: A tagállamok és harmadik országok között az energiaellátás területén kötött kormányközi megállapodásokra vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslatot (5) és az Uniós energiapolitika: partnerkapcsolatok fenntartása határainkon túl című közleményt. (6)

2.3 Az EGSZB véleményét csak a jogalkotási dokumentumról kérték ki, amely az Európai Tanács 2011. februári következtetéseinek végrehajtására szolgáló mechanizmust ismerteti. A közlemény sokkal szélesebb témakört ölel fel, és csak röviden foglalkozik a javaslattal. Sajnáljuk ezt a korlátozást, a közlemény ugyanis számos olyan aspektussal foglalkozik, amelyhez megjegyzéseket szeretnénk fűzni, többek között a megújuló energiákkal, az energiahatékonysággal és a fenntartható fejlődés szempontjából fontos más kérdésekkel, valamint az EU Oroszországgal, Kínával, más gyorsan növekvő gazdaságokkal és általában a fejlődő országokkal folytatott kapcsolataival.

2.3.1 Az Európai Bizottság egyértelműen kimondta, hogy a közlemény számos javaslatot fog eredményezni, amelyek közül ez a határozatjavaslat az első, ugyanakkor az egyik legfontosabb.

2.4 A globális energiakereslet és az EU függősége a fosszilis üzemanyag-behozataltól egyaránt nő. Amint az Európai Bizottság rámutatott, az EU összességében tekintve földgáz-felhasználásának 60 %-át, olajfogyasztásának több mint 80 %-át fedezi importból, miközben egyre fokozódik a verseny a világ többi régiójának – elsősorban a feltörekvő országoknak – növekvő keresletével. A globális energiakereslet 20 éven belül akár 40 %-kal is nőhet, miközben az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó, előre nem látható intézkedések tovább bonyolíthatják a helyzetet. Számos tagállam csak korlátozott számú beszerzési forrásra tud támaszkodni, így ki van szolgáltatva a szűk keresztmetszeteknek és az árak ingadozásának, különösen a földgáz és a kőolaj esetében. Az uniós energiapolitika külső dimenzióját ezért a lehető leggyorsabban sokkal erősebb alapra kell helyezni. Létfontosságú, hogy Európa egységesen cselekedjen egy megfelelő, stabil és biztos energiaellátás belátható jövőben történő biztosításához, valamint hogy folytassa a hatékony belső energiapiac kiépítését.

2.5 Ehhez még csak kevés hatékony eszköz áll rendelkezésre. Az energia kérdése várhatóan kulcsfontosságú eleme lesz a remélhetőleg hamarosan tető alá hozott EU és Ukrajna közötti mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásnak. Ugyanakkor az Energiaközösség az EU energiapolitikai kapcsolatait kilenc partnerországgal (7) szabályozza a kelet- és délkelet-európai régióban. Egy hosszú távú nemzetközi stratégiai koncepció ennél jóval strukturáltabb és következetesebb intézményi rendelkezéseket igényel. Az EU Energia 2020 stratégiája helytállóan állapítja meg, hogy az EU energiapolitikájának külső dimenziója kulcsfontosságú prioritás, melyre a határozatjavaslat igyekszik megoldást találni.

2.6 A határozatjavaslat megköveteli a tagállamoktól, hogy folytassanak információcserét az Európai Bizottsággal a harmadik országokkal kötendő kormányközi energiamegállapodásokra irányuló szándékukról. Az Európai Bizottság egy összeegyeztethetőségi ellenőrzési mechanizmuson (5. cikk) keresztül szeretné biztosítani, hogy ezek a megállapodások megfeleljenek a belső piaci szabályoknak. Ennek egyik előnye az lenne, hogy jogbiztonságot teremtene a befektetők számára. (8) Az Európai Bizottság hangsúlyozza, hogy az új mechanizmus olyan koordinációs eszköz, melynek célja a tagállamok támogatása és tárgyalási pozíciójuk erősítése, nem pedig helyettesítésük vagy az ilyen megállapodások kötésében való illetékességük korlátozása. A 7. cikk hangsúlyozza, hogy vannak rendelkezések az információk bizalmasságának garantálására, amely rendkívül kényes kérdés.

