[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.10.2005

COM(2005) 483 végleges

2005/0222 (COD)

.

Módosított javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a tagállamok fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról és a 93/13/EK tanácsi irányelv módosításáról

.

(előterjesztő: a Bizottság az EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján)

INDOKLÁS

Eljárás

A Bizottság – az Európai Parlament (EP) 2004. április 20-án megszavazott véleménye alapján – 2004. október 28-án módosított javaslatot fogadott el egy fogyasztói hitelről szóló irányelvre vonatkozóan.

A módosított javaslat kihirdetése után a Bizottság folytatta a konzultációt a tagállamokkal és az érdekelt felekkel. Ennek eredményeként a Bizottság megállapította, hogy a Bizottság álláspontjának jobb megértéséhéz egy egységes szerkezetbe foglalt szöveg hasznos lenne. A konzultációk emellett rámutattak annak szükségességére, hogy további lényeges módosításokra van szükség, annak érdekében hogy elkerülhető legyen a fogyasztói hitelekkel foglalkozó vállalkozások indokolatlan terhelése, illetve hogy ugyanakkor a fogyasztók védelme nagyobb mértékben biztosítható legyen. Különösen:

- A Bizottság által létrehozott, jelzáloggal foglalkozó szakértői fórum kibocsátotta végleges jelentését, ami hozzájárult ahhoz a döntéshez, hogy a javaslat hatálya alól zárjanak ki valamennyi jelzáloghitelt.

- Egyértelművé tették és a hitelajánlat feltételeihez igazították a szerződéskötést megelőző tanácsadási kötelezettséget a fogyasztó számára.

- Az egyes rendelkezésekben biztosított rugalmasság mellé egy kölcsönös elismerési záradék is társul, melynek célja annak biztosítása, hogy a harmonizált szabályok ezt követő átültetése ne képezzen akadályt a belső piacon.

célkitűzések

A Bizottságnak a fogyasztói hitelek területén három fő célkitűzése van:

- egy valódi belső piac feltételeinek megteremtése,

- magas szintű fogyasztóvédelem biztosítása, és

- a közösségi szabályozás egyértelműbbé tétele a fogyasztói hitelről szóló meglévő három irányelv (87/102/EK, 90/88/EK és 98/8/EK) egységes szerkezetbe foglalásával.

Ezek a célkitűzések összhangban vannak a lisszaboni stratégiával, mivel a hitelek belső piacának fejlődése növelni fogja az EU hitelezőinek versenyképességét a verseny fokozásával és a termékinnováció ösztönzésével.

A fogyasztóvédelmi rendelkezések harmonizációja a lakossági pénzügyi szolgáltatások területén, célzott kölcsönös elismeréssel társítva, a Bizottság kulcsfontosságú szempontja a lakossági pénzügyi szolgáltatások piacának fejlesztéséhez. Ez utóbbi természetes következménye az egységes valuta bevezetésének, amely az euróövezet országai között megszünteti az árfolyamváltási kockázatot és átláthatóbbá teszi az árak összehasonlíthatóságát. Az átutalási költségek jelentős mértékben csökkentek az euróövezet országai között a 2560/2001/EK rendelet bevezetését követően. Ez a jövőben kiegészül az uniós fizetési rendszerek további integrációjával, ami az euróövezet egészében ugyanolyan egyszerűvé teszi a szokásos kifizetések lebonyolítását, mint jelenleg nemzeti szinten. A határokon átnyúló kölcsönökre, amelyek határokon átnyúló visszafizetést igényelnek, különösen vonatkoznak az e fejleményekből adódó előnyök.

Rendelkezésre álló lehetőségek

A minimális harmonizáción alapuló, fogyasztói hitelről szóló 87/102/EK irányelv eredményeképpen a tagállamok különböző mértékben túlléptek az irányelv rendelkezésein. Mivel a vonatkozó rendelkezések leginkább kötelező jellegűek, a nemzeti jogszabályoknak e különbözőségei a belső piac számára akadályokat jelentenek, és visszatartják az üzleti vállalkozásokat attól, hogy páneurópai termékeket kínáljanak.

Következésképp egy jogalkotási kezdeményezés volt az egyetlen elérhető lehetőség a célkitűzések eléréséhez.

Az irányelv hatása

A versenyképességre gyakorolt hatás

- A hitelpiac fejlődési lehetőséget rejt magában; jelenleg csak kis része lépi túl a határokat.A jelentős méretű hitelpiac mögött a piacok számottevően különböznek ott, ahol a fogyasztói hitel szintjei nagymértékben változnak. Például míg az Egyesült Királyság piaca mintegy 230 milliárd eurót képvisel, egy hasonló nagyságú országban, Olaszországban viszont csak 40 milliárdot. A háztartásonkénti hitelfelvétel is számottevő eltérést mutat[1]. Egyes tagállamokban a fogyasztói hitel a háztartásokban rendelkezésre álló jövedelem jelentékeny részét teszi ki, más tagállamokban ez viszonylag alacsony.[2] Egyes piacok növekedési potenciálja alacsony, míg másoknak további fejlődésre van lehetőségük.

- Az EU egészében a hitelszerződések megkötésének lehetőségei javuló hatékonyságot és jelentős megtakarításokat kell, hogy eredményezzenek a bankok számára, valamint olcsóbb és szélesebb termékválasztékot a fogyasztók számára. A hitelezők tervezhetnek olyan páneurópai fogyasztói hitelkonstrukciókat is, amelyek nem feltétlenül kell, hogy megfeleljenek mind a 25 nemzeti szabályozásnak.

- A belső piac potenciálját ösztönző új üzleti lehetőségek jelennek meg: a technológia (különösen az internet) lehetővé teszi a fogyasztók és hitelezők számára a távszerződések kötését, új hiteligény jelentkezhet az interneten keresztüli növekvő kiskereskedelmi értékesítés következtében, az internethez való megnövekedett hozzáférés ösztönzi a telebanking szolgáltatásokat.

A versenyre gyakorolt hatás

- A hitelpiacokhoz való hozzájutás megkönnyítése ösztönözheti a versenyt egyes olyan piacokon, ahol jelenleg kevés szereplő dominál és a fogyasztók csak korlátozott mértékben juthatnak hitelekhez. Az egyre nagyobb mértékben globalizálódó gazdaságban a verseny ösztönzésének javítania kell a hitelintézetek hatékonyságát.

A fogyasztókra gyakorolt hatás

- A fokozódó verseny és a nemzeti piacok külföldi hitelezők számára történő megnyitása a fogyasztók számára a jövőben alacsonyabb kamatlábakat eredményez. A fogyasztói hitelek ára a hitelezőtől függően tagállamonként változik, és a fogyasztók számára lehetővé kell tenni, hogy az EU egész területén élvezhessék a kínált hitelek előnyeit.

- A verseny előtti akadályok megszüntetése jóval változatosabb kínálatot és jobb termékeket eredményez. Az innováció szinje már most meglehetősen magas egyes tagállamokban, azonban egyes hitelkonstrukciók csak adott tagállamokban létezhetnek, és az esetek többségében az EU-n kívül nem értékesíthetők. A fogyasztók érdeke, hogy hozzáférhessenek az EU-ban rendelkezésre álló valamennyi hitelkonstrukcióhoz, miközben magas szintű tájékoztatásban és védelemben részesülnek.

- A fogyasztói hitelmegállapodások egyes kulcsfontosságú elemeinek harmonizációja a jövőben javítaná a fogyasztók bizalmát és arra ösztönözné a fogyasztókat, hogy az EU-ban a saját tagállamuk határán kívül bonyolítsanak le hitelügyleteket. A határokon átnyúló hitelek jelenlegi alacsony szintje a más tagállamokban fennálló fogyasztóvédelem szintjét érintő aggályoknak is betudható.

A 2004. október 28-i módosított javaslathoz képest tapasztalható főbb változtatások

Cél

Az 1. cikk egyértelművé teszi, hogy az irányelv az adott területnek csak bizonyos vonatkozásaira terjed ki. Ez összhangban van a konzultációs folyamat különböző érdekelt felei által kinyilvánított nézetekkel.

Fogalommeghatározások

Folyószámlahitelek

A folyószámlahitelek kérdése tisztázásra szorult. Főként a jogbiztonság érdekében e módosított javaslat meghatározza a tagállamokban a szokásos gyakorlatnak megfelelő fogalmat.

Teljes hitelköltség

A teljes hitelköltség meghatározását az EP és az ágazat észrevételeivel összhangban átfogalmazták. A cél az, hogy a fogalom csak azokat a költségeket tartalmazza, amelyek megfelelnek a hitelezővel vagy a hitelező közvetítésével kötött szolgáltatásoknak. Ez a meghatározás szolgál a teljes hiteldíjmutató (THM) kiszámításának alapjául. A teljes kölcsöndíj az érdekelt felek és az EP kérésére törlésre került, mivel az a fogyasztók számára megtévesztő lett volna.

Hatály

Jelzáloghitel-megállapodások

Az első módosított javaslat a tőkekibocsátási (vagyis fogyasztói célú, jelzáloggal vagy ehhez hasonló eszközzel fedezett hitelmegállapodásokra) vonatkozott, és a lakhatási célú hitelmegállapodásokat kizárta. Egy hitel céljának megállapítása a hitelező számára azonban igen nehéz, ha nem lehetetlen feladat, mivel a kölcsönzött pénz felhasználását nem tudja ellenőrizni. A jelzáloghitel-megállapodások emellett általában nagyon egyedi eszközök, olyan sajátos jellemzőkkel, amelyeket a hitel céljától függetlenül, külön kell kezelni. . Ezért a Bizottság kizárta az irányelv hatálya alól a tőkekibocsátást. Ez megfelel egy, az ágazat komoly támogatását élvező EP-módosításnak.

Kezességi megállapodások, kezesek

A kezességi megállapodások ezentúl nem tartoznak az irányelv hatálya alá, mivel a kezességgel kapcsolatos fő szempont a jelzáloghitel kérdéséhez kapcsolódik.

A kezeseket ugyancsak kizárják az irányelv hatálya alól. Az irányelv kizárólag hitelmegállapodásokkal foglalkozik; célszerűbb nem foglalkozni a szerződésjog sajátos aspektusaival, amelyeket szélesebb összefüggésben szabályoznak a tagállamokban. Mindkét kizárás megfelel az EP-módosításoknak, és tekintettel van a bankszektor által előterjesztett észrevételekre.

Folyószámlahitelek

AZ EP és az európai bankszektor azzal érvelt, hogy a folyószámlahiteleket egyszerűségük és alacsony költségük miatt becsülik, és ezért nem kell azokat a hitelmegállapodások teljes követelménysorozatának alávetni. Így csak egy kevésbé szigorú rendszer vonatkozik rájuk. Megfelelő szintű információra azonban szükség van. A folyószámlahitelekre ezért korlátozott számú, szerződéskötéskor nyújtandó tájékoztatási követelmény vonatkozik.

50 000 €-nál nagyobb összegre vonatkozó megállapodások

Az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően az 50 000 €-nál nagyobb összegre vonatkozó megállapodások kizárásra kerültek, mivel azokat általában nem fogyasztási célokra kötik, hanem lakhatási célokra, ami miatt az átlagos fogyasztói hitelektől eltérő jogi szabályozást tesznek szükségessé. Az alkalmazandó küszöbökre vonatkozóan felülvizsgálati záradék bevezetésére került sor annak érdekében, hogy az irányelv hatálya alá tartozó hitelküszöböket az EU-ban tapasztalható gazdasági tendenciákhoz és a piac fejlődéséhez lehessen igazítani.

Szerződéskötést megelőző tájékoztatás

Mivel a reklámozással már foglalkozik a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv (2005/29/EK), a Bizottság csak egy listát javasol azokra a kötelező információkra vonatkozóan, amelyeket meg kell említeni a hitelre vonatkozó pénzügyi tájékoztatást tartalmazó reklámban. Egy adott hitelszolgáltatásról szóló általános reklámozási tevékenységre nem vonatkozik, ami mentesít, az üzleti vállalkozásokra háruló indokolatlan tehertől.

A szerződéskötést megelőző tájékoztatás lehetővé teszi a fogyasztók számára, hogy az ajánlatokat összehasonlítsák. Azonban a konzultációban érdekelt felek meg voltak arról győződve, hogy a túlzott mértékű információ zavaró lehet. Ezért bizonyos szerződéskötést megelőző tájékoztatási követelményeket töröltek ebből a módosított javaslatból. Ezenkívül a bankszektor kérésére a jelenlegi módosított javaslatnak az a célja, hogy biztosítsa a hatályos EK-jogban foglalt tájékoztatási követelményeknek való megfelelést.

A hitelezőnek a fogyasztó hitelképességét az ez utóbbi által rendelkezésére bocsátott információk, és adott esetben adatbázisok adatai alapján kell felmérnie. A bankszektorral folytatott széles körű konzultáció nyomán a Bizottság úgy véli, hogy ez nem okoz a bankoknak további költségeket, mivel megfelel a bevált banki gyakorlatnak.

A tanácsadási kötelezettség fogalma módosult. A bankszektortól érkező néhány kéréssel ellentétben a Bizottság fenntartja azt a nézetét, hogy a hitelezőnek nemcsak teljes mértékben eleget kell tennie a szerződéskötést megelőző tájékoztatási kötelezettségnek, hanem további magyarázattal kell szolgálnia annak érdekében, hogy lehetővé tegye a fogyasztó számára a jól megalapozott döntést. Azonban a bankszektortól és néhány tagállamtól érkezett kérésre egyértelművé tették, hogy a fogyasztó mindig felelős a hitelmegállapodásra vonatkozó végleges döntésért. Ezért a tanácsadást olyan kötelezettségként határozták meg, amelynek során lehetővé kell tenni, hogy a fogyasztó mérlegelhesse a hitel előnyeit és hátrányait. A tagállamok ezenkívül nagyobb rugalmasságot kaptak ahhoz, hogy végrehajtási jogszabályaikat piacaik helyzetéhez igazítsák.

