[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.6.28.

COM(2010)340 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a tagállamok által a 2001. december 19-i 2001/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazásában az egyes gyümölcsfafajok ültetvényei tekintetében 2007-ben végzett statisztikai felmérések során szerzett tapasztalatokról SEC(2010)776 final

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a tagállamok által a 2001. december 19-i 2001/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazásában az egyes gyümölcsfafajok ültetvényei tekintetében 2007-ben végzett statisztikai felmérések során szerzett tapasztalatokról

BEVEZETÉS (HATÁLY, HÁTTÉR, NEMZETI JOGSZABÁLYOK)

A Bizottságnak annak érdekében, hogy teljesíthesse a közös agrárpolitika (KAP) és a gyümölcs- és zöldségfélék piacának közös szervezésére vonatkozó európai uniós rendelkezések keretében ráruházott feladatokat, mindenkor pontos tájékoztatást kell kapnia az egyes főbb gyümölcsfafajok Európai Unión belüli ültetvényeinek termelési potenciáljáról, továbbá középtávú becsléseknek kell rendelkezésére állniuk a terméseredményekről és a piaci kínálatról.

A gyümölcsfaültetvények termelési potenciáljához hozzájáruló egyes tényezőkkel (a fajták, a növények életkora és az állomány sűrűsége) kapcsolatos adatok összegyűjtéséhez jelenleg az Európai Unió főbb gyümölcsfafajaira vonatkozóan ötévenként végzett alapfelmérés módszerét alkalmazzák. Egyes tagállamok más tényezőkről való adatgyűjtésre is felhasználják ezt a lehetőséget, ilyen tényező például a gazdaság szakosodása, a gyümölcsös technikai irányítása, az alkalmazott munkaerő, a raktározás és az értékesítés stb.

Ezeket a felméréseket 1977 óta végzik. Az egyes gyümölcsfafajok ültetvényeire vonatkozó 2007. évi alapfelmérést a 27 tagállamban a 2001. december 19-i 2001/109/EK[1] európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazásában, illetve a felmérési paramétereinek meghatározásáról, valamint adatainak gépi olvasásra alkalmas formába történő átírására vonatkozó kódok és egységes szabályok megállapításáról szóló, 2001. december 27-i 2002/38/EK[2] bizottsági határozattal összhangban végezték el.

A tagállamok a 2001/109/EK irányelv 4. cikkének (4) bekezdésével összhangban az elvégzett felmérés menetéről módszertani jelentést küldenek a Bizottságnak.

Ezt a 2007-ben végzett felmérés tapasztalatairól szóló jelentést a 2001/109/EK irányelv 7. cikkével összhangban nyújtották be. A jelentés a bizottsági szolgálatok tapasztalatain és különösen a tagállamok által a módszertani jelentésben (a 2001/109/EK irányelv 4. cikkének (4) bekezdése) nyújtott adatokon, valamint a tagállamok észrevételein és tapasztalatain alapul.

A 2001/109/EK irányelv 4. cikke szerint a tagállamoknak a referenciaévet követő év október 1-jéig tájékoztatniuk kell a Bizottságot az alapfelmérés eredményeiről. A dátumok a jelentéshez csatolt 1. mellékletben találhatók (lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentumot).

Az adatokat valamennyi tagállamból a 2002/38/EK bizottsági határozatban megállapított szabályokkal és műszaki paraméterekkel összhangban továbbították.

LEFEDETTSÉG ÉS TARTALOM

A felmérendő fajok köre (európai uniós és egyéb jogszabályokból)

A felmérendő fajok köre a 2007. évi alapfelmérés során minden tagállamban a 2001/109/EK irányelv mellékletében meghatározott követelményeket követte, és ezt a listát közzétették a 2008. augusztus 4-i 2008/690/EK bizottsági határozatban[3]. A fajok listája a jelentés 2. mellékletében is megtalálható (lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentumot). Bulgária, Görögország, Írország és Spanyolország a nem étkezési célra szánt almát és/vagy körtét termesztő ültetvényekre vonatkozó adatokat opcionális jelleggel küldte be.

Gazdaságok (a gazdaságokra és/vagy gyümölcsösökre vonatkozó küszöbértékek)

A 2001/109/EK irányelv 1. cikkének (3) bekezdése szerint „a felmérés valamennyi, gyümölcsfával betelepített területtel rendelkező gazdaságra vonatkozik, amennyiben a gyümölcstermést teljes egészében vagy nagy részben piaci értékesítésre szánják”. A gyakorlatban a helyzet tagállamonként eltérő: van, ahol nincsen küszöbérték (vagyis a felmérés az összes gazdaságra kiterjed), van, ahol tagállami szinten meghatározott küszöbérték van (például a Cseh Köztársaságban 15, Franciaországban 50 és Litvániában 100). Egyes tagállamok pedig két felmérés között változtattak a küszöbértéken.

A FELMÉRÉS TÍPUSA, A FELMÉRÉS MEGSZERVEZÉSE ÉS AZ ÜTEMEZÉS (REFERENCIADÁTUM)

A jelentéshez csatolt 3. melléklet tartalmazza a nemzeti felmérési módszertanokat összefoglaló táblázatot (lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentumot). A 2007-ben elvégzett felmérés leglényegesebb jellemzője módszertani szempontból az, hogy a következőkből állt össze:

1. átfogó felsorolás (Cseh Köztársaság, Dánia, Németország, Írország, Lettország, Litvánia, Hollandia, Ausztria, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Svédország és Egyesült Királyság)

2. területi egység alapú mintavétel (Spanyolország)

3. a gazdaságok véletlenszerű kiválasztásán alapuló mintavétel (a többi tagállam).

Néhány tagállam a felmérésre, a felmérés módjára és körülményeire, illetve a kapott eredményekre vonatkozóan sajátos észrevételeket tett, amelyek közül néhányat a következő táblázat foglal össze.

CZ | A felmérést a Cseh Köztársaságban 2007-ben végezték el először. Noha „A gyümölcsfák és -cserjék nyilvántartásba vétele” címmel a múltban már készültek hasonló felmérések, legutóbb 1980-ban került sor ilyen felmérésre. Azóta a Cseh Statisztikai Hivatal a „végleges növénytermesztési felmérés” és a „mezőgazdasági üzemszerkezeti felmérés”(FSS) keretében gyűjtött a gyümölcstermesztésre vonatkozó alapadatokat. A gyümölcsösökről szóló felmérés – amely a maga nemében az első volt – részletes tájékoztatást nyújt a Cseh Köztársaságban található gyümölcsfaültetvényekről. |

EE | A gyümölcsfaültetvényekről 2007-ben készített felmérés Észtországban a maga nemében az első volt. A felmérést a 2007. évi mezőgazdasági üzemszerkezeti felméréssel együtt végezték el. A felmérés egyes pontjait külön szakaszban az FSS 2007 kérdőívekhez csatolták. A felmérés lebonyolításában tapasztalt nehézségekről nem számoltak be. A felmérésben a legtöbb esetben helyi fajták szerepeltek. |

IE | Kizárólag nemzeti célokra használt, jelentékeny mennyiségű kiegészítő információt gyűjtöttek. Például: (a) a termesztő részt vesz-e minőségbiztosítási rendszerben (b) a termesztő tagja-e valamely termelői szervezetnek (c) a foglalkoztatottak számával kapcsolatos adatok (d) a termelési létesítményekkel és a betakarítási technológiával kapcsolatos adatok (e) az átlagos terméshozammal és a terméshozam értékével kapcsolatos adatok (f) értékesítési adatok (g) a termesztő jövőbeli fejlesztési tervei (h) a bioalma terméshozamával és értékével kapcsolatos adatok. |

IT | A gyümölcsösökről szóló felmérést Olaszországban 1977 óta végzik, és ez a gyümölcsfa-ágazat fontos referenciapontját jelenti. A gyümölcsösökről szóló felméréseket 1977 és 2007 között ötéves időközönként végezték. A felmérés célja a piac orientálása érdekében a főbb gyümölcsfa-gazdaságok területével és a relatív termelési potenciállal kapcsolatos részletes adatok gyűjtése. A felmérés azon túl, hogy eleget tesz az uniós előírásnak (2001/109/EK irányelv), a nemzeti számlákkal kapcsolatos becslésekhez nyújt adatokat. Emellett információt szolgáltat a mezőgazdasági üzemek szerkezetéről és termeléséről, illetve a szakpolitika ágazati hatásairól, valamint lehetővé teszi a mezőgazdasági üzemek listájának frissítését. |

GR | A gyümölcsösökről szóló felmérés minden olyan mezőgazdasági üzemre kiterjed, amelyben szabályos ligetekben az említett nyolc gyümölcsfafaj közül legalább egyet termesztenek. A szabályos liget olyan ültetvény, amelyet meghatározott elrendezés szerint telepítettek be, és amely a használt ültetvényrendszertől (gyér ültetés, sűrű ültetés, pl. alma és körte esetében PALMETA stb.) függően sűrű, stremmánként (0,1 hektáronként) arányos számú fát tartalmazó ligetet alkot. A szabályos ligeteket KEVERETLEN és KEVERT szabályos ligetekre osztják. A keveretlen szabályos ligetbe csak egy gyümölcsfafajt ültetnek, pl. kizárólag őszibarackfát vagy almafát, és így tovább. A kevert szabályos liget olyan szabályos liget, amelybe egynél több fafajt ültetnek együtt, pl. narancsfát olajfával vagy almafát körtefával vagy őszibarackfát cseresznyefával, és egy bizonyos módon rendszerezett, nem teljesen véletlenszerű elrendezésben az egyik fafaj a másik fafaj között található. A kevesebb egyedszámú fajnak a „stremma” legalább egytizedét kell borítania. Amennyiben ez a fafaj a „stremma” kevesebb mint egytizedét borítja, akkor elszórtnak minősítik, még akkor is, ha szabályos elrendezésben található. Ahhoz, hogy egy kevert ligetet szabályosként jellemezzenek, nem az a lényeges, hogy a liget összes fája ugyanabból a családból származzék, hanem hogy a különböző fafajok egyedei tömör szabályos ligetet alkossanak. |

ES | A felmérés típusa területi egység alapú mintavétel (MAST – Marco de Áreas y Segmentos Territoriales), amelyet Spanyolországban az 1990-es évek eleje óta alkalmaznak. A felmérést a spanyol mezőgazdasági biztosításokkal kapcsolatos helyszíni felmérésekkel foglalkozó cég végzi, amelynek munkatársai a MAST-felmérést évente elkészítik. |

FR | A felmérés lehetővé teszi, hogy a gyümölcsösök termelési potenciálját befolyásoló tényezőket (fajta, életkor, az ültetvény sűrűsége stb.) megfelelőbben meghatározzák, illetve jellemezzék. Ezek a jellegzetességek nélkülözhetetlenek a (termelés volumene és ütemezése tekintetében) helytálló előrejelzésekhez. A kérdőív az EU által megkövetelteken kívül további három kérdéscsoportot is tartalmaz: 1. A felmérés másik célja a termelés forgalmazott volumenéről, valamint a gyümölcstermesztők főbb értékesítési útvonalairól való tájékozódás volt. Ez azonban a gyümölcsforgalmazási útvonalakat csak részben, a piacra kerülés kezdeti szakaszában vizsgálja, és nem terjed ki minden olyan tevékenységre, amit a forgalmazásban részt vevő személyek végeznek. 2. A gyümölcsösökben végzett termesztéssel kapcsolatos további információk. 3. A gyümölcstermesztő gazdaságok által alkalmazott állandó, illetve időszakos vagy alkalmi munkaerővel kapcsolatos információ gyűjtése. A felmérés fő célja tehát a következőkkel kapcsolatos adatgyűjtés: • a termelési szerkezet: elhelyezkedés, méret, szakosodás, földhasználat; • az állandó és időszakos munkaerő; • a gyümölcsraktározási kapacitás; • a termesztési módszerek az öntözés, az időjárási viszonyok (pl. a fagy) elleni védelem, a különböző fajok tekintetében alkalmazott előírások vonatkozásában; • az ültetvény területe, sűrűsége és életkora, a felmérendő termelési potenciál minden egyes faj fajtája szerint; • a gazdaságtól kiinduló termesztési és forgalmazási láncok (első piacra helyezés) fajonként; • a gyümölcsös karbantartására vonatkozó főbb mezőgazdasági gyakorlatok. |

HU | 2001-ben az adatfelvevőket a mintavételben szereplő községek kataszteri térképe segítette abban, hogy a terepfelmérés során minden egyes gyümölcsöst azonosítsanak. Továbbá a legalább öt gyümölcsössel rendelkező községekről légi felvételek álltak rendelkezésre (a Földmérési és Távérzékelési Intézet jóvoltából). Ezek a légi felvételek lehetővé tették, hogy az egyes gyümölcsösöket a közöttük húzódó határok megjelölése alapján helyesen állapítsák meg és különítsék el egymástól. Az adatfelvevőket a fajták azonosítása érdekében leírásokat, illetve színes fényképeket/képeket tartalmazó kézikönyvvel látták el. A leírások többek között a gyümölcs tulajdonságait, az érési időszakot, a fa alakját és a termesztés jellegzetességeit ismertetik. Mindez az információ hozzájárult a fajták szakszerű és minőségi azonosításához. 2007-ben a kérdőívek előnyomtatott adatokkal készültek. • A 2007. évi kérdőívbe a 2001-ben felmért összes adat belekerült. A kérdőív kitöltéséhez kizárólag az előbb említett kódokat használták. Csak azokat az adatcellákat kellett kitölteni, ahol a korábban megadottakhoz képest változás történt. A nyomtatványon külön oszlopban lehetett a változásokat jelölni. Ahol az adatok mindkét év esetében ugyanazok voltak, a külön oszlop adatcelláját üresen kellett hagyni. • A 2001 után ültetett gyümölcsösök esetében a MARD-CAO-ból csak bizonyos információk álltak rendelkezésre, nevezetesen az ültetvény azonosítási száma, bruttó alapterülete, a fajok kódja és a tulajdonos adatai. A kérdőívekre csak ezeket az adatokat lehetett előnyomtatni. Minden más információt értelemszerűen a nyomtatványon kellett kitölteni; az előnyomtatott adatoknak csak a frissítésére volt mód, ha az adat az ültetés ideje óta megváltozott. A végrehajtási szakaszban (helyszíni felmérés) nem volt szükség a tulajdonos jelenlétére. Ugyanakkor bizonyos tételek esetében – úgymint a gyümölcsösben található fajták, a kivágás becsült éve stb. – előfordul, hogy a tulajdonos megbízhatóbb információval szolgálhat. Ebből kifolyólag az adatfelvevők sok esetben felkeresték a tulajdonost, és vele együtt töltötték ki a nyomtatványt. Ez utóbbi megközelítés azt is lehetővé tette, hogy a tulajdonosra vonatkozó adatokat is frissítsék. Az alma-, körte-, őszibarack- és sárgabarackfa-ültetvények becsült területe, 2007 Gyümölcsfaj Becsült terület (ha) Variancia, % Alma 34 906 0,9824 Körte 2878 0,5267 Őszibarack 5787 1,5462 Sárgabarack 5216 1,3635 Az aggregált megyei, regionális és országos szintű adatokat összehasonlították az előző évek gyümölcstermesztésre vonatkozó éves statisztikáival. |

MT | Az adatokat az FSS segítségével gyűjtötték, mivel Máltának csak az őszibarackfák által elfoglalt teljes területre vonatkozó adatokat kellett összegyűjtenie. |

PL | Lengyelországban a gyümölcsösökről szóló első felmérést 1998-ban, a másodikat 2004-ben végezték el. Mindkét felmérést a nemzeti igények miatt készítették el, de a legtöbb esetben az uniós módszertant követték. A felmérések hasonlítottak a mostani, 2007. évi, egyes gyümölcsfafajok ültetvényeiről végzett felméréshez, de az eredményeket nem juttatták el az Eurostathoz, mivel ilyen Lengyelország a felmérések időpontjában erre nem volt köteles. 2007-ben az uniós előírások szerint elvégezték a harmadik, gyümölcsösökről szóló felmérést, és 2008 áprilisában az eredményeket továbbították az Eurostatnak. A felmérés nem csak az Eurostat igényeinek, hanem a nemzeti igényeknek is megfelelt. A legutóbbi (2007-ben elvégzett) felmérés fő célja a nettó alapterület, a fajták, a fák életkora és az ültetvény sűrűsége szempontjából az étkezési almáról és az étkezési körtéről, illetve a nettó alapterület szempontjából az őszibarackról és a sárgabarackról való adatgyűjtés volt. A felmérés körét kiterjesztették más jellegzetességekre is – nevezetesen más gyümölcsfafajokra, cserjékre és bogyós gyümölcsű ültetvényekre –, hogy az a nemzeti felhasználók igényeinek is megfeleljen. A felmérésben továbbá a tulajdonossal és a gazdasággal kapcsolatos információk is szerepeltek. A felmérés csak azokat a gazdaságokat vette figyelembe, amelyek a termesztett gyümölcsöt teljes egészében vagy főként piaci értékesítés céljára szánták. További jellemzőket csak nemzeti célra gyűjtöttek. Ilyen jellemző az életkori besorolás és a gyümölcstermelés szerint az alapterület és a gyümölcsfák száma a következő fajok esetében: szilvafa, meggyfa, cseresznyefa, sárgabarackfa, őszibarackfa és diófa, illetve a gyöktörzs típusa szerint az almafa is (törpe, féltörpe és nehezen növő). A gyümölcscserje-ültetvények alapterülete és a gyümölcscserjék száma, illetve a bogyós gyümölcsű ültetvények alapterülete – nemzeti célokra – a következő fajok esetében: mogyoró, egres, ribizli (színes), fekete ribizli, málna, eper, szamóca, berkenye, áfonya, szőlőtőke és már gyümölcscserjék, illetve bogyós gyümölcsű ültetvények. |

PT | Mivel a környezetvédelmi szempontok mind nemzeti, mind európai szinten egyre fontosabbá válnak, Portugália a kérdőívben néhány egyedi kérdést is szerepeltetett. Ezek a kérdések például a fenntartható mezőgazdasághoz való hozzájárulásra és a környezettudatos magatartásra – különösen a gyümölcs termesztéséhez használt termesztési gyakorlatok meghatározásának tükrében –, továbbá a talajfenntartásra és a termés védelmére vonatkoztak. Felmérték az öntözött területet, a termelés szintjét/jellegét, a termesztési rendszert és néhány termesztési technológiát. Mivel a fogyasztók számottevő érdeklődést mutatnak az iránt, hogy a gyümölcs hogyan kerül a piacra, egy, a termés értékesítésének módjával kapcsolatos kérdés is a bekerült a kérdőívbe. |

RO | A 2006/110/EK tanácsi irányelv értelmében Románia eltérhet az ültetvények gyümölcsfajtáira, korára és állománysűrűségére vonatkozó jelentéstételtől. Ezt az eltérést és a nemzeti előírásokat figyelembe véve az előbb említett felmérés keretében a következőkről gyűjtöttek adatokat: a fiatal és termő ültetvények alapterülete, az öregedő ültetvények alapterülete, a 2007-ben újonnan beültetett alapterület, a kivágott ültetvények alapterülete, termőképesség és össztermelés a következő fafajok esetében: alma, körte, sárgabarack, cseresznye és meggy, szilva, őszibarack, dió és más fák (mogyoró, gesztenye, birsalma). Kísérletképpen a termő, az öregedő és a fiatal ültetvények sűrűségével kapcsolatban is gyűjtöttek adatokat. Ezeket az adatokat az évenkénti fő termésekre vonatkozó növénytermesztési felmérés keretében gyűjtötték, ami a Nemzeti Statisztikai Intézet feladata volt. A fő terményekre irányuló növénytermesztés felmérése 80 000 mezőgazdasági üzemből álló mintán alapul, és a fejlesztési régióra (NUTS 2) vonatkozó és a megyei szintet (NUTS 3) képviseli. |

FI | Finnországban ezeket az adatokat számos különböző forrásból megbízhatóan be lehet szerezni, mivel minden forrás ugyanazt az azonosítási számot használja. A nyilvánosságra hozott statisztikákat megbízhatónak lehet tekinteni, mivel elsődlegesen egy teljes mintavételi nyilvántartásból származnak. A válaszadási arány növelését telefonos interjúk segítették. Az almafaültetvényekről készített statisztikákhoz az adatok nagy része a Finn Vidékfejlesztési Ügynökség integrált adminisztrációs és ellenőrzési rendszerének (IIER) nyilvántartásaiból származott. Ezek közül a legtöbb adatot a vidéki települések vállalkozásokkal foglalkozó hatóságai szolgáltatják azokról a támogatásigénylési lapokról, amelyeket az önkormányzatoknál bejelentett gazdálkodók nyújtanak be. A vidéki vállalkozások nyilvántartásáról szóló törvény (1515/1994) értelmében az önkormányzati hatóságoknak a nyilvántartás adatait bizalmasan kell kezelniük. A vidéki vállalkozások nyilvántartását a Tike (a finn Mezőgazdasági Statisztikai Szolgálat) tartja fenn, és ugyancsak ez a szolgálat jogosult az adminisztratív nyilvántartásokat statisztikák készítésére használni. A potenciális termelési volumen megbecslésekor a fák számán alapuló becslések pontosabbak, mint a földterületen alapulók. A gazdák számára egyszerűbb feladat megadni fáik számát, a fajtákat és a fák életkorát, mint a földterület nagyságát vagy az ültetvény sűrűségét. A 2002. évi statisztika és az ágazati érdekvédelmi csoporttal folytatott párbeszéd alapján olyan döntés született, hogy a fajtára (és a földterületre) vonatkozó kérdést csak a kereskedelmi szempontból jelentős fajtákra nézve tesznek fel. A 2007. évi felméréshez használt fajtalistát a 2002-ben összeírt legjelentősebb fajták (22) alapján állították össze. Két új fajta került a listára (a Rubinola és a Rajka), azokat ugyanis egyre jelentősebbnek ítélték meg. Mivel Finnország északon fekszik, az itt termesztett almafajták nagymértékben eltérnek a kontinentális Európában termesztettektől, és a mezőgazdasági termékek kereskedelme szempontjából sok, Finnországban termesztett fajta már elvesztette a jelentőségét. |

SE | A felmérés végső határidejének március 26-át jelölték ki. Addigra a gazdaságok 76 %-a válaszolt a felmérés kérdéseire. A Svéd Mezőgazdasági Hivatal statisztikai osztálya ezt az eredményt nem tartja kielégítőnek. Kezdeményezték a válaszadási arány növelésének mikéntjére irányuló eszmecserét. Az egyes gyümölcsfák ültetvényeiről végzett felmérés keretét azok a gazdaságok képviselik, amelyek a gazdaságok statisztikai nyilvántartása (LBR) szerint alma- és/vagy körtefát termesztenek, illetve amelyek az IIER szerint 2007-ben legalább 0,25 hektáron folytatott gyümölcstermesztés érdekében igényeltek támogatást. A felmérés a legalább 0,25 hektár alma- és/vagy körtefa-ültetvénnyel rendelkező gazdaságokra irányult. A 2007. évi felmérés összességében 369 gazdaságot vizsgált. A gazdaságok által a kérdőíven vagy telefonon hozzáfűzött megjegyzések alapján arra lehet következtetni, hogy a kérdőív kitöltése nehéz feladat. A felmérési időszak végén ezért megvitatták a felmérés egyszerűsítésének lehetőségét. A svéd mezőgazdasági hivatalban felvetették, hogy a jövőben Svédország mentességet kapjon a körteállomány felmérésének kötelezettsége alól, mivel Svédországban körtét csak kis mennyiségben termesztenek. |

A FELMÉRÉS JELLEMZőI

A figyelembe veendő gyümölcsös-alapterület

Általában véve a szabályos gyümölcsös nettó alapterületét kell figyelembe venni. Néhány tagállam mindazonáltal a bruttó alapterületet rögzítette. Nagyon kevés esetben legalább néhány elszórtan található fát is az alapterülethez számítottak.

Felmérendő fajták (uniós és egyéb jogszabályokból)

Az adott fajokon belüli egyes fajták arányának elemzése számottevő fejlődést mutat, ami a fogyasztói preferenciák változásaihoz kötődik.

Minden tagállam minden egyes olyan fajtával kapcsolatban szolgáltatott adatot, amely a faj szerinti terület legalább 3 %-án jelen volt.

Életkor

A fák életkorát minden tagállam a gyümölcsösbe való betelepítéstől (ősz vagy tavasz) számította.

Sűrűség

Az ültetvény sűrűségét legtöbb tagállam a betelepített terület alapján számította, néhány tagállam pedig, mint például Bulgária, Németország, Spanyolország, Franciaország, Ausztria és Lengyelország a sűrűséget a fák egy hektárra eső száma alapján számította.

Egyéb jellemzők

Néhány tagállam más tulajdonságokról is gyűjtött adatokat. Például Franciaország és Ausztria a biotermelésre és az értékesítési hálózatra vonatkozó információkat is gyűjtött. Franciaország többek között a talajművelésről, a trágyázásról, a növényvédelmi gyakorlatokról, a tulajdonos életkoráról, a gazdaság teljes méretéről és a szakosodásról, Lengyelország pedig a bogyós gyümölcsökről, a meggyről és a cseresznyéről stb. gyűjtött adatokat.

ADATGYűJTÉS ÉS ADATFELDOLGOZÁS (AZ ADATOK ELLENőRZÉSE)

A felmérés Eurostathoz beküldött eredményeit termesztési adatbázisba töltötték fel, ott validálták, majd feltöltötték a terjesztési adatbázisba.

AZ ADATOK FELHASZNÁLÁSA (ADATTERJESZTÉS)

A 2007. évi felmérés eredményei, valamint az előző, 2002-ben végzett felmérés eredményei az Eurostat terjesztési adatbázisában minden, interneteléréssel rendelkező felhasználó számára díjmentesen hozzáférhetők.

FőBB EREDMÉNYEK: A KAPOTT ADATOK ELEMZÉSE

A 4. melléklet ismerteti a 2007. évi felmérés néhány összefoglaló eredményét (lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentumot). Az elemzés kizárja a főzőalmát és -körtét, mivel ezek ültetvényeinek alapterülete nem jelentős. Fajokra lebontva a legfontosabb eredményeket a következőképpen lehet összefoglalni:

Az EU-27 felmért fajokból álló gyümölcsfaültetvényei alapterületének 80 %-a Spanyolországban, Olaszországban, Lengyelországban, Görögországban és Franciaországban összpontosult. Az EU-27 területén a felmért terület egyharmadán leggyakrabban almafát termesztenek. A citrusfélék (narancs, citrom és apró gyümölcsű citrusfélék) együttesen az EU-27 területének további egyharmadát borítják.

Az EU-27 történetének bővítései számottevően megnövelték az étkezési alma ültetvényeinek alapterületét, és más felmért területeken kisebb mértékű növekedést idéztek elő. Az alma ültetvényeinek alapterülete főképp a lengyelországi[4] és a romániai almaültetvényeknek köszönhetően több mint 2,4-szeresére nőtt. A körte- és őszibarack-ültetvények alapterülete 17, illetve 13 %-kal nőtt. A sárgabarack-ültetvények alapterülete 27 %-kal nőtt, ami számottevőbb volt. A citrusfélék esetében az utóbbi két bővítésnek köszönhető alapterület-növekedés nem volt jelentős (1 % körül).

Az EU-27-ben a legnagyobb almatermesztő Lengyelország (165 715 ha), Románia (60 494 ha), Olaszország (55 225 ha) és Franciaország (40 113 ha). Az EU-15 almafaültetvényeinek alapterülete a két felmérés között 11 %-kal csökkent. Az olaszországi terület kismértékben nőtt, míg a franciaországi 16 %-kal csökkent.

Az EU-27-ben a legkiterjedtebb körtefaültetvények Olaszországban (32 075 ha), Spanyolországban (25 845 ha), Portugáliában (9228 ha) és Belgiumban (7225 ha) találhatók. A 2002–2007 közötti időszak alatt az EU-15 körtefaültetvényeinek alapterülete majdnem 13 %-kal csökkent.

Az EU-27-ben a legkiterjedtebb őszibarackfa-ültetvények Spanyolországban (75 118 ha), Olaszországban (63 754 ha), Görögországban (34 127 ha) és Franciaországban (14 308 ha) vannak. Spanyolországban és Olaszországban található az EU-27 összterületének kétharmada. Spanyolország az egyetlen olyan ország az EU-15-ből, ahol az őszibarack-ültetvények alapterülete nőtt, ennek következtében pedig az EU-15 őszibarackfa-ültetvényeinek összterülete körülbelül 6 %-kal csökkent.

A sárgabarackfa-ültetvények Spanyolországban foglalják el a legnagyobb területet (18 700 ha), amit Olaszország (15 649 ha), Franciaország (13 804 ha), illetve Magyarország (4999 ha) követ. Spanyolországban és Olaszországban található az EU-27 sárgabarack-ültetvényei összterületének több mint fele. Az olaszországi összterület majdnem ugyanakkora maradt, ám az összes többi tagállamban csökkent, Ausztria kivételével, ahol számottevő (26 %-os) növekedés volt tapasztalható.

Spanyolországban található az EU-27 narancsfaültetvényei alapterületének körülbelül 55 %-a (158 824 ha). Olaszországban a 73 786 hektárnyi narancsfával borított terület az EU-27 szerinti összterület egynegyede. A többi olyan tagállamban, vagyis Görögországban, Portugáliában, Cipruson és Franciaországban, ahol a narancsfaültetvényeket felmérik, az EU-27 narancsfa-ültetvényei területének mindössze 20 %-a található együttesen. 2002 és 2007 között az EU-15 narancsfa-ültetvényeinek összterülete a spanyolországi és portugáliai növekedésnek köszönhetően 10 %-kal nőtt. A többi tagállamban a narancsfaültetvények alapterülete kismértékben csökkent.

Az EU-27 citromfaültetvényei alapterületének 60 %-a, azaz 39 859 hektár Spanyolországban található. A citromfaültetvények második legnagyobb alapterülete (16 634 ha) Olaszországhoz tartozik, ami az EU-27 összterületének körülbelül az egynegyede. A harmadik legkiterjedtebb terület Görögországban van (8 %). A Cipruson, Portugáliában és Franciaországban található területek az EU-27 területének mindössze elenyésző hányadát teszik ki (tagállamonként körülbelül 1 %-ot vagy annál kevesebbet). Mivel a terület nagysága csak Portugáliában nőtt, míg az összes többi terület zsugorodott, az EU-15-re vetített eredmény a citromfaültetvények alapterületének csökkenése volt.

Spanyolország apró gyümölcsű citrusféléket termesztő ültetvényei 116 225 hektáron terülnek el, ami az EU-27 összterületének háromnegyede. Olaszország mindössze 21 998 hektárral a második legnagyobb termesztő, ami az EU-27 összterületének körülbelül 15 %-át jelenti. A terület Spanyolországban és Görögországban hozzávetőleg ugyanannyival nőtt, mint amennyivel Olaszországban csökkent, így az apró gyümölcsű citrusfélék ültetvényeinek alapterülete általában véve többé-kevésbé változatlan maradt.

1997 és 2002 között az EU-15 gyümölcsöseinek alapterülete hozzávetőleg 187 700 hektárral (relatív értelemben 15 %-kal) csökkent. Ez a csökkenés különösen az alma- és őszibarackfák esetében volt szembetűnő (mind abszolút értékben, mind az e fajok ültetvényeinek alapterületéhez viszonyítva). Másrészt növekedés történt az apró gyümölcsű citrusfélék tekintetében (ami főként a számottevő spanyolországi növekedésnek volt köszönhető). A gyümölcsösök alapterülete Finnország kivételével az összes tagállamban csökkent. Ez a csökkenő tendencia 2002 és 2007 között is folytatódott.

Az EU-15 gyümölcsöseinek felmért összes alapterülete 2002 és 2007 között 37 621 hektárral (relatív értelemben 4 %-kal) csökkent. A narancsfák ültetvényeinek alapterülete 10 %-kal nőtt, az apró gyümölcsű citrusfélék ültetvényeinek alapterülete pedig megközelítőleg ugyanakkora maradt. A többi gyümölcsfaültetvény alapterülete 5–13 %-kal csökkent. Tagállamokra lebontva (EU-15) a legfontosabb eredményeket a következőkben lehet összefoglalni:

A felmérendő terület néhány tagállamban nőtt. A felmérendő gyümölcsösök területe Dániában (6 %-kal), Ausztriában (4 %-kal) és Spanyolországban (3 %-kal) nőtt. Dániában az összes felmért terület (alma- és körtefaültetvények) nagysága nőtt. Ausztriában az őszibarackfa-ültetvények területe egynegyedével zsugorodott, míg az összes többi felmért területen növekedés volt tapasztalható. Meglehetős mértékben (26 %-kal) nőtt a sárgabarackfa-ültetvények területe. Spanyolországban számottevően (21 %-kal) nőtt a narancsfaültetvények alapterülete, viszont kevésbé lényeges növekedés volt tapasztalható az őszibarackfák és az apró gyümölcsű citrusfélék ültetvényei alapterületében. A többi felmért terület csökkent, ami különösen az almafaültetvények területének csökkenésében volt szembetűnő (egyharmadával való csökkenés).

Néhány másik tagállamban egyaránt csökkent a felmérendő összterület nagysága, valamint a gyümölcsfafajok száma. Az összterület igen jelentékeny mértékben zsugorodott Franciaországban, Finnországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban (15–20% -kal), míg az értékesítési célra szánt gyümölcsfaültetvényeket Luxemburgban majdnem teljesen felszámolták. Németországban és Írországban mindössze nagyon enyhe (kevesebb mint 1 %-os) növekedés volt tapasztalható a felmérendő összterület nagyságában.

A többi tagállamban a felmérendő fajok által elfoglalt gyümölcsfaültetvények összterülete csökkent, noha egyes felmérendő fajok esetében növekedés történt. Görögországban például az apró gyümölcsű citrusfélék ültetvényeinek alapterülete egyharmadával nőtt, míg az összes többi faj esetében a terület csökkent. Olaszországban az összterület 8 %-kal csökkent. Az almafa- és sárgabarackfa-ültetvények területe kis mértékben növekedett, míg a többi gyümölcsfaültetvény területe zsugorodott. A csökkenés meglehetősen nagymértékű volt az apró gyümölcsű citrusfélék (22 %), a körtefák (17 %) és az őszibarackfák (13 %) ültetvényei esetében. Portugália citromfaültetvényeinek alapterülete nagymértékben megnőtt, míg minden egyéb gyümölcsfa ültetvényeinek területe csökkent, közülük néhány (az őszibarack és a sárgabarack) igen jelentős mértékben. Belgiumban és Hollandiában az almafaültetvények csökkenésének és a körtefaültetvények növekedésének együttes hatása folytán az összterület körülbelül 4 %-kal csökkent.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

A korábbi felmérésekkel összehasonlítva a „figyelembe veendő gyümölcsös-alapterület” vonatkozásában a 2002 óta tapasztalt előrelépés szembeötlő. A 2007. évi felmérést majdnem minden tagállam ismét a nettó gyümölcsös-alapterület adataival küldte vissza (a „nettó alapterület” a kizárólag a gyümölcsfákkal borított területet jelenti).

Az előbb említett előrelépésekkel együtt, különösen a nettó alapterület fogalmának elterjedt használata tekintetében, a 2007. évi felmérés általában véve kielégítőnek mondható. A jövőbeli felmérések vonatkozásában fontolóra kell venni a fajták és a kódok listájának frissítését és a küszöbértékek harmonizálását. Meg kell határozni továbbá a más statisztikai műveletekkel való szinergiákat és/vagy fel kell tárni a nyilvántartási források használatát.

A tagállamok által benyújtott nemzeti jelentések észrevételeit összefoglalva a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a tagállamok a felmérés lebonyolítása során nem tapasztaltak nagyobb nehézséget. Ez a felmérés az EU gyümölcsöseiről az uniós jogalkotás számára hét (bizonyos tagállamokban több) faj vonatkozásában nyújt megbízható becslést.

Emellett elmondható, hogy a legtöbb tagállam nagyon hasznosnak tartja a felmérést, amennyiben az nem csak az egyik nagyon fontos mezőgazdasági szektorról, hanem olyan adatokról is információt nyújt, amelyek más statisztikai célokra, például a mezőgazdasági számlák céljaira is nagyon hasznosak.

[1] HL L 13., 2002.1.16., 21. o.

[2] HL L 16., 2002.1.18., 35. o.

[3] HL L 225., 2008.8.23., 14. o.

[4] Ennek a területnek a nagy részén feldolgozás céljára termesztenek almát, nem pedig csak „étkezési almát” termesztenek, ahogyan azt a 2001/109 irányelv előírja. Ennek oka az, hogy Lengyelországban nem lehet különbséget tenni az étkezési, illetve a feldolgozási célból termesztett almafaültetvények között.