EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.2.23. COM(2022) 68 final 2022/0047(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a méltányos adathozzáférésre és adatfelhasználásra vonatkozó harmonizált szabályokról

(adatmegosztási jogszabály) (EGT-vonatkozású szöveg) {SEC(2022) 81 final} - {SWD(2022) 34 final} - {SWD(2022) 35 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai Ez az indokolás a méltányos adathozzáférésre és adatfelhasználásra vonatkozó harmonizált szabályokról szóló rendeletre (adatmegosztási jogszabály) irányuló javaslatot kíséri. Az adatok nemcsak a digitális gazdaság alapelemei, hanem a zöld és digitális átállás biztosításához szükséges alapvető erőforrások is. Az elmúlt években exponenciálisan nőtt az emberek és a gépek által generált adatok mennyisége. A legtöbb adat azonban felhasználatlan, vagy értéke viszonylag kevés nagyvállalat kezében összpontosul. A bizalom hiánya, az egymásnak ellentmondó gazdasági ösztönzők és a technológiai akadályok gátolják az adatvezérelt innovációban rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázását. Annak érdekében, hogy mindannyian élhessünk az e lehetőségek nyújtotta előnyökkel, alapvető fontosságú, hogy az adat-újrafelhasználás lehetőségének biztosítása, valamint az európai adatgazdaság fejlődése előtt álló akadályok felszámolása révén e potenciált felszabadítsuk, és ez az európai szabályokkal összhangban, az európai értékek teljes körű tiszteletben tartásása mellett, valamint a digitális szakadék csökkentésére irányuló törekvéseknek megfelelően történjen. A nem személyes ipari adatok új hullámával és a dolgok internetéhez kapcsolódó termékek terjedésével párhuzamosan az adatokból származó értékek elosztása terén biztosított nagyobb egyensúly óriási potenciállal bír a fenntartható európai adatgazdaság fellendítése szempontjából. Az adathozzáférés és az adatfelhasználás szabályozása alapvető előfeltétele annak, hogy megragadjuk a digitális kor által kínált lehetőségeket. Ursula von der Leyen, a Bizottság elnöke a 2019–2024-es Bizottságnak szóló politikai iránymutatásában kijelentette, hogy meg kell találnunk az európai utat, „egyensúlyt teremtve az adatok áramlása és széleskörű felhasználása, valamint a magánélet védelmére, biztonságra vonatkozó magas szintű etikai normák megőrzése között”. A Bizottság 2020. évi munkaprogramja számos stratégiai célkitűzést határozott meg, köztük a 2020 februárjában elfogadott európai adatstratégiát. E stratégia célja, hogy valódi egységes adatpiacot hozzon létre, és Európa globális vezető szerepet töltsön be az adatagilis gazdaságban. Ezért az adatstratégiában bejelentett második jelentős kezdeményezésként az adatmegosztási jogszabály alapvető pillérnek számít. Az adatgazdaság szereplői közötti kapcsolatokat érintő kérdések szabályozása révén hozzájárul ugyanis az adathozzáférésre és az adatfelhasználásra vonatkozó ágazatközi irányítási keret létrehozásához, azzal a céllal, hogy ösztönözze az ágazatok közötti horizontális adatmegosztást. Az Európai Tanács a 2021. október 21–22-i következtetéseiben felhívta a figyelmet, hogy „más meglévő vagy jövőbeli kezdeményezéseket illetően is gyors előrehaladást kell elérni, így különösen az alábbiak tekintetében: az adatokban rejlő érték kiaknázása Európában, mindenekelőtt egy olyan átfogó szabályozási keret révén, amely kedvez az innovációnak, és elősegíti a jobb adathordozhatóságot és az adatokhoz való méltányos hozzáférést, valamint biztosítja az interoperabilitást”. Az Európai Tanács 2021. március 25-én ismételten felszólított „az adatokban és a digitális technológiákban rejlő potenciálnak a társadalom, a környezet és a gazdaság javát szolgáló, jobb kiaknázására”. 2020. október 1–2-i következtetéseiben pedig hangsúlyozta, hogy „könnyebben hozzáférhetővé kell tenni a jó minőségű adatokat, valamint elő kell mozdítani és lehetővé kell tenni a megfelelőbb adatmegosztást és adatösszevonást, valamint az interoperabilitást”. Ami a felhőalapú szolgáltatásokat illeti, az uniós tagállamok 2020. október 15-én egyhangúlag együttes nyilatkozatot fogadtak el az uniós vállalkozások és a közszektor számára kiépítendő következő generációs felhőről. Ehhez az uniós számításifelhő-kínálat következő generációjára lenne szükség, amely például a hordozhatóság és az interoperabilitás tekintetében a legmagasabb szintű normáknak felel meg. Az európai adatstratégiáról szóló, 2021. március 25-i európai parlamenti állásfoglalás sürgette a Bizottságot, hogy terjesszen elő egy adatmegosztási jogszabályt, amely valamennyi ágazatban ösztönzi és lehetővé teszi az adatok B2B, B2G, G2B és G2G irányú növekvő és tisztességes áramlását. 2021. március 25-i állásfoglalásában az Európai Parlament emellett hangsúlyozta a közös európai adatterek létrehozásának szükségességét a nem személyes adatok határokon és ágazatokon átnyúló szabad áramlásának biztosítása céljából, a vállalkozások, a felsőoktatás, az érintett érdekelt felek és a közszféra közötti adatáramlás fokozása érdekében. Ezzel összefüggésben sürgette a Bizottságot, hogy tisztázza a hasznosítási jogokat, különösen a B2B és B2G piaci feltételek mellett. Hangsúlyozta továbbá, hogy a piac egyensúlyának az adatok koncentrációjából eredő megbomlása korlátozza a versenyt, növeli a piacra lépés akadályait, illetve csökkenti a szélesebb körű adathozzáférést és adatfelhasználást. Állásfoglalásában az Európai Parlament arra is rámutatott, hogy hogy a B2B szerződéses megállapodások nem feltétlenül garantálják a kis- és középvállalkozások (kkv-k) adatokhoz való megfelelő hozzáférését. Ennek oka a tárgyalási pozíciókban és a szakértelemben mutatkozó aszimmetria. Az Európai Parlament ezért kiemelte, hogy a szerződéseknek egyértelmű kötelezettségeket és felelősségeket kell megállapítaniuk az adatokhoz való hozzáférés, azok feldolgozása, megosztása és tárolása tekintetében, az ilyen adatokkal való visszaélés korlátozása érdekében. Ennek nyomán felhívta a Bizottságot és a tagállamokat, hogy vizsgálják meg az érintettek azon jogait és kötelezettségeit, hogy hozzáférjenek azon adatokhoz, amelyek előállításában részt vettek, és javítsák tudatosságukat, különös tekintettel az adathozzáférésre, adattovábbításra, más felek adatfelhasználástól való eltanácsolására, az adatok helyesbítésére vagy törlésére, egyúttal pedig azonosítsák a jogosultakat és határozzák meg e jogok természetét. Az Európai Parlament ezen túlmenően felhívta a Bizottságot, hogy határozza meg pontosan, hogy a B2G-adatmegosztás keretében milyen körülmények, feltételek és ösztönzők mellett kell a magánszektort arra kötelezni, hogy a közszférával adatokat osszon meg, például az adatoknak az adatvezérelt állami szolgáltatások megszervezéséhez való szükségessége miatt, valamint hogy vizsgálja meg a kötelező B2G adatmegosztási rendszereket, például vis maior esetében. A Bizottság ebben az összefüggésben terjeszti elő az adatmegosztási jogszabályra irányuló javaslatot azzal a céllal, hogy biztosítsa az adatokból származó értékeknek az adatgazdaság szereplői közötti méltányos elosztását, és elősegítse az adathozzáférést és az adatfelhasználást. A javaslat hozzá fog járulni azon tágabb szakpolitikai célok eléréséhez, amelyek biztosítják, hogy az uniós vállalkozások minden ágazatban képesek legyenek az innovációra és a versenyre, hatékonyan előmozdítják az egyének szerepvállalását adataik tekintetében, és egy arányos és kiszámítható mechanizmusnak köszönhetően jobban felvértezik a vállalkozásokat és a közszférabeli szervezeteket a főbb szakpolitikai és társadalmi kihívások, többek között a szükséghelyzetek és egyéb rendkívüli helyzetek kezelésére. A vállalkozások könnyen át tudják majd vinni adataikat és egyéb digitális eszközeiket az egymással versengő felhőszolgáltatók és más adatfeldolgozási szolgáltatók között. A gazdasági ágazatokon belüli és azok közötti adatmegosztáshoz a bizalom növelése és a fokozott hatékonyság érdekében eljárási és jogalkotási intézkedéseken alapuló interoperabilitási keretre van szükség. A gazdaság stratégiai ágazatait és a közérdekű területeket szolgáló közös európai adatterek létrehozása hozzá fog járulni a valódi belső adatpiac megteremtéséhez, ami lehetővé teszi az adatok ágazatok közötti megosztását és felhasználását. Ez a rendelet ezért hozzájárul ezen irányítási keretek és infrastruktúrák működtetéséhez, valamint az adattereken kívüli adatmegosztáshoz. A javaslat konkrét célkitűzéseit az alábbiakban ismertetjük. –Az adathozzáférés és az adatfelhasználás megkönnyítése a fogyasztók és a vállalkozások számára, az adatokon keresztül történő értékteremtési lehetőségekbe való beruházások ösztönzőinek megtartása mellett. Ez magában foglalja a termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások használata révén kapott vagy generált adatok megosztásával kapcsolatos jogbiztonság növelését, csakúgy mint az adatmegosztási szerződések méltányosságát biztosító szabályok életbe léptetését. A javaslat egyértelművé teszi, hogy az adatbázisok jogi védelméről szóló 96/9/EK irányelv (a továbbiakban: az adatbázisokról szóló irányelv) szerinti vonatkozó jogok miként alkalmazandók a javaslat rendelkezéseire. –Rendelkezés arról, hogy a közszférabeli szervezetek és az uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek a vállalkozások birtokában lévő adatokat felhasználhassák bizonyos olyan helyzetekben, amikor kivételes adatigény merül fel. Ez a szükséghelyzetek mellett elsősorban olyan rendkívüli helyzeteket érint, amelyekben a tényeken alapuló, eredményes, hatékony és teljesítményorientált közpolitikák és közszolgáltatások támogatása érdekében indokolt az üzleti és a közszféra közötti kötelező adatmegosztás. –A felhő- és peremszolgáltatások közötti váltás megkönnyítése. A versenyképes és interoperábilis adatfeldolgozási szolgáltatásokhoz való hozzáférés előfeltétele egy olyan virágzó adatgazdaságnak, amelyben az adatok könnyen megoszthatók az ágazati ökoszisztémákon belül és azok között. Az adatfeldolgozási szolgáltatásokba vetett bizalom szintje határozza meg, hogy a felhasználók a gazdaság különböző ágazataiban milyen mértékben veszik igénybe ezeket a szolgáltatásokat. –Biztosítékok bevezetése a felhőszolgáltatók értesítését nélkülöző jogellenes adattovábbítás ellen. Mindezt azok az aggályok indokolják, amelyek szerint az EU-n/az Európai Gazdasági Térségen (EGT) kívüli kormányok jogellenesen férhetnek hozzá adatokhoz. Ezek a biztosítékok várhatóan tovább erősítik az adatfeldolgozási szolgáltatásokba vetett bizalmat, amelyek egyre inkább az európai adatgazdaság alapját képezik. –Rendelkezés az ágazatok között újrafelhasználandó adatok interoperabilitási szabványainak kidolgozásáról annak érdekében, hogy az ágazati interoperabilitási követelményekkel összhangban a területspecifikus közös európai adatterek között, valamint az egy adott közös európai adattér hatálya alá nem tartozó egyéb adatok között megszűnjenek az adatmegosztás útjában álló akadályok. A javaslat az „intelligens szerződésekre” vonatkozó szabványok meghatározását is támogatja. Az intelligens szerződések olyan, elektronikus főkönyvhöz kapcsolódó számítógépes programok, amelyek előre meghatározott feltételek alapján hajtanak végre és számolnak el ügyleteket. E szerződések révén az adattulajdonosok és az adatátvevők garanciákat kaphatnak az adatmegosztás feltételeinek tiszteletben tartására.

