Az Európai Unió 2015 márciusában terjesztette be a hazai gazdaságokra vonatkozó, kötelező érvényű kibocsátáscsökkentési célkitűzését, amely legalább 40%-os csökkentést irányzott elő 2030-ig az 1990-es évi szintekhez képest, a 2030-ig terjedő éghajlat- és energiapolitikai keret alapján. Az Európai Unió 2015 szeptemberében egyeztette a párizsi éghajlat-változási konferencián képviselendő álláspontját (COP21). Ez megerősítette az Európai Unió készségét arra, hogy olyan ambiciózus, kötelező érvényű és átlátható globális éghajlat-politikai megállapodásról tárgyaljon, amely egyértelmű utat jelöl ki a globális átlaghőmérséklet-növekedés 2 °C alá csökkentése érdekében. Az energiaunió helyzetét bemutató jelentés elfogadásának időpontjában a jelenlegi globális kibocsátás több mint 90%-át képviselő, több mint 160 ország nyújtotta be saját tervezett nemzeti hozzájárulását. E hozzájárulások mértéke példátlan, és a kibocsátások jelentős csökkenéséhez fognak vezetni az egész világon, a Kiotói Jegyzőkönyvben említett „néhányak fellépése” helyett „mindenki fellépése” révén.

Az energiahatékonyság fontos szerepet játszik az Európai Stratégiai Beruházási Alapban. Az alap már most is támogatja a stratégiai energiahatékonysági projekteket, például Franciaországban és Olaszországban. Sok más projekt már a jóváhagyási folyamatban van. Mindez az európai strukturális és beruházási alapokból származó beruházásokat egészíti majd ki.

A megújuló energiával kapcsolatban az Európai Unió jó úton halad a 2020-as célkitűzés teljesítése felé. Három tagállam (Luxemburg, Hollandia és az Egyesült Királyság) kivételével minden tagállam teljesíti a 2013/2014 évi időközi célkitűzését a 2013-as adatok alapján. Más tagállamoknak – ilyen többek között Franciaország, Luxemburg, Málta, Hollandia és az Egyesült Királyság, valamint kisebb mértékben Belgium és Spanyolország – fel kell mérniük, hogy szakpolitikáik és eszközeik elégségesek és célravezetők-e a megújuló energiaforrásokra vonatkozó célkitűzések teljesítéséhez. A 2020-ra kitűzött, a megújuló energiaforrásokra vonatkozó célértékek elérése Magyarország és Lengyelország esetében is bizonytalan. A többi tizenkilenc tagállam – egyesek akár jelentős mértékben is – túllépheti a 2020-ra kitűzött, megújuló energiaforrásokra vonatkozó célértékeiket. A megújuló energia növekvő részaránya segíti Európa energiabiztonságának növelését.

A regionális korlátok elkerülése érdekében szükség lesz a beruházás folytatására a nemzeti hálózati infrastruktúrában is. Különösen azok a torzulások adnak aggodalomra okot, amelyeket a hiányos nemzeti infrastruktúra okoz ott, ahol nagy, különálló ajánlattételi övezetek vannak. A villamosenergia-piaci átvitelirendszer-üzemeltetők európai hálózata (ENTSO-E) által végzett, az ajánlattételi övezetekre irányuló vizsgálati folyamatnak azonosítania kell a kritikus hálózati korlátokat, illetve adott esetben a különálló ajánlattételi övezeteket a korlátozott területekre vonatkozóan. Ezek az ajánlattételi övezetek segíthetnek a nagyobb hálózati beruházás szükségességének kiemelésében is.

Ezeknek a jogalkotási javaslatoknak az elkészítésekor a Bizottság külön hangsúlyt fog helyezni a keresletoldali reagálási mechanizmusokban való részvétel ösztönzésére azzal a céllal, hogy növelje az energiahálózatok hatékonyságát és rugalmasságát. Meg kell szüntetni a költségekre és fogyasztásra vonatkozó információk hiányát, a szolgáltatóváltás nehézségeit és a tevékeny részvétel jutalmazásának hiányát.

Mind a lakossági, mind az ipari fogyasztók átláthatóbb energiaárakat és -költségeket akarnak. Ezért a Bizottság 2016-ban közzétételre kerülő új jelentést készít az energiaárakról és -költségekről, hogy áttekintést adjon az energiaköltségről, adókról, illetékekről, valamint a támogatásokról. Ez elősegítheti a tagállamokban tapasztalható különböző árszintekről, az energiaárak különböző összetevőiről, azoknak az európai ipar versenyképességére és az európai beruházásra kifejtett hatásáról, illetve a fogyasztói viselkedés befolyásolásának képességéről folytatott, több információn alapuló párbeszédet. Első lépésben a Bizottság ma javaslatot mutatott be a gáz- és villamosenergia-árak európai statisztikai adatainak javítására.

