P6_TA(2005)0364

EU-India kapcsolatok

Az Európai Parlament állásfoglalása az EU és India közötti kapcsolatokról: stratégiai partnerség (2004/2169(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a közös kül- és biztonságpolitikai főképviselő 2003. december 12-i, "Biztonságos Európa egy jobb világban: európai biztonsági stratégia" című írására,

- tekintettel a Bizottság "Stratégiai együttműködés az Európai Unió és India között" című (COM(2004) 0430), 2004. június 16-án kiadott közleményére, és India 2004. augusztusi stratégiai dokumentumában erre a közleményre adott válaszára,

- tekintettel Tanácsnak címzett, az EU és India közötti kapcsolatokról szóló a 2004. október 28-i ajánlására [1] és minden, Indiához és a régióhoz kapcsolódó, közlemúltban tett állásfoglalására,

- tekintettel az Általános Ügyek Tanácsának a Bizottság közleményével kapcsolatos, 2004. október 11-i következtetéseire,

- tekintettel a 2004. november 8-án Hágában megrendezett 5. EU–India csúcstalálkozóra,

- tekintettel az Újdelhiben 2005. szeptember 7-én megrendezett 6. EU–India csúcstalálkozóra,

- tekintettel az 5. csúcstalálkozó lezárásaként, az EU és India által közösen kiadott 2004. november 8-i sajtóközleményre, és a kulturális kapcsolatokról szóló közös nyilatkozatra, és az EU és India által megfogalmazott azon szándékra, hogy kidolgozzanak egy EU–India stratégiai partnerségi cselekvési tervet és egy új közös politikai nyilatkozatot,

- tekintettel a stratégiai társulásra irányuló EU–India cselekvési tervre és az új közös politikai nyilatkozatra, amelyeket a fent említett 6. csúcstalálkozón fogadtak el,

- tekintettel az EU–India kerekasztal hetedik ülésére, amely a 2001-es lisszaboni EU–India csúcstalálkozón kidolgozott menetrend következményeként jött létre azzal a céllal, hogy az európai és indiai civil társadalmat közelebb hozza egymáshoz, és hogy létrehozzanak egy EU–indiai kutatási központokból álló hálózatot,

- tekintettel a Tanács 2004. október 11-i, fent említett következtetéseire és az emberi jogokról folytatott EU és India közötti párbeszédre való utalásra,

- tekintettel az emberi jogok területén folytatott tudatosságra nevelésre, az Európai Kezdeményezés a Demokráciáért és az Emberi Jogokért (EIDHR) támogatásával megvalósított, "jó kormányzást" és a városok és falvak döntéshozási folyamatba való bevonását célzó projektekre, illetve egyéb kapcsolódó projektekre,

- tekintettel az Európai Parlament Dél-Ázsia országaival és a Dél-ázsiai Regionális Együttműködési Szövetséggel (SAARC) fenntartott kapcsolatokért felelős küldöttségének 2004 novemberében Újdelhiben tett látogatására,

- tekintettel az EU kereskedelmi biztosa, Peter Mandelson, 2005 januárjában Indiában tett látogatására, és különös tekintettel a kolkatai (kalkuttai) konferenciára, amelyen a "Globális gazdasági napirend: Európa és India kihívásai" címmel beszédet tartott,

- tekintettel a G-20-ak találkozójára, amelyet 2005 februárjában India szervezett, és India megfigyelőként való részvételére a G-7-ek találkozóján,

- tekintettel az India–USA Parlamenti Fórumra, amely 2005 márciusában, az Indiai Kereskedelmi és Iparkamarák Szövetsége székhelyén, Újdelhiben került megrendezésre,

- tekintettel az amerikai külügyminiszter, Condoleeza Rice, 2005 márciusában a régióban tett látogatására, és a kínai miniszterelnök, Ven Csia-pao áprilisi Pakisztánban, Bangladesben, Srí Lankán és Indiában tett látogatására,

- tekintettel a WTO-nak a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól (TRIPS) és a közegészségügyről szóló, 2001. november 14-én elfogadott dohai nyilatkozatára,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére valamint a Fejlesztési Bizottság és a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság véleményére (A6-0256/2005),

A. mivel az EU és India képviseli a világ legnagyobb demokráciáit, illetve, hogy közös elhatározásuk, hogy a demokráciával, a pluralizmussal, a jogállamisággal és a nemzetközi kapcsolatok többoldalúságával hozzájáruljanak a globális stabilitáshoz és békéhez,

B. mivel az EU és India közös nézetet vallanak a tekintetben, hogy a kereskedelem, a befektetés és a szabad verseny a gazdasági fejlődés kulcsfontosságú tényezői, és mindketten elismerik, hogy ennek a fejlődésnek az elősegítése érdekében biztosítani kell a társadalmi és gazdasági kohéziót, a környezetvédelmi és fogyasztói jogokat,

C. mivel az EU India legnagyobb kereskedelmi partnere és a közvetlen külföldi befektetések legnagyobb forrása,

D. mivel a 2004-es májusi választásokon győztes Indiai Nemzeti Kongresszus Párt választói bázisát olyan vidéki osztályok alkotják, amelyek úgy érezték, nem részesülnek az indiai technológiai forradalom előnyeiből,

E. mivel óriási a nyelvi, társadalmi, kulturális és vallási sokszínűség Indiában, az ország 1,069 milliárdnyi lakosságával az ellentétek országa, amely egyrészt nyitott társadalom, másrészt 370 millió ember szegénységének enyhítésével kell szembenéznie; világelső az informatikában, azonban 550 millió ember megélhetését a mezőgazdaság biztosítja,

F. mivel India lakosságának 34,7 %-a a szegénységi küszöb alatt él, ennek egynegyede városi területeken; mivel ezért a millenniumi fejlesztési célok megvalósulása érdekében az EU szegénység felszámolására irányuló programjait folytatni kell Indiában,