A szerződéssel kapcsolatos tájékoztatás

A szerződéssel kapcsolatos tájékoztatás elsősorban már a szerződéskötést megelőzően nyújtott információkat, valamint az elállási jogra és a határidő előtti visszafizetési jogra vonatkozó tájékoztatást teszi szükségessé. Ez összhangban van a szokásosan bevált üzleti gyakorlattal és nem okoz többletköltségeket a hitelezők számára..

Változó kamatláb esetén a fogyasztót tájékoztatni kell a hitelkamatlábban bekövetkezett jelentős változásokról. A gyakorlatban azonban lehetetlen minden változásról tájékoztatni a fogyasztót, mivel bizonyos esetekben a kamatláb kis mértékben minden nap változhat. Ezért ez a módosított javaslat előirányozza a fogyasztók meghatározott időközönkénti tájékoztatását, és legalább a jelentős változások esetében haladéktalan tájékoztatásukat.

Adatbázisokhoz való hozzáférés

A nemzeti adatbázisok létrehozására vonatkozó kötelezettség törlésre került, mivel ez túllépett volna ennek az irányelvnek a célján. Az adatvédelemre vonatkozó kérdésekkel már a 95/46/EK adatvédelmi irányelv foglalkozik. Ezért a Bizottság csak a magán- és nyilvános adatokhoz való kölcsönös hozzáférés biztosítását javasolja, diszkriminációmentes alapon, ami ugyanúgy nem jelent többletköltségeket, mint a korábbi rendelkezés, de azzal ellentétben hozzájárul a határokon átnyúló fogyasztói hitelek előtti akadályok csökkentéséhez.

Elállási jog

Ez a javaslat előirányozza azt a lehetőséget, hogy 14 napon belül a fogyasztók elállhassanak a hitelmegállapodástól. Ez a határidő lehetővé teszi számukra a megállapodás megkötése utáni további vásárlást és azt, hogy esetleg jobb ajánlatot találjanak. E rendelkezésnek az a célja, hogy fokozza a versenyt. Megfelel a tagállamok többségében létező gyakorlatnak, bár az időtartam hossza változó. Az elállási időtartam hossza megfelel a pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról szóló irányelvnek (2002/65/EK). Következésképp – legalább a távértékesítés útján is megvalósított fogyasztói hitelmegállapodások esetében – a hitelezők nem viselnek többletköltségeket.

Kapcsolt ügyletek

Ez a javaslat előírja, hogy kapcsolt ügyletek esetében, amennyiben a fogyasztónak jogában áll elállni a vásrálási szerződéstől, elállhat a kapcsolt hitelmegállapodástól is. E rendelkezés célja annak elkerülése, hogy a fogyasztó fenntartsa a hitelt, miközben annak a célja már megszűnt. A hiteltől való elállási jog azonban nem keletkeztet a vásárlási szerződéstől való elállási jogot.

Határidő előtti visszafizetés

E javaslat biztosítja azt a jogot a fogyasztó számára, hogy a megállapodásban foglalt határidő előtt visszafizesse a hitelt. A határidő előtti visszafizetés azonban a hitelezők számára költségekkel jár. Ezért az érdekelt felekkel és a tagállamokkal folytatott konzultációkat követően a javaslat előírja, hogy a hitelezők tisztességes és objektív díjakat vessenek ki a veszteség kompenzálására. Mivel a kompenzáció kiszámítása objektív alapon történik, e rendelkezés várhatóan csak elenyésző költségeket okoz a hitelezők számára.

Tisztességtelen feltételek

A javaslat két példát tartalmaz a hitelmegállapodásokra jellemző két tisztességtelen feltételre vonatkozóan, továbbá módosítja a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK irányelv mellékletét. Az ágazatra gyakorolt esetleges hatás nem lesz számottevő, mivel az említett példák egyértelműen ellentmondanak a jó szakmai gyakorlatnak.

Harmonizáció

Általánosságban mind a a harmonizáció, mind a kölcsönös elismerés hozzájárult az EU-piac integrációjához, miközben biztosította a fogyasztók érdekeinek figyelembevételét. Egy adott területen válaszott politikák kombinációja változatlanul az adott terület jellemzőitől függ és eseti alapon kell azokról dönteni. A megfelelő kombináció megtalálásához az arányosság elvét kell alkalmazni a megoldások kidolgozásában, adott esetben a harmonizáció és a kölcsönös elismerés ötvözésével.

Ebben az összefüggésben a Bizottság a teljes harmonizációs megközelítés fenntartását javasolja, egyes területeken bizonyos fokú rugalmasságot engedélyezve a tagállamoknak. A teljes harmonizáció marad az optimális lehetőség a fogyasztói hitelek valódi belső piacának kialakítására, amely lehetővé teszi az üzleti vállalkozások számára a határokon átnyúló hitelek nyújtását, ugyanakkor kellően magas szintű fogyasztóvédelmet biztosít, függetlenül attól, hogy az EU területén hol kötötték a hitelmegállapodást. A javaslat most egyértelművé teszi, hogy a szövegben kifejezetten meghatározott elemek közül csak azok esnek teljes harmonizáció alá, amelyek – mint például az egyetemleges felelősség – a nemzeti jogrendszerek hatáskörében maradnak.

Néhány esetben a javaslat eltérési lehetőséget biztosít a nemzeti végrehajtásra, főként a nemzeti piacok vagy nemzeti jogszabályok meglévő különbözőségei miatt. Ez tapasztalható például a szerződés lejártát megelőző visszafizetéssel vagy a hitelösszeg túllépésével összefüggésben. Biztosítani kell azonban azt is, hogy az irányelv keretein belüli nemzeti végrehajtásra előírt rugalmasság mértéke ne teremtsen további akadályokat az egységes piac számára. Ezért a Bizottság a teljes harmonizációra vonatkozó megközelítését korlátozott számú kérdés kölcsönös elismerésével egészíti ki. Ennek köszönhetően csökken azokra az üzleti vállalkozásokra nehezedő teher, amelyek határokon átnyúló fogyasztói hiteleket kívánnak nyújtani.

A kölcsönös elismerésre vonatkozó javasolt rendelkezés eredményeképpen a hitelezőnek – a tartózkodási helyétől eltérő tagállamban folytatott tevékenység esetében – csak a származási tagállam jogi előírásainak (vagy azokkal egyenértékűeknek) kellene megfelelnie, a fogadó tagállaméinak nem. A szerződésjog területén ez a Római Szerződés 5. cikkében előírtaktól eltérő eredményhez vezethet. Az 5. cikknek megfelelő helyzetben, amely azon ország jogának az alkalmazásához vezetne, ahol a fogyasztó szokásos tartózkodási helye található, ez utóbbi jog olyan előírásokat teremthet, amelyek a hitelező saját országában alkalmazottakkal egyenértékű előírásokkal való összefüggésben korlátozzák ennek a hitelezőnek a tevékenységét, például azáltal, hogy magasabb szintűek, mint a saját országának az előírásai (vagy azoktól eltérőek). Ebben az esetben, amennyiben ez érinti a kölcsönös elismerésre vonatkozó záradékban említett területeket, a fogadó tagállamnak biztosítania kell, hogy az említett előírások ne vonatkozzanak a szerződésre. Vagy a felek által választott jog, vagy ilyen választás hiányában továbbra is a hitelező saját országa jogának feltételeit kellene alkalmazni.

A kölcsönös elismerési záradékban foglalt területeket ez a javaslat egyértelműen felsorolja. A szerződés lejártát megelőző visszafizetésről szóló 15. cikk és a hitelösszeg túllépéséről szóló 17. cikk tekintetében egy bevezetési időszakot állapítottak meg annak érdekében, hogy a tagállamok alkalmazkodhassanak.

Példák

A THM kiszámítására vonatkozóan a javaslat korábbi II. melléklete szerinti példákat törölték a Bizottság jobb szabályozásra vonatkozó általános céljára tekintettel. Amennyiben ezek a példák hasznos segítségnek tekinthetők a THM kiszámításában, ezek külön közzétehetők ennek az irányelvnek az elfogadását követően.

2005/0222 (COD)

Módosított javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a tagállamok fogyasztói hitel megállapodásokról szóló törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról és a 93/13/EK tanácsi irányelv módosításáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[3],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[4],

a Szerződés 251. cikkében meghatározott eljárással összhangban eljárva[5]

mivel

1. A fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1986. december 22-i 87/102/EGK tanácsi irányelv[6] meghatározza a fogyasztói hitelmegállapodások közösségi szintű szabályait.

2. (1)1995-ben a Bizottság jelentést[7] tett közzé a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló , 1986. december 22-i 87/102/EGK tanácsi irányelv alkalmazásáról, melyet követőenés az érdekelt felekkel igen széles körű konzultációkat kezdett. 1997-ben a Bizottság az 1995. évi jelentésre érkezett reakciókról összefoglaló jelentést[8] tett közzé. 1996-ban a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 87/102/EK irányelv módosításáról szóló, 1990. február 22-i 90/88/EGK tanácsi irányelvvel módosított 87/102/EK irányelv[9] alkalmazásáról egy második jelentést tett közzé.

3. (2)E A jelentések és konzultációk jelenős eltéréseket állapítottak meg az egyes tagállamok jogszabályai között az általában a természetes személyeknek nyújtott hitelek és különösen a fogyasztói hitel területén. A 87/102/EGK irányelvet átültető nemzeti jogszabályok elemzéséből kiderül, hogy a tagállamok az irányelv által nyújtott védelem mértékét elégtelennek ítélték. Ilyen módon végrehajtó jogszabályaikban az irányelv hatálya alá nem tartozó egyéb hiteltípusokat és új hitelmegállapodás-típusokat is figyelembe vettek. Ebből következően szükséges a nemzeti jogszabályok egyes tagállamok által tervezett reformját figyelembe venni, és harmonizált közösségi keretről rendelkezni. a 87/102/EGK irányelv mellett számos fogyasztóvédelmi mechanizmust alkalmaznak, a jogi vagy gazdasági helyzet nemzeti szintű különbségeinek kiegyenlítésére.

4. (3)Az ilyen nemzeti különbségekből származó de facto és de jure helyzet a közösségi hitelezők közötti verseny torzulásához vezet és akadályozza a belső piac működését olyan esetekben, amikor a tagállamok a 87/102/EGK irányelvben előírtaknál szigorúbb kötelező előírásokat fogadtak el Ez korlátozza a fogyasztók képessé gét arra, hogy a határokon átnyúló hitelek fokozatosan növekvő elérhetőségét kihasználhassák lehetőségét arra, hogy más tagállamokban jussanak hitelhez . Az ilyen torzulások és korlátozások viszont a határokon átnyúló hitelek iránti kereslet mértékét és jellegét befolyásolhatják, és ezzel viszont következményekkel járhatnak az áruk és szolgáltatások iránti keresletre. A nemzeti jogszabályok és gyakorlatok közötti különbségek további hatása az, hogy a fogyasztók nem élvezik ugyanazt a védelmet minden tagállamban.

5. (4)Az utóbbi években a fogyasztóknak ajánlott és általuk igénybe vett hiteltípusok jelentős mértékben változtak. Új hiteleszközök jelentek meg, és igénybevételük folyamatosan növekszik. Szükséges tehát a meglévő rendelkezések kiigazítása, módosítása és kiegészítése, illetve adott esetben hatályuk kiterjesztése.

6. A Szerződés 14. cikke (2) bekezdésével összhangban a belső piac belső határok nélküli térséget alkot, ahol biztosított az áruk és szolgáltatások szabad mozgása és a letelepedés szabadsága. Egy átláthatóbb és hatékonyabb hitelpiacnak a belső határok nélküli térségen belül történő kialakulása létfontosságú a határokon átnyúló tevékenységek előmozdítása érdekében.

7. Annak érdekében, hogy a fogyasztói hitelek jól működő belső piacának kialakulását megkönnyítsék, szükséges harmonizált közösségi keretről rendelkezni a kulcsfontosságú területeken. Figyelemmel a fogyasztói hitelek folyamatosan fejlődő piacára és az Európai polgárok fokozódó mobilitására, az előretekintő közösségi jogalkotásnak, amely képes a hitel jövőbeli formáihoz alkalmazkodni, és a tagállamok számára a végrehajtás során a megfelelő mértékű rugalmasságot biztosít, segítenie kell a fogyasztói hitelek tárgyában modern jogszabályok alkotását.

8. (5) Szükséges továbbá az átláthatóbb és hatékonyabb hitelpiac létrehozása. Fontos, hogy ez a piac a fogyasztók bizalmának biztosítása érdekében a fogyasztóvédelem elégséges mértékét kínálja, annak érdekében, hogy Ily módon a hitelajánlatok szabad mozgása mind a hitelajánló, mind a hiteligénylő számára optimális körülmények között valósuljon meg , kellő figyelmet fordítva az egyes tagállamok sajátos körülményeire.

9. Ez szükségessé teszi a maximális Teljes körű harmonizációra van szükség annak érdekében, hogy a Közösségben valamennyi fogyasztó számára érdekeiket és információikat nagymértékben magas szinten és egyenlő módon védelmezzék, illetve hogy valódi belső piacot lehessen teremteni. Ezért a tagállamok nem tarthatnak fenn vagy vezethetnek be olyan nemzeti rendelkezéseket, amelyek eltérnek az ezen irányelvben meghatározottaktól. Azonban az ilyen korlátozás csak az ezen irányelvnek megfelelően harmonizált rendelkezések megléte esetén alkalmazandó. Eltekintve az ezen irányelvnek megfelelően harmonizált rendelkezésektől, a tagállamok szabadon fenntarthatnak vagy bevezethetnek nemzeti jogszabályokat. Ennek megfelelően a tagállamok például fenntarthatnak vagy bevezethetnek nemzeti rendelkezéseket a szolgáltatás eladójának vagy a szolgáltatást nyújtónak és a hitelezőnek az egyetemleges felelősségére vonatkozóan. Az e tagállamok számára biztosított lehetőség további példái olyan nemzeti rendelkezések, amelyek bevezetik vagy fenntartják az adásvételi vagy szolgáltatásnyújtási szerződéstől való elállás jogát, amennyiben a fogyasztó a hitelmegállapodástól való elállás jogát gyakorolja. Olyan egyedi hitelmegállapodások esetében, amelyekre ezen irányelvnek csak bizonyos rendelkezései alkalmazandók, például a folyószámlahitelek és más egyedi hitelmegállapodások esetében, a tagállamok nemzeti jogalkotásuk keretein belül szabadon szabályozhatják az ilyen hitelmegállapodás-típusokat, az irányelv keretében nem harmonizált további elemeket .