2.7 Az EGSZB mindazonáltal sajnálatosnak tartja, hogy a gazdasági szereplők közötti megállapodások nem tartoznak a javaslat hatálya alá, nem utolsósorban arra való tekintettel, hogy az Európai Bizottság egyértelműen figyelmeztet arra, hogy bizonyos szállítók szinte monopóliumot szereznek, ami ellentétben áll az uniós jogszabályokkal. (9) Felszólítjuk az Európai Bizottságot, hogy legalábbis hozzon aktív intézkedéseket, melyek révén egyszerűen teljes hozzáférést kap a kereskedelmi megállapodások azon részeihez, melyek az uniós jogszabályokra is hatással lehetnek, különösen ha ezek kormányközi megállapodások mellékletét képezik.

3. Az EGSZB álláspontja: határozott támogatás az ellátás biztonságára épülő, erős európai külső energiapolitikának

3.1 2011 márciusában az EGSZB síkraszállt (10) azért, hogy az EU mielőbb és fokozatosan alakítsa ki közös uniós energiapolitikáját. A magyar elnökség felkérése nyomán az EGSZB konkrét intézkedéseket sürgetett a belső és külső politikák sikeresebb összehangolása és az integrált, következetes koncepció kialakítása érdekében. Ezen túlmenően szorgalmazta az energiapolitika új intézményi alapokra helyezését, a többoldalú energiapolitika stratégiai irányvonalainak meghatározását, valamint kiemelt energiapartnerségek hatékony kialakítását az EU-val szomszédos országokkal.

3.2 Korábban, 2009-ben, (11) az EGSZB egy átfogó külső uniós energiastratégia, valamint annak hatékony végrehajtására szolgáló eszközök kidolgozását kérte. Az EGSZB az energiabiztonságot és az éghajlatváltozással kapcsolatos politikát hosszú távon az EU nemzetközi energiakapcsolatainak két fő alappilléreként azonosította. Emellett hangsúlyozta a harmadik energiapiaci csomag jelentőségét az EU külső szállítóktól való függőségének csökkentése szempontjából, egyúttal kiemelve, hogy a harmadik országokban is ösztönözni kell a fenntartható energia-előállítást és -felhasználást. Az EGSZB emlékeztetett arra, hogy szoros kapcsolat áll fent az energiapolitika és a kapcsolódó kereskedelempolitika között, illetve hogy a partnerországoknak is alkalmazniuk kell az olyan piaci szabályokat, mint a kölcsönösség, az egyenlő bánásmód, az átláthatóság és a beruházások védelme, és tiszteletben kell tartaniuk a jogállamiságot és az emberi jogokat. Miután az energia várhatóan egyre inkább kulcsszerepet játszik majd a nemzetközi kapcsolatokban, ismételten hangsúlyozzuk, hogy mielőbb meg kell találni az egyensúlyt a tagállamok nemzeti érdekei és a közös európai fellépés között.

3.3 Az EGSZB azt is kiemelte, (12) hogy a megújuló energiaforrások használatának ösztönzését és a források diverzifikációját nem lehet külön kezelni a külső európai fellépéstől, különösen nem az euromediterrán térségben. Az uniós éghajlati politika szempontjait is figyelembe kell venni, meg kell szüntetni a partnerországokban a fosszilis tüzelőanyagokra nyújtott káros támogatásokat, több K+F-forrást kell biztosítani a megújuló energiaforrásokkal foglalkozó projekteknek, és támogatni kell az energiahatékony áruk és szolgáltatások kereskedelmét.

4. A civil társadalom szerepe

4.1 A különböző rendezetlen problémák miatt az arab világban 2011 során számos helyen kitört felkelések jól mutatják, hogy a civil társadalom kulcsszerepet játszik a demokratikus átmenetben, az alkotmányos reformokban és az intézményi struktúrák kialakításában. Ahhoz, hogy a társadalom által elfogadott, átlátható és inkluzív döntési folyamatok jöhessenek létre, teljes mértékben figyelembe kell venni a civil társadalom és különösen a szociális partnerek ebben játszott szerepét mind itt, mind pedig a keleti partnerség országaiban. (13) Az EGSZB mélységesen sajnálja, hogy sem a javaslat, sem pedig a közlemény nem utal semmiféle olyan mechanizmusra, amely a civil társadalom bevonását célozná – pedig a szociális partnereket komolyan bevonják majd, és nagy szükség lesz rájuk ahhoz, hogy visszajelzést adjanak problémák esetén; illetve a közleményben szerepel egy hivatkozás az „ipar kezdeményezésére megvalósuló közös projektekre”. (14) Melegen üdvözöljük azonban, hogy az EGSZB végre teljes mértékben részt vehet a keleti partnerség energiaügyi tematikus platformjában, nem utolsósorban azért, mert a civil társadalom bevonása a másik három platform ülésein már megvalósult.

