BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A hatásvizsgálat összefoglalása /* SWD/2012/0008 */





BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A hatásvizsgálat összefoglalása amely a következő dokumentumot kíséri FEHÉR KÖNYV A megfelelő, biztonságos és fenntartható európai nyugdíjak menetrendje ÖSSZEFOGLALÁS Az eljárás háttere: 2009-ben a felgyorsuló demográfiai idősödéssel és a gazdasági válsággal a háttérben, valamint egy olyan évtized végén, amely több tagállam nyugdíjrendszerében jelentős változásokat hozott, az Európai Bizottság szükségesnek érezte vitát nyitni arról, hogy az uniós szintű nyugdíjkeretet hogyan lehetne aktualizálni úgy, hogy támogassa a tagállamokat az irányú törekvéseikben, hogy állampolgáraik megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjrendszereket élvezhessenek most és a jövőben is. Ezért 2009. szeptemberi bizottsági politikai iránymutatásaiban Barroso elnök azt mondta, hogy „Biztosítanunk kell, hogy a nyugdíjak elvégzik a tőlük várható feladatot, azaz maximális támogatást nyújtanak a jelenlegi és jövőbeli nyugdíjasoknak, ideértve a kiszolgáltatott csoportokat is.” Andor biztos ezután az elnöktől azt a feladatot kapta, hogy „…más biztosokkal együttműködve dolgozzon ki egy javaslatot Európa nyugdíjrendszereinek megerősítésére.” Az Európai Bizottság elvállalta a jelenleg eléggé szétszabdalt uniós „nyugdíjkeret” teljes egészének feltérképezésével és figyelembevételével járó feladatokat, és annak megvizsgálását, hogy szükség van-e ennek a keretnek a javítására ahhoz, hogy a tagállamok elegendő támogatást kaphassanak. Mindez egy holisztikus zöld könyvön keresztül, amelyet 2010. július 7-én tettek közzé, a nyugdíjakról folytatott nyilvános konzultációhoz vezetett. A zöld könyv integrált megközelítéssel kezelte a gazdasági, szociális és pénzpiaci politikákat, és felismerte a kapcsolatokat és szinergiákat a nyugdíjak és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés átfogó Európa 2020 stratégiája között. A zöld könyv megjegyezte, hogy noha a nyugdíjrendszerekért a tagállamok felelősek, a tagállami nyugdíjrendszereket uniós szinten a politikai koordinációtól a szabályozásig terjedő tevékenységek kerete erősíti meg, ugyanis néhány közös témát koordinált módon kell kezelni. Ide tartoztak a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményei, a belső piac működése, valamint annak biztosítása, hogy a nyugdíjreformok összhangban álljanak az Európa 2020 stratégiával. A zöld könyv egyik kísérődokumentuma magában foglalta az uniós jogszabályok, egyéb szabályok és a politikai koordináció jelenlegi keretét, ideértve az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságán keresztül a magánnyugdíjaknak a tagállami nyugdíjszabályozókkal közösen végzett feltérképezésének eredményeit is. A Bizottság 2011. évi munkaprogramjában bejelentésre került a nyugdíjakról szóló fehér könyv, hogy a zöld könyv konzultációja által vezérelve tovább lehessen fejleszteni a tagállami nyugdíjrendszerek megvalósításának uniós szintű támogatását. Ez a hatásvizsgálat szakpolitikai lehetőségeket vet fel a fehér könyv számára, amely annak érdekében, hogy a tagállamok megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjakat biztosíthassanak, holisztikus uniós szintű keret és stratégia kidolgozását javasolja. Problémameghatározás A megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjak megvalósítása a tagállamok feladata, az EU-nak ebben csak igen korlátozott és csekély támogató szerepe van. A nyugdíjellátás azonban egyre összetettebbé és egyre inkább közös uniós üggyé válik. Az uniós polgárok egy nagy és egyre növekvő részének (kb. negyedének) a nyugdíj jelenti a fő jövedelemforrást. A nyugdíjak tehát igen fontosak ahhoz, hogy az életszínvonal a nyugdíjas korban is megmaradjon, és elkerülhető legyen az időskori elszegényedést. Amellett, hogy a nyugdíjrendszerek a társadalmi körülmények fontos meghatározói, egyben jelentős gazdasági tényezőt is jelentenek. A nyugdíjak az uniós GDP kb. 10 %-át teszik ki (2010-ben), ezzel az állami kiadások jelentős részét képviselik. Ezenkívül a nyugdíjrendszerek szerkezete és az általuk a korábbi vagy későbbi nyugdíjba vonulásra nyújtott ösztönzők (vagy épp visszatartó tényezők) jelentős hatást gyakorolnak a foglalkoztatásra, így a gazdasági növekedésre is. Ott továbbá, ahol a magánnyugdíjak jól ki vannak dolgozva, a