A legfontosabb jogszabályok 2016-os felülvizsgálata során a Bizottság külön figyelmet fordít majd a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók védelmére, például az energiahatékonysági irányelv felülvizsgálatában, ahol a tagállamok és a piaci szereplők kötelezettségeit jobban kell részletezni a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók tekintetében. A Bizottság biztosítani kívánja, hogy az energiahatékonysági finanszírozási programok hozzáférhetők legyenek a szegény és kiszolgáltatott helyzetben lévő energiafogyasztók számára, és igyekszik javítani az energiaszegénységre vonatkozó adatgyűjtést.

Szakpolitikai következtetések tagállami, regionális és uniós szinten: Több tagállam komoly előrelépést tett, amikor megnyitotta nagykereskedelmi piacait a verseny számára, és ennek jelentős előnyei voltak. Ugyanakkor nagy eltérések vannak a tagállamok között, és több tagállam nem valósította meg teljes mértékben azokat a szabályokat, amelyek a versenyképes és likvid piacok kialakításához szükségesek. A villamosenergia-infrastruktúra tekintetében 22 tagállam lassan eléri vagy már el is érte a 2020-ra kitűzött, a villamosenergia-hálózat összekapcsolására irányuló, 10%-os célt. A 2020-ra kitűzött összekapcsolási céltól jelenleg elmaradó nyolc tagállam: Ciprus, Írország, Olaszország, Lengyelország, Portugália, Románia, Spanyolország és az Egyesült Királyság. Még mindig szükség van összekapcsolásokra a belső villamosenergia-piac további elmélyítéséhez (pl. Délnyugat-Európában), illetve több észak- és kelet-európai tagállam (pl. Németország, Lengyelország és a Cseh Köztársaság) között, vagy egyes tagállamoknak (Írország és az Egyesült Királyság) a többi északnyugat-európai országgal történő összekapcsolásához. Az Európai Bíróság közelmúltbeli ítélkezési gyakorlata alapján a kiskereskedelmi árak szabályozását időben és kivételes esetekre kell korlátozni. Bár újabb tagállamok hagytak fel sikeresen mostanában a végfelhasználói árszabályozással (Írország, Lettország), a tagállamok mintegy felében eltérő mértékben továbbra is szabályozottak a lakossági árak, ez pedig akadályt jelenthet a keresletoldali részvételben és a kiskereskedelmi versenyben. Valamennyi tagállamnak jobban kell tájékoztatnia a fogyasztókat az energiahatékonysági lehetőségekről, és tovább kell javítania a magánfogyasztók beruházási feltételeit. Emellett a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók esetében koncentráltabb intézkedések szükségesek az energia- és fűtőanyag-szegénység hatékony leküzdéséhez. A fogyasztók lehetőségei az intelligens fogyasztásmérők bevezetésével csak néhány tagállamban (elsősorban Finnországban, Olaszországban és Svédországban), illetve kisebb mértékben még néhány tagállamban (így Dániában, Észtországban és Hollandiában) bővültek hatékonyan. Néhány tagállamban adminisztratív terhek akadályozzák a fogyasztókat abban, hogy új szolgáltatókra és jobb szerződési feltételekre váltsanak át. 2015 közepéig a legtöbb uniós nagykereskedelmi villamosenergia-piac regionális szinten kapcsolódik egy vagy több szomszédjához, az árkonvergencia jeleit mutatva. Ez a helyzet a gáz esetében kevésbé egyértelmű. A főbb európai gázelosztó központok kismértékű árkonvergenciája ellenére jelentős árkülönbségek és hiányos piaci integráció jellemzők továbbra is az egész Unióra, részben a hosszú távú szerződések és a hiányzó összekapcsolódások hatásai miatt. A villamos energia és a gáz kiskereskedelmi piacai továbbra is nemzetiek (vagy szubnacionálisak). Valamennyi tagállam részéről további erőfeszítések szükségesek a regionális piaci integráció elmélyítése érdekében.

5. Energiabiztonság, szolidaritás és bizalom

Az eddigi eredmények

Az Unió és a tagállamok úgy döntöttek, hogy egy olyan koherensebb uniós kül- és energiapolitikát támogatnak, amely figyelembe veszi a geopolitikai fejleményeket. 2015 júliusában a Tanács következtetéseket fogadott el az energiadiplomácia területén, és intézkedési tervet is készített. Ezek rámutatnak arra, hogy megerősített két- és többoldalú párbeszédekre, a diverzifikációt megerősítő külpolitikai eszközök fokozott használatára, illetve szabályokon alapuló, átlátható és fenntartható energiapiacok támogatására van szükség.