G. mivel az Európai Unió és India is demokratikus és nyitott társadalmak,

H. mivel Indonézia után India rendelkezik a második legnagyobb számú muzulmán lakossággal a világon, és mivel az Európai Unió több millió ilyen vallású és kultúrájú embernek ad otthont,

I. mivel az EU és India számára adott a lehetőség, hogy a nemzetközi kapcsolatok terén különleges partnerséget alakítsanak ki, de mivel Indiában nem részesítik kellő figyelemben az EU-t és demokratikus rendszerét; kiemelve Indiának az EU partnereként az új és fiatal demokráciák támogatásában rejlő lehetőségeit,

J. mivel India és Pakisztán már 2004 eleje óta folyamatos párbeszédet folytatnak, hogy lezárjanak egyes vitás kérdéseket,

K. mivel azonban új válság bontakozhat ki Kasmírban, India Pandzsáb és Hárijána államaiban és Pakisztán Pandzsáb és Szindh tartományaiban az ottani egyre nagyobb méreteket öltő vízhiány miatt, ami újabb és veszélyes konfliktusok szikrája lehet,

L. mivel a világ olajéhsége – az olajkészletek folyamatos csökkenése tükrében – lehetséges forrása a politikai és stratégiai konfliktusoknak,

M. mivel az Indiában felhasznált energia 70 %-a külföldről érkezik,

N. mivel 2005. április 1-jén a számtalan helyi adót felváltotta a nemzeti hozzáadottérték-adó, amelytől azt remélik, hogy több tízmillió dollárt hoz minden évben; mivel India államainak többsége – bár nem valamennyi – elfogadta ezt az új jogszabályt,

A belföldi helyzet

1. üdvözli India demokratizálódási folyamatát és India demokrácia iránti elkötelezettségét nemzetközi összefüggésben;

2. kinyilvánítja azon elhatározását, hogy hozzájáruljon az EU és India közötti kapcsolatok elmélyítéséhez a Bizottság említett közleményében, az 5. EU–India csúcstalálkozó következtetéseiben és az Európai Parlament fent említett ajánlásában kijelölt irány mentén, valamint kinyilvánítja további szándékát is, hogy a kétoldalú kapcsolatokat fejlessze és erősítse;

3. üdvözli a 6. EU-India csúcstalálkozón az EU és India közötti stratégiai partnerség végrehajtására irányuló közös cselekvési terv elfogadását a közös politikai nyilatkozattal együtt, amely az EU és India közötti kapcsolatokat új, magasabb és intenzívebb szintre emeli, különösen a nemzetközi béke és biztonság, a multilateralizmus, a kutatás, a fejlesztés, a környezetvédelem, a tudomány, a technológia és az emberi jogok tekintetében; különösen üdvözli a kereskedelemre és befektetésekre irányuló magas szintű kereskedelmi csoportok megalakulását; úgy véli, hogy e megállapodások fordulópontot jelentenek a két gazdasági hatalom kapcsolatában és e megállapodásokat India tevékeny részvételével és elköteleződésével kell megvalósítani;

4. hangsúlyozza India kiemelkedő kulturális, politikai és gazdasági szerepét, amelyet korábban az Európa és India közti szerződéses kapcsolatok nem tükröztek kellőképpen;

5. üdvözli az EU és India közötti stratégiai partnerségi egyezményt, amely az EU és India kapcsolatát ugyanolyan nagy jelentőséggel ruházza fel, mint az EU valamint Kína, Oroszország, Japán, USA és Kanada között fennálló kapcsolatot;

6. fontosnak tartja a nem európai kormányok és a közvélemény részéről megnyilvánuló, az Indiával folyó stratégiai kapcsolatok kiépítése iránti világos kívánság tükrében, hogy a Bizottság különleges erőfeszítéseket tegyen annak érdekében, hogy Indiában nagyobb figyelmet kapjon az Európai Unió, és támogassa az intézményei, elvei, értékei és célkitűzései megismerését;

7. elismeri, hogy az EU és India közötti kívánt kölcsönös megértést segíteni fogja a néhány tagállam által India bizonyos területeivel történelmi okokból ápolt kapcsolatainak erősítése, és azt, hogy ez a többletérték hozzájárul a közeledés és a valódi társadalmi, technikai és gazdasági együttműködés létrejöttéhez;

8. hangsúlyozza, hogy közös nyelvi, történelmi és kulturális örökségünk tanulmányozásának, értékelésének és feltárásának elősegítése érdekében partneri kapcsolatokat kell kiépíteni az EU és India között;

9. hozzájárul a Bizottság által az EU–India stratégiai partnerségről szóló közleményben kitűzött valamennyi célhoz;

10. úgy véli ugyanakkor, hogy a Bizottság által bemutatott úttörő stratégiai partnerségben körvonalazott célokat megfelelően finanszírozni kell új forrásokkal, annak érdekében, hogy eleget lehessen tenni a kötelezettségvállalásoknak és törekvéseknek; kéri, hogy a stratégiai partnerséghez szükséges forrásokat ne az Indiában jelenleg meglévő EU-projektekből és programokból, hanem azokon felül finanszírozzák;

11. megértését és támogatását fejezi ki azzal kapcsolatban, hogy a stratégiai partnerség előtérbe helyezi a politikai párbeszédet; mindazonáltal hangsúlyozza, hogy a millenniumi fejlesztési célkitűzések megvalósításának és a szegénység hatékony visszaszorításának továbbra is az EU-India partnerség fontos elemének kell lennie;

12. elismeri, hogy az emberi fejlődési mutatókat tekintve India az utóbbi évtizedekben jelentős előrelépést tett, és fejlesztési hitelekre szoruló országból részben fejlesztési hiteleket nyújtó országgá vált; aggodalmát fejezi ki azonban amiatt, hogy továbbra is számos indiai kénytelen teljes szegénységben és jogfosztottságban élni;