4.2 Ezenkívül jelenleg már folyamatban van, vagy nemsokára kezdődik formális mechanizmusok létrehozása a nemrég – elsősorban a Dél-Koreával – kötött uniós szabad kereskedelmi megállapodások végrehajtásának nyomon követésére, és működik egy aktív civil társadalmi fórum is a keleti partnerséget illetően. Az energetikai kérdésekben ugyanilyen fontos a civil társadalom véleménye, amelybe, nem utolsósorban a nagyobb átláthatóság, a nagyobb befolyás és a közvélemény tájékoztatása érdekében, bele kell érteni magukat a fogyasztókat is, akikre gyakran aránytalanul nagy hatást gyakorolnak a piaci hiányosságok.

5. Szélesebb körű stratégiai szempontok

5.1 Az EGSZB maradéktalanul támogatja az Európai Bizottságot abban, hogy vezető szerepet kíván betölteni az EU átfogó és koordinált külső energiastratégiájának kidolgozásában; és felszólítja a tagállamokat, hogy a szolidaritás és a kölcsönös bizalom szellemében támogassák ez irányú erőfeszítéseit.

5.2 Az EGSZB véleménye szerint a szolidaritás a közös uniós energiapolitika egyik fő eleme, nem utolsósorban azért is, hogy segíteni lehessen azoknak a tagállamoknak, amelyek nincsenek olyan alkupozícióban, hogy méltányos és hosszú távon is vállalható árakon tudják biztosítani maguknak az energiát.

5.3 Az EU nemcsak jelentős energiafogyasztó, de elismerten jelentős technológiaszolgáltató is: itt a világon az egyik legmagasabb színvonalú a piaci átláthatóság és a piacszabályozás, a nukleáris biztonságot és az energiabiztonság egyéb aspektusait is ideértve.

5.4 Tudomásul vesszük a közleményben közölt adatokat, (15) melyek szerint Oroszország, Norvégia és Algéria adja az EU földgázbehozatalának 85 %-át és nyersolajimportjának közel 50 %-át (mely utóbbinak 36 %-át az OPEC-országok szállítják). Oroszország az EU fontos szén- és uránbeszállítója is egyben.

5.5 A nyersanyagokhoz, illetve az energiához való hozzáférés az EU alapvető stratégiai szempontjainak egyike, hiszen a következő 20 évben ugrásszerűen nőni fog a globális energiakereslet. Stratégiai partnerségek létrehozását szorgalmazzuk az energiapiac jelentősebb szereplőivel (akár beszállítókkal, köztes vagy végfelhasználókkal), és ebbe bele kell venni a jövedelmezőség javításával kapcsolatos együttműködést és az alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák alkalmazását is, ösztönözve az energiahatékonyságot és a megújuló energiaforrások használatát, és nagyobb hangsúlyt fektetve az ellátás biztonságára. (16) Különösen nagy várakozásokkal tekintünk az Ukrajnával hamarosan megkötendő megállapodás elé, amelynek ki kell térnie a folyamatos és biztonságos ellátásra, az árakra és egyéb fontos kérdésekre.

5.6 Ez a kérdés kiemelten befolyásolja az EU jövőbeli kereskedelempolitikájának alakulását, de ugyanakkor örömteli, hogy a közlemény utal arra, hogy az energiapolitika szoros kapcsolatban van az EU fejlesztési, bővítési, beruházási és nemzetközi kapcsolatokkal foglalkozó politikáival is. A Lisszaboni Szerződés elsődleges célja az volt, hogy e különböző szakpolitikai területek irányítása között szorosabb kapcsolatot teremtsen az EU-n belül. Rendkívül fontos, hogy most már az EU energiapolitikája is szorosan illeszkedjen ezekhez a politikákhoz, nem utolsósorban a fejlődő országok fenntartható gazdasági és társadalmi fejlődése kapcsán.

