[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 21.10.2009

COM(2009) 554 végleges

2009/0165 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól (átdolgozás)

{SEC (2009) 1376}{SEC (2009) 1377}

INDOKOLÁS

A javaslat háttere

1.1. A javaslat okai és céljai

E javaslat a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv[1] (a továbbiakban: a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv) átdolgozása.

A zöld könyvvel kezdeményezett konzultációra[2] válaszként az érdekelt felektől érkezett észrevételek rámutattak arra, hogy nemzeti szinten eltérő eljárási szabályokat alkalmaznak, és különbségek mutatkoznak a menedékkérőnek nyújtott eljárási garanciák szintjében, ami főként abból fakad, hogy az irányelv jelenleg széles mozgásteret biztosít a tagállamok számára. Következésképpen az irányelvből hiányzik az a lehetőség, hogy megfelelően támogassa az elismerésről szóló irányelvet[3], és hogy – a tagállamok visszaküldés tilalmának (non-refoulement) elvével kapcsolatos nemzetközi és közösségi kötelezettségeinek megfelelően – biztosítsa a nemzetközi védelem iránti kérelmek szigorú vizsgálatát.

Ahogyan az a menekültügyi politikai tervben[4] is szerepelt, e jelentés azon kezdeményezések része, amelyek Unió szerte magasabb fokú harmonizációt és a nemzetközi védelem tekintetében hatékonyabb előírásokat kívánnak biztosítani. A tervezett intézkedések várhatóan fokozzák az összhangot az EU menekültügyi jogi aktusai között , Unió-szerte egyszerűsítik, ésszerűsítik és megerősítik az eljárási rendelkezéseket, valamint kellően átgondolt és megalapozott első fokú döntéseket eredményeznek, ezáltal megakadályozzák a visszaéléseket és fokozzák a menedékjogi eljárás hatékonyságát .

E javaslat kapcsolódik a Bizottság Európai Menekültügyi Támogató Hivatal létrehozásáról szóló rendeletre irányuló javaslatához[5], amely többek között gyakorlati támogatást kíván nyújtani a tagállamoknak a menedékjogi döntéshozatal minőségének megerősítése céljából.

Azon tagállamok tekintetében, amelyek nemzeti menekültügyi rendszerére – főként földrajzi elhelyezkedésük és népességi helyzetük miatt – különös és aránytalan nyomás nehezedik, és a tervezett intézkedések is pénzügyi és adminisztratív terheket rónak, mozgósítani fogják az Európai Menekültügyi Alap erőforrásait, hogy e tagállamoknak megfelelő támogatást nyújtsanak, és biztosítsák a teher méltányosabb elosztását valamennyi tagállam között. Továbbá, az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal koordinálni és támogatni fogja a különös nyomással szembesülő tagállamok támogatására irányuló közös fellépést, és általánosságban – a helyes gyakorlatok összegyűjtésével, valamint magas szintű szakértelem szervezett megosztásával – segít a tagállamoknak beazonosítani a tervezett intézkedések legköltséghatékonyabb végrehajtási lehetőségeit.

1.2. Háttér-információk

A Közös Európai Menekültügyi Rendszer (a továbbiakban: KEMR) létrehozására irányuló munka közvetlenül az Amszterdami Szerződés 1999. májusi hatálybalépését követően kezdődött el, az Európai Tanács tamperei ülésén jóváhagyott elvek alapján. A KEMR első szakaszának (1999–2005) célja az volt, hogy a tagállamok jogi kereteit minimumszabályok alapján összehangolják. A menekültügyi eljárásokról szóló irányelv volt az utolsó az EU öt menekültügyi jogszabálya közül. Célja, hogy minimumszabályokat állapítson meg a menekült jogállás megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárásokhoz.

E javaslat eleget tesz a hágai program azon felhívásának, hogy a Bizottság terjessze a Tanács és az Európai Parlament elé a KEMR második szakaszának eszközeit és intézkedéseit azzal a céllal, hogy azokat 2010 vége előtt elfogadhassák. E javaslat foglalkozni kíván a nemzetközi védelem megadására és visszavonására alkalmazott eljárásokban mutatkozó hiányosságokkal, és magasabb fokú, összehangoltabb szabályokat kíván biztosítani, előremozdítva ezáltal – a tamperei következtetésekben foglaltak, valamint a hágai programban ismételten megfogalmazottak szerinti – közös menekültügyi eljárás és egységes jogállás kialakítását.

Az ezen irányelvvel kapcsolatban és elfogadásának előkészítése körül feltárt problémák részletese elemzése, a szakpolitikai lehetőségek ismertetése és értékelése, valamint az előnyben részesített szakpolitikai lehetőség kijelölése és értékelése az e javaslathoz csatolt hatásvizsgálatban szerepel.

1.3. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

A KEMR létrehozásával kapcsolatosan e javaslat teljes mértékben összhangban van az 1999-i tamperei Európai Tanács következtetéseivel, valamint a 2004-es hágai programmal. Eleget tesz továbbá az Európai Tanács 2008. október 17-én elfogadott Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktumban[6] kifejezett azon felszólításának, hogy a Bizottság terjesszen elő javaslatokat egy közös garanciákat magában foglaló közös menekültügyi eljárás legkésőbb 2012-ig történő létrehozása céljából.

Konzultáció az érdekeltekkel

Jelenleg nagymennyiségű információ áll a Bizottság rendelkezésére az irányelv végrehajtásával kapcsolatban, ideértve az irányelv rendelkezéseit érintő hiányosságokat, valamint az irányelv gyakorlati alkalmazását érintő kimerítő információkat is.

- 2007 júniusában a Bizottság zöld könyvet adott ki azzal a céllal, hogy meghatározza, melyek a KEMR második szakasza kialakításának lehetséges módjai. E nyilvános konzultációra válaszul 89 véleménynyilvánítás érkezett az érdekeltek széles köréből. A konzultáció során felvetett kérdések és előterjesztett javaslatok szolgáltatták azon politikai terv elkészítésének alapját, amely felsorolja a Bizottság által a KEMR második szakaszának lezárása érdekében javasolni szándékozott intézkedéseket, így többek között a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv módosítására irányuló javaslatot. A Bizottság alapos elemzésnek vetette alá a tagállamok által bejelentett, a nemzeti jogba történő átültetést szolgáló intézkedéseket .

- Az irányelv végrehajtásának és a menekültügyi eljárások közösségi keretében mutatkozó jelenlegi hiányosságok esetleges megoldásainak megvitatása céljából a Bizottság 2008. február és 2009. január között hat szakértői találkozót szervezett. E konzultációkon többek között kormányszakértők (négy szakértői találkozó: 2008. február 25., 2008. szeptember 29., 2008. november 25. és 2009. január 12.), nem kormányzati szervezetek (2009. január 8.), az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága és a nemzeti eljárásokban a menedékkérőknek segítséget nyújtó jogászok (2008. március 17.) vettek részt, és elsősorban az irányelv kulcsfontosságú elemeit tárgyalták. E konzultációk értékes információkkal látták el a Bizottságot az e javaslatban tárgyalandó területeket illetően. A megkérdezett felek általánosan egyetértettek abban, hogy az eljárási szabályokat tovább kell közelíteni, és a nemzetközi védelmet kérelmezők számára megfelelő garanciákat kell nyújtani, ezáltal biztosítva kérelmeik hatékony és tisztességes elbírálását az elismerésről szóló irányelvvel összhangban. Egyes tagállamok ugyanakkor hangsúlyozták annak szükségességét, hogy bizonyos fokú rugalmasságot kell megőrizni a menekültügyi eljárások szervezése tekintetében, és fenn kell tartani a visszaélések megelőzését célzó eljárási rendelkezéseket, míg más tagállamok úgy vélték, hogy jogalkotás helyett inkább gyakorlati együttműködési intézkedésekkel kellene kezelni a jelenlegi keret hiányosságait.

- A Bizottság külső tanulmányt készíttetett a rendelkezésre álló adatok és a konzultációk eredményének elemzéséről.

- A Bizottság által a tagállamokhoz és a civil társadalom érdekelt feleihez intézett részletes kérdőívek útján további adatokat gyűjtöttek.

- Az irányelv végrehajtásával kapcsolatban fontos információkat tartalmaztak az Európai Menekültügyi Alap által társfinanszírozott projektekről készült jelentése k, valamint a kormányközi konzultációban résztvevő államokban alkalmazott menekültügyi eljárásokról készített jelentés ( a kék könyv) is.

A zöld könyvhöz fűzött észrevételek, a kormány és civil társadalmi szakértőkkel folytatott konzultációk, az egyetemi körök képviselőitől érkező megjegyzések, a kérdőívekre adott tagállami válaszok, valamint az átültetési intézkedések Bizottság általi elemzése alapján két fő problémát sikerült feltárni. Nevezetesen azt, hogy a minimumszabályok (a) elégtelenek és (b) tágan értelmezhetőek, így nem tudnak tisztességes és hatékony elbírálást biztosítani. Figyelembe véve a számos hozzászóló és érdekelt fél által kiemelt súlyos hiányosságokat, a Bizottság úgy döntött, hogy javaslatot tesz az elismerésről szóló irányelvvel összhangban álló megalapozott döntések biztosításához kulcsfontosságú eljárási garanciákra és fogalmak megállapítására. Ez többek között magában foglalja azon garanciákat, amelyek reális lehetőséget kívánnak biztosítani a kérelmező számára nemzetközi védelem iránti kérelme alátámasztásához, valamint speciális garanciákat tartalmaz a kiszolgáltatott helyzetű kérelmezőkre és a minőségi határozathozatallal kapcsolatos rendelkezésekre vonatkozóan. Ezen előírások elengedhetetlenek a visszaélések megelőzése, valamint a menekültügyi rendszerek fedhetetlenségének megőrzése érdekében. E tekintetében a Bizottság javaslata ugyancsak figyelembe veszi a tagállamok ismételt és nyilvánvalóan megalapozatlan kérelmek tekintetében kifejezett aggályait. Összességében e javaslat megállapítja a szükséges feltételeket ahhoz, hogy a Közösségben alkalmazott menekültügyi eljárások elérhetőek, hatékonyak, tisztességesek legyenek, valamint figyelembe vegyék a sajátos körülményeket.

A javaslat jogi elemei

3.1. A javaslat összefoglalása

E javaslat fő célkitűzése, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelem megadására és visszavonására vonatkozó eljárások tekintetében olyan magasabb szintű és következetesebb előírásokat biztosítson, amelyek – a tagállamok nemzetközi és közösségi kötelezettségeivel összhangban – biztosítják a harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személy védelmi igényeinek megfelelőbb elbírálását.

A javaslat fokozni kívánja a határozathozatal hatékonyságát és minőségét azáltal, hogy már az eljárás kezdetétől szolgáltatásokat, tanácsadást és szakértelmet biztosít („frontloading”), valamint arra ösztönzi a tagállamokat, hogy ésszerű időn belül már első fokon kellően megalapozott határozatokat hozzanak. A menekültügyi folyamat fokozott hatékonysága és minősége várhatóan a) lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a vegyes menekültáramlás során érkezők esetében gyorsabban különbséget tegyenek a menedékkérők és egyéb bevándorlók között, ezáltal optimálisan kiaknázzák az alkalmazandó eljárások (visszatérés, menedék, humanitárius jogállás, kiutasítás, stb.) megállapításához és elvégzéséhez szükséges munka- és igazgatási erőforrásokat; b) lehetővé teszi a menekültügyi hatóságok számára, hogy a kérelem tényszerű körülményeinek teljes körű és megfelelő megállapítása alapján kellően átgondolt és megalapozott határozatokat hozzanak, javítsák az elutasító határozatok indokolhatóságát és csökkentsék e határozatok fellebviteli szervek általi megsemmisítésének kockázatát; c) lehetővé teszi a menekültüggyel foglalkozók számára, hogy hatékonyabban beazonosítsák a megalapozatlan és visszaélésszerű – ideértve a hamis személyazonosságon vagy állampolgárságon alapuló – kérelmeket ; d) csökkenti a tagállamok befogadási költségeit és támogatja azon erőfeszítéseiket, hogy kiutasítsák területükről az elutasított menedékkérőket , mivel a minőségi döntéseket gyorsabban hajtják végre, és több jogerős határozat születik már első fokon. A valódi menedékkérők és kiegészítő védelemre szorulók várhatóan gyorsabban hozzáférhetnek az elismerésről szóló irányelvben előírt jogosultságokhoz.

A javaslat további célja az eljárási fogalmak és eszközök egyszerűsítése és megerősítése, valamint a menedékjogi eszközök közötti összhang fokozása . Ez többek között várhatóan korlátozza a menedékkérők tagállamok közötti másodlagos migrációjának jelenségét, amennyiben e mozgások az eltérő eljárási rendelkezésekből fakadnak.

