Az Európai Szociális Alap utólagos értékelése megerősítette, hogy az alap rendkívül fontos volt az Európa 2020 stratégia kiemelt céljainak elérésével kapcsolatos fő szakpolitikai kihívások kezelése és a munkaerő-politikai, szociálpolitikai intézkedésekre és az oktatásra vonatkozóan megállapított uniós iránymutatásokhoz való hozzájárulás szempontjából, ugyanakkor az intézkedések és a reformok végrehajtásához szükséges intézményi kapacitás fejlesztéséhez is hozzájárult. A 2007 és 2013 közötti időszakban az Európai Szociális Alap ezenkívül fontos eszköz volt abban a tekintetben is, hogy hozzájárult a társadalmi, nyitott koordinációs módszerhez és az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés 2020-ig érvényes stratégiai keretrendszeréhez. Az értékelés azt is megerősítette, hogy az Európai Szociális Alap által társfinanszírozott operatív programok megfelelően figyelembe vették az országspecifikus ajánlások által meghatározott speciális kihívásokat.

A közlekedéssel kapcsolatos beruházások mindig is nagy hangsúlyt kaptak az Európai Regionális és Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap által nyújtott támogatás szempontjából. Ez a 2007 és 2013 közötti időszakban is így volt, nagyrészt a 10 közép- és kelet-európai ország (valamint Ciprus és Málta) 2004-es és 2007-es uniós csatlakozása miatt, és azért, mert szükség volt a közlekedési infrastruktúrájuk fejlesztésére. Az Európai Regionális és Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap hozzájárulásával sikerült felszámolni a szűk keresztmetszeteket, csökkenteni az utazási időt, valamint a villamos- és metróközlekedés is támogatásban részesült. Létfontosságú a gazdasági fejlődéshez, és gyakran a környezet minőségének javításához is hozzájárul, közel 5 800 km közút, nagyrészt autópálya (amiből 2 700 km a TEN-T részeként) építését is magában foglalja. 2 600 km TEN-T vasútvonal megépítését vagy a szükséges szabványok szerinti korszerűsítését is magában foglalja93. A 2007 és 2013 közötti időszakban számos tömegközlekedési projekt részesült támogatásban, aminek következtében csökkent a torlódás a városokban, és javult a városi környezet minősége, valamint csökkent az utazási idő. Az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap utólagos értékelésének részeként tartott nyilvános konzultáció során a tagállamok kiemelték, hogy a kohéziós politika által biztosított finanszírozás fontos szerepet játszik a nagy, komplex projektek támogatásában, ami különösen nyilvánvaló a vasúti ágazatban. Véleményük szerint ilyen projekteket valószínűleg nem is lehetett volna végrehajtani kohéziós politikai támogatás nélkül. Az érdekelt felek meglátása szerint a kohéziós politika a fenntartható közlekedési intézkedések legfőbb támogatója.

A támogatás legnagyobb eredménye az volt, hogy amikor minden más finanszírozási forrás elapadt, hitelnyújtással segített a kis- és középvállalkozásoknak, hogy kiállják a válság hatásait. Lehetővé tette a kis- és középvállalkozások számára, hogy üzemek és felszerelések korszerűsítésébe és kibővítésébe fektessenek be. Emellett és a kohéziós politika által a gazdasági válságra adott válasz részeként megváltoztatták a támogathatósági szabályokat forgótőke finanszírozásának engedélyezése céljából ‒ ez lehetővé tette a vállalkozások számára, hogy folytassák tevékenységüket és fenntartsák a foglalkoztatást. Ugyanakkor az Európai Regionális Fejlesztési Alap az innovációhoz és a technológiai szempontból fejlettebb termelési módszerek alkalmazásához, valamint új termékek kifejlesztéséhez. Ez figyelemre méltó viselkedésbeli változásokat is előidézett, például a kis- és középvállalkozások tulajdonosai és vezetői szívesebben vállalnak kockázatot és folyamodnak innovációhoz.

Minden uniós régió és ország részesül a kohéziós politika által nyújtott támogatásban, a nettó befizetők is. Az Európai Regionális Fejlesztési Alap‒Kohéziós Alap utólagos értékelésének becslése szerint az EU-12 országaiban a kohéziós politikai alapok és a vidékfejlesztési beruházások következtében a GDP-növekedés 2015-ben 4 %-kal több volt, mint egyébként lett volna, Magyarországon pedig több mint 5 %-kal. Ez a hatás hosszabb távon fennáll (sőt bizonyos esetekben még növekszik is). Lengyelországban például a becslések szerint a GDP 2023-ig közel 6 %-kal több lesz, mint amennyi a 2007 és 2013 közötti időszak kohéziós politikai beruházásai nélkül lenne. A fejlettebb tagállamok régióiban kisebb a hatás, de pozitív marad, még annak figyelembevételével is, hogy ezek a tagállamok a kohéziós politika nettó befizetői.

Az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap programijainak végrehajtása lassan indult be81, és az országok többségében 2012 körül gyorsult fel (lásd a következő ábrát). Mindazonáltal az Európai Regionális Fejlesztési Alapból és a Kohéziós Alapból a 2007 és 2013 közötti időszakra rendelkezésre álló finanszírozás valamivel több mint 90 %-át82 kifizették a tagállamoknak 2016. március végéig; az EU-12 országai83 esetében kicsivel magasabb ez az arány (92 %), mint az EU-15 országainál84 (89 %). Nyilvánvaló, hogy az Európai Regionális Fejlesztési Alapra és a Kohéziós Alapra is hasonló ütemezés érvényes, bár az utóbbi lassabban állt össze (ahogy az várható is volt, mivel a nagy infrastrukturális projektek befejezése általában több időt vesz igénybe) és az időszak későbbi éveiben zárkózott fel.

Főként az Európai Szociális Alap keretében, de az Európai Regionális Fejlesztési Alapból érkező tervezett támogatásokból is, összesen mintegy 6 milliárd EUR-t programoztak a megerősített intézményi kapacitás és a hatékony közigazgatás támogatásával kapcsolatos célokra.. 2015 végéig a teljes költségvetés több mint 11 %-át fordították projektekre. A 2015 végéig kiválasztott műveletek összértéke 680 millió EUR. Ezek bulgáriai, észtországi, franciaországi, horvátországi, olaszországi és lengyelországi Interreg-projektek. Az Európai Szociális Alap 97 000 közigazgatási alkalmazottat támogatott, és a tagállamok a nemzeti, regionális vagy helyi szintű közigazgatásokat vagy közszolgáltatásokat megcélzó 31 projektről számoltak be. A tervezett ERFA-támogatás keretében az Interreg programok jelentős előrehaladást értek el a támogatandó projektek kiválasztása terén, 2015 végén a kiválasztott projektek pénzügyi volumene 900 millió EUR volt (a tervezett 7,4 %-a)78.

2016. októberben a Bizottság elfogadott egy közleményt és az azt kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumot, amely kiemeli az ifjúsági garanciának és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésnek a 2013-as indulás óta elért fő eredményeit74. A közlemény rámutat arra, hogy noha az ifjúsági munkanélküliség továbbra is sok tagállamban komoly aggodalomra ad okot, a fiatalok európai uniós munkaerőpiaci teljesítménye 2013 óta általánosságban felülmúlta az elvárásokat. Ami az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezést illeti, 2015 második felében, és különösen 2016-ban jelentős előrehaladást mutatott. 2016 végén az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés támogatásra kiválasztott műveleteinek teljes elszámolható költsége meghaladta a 4,7 milliárd EUR-t, a kedvezményezettek pedig több mint 1,1 milliárd EUR kiadást jelentettek be. 2016 végéig az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezéssel kapcsolatban a Bizottsághoz körülbelül 839 millió EUR összeget kitevő kifizetési kérelmek érkeztek be a tagállamoktól. 2016. november végén körülbelül 1,6 millió fiatal vett részt az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés által támogatott intézkedésekben. A 2016. novemberi adatok szerint a nagyobb tagállamok és/vagy az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés főbb kedvezményezettjei sikerrel jártak az egyes országokban több ezer fiatal bevonásában – Olaszország (körülbelül 640 000 megkeresett vagy intézkedésbe már bevont fiatal), Franciaország (162 000), Spanyolország (277 000) és Görögország (39 000).

A stratégiai hálózatokkal kapcsolatos beruházásokat illetően jelentős TEN-T és más közlekedési beruházásokat terveznek az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap keretében: pl. a tervezett új vasútvonalak teljes hossza: 1 136 km (ebből 571 km TEN-T); a helyreállítani és korszerűsíteni tervezett vasútvonalak teljes hossza 8 610 km (ebből 4 636 km TEN-T); az új közutak tervezett teljes hossza 3 414 km (ebből 2 022 km TEN-T); a helyreállítani és korszerűsíteni tervezett közutak teljes hossza 9 742 km (ebből 798 km TEN-T).70 2015 végén az összes kiválasztott projekt 4,1 milliárd EUR-t tett ki (a tervezett 6,2 %-a)71. A környezetvédelmi infrastruktúrához hasonlóan a közlekedési beruházások esetében is a speciális programciklus szolgál magyarázatul arra, hogy eddig meglehetősen szerény fizikai előrehaladásról számoltak be (3 km új közút épült, és 26 km közút helyreállítására vagy korszerűsítésére került sor, amiből 24 km TEN-T)72.

Az előzetes feltételek stratégiai, szabályozási és intézményi, valamint adminisztratív változásokat eredményeztek. Szakpolitikai reformokra is ösztönöztek, valamint a vonatkozó országspecifikus ajánlások nemzeti és regionális szintű végrehajtására, amelyek eredményeként az európai strukturális és beruházási alapok kiadásainak hatékonyabbnak és eredményesebbnek kell lenniük. Az előnyök nem korlátozódnak az európai strukturális és beruházási alapokra, hanem a strukturális változások végrehajtása és az Unión belüli beruházási környezet javítása szempontjából is kedvező hatások tapasztalhatók.65

A 2014–2020-as időszakra vonatkozó kohéziós politikát teljes mértékben összehangolták az Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiájával. A kohéziós politika kutatással és innovációval kapcsolatos stratégiai beruházásokat biztosít, támogatja az intelligens szakosodást, a kisvállalkozásokat és a digitális technológiákat, ezáltal hozzájárul az EU intelligens növekedési célkitűzéseinek eléréséhez. Az EU fenntartható növekedése szempontjából is elsőrendű fontosságú, valamint az energiával, környezettel, éghajlattal és a fenntartható közlekedéssel kapcsolatos beruházások finanszírozásával jelentősen hozzájárul Európa karbonszegény gazdaságra való átállásához. A többek között a széles sávú, közlekedési vagy vízellátási kulcsfontosságú infrastruktúrákkal, valamint az oktatással és képzéssel, a társadalmi befogadással és az európai munkavállalók szakmai alkalmazkodóképességével kapcsolatos beruházások mellett a kohéziós politika Európa-szerte közvetlenül támogatja a vállalkozásokat versenyképességük növelésében, segítséget nyújt számukra innovatív termékek kifejlesztéséhez és új munkahelyek teremtéséhez. Számos tagállamban a kohéziós politika keretében nyújtott finanszírozásból származik az állami beruházási költségvetés több mint 60 %-a, a kohéziós források tehát meghatározó szerepet töltenek be a hosszú távú befektetési stratégiák, a strukturális reformok támogatása, a magánfinanszírozás ösztönzése, a piaci hiányosságok kezelése és a beruházási környezet javítása szempontjából.

Az Erasmus+ jó úton halad, hogy 2020-ig elérje azon célkitűzését, hogy 4 millió résztvevője legyen. 2016 végén a projektek többsége (87 %) még folyamatban volt több mint 2 millió résztvevő és 168 000 szervezet bevonásával52. A program hozzávetőleg 497 000 fiatal számára tette lehetővé, hogy külföldi oktatásban, képzésben, önkéntes munkában és ifjúsági csereprogramokban vegyen részt. Értékelték ezen uniós program pozitív hatását: A bizottsági jelentések53 kiemelték, hogy az Erasmus+ diákjait (a mobilitási programokban nem részt vevő társaikhoz képest) nagyobb valószínűséggel alkalmazzák, sőt vezetői pozíciókat töltenek be. A mobilitási programokban nem részt vevő hallgatók 55 %-ához képest az Erasmus+ program diákjainak átlagosan 64 %-a tölt be ilyen állást a diploma megszerzésétől számított 5‒10 éven belül. Ez még inkább érvényes a közép- és kelet-európai Erasmus-hallgatókra, akiknek körülbelül 70 %-a kerül vezetői pozícióba54.

A végfelhasználók jobb elérése érdekében különböző területeken hat különböző alapszolgáltatást fejlesztettek ki, illetve fejlesztésük jelenleg is folyamatban van. A Kopernikusz hat alapszolgáltatásának létrehozása közvetlen előnyöket biztosít a szolgáltatásnyújtás ágazat (az európai kis- és középvállalkozások) számára, valamint növekedést idéz elő és munkahelyeket teremt. Ezen túlmenően a Kopernikuszból 2016-ban is jelentős közvetlen előnyök származtak az európai űriparra nézve, mivel jelenleg több mint 230 beszállító, köztük 48 kis- és középvállalkozás profitál az EU által finanszírozott, 530 millió EUR összegű szerződésekből.

A COSME a hitelgaranciákon kívül tőkefinanszírozási eszközt is biztosít. A kockázatitőke-piac sajátosságai miatt a tőkefinanszírozási eszköz bevezetése lassabban indult, az első finanszírozási megállapodások aláírására 2015 végén került sor. 2016 végére kilenc finanszírozási megállapodás aláírása történt meg (közülük egy feltételes). E megállapodások alapján összesen 471 millió EUR összegű, terjeszkedési és növekedési fázisban lévő kis- és középvállalkozásokba történő beruházásra fog sor kerülni. Jelen állás szerint 64 millió EUR-t fektettek be hét tagállam tizenkét kis- és középvállalkozásába.

