A rendelet 2. cikkének a) pontja szerint a „peszticidek” fogalma az 1107/2009/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott növényvédő szereket, valamint a 98/8/EK irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott biocid termékeket jelenti. A rendelet előírja, hogy a tagállamok kötelesek évente eljuttatni a Bizottsághoz az adott évben forgalomba hozott peszticidekre vonatkozó statisztikai adatokat (a peszticidek értékesítésére vonatkozó statisztikákat). Ezen túlmenően a mezőgazdaságban használt peszticidek esetében ötéves időszakokra kell megadniuk statisztikákat (ezek a peszticidek felhasználására vonatkozó statisztikák). Az adatoknak a bizalmas adatokat is tartalmazniuk kell. A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak a továbbított adatok minőségéről, a Bizottságnak pedig értékelnie kell ezen adatok minőségét.

„A Bizottság ötévente jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a rendelet végrehajtásáról. A jelentés értékeli különösen a benyújtott adatok minőségét – a 4. cikkel összhangban –, az adatgyűjtési módszereket, a vállalkozásokra, a mezőgazdasági üzemekre és a nemzeti közigazgatásra háruló terheket, valamint a statisztikáknak a peszticidek fenntartható használatáról szóló tematikus stratégia szempontjából való hasznosságát, különösen az 1. cikkben foglalt célok vonatkozásában. A jelentés adott esetben javaslatokat tartalmaz az adatminőség és az adatgyűjtési módszerek további javítására, javítva ezáltal az adatok rendelkezésre állását és összehasonlíthatóságát, csökkentve továbbá a vállalkozásokra, a mezőgazdasági üzemekre és a nemzeti közigazgatásra háruló terheket. Az első jelentést 2016. december 31-ig kell benyújtani.”

A peszticidek értékesítésére vonatkozó adatok nemzeti szinten nyújtanak megfelelő minőségű becslést a forgalomba hozott peszticid termékek összmennyiségéről. Az adatok jelezhetik az új típusú peszticidekkel kapcsolatos trendeket, a termékek mennyiségének az idők során való alakulását, valamint az emberekkel és a környezettel kapcsolatos későbbi kockázatokat. A becslések a későbbiekben tovább pontosíthatók azáltal, hogy különbséget tesznek a hivatásos és az otthoni/kerti (azaz a mezőgazdasági vagy a nem mezőgazdasági célú) felhasználásra vonatkozó engedélyek között. Az adatminőség kiegészítő ellenőrzéseit a megmaradt készletekre is lehet alkalmazni. További információért lásd a II. mellékletet.

Általában a legtöbb ország arról számolt be, hogy az alábbi óvintézkedésekkel igyekezett biztosítani az adataik kívánt statisztikai minőségét:

Az adatok lefedettségét és időszerűségét illetően az összes tagállam, valamint Svájc és Norvégia is megfelelnek az előírásoknak. A legtöbb ország időben benyújtja az adatkészleteket, és a jó együttműködés szellemében reagál, ha további ellenőrzésekre vagy korrekciókra van szükség.

A mezőgazdaság a peszticidek legnyilvánvalóbb és valószínűleg a legnagyobb hivatásos felhasználói ágazata. Azonban más hivatásos vagy laikus felhasználók is hozzájárulhatnak kisebb-nagyobb mértékben a felhasznált peszticidek összmennyiségéhez. A mezőgazdaságban felhasznált peszticidmennyiségek a forgalomba hozott teljes mennyiséggel történő összehasonlítását a peszticidek mezőgazdasági felhasználására vonatkozó adatokat kísérő minőségi jelentésben irányozzák elő. A rendelet a peszticidek forgalomba hozatalára és a mezőgazdasági felhasználásukra vonatkozó éves statisztikai adatokra egyaránt kitér. A két adatsor között nincs összhang, mivel a nem mezőgazdasági célra használt peszticidekről nincs információ. Ezt a rendelet jóváhagyását megelőző tárgyalások során is megjegyezték, ezért a rendelet II. mellékletének 6. szakaszába (Minőségi jelentés) bekerült egy új francia bekezdés: „– a Bizottság (Eurostat) által elvégzendő kísérleti tanulmányok keretében előállított peszticidek nem mezőgazdasági célú, kereskedelmi felhasználásának összefoglaló leírása”.