E tekintetben a javaslat az alábbi kérdésekkel foglalkozik:

1. A különböző menedékjogi jogszabályok közötti következetesség

A menedékjogi vívmányok következetes alkalmazásának megkönnyítése és az alkalmazandó rendelkezések egyszerűsítése érdekében a javaslat egyetlen eljárást ír elő, így egyértelművé teszik, hogy a kérelmeket az elismerésről szóló irányelvben előírt mindkét nemzetközi védelmi forma alapján mérlegelni kell. Meghatározza továbbá az egységes eljárásra alkalmazandó szabályokat, így például a menekült jogálláshoz és a kiegészítő védelmi jogálláshoz kapcsolódó védelmi igények egymást követő megvizsgálásának kötelező lefolytatását E módosítások a bizottsági menekültügyi politika[7] régóta fennálló célkitűzését tükrözik, céljuk az elismerésről szóló irányelvvel való következetesség biztosítása. Továbbá, az irányelv tárgyi hatályának egyértelműsítése céljából a javaslat pontosítja, hogy a menekültügyi eljárásokról szóló irányelvben előírt eljárási elvek és garanciák azon kérelmezőkre vonatkoznak, akikre a második tagállamban a dublini rendelet[8] szerinti eljárások vonatkoznak, és hangsúlyozza, hogy a kérelmek hallgatólagos visszavonása nem akadályozhatja a kérelmezőket abban, hogy a felelős tagállamban újra igénybe vegyék a menekültügyi eljárásokat.

2. Az eljárásokhoz való hozzáférés

A javaslat számos olyan garanciát ír elő, amelyek a menekültügyi eljárásokhoz való hozzáférést kívánják megerősíteni. Először is, kifejezetten az irányelv alkalmazási körébe foglalja a felségvizeket, és meghatározza a határőrök, illetve a rendőrségen és idegenrendészeti központok munkatársainak kötelezettségeit. Továbbá határidőt határoz meg a kérelem benyújtásával kapcsolatos alakiságok teljesítésére, valamint olyan garanciákat vezet be, amelyek elő kívánják segíteni a tényleges menedékkérők számára, hogy megfogalmazzák védelem iránti kérelmüket, amikor a határátkelőhelyeken vagy kiutasítás előtt idegenrendészeti központokban tartózkodnak. E garanciák között szerepel a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásához követendő eljárásokkal kapcsolatos információkhoz történő hozzáférés, a menedékkérők számára jogi segítséget és tanácsadást biztosító szervezetekhez történő hozzáférés, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok és az érintett személy közötti kommunikáció biztosítását célzó rendelkezések.

3. Az első fokú eljárásokra vonatkozó eljárási garanciák

A javaslat fokozni kívánja a menekültügyi eljárások általános tisztességességét, ezáltal az elfogadott eljárási elvek és garanciák következetesebb alkalmazását kívánja előmozdítani. A javasolt módosítások nagymértékben tükrözik az Európai Bíróságnak a közösségi jog általános elvei – mint például a védelemhez való jog, a vád és a védelem egyenlő erőviszonyának elve, valamint a hatékony bírósági védelemhez való jog – tekintetében alakuló ítélkezési gyakorlatát. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának joggyakorlata ugyancsak kulcsfontosságú forrásként szolgált a menedékkérők számára biztosított eljárási garanciák továbbfejlesztéséhez. E tekintetben a javaslat fő célja, hogy megfelelő és tényleges lehetőséget biztosítson a kérelmező számára nemzetközi védelem iránti kérelme alátámasztásához, valamint biztosítsa, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok helyesen vizsgálják meg a kérelmező védelmi igényét. A fentiek fényében a javasolt módosítások:

a) csökkentik az eljárási elvek és garanciák alól a jelenlegi irányelvben meghatározott kivételeket; Külön megemlítendő, hogy gyorsított eljárásokban a javaslat eltörli a személyes meghallgatás mellőzésének lehetőségét;

b) további garanciákat írnak elő, például a nemzetközi védelmet kérelmezők ingyenes jogi segítségnyújtáshoz való jogát az első fokú eljárások során;

c) különleges garanciákat vezetnek be a kiszolgáltatott helyzetű menedékkérők számára. Ezek többek között szabályokat tartalmaznak az igazságügyi orvosszakértők által készített jelentésekkel, a kérelmezők gyorsított vagy határon történő eljárások alóli kivételt képező egyes kategóriáival, valamint a nem és/vagy életkor alapján történő üldözetést érintő esetekben benyújtott kérelmek tényezőinek megállapítását célzó eljárási rendelkezésekkel kapcsolatban.

A tervezett intézkedések többek között hozzájárulnak az eljárásokkal való visszaélés megelőzéséhez azáltal, hogy még inkább tudatosítják a kérelmezőket a vonatkozó követelményekről, így többek között fokozzák az eljárási kötelezettségeknek való megfelelést. Támogatják továbbá a menekültügyi hatóságok azon erőfeszítéseit, hogy a kérelem tényszerű körülményeinek teljes körű és megfelelő megállapítása alapján kellően átgondolt és megalapozott határozatokat hozzanak.

4. Eljárási fogalmak és eszközök

A közös menekültügyi eljárás célkitűzésének megvalósítása érdekében a javaslat meg kívánja erősíteni a kulcsfontosságú eljárási fogalmakat és eszközöket, valamint jobban meg kívánja határozni a menedékjogi eljárásokban betöltött funkciójukat. Ez elsősorban az elfogadhatatlanság indokait érinti, ideértve a biztonságos harmadik ország fogalmát, a gyorsított eljárásokat és nyilvánvalóan megalapozatlan kérelmeket, valamint az ismételt kérelmek fogalmát, és a biztonságos származási ország elvét. Az irányelv fogalmait és eszközeit következetesebbé és egyszerűbbé kell tenni , ugyanakkor biztosítani kell a menekültügyi hatóságok számára a visszaélés megelőzéséhez / kezeléséhez, valamint az egyértelműen megalapozatlan vagy kevésbé összetett kérelmek gyors feldolgozásához szükséges eljárási eszközöket.

A kérelmek elfogadhatatlanságát megállapító határozatok tekintetében a javaslat egyértelművé teszi, hogy az érintett kérelmezőnek lehetővé kell tenni, hogy még azelőtt a hatóságok tudomására hozza az elfogadhatatlansági okok alkalmazásával kapcsolatos álláspontját, hogy a kérelmet elfogadhatatlannak tekintő határozatot hoznának. Továbbá, a javaslat eltörli a biztonságos európai harmadik ország fogalmát, és a kiegészítő védelem indokait belefoglalja a biztonságos harmadik ország fogalmának alkalmazására vonatkozó anyagi jogi követelmények közé.

A javaslat ugyancsak felülvizsgálja a gyorsított eljárások jelenleg hatályos rendelkezéseit azáltal, hogy korlátozott és teljes körű listát biztosít a nyilvánvalóan megalapozatlan kérelmek gyorsított megvizsgálásának okairól, valamint hangsúlyozza, hogy az eljáró hatóságnak elegendő időt kell biztosítani ahhoz, hogy ezekben az esetekben szigorú ellenőrzést végezzen. Ezzel egyidejűleg a javaslat megőrzi és továbbfejleszti az irányelv azon rendelkezéseit, amelyek az eljárások fedhetetlenségét kívánják biztosítani, különösen a visszaélésszerű vagy csalárd kérelmek feldolgozását illetően. E tekintetben a módosítások előírják a kérelmezők azon kötelezettségét, hogy személyazonosságuk és kérelmük egyéb elemeinek megállapítása során együttműködjenek a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal. E rendelkezést azon jelenlegi előírásokkal együtt kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy a kérelmező személyazonosságát vagy állampolgárságát illetően hamis információkra vagy okmányokra alapozott kérelmeket nyilvánvalóan megalapozatlannak ítéljék és elbírálásukat felgyorsítsák.

A minőségi határozathozatallal kapcsolatban tervezett intézkedésnek, ideértve a személyes meghallgatása, a szakértői tanácsadásra és képzésre vonatkozó rendelkezéseket is, tovább kell erősíteniük a menekültüggyel foglalkozó személyzet felkészültségét a csalárd vagy visszaélésszerű kérelmek időben történő beazonosítása érdekében. Ezen intézkedéseket tovább erősítik az egyetlen eljáró hatóság elvének hangsúlyozásával. Az utóbbi módosítás megfelel a legtöbb tagállam intézményi rendelkezéseinek, és elengedhetetlen az intézményi szakértelem rendelkezésre állásának biztosítása, valamint a tényszerű körülmények teljes körű és pontos megállapításán alapuló kellően átgondolt és megalapozott határozatok meghozatala céljából. Ez várhatóan ugyancsak hozzájárul a menekültügyi folyamat megszilárdításához, valamint az első fokú vizsgálatok minőségének javításához, így eltántorítja az eljárásokkal visszaélni kívánókat.

A javaslatban szerepel továbbá a menekültügyi eljárás az első fokú eljárásokra vonatkozó határidők bevezetése révén történő egyszerűsítése. A tervezett hathónapos általános határidő megfelel a módosítások előkészítése során megkérdezett legtöbb tagállam jogalkotási módosításainak és/vagy gyakorlatainak[9]. Elengedhetetlen a vizsgálatok hatékonyságának fokozásához, a befogadási költségek csökkentéséhez, az elutasított menedékkérők kiutasításának elősegítéséhez, valamint a tényleges menekültek és ténylegesen kiegészítő védelemre szorulók védelemhez való gyorsabb hozzáférésének biztosításához A módosítások biztosítják továbbá e határidő egyedi esetekben további hat hónappal történő meghosszabbításának lehetőségét. Ahhoz, hogy a tagállamoknak elegendő idejük legyen nemzeti eljárásaik javasolt határidőkhöz történő kiigazítására és átszervezésére, a javaslat e módosítások tekintetében az átültetési határidő három évvel történő elhalasztását írja elő.

Továbbá, a javaslat újra kívánja vizsgálni a biztonságos származási ország fogalmának bizonyos elemeit a biztonságos származási országok minimális közös listájának eltörlésével, és a harmadik országok biztonságos harmadik országgá történő nemzeti nyilvánítására vonatkozó közös objektív kritériumok egységesítésével. A javasolt módosítások várhatóan a biztonságos harmadik ország fogalmának következetesebb alkalmazását fogják eredményezni közös anyagi jogi követelmények, a biztonságosnak ítélt országokban fennálló helyzet rendszeres felülvizsgálata, valamint az ezen eszközt választó tagállamok összessége által egységesen alkalmazott eljárási garanciák alapján. A javaslat ugyancsak felülvizsgálja az európai biztonságos harmadik ország elvét, mivel többé nem helyezi kilátásba a közös lista összeállítását. Az ismételt kérelmek mögött meghúzódó okok korlátozása érdekében a javaslat egyértelművé teszi, hogy a kérelmezőnek és az eljáró hatóságnak minden szükséges erőfeszítést meg kell tennie az eredeti kérelmek tényezőinek – az elismerésről szóló irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott együttműködési követelménnyel összhangban történő – megállapítása és értékelése céljából. A javaslat tovább erősíti az irányelv ismételt kérelmekkel foglalkozó rendelkezéseit azzal a céllal, hogy lehetővé tegye a tagállamoknak, hogy az ismételt kérelmet elfogadhatósági vizsgálatnak vessék alá a res judicata elvének megfelelően, és többszörös ismételt kérelem esetén eltérjenek az adott ország területén maradáshoz való jogtól, megakadályozva ezáltal a menedékjogi eljárásokkal való visszaélést.

5. A hatékony jogorvoslathoz való hozzáférés

A javaslat megkönnyíti a menedékkérők számára a hatékony jogorvoslathoz való hozzáférést, a tagállamok közösségi és nemzetközi kötelezettségeivel összhangban. E tekintetben a javaslat nagyban támaszkodik az Európai Közösségek Bírósága és az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó ítélkezési gyakorlatának jelenlegi alakulására. Először is, a javaslat előírja az első fokon hozott határozatok bíróság vagy törvényszék általi teljes körű és ex nunc felülvizsgálatát, és meghatározza, hogy a hatékony jogorvoslat fogalma ténybeli és jogi felülvizsgálatot egyaránt követel. Továbbá, a javaslat célja, hogy az irányelv szerinti fellebbviteli eljárásokat összehangolja a „vád és a védelem egyenlő erőviszonyának” elvével, és korlátozott kivételek függvényében előírja a nemzetközi védelem iránti kérelmek ügyében hozott első fokú határozatok elleni jogorvoslat automatikus felfüggesztő hatályát.

3.2. Jogalap

E javaslat módosítja a 2005/85/EK irányelvet, és ugyanarra a jogalapra támaszkodik, vagyis az EK-Szerződés 63. cikke első bekezdése 1. pontjának d) alpontjára. A kiegészítő védelemmel kapcsolatos eljárási előírásokkal foglalkozó módosítások alapja az EK-Szerződés 63. cikke első bekezdése 2. pontjának a) alpontja.

Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. cikke alapján Írország és az Egyesült Királyság nem vesz részt a KEMR létrehozásában. A jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően az Egyesült Királyság és Írország bejelentették azon óhajukat, hogy részt kívánnak venni a jelenlegi irányelv elfogadásában és alkalmazásában. E tagállamok jelenlegi irányelv tekintetében kifejezett jogállása ugyanakkor nem befolyásolja esetleges részvételüket az új irányelv tekintetében.

Az Európai Unióról szóló Szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó Szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban az irányelv Dániára nem kötelező és nem alkalmazandó.

