A „biztonságos rendszer” megközelítés szerint a közúti ütközések során előforduló halálos kimenetelű és súlyos sérüléssel járó balesetek nem a mobilitás elkerülhetetlen velejárói. Bár ütközések továbbra is lesznek, a halálos kimenetelű és a súlyos sérüléssel járó balesetek javarészt megelőzhetők. A „biztonságos rendszer” elfogadja, hogy az emberek követnek el hibákat, és annak biztosítására törekszik, hogy ezek a hibák ne okozzanak halálos kimenetelű vagy súlyos sérüléssel járó baleseteket.

E célok megvalósításának segítése érdekében a Bizottság a 2021–2030 közötti időszakra egy közös közúti közlekedésbiztonsági keretet javasol, amelyet egy cselekvési terv egészít ki (1. melléklet), és amelyet a tagállamokkal együttműködve 2019 közepéig részletesebben is ki kell dolgozni. Ezt a közös közúti közlekedésbiztonsági keretet az Egészségügyi Világszervezet által világszinten javasolt és egyre több uniós tagállamban, régióban és településen már alkalmazott „biztonságos rendszer” megközelítés segítségével kell végrehajtani. A megközelítés elsődleges célkitűzése a balesetek okainak integrált kezelése olyan védelmi rétegek kialakításával, amelyek biztosítják, hogy ha az egyik elem kiesik, egy másik pótolja azt.

Az EU hosszú távú célja továbbra is az, hogy 2050-re közel nullára csökkenjen a halálos kimenetelű balesetek száma („zéró elképzelés”). Ugyanezt kell elérni a súlyos sérülésekkel járó balesetek esetében is. Az EU továbbá új, időközi célul tűzi ki a súlyos sérüléssel járó balesetek és a halálos balesetek számának felére csökkentését 2030-ig a 2020-as adatokhoz képest (az EU valamennyi tagállama által elfogadott, közös fogalommeghatározást használva).

A biztonsági és fenntarthatósági intézkedések közötti szinergiákat is jobban ki kellene használni. A kibocsátásmentes közlekedési eszközök használatának ösztönzése kéz a kézben kell hogy járjon a gyalogosok és a kerékpárosok számára a biztonságosabb környezet megteremtésével. Az új és biztonságosabb mobilitási formák szintén együtt járhatnak a mobilitáshoz való jobb hozzáféréssel a társadalom minden tagja számára, különös tekintettel a fogyatékossággal élőkre és az egyre nagyobb arányú idősekre.

A közúti balesetek jelentős előidéző tényezői között szerepel a sebesség, az alkohol vagy kábítószer hatása alatti vezetés, valamint a biztonsági öv vagy bukósisak használatának elmulasztása. A fentiek és a mobilkészülékek általi figyelemelterelés egyre növekvő jelensége mellett új tendenciák is megjelentek az összetett környezetben, ami rugalmas és dinamikus megközelítést igényel. Kiemelt figyelmet kell szentelni a veszélyeztetett úthasználóknak, különös tekintettel a kerékpárosokra és a gyalogosokra, mivel jelentősen megnövekedett az arányuk a halálesetek és súlyos balesetek számát tekintve. Az ilyen fenntartható mobilitási formák (például kerékpározás) várható növekedése hangsúlyozza az ezen úthasználók védelmének növelésére irányuló külön intézkedések szükségességét.

Bár egyes tagállamok jelentős előrehaladást mutatnak a halálos kimenetelű közúti balesetek számának csökkentése terén, az EU egészét tekintve az előrehaladás az elmúlt években stagnált. Annak ellenére, hogy 2016-ban és 2017-ben körülbelül 2 százalékkal csökkent a halálos kimenetelű közúti balesetek száma, egyes tagállamok növekedésről számoltak be. Rendkívül nagy kihívás lesz megvalósítani az EU célkitűzését, amely szerint 2010–2020 között felére kell csökkenteni a halálos kimenetelű közúti balesetek számát.

Az uniós közutak biztonsági mutatói rendkívül jók, és a világ más részeihez képest igen kedvezők. A továbbra is napi szintű halálos kimenetelű és súlyos sérüléssel járó közúti balesetek magas száma mellett azonban az EU és tagállamai nem elégedhetnek meg, és továbbra is törekedniük kell arra, hogy kevesebb baleset történjen. A közúti közlekedés biztonságáról szóló, 2017. márciusi vallettai nyilatkozatban az uniós tagállamok nemzeti kormányai vállalták, hogy tovább csökkentik a halálos kimenetelű és a súlyos sérüléssel járó közúti balesetek számát, és arra kérték a Bizottságot, hogy uniós szinten koordinálja a fellépést. Felszólították a Bizottságot arra, hogy „készítsen új közúti közlekedésbiztonsági szakpolitikai keretet a 2020 utáni évtizedre, beleértve a közúti közlekedésbiztonság teljesítményének értékelését az e nyilatkozatban foglalt célok és számszerű célkitűzések figyelembevételével”. Vállalták, hogy 2030-ra a 2020-ban mért számokhoz képest felére csökkentik a súlyos balesetek számát az EU területén.