2016 végéig több mint 102 000 támogatható pályázatot nyújtottak be a „Horizont 2020” keretprogrammal kapcsolatos felhívásokra. 11 000-nél több, 49 000 résztvevőt érintő támogatási megállapodás aláírására került sor, amelyek körülbelül 20,5 milliárd EUR összegű uniós beruházásra vonatkozó kötelezettségvállalást jelentenek a kutatás és innováció terén. A nyertes pályázatok aránya továbbra is alacsony, körülbelül 12 % (az előző uniós kutatási programban 19 % volt), és csak a pályázatok alig több mint egynegyedét értékelték pozitívan és választották ki finanszírozás céljából, ami szemlélteti a program iránti nagy érdeklődést és a kiválasztási folyamat versenyképességét.

Jó példa erre az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (hitelfinanszírozási eszköz), amely új pénzügyi termékeket vezetett be a fenntartható közlekedés tekintetében, például a 2016-ban elindított, környezetkímélő hajózással kapcsolatos garanciaprogramot37, amely 3 milliárd EUR összegű ‒ az Európai Stratégiai Beruházási Alap által növelendő ‒ beruházást mozgósíthat a hajók tiszta technológiával való felszerelése terén. A program kísérleti szakaszához ‒ amely a várakozások szerint akár 250 millió EUR-t is kitehet ‒ az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (hitelfinanszírozási eszköz) nyújt támogatást, míg a program mintegy 500 millió EUR összegű egyenlegét az Európai Stratégiai Beruházási Alap támogatja.

Az uniós költségvetés kiegészíti a nemzeti költségvetéseket, és támogatást biztosít a fenntartható fejlesztéssel kapcsolatos kihívások kezelését célzó uniós politikai és szabályozási eszközök széles köre számára. A Bizottság már jelentős mértékben beépítette a fenntartható fejlesztési célok középpontjában álló gazdasági, társadalmi és környezeti tényezőket az EU költségvetésébe és finanszírozási programjaiba. Az EU finanszírozási programjainak a 2014-től 2020-ig tartó időszakra vonatkozó teljesítményi kerete már most is tartalmaz releváns elemeket mindhárom dimenzióból.

Ábra: Az Európa 2020 stratégia kiemelt céljai ‒ bázisév vs 2015 vs cél (100 %) ‒ forrás: az Eurostat honlapja

Az uniós költségvetés stabil teljesítményi keretének megvalósítása előfeltétele annak, hogy az uniós programok még inkább eredményközpontúak és megfelelően irányítottak legyenek. A teljesítményi keretek a programok jogalapjának új kötelező elemeként és a programozási időszak fokozott eredményközpontúságának kulcsfontosságú pilléreként kerültek be a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretbe. E keretekhez világos és mérhető célkitűzések és mutatók meghatározására, valamint nyomon követéssel, jelentéstétellel és értékeléssel összefüggő intézkedésekre van szükség. A Bizottság úgy gondolja, hogy e mutatók nyomon követése az értékelésekkel együtt megfelelő alapot biztosít a teljesítmény értékeléséhez annak biztosítása érdekében, hogy a programok jól haladjanak a tervezett célkitűzések elérése felé. A problémák megelőzésében és megoldásában is segít.

A Bizottság szervezeti egységei 2016 végére kontrollrendszereik költséghatékonyságát is értékelték. Az említett értékelések (pl. a kockázatértékelés, az ellenőrzések költségének, a folyósítás átfutási idejének értékelése) alapján a szervezeti egységek nagy többsége felülvizsgálta kontrollrendszereit a szervezeti alkalmasság fejlesztése érdekében. A Bizottság szervezeti egységei fokozatosan intézkedéseket hoznak annak biztosítása érdekében, hogy kontrollrendszereik továbbra is kockázatalapúak és költséghatékonyak legyenek. A méretgazdaságosság elérése és az ellenőrzések költséghatékonyságának javítása céljából történő forrásegyesítésre jó példa a közös támogatási központ létrehozása, amely szolgáltatásokat nyújt 20 szervezeti egység és más szervezetek, például a „Horizont 2020” kutatási keretprogram végrehajtásában részt vevő végrehajtó ügynökségek és közös vállalkozások számára.

Az évek során a Bizottság szervezeti egységei előrehaladást értek el az éves hibaarány csökkentése terén. A becsült hibaarány csökkenő tendenciája ellenére az Európai Számvevőszék még nem adott ki pozitív megbízhatósági nyilatkozatot az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségéről és szabályszerűségéről szóló véleménye alapján, mert becslése szerint a Bizottság éves hibaaránya még mindig meghaladja a 2 %-os lényegességi küszöböt13. Bár minden adott évben lehet hibákat feltárni, a következő évben megfelelően korrigálják is azokat. Ennélfogva a hibák és a korrekciók többéves elemzése szükséges és megfelelőbb. A többéves pénzügyi keretben a Bizottság kiadási programjainak, kontrollrendszereinek és irányítási ciklusának kialakítása is tudatosan többéves jellegű.

A példátlan mértékű (különösen Szíriából induló) menekültáradat és migrációs hullám arra is ösztönözte a Bizottságot, hogy újításokat vezessen be az Unió által mobilizált eszközök és támogatások típusa tekintetében. Amellett, hogy humanitárius segélyt nyújt Európán kívül, az EU az új Szükséghelyzeti Támogatási Eszköz segítségével első alkalommal kezdett finanszírozni humanitárius tevékenységet a saját határain belül.

Az Erasmus+ diákjait (a mobilitási programokban nem részt vevő társaikhoz képest) nagyobb valószínűséggel alkalmazzák, sőt vezetői pozíciókat töltenek be. A mobilitási programokban nem részt vevő hallgatók 55 %-ához képest az Erasmus+ program diákjainak átlagosan 64 %-a tölt be vezetői állást a diploma megszerzésétől számított 5‒10 éven belül.

Jó példa a „COSME” programon („Program a vállalkozások versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért”) belüli hitelgarancia-eszköz, amely 2016-ban is nagyon sikeres volt, ami az Európai Stratégiai Beruházási Alap kiegészítő kockázatviselési képességének is köszönhető.

Az uniós költségvetés számára a jövőben is a foglalkoztatás, a növekedés és a beruházások fellendítése jelenti az átfogó prioritást, amint azt Juncker elnök az Unió helyzetéről szóló, 2016. szeptember 14-i értékelő beszédében megerősítette. Beszédében az elnök kiemelte, hogy Európának meg kell erősítenie a gazdasági fellendülést és fokozottan be kell fektetnie a fiatalokba és álláskeresőkbe, csakúgy, mint az induló vállalkozásokba és a kkv-kba.

Folytatódik az európai gazdasági fellendülés, bár továbbra is mérsékelt a növekedés, amelyet még mindig hátráltat a pénzügyi és gazdasági válság által hátrahagyott örökség. Az egész világon jellemző bizonytalanság idején ez a törékeny fellendülés feltétlenül szükségessé tette, hogy az uniós költségvetés továbbra is a fenntartható és inkluzív gazdasági növekedésre összpontosítson.

EURÓPAI BIZOTTSÁG Strasbourg, 2017.6.13. COM(2017) 351 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK ÉS A SZÁMVEVŐSZÉKNEK 2016. évi éves gazdálkodási és teljesítményjelentés az uniós költségvetésről



1.3. Fenntartható növekedés: Természeti erőforrások (2. fejezet)95 2016-ban 62,5 milliárd EUR-t fordítottak a 2. fejezetre, ami a 2016. évi teljes uniós költségvetés 40,2 %-ának felel meg. A 2. fejezet a közös agrárpolitika (KAP) két pillérére nyújt fedezetet: az I. pillér az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) finanszírozott piactámogatási intézkedésekből és közvetlen kifizetésekből áll; a II. pillér pedig az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által finanszírozott vidékfejlesztési támogatásokat foglalja magában. Ez a fejezet finanszírozza továbbá az Európai Tengerügyi és Halászati Alapot (ETHA), a közös halászati politika (KHP) nemzetközi dimenzióját (azaz a regionális halászati gazdálkodási szervezeteket és a fenntartható halászati egyezményeket), valamint az éghajlat-politika és a környezetvédelem területéhez tartozó tevékenységeket a környezetvédelmi célú pénzügyi eszközön (LIFE) keresztül. Ábra: Fenti diagram: A 2016-ban a 2. fejezetből finanszírozott fő programok / Lent: a 2. fejezet részesedése a 2016. évi teljes költségvetésből. Valamennyi összeg millió EUR-ban. A programok hozzájárulása a Bizottság prioritásaihoz: Az e fejezet keretében végrehajtott fellépések a Bizottság következő prioritásainak megvalósulásához járulnak hozzá: „foglalkoztatás, növekedés és beruházás”, „energiaunió és éghajlati politika” és bizonyos mértékig a „digitális tartalmak egységes piaca” prioritás. Ezek az Európa 2020 stratégia céljaihoz is hozzájárulnak, főként a fenntartható növekedés területén, néhány ponton ugyanakkor a munkahelyteremtéshez és az innovációhoz hozzájáruló beruházások által kapcsolódnak az intelligens és inkluzív növekedéshez is. A 2014–2020 közötti többéves pénzügyi keret időszaka alatt a közös agrárpolitika (KAP) fő célkitűzései az élelmezésbiztonság, valamint az uniós mezőgazdaság és a vidéki területek intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésének előmozdítása. Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap alá tartozó intézkedések központi célja, hogy tovább javítsák az elsődleges termelők helyzetét az élelmiszerláncban, erősítsék a mezőgazdasági és élelmiszeripari ágazatok tengerentúli és belföldi piacokon való versenyképességét, valamint támogassák az agrárjövedelmet a közvetlen kifizetések révén, amelyek most nagyrészt függetlenítve vannak a termeléstől. A közös agrárpolitika második pillére keretében az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap a vidéki területek gazdasági, társadalmi és környezeti jólétét és a vidéki környezet fenntarthatóságát célozza meg. A 2014–2020 közötti pénzügyi keret időszaka alatt az Európai Tengerügyi és Halászati Alap fő prioritása, hogy elősegítse a közös halászati politika végrehajtását azáltal, hogy támogatja a környezetileg fenntartható, forráshatékony, innovatív, versenyképes és tudásalapú halászatot és akvakultúrát. A további célkitűzések közé tartozik a foglalkoztatás növelése és a területi kohézió erősítése, a halászati termékek forgalmazásának és feldolgozásának bővítése, valamint az integrált tengerpolitika végrehajtásának támogatása. A LIFE program kifejezetten a környezetvédelemmel és az éghajlat-politikával foglalkozó egyedi finanszírozási eszköz, amely a környezetvédelem és éghajlatváltozás ügyében való fellépéshez kapcsolódó igények kezelésére szolgál, és a 2014-2020 közötti többéves pénzügyi kerethez elfogadott általános érvényesítési elvet egészíti ki, amiből következik, hogy a környezetvédelem és az éghajlat-politika az összes fontosabb eszköznek és beavatkozásnak szerves része. A LIFE fontos eszköz a fenntartható fejlesztési célok eléréséhez és az Agenda 2030 végrehajtásához kapcsolódó uniós kötelezettségvállalások támogatásában. Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) esetében a 2014-2020 közötti többéves pénzügyi keret első éveiben a végrehajtás nagyrészt a várakozásoknak megfelelő volt, mivel az intézkedések kedvező eredményeket hoztak a mezőgazdasági piacok és a termelői jövedelmek stabilizálódása, illetve a közjavak ellátásának biztosítása terén, amelyek mind a 2016-os politikai prioritások közé tartoznak. A 2016-os pénzügyi év volt az első év a 2014–2020-ra szóló, megreformált közös agrárpolitika szerinti közvetlen kifizetések új rendszerének végrehajtása szempontjából. A 2016-ban megfigyelt késedelmek ellenére a tagállamoknak sikerült folyósítaniuk a közvetlen kifizetéseket a termelők részére, amivel a pénzügyi előirányzataik 97,8 %-os végrehajtási arányát érték el, és ez nagyjából 7 millió termelőt és az EU mezőgazdasági hasznosítású területének mintegy 90 %-át (155,5 millió hektár) fedte le. Ami a közös agrárpolitika második pillérét illeti, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) finanszírozott vidékfejlesztési programok végrehajtása az 1B. és 2. fejezetbe tartozó többi európai strukturális és beruházási alaphoz (esb-alapok) képest jobban halad, az előző, 2007–2013-as programozási időszakról való zökkenőmentes átmenetet szolgáló egyedi rendelkezéseknek köszönhetően, amelyek különösen fontosak voltak az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap támogatható kiadásainak közel felét képviselő úgynevezett „éves intézkedések” (agrár-környezetvédelmi és erdészeti intézkedések, ökológiai gazdálkodás, állatjólét stb.) szempontjából. Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap a 2007–2013-as időszakban indult vidékfejlesztési programok lezárását tekintve is sokkal jobban halad. E programok több mint kétharmada 2016-ban már lezárult, a fennmaradókat pedig várhatóan 2017-ben zárják le. 1.3.1. A 2014–2020 közötti programok előrehaladása Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) A termelőknek nyújtott közvetlen kifizetéseket és piachoz kapcsolódó kiadásokat finanszírozó Európai Mezőgazdasági Garanciaalap esetében a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi keret első éveiben a terveknek megfelelően alakult a végrehajtás, annak ellenére, hogy alkalmazni kellett néhány rendkívüli intézkedést a piac támogatására, amelyeket a 2014–2016-os években fogadtak el (konkrétan két rendkívüli intézkedéscsomag az uniós termelők támogatására, főként a tejágazatban, összesen 1 680 millió EUR összegben a 2015-ös, 2016-os és 2017-es költségvetésben). Piachoz kapcsolódó kiadások A közös piacszervezésen (KPSZ) belül az ágazatspecifikus támogatási programok életciklusuk eltérő pontjain működnek: például a borágazat 2014–2018-as nemzeti támogatási programjai esetében a 2009-es reform óta ez a második programozási időszak; a méhészeti programokban hároméves programozási időszakok vannak, és 2017 az új hároméves program első éve. A megvalósítás általában véve a terveknek megfelelően zajlik, a végrehajtás kedvező alakulásával az évek folyamán. A 2016/2017-es tanév az iskolagyümölcs- és zöldségprogram és az iskolatej program végrehajtásának utolsó éve. Ezeket 2017. augusztus 1-jével egyetlen jogi keretbe vonják össze a nagyobb hatékonyság, a célirányosabb támogatás és az oktatási dimenzió kibővítése érdekében. Megmaradtak a további piactámogatási intézkedések, amilyen például a magántárolási támogatás és az állami intervenció egyes tejtermékek esetében. A 2015-ös és 2016-os év különösen kedvezőtlen piaci fejleményei miatt ezenkívül rendkívüli piaci intézkedéseket vezettek be: idetartozott a célzott támogatás, a rendkívüli kiigazítási támogatás és a tejtermelőknek nyújtott tejtermelés-csökkentési támogatás. Az egyes uniós mezőgazdasági termékekre vonatkozó, továbbra is fennálló orosz behozatali embargóra való tekintettel 2014 második fele óta egyes gyümölcsök és zöldségek termelői számára rendkívüli támogatási intézkedéseket vezettek be. A fenti intézkedések segítettek helyreállítani az érintett ágazatok egyensúlyát. Ténylegesen segítettek abban, hogy a termelők árat emelhessenek, ami nagyon szükséges támogatásnak bizonyult az érintett tagállamok termelői számára. A kereskedelmi statisztikák tanúsága szerint az európai mezőgazdaság bizonyította rugalmasságát, mivel belföldön és külföldön (különösen Ázsiában és az USA-ban) is tudott alternatív piacokat találni: az uniós agrár-élelmiszeripari kivitel értéke 2016-ban új rekordot ért el, 130,7 milliárd EUR-val, amely a 2015-ösnél körülbelül 1,5 %-kal magasabb – ez pedig közel 19 milliárd EUR exporttöbbletet eredményezett, az orosz piac tartós kiesése ellenére.