3.3. A szubszidiaritás elve

Az EK-Szerződés vízumokról, menekültügyről, bevándorlásról és a személyek szabad mozgására vonatkozó egyéb politikákról szóló IV. címe e kérdésekkel kapcsolatban bizonyos hatásköröket ruház az Európai Közösségre. E hatásköröket az EK-Szerződés 5. cikkével összhangban kell gyakorolni, vagyis csak akkor és annyiban, amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók.

A közösségi fellépés jelenlegi jogalapját az EKSz. 63. cikkének (1) bekezdése állapítja meg. E rendelkezés kimondja, hogy a Tanács „intézkedéseket fogad el a menekültügyre vonatkozóan a menekültek jogállásáról szóló 1951. július 28-ai genfi egyezménnyel és az 1967. január 31-ei jegyzőkönyvvel, valamint az egyéb irányadó egyezményekkel összhangban” olyan területeken, mint például a menekültstátusz tagállamokban történő megadására vagy visszavonására vonatkozóan eljárási minimumszabályok, valamint az egyéb okból nemzetközi védelemre szoruló személyek számára nyújtandó védelemre vonatkozó minimumszabályok.

A menekültügyet és menekültvédelmet érintő problémák nemzetek feletti jellegéből fakadóan az EU kedvező helyzetben van ahhoz, hogy a KEMR keretében megoldásokat javasoljon, különösen a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó eljárások tekintetében. Noha az irányelv 2005-ös elfogadásával jelentős szintű jogharmonizációt sikerült elérni, további uniós fellépésre van szükség ahhoz, hogy magasabb szintű és összehangoltabb szabályokat állapítsanak meg a menekültügyi eljárásokra vonatkozóan, és további lépéseket tegyenek a Tamperében kijelölt hosszútávú célkitűzés, azaz közös menekültügyi eljárás megvalósítása érdekében. E szabályok annak biztosítása céljából is nélkülözhetetlenek, hogy a dublini eljárások hatálya alá tartozó menedékkérők kérelmeit azonos feltételek alapján vizsgálják meg a különböző tagállamokban.

3.4. Az arányosság elve

A menekültügyi eljárásokról szóló irányelv módosításáról készített hatásvizsgálat minden egyes lehetőség megvizsgált a feltárt problémák fényében, hogy megfelelő arányt találjon a gyakorlati érték és a szükséges erőfeszítések között, és megállapította, hogy az uniós fellépés lehetőségének választása nem haladja meg az említett problémák megoldására irányuló cél eléréséhez szükséges mértéket.

3.5. Az alapvető jogokra gyakorolt hatás

E javaslatot alapos ellenőrzésnek vetették alá annak biztosítása céljából, hogy rendelkezései teljes mértékben összeegyeztethetőek az alábbiakkal:

- a közösségi jog általános elveiből fakadó emberi jogok, amelyek pedig a tagállamok alkotmányos hagyományaiból, valamint az – Európai Unió Alapjogi Chartájában is belefoglalt– emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményéből fakadnak, és

- a nemzetközi jogból, különösen a genfi egyezményből, az emberi jogok európai egyezményéből és az ENSZ gyermekjogi egyezményéből fakadó követelmények.

Az alapvető jogok szempontjából a menekültügyi eljárások magasabb szintű előírásainak, valamint azok EU-szerte következetes alkalmazásának biztosítása általános kedvező hatást gyakorolt a menedékkérőkre. A javaslat különösen csökkenti a menekültügyi eljárásokban előforduló adminisztratív hibák lehetőségét azáltal, hogy biztosítja a visszaküldés tilalma elvének fokozottabb tiszteletben tartását, valamint javítja a védelemhez és igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést. Emellett a nemzeti menekültügyi eljárásokban megerősíti a nemek közötti egyenlőséget, és előmozdítja a gyermek elsődleges érdekének elvét.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

2009/0165 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a menekültstátusz ð nemzetközi védelem ï megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 63. cikke első bekezdésének 1. d) ð és 2. a) ï pontjára,

tekintettel a Bizottság javaslatára[10],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[11],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[12],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[13],

mivel:

ò új szöveg

1. A menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelvet[14] jelentősen módosítani kell. Az áttekinthetőség érdekében az irányelvet át kell dolgozni.

ê 2005/85/EK (1) preambulumbekezdés

2. A közös menekültpolitika, beleértve egy közös európai menekültügyi rendszert is, szerves részét képezi az Európai Uniónak a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló olyan térség fokozatos létrehozására irányuló célkitűzésének, amely nyitva áll mindazok számára, akik kényszerítő körülmények miatt jogszerűen keresnek védelmet a Közösségben.

ê 2005/85/EC (2) preambulumbekezdés

3. Az Európai Tanács az 1999. október 15–16-i tamperei különleges ülésén megállapodott abban, hogy törekedik az 1967. január 31-i Új szöveg York-i jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i genfi egyezmény (a továbbiakban: „a genfi egyezmény”) teljes és mindenre kiterjedő alkalmazásán alapuló Közös Európai Menekültügyi Rendszer létrehozására, ezzel megerősíti a visszaküldés tilalmának elvét, és biztosítja, hogy senkit ne küldjenek vissza olyan helyre, ahol üldöztetésnek van kitéve.

ê 2005/85/EK (3) preambulumbekezdés

4. A tamperei következtetések előírják, hogy a Közös Európai Menekültügyi Rendszer rövid távon a tagállamokban a tisztességes és hatékony menekültügyi eljárások közös normáit, hosszú távon pedig az Európai Közösségen belül egy közös menekültügyi eljárást eredményezőhoz vezető közösségi szabályokat foglalja magában.

ê 2005/85/EK (4) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

5. A √ 2005/85/EK irányelv volt Õ menekültstátusz megadására vagy visszavonására vonatkozó tagállami eljárások ezen irányelvben megállapított minimumszabályai ezért a menekültügyi eljárásokra vonatkozó első intézkedést képezik.

ò új szöveg

6. Mostanra lezárult a közös európai menekültügyi rendszer bevezetésének első szakasza. Az Európai Tanács 2004. november 4-i ülésén elfogadta a hágai programot, amely kitűzte a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés területén a 2005–2010-es időszakban megvalósítandó célokat. E tekintetben a hágai program arra szólította fel az Európai Bizottságot, hogy zárja le az első szakasz során elfogadott jogi aktusok értékelését, valamint terjessze a Tanács és az Európai Parlament elé a közös európai menekültügyi rendszer második szakaszának eszközeit és intézkedéseit azzal a céllal, hogy azokat 2010 vége előtt elfogadják. A hágai programmal összhangban a közös európai menekültügyi rendszer létrehozása érdekében követendő cél egy közös menekültügyi eljárás és az egész Unióban érvényes, egységes jogállás kialakítása.

7. A 2008. október 16-án elfogadott európai bevándorlási és menekültügyi paktumban az Európai Tanács megállapította, hogy a védelem megadása tekintetében továbbra is jelentős különbségek mutatkoznak a tagállamok között, ezért a hágai programban előírt közös európai menekültügyi rendszer befejezése céljából új kezdeményezéseket sürgetett, ideértve a közös garanciákat magában foglaló egységes menekültügyi eljárás létrehozását is.

8. Mozgósítani kell az Európai Menekültügyi Alap és az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal erőforrásait, hogy megfelelő támogatást nyújtsanak a Közös Európai Menekültügyi Rendszer második szakaszában előírt szabályok végrehajtásával kapcsolatban tett tagállami erőfeszítésekhez, különös tekintettel azon tagállamokra, amelyek nemzeti menekültügyi rendszerére – főként földrajzi elhelyezkedésük és népességi helyzetük miatt – különös nyomás nehezedik.

9. A kérelmezők nemzetközi védelem iránti igényei – [ a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének és jogállásának feltételeiről és a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló] […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] értelmében történő – átfogó és hatékony értékelésének biztosításához a nemzetközi védelem megadására alkalmazandó eljárások közösségi keretét egyetlen menekültügyi eljárás alapján kell kialakítani.

ê 2005/85/EK (5) preambulumbekezdés

ð új szöveg

10. Ezen irányelv fő célkitűzése, hogy ð továbbfejlessze a tagállamokban a nemzetközi védelem megadására és visszavonására alkalmazott eljárások minimumszabályait egy közös menekültügyi eljárás létrehozása céljából ï a Közösségben minimum keretrendszert vezessen be a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó eljárásokra.

ê 2005/85/EK (6) preambulumbekezdés

ð új szöveg

11. A menekültstátusz ð nemzetközi védelem ï megadására és visszavonására vonatkozó eljárások szabályainak közelítése elősegíti a menedékkérők ð nemzetközi védelmet kérelmezők ï tagállamok közötti másodlagos mozgásának korlátozásátban, amennyiben az ilyen mozgást a jogi keretek között fennálló különbségek okozznák ð , valamint a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] tagállami alkalmazására vonatkozó egységes feltételek kialakítását ï.

ê 2005/85/EK (7) preambulumbekezdés

ð új szöveg

12. A minimumszabályok természetéből adódóan a tagállamoknak hatáskörrel kell rendelkezniük arra, hogy kedvezőbb rendelkezéseket vezessenek be vagy tartsanak fenn a tagállamoktól nemzetközi védelmet kérő, harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek tekintetében, amennyiben az ilyen kérelem alapjául az szolgál, hogy az érintett személy ð a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] ï a genfi egyezmény 1. cikkének A. pontja értelmében ð nemzetközi védelemre szorulónak ï menekültnek minősül.

ê 2005/85/EK (8) preambulumbekezdés

ð új szöveg

13. Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és szem előtt tartja különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert elveket. ðEzen irányelv különösen elő kívánja mozdítani a Charta 1., 18., 19., 21., 24., és 47. cikkének alkalmazását, és ennek megfelelően kell végrehajtani. ï

ê 2005/85/EK (9) preambulumbekezdés

ð új szöveg

14. Az ezen irányelv hatálya alá tartozó személyekkel kapcsolatos bánásmód tekintetében a tagállamokat kötik ð a megkülönböztetést tiltó olyan ï azon nemzetközi jogi aktusokban eszközökben előírt kötelezettségek terhelik, amelyeknek azok részes felei.

ê 2005/85/EK (10) preambulumbekezdés

ð új szöveg

15. Elengedhetetlen, hogy valamennyi menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelemmel kapcsolatos döntést határozatot a tények alapján, továbbá első fokon olyan hatóságok hozzák meg, amelyek személyzete a menekültügyi és menekültekkel kapcsolatos területen megfelelő tudással rendelkezik, vagy az ehhez szükséges képzésben részesül.

ê 2005/85/EK (11) preambulumbekezdés

ð új szöveg

16. A tagállamoknak és a ð nemzetközi védelmet kérelmezőknek ï menedékkérőknek egyaránt az áll érdekében, hogy a ð nemzetközi védelem ï menedékjog iránti kérelmeket ð – megfelelő és alapos elbírálás sérelme nélkül – ï a lehető legrövidebb időn belül elbírálják. A menedékjog iránti kérelmek elbírálási eljárásának megszervezése a tagállamok mérlegelési jogkörében marad annak érdekében, hogy nemzeti szükségleteiknek megfelelően bármely kérelem elbírálását előtérbe helyezhessék vagy felgyorsíthassák, ezen irányelv előírásainak figyelembe vételével.

ê 2005/85/EK (12) preambulumbekezdés

ð új szöveg

17. A közrend fogalmába beletartozhat ð többek között ï valamely súlyos bűncselekmény elkövetése miatti büntetőítélet.

ê 2005/85/EK (13) preambulumbekezdés

ð új szöveg

18. Annak érdekében, hogy a genfi egyezmény 1. cikke értelmében menekültként ð vagy kiegészítő védelemre jogosultként ï védelemre szoruló személyek pontosan azonosíthatóak legyenek, valamennyi kérelmező számára – bizonyos kivételek függvényében – hatékony hozzáférést kell biztosítani az eljárásokhoz, az ügyük szempontjából szükséges tények bemutatása érdekében lehetővé kell tenni számukra az hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságokkal való együttműködést, valamint és megfelelő kommunikációt, valamint és megfelelő eljárási garanciákat kell biztosítani számukra ahhoz, hogy ügyüket az eljárás valamennyi szakaszában folytathassák. A menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmek elbírálására irányuló eljárásoknak, továbbá az eljáró hatóság döntéséig alapesetben a kérelmezők számára biztosítaniuk kell legalább az ott-tartózkodáshoz való jogot, amennyiben a hatóságok általi meghallgatásra kerül sor, az ügy bemutatásához a tolmácsi szolgáltatáshoz való hozzáférés jogát, a lehetőséget az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosságának (a továbbiakban: „UNHCR”) képviselőjével ð és a nemzetközi védelmet kérelmezők számára tanácsadást és segítséget biztosító szervezetekkel ï kérelmező, illetve a nevében eljáró bármely szervezettel való kapcsolattartásra, a döntésről való megfelelő értesítéshez és az e döntésre vonatkozó ténybeli és jogi indokoláshoz fűződő jogot, a jogi vagy egyéb tanácsadóval folytatott konzultáció lehetőségét, továbbá jogot az ahhoz fűződő jogot, hogy az eljárás döntő mozzanataikor jogi helyzetükről olyan nyelven kapjanak tájékoztatást, amelyetről ésszerűen feltételezhetően, hogy azt megértenekikð , valamint elutasító határozat esetén bíróság vagy törvényszék előtti hatékony jogorvoslathoz való jogot ï .