13. felszólítja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy sürgősen működjön együtt az indiai kormánnyal annak érdekében, hogy a lakosság hátrányos helyzetű rétegeinek az életkörülményei javuljanak, különös tekintettel a nők és a gyermekek, illetve a kedvezőtlen helyzetű népcsoportok, például a dálitok (kaszton kívüliek), az ádivászik (őslakos törzsek) helyzetére; és kéri, hogy az ilyen irányú jövőbeli intézkedések a meghozataluk helyén járuljanak hozzá a nemen és kaszton alapuló hátrányos megkülönböztetés felszámolásához;

14. üdvözli a közös cselekvési tervben érintett számos területen a csúcstalálkozón elért eredményeket; konkrétan Indiának az ITER (International Experimental Fusion Reactor) magfúziós európai projektbe való bevonását, valamint a Galileo navigációs rendszer keretmegállapodásban India részvételére irányuló tárgyalások előrehaladását;

15. megjegyzi, hogy India és Kína között bővülnek a kétoldalú kapcsolatok, amely a két ország 2005. április 11-én Újdelhiben megtartott csúcstalálkozóval érte el a csúcspontját; üdvözli, hogy a csúcstalálkozóról kiadott közös hivatalos közlemény szerint "a két ország vezetői megállapodtak, hogy a béke és jólét érdekében stratégiai és együttműködési társulást hoznak létre India és Kína között"; üdvözli, hogy szemmel láthatóan sikerült megoldást találni az India és Kína közötti határkérdésre; megjegyzi, hogy a megállapodás lényegesen hozzájárulna a regionális stabilitáshoz, lehetővé tenné mindkét fél számára, hogy kevesebbet költsön határai védelmére és enyhítse a két ázsiai nagyhatalom közötti, mások által kiaknázott feszültséget;

16. üdvözli, hogy a "krikett diplomácia" eredményeként Újdelhiben 2005. április 17-én csúcstalálkozót tartottak India miniszterelnöke és Pakisztán elnöke között; üdvözli, hogy a fokozatos kétoldalú közeledés révén mindkét fél lépéseket tett a bizalomépítő intézkedések megszilárdítása terén, amely elvezethet a kasmíri viszály politikai rendezéséhez; elégedetten állapítja meg, hogy újjáéledt a közös kereskedelmi bizottság, és megállapítja, hogy a két ország megállapodott arról, hogy támogatják egy Iránból Indiába haladó gázvezeték megépítésének a tervét, amely pakisztáni területen halad át, és amely kétségtelenül pozitív kapcsolatokat fog eredményezni a felek között;

17. elismeri az Amerikai Egyesült Államok jogos törekvéseit, hogy Indiával stratégiai szövetséget hozzon létre, de azt is, hogy többpólusú világra van szükség, és meggyőződése, hogy az európai szakértelem és fogékonyság jelentős előnyöket kínálhat Indiának; ezért azt javasolja, hogy az EU haladéktalanul tegyen lépéseket a két ország közötti stratégiai partnerség megszilárdítása érdekében; úgy véli, hogy ezen stratégiai partnerség céljainak a megvalósításához új forrásokat kell rendelkezésre bocsátani;

18. úgy véli, hogy miközben a gazdasági és kereskedelmi kérdésekről folytatott rendszeres és strukturált párbeszéd a két fél között nagyon fontos része a stratégiai partnerségnek, politikai és stratégiai területen az EU-nak különös figyelmet kell szentelnie az együttműködés bővítésére és fokozására, tekintettel az EU és az India által is osztott azon megalapozott véleményre, hogy a többoldalú nemzetközi kapcsolatokon keresztül, a nemzetközi jogszabályok, illetve az Egyesült Nemzetek filozófiájának, alapokmányának és állásfoglalásainak tiszteletben tartása révén a világ biztonságosabbá tehető;

19. sürgeti az EU-t és Indiát, hogy annak érdekében, hogy a mindkettejük által támogatott többoldalú kapcsolatokat nemzetközi viszonylatban gyakorlattá tegyék, teremtsenek egy kölcsönös érdekegyeztető fórumot, amely az üléseket vagy konferenciákat megelőzően tevékenykedne az ezeken az alkalmakon felvetett problémákra közös kezdeményezések javasolása vagy együttes válaszok elfogadása céljából;

20. úgy ítéli meg, hogy mivel Indiában a közvélemény és az üzleti világ jelentős része az EU-t nem egy egységnek tekinti, hanem inkább egy 25 államból álló tömörülésnek, az EU intézményeinek egy kommunikációs és megjelenítési stratégiát kell alkalmaznia, amely segítené az indiai társadalmat és hatóságokat, hogy jobban megértsék az integráció irányába tett lépéseket, beleértve azt a fejlődést, amely a közös kül- és biztonságpolitika terén következhet majd be az új európai alkotmány hatálybalépésének eredményeként;

21. felszólít az éves EU-India csúcstalálkozóval párhuzamosan, vagy közvetlenül előtte megrendezendő évenkénti parlamenti csúcstalálkozó megszervezésére, amely jelenleg az Európai Parlament formális részvétele nélkül zajlik; úgy véli, hogy egy ilyen csúcstalálkozó a parlamenti szervek közötti kapcsolatok kialakítását és a két fél nézőpontjainak és demokratikus rendszereinek jobb megértését eredményezhetné;

22. üdvözli, hogy Manmohan Szingh új kormánya fontos és pozitív lépéseket tett a szükséges társadalmi és gazdasági reformok terén;

23. üdvözli, hogy Indiában a demokratikus kultúra és fejlődés nagyon magas szintet ért el, ahogy azt a szövetségi és állami szintű koalíciós kormányok megfelelő működése tükrözi; ez lehetővé teszi az előrelépést a gazdasági és szociális területeken, amelyre másként nem volna lehetőség;