A közlekedés következő mérföldköve az egyre automatizáltabb és összekapcsoltabb járművek megjelenése a piacon, ami forradalmasítja, hogy a polgárok miként élvezik a mobilitást a jövőben. Ez a forradalom már elkezdődött, és Európának fel kell készülnie. A digitális technológiák kikényszerítik a változást, azonban segíthetnek is nekünk abban, hogy leküzdjük napjaink mobilitási rendszerének kihívásait. Feltéve, hogy szilárd szabályozási keret áll rendelkezésre, az automatizált járművek és a fejlett összekapcsoltsági rendszerek biztonságosabbá, könnyebben megoszthatóvá és valamennyi polgár számára elérhetővé teszik a járműveket, beleértve azokat a személyeket is, akik napjainkban el vannak zárva a mobilitási szolgáltatásoktól, például az időseket és a fogyatékossággal élőket. Segíthetik a közlekedési torlódások csökkentését, és ezáltal az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez való hozzájárulás mellett növelik az energiahatékonyságot, és javítják a levegő minőségét. Az uniós szakpolitikákat megfelelően kell koordinálni, és úgy kell kialakítani, hogy hasznosítsák ezeket az együttes előnyöket.

A gépjárművek jobb felépítése, a fejlettebb közúti infrastruktúra, valamint az alacsonyabb sebesség például mind hozzájárulhat a balesetek hatásának csökkentéséhez. A „biztonságos rendszerben” a felelősség koordinált módon oszlik meg a köz- és a magánszektor között, és alkalmazása szigorú ellenőrzés alatt áll az eredmények mérése és – szükség esetén – a tapasztalatokat, az új adatokat és az új technológiákat figyelembe vevő intézkedések meghozatala érdekében.

A tagállamok közötti jobb koordináción és a „célkitűzéseken alapuló irányítás” szerinti megközelítés bevezetésén keresztül konkrét eredmények érhetők el. A balesetek ismert okainak kezelésére irányuló hatékony fellépésnek különböző eszközöket és intézkedéseket kell egyesítenie. A jogalkotást például alátámaszthatja az uniós és a nemzeti finanszírozás esetében a közúti közlekedésbiztonsággal kifejezetten kapcsolatban álló támogathatósági kritériumok alkalmazása, a levont tanulságok és a gyakorlati tapasztalatok hatékonyabb megosztása, valamint a tudatosság növelését célzó kampányok szervezése. Ez biztosítja, hogy az uniós finanszírozás még közvetlenebbül támogassa a biztonságra jelentőst hatást gyakorló fellépéseket. A Bizottság ezenkívül minden érdekelt felet arra szólít fel, hogy tegyen önkéntes vállalásokat a „zéró elképzelés” ambiciózus céljaihoz igazodva (lásd az 1. mellékletben található cselekvési tervet).

A Bizottság úgy támogatja ezt a megközelítést, hogy a tagállamokkal szoros együttműködésben olyan fő teljesítménymutatókat javasol, amelyek közvetlenül összefüggnek a halálos kimenetelű és a súlyos sérüléssel járó balesetek csökkentésével. A mutatókat a tagállami hatóságok szakértőivel és az érdekelt felek széles rétegeivel egyeztetve kell meghatározni úgy, hogy azok egységes mérési módszertant és közösen megállapított alapértékeket is magukban foglaljanak, és (a lehetséges mértékben) számszerű eredménycélokhoz kapcsolódjanak. A Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy miként támogathatja a tagállamokat a módszertannal és a mérésekkel kapcsolatos együttes munkában.

A jogalkotás (beleértve az uniós szintűt is) továbbra is kulcsfontosságú szerepet fog játszani az integrált „biztonságos rendszer” megközelítés érvényesítésében. 2018 márciusa óta hatályban van az e-segélyhívást szabályozó jogi aktus. Az e-segélyhívás súlyos baleset esetén automatikusan tájékoztatja a sürgősségi segélyszolgálatokat, és közli a jármű helyét. A rendszer a személygépjárművekben és a könnyű haszongépjárművekbe kötelező, és az első „e-segélyhívó” rendszerrel felszerelt járművek várhatóan 2018 közepére jelennek meg az uniós közutakon. A rendszer városi környezetben akár 40%-kal, míg vidéken akár 50%-kal is felgyorsíthatja a segélyszolgálatok reakcióidejét. A Bizottság jelenleg vizsgálja a rendszer más járműtípusokra való kiterjesztésének lehetőségét.

A „harmadik mobilitáspolitikai kezdeményezéscsomag” részeként a Bizottság két jogalkotási javaslatot fogad el a közúti közlekedésbiztonság céljainak előmozdítása érdekében. Az egyik célja az uniós járműbiztonsági előírások átalakítása úgy, hogy például magukban foglalják a legújabb biztonsági elemeket, a másik pedig a közúti infrastruktúra közlekedésbiztonsági kezelését kívánja fejleszteni.