nyugdíjpénztárak mint intézményi befektetők fontos pénzpiaci szereplők. Fontos tényező, hogy a nyugdíjak nemcsak a tagállamok államháztartásaira, munkaerőpiacaira és pénzügyi piacaira, továbbá általános gazdaságára gyakorolnak számottevő hatást, hanem az EU ilyen piacaira és gazdaságára, sőt az euró stabilitására is. A gazdasági válság és a kisebb szintű növekedés kilátása a tagállamok számára jócskán megnehezítette a népesség elöregedéséből adódó kihívások megoldását. A nyugdíjellátás ráadásul egyre bonyolultabbá válik, és egyre jobban függ a munkaerőpiac és a pénzügyi piacok megfelelő működésétől. Ez lett az eredménye az utóbbi évtizedben a tagállamok az irányú ésszerű törekvéseinek, hogy azáltal, hogy a teljes munkaviszony során a jogosultságot szorosan a hozzájárulásokhoz kötötték, a nyugdíjakat a népesség elöregedéséből adódó kihívásokhoz igazítsák, és arra ösztönözzék az embereket, hogy tovább maradjanak munkaviszonyban, és az állami felosztó-kirovó nyugdíjakat kiegészítsék az tőkefedezeti magánnyugdíj-ellátással. Az egyes tagállamokban a nem megfelelő, fenntarthatatlan és nem biztonságos nyugdíjrendszer kockázata közös uniós üggyé válik. Ez elsősorban annak a hatása, hogy a gazdasági recesszió, az állami költségvetések romlása és az államadóssággal kapcsolatos válság miatt a felgyorsuló népességi idősödést mennyire nehéz kezelni, ráadásul mindez kihat a közös valutára, valamint az Unió általános társadalmi és gazdasági jólétére. A sikeres tagállami nyugdíjreformok tehát fontos meghatározói annak, hogy az EU képes-e elérni az Európa 2020 stratégia öt célkitűzése közül kettőt: a foglalkoztatási arány célkitűzését (a 20–64 évesek 75 %-ának foglalkoztatottságát), amihez a legtöbb tagállamban az idősebb munkavállalók sokkal nagyobb részvételére van szükség, valamint a szegénység felszámolásának célkitűzését (legalább 20 millióval kevesebb személy legyen az elszegényedés vagy a társadalmi kirekesztés szélén), különös tekintettel az idősebb korosztály elszegényedési veszélyére. Ahhoz, hogy a nyugdíjellátás ilyen bonyolultabb helyzetében és a nyugdíjakkal kapcsolatos egyre nagyobb uniós aggályok mellett az EU elegendő támogatást tudjon nyújtani a tagállamok ezen törekvéseihez, arra van szükség, hogy az EU az eddig valamelyest összefüggéstelen és felaprózott megközelítéséről elmozduljon a nyugdíjpolitikák átfogó és integrált kerete felé, hogy segítse a tagállamokat. Ez a megközelítés arra épül, hogy a nyugdíjjal kapcsolatos döntések, ideértve a nyugdíjba vonulás elhatározását is, bonyolult folyamat eredménye, amelyet egyéni és háztartási jellemzők, valamint makroökonómiai és intézményi változók határoznak meg. A politikai koordináció különböző formái és a releváns nyugdíjszabályozások jobb összekapcsolásával, emellett a fókusz, a mérték és a hatáskör kiigazításával, továbbá néhány új arányos kezdeményezés hozzáadásával az EU jelentősen növelni tudja az európai tevékenységek hozzáadott értékét. Ez azt is lehetővé tenné az EU számára, hogy jobban kezelje a tagállamok közös aggályait azáltal, hogy megelőzi vagy szükség esetén enyhíti az egyes tagállamokban a nyugdíjproblémákból származó negatív externáliák veszélyét. Ezt úgy lehet elérni, hogy jobban egyesíteni kell a szabályozás és politikai koordináció meglévő kompetenciáit, és a holisztikus uniós megközelítés részeként koordináltabb módon kell őket alkalmazni. Ennek a hatásvizsgálatnak a célja annak meghatározása, hogy a meglévő tevékenységek hogyan legyenek kiigazítva, valamint az új kezdeményezések jellegének és azon mechanizmusoknak a megállapítása, amelyek segítségével a tevékenységeket a tagállamok támogatása érdekében koordinációval integrált stratégiává lehet alakítani. Az egyik fő kérdés az, hogy ebben a stádiumban a holisztikus stratégia felé irányuló elmozdulás mekkora hangsúlyt helyezzen a jogszabályokra és a kötelező szabályozásra. Ebben a folyamatban leginkább a tagállamok és a bizottsági szolgálatokkal végzett politikai koordinációban és szabályozásban más fő érdekeltek lesznek érintve. A végső kedvezményezettek a polgárok lesznek, akik olyan szakpolitikákból profitálhatnak, amelyek segítenek a tagállamoknak hatékonyabban megvalósítani a jelenlegi és későbbi nyugdíjak megfelelőségét, fenntarthatóságát és biztonságát együttesen. A hatásvizsgálat összhangban áll a fehér könyv elsődleges céljával, vagyis azzal, hogy az EU hozzáadott