ê 2005/85/EK (14) preambulumbekezdés

Kiszolgáltatottságukra tekintettel továbbá külön eljárási garanciákat kell meghatározni a kísérő nélküli kiskorúak vonatkozásában. Ebben az összefüggésben a tagállamok elsődleges szempontja a gyermek mindenek fölött álló érdeke kell, hogy legyen.

ò új szöveg

19. A vizsgálati eljáráshoz való hatékony hozzáférés biztosítása céljából, a nemzetközi védelmet kérelmező személyekkel elsőként kapcsolatba kerülő – különösen a szárazföldi és tengeri határok felügyeletét ellátó vagy a határellenőrzést végző – tisztviselők számára utasításokat kell adni és megfelelő képzést kell biztosítani arról, hogyan ismerhetik fel és miként foglalkozzanak a nemzetközi védelem iránti kérelmekkel. E tisztviselőknek el kell tudniuk látni az ország területén – ideértve a tagállamok határát, felségvizeit vagy tranzitzónáit is – tartózkodó, nemzetközi védelmet kérelmezni szándékozó harmadik országbeli állampolgárokat vagy hontalan személyeket valamennyi szükséges információval arra vonatkozóan, hogy hol és hogyan nyújthatnak be nemzetközi védelem iránti kérelmet. Amennyiben az említett személyek a tagállam felségvizein tartózkodnak, a szárazföldre kell szállítani őket, és ezen irányelvvel összhangban meg kell vizsgálni kérelmüket.

20. Ezen túlmenően különleges eljárási garanciákat kell megállapítani a kiszolgáltatott helyzetű kérelmezők – például kiskorúak, kísérő nélküli kiskorúak, kínzás, nemi erőszak vagy egyéb súlyos erőszakos cselekmény áldozatául esett személyek vagy fogyatékossággal élő személyek – számára az eljárásokhoz való hatékony hozzáférésük szükséges feltételeinek megteremtése, valamint a nemzetközi védelem iránti kérelmük alátámasztására szolgáló tényezők felmutatása érdekében.

21. A kínzás vagy egyéb súlyos testi és pszichikai erőszakos cselekmény – ideértve a nemi erőszakot is, tüneteinek és jeleinek ezen irányelvben felölelt eljárásokban történő feltárásával és dokumentálásával foglalkozó nemzeti intézkedéseket többek között a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmód hatékony kivizsgálásáról és dokumentálásáról szóló iránymutatásra ( az isztambuli jegyzőkönyv ) kell alapozni.

22. A nő és férfi kérelmezők közötti tényleges egyenlőség biztosítása céljából a vizsgálati eljárásokat nemek szerint kell differenciálni. A személyes meghallgatásokat különösen olyan formában kell megszervezni, amely mind a nő, mind a férfi kérelmezők számára lehetővé teszik hogy elmondhassák nemi alapon történő üldözetést érintő múltbeli tapasztalataikat. A nemekkel kapcsolatos igények összetettségét kellőképpen figyelembe kell venni a biztonságos harmadik ország, a biztonságos származási ország, illetve az ismételt kérelem elvén alapuló eljárásokban.

23. Ezen irányelv végrehajtása során a tagállamoknak mindenek előtt a „gyermek elsődleges érdekét” kell szem előtt tartaniuk, az Egyesült Nemzetek 1989-es gyermekjogi egyezményével összhangban.

24. A nemzetközi védelmi igények elbírálására alkalmazott eljárásokat úgy kell szervezni, hogy lehetővé tegye a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára a nemzetközi védelem iránti kérelmek alapos megvizsgálását.

ê 2005/85/EK (15) preambulumbekezdés

ð új szöveg

25. Abban az esetben, ha a kérelmező új bizonyítékot vagy érvet nem tartalmazó újabbismételt kérelmet nyújt be, aránytalan volna arra kötelezni a tagállamokat, hogy újabb teljes vizsgálatimegvizsgálási eljárást folytassanak le. Ezekben az esetekben a tagállamoknak lehetőséget kell adni ð arra, hogy a res judicata elvvel összhangban egy kérelmet, mint elfogadhatatlant elutasítsanak ï a kérelmezők számára általában rendelkezésre álló garanciák alóli kivételt tartalmazó eljárások közül történő választásra.

ê 2005/85/EK (16) preambulumbekezdés

ð új szöveg

26. Számos menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmet a kérelmező belépésére irányuló döntést megelőzően a tagállamok határain vagy tranzitzónáiban nyújtanak be. A tagállamoknak képeseknek kell lenniük arra, hogy ð olyan elfogadhatósági és/vagy érdemi vizsgálati eljárásokat biztosítsanak, amelyek lehetővé teszik a határon vagy e helyszínek tranzitzónáiban benyújtott kérelmek elbírálását ï már létező eljárásaikat hozzáigazítsák a határon lévő ilyen kérelmezők sajátos helyzetéhez. Közös szabályokat kell meghatározni az ilyen helyzetekben alkalmazható, a kérelmezők számára általában rendelkezésre álló garanciák alóli lehetséges kivételekre. A határon folytatandó eljárásokat főként azon kérelmezők esetében kell alkalmazni, akik nem teljesítik a tagországba való belépés feltételeit.

ê 2005/85/EK (17) preambulumbekezdés

ð új szöveg

27. A menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmek megalapozottságának vizsgálatakor a fő szempont a kérelmező biztonsága a származási országban. Amennyiben egy harmadik ország biztonságos származási országnak tekinthető, a tagállamok azt biztonságosnak nyilváníthatják, és egy adott kérelmező vonatkozásában feltételezhetik annak biztonságát, kivéve, ha a kérelmező komoly, ennek ellentmondó jelekre hívja fel a figyelmet.

ê 2005/85/EK (18) preambulumbekezdés

28. Tekintettel a harmadik országbeliok állampolgárokainak és hontalan személyeknek a menekültként való elismerésének terén elért jogharmonizáció harmonizálás szintjére, közös feltételeket kell meghatározni a harmadik országoknak biztonságos származási országgá nyilvánítására vonatkozóan.

ê 2005/85/EK (19) preambulumbekezdés

Amennyiben a Tanács meggyőződött arról, hogy egy adott származási ország vonatkozásában e kritériumok teljesülnek, és ennek megfelelően azt felvette az ezen irányelvnek megfelelően elfogadandó biztonságos származási országok közös minimumlistájára, a tagállamok kötelesek az azon ország állampolgárságával bíró személyek, illetve a korábban abban az országban szokásos tartózkodási hellyel bíró hontalan személyek kérelmeit azon ország biztonságának megdönthető vélelme alapján elbírálni. A biztonságos származási országgá nyilvánítás politikai jelentőségének fényében, különös tekintettel az egyes származási országok emberi jogi helyzete értékelésének hatására, valamint annak az Európai Unió külkapcsolatok területén folytatott politikáira gyakorolt hatására, a lista megállapítására vagy módosítására vonatkozó valamennyi döntést az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően a Tanács hozza meg.

ê 2005/85/EK (20) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

Bulgária és Románia az Európai Unióhoz csatlakozni kívánó ország státuszából, valamint ezeknek az országoknak a taggá válás érdekében megtett előrelépéséből következik, hogy ezeket az országokat az Európai Unióhoz való csatlakozásuk időpontjáig ezen irányelv alkalmazásában biztonságos származási országoknak kell tekinteni.

ê 2005/85/EK (21) preambulumbekezdés

ð új szöveg

29. Egy harmadik országnak az ezen irányelv céljából való biztonságos származási országgá nyilvánítása nem jelent teljes garanciát azon ország állampolgárainak biztonságára nézve. A minősítés alapjául szolgáló értékelés természeténél fogva csak az adott országban fennálló általános polgári, jogi és politikai körülményeket, valamint azt tudja figyelembe venni, hogy az üldöztetésért, kínzásért vagy embertelen és megalázó bánásmódért vagy büntetésért felelős személyeket felelősségre vonják-e a gyakorlatban, ha megállapítják a felelősségüket az adott országban. Ezért fontos, hogy amennyiben egy kérelmező alátámasztja, hogy komoly ð valós ï okok alapján az adottaz ország az ő sajátosadott körülményei között nem tekinthető biztonságosnak, az ország biztonságossá nyilvánítását a továbbiakban az ő esete vonatkozásában nem lehet relevánsnak tekinteni.

ê 2005/85/EK (22) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

30. A tagállamok minden kérelmet érdemben vizsgálnak meg, pl. azaz értékelik, hogy a szóban forgó kérelmező a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK irányelvvel[15] a …/…/EK irányelvvel [az elismerésről szóló irányelv] összhangban √ jogosult-e nemzetközi védelemre Õ menekültnek minősülnek-e, kivéve, ha ezen irányelv másként rendelkezik, különösen, ha ésszerűen feltételezhető, hogy egy másik ország elvégzi a vizsgálatot, vagy megfelelő védelmet nyújt. A tagállamok különösen akkor nem kötelesek elvégezni a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelem érdemi értékelését, amennyiben az első menedékjogot nyújtó ország a kérelmezőnek menekültstátusztjogállást, vagy egyéb megfelelő védelmet biztosított, és a kérelmezőt ez az ország visszafogadja.

ê 2005/85/EK (23) preambulumbekezdés

ð új szöveg

31. A tagállamok akkor sem kötelesek a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmet érdemben elbírálni, ha a kérelmezőről – a nemzeti jog által meghatározottak szerint egy harmadik országhoz fűződő ð elégséges ï kapcsolata alapján – ésszerűen feltételezhető, hogy abban a harmadik országban védelmet kérhet ð, továbbá megalapozottan vélhető, hogy a szóban forgó ország be- vagy visszafogadja a kérelmezőt ï. A tagállamok ez alapján kizárólag akkor járhatnak el, ha ez a kérelmező az érintett harmadik országban biztonságban lenne. A kérelmezők másodlagos mozgásának elkerülése érdekében a tagállamoknak közös elveket kell kidolgozniuk a harmadik országok biztonságosnak tekintésére vagy nyilvánítására vonatkozóan.

ê 2005/85/EC (24) preambulumbekezdés

ð új szöveg

32. Egyes, különösen magas szintű emberi jogi és menekültvédelmi előírásokat követő, európai harmadik országok tekintetében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ilyen európai harmadik országból a területükre belépő kérelmezők esetében a menedékjog iránti kérelmeket ne, vagy ne teljes egészében kelljen megvizsgálniuk. Tekintettel a korlátozott vagy mellőzött vizsgálatnak a kérelmezőre gyakorolt lehetséges hatására a biztonságos harmadik ország elvének ilyen alkalmazását azokra a harmadik országokkal kapcsolatos esetekre kell korlátozni, amelyek tekintetében a Tanács meggyőződött arról, hogy az érintett harmadik ország biztonságára vonatkozó, az ezen irányelvben meghatározott magas szintű előírások teljesülnek. A Tanács ebben e kérdésben az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően dönt.

ê 2005/85/EK (25) preambulumbekezdés

Az ebben az irányelvben meghatározott mindkét biztonságos harmadik ország elvre vonatkozó közös előírások természetéből következően ezen elvek gyakorlati hatása attól függ, hogy az érintett harmadik ország engedélyezi-e az érintett kérelmező számára a területére való belépést.

ê 2005/85/EK (26) preambulumbekezdés

ð új szöveg

33. A menekültstátuszjogállás ð vagy kiegészítő védelmi jogállás ï visszavonása tekintetében a tagállamok biztosítják, hogy a menekültstátuszt ð nemzetközi védelmet ï élvező személyeket megfelelően tájékoztatják státuszuk jogállásuk esetleges lehetséges újbóli megvizsgálásáról, és lehetővé teszik számukra észrevételeik benyújtását, mielőtt a hatóságok meghozzák kellően indokolt határozatukat a jogállás döntésüket a státusz visszavonásáról. Ezek a garanciák azonban mellőzhetők, ha a menekültstátusz megszüntetése nem áll kapcsolatban azokkal a körülményekkel, amelyeken az elismerés alapult.

ê 2005/85/EK (27) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

34. A közösségi jog egyik alapelvét tükrözi, hogy a ð nemzetközi védelem ï menedékjog iránti kérelmekkel és a menekültstátusz jogállás ð vagy a kiegészítő védelmi jogállás ï visszavonásával kapcsolatos döntések határozatok ellen a Szerződés 234. cikke értelmében bíróság előtti hatékony jogorvoslat tárgyát képezik. A jogorvoslat hatékonysága – a megfelelő tények vizsgálatára is tekintettel – összességében az egyes tagállamok közigazgatási és igazságügyi rendszerétől függ.

ê 2005/85/EK (28) preambulumbekezdés

35. A Szerződés 64. cikkének megfelelően ez az irányelv nem érinti a közrend fenntartásával, illetve a belbiztonság megőrzésével kapcsolatos tagállami hatáskörök gyakorlását.

