Az európai migrációs stratégia keretében harmadik országokkal kialakítandó új partnerségi keret létrehozásáról szóló közlemény

Az EU fokozott erőfeszítései ellenére a Földközi-tengeren továbbra is nap mint nap halálesetek következnek be. Európa jelenleg minden korábbit meghaladó migrációs áramlással néz szembe, amit olyan geopolitikai és gazdasági tényezők ösztönöznek, amelyek továbbra is fennállnak és talán még intenzívebbé válnak az elkövetkező években. Ez valóban globális kihívást jelent, ugyanis világszerte több, mint 60 millió ember kényszerült lakóhelye elhagyására. Az említett áramlásokat gátlástalan embercsempészek segítik, akik arra törekszenek, hogy hasznot húzzanak a kiszolgáltatott emberek elkeseredettségéből. Európa kötelessége reagálni; hogy segítsen a migránsok és menekültek sorsán; és igazolja polgárai számára, hogy a migráció – abban a nagyságrendben is, ahogy manapság tapasztaljuk – fenntarthatóan szabályozható. Jelen közlemény kifejti, hogy az EU külső tevékenysége hogyan segíti elő e célok elérését.

Az európai migrációs stratégia egy évvel ezelőtti elfogadása óta sok mindent tettünk, nem utolsó sorban az EU határain túl. Emberek százezreit mentettük meg a tengeren. A 2015. novemberi vallettai csúcstalálkozó a migrációs kérdéseket állította középpontba az Uniónak az afrikai országokhoz fűződő kapcsolataiban. Az EU–Törökország nyilatkozat új módokat határozott meg a migrációs áramlások rendezetté tételére és az életmentésre. A nyilatkozat hatása azonnal megmutatkozott. A szükséges segély biztosítása érdekében az új uniós pénzügyi eszközök segítséget nyújtanak ahhoz, hogy odahaza teremtsenek jobb jövőbeni kilátásokat azok számára, akik különben esetleg készek lennének kockára tenni az életüket az Európába vezető veszélyes utazás során. E fellépések azt mutatják, hogy az EU nem csupán a konkrét migrációs kihívások kezelésére áll készen, hanem a migráció hosszútávú kiváltó okainak megszüntetésére is.

Azonban még ennél is sokkal többet kell tenni. Az Unió még mindig humanitárius válsággal küzd. Harmadik országok és az EU partnerei menekültek millióit fogadták be, akik közül sokan otthonukat elhagyni kényszerült, kísérő nélküli kiskorúak, és Európába vágyó gazdasági migránsok. Beszámolók szerint Líbiában jelenleg több tízezer migráns keresi az Unióba való bejutás módját, és az érkezők száma napról napra emelkedik.

Az ésszerű reagáláshoz az EU-nak minden rendelkezésre álló eszközt fel kell használnia, valamint világos prioritásokat és mérhető célokat kell kitűznie maga elé. A fejlesztés- és szomszédságpolitikai eszközöknek meg kell erősíteniük a helyi kapacitásépítést, többek között a határellenőrzés, a menekültügy, az embercsempészet elleni küzdelem és a reintegrációs erőfeszítések terén. Valamennyi szereplőnek – a tagállamoknak, az uniós intézményeknek és a legfontosabb harmadik országoknak – partnerségben kell együttműködniük a migrációs áramlások rendezetté tétele érdekében. Ezzel egyidejűleg azon is dolgozni kell, hogy – következetes, közép és hosszú távú politikák alkalmazása révén – felszámolják az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás kiváltó okait, és hogy jobban kihasználják a meglévő eljárásokat és programokat. Mindezen tevékenységet olyan feltételek mellett kell végezni, amelyek maradéktalanul tiszteletben tartják a nemzetközi közjogot és az alapvető jogokat. Ez az új partnerségi keretre vonatkozó elképzelés.

Ennek az új partnerségi keretnek fokoznia kell a rászorulók támogatását a származási- és tranzitországokban. Elő kell segítenie biztonságos és fenntartható befogadási kapacitásokat kiépítését, valamint azt, hogy az otthonukhoz közel biztosítsanak tartós megoldásokat a migrációs nyomás által érintett harmadik országbeli régiókban tartózkodó menekültek és családtagjaik számára. A partnerségnek valós esélyeket kell teremtenie az Unióba történő áttelepítésre, hogy visszatartson a szabálytalan és veszélyes utazásoktól. Az ezt alátámasztó egyik lényeges elem a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos, következetes, hiteles és eredményes politika, amely maradéktalanul tiszteletben tartja az emberi jogokat és az érintett személyek méltóságát, valamint a visszaküldés tilalmának elvét. Készen kell állnunk arra, hogy nagyobb támogatást nyújtsunk azoknak a partnerországoknak, amelyek a legnagyobb erőfeszítéseket teszik, azonban nem szabad visszariadnunk a negatív ösztönzők alkalmazásától sem; az uniós segítségnyújtást és szakpolitikákat úgy kell kialakítani, hogy konkrét eredményeket hozzanak az irreguláris migránsok áramlásának megfékezése tekintetében.

Az új partnerségi keret ilyen formában nem pusztán a válságokra való reagálását segíti elő azonnali és mérhető eredmények révén, hanem emellett lefekteti az alapjait a származási-, tranzit- és célországok kialakítandó fokozott együttműködésnek, amelynek a megfelelően kezelt migráció és mobilitáspolitika áll a középpontjában.

1. LEVONT TANULSÁGOK

Még nem teljesen érttettük meg partnereinkkel azt az üzenetet, hogy jelenleg a migrációs kérdések jelentik a legfontosabb prioritást az EU külkapcsolataiban. Lényeges, hogy az összes tagállammal szorosan együttműködve világossá tegyük partnereink számára, hogy az egész Unió számára prioritást jelent a személyek szabálytalan és ellenőrizetlen mozgásának megoldása. Jóllehet az EU és partnerei legfontosabb érdekeire kiterjedő magas szintű párbeszédek során a felek konkrét politikai kötelezettségvállalásokat tettek, és meghozták az első gyakorlati intézkedéseket az együttműködés javítására, még sok a teendő, különösen a visszatérések és a visszafogadás terén.

Az európai migrációs stratégia előmozdítása érdekében rendszeres operatív intézkedésekre és heti gyakoriságú kapcsolattartásra van szükség

A migráció témájában folytatott magas szintű párbeszédek és a felülvizsgált európai szomszédságpolitika új irányt szabtak a migráció kezelésének a legfontosabb országokhoz fűződő kapcsolatokban. A 2015 októberi, Nyugat-Balkánról szóló vezetői találkozó a régió országai közötti rendszeres és strukturált párbeszédre, információ-megosztásra és együttműködésre szolgáló rendszert hozott létre, amelyet a konkrét szükségletekre vonatkozó közvetlen uniós támogatás egészít ki. Ezt a napi együttműködést alkalmassá lehetne tenni arra, hogy a többi érintett migrációs útvonalon is alkalmazható legyen, például Afrikában a rabati és kartúmi folyamat keretében az operatív együttműködés megerősítése céljából. A vallettai csúcstalálkozó – és az ahhoz kapcsolódó, 16 kiemelt kezdeményezésből álló cselekvési terv – meghatározta a közös felelősség kereteit, valamint kiemelte, hogy az EU-nak és az afrikai országoknak a partnerség szellemében kell tevékenykedniük. Most itt az ideje, hogy a cselekvési terv eredményekben mutatkozzon meg. Fokozni kell a végrehajtási folyamat intenzitását.