értéket nyújtson a tagállamoknak és a fő érdekelteknek. A polgárokra gyakorolt hatást most még nem lehet pontosan felbecsülni, mivel ez azon múlik, hogy a tagállamok és az érdekelt felek milyen mértékben alkalmazzák a nyugdíjellátást érintő szakpolitikák és gyakorlatok javítására irányuló, fokozottabb uniós támogatást. Ez a hatásvizsgálat továbbá nem zárja ki, hogy a holisztikus csomagon belüli egyes intézkedésekre vonatkozóan további hatásvizsgálatok készülnek, amennyiben a fehér könyv nyomon követéseként szükségessé válna. A szubszidiaritás elemzése Míg a nyugdíjpolitikák javarészt tagállami felelősségbe tartoznak, az uniós szint támogató szerepet tud játszani. Az egyre több összefüggés miatt, ahogyan a jelenlegi adózási válság is mutatja, az egy vagy több országban rosszul működő nyugdíjpolitikák az euró stabilitására és az EU gazdasági teljesítményére negatív következményekkel járó externáliákat vonhatnak maguk után. Ezenkívül a személyek egyre nagyobb mobilitása miatt a nem megfelelő nyugdíjpolitikák közvetlen hatást gyakorolhatnak más uniós országok szociális biztonsági rendszereire is. Ennek eredményeként a nyugdíjak kérdése egyre inkább uniós közös üggyé válik, ez volt az alapgondolata a 2011. évi Európa 2020 stratégia nyugdíjakról szóló országspecifikus ajánlásoknak, amelyet június 24-én az Európai Tanács jóváhagyott. Az ezen ajánlások nyomon követésére irányuló tagállami kapacitást a nyugdíjak szempontjából releváns összes területen az uniós szakpolitikák részéről érkező fokozottabb támogatás kedvezően befolyásolná. Az EU eddig még nem tudta összevonni nyugdíjtevékenységeit és kompetenciáit egy olyan átfogó, koherens és teljes mértékben koordinált keretbe, amely arra összpontosít, hogy segítse a tagállamokat a polgáraiknak megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjak biztosítására irányuló törekvéseikben. Ha ez megtörténne, akkor ahogyan a fehér könyv is javasolja, jelentősen javítani lehetne a tagállamok számára az uniós támogatás hozzáadott értékét. Az uniós kezdeményezés céljai A zöld könyv és más fontos munkák elemzéseire építve ez a hatásvizsgálat az uniós szintű nyugdíjpolitikák és folyamatok fejlődésének eddigi meglehetősen felaprózott jellegét írja le, és azzal érvel, hogy a jövő nyugdíjai tekintetében most átfogó és integrált politikai keret és stratégia kiépítésére van szükség. Ezt a célkitűzést jóváhagyta a zöld könyv konzultációja, amely rámutatott, hogy az érdekelt felek elsöprő többségben támogatják a könyvben bemutatott innovatív holisztikus megközelítést. Mivel az EU egyre jobban aggódik a sikeres nyugdíjellátás közép- és hosszú távú nehézségei, valamint néhány tagállamban a nyugdíjpolitika kudarcának esetleges veszélye miatt, tagállami szinten a támogató politika hatékonyabb formáit kell kidolgoznia. Ebből adódik a nyugdíjakról szóló fehér könyv általános célkitűzése, azaz: „hatékonyabb támogatást nyújtani a tagállamoknak a megfelelő, biztonságos és fenntartható nyugdíjellátásra irányuló törekvéseikhez ”. Konkrétabban az uniós politikai iránymutatásnak a tagállamok előtt álló nyugdíjkihívásokra vonatkozó két legerőteljesebb politikai útirány köré kell épülnie: (1) a munkaviszonyban és a nyugdíjban töltött idő között jobb egyensúly elérése (vagyis a tényleges nyugdíjkorhatár megemelése) és (2) a megfelelő magánnyugdíj-megtakarításokhoz való hozzájárulás fokozása. Ezen túlmenően az EU-nak (3) meg kell erősítenie ellenőrzési és koordinációs eszközeit, nevezetesen azáltal, hogy a nyugdíjrendszerek pénzügyi fenntarthatóságának megfigyelése mellett kialakítja a nyugdíjak megfelelőségének ellenőrzését is (lásd az 1. táblázatot). 1. táblázat: Célkitűzések és szakpolitikai területek Általános célkitűzés || Egyedi célkitűzések és szakpolitikai területek Az idősödő társadalmak és állami pénzügyi korlátozások hátterében hatékonyabb támogatást nyújtani a tagállamoknak a megfelelő, biztonságos és fenntartható nyugdíjellátásra irányuló törekvéseikhez. || 1. A tagállamok támogatása abban, hogy jobb egyensúlyt érjenek el a munkaviszonyban és a nyugdíjban töltött idő között Szakpolitikai területek: Ø a nyugdíjrendszer reformja Ø a személyek azon lehetősége, hogy tovább maradjanak a munkaerőpiacon 2. A tagállamok támogatása abban, hogy fokozhassák a megfelelő kiegészítő[1] magánnyugdíj-megtakarításokhoz való hozzájárulást Szakpolitikai területek: Ø a kiegészítő magánnyugdíjak lefedettsége és költséghatékonysága Ø a kiegészítő magánnyugdíj-ellátás biztonságossága Ø a kiegészítő[2] nyugdíjak mobilitása 3. Az EU ellenőrzési és koordinációs eszközeinek megerősítése a nyugdíjak területén Szakpolitikai területek: Ø a nyugdíjak megfelelőségének, fenntarthatóságának és biztonságának koordinált ellenőrzése Ø koherens uniós szintű politikaalkotás Ez a három alkotja az egyedi célkitűzéseket, amelyek mindegyikéről el lehet mondani, hogy kapcsolódnak az uniós szintű holisztikus kereten belül összevonandó szakpolitikai területekhez. A munkában és nyugdíjban töltött idő jobb egyensúlyához elengedhetetlenek a hosszabb munkaviszonyra való figyelemfelkeltésre irányuló munkaerő-piaci intézkedések és a nyugdíjreform kombinációja. A kiegészítő magánnyugdíj-megtakarítások megfelelő időskori ellátást biztosító szintre való növeléséhez fontos a kiegészítő magánnyugdíjak lefedettsége, valamint költséghatékonysága, biztonsága és mobilitása. Az EU ellenőrzési és koordinációs eszközeinek megerősítéséhez nélkülözhetetlen lenne a nyugdíjak megfelelőségének, biztonságának és fenntarthatóságának koordinált ellenőrzésének kialakítása, valamint uniós szinten koherens politikaalkotás biztosítása. Szakpolitikai lehetőségek A hatásvizsgálat három lehetőséget hasonlít össze, figyelembe véve a zöld könyv konzultációjának eredményeit és az Európa 2020 stratégia keretében a 2011. évi országspecifikus ajánlásokban a nyugdíjak kiemelt szerepét. Az első lehetőség („status quo”) a tevékenységeknek az eddigi szokások szerinti folytatása, amikor is az EU az egyedi nyugdíjvonatkozású kérdésekkel csak igen szűk hatáskörben, eseti alapon foglalkozik. Ebben az esetben nem lenne közös vízió arról, hogy hogyan lehetne az egész EU területén megfelelő nyugdíjakat biztosítani. Az uniós keret fokozatosan változna, de az Európa 2020 kormányzási keretén kívül csak alig lenne – ha egyáltalán – további törekvés arra, hogy a különböző releváns szakpolitikai területek egyesüljenek, vagy ez a keret igazodjon a tagállamok változó igényeihez, ahogy változnak a nyugdíjrendszerek. Ezért bár néhány foglalkoztatási és minimális megfelelőségi szempont az államháztartási kérdésekkel együtt bekerülne az Európa 2020 stratégiába, nem feltétlenül lennének integrált módon kezelve. Ezenkívül a teljes nyugdíjellátásban egyre nagyobb szerepet játszó magánnyugdíjak biztonságával és költséghatékonyságával kapcsolatos elképzelések továbbra is elkülönülnének a megfelelőségi és fenntarthatósági aggályoktól. A gazdaságpolitikai koordináció a nyugdíjakat elsősorban államháztartási szempontból közelítené meg, és javarészt az állami nyugdíjakra irányuló közvetlen kiadásokra összpontosítana, míg a magánnyugdíjakra vonatkozó adómentességekkel összefüggő közvetett kiadások a háttérbe szorulnának. Csak a szociális védelem politikai koordinációja összpontosítana maximálisan minden megfelelőségi vonatkozásra és próbálná meg figyelembe venni az összes nyugdíjtípusból származó nyugdíjcsomaghoz való hozzájárulásokat. Ez azonban nem lenne összevonva a fenntarthatósági és biztonsági elképzelésekkel. A második lehetőség („holisztikus vagy integrált, átfogó megközelítés") két további opcióból áll, amelyek mindegyike szakpolitikai intézkedések átfogó csomagját képviseli: ez a IIa. és a IIb. opció. Fontos megjegyezni, hogy mindkét csomag a nyugdíjak holisztikus megközelítésére épül, azaz mindegyik szakpolitikai területet közösen kezeli a szinergiák maximális kihasználásával, valamint a kompromisszumok mérlegelésével és elfogadásával. Mindkét opció a meglévő és új szakpolitikai kezdeményezések széles körét egy stratégiai politikai dokumentumban vonja össze (ez a fehér könyv) azzal a céllal, hogy a megfelelő, biztonságos és fenntartható nyugdíjakra közös víziót vázoljon fel, és új uniós keretet építsen ki annak biztosítására, hogy ez a fontos szakpolitikai célkitűzés az elkövetkező években meg is valósuljon. Az opciók párhuzamosan vannak kidolgozva. Intézkedéscsomagjaikban szabályozási, szakpolitikai koordinációs és pénzügyi kezdeményezési eszközöket egyesítenek, és ezek beindulását 2012–2014-re irányozzák elő. - Az 1. egyedi célkitűzés (a tagállamok támogatása abban, hogy jobb egyensúlyt érjenek el a munkaviszonyban és a nyugdíjban töltött idő között) értelmében és „a nyugdíjrendszer reformja” szakpolitikai területen mindkét opció a nyugdíjak terén a nemek közötti egyenlőségre törekszik, csökkenteni kívánja a korkedvezményes nyugdíj igénybevehetőségét, fel kívánja mérni a tagállamok sajátos reformigényeit, valamint az Európa 2020 stratégián belül a 2011. évi nyugdíjjal kapcsolatos ajánlásokkal összhangban elő kívánja segíteni a nyugdíjreformot. „A személyek azon lehetősége, hogy tovább maradjanak a munkaerőpiacon” szakpolitikai területen, amelyet össze kell kombinálni a nyugdíjrendszerek reformjaival, mindkét opció intézkedéseket javasol a kötelező nyugdíjkorhatár megszüntetésére, az egészséges munkahelyi idősödés elősegítésére, az idősebb munkavállalók hosszabb munkaviszonya céljából uniós alapok felhasználására, a munkahelyek és munkaerőpiac hosszabb munkaviszonyhoz való igazítására, valamint a hosszabb munkaviszony érdekében különböző lehetőségek, pl. a pályafutás végén megfelelő állások kidolgozására. - A 2. egyedi célkitűzés értelmében (a tagállamok támogatása abban, hogy fokozhassák a megfelelő kiegészítő magánnyugdíj-megtakarításokhoz való hozzájárulást) és „a kiegészítő magánnyugdíjak lefedettsége és költséghatékonysága” szakpolitikai területen mindkét opció olyan kezdeményezéseket javasol, amelyek elősegítik a költséghatékony kiegészítő nyugdíjrendszereket, és a magánnyugdíj-megtakarítások támogatására optimalizálják az adókiadások hatását. „A kiegészítő magánnyugdíj-ellátás biztonságossága” szakpolitikai területen javasolt kezdeményezések arra irányulnak, hogy a foglakoztatói nyugdíjrendszerek biztonságosabbá váljanak, nagyobb védelmet biztosítsanak a munkaadók fizetőképtelensége esetén, növeljék a harmadik pilléres nyugdíjak minőségét, növeljék a fogyasztóvédelmet, valamint javítsák a tőkefedezeti foglalkoztatói nyugdíjrendszerek felépítését és teljesítményét. „A kiegészítő nyugdíjak mobilitása” szakpolitikai területen javasolt intézkedések célja a magán és állami szektorban egyaránt a kiegészítő nyugdíjjogosultságok határokon túli mozgása előtt álló akadályok csökkentése, a személyek támogatása abban, hogy nyomon tuják követni különböző nyugdíjjogosultságaikat, a nyugdíjpénztárak és életbiztosítók határokon túli mozgása és befektetése előtt álló adózási akadályok megszüntetése, valamint a migráns kutatók számára a foglalkoztatói nyugdíjjogosultság határokon túli biztonságának növelése. - A 3. egyedi célkitűzés (Az EU ellenőrzési és koordinációs eszközeinek megerősítése a nyugdíjak területén) értelmében és „a nyugdíjak megfelelőségének, fenntarthatóságának és biztonságának koordinált ellenőrzése” szakpolitikai területen mindkét opció a nyugdíjak megfelelősége, fenntarthatósága és biztonsága ellenőrzésének koordinálására, továbbá a megfelelőségi ellenőrzés minőségének növelésére javasol kezdeményezéseket. „A koherens uniós szintű politikaalkotás” szakpolitikai területen előterjesztett intézkedések célja a nyugdíjakra hatást gyakorló uniós szakpolitikák koherenciájának és integrációjának megerősítése, a Bizottság nyugdíjpolitikái teljes koordinációjának és integrációjának biztosítása, valamint az EU-ban a nyugdíjellátás terén elért eredmények holisztikus ellenőrzésének biztosítása. A két opció abban különbözik, hogy milyen mértékben próbálják az egyes intézkedések felhasználni a potenciális jogalkotási hatáskört, és az intézkedések mennyire veszik alapul az érdekelt felek zöld könyvre adott válaszait. A IIa. opció jobban figyelembe veszi a konzultációt. A IIb. opció a jogilag kötelező erejű eszközökre helyez nagyobb hangsúlyt, hogy megerősítse a 2011. évi országspecifikus ajánlások támogatását. Mindkét opció megszilárdítaná a jelenlegi uniós szakpolitikai beavatkozásokat, és egy holisztikus keretbe vonná össze őket, miközben olyan új intézkedésekkel is előállna, amelyek támogatják a nyugdíjkorhatár növeléséről és annak a hosszabb várható élettartamhoz való kötéséről szóló, 2011. évi országspecifikus ajánlásokra fektetett hangsúlyt. Bár az opciókon belül néhány intézkedés azonos, a különbségeket az alábbi táblázat szemlélteti. 2. táblázat: A IIa. és a IIb. opció összehasonlítása 1. egyedi célkitűzés: a tagállamok támogatása abban, hogy jobb egyensúlyt érjenek el a munkaviszonyban és a nyugdíjban töltött idő között a nyugdíjrendszer reformja || Nemek közötti egyenlőség a nyugdíjak területén: Bizottsági ajánlás kibocsátása a nyugdíjas korúak nemek közötti egyenlőségéről, valamint a nyugdíjak terén a nemek közötti egyenlőtlenségek megszüntetése || Az 1978. december 19-i 79/7/EGK irányelv módosításának javaslata annak biztosítására, hogy a nők ugyanakkor váljanak jogosulttá a nyugdíjra, mint a férfiak. a személyek azon lehetősége, hogy tovább maradjanak a munkaerőpiacon || A kötelező nyugdíjkorhatár megszüntetése: Bizottsági ajánlás kibocsátása a kötelező nyugdíjkorhatár és a hosszabb munkaviszony előtt álló más akadályok megszüntetéséről. || A 2000/78/EK irányelv módosítási javaslata, hogy a kötelező nyugdíjkorhatár alkalmazásának korlátozására illegalizálja a foglalkoztatási megkülönböztetést. Az idősebb munkavállalók azon lehetősége, hogy tovább maradjanak a munkaerőpiacon A tagállamok ösztönzése arra, hogy az olyan intézkedések támogatására, amelyek az idősebb munkavállalóknak hosszabb munkaviszonyt tesznek lehetővé, használják fel az Európai Szociális Alap eszközeit. || Az ESZA-ban szorosabb kondicionalitás bevezetése, ha a tagállam nem követi az országspecifikus ajánlásokat azokról az intézkedésekről, amelyek lehetővé teszik az idősebb munkavállalók hosszabb munkaviszonyát, és az ESZA felhasználása erre a célra 2. egyedi célkitűzés: a tagállamok támogatása abban, hogy fokozhassák a megfelelő kiegészítő magánnyugdíj-megtakarításokhoz való hozzájárulást A kiegészítő magánnyugdíj-ellátás biztonságossága || Nagyobb védelem biztosítása a munkaadók fizetőképtelensége esetén: A fizetésképtelenségről szóló irányelv 8. cikke eredményesebb végrehajtásának biztosítása || A fizetésképtelenségről szóló irányelv 8. cikkének módosítási javaslata a védelem növelése érdekében A harmadik pilléres nyugdíjak minőségének és a fogyasztóvédelemnek a növelése: Önkéntes kódokon keresztül a minőség és a fogyasztóvédelem növelése, ideértve lehetőség szerint harmadik pilléres termékek néhány uniós tanúsítványát is. || Kötelező előírásokon és lehetőség szerint harmadik pilléres termékek néhány uniós tanúsítványán keresztül a minőség és a fogyasztóvédelem növelése. A kiegészítő nyugdíjak mobilitása || A kiegészítő nyugdíjjogosultságok határokon túli hordozhatóságának javítása: A hordozhatóságról irányelv előterjesztése a megszerzésre vonatkozó minimális követelményekkel és a nyugdíjjogosultságok megőrzésével || A hordozhatóságról irányelv előterjesztése az átvihetőségre, valamint a beszerzésre és megőrzésre vonatkozó minimális követelményekkel a személyek támogatása abban, hogy nyomon tudják követni különböző nyugdíjjogosultságaikat: Uniós szintű nyugdíjkövetési szolgáltatások megalapozása tagállami nyugdíjkövetési szolgáltatások kialakításán keresztül || Európai nyugdíjkövetési szolgáltatás kialakítása közbeszerzési és szabályozási úton. 3. egyedi célkitűzés: Az EU ellenőrzési és koordinációs eszközeinek megerősítése a nyugdíjak területén A nyugdíjak megfelelőségének, fenntarthatóságának és biztonságának koordinált ellenőrzése || A megfelelőségi ellenőrzés minőségének növelése: A meglévő eljárások és mutatók felhasználása a minőség, a megfelelőség és más nyugdíjteljesítmény-ellenőrzés növelése || Közös előírások kidolgozása a megfelelőségre és a nyugdíjteljesítmény tagállami/uniós vonatkozásban alkalmazandó más aspektusaira Koherens uniós szintű politikaalkotás || A nyugdíjakra hatást gyakorló uniós szakpolitikák koherenciájának és integrációjának megerősítése: A koherens uniós nyugdíjpolitikában a nyugdíjfórum szerepének megerősítése || A nyugdíjfórum felváltása egy új európai nyugdíjplatformmal, amely a nyugdíjellátás minden formájára kiterjed. Az EU-ban a nyugdíjellátás terén elért eredmények holisztikus ellenőrzésének biztosítása: 2014-ben a megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjak felé vezető úton elért eredményekről egységes jelentés közzététele. || A megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjak felé vezető úton elért eredményekről időszakos jelentések közzététele. A harmadik lehetőséget, amely a tagállami nyugdíjpolitikák általános harmonizálásából áll, nem vizsgálták meg alaposabban, mert nem felelne meg a szubszidiaritási követelménynek. A IIb. opció azonban tartalmaz néhány elemet, amely közelít a harmonizáláshoz olyan területeken, ahol már létezik uniós jogszabályozás. A hatások értékelése A hatásvizsgálat nem értékeli az egyes intézkedések hatását. Ehelyett a javasolt lehetőségek egészének hatását vizsgálja meg, hogy általános értékelést nyújtson az uniós szintű nyugdíjpolitika különböző megközelítéseivel összefüggő lehetséges gazdasági és szociális hatásokról. A jogalkotási intézkedéseket – amennyiben releváns – külön hatásvizsgálatokban egyenként elemzik. A javasolt lehetőségek értékelése azt mutatja, hogy a pontos gazdasági és társadalmi hatásokról nehéz konkrét következtetéseket levonni, mert az azon múlik, hogy a tagállamok hogyan reagálnak az új uniós szakpolitikai keretre. Általánosságban a II. lehetőség több kedvező gazdasági és társadalmi előnyt jelent, mint a status quo (I. lehetőség). A fő gazdasági hatások a következők lehetnek: az uniós források hatékonyabb alkalmazása, a munkavállalók fokozottabb határokon túli mozgása és kedvező hatás az EU versenyképességére. A II. lehetőség ráadásul a vállalkozásokra, köztük a kis- és középvállalkozásokra (kkv-kra) is kedvező hatást gyakorolna, még ha lehet is számítani némi ideiglenes átállási költségre. Az állami kiadások kisebb szintű vagy hatékonyabb felhasználása a magánnyugdíjakra vonatkozó adókiadások költséghatékonyságán folytatott munkával érhető el. A társadalmi hatást illetően a megfelelőségre és a nemi kérdésekre való komolyabb összpontosítás, a hatékonyabb uniós szintű ellenőrzés, a hosszabb munkaviszonyt megkönnyítő intézkedések és a kiegészítő magánnyugdíj-ellátás minőségének javítása, amelyet a II. lehetőség irányoz elő, hozzájárul a nyugdíjak megfelelőségéhez és az elszegényedés határán állók arányának csökkentéséhez. Ha a IIb. opció alatti jogalkotási intézkedéseket sikeresen végrehajtják, a IIb. opció valószínűleg kedvezőbb gazdasági és társadalmi hatással jár, mint a IIa. opció. A IIb. opcióban előirányzott jogalkotási intézkedések előkészítése és végrehajtása azonban valószínűleg igen hosszadalmas és nehézkes folyamat, amelyhez sokkal több uniós és tagállami forrásra lenne szükség, és meggyengítheti a különböző érdekelt felek (ideértve a tagállamokat is) uniós támogatását. A megvizsgált lehetőségeknek várhatóan nem lesz jelentős közvetlen környezeti hatása a harmadik országokra. 3. táblázat: A fő társadalmi és gazdasági hatások összefoglalása Szakpolitikai lehetőség || Társadalmi hatások || Gazdasági hatások I. lehetőség || A megfelelőség és az időskori szegénység kérdése túl kevés figyelmet kap. A nyugdíjkorhatár megemelése a hosszabb munkaviszonyt támogató intézkedések nélkül negatív társadalmi hatásokkal járhat (több idősebb munkavállaló vehet igénybe szociális segélyt). A nemi jellegű kérdések továbbra is kevés figyelmet kapnak. Az új mutatók kialakításának lassú előrehaladása megakadályozhatná, hogy az EU átfogóan ellenőrizhesse a nyugdíjrendszerek teljesítményét. || Az EU nem használja ki a lehető legjobban a rendelkezésre álló forrásokat (a munka megkettőzése, a különböző struktúrák között gyenge koordináció). A koordinált megközelítés hiánya az optimális szint alatti és szétszabdalt szakpolitikákhoz vezet, amelyek esetleg nem tudják maximalizálni a kedvező gazdasági hatást és enyhíteni a negatív gazdasági hatást. Kevés eredmény a munkavállalók mobilitása előtti akadályok elhárításában. Az EU nem képes eléggé gyorsan reagálni a később esetlegesen felmerülő társadalmi-gazdasági és pénzügyi kihívásokra, valamint nem tud hozzájuk igazodni. II. lehetőség || IIa. opció || A tényleges nyugdíjkorhatár emelésére irányuló intézkedések kedvező hatást gyakorolnak a foglalkoztatásra. Ez növeli az idősebbek nyugdíjjövedelmét, és küzd a szociális elszigetelés és kirekesztettség ellen. A nemi kérdések több figyelmet kapnak. A nyugdíjak megfelelőségének jobb ellenőrzése. Alapvető jogokra kedvező hatás. || A munkavállalói mobilitás előtt álló akadályok elhárítása hozzájárul a hatékonyabb munkaerőpiacokhoz, különös tekintettel bizonyos szakmák esetében a várható munkaerő-piaci nehézségekre. A tényleges nyugdíjkorhatárra irányuló intézkedések kedvezően hatnak az államháztartásra (magasabb jövedelmek és alacsonyabb kiadások szociális segélyekre), az EU versenyképességére (nagyobb munkaerő-kínálat) és a GDP-növekedésre. Az uniós szintű források jobb felhasználása. Némi kedvező hatás a pénzügyi ágazatra. Az új jogszabályokra való átállás alacsony átmeneti költségeket jelent a vállalatoknak és kkv-knak. A kiegészítő magánnyugdíjak nagyobb biztonsága. A magánnyugdíj-megtakarításokat támogató adókiadások hatásának optimalizálása. IIb. opció || Ha a beavatkozóbb uniós megközelítésre a negatív tagállami reakciókat el lehet kerülni, az általános társadalmi hatások kedvezőbbek lehetnének, mint a IIa. opcióban. Ha a foglalkoztató nyugdíjjogosultságot át lehetne vinni új nyugdíjrendszerbe, még kedvezőbbek lennének a társadalmi hatások. Kedvezőbb hatás az alapvető jogokra, mint a IIa. opció esetében. || Ha a javasolt intézkedések sikeresen és időben végrehajtásra kerülnek, kedvezőbb a gazdasági hatás, mint a IIa. opcióban. Fennáll azonban a veszély, hogy a tagállamok ellenállnak a javasolt megoldásoknak, ami gyengíti a csomag általános hatékonyságát és a kedvező gazdasági hatást. A fizetésképtelenségről szóló irányelv értelmében vett nagyobb védelem és a nyugdíjjogosultságok átvihetősége jelentősebb költségeket hárítana a vállalatokra és kkv-kra. A lehetőségek összehasonlítása A hatásvizsgálat, amely először az I. lehetőséget a II. lehetőséggel hasonlítja össze, arra a következtetésre jut, hogy a II. lehetőség a kedvezőbb. Az első lehetőség nem teljesíti eléggé azt a célkitűzést, hogy a tagállamoknak hatékonyabb támogatást kell nyújtani a megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjak biztosításához. Az I. lehetőség nem kezeli a nyugdíjpolitikákat átfogóan, amire a Gazdaságpolitikai Bizottság és a szociális védelemmel foglalkozó bizottság nyugdíjakról szóló közös jelentésében rámutattak, és amire a tanácsi következtetések felkértek. Különös hiányosságokat mutat a Tanács által kiemelt azon igény szempontjából, hogy figyelembe kell venni a munkaerőpiacok, a szociális védelmi rendszerek és a pénzpiaci politikák közötti összefüggéseket, a reform eredményeinek elemzését, a válság hatását és a kiemelt kihívásokat. Ez a lehetőség az érdekelt felek elvárásait sem elégítené ki, akik a zöld könyv konzultációjára adott válaszaikban fokozottan támogatták a nyugdíjak holisztikus megközelítését. A harmadik lehetőség ebben az időszakban nem tűnik reálisnak. A hatásvizsgálat azt a következtetést is levonja, hogy a második lehetőségen belül a IIa. opció a kedvezőbb. A IIa. opció intézkedései nagyobb valószínűséggel hozzák meg a kívánt általános hatást, és kapnak széles körű támogatottságot az érdekelt felektől, mint a IIb. opció esetében. Mivel több intézkedéshez az érdekelt felek együttműködésére van szükség, ez utóbbi fontos a politikai megvalósítás szempontjából. Noha a IIb. opció intézkedései közül néhány a jogszabályok szélesebb körű alkalmazása miatt hatékonyabbnak tűnik, ez csak akkor lenne igaz, ha a jogszabályokról ésszerű időn belül megállapodnának és végre is hajtanák őket. Ezenkívül mivel a tagállami körülmények igen változóak, és az EU csak a szükséges területek közül csak néhányban tud jogszabályokat hozni, a IIb. opció értelmében javasolt további uniós jogszabályok értéke egyértelműen korlátozott. Az időszerűbb megvalósítás és a tagállami körülményeknek való jobb megfelelés érdekében előnyösebb lenne a nők és férfiak nyugdíjkorhatárának és a kötelező nyugdíjkorhatárnak a kérdését a tagállami reformokra bízni, ezekre a kérdésekre „puhább” intézkedésekkel a lehető legtöbb figyelmet és támogatást szentelve. Ezzel szemben a IIa. opció a felismert problémákat az uniós politikai eszközök – jogszabályok és „puha” eszközök – arányos kombinációjával orvosolja, továbbá a megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjakra irányuló iránymutatáson és támogatáson keresztül a reformok elősegítésében hozzájárulna az EU, a tagállamok és más érdekelt felek közötti erős partnerséghez. Ellenőrzés és értékelés A hatásvizsgálat bemutatja az előnyben részesített csomag végrehajtásának nyomon követésére irányuló mechanizmusokat. Ide tartozik a nyitott koordinációs módszer számára kidolgozott eszközökre építve 2012-től kezdődően a tagállami nyugdíjrendszerek teljesítményének szigorú és rendszeres ellenőrzése (közös mutatók és bevett jelentési struktúrák alapján), valamint a nyugdíjakkal foglalkozó biztosi és szolgálatközi csoport által az uniós megközelítés átfogóságának rendszeres ellenőrzése. Végül a fehér könyv végrehajtása a megfelelő, fenntartható és biztonságos nyugdíjak felé vezető eredményekről szóló jelentésben lesz értékelve, amelyet 2014-ben tesznek közzé. [1] A „kiegészítő magánnyugdíj-megtakarítás” kifejezés a 2. és 3. pillérű nyugdíjakra egyaránt vonatkozik, ezek a foglalkoztatói rendszerek és egyéni nyugdíj és nyugdíj-megtakarítási szerződések. [2] A kiegészítő nyugdíj a bevett uniós terminus a foglalkoztatói nyugdíjra.