10. Még az ezen irányelv keretében harmonizált egyes területeken is különbözhetnek a nemzeti végrehajtási szabályok, és ezzel a hitelezők számára túlzott terhet jelenthet a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás. Ezekben az esetekben, figyelembe véve a harmonizálás mértékét és az ezen irányelv által biztosított fogyasztóvédelmet, továbbá figyelemmel a jól működő belső piacra, helyénvaló a hitelezők további terhelésének elkerülése, különösen az olyan szabályoknak való megfelelés szükségessége tekintetében, amelyek a letelepedésük szerinti tagállam szabályozásán túlmutatnak. Ezért a kölcsönös elismerés elvét kell alkalmazni bizonyos esetekben, melyek kimerítő listája megtalálható ezen irányelvben. Ezekben az esetekben a kölcsönös elismerés elve magában foglalja azt, hogy a fogyasztó szokásos lakóhelye szerinti tagállam jogszabályait hatályon kívül kell helyezni, ha ezek adott helyzetben történő alkalmazása a szolgáltatások szabad mozgásának korlátozását jelenti.

11. Olyan esetekre, amikor a kölcsönös elismerés elve alkalmazandó, ez az irányelv átmeneti időszakról rendelkezik. Egy ilyen időszak lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a végrehajtási jogszabályok alkalmazásáról kellő tapasztalatot szerezzenek, továbbá ez lehetővé teszi a gazdasági szereplők számára, hogy a kölcsönös elismerés elvének alkalmazása előtt ezen irányelv végrehajtását követően új jogi kerethez alkalmazkodjanak.

(6) Tekintettel a hiteltípusok és a hitelnyújtók egyre növekvő változatosságára, az olyan személyeket, akik a hitelezőt olyan tájékoztatással látják el, melynek alapján egy fogyasztó azonosítható, illetve akik díjazás ellenében részt vesznek egy hitelmegállapodás megkötésében, hitelközvetítőknek tekintendők, tekintet nélkül a díjazás formájára. Azonban az ügyvédek és a közjegyzők elvileg nem tekinthetők hitelközvetítőknek, amennyiben a fogyasztó a hitelmegállapodással kapcsolatos tanácsadásért keresi fel őket, vagy amennyiben a megállapodást szövegezik vagy hitelesítik, amennyiben szerepük a jogi vagy pénzügyi tanácsadásra korlátozódik és ügyfeleiket nem irányítják egyes hitelezők felé.

12. A folyamatos szolgáltatásnyújtással kapcsolatos vagy hasonló áruk hasonló mennyiségben történő szolgáltatásával kapcsolatos megállapodások, melyek során a fogyasztó részletekben fizet a szolgáltatásnyújtás ideje alatt, jelentős mértékben különbözhetnek az érintett szerződő felek érdekeit, az ügyletek részletes szabályait és végrehajtását tekintve az ezen irányelv hatálya alá tartozó hitelmegállapodásoktól. Ezért egyértelművé kell tenni, hogy ezeket ezen irányelv alkalmazásában nem tekintik hitelmegállapodásnak. Ilyen megállapodásra példa az olyan biztosítási szerződés, melynek során a biztosítást havi részletekben fizetik.

13. (7) Az ingatlanfedezettel biztosított , ingatlan vásárlása vagy átalakítása céljából történő hitelnyújtásra vonatkozó hitelmegállapodásokat ki kell zárni az irányelv hatálya alól. Az ilyen hitel nagyon sajátos típust képvisel. é s a lakáshiteleket nyújtó hitelintézetek által a szerződéskötést megelőzően nyújtandó tájékoztatásra vonatkozó 2001. március 1-i Bizottsági ajánlás hatálya alá tartozik.

(8) A pénzügyi érdekeiket fenyegető kockázatra figyelemmel az olyan természetes személyek helyzete, akik a fogyasztók mellett kezesként szerepelnek, egyedi rendelkezéseket tesz szükségessé, melyek a tájékoztatásnak és a védelemnek a fogyasztók számára nyújtott szintnek megfelelő bizonyos szintjét biztosítják..

(9) A megtévesztő reklámra vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1984. szeptember 10-i 84/450/EGK tanácsi irányelv[10] [11] célja az, hogy védelmet nyújtson a reklámokban vagy a hitelmegállapodásokra vonatkozó ajánlatok reklámjaiban szereplő számadatok, költségek és kamatlábak tekintetében. Ez az irányelv előírja, hogy az ilyen számadatok, költségek vagy kamatlábak mellett fel kell tüntetni a számítás részleteit is, hogy a fogyasztónak egy hitelmegállapodás szerinti kötelezettségeivel összefüggésben lehessen megbecsülni a számadatot.

14. A fogyasztók számára védelmet kell biztosítani a tisztességtelen vagy félrevezető gyakorlatokkal szemben, különösen tekintettel az információknak a hitelező által történő nyilvánosságra hozatalára, összhangban a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK tanácsi és európai parlamenti irányelvvel[12] (a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv). Azonban ebben az irányelvben külön rendelkezni kell a hitelmegállapodásokkal kapcsolatos reklámokról és a fogyasztók rendelkezésére kell bocsátani bizonyos szabványos információkat annak érdekében, hogy összehasonlíthassák a különféle ajánlatokat.

(10) A tényleges fogyasztóvédelem érdekében szükséges a hitelek nem kívánt, házaló értékesítésével kapcsolatos olyan megközelítés elfogadása, mely szigorúbb az 1985. december 20-i 85/577/EGK tanácsi irányelvben meghatározottnál, hogy a fogyasztók számára a vállalkozás telephelyétől eltérő helyen megkötött szerződések tekintetében védelmet biztosítsanak[13].

(11) Ezen irányelv rendelkezései a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv sérelme nélkül alkalmazandók[14]. Azonban a személyes adatoknak a hitelkockázat becslése érdekében szükséges felvétele és feldolgozása tekintetében megfelelő keretet kell létrehozni egyes esetekben.

15. (14) Ezért Annak érdekében, hogy a fogyasztók valamennyi tény birtokában hozhassanak döntést, megfelelő tájékoztatást kell kapniuk a hitelmegállapodás megkötését megelőzően a hitel feltételeiről, költségeiről és kötelezettségeikről. Az ajánlatok teljes lehető legteljesebb mértékű átláthatósága és összehasonlíthatósága érdekében az ilyen tájékoztatásnak különösen magában kell foglalnia a hitelre alkalmazandó teljes hiteldíjmutatót, reprezentatív példával illusztrálva, továbbá a teljes hitelkamatlába t és mindezt a Közösség egész területén ugyanolyan módon kell meghatározni. Mivel a teljes hiteldíjmutató ebben a szakaszban csak példával jelezhető, az ilyen példának reprezentatívnak kell lennie. Ezért ennek meg kell felelnie például az adott hitelmegállapodás-típus alapján nyújtott hitel átlagos futamidejének és teljes összegének, és adott esetben a vásárolt áruknak. A reprezentatív példa meghatározásakor az egyes hitelmegállapodás-típusoknak egy bizonyos piacon tapasztalható gyakoriságát is figyelembe kell venni.

16. A fogyasztókat tájékoztatni kell valamennyi olyan járulékos költségről, melyek a hitel megszerzéséhez a hitelmegállapodás megkötését megelőzően szükségesek. Még amennyiben az ilyen költségek összegét nem is lehet előre meghatározni, a fogyasztóknak megfelelő mértékű tájékoztatásban kell részesülniük mind a reklámozás alkalmával, mind a szerződéskötést megelőző szakaszban.

17. Egyes hitelmegállapodás-típusok esetében azonban – a fogyasztóvédelem megfelelő szintjének a hitelezők vagy adott esetben a hitelközvetítők túlzott terhelése nélküli biztosítása érdekében – helyénvaló az ezen irányelvben a szerződéskötést megelőző tájékoztatásra vonatkozóan előírt követelmények korlátozása, figyelembe véve az ilyen típusú megállapodások sajátos jellegét.

18. A fogyasztót a hitelmegállapodás megkötése előtt széleskörűen tájékoztatni kell, tekintet nélkül arra, hogy a hitel forgalmazásában részt vesz-e hitelközvetítő. Ezért általában a szerződéskötést megelőző tájékoztatásra vonatkozó követelményeket hitelközvetítő részvétele esetén is alkalmazni kell. Azonban amennyiben az eladó és a szolgáltató kisegítő tevékenység keretében foglalkozik hitelközvetítéssel, nem helyénvaló ezt a személyt az ezen irányelvben meghatározott, a szerződéskötést megelőző tájékoztatásra vonatkozó követelményekkel terhelni. Ezért a szerződéskötést megelőző tájékoztatásra vonatkozóan előírt követelmények nem alkalmazandók az ilyen hitelközvetítőkre. Az eladó és a szolgáltató például akkor tekinthető kisegítő tevékenység keretében hitelközvetítőnek, ha hitelközvetítői tevékenysége nem teszi ki forgalmának jelentős részét. Ezekben az esetekben a fogyasztónak a szerződéskötést megelőző teljes körű tájékoztatását továbbra is biztosítják, mivel ezt a hitelezőnek kell megadnia.

19. A fogyasztóknak szintén körültekintően és szerződéses kötelezettségeik betartásával kell eljárniuk.

(15) Tekintettel a hiteleszközök technikai és jogi bonyolultságára, szükséges a hitelközvetítő és a hitelező általános kötelezése arra, hogy a fogyasztónak az ajánlott hiteltípusok között valamennyi tény birtokában történő választása érdekében tanácsot adjanak. Hasonlóképpen a hitelező felelőssége, hogy a „felelős hitelezés” elvével összhangban ellenőrizze, hogy a fogyasztó és adott esetben a kezes képes-e újabb kötelezettségvállalások teljesítésére.

20. A szerződéskötést megelőzően biztosítandó tájékoztatás ellenére adott esetben a fogyasztónak még kiegészítő segítségre is szüksége lehet, hogy eldönthesse, hogy a kínált termékek közül melyik hitelmegállapodás a legmegfelelőbb igényei és pénzügyi helyzete szempontjából. Ezért a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a hitelezők és adott esetben a hitelközvetítők megadják az ilyen segítséget. Adott esetben a szerződéskötést megelőző fontos információkat, továbbá az ajánlott termékekkel kapcsolatos előnyöket és hátrányokat személyre szabottan kell a fogyasztó tudomására hozni, az érintett hitelmegállapodás lehetséges bonyolultságára tekintettel.

(21) (12)

21. Annak érdekében, hogy a hitelkockázatot mind a hitelező, mind a fogyasztó számára csökkenteni lehessen, a tapasztalat és a gyakorlat egyaránt amellett szól, hogy előnyökkel jár az elegendő és megbízható tájékoztatás késedelem esetén. A tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell, hogy területükön állami vagy magán fenntartású központi adatbázis működik, adott esetben adatbázis-hálózatok formájában. A késedelmes tagállami fogyasztókat és a kezeseket ebben az adatbázisban vagy hálózatban kell nyilván tartani. Tekintettel a hatékony munkára, a hitelezőket arra kell kötelezni, hogy mielőtt a fogyasztó vagy a kezes részéről elkötelezettséget fogadnak el, használják a központi adatbázist. A hitelezők közötti verseny bármilyen torzulásának megakadályozása érdekében biztosítani kell, hogy a személyek és vállalkozások hitelezők hozzáférjenek a magán vagy állami fenntartású központi adatbázis ok hoz az olyan más tagállam fogyasztóira vonatkozóan, melyben nem letelepedettek, ugyanolyan megkülönböztetésmentes feltételek mellett, mint amelyek az adott tagállamban letelepedett személyekre és vállalkozásokra hitelezőkre vonatkoznak , vagy közvetlenül vagy saját tagállamuk központi adatbázisán keresztül.

22. Annak érdekében, hogy a fogyasztók a hitelmegállapodás szerinti jogaikat és kötelezettségeiket megismerhessék, ennek egyértelműen és tömören tartalmaznia kell valamennyi szükséges információt.

(13) Az információk titkosságának és a személyes adatok védelmének érdekében szükséges, hogy a megszerzett adatokat kizárólag a fogyasztó vagy a kezes nem teljesítése kockázatának becslésére használják. A központi adatbázisból szerzett személyes adatok bármilyen más céllal történő feldolgozását vagy felhasználását büntetik. Végül a kockázat elkerülése érdekében az adatokat a hitelmegállapodás megkötését vagy a hitelkérelem elutasítását követően azonnal meg kell semmisíteni.

(16) A hitelmegállapodásban megállapított feltételek egyes esetekben hátrányosak lehetnek a fogyasztó számára. A hatékonyabb fogyasztóvédelmet olyan sajátos feltételek meghatározásával kell biztosítani, melyek az ezen irányelv hatálya alá tartozó valamennyi hitelformára alkalmazandók. A hitelmegállapodásnak meg kell erősítenie a megállapodás megkötését megelőzően nyújtott tájékoztatást és ahhoz további információkat kell nyújtania, adott esetben törlesztési táblázat és a késedelmi díjak részletezése segítségével.

23. A teljes átláthatóság érdekében a fogyasztónak tájékoztatást kell nyújtani a hitelkamatlábról, mind a szerződéskötést megelőző szakaszban, mind a hitelmegállapodás megkötésekor. A szerződéses viszony során a fogyasztót a hitelkamatláb jelentős változásaival kapcsolatban további információkkal kell ellátni.

