EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2018.5.31. COM(2018) 391 final 2018/0213(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a reformtámogató program létrehozásáról {SEC(2018) 280 final}

{SWD(2018) 310 final}

{SWD(2018) 311 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE E javaslat az alkalmazás kezdőnapját 2021. január 1-jében rögzíti, és a javaslatot 27 tagállamból álló Unióra vonatkozóan terjesztik elő. Ez utóbbi összhangban áll azzal, hogy az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikke alapján bejelentette az Európai Unióból és az Euratomból történő kilépésére irányuló szándékát, amely bejelentést az Európai Tanács 2017. március 29-én kapta meg. •A javaslat indokai és céljai A strukturális reformok a gazdaság szerkezetét, valamint a vállalkozások működési környezetét és az emberek életkörülményeit meghatározó intézményi és szabályozási kereteket tartósan átalakító módosítások. A strukturális reformok gyakran a növekedés mozgatórugóit gátló akadályok kezelésére irányulnak, például a munkaerő-, a termék-, a szolgáltatás- és a pénzügyi piacok átszervezése útján, ami által hozzájárulnak a munkahelyteremtéshez, a beruházásokhoz és a termelékenységhez. A strukturális reformok célja lehet továbbá az állam által a polgárai számára nyújtott közigazgatás, szolgáltatások és szociális ellátások hatékonyságának és minőségének javítása. A megfelelően megválasztott és végrehajtott strukturális reformok felgyorsíthatják a tagállamok közötti felfelé irányuló társadalmi és gazdasági konvergencia folyamatait az euróövezeten belül és kívül egyaránt, továbbá megerősíthetik gazdaságaik rezilienciáját. E konvergencia és az ellenálló képesség megerősítésének hatásai a várakozások szerint nagyobb fokú jólétet eredményeznek, és a gazdasági és monetáris unió egészének zökkenőmentes és stabil működéséhez vezetnek. A strukturális reformok hatékony végrehajtása elengedhetetlen a kohézió erősítéséhez, a termelékenység növeléséhez, a munkahelyteremtéshez, a beruházások ösztönzéséhez és a fenntartható növekedés biztosításához. Az európai gazdaság az elmúlt évtized leggyorsabb növekedési ütemét produkálja, csúcson van a foglalkoztatás, élénkülőben a beruházások és javulnak az államháztartási pozíciók. Az Unió-szerte jelenleg fennálló relatíve kedvező gazdasági helyzet lehetőséget kínál a nagyon is szükséges reformok megvalósítására. Ugyanakkor a reformok végrehajtása lassan és a különböző tagállamokban egyenetlenül, bizonyos szakterületeken pedig nem kielégítő ütemben halad, ez pedig kedvezőtlen hatást gyakorol az uniós tagállamok gazdaságainak konvergenciájára és rezilienciájára, ezáltal pedig általában az Unióra. E tekintetben az euróövezeten kívüli tagállamokban az euróövezeti csatlakozás felé vezető úton a reformok végrehajtása terén elért haladás pozitív hatást gyakorolhat az euróövezet egészére. Ebből kifolyólag az euróövezeten kívüli, az euró bevezetése érdekében lépéseket tevő tagállamok reformtörekvéseinek végrehajtása külön figyelmet érdemel. A reformok lassú végrehajtásának egyik oka a korlátozott közigazgatási kapacitásban keresendő. Egy másik ok, hogy a strukturális reformok előnyei gyakorta csak hosszú távon válnak érzékelhetővé, miközben gazdasági, társadalmi és politikai költségeik jellemzően rövid távon jelentkeznek. A nemzeti kormányok ezért vonakodhatnak bizonyos reformok végrehajtásától, például a reformok végrehajtásához szükséges közigazgatási kapacitás hiánya, a rövid távon jelentkező magas politikai költségek vagy a lakosság egyes szegmenseit érő kedvezőtlen hatások miatt. A reformok megvalósítására vállalkozó kormányoknak nehézséget okozhat a reformok végigvitele, mivel a választási ciklusok gyakran rövidebbek a nagyobb reformok végrehajtásához szükséges időnél. Ebből kifolyólag előfordulhat, hogy a szükséges reformintézkedések meghozatalát későbbre halasztják, a reformtörekvéseket feladják vagy akár vissza is fordítják. Az öt elnök jelentésében vázolt elképzelésekre építve a Juncker-Bizottság a prioritásokat az európai szemeszter folyamatának keretében a beruházások élénkítése, a strukturális reformok végrehajtása és a felelős költségvetési politikák biztosításának bűvös háromszögére összpontosította. A strukturális reformok előmozdítása érdekében