•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Ez a javaslat összhangban van a személyes adatok kezelésére (beleértve az általános adatvédelmi rendeletet is), a magánélet védelmére, a közlések titkosságára, valamint a végberendezéseken tárolt és onnan lehívott (személyes és nem személyes) adatok védelmére (az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv, amelynek helyébe a jelenleg jogalkotási tárgyalások tárgyát képező elektronikus hírközlési adatvédelmi rendelet fog lépni) vonatkozó hatályos szabályokkal. Ez a javaslat már meglévő jogokat egészít ki, különösen a felhasználó nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlő hálózathoz csatlakoztatott terméke által előállított adatokkal kapcsolatos jogokat. A nem személyes adatok szabad áramlásáról szóló rendelet az európai adatgazdaság egyik alapvető fontosságú elemét hozta létre annak biztosításával, hogy a nem személyes adatok az Unióban bárhol tárolhatók és kezelhetők, illetve bárhova továbbíthatók. Emellett a rendelet önszabályozáson alapuló megközelítést irányozott elő az adatfeldolgozási szolgáltatók szintjén a „vevőfogvatartás” problémájával kapcsolatban, és magatartási kódexeket vezetett be a felhőszolgáltatások közötti adatcsere megkönnyítése érdekében (az iparág által kidolgozott, a felhőszolgáltatók közötti váltásra és az adatok másik szolgáltatóhoz történő átvitelére vonatkozó (SWIPO) magatartási kódexek). Ez a javaslat az eddigi eredményekből kiindulva segíti a vállalkozásokat és a polgárokat abban, hogy a lehető legjobban kihasználhassák a felhőszolgáltatók közötti váltáshoz és adathordozáshoz való jogukat. A szerződési jog tekintetében a javaslat teljes mértékben összhangban van a tisztességtelen szerződési feltételekről szóló irányelvvel is. A felhőszolgáltatások összefüggésében úgy tűnik, hogy az önszabályozáson alapuló megközelítés nem befolyásolta jelentősen a piaci dinamikát, ezért a jelen javaslat egy lehetséges megközelítést terjeszt elő a nem személyes adatok szabad áramlásáról szóló rendeletben kiemelt probléma szabályozására. A nemzetközi szintű adatfeldolgozást, -tárolást és -továbbítást az általános adatvédelmi rendelet, a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) kereskedelmi kötelezettségvállalásai, a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (GATS) és kétoldalú kereskedelmi megállapodások szabályozzák. A versenyjog alkalmazandó többek között az összefonódások ellenőrzésével, a vállalkozások közötti adatmegosztással vagy a vállalkozások erőfölényével való visszaéléssel összefüggésben. Az adatbázisokról szóló irányelv sui generis védelmet biztosít azon adatbázisok számára, amelyeket jelentős ráfordítással hoztak létre, még akkor is, ha maga az adatbázis nem szerzői jogi védelem alatt álló eredeti szellemi alkotás. Az adatbázisokról szóló irányelv rendelkezéseit értelmező jelentős volumenű ítélkezési gyakorlatra építve ez a javaslat az aktuális jogbizonytalanságokkal foglalkozik a tekintetben, hogy a termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások – például érzékelők – használata révén kapott vagy generált adatokat, vagy más típusú, gépileg előállított adatokat tartalmazó adatbázisok jogosultak-e ilyen védelemre. Az online közvetítő szolgáltatások üzleti felhasználói tekintetében alkalmazandó tisztességes és átlátható feltételek előmozdításáról szóló rendelet átláthatósági kötelezettségekről rendelkezik, és előírja, hogy a platformok az üzleti felhasználók számára leírást adjanak a szolgáltatásnyújtás során generált adatokról. A nyílt hozzáférésű adatokról szóló irányelv minimumszabályokat állapít meg a közszféra tulajdonában álló adatok és az adattárakon keresztül nyilvánosan elérhető közfinanszírozású kutatási adatok további felhasználására vonatkozóan. Az „Interoperábilis Európa” kezdeményezés célja, hogy egy együttműködésen alapuló interoperabilitási szakpolitika bevezetése révén korszerűsödjön a közszféra. A kezdeményezés a 2016 és 2021 között zajlott ISA2-program nyomán jött létre, amely a határokon és ágazatokon átnyúló interoperábilis közszolgáltatásokat lehetővé tevő digitális megoldások kifejlesztését támogatta. Ez a javaslat kiegészíti a közelmúltban elfogadott adatkormányzási rendeletet, amelynek célja, hogy megkönnyítse az adatok egyének és vállalkozások általi önkéntes megosztását, és harmonizálja bizonyos közszférabeli adatok felhasználásának feltételeit, anélkül, hogy megváltoztatná az adatokkal kapcsolatos alapvető jogokat vagy a megállapított adathozzáférési és -felhasználási jogokat. Kiegészíti továbbá a digitális piacokról szóló jogszabályra irányuló javaslatot, amely előírja az alapvető platformszolgáltatást nyújtó egyes „kapuőrök” számára, hogy biztosítsák többek között az üzleti és végfelhasználói tevékenységek során keletkezett adatok hatékonyabb hordozhatóságát. Ez a javaslat nem érinti a szellemi tulajdon (kivéve az adatbázisokról szóló irányelv szerinti sui generis jog alkalmazását), a verseny, a bel- és igazságügy, valamint a kapcsolódó (nemzetközi) együttműködés, a kereskedelemmel kapcsolatos kötelezettségek, illetve az üzleti titkok jogi védelme területén meglévő szabályokat. A digitális átállás előmozdítása érdekében több területen is jogszabályi kiigazításokra van szükség. Az európai digitális termékútlevél összefüggésében (a fenntartható termékekre vonatkozó kezdeményezés részeként) egyértelmű szabályokat fognak megállapítani az egyes termékek teljes életciklusra kiterjedő körforgásos jellegéhez és fenntarthatóságához nem kivételes helyzetekben szükséges konkrét adatokhoz való hozzáférésre vonatkozóan. A magánjogi szabályok az átfogó keret kulcsfontosságú elemei. Ez a rendelet ezért a szerződési jog mellett egyéb szabályokat is kiigazít annak érdekében, hogy a belső piacon javítsa az adatok újrafelhasználási feltételeit, és meg akadályozza, hogy szerződéskötéskor a gyengébb felek kárára visszaéljenek a tárgyalási pozíciók kiegyensúlyozatlanságával. Horizontális javaslat lévén az adatmegosztási jogszabály alapvető szabályokat irányoz elő valamennyi ágazat számára az adatfelhasználási jogok tekintetében, például az intelligens gépek és a fogyasztási cikkek területén. Az adathozzáférésre és az adatfelhasználásra vonatkozó jogokat és kötelezettségeket azonban a különböző ágazatokban különböző mértékben szabályozzák. Az adatmegosztási jogszabály nem változtatja meg e meglévő jogszabályokat, de ezeken a területeken a jövőbeli jogszabályokat elvben össze kell majd hangolni az adatmegosztási jogszabály horizontális elveivel. Az ágazatspecifikus eszközök felülvizsgálatakor értékelni kell az adatmegosztási jogszabály horizontális szabályaival való konvergenciát. Ez a javaslat kellő mozgásteret hagy a vertikális jogalkotásnak ahhoz, hogy az ágazatspecifikus szabályozási célkitűzések elérése érdekében részletesebb szabályokat állapítson meg. Tekintettel a meglévő ágazati jogszabályokra és a zöld megállapodás adatterének létrehozására, az INSPIRE felülvizsgálata további lehetőségeket fog biztosítani a téradatokhoz és a környezeti adatokhoz való nyílt hozzáférésre és azok újrafelhasználására. A kezdeményezés célja, hogy megkönnyítse az uniós hatóságok, vállalkozások és polgárok számára a zöldebb és karbonsemleges gazdaságra való átállás támogatását és egyúttal csökkentse az adminisztratív terheket is. Várhatóan hozzá fog járulni az újrafelhasználható adatokkal kapcsolatosan széles körben nyújtott szolgáltatásokhoz a környezetvédelmi jogszabályokkal és az európai zöld megállapodásban meghatározott kiemelt intézkedésekkel való összhang biztosítása szempontjából releváns nagy mennyiségű adat gyűjtésének, megosztásának, kezelésének és elemzésének elősegítése érdekében. Emellett észszerűsíteni fogja a jelentéstételt és a terhek csökkentését a meglévő adatok hatékonyabb újrafelhasználásával, a jelentések adatbányászat révén történő automatizált létrehozásával és az üzleti intelligencia alkalmazásával. Az uniós villamosenergia-rendelet előírja az átvitelirendszer-üzemeltetők számára, hogy adatokat szolgáltassanak a szabályozók számára és az erőforrások megfelelőségének tervezéséhez, míg az uniós villamosenergia-irányelv átlátható és megkülönböztetésmentes adathozzáférést ír elő, és megbízza a Bizottságot, hogy ennek megkönnyítése érdekében dolgozzon ki kapcsolódó interoperabilitási követelményeket és eljárásokat. A második pénzforgalmi szolgáltatási irányelv bizonyos feltételek mellett megnyitja a fizetési műveletekkel és a számlákkal kapcsolatos információk bizonyos típusait, és ezzel a FinTech területén lehetővé teszi a vállalkozások közötti adatmegosztást. A mobilitási és közlekedési ágazatban sokféle adathozzáférési és -megosztási szabály létezik. A gépjárművekből és a mezőgazdasági gépekből származó javítási és karbantartási információkra a típusjóváhagyási jogszabályok értelmében egyedi adathozzáférési/adatmegosztási kötelezettségek vonatkoznak. Új szabályokra van azonban szükség annak biztosítása érdekében, hogy a járművek típusjóváhagyására vonatkozó meglévő jogszabályok megfeleljenek a digitális kor követelményeinek, és előmozdítsák a tiszta, összekapcsolt és automatizált járművek fejlesztését. Az adathozzáférés és az adatfelhasználás kereteként szolgáló adatmegosztási jogszabályra támaszkodva ezek a szabályok ágazatspecifikus kihívásokkal fognak foglalkozni, ideértve a járművek funkcióihoz és erőforrásaihoz való hozzáférést is. Az intelligens közlekedési rendszerekről szóló irányelv keretében már számos felhatalmazáson alapuló rendeletet dolgoztak ki, és ez a gyakorlat a jövőben is folytatódik, elsősorban a közúti és a multimodális személyszállítás tekintetében történő adathozzáférés meghatározása érdekében, különösen a nemzeti hozzáférési pontokon keresztül. A légiforgalmi szolgáltatás terén a nem működési adatok fontosak az intermodalitás és a hálózati összekapcsoltság javításához. A légiforgalmi szolgáltatással kapcsolatos működési adatok az egységes európai égbolt keretében meghatározott egyedi rendszer hatálya alá tartoznának. A hajóforgalom nyomon követése során a hajókkal kapcsolatos adatok (helyzetmegállapítás és nyomon követés) fontosak az intermodalitás és a hálózati összekapcsoltság javításához: ezek az adatok a hajómegfigyelési és információs rendszerről szóló irányelvben meghatározott különleges rendszer hatálya alá tartoznak. Emellett az ilyen adatok a tengerészeti digitális információs rendszer és szolgáltatások hatókörébe is tartoznak. Az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának kiépítéséről szóló rendeletjavaslat az intelligens közlekedési rendszerekről szóló irányelvben meghatározott általános kerettel összhangban határozza meg a rendelkezésre bocsátandó releváns adattípusokat. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival Ez a javaslat összhangban van a Bizottság azon prioritásaival, hogy Európa felkészüljön a digitális korra, és az emberek szolgálatában álló, jövőorientált gazdaságot alakítson ki, ahol a belső piac digitalizációja együtt jár a fogyasztóknak biztosított magasfokú bizalommal, biztonsággal, védelemmel és választékkal. Az átláthatóságnak, a versenynek és az innovációnak kedvező technológiasemleges keretnek köszönhetően a belső piac digitalizációja rendkívül kompetitív. A javaslat a Covid19-világjárvány során szerzett tapasztalatokból és szükség esetén az adatokhoz való könnyebb hozzáférés jelentette előnyökből levont tanulságaira építve támogatja a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt is. Ez a javaslat különféle módokon támogatja az adatoknak az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek elérésében betöltött kiemelt szerepét. Először is azáltal, hogy a kormányok, a vállalkozások és az egyének az ellátási lánc egészére kiterjedően fokozott rálátást szereznek a termékek, szolgáltatások és anyagok társadalomra és gazdaságra gyakorolt hatásaira. Másodszor, a releváns magánszektorbeli adatok jelentette erőforrás mozgósítása révén, az éghajlathoz, a biológiai sokféleséghez, a szennyezéshez és a természeti erőforrásokhoz kapcsolódó problémák kezelése érdekében, az európai zöld megállapodásban, a vonatkozó tanácsi következtetésekben, valamint az idevágó parlamenti álláspontokban megfogalmazott célkitűzésekkel összhangban. Harmadszor, az ismerethézagok felszámolásával és a kapcsolódó válságok hatékonyabb mérséklési, felkészültségi, reagálási és helyreállítási intézkedések révén történő kezelésével. Az iparstratégiával összhangban a javaslat olyan rendkívüli stratégiai jelentőségű technológiákkal foglalkozik, mint a felhőalapú számítástechnika és a mesterségesintelligencia-rendszerek: ezek olyan területek, amelyek teljes potenciálját a következő ipari adathullám küszöbén az EU még nem aknázta ki. A javaslat emellett végrehajtja az adatstratégia arra irányuló célját, hogy a vállalkozások az uniós értékek, valamint a belső piacon belüli szabad adatáramlás elve alapján jobb innováció- és versenykészségre tegyenek szert. A javaslat ezenfelül összhangban van a szellemi tulajdonra vonatkozó cselekvési tervvel is, amelyben a Bizottság vállalta az adatbázisokról szóló irányelv felülvizsgálatát.