A rendelet nem írja elő a tagállamok számára, hogy adjanak információt azon ökoszisztéma típusáról, amelyben az anyagokat használják. A hatóanyagok keverékeinek arra az ökoszisztémára gyakorolt hatása, amelyben az adott növény található, a szóban forgó ökoszisztéma tulajdonságaitól függ, a biotikus és abiotikus jellemzőket is beleértve. „Az ökoszisztémák és ökoszisztéma-szolgáltatások feltérképezése és értékelése” elnevezésű projekt az ökoszisztémák egyeztetett tipológiáját kínálja. E tipológia alapot szolgáltathat a tagállamok ökoszisztéma-típus szerinti peszticidfelhasználásának bejelentéséhez, és gazdagíthatja az azzal kapcsolatos ismereteinket, hogy a peszticidek milyen kockázatot jelentenek a környezetre. A peszticidekkel járó környezeti kockázatok mélyreható elemzése szükséges a helyettesítésre jelölt anyagoknak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK rendelet 50. cikkében előírt összehasonlító értékelésének alátámasztásához. Ez azonban a jelenleg rendelkezésre álló adatokkal nem lehetséges.

A peszticidekre vonatkozó statisztikákat is összesíteni kell ahhoz, hogy hatékony tájékoztatást nyújtsanak a környezeti kockázatértékeléshez. A peszticidek használatának az ökoszisztémákra gyakorolt hatásainak megalapozott elemzéséhez olyan adatokra van szükség, amelyek megmutatják, hogy mely hatóanyagokat mely növényekre alkalmazzák, valamint azon ökoszisztémák típusait, amelyekben ezek a növények találhatók. A veszélyességi adatok – azaz (öko)toxikológiai tulajdonságok – a hatóanyagokra vonatkoznak. Így a kockázat megértéséhez csak úgy lehet hatékonyan kombinálni a veszélyességi adatokat az expozíciós adatokkal, ha rendelkezésre állnak növény, terület és az ökoszisztéma típusa szerinti bontásban a peszticidekben használt adott hatóanyagok alkalmazási arányára vonatkozó adatok. Ezen kívül halmozott kockázatértékelési módszereket kellene alkalmazni annak megértéséhez, hogy a hatóanyagok, ellenanyagok és kölcsönhatás-fokozók keverékei milyen kölcsönhatással érnek el kombinált hatásokat a peszticidekben.

A peszticidek környezetszennyezést okoznak, és különösen a biodiverzitásra, a vizekre és a talajra gyakorolnak közvetlen hatást. E hatások megfelelő kezelésének biztosítása érdekében elengedhetetlen, hogy a szakpolitikai döntéshozók számszerűsíteni tudják a peszticidszennyezés kockázatát és mértékét. Ez a meglévő környezetvédelmi politikai eszközök jobb végrehajtásához is hozzájárulna, és a peszticidek okozta környezeti terhelés kezelésével kapcsolatos fennmaradó szakpolitikai hiányosságok azonosítását is segítené. Jelenleg az adatszolgáltatási igények által érintett szakpolitikák: az EU 2020-as biodiverzitási stratégiája, a közös agrárpolitika (KAP), a víz-keretirányelv és a talajvédelemről szóló tematikus stratégia.

Az érdekeltek felek javaslata szerint a jogszabályokat úgy kell módosítani, hogy az alacsonyabb szinten összevont adatokat ki lehessen szolgáltatni, mivel ezen adatok felhasználhatók a kockázati mutatók kiszámítására. A peszticidek felhasználására vonatkozó érdemi adatok gazdálkodóktól való gyűjtésének nehézségét, valamint az ezzel kapcsolatos tagállami költségeket elismerik, ahogyan annak nehézségét is, hogy uniós szintű megállapodás szülessen azzal kapcsolatban, hogy mely növények lehetnek relevánsak, hiszen ez az egyes európai éghajlati övezetekben jelentősen eltérhet.