A veszélyeztetett ágazatok némelyikében mindazonáltal tovább tartott az árak csökkenése. Ez igazolja az intervenció fenntartását annak érdekében, hogy megmaradjon a piaci egyensúly, és a termelők támogatást kapjanak az értékesítési vagy termelési alternatívák kereséséhez. A tejtermelőknek szóló különleges támogatás Tekintettel arra, hogy az EU-ban 2016 első felében visszaestek a termelői tejárak, és tartósan felborult a kereslet–kínálat egyensúlya, a Bizottság 2016. szeptemberben rendkívüli tejtermelés-csökkentő intézkedést jelentett be. A tejtermelés csökkentésére szóló támogatáshoz 150 millió EUR-t bocsátottak rendelkezésre96. A kiadás végleges összege az intézkedés visszaigazolt igénybevételétől függ. A rendelkezésre álló legfrissebb hivatalos adatok (2017. májusig) azt mutatják, hogy az EU-ban 2,8 millió tonnával nőttek az összesített tejszállítmányok 2016-ban, azaz 2015 azonos időszakához képest +4,4 %-kal emelkedtek. Az átlagos uniós tejfelvásárlási ár 2016-ban 16 %-os csökkenés után 25,7 cent/kg volt. A 2016. szeptemberben elfogadott intézkedés keretében 52 000 részt vevő termelő összesen 852 000 tonnával csökkentette a tejszállításait 2016 4. negyedévében (az uniós tejtermelés adott időszakban mért teljes csökkenésének 64 %-a). Ábra: Az EU-ban begyűjtött tehéntej. Forrás: Estat – newcronos. Utolsó frissítés 2017. január Ezzel párhuzamosan a piac egyensúlyának helyreállítása lehetővé tette, hogy az uniós termelői tejárak 2016. augusztustól gyorsan emelkedjenek, és decemberre uniós átlagban elérték a 33,05 EUR cent/kg-ot (azaz július óta 29 %-kal emelkedtek). Ábra: A tehéntej termelői ára az EU-ban (az EU egészének súlyozott átlaga) Az uniós fellépés többletértéke összességében tehát igazolható, mivel a tejtermelés-csökkentési támogatás: pénzügyi támogatást nyújtott a nehéz helyzetben lévő termelőknek azáltal, hogy jutalmazta a kínálat hozzáigazítását a kereslethez; hozzájárult az uniós tejtermékpiac egyensúlyának tényleges visszanyeréséhez; ez utóbbi közvetett következményeként (más tényezőkkel együtt97) hatással volt a tejár 2016 második felében látott fellendülésére. Közvetlen kifizetések A közvetlen kifizetések esetében az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap 2015-ben már tartalmazta a 2014–2020-ra szóló közös agrárpolitika néhány elemét, köztük a közvetlen kifizetések támogatási szintjének tagállamok közötti konvergenciáját („külső konvergencia”). A 2016-os pénzügyi évre a közvetlen kifizetések új rendszere teljesen működőképes lett. Az új elemek erősítik a közvetlen kifizetések igazságosabb elosztását, „zöldebb” jellegét, hogy segítsék a fenntarthatóságot és fellépjenek az éghajlatváltozással szemben, valamint célirányosságát, hogy például kifejezetten a fiatal termelőknek, kistermelőknek vagy a hátrányos természeti adottságú területen gazdálkodó termelőknek szóljanak. Az új közvetlen kifizetési rendszer kötelező elemein túl a tagállamok a végrehajtásban jelentős mértékű rugalmasságot élveznek, miután 2014-ben meghozták a fontosabb végrehajtási döntéseiket98. Ezek a döntések lehetővé teszik, hogy a tagállamok a saját közegüktől függően nyújtsanak célirányos támogatásokat. 2015-ben (2016. pénzügyi év), a megreformált rendszer végrehajtásának első évében körülbelül 7 millió mezőgazdasági termelő részesült közvetlen kifizetésből. A kifizetések alá tartozó teljes földterület az EU mezőgazdasági hasznosítású területének mintegy 90 %-át fedi le (155,5 millió hektár).

A közvetlen kifizetések reformjának most folyó végrehajtása mindazonáltal kihatott arra, hogy a tagállamok a 2016. pénzügyi évben mennyire tudják időben folyósítani a kifizetéseket a termelőknek, így bizonyos esetekben voltak késedelmek. A közvetlen kifizetési rendszer új „zöldebb” rétege99, amelyet először a 2015. igénylési évtől (2016. pénzügyi év) vezettek be, azt hivatott biztosítani, hogy az EU mezőgazdasági területének nagyobb részén az alapvető környezet- és éghajlatbarát módszerek szerint gazdálkodjanak. 2015-ben a mezőgazdasági hasznosítású földterület 75 %-ára vonatkozott legalább egy környezetvédelmi követelmény. A 2016. igénylési évre becsült összesített arány 77 %100. A Bizottság 2016-ban felülvizsgálta, hogy a rendszert hogyan alkalmazták az első évben101. Ennek során olyan gyenge pontokat talált, amelyek akadályozták, hogy a környezetvédelmi rendszerben rejlő lehetőségek teljes mértékben megvalósuljanak, és mérlegelte a lehetséges megoldásokat. A Bizottság ezt követően fejlesztéseket javasolt a vonatkozó rendeletben102, amelyeket a tervek szerint a 2018. igénylési évtől alkalmaznának a közvetlen kifizetésekre (ha valamelyik tagállam úgy kívánja, 2017-től).





Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap esetében mind a 118 vidékfejlesztési program elindult és működik, végrehajtásuk folyamatban van. A kedvezményezetteknek szóló pályázati felhívásokat a tagállamok és régiók szintjén hirdették meg. 2016 végére nagyjából 31,9 milliárd EUR-t különítettek el projektek és kedvezményezettek részére. Ez a 2014–2020-ra tervezett összes közforrás 21,3 %-ának felel meg. Ami az uniós költségvetésből a tagállamoknak folyósított kifizetéseket illeti, a 2016 végéig beérkezett tagállami kérelmek összege 10,1 milliárd EUR volt, ami az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap 2014–2020-ra szánt teljes előirányzatának 10 %-a. A tagállamok 2016-ban benyújtották a programozási ciklus első két évéről, azaz 2014-ről és 2015-ről szóló éves végrehajtási jelentéseiket. Bár a programok közül sokat későn fogadtak el, nagyrészt a jogszabályi keret késői elfogadásából eredően, a végrehajtás megfelelő ütemben folyik. Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap esetében az új programozási időszakra való zökkenőmentes átmenetet az átmeneti szabályok kialakítása, a már bejáratott kifizető ügynökségek jelenléte (azaz hogy nem kellett újonnan kijelölni a hatóságokat) és a többéves kötelezettségvállalások, köztük a területalapú kifizetések széles körű használata révén biztosították. Az eredmények eddigi elérését tekintve a szakpolitika kidolgozásához szükséges, viszonylag lassú kezdés után az elkövetkező években jelentős gyorsulásra lehet számítani. A programok többségét 2015-ben hagyták jóvá (2014-ben csak 9 vidékfejlesztési programot hagytak jóvá). Néhány eredményt máris fel lehet mutatni, például hogy a biológiai sokféleséget támogató gazdálkodási szerződések alá tartozó mezőgazdasági földterület százalékarányát tekintve a 2020-as célok több mint 33 %-át elérték, vagy hogy a helyi fejlesztési stratégiák hatókörébe eső vidéki népesség arányára vonatkozó végső cél 39 %-át sikerült elérni. 1,6 millió hektárra adtak támogatást az ökológiai gazdálkodásra való áttérés vagy annak fenntartása céljából (ez a támogatandó megművelt terület 15,7 %-a)103. A mezőgazdaság termelékenységével és fenntarthatóságával foglalkozó európai innovációs partnerség (EIP-AGRI) keretében már mintegy 300 operatív csoport jött létre. Ezek az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból finanszírozott projektek arra irányulnak, hogy támogassák az innovatív megoldásokat és lehetőségeket a versenyképes, fenntartható mezőgazdasági termelés és erdészeti ágazat érdekében. Az európai innovációs partnerség végrehajtásáról szóló független tanulmány 2016. novemberben készült el104. Az európai innovációs partnerség végrehajtásának korai szakasza folytán a tanulmány nem tudott kiforrott következtetésekkel szolgálni, mindazonáltal „meggyőzőnek” minősítette az önkéntes rendszer igénybevételét (a 26 tagállam lehetséges 111 vidékfejlesztési tervéből 96-ban), a termelőkön alapuló megközelítést pedig „igazán figyelemreméltónak” és az „érdekelt felek körében nagy megbecsülésnek örvendőnek” találta. Az európai innovációs partnerség páneurópai szemléletmódját és a tanulságok megosztásának és az országokon és régiókon átnyúló partnerségek kialakításának lehetőségét ugyancsak a kezdeményezés potenciális erősségeinek tekintették. A tanulmány figyelembe veszi, hogy megvan a szilárd alap a más szakpolitikákkal (Horizont 2020, környezetvédelmi és regionális politikák) való külső koherenciához, de ebben a szakaszban általában véve hiányzik ezeknek a közös lehetőségeknek és szinergiáknak az ismerete. Ez részben összefügg azzal, hogy az érdekelt felek jelenleg a vidékfejlesztési finanszírozást részesítik előnyben. Számítani lehet arra, hogy amikor a különböző európai országokban és régiókban már megszilárdul a folyamat, az európai innovációs partnerségek hálózatán keresztül nagyobb ismertséget nyernek a kapcsolódó uniós kezdeményezésekkel való összefogási lehetőségek. A vidékfejlesztési politika és hozzá tartozó programok képezték „A közös agrárpolitika végrehajtásának felmérése és elemzése” című tanulmány tárgyát, amelyről a végleges jelentés 2016. novemberben jelent meg.105 A tanulmány átfogó elemzést nyújt arról, hogy a tagállamok milyen döntéseket hoztak a közös agrárpolitika jelenlegi programozási időszakban való végrehajtása során a közös agrárpolitika két pillérében, valamint kvalitatív elemzést ad e döntések lehetséges hatásairól. Megerősíti, hogy a közös agrárpolitikába beépített új rugalmas lehetőségek diverzifikáltabb végrehajtáshoz vezettek, azaz az intézkedéseket sokféleképpen és sokféle kombinációban használják. A tanulmány legfontosabb megállapításai az 1. pillér (közvetlen kifizetések) és a 2. pillér (vidékfejlesztési támogatás) végrehajtásáról hozott tagállami döntések korlátozott egyeztetésére és arra a tényre vonatkoznak, hogy a végrehajtási döntések különösen fontosnak minősülnek a közös agrárpolitika fenntartható élelmiszer-termelésre vonatkozó általános célkitűzése szempontjából, és e tekintetben úgy ítélték meg, hogy az említett döntések általában véve jobban igazodnak a helyi szükségletekhez, mint az előző közös agrárpolitikában. A tagállamok döntései emellett összességében koherensek, de jobban ki lehetne használni a szinergiák lehetőségét, és a tagállami döntések hatásával kapcsolatban aggodalomra ad okot az 1. pillérbe tartozó eszközök és a 2. pillérbe tartozó intézkedések megfelelő méretre szabásának és célirányosságának hiánya.