ê 2005/85/EK (29) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

36. Ez az irányelv nem érinti az [egy harmadik ország állampolgára ð vagy hontalan személy ï által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló […/…/EK] rendelet (a dublini rendelet)] 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet [16] hatálya alá tartozó ð , tagállamok közötti ï eljárásokat.

ò új szöveg

37. A […/…/EK] rendelet (a dublini rendelet) hatálya alá tartozó kérelmezők számára hozzáférést kell biztosítani az ezen irányelvben előírt alapelvekhez és garanciákhoz, valamint a […/…/EK] rendelet (a dublini rendelet) szerinti különleges garanciákhoz.

ê 2005/85/EK (30) preambulumbekezdés

38. Ezen irányelv végrehajtását két évet meg nem haladó, rendszeres időközönként értékelni kell.

ê 2005/85/EK (31) preambulumbekezdés

ð új szöveg

39. Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a menekültstátusz ð nemzetközi védelem ï megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárási minimumszabályok megállapítását a tagállamok nem tudják kellőképpen megvalósítani, és ezért az intézkedés terjedelme miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket hozhat. Az e cikkben megállapított arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

ê 2005/85/EK (32) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság 2001. január 24-i levelében jelezte, hogy ezen irányelv elfogadásában és alkalmazásában részt kíván venni.

ê 2005/85/EK (33) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)

Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban Írország 2001. február 14-i levelében jelezte, hogy ezen irányelv elfogadásában és alkalmazásában részt kíván venni.

ê 2005/85/EK (34) preambulumbekezdés

40. Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, az rá nézve nem kötelező erejű, és azt nem köteles alkalmazni,

ò új szöveg

41. Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalma a korábbi irányelvhez képest jelentősen módosult. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a korábbi irányelvből következik.

42. Ez az irányelv nem érinti a III. melléklet B. részében felsorolt irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Célkitűzés

Ennek az irányelvnek a célja a tagállamokban a menedékjog ð nemzetközi védelem ï megadására és visszavonására vonatkozó minimumszabályok és eljárási szabályok megállapítása ð a …/…/EK irányelv [az elismerésről szóló irányelv] értelmében ï .

2. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában:

a) „genfi egyezmény”: a menekültek helyzetére vonatkozó, az 1967. január 31-i Új szöveg York-i jegyzőkönyvvel módosított 1951. július 28-i egyezmény;

b) „menedékjog iránti kérelem”: harmadik ország állampolgára, vagy hontalan személy által benyújtott olyan kérelem, amely a genfi egyezmény alapján valamely tagállam általi nemzetközi védelmet igénylő kérelemként értelmezhető. Minden nemzetközi védelem iránti kérelmet menedékjog iránti kérelemnek kell tekinteni, kivéve, ha a harmadik ország állampolgára kifejezetten másfajta, külön kérelmezhető védelemért folyamodik;

ò új szöveg

b) „kérelem” vagy „nemzetközi védelem iránti kérelem”: harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy által tagállami védelem iránt benyújtott olyan kérelem, amely menekültjogállás vagy kiegészítő védelmi jogállás iránti kérelemnek tekinthető, amennyiben az érintett személy nem kér kifejezetten a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] hatályán kívüli egyéb, külön kérelmezhető védelmet;

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

c) „kérelmező” vagy „menedékkérő” ð „nemzetközi védelmet kérelmező” ï : harmadik ország olyan állampolgára, vagy olyan hontalan személy, akinek menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelme tárgyában még nem hoztak jogerős határozatot;

ò új szöveg

d) „különleges igényeket támasztó kérelmező”: olyan kérelmező, akinek kora, neme, testi vagy szellemi fogyatékossága, illetve kínzás, nemi erőszak, vagy a pszichikai, fizikai vagy szexuális erőszak más súlyos formájának következményei miatt sajátos garanciákra van szüksége ahhoz, hogy részesülhessen a jogokból és ezen irányelv szerint eleget tehessen kötelezettségeinek;

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

d)e) „jogerős határozat”: döntés határozat arról, hogy a harmadik ország állampolgára, vagy a hontalan személy részére a menedékjogot ð vagy kiegészítő védelmet ï a 2004/83/EK tanácsi […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] alapján megadják-e, és amely ellen a továbbiakban az ezen irányelv V. fejezetében biztosított jogorvoslatnak nincs helye, tekintet nélkül arra, hogy ez a jogorvoslat a kérelmező számára lehetővé teszi-e az érintett tagállam területén maradást mindaddig, amíg kérelmét el nem bírálták, figyelemmel az ezen irányelv III. mellékletben foglaltakra;

e)f) e)„eljáró hatóság”: kvázi bírói testület vagy közigazgatási szerv, amely a tagállamban a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelem megvizsgálására és annak tárgyában elsőfokú határozat meghozatalára illetékes hatáskörrel rendelkezik, figyelemmel az I. mellékletben foglaltakra;

f)g) „menekült”: harmadik ország olyan állampolgára, vagy olyan hontalan személy, aki megfelel a genfi egyezmény 1. […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 2. cikkének d) pontjábancikkében meghatározott feltételeknek, a 2004/83/EK irányelvben foglaltak szerint;

ò új szöveg

h) „kiegészítő védelemre jogosult személy”: olyan harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy, aki teljesíti a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 2. cikke f) pontjának követelményeit;

i) „nemzetközi védelmi jogállás”: egy harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy menekültként vagy kiegészítő védelemre jogosult személyként való elismerése valamely tagállam részéről;

ê 2005/85/EK

g)j) „menekültstátuszjogállás”: egy harmadik országbeli állampolgára vagy hontalan személy, menekültként való elismerése valamely tagállam részéről;

ò új szöveg

k) „kiegészítő védelmi jogállás”: egy harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy kiegészítő védelemre jogosult személyként való elismerése valamely tagállam részéről;

l) „kiskorú”: egy 18. életévét be nem töltött harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy;

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

h)m) h)„kísérő nélküli kiskorú”: az a 18. életévét be nem töltött személy, aki jogszabály vagy szokás alapján felügyeletéért felelős nagykorú személy kísérete nélkül érkezik a tagállamok területére, vagy a belépését követően marad felügyelet nélkül, mindaddig, amíg ilyen személy felügyelete alá nem kerül;ð a […./.../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 2. cikkének l) pontjában meghatározott kiskorú;ï

i)n) „képviselő”: az a személy, aki a kísérő nélküli kiskorút törvényes gyámként képviselő szervezet nevében jár el, az a személy, aki a kiskorúak gondozásáért és jólétéért felelős nemzeti szervezet nevében jár el, továbbá minden olyan megfelelő képviselet, amelyet a kiskorú legfontosabb érdekeinek szolgálatára jelöltek ki; ðaz a személy, akit a hatáskörrel rendelkező hatóságok a kísérő nélküli kiskorú törvényes gyámjaként a kísérő nélküli kiskorú támogatására és képviseletére jelölnek ki azzal a céllal, hogy biztosítsa a gyermek elsődleges érdekét, valamint szükség esetén jognyilatkozatot tehet a kiskorú nevében; ï

j)o) „a menekültstátusz ð nemzetközi védelmi jogállás ï visszavonása”: az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságnak azon határozata, amellyel valamely személy menekült jogállásátstátuszát ð vagy kiegészítő védelmi jogállását ï a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 2004/83/EK irányelv értelmében visszavonja, megszünteti, vagy megújítását elutasítja;

k)p) „a tagállamban való maradás”: azon tagállam területén – ideértve annak határát és tranzitzónáit is – való maradás, ideértve a határt, vagy a tranzitzónákat is, amelyben a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmet benyújtották vagy elbírálják.

3. cikk

Hatály

43. Ezen irányelvet a tagállamok területén, ideértve a határon ð , a felségvizeken ï vagy a tranzitzónákban benyújtott menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelem elbírálására és a menekültstátusz ð nemzetközi védelmi jogállás ï visszavonására kell alkalmazni.

44. Ez az irányelv nem alkalmazható a tagállamok képviseleteihez benyújtott diplomáciai vagy területi menedékjog iránti kérelmekre.

3. Amennyiben a tagállamok olyan eljárást vezetnek be vagy alkalmaznak, amelyben a menedékjog iránti kérelmek elbírálására mind a genfi egyezmény alapján, mind pedig a 2004/83/EK tanácsi irányelv 15. cikkében megállapított körülmények alapján másfajta nemzetközi védelemre irányuló kérelemként sor kerül, úgy az eljárás minden szakaszában ezen irányelv rendelkezéseit kell alkalmazniuk.

43. Mindezeken túlAa tagállamok jogosultak ezen irányelv rendelkezéseit olyan eljárásokban is alkalmazni, amelyekben ð a […./.../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] hatályán kívül esőï másfajta nemzetközi védelemért benyújtott kérelmeket bírálnak el

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

4. cikk

Felelős hatóságok

45. A tagállamok valamennyi eljárásra kijelölnek egy eljáró hatóságot, amely ezen irányelv rendelkezései, különösen a 8. cikk (2) bekezdésében és a 9. cikkben foglaltak szerint felelős a kérelmek megfelelő elbírálásáért. ðA tagállamok biztosítják, hogy e hatóság megfelelő számú hozzáértő szakszemélyzettel rendelkezzen ahhoz, hogy feladatait a megadott határidőkön belül elláthassa. E célból a tagállamok kezdeti és nyomon követő képzéseket biztosítanak a nemzetközi védelem iránti kérelmeket megvizsgáló, illetve azok ügyében döntést hozó személyzet számára. ï

ò új szöveg

46. Az (1) bekezdésben említett képzés különösen az alábbiakat foglalja magában:

a) a nemzetközi védelemmel és az emberi jogokkal kapcsolatos, a vonatkozó nemzetközi és közösségi okmányokban előírt anyagi jogi és eljárási szabályok, ideértve a visszaküldés és a megkülönböztetés-mentesség elvét is;

b) a nemi hovatartozás, a trauma és életkor szerepének tudatosítása;

c) a származási országra vonatkozó információinak felhasználása;

d) meghallgatási technikák, ideértve a kultúrák közötti kommunikációt is;

e) a kínzás jeleinek és tüneteinek felismerése és dokumentálása;

f) bizonyítékvizsgálat, ideértve az in dubio mitius elvét is;

g) a nemzetközi védelem iránti kérelmek elbírálásával kapcsolatos ítélkezési gyakorlatban felmerülő problémák.

ê 2005/85/EK

A 343/2003/EK rendeletének 4. cikke (4) bekezdése értelmében, adott tagállamban az ott bevándorlási ellenőrzést végző másik tagállam illetékes hatóságaihoz benyújtott menedékjog iránti kérelmet a benyújtás helye szerinti tagállam bírálja el.

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

23. Mindazonáltal, a tagállamok előírhatják, hogy ð …/…./EK rendelet [a dublini rendelet] szerinti esetek feldolgozása céljábólïaz alábbi esetekben más hatóság felelős, amennyiben:.

a) olyan eset elbírálására kerül sor, melynek során azt vizsgálják, hogy másik államba küldjék-e a menedékkérőt, a felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételekre és eljárásokra vonatkozó szabályok szerint, mindaddig, amíg a megkeresett állam a menedékkérőt át nem veszi, vagy a megkeresett állam a kérelem elbírálását, illetve a kérelmező visszavételét meg nem tagadja;

b) a kérelemről való döntéshozatalra a nemzetbiztonsági rendelkezések figyelembevételével kerül sor, feltéve, hogy az eljáró hatósággal előzetesen konzultáltak abban a kérdésben, hogy a kérelmező a 2004/83/EK irányelv értelmében menekültnek minősül-e;

c) előzetes elfogadhatósági vizsgálatot kell lefolytatni a 32. cikk rendelkezései szerint, feltéve, hogy a hatóság a korábbi kérelmet illetően hozzáféréssel rendelkezik a kérelmező iratanyagához;

d) olyan eset elbírálására kerül sor, amely a 35. cikk (1) bekezdésében foglalt eljárások hatálya alá tartozik;

e) a 35. cikk (2)–(5) bekezdésében foglalt eljárások hatálya alá vonás engedélyezésének megtagadására kerül sor, az ezekben a bekezdésekben meghatározott feltételekre is figyelemmel;

f) annak megállapításáról van szó, hogy a kérelmező a tagállamba egy, a 36. cikk értelmezése szerinti biztonságos harmadik országból szándékozik-e belépni, vagy ilyenből lépett-e be, az ebben a cikkben meghatározott feltételekre figyelemmel.

34. A tagállamok biztosítják, hogy amennyiben a (23) bekezdés rendelkezéseivel összhangban kijelölnek egy hatóságot hatóságok kijelölésére kerül sor, úgy a tagállamok biztosítják, hogy √ e Õ az ilyen hatóságok személyzete az ezen irányelv végrehajtása során teljesítendő feladatokhoz megfelelő ismeretekkel rendelkezzen, illetve részesüljön az azokhoz szükséges képzésben sezen irányelv gyakorlati végrehajtása során kötelezettségeik teljesítéséhez megfelelő ismeretekkel rendelkezik, illetve ahhoz megfelelő képzésben részesül.