E javaslatnak meg kell felelnie a szociális jogok európai pillérére vonatkozó cselekvési terv elveinek, valamint a termékekre és a szolgáltatásokra vonatkozó akadálymentességi követelményekről szóló (EU) 2019/882 irányelv akadálymentességi követelményeinek is. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap E javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 114. cikke, amelynek célja a belső piac létrehozása és működése a nemzeti szabályok közelítésére irányuló intézkedések fokozásával. E javaslat célja az adatok belső piacának kiteljesítése, amelyben a közszféra, a vállalkozások és az egyének adatait a lehető legjobban használják fel, tiszteletben tartva ugyanakkor az ilyen adatokhoz fűződő jogokat és az adatgyűjtés érdekében eszközölt beruházásokat. Az adatfeldolgozási szolgáltatások közötti váltásra vonatkozó rendelkezések célja, hogy tisztességes és versenypiaci feltételeket teremtsenek a felhő-, a perem- és a kapcsolódó szolgáltatások belső piaca számára. A bizalmas üzleti adatok és az üzleti titkok védelme a belső piac megfelelő működésének lényeges eleme, csakúgy mint a szolgáltatások nyújtása, illetve igénybevétele és az árukereskedelem esetében. Ez a javaslat biztosítja az üzleti titkok tiszteletben tartását a vállalkozások közötti és a fogyasztók általi adatfelhasználás összefüggésben. A kezdeményezés révén az Unió kihasználhatja a belső piac léptékének előnyeit, mivel a termékeket és a kapcsolódó szolgáltatásokat gyakran különböző tagállamokból származó adatok felhasználásával fejlesztik ki, majd később Unió-szerte forgalmazzák. Egyes tagállamok már hoztak jogalkotási intézkedéseket a fent leírt, vállalkozások közötti, illetve az üzleti és a közszféra közötti forgatókönyvek kapcsán felmerülő problémák kezelésére, míg mások nem. Ez a belső piac széttagolt jogi szabályozásához, az Unión belül eltérő szabályokhoz és gyakorlatokhoz, valamint a különböző rendszereknek megfelelni kívánó vállalkozásoknál felmerülő kapcsolódó költségekhez vezethet. Ezért fontos biztosítani, hogy a javasolt intézkedéseket valamennyi tagállamban következetesen alkalmazzák. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) Tekintettel az adatfelhasználás határokon átnyúló jellegére és az adatmegosztási jogszabály kiterjedt hatókörére, a javaslat tárgyát képező kérdések tagállami szinten nem kezelhetők hatékonyan. El kell kerülni a nemzeti szabályok közötti különbségekből eredő széttagoltságot, mivel az magasabb ügyleti költségekhez, az átláthatóság hiányához, jogbizonytalansághoz és ahhoz a nemkívánatos jelenséghez vezetne, hogy a szereplők az alapján választanak igazságszolgáltatási fórumot, hogy melyik kínálja számukra a legkedvezőbb feltételeket. Ennek elkerülése különösen fontos minden olyan esetben, amikor a vállalkozások közötti kapcsolatok adatokra is kiterjednek, ideértve a tisztességes szerződési feltételeket és a dolgok internetére épülő termékek és kapcsolódó szolgáltatások gyártóinak kötelezettségeit, mivel ezek olyan szempontok, amelyek Unió-szerte homogén keretrendszert igényelnek. Az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztás területén az adatáramlás határokon átnyúló vonatkozásainak értékelése szintén azt mutatja, hogy uniós szintű fellépésre van szükség. A releváns adatokkal rendelkező magánszereplők között sok a multinacionális vállalat. Nem lenne célszerű, ha e vállalatok széttagolt jogi rendszerrel szembesülnének. A felhőszolgáltatások nyújtása ritkán korlátozódik egyetlen tagállamra. Az általános adatvédelmi rendelettel és a nem személyes adatok szabad áramlásáról szóló rendelettel összhangban – amely lehetővé teszi a fogyasztók és a vállalkozások számára, hogy személyes és nem személyes adatokat bárhol kezeljenek az Unióban – az Unión belüli, határokon átnyúló adatkezelés alapvető fontosságú a belső piacon folytatott üzleti tevékenységek szempontjából. Ezért rendkívül lényeges, hogy az adatfeldolgozási szolgáltatások közötti váltásra vonatkozó rendelkezéseket uniós szinten alkalmazzák annak érdekében, hogy elkerülhető legyen az adatfeldolgozási szolgáltatások egyébként egységes piacának káros széttagoltsága. Csak az uniós szintű közös fellépés teheti lehetővé az e javaslatban meghatározott célkitűzések elérését, beleértve az adatközpontú vállalkozások számára az innováció és a verseny jellemezte egyenlő versenyfeltételek megteremtését és a polgárok szerepvállalásának növelését. Ez a közös fellépés magabiztos előrelépést jelent az adatok valódi belső piacának létrehozására irányuló elképzelés megvalósítása felé. •Arányosság Ez a javaslat egyensúlyt teremt az érintett érdekelt felek jogai és érdekei, illetve azon általános célkitűzés között, hogy a szereplők széles köre számára megkönnyítse az adatok kiterjedtebb felhasználását. Olyan támogató keretet hoz létre, amely nem lépi túl a célok eléréséhez szükséges mértéket. Foglalkozik azokkal az akadályokkal, amelyek megnehezítik, hogy a vállalkozások, a fogyasztók és a közszféra nagyobb mértékben kiaknázhassa az adatokban rejlő potenciális értékeket. A széttagoltság és a jogbizonytalanság elkerülése érdekében meghatározza továbbá a jövőbeli ágazati szabályok keretét. Egyértelműsíti a meglévő jogokat, és szükség esetén adathozzáférési jogokat biztosít, hozzájárulva ezáltal az adatmegosztás belső piacának kialakulásához. A kezdeményezés jelentős rugalmasságra ad lehetőséget az ágazatspecifikus alkalmazás tekintetében. Ez a javaslat pénzügyi és igazgatási költségekkel jár. Ezeket elsősorban a nemzeti hatóságoknak, a gyártóknak és a szolgáltatóknak kell viselniük annak érdekében, hogy megfeleljenek az e rendeletben meghatározott kötelezettségeknek. Ugyanakkor a különféle lehetőségek, valamint az azok nyomán várható költségek és hasznok feltárása az eszköz kiegyensúlyozott kialakítását eredményezte. Hasonlóképpen, az adatfelhasználók és az adattulajdonosok költségeit ellensúlyozni fogja a szélesebb körű adathozzáférésből és adatfelhasználásból fakadó érték, valamint új szolgáltatások piaci elterjedése. •A jogi aktus típusának megválasztása A választás azért esett a rendeletre, mert ez a legjobb mechanizmus azon tágabb szakpolitikai célok elérésére, amelyek biztosítják, hogy minden uniós vállalkozás részt vehessen az innovációban és a versenyben, a fogyasztók fokozott mértékben rendelkezhessenek az adataik felett, és az uniós intézmények, ügynökségek és szervek felkészültebbek legyenek a jelentős szakpolitikai kihívások, többek között a szükséghelyzetek kezelésére. A javaslat által elérni kívánt átfogó harmonizáció céljának fényében rendeletre van szükség, mivel az jogbiztonságot és áttekinthetőséget biztosít a gazdasági szereplőknek – köztük a mikro-, kis- és középvállalkozásoknak is –, továbbá a jogi és természetes személyek tekintetében minden tagállamban azonos szintű, jogi úton érvényesíthető jogokról és kötelezettségekről rendelkezik, biztosítva valamennyi tagállamban a következetes végrehajtást és a különböző tagállamok illetékes hatóságai közötti hatékony együttműködést. A javaslat a jogbiztonság növelése, valamint az egységes, horizontális és koherens jogi keret biztosítása révén megerősíti az adatok belső piacát. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

Ez a javaslat részben az adatbázisokról szóló irányelv legutóbbi értékelésére és az irányelv felülvizsgálatát alátámasztó bizottsági tanulmányra épül. Az adatbázisokról szóló irányelv többek között sui generis jogot vezetett be az adatbázisok védelmére, amennyiben az adatbázis előállítója jelentős összegeket fordított az adatok megszerzésére, ellenőrzésére és előállítására. Az irányelvet elfogadása óta kétszer értékelték. Mindkét értékelést kiegészítették az adatgazdaságra vonatkozó szakpolitikákról szóló bizottsági közleményekkel. Az Európai Unió Bírósága az adatbázisok összefüggésében pontosította a jelentős ráfordítás fogalmát, és egyértelművé tette, hogy a sui generis jog célja az adatgyűjtésbe való beruházások védelme, nem pedig az adatok más gazdasági tevékenység melléktermékeként történő létrehozása. Továbbra is bizonytalan azonban a sui generis jognak a gépi adatokat, azaz a termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások használata révén kapott vagy generált adatokat tartalmazó adatbázisokra való véletlen vagy nem szándékos alkalmazása. Az adatgazdaság összefüggésében egyensúlyt kell teremteni az ilyen adatbázisok szellemi tulajdonának védelmével kapcsolatos szakpolitikai célkitűzések között, mivel a nem versengő terméknek számító adatok kizárólagossága általában az innováció akadályának minősül. Az e javaslatban javasolt szabályozási beavatkozásokkal való összhang biztosítása érdekében a sui generis jogra vonatkozó beavatkozás kifejezetten a sui generis jognak a dolgok internetével összefüggésben azonosított problémás alkalmazásával foglalkozik. A Bizottság jelenleg az (EU) 2018/1807 rendelet értékelésének előkészítésén is dolgozik, amely 2022 novemberére várható. A jelentés elkészítésében közreműködő külső megbízottak első jelentései rámutattak arra, hogy a SWIPO magatartási kódexek korlátozott hatást gyakorolnak a felhőváltásra. •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk Az előző Bizottság megbízatása során nagyarányú munka kezdődött azon problémák azonosítása érdekében, amelyek megakadályozzák, hogy az Unió teljes mértékben kiaknázza az adatközpontú innovációban rejlő gazdasági lehetőségeket. A javaslat olyan korábbi konzultációkra épül, mint például „Az Európai adatgazdaság kiépítése” című bizottsági közleményt alátámasztó 2017. évi nyilvános konzultáció, az adatbázisokról szóló irányelv értékelésével kapcsolatos 2017. évi nyilvános konzultáció, a közszféra információinak további felhasználásáról szóló irányelv felülvizsgálatához kapcsolódó 2018. évi nyilvános konzultáció, a kkv-kkel 2018-ban folytatott konzultáció a vállalkozások közötti adatmegosztási elvekről és iránymutatásról, valamint a Bizottság 2020. február és május közötti nyilvános online konzultációja az adatstratégiáról. 2021. május 28-án bevezető hatásvizsgálatot tettek közzé a minőségi jogalkotási portálon, amelyet 4 héten keresztül lehetett véleményezni. A Bizottsághoz 91 hozzászólás érkezett a minőségi jogalkotási portálon, főként vállalkozásoktól. Ezt követően 2021. június 3-án nyilvános online konzultáció indult az adatmegosztási jogszabályról. A konzultációs időszak 2021. szeptember 3-án zárult le. A konzultáció a kezdeményezés tárgyát képező témaköröknek külön szakaszokat és kérdéseket szentelt. A konzultáció az érdekelt felek valamennyi típusára irányult, így információkat gyűjtött a vállalkozások közötti, illetve az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztásról, -hozzáférésről és -felhasználásról, a tudatos fogyasztói magatartás kialakításáról és az adathordozhatóságról, a technikai intézkedések lehetséges szerepéről, így például az intelligens szerződésekről, a felhasználók felhőszolgáltatások közötti váltási lehetőségéről, a szellemi tulajdonjogokról (azaz az adatbázisok védelméről), valamint nemzetközi összefüggésben a nem személyes adatokra vonatkozó biztosítékokról. A válaszok részletes elemzését követően a Bizottság összefoglaló jelentést tett közzé honlapján. Összesen 449 hozzászólás érkezett 32 országból. A legtöbb észrevétel üzleti vállalkozásoktól érkezett, köztük 122 vállalkozói szövetségtől és 105 vállalattól/üzleti szervezettől. A válaszadók között 100 hatóság és 58 magánszemély szerepelt. A válaszok általában megerősítették, hogy a hatékony és eredményes adatmegosztásnak számos akadálya van az adatmegosztással járó üzleti, illetve közszférabeli kapcsolatok valamennyi típusa esetében. A vállalkozások közötti viszonylatban annak ellenére, hogy a vállalkozások közötti adatmegosztás bevett gyakorlat, a nehézségekkel szembesülő válaszadók olyan akadályokat azonosítottak, mint például a technikai jellegű akadályok (formátumok, szabványok hiánya – 69 %); a hozzáférés teljes megtagadása versenyjogi aggályoktól függetlenül (55 %) vagy a szerződő felek közötti egyensúlyhiánnyal való visszaélés szerződéskötéskor (44 %). A szerződéses kérdéseket illetően a válaszadók közel fele (46 %) támogatta a méltányosság hiányát megállapító teszt bevezetését, valamivel több mint ötödük (21 %) pedig ezzel ellenkezőleges véleményen volt. A kkv-k határozottan (50 %), a nagyvállalatok jelentős mértékben (41 %) támogatták a méltányosság hiányát megállapító tesztet. Hasonlóképpen, az ágazatok érdekelt feleinek 46 %-a támogatta a méltányos, észszerű és megkülönböztetésmentes feltételeken alapuló általános hozzáférési szabályokat. A válaszadók 60 %-a, különösen a kkv-k és a mikrovállalkozások (78 %) egyetértettek abban, hogy a szerződésifeltétel-minták hozzájárulhatnak a fokozott adatmegosztáshoz. Az érdekelt felek 70 %-a azon a véleményen volt, hogy a dolgok internetével összefüggésben generált adatok méltányossági problémákat vetnek fel, és hogy nem lenne célszerű, ha az összekapcsolt termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások gyártói egyoldalúan dönthetnének arról, hogy mi történik az ilyen termékek által generált adatokkal. A válaszadók 79 %-a úgy vélte, hogy a dolgok internetével összefüggésben közösen előállított adatok tekintetében az intelligens szerződések hatékony eszközként szolgálhatnak az adathozzáférés és az adatfelhasználás technikai megvalósításához. A válaszadók által azonosított, az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztást akadályozó fő tényezők között szerepeltek a jogbizonytalanság és a jogi akadályok, a kereskedelmi visszatartó tényezők, valamint a megfelelő infrastruktúra hiánya. Szinte valamennyi hatóság úgy véli, hogy (uniós vagy tagállami) fellépésre van szükség az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztás terén, míg ezt a véleményt a tudományos/kutatóintézetek 80 %-a és a vállalatok/üzleti szervezetek/egyesületek 38 %-a osztotta. Az érdekelt felek (különösen a polgárok és a közigazgatási szervek) egyértelmű többsége szintén azon a véleményen volt, hogy az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztást kötelezővé kell tenni a közérdeket érintő vészhelyzetekkel kapcsolatos, válságkezeléssel, hivatalos statisztikák készítésével, környezetvédelemmel és általában véve az egészségesebb társadalom előmozdításával kapcsolatos konkrét esetekben, egyértelmű biztosítékok bevezetése mellett. A válaszadók azt is megerősítették, hogy a felhőszolgáltatások üzleti felhasználói hasznosnak tartják a szolgáltatóváltáshoz való jogot. Ami a nem személyes adatokra vonatkozó nemzetközi védelmet illeti, a válaszadók 76 %-a szerint kockázatot jelent a szervezetükre nézve, ha külföldi hatóságok külföldi jogszabályok alapján potenciális hozzáféréssel rendelkeznek adataikhoz, 19 %-uk pedig azt jelezte, hogy az említett kockázat számottevő. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása A javaslatot több tanulmány, munkaértekezlet és más szakértői hozzászólások is alátámasztották, ezek az alábbiak. –Tanulmány az adatok európai felhasználásának javításáról szóló hatásvizsgálat alátámasztására, beleértve a célzott érdekelt felekkel folytatott interjúkat is. Ennek keretében két ágazatközi munkaértekezletre is sor került: egyrészt a vállalkozások közötti, másrészt az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztás témájában, majd ezeket 2021 tavaszán egy végleges összegző munkaértekezlet követte. –A szerződésifeltétel-mintákról, az adatmegosztási és a felhőszolgáltatási szerződések méltányosságának ellenőrzéséről, valamint az adathozzáférési jogokról szóló tanulmány elsősorban a vállalkozások közötti adatmegosztási kapcsolatok méltányossági szempontjait értékelte, és az érdekelt felekkel folytatott célzott interjúkat és egy összegző munkaértekezletet is magában foglalt. –Tanulmány a tisztességtelen és kiegyensúlyozatlan felhőszolgáltatási szerződések által a kkv-k számára okozott gazdasági károkról. E tanulmány keretében online felmérést végeztek olyan kkv-k és induló vállalkozások körében, amelyek üzleti tevékenységükhöz felhőalapú számítástechnikát használnak. –Tanulmány a felhőszolgáltatók közötti váltásról, melynek keretében 2017 második negyedévében ágazatközi munkaértekezletre került sor. –Az adatbázisokról szóló irányelv felülvizsgálatát alátámasztó tanulmány, beleértve a célzott érdekelt felekkel folytatott interjúkat is. A tanulmány hozzájárult az adatbázisokról szóló irányelv felülvizsgálatát kísérő, az adatmegosztási jogszabállyal összefüggésben készített hatásvizsgálattal kapcsolatos bizottsági munkához, és e jogszabályok egymással összefüggő célkitűzéseinek megvalósításához. –Módszertani támogatás a magántulajdonban lévő adatok hivatalos statisztikákhoz való felhasználása tárgyában késztett hatásvizsgálatához. Ez az elemzés egy módszertani megközelítés kidolgozásával, valamint az adat-újrafelhasználás különböző statisztikai területeket és különféle magánszektorbeli adattípusokat érintő esetleírásai nyomán jelentkező előnyök és költségek ismertetésével járul hozzá az üzleti adatok közszféra általi, hivatalos statisztikákban való újrafelhasználása hatásának értékeléséhez. Emellett hozzájárul a folyamatban lévő kutatáshoz és eszmecserékhez annak érdekében, hogy átfogóbb kép alakuljon ki az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztásról. –Webináriumok személyesadat- és ipariadat-platformokon. A témakörben szervezett három webináriumra 2020. május 6-án, 7-én és 8-án került sor. E rendezvények keretében a nagy adathalmazok értékével foglalkozó köz-magán partnerség portfólióban szereplő releváns adatplatform-projektek képviseltették magukat. –A magas szintű munkacsoport jelentése az üzleti és a közszféra közötti adatmegosztásról. A jelentés elemzi az uniós üzleti és közszféra közötti adatmegosztás problémáit, és ajánlásokat fogalmaz meg az üzleti és a közszféra közötti, a közérdeket szolgáló, méretezhető, felelős és fenntartható adatmegosztás biztosítása érdekében. A jelentés azt az ajánlást terjesztette a Bizottság elé, hogy vizsgálja meg egy e területre vonatkozó jogi keret létrehozásának lehetőséget, emellett pedig számos olyan lehetőséget is bemutatott, amellyel a magánvállalatok adatmegosztásra ösztönözhetők. Ezek közé tartoznak a pénzbeli és a nem pénzbeli ösztönzők, például adókedvezmények, közpénzek befektetése megbízható technikai eszközök fejlesztésének támogatásába és az adatmegosztás elismerési rendszerei.

–Munkaértekezlet az adatcseréhez szükséges műszaki megoldások szolgáltatóinak címkéiről/tanúsításáról. A 2020. május 12-én tartott webináriumon a vállalkozások (köztük kkv-k), európai intézmények és tudományos körök képviseletében mintegy százan vettek részt. Az egyeztetés célja annak vizsgálata volt, hogy egy címkézési vagy tanúsítási rendszer az adatökoszisztémába vetett bizalom erősítésével fokozhatja-e az adatközvetítők üzleti elterjedését. –A 2019 júliusa és novembere között szervezett tíz munkaértekezleten különböző ágazatok képviseletében több mint 300 érdekelt vett részt. E munkaértekezleteken megvitatták, hogy bizonyos területeken – például a környezetvédelemben, a mezőgazdaságban, az energetikában vagy az egészségügyben – az adatmegosztás megszervezése miként szolgálhatná a társadalom egészének javát, segítve a közszférát abban, hogy jobb szakpolitikákat dolgozzon ki és javítsa a közszolgáltatásokat, és emellett a magánszereplők is olyan szolgáltatásokat nyújthassanak, amelyek hozzájárulnak a társadalmi kihívások kezeléséhez. –A kkv-kkel folytatott konzultáció A 2018 októbere és 2019 januárja között bonyolított konzultáció a kkv-k véleményét kérte a Bizottság vállalkozások közötti adatmegosztási elveiről és iránymutatásáról, amelyet a 2018. április 25-i bizottsági szolgálati munkadokumentumot kísérő „A közös európai adattér kialakítása felé” című közlemény tartalmaz. –A digitalizáció hatásáról szóló legutóbbi Eurobarométer felmérés. Ez az európaiak mindennapi életéről szóló általános felmérés kérdéseket tartalmaz a személyes adatok feletti rendelkezésről és azok megosztásáról. A felmérés 2020. március 5-én közzétett eredményei tájékoztatást nyújtanak arról, hogy az európai polgárok készek-e megosztani, illetve milyen feltételek mellett készek megosztani személyes adataikat. –Az európai adatvédelmi biztos véleménye az európai adatstratégiáról. 2020. június 16-án az európai adatvédelmi biztos elfogadta az európai adatstratégiáról szóló 3/2020. sz. véleményt. Az európai adatvédelmi biztos üdvözölte a stratégiát, és úgy vélte, hogy annak végrehajtása lehetőséget kínál arra, hogy példát mutasson egy alternatív adatgazdasági modellre. •Hatásvizsgálat Ezt a javaslatot hatásvizsgálat kíséri, amelyet 2021. szeptember 29-én és 2021. december 13-án nyújtottak be a Szabályozói Ellenőrzési Testületnek. A Testület 2022. január 21-én fenntartások mellett kedvező véleményt fogadott el. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés Annak egyértelművé tételével, hogy az adatbázisokról szóló irányelv (a 96/9/EK irányelv) szerinti sui generis jog nem vonatkozik a termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások használata révén kapott vagy generált adatokat tartalmazó adatbázisokra, a javaslat biztosítja, hogy a sui generis jog ne sértse a vállalkozásoknak és a fogyasztóknak az adathozzáférésre, az adatfelhasználásra, valamint az adatmegosztásra vonatkozó, e rendeletben előírt jogait. A pontosítás összehangolja a sui generis jog alkalmazását a jogalkotási javaslat céljával, és a belső piacon, illetve az adatgazdaság szempontjából kedvező hatást gyakorol a szabályok egységes alkalmazására. Az adathozzáférés és az adatfelhasználás megkönnyítése révén az adatmegosztási jogszabály várhatóan csökkenti majd a terheket mind a közszférában, mind a vállalkozások körében, főként a mérsékeltebb ügyleti költségek és a fokozott hatékonyság tekintetében. Az „egy be, egy ki” elvet illetően – amelynek célja a jogszabályok alkalmazásának következményeivel és költségeivel kapcsolatban a polgárokra és a vállalkozásokra háruló terhek minimalizálása – a hatásvizsgálat szerint az adatmegosztási jogszabály jelentette becsült nettó adminisztratív terhek olyan előnyökkel járnak, amelyek nemcsak ellensúlyozzák, hanem messze meghaladják a kapcsolódó adminisztratív költségeket. •Alapjogok A javaslat összhangban van a személyes adatok védelméről, valamint a hírközlési adatok titkosságáról és a végberendezések védelméről szóló uniós jogszabályokkal, és további biztosítékokat irányoz elő a személyes adatokhoz való hozzáférésre, valamint a szellemi tulajdonjogok hatálya alá tartozó esetekre vonatkozóan. A II. fejezet megerősíti a magas szintű fogyasztóvédelmet egy új, a felhasználók által generált adatokhoz való hozzáférésre vonatkozó joggal olyan helyzetekben, amelyekre korábban nem terjedt ki az uniós jog hatálya. A jogszerűen szerzett tulajdon használatának és az afelett való rendelkezésnek a jogát megerősíti a dolgok internetén alapuló tárgyak használata révén generált adatokhoz való hozzáférés joga. Ily módon a tulajdonos számára előnyt jelenthet a jobb felhasználói élmény, vagy akár az igénybe vehető javítási és karbantartási szolgáltatások szélesebb köre. A fogyasztóvédelem összefüggésében a gyermekek mint kiszolgáltatott fogyasztók jogai különös figyelmet érdemelnek, így az adatmegosztási jogszabályban rögzített szabályok hozzá fognak járulni az adathozzáféréssel és az adatfelhasználással kapcsolatos helyzetek egyértelműségéhez. A harmadik feleknek a felhasználó kérelmére biztosított, dolgok internetével összefüggésben előállított adatokhoz való hozzáférés joga korlátozza a vállalkozás szabadságát és a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás gyártójának vagy tervezőjének szerződési szabadságát. A korlátozás a hatékonyabb fogyasztóvédelem, különösen a fogyasztók gazdasági érdekeinek előmozdítása érdekében indokolt. Egy termék vagy kapcsolódó szolgáltatás gyártója vagy tervezője jellemzően kizárólagosan rendelkezik a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatok felhasználása felett, ami vevőfogvatartást eredményezhet, és akadályozza az utópiaci szolgáltatásokat kínáló szereplők piacra lépését. A dolgok internetével összefüggésben előállított adatokhoz való hozzáférés joga úgy oldja meg ezt a helyzetet, hogy fokozza az ilyen termékeket vagy kapcsolódó szolgáltatásokat használó fogyasztók szerepvállalását azzal, hogy érdemben rendelkezhetnek a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén általuk előállított adatok felett, és több piaci szereplőt von be az innovációs lehetőségekbe. A fogyasztók ezért az utópiaci szolgáltatások – például a javítás és a karbantartás – terén szélesebb választékot vehetnek igénybe, és már nem csak a gyártó szolgáltatásaitól függenek. A javaslat megkönnyíti a felhasználó adatainak átadását harmadik feleknek, és ezáltal fokozott verseny alakulhat ki az utópiaci szolgáltatások kínálata terén, és emellett fellendülhet az adatalapú innováció, csakúgy mint a felhasználó által eredetileg megvásároltaktól vagy előfizetettektől független termékek, illetve szolgáltatások fejlesztése. A gyártó vagy a tervező szerződéskötési és vállalkozási szabadságának korlátozása arányos, és e korlátozást enyhíti, hogy a gyártó vagy a tervező továbbra is felhasználhatja az adatokat, amennyiben az összhangban van az alkalmazandó jogszabályokkal és a felhasználóval kötött megállapodással. Ezen túlmenően a gyártó vagy a tervező arra is jogosult, hogy a harmadik fél hozzáférésének lehetővé tételéért kompenzációra tartson igényt. A hozzáférési jog nem érinti az érintettek általános adatvédelmi rendelet szerinti meglévő hozzáférési és adathordozhatósági jogait. További biztosítékok szavatolják, hogy az adatokat a harmadik felek arányosan használják fel. A IV. fejezetben rögzített, az adatmegosztás tekintetében tisztességtelen szerződési feltételekkel szembeni védelem méltányos és hatékony rendszere hozzá fog járulni ahhoz, hogy a mikro-, kis- és középvállalkozások üzleti tevékenységet folytathassanak. A szóban forgó rendelkezés mérsékelten korlátozza a hatálya alá tartozó vállalkozások