Jelentős hangsúlyt kap az egyszerűsítés 2015 elején a Bizottság nagyszabású, a teljes mezőgazdasági joganyagot lefedő egyszerűsítési programba kezdett. E program 2016-ban a felhatalmazáson alapuló és végrehajtási aktusok számos módosításával folytatódott, nevezetesen a következőkkel: Az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerhez kapcsolódó szabályokat egyszerűsítették, a preventív előzetes keresztellenőrzéseket is beleértve. Egyes, a közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályokat rugalmasabbá tettek, konkrétan a termeléstől függő önkéntes támogatásról szólókat. A közös piacszervezés területén számos ágazatspecifikus szabályt egyszerűsítettek (pl. az állami beavatkozással, a magántárolással és a kereskedelmi mechanizmusokkal – engedélyekkel kapcsolatban). Ezeket az egyszerűsítéseket a bizottsági szintű rendeleteknek a Lisszaboni Szerződéssel való összehangolása keretében végezték el. Az összehangolási gyakorlat segítségével a rendeletek számát több mint 200-ról 40-re fogják csökkenteni. Ebben a szakaszban 19 új jogi aktust tettek közzé a Hivatalos Lapban, 30 rendeletet vontak vissza a fenti tevékenység következtében, és 57 rendeletet nyilvánítottak elavulttá. Az úgynevezett „salátarendelet” keretében módosításokat javasoltak a közös agrárpolitika négy alapvető jogi aktusában, az egyszerűsítés érdekében (beleértve a rugalmasságot és a szubszidiaritást). Ezek a javaslatok közvetlenül következnek a közös agrárpolitika jogszabályainak 2015-ös átvilágításából, és a vidékfejlesztési támogatásra (pl. hogy fellendítsék a pénzügyi eszközök használatát) és a közvetlen kifizetésekre koncentrálnak (az aktív termelőkre és a fiatal termelőkre vonatkozó szabályok egyszerűsítésével). 2016 folyamán egyes „ökologizálási” szabályok felülvizsgálatát is elvégezték az alkalmazásuk első évét követően, hogy megkeressék többek között az egyszerűsítés iránti igényeket. A felülvizsgálat eredményeképpen a Bizottság módosításokat végez a 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendeletben előírt környezetvédelmi szabályok némelyikén, hogy jobban meghatározza, mit követelnek a termelőktől, megszüntessen bizonyos technikai követelményeket, nagyobb rugalmasságot biztosítson a termelőknek, vagy alternatív megoldásokat kínáljon, ha ez növelné az ökologizálás környezeti és éghajlati előnyeit, és harmonizálja a kiválasztott követelményeket és feltételeket. Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) Az Európai Tengerügyi és Halászati Alap esetében az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról szóló rendelet kései (2014. májusi) elfogadása elnyújtotta a tagállamokkal bonyolított tárgyalási folyamatot, amely 2015 decemberében fejeződött be. A 2015. és 2016. évet ezért e programok tárgyalási folyamatainak befejezésére és a végrehajtás előkészítő munkáira szánták, amilyen például az Európai Tengerügyi és Halászati Alap monitoringbizottságainak létrehozása. 2017-re 17 tagállam értesítette a Bizottságot az alap kezelését végző hatóságok kijelöléséről, ami az időközi kifizetések benyújtásának előfeltétele. Mivel az Európai Tengerügyi és Halászati Alap végrehajtása a tagállamokban még mindig kezdeti szakaszban járt, a 2016. május 31-ig esedékes éves végrehajtási jelentéseikben kevés információt közöltek az elért eredményekről. Mint az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó közös rendelkező rendelet előírja, a Bizottság 2016 végén elkészítette az első közös összefoglaló jelentést a többi intézmény részére, és ebben tájékoztatást adott az összes európai strukturális és beruházási alapról106. Ez a jelentés hasznos információval szolgál a projektkiválasztás szintjéről, amely döntő lépés a beruházások sikeres végrehajtásához a későbbiekben. Az Európai Tengerügyi és Halászati Alap adott időszakra előirányzott projektjeinek például körülbelül 80 %-a a kis- és középvállalkozások megerősítésére és a flotta- és akvakultúra-vállalkozások versenyképességének növelésére irányul. A végrehajtás kezdete viszonylag lassú volt, mivel a 2015 végéig kiválasztott projektek mindössze 10 %-a foglalkozik a kis- és középvállalkozások fejlesztésével. Az Európai Tengerügyi és Halászati Alap támogatására 2015 végéig kiválasztott projektek nagyjából 90 %-a a forráshatékonyságot és a környezet védelmét támogatja. Az említett projektek többsége a tengeri biológiai sokféleség védelmét és helyreállítását célozza azzal, hogy jelentősen növeli a kirakodások fizikai ellenőrzését és csökkenti a nem szándékos fogások mennyiségét, ezáltal támogatja a közös halászati politika végrehajtását.





Fenntartható halászati partnerségi megállapodások (SFPA-k) A fenntartható halászati partnerségi megállapodások mérföldkövet jelentenek a külső halászflották tevékenységének szervezésében és szabályozásában. A halászati gazdálkodás, a felügyelet és ellenőrzés, a tudományos kapacitás és kutatás, valamint a kisüzemi halászat támogatása terén indított projektek révén érdemben járulnak hozzá a halászat irányításának javításához a fejlődő országokban. 2016 végén összesen 14 fenntartható halászati partnerségi megállapodás jegyzőkönyve volt hatályban. Sikeresen lezárultak a jegyzőkönyvek megújításáról folytatott tárgyalások Mauritiusszal és a Comore-szigetekkel (ez utóbbi aláírása attól függ, hogy az ország milyen előrelépéseket tesz az illegális, bejelentés nélküli és szabályozatlan halászatról szóló jogszabály betartásában), Bissau-Guineával és Gabonnal pedig még mindig folynak a tárgyalások. Végezetül a Tanács tárgyalási irányelveket fogadott el a Tanzániával, Kenyával és Ghánával kötendő új fenntartható halászati partnerségi megállapodásokhoz. E három ország esetében befejeződött a külső értékelés, ami a tárgyalási folyamatot megelőző lépés. A kötelezettségvállalási előirányzatok összege 2016-ban 132 millió EUR volt, és ezt 98 %-ban felhasználták. A kifizetési előirányzatok összege 130,3 millió EUR volt, de ezt csak 91 %-ban használták fel. Ez nagyrészt abból ered, hogy történt némi késés az ágazati támogatási programok végrehajtásában, amelyek hozzájárulnak a halászati ágazat fenntartható fejlesztéséhez az uniós partnerországok némelyikében. A LIFE környezetvédelmi és éghajlat-politikai program (LIFE) A LIFE program 2016-ban 315 millió EUR-t biztosított 157 új projekt társfinanszírozására 23 tagállamban, amivel további 236 millió EUR107 összegű beruházáshoz adott lendületet. Ezek a projektek témák széles körében fogják bemutatni a legjobb környezetvédelmi és éghajlat-politikai gyakorlatot (pl. környezetvédelem és forráshatékonyság, alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz, természet és biológiai sokféleség, az éghajlatváltozás mérséklése, irányítás és tájékoztatás), és ösztönzik ennek a know-hownak az elterjesztését az EU egész területén. Az egyedi Éghajlat-politika alprogram bevezetését követően több mint 300 hagyományos, éghajlat-politikai célkitűzésekkel foglalkozó projektpályázat érkezett, és ezekből az első két pályázati felhívás (2014 és 2015) eredményei alapján 65 részesült finanszírozásban. A 2015-ben lezárt projektek közül ugyancsak 2016-ban tizenhat különböző uniós tagállamból 52 projektet választottak ki a LIFE legjobbjainak díjára108. A projektek különféle témákkal foglalkoznak, kiválasztásuk pedig több kritérium alapján történt, ideértve többek között a közvetlen és hosszú távú környezeti, gazdasági és társadalmi fejlődéshez való hozzájárulást, az innováció és az áthelyezhetőség mértékét, az uniós politikai relevanciát és a költséghatékonyságot. A folyamatban lévő hat integrált projekt109 mellett 2016-ban hét új indult a természet-, víz- és levegővédelem területén. Az integrált projektek végső eredményei a végrehajtás ilyen korai szakaszában még nem állnak rendelkezésre, de egy részüknek fontos helyszíni katalizáló hatása van, a Małopolska régióban (Lengyelország) például 2017. januárban uniós szinten az egyik legszigorúbb szabályozást fogadták el egyhangúlag a szilárd tüzelőanyaggal működő kazánokra vonatkozóan, egy integrált LIFE projekt eredményeképpen (lásd az alábbi példát). Małopolska régió – levegőminőségi terv A LIFE integrált projektek tág, ambiciózus perspektívát alkalmaznak. A különböző forrásokból származó pénzösszegek kombinálásának köszönhetően összefogják az érdekelt csoportokat, és a polgárok bevonásával dolgoznak azon, hogy a strukturális akadályokra hosszú távú, fenntartható megoldásokat találjanak. Tipikus példa erre a małopolskai projekt. A 15 millió EUR induló költségvetést a regionális hatóságok, 50 települési önkormányzat és a civil társadalom bevonásával további 800 millió EUR-ra sikerült felduzzasztani. A projekt know-how-t eredményez, növeli a szervezeti kapacitást és segíti a régiót a levegőminőségi terv végrehajtásában. A korai eredmények közé tartozik a 2017. januárban a regionális parlamentben egyhangúlag elfogadott új jogszabály a háztartási kazánok kibocsátásairól, amelyet a környező régiók (Szilézia, Alsó-Szilézia, Mazovia, Lodzie és Opolskie) is követni kívánnak. A projekteknek és szervezeteknek adott támogatásokon túl a LIFE program pénzügyi eszközökkel is támogatja az éghajlat-politikát. Az energiahatékonyságra szóló pénzügyi eszköz (PF4EE) az eredeti tervek szerint összesen legfeljebb 540 millió EUR összegben támogatott volna beruházásokat. A 2015-ben és 2016-ban aláírt műveleteket követően, és tekintettel a még folyamatban lévő projektekre, az Európai Beruházási Bank most arra számít, hogy a 2014–2017 közötti kísérleti szakaszban az energiahatékonyságra fordított új befektetések elérik az 1 milliárd EUR-t (430 millió EUR az Európai Beruházási Banktól és 570 millió EUR pénzügyi közvetítőktől), 10 tagállam bevonásával. 2016 végéig hat megállapodást írtak alá közvetítő pénzintézetekkel. Az Európai Számvevőszéktől kapott észrevételekre (2014-es jelentés a megbízhatósági nyilatkozatról) reagálva 2016-ban életbe lépett egy cselekvési terv, hogy biztosítsa a LIFE program alá tartozó késedelmes kifizetések javulását. A tervezett intézkedések sikeresnek bizonyultak; a 2016-ra vonatkozó késedelmes fizetési statisztika szerint a késedelmes kifizetések aránya 3,9 % volt. A 2014–2020 közötti LIFE program félidős értékelését alátámasztó külső elemző tanulmányt 2017. márciusban fejezték be.110 Az értékelést a program végrehajtásának korai szakaszában végezték. A projektek többsége még ezután kezdődik, így ebben a szakaszban nincsenek jelentős, értékelhető eredmények. Az értékelés ezért főként a bevezetett eljárásokkal és a várható eredményekkel foglalkozott, a program felépítése és az eddigi projektkiválasztás alapján. A külső tanulmányban bemutatott előzetes eredmények szerint a támogatásban részesülő projektek ugyan csak 4-5 év múlva fognak megvalósulni, a LIFE program jó úton halad a céljainak elérése felé. A LIFE program működésének első két évében nyújtott összesített teljesítményre vonatkozó előzetes tények azt mutatják, hogy a 2014–2017-re szóló többéves munkaprogramban mérföldkőként kitűzött célok 70 %-át sikerül majd elérni – például azzal, hogy súlyt helyeznek 114 faj, 59 élőhely és 85 Natura 2000 terület jobb megőrzésére. A már megkezdett LIFE projektek a külső tanulmány szerint várhatóan a következő eredményeket fogják elérni:  A bevált megoldásokkal csökkentik az energiafogyasztást (kb. 600 000 MWh/év);  Növelik a megújuló forrásokból származó energiatermelést (kb. 500 000 MWh/év, különböző forrásokból);

 Hozzájárulnak 59 élőhely, 114 európai érdeket képező faj és 85 Natura 2000 terület természetvédelmi helyzetének javításához;  5 év alatt nagyjából 1,6 millió embernél csökkentik a vegyi anyagok káros egészségügyi és környezeti hatásait;  35 millió hektár földterületre terjesztik ki az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó intézkedéseket, és bevált megoldásokat dolgoznak ki a különböző területek alkalmazkodására. A félidős értékelés előzetes eredményei úgy becsülték, hogy a 2014-es LIFE pályázati felhívás némelyik projektjének társadalmi haszna el fogja érni az 1,7 milliárd EUR-t. Ez a szám egymagában a négyszerese a LIFE 2014-re szóló összesített költségvetési kiadásának. A tanulmány azt is megerősítette, hogy a program jól tölti be katalizátori szerepét, mivel úgy számolták, hogy az integrált projektek esetében a LIFE programból finanszírozott minden egyes euró után várhatóan további 23 EUR-t fordítanak más forrásokból környezetvédelmi és éghajlati célokra. A LIFE program uniós hozzáadott értékét szinte minden érdekelt és a nyilvánosság is elismeri. Ez abból ered, hogy az EU egész területén támogatja a uniós környezetvédelmi és éghajlat-politikai jogszabályok és szakpolitikák következetes fejlesztését és alkalmazását. A LIFE a határokon átnyúló problémákra is reagál, amelyekkel a tagállamok egyedül nehezen tudnának foglalkozni. Lehetővé teszi a felelősség jobb megosztását, ösztönzi a szolidaritást az uniós környezetvédelmi vagyon kezelésében/megőrzésében, emellett uniós szintű platformot kínál a bevált módszerek és demonstrációs tevékenységek megosztására. A LIFE finanszírozás olyan tevékenységeket támogat, amelyek jellegüknél fogva nemzeti szinten nem kapnának finanszírozást. Viszonylag kis léptékű projektekre koncentrál, de ezek szélesebb körű fellépést indíthatnak el, és katalizálják a környezetvédelmi politika általános érvényesítését a fontosabb uniós kiadásokhoz rendelt eszközökben. A LIFE előnyben részesíti a megismételhető projekteket, amelyekben megvan a lehetőség a környezetvédelmi problémák piacképes megoldásainak elérésére (lásd az alábbi példát). Innovatív technológia az energiahatékony festékérzékenyített napelem cellák alacsony költségű előállításához Ez a svéd projekt igazolta a szitanyomásban mint a festékérzékenyített napelem cellák (DSC) gyártására szolgáló termelési módszerben meglévő termelési potenciált és méretezhetőséget. A választott termelési módszerrel ötvözve ez a napelem technológia fenntartható és környezetbarát, mérgező kibocsátások nélkül. A projekttechnológia alkalmazásával a festékérzékenyített napelem cellák előállítási költségét legfeljebb 80 EUR/m2-re számították (az előirányzott költségcél). A félidős értékelést alátámasztó tanulmány néhány olyan szempontot is kiemelt, amelyeket még tovább lehetne fejleszteni vagy vizsgálni; ilyen például a támogatáskezelő eljárások egyszerűsítése, a program stratégiai célpontjának megerősítése iránti igény, valamint a kommunikációs stratégia javítása, hogy a célközönséget jobban meg lehessen szólítani. A Bizottság tervei szerint a LIFE 2018–2020-ra szóló második többéves munkaprogramjának kidolgozásakor foglalkozni fog ezekkel a szempontokkal.

1.3.2. A 2007–2013 közötti programok eredményei Végrehajtási vonatkozások Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból a közös agrárpolitika 2013. évi reformját megelőző korábbi rendszer szerinti közvetlen kifizetések végrehajtása zökkenőmentesen zajlott azáltal, hogy a tagállami közigazgatások a számításokat és a támogatás szétosztását időben elvégezték. A közvetlen kifizetések a termelőknek szóló éves kifizetési rendszerek, amelyek nem tartoznak a „program” megközelítés alá. Az itt felmerülő kihívások ilyenformán eltérnek a többéves programok alapján működő eszközök végrehajtásából eredőktől. A közvetlen kifizetések és a különféle mezőgazdasági ágazatok korábbi reformjai, mint például a közös agrárpolitika 2008-as „állapotfelmérése” azt jelentette, hogy folytatódott a támogatás termeléstől való függetlenítésének folyamata. A mezőgazdasági termelőknek szóló támogatások kiszámítása és kiosztása a reformokat követően megnehezítette a végrehajtási feladatokat, különösen a tagállami igazgatások számára, de ezeket hatékonyan végezték, amit részben a hatékony és eredményes költségvetési végrehajtás bizonyít. A vidékfejlesztés (Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap) esetében a 2007–2013-as időszak során több helyesbítő módosítás történt az egyes tagállamok programjában, hogy figyelembe vegyék a félidős értékelésekből származó ajánlásokat, és beemeljék az új kihívások (állapotfelmérés) és a gazdasági válság (európai gazdaságélénkítő csomag) kezelését célzó támogatásokat. A megfigyelt változások többsége a pénzügyi előirányzatokat csoportosította át az eltérő tengelyen mozgó intézkedéseik között, a megcélzott kedvezményezettek igazodásával és a jogosultsági kritériumokkal. A költségvetési módosítások fő oka a stratégiai prioritások változása, az alacsony felhasználási arány, valamint a megváltozott gazdasági vagy tágabb politikai/jogszabályi közegből eredő, előre nem látott problémák vagy nehézségek leküzdésének szükségessége volt. A 2007–2013-as időszakban indult, összesen 92 programból 64 zárult le, és ezeknek a végső felhasználási aránya 99,1 % volt. Az Európai Számvevőszék 2015-ig öt, kifejezetten a vidékfejlesztéssel kapcsolatos különjelentést készített111. A Bizottság foglalkozott a Számvevőszék legfontosabb ajánlásaival. Különösen az iránymutatások javításához és a pénzügyi eszközök igénybevételét akadályozó tényezők csökkentéséhez kapcsolódó ajánlásokkal foglalkozott az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap végrehajtási aktusának (808/2014/EU rendelet) 2016. áprilisi, egyszerűsítési célú módosítása és az ágazati alap-jogiaktusokat módosító bizottsági rendeletjavaslat (COM(2016) 605 final) keretében. Az Európai Számvevőszék 2016-ban kiadta a 36/2016 számú különjelentését „A 2007–2013-as kohéziós és vidékfejlesztési programok lezárási eljárásainak értékelése” címmel. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a lezárásra vonatkozó szabályok és eljárások megfelelő alapot biztosítanak-e a Bizottság és a tagállamok számára ahhoz, hogy a programokat eredményesen és időben lezárják. Megállapította, hogy a Bizottság vidékfejlesztésre vonatkozó lezárási iránymutatásai időszerűek és átfogóak, és megfelelő alapot adnak a tagállamoknak ahhoz, hogy hatékonyan felkészüljenek a lezárásra. A Bizottság emellett a kiegészítő támogatása révén eredményesen foglalkozott a tagállamok igényeivel. Ami az Európai Halászati Alapot (EFF, az Európai Tengerügyi és Halászati Alap elődje) illeti, az uniós halászati ágazat jelentős szerkezetátalakításon ment keresztül, részben a globális gazdasági válság miatt is, amely az olajárak tetőzéséhez vezetett. A közelmúlt alacsony üzemanyagárai, valamint az uniós flotta méretének fokozatos csökkenése és a további érdemi szerkezetátalakítások komoly változásokat hoztak az ágazatban. Az elmúlt években az uniós flották rekord magas nettó nyereséggel zártak (2014-ben több mint 50 %-os volt a növekedés a 2013-as nyereséghez képest), és azon a téren is előrehaladás történt, hogy a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek az egész uniós flottában kiegyensúlyozottabbak legyenek. Az Európai Halászati Alap 2007-2013-as utólagos értékelését alátámasztó külső elemző tanulmány, amely 2016 végén zárult le112, azt mutatta, hogy az Európai Halászati Alapnak szóló teljes uniós kifizetések 2015. májusig az Európai Halászati Alap részére eredetileg programozott teljes uniós pénzösszegek 71 %-át tették ki (2 812 millió EUR-t fizettek ki). Bár számos irányítási kérdés merült fel, és ezek esetenként a bizonyítvány visszavonásához113 és a források automatikus visszavonásához vezettek az N+2 szabály alkalmazása révén, a tagállamok által az Európai Halászati Alap lezárásához benyújtott dokumentumok azt mutatják, hogy a kifizetések elérték a programozott összegek több mint 90 %-át. Sok tagállami irányító hatóság azonban még mindig túl nagynak találja az adminisztratív terhet, noha az irányítási feladatok meghatározását és felosztását a legtöbb tagállam összességében jónak ítélte. Az Európai Halászati Alap végrehajtása a tagállamok többségében centrálisan zajlott, tükrözve az ágazat és a program viszonylag kis méretét a többi európai strukturális alaphoz képest. Néhány decentralizált tagállamban egyes intézkedéseket regionális közvetítő szervekre ruháztak át. Az Európai Halászati Alapból programozott összegekre jutó adminisztratív munkahelyek átlagos számát millió eurónként 0,3 teljes munkaidős egyenértékre becsülték (a becslés az Európai Halászati Alap irányító hatóságainak megkérdezésén alapul). A külső tanulmány azt is megerősítette, hogy az érvényben lévő kontrollrendszer nem szolgál megbízható információkkal, és hogy sok volt a hiányosság az adatokban. Ebből kiindulva a Bizottság az Európai Tengerügyi és Halászati Alap keretében új közös ellenőrzési és értékelési rendszert dolgozott ki. Ennek a tagállamokkal közösen kialakított rendszernek a bevezetése már folyamatban van, és máris kezd jobb minőségű adatokat szolgáltatni. Hozzájárulás a szakpolitikai eredményekhez Mivel a 2007–2013-as vidékfejlesztési programok teljesítményéről szóló utólagos értékeléseket a tagállamok csak 2016 végén nyújtották be a Bizottságnak114, a Bizottság 2017-re tervezi egy magas szintű összefoglaló jelentés elkészítését. Ebből következik, hogy az e programok esetében az alábbiakban bemutatott vívmányok főként a program végrehajtásáról elérhető ellenőrzési információkon alapulnak.

Intelligens növekedés A 2007–2013-as időszakban a közös agrárpolitika erőteljes pozitív hatást fejtett ki a mezőgazdasági ágazat életképességére azzal, hogy az ágazatnak célzott finanszírozást kínált a teljesítményének javítására. Az Unió mezőgazdasági ágazata 2007 és 2013 között évente 0,9 %-kal emelte teljes tényezőtermelékenységét (és az EU-13 országok115 körében évente 1,8 %-kal), ezzel egyértelműen demonstrálva, hogy a termelési tényezőket hatékonyabban hasznosítja. A vidékfejlesztési finanszírozás támogatást nyújtott a tudásfejlesztéshez, beruházásokhoz, az együttműködés különböző formáihoz és az innovációhoz. Innovációs támogatásban részesült 156 600 olyan mezőgazdasági üzem, amelyek új termékeket vagy technológiákat vezettek be a vállalkozásban. Nagyjából 3 millió mezőgazdasági termelő végezte el sikeresen a képzést, és 430 000 mezőgazdasági üzemben több mint 44,8 milliárd EUR-t fektettek be modernizációs támogatásba. Közel 70 000 mikrovállalkozás kapott támogatást vagy jött létre. A fejlesztési oldalt tekintve körülbelül 2000, új termékek vagy technikák kifejlesztésével foglalkozó együttműködési projekt részesült támogatásban a 2007-2013 közötti időszakban. Az Európai Halászati Alap esetében a 2007-2013-as utólagos értékelést alátámasztó külső elemző tanulmány azt állapította meg, hogy az Európai Halászati Alap támogatása segítette a flotta versenyképességének általános javítását azáltal, hogy meggyorsította a flotta veszteséges részének kilépését, megkönnyítette a fennmaradó flotta, a halászkikötők és kirakodóhelyek modernizálását, továbbá a forgalmazásra és feldolgozásra fordított beruházások támogatásával növelte a haltermékek hozzáadott értékét. Az akvakultúra ágazatban a termelési kapacitás növekedése ellenére az eredmények elmaradtak az elvárt céloktól, mivel az uniós akvakultúra termelése az Európai Halászati Alap időszakában főként a kedvezőtlen piaci feltételek miatt stagnált. Az esettanulmány és a kiadási kategóriák szerinti elemzések azt jelezték, hogy a kedvezményezettek és az irányító hatóságok körében általános volt az egyetértés arról, hogy az Európai Halászati Alap hozzájárult a kedvezményezettek gazdasági stabilitásához, különösen a mészhéjú állatok ágazatában. Más intézkedések, például a haltenyésztők általi feldolgozásba való beruházás, a minőségi tanúsítványok stb. szintén hozzájárultak a projektgazdák versenyképességéhez. Az Európai Halászati Alap által az uniós akvakultúra versenyképességére gyakorolt hatás egészében véve azonban legjobb esetben is elenyészőnek tűnik116. Ami az innovációt illeti, a halászatban az innováció mindenekelőtt a halászati felszerelések szelektivitására koncentrál a szabályozási követelmények és a kirakodási kötelezettség miatt, illetve az üzemanyag-hatékonyságra, a magas üzemanyagköltségek miatt. A halászati ágazatban az innovációk elsősorban a környezetvédelemmel foglalkoztak, de a flotta versenyképességének is kedveztek, különösen az üzemanyag-hatékonyság javítása terén117. Ugyancsak az Európai Halászati Alap vezette be a közösség szintjén irányított helyi fejlesztést (CLLD) mint a halászati ágazat hanyatlásának kezelésére szolgáló innovatív módszert. A Halászati Területek Hálózat által a közelmúltban végzett elemzés megmutatta, hogy a közösség szintjén irányított helyi fejlesztés volt a legfontosabb mechanizmus a kisüzemi part menti flották támogatásában. Ezekhez a kedvezményezettekhez 170 millió EUR-t irányítottak át, ennek segítségével például a turizmus révén diverzifikálták a jövedelemforrásaikat, illetve az értékesítési kör rövidre zárásával növelték a fogásaik értékét. Fenntartható növekedés A 2007–2013-as időszakban közös agrárpolitika alá tartozó összes kifizetés 80 %-a kötődött az úgynevezett „kölcsönös megfeleltetéshez” – a mezőgazdasági termelők alapvető környezeti (illetőleg élelmiszer-biztonsági, állat- és növény-egészségügyi és állatjóléti) normáknak való megfeleléséhez118. Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapnak a természeti erőforrások fenntartható kezeléséhez és az éghajlat-politikához való hozzájárulása ezeken az intézkedéseken keresztül zajlott. Emellett a mezőgazdasági termelők támogatásával az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap lehetővé tette a potenciálisan káros intenzív művelési gyakorlatok feladását. A mezőgazdasági ágazatból (a talajt is beleértve) származó, üvegházhatást okozó gázok kibocsátásai tovább csökkentek – 2000 és 2014 között az EU-28 területén 10,1-kal%, azaz átlagosan évi 0,8 %-kal. A vidékfejlesztési programok keretében a területalapú kifizetések különféle típusai az olyan gazdálkodási gyakorlatok ösztönzését szolgálták, amelyek a mezőgazdasági és az erdészeti ágazatban egyaránt bizonyítottan kedvező hatást gyakorolnak a biológiai sokféleségre, a talajra, a vízre és a levegőre. Az agrár-környezetvédelmi programok hatálya alá tartozó terület a 2007–2013-as programozási időszak alatt 47 millió hektárra bővült, ami az EU-27 országaiban119 a 2013-as mezőgazdasági hasznosítású területek több mint 25 %-ának felel meg. A mezőgazdasági termelőknek ökológiai gazdálkodásra való áttérés vagy annak fenntartása céljából adott támogatás 7,7 millió hektárt fedett le. Mindez fontos szerepet töltött be az uniós mezőgazdaság környezeti teljesítményének javulásában. Az Európai Halászati Alap esetében a 2007–2013-as utólagos értékelést alátámasztó külső elemző tanulmány azt állapította meg, hogy az Európai Halászati Alap időszakának végére teljesült az a célkitűzés, hogy az uniós halászflotta kapacitása igazodjon az Európai Halászati Alap támogatásához a flottateljesítmény csökkentése és a bruttó űrtartalom terén. A halászat fenntartható kiaknázásában való előrehaladás azonban nagyrészt a halászati gazdálkodás eredménye, amihez az Európai Halászati Alap becsült nettó hozzájárulása a teljes flottakapacitás csökkentésének körülbelül 66 %-a volt. Miközben az irányító hatóságok többsége elismeri, hogy az Európai Halászati Alap hozzájárult a halászat káros környezeti hatásainak mérsékléséhez, az Európai Halászati Alapon belül viszonylag alacsony volt a kifejezetten a biológiai sokféleség védelmére és megőrzésére irányuló projektek igénybevétele. Erre számítani lehetett, mivel a programban a halászat és az akvakultúra fejlesztésén volt a hangsúly (vagy a káros környezeti hatások csökkentése, vagy legalább annak elérése érdekében, hogy ezek a hatások ne legyenek elfogadhatatlan szintűek), nem pedig a biodiverzitás célkitűzésein. Voltak más finanszírozási források is, köztük a LIFE+, amelyekben nagyobb szerepet kapott a biológiai sokféleség védelme és megőrzése120. Inkluzív növekedés A közvetlen kifizetések és piaci intézkedések ötvözése határt szab a munkahelyek megszűnésének és a veszteségeknek.121 A vidéki területek foglalkoztatási rátája 2015-re 65 %-ra állt vissza. Ez fontos volt az Unió 11 millió mezőgazdasági üzeme, azok 22 millió rendes munkavállalója és a mezőgazdasággal kapcsolatban állók számára – ilyen az élelmiszer-feldolgozásban, élelmiszer-kiskereskedelemben és étkezési szolgáltatásokban dolgozó 22 millió fő –, valamint az egyéb beszerzési és továbbfeldolgozó ágazatokban dolgozók számára (ami együttesen csaknem 44 millió munkahelyből álló ágazat). A közvetlen kifizetéseket ugyanakkor nagyrészt függetlenítették a termeléstől, és a mezőgazdasági termelők szabadon reagálhattak a piaci jelzésekre. A közös agrárpolitika egyben az Unió kiegyensúlyozott területi fejlődését is előmozdította vidékfejlesztési intézkedései révén, amelyek a 2007–2013-as időszakban a vidéki területek alapszolgáltatásainak (pl. közlekedés; villamos energia; lakáskarbantartás) fejlesztése érdekében csaknem 53 000 műveletet támogattak. A különféle vidékfejlesztési intézkedések alkalmazásából származó kifizetések a mezőgazdasági üzemek és a kapcsolódó munkavállalók túlnyomó többségének kedveztek. Ezek a foglalkoztatás fenntartásának meghatározó elemei lettek. 53 000 művelet a vidéki területek alapszolgáltatásainak (pl. közlekedés; villamos energia; lakáskarbantartás) fejlesztése érdekében Az Európai Halászati Alap esetében a 2007–2013-as utólagos értékelést alátámasztó külső elemző tanulmány azt állapította meg, hogy a feldolgozásra és forgalmazásra fordított beruházások hozzájárultak a munkahelyek megőrzéséhez és újak létrehozásához, és felgyorsították az iparág modernizálását. A helyi halászati területek fenntartható fejlődése (4. tengely) lehetővé tette a munkahelyek fenntartását és újak teremtését, és ez volt az életminőség javításának fő politikai eszköze a halászattól függő területeken. Becslések szerint az Európai Halászati Alap összességében körülbelül 20 000 munkahely létrejöttéhez járult hozzá. A megtartott munkahelyekről nincsenek számadatok, kivéve a 4. tengely esetében, amelyről úgy becsülik, hogy nagyjából 9000 munkahely megőrzésében volt szerepe122. Becslések szerint az Európai Halászati Alap körülbelül 20 000 munkahely létrejöttéhez járult hozzá. 1.4. Biztonság és uniós polgárság (3. fejezet)123 A 3. fejezet alatt az uniós költségvetés olyan programokat egyesít (a 2016. évi teljes uniós költségvetés 2,6 %-át képviselő 4 milliárd EUR-val), amelyek a sürgető politikai kihívásokat, így a biztonságot, a menekültügyet, a migrációt és a harmadik országbeli állampolgárok integrációját, az egészségügyet és a fogyasztóvédelmet, a kultúrát és a polgárokkal folytatott párbeszédet támogatják. A finanszírozás olyan projektekre irányul, amelyeken az uniós együttműködés jelentős hatékonyságnövekedést eredményez. Ábra: Fenti diagram: A 2016-ban a 3. fejezetből finanszírozott fő programok / Lent: a 3. fejezet részesedése a 2016. évi teljes költségvetésből. Valamennyi összeg millió EUR-ban.





A programok hozzájárulása a Bizottság prioritásaihoz: A 3. fejezet programjai főként a Juncker-Bizottság „Jogérvényesülés és alapvető jogok” és „Migráció” prioritásaihoz járulnak hozzá. Az érintett alacsony költségvetés ellenére ezek a programok hozzájárulnak az Európa 2020 stratégia eredményeihez. Az egészségügyi program például az intelligens és inkluzív növekedés találkozásánál helyezkedik el: finanszírozza az egészségügyben és az egészségügyi ellátásban való innováció alkalmazására irányuló intézkedéseket, támogatja a tagállamokat az egészségügyi rendszerük megreformálásában, ugyanakkor népszerűsíti az egészségmegőrzést és a betegségek megelőzését, valamint a veszélyeztetett csoportok egészségét, illetve 2015 óta a menekülteket külön kezelő fellépések révén foglalkozik az egészségügyi egyenlőtlenségek növekvő tendenciájával. A Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap124 a nem uniós polgárok integrációját szolgáló projektek finanszírozásával járul hozzá az inkluzív növekedéshez. 1.4.1. A 2014–2020 közötti programok előrehaladása 2016 újabb kritikus év volt, amikor Európának meg kellett mutatnia, hogy képes a migrációs kihívások és a biztonsági fenyegetések kezelésére. Az első adatok azt mutatják, hogy csökkent az Unió külső határainál feltartóztatott irreguláris migránsok száma (2015-ben 1,8 millió volt, 2016-ban pedig 0,5 millió). Az EU–Törökország nyilatkozat végrehajtásának köszönhetően drámai mértékben csökkent a Görögországba történő illegális beutazások száma; a Líbiából érkező illegális határátlépők száma azonban továbbra is igen magas. E nehézségek kezelését két alap támogatja, együttesen 11 milliárdos költségvetéssel, végrehajtásuk pedig nagyrészt (70 %-ban) közös irányítással, nemzeti programokon keresztül, illetve közvetlen irányítással, vészhelyzeti finanszírozással történik: ez a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap (AMIF) és a Belső Biztonsági Alap (ISF), amelynek két ága van, a határigazgatást támogató eszköz és a rendőrségi együttműködést támogató eszköz. 2016-ban mindkét program végrehajtása gyorsuló ütemben haladt. Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap – a tagállamok támogatása a migráció kezelésében a menekültügy, legális migráció és a harmadik országbeli állampolgárok integrációja, visszatérése, áttelepítése és áthelyezése terén végzett fellépésekkel A Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap különböző típusú projekteket támogat:  Menekültügyi projektek: A tagállamok 2016-ban 49,4 millió EUR-t költöttek el a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap nemzeti programjai keretében. Ezzel 366 426 menedékkérőnek nyújtottak segítséget a befogadási és menekültügyi rendszerek területén folyó, különféle projekteken keresztül (pl. jogi segítségnyújtás és képviselet, szociális tanácsadás, a kiszolgáltatott csoportoknak szóló, célzott szolgáltatások).  Legális migrációs és integrációs projektek: A tagállamok 2016-ban 43,8 millió EUR-t költöttek el a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap nemzeti programjai révén, és ezzel a nemzeti, helyi és regionális stratégiák keretében 1 602 041 harmadik országbeli állampolgárnak nyújtottak segítséget az integrációs intézkedések, például az oktatás és képzés, nyelvtanfolyamok és a munkaerőpiaci belépést megkönnyítő felkészítés, lakhatási tanácsadás és segítségnyújtás, megélhetés, közigazgatási és jogi iránymutatás, valamint orvosi és pszichológiai ellátás formájában.:  Visszatérési projektek: A tagállamok az alapból származó támogatással jelentősen fokozták erőfeszítéseiket az önkéntes visszatérés és a kitoloncolás területén. A tagállamok 2016-ban 105,9 millió EUR-t fordítottak arra, hogy az önkéntes visszatérési programokkal 26 187 személy számára lehetővé tegyék a visszatérést, és11 561 személyt visszaküldjenek az uniós jogban rögzített normáknak megfelelő kitoloncolási műveletekkel. A Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap támogatta az integrált visszatérés-kezelési alkalmazást (IRMA) is. Ez a biztonságos platform lehetővé teszi a visszatérési műveletek biztonságos megtervezését, és segíti a tagállamokat és az Európai Határ- és Parti Őrséget az információ összegyűjtésében és megosztásában.  Áttelepítés: A tagállamok 2015. július 20-án megállapodtak 22 504, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló személy harmadik országokból való áttelepítéséről. A 2016. március 18-i EU–Törökország nyilatkozat értelmében a görög szigetekről Törökországba visszaküldött minden egyes szíriai állampolgárért cserébe egy másik szíriait Törökországból az EU-ba telepítenek át. A tagállamok 2016-ban 14 205 személyt telepítettek át, ami a korábbi évekhez képest jelentős növekedést jelent. A Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapról szóló rendeletnek megfelelően az áttelepítő tagállam áttelepített személyenként 10 000 EUR125 vagy 6 000 EUR átalányösszeget kapott.  Áthelyezés: 2016-ban egy további 1 040 millió EUR keretösszeget különítettek el, amely 2015. szeptember és 2017. szeptember között 160 000 személy áthelyezését hivatott támogatni. Az áthelyezésről szóló tanácsi határozatokkal összhangban az áthelyező tagállam részére áthelyezett személyenként 6 000 EUR átalányösszeget biztosítottak, Olaszország és Görögország pedig 500 EUR átalányösszeget kapott minden áthelyezett személy után. Ez segítette az áthelyezés ütemének felgyorsítását. 2016 végére a Görögországból induló áthelyezések elérték az 1000 fős havi átlagot, az Olaszországból való áthelyezések pedig a havi 700 főt. 2016 végéig összesen 9923 embert sikerült áthelyezni (2649-et Olaszországból, 7274-et Görögországból); ez azonban még mindig jócskán elmarad a 2017. szeptemberig kitűzött céltól. A CITIES-GROW („A migránsok integrációja a városokban végzett gazdasági tevékenységgel”) projektet az EUROCITIES (az európai nagyvárosok hálózata) koordinálja. A projektben 16 európai város vesz részt: Athén, Barcelona, Birmingham, Brighton & Hove, Drezda, Gdansk, Gent, Helsinki, Lisszabon, München, Nantes, Nicosia, Riga, Rotterdam, Tampere és Utrecht. A projekt keretében párokba rendezik a közös integrációs nehézségekkel küzdő városokat. Az egyik város lesz a mentor; megosztja a tapasztalatait, és független támogatást nyújt a végrehajtó városnak, amelyik növelni akarja a színvonalat, és változtatásokat szeretne véghezvinni. A harmadik országbeli állampolgárok és nemzetközi védelemben részesülők sikeres integrációjára irányuló konkrét helyi intézkedések végrehajtásával kapcsolatos know-how, szakértelem és bevált módszerek megosztása mindkét fél számára hasznos. A közös felelősség és a támogató hálózatok kialakítása révén a politikai döntéshozók, a kedvezményezettek és az érdekelt felek között létrejövő együttműködés biztosítja, hogy a levont tanulságok a projekt élettartamán túl is megmaradjanak. Eddig már négy mentori rendszert szerveztek meg:  A vevők és a szállítók összekapcsolása: a bevándorló vállalkozók hozzáférése az állami és magánszerződésekhez;