ò új szöveg

5. Az egyik tagállam területén másik tagállam határellenőrzést vagy bevándorlás-ellenőrzést végző hatóságaihoz benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelmeket azon tagállam vizsgálja meg, amelynek területén a kérelmet benyújtották.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

5. cikk

Kedvezőbb rendelkezések

A tagállamok a menedékjog ð nemzetközi védelem ï megadására és visszavonására vonatkozó eljárások tekintetében kedvezőbb szabályozást léptethetnek hatályba, vagy tarthatnak hatályban, amennyiben ezek a szabályok ezen irányelvvel összeegyeztethetőek.

II. FEJEZET

ALAPELVEK ÉS GARANCIÁK

6. cikk

Az eljáráshoz való hozzáférés

1. A tagállamok megkövetelhetik, hogy a menedékjog iránti kérelmeket személyesen, és/vagy az erre kijelölt helyen nyújtsák be.

ò új szöveg

47. A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságokat jelölnek ki a nemzetközi védelem iránti kérelmek befogadására és nyilvántartására. Az (5), (6), (7) és (8) bekezdés sérelme nélkül a tagállamok előírhatják, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmeket személyesen és/vagy egy kijelölt helyen kell benyújtani.

2. A tagállamok biztosítják, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmet benyújtani kívánóknak ténylegesen lehetőségük legyen arra, hogy kérelmüket mielőbb benyújtsák a hatáskörrel rendelkező hatósághoz.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

23. A tagállamok biztosítják, hogy minden cselekvőképes nagykorú jogosult legyen a saját nevében menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmet benyújtani.

34. A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a kérelmező az általa eltartottak nevében is benyújthatja a kérelmet. Ezekben az esetekben a tagállam biztosítja, hogy a felnőtt korú eltartottak hozzájáruljanak a kérelem nevükben történő benyújtásához; ellenkező esetben lehetővé kell tenni számukra, hogy azt a saját nevükben nyújthassák be.

A hozzájárulást a kérelem benyújtásával egyidejűlegőben, vagy legkésőbb akkor kell megkövetelni, amikor a felnőtt korú eltartott személyes meghallgatására sor kerül. ð A hozzájárulás megkövetelése előtt e személyek közül minden felnőttet bizalmas úton tájékoztatni kell a vonatkozó eljárási következményekről, valamint azon jogáról, hogy külön nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújthat be. ï

ò új szöveg

5. A tagállamok biztosítják, hogy egy kiskorúnak jogában álljon személyesen, illetve szülei vagy egyéb felnőtt családtagjain keresztül nemzetközi védelem iránti kérelmet benyújtani.

6. A tagállamok biztosítják, hogy a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[17] 10. cikkében említett megfelelő szerveknek jogukban álljon nemzetközi védelem iránti kérelmet benyújtani egy kísérő nélküli kiskorú nevében, ha személyes helyzete egyedi értékelése alapján e szervek úgy vélik, hogy a kiskorú a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] alapján védelemre szorulhat.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

47. A tagállamok nemzeti jogszabályaikban meghatározhatják, hogy

a) melyek azok az esetek, amelyekben egy kiskorú a saját nevében nyújthatja be a kérelmet;

b) melyek azok az esetek, amikor egy kísérő nélküli kiskorú kérelmét a 1721. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti képviselőnek kell benyújtania;

c) melyek azok az esetek, amelyekben a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelem egyben egy nem házas kiskorú személy menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmének is minősül.

5. A tagállamok biztosítják, hogy azok a hatóságok, amelyekhez a menedékjog iránti kérelem benyújtásának szándékával valószínűsíthetően fordulhatnak, megfelelő tájékoztatást tudjanak adni az illető számára arról, hogy hogyan és hol nyújthat be ilyen kérelmet, és/vagy megkövetelhetik, hogy ezek a hatóságok a kérelmet az illetékes hatósághoz továbbítsák.

ò új szöveg

8. A tagállamok biztosítják, hogy a határőrök, a rendőrség és a bevándorlási hatóságok, valamint az idegenrendészeti központok személyzete utasításokat kapjon és szükséges képzésben részesüljön a nemzetközi védelem iránti kérelmek feldolgozására. Amennyiben e hatóságokat az (1) bekezdés alapján hatáskörrel rendelkező hatóságokként jelölik ki, az utasítások között szerepelnie kell a kérelem nyilvántartásba vételére vonatkozó kötelezettségnek. Egyéb esetekben az utasításoknak elő kell írniuk a kérelem hatáskörrel rendelkező hatóságok számára történő továbbítását a kérelem, valamint a vonatkozó információk nyilvántartásba vétele céljából.

A tagállamok biztosítják, hogy minden egyéb olyan hatóság, amelyhez nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának szándékával valószínűsíthetően fordulhatnak, megfelelő tájékoztatást tudjon adni az illető számára arról, hogy hol és hogyan nyújthat be ilyen kérelmet, és/vagy megkövetelhetik, hogy e hatóságok a kérelmet a hatáskörrel rendelkező hatósághoz továbbítsák.

9. Miután egy személy a (8) bekezdés első albekezdése alapján kifejezésre juttatta azon szándékát, hogy nemzetközi védelmet kíván kérelmezni, a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak 72 órán belül nyilvántartásba kell venniük a nemzetközi védelem iránti kérelmet.

7. cikk

Tájékoztatás és tanácsadás határátkelőhelyeken és idegenrendészeti központokban

48. A tagállamok biztosítják, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtása céljából követendő eljárásokkal kapcsolatos információ rendelkezésre áll:

a) a külső határokon található határátkelőhelyeken, ideértve a tranzitzónákat is, és

b) az idegenrendészeti központokban.

49. A tagállamok rendelkeznek a tolmácsolásról, hogy biztosítsák a nemzetközi védelem iránti kérelmet benyújtani szándékozó személyek, valamint a határőrök és az idegenrendészeti központok személyzete közötti kommunikációt.

3. A tagállamok biztosítják, hogy a nemzetközi védelmet kérelmezők számára tanácsadást biztosító szervezetek – a tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival kötött megállapodás függvényében – eljuthassanak a határátkelőhelyekre – ideértve a tranzitzónákat is – és az idegenrendészeti központokba.

A tagállamok szabályokat írhatnak elő ilyen szervezetek e cikkben előírt területeken történő jelenlétére vonatkozóan.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

78. cikk

A tagállamban maradás joga a kérelem elbírálásának ideje alatt

50. A kérelmezők részére engedélyezni kell, hogy kizárólag az eljárás lefolytatása céljából a tagállamban maradhassanak mindaddig, amíg az eljáró hatóság a III. fejezet rendelkezései szerinti elsőfokú határozatot meg nem hozta. A tagállamban maradás joga tartózkodási engedélyre nem jogosít.

51. A tagállamok ez alól csak akkor tehetnek kivételt, ha ð egy személy a 35. cikk (8) bekezdésében foglaltak szerint ï az újabb kérelmet ð nyújt be ï a 32. és 34. cikk rendelkezéseinek megfelelően tovább nem vizsgálják, vagy adott esetben a személyt egy másik tagállam részére európai elfogatóparanccsal[18] összefüggő kötelezettség keretében vagy egyéb alapon egy másik tagállam részére, illetve harmadik ország részére ð – az érintett kérelmező származási helye szerint ország kivételével – ï, illetve nemzetközi büntető bíróság vagy törvényszék részére átadják vagy, illetve kiadják.

ò új szöveg

52. Egy tagállam a (2) bekezdés alapján csak akkor adhatja ki a kérelmezőt egy harmadik ország számára, ha a hatáskörrel rendelkező hatóságok megbizonyosodtak afelől, hogy a kiadatási határozat nem okoz az adott tagállam nemzetközi és közösségi kötelezettségeit sértő közvetlen vagy közvetett visszaküldést ( refoulement ).

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

89. cikk

A kérelmek elbírálásának követelményei

53. A 23. cikk (4) bekezdésének i) pontjában foglaltak sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmeket nem utasítják elkerülnek elutasításra, illetve nem zárják ki kizárásra az érdemi elbírálásból pusztán azon az alapon, hogy azokat nem a lehető legrövidebb időn belül nyújtották be.

ò új szöveg

54. A nemzetközi védelem iránti kérelmeket először annak megállapítása céljából vizsgálják meg, hogy a kérelmezők elismerhetők-e menekültként. Amennyiben nem, a kérelmet annak megállapítására vizsgálják meg, hogy a kérelmezők kiegészítő védelemre jogosult személyek-e.

ê2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

23. A tagállamok biztosítják, hogy az eljáró hatóság a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmekről megfelelő vizsgálat után hozzon határozatot. Ennek érdekében a tagállamok biztosítják, hogy

a) a kérelmek elbírálására és a kérelmek tárgyában történő határozathozatalra egyénileg, tárgyilagosan és pártatlanul kerüljön sor;

b) a pontos és naprakész információ beszerzésére különböző forrásokból kerüljön sor, mint például az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságától (UNHCR) ð és az Európai Menekültügyi Támogató Hivataltól ï a menedékkérők kérelmezők származási országában, és ahol szükséges, az azon országokban uralkodó általános helyzetről szóló információk, melyeken át a kérelem benyújtásának államáig eljutottak; továbbá, hogy ezek az információk a kérelmek vizsgálatáért és a döntéshozatalért felelős személyzet ð és – abban az esetben, ha az eljáró hatóság ezt a határozathozatal céljából figyelembe veszi – a kérelmező és jogi tanácsadója ï rendelkezésére álljanak;

c) a kérelmeket elbíráló és azokról határozatot döntést hozó személyzet ismerje a menedékjoggal és a menekültüggyel kapcsolatos vonatkozó rendelkezéseket;.

ò új szöveg

d) a kérelmeket elbíráló és azokról határozatot hozó személyzet kapjon utasítást és lehetőséget arra, hogy szükség esetén, olyan sajátos kérdésekben – mint például az egészségügyi, kulturális, gyermekeket és nemet érintő kérdések – szakértőktől kérjenek tanácsot

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

34. Az V. fejezetben említett hatóságok számára – az eljáró hatóságonknak vagy a kérelmezőn keresztül, illetve vagy egyébként úton –, hozzáférést kell biztosítani férniük a (23) bekezdés b) pontjában említett, a feladataik ellátásához szükséges általános információkhoz.

45. A tagállamok megállapíthatják a menedékjog iránti kérelmek elbírálásához szükséges dokumentumok fordításának szabályait.

910. cikk

Az eljáró hatóság határozatával szemben támasztott követelmények

55. A tagállamok biztosítják a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmek ügyében hozott határozatok írásba foglalását.

56. A tagállamok biztosítják továbbá, hogy egy ð menekült jogállásra és/vagy kiegészítő védelmi jogállásra irányuló ï kérelem elutasítása esetén a határozat tartalmazza a ténybeli és jogi indokolást, valamint írásbeli tájékoztatással kell szolgálnia arról is, hogy az elutasító határozatot hogyan lehet megtámadni.

A tagállamoknak nem kell indokolniuk a menekültstátusz megadását elutasító határozatot abban az esetben, ha olyan jogállást biztosítanak a kérelmező számára, amely a 2004/83/EK irányelv rendelkezései értelmében a nemzeti vagy a közösségi jog szerint ugyanazokat a jogokat és kedvezményeket biztosítja a számára, mint amelyek a menekültstátusszal járnak. Az ilyen esetekben a tagállamoknak azt kell biztosítaniuk, hogy a menekültstátusz megadását elutasító indokolás szerepeljen a kérelmező iratanyagában, és hogy kérésére a kérelmező abba betekinthessen.

Mindezeken túl, Aa tagállamoknak nem kell információt szolgáltatniuk az elutasító határozat írásbeli megtámadásának módjáról olyan határozattal kapcsolatosan, amely esetében vonatkozásában annak lehetőségeiről a kérelmezőt egy korábbi stádiumban – akár írásban, akár a számára hozzáférhető elektronikus úton – már tájékoztatták.

57. A 6. cikk (3)(4) bekezdése alkalmazásában, és ha a kérelem azonos ténybeli alapon nyugszik, a tagállamok valamennyi eltartottra kiterjedően egyetlen határozatot hozhatnak.

ò új szöveg

58. A (3) bekezdés nem vonatkozik azon esetekre, amikor a személy sajátos körülményeinek családtagjai számára történő feltárása veszélyeztetheti az említett személy érdekeit, ideértve a nemi alapon és/vagy életkor alapján történő üldöztetést is. Ezekben az esetekben külön határozatot kell megküldeni az érintett személy számára.