A peszticidekre vonatkozó jogszabályoknak rendelkezniük kell a harmonizált kockázati mutatókról, amelyeket a fenntartható használatról szóló irányelv 15. cikke értelmében a Bizottságnak kell kiszámítania, és a „gyűjtött statisztikai adatok felhasználásával” elő kell segítenie a kockázati mutatók kiszámítását. A peszticidekre vonatkozó statisztikai adatok gyűjtésének feladatát nem lehet teljesen elkülöníteni az ezen adatoknak a kockázat kiszámítására történő felhasználásától. Logikusnak tűnhet, hogy először a kockázati mutatókat kell kiszámítani, mielőtt az e célból gyűjtendő adatokra vonatkozó döntés megszületik. További megbeszélésekre van szükség, és a fenntartható használatról szóló irányelv munkacsoportjában a tagállamokkal is konzultálni kell.

2011-ben a Bizottság támogatásokat ítélt oda olyan kísérleti tanulmányok számára, amelyek a peszticidek kereskedelmi és nem kereskedelmi, nem mezőgazdasági felhasználására vonatkoznak. Öt ország (Belgium, Olaszország, Litvánia, Lettország és Románia) pályázott támogatásra. A Bizottság ezen kívül azzal is tisztában van, hogy Hollandia és az Egyesült Királyság már végzett ilyen felméréseket.

2.a domináns felhasználási ágazatok beazonosíthatók és a legtöbb tagállamban azonosak;

3.a domináns felhasználás korlátozott számú hatóanyaghoz köthető;

4.az egyes felhasználási ágazatok eltérő adatgyűjtési módszereket vagy e módszerek kombinációját igénylik.

A nemzeti vagy regionális helyzetek látható sokfélesége mellett egyes főbb szereplők valamennyi tagállamban megtalálhatók, és e szereplőket kellene a peszticidek nem mezőgazdasági ágazatokban történő felhasználására vonatkozó valamennyi felmérés alapjául venni. Ezek az alábbiak:

1.lakóövezetek (az otthoni kertészkedést is beleértve);

2.közterületek (a golfpályákat is beleértve);

3.ipari területek;

4.infrastruktúra;

5.erdők.

E tevékenységi ágazatokat prioritásként kellene kezelni, és a nem mezőgazdasági peszticidfelhasználásra vonatkozó statisztikák tagállamok vagy régiók közötti összehasonlításának alapjául kellene szolgálniuk.

3.3.A rendelet hatályának kiterjesztése

A rendelet (5) preambulumbekezdése szerint várható, hogy a rendelet hatályát a biocid termékekre is ki fogják terjeszteni. A biocidok fenntartható felhasználásáról szóló jelentésében a Bizottság kimondta, hogy nem tűnik helyénvalónak, hogy egyszerűen kiterjesztésre kerüljön a növényvédőszerek fenntartható felhasználásáról szóló keretirányelv hatálya a biocid termékekre. Ugyanezen okból a Bizottság a rendelet hatályának a biocid termékekre való kiterjesztését is feleslegesnek tartja, még ha ez is volt az eredeti szándék.

4.Költségek és terhek

A felmérésekkel kapcsolatos költségek és adminisztratív terhek nagymértékben függnek a kiválasztott módszertől.

A peszticidek értékesítésére vonatkozó statisztikák számos tagállamban a peszticidekért felelős hatóságok vagy az engedélyek jogosultja által vezetett adminisztratív adatokra támaszkodnak (lásd az I. mellékletet). Ez azt jelenti, hogy a költségek a hatóságokkal vagy az engedélyek gyakran igen korlátozott számú jogosultjaival való, az adatok kikérésére irányuló kapcsolatfelvételre, majd ezen adatok feldolgozására vonatkoznak. Bár nem minden tagállam részéről állnak rendelkezésre tényleges számadatok, a legtöbb esetben a jelentések szerint mind az érintett munkanapok száma, mind pedig a tényleges költség meglehetősen alacsony. A beszámolók szerint az adatszolgáltató egységeknél keletkezett költségek és terhek is meglehetősen észszerűek, mivel az előírt adatokat az 1107/2009/EK rendelet szerint már eleve vezetni kell.