5.7 Figyelemmel kísérjük, hogy az Energiaközösségben együttműködő partnereink törekednek-e arra, hogy megfeleljenek a belső uniós energiapiac szabályozásainak, illetve hogy tiszteletben tartsák azokat. Aggodalommal tölt el bennünket az Európai Bizottságnak az Energiaközösség eredményeiről 2011. márciusban készült kritikai értékelése. (17) Még mindig jelentős különbség van a politikai elkötelezettség és aközött, ahogy az Energiaközösség tagjai a gyakorlatban végrehajtották az energiaügyi vívmányokat. Az Európai Bizottság azt is kifogásolta, hogy továbbra is életben vannak elavult piaci struktúrák, beruházásokat gátló akadályok, és hogy torzul a verseny azáltal, hogy szabályozott árak révén továbbra is előnyhöz juttatják a közbeszállítókat. Feltesszük tehát a kérdést, hogy vajon milyen eszközök a legalkalmasabbak a távolabb eső partnerországokkal fenntartott kapcsolatok kezelésére, és nem volna-e megfelelőbb, ha kilépve a szolgáltató-vásárló viszonyból inkább az energiapiacok nagyobb konvergenciája felé lépnénk tovább.

5.8 Tekintettel arra, hogy jelenleg Oroszország az EU legfőbb energiaszolgáltatója, az EGSZB sürgeti, hogy az Európai Bizottság törekedjen egy új EU–Oroszország megállapodás mielőbbi tető alá hozására, melynek egy átfogó energiaügyi megállapodást is tartalmaznia kell. Oroszország ugyanígy függ az EU által kínált felvevőpiac méretétől. Ez a megállapodás jelentős áttörés és mérföldkő lehet egy, a külső energiakapcsolatok terén kibontakozó közös uniós fellépés felé.

5.8.1 Egy ilyen megállapodás tárgyalásakor külön figyelmet kell szentelni a balti országok sajátságos helyzetének. Ezekben az országokban ugyanis az elektromos hálózatok az orosz rendszerrel vannak összehangolva, nem az unióssal, így ez a három ország teljes mértékben Oroszországtól függ az elektromos hálózat stabilitását és frekvenciaszabályozását illetően.

5.9 Algéria, Líbia és a teljes Euromed-térség továbbra is kiemelt területet jelent a külső energiaügyi együttműködés szempontjából.

5.10 Végül az EGSZB megjegyzi, (18) hogy „a közép-ázsiai államok jelentős potenciális energiatartalékokkal rendelkeznek, amelyek további és kiegészítő (nem alternatív) energiaforrást jelentenek Európa számára”, és azt szorgalmazza, hogy az ilyen kapcsolatokat gazdasági és gyakorlati megfontolásokra építsék, hangsúlyozva, hogy az EU-nak az ezzel a térséggel ápolt kapcsolatait „az EU Oroszországgal, Kínával és Törökországgal fenntartott kapcsolatai alapján megvalósuló szoros és kölcsönös tájékoztatás keretében fejlesszék”. Jelentős energiafogyasztóként Kína különösen fontos ország, ezért az ő esetében is nagy hangsúlyt kell fektetni a szoros energiaügyi, technológiai és éghajlatváltozással kapcsolatos együttműködésre.

Kelt Brüsszelben, 2012. január 18-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) Giles Chichester, európai parlamenti képviselő, korábbi parlamenti bizottsági elnök, 2011. október.

(2) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés.

(3) COM(2010) 639 végleges.

(4) HL C 318., 2011.10.29., 150–154. o.

(5) COM(2011) 540 végleges.

(6) COM(2011) 539 végleges.

(7) Albánia, Bosznia és Hercegovina, Horvátország, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság, Moldova, Montenegró, Szerbia, Ukrajna és Koszovó.

(8) Természetesen az intézkedéseknek összhangban kell lenniük a befektetések terén a Lisszaboni Szerződés által az EU-ra ruházott új hatáskörökkel és politikával – lásd a következő EGSZB-véleményt: HL C 318., 2011.10.29., 150–154. o.

(9) Indokolás (a COM(2011) 540 végleges dokumentum 1. fejezete).

(10) HL C 132., 2011.5.3., 15–21. o.

(11) HL C 182., 2009.8.4., 8–12. o.

(12) HL C 376., 2011.12.22., 1. o.

(13) Ukrajna, Moldova, Grúzia, Örményország, Azerbajdzsán és Fehéroroszország.

(14) 1.3. pont (8. oldal).

(15) COM(2011) 539 végleges, 9. o. (20. lábjegyzet).

(16) HL C 318., 2011.10.29., 150–154. o.

(17) COM(2011) 105 végleges.

(18) HL C 248., 2011.8.25., 49–54. o.