szerződési szabadságát, mivel csak az adathozzáféréssel és az adatfelhasználással kapcsolatos olyan tisztességtelen szerződési feltételekre vonatkozik, amelyeket az egyik szerződő fél egyoldalúan kényszerít egy mikro-, kis- vagy középvállalkozásra. Ezt az indokolja, hogy a kkv-k jellemzően gyengébb alkupozícióban vannak, és gyakran nincs más választásuk, mint hogy elfogadják az adott szerződési feltételeket. A szerződési szabadság nagyrészt változatlan marad, mivel a rendelkezés csak a túlzott és visszaélésszerű feltételeket érvényteleníti, és a megkötött szerződés – amennyiben lehetséges – a tisztességtelen feltételek nélkül is érvényben marad. Ezenkívül a felek egyénileg is tárgyalhatnak egy-egy konkrét szerződési feltételről. Az V. fejezet rendelkezései nyomán – amelyek az üzleti és a közszféra közötti, rendkívüli szükségleten alapuló adatmegosztásra vonatkoznak – a hatóságok könnyebben hozhatnak intézkedéseket a közjó érdekében, így például szükséghelyzetben könnyebben reagálhatnak, gondoskodhatnak a megelőzésről és nyújthatnak segítséget a kilábaláshoz. Ugyanakkor a magánszektor is profitálhat az egységes adatigénylési eljárásokból. A VI. fejezetben rögzített, az adatfeldolgozási szolgáltatóváltásra vonatkozó rendelkezések javítják az üzleti ügyfelek pozícióját, és biztosítják a szolgáltatóváltásra vonatkozó döntési lehetőségüket. Az adatfeldolgozási szolgáltatók vállalkozáshoz való jogának korlátozása indokolt, mivel az új szabályok célja a vevőfogvatartás jelenségének megszüntetése a felhő- és perempiacon, valamint az üzleti felhasználók és az egyének által igénybe vehető adatfeldolgozási szolgáltatások kínálatának bővítése. A X. fejezetben meghatározott, az adatbázisokról szóló irányelv szerinti sui generis adatbázisjoggal kapcsolatos beavatkozás nem korlátozza az abban foglalt szellemi tulajdonjogot. Sokkal inkább hozzájárul a jogbiztonsághoz azokban az esetekben, amikor a sui generis jog védelme korábban nem volt egyértelmű. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A javaslatnak nem lesz költségvetési vonzata. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai Ágazati és makrogazdasági szinten a folyamatban lévő adatpiaci nyomonkövetési tanulmány segíteni fog annak azonosításában, hogy a jelenlegi javaslat milyen gazdasági hatást gyakorol az uniós adatpiac növekedésére. A kkv-kra gyakorolt hatást, azaz az adathozzáféréssel és az adatfelhasználással kapcsolatos problémákról alkotott véleményüket az adatmegosztási jogszabály elfogadása után öt évvel egy kifejezetten a kkv-k körében folytatott konzultáció keretében értékelik. Tekintettel arra, hogy a közös európai adatterek központi szerepet játszanak az európai adatstratégia végrehajtásában, e kezdeményezés számos hatását az ágazati adatterek szintjén fogják nyomon követni, ami kiegészül a Digitális Európa program keretében finanszírozandó Adattértámogató Központ által gyűjtött meglátásokkal. A Bizottság szolgálatai, az Adattértámogató Központ és az adatkormányzási rendelet hatálybalépését követően létrehozandó Európai Adatinnovációs Testület közötti folyamatos kapcsolattartás várhatóan megbízható információforrásként fog szolgálni, amely lehetővé teszi az előrehaladás értékelését. Végül négy évvel az adatmegosztási jogszabály elfogadása után értékelés alá vonják a kezdeményezést, hogy a fejlemények figyelembevételével adott esetben további intézkedéseket készítsenek elő. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Az I. fejezet meghatározza a rendelet tárgyát és hatályát, valamint rögzíti a jogszabályban használt fogalmak meghatározását. A II. fejezet rendelkezései növelik a fogyasztók és a vállalkozások jogbiztonságát az általuk birtokolt, bérelt vagy lízingelt termékek vagy kapcsolódó szolgáltatások által generált adatokhoz való hozzáférés tekintetében. A gyártóknak és a tervezőknek úgy kell kialakítaniuk a termékeket, hogy az adatok alapesetben könnyen hozzáférhetők legyenek, és átláthatónak kell lenniük azzal kapcsolatban, hogy mely adatok és miként lesznek hozzáférhetők. E fejezet rendelkezései nem érintik a gyártók azon lehetőségét, hogy hozzáférjenek az általuk kínált termékekből vagy kapcsolódó szolgáltatásokból származó adatokhoz, és azokat felhasználják, amennyiben erről a felhasználóval megállapodás születik. Az adattulajdonos köteles ezeket az adatokat a felhasználó kérelme alapján harmadik felek rendelkezésére bocsátani. A felhasználók jogosultak lesznek engedélyezni az adattulajdonos számára, hogy harmadik fél – például utópiaci szolgáltatásokat nyújtó – szolgáltatók számára hozzáférést biztosítson az adatokhoz. A mikro- és kisvállalkozások mentesülnek e kötelezettségek alól. A III. fejezet meghatározza az adatok rendelkezésre bocsátására vonatkozó kötelezettségekre alkalmazandó általános szabályokat. Olyan esetekben, amikor az adattulajdonos a II. fejezet vagy más uniós vagy tagállami jogszabályok értelmében köteles adatokat az adatátvevő számára hozzáférhetővé tenni, az általános keret meghatározza az adatok rendelkezésre bocsátásának feltételeit és az alkalmazandó kompenzációt. A feltételeknek méltányosnak és megkülönböztetésmentesnek, a kompenzációknak pedig észszerűnek kell lenniük, és nem akadályozhatják meg, hogy más uniós jogszabályok vagy az uniós jogot végrehajtó nemzeti jogszabályok kizárják a kompenzációt, illetve alacsonyabb kompenzációt írjanak elő az adatok rendelkezésre bocsátásáért. Az ágazati jogszabályok eltérő rendelkezése hiányában a kkv-k esetében megállapított kompenzáció nem haladhatja meg az adatok rendelkezésre bocsátásával kapcsolatban felmerült költségeket. A tagállamok által tanúsított vitarendezési testületek segítséget nyújthatnak azoknak a feleknek, amelyek nem értenek egyet a kompenzációval vagy a megállapodás feltételeivel. A IV. fejezet foglalkozik a vállalkozások közötti adatmegosztási szerződésekben foglalt tisztességtelen feltételekkel azokban az esetekben, amikor az egyik fél egyoldalúan kényszerít valamely szerződési feltételt egy mikro-, kis- vagy középvállalkozásra. Ez a fejezet biztosítja, hogy az adathozzáférésre és az adatfelhasználásra vonatkozó szerződéses megállapodások kapcsán ne lehessen visszaélni a szerződő felek tárgyalási pozíciójában fennálló egyenlőtlenségekkel. A méltányosság hiányát megállapító teszt eszköze tartalmaz egy általános rendelkezést, amely meghatározza az adatmegosztással kapcsolatos szerződési feltétel tisztességtelen jellegét, kiegészítve azon feltételek listájával, amelyek vagy mindig tisztességtelenek, vagy vélelmezhetően tisztességtelenek. Kiegyensúlyozatlan alkupozíciók esetén ez a vizsgálat védi a gyengébb szerződő felet a tisztességtelen szerződésekkel szemben. Az ilyen tisztességtelen gyakorlat mindkét szerződő fél esetében akadályozza az adatfelhasználást. Ennek köszönhetően a rendelkezések az adatgazdaságon belül biztosítják a méltányosabb értékelosztást. A Bizottság által ajánlott szerződésifeltétel-minták segíthetik az üzletfeleket a tisztességes feltételeken alapuló szerződések megkötésében. Az V. fejezet harmonizált keretet létesít annak érdekében, hogy a közszférabeli szervezetek és az uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek a vállalkozások birtokában lévő adatokat felhasználhassák olyan helyzetekben, amikor rendkívüli szükséglet merül fel. A keret az adatok rendelkezésre bocsátásának kötelezettségén alapul, és csak szükséghelyzetben vagy olyan esetekben lenne alkalmazandó, amikor a közszférabeli szervezeteknél rendkívüli szükséglet jelentkezik bizonyos adatok felhasználására, amelyek nem szerezhetők be kellő időben a piacon új jogszabályok elfogadása vagy meglévő jelentéstételi kötelezettségek révén. Ha olyan rendkívüli szükséglet jellemezte helyzet – népegészségügyi vagy más szükséghelyzet, illetve jelentős természeti vagy ember okozta katasztrófa – áll elő, amely rendkívüli reakciót követel meg, az adatokat ingyenesen kellene rendelkezésre bocsátani. Egyéb rendkívüli szükségletek esetén, így például szükséghelyzetek megelőzése vagy az azokból való kilábalás megkönnyítése érdekében célszerű lenne, ha az adatokat rendelkezésre bocsátó adattulajdonos jogosultságot szerezne kompenzációra, amely magában foglalja a vonatkozó adatok rendelkezésre bocsátásával kapcsolatos költségeket és egy észszerű árrést is. Annak biztosítása érdekében, hogy az adatigénylési joggal ne éljenek vissza, és hogy a közszféra elszámoltatható legyen, ha él ezzel a jogával, az adatigénylésnek arányosnak kell lennie, egyértelműen meg kell jelölnie az elérendő célt, és tiszteletben kell tartania az adatokat rendelkezésre bocsátó vállalkozás érdekeit. Az illetékes hatóságok biztosítanák az adatigénylések átláthatóságát és nyilvános hozzáférhetőségét. Emellett az ebben az összefüggésben felmerülő panaszokat is kezelnék. A VI. fejezet a felhő-, perem- és egyéb adatfeldolgozási szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatókra alkalmazandó szerződéses, üzleti és technikai jellegű szabályozási minimumkövetelményeket vezet be annak érdekében, hogy lehetővé tegye az ilyen szolgáltatások közötti váltást. A javaslat különösen azt biztosítja, hogy az ügyfelek szolgáltatóváltást követően is megőrizhessék a szolgáltatás funkcionális egyenértékűségét (a funkcionalitás minimális szintjét). A javaslat kivételt tartalmaz a műszakilag nem kivitelezhető esetekre, ám ezzel kapcsolatban a bizonyítási terhet a szolgáltatóra hárítja. A javaslat nem ír elő konkrét műszaki szabványokat vagy interfészeket. Előírja azonban, hogy a szolgáltatásoknak kompatibilisnek kell lenniük az európai szabványokkal vagy a nyílt átjárhatósági műszaki előírásokkal, amennyiben léteznek ilyenek. A VII. fejezet a harmadik feleknek az uniós piacon kínált adatkezelési szolgáltatások révén az Unióban tárolt nem személyes adatokhoz való jogellenes hozzáférésével foglalkozik. A javaslat nem érinti az uniós polgárok vagy vállalkozások birtokában lévő adatokhoz való hozzáférés iránti kérelmek jogalapját, és nem érinti az Unió adatvédelmi és magánélet-védelmi keretét. Konkrét biztosítékokat nyújt azáltal, hogy a szolgáltatóknak minden észszerű technikai, jogi és szervezeti intézkedést meg kell tenniük az ilyen adatokhoz való, az uniós jog szerinti adatvédelmi kötelezettségekbe ütköző hozzáférés megakadályozása érdekében, kivéve azokat az eseteket, amikor szigorú feltételek teljesülnek. A rendelet megfelel az Unió által a WTO-ban és a kétoldalú kereskedelmi megállapodásokban vállalt nemzetközi kötelezettségeknek. A VIII. fejezet rendelkezik az adattér-üzemeltetők és az adatfeldolgozási szolgáltatók közötti interoperabilitás alapvető követelményeiről, valamint az intelligens szerződésekre vonatkozó alapvető követelményekről. A fejezet a zökkenőmentes, több szolgáltatóra épülő felhőkörnyezet előmozdítása érdekében lehetővé teszi az adatfeldolgozási szolgáltatások interoperabilitását szolgáló nyílt átjárhatósági előírásokat és európai szabványokat is. A IX. fejezet az egyes tagállamok illetékes hatóságaival együtt meghatározza a végrehajtási és érvényesítési keretet, beleértve a panasztételi mechanizmust is. A Bizottság önkéntesen alkalmazható szerződésifeltétel-mintákra is javaslatot tesz az adathozzáférésre és az adatfelhasználásra vonatkozóan. E rendelet megsértése esetén szankciókat kell alkalmazni. A X. fejezet olyan rendelkezést tartalmaz, amelynek értelmében a 96/9/EK irányelvben megállapított sui generis jog nem alkalmazandó azokra az adatbázisokra, amelyek egy termék vagy kapcsolódó szolgáltatás használata révén kapott vagy generált adatokat tartalmaznak, így megakadályozható, hogy a felhasználók az ilyen adatbázisok esetében ténylegesen éljenek az e rendelet 4. cikke szerinti adathozzáférési és -felhasználási jogukkal, illetve az e rendelet 5. cikke szerinti, harmadik felekkel való megosztás jogával. A XI. fejezet lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az adatfeldolgozási szolgáltatókra kivetett szolgáltatóváltási díjakra vonatkozó nyomonkövetési mechanizmus bevezetése, az interoperabilitásra vonatkozó alapvető követelmények további pontosítása, valamint az adatfeldolgozási szolgáltatások interoperabilitását szolgáló nyílt átjárhatósági előírások és európai szabványok hivatkozásának közzététele céljából. A fejezet előírja továbbá, hogy bizottsági eljárás keretében végrehajtási jogi aktusokat kell elfogadni az interoperabilitásra és az intelligens szerződésekre vonatkozó egységes előírások elfogadásának megkönnyítése érdekében azokban az esetekben, amikor nem léteznek harmonizált szabványok, vagy azok nem elegendőek az alapvető követelményeknek való megfelelés biztosításához. A javaslat tisztázza az adatmegosztási jogokat és kötelezettségeket szabályozó egyéb uniós jogi aktusokkal való kapcsolatot is. 2022/0047 (COD)

Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a méltányos adathozzáférésre és adatfelhasználásra vonatkozó harmonizált szabályokról