24. úgy ítéli meg mindazonáltal, hogy tekintettel India társadalmi, gazdasági és politikai szerkezetének rendkívüli összetettségére és sokszínűségére, ez nem fogja teljes mértékben szavatolni a folyamat akadálymentességét és a válságos időszakok elkerülését;

25. üdvözli, hogy rendőrségi védelem mellett 2005 júniusában elengedték azt a 450, 6 és 14 év közötti korú gyermeket, akiket Mumbai-ban (Bombay) illegálisan, rabszolga-körülmények között dolgoztattak, és hogy letartóztatták az őket kizsákmányoló 42 gátlástalan üzletembert; aggodalmát fejezi ki azonban az UNICEF azon jelentése miatt, amely szerint tizenhét és fél millió (néhány nem kormányzati szervezet szerint kétszer ennyi) gyermek dolgozik Indiában, többnyire embertelen körülmények között; elismeréssel szól az indiai rendőrség és a munkaügyi hatóságok által láthatóan elfogadott új megközelítésről, amely szerint vádat emelnek a kizsákmányolók ellen, és elegendő anyagi forrás és a tartós politikai akarat biztosítását szorgalmazza annak érdekében, hogy a társadalom e szégyenfoltjának felszámolása lehetővé váljon;

Gazdasági kérdések

26. megállapítja, hogy a kormány strukturális változásokra törekszik a gazdaságban, és számos ágazatban (többek között: mobiltelefonok, biztosítás, energia, repülés) előrelépett a dereguláció területén; üdvözli, hogy az új kormány első költségvetése lehetőséget nyújt a strukturális fejlesztésekre, a vámtarifák csökkentésére és a külföldi tulajdonra vonatkozó korlátozások enyhítésére, valamint előmozdítja az állami cégek privatizációját;

27. mivel India és az EU egyetértenek abban, hogy a kereskedelem, a beruházás és a szabad verseny kulcsfontosságú tényezők a gazdasági fejlődésben, másrészről azonban ha ezt a fejlődést harmonikussá és igazságossá kívánják tenni, számításba kell venni a gazdasági és társadalmi kohéziót erősítő alapvető szociális szempontokat, a környezetvédelmet és a fogyasztói jogokat, felszólítja az indiai kormányt, hogy fordítson figyelmet ezekre a kérdésekre, amikor belefog a fejlesztés hatalmas feladatába;

28. tekintettel erre és a közös elképzelésekre, szorgalmazza, hogy az EU és India közösen oldják meg az ipari, környezetvédelemi és fejlesztési együttműködés, a kereskedelem, a beruházás és a helyes kormányzati politika kapcsán felmerülő kérdéseket, amelyek mindkét fél közös érdekében állnak;

29. felszólítja az indiai magánszférát, amely a kormány teljes bizalmát élvezve előnyökre tett szert, és amely kulcsszerepet játszik a kormány által kidolgozott – az ország fenntartható fejlődéséhez nélkülözhetetlen – gazdasági intézkedésekben és tervekben, hogy a lehető legnagyobb szociális érzékenységről tegyen tanúbizonyságot, amikor szerepet vállal e tervekben;

30. tudomásul veszi az indiai kereskedelmi és ipari minisztérium által bejelentett export-könnyítő intézkedéseket, köztük egy közös, egységes formanyomtatvány bevezetését, amely jelentősen mérsékelheti a jelenleg túlzott mértékű bürokráciát;

31. szintén üdvözli az ország túlzsúfolt kikötőiben a várakozási idők csökkentését, amely a pénzügyminiszter kezdeményezésére 2005 februárjában a nemzeti költségvetésben elfogadott, a kikötőkre és más nagyobb infrastrukturális munkákra meghatározott pénzügyi intézkedésekkel együtt jelentős javulást hozhat az import és az export terén;

32. üdvözli, hogy min az EU, mind India úgy határozott, hogy koordinálja a földrajzi jelzésekkel kapcsolatos intézkedéseit, és megállapodtak abban, hogy tanácskozások során stratégiát dolgoznak ki ezen a területen;

33. pozitívan értékeli az 5. EU–India csúcstalálkozón elért megegyezést, amely elősegíti és továbbfejleszti a kétoldalú kereskedelmet és befektetéseket, mivel a kétoldalú kereskedelmi kapcsolatok nyilvánvalóan nem használják ki a bennük rejlő lehetőségeket; rámutat azonban arra, hogy különösen a befektetések növelésére van szükség, valamint arra, hogy India számára alapvető fontosságú a piacainak nagyobb mértékű megnyitása és olyan gazdasági reformok végrehajtása, amelyek célja a vámok további leépítése, a nem vámtarifa jellegű korlátozások kezelése és a szellemi tulajdonjogok hatékony védelme;

34. úgy véli, hogy mind az EU-nak, mind Indiának érdekében áll tovább együtt dolgozni a dohai fejlesztési programmal (DDP) kapcsolatos tárgyalások sikere érdekében, és e célból a DDP legfontosabb kérdéseiben mindkét félnek a nézeteik lehető legnagyobb mértékben közelítésére kell törekednie; úgy ítéli meg, hogy az EP és az indiai parlament képviselői közötti szorosabb kapcsolat különösen hasznos lenne;

35. reményét fejezi ki, hogy India kulcsszerepet fog betölteni a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében jelenleg folyó tárgyalások során, és aktívan hozzá fog járulni a felmerülő problémák megoldásához, különös tekintettel a nem mezőgazdasági áruk piacra jutása területén; ebben az összefüggésben felhívja az EU-t és Indiát, hogy a WTO hongkongi miniszteri találkozójáig fennmaradó következő három hónapot mérlegelésre, valamint a határozott fellépés és a WTO egyéb tagjai felé irányuló nagyobb nyitottság előkészítésére használják fel;