Az uniós gépjárműipar élharcosa volt az olyan műszaki megoldások kifejlesztésének, amelyek lehetővé teszik az egyre inkább megfizethető járműbiztonsági rendszerek bevezetését. Bár ezek mind segítenek a balesetek megelőzésében, további fellépésre van szükség. A hatékonyabb aktív és passzív járműbiztonsági elemek elengedhetetlenek a járművekben utazók, a gyalogosok, a kerékpárosok, valamint az egyéb veszélyeztetett úthasználók védelme érdekében. A Bizottság ezért javasol egy új, kötelező járműbiztonsági intézkedéseket tartalmazó átfogó csomagot, amely az uniós közutak általános baleseti helyzetének javítása érdekében új balesetmegelőző rendszereket és továbbfejlesztett aktív és passzív biztonsági intézkedéseket egyaránt magában foglal. Az új járműbiztonsági elemek költséghatékonyak, megvalósíthatók, és nagy potenciállal rendelkeznek a járműveken belüli és kívüli úthasználókat érő halálos kimenetelű és súlyos sérüléssel járó balesetek számának csökkentése terén. Ezenkívül az automatizált járművek szélesebb körű elterjedésének is előkészítik a terepet.

A továbbfejlesztett vizsgálati előírások arra fogják kötelezni a gyártókat, hogy az idősödő lakosság védelme érdekében a járműveket még fejlettebb utasbiztonsági rendszerekkel szereljék fel. A közutakon a járművekkel osztozó gyalogosok és kerékpárosok egyre növekvő számát is jobban lehet védeni az új ütközésfelderítési képességekkel és a teherautó-vezetők jobb közvetlen látóterével. A javasolt új intézkedések választ adnak olyan társadalmi problémákra is, mint a gyorshajtás vagy az okostelefonok használata a kormánynál. Ezek az új járműbiztonsági intézkedések összességében elengedhetetlenek a közúti közlekedésbiztonság javításához.

A Bizottság második jogalkotási javaslata a közúti infrastruktúra közlekedésbiztonsági kezelésének javítását, valamint a balesetek számának és súlyosságának csökkentését célozza. Fejleszti a közúti közlekedésbiztonsági eljárások átláthatóságát és nyomon követését (hatásvizsgálatok, ellenőrzések, vizsgálatok), és új eljárást vezet be, amelynek célja a balesetek kockázatainak feltérképezése a teljes hálózaton belül. Ez lehetővé teszi a közutak biztonsági szintjeinek összehasonlítását Európa-szerte, valamint a megalapozott befektetési döntések meghozatalát, beleértve az uniós finanszírozást. A jogalkotás alkalmazási körét továbbá ki kell bővíteni a transzeurópai közlekedési hálózaton túli, az Unión átnyúló közlekedés szempontjából releváns főútvonalakra, amelyeken a súlyos balesetek jelentős része történik. A jogalkotás minden uniós polgár és vállalkozás érdeke, mivel ők is használják az integrált közúti hálózatot, továbbá megerősíti számos olyan tagállam gyakorlatát, amelyek már kibővítették az uniós jogszabályok alkalmazási körét a transzeurópai közlekedési hálózaton kívüli főbb útvonalakra.

Az előrelátható jövőben a fejlett gépjármű-technológiának a jelenlegi fizikai infrastruktúrára kell alapoznia. A javaslat ezért lehetővé teszi az új technológiai jellemzők (például sávelhagyást megakadályozó rendszerek) bevezetéséhez szükséges, infrastrukturális teljesítményre vonatkozó követelmények jövőbeli meghatározását (például egyértelmű útburkolati jelek és közúti jelzések). Ez lesz az első példa arra, hogy milyen jelentős mértékben hozzá tud járulni az infrastruktúra az összekapcsolt és automatizált mobilitási rendszerek biztonságos bevezetése érdekében.

A Bizottság globális szinten továbbra is vezető szerepet fog játszani a közúti közlekedésbiztonsági kérdésekben, és szorosan együttműködik a nemzetközi szervezetekkel, különösen az Egyesült Nemzetek Szövetségével, megosztja a műszaki know-how-t és a jó gyakorlatokat, és lehetséges utakat keres a nemzetközi finanszírozási kezdeményezésekben való részvételre. Folytatódni fog a kifejezett együttműködés különösen az EU szomszédaival, a nyugat-balkáni országokkal, Törökországgal és a keleti partnerséggel, valamint a mediterrán régióval.

A cselekvési terven, valamint a tagállamokkal és az érdekelt felekkel való szoros együttműködésen keresztül a Bizottság célja biztosítani, hogy a mobilitási rendszer következő években bekövetkező átalakulásával továbbra is a biztonság legyen az első. A „biztonságos rendszer” megközelítés alkalmazásával a közúti közlekedésbiztonsági keretben előterjesztett intézkedések valós hatással bírnak, további jelentős és szükséges fejlesztéseket hoznak az uniós közutak biztonsági teljesítménye terén, és ami a legfontosabb, életeket mentenek.