(adatmegosztási jogszabály) (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)Az utóbbi években az adatközpontú technológiák átalakították a gazdaság valamennyi ágazatát. A tárgyak internetéhez kapcsolódó termékek terjedése különösen növelte az adatok mennyiségét és potenciális értékét a fogyasztók, a vállalkozások és a társadalom számára. A különböző területekről származó jó minőségű és interoperábilis adatok növelik a versenyképességet és az innovációt, és biztosítják a fenntartható gazdasági növekedést. Egyazon adatkészletet anélkül lehet potenciálisan különböző célokra és korlátlan mértékben felhasználni és újrafelhasználni, hogy az minőségében vagy mennyiségében csorbulna. (2)Az adatmegosztás akadályai miatt a társadalom javát szolgáló adatok elosztása nem optimális. Ezen akadályok közé tartozik az adattulajdonosokat az adatmegosztási megállapodások önkéntes megkötésére ösztönző tényezők hiánya, az adatokkal kapcsolatos jogokkal és kötelezettségekkel kapcsolatos bizonytalanság, a technikai interfészek szerződéskötési és végrehajtási költségei, az adatsilókban tárolt adatok nagy fokú széttagoltsága, a metaadatok rossz színvonalú kezelése, a szemantikus és technikai interoperabilitásra vonatkozó szabványok hiánya, az adathozzáférést akadályozó szűk keresztmetszetek, a közös adatmegosztási gyakorlatok hiánya, valamint az adathozzáférés és az adatfelhasználás tekintetében a szerződő felek közötti egyensúlyhiánnyal való visszaélés. (3)A mikro-, kis- és középvállalkozások jelenlétével jellemezhető ágazatokban gyakran hiányoznak az adatok gyűjtéséhez, elemzéséhez és felhasználásához szükséges digitális kapacitások és készségek, és az adathozzáférés gyakran korlátozott, ha azok a rendszeren belül egyetlen szereplőnél összpontosulnak, vagy ha hiányzik az adatok közötti, az adatszolgáltatások közötti vagy a határokon átnyúló interoperabilitás. (4)A digitális gazdaság igényeinek kielégítése és a jól működő belső adatpiac előtt álló akadályok elhárítása érdekében harmonizált keretet kell létrehozni, amely meghatározza, hogy a gyártón vagy más adattulajdonoson kívül ki jogosult hozzáférni a termékek vagy kapcsolódó szolgáltatások által előállított adatokhoz, milyen feltételek mellett és milyen alapon. Ennek megfelelően célszerű lenne, ha a tagállamok nem fogadnának el vagy tartanának fenn további nemzeti követelményeket az e rendelet hatálya alá tartozó kérdésekre vonatkozóan – kivéve, ha e rendelet erről kifejezetten rendelkezik –, mivel az érintené e rendelet közvetlen és egységes alkalmazását. (5)Ez a rendelet biztosítja, hogy egy termék vagy kapcsolódó szolgáltatás uniós felhasználói kellő időben hozzáférhessenek az adott termék vagy kapcsolódó szolgáltatás használata során keletkezett adatokhoz, és hogy e felhasználók felhasználhassák az adatokat, többek között az általuk választott harmadik felekkel való adatmegosztás révén. A rendelet előírja az adattulajdonos számára, hogy bizonyos körülmények között a felhasználók és az általuk kijelölt harmadik felek rendelkezésére bocsássanak adatokat. Biztosítja továbbá, hogy az adattulajdonosok méltányos, észszerű és megkülönböztetésmentes feltételek mellett és átlátható módon bocsássák az adatokat az uniós adatátvevők rendelkezésére. A magánjogi szabályok az adatmegosztás átfogó keretének kulcsfontosságú elemei. Ezért ez a rendelet kiigazítja a szerződési jogi szabályokat, és megakadályozza a szerződő felek közötti egyensúlyhiánnyal való visszaéléseket, amelyek meggátolják a 2003/361/EK ajánlás szerinti mikro-, kis- és középvállalkozások méltányos adathozzáférését és adatfelhasználását. Ez a rendelet azt is biztosítja, hogy az adattulajdonosok a közérdekű feladatok ellátásához szükséges adatokat a tagállamok közszférabeli szervezetei, valamint rendkívüli szükségletek esetén az uniós intézmények, ügynökségek és szervek rendelkezésére bocsássák. A rendelet célja az is, hogy Unió-szerte megkönnyítse az adatfeldolgozási szolgáltatások közötti váltást, és fokozza az adatok, valamint az adatmegosztási mechanizmusok és szolgáltatások interoperabilitását. Ez a rendelet nem értelmezhető úgy, hogy elismeri vagy megteremti az adattulajdonos adatbirtoklásra, adathozzáférésre vagy adatfeldolgozására vonatkozó jogalapját, továbbá az adattulajdonos számára sem biztosít új jogokat a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatok felhasználására. Ehelyett abból a rendelkezési jogból indul ki, amelyet az adattulajdonos de facto vagy de jure ténylegesen élvez a termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások révén generált adatok felett. (6)Az adatgenerálás legalább két szereplő, a termék tervezője vagy gyártója, illetve a termék felhasználója tevékenységének eredménye. E megállapítás méltányossági kérdéseket vet fel a digitális gazdaságban, mivel az ilyen termékek vagy kapcsolódó szolgáltatások által rögzített adatok fontos inputot jelentenek az utópiaci, kiegészítő és egyéb szolgáltatások számára. Annak érdekében, hogy a nem versengő termékeknek minősülő adatok jelentette gazdasági előnyöket a gazdaság és a társadalom egyaránt kiaknázhassa, a kizárólagos adathozzáférési és adatfelhasználási jogokkal szemben a hozzáférési és felhasználási jogokra vonatkozó általános megközelítést kell előnyben részesíteni. (7)A személyes adatok védelméhez való alapvető jogot különösen az (EU) 2016/679 rendelet és az (EU) 2018/1725 rendelet biztosítja. Ezenfelül a 2002/58/EK irányelv védi a magánéletet és a közlések titkosságát, és rendelkezik azokról a feltételekről, amelyek lehetővé teszik a személyes és nem személyes adatok végberendezéseken való tárolását és onnan való lehívását. Ezek a jogszabályok biztosítják a fenntartható és felelős adatkezelés alapját, ideértve azt az esetet is, amikor az adatkészletek vegyesen tartalmaznak személyes és nem személyes adatokat. Ez a rendelet kiegészíti és nem sérti az adatvédelemre és a magánélet védelmére vonatkozó uniós jogot, különösen az (EU) 2016/679 rendeletet és a 2002/58/EK irányelvet. E rendelet egyetlen rendelkezése sem alkalmazható vagy értelmezhető oly módon, hogy az szűkíti vagy korlátozza a személyes adatok védelméhez való jogot, illetve a magánélet tiszteletben tartásához és a közlések titkosságához való jogot. (8)Az adatminimalizálás, valamint a beépített és alapértelmezett adatvédelem elve alapvető fontosságú, ha az adatkezelés jelentős kockázatot jelent az egyének alapvető jogaira nézve. Figyelembe véve a technika állását, az adatmegosztásban részt vevő valamennyi félnek – beleértve azokat is, amelyek e rendelet hatálya alá tartoznak – technikai és szervezési intézkedéseket kell végrehajtania e jogok védelme érdekében. Ezek az intézkedések nemcsak az álnevesítést és a titkosítást foglalják magukban, hanem az egyre inkább elérhető technológia használatát is, amely lehetővé teszi, hogy az adatokhoz algoritmusokat rendeljenek, és anélkül szolgál értékes információkkal, hogy az adatokat a feleknek egymás között át kellene adniuk, illetve a nyers vagy strukturált adatokat másolni kellene.

(9)Ez a rendelet kiegészíti és nem sérti a fogyasztók érdekeinek előmozdítására és a magas szintű fogyasztóvédelem biztosítására, valamint a fogyasztók egészsége, biztonsága és gazdasági érdekei védelmére irányuló uniós jogot, különösen a 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, a 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet és a 93/13/EGK európai parlamenti és tanácsi irányelvet. (10)Ez a rendelet nem érinti a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából, illetve vám- és adóügyi célokból történő adatmegosztást, adathozzáférést és adatfelhasználást előíró uniós jogi aktusokat, függetlenül attól, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés alapján milyen jogalap alapján fogadták el azokat. E jogi aktusok közé tartozik az online terrorista tartalom terjesztésével szembeni fellépésről szóló, 2021. április 29-i (EU) 2021/784 európai parlamenti és tanácsi rendelet, [elfogadásukat követően a digitális bizonyítékokra vonatkozó javaslatok (COM(2018) 225 és 226)], a digitális szolgáltatások egységes piacáról és a 2000/31/EK irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre (digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály) irányuló javaslat, valamint az ezzel összefüggésben elsősorban az Európa Tanács számítástechnikai bűnözésről szóló 2001. évi egyezménye (budapesti egyezmény) alapján folytatott nemzetközi együttműködés. Ez a rendelet nem érinti a tagállamok hatáskörét a közbiztonsággal, a védelemmel és a nemzetbiztonsággal kapcsolatos, az uniós joggal összhangban álló tevékenységek, a vámhatóságok kockázatkezelési tevékenységei és általánosságban a Vámkódex gazdasági szereplők általi betartásának ellenőrzése tekintetében. (11)E rendelet nem hivatott érinteni az uniós piacon forgalomba hozandó termékekre vonatkozó fizikai tervezési és adatszolgáltatási követelményeket meghatározó uniós jogszabályokat. (12)Ez a rendelet kiegészíti és nem sérti az egyes termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó akadálymentességi követelmények megállapítására irányuló uniós jogot, különösen az (EU) 2019/882 irányelvet. (13)Ez a rendelet nem érinti a tagállamok hatáskörét a közbiztonsággal, a védelemmel és a nemzetbiztonsággal kapcsolatos, az uniós joggal összhangban álló tevékenységek, a vámhatóságok kockázatkezelési tevékenységei és általánosságban a Vámkódex gazdasági szereplők általi betartásának ellenőrzése tekintetében. (14)Ugyanakkor e rendelet hatálya alá tartoznak azok a fizikai termékek, amelyek alkotóelemeik révén adatokat szereznek meg, generálnak vagy gyűjtenek a teljesítményükre, használatukra vagy környezetükre vonatkozóan, és amelyek képesek ezeket az adatokat nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatáson (a dolgok internetén) keresztül továbbítani. Az elektronikus hírközlési szolgáltatások közé tartoznak a földi telefonhálózatok, a televíziós kábelhálózatok, a műholdas hálózatok és a kis hatótávolságú kommunikációs hálózatok. A szóban forgó termékek lehetnek járművek, háztartási berendezések és fogyasztási cikkek, orvostechnikai és egészségügyi eszközök, illetve mezőgazdasági és ipari gépek. Az adatok leképezik a felhasználói tevékenységeket és eseményeket, és ennek megfelelően a felhasználó számára hozzáférhetőnek kell lenniük, ugyanakkor az ezekből az adatokból származó vagy kikövetkeztethető információk – ha azokat jogszerűen birtokolják – nem tartoznak e rendelet hatálya alá. Ezek az adatok potenciális értéket képezhetnek a felhasználó számára, és támogathatják az innovációt, valamint a környezet, az egészség és a körforgásos gazdaság védelmét szolgáló digitális és egyéb szolgáltatások fejlesztését, különösen azáltal, hogy megkönnyítik a szóban forgó termékek karbantartását és javítását. (15)Ezzel szemben egyes olyan termékek, amelyeket elsősorban tartalmak megjelenítésére, lejátszására, rögzítésére és továbbítására – többek között online szolgáltatások általi használatra – terveztek nem tartoznak e rendelet hatálya alá. Ilyen termékek például a személyi számítógépek, a szerverek, a táblagépek és az okostelefonok, a kamerák, a webkamerák, a hangrögzítő rendszerek és a szövegszkennerek. Esetükben emberi beavatkozásra van szükség ahhoz, hogy különféle tartalmakat – például szöveges dokumentumokat, hangfájlokat, videofájlokat, játékokat, digitális térképeket – állítsanak elő. (16)Szabályokat kell megállapítani azokra az összekapcsolt termékekre vonatkozóan, amelyek olyan szolgáltatást tartalmaznak, vagy olyan szolgáltatással állnak összeköttetésben, amelynek hiányában a termék nem képes rendeltetésének megfelelően működni. Az ilyen kapcsolódó szolgáltatások képezhetik adásvételi, bérleti vagy lízingszerződések részét is, ugyanakkor az azonos típusú termékek esetében szokásosnak minősülnek, és a termék jellegéből adódóan, továbbá figyelembe véve az eladó, a bérbeadó, a lízingbe adó, vagy az ügyleti lánc korábbi szakaszaiban érintett egyéb szereplő – köztük a gyártó – által vagy nevében tett nyilatkozatokat, a felhasználó észszerűen elvárhatja ezeket. Ezek a kapcsolódó szolgáltatások maguk is értékes adatokat generálhatnak a felhasználó számára, függetlenül azon termék adatgyűjtési képességétől, amelyhez kapcsolódnak. Ezt a rendeletet olyan kapcsolódó szolgáltatásra is alkalmazni kell, amelyet nem maga az eladó, bérbeadó vagy lízingbe adó, hanem az adásvételi, bérleti vagy lízingszerződés alapján harmadik fél nyújt. Ha kétség merül fel azzal kapcsolatban, hogy a szolgáltatásnyújtás az adásvételi, bérleti vagy lízingszerződés részét képezi-e, ezt a rendeletet kell alkalmazni. (17)A termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatok magukban foglalják a felhasználó által szándékosan rögzített adatokat is. Az ilyen adatok közé tartoznak a felhasználó tevékenységének melléktermékeként generált adatok – például a diagnosztikai adatok –, csakúgy mint a felhasználó beavatkozása nélkül generált adatok, például a „készenléti üzemmódban” és a kikapcsolt állapotban rögzített adatok. Szintén ide sorolandók a termék által generált formában és formátumban tárolt adatokat is, de nem tartoznak ide az ilyen adatokból