A versenyképes, karbonszegény gazdaságra való átállás az energia iránti kereslet mérséklése, valamint a megújuló és egyéb hazai energiaforrások kiaknázása révén csökkenteni fogja az importált fosszilis tüzelőanyagok használatának mértékét. A rugalmas infrastruktúra területén végzett beruházásnak figyelembe kell vennie ezt a változó környezetet annak érdekében, hogy elkerülhetőek legyenek az elavult eszközök.

2015 az Oroszország és Ukrajna közötti állandósult feszültséggel, az energiapiacokat az egész világon befolyásoló tartósan alacsony olajárakkal, oroszországi földgázellátó kiegészítő infrastruktúrára irányuló új kezdeményezésekkel, az Iránnal megkötött nukleáris megállapodással megnyíló új lehetőségekkel, valamint a fosszilis tüzelőanyagok belső termelésének folyamatos hanyatlásával jellemezhető.

A nehéz politikai helyzet ellenére 2014/15 telén Ukrajna az orosz gáz megbízható tranzitpartnerének bizonyult. Az Unió úgy véli, hogy valamennyi fél érdekében az áll, ha Ukrajna továbbra is fontos tranzitország marad. Az Unió tevékenyen támogatja az ukrán kormány és a Naftogaz arra irányuló erőfeszítéseit, hogy ez így is maradjon, főként a mély strukturális reformok révén, amelyeket Ukrajna vállal jelenleg a gázágazatban. Alapvető fontosságú, hogy ez a reformfolyamat folytatódjon. 2015-ben a Bizottság mindvégig tevékenyen segítette a tárgyalásokat Ukrajna és Oroszország között annak érdekében, hogy Ukrajna gázellátása biztosítva legyen a tél folyamán. Ennek eredményeként írtak alá egy kötelező érvényű jegyzőkönyvet 2015. szeptember 25-én, illetve valósították meg azt 2015. október 9-én. Az Unióból, főleg Szlovákiából Ukrajnába visszairányuló szállítás kapacitása szintén jelentősen nőtt 2015-ben, ami lehetővé tette Ukrajna számára, hogy az Unión keresztül importáljon gázt, és így csökkentse Oroszországgal szembeni közvetlen függőségét.

A Bizottság figyelembe veszi a kereskedelmi társaságok terveit arra vonatkozóan, hogy Oroszországot és Németországot összekötő további csővezetékeket építsenek a Balti-tengeren keresztül. Megépítése esetén a 3. és 4. Északi Áramlat nem adna hozzáférést új szállítási forráshoz, és tovább növelné Oroszország átviteli kapacitását az Unió felé, miközben az jelenleg is csak 50%-os arányban van kihasználva. Ezeknek a csővezetékeknek teljes mértékben meg kell felelniük az uniós jogi szabályozásnak. A Bizottság saját jellemzők alapján fogja felmérni ezeket a projekteket az európai szabályozási kereten belül.

Az Unió csak olyan infrastruktúraprojekteket fog támogatni, amelyek összhangban vannak az energiaunió alapvető elveivel, beleértve az európai energiabiztonsági stratégiát. Az energiaforrások, szolgáltatók és útvonalak diverzifikációja alapvetően fontos ahhoz, hogy az európai polgárok és társaságok biztonságos és rugalmas ellátásban részesüljenek. Az Unió energiabiztonsága szorosan összefügg a szomszédos államok energiabiztonságával is. Az energiaközösség központi szerepet játszik ebben a tekintetben az elsőbbséget élvező összekapcsolási projektek támogatásában és annak biztosításában is, hogy a térség az Unió szabályaival összhangban álló szabályok szerint működjön. Ezzel kapcsolatban a bécsi nyugat-balkáni csúcstalálkozón a régió országai úgy döntöttek, hogy regionális villamosenergia-piacot hoznak létre. A közép- és délkelet-európai földgáz-összeköttetésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoportban hat energiaközösségi ország csatlakozott az egyetértési megállapodáshoz, és kilenc uniós országgal együtt fogadták el az intézkedési tervet, ami nagyszerűen példázza annak tényét, hogy az energiaunió az Unió határain átnyúlik, és a határokon túl is előnyökkel jár. 2015 folyamán a Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy támogassa az energiaközösségen belül zajló reformfolyamatot. A Nemzetközi Energia Chartát az Európai Bizottság is aláírta a 2015. május 20-21-én tartott hágai konferencián.

A földközi-tengeri térség keleti részén a közelmúltban felfedezett földgázforrások növelik annak a lehetőségét, hogy a térség hozzájáruljon Európa energiabiztonságához. Ezért három Euro-Med platform létrehozásával megerősítették az együttműködést a gáz- és a regionális villamosenergia-piac, illetve a megújuló energia és az energiahatékonyság támogatása terén. Újraindultak a tárgyalások a Kaszpi-tengeri csővezetékről, és 2015-ben folytatódtak a munkák a Déli Gázfolyosón.