36. felismeri a kétoldalú együttműködés megerősítésének szükségességét a kereskedelem és az egészségügyi kérdések előtt álló technikai akadályokra koncentrálva, párbeszédet folytatva a kereskedelemvédelmi eszközökről és általánosabban a WTO szabályainak betartásáról;

37. kéri, hogy az EU és India közötti, befektetésekről szóló tárgyalások vegyék figyelembe a külföldi befektetők szociálpolitikai felelősségét a fogadó országban; hangsúlyozza továbbá, hogy a vállalkozásoknak biztosítandó jogokkal kötelességeket kell szembeállítani, a befektetőknek pedig a fogadó országban legalább a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) alapvető munkaügyi normáit kellene alkalmazniuk;

38. üdvözli az újdelhi kormánynak a külföldi befektetések fellendítését célzó különleges gazdasági zónák létrehozásáról szóló döntését, és sürgeti Indiát, hogy tekintse át és korszerűsítse ezen a területen a jogszabályait és tegyen lépéseket a munkaerő kizsákmányolásának megakadályozására, mind a munkavállalók, mind a munkáltatók jogai és kötelezettségei felett őrködve;

39. úgy ítéli, hogy a mobilkommunikációs frekvenciák kiosztása rendkívüli fontossággal bír az EU számára, mivel komoly következményekkel jár a mobil telefóniára nézve (GSM); felhívja Indiát, hogy tartsa szem előtt a mobilkommunikációs frekvenciáknak a Nemzetközi Telekommunikációs Unió szabványaihoz való igazítását;

40. felszólítja Indiát, hogy reagáljon kedvezően az olyan javaslatokra, mint amilyet Malajzia, India fő ASEAN kereskedelmi partnere tett egy szabadkereskedelmi övezet létrehozására, mivel az ilyen jellegű javaslatok hozzájárulhatnak a régió különböző népeinek és államainak stabilitásához, fejlődéséhez és felvirágzásához;

41. megállapítja, hogy Indiában tekintélyes és egyre növekvő középréteg van kialakulóban, egy olyan csoport, amelyet nemcsak bizonyos kereskedelmi termékek célcsoportjának lehet tekintetni, hanem amely mindenekelőtt fogadóképes az európai kultúrára;

42. szorgalmazza, hogy az EU és India a tervezett stratégiai partnerség keretében erőteljesen ösztönözze egy meghatározott kulturális együttműködési program megszilárdítását és folyamatos korszerűsítését; hisz benne, hogy a két oldal kulturális sokszínűsége miatt erre szükség van, és úgy véli, hogy a két kultúra megismertetése és népszerűsítése az indiai és az európai polgárok között elő fogja segíteni a partnerségi viszony szilárdabb alapokra helyezését;

43. üdvözli, hogy a Bizottság és az indiai kormány a közelmúltban aláírt egy megállapodást, amely szerint az előbbi ezer tanulmányi ösztöndíjat (33 millió euro) kínál fel, hogy az Erasmus Mundus program keretében lehetővé tegye az indiai hallgatók számára európai egyetemek látogatását, amely kétségkívül hozzá fog járulni az előbbi bekezdésben megállapított célkitűzésekhez; figyelembe veszi, hogy a Kulturális Kapcsolatok Indiai Tanácsa lehetőséget kínál európai hallgatók számára, hogy indiai egyetemekre járjanak, de ezen a téren nagyobb érdeklődésre szólít fel annak érdekében, hogy a stratégiai partnerség alapjainak megszilárdulásában ez hatékony szerepet játszhasson;

44. kifejezi reményét, hogy India a többi kedvezményezett országgal együtt válaszolni fog más fejlődő ország felhívására is, hogy megoldást találjon azokra a problémákra, amelyeket a textil- és ruhatermékek importjára vonatkozó mennyiségi korlátozások megszüntetése kétségkívül eredményezni fog, szem előtt tartva, hogy ezen intézkedés várhatóan leginkább India számára jár majd haszonnal; reméli azt is, hogy India tartózkodik majd az EU iparával szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlattól annak érdekében, hogy az EU ne kényszerüljön a WTO szabályainak megfelelően alkalmazható kereskedelemvédelmi eszközök bevetésére;

45. megjegyzi, hogy India máris óriási geopolitikai erővel rendelkezik, amelynek alapját – különösen az új technológiák területén – a gazdasági erő képezi, és hangsúlyozza, hogy Indiát ezért világszerte elismert globális szereplőnek kellene tekinteni, ami India számára további szociális felelősséget jelent;

46. hangsúlyozza annak szükségességét, hogy az EU segítséget nyújtson Indiának a szegénység elleni küzdelemben és általában fejlesztési céljai elérésében. Hangsúlyozza továbbá annak szükségességét, hogy az EU működjön együtt Indiával számos olyan kérdésben, mint a fejlesztési politika, a kormányzás, a környezetvédelmi fenntarthatóság valamint a társadalmi és gazdasági kohézió;

47. hangsúlyozza továbbá, hogy az EU-nak kiemelt jelentőséget kell tulajdonítania India ösztönzésének és támogatásának a nemzetközi munkaügyi normák végrehajtása és további elfogadása tekintetében, különös tekintettel az ILO-egyezmények, valamint konkrétan a foglalkoztatás alsó korhatáráról szóló 138. számú egyezmény (Alsó korhatár egyezmény, C138) átfogó ratifikálása és gyakorlati alkalmazása révén, a jelenleg Indiában továbbra is súlyos problémát jelentő gyermekmunka leküzdésének szükségessége miatt;

48. üdvözli a 2005. szeptember 7-i EU és India közötti üzleti csúcstalálkozón megkötött 1,8 milliárd euro összegű Airbus üzletet, amely a kétoldalú kapcsolatok fejlődésének jele és megerősítette az európai konzorcium sikerét;