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

1011. cikk

A menedékkérőket ð nemzetközi védelmet kérelmezőket ï megillető garanciák

59. Tekintettel a III. fejezetben megállapított eljárásokra, a tagállamok valamennyi ð nemzetközi védelmet kérelmező ï számára biztosítják az alábbi a következő garanciákat biztosítják valamennyi menedékkérő számára:

a) a kérelmezőt menedékkérőt tájékoztatni kell a lefolytatandó eljárásról, az eljárásbeli jogaikról és kötelezettségeiről, valamint a kötelezettségei nem teljesítésének, illetve a hatóságokkal való együtt nem működésnek az esetleges következményeiről tájékoztatni kell, olyan nyelven, amelyetről ésszerűen feltételezhetően, hogy azt megérti. Tájékoztatást kell kapnia az , amelyek a 2004/83/EK irányelv […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 4. cikkében említett bizonyítékok benyújtására vonatkozó kötelezettségének teljesítéséhez a rendelkezésére állónak határidőrőlidőkeretről, és eszközökről. Ezt a tájékoztatást kellőolyan megfelelő időben kell megadni nyújtani ahhoz, hogy a menedékkérő gyakorolhassa az ezen irányelvben garantált jogait, és eleget tehessen a 1112. cikkben foglalt kötelezettségeinek;

b) szükség esetén tolmácsolást kell biztosítani a kérelmező menedékkérő számára ügyeének az hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságokhoz való beterjesztéséhez szükség esetén tolmácsolást kell biztosítani. A tagállamok legalább abban az esetben szükségesnek tekintik ezt a szolgáltatást, amikor az eljáró hatóság a kérelmezőt a 12. és 13. 13., 14., ð 15., 16. és 30.ï cikk szerinti meghallgatásra beidézi, és a megfelelő kommunikációt e szolgáltatás nélkül nem lehet biztosítani. Ilyenkor és más olyan esetekben is, amikor az hatáskörrel rendelkező illetékes hatóság beidézi a kérelmezőt, ea szolgáltatások költségeit az állam viseli;

c) a kérelmezőtől menedékkérőtől nem lehet megtagadni a lehetőséget, hogy kapcsolatba lépjen az UNHCR-rel ð vagy az adott tagállam nemzeti joga szerint menedékkérők számára jogi tanácsadást biztosító más szervezetekkel ï más, a tagállam területén, a tagállammal kötött megállapodás alapján a UNHCR nevében működő szervezettel;

d) a menedékkérőt kérelmezőt ésszerű időn belül tájékoztatni kell az eljáró hatóság által menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelme ügyébenéről hozott határozatról. Ha a kérelmezőt jogi vagy egyéb tanácsadó képviseli, a tagállamok választhatják azt, hogy a menedékkérő ð nemzetközi védelmet kérelmező ï helyett a jogi vagy egyéb tanácsadó részére kézbesítik az eljáró hatóság határozatoát;

e) a menedékkérőt kérelmezőt – amennyiben nem segíti, vagy nem képviseli jogi vagy egyéb tanácsadó, vagy ha az ingyenes jogi segítségnyújtás nem áll rendelkezésre – olyan nyelven kell tájékoztatni az eljáró hatóság döntésének eredményéről, amelyet ésszerűen feltételezhetően megértnek megértése a menedékkérőről ésszerűen feltételezhető. A tájékoztatásnak tartalmaznia kell azt is, hogy a 910. cikk (2) bekezdésének rendelkezései szerint az elutasító határozatot hogyan lehet írásban megtámadni.

60. Tekintettel az V. fejezetben meghatározott eljárásokra, a tagállamok biztosítják, hogy minden menedékkérőt kérelmezőt az e cikk (1) bekezdésének b), c) és d) pontjában említettel azonos garanciák illessetnek meg.

1112. cikk

A menedékkérők ð nemzetközi védelmet kérelmezők ï kötelezettségei

61. ðA nemzetközi védelmet kérelmezők együttműködnek az hatáskörrel rendelkező hatóságokkal személyazonosságuk, valamint a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 4. cikkének (2) bekezdésében említett egyéb elemek megállapítása céljából. ï A tagállamok a kérelem elbírálásához menekültügyi eljárás lefolytatásához szükséges mértékben a hatáskörrel rendelkező hatósággal való együttműködésre vonatkozó √ egyéb Õ kötelezettségeket is meghatározhatnak a kérelmezők számára kötelezhetik a menedékkérőket az illetékes hatósággal való együttműködésre.

62. A tagállamok előírhatják különösen, hogy

a) a menedékkérők kérelmezők kötelesek bejelentkezni az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságoknál, vagy előttük személyesen megjelenni, akár haladéktalanul, akár egy meghatározott időpontban;

b) a menedékkérőknek kérelmezőknek át kell adniuk a birtokukban levő, a menedékjog iránti kérelmek kérelem elbírálásához szükséges dokumentumokat, pl. útleveleiket;

c) c) a menedékkérők kérelmezők kötelesek tájékoztatni az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságokat mindenkori lakóhelyükről vagy címükről, továbbá a legrövidebb időn belül azok megváltozásáról. A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a kérelmező minden értesítést csak az általa legutóbbiként megadott lakóhelyén vagy címén vehet át;

d) az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok átkutathatják a kérelmezőt és/vagy a nála levő tárgyakat, ð feltéve, hogy az átkutatást azonos nemű személy végzi ï ;

e) az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok fényképet készíthetnek a kérelmezőről; és

f) az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok rögzíthetik a kérelmező szóbeli nyilatkozatait, feltéve, hogy őt erről előzetesen tájékoztatták.

1213. cikk

Személyes meghallgatásra beidézett személyek

63. Mielőtt az eljáró hatóságok határozatot hoznak, a menedékkérő kérelmező számára lehetővé kell tenni, hogy a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmét személyes meghallgatás során terjessze elő egy, a nemzeti jog értelmében a meghallgatás levezetésére jogosult személy előtt. ðA nemzetközi védelem iránti kérelmet érdemben megvizsgáló meghallgatásokat mindig az eljáró hatóság személyzetének kell levezetnie. ï

A tagállamok a személyes meghallgatást minden, a 6. cikk (3) bekezdésében említett eltartott felnőtt számára is lehetővé tehetik.

ò új szöveg

Amennyiben egy személy eltartottjai nevében nyújtott be nemzetközi védelem iránti kérelmet, a kérelmezővel rokoni kapcsolatban álló valamennyi felnőttnek lehetőséget kell adni véleménye bizalmas úton történő kifejezésére, valamint – amennyiben kéri – a meghallgatásra.

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

A tagállamok nemzeti jogszabályaikban meghatározhatják azokat az eseteket, amikor biztosítani kell a kiskorú személyes meghallgatását.

64. A kérelem ð érdemét érintő ï szóló személyes meghallgatás mellőzhető az alábbi esetekben:

a) az eljáró hatóságnak elegendő bizonyíték áll a rendelkezésére ahhoz, hogy elismerő határozatot hozzon ð a menekültjogállás tekintetében ï ; vagy

b) az eljáró hatóság már meghallgatta a kérelmezőt annak érdekében, hogy a 2004/83/EK irányelv 4. cikke (2) bekezdése értelmében segítséget nyújtson a kérelmezőnek kérelme benyújtásához, és az ehhez szükséges lényegi információk előterjesztéséhez; vagy

c) az eljáró hatóság a kérelmező által szolgáltatott információk teljes körű vizsgálata alapján megállapította, hogy a kérelem megalapozatlan azokban az esetekben, amelyekre a 23. cikk (4) bekezdésének a), c), g), h) és j) pontjaiban foglalt körülmények vonatkoznak.

3. A személyes meghallgatás mellőzhető akkor is,

b) ha az ésszerűen nem kivitelezhető, különösen, ha az hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságnak az a véleménye szerint, hogy a kérelmező rajta kívül álló tartós ok miatt alkalmatlan a meghallgatásra, vagy nincs meghallgatható állapotban. Kétség esetén ð az eljáró hatóság orvos szakértőt kér fel annak megállapítására, hogy az állapot átmeneti vagy állandósult. ï a tagállamok orvosi, vagy pszichológusi igazolást követelhetnek meg

Amennyiben a tagállam nem biztosítja a kérelmező vagy adott esetben az eltartott számára a b) pont szerinti személyes meghallgatásra való lehetőséget az e bekezdésre való hivatkozással nem hallgatja meg a kérelmezőt, ésszerű kellő erőfeszítéseket kell tenni annak érdekében, hogy a kérelmező vagy az eltartott további információkat tudjon szolgáltatni.

43. E cikk alapján a személyes meghallgatás mellőzése nem akadályozhatja az eljáró hatóságot a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelemre vonatkozó határozat meghozatalában.

54. A személyes meghallgatás a (2) bekezdés b) pontja és c) pontja, valamint a (3) bekezdés alapján való elmaradása nem befolyásolhatja hátrányosan az eljáró hatóság határozatát.

65. Tekintet nélkül a 2024. cikk (1) bekezdésében foglaltakra, a tagállamok a menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelemre vonatkozó határozat meghozatala során figyelembe vehetik azt a tényt, hogy a kérelmező nem jelent meg a személyes meghallgatáson, kivéve, ha alapos okkal szolgál távolmaradására.

1314. cikk

A személyes meghallgatásra vonatkozó követelmények

65. A személyes meghallgatásra főszabály szerint a családtagok jelenléte nélkül kerül sor, kivéve, ha az eljáró hatóság úgy ítéli meg, hogy a megfelelő vizsgálathoz szükséges a családtagok jelenléte is szükséges.

66. A személyes meghallgatást megfelelő titoktartást biztosító olyan körülmények között kell lefolytatni, amelyek biztosítják a megfelelő titoktartást.

67. A tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak annak érdekében, hogy a személyes meghallgatásra olyan körülmények között kerüljön sor, amelyekben a kérelmezők átfogóan előadhatják kérelmük benyújtásának okait. E célbólnnek érdekében, a tagállamok

a) biztosítják, hogy a meghallgatást olyan személy végezze, aki képes figyelembe venni végző személy megfelelő felkészültséggel rendelkezzen a kérelem hátterében álló személyes és általános körülményeket figyelembevételéhez, lehetőség szerint idebeleértve a kérelmező kulturális gyökereit, ð nemét ï vagy kiszolgáltatott helyzetét vagy sérülékenységét is, és

ò új szöveg

b) lehetőség szerint biztosítják, hogy a kérelmezőt azonos nemű személy hallgassa meg, amennyiben az érintett személy ezt kéri;

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

bc) olyan ð hozzáértő ï tolmácsot választanak ki, aki képes megfelelő kommunikációt biztosítani en kommunikálni a kérelmezővel és a meghallgatást végző személylyel között. A kommunikációnak nem feltétlenül kell a ð kérelmező ï által előnyben részesített olyan nyelven zajlania, amelyet a menedékkérő előnyben részesít, ha van más olyan nyelv is, amelyetről ésszerűen feltételezhető, hogy a menedékkérő ð kérelmező ï azt megérti, és amelyen ð érthetően ï képes kommunikálni képes. ð Lehetőség szerint a tagállamok a kérelmezővel azonos nemű tolmácsot biztosítanak, amennyiben a kérelmező ezt kéri;ï

ò új szöveg

d) biztosítják, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelem érdemi részéről szóló meghallgatást végző személy ne viseljen egyenruhát;

e) biztosítják, hogy a kiskorúakkal végzett meghallgatások gyermekbarát módon történjenek.

ê 2005/85/EK

68. A tagállamok szabályokat írhatnak előzhatják azokat a feltételeket, amelyek mellett harmadik személyek részt vehetnek a személyes meghallgatáson történő részvételére vonatkozóan.

5. Ezt a cikket a 12. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerinti meghallgatásra is alkalmazni kell.

ò új szöveg

15. cikk

A személyes meghallgatás tartalma

A nemzetközi védelem iránti kérelem érdemi részéről tartott személyes meghallgatás alkalmával az eljáró hatóság biztosítja, hogy a kérelmező megfelelő lehetőséget kap arra, hogy a […./../EK] irányelv [az elismerésről szóló irányelv] 4. cikkének (1) és (2) bekezdésével összhangban ismertesse nemzetközi védelem iránti kérelme alátámasztásához szükséges elemeket. E célból a tagállamok biztosítják, hogy

a) a kérelmezőnek feltett kérdések lényegesek annak megítéléséhez, hogy a […./../EK] irányelvvel [az elismerésről szóló irányelv] összhangban nemzetközi védelemre szorul-e;

b) a kérelmező megfelelő lehetőséget kapjon a kérelem alátámasztásához szükségek esetlegesen hiányzó elemek és/vagy a nyilatkozataiban szereplő következetlenségek vagy ellentmondások indokolására.

ê 2005/85/EK (új szöveg)

14. cikk

A személyes meghallgatásról készült jegyzőkönyv szerepe az eljárásban

(1) A tagállamok biztosítják, hogy minden személyes meghallgatásról írásbeli jegyzőkönyv készüljön, amely tartalmazza legalább a 2004/83/EK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerinti lényeges információkat a kérelemről a kérelmező előadásában.

(2) A tagállamok azt is biztosítják, hogy a kérelmezők megfelelő időben betekinthessenek a személyes meghallgatásról készült írásbeli jegyzőkönyvbe. Ahol a betekintésre csak az eljáró hatóság határozatának meghozatala után van lehetőség, a tagállamok biztosítják, hogy a kérelmezők a jegyzőkönyvbe a lehető legrövidebb időn belül betekinthessenek annak érdekében, hogy a fellebbezést időben elkészíthessék és benyújthassák.

(3) A tagállamok megkövetelhetik a személyes meghallgatásról készült írásbeli jegyzőkönyv tartalmának kérelmező általi jóváhagyását.