(24) (18)Annak érdekében, hogy a hasonló területeken az elállási jog gyakorlásával kapcsolatos eljárásokat közelíteni lehessen, szükséges rendelkezni az elállás büntetés és indoklási kötelezettség nélküli jogáról, a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i {…} 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározottakhoz hasonló feltételek mellett[15]. Az elállási jog gyakorlása előtt a fogyasztó tájékoztathatja a hitelezőt a hitelmegállapodástól való elállási szándékáról a megállapodás újratárgyalása érdekében.

(25) Kapcsolt megállapodások esetén kölcsönös függési viszony van az áruk vagy szolgáltatások beszerzése és az e célból kötött hitelmegállapodás között. Ezért az elállási jog adásvételi megállapodás tekintetében történő gyakorlása lehetővé kell, hogy tegye a fogyasztó számára, hogy a hitelmegállapodástól is elálljon. Továbbá a fogyasztók bizonyos feltételek mellett jogorvoslatot kérhetnek a hitelező ellen az adásvételi megállapodással kapcsolatos nehézségek esetén. Azonban az ilyen feltételeknek való megfelelés hiánya nem foszthatja meg a fogyasztókat az eladó vagy a szolgáltató és a hitelező egyetemleges felelősségét alkalmazó nemzeti rendelkezések által garantált jogaiktól.

(26) (21) A fogyasztónak joga van kötelezettségeit a hitelmegállapodásban megállapított teljesítési időpontot megelőzően teljesíteni. A szerződés lejártát megelőző, részletekben vagy egészben történő visszafizetés esetén a hitelező mindössze tisztességes és objektív kártérítésre jogos ult . Az objektív kártérítésnek a hitelezőt azon költségek tekintetében kell kompenzálnia, melyek közvetlenül kapcsolódnak a határidő előtti visszafizetéshez, és figyelembe kell venni mindkét szerződő fél érdekeit . mindössze, és abban az esetben, ha az ilyen visszafizetés a hitelező számára ennek megfelelő pénzügyi veszteséggel jár .

(27) (23) A hitelező jogainak egy hitelmegállapodás értelmében történő átruházása nem jár hat olyan hatással, hogy a fogyasztó vagy kezes hátrányosabb helyzetbe kerüljön. Ugyanebből az okból kifolyólag a tőkeképzési hitelmegállapodást ajánló hitelezőnek vállalnia kell a kockázatot, ha a tőkeképzést nyújtó harmadik fél késedelmesen teljesíti kötelezettségeit. A fogyasztót továbbá megfelelő módon tájékoztatni kell arról, hogy a hitelmegállapodást harmadik félre ruházzák át. Azonban amennyiben az ilyen átruházást értékpapírosítási célokból teszik, és amennyiben az eredeti hitelező az engedményessel megállapodva a fogyasztó felé hitelezőként jár el, a fogyasztónak nem fűződik lényeges érdeke ahhoz, hogy az átruházásról tájékoztassák. A fogyasztó tájékoztatására vonatkozó EU-szintű követelmény ilyen esetekben túlzott lenne, de a tagállamoknak továbbra is szabadon kellene fenntartartaniuk vagy bevezetniük ilyen követelményeket a nemzeti jogszabályaikba.

(28) (19) A belső piac megteremtésének és működésének előmozdítása, illetve a Közösség egész területén a fokozottabb mértékű fogyasztóvédelem biztosítása érdekében szükséges a számítási módszert finomra hangolni a biztosítani az összehasonlíthatóságot olyan információk tekintetében, melyek a teljes hitelíjmutatóra vonatkoznak a Közösség egész területén. A teljes hiteldíjmutató számítására vonatkozó egységes matematikai képletnek az 98/7/EK irányelvvel módosított 87/102/EGK irányelvben történő előírása ellenére a teljes hiteldíjmutató még mindig nem hasonlítható össze teljes mértékben a Közösség egész területén. Az egyes tagállamokban különböző költségtényezőket vesznek figyelembe ennek kiszámítására. Az irányelv ezért egyértelműen meg kell, hogy határozza a fogyasztó számára a teljes hitelköltséget. A biztosításhoz kapcsolódó költségeket csak akkor kell a teljes hiteldíjmutató számításába belevenni, ha a biztosítás a hitel vagy a reklámban szereplő kamatláb megszerzéséhez kötelező, és ha azt hitelezővel vagy hitelezőn keresztül, illetve hitelközvetítővel vagy hitelközvetítőn keresztül kötik. és a számításhoz felhasznált valamennyi hitelköltség elemeinek meghatározására. A teljes hiteldíjmutató tulajdonképpen egy olyan összehasonlítási eszköz, mely lehetővé teszi a fogyasztó számára, hogy felmérje és összehasonlítsa a hitelmegállapodás megkötéséből eredő kötelezettségeknek a költségvetésére tett időbeli és térbeli hatását. A teljes hitelköltségbe ezért bele kell érteni valamennyi olyan költséget, melyet a fogyasztónak meg kell fizetnie a hitelért, tekintet nélkül arra, hogy e költségeket a hitelezőnek, a hitelközvetítőnek vagy egyéb félnek kell megfizetni. Ennek megfelelően még ha a fogyasztó önként köt is biztosítást a hitelmegállapodás megkötésekor, az ilyen biztosítással kapcsolatos költségeket bele kell érteni a teljes hitelköltségbe.

(29) (17) A hitel-és kezességi megállapodásokban alkalmazott feltételek sajátos jellegére figyelemmel egyértelművé kell tenni, hogy mely feltételek et tekinti endő k tisztességtelennek a megállapodás egésze alkalmazásának sérelme nélkül, a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv[16] keretében . Az említett irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

(20) Szükséges továbbá a fogyasztó tájékoztatása a teljes hitelkamatláb formájában a hitelezőnek fizetendő összegekről, kivéve a harmadik félnek fizetendő összegeket. Ez a kamatláb lehetővé teszi a fogyasztó számára, hogy összehasonlítsa a hitelezőnként változó költségeket az általa kínált és a piacon elérhető különféle termékek tekintetében

(22) Amennyiben egy hitelmegállapodás keretében egy eladó vagy szolgáltató hitelközvetítőnek tekinthető, a fogyasztó számára lehetővé kell tenni, hogy olyan jogait gyakorolhassa a hitelezővel szemben, melyek túlmutatnak a áruforgalmazóval és szolgáltatóval szembeni rendes szerződéses jogain

(24) Szükséges közös rendelkezéseket hozni olyan intézkedések tekintetében, melyek a hitelmegállapodások nem teljesítésére vonatkoznak. Különösen, egyes, láthatóan aránytalan adósságbehajtási gyakorlatokat törvénytelennek kell tekinteni.

(30) (25) A piaci átláthatóság és stabilitás biztosításának érdekében, illetve további harmonizálásig a tagállamoknak el kell fogadniuk biztosítaniuk kell, hogy a hitelezők és a hitelt kínáló vagy hitelközvetítők ént eljárók nyilvántartására szabályozására és felügyeletére vonatkozó megfelelő intézkedések megtörténtek a hitelmegállapodások megkötésére figyelemmel, a hitelezők és közvetítők felügyeletére vagy ellenőrzésére vonatkozóan, illetve hogy lehetővé tegyék a fogyasztók számára, hogy a hitelmegállapodásokkal vagy a feltételekkel kapcsolatosan panasszal éljenek .

(26) A fogyasztók állandó érdekvédelmének biztosítása érdekében a hitel- vagy kezességi megállapodások a fogyasztó vagy a kezes kárára nem térhetnek el az ezen irányelvet végrehajtó vagy ennek megfelelően hozott rendelkezésektől.

(31) (27) Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapjogokat, és betartja a különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert jogokat. Különösen célja ez az irányelv arra törekszik, hogy a z Európai Unió Alapjogi Chart áj a 8., 17., 21., 33. és 38. cikkei szerint a személyes adatok védelmére, a tulajdonhoz való jogra, a megkülönböztetésmentességre, a családi és szakmai élet védelmére és a fogyasztóvédelemre vonatkozó szabályok nak való teljes körű megfelelést tiszteletben tartását biztosítsa.

(32) (28) Mivel a meghozni kívánt intézkedésre vonatkozó ennek az irányelvnek a cél já t, vagyis a tagállamok fogyasztói hitelre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek összehangolását lehetővé tevő egyes aspektusaira vonatkozó közös szabályok előírását nem lehet megfelelően elégséges mértékben tagállami szinten elérni, és ezért ezek hatékonyabban megvalósítható bba k közösségi szinten, a Közösség a szubszidiaritásnak a Szerződés 5. cikkében hivatkozott meghatározott elvével összhangban felléphet intézkedéseket fogadhat el . Az arányosságnak az említett cikkben hivatkozott meghatározott elvével összhangban ez az irányelv nem lépheti túl az ezen célok eléréséhez szükséges mértéket.

(33) (29) A tagállamoknak büntetéseket szabályokat kell megállapítaniuk az ezen irányelv rendelkezéseinek megszegésére alkalmazandó büntetésekről és biztosítaniuk kell ezek végrehajtását . Az ilyen büntetéseknek hatékonynak, arányosnak és elrettentő erejű nek kell lenniük.

(34) (30) Ennek megfelelően, figyelembe véve a 87/102/EGK irányelv a fogyasztóihitel-szektor változásai miatt szükségessé vált módosításainak számát, továbbá a közösségi jogalkotás érthetősége érdekében az említett irányelvet Ezért szükséges a 87/102/EGK irányelvet hatályon kívül kell helyezni és fel kell váltani ezzel az irányelvvel ,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. FEJEZET CÉL, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS HATÁLY

1. cikk Cél Tárgy

Ezen irányelv célja az, hogy összehangolja a tagállamok fogyasztóknak nyújtott hitelekkel kapcsolatos megállapodásokra és kezességi megállapodásokra vonatkozó törvényeit, rendeleteit és közigazgatási eljárásai nak egyes aspektusait .

2. cikk Hatály

(1) Ez t az irányelv et hitelmegállapodásokra és kezességi megállapodásokra alkalmazandókell alkalmazni .

(2) Ez az irányelv nem alkalmazandó a következő hitelmegállapodásokra és adott esetben a vonatkozó kezességi megállapodásokra:

a) olyan hitelmegállapodások, amelyeknek célja a fogyasztó tulajdonában lévő vagy általa megvásárolni kívánt magántulajdonban lévő ingatlan megvásárlására vagy átalakítására nyújtott hitel, és amelyeket ingatlanfedezetű jelzáloggal fedeznek vagy egy tagállamban e célbóláltalában alkalmazott, más hasonló biztosítékkal;

b) olyan hitelmegállapodások, melyek 50 000 eurót meghaladó teljes hitelösszegre vonatkoznak;

c) olyan bérleti megállapodások, azon esetek kivételével, melyekben kikötik, hogy a jogcím végül a bérlőre száll ; amelyek kizárják, hogy a jogcím a bérlőre vagy az általa erre jogosított személyekre szálljon;

d) olyan lízingmegállapodások, amelyek nem keletkeztetnek kötelezettséget a megállapodás tárgyának megvásárlására;

e) olyan hitelmegállapodások, amelyeknek értelmében a fogyasztónak három hónapot meg nem haladó időszakon belül részletekben vagy egyszeri fizetéssel kell a hitelt visszafizetnie, kamat vagy bármely más díj megfizetése nélkül ;

f) olyan hitelmegállapodások, amelyek et megfelelnek a következő feltételeknek:i) a munkáltató kamatmentesen, kisegítő tevékenység keretében biztosít a munkavállalói számára vagy a hitelező a hitelt kisegítő tevékenység keretében nyújtja, vagyis fő kereskedelmi vagy szakmai tevékenységének körén kívül, ii) ezeket a piacon szokásos teljes hiteldíjmutatóknál alacsonyabb díjakkal nyújtják ,

iii) ezekezek és amelyek a nyilvánosság számára általában nem elérhetőek;

g) olyan hitelmegállapodások, amelyeket befektetési vállalkozásokkal kötnek a 93/22/EGK tanácsi irányelv[17] 1. 2. cikkének értelmében (2) pontjában meghatározottak szerint annak érdekében, hogy a befektető az említett irányelv mellékletének B. szakaszában felsorolt egy vagy több eszközzel kapcsolatos ügyletet megköthessen, ha a hitelnyújtó vállalkozás is részese egy ilyen ügyletnek;

h) olyan hitelmegállapodások, amelyek egy ügy bíróság vagy más hatóság előtti rendezésének következményei;

i) olyan hitelmegállapodások, amelyek meglévő adósság díjmentes késedelmes megfizetésére vonatkoznak;

j) olyan hitelmegállapodások, amelyek megkötésekor a fogyasztót kötelezik arra, hogy a hitelező megőrzésére biztosítékként letétbe helyezzen egy tárgyat, és mely esetekben a fogyasztó felelőssége szigorúan az említett zálogtárgyra korlátozódik;

k) olyan hitelmegállapodások, amelyek korlátozott közönségnek – a piacon érvényes kamatlábaknál alacsonyabb kamatlábak mellett vagy kamatmentesen – nyújtott kölcsönökhöz kapcsolódnak, és amelyek esetében a hitelező az általános közérdeket szolgáló céllal jogszabályban foglalt kötelezettséget teljesít.

(3) Olyan hitelmegállapodások esetében, amelyek alapján a hitelt folyószámlahitel-lehetőség formájában nyújtják, csak a 1-4., 6., 7., és 8. cikkek, a 9. cikk (1) bekezdése, a 9. cikk (2) bekezdésének a)-d), h) és o) pontjai, a 9. cikk (3) bekezdése, a 10. és 11. cikkek, a 17. cikk (1) bekezdése, és a 18-29. cikkek alkalmazandók .

Az említett hitelmegállapodásokban feltüntetendő információkba bele kell érteni az olyan díjakra vonatkozó információkat is, melyek az ilyen hitelmegállapodások megkötésének időpontjától számítva alkalmazandók, és azokat a feltételeket, melyek esetén a díjtételek módosulhatnak.

(4) A következő hitelmegállapodások esetében csak az 1-4., 6., 7. és 8. cikkek, a 9. cikk (1) bekezdése, a 9. cikk (2) bekezdésének a)-g) és j) pontjai, a 9. cikk (3) bekezdése, és a 10., 12. és 17-29. cikkek alkalmazandók:

a) olyan hitelmegállapodások, amelyek 300 eurót meg nem haladó teljes hitelösszegre vonatkoznak;

b) olyan hitelmegállapodások, amelyeket non-profit fogyasztói szövetségek kötnek, és amelyek tagjaik megtakarításait kezelik és számukra hitelforrásokat biztosítanak, amennyiben:

i) a végső felelősséget olyan önkéntesek viselik, akik a teljes hiteldíjmutató alapján hitelt biztosítanak, a nemzeti jogban meghatározott felső határ mértékéig; és

ii) az ilyen szövetségek tagsága olyan személyekre korlátozódik, akik egy bizonyos körzetben lakóhellyel vagy munkahellyel rendelkeznek, vagy egy bizonyos munkaadó munkavállalóira és nyugdíjas munkavállalóira;

c) olyan hitelmegállapodások, amelyek a hitelező és a fogyasztó által a halasztott fizetés vagy a visszafizetési módszerek tekintetében kölcsönösen elfogadott rendelkezéseket írnak elő arra az esetre, ha a fogyasztó az eredeti hitelmegállapodást már eleve késedelmesen teljesíti, amennyiben:

i) az ilyen megállapodások célja, hogy elkerüljék az ilyen késedelemmel kapcsolatos bírósági eljárás lehetőségét; és

ii) a fogyasztóra nem vonatkoznak az eredeti hitelmegállapodás feltételeinél kedvezőtlenebbek.

Azonban amennyiben a hitelmegállapodás a (3) bekezdés hatálya alá tartozik, csak az abban a bekezdésben előírt rendelkezések alkalmazandók.

(2) 3. cikk Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

a) „fogyasztó”: olyan természetes személy, aki az ezen irányelv hatálya alá tartozó ügyletek keretében olyan célból jár el, amely úgy tekintendő, mint ami kívül esik saját szakmája, üzleti tevékenysége vagy foglalkozása körén ;

b) „hitelező”: olyan természetes vagy jogi személy, amely a kereskedelmi, üzleti vagy szakmai tevékenysége gyakorlása során hitelt nyújt;

c) „hitelmegállapodás”: olyan megállapodás, amely alapján a hitelező a fogyasztónak hitelt nyújt vagy annak nyújtására ígéretet tesz halasztott fizetés, kölcsön vagy más, ezekhez hasonló pénzügyi megoldás formájában; azon m M egállapodások kivételével , amelyek folyamatos (magán vagy állami) szolgáltatásnyújtásra vonatkoznak , vagy ugyanolyan jellegű áruk ugyanolyan mennyiségben történő szállítására , amennyiben a fogyasztónak joga van arra, hogy a rendelkezésre bocsátásuk időtartama alatt részletekben fizessen ezekért ilyen szolgáltatásokért és árukért , az irányelv alkalmazásában nem minősülnek hitelmegállpodásnak.

d) „folyószámlahitel-kedvezmény”: olyan hitelmegállapodás, amellyel a hitelező biztosítja a fogyasztó számára annak lehetőségét, hogy folyószámlájáról az említett folyószámla aktuális egyenleget meghaladó összegekről rendelkezzen, és amennyiben a hitelösszeget három hónapon belül vagy felszólításra vissza kell fizetni;

e) „hitelközvetítő”: olyan természetes vagy jogi személy, amely a hitelező nevében és anyagi vagy egyéb, kölcsönösen elfogadott pénzügyi formájú díjazás ellenében rendszeresen:

i) közvetítőként jár el hitelmegállapodások at be mutat ásával be vagy ajánl ásával ;

ii) az i) alpontban említettektől eltérő hitel ilyen megállapodások érdekében egyéb előkészítő munkát végez; vagy

iii) hitel ilyen megállapodásokat köt meg ; a díjazás bármilyen egyéb, kölcsönösen elfogadott pénzügyi formát ölthet;

e) „kezességi megállapodás”: kiegészítő megállapodás, melyet a kezes köt, és mely garantálja azt vagy ígéretet tesz arra, hogy a fogyasztónak nyújtott és ezen irányelv hatálya alá tartozó hitelmegállapodást teljesítik; bármely természetes vagy jogi személynek nyújtott hitelforma;

f) „kezes”: olyan fogyasztó, aki kezességi megállapodást köt;

f) „a hitel fogyasztó által viselt teljes költsége”: valamennyi költség, ideértve a hitelkamatot, kártérítést, jutalékot és bármely olyan díjat . adókat és bármilyen díjtételt amelyet a fogyasztónak a hitelért meg kell fizetnie a hitelmegállapodás vonatkozásában annak feltételeivel összhangban, és amely ismert a hitelező számára; olyan k öltségek, amelyek a hitelmegállapodással kapcsolatos járulékos szolgáltatásokra vonatkoznak - különösen a biztosítási jutalékok - idetartoznak, ha a szolgáltatási szerződés megkötése kötelező a hitel vagy a reklámban szereplő kamatláb megszerzéséhez, és ha a hitelezővel vagy egy harmadik féllel kötik, ha a hitelező vagy adott esetben a hitelközvetítő ezt egy harmadik fél nevében köti vagy az ajánlatot vagy a szolgáltatást bemutatja a fogyasztónak; olyan költségek, amelyeket a fogyasztónak a hitelmegállapodás megkötésekor a hitelező vagy a hitelközvetítő személyétől eltérő személyeknek – különösen valamely közjegyzőnek vagy az adóhatóságoknak – kell megfizetnie , nem tartoznak ide ;

g) „teljes hiteldíjmutató”: a hitel fogyasztó által viselt teljes költsége a nyújtott a teljes hitelösszeg éves százalékában kifejezve;

i) „a hitelező által kivetett összegek”: valamennyi, a hitelmegállapodással kapcsolatos és a hitelező részére a fogyasztó által kötelezően megfizetendő költség;

j) „teljes hitelkamat”: a hitelező által kivetett összegek a teljes hitelösszeg éves százalékában kifejezve ;

h) „hitelkamatláb”: rögzített vagy változó időszakos százalékban kifejezett, a lehívott hitelösszegre lehívásokra a hitelmegállapodás értelmében adott időszakra alkalmazott kamatláb ;

h) „maradványérték”: a finanszírozott áruk abban az időpontban alkalmazott vásárlási ára, amikor a vásárlási vagy tulajdonátruházási opciót gyakorolják;

i) „lehívás”: egy hitelmegállapodás értelmében halasztott fizetés, kölcsön vagy más hasonló pénzügyi intézkedések formájában a fogyasztó rendelkezésére bocsátott hitelösszeg ;

j) „teljes hitelösszeg”: az összes lehívás valószínűsíthetően elfogadott felső határa vagy összege;

k) „tartós adathordozó”: olyan eszköz, mely lehetővé teszi a fogyasztó számára, hogy a személyesen neki címzett információt olyan módon tárolja, hogy az lehetővé tegye a későbbi hozzáférést az információ céljainak megfelelő időszakra, és amely a tárolt információ változatlan reprodukálását lehetővé teszi;

p) „tőkeképzést nyújtó harmadik fél”: a hitelezőtől vagy a fogyasztótól eltérő természetes vagy jogi személy, amely a fogyasztó vagy adott esetben a hitelező felé vállalja egy, a hitelmegállapodáshoz csatolt megállapodás keretében, hogy a hitelmegállapodás értelmében visszafizetendő tőkét képez.

l) „ kapcsolt hitelmegállapodás”: olyan hitelmegállapodás, amelynek esetében

i) a kérdéses hitel kizárólag az áruszállítással vagy szolgáltatásnyújtással kapcsolatos megállapodás finanszírozását szolgálja, és

ii) a két megállapodás objektív szempontból kereskedelmi egységet képez; kereskedelmi egységről van szó, amennyiben az eladó vagy a szolgáltató maga finanszírozza a hitelt a fogyasztó részére, vagy amennyiben ezt egy harmadik fél finanszírozza, ha a hitelező az eladó vagy szolgáltató által nyújtott szolgáltatásokat a hitelmegállapodás megkötésének vagy előkészítésének céljára használja fel, vagy ha a hitelmegállapodás a hitelből finanszírozandó konkrét árukra vagy szolgáltatásokra hivatkozik.

II. FEJEZET A HITEL MEGÁLLAPODÁS LÉTREHOZÁSÁT MEGKÖTÉSÉT MEGELőZő TÁJÉKOZTATÁS ÉS GYAKORLAT

4. cikk Reklám

A 84/450/EGK tanácsi irányelv sérelme nélkül, bármely reklámot vagy a vállalkozás telephelyén hirdetett ajánlatot, mely hitelmegállapodásokra vonatkozó információt tartalmaz, különösen a hitelkamatláb, a teljes hitelkamat és a teljes hiteldíjmutató tekintetében, egyértelmű és érthető módon kell közzétenni, kellően figyelembe véve különösen a jóhiszeműség kereskedelmi ügyletekben alkalmazott elvét. Az információk kereskedelmi célját egyértelművé kell tenni

4. cikk A reklámban foglalt szabványos információk

(1) Bármely, hitelmegállapodásra vonatkozó reklámban fel kell tüntetni a kamatlábat, illetve bármely, a fogyasztó számára nyújtott hitel költségére vonatkozó számadatnak szabványos információkat kell tartalmaznia e cikkel összhangban („szabványos információ”).

2 A szabványos információknak tartalmazniuk kell, a következő sorrendben és egyértelmű, tömör és jól látható módon egy reprezentatív példa segítségével a következőket:

a) a teljes hitelösszeget;

b) a teljes hiteldíjmutatót;

c) a hitelmegállapodás időtartamát;

d) a fizetések összegét, számát és gyakoriságát; és

e) bármely, a hitelmegállapodással kapcsolatosan felmerülő költséget, a hitelező számára ismert hitelmegállapodás feltételeivel összhangban.

(3) Amennyiben a hitelfeltételek nem hozzáférhetőek a nyilvánosság számára, a teljes hiteldíjmutatót legalább két reprezentatív példával állapítják meg.

(4) Amennyiben alacsonyabb kamatlábat kínálnak a hitelmegállapodás kezdetétől számított rövidebb időszakra, a reklámnak tartalmaznia kell a hitelmegállapodás teljes időtartamára számított teljes hiteldíjat.

(5) Amennyiben a hitelmegállapodással kapcsolatos járulékos szolgáltatásra, különösen biztosításra vonatkozó szerződés megkötése kötelező a hitel vagy a hirdetett kamatláb megszerzéséhez, és ha ennek költségeit előre nem lehet meghatározni, az e szolgáltatás igénybevételére vonatkozó kötelezettséget ugyancsak egyértelmű, tömör és jól látható módon meg kell említeni, a teljes hiteldíjmutatóval együtt.

(6) Ez a cikk nem sérti a 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet.

5. cikk

A hitel- és kezességi megállapodásoknak a vállalkozás telephelyén kívüli megkötésére vonatkozó tiltás

A hitel- és kezességi megállapodásoknak a vállalkozás telephelyén kívül történő megkötése a 85/577/EGK tanácsi irányelv 1. cikkében említett körülmények fennállása esetén tilos .

65. cikk Előzetes információcsere és tanácsadási kötelezettség Szerződéskötést megelőző tájékoztatás

(1) A 95/46/EK irányelv és különösen annak 6. cikke alkalmazásának sérelme nélkül a hitelező és adott esetben a hitelközvetítő a hitelmegállapodást kötni kívánó fogyasztótól és bármely kezestől csak adekvát, lényeges és nem túlzott mértékű információt kérhet, pénzügyi helyzetük és fizetőképességük felmérésére. A fogyasztó és a kezes pontos és teljes válaszokkal szolgál bármely ilyen jellegű információkérés re A hitelező és adott esetben a hitelközvetítő a felelős hitelezés elvét követi. Ezért a hitelező és adott esetben a hitelközvetítő meg kell, hogy feleljen a szerződéskötést megelőző tájékoztatás nyújtására vonatkozó kötelezettségeinek és annak a követelménynek, hogy a hitelező a fogyasztó hitelképességét az utóbbi által rendelkezésre bocsátott pontos információ és adott esetben a vonatkozó adatbázisban végzett keresés alapján értékelje.

Amennyiben a hitelmegállapodás lehetővé teszi a hitelező számára, hogy a hitel teljes összegét megváltoztassa a hitelmegállapodás megkötésének időpontját követően, a hitelezőnek frissítenie kell a fogyasztóval kapcsolatosan rendelkezésére álló pénzügyi információkat, és értékelnie kell a fogyasztó hitelképességét, mielőtt a teljes hitelösszeget jelentős mértékben növelné.

(2) Jóval azt megelőzően, hogy a fogyasztót bármilyen hitelmegállapodás vagy ajánlat kötné , A a hitelező és adott esetben a hitelközvetítő nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón a fogyasztó rendelkezésére bocsátja a vonatkozó hitelmegállapodás megkötéséhez szükséges lényeges információkat. a fogyasztónak valamennyi pontos és teljes információt, mely a vonatkozó hitelmegállapodás megkötéséhez szükséges. A fogyasztó az információt nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón kapja meg a hitelmegállapodás megkötését megelőzően.

A [fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló] .../.../EK irányelv 5. cikkének sérelme nélkül A z nyújtott információknak tartalmazniuk kell a termék előnyök és hátrányok egyértelmű tömör és tömör egyértelmű leírását. Különösen Az információknak a következőket kell tartalmazniuk:

a) a hitelmegállapodás időtartama;

b) a teljes hitelösszeg és a hitel lehívás á ra vonatkozó feltételek ;

c) adott esetben a hitelkamatláb, a hitelkamatláb alkalmazására vonatkozó feltételek és adott esetben bármilyen, az eredeti hitelkamatlábra alkalmazandó index- vagy referencia-kamatláb, továbbá a hitelkamatláb változtatásával kapcsolatos időszakok, feltételek és eljárás;

d) a teljes hiteldíjmutató és a teljes hitelkamat és a hitel fogyasztó által viselt teljes költsége, a valamennyi pénzügyi adatot és a z említett kamat mértékének kiszámításához használt feltevéseket tartalmazó reprezentatív példa révén;

e) a fizetések összege, száma és gyakorisága , adott esetben fizetési ütemezési táblázatba foglalva;

f) az ismétlődő és nem ismétlődő díjak, ideértve a járulékos nem ismétlődő díjakat, amelyeket a fogyasztónak a hitelmegállapodás megkötésekor kell megfizetnie, vagyis adók, igazgatási költségek, jogi költségek és becslési költségek a megkívánt biztosítékokkal kapcsolatosan adott esetben a fizetési ügyleteket és lehívásokat rögzítő folyószámla fenntartási költségei, a mind a fizetési ügyletek, mind a lehívások céljára szolgáló fizetési eszköz használati költségei, és a fizetési ügyletekkel kapcsolatos egyéb költségek;

f) adott esetben a finanszírozott áruk vagy szolgáltatások ára készpénzben, az esedékes foglaló és a maradványérték;

g) a fogyasztó által a hitelmegállapodás megkötésekor a hitelezőtől vagy a hitelközvetítőtől eltérő személyeknek, különösen közjegyzőnek vagy adóhatóságoknak megfizetendő költségek;

h) a hitelmegállapodással kapcsolatosan járulékos szolgáltatás, különösen biztosítás igénybevételi kötelezettsége, amennyiben az erre a szolgáltatásra vonatkozó szerződés megkötése kötelező a hitel vagy a hirdetett kamatláb megszerzéséhez, és melynek költségei előre nem meghatározhatók ,

i) a kamat mértéke késedelmes fizetések esetében az ezzel kapcsolatos információ nyújtása időpontjában alkalmazott mértéknek megfelelően, a kiigazítással kapcsolatos rendelkezések és a késedelmi díjak;

j) a kívánt biztosítékok és biztosítás ;

k) a szerződéstől való elállás jogának megléte vagy hiánya , az az időszak, melynek során az elállási jog gyakorolható;

l) a határidő előtti visszafizetés joga és adott esetben az ebből származó költségek, feltüntetve az összeget vagy a számítási módszert ;

m) a 8. cikk (2) bekezdésével összhangban az adatbázisban a hitelképesség értékelése érdekében végzett keresés eredményéről történő tájékoztatás joga;

Azonban, a 2002/65/EK irányelv 3. cikke (3) bekezdésében említettek szerinti távbeszélőn keresztül történő kapcsolattartás esetében a szerződéskötést megelőző tájékoztatásba bele kell érteni legalább az ezen bekezdés b), c), és e) , és g) pontjában említett információkat és a teljes hiteldíjmutatót reprezentatív példával szemléltetve, továbbá a hitel fogyasztó által viselt teljes költségét.

A fogyasztó e bekezdéssel összhangban a szerződéskötést megelőzően történő tájékoztatási kötelezettsége megtörténhet a 9. cikknek megfelelő információkat tartalmazó hitelmegállapodás-tervezet egy példányának eljuttatásával is.

(3) A (2) bekezdésben előírt követelményeket a hitelmegállapodás megkötése után haladéktalanul teljesíteni kell, ha a megállapodást a fogyasztó kérésére távközlő eszköz révén kötötték, ami nem teszi lehetővé a (2) bekezdéssel összhangban történő információ-szolgáltatást.

(4) Az olyan hitelmegállapodás esetében, ahol a fogyasztó általi fizetések nem vezetnek a teljes hitelösszeg azonnali, ennek megfelelő törlesztéséhez, hanem időszakos tőkeképzésre használják a hitelmegállapodásban vagy egy járulékos megállapodásban megállapított időszakokban és feltételek szerint, a (2) bekezdés szerinti szerződéskötést megelőző tájékoztatásba bele kell érteni annak egyértelmű és tömör megállapítását, hogy az ilyen hitelmegállapodások nem írnak elő a hitelmegállapodás szerinti teljes hitelösszeg lehívására visszafizetési garanciát, amennyiben ilyen garanciát nem nyújtanak.

(5) A tagállamok biztosítják, hogy a hitelezők és adott esetben a hitelközvetítők megfelelő magyarázattal szolgálnak a fogyasztónak annak érdekében, hogy az értékelhesse, hogy a javasolt hitelmegállapodás megfelelő-e igényei és pénzügyi helyzete szempontjából, adott esetben a (2) bekezdéssel összhangban a szerződéskötést megelőzően nyújtott információk és a javasolt termékek előnyei és hátrányai magyarázatával. A tagállamok kiigazításokat végezhetnek e segítségnyújtás módját és mértékét, a segítségnyújtó személyét illetően a hitelmegállapodási ajánlat adott körülményeinek megfelelően.

A hitelező vagy adott esetben a hitelközvetítő az általában kínált vagy megkötött hitelmegállapodások közül a legmegfelelőbb típust és teljes hitelösszeget választja ki, figyelembe véve a fogyasztó pénzügyi helyzetét, a javasolt termék előnyeit és hátrányait és a hitel célját.

(4) Az (1), (2) és (3) bekezdések nem alkalmazandók hitelközvetítőként kisegítő tevékenység keretében eljáró eladókra és szolgáltatókra .

6. cikk Szerződéskötést megelőző tájékoztatási követelmények folyószámlahitel-kedvezmény formájában történő hitelmegállapodások és bizonyos egyedi hitelmegállapodások esetében

(1) Jóval azt megelőzően, hogy a fogyasztót bármilyen hitelmegállapodás vagy hitelmegállapodásra vonatkozó ajánlat kötné a 2. cikk (3) vagy (4) bekezdésének értelmében, a hitelező és adott esetben a hitelközvetítő nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón a következő információkat bocsátja rendelkezésre:

a) a teljes hitelösszeg;

b) a hitelkamatláb;

c) a teljes hiteldíjmutató a valamennyi pénzügyi adatot és a kamat mértékének kiszámításához használt feltevéseket tartalmazó reprezentatív példa révén;

d) olyan díjak, amelyek a hitelmegállapodás megkötésének időpontjától számítva alkalmazandók, és azok a feltételek, amelyek esetén a díjtételek módosulhatnak; és

e) a hitelmegállapodás felbontására vonatkozó feltételek és eljárás.

A 2. cikk (3) bekezdése szerinti hitelmegállapodások esetében a fogyasztónak az e bekezdés e) pontjával összhangban nyújtott tájékoztatásba bele kell érteni adott esetben az arra való utalást is, hogy a fogyasztót bármikor felszólíthatják a teljes hitelösszeg visszafizetésére.

(2) A 2. cikk (4) bekezdése szerinti hitelmegállapodások esetében a fogyasztónak az e cikk (1) bekezdésével összhangban nyújtott tájékoztatásba bele kell érteni a következőket:

a) a hitelmegállapodás időtartama; és

b) a fizetések összege, száma és gyakorisága.

Ha azonban a hitelmegállapodásra a 2. cikk (3) bekezdése vonatkozik, csak a 2. cikk (3) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazandók.

(3) A fogyasztónak a szerződéskötést megelőzően e cikkel összhangban nyújtott tájékoztatás megtörténhet a 9. cikknek megfelelő információkat tartalmazó hitelmegállapodás-tervezet egy példányának eljuttatásával is, amennyiben ez a cikk alkalmazandó.

(4) Az e cikkben előírt követelményeket a hitelmegállapodás megkötése után haladéktalanul teljesíteni kell, ha a megállapodást a fogyasztó kérésére távközlő eszköz segítségével kötötték, ami nem teszi lehetővé az e cikkel összhangban történő információ- szolgáltatást.

7. cikk Mentességek

Ezen irányelv 5. és 6. cikke (1), (2) és (3) bekezdése nem alkalmazandó hitelközvetítőként kisegítő tevékenység keretében eljáró eladókra és szolgáltatókra.

III. FEJEZET A MAGÁNÉLET VÉDELME AZ ADATBÁZISOKHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS

7. cikk Adatgyűjtés és -feldolgozás

Az ezen irányelv, és különösen ennek 6. cikke (1) bekezdése hatálya alá tartozó megállapodások megkötésével és igazgatásával kapcsolatban a fogyasztóktól, a kezesektől vagy más személyektől szerzett személyes adatokat kizárólag az érintett személyek pénzügyi helyzetének és fizetőképességének értékelése céljából lehet feldolgozni.

8. cikk Központi adatbázis Az adatbázisokhoz való hozzáférés

(1) A 95/46/EK irányelv alkalmazásának sérelme nélkül a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy területükön központi adatbázis működik a késedelmes fogyasztók és kezesek nyilvántartása céljából. Az adatbázis adatbázis-hálózat formájában is működhet.A hitelezőknek keresést kell végezniük az adatbázisban a fogyasztó vagy a kezes kötelezettségvállalását megelőzően, a 9. cikkben említett korlátozásokra figyelemmelA fogyasztót és adott esetben a kezest saját kérésére haladéktalanul és díjmentesen tájékoztatni kell az ilyen keresések eredményér ő l A határokon átnyúló hitelek esetében minden egyes tagállam megkülönböztetésmentes feltételek mellett hozzáférést biztosít a más tagállamból származó hitelezők számára saját adatbázisaihoz.

(2) A más tagállamban lévő központi adatbázishoz való hozzáférést az illető tagállam vállalkozásaira és magánszemélyeire vonatkozó feltételek mellett biztosítják, vagy közvetlenül vagy a letelepedés helye szerinti tagállam központi adatbázisán keresztül A fogyasztót saját kérésére haladéktalanul és díjmentesen tájékoztatni kell a bármilyen adatbázisban végzett keresések eredményéről.

(3) Az (1) bekezdés szerint szerzett személyes adatokat kizárólag az érintett személyek pénzügyi helyzetének és fizetőképességének értékelése céljából lehet feldolgozni. Az adatokat a hitelmegállapodás vagy kezességi megállapodás megkötését vagy a hitelkérelem vagy ajánlott kezes hitelező által történő elutasítását követően azonnal meg kell semmisíteni.

(4) Az (1) bekezdésben említett központi adatbázisban nyilvántarthatók a hitelmegállapodások és a kezességi megállapodások.

IV. FEJEZET A HITELMEGÁLLAPODÁSOK ELKÉSZÍTÉSE RA VONATKOZÓ TÁJÉKOZTATÁS ÉS JOGOK

9. cikk Felelős hitelezés

Amennyiben a hitelező hitelmegállapodást vagy kezességi megállapodást köt vagy a teljes hitelösszeget vagy a garantált összeget emeli, feltételezhető, hogy a rendelkezésére álló eszközökkel előzetesen felmérte, hogy a fogyasztótól és adott esetben a kezestől ésszerűen elvárható-e, hogy a megállapodásban foglalt kötelezettségeit teljesíti.

10 9 . cikk A hitel - és kezességi megállapodás okban feltüntetendő információk

(1) A hitelmegállapodásokat és a kezességi megállapodásokat nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón készítik.

Valamennyi szerződő fél, ideértve a kezest és a hitelközvetítőt is, megkapja a hitelmegállapodás egy példányát.A kezes megkapja a kezességi megállapodás egy példányát.

A hitelm M egállapodások tartalmazzák említik a bíróságon kívüli vitarendezési eljárások a szerződésben részes fogyasztók számára a panaszra és a jogorvoslatra vonatkozó eljárások lehetőségének meglétét vagy hiányát, amennyiben ilyen eljárások léteznek hoz való hozzáféréssel kapcsolatos információkat, és meghatározzák a követendő formai követelményeket, amennyiben a hitelező vagy a hitelközvetítő ilyen eljárásokat kíván igénybe venni .

(2) A hitelmegállapodásnak egyértelműen és tömören tartalmaznia kell a következőket :

a) a szerződő felek nevei, címei és adott esetben a z érintett hitelközvetítő neve és címe;

b) a hitelmegállapodás időtartama;

c) a teljes hitelösszeg és a hitel lehívására vonatkozó feltételek;

d) a hitelkamatláb, a hitelkamatláb alkalmazására vonatkozó feltételek és adott esetben bármilyen, az eredeti hitelkamatlábra alkalmazandó index- vagy referencia-kamatláb, továbbá a hitelkamatláb változtatásával kapcsolatos időszakok, feltételek és eljárás;

e) a teljes hiteldíjmutató és a hitel fogyasztó által viselt teljes költsége, a hitelmegállapodás megkötésének időpontjában kiszámítva; valamennyi, a kamatláb kiszámításához felhasznált pénzügyi adatot és feltevést meg kell említeni;

f) a fizetések összege, száma és gyakorisága, adott esetben fizetési ütemezési táblázatba foglalva;

g) amennyiben egy hitelmegállapodásra vonatkozóan határozott időtartamú és kamatlábú tőke törlesztésről van szó, számlakivonat törlesztési táblázat formájában, a hátralevő fizetések, az ilyen összegek megfizetésére vonatkozó időszakok és feltételek; a táblázat tartalmazza minden egyes visszafizetés lebontását a tőketörlesztés kimutatására, a hitelkamatláb alapján számított kamatot és adott esetben a járulékos költségeket;

h) amennyiben a díjakat és a kamatot tőketörlesztés nélkül kell megfizetni, kimutatás a hitelkamat fizetésének időszakairól és feltételeiről és a kapcsolódó ismétlődő és nem ismétlődő díjakról ;

i) adott esetben a fizetési ügyleteket és lehívásokat rögzítő folyószámla fenntartási költségei, a mind a fizetési ügyletek, mind a lehívások céljára szolgáló fizetési eszköz használati költségei, és a fizetési ügyletekkel kapcsolatos egyéb költségek;

j) azon költségek kimutatása, a célok és összegek megjelölésével együtt , költségösszetevők a melyeket nem foglaltak bele a teljes hiteldíjmutató kiszámításába, és amelyek ismertek a hitelező vagy a hitelközvetítő előtt, és amelyeket a fogyasztónak kell megfizetnie , bizonyos feltételek mellett vagyis a késedelmes fizetések esetén fizetendő, a megállapodás megkötése időpontjában alkalmazandó kamat és a kiigazításukra vonatkozó rendelkezések kötelezettségvállalási díj, büntetések, díjak vagy késedelmi kamatok a teljes hitelösszeg jogosulatlan túllépése túllépése esetére és késedelmi díjak, valamint a körülményeket meghatározó lista ;

k) az előírt kezesek és biztosítás;

l) az elállási jog megléte vagy hiánya, az az időszak, amelyen belül az elállási jog gyakorolható, és az ezen jog gyakorlásával kapcsolatos eljárás ;

m) a 14. cikk szerinti jogokra vonatkozó információ, illetve az ezen jogok gyakorlására vonatkozó feltételek;

n) a határidő előtti visszafizetés joga re való jogosultság, továbbá a fogyasztó által e jogának gyakorlása esetén alkalmazandó eljárás , a határidő előtti visszafizetésre vonatkozó eljárás, és adott esetben az ebből származó költségek, az összeg vagy a számítási módszer feltüntetésével;

o) a hitelmegállapodás felbontási jogának gyakorlása esetén alkalmazandó eljárás;

b) a 6. cikk (2) bekezdésében említett adatok, a teljes hiteldíjmutatóval és a hitelmegállapodás megkötésének időpontjában a megállapodásra alkalmazható pénzügyi adatok és feltevések alapján számított hitelkamattal együtt;

p) adott esetben a finanszírozandó áruk és szolgáltatások;

g) a határidő előtti visszafizetés joga, illetve a fogyasztó által e jogának gyakorlása esetén alkalmazandó eljárás;

h) az elállási jog gyakorlása esetén követendő eljárás.

A c) pontban hivatkozott táblázat tartalmazza az összes törlesztési befizetés részletes adatait, azaz a tőketörlesztést, a hitelkamat alapján kiszámított kamatot, és adott esetben a járulékos költségeket.

Amennyiben a c) pontban hivatkozott esetben nem lehetséges új lehívás a hitelező engedélye nélkül, a hitelező döntését nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón közli. Ezt a fogyasztó számára elérhetővé kell tenni, és tartalmaznia kell az e bekezdésben felsorolt bővített adatokat.

Amennyiben az e) pontban hivatkozott elemek pontos összege ismert, ezeket fel kell tüntetni. Egyébként minimumkövetelményként ezen költségeknek a hitelmegállapodásban egy referenciakamat, számítási módszer vagy a lehető legvalószerűbb becslés alapján kapott százalék jelzése alapján ellenőrizhetőnek kell lenniük. Ilyen esetekben a hitelező a fogyasztó számára nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón haladéktalanul vagy legkésőbb alkalmazásuk időpontjában rendelkezésre bocsátja ezen költségek bontását.

(3) A kezességi megállapodás megállapítja a legmagasabb garantált összeget, továbbá a (2) bekezdés e) pontjában említett eljárással összhangban alkalmazandó késedelmi díjakat.

(3) Az olyan hitelmegállapodás esetében, ahol a fogyasztó általi fizetések nem vezetnek a teljes hitelösszeg azonnali, ennek megfelelő törlesztéséhez, hanem időszakos tőkeképzésre használják a hitelmegállapodásban vagy egy járulékos megállapodásban megállapított időszakokban és feltételek szerint, a (2) bekezdés szerinti szerződéskötést megelőző tájékoztatásba bele kell érteni annak egyértelmű és tömör megállapítását, hogy az ilyen hitelmegállapodások nem írnak elő a hitelmegállapodás szerinti teljes hitelösszeg lehívására visszafizetési garanciát, amennyiben ilyen garanciát nem nyújtanak.

1410. cikk A hitelkamatlábra vonatkozó tájékoztatás

(1) A hitelkamatláb lehet rögzített vagy változó

(2) Amennyiben rögzített hitelkamatlábakat állapítanak meg, ezek a hitelmegállapodásban meghatározott időtartamra alkalmazandók.

(3) A változó hitelkamatláb nem változhat a hitelmegállapodásban előírt, kölcsönösen elfogadott időszak lejártáig, és a változás a referenciakamat kölcsönösen elfogadott mutatójának megfelelően történhet.

(4) A fogyasztót rendszeresen tájékoztatják a hitelkamatláb bármely változás airól, nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón .

Ebbe a tájékoztatásba bele kell érteni az új teljes hiteldíjmutatót, a hitelező által meghatározott új hitelkamatot és az új törlesztési táblázatot. Az új teljes hiteldíjmutató kiszámítása a 12. cikk (3) bekezdése alapján történik . Amennyiben a kamat változásának mértéke jelentős, a fogyasztót a változás időpontjáról haladéktalanul tájékoztatni kell.

21 11 . cikk Hitelmegállapodás folyószámla- vagy betétszámla-előleg folyószámlahitel- kedvezmény formájában

Amennyiben a hitelmegállapodás folyószámlahitel-kedvezmény folyószámla- vagy betétszámla-előleg formájában történő hitelnyújtásra vonatkozik, a fogyasztót rendszeresen tájékoztatni kell betétszámlájáról számlakivonatokkal, nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón, a következő információk feltüntetésével:

a) a pontos időszak, amelyre a számlakivonat vonatkozik;

b) a lehívások összegei és időpontjai;

c) adott esetben a korábbi számlakivonat fennálló egyenlege, és annak időpontja;

d) adott esetben az új egyenleg ;

d) az esedékes díjak dátuma és összege;

e) a fogyasztó által folyósított fizetések időponja és összege ;

f) az utolsó megállapodás szerinti hitelkamatláb ;

g) az esedékes kamat teljes összege;

g) adott esetben a fizetendő minimális összeg ;

h) adott esetben az új fennálló egyenleg;

j) az új teljes fennálló összeg, ideértve a késedelmi kamatokat vagy büntetéseket.

Továbbá a fogyasztót nyomtatott formában vagy bármilyen tartós adathordozón a megállapodás fennállása alatt haladéktalanul tájékoztatni kell a hitelkamatláb vagy a fizetendő költségek változásairól az ilyen változások időpontját követően .

2212. cikk Nyílt végű hitelmegállapodások és hosszú lejáratú megállapodások

(1) Bármely fél felbonthatja kezdeményezheti, hogy felbontsanak egy nyílt végű hitelmegállapodást, három hónapos felmondási idővel, nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón, a hitelmegállapodás ban megállapított eljárásokkal sal és az igazolás tekintetében a nemzeti jogszabályokkal összhangban .

(2) A hitelező előzetes értesítés nélkül megszüntetheti a fogyasztó azon jogát, hogy lehívást kezdeményezzen nyílt végű hitelmegállapodás alapján. A hitelező haladéktalanul tájékoztatja a fogyasztót az ilyen döntésről, nyomtatott formában vagy más tartós adathordozó n.

(3) A több mint három évre szóló határozott idejű megállapodások nem újíthatók meg a fogyasztó egyértelmű előzetes jóváhagyása nélkül

1113. cikk Elállási jog

(1) A fogyasztó tizennégy naptári napon belül indoklás nélkül elállhat a hitelmegállapodás elfogadásá tól.

Az elállás időszakának kezdete :

a) vagy a hitelmegállapodás megkötésének napjától számítva, vagy

b) attól a naptól számítva, amelyen a fogyasztó kézhez kapja a szerződési feltételeket és tájékoztatást a 9. cikk (2) bekezdésével összhangban, amennyiben ez a nap későbbi, mint az a) pontban említett nap azon a napon, amikor a megkötött hitelmegállapodás egy példányát eljuttatják a fogyasztóhoz.

(2) Az elállási jog gyakorlása előtt a fogyasztó tájékoztathatja a hitelezőt a hitelmegállapodástól való ellállási szándékáról. Ezt a tájékoztatást az (1) bekezdés szerinti elállási idő kezdetét követő hét naptári napon belül kell benyújtania.

(3) Amennyiben a fogyasztó elállási jogát gyakorolja, e cikk (1) bekezdésének megfelelően, az (1) bekezdésben említett határidő lejárta előtt értesíti erről a hitelezőt, a hitelező által a 9. cikk (2) bekezdésének l) pontjával összhangban nyújtott tájékoztatás alapján, a nemzeti jognak megfelelő módon. A fogyasztó értesíti elállási szándékáról a hitelezőt az (1) bekezdésben említett időszak lejárta előtt és a nemzeti jogszabályoknak megfelelően.

A határidőt betartottnak ítélik, ha az értesítést mely nyomtatott formában vagy más, a hitelező számára hozzáférhető tartós adathordozón eljuttatják a határidő lejárta előtt.

(4) Az elállás jogának a (2) bekezdéssel összhangban történő gyakorlását követően a hitelező értesíti a fogyasztót, nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón, a visszafizetendő pénz összegéről, ideértve egyidejűleg kötelezi a fogyasztót, hogy a hitelezőnek térítse vissza a hitelmegállapodás értelmében kapott pénzösszegeket vagy árukat, amennyiben ezek rendelkezésre bocsátása a hitelmegállapodás értelmében történt. A fogyasztó megfizeti a hitel lehívásának időszakára esedékes kamatot .

Az esedékes kamatot a kölcsönösen elfogadott teljes hiteldíjmutató hitelkamatláb hiteldíj alapján számítják. Az elállási jog gyakorlásával összefüggésben más kártérítés nem követelhető.

A fogyasztó megfizeti a hitelezőnek az e bekezdés értelmében tudomására hozott pénz összeget . A fogyasztó által a hitelmegállapodás értelmében kezdeményezett valamennyi lehívást haladéktalanul visszafizetnek a fogyasztónak.

(5) E cikk (1) , (2), (3), –(4) bekezdései nem alkalmazandók a következő feltételeknek megfelelő hitelmegállapodásokra:

a) olyan hitelmegállapodások, amelyeket egy tisztviselő által nyújtott szolgáltatások keretében kötöttek, amennyiben a tisztviselő igazolja, hogy a fogyasztó számára biztosítottak az 5. cikk (2) bekezdése és a 9. cikk (2) bekezdése szerinti jogok. hitelmegállapodások, amelyeket jelzáloggal vagy ehhez hasonló biztosítékkal fedeznek, lakhatási célú hitelmegállapodások

vagy

b) olyan hitelmegállapodások, amelyeket a következők szerint megsemmisítettek:

i) a [fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló] 2002/65/EK irányelv 6. cikke ;]

ii) a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkének (4) bekezdése[18] ;

iii) a 94/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke[19] .

14. cikk Kapcsolt ügyletek .

(1) Amennyiben a fogyasztó egy kereskedő általii áruvásárlásra vagy szolgáltatásnyújtásra vonatkozó szerződéssel kapcsolatosan az elállás jogát gyakorolta, a továbbiakban nem köti kapcsolt hitelmegállapodás.

(2) Amennyiben :

a) amennyiben áruvásárlás vagy szolgáltatások megszerzése céljából egy fogyasztó hitelmegállapodást köt az eladótól vagy szolgáltatótól eltérő személlyel;

b) a hitelező és az eladó vagy a szolgáltató előzetesen már megállapodást kötött, mely szerint a hitelt az adott hitelező kizárólag az adott szállító ügyfeleinek nyújtja a szállítótól származó áruk vagy szolgáltatások megszerzésére;

c) az a) pontban hivatkozott fogyasztó a hitelt az előzetesen már megkötött megállapodásnak megfelelően kapja;

d) a hitelmegállapodás szerinti árukat vagy szolgáltatásokat nem szállítják vagy csak részben szállítják vagy ezek nem a szállítási szerződésnek megfelelőek;

e) a fogyasztó a szállító ellen jogorvoslatért fordult, de jogait nem tudta érvényesíteni,

a fogyasztónak joga van a hitelező ellen jogorvoslatért folyamodni. A tagállamok határozzák meg, hogy a jogorvoslat milyen mértékig és feltételek mellett gyakorolható.

(3) Az (1) és (2) bekezdések nem sértik azokat a nemzeti szabályokat, amelyek szerint a hitelező egyetemlegesen felelős a fogyasztó által a szállító ellen támasztott követelésekért, amennyiben az áruk vagy szolgáltatások szállítótól történő beszerzését hitelmegállapodással finanszírozza.

1615. cikk Határidő előtti visszafizetés

(1) A fogyasztónak joga van a hitelmegállapodás szerinti kötelezettségeit egészben vagy részben teljesíteni bármikor a hitelmegállapodásban megállapított határidő lejárta előtt . Ilyen esetekben joga van arra, hogy a hitel teljes költségét méltányosan csökkentsék .

(2) A hitelező által igényelt bármilyen kártérítést A hitelezőnek joga van méltányos és objektív kártérítést követelnie a határidő előtti visszafizetés tekintetében, a hitelmegállapodásban meghatározott összegnek vagy számítási módszernek megfelelően és ezt a biztosításmatematikai elveknek megfelelően számítják ki .

Azonban a hitelező n N em követelhet kártérítést:

a) olyan hitelmegállapodások esetében, amelyekben a rögzített hitelkamatláb tekintetében meghatározott időszak kevesebb mint egy év;

b) ha a visszafizetés hagyományos hitelvisszafizetési garancia gyanánt kötött biztosításé szerződés szerint történt.

c) olyan hitelmegállapodások esetében, amelyek tőketörlesztés nélküli díj- és kamatfizetést írnak elő , a 20. cikkben említett hitelmegállapodások kivételével .

17 16 . cikk Jogok átruházása

Amennyiben a hitelező hitelmegállapodás szerinti jogait vagy a kezességi megállapodást vagy magát a megállapodást harmadik félre ruházzák át , a fogyasztónak és adott esetben a kezesnek joga van az eredeti hitelezővel szembeni bármilyen követelése tekintetében az engedményes ellen , akire a megállapodás szerint a hitelező jogait átruházták keresetet beadni.

A fogyasztót megfelelő módon tájékoztatni kell arról, hogy a hitelmegállapodást harmadik félre ruházzák át, kivéve amikor az ilyen átruházást értékpapírosítási célokból teszik, és amennyiben az eredeti hitelező az engedményessel megállapodva a fogyasztó felé az engedményes nevében továbbra is hitelezőként jár el.

18. cikk Idegen váltók és más értékpapírok használatának tilalma

A hitelező vagy a hitelező jogainak engedményese hitelmegállapodás vagy kezességi megállapodás keretében nem követelheti, vagy nem szólíthatja fel a fogyasztót vagy a kezest arra, hogy kötelezettségvállalásaik fizetését idegen váltókkal vagy saját váltóval garantálják.

Továbbá a fogyasztótól nem követelhetik meg, hogy az esedékes összeg visszafizetését egészben vagy részben garantáló csekket írjon alá .

25 17. cikk A teljes hitelösszeg és a hallgatólagos folyószámlahitel túllépése

(1) A teljes hitelösszeg vagy a hallgatólagos folyószámlahitel engedélyezett alkalmi túllépése esetén a hitelező haladéktalanul tájékoztatja a fogyasztót írásban vagy más tartós adathordozón az érintett összegről és az alkalmazandó hitelkamatlábról. Büntetés, díj vagy késedelmi kamat nem számítható fel.

(1) A teljes hitelösszeg jelentős, egy hónapos időszakot meghaladó túllépése esetén a hitelező haladéktalanul tájékoztatja a fogyasztót, nyomtatott formában vagy más tartós adathordozón a következőkről:

a) a hitelt teljes hitelösszeg túllépéséről ;

b) vagy hogy nem engedélyezett folyószámlahitelt vett fel és tájékoztatja őt az érintett összegekről;

c) a hitelkamatlábról ; és

d) bármilyen alkalmazandó büntetésről, díjról vagy késedelmi kamatról díjról vagy büntetésről .

(2) A teljes hitelösszeg vagy az e cikkben említett folyószámlahitel jelentős, három hónapos időszakot meghaladó túllépését szükség esetén új, a teljes hitelösszegre vonatkozó hitelmegállapodással kiigazítják.

V. FEJEZET TELJES HITELDÍJMUTATÓ ÉS HITELKAMATLÁB

1218. cikk Az teljes hiteldíjmutató kiszámítása

(1) A teljes hiteldíjmutatót, mely éves alapon a hitelező és a fogyasztó hitelfelvevő megállapodása szerinti valamennyi jövőbeli vagy meglevő kötelezettségvállalás (lehívások, visszafizetések és díjak) aktuális értékének felel meg, az I. mellékletben meghatározott matematikai képlettel összhangban számítják .

A számítási módszereket a II. melléklet tartalmazza illusztrálás céljából.

(2) A teljes hiteldíjmutató kiszámítása céljából a hitel fogyasztó által viselt teljes költségét meghatározzák, azon díjak kivételével, amelyeket a fogyasztónak a hitelmegállapodásban meghatározott kötelezettségvállalásai nem teljesítéséért vonnak le, illetve azon vételár kivételével, melyet áruk vagy szolgáltatások beszerzéséért köteles fizetni, függetlenül attól, hogy készpénzben vagy hitelből fedezik az ügyletet.

A fizetési ügyleteket és lehívásokat hitelügyleteket rögzítő folyószámla fenntartási költségei, a mind a fizetési ügyletek, mind a lehívások céljára szolgáló kártya vagy más fizetési eszköz használati költségei, és a fizetési ügyletekkel kapcsolatos egyéb költségek általában részei a hitel fogyasztó által viselt teljes költségeinek, hacsak ezek nem opcionálisak és nem tüntetik fel ezeket egyértelműen és külön a hitelmegállapodásban vagy a fogyasztóval kötött egyéb megállapodásban.

A biztosítási díjjal kapcsolatos költségek részei a teljes hitelköltségnek, amennyiben a biztosítást a hitelmegállapodás megkötésekor kötik.

(3) A teljes hiteldíjmutató kiszámítását arra a feltevésre alapozzák, hogy a hitel szerződés megállapodás érvényes a megállapodás szerinti időszakban, továbbá a hitelező és a fogyasztó teljesíti kötelezettségeit a hitelmegállapodás szerinti feltételek mellett és időpontokig.

(4) Olyan hitelmegállapodások esetében, amelyek a teljes hiteldíjmutatóban foglalt hitelkamatláb változására vonatkozó záradékokat tartalmaznak, de a számítás idején nem számszerűsíthetők, a teljes hiteldíjmutatót azon feltevés alapján számítják, hogy a hitelkamatláb és más díjak az eredeti szint tekintetében rögzítettek maradnak , és a hitelmeg állapodás végéig alkalmazandóak.

(5) Adott esetben a következő feltevések alkalmazhatók a teljes hiteldíjmutató kiszámításában:

a) ha a hitelmegállapodás értelmében a fogyasztó szabadon hívhatja le a hitelt, a teljes hitelösszeg azonnal és teljes egészében lehívható;

b) ha a visszafizetés ütemezése nincs rögzítve, és a hitelmegállapodás feltételei és a hitel visszafizetésének garantált módozatai alapján nem lehet erre következtetni, a hitel időtartamát egy évesnek tekintik;

c) eltérő rendelkezés hiányában, amennyiben a hitelmegállapodás egynél több visszafizetési időpontról rendelkezik, a hitelt hozzáférhetővé kell tenni, a visszafizetéseket pedig a megállapodásban előírt legkorábbi időponton teljesíteni kell;

(6) Amennyiben a hitelmegállapodást bérleti megállapodás formájában dolgozzák ki, vásárlási opcióval, és a megállapodás több időpontról is rendelkezik a vásárlási opció gyakorlásának tekintetében, a teljes hiteldíjmutatót ezen időpontok mindegyikére kiszámítják.

Amennyiben nem lehet megállapítani a maradványértéket, a bérelt javakra vonatkozóan lineáris értékcsökkenést kell alkalmazni, amely esetén a hitelmegállapodásban meghatározott bérleti időszak végére a maradványérték nullára csökken.

(7) Amennyiben egy hitelmegállapodás lehetővé teszi az előzetes vagy egyidejű megtakarítást is, és a hitelkamatot a megtakarításokkal kapcsolják össze, az éves díjakat a III. mellékletben meghatározott eljárás szerint kell kiszámítani.

13. cikk Teljes hitelkamat

(1) A teljes hitelkamat kiszámításához meghatározzák a hitelező által kivetett összegeket, kivéve a fogyasztó által a hitelmegállapodásban foglalt kötelezettségek nemteljesítése miatt fizetendő díjakat és a vételáron felüli olyan díjakat, amelyek áruk vagy szolgáltatások készpénzzel vagy hitelből történő vásárlása esetén fizetendők.

(2) A fizetési- és hitelügyleteket, a kártyával vagy más módon történő fizetés és lehívás költségeit rögzítő folyószámla fenntartásának költségei, valamint a fizetési ügyletekehez kapcsolódó általános költségek a hitelező által kivetett összegnek minősülnek, kivéve, ha azokat egyértelműen és külön feltüntették a hitelmegállapodásban, vagy a fogyasztóval kötött egyéb megállapodásban.

(3) A teljes hitelkamat megállapítása során az alábbi tételek nem minősülnek a hitelező által kivetett összegnek:

a) hitelmegállapodáshoz kapcsolódó, a fogyasztó által a hitelezőtől vagy más szolgáltatótól igyében vehető járulékos szolgáltatással kapcsolatos költségek;

b) a fogyasztó által a hitelmegállapodás megkötésekor a hitelezőtől eltérő személyeknek, különösen közjegyzőnek vagy adóhatóságoknak megfizetendő költségek, és általában a bejegyzésért valamint kezességért felelős hatóság által kivetett költségek.

(4) A teljes hitelkamatot a 12. cikk (3)–(7) bekezdése valamint az I. és II. mellékletben meghatározott eljárások és feltveések szerint számítják ki.

VI. FEJEZET TISZTESSÉGTELEN FELTÉTELEK

15. cikk Tisztességtelen feltételek

A 93/13/EGK irányelvnek a megállapodás egészére történő alkalmazása sérelme nélkül, a hitelmegállapodás vagy kezességi megállapodás feltételeit tisztességtelennek tekintik, amennyiben tárgyuk vagy hatásuk az, hogy :

a) a fogyasztóra a lehívás feltételeként olyan követelményt írnak elő, hogy a kölcsönzött vagy biztosított összegeket egészben vagy részben biztosítékként hagyja, letét képzésére vagy értékpapírok vagy más pénzügyi eszközök megvásárlására , kivéve ha a fogyasztó ilyen letétre, vásárlásra vagy biztosítékra a teljes hiteldíjmutatónak megfelelő kamatot kell, hogy megfizesse ;

b) arra kötelezik a fogyasztót, hogy a hitelmegállapodás megkötésekor a hitelezővel, hitelközvetítővel vagy harmadik féllel további, általuk megjelölt szerződést kössön, hacsak ennek költségei nem részei a teljes hitelköltségnek;

c) megváltoztatják a hitelkamatlábtól eltérő bármely szerződéses költséget, kártérítést vagy díjat;

d) olyan szabályokat vezetnek be a hitelkamatláb változásaira vonatkozóan, amelyek megkülönböztetőek a fogyasztóra nézve;

e) olyan, változó hitelkamatlábat is magában foglaló rendszert vezetnek be, amely nem a hitelmegállapodás megkötésekor ajánlott kezdeti nettó hitelkamatlábnak felel meg, és mely a visszatérítés, csökkentés vagy más előnyök minden formáját kizárja;

c) arra kötelezik a fogyasztót, hogy ugyanazzal a hitelezővel újrafinanszírozza a maradványérték, és általában az ingóság vagy szolgáltatás finanszírozására kötött hitelmegállapodás szerinti végső kifizetést;”

VII. FEJEZET A HITELMEGÁLLAPODÁS TELJESÍTÉSE

18. cikk Idegen váltók és más értékpapírok használatának tilalma

A hitelező vagy a hitelező jogainak engedményese hitelmegállapodás vagy kezességi megállapodás keretében nem követelheti, vagy nem szólíthatja fel a fogyasztót vagy a kezest arra, hogy kötelezettségvállalásaik fizetését idegen váltókkal vagy saját váltóval garantálják.

Továbbá a fogyasztótól nem követelhetik meg, hogy az esedékes összeg visszafizetését egészben vagy részben garantáló csekket írjon alá .

19. cikk Egyetemleges felelősség

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a hitelmegállapodás megléte semmilyen módon nem befolyásolja a fogyasztónak az eladóval és a szolgáltatóval szembeni jogait, amennyiben az ilyen megállapodás révén beszerzett árukat vagy szolgáltatásokat nem szállítják vagy máskülönben nem felelnek meg a szállításukra vonatkozó szerződésnek.

(2) Ha az eladó és a szolgáltató hitelközvetítőként járt el, a hitelező és a szállító egyetemlegesen felelős a fogyasztó kártalanításáért, amennyiben a hitelmegállapodással finanszírozott árukat vagy szolgáltatásokat nem szállítják vagy csak részben szállítják vagy ezek nem felelnek meg a szállítási szerződésnek.

VIII. FEJEZET EGYEDI HITELMEGÁLLAPODÁSOK

20. cikk Tőkeképzésre vonatkozó hitelmegállapodás

(1) Amennyiben a fogyasztó által történő fizetések nem vezetnek a teljes hitelösszeg azonnali, ennek megfelelő törlesztéséhez, hanem időszakos tőkeképzésre használják a hitelmegállapodásban megállapított időszakokban és feltételek szerint, az ilyen tőkeképzés a hitelmegállapodáshoz csatolt járulékos megállapodásra kell alapozni.

(2) Az (1) bekezdésben hivatkozott járulékos megállapodás a teljes lehívott hitelösszeg visszafizetésének feltétlen garanciájáról rendelkezik. Amennyiben a tőkeképzést biztosító harmadik fél nem tesz eleget kötelezettségeinek, a hitelező vállalja a kockázatot.

(3) A fogyasztó által az (1) bekezdésben hivatkozott járulékos megállapodás szerinti fizetések, biztosítási díjak, ismétlődő és nem ismétlődő díjak, a hitelmegállapodás szerinti kamatokkal és díjakkal együtt a hitel teljes összegét jelentik. A teljes hiteldíjmutatót és a teljes hitelkamatot a fogyasztó által vállalt teljes kötelezettség alapján számítják.

VII. FEJEZET A KEZESSÉGI MEGÁLLAPODÁS TELJESÍTÉSE

23. cikk A kezességi megállapodás teljesítése

(1) A kezes nyílt végű hitelmegállapodás esetén visszafizetést garantáló kezességi megállapodást csak három éves időszakra köthet. Ez a kezesség csak a kezessel az időszak lejártakor kötött egyedi megállapodással hosszabbítható meg.

(2) A hitelező csak akkor léphet fel a kezes ellen, ha a fogyasztó a hitel visszafizetését késedelmesen teljesítette, és három hónapon belül nem tesz eleget a késedelmes fizetési felszólításnak. A kezest a késedelmes fizetési felszólítás fogyasztónak történő megküldésekor tájékoztatni kell.

(3) A garantált összeg csak a teljes hitelösszeg fennálló egyenlegével és az esetleges késedelmi kamatokkal lehet egyenlő a hitelmegállapodásnak megfelelően, a hitelmegállapodásban előírt egyéb kártérítések vagy büntetések kivételével.

X. FEJEZET A HITELMEGÁLLAPODÁS