származtatott adatokat kiszámító szoftverfolyamatból származó adatok, mivel az ilyen szoftverfolyamatokra szellemi tulajdonjogok lehetnek érvényben. (18)A termék felhasználója az a jogi vagy természetes személy – például vállalkozás vagy fogyasztó –, amely a terméket megvásárolta, illetve bérbe vagy lízingbe vette. Attól függően, hogy milyen jogcímen használja azt, az ilyen felhasználó viseli, illetve élvezi a kapcsolódó termék használatából eredő kockázatokat és előnyöket, ugyanakkor célszerű, hogy a termék révén generált adatokhoz is hozzáférjen. A felhasználónak ezért jogosultnak kell lennie arra, hogy éljen az adott termék és bármely kapcsolódó szolgáltatás révén generált adatok kínálta előnyökkel. (19)A gyakorlatban a felhasználók nem férnek könnyen hozzá a termékek vagy a kapcsolódó szolgáltatások révén generált összes adathoz, és gyakran korlátozottak a lehetőségek a dolgok internetéhez kapcsolódó termékek által generált adatok hordozhatóságára. A felhasználók nem tudják megszerezni a javítási és egyéb szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók igénybevételéhez szükséges adatokat, a vállalkozások pedig nem tudnak innovatív, hatékonyabb és kényelmesebb szolgáltatásokat kialakítani. Számos ágazatban a gyártók a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatások műszaki tervezésének irányítása révén még akkor is gyakran meg tudják határozni, hogy milyen adatok keletkeznek, és azok miként férhetők hozzá, ha az adatokra nem jogosultak. Ezért biztosítani kell, hogy a termékek tervezése és gyártása, valamint a kapcsolódó szolgáltatások nyújtása oly módon történjen, hogy a felhasználó mindig könnyen hozzáférjen a használatuk révén generált adatokhoz. (20)Abban az esetben, ha egy termék több személy vagy szervezet tulajdonában áll, illetve ha a terméket több személy vagy szervezet béreli vagy lízingeli, és mindegyikük hozzáfér a kapcsolódó szolgáltatáshoz, észszerű erőfeszítéseket kell tenni a termék, a kapcsolódó szolgáltatás vagy a releváns interfész tervezése során annak érdekében, hogy minden személy hozzáférhessen az általa generált adatokhoz. Az adatokat generáló termékek felhasználóinak rendszerint felhasználói fiókot kell létrehozniuk. Ezzel a gyártó azonosíthatja a felhasználót, és megteremti az adathozzáférési kérelmekkel kapcsolatos kommunikáció módját. A jellemzően többek által használt termék gyártóinak vagy tervezőinek be kell vezetniük egy mechanizmust, amely ahhoz szükséges, hogy adott esetben minden egyes személyhez külön felhasználói fiók tartozzon, vagy akár több személy is használhassa ugyanazt a felhasználói fiókot. A felhasználó számára egyszerű kérelem alapján hozzáférést kell biztosítani az adatokhoz olyan mechanizmusok révén, amelyek a gyártó vagy az adattulajdonos által végzett vizsgálat vagy engedélyezés nélkül is automatikusan teljesítik a szóban forgó kérelmet. Ez azt jelenti, hogy az adatokat csak akkor kellene rendelkezésre bocsátani, ha a felhasználó azt ténylegesen igényli. Ha az adathozzáférési kérelem automatizált teljesítése nem lehetséges, például a termékhez vagy a szolgáltatáshoz biztosított felhasználói fiókon vagy kísérő mobilalkalmazáson keresztül, a gyártónak tájékoztatnia kell a felhasználót az adathozzáférés módjáról. (21)A termékek úgy is tervezhetők, hogy bizonyos adatok közvetlenül az eszköz beépített adattárából vagy a továbbított adatokat fogadó távoli szerverről is elérhetők legyenek. Az eszköz adattárához való hozzáférés nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatáshoz vagy mobilhálózathoz csatlakoztatott kábelalapú vagy vezeték nélküli helyi hálózatokon keresztül biztosítható. A szerver lehet a gyártó saját helyi szerverkapacitása, illetve az adattulajdonosként működő harmadik fél vagy felhőszolgáltató szerverkapacitása. Ezek tervezhetők úgy, hogy az adatok feldolgozását lehetővé tegyék a felhasználó vagy egy harmadik fél számára a terméken vagy egy, a gyártó által üzemeltetett számítási példányon . (22)A virtuális asszisztensek egyre nagyobb szerepet játszanak a fogyasztói környezet digitalizálásában, és könnyen használható interfészként szolgálnak tartalmak lejátszására, információkeresésre vagy a dolgok internetéhez kapcsolódó fizikai tárgyak aktiválására. A virtuális asszisztensek egységes kapuként működhetnek például az intelligens otthoni környezetben, és jelentős mennyiségű releváns adatot rögzíthetnek arról, hogy a felhasználók milyen interakciót folytatnak a dolgok internetéhez kapcsolódó – akár más felek által gyártott – termékekkel, és ezzel párhuzamosan a gyártó által biztosított interfészek, például érintőképernyők vagy okostelefon-alkalmazások helyébe is léphetnek. Előfordulhat, hogy a felhasználó ezeket az adatokat harmadik fél gyártók rendelkezésére kívánja bocsátani, és ezáltal új intelligens otthoni szolgáltatásokat igénybe venni. Az ilyen virtuális asszisztenseknek az e rendeletben előírt adathozzáférési jog hatálya alá kell tartozniuk, a virtuális asszisztens ébresztőszóval történő aktiválása előtt rögzített adatok, valamint a termék gyártójától eltérő szervezet által biztosított virtuális asszisztensen keresztül a termékkel való interakció során generált adatok tekintetében is. E rendelet hatálya azonban csak a felhasználó és a termék közötti, virtuális asszisztensen keresztüli interakcióból származó adatokra terjed ki. A virtuális asszisztens által előállított, a termék felhasználásától független adatok nem képezik a rendelet tárgyát. (23)A termék megvásárlására, bérlésére vagy lízingjére, illetve a kapcsolódó szolgáltatás nyújtására vonatkozó szerződés megkötése előtt egyértelmű és kellően részletes tájékoztatást kell nyújtani a felhasználó számára arról, hogy a generált adatok miként férhetők hozzá. Ez a kötelezettség átláthatóságot biztosít a generált adatok tekintetében, és megkönnyíti a felhasználó számára a könnyű hozzáférést. Ez a tájékoztatási kötelezettség nem érinti az adatkezelő azon kötelezettségét, hogy az (EU) 2016/679 rendelet 12., 13. és 14. cikke értelmében tájékoztassa az érintettet. (24)Ez a rendelet előírja az adattulajdonosok számára, hogy bizonyos körülmények között adatokat bocsássanak rendelkezésre. Ha személyes adatok kezelésére kerül sor, az adattulajdonosnak meg kell egyeznie az (EU) 2016/679 rendelet szerinti adatkezelővel. Ha a felhasználók érintettnek minősülnek, az adattulajdonosokat kötelezni kell arra, hogy e rendelettel összhangban hozzáférést biztosítsanak számukra adataikhoz, és az adatokat a felhasználó választása szerinti harmadik felek rendelkezésére bocsássák. Ez a rendelet azonban nem teremt az (EU) 2016/679 rendelet szerinti jogalapot arra, hogy az adattulajdonos személyes adatokhoz biztosítson hozzáférést vagy ilyen adatokat bocsásson harmadik fél rendelkezésére egy érintettnek nem minősülő felhasználó kérelmére, és nem értelmezhető úgy, hogy új jogot biztosít az adattulajdonos számára valamely termék vagy kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatok felhasználására. Ez különösen akkor érvényes, ha a gyártó az adattulajdonos. Ebben az esetben a gyártó a nem személyes adatokat a gyártó és a felhasználó közötti szerződéses megállapodás alapján használhatja fel. Ez a megállapodás a termékre vonatkozó adásvételi, bérleti vagy lízingszerződés részét képezheti. A megállapodásban foglalt minden olyan szerződési feltételnek átláthatónak kell lennie a felhasználó számára, amely előírja, hogy az adattulajdonos felhasználhatja a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás felhasználója által generált adatokat, beleértve azt is, hogy az adattulajdonos milyen célra kívánja felhasználni az adatokat. E rendelet nem hivatott megakadályozni azokat a szerződési feltételeket, amelyek kizárják vagy korlátozzák, hogy az adattulajdonos bizonyos adatokat vagy adatkategóriákat felhasználjon. E rendeletnek az sem célja, hogy megakadályozza, hogy az uniós jog vagy az uniós joggal összeegyeztethető nemzeti jog ágazatspecifikus szabályozási követelményeket írjon elő, amelyek jól meghatározott közrendi okokból kizárják vagy korlátozzák, hogy az adattulajdonos bizonyos ilyen adatokat felhasználjon. (25)Azokban az ágazatokban, amelyekben a végfelhasználókat ellátó gyártók kis számban összpontosulnak, a felhasználók csak korlátozottan oszthatnak meg adatokat a szóban forgó gyártókkal. Ilyen körülmények között előfordulhat, hogy a szerződéses megállapodások nem elegendőek a tudatos felhasználói magatartásra irányuló célkitűzés eléréséhez. Az adatok felett rendszerint változatlanul a gyártók rendelkeznek, így a felhasználók az általuk megvásárolt vagy lízingelt berendezések által generált adatokból képződő értéket nehezen tudják kiaknázni. Következésképpen a kisebb innovatív vállalkozásoknak korlátozott lehetőségeik vannak arra, hogy versenypiaci körülmények között adatalapú megoldásokat kínáljanak, és ezzel párhuzamosan csökken az európai adatgazdaság sokszínűségében rejlő potenciál is. E rendeletnek ezért az egyes ágazatokban a közelmúltban bekövetkezett fejleményekre kell épülnie, például a mezőgazdasági adatok szerződéses megállapodás útján történő megosztására vonatkozó magatartási kódexre. Az ágazatspecifikus igények és célkitűzések figyelembevételének egyik módja az ágazati jogszabályok előterjesztése. Ezen túlmenően nem kerülhet sor arra, hogy az adattulajdonos a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatokat arra használja fel, hogy következtetéseket vonjon le a felhasználó gazdasági helyzetéről, eszközeiről vagy termelési módszereiről, vagy hogy annak aktív piacain bármely más módon aláássa a felhasználó üzleti pozícióját. Ez például olyan helyzeteket hivatott megakadályozni, hogy a felhasználóval a mezőgazdasági vagy más termékeinek potenciális felvásárlása tárgyában folytatott szerződéses tárgyalások alkalmával a felhasználó kárára fel lehessen használni egy vállalkozás vagy egy gazdaság általános teljesítményével kapcsolatos ismereteket, vagy bizonyos piacokon az így szerzett információkat nagyobb aggregált adatbázisokba (pl. a következő betakarítási időszakkal kapcsolatban felhasznált terméshozam-adatbázisokba) táplálva közvetetten hátrányos helyzetbe lehessen hozni a felhasználót. A felhasználó számára biztosítani kell az engedélyek kezeléséhez szükséges műszaki interfészt, lehetőség szerint részletes engedélyezési opciókkal (például „egyszeri engedélyezés” vagy „engedélyezés ezen alkalmazás vagy szolgáltatás használata közben”), beleértve az engedély visszavonásának lehetőségét is. (26)Az adattulajdonos és a fogyasztó mint az adatokat generáló termék vagy kapcsolódó szolgáltatás felhasználója közötti szerződésekben a 93/13/EGK irányelvet kell alkalmazni a szerződési feltételekre annak biztosítása érdekében, hogy a fogyasztóra ne vonatkozzanak tisztességtelen szerződési feltételek. A 2003/361/EK ajánlás mellékletének 2. cikkében meghatározott mikro-, kis- vagy középvállalkozásokkal szemben egyoldalúan kikényszerített tisztességtelen szerződési feltételek esetében ez a rendelet úgy rendelkezik, hogy az ilyen tisztességtelen feltételek nem kötelezőek az adott vállalkozásra nézve. (27)Az adattulajdonos megkövetelheti a megfelelő felhasználó-azonosítást, hogy ellenőrizze, a felhasználó jogosult-e hozzáférni az adatokhoz. Abban az esetben, ha az adatkezelő nevében az adatfeldolgozó kezel személyes adatokat, az adattulajdonosnak biztosítania kell, hogy az adathozzáférési kérelmet az adatfeldolgozó fogadja és kezelje. (28)A felhasználó az adatokat bármely jogszerű célra felhasználhatja. Ez magában foglalja azt is, ha a felhasználó az e rendelet biztosította jog gyakorlása folytán kapott adatokat egy olyan harmadik félnek adja át vagy adatja át az adattulajdonossal, amely az adattulajdonos által nyújtott valamely szolgáltatással esetlegesen versenyben álló utópiaci szolgáltatást kínál. Az adattulajdonosnak biztosítania kell, hogy a harmadik fél rendelkezésére bocsátott adatok ugyanolyan pontosak, teljesek, megbízhatóak, relevánsak és naprakészek legyenek, mint azok az adatok, amelyekre a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használatából adódóan maga az adattulajdonos is jogosult lehet vagy amelyekhez hozzáférhet. Az adatfeldolgozás során tiszteletben kell tartani az üzleti titkokat és a szellemi tulajdonjogokat. Fontos fenntartani az ösztönzőket, amelyek előmozdítják a termékbe beépített érzékelőkből származó adatok felhasználásán alapuló funkciókkal ellátott termékekbe való beruházást. Ennek megfelelően e rendelet célja az új, innovatív termékek vagy kapcsolódó szolgáltatások fejlesztésének előmozdítása, az utópiacokon zajló innováció ösztönzése, csakúgy mint az adatokat felhasználó, akár különféle termékekből vagy kapcsolódó szolgáltatásokból származó adatokon alapuló, teljesen új szolgáltatások fejlesztésének ösztönzése. A rendelet ugyanakkor arra is törekszik, hogy ne veszélyeztesse az adatokat rendelkezésre bocsátó terméktípus beruházási ösztönzőit, így például ne fordulhasson elő, hogy az adatokat egy versenytárs termék kifejlesztéséhez használják fel.