Juncker elnök az Unió helyzetét értékelő 2017. évi beszédében, csakúgy mint a gazdasági és monetáris unió elmélyítéséről szóló, illetve az Európai Unió pénzügyeinek jövőjéről szóló vitaanyagokban a Bizottság az általa létrehozott strukturálisreform-támogató program továbbvitelét és egy célzott eszköz, a reformok végrehajtását elősegítő eszköz létrehozását javasolta, amely pénzügyi ösztönzőket nyújtana a tagállamoknak a reformok megvalósításához. Világossá vált, hogy a reziliens gazdasági struktúrák irányába mutató fokozottabb konvergencia az euróövezeti csatlakozásra készülő tagállamok számára is fontos szempont. Ezeket a politikai megfontolásokat vázolta fel a Bizottságnak az euróövezeti stabilitást szolgáló, uniós jogi keretbe foglalt új költségvetési eszközökről szóló, 2017. december 6-i közleménye. A közlemény a 2020 utáni új többéves pénzügyi keretben egy új, a reformok végrehajtását elősegítő eszköz létrehozására tett javaslatot az európai szemeszter keretében meghatározott reformok végrehajtásának támogatására, egyben a strukturálisreform-támogató program folytatásaként, és az új eszköz tartalmazna egy célzott konvergenciatámogató eszközt is az euróövezeti tagságra való felkészülés támogatása érdekében. A vezetők 2018. február 23-i informális ülését megelőzően a 2020 utáni, új, korszerű többéves pénzügyi keretről kiadott közleményében a Bizottság megerősítette ezen szándékát annak bejelentésével, hogy a reformösztönző eszköznek és a konvergenciatámogató eszköznek alkalmasnak kell lennie arra, hogy hathatós támogatást és ösztönzőket nyújtson a tagállamoknak reformok széles körének megvalósításához. A közleményben a Bizottság azt is jelezte, hogy az eszközök összessége számára a hétéves időszakra mintegy 25 milliárd EUR nagyságrendű költségvetési sort irányzott elő. Végezetül a Bizottság „Modern költségvetés a polgárainak védelmet, biztonságot és lehetőségeket nyújtó Unió számára – A 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett, 2018. május 2-i közleménye megerősítette ezt a döntést. A közleményben a Bizottság bejelentette az új, továbbfejlesztett reformtámogató programot, amely az összesen 25 milliárd EUR-s költségvetésével technikai és pénzügyi támogatást kínál a nemzeti szinten megvalósítandó reformokhoz. Az új program elkülönül az (EU) XXX/xxxx rendeletben (a CPR-t felváltó rendelet) meghatározott jövőbeli uniós alapoktól, de kiegészíti azokat. A fentiek alapján a Bizottság egy új reformtámogató programra (a továbbiakban: program) tesz javaslatot, amely a következő három elkülönülő, egymást kiegészítő elemet tartalmazza: i. reformösztönző eszköz, amely pénzügyi támogatási eszköz formáját ölti; ii. a strukturálisreform-támogató programot folytató program, amely technikai támogatási eszköz formáját ölti; és iii. konvergenciatámogató eszköz, amely az euróövezeten kívüli tagállamoknak nyújt egyedi és célzott támogatást. A program célja tehát, hogy a növekedésösztönző strukturális reformok megtervezéséhez és végrehajtásához támogatást nyújtson a tagállamok kormányainak és hatóságainak technikai támogatás iránti kérelmük vagy reformvállalásokra vonatkozóan benyújtott javaslataik alapján. A program a kohézió, a versenyképesség, a termelékenység, a növekedés és a foglalkoztatás ösztönzésének átfogó céljához hivatott hozzájárulni. A program emellett pozitív hatást gyakorolhat a szociális jogok európai pillérének megvalósítására is. Az említett célokból elegendő pénzügyi ösztönzőt kell nyújtania a strukturális jellegű reformok megvalósításához, illetve technikai támogatást a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítéséhez az intézmények, a kormányzat, a közigazgatás, valamint a gazdasági és szociális ágazatok előtt álló kihívásokkal összefüggésben. E célt szem előtt tartva célzott technikai támogatást és pénzügyi ösztönzőket kapnak majd a tagállamok, a konvergenciatámogató eszköz révén ideértve azon tagállamokat is, amelyek pénzneme nem az euró, de bizonyítható lépéseket tettek az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel A program összhangban lesz az uniós alapok és más uniós programok keretében megvalósított, meglévő szakpolitikai intézkedésekkel. A program továbbá épít a jelenlegi strukturálisreform-támogató program kapcsán szerzett tapasztalatