·A Bizottság törekedni fog arra, hogy segítse a címre pályázó, valamint az Európai Örökség címben részesített helyszíneket az európai narratíva kidolgozásában annak érdekében, hogy megfeleljenek, illetve továbbra is megfeleljenek az európai jelentőségre vonatkozó kritériumnak.

Az Európai Örökség cím helyszínek széles körének ítélhető oda: legyen szó anyagi és eszmei, egyéni és több helyszínre kiterjedő, nemzeti és transznacionális helyszínekről. Az értékelés ezt előnynek tekinti a tekintetben, hogy a cím sokféle lehetséges helyszín megnyerésére és egyesítésére lehet alkalmas, és abból a szempontból is, hogy a fellépés ezáltal jól elkülönül a kulturális örökség területére irányuló egyéb kezdeményezésektől. A közös kiválasztási kritériumok bevezetése volt az egyik fő változtatás 2011-ben, amikor az Európai Örökség címet kormányközi kezdeményezésből uniós szintű fellépéssé alakították át. A közös kiválasztási kritériumok biztosítják, hogy a helyszínek relevánsak legyenek az Európai Örökség cím célkitűzései szempontjából, ugyanis a kijelölt helyszínek egyértelműen meghatározzák európai jelentőségüket, és kötelezettséget vállalnak olyan tevékenységek végrehajtása mellett, amelyekkel elérhetők a fellépés célkitűzései. A közös kiválasztási kritériumok emellett a fellépés identitásának formálásához is hozzájárultak.

·A Bizottság továbbra is megőrzi az európai kulturális örökség helyszíneinek Európa történelme és kultúrája, és/vagy az Unió építése szempontjából betöltött európai jelentőségére helyezett fő hangsúlyt a fellépés sajátos jellemzőjeként, és továbbra is ez fogja képezni a fellépés továbbfejlesztésének, illetve célkitűzései elérésének alapját.

Mivel a kulturális örökség több területet is magában foglal, az Európai Örökség cím bizonyos mértékű szinergiákra ad lehetőséget a fellépés és a szociális, gazdasági és nemzetközi szakpolitikai területek között. E szinergiák kialakítására lehetőség kínálkozhat az Új európai kulturális menetrend és a kulturális örökségért való fellépés európai kerete által biztosított aktívabb szakpolitikai együttműködés eredményeképp. Ezenkívül esetlegesen bizonyos szinergiák érhetők el az Európai Örökség cím, valamint az oktatás és a képzés területét érintő uniós programok, például az Erasmus+ program között is.

Az értékelés összességében arra enged következtetni, hogy az Európai Örökség címre vonatkozó fellépés továbbra is releváns az EU jelenlegi kulturális igényei szempontjából, összhangban áll az Új európai kulturális menetrenddel , valamint az uniós polgárok kultúrával és kulturális örökséggel kapcsolatos növekvő érdeklődésével, amit a kulturális örökség európai évének (2018) jelentős részvételi aránya is alátámasztott. Az értékelés megállapításai szerint – a részleteket lásd a bizottsági szolgálati dokumentumban – a fellépést tovább kell fejleszteni, ám a földrajzi hatályának nem kell túlterjednie az EU határain, amíg a fellépés nem nyugszik szilárdabb alapokon az Unióban.

A Bizottság ez idáig negyvennyolc helyszínnek ítélte oda az Európai Örökség címet szimbolikus értékük, az európai történelemben betöltött szerepük, valamint az Európai Unió és a polgárok közötti kapcsolat szorosabbra fűzését szolgáló tevékenységük elismeréseként. Az Európai Örökséggel kapcsolatban a „helyszínek” a következőt jelentik: adott helyhez kötődő műemlékek, természeti, víz alatti, régészeti, ipari vagy városi helyszínek, kultúrtájak, emlékhelyek, kulturális javak és tárgyak, valamint a szellemi örökség, beleértve a kortárs örökséget is. Az Európai Örökség címmel pénzdíj nem jár.

Az értékelés a fellépés elindítása óta előrelépést figyelt meg a helyszínek európai jelentőségének és szimbolikus értékének kiemelése, valamint azok európai szintű láthatóságának és vonzerejének növelése terén. Ennek ellenére az európai narratíva kidolgozása továbbra is kihívásnak bizonyul egyes helyszínek esetében, és a közös témák azonosítása változatlanul nehézséget jelent az Európai Örökség cím teljes hálózata számára.

Az értékelés megállapította, hogy a feladatban részt vevő helyszínkezelők és európai testület pozitívan ítélte meg a címet 2016-ban elnyerő helyszínek első ellenőrzését, amely azt hivatott biztosítani, hogy a helyszínek továbbra is megfeleljenek a kritériumoknak, valamint eleget tegyenek a pályázatukban benyújtott projekt- és munkatervben foglaltaknak. A helyszínkezelők többsége nagyra becsülte, hogy lehetősége nyílt a helyzetértékelésre az elért eredmények, valamint a helyszín teljesítménye terén tett előrelépések terén. Az elemzések szerint a helyszínek az európai testület által a kiválasztási folyamat során megfogalmazott ajánlások felét teljes mértékben vagy részben végrehajtották, mire sor került az ellenőrzésre. Ugyanakkor az ellenőrzés jelen formájában inkább teljesítményértékelésként működik, semmint szigorú értelemben vett ellenőrzésként. Az értékelés fontosnak tekinti egy, a tagállamok számára egységes mutatókat megfogalmazó, egyértelmű ellenőrzési keret kialakítását, amellyel biztosítható az ellenőrzési folyamat koherens megközelítése.

·A Bizottság felméri a kiválasztási és értékelési folyamatok észszerűsítésének lehetőségeit, valamint azt, hogy hogyan lehetne részletesebb visszajelzést adni a kiválasztás eredményéről. Az uniós testület továbbra is azzal a céllal értékeli a cím odaítélésének valamennyi kritériumát, hogy a pályázatban szereplő összes információt alapul vehesse az értékeléshez.

A testület a nemzeti koordinátoraikon keresztül közli a címre pályázó helyszínekkel a kiválasztással kapcsolatos döntéseit, és jelentést készít az előzetesen kiválasztott helyszínekről a Bizottság számára közzététel céljából. A kiválasztott helyszínek kielégítőnek találják a kommunikáció és a visszajelzés ezen formáját, a ki nem választott helyszínek azonban egyénre szabottabb és részletesebb magyarázatot részesítenének előnyben. A cím odaítéléséért versenyben lévő, az uniós szintű kiválasztás során ki nem választott pályázó helyszínek a következő években új pályázatokat nyújthatnak be nemzeti szintű előzetes kiválasztásra.

A cím elnyerésére pályázó helyszínek kiválasztása két szakaszból áll: kétévente legfeljebb két helyszín nemzeti szintű előzetes kiválasztása; ezt követi a helyszínek európai testület általi kiválasztása a Bizottság felelőssége mellett. Az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy a két szakaszból álló kiválasztási folyamat nem feltétlenül hatékony, ugyanis minden pályázatot értékelnek; még azokat is, amelyek esetében az adott helyszín nem igazolja egyértelműen a pályázatában a szimbolikus európai értéket. Mivel a szubszidiaritás elvének megfelelően minden tagállam kialakítja az előzetes kiválasztásra vonatkozó saját eljárásait és ütemtervét, a kulturális örökség helyszíneinek eltérő lehetőségek állnak rendelkezésükre a fellépésben történő részvételre.

Az értékelés emellett megállapította, hogy előrelépés történt az európai polgárok Európa történelmével és az Unió építésével, valamint a saját közös, de eltérő kulturális örökségükkel kapcsolatos mélyebb ismereteinek gyarapítása terén. A nyilvános konzultáció válaszadói egyetértettek azzal, hogy az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek közvetlen vagy online meglátogatása segítette őket az európai történelem és kultúra mélyebb megértésében, és az Európa építésével és integrációjával kapcsolatos ismereteik bővítésében.

Az értékelés megállapította, hogy a helyszínek többsége fokozta és javította a megismerhetőségét a látogatók számára, többek között idegen nyelveken is rendelkezésre álló, virtuális formában. Noha a címet sikeresen beépítették a helyszínek kommunikációs és oktatási tevékenységeibe, változatlanul szükség van olyan egyéb oktatási tevékenységek kialakítására, amelyek a közös kulturális örökség témájával foglalkoznak. Számos helyszín számára továbbra is kihívást jelent, hogy a helyi közösségekkel folytatott együttműködés céljából elérje az ottani közönségeket. Ez idáig kevés előrehaladás történt a kulturális örökség és a kortárs művészeti és alkotói tevékenység közötti szinergiák előmozdítása terén. Ezenkívül semmilyen bizonyíték nem utal arra, hogy az Európai Örökség cím hozzájárul a régiók gazdasági és fenntartható fejlődéséhez, különösen a kulturális turizmus révén; bár a helyszínek egyharmada arról számolt be, hogy részt vesznek helyi közösségekkel és vállalkozásokkal folytatott együttműködési tevékenységekben.

Az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy az összes helyszín fele hajtott végre közös tevékenységeket – például kiállítások, konferenciák, előadások, koncertek, műhelytalálkozók és promóciós rendezvények formájában – az Európai Örökség címet elnyerő olyan helyszínekkel, amelyek más tagállamokban találhatók. Bizonyos helyszínek előnyben részesítik az olyan helyszínekkel folytatott együttműködést, amelyek nem nyerték el az Európai Örökség címet, de hasonló témával foglalkoznak, míg az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek fele fokozni szeretné az együttműködést a fellépésen belül. Az érdekelt felek egyértelműen hangot adtak azon kívánságuknak, hogy kialakítsák az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek egy olyan hálózatát, amely együttműködési struktúraként működhet.

Az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek beszámolója szerint számos előnyre tettek szert a cím odaítélése miatt; idetartozik többek között a szilárdabb helyi támogatás és az európai vetület; a nagyobb médiafigyelem; az Európával alkotott szorosabb integráció; valamint a fokozott láthatóság és nagyobb látogatottság. Ezzel szemben az Európai Örökség cím elnyerése jelentős ráfordításokat igényel a projekt végrehajtásához szükséges emberi és pénzügyi erőforrások terén.

·A Bizottság tevékenységeket indított annak érdekében, hogy hozzájáruljon az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek nemzetközi fellépésére irányuló kapacitásépítéshez, valamint az Európai Örökség cím célkitűzéseihez, és az elért eredmények fenntarthatóságához többek között képzési tevékenységek és a személyzet helyszíneken átívelő mobilitása révén.

5. Uniós hozzáadott érték

A fellépés európai szintű működése által teremtett hozzáadott érték – a korábbi kormányközi fellépéshez viszonyítva – elsősorban az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek európai jelentőségének kiemelésében áll. A helyszínek kézzel fogható tartalommal tölthetik fel az olyan elvont fogalmakat, mint az európai értékek és identitás. Az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek emellett kapcsolódási pontot alkothatnak az európai narratívák, valamint a helyi helyszínek és polgárok között. A kultúrák közötti párbeszéd megerősítése terén egyelőre nem figyelhető meg konkrét uniós hozzáadott érték. Ez az örökségi helyszínek jellemzőiből adódhat, ugyanis azok a társadalmi-kulturális, előadóművészeti vagy városi területekkel ellentétben stb. ritkán helyeznek különös hangsúlyt a kultúrák közötti párbeszéd támogatása szempontjából nagy potenciállal rendelkező tevékenységekre.

Az EU részvétele közös kiválasztási kritériumok megalkotását, valamint európai szintű kiválasztási és ellenőrzési eljárások kialakítását vonta maga után. Ezek a fejlemények a korábbi kormányközi kezdeményezéssel összevetve fontos hozzáadott értékként azonosíthatók. Az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek felismerik a fellépés uniós hozzáadott értékét abban a tekintetben, hogy lehetőségük nyílik a tapasztalatok és bevált gyakorlatok megosztására, az egymástól való tanulásra, valamint a közös európai témák narratívájának kidolgozására.

Az értékelés megállapította, hogy a fellépés európai hozzáadott értékét korlátozhatja annak túl szűk hatálya (vagyis az, hogy a helyszínekre összpontosít). A fellépés megszüntetése azonban korai lenne, és negatív üzenetet közvetíthet a polgárok, illetve különösen a helyszínekhez kötődő érdekeltek és a kulturális örökség ágazata felé. Az Európai Örökség címet elnyerő helyszínek európai jelentőségük kiemelésére, valamint a polgárok tudatosságának növelésére irányuló törekvései súlyos kárt szenvednének.