(29)Az a harmadik fél, amelynek az adatokat rendelkezésre bocsátják, lehet vállalkozás, kutatószervezet vagy nonprofit szervezet. Az adatok harmadik fél számára történő rendelkezésre bocsátása során az adattulajdonos nem élhet vissza pozíciójával annak érdekében, hogy versenyelőnyre tegyen szert azokon a piacokon, ahol az adattulajdonos és a harmadik fél közvetlen versenyben állhat. Ezen túlmenően nem kerülhet sor arra, hogy az adattulajdonos a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatokat arra használja fel, hogy következtetéseket vonjon le a harmadik fél gazdasági helyzetéről, eszközeiről vagy termelési módszereiről, vagy hogy annak aktív piacain bármely más módon aláássa a harmadik fél üzleti pozícióját. (30)Egy termék vagy kapcsolódó szolgáltatás használata – különösen akkor, ha a felhasználó természetes személy – olyan adatokat generálhat, amelyek egy azonosított vagy azonosítható természetes személyhez (az érintetthez) kapcsolódnak. Az ilyen adatok kezelésére az (EU) 2016/679 rendeletben megállapított szabályok vonatkoznak, ideértve azt az esetet is, amikor az adatkészletben szereplő személyes és nem személyes adatok elválaszthatatlanul kapcsolódnak egymáshoz. Az érintett lehet a felhasználó vagy más természetes személy. Személyes adatok igénylésére csak az adatkezelő és az érintett jogosult. A felhasználó mint érintett, bizonyos körülmények között az (EU) 2016/679 rendelet alapján jogosult hozzáférni a rá vonatkozó személyes adatokhoz; e rendelet nem érinti ezeket a jogokat. E rendelet értelmében a felhasználó természetes személyként jogosult továbbá hozzáférni a termék által generált összes személyes és nem személyes adathoz. Ha a felhasználó nem az érintett, hanem egy vállalkozás – ideértve az egyéni vállalkozókat is –, és nem egy közösen használt háztartási termékről van szó, a felhasználó az (EU) 2016/679 rendelet értelmében vett adatkezelőnek minősül. Ennek megfelelően ha az ilyen adatkezelőnek minősülő felhasználó egy termék vagy kapcsolódó szolgáltatás felhasználása révén generált személyes adatokra tart igényt, az adatkezeléshez rendelkeznie kell az (EU) 2016/679 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerinti jogalappal, amely lehet például az érintett hozzájárulása vagy jogos érdek. A szóban forgó felhasználónak biztosítania kell, hogy az érintett megfelelő tájékoztatást kapjon az említett adatkezelés meghatározott, egyértelmű és jogszerű céljairól, valamint arról, hogy miként gyakorolhatja ténylegesen jogait. Ha az adattulajdonos és a felhasználó az (EU) 2016/679 rendelet 26. cikke értelmében közös adatkezelőknek minősülnek, kötelesek átlátható módon, a közöttük létrejött megállapodásban meghatározni az említett rendelet szerinti kötelezettségek teljesítéséért fennálló felelősségük megoszlását. Lényeges, hogy az adatok rendelkezésre bocsátását követően az említett felhasználó akkor válhat adattulajdonossá, ha megfelel az e rendelet szerinti kritériumoknak; ilyen esetben az e rendelet szerinti, az adatok rendelkezésre bocsátására vonatkozó kötelezettségek hatálya alá kerül. (31)A termék vagy kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatokat csak a felhasználó kérelmére szabad harmadik fél rendelkezésére bocsátani. Ez a rendelet ennek megfelelően kiegészíti az (EU) 2016/679 rendelet 20. cikkében biztosított jogot. Az említett cikk arról rendelkezik, hogy az érintett jogosult arra, hogy a rá vonatkozó személyes adatokat strukturált, széles körben használt, géppel olvasható formátumban megkapja, továbbá arra, hogy ezeket az adatokat egy másik adatkezelőnek továbbítsa, ha az adatkezelés a 6. cikk (1) bekezdésének a) pontja vagy a 9. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti hozzájáruláson, vagy a 6. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti szerződésen alapul. Az érintett jogosult arra is, hogy – ha ez technikailag megvalósítható – kérje a személyes adatok adatkezelők közötti közvetlen továbbítását. A 20. cikk egyértelműsíti, hogy az érintett által szolgáltatott adatokra vonatkozik, de nem határozza meg, hogy ehhez szükség van-e az érintett aktív közreműködésére, és azt sem tisztázza, hogy azokra a helyzetekre is alkalmazandó-e, amikor egy termék vagy kapcsolódó szolgáltatás tervezéséből adódóan eleve passzív módon észleli az érintett viselkedését vagy az érintettel kapcsolatos egyéb információkat. Az e rendelet szerinti jog többféle módon egészíti ki a személyes adatoknak az (EU) 2016/679 rendelet 20. cikke szerinti fogadására és hordozására vonatkozó jogot. Jogalapot teremt a felhasználók számára ahhoz, hogy hozzáférjenek a termék vagy a kapcsolódó szolgáltatás használata révén generált adatokhoz, és azokat harmadik fél rendelkezésére bocsássák, függetlenül attól, hogy az adatok személyes adatok-e vagy sem, aktívan szolgáltatott vagy passzívan megfigyelt adatok-e, és tekintet nélkül az adatkezelés jogalapjára. Az (EU) 2016/679 rendelet 20. cikkében előírt technikai kötelezettségektől eltérően ez a rendelet a hatálya alá tartozó valamennyi – akár személyes, akár nem személyes – adattípus tekintetében előírja és biztosítja, hogy a harmadik felek hozzáférése technikailag megvalósítható legyen. Lehetővé teszi továbbá az adattulajdonos számára, hogy a felhasználó terméke által generált adatokhoz való közvetlen hozzáférés biztosításával kapcsolatban felmerülő költségekért harmadik felek – de nem a felhasználó – által fizetendő észszerű kompenzációt állapítson meg. Ha az adattulajdonos és a harmadik fél nem tud megállapodni az ilyen közvetlen hozzáférés feltételeiről, az érintettet semmilyen módon nem lehet megakadályozni abban, hogy az (EU) 2016/679 rendeletben foglalt jogokat – beleértve az adathordozhatósághoz való jogot – az említett rendelettel összhangban jogorvoslatért folyamodva gyakorolja. Ebben az összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az (EU) 2016/679 rendelettel összhangban a szerződéses megállapodás nem teszi lehetővé, hogy az adattulajdonos vagy a harmadik fél a személyes adatok különleges kategóriáit kezelje. (32)A végberendezésen tárolt és onnan lekérdezett adatokhoz való hozzáférés a 2002/58/EK irányelv hatálya alá tartozik, amelynek értelmében e hozzáférés az előfizető vagy felhasználó hozzájárulásához kötött, kivéve, ha az feltétlenül szükséges a felhasználó vagy előfizető által kifejezetten kért, információs társadalommal összefüggő szolgáltatás nyújtásához (vagy ha annak kizárólagos célja közléstovábbítás). A 2002/58/EK irányelv (a továbbiakban: elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (és a javasolt elektronikus hírközlési adatvédelmi rendelet) védi a felhasználó végberendezésének integritását az adatkezelési és -tárolási kapacitások használata, valamint az adatgyűjtés tekintetében. A dolgok internetéhez kapcsolódó berendezések akkor minősülnek végberendezésnek, ha közvetlenül vagy közvetve nyilvános hírközlő hálózathoz kapcsolódnak. (33)A felhasználók kihasználásának megakadályozása érdekében a harmadik felek, amelyeknek a felhasználó kérelmére adatokat bocsátottak rendelkezésre, csak a felhasználóval egyeztetett célokra folytathatnak adatkezelést, és csak akkor oszthatják meg az említett adatokat más harmadik felekkel, ha ez a felhasználó által igényelt szolgáltatás nyújtásához szükséges. (34)Az adatminimalizálás elvével összhangban a harmadik fél csak a felhasználó által igényelt szolgáltatás nyújtásához szükséges kiegészítő információkhoz férhet hozzá. Miután a harmadik fél hozzáférést kapott az adatokhoz, azokat kizárólag a felhasználóval egyeztetett célokra, az adattulajdonos beavatkozása nélkül kezelheti. A felhasználó számára ugyanolyan könnyűnek kell lennie a harmadik fél adatokhoz való hozzáférésének megtagadása vagy megszüntetése, mint a hozzáférés engedélyezése. A harmadik fél semmilyen módon nem kényszerítheti, vezetheti félre vagy manipulálhatja a felhasználót – többek között felhasználói digitális interfészen keresztül sem – a felhasználói autonómia, a döntéshozatal vagy a választás aláásásával vagy gyengítésével. Ebben az összefüggésben a harmadik felek digitális interfészeik tervezésekor nem hagyatkozhatnak úgynevezett sötét megoldásokra. A sötét megoldások olyan webszerkesztési technikák, amelyek a fogyasztókat megtévesztő módon számukra hátrányos következményekkel járó, nem kívánt döntések felé terelik. Ezek a manipulatív technikák felhasználhatók arra, hogy a felhasználókat – különösen a kiszolgáltatott fogyasztókat – meggyőzzék arról, hogy nem kívánt magatartást tanúsítsanak, és félrevezessék őket azáltal, hogy adatközlési műveletekkel kapcsolatos döntések felé terelik őket, vagy indokolatlanul torzítják a szolgáltatás felhasználóinak döntéshozatalát oly módon, hogy az aláássa és gyengíti autonómiájukat, döntéshozatalukat és választásukat. Az uniós joggal összhangban lévő általános és jogszerű üzleti gyakorlatok önmagukban nem tekinthetők sötét megoldásoknak. A harmadik feleknek teljesíteniük kell a vonatkozó uniós jog szerinti kötelezettségeiket, különösen a 2005/29/EK irányelvben, a 2011/83/EU irányelvben, a 2000/31/EK irányelvben és a 98/6/EK irányelvben meghatározott követelményeket. (35)A harmadik félnek tartózkodnia kell attól is, hogy az adatokat egyének profilalkotásához használja fel, kivéve, ha ezek az adatkezelési tevékenységek feltétlenül szükségesek a felhasználó által igényelt szolgáltatás nyújtásához. A felhasználóval egyeztetett célból már nem szükséges adatok törlésére vonatkozó követelmény kiegészíti az érintettnek az (EU) 2016/679 rendelet 17. cikke szerinti törléshez való jogát. Ha a harmadik fél [az adatkormányzási rendelet] értelmében vett adatközvetítő szolgáltatás nyújtója, az érintettre az említett rendeletben előírt biztosítékokat kell alkalmazni. A harmadik fél felhasználhatja az adatokat egy új és innovatív termék vagy kapcsolódó szolgáltatás kifejlesztésére, versengő termék kifejlesztésére azonban nem. (36)Az induló vállalkozások, a kis- és középvállalkozások, valamint a hagyományos ágazatokban működő, kevésbé fejlett digitális képességekkel rendelkező vállalkozások nehezen férnek hozzá a releváns adatokhoz. E rendelet célja, hogy megkönnyítse e szervezetek adathozzáférését, miközben biztosítja, hogy a kapcsolódó kötelezettségek hatókörét a hatáskörtúllépés elkerülése érdekében a lehető legarányosabban alkalmazzák. A digitális gazdaságban kis számú, ugyanakkor jelentős nagyvállalat jelent meg, amelyek hatalmas adatmennyiség felhalmozása és összesítése, valamint a monetizálásukhoz szükséges technológiai infrastruktúra révén számottevő gazdasági erőre tettek szert.