 Összefogás a vállalkozásokkal, a helyi munkaközvetítő irodákkal és helyi oktatási intézményekkel a munkahelyek és a készségek jobb összehangolása érdekében, a migráns hátterű fiatalok foglalkoztatásáért;  A migráns vállalkozókat ösztönző és támogató szolgáltatások;  Megkülönböztetés elleni stratégiák a helyi álláspiacon. Belső Biztonsági Alap A Bizottság az Európai Határ- és Parti Őrség (EBCG) ügynökséggel (szokásos nevén a Frontex) és a tagállamokkal együtt tovább dolgozott a hatékony tengeri jelenlét megvalósításán. Az ügynökség átlagosan napi szinten 600 munkatársát rendelt ki a Földközi-tenger középső részére, emellett 2016 folyamán a Triton közös műveletben 15 hajó, négy légi jármű és két helikopter állandó bevetésen volt. A Földközi-tenger középső részéről 2016-ban 174 500 embert mentettek ki. A Földközi-tenger keleti részén a Poseidon közös művelet keretében átlagosan napi 760 tisztviselő segítette Görögországot, ezenkívül 10–12 tengeri jármű (offshore hajók és parti járőrhajók) és más eszközök (azaz helikopterek, járőrkocsik, buszok és infravörös kamerával felszerelt furgonok) is egész évben jelen voltak. A határigazgatási politika támogatására a tagállamok 2016-ban 133,6 millió EUR-t fordítottak a Belső Biztonsági Alap nemzeti programjai keretében. A tagállamok ennek segítségével jelentősen meg tudták növelni a nemzeti határvédelmi kapacitásukra fordított beruházásaikat, például a jelenlegi nagy migrációs nyomás fényében a külső határok hatékony igazgatásához elengedhetetlen, nagy értékű eszközöket szereztek be (pl. helikopterek vagy hajók vásárlása, az informatikai rendszer szükséges frissítése vagy karbantartása). A migrációs válság kezelésére irányuló erőfeszítések részeként Görögországban és Olaszországban továbbra is az uniós fogadóállomásokon (hotspot) alapuló koncepció érvényesül. A szervezett bűnözés elleni fellépés támogatása érdekében a tagállamok a Belső Biztonsági Alap nemzeti programjai keretében 2016-ban 35 millió EUR-t fordítottak a bűnmegelőzés és bűnüldözés területén zajló projektekre. Ezekre az összegekre feltétlenül szükség volt ahhoz, hogy a tagállamok nagyobb kapacitással tudják kezelni a határokon átnyúló problémákat: 2016-ban például 2 382 bűnüldözési tisztviselő részesült képzésben a határokon átnyúló vonatkozású témákban (terrorizmus, szervezett bűnözés, korrupció). A tagállamok a Belső Biztonsági Alap nemzeti programjai keretében 2016-ban 10,88 millió EUR összeget fordítottak a kockázatok és a válság területével foglalkozó projektekre. Ezek a projektek a válsághelyzetek (és benne a terrorizmus) megelőzésére és leküzdésére, valamint a korai előrejelző mechanizmusokra helyezték a hangsúlyt.



Hatékony határigazgatás: A Bizottság és más érintett ügynökségek operatív és pénzügyi támogatásában részesülő hotspotok126. Görögország 2016-ban öt teljesen működőképes hotspotot hozott létre (Lézvosz, Lérosz, Kosz, Khíosz és Számosz). A hotspotok egyesített kapacitása 7 450 férőhely, és ezeket a migránsok regisztrálására használták. 2016. március 20-tól a hotspotokat hozzáigazították az EU–Törökország nyilatkozat követelményeihez, hogy kibővítsék a menekültügyi eljárást és megkönnyítsék a Törökországba való gyors visszatérést a szigetekről. Olaszországban 2016. december 31-ére négy hotspot működött (Lampedusa, Trapani, Taranto és Pozzallo), összesen 1 600 férőhelyes kapacitással. Olaszország emellett 2016. december 7-én bejelentette, hogy 15 kiszállási kikötőben is alkalmazni fogja a hotspot eljárást. A 2016-ban érkező migránsok soha nem látott száma ellenére Olaszország komoly előrehaladást ért el a migránsok regisztrálásában és azonosításában, így az összesített ujjlenyomat-vételi arány 2016 egészére nézve 97 % körül volt. 2016 végén a hotspot területekre érkező migránsokat minden esetben ellenőrizték, ujjlenyomatot vettek tőlük, regisztrálták és tájékoztatták az ezután következő eljárásokról; ehhez sok tájékoztató kampány indult, információs fülkéket hoztak létre stb. A biztonsági ellenőrzések mellett a hotspot munkafolyamatban és az áthelyezési eljárásban integrált, szisztematikus egészségügyi ellenőrzések is szerepeltek, ezenkívül javították a befogadási feltételeket, külön figyelemmel a kiszolgáltatott csoportokra, köztük a gyermekekre. Az EU-n belüli szükséghelyzeti támogatásnyújtás eszköze A 2016-ban az EU-ba érkező menekültek jelentős száma miatt az EU létrehozta az Unión belüli szükséghelyzeti támogatásnyújtás eszközét (ESI)127, hogy támogassa a nemzeti hatóságok humanitárius válaszlépéseit a migrációs és menekültválság során. Az ESI számára a 2016-tól 2018-ig tartó időszakra legfeljebb 700 millió EUR-t különítettek el. 2016-ban Görögország volt az egyetlen olyan tagállam, amelyik megfelelt a rendeletben kitűzött két jogosultsági kritériumnak128; a rendelet alapján eddig finanszírozott intézkedések mindegyike a görögországi humanitárius helyzet kezelésére irányult. 2016 végére több mint 190 millió EUR összegben kötöttek szerződést 14 ENSZ-ügynökséggel, nemzetközi szervezettel és nem kormányzati szervezettel, hogy szükséghelyzeti segítségnyújtást biztosítsanak a víz, szennyvíz és higiénia, a menedék, az egészségügy, a védelem és az oktatás területén. Több mint 35 000 menekültnek nyújtottak menedéket, és 417 szükséghelyzeti férőhely jött létre kísérő nélküli kiskorúak részére. Uniós polgári védelmi mechanizmus Az uniós polgári védelmi mechanizmust 2016-ban 26 alkalommal aktiválták, hogy reagáljon az Unión belüli és kívüli katasztrófákra. A Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központ (ERCC) – azaz a mechanizmus operatív központja – különféle válságkörülmények között segítette és koordinálta a szakértők129 és a segélyek kirendelését a részt vevő államokból130. A Bizottság 2016. februárban a mechanizmus részeként és az uniós tagállamokkal együtt elindította az Európai Orvosi Hadtestet – közvetlenül az Ebola-válságra adott nemzetközi válaszlépésekből levont tanulságokra reagálva.

A polgárokkal folytatott párbeszéd támogatása – Európa a polgárokért Az Európa a polgárokért program két ága hozzájárul ahhoz, hogy a polgárok jobban megismerjék az EU-t, történelmét és sokszínűségét. Az Európa a polgárokért program félidős értékelése most folyik, véglegesítése az elkövetkező hónapokban várható. Az alap végrehajtása közvetlen irányítással történik. 2016-ban a beérkezett 2496 pályázatból 396-ot választottak ki: Az „Európai emlékezet” alprogram keretében támogatott 38 kezdeményezés az önkényuralmi rendszerek okait vizsgálta a modern európai történelemben, és megemlékezett ezek bűneinek áldozatairól. A „Demokratikus szerepvállalás és polgári részvétel” alprogramba tartozó 237 testvérvárosi projekt, 30 város hálózat és 25 civil társadalmi projekt a tudatos emlékezettel, a közös történelemmel és értékekkel és a polgári részvétellel és demokratikus szerepvállalással foglalkozott, a migrációs és menekültválsággal és a pénzügyi válság tartós hatásaival sújtott környezetben.



Jogérvényesülés program A Jogérvényesülés program (költségvetése 47,7 millió EUR) 2016-ban hozzájárult a jogérvényesülés európai térségének továbbfejlődéséhez. Működési támogatásban 13 keretpartner részesült; ezek mind a polgári és büntetőjogi ügyekben való igazságügyi együttműködés vagy az igazságszolgáltatáshoz való jog területén működő uniós hálózatok. Közéjük tartozik például az EU Közjegyzői Tanácsa, a Büntetés-végrehajtási és Korrekciós Szolgálatok Európai Szervezete, a Fair Trials Europe, a Victims Support Europe és a Bírói Tanácsok Európai Hálózata. A működési támogatások hozzásegítettek e szervek kapacitásainak és finanszírozott tevékenységeinek további bővítéséhez, amilyen a hálózatépítés és a figyelemfelhívó tevékenységek, az uniós politikai és jogalkotási munka támogatása és kiegészítése. Jogok, egyenlőség és polgárság program A Jogok, egyenlőség és polgárság program 2016-ban 59,9 millió EUR összegű költségvetéssel működött. Működési támogatásban hét uniós hálózat részesült, köztük a Nők az Erőszak Ellen, a Child Helpline International és a Gyermekjogi Ombudsmanok Európai Hálózata. Ezek a hálózatok azon dolgoznak, hogy megelőzzék és megszüntessék a gyermekekkel és nőkkel szembeni erőszak minden formáját, védjék az áldozatokat az ilyen erőszakkal szemben, és óvják a gyermekek jogait. A megkülönböztetésmentesség területén a finanszírozást öt keretpartnernek ítélték oda, köztük például az Európai Transznemű Hálózatnak és az Idősek Európai Platformjának. A rasszizmus és idegengyűlölet elleni fellépés területén a finanszírozást az „Európai hálózat a rasszizmus ellen” kapta, a nemek közötti egyenlőség területén pedig az Európai Női Lobbi. A hálózatépítési és figyelemfelhívó tevékenységek hozzájárultak e szervek kapacitásainak további bővítéséhez, egyúttal a szakpolitikai és jogalkotási munkát is támogatták és kiegészítették ezeken a fontos területeken. Fogyasztóvédelmi program A fogyasztóvédelmi program részére 2016-ban kiosztott 23,7 millió EUR működési költségvetést főként a bizonyítékokon alapuló fogyasztóvédelmi jogszabályok kidolgozásának támogatására, valamint a fogyasztói jogok belső piaci érvényesítésére és népszerűsítésére használták fel, ami figyelemfelhívó tevékenységgel és a fogyasztói szervezetek kapacitásnövelésével járt. Az Európai Fogyasztói Központok Hálózatának (ECC-Net) nyújtott éves támogatás az éves működési költségvetés körülbelül egyharmadát teszi ki, mivel ez a hálózat fontos szereplő a fogyasztók tájékoztatása és segítése terén, akik így támogatást kapnak a jogaik gyakorlásához a határokon átnyúló ügyletek során, és hozzáférhetnek a megfelelő vitarendezéshez. Élelmiszer és takarmány Az élelmiszer és takarmány program keretében 2016-ban 160 millió EUR összegben társfinanszírozott 130 nemzeti állategészségügyi program a terveknek megfelelő előrehaladást mutatott. Ezek a programok az átvihető, gyakran járványos állatbetegségeket célozzák meg, és közvetlen hatásuk van a közegészségügyre az élelmiszer-biztonsági kérdések miatt, illetve azért, mert egyes, állati eredetű betegségek emberre is átterjedhetnek. A járványos állatbetegségek ezenkívül komoly gazdasági költségekkel is járhatnak a belső uniós és az exportpiacok elvesztése és az uniós és tagállami költségvetésre háruló közvetlen járványvédelmi költségek miatt. A betegségek felszámolása azonban hosszú folyamat, amely hosszú időn át folyamatos, következetes erőfeszítést igényel. 2016-ban emellett 22, a növényekre káros szervezetekkel foglalkozó nemzeti felmérési program részesült társfinanszírozásban (2015-höz képest 5-tel több) a kártevők váratlan elszaporodásának korai kimutatása és megszüntetése érdekében. A növénykereskedelem globalizációja az éghajlatváltozással együtt jelentősen fokozta a növények kártevőfertőzésének veszélyét. A korai felismerés és ellenőrzés ezért feltétlenül szükséges a kereskedelmi és gazdasági következmények enyhítéséhez. A nemzeti programok társfinanszírozása mellett folyamatban van a vészhelyzeti intézkedésekre szóló uniós pénzügyi támogatás, hogy időben meg lehessen fékezni az állatbetegségek és kártevőjárványok kitöréseit. Fontos a korai megfékezés, mivel egy járvány hatalmas költséget jelenthet az uniós költségvetés, a nemzeti költségvetés és a gazdálkodó közösség számára, ha nem tudják azonnal kezelni, és kikerül az ellenőrzés alól. Az Egyesült Királyságból indult, de más országokra is átterjedő 2001-es száj- és körömfájás járvány például a becslések szerint 12 milliárd EUR-ba került. A bőrcsomósodáskór (LSD) elleni vészhelyzeti intézkedések 2016-ban komoly előrelépést jeleztek. Ezeket azonnal hatályba léptették, így Görögországban és Bulgáriában sikerült is megfékezni a járványkitöréseket. Az EU ezenkívül a szükséghelyzeti intézkedési kereten belül további intézkedést is tett, és finanszírozta a bőrcsomósodáskór elleni védőoltás azonnali beszerzését több balkáni harmadik országban (Szerbia, Koszovó, Montenegró és Albánia), ahol a gyors, tömeges vakcinázás megakadályozta, hogy a betegség átterjedjen az Unió területére. Az uniós támogatású vészhelyzeti intézkedések megállították a betegség terjedését. Az EU emellett a jövőbeni kockázatokra felkészülve egy bőrcsomósodáskór elleni vakcina bankot is létrehozott, hogy a jelenlegi és jövőbeni járványkitörések esetére gyors vakcinaellátással segítse a tagállamokat. Az elmúlt években a szükséghelyzeti intézkedésekhez adott uniós társfinanszírozás segítségével sikerült megfékezni az afrikai sertéspestis (ASF) terjedését az EU keleti részén érintett négy tagállamban, ahová a Belarusz és Ukrajna területéről származó vaddisznók hurcolták be. A betegség nem terjedt át a fertőzött tagállamok más részeire vagy más országokra. Az afrikai sertéspestis és a bőrcsomósodáskór járványkitörései elleni azonnali, jól irányzott és sokrétű uniós válaszlépések korlátok között tartották a negatív hatásokat, holott a járványok pusztító hatással lehettek volna az állatok egészségére és az ágazat fenntarthatóságára nézve. Egészségügyi program Az egészségügyi program 2016-ban elsősorban az egészségügyi technológia értékelésével és az európai referenciahálózatok létrehozásával foglalkozott, amelyek a ritka betegségektől szenvedő európaiak millióit segítik. Az egészségügyi program alapjait az ebola és a zika terjedését meggátló beavatkozások támogatására is felhasználták, amihez megerősítették a tagállamok felkészültségét és válaszlépéseit, különösen az Egészségügyi Biztonsági Bizottság intézkedései révén (belépéskori szűrvizsgálat, egészségügyi evakuálás, a terjedés megelőzése a közlekedésben és kórházi környezetben). Az uniós tagállamokba érkező menekültek nagy számára adott azonnali válaszlépésként néhány kiigazítást is bevezettek, nevezetesen a menekültek egészségével foglalkozó intézkedések támogatásának lehetőségét. Tizenegy intézkedés kapott finanszírozást 14 millió EUR összegben, hogy növeljék az anyai egészség javításával és az egészségügyi ellátással kapcsolatos tudatosságot és elkötelezettséget a menekültek és migráns nők esetében, javítsák az Európába érkező, kiszolgáltatott helyzetű bevándorlók és menekültek egészségügyi ellátáshoz való hozzáférését és intézkedésekkel és képzésekkel segítsék a migránsokkal és menekültekkel dolgozó egészségügyi szakembereket és bűnüldözési tisztviselőket.

A 2007–2013 közötti többéves pénzügyi keretbe tartozó előző egészségügyi program utólagos értékelésében szereplő ajánlásokat figyelembe véve, a bizottsági szolgálatok most végrehajtanak egy cselekvési tervet a program felügyeletének javítása és az előrehaladásról és az eredményekről való jobb beszámolás érdekében. A harmadik egészségügyi program félidős értékelésének eredményei azt jelzik, hogy a program jobban tudja kezelni azokat a fontos egészségügyi szükségleteket, ahol hozzáadott értéke lehet (ilyen például az antimikrobiális rezisztencia, az e-egészségügy a digitális egységes piac keretében és az innovációk az egészségügyben és az egészségügyi ellátásban). Az értékelés megállapította, hogy az egészségügyi program reagál a körülmények és tendenciák változásaira, például a válságkezelés szükségességére. A 2015-ös migránsválság korai, előzmény nélküli próba elé állította a program alkalmazkodóképességét, tekintettel a válság páneurópai jellegére és a meglévő közegészségügyi infrastruktúrát érő terhelésre. Az értékelés a negatívumok között azt állapította meg, hogy alacsony a program ismertsége, és az eredményeinek terjesztését is javítani kellene. Kreatív Európa program A Kreatív Európa program támogatja az európai kulturális és kreatív ágazatokat, különösen az audiovizuális ágazatot, hogy ösztönözze a kulturális és nyelvi sokszínűséget, és serkentse a versenyképességet. A költségvetés 56 %-a a „MEDIA alprogramra”, 31 %-a a „Kultúra alprogramra”, 13 %-a pedig a kulturális–kreatív ágra jut. Európai hozzáadott értékének kulcsa, hogy kiegészíti a nemzeti állami forrásokat, és támogatja a transznacionális tevékenységeket és együttműködést, erősíti a méretgazdaságosságot és figyelembe veszi az alacsony kapacitású országokat. A bővítés és az európai szomszédságpolitika révén növekvő számú részt vevő országoknak köszönhetően a program a nemzetközi kulturális kapcsolatokra vonatkozó uniós stratégia hasznos eszköze lett. A 2014–2016 közötti időszakban a program végrehajtása a terveknek megfelelően zajlott. 2016-ban 5408 támogatási pályázatot nyújtottak be (771-et a Kultúra, 4363-at a MEDIA és 274-et kulturális–kreatív ág keretében), és ezek közül 2097-et választottak ki támogatásra (102-t a Kultúra, 1983-at a MEDIA alprogramban, és 12-t a kulturális–kreatív ágban).



MÉDIA A MEDIA alprogram biztosítja a fő pénzügyi támogatást ahhoz, hogy az audiovizuális ágazat igazodjon a digitális egységes piachoz. A MEDIA alprogram 2016-ban ünnepelte fennállásának 25. évfordulóját. Ezen idő alatt a MEDIA alprogram a művészi minőséget és kreativitást képviselő márkaként az audiovizuális ágazat európai és nemzetközi szinten elismert szereplője lett. A legjobb idegennyelvű film Oscar-díját sorban immár negyedik éve a MEDIA alprogramból támogatott film, ezúttal a Saul fia kapta. Egy másik uniós társfinanszírozású film, az Amy kapta a legjobb dokumentumfilmnek odaítélt Oscar-díjat. A legjobb idegennyelvű film Oscar-díját 4 egymást követő évig a MEDIA alprogramból támogatott filmek kapták. A MEDIA 2016-ban különféle kezdeményezéseknek és audiovizuális területeknek nyújtott támogatást:  Az automatikus forgalmazási program 20 millió EUR-t bocsátott rendelkezésre, hogy elősegítse a külföldi filmek forgalmazását, és ezzel 52 milliós közönséget ért el. Új közönségrétegeket sikerült megszólítani, például a filmfesztiválokon keresztül. Példa erre a Hollandiában minden évben az őszi szünetben megrendezett Cinekid Fesztivál, amelyen a fesztiválra kiválasztott 500 audiovizuális produkcióval 50 000 fős gyermekközönséget érnek el.  A MEDIA sikeresen támogatta olyan új filmek elkészítését, amelyekben megvan a lehetőség arra, hogy nemzetközi közönséghez és hírnévhez jussanak. Egy 2011-ben kiadott kis, 33 000 EUR összegű fejlesztési támogatásnak köszönhetően készült el a Toni Erdmann című film, amelyet 2016-ban mutattak be, és Németországban 3 hét alatt 300 000, Franciaországban már az első héten 105 000 fős közönség látta, világszerte 100 területre adták el, és jelölték a legjobb idegennyelvű film 2017-es Oscar-díjára.  A MEDIA támogatja a 33 európai országban nagyjából 1000 európai moziból álló Europa Cinemas hálózatot, amelynek tagjai jelentős részben külföldi európai filmeket vetítenek, oktatási és marketing tevékenységeket végeznek. Becslések szerint a hálózatba fektetett minden egyes euró után 13 EUR keletkezik a pluszközönség révén.  Az üzleti és szabályozási környezet átalakulására figyelemmel a MEDIA több kapcsolódó intézkedést finanszírozott, hogy támogassa az audiovizuális ágazat alkalmazkodásra tett erőfeszítéseit. A szerzői jogi szabályozásnak az online hozzáférés növelésére javasolt módosításaival párhuzamosan például a MEDIA támogatja az európai tartalom kész katalógusainak összeállítását. Összességében 108 európai filmet tettek hozzáférhetővé átlagosan 10 területen, mindent összevéve körülbelül 950 online megjelenéssel. Kultúra A Kultúra programon belül a költségvetés legnagyobb részét a transznacionális együttműködési projektek kapják. Ezek a projektek mérettől és jellegtől függetlenül lehetőséget adnak a szervezeteknek a koprodukcióra, és hozzájárulnak a kapacitásépítéshez a készségekbe és képzésbe való befektetés, az új üzleti modellek megismerése és tesztelése, illetve a digitalizálással járó kihívások kezelése révén. Lehetővé teszik a határokon átnyúló működést és együttműködést számos művész és kulturális szakember számára (2016-ban: a projektek 31,5 %-a). A program ezenkívül az „európai hálózatok” alprogram révén 23 páneurópai, tagsági alapon működő szervezetet is támogat, amelyek 4 000 szakmai szervezetet fognak össze az egymástól való tanulás, a bevált módszerek megosztása és a kapacitásépítés érdekében. Az „európai platformok” című új intézkedés emellett új, rugalmas módszereket hozott létre a feltörekvő művészek nemzetközi karrierjének beindítására. Az egyik, 13 zenei helyszínből álló platform például 36 különböző országból 837 zenekarnak adott bemutatkozási lehetőséget, akik így Európa-szerte új közönségekhez juthattak el.



A Kultúra programból finanszírozott projektek révén csak 2016-ban 520 kulturális szervezet kapott támogatást 1 952 munkahely létrehozásához, ami az uniós társfinanszírozás és más finanszírozási források egyesítésével összesen 93,5 millió EUR-t eredményezett a kulturális tevékenységekre szerte Európában. Ehhez még hozzá kell adni a 2014-ben és 2015-ben kiválasztott 147 együttműködési projektet, amelyek összesen 847 kulturális szervezetet érintettek, és több mint 3 288 munkahely, ebből 705 állandó jellegű munkahely létrehozását támogatták. Példa erre a „Fiatal animációs művészek karrierjének fellendítése fényfestéssel” című projekt, amely a kreatív ágazat, az állami intézmények és az európai képző- és iparművészeti egyetemek együttműködésének köszönhetően kevesebb mint 300 000 EUR támogatásból fennállása alatt 11 ideiglenes és 5 állandó munkahelyet hozott létre, és mintegy 400 fiatal animációs művésznek kínált munkalehetőséget.

1.4.2. A 2007–2013 közötti programok eredményei A Bizottság 2016-ban három alap esetében megkezdte a 2011–2013-as időszak utólagos értékelését; az Európai Integrációs Alap (773,09 millió EUR), az Európai Menekültügyi Alap (654,10 millió EUR) és az Európai Visszatérési Alap (647,97 millió EUR), amelyek a mai Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap (AMIF) elődei voltak. Emellett egy negyedik, a Külső Határok Alap (1 654,21 millió EUR) értékelése is folyamatban van, az ehhez tartozó tevékenységek végrehajtása most a Belső Biztonsági Alap kertében történik. Ezeket az alapokat együttesen SOLID alapoknak hívták, és 2007-től 2013-ig működtek 3 729,37 millió EUR összegű pénzügyi előirányzattal, a végrehajtásuk pedig egészen 2016-ig folytatódott. Bár az alapok eredményességének, hatékonyságának, relevanciájának, koherenciájának és uniós hozzáadott értékének kritériumait elbíráló bizottsági értékelő jelentés még nem áll rendelkezésre, a külső vállalkozó által a felhasználási arányokról (amelyek még változhatnak) és az egyes alapok eredményeiről készített tanulmányok előzetes megállapításai a következőket mutatják: A 2007–2013 közötti időszakban, egészen 2016. decemberig a tagállamoknak és részt vevő országoknak kiosztott költségvetés felhasználási aránya alaponként és időszakonként változott, de a négy alap felhasználási aránya mindent egybevéve kielégítőnek tekinthető, a migrációs nyomást is figyelembe véve, ami miatt a szakpolitikát és az intézkedéseket folyamatosan hozzá kellett igazítani a gyorsan változó körülményekhez. A 2007–2013 közötti időszakban az alaponkénti felhasználási arányok a következőképpen alakultak:  Európai Integrációs Alap: 69,80 %  Európai Menekültügyi Alap: 76,10 %  Európai Visszatérési Alap: 69,31 %  Külső Határok Alap: 74,66 % A SOLID alapok teljesítménye idővel javult: a 2011–2013 közötti időszakban jelentősen emelkedett a felhasználási arány: az Európai Integrációs Alap 77 %-ot, az Európai Menekültügyi Alap 81 %-ot, az Európai Visszatérési Alap 81 %-ot és a Külső Határok Alap 87 %-ot ért el. Európai Integrációs Alap A megbízott vállalkozó tanulmánya azt állapította meg, hogy különösen erőteljes eredményeket sikerült elérni az EU-s bevándorlásra vonatkozó politika közös alapelveinek a gyakorlatba való átültetésében, illetve az újonnan érkezett, harmadik országbeli állampolgárok integrációs folyamatának tagállami kidolgozásában és végrehajtásában. Az alap sok olyan projektet támogatott, amelyek a bevándorlóknak nyújtottak közvetlen szolgáltatásokat, például nyelvtanfolyamot és tanácsadást. A 2011–2013 között végrehajtott projektek összesen legalább két millió harmadik országbeli állampolgárt értek el, ami az abban az időben az EU-ban lévő harmadik országbeli állampolgárok körülbelül 10 %-ának felel meg. A hatást tekintve a 26 tagállam közül 18 jelezte, hogy az Európai Integrációs Alap nagy hatással volt a bevezető programok kidolgozására és a színvonaluk emelésére, és úgy találták, hogy az Európai Integrációs Alap érzékelhető hatással volt a nyelvtudás növelésére, az állampolgári ismeretek támogatására és a fogadó társadalom jobb megismerésére. Az Európai Integrációs Alap a tagállamok többségében érdemben járult hozzá a harmadik országbeli állampolgárok integrációjához, mivel 26 tagállamból 22 találta úgy, hogy az Európai Integrációs Alap olyan intézkedések végrehajt