Fejlődés

49. komolyan aggódik az AIDS indiai terjedése miatt, amely járványszerűvé válhat a régióban, amennyiben nem veszik fel vele határozottan a küzdelmet, és határozott kötelezettségvállalásra szólítja fel az indiai kormányt arra nézve, hogy prioritásként kezelje ennek a problémának a megoldását, folytasson információcserét, és keresse a közös stratégiák kialakítását más érintett országokkal;

50. megérti, hogy a indiai kormány által a közelmúltban elfogadott, szellemi tulajdonjogokra vonatkozó jogszabályok kedvezőtlen hatást gyakoroltak a világszerte számtalan – különösen AIDS-ben szenvedő – beteg számára megbízható és megfizethető gyógyszereket gyártó indiai gyógyszeripar termelési kapacitására; ezért szilárd meggyőződése, hogy a jogszabálynak kivételt kellene engednie olyan gyógyszerek esetében, amelyek a köz érdekét szolgálják, így például az AIDS, a rák, a malária, a tuberkulózis, a hepatitisz ellenszeréül szolgálhatnak; úgy véli, hogy a megbízható és megfizethető gyógyszerekhez való hozzáférés, különösen az AIDS esetében, kritikus fontossággal bír; felszólítja az indiai hatóságokat, hogy az élő állatok kísérleti felhasználása során biztosítsák az állatok jólétére vonatkozó nemzetközi szabványok alkalmazását, az ilyen kísérletek számának minimalizálását, és más, alternatív megoldások keresését;

51. rámutat, hogy a szegény országokban vírusellenes gyógyszerekkel élő betegek fele Indiában gyártott gyógyszereket használ; felszólítja az EU-t, hogy támogassa Indiát a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó jogszabályai további alkalmazásában oly módon, hogy felszámolja az alapvető gyógyszerek termelése, értékesítése és kivitele előtt álló akadályokat, és ezzel olyan környezetet teremtsen, amely továbbra is ösztönzi és segíti az indiai generikus gyógyszeripar befektetéseit a fejlődő országok megfizethető alapvető gyógyszerekkel történő ellátása érdekében;

52. emlékeztet arra, hogy a WTO lehetővé tesz ilyen kivételeket, és a továbbra is érvényben lévő, a TRIPS-ről szóló dohai nyilatkozat kimondja: "A megállapodást úgy lehet, sőt kell értelmezni és megvalósítani, hogy a WTO tagok a közegészség védelméhez való jogát támogassa, és különösen a gyógyszerek mindenki számára elérhetővé tételét elősegítse";

53. biztatja a Bizottságot és Indiát, hogy állandó és folyamatos kapcsolatot tartva működjenek együtt, hogy a dohai fejlesztési menetrend (DDA) eljusson a minden érintett fél számára előnyös, végső és sikeres befejezésig;

54. ezt szem előtt tartva úgy véli, hogy lehetőséget kell biztosítani az indiai és európai tárgyaló feleknek a két- és többoldalú kérdésekben közvetlen és tartós kapcsolatok kiépítésére; ez segíteni fogja a dohai fejlesztési menetrend fő pontjaiban a kiegyensúlyozott és kölcsönösen előnyös előrehaladás biztosítását;

55. felhívja az EU-t és Indiát, hogy a lehető leghamarabb kezdjék el tanulmányozni a közös fellépés lehetőségeit harmadik országok fejlesztésére irányuló, együttműködési projektekben, és amint ezek megvalósíthatósága igazolódott, tegyék meg a projektek előmozdításához szükséges lépéseket;

56. üdvözli, hogy a két fél megállapodott az EU-India környezetvédelmi fórum első ülésének megtartásában 2005 októberében/novemberében, és felszólítja a Bizottságot, hogy szenteljen különös figyelmet az India számára elsőbbséget élvező területeknek, mint például a megújuló energiaforrások, a tiszta technológiák és a hulladékkezelés, és ehhez minden lehetséges segítséget biztosítson;

57. felszólítja az indiai kormányt, hogy tegyen határozott és hatékony intézkedéseket az EU-val folytatott kereskedelmében a dömping megjelenésének megakadályozására;

Környezet és mezőgazdaság

58. hangsúlyozza, hogy Indiában a növekvő környezetrombolás egyre nagyobb problémát jelent, különösen a szegényebb népesség számára a vízszennyezés, az elsivatagosodás, a levegőszennyezés, a klímaváltozás és a biodiverzitás csökkenése formájában, és hangsúlyozza, hogy az EU-nak sürgősen előre kell lendítenie az Indiával való együttműködést e területen;

59. sürgeti Indiát, amely ratifikálta a kiotói jegyzőkönyvet, de átmenetileg bizonyos kötelezettségvállalások teljesítése alól felmentést kapott, hogy mutasson nagyobb érzékenységet a globális felmelegedéssel kapcsolatban, miközben – ésszerű, a fenntartható fejlődéssel összeegyeztethető módon – eleget tesz fejlesztési szükségleteinek és célkitűzéseinek;

60. aggódik az ország nagyobb természetvédelmi területein található tigrisek számának riasztó csökkenése miatt, és felszólítja az indiai hatóságokat, hogy fokozzák erőfeszítéseiket a visszaesésért felelős korrupció és hozzá nem értés leküzdésére;

61. úgy ítéli, hogy az ennek az állatnak a védelmére létrehozott felügyeleti és ellenőrzési intézkedéseket fokozni kell, különösen Rádzsasztán, Madhja Prades és Bihar államokban; erre való tekintettel sürgeti, hogy a nemrégiben felállított Nemzeti Vadvilági Bűnmegelőzési Iroda kapja meg a hatékony működését szolgáló szükséges forrásokat;

62. felszólítja a Bizottságot, hogy karolja fel ezt az ügyet, és biztosítson megfelelő együttműködést, mivel a tigrisek nem csak India ökoszisztémájában és az ország turisztikai ágazatában bírnak jelentőséggel, hanem az emberi örökség részének is tekinthetők;