Amennyiben a kérelmező a személyes meghallgatásról készült írásbeli jegyzőkönyv tartalmának jóváhagyását megtagadja, a megtagadás indokolását be kell vezetni a kérelmező iratanyagába.

A kérelmező részéről az írásbeli jegyzőkönyv jóváhagyásának megtagadása nem akadálya annak, hogy az eljáró hatóság a kérelem tárgyában határozatot hozzon.

(4) Ezt a cikket a 12. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerinti meghallgatásra is alkalmazni kell.

ò új szöveg

16. cikk

A személyes meghallgatásokról készített átiratok és írásbeli feljegyzések

69. A tagállamok biztosítják, hogy minden személyes meghallgatásról átirat készüljön.

70. A tagállamok a személyes meghallgatás végén a kérelmező jóváhagyását kérik az átirat tartalmát illetően. E célból a tagállamok biztosítják, hogy a kérelmező lehetőséget kapjon észrevételei megtételére és/vagy az átiratban szereplő félrefordítások vagy félreértések pontosítására.

71. Amennyiben a kérelmező megtagadja a személyes meghallgatásról készült átirat tartalmának jóváhagyását, a megtagadás indokolását be kell vezetni a kérelmező iratanyagába.

A kérelmező részéről az átiratban foglaltak jóváhagyásának megtagadása nem akadályozza, hogy az eljáró hatóság a kérelem tárgyában határozatot hozzon.

72. Az (1) és (2) bekezdés sérelme nélkül a tagállamok írásbeli feljegyzést készíthetnek a személyes meghallgatásról, amely tartalmazza legalább a kérelem kérelmező által ismertetett kulcsfontosságú elemeit. Ezen esetekben a tagállamok biztosítják, hogy a személyes meghallgatás átiratát mellékeljék az írásbeli feljegyzéshez.

73. A tagállamok biztosítják, hogy a kérelmezők – az eljáró hatóság határozathozatala előtt – kellő időben hozzáférhessenek a személyes meghallgatás átiratához, és adott esetben az arról készített írásbeli feljegyzéshez.

17. cikk

Igazságügyi orvos szakértők által készített jelentések

74. A tagállamok lehetővé teszik a kérelmezők számára, hogy kérésükre orvosi vizsgálaton vehessenek részt a korábbi üldöztetéssel vagy súlyos sérelemmel kapcsolatos nyilatkozatok alátámasztására. E célból a tagállamok ésszerű időt biztosítanak a kérelmezők számára ahhoz, hogy orvosi igazolást nyújtsanak be az eljáró hatósághoz.

75. Az (1) bekezdés sérelme nélkül, azokban az esetekben, amelyekben megalapozottan vélhető, hogy a kérelmező poszttraumás stressz-zavarban szenved, az eljáró hatóság – a kérelmező beleegyezésének függvényében – biztosítja orvosi vizsgálat végzését.

76. A tagállamok vonatkozó rendelkezéseket írnak elő annak biztosítására, hogy pártatlan és képzett orvosi szakértelem álljon rendelkezésre a (2) bekezdésben említett orvosi vizsgálat céljából.

77. A tagállamok további szabályokat és rendelkezéseket írnak elő a kínzással, valamint a pszichikai, fizikai vagy szexuális erőszak más súlyos formáival járó – e cikk alkalmazása tekintetében releváns – tünetek felismerése és dokumentálása céljából.

78. A tagállamok biztosítják, hogy a kérelmezők ezen irányelvvel összhangban történő meghallgatását végző személyek a kínzás tüneteinek felismerése tekintetében megfelelő képzésben részesüljenek.

79. Az (1) és (2) bekezdésben említett orvosi vizsgálatok eredményeit az eljáró hatóság értékeli a kérelem egyéb elemeivel együtt. E vizsgálatok eredményeit különösen annak megállapításakor kell figyelembe venni, hogy a kérelmező nyilatkozatai szavahihetőek és elegendőek-e.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

1518. cikk

Jogi segítségnyújtáshoz és képviselethez való jog

80. ðA nemzetközi védelmet kérelmezők számára lehetővé kell tenni, hogy ï A tagállamok a menedékkérők számára engedélyezik, hogy a ð nemzetközi védelem ï a menedékjog iránti kérelmükkelemmel kapcsolatos ügyeiket illetően saját költségükön, hatékony módon, egy, a nemzeti jogszabályok szerint elfogadott vagy engedélyezett jogi vagy egyéb tanácsadóval ð az eljárás valamennyi fázisában – ideértve az elutasító határozatot követő szakaszt is – ï hatékonyan konzultáljanak.

81. Az eljáró hatóság elutasító határozata esetében a tagállamok kérésreelemre ingyenes jogi segítségnyújtást és/vagy képviseletet biztosítanak a (3) bekezdésben foglalt rendelkezések szerint. ð E célból a tagállamok: ï

ò új szöveg

a) ingyenes jogi segítségnyújtás biztosítanak a III. fejezet szerinti eljárásokban. Ez magában foglalja legalább a kérelmező tájékoztatását az eljárásról sajátos körülményei fényében, valamint elutasító határozat esetén a ténybeli és jogi okok ismertetését;

b) ingyenes jogi segítségnyújtást biztosítanak az V. fejezet szerinti eljárásokban. Ez magában foglalja legalább az előírt eljárási dokumentumok előkészítését, valamint a kérelmező nevében az elsőfokú bíróság vagy törvényszék előtti meghallgatáson történő részvételt.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

3. A tagállamok nemzeti jogszabályaikban előírhatják, hogy ingyenes jogi segítségnyújtás és/vagy képviselet igénybevételére:

a) az V. fejezet rendelkezéseivel összhangban kizárólag bíróság vagy törvényszék előtt folyó eljárásokban van lehetőség, nem pedig a nemzeti jog szerinti másodfokú, vagy felülvizsgálati eljárásokban, beleértve a másodfokú, vagy felülvizsgálati tárgyalást követően a fellebbezés újratárgyalását is; és/vagy

b)a) kizárólag azok számára van lehetőség, akik nem rendelkeznek elegendő anyagi forrással; és/vagy

c)b) kizárólag a nemzeti jog által kifejezetten a menedékkérők ð nemzetközi védelmet kérelmezők ï segítésére és képviseletére kijelölt jogi vagy egyéb tanácsadókon keresztül van lehetőség;

d) kizárólag az előreláthatóan sikeres kimenetelű fellebbezés vagy felülvizsgálat esetén van lehetőség.

A tagállamok biztosítják, hogy a d) pont szerinti jogi segítségnyújtást és/vagy képviseletet nem korlátozzák önkényesen.

ò új szöveg

Az V. fejezetben előírt eljárások tekintetében a tagállamok élhetnek azzal a választási lehetőséggel, hogy az ingyenes jogi segítségnyújtást és/vagy képviseletet csak akkor teszik elérhetővé a kérelmezők számára, amennyiben e segítségnyújtás a kérelmezők igazságszolgáltatáshoz történő hatékony hozzáférésének biztosításához szükséges. A tagállamok biztosítják, hogy az e bekezdéssel összhangban megítélt jogi segítségnyújtást és/vagy képviseletet önkényesen nem korlátozzák.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

4. A tagállamok szabályokat állapíthatnak meg az ilyen jogi segítségnyújtásra és/vagy képviseletre vonatkozó kérelmek benyújtásával és elbírálásával kapcsolatban.

ò új szöveg

5. A tagállamok engedélyezhetik, hogy egy nem kormányzati szervezet ingyenes jogi segítségnyújtást és/vagy képviseletet biztosítson a nemzetközi védelmet kérelmezők számára a III. és/vagy V. fejezetben előírt eljárásokban.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

56. Ezen felül a tagállamok

a) anyagi és/vagy időbeli korlátozásokat állapíthatnak meg az ingyenes jogi segítségnyújtás és/vagy képviselet igénybevételére, feltéve, hogy ezek nem korlátozzák önkényesen a jogi segítségnyújtáshoz és/vagy képviselethez való hozzáférést;

b) előírhatják, hogy a munkadíj és egyéb költségek tekintetében a kérelmezőkkel szembeni elbánásmód nem lehet kedvezőbb, mint amelyben a jogi segítségnyújtás során a saját állampolgáraikat részesítik a jogi segítségnyújtás kapcsán általában tanúsított elbánás.

67. A tagállamok megkövetelhetik a költségek részleges vagy teljes visszafizetését, amennyiben a kérelmező anyagi helyzete jelentősen javultfellendül, vagy amennyiben e kedvezményeket a kérelmező által szolgáltatott hamis információki alapján állapították megkerült sor a költségkedvezmény megállapítására.

1619. cikk

A jogi segítségnyújtás és képviselet terjedelme

82. A tagállamok kötelesek biztosítani, hogy az a nemzeti jogszabályok szerint elfogadott vagy engedélyezett jogi vagy egyéb tanácsadó, és aki a nemzeti jogszabályok szerint segíti vagy képviseli a menedékkérőt ð nemzetközi védelmet kérelmezőt ï a nemzeti jogszabályok szerint, hozzáférhessen a kérelmező iratanyagában levő ð – a hozott vagy meghozandó határozat alapjául szolgáló – ï olyan információkhoz, amelyet az V. fejezetben említett hatóságok megvizsgálhatnak, amennyiben ezek az információk a kérelem elbírálása szempontjából lényegesek.

A tagállamok kivételt tehetnek, ha az információ, vagy forrásának hozzáférhetővé tétele feltehetően veszélyeztetné a nemzetbiztonságot, az információt szolgáltató szervezetek, illetve személyek, vagy az érintett személy biztonságát, vagy veszélyeztetné a tagállam menedékjog ð nemzetközi védelem ï iránti kérelmeket elbíráló illetékes hatóságának vizsgálati érdekeit, vagy a tagállamok nemzetközi kapcsolatait. Ilyen esetekben ð a tagállamok: ï

ò új szöveg

a) legalább egy, a biztonsági ellenőrzésen átesett jogi vagy egyéb tanácsadó számára hozzáférést biztosítanak a kérdéses információkhoz vagy forrásokhoz, amennyiben az információk relevánsak a kérelem elbírálása vagy a nemzetközi védelem visszavonásáról szóló határozat meghozatala tekintetében;

ê 2005/85/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

√b) lehetővé teszik Õ az V. fejezetben említett hatóságok számára Ilyen esetekben a kérdéses információkhoz vagy forrásokhoz való hozzáférést az V. fejezetben említett hatóságok részére kell biztosítani, kivéve, ha a hozzáférést nemzetbiztonsági okok eleve kizárják.

83. A tagállamok biztosítják, hogy a ð nemzetközi védelmet ï kérelmezőt segítő vagy képviselő az a jogi vagy egyéb tanácsadó, aki segíti vagy képviseli a menedékkérőt, a kérelmezővel folytatott konzultáció céljából beléphessen zárt területekre, például. fogdákba vagy tranzitzónákba.

A belépés kizárólag annyiban korlátozható, amennyiben az – a nemzeti jogszabályok alapján – a terület biztonsága, rendje, vagy üzemeltetése szempontjából, illetve a kérelem hatékony megvizsgálásának biztosítása érdekében szükséges, feltéve, hogy ez a megszorítás nem jelenti a jogi vagy egyéb tanácsadó belépésének súlyos korlátozását, illetve nem vezet annak ellehetetlenítéséhez.

ò új szöveg

84. A tagállamok lehetővé teszik a kérelmező számára, hogy a személyes meghallgatásra a nemzeti jogszabályok szerint engedélyezett jogi vagy egyéb tanácsadó kísérje el.

ê 2005/85/EK

ð új szöveg

34. A tagállamok szabályozhatják a jogi vagy egyéb tanácsadók jelenlétét az eljárás során lefolytatott tartott valamennyi személyes meghallgatáson, az e cikkben vagy a 1721. cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglaltak sérelme nélkül.

4. A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a kérelmezőt a nemzeti jogszabályok szerint engedélyezett jogi vagy egyéb tanácsadó jogosult a személyes meghallgatásra elkísérni.

A tagállamok akkor is megkövetelhetik a kérelmező jelenlétét a személyes meghallgatáson való részvételét akkor is, ha a nemzeti jogszabályok szerint jogi vagy egyéb tanácsadó képviseli, továbbá megkövetelhetik, hogy a kérelmező személyesen adjon választ a feltett kérdésekre.

ð A 21. cikk (1) bekezdése b) pontjának sérelme nélkül, ï aA jogi vagy egyéb tanácsadó távolléte nem akadályozza az hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságot abban, hogy a kérelmezővel megtartsa a személyes meghallgatást a kérelmezővel lefolytassa.

ò új szöveg

20. cikk

Különleges igényeket támasztó kérelmezők

85. A tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket annak biztosítására, hogy a különleges igényeket támasztó kérelmezők lehetőséget kapjanak kérelmük elemeinek lehető legteljesebb, és valamennyi rendelkezésre álló bizonyítékkal történő ismertetésére. Szükség esetén időhosszabbítást kell biztosítani számukra ahhoz, hogy bizonyítékot nyújthassanak be vagy az eljárásban egyéb szükséges lépéseket tehessenek.

86. Amennyiben az eljáró hatóság úgy véli, hogy a kérelmező – [a menedékkérők befogadására vonatkozó minimumszabályok meg