63. felszólítja az atomenergia polgári hasznosításában együttműködésre képes EU tagállamokat, hogy kellően vegyék tekintetbe India óriási, és egyre növekvő energiaigényét, és hozzanak döntést ezen a téren az Indiával való együttműködés fokozásának lehetőségeiről; sürgeti továbbá a Bizottságot, a tagállamokat és Indiát, hogy fokozzák az együttmüködést a megújuló energiaforrások terén;

64. aggódik a súlyos mezőgazdasági válság miatt, amely különböző szakértők szerint néhány éven belül nagyon komoly következményekkel járhat az ország egyes területein bekövetkező vízhiány miatt, és felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy kiemelt figyelmet szenteljen ennek a kérdésnek;

65. megjegyzi, hogy húsz évvel a Madhja Pradesben található bhopali Union Carbid Corporation rovarirtó-és növényvédőszer üzemének mérgező gázszivárgását követően – amely több mint 22000 ember életét követelte és több tízezer krónikus betegséggel és maradandó egészségkárosodással küzdő áldozatot hagyott maga után – a helyszínt még mindig nem tisztították meg és a mérgező hulladék továbbra is szennyezi a környezetet és a talajvizet; felszólítja az indiai hatóságokat és a Dow Chemicals vállalatot, hogy azonnal tisztítsák meg a helyszínt és az érintett környéket, nyújtsanak teljes kárpótlást az áldozatoknak, és állítsák a felelősöket az igazságszolgáltatás elé;

66. felszólítja az EU-t, hogy a stratégiai partnerségi viszonyt úgy alkalmazza, hogy az érzékelhető változásokat eredményezzen és együttműködésre ösztönözze az embereket az egész világon, hogy ezáltal javítsanak munkavégzési szokásaikon és az életminőségükön, és hogy minden ágazatban, de különösen az iparban és a mezőgazdaságban, megosszák egymással ötleteiket és legjobb gyakorlataikat;

67. úgy ítéli meg, hogy nagyobb mértékben kell támogatni az együttműködést a tudomány és technológia területén, az egyik legfontosabb cél nevezetesen a párbeszéd elősegítése minden szinten, a közös érdekeket képviselő ügyekre koncentrálva, mint amilyen az információs technológiák, az űrtechnológia, a biotechnológia, az elektronikus kereskedelem és a textilipar; mindezek az egyetemek közötti kapcsolatokban és cserékben rejlő lehetőségek kibővítésének fontosságára mutatnak;

Emberi jogok

68. úgy véli, hogy a valódi partnerség a valamennyi kölcsönös érdeket jelentő témában folytatott nyitott és őszinte párbeszédben mutatkozik meg, és éppen ezért üdvözli, hogy a stratégiai partnerség az emberi jogi dialógus kiterjesztését és intézményesítését irányozza elő;

69. üdvözli az indiai legfelsőbb bíróság ítéletét, amely elrendelte a rendőrség által lezárt több mint kétezer panasz és körülbelül kétszáz felmentő ítélet felülvizsgálatát a 2002-ben Gudzsarát államban kétezer muzulmánon elkövetett tömeggyilkossággal kapcsolatban; gratulál az Indiai Emberi Jogi Bizottságnak önálló és precíz munkájáért, amelyet ebben és más ügyekben végzett, mint például a kasztrendszeren alapuló hátrányos megkülönböztetés, és az ezt elszenvedők, többek között a dálitok (kaszton kívüliek) és ádivászik (őslakos törzsek) körében, és úgy véli, hogy az igazságügyi és politikai hatóságoknak időt kell adni, hogy külső beavatkozás nélkül – amely végül ellenkező hatást is kiválthat – befejezhessék munkájukat; és ebben a folyamatban az emberi jogi szervezetekkel történő együttműködésre szólít fel;

70. üdvözli a Nanavati Bizottság jelentését és a szikhek elleni 1984-es erőszak során tett kormányzati lépésekről szóló jelentést, valamint felhívja India kormányát, hogy tegyen eleget az elkövetők sürgős és komoly felelősségre vonására tett ígéretének;

71. tekintettel a nők hátrányos megkülönböztetésére és az ellenük irányuló erőszakra, sürgeti a kormányt, hogy folytassa a családon belüli erőszak hatékony felszámolását célzó intézkedéseit, és nyújtson segítséget az áldozatoknak; szintén kéri, hogy folyamatos erőfeszítéseket tegyenek a lányok oktatásának támogatására, eleget téve ezzel a 2. és 3. millenniumi fejlesztési céloknak;

72. elismeri, hogy India évszázadokon keresztül megőrizte területén a társadalom etnikai, vallási, kulturális és nyelvi sokszínűségét, példát mutatva a nyugati világnak és Európának, és felszólítja az indiai kormányt, hogy különösen védekezzen a közösségeken belüli etnikai, vallási vagy kulturális feszültségek feltámadása ellen, mert ezek veszélyeztetnék az országban a tolerancia és az egymás mellett élés évszázados örökségét;

73. annak tudatában, hogy az új kormány már bizonyította modernizációs készségét, szorgalmazza, hogy elszántan sürgesse a rendkívül lassú és elavult igazságügyi rendszer reformjáról szóló döntést; rámutat, hogy esetenként az igazságügyi rendszer lassú működése, a rendőrség részéről megnyilvánuló jogellenes gyakorlat vagy intézkedés elmulasztása, különösen a nemi erőszakkal kapcsolatban, alkalmanként csalódottságot keltett a népességben és arra ösztönözte őket, hogy a maguk kezébe vegyék az igazságszolgáltatást; ennek ellenére üdvözli, hogy ez nyilvános vitát váltott ki elsősorban ezen témákban, és az igazságszolgáltatás helyzetéről általában;

74. felszólítja az újdelhi kormányt, hogy az igazságügyi rendszeréből törölje el a halálbüntetést;

75. felhívja a figyelmet arra, hogy India egyike azon kevés demokratikus országnak, amelyek nem ratifikálták az 1987-ben hatályba lépett kínzás elleni ENSZ-egyezményt, és megjegyzi, hogy az említett ratifikáció alapvető előfeltétele az EU és India közötti kapcsolatok megerősítésének; hasonlóképpen felszólítja Indiát a gyermekmunka eltörléséről és a kollektív tárgyalások előmozdításáról szóló egyezmények ratifikálására;

76. hangsúlyozza, hogy az EU-nak ösztönöznie kell Indiát, hogy teljes mértékben tegyen eleget az ENSZ faji megkülönböztetés elleni bizottsága ajánlásainak;

77. sürgeti Indiát, hogy csatlakozzon a Nemzetközi Büntetőbírósághoz;

78. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy kezdeményezzen párbeszédet Indiával a Nemzetközi Büntetőjogi Bíróság római alapokmányának ratifikálásáról, a halálbüntetés eltörléséről, továbbá különösen a kínvallatás és a gyermekmunka eltörléséről szóló egyezmények, valamint a polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezmény és a nőkkel szembeni megkülönböztetés minden formájának felszámolásáról szóló egyezmény kiegészítő jegyzőkönyveinek ratifikálásáról;

A nemzetközi helyzet

79. megállapítja, hogy a tervezett stratégiai társulás Washington és Újdelhi között egyesült államokbeli repülőgépek eladását és űrtechnológia illetve polgári célú nukleáris technológia közös felhasználását biztosítaná;

80. elismeri, hogy India fő szerepet játszott konfliktusok megelőzésben és békefenntartásban, például Afganisztánban; tudomásul veszi a Nepálban a közelmúltban történt királyi hatalomátvételre és következményeire adott válaszát; felszólítja Indiát, hogy a SAARC legnagyobb tagjaként álljon a regionális együttműködés további fejlesztésének az élére;

81. megjegyzi, hogy az EU-nak bátorítania kell a regionális együttműködést Dél-Ázsiában, és stratégai közeledést kell kezdeményeznie az EU és a SAARC fennálló kapcsolatainak magasabb szintre emelése céljából;

82. tudomásul veszi az Irán, Pakisztán és India közötti közeledést, amelynek eredményeként egy Iránból Indiába vezető, pakisztáni területen áthaladó gázvezeték megépítését is mérlegelik; úgy ítéli, hogy támogatásban kell részesíteni az ilyen jellegű projekteket, amelyek alapvetően békés természetűek, hasznára válnak a régióban élő embereknek, és a kölcsönös érdekek olyan hálózatát teremtik meg, amely gátolja közöttük a konfliktus lehetőségét, és amely előmozdítja a regionális stabilitást;

83. üdvözli Kasmír ügyében az indiai–pakisztáni bilaterális tárgyalásokon tett előrelépés jeleit, és a kölcsönös rugalmasság más megnyilvánulásait, mint például a közelmúltban elindított, indiai és pakisztáni területeket összekötő autóbuszjárat, és az indiai külügyminiszter Pakisztánba tett látogatása, illetve a pakisztáni elnök indiai útja;

84. elítéli a fenti buszjárat megindításának napján, 2005. április 7-én elkövetett terrorista támadást;

85. üdvözli az indiai miniszterelnöknek Musarraf pakisztáni elnök által is támogatott nyilatkozatát, amely szerint a kasmíri Siachen gleccsert a "béke hegyének" tekintsék, újabb szimbólumaként annak az útnak, amelyet India és Pakisztán megtett a Kasmírral kapcsolatos teljes megbékélés terén, és felszólítja az EU-t e pozitív lépés támogatására annak érdekében, hogy a felek között mihamarabb megszülessen a végső megállapodás, beleértve a területen állomásozó haderők átcsoportosítását és kivonását;

86. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy támogassa Indiát és illetékes biztonsági szolgálatait valamint rendvédelmi hatóságait az Europol kiemelt partneri státuszának elnyerése iránti kérelmében, annak érdekében, hogy azok a nemzetközi terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben még hatékonyabban vegyenek részt;

87. sürgeti Indiát, hogy Pakisztánnal és Izraellel együtt csatlakozzon az atomsorompó egyezményhez, amely pótolhatatlan többoldalú eszköz a nemzetközi béke, biztonság és stabilitás fenntartásához és megszilárdításához, és amely megteremti a jogi keretet a nukleáris fegyverek további elterjedésének megakadályozásához;

88. sürgeti India kormányát, hogy csatlakozzon a taposóaknák használatának, tárolásának, gyártásának és szállításának betiltásáról valamint azok megsemmisítéséről szóló egyezményhez (Ottawai egyezmény);

89. megrendülését fejezi ki a 2004 decemberében a szökőár által okozott emberáldozatok és vagyoni kár miatt, és gratulál az indiai kormánynak a gyors és szolidáris segítségéért, amelyet a katasztrófa károsultjainak nyújtott, különösen az indiai tengerészetnek, amely már a katasztrófa másnapján több egységet is a katasztrófasújtott területekre irányított; felszólítja a Bizottságot, hogy biztosítsa India részvételét a szökőárat követő újjáépítési programban;

90. felhívja az Elnökök Értekezletét, hogy a parlamenti ciklus második felére vegye fontolóra egy különleges EP-India parlamentközi küldöttség felállítását a világ két legnagyobb demokráciájának parlamentjei közötti szorosabb kapcsolatok kialakítása érdekében;

*

* *

91. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, az Európai Unió tagállamai kormányainak és parlamentjeinek, India kormányának és parlamentjének, és a SAARC tagállamai kormányainak és parlamentjeinek.

[1] HL C 174. E, 2005.7.14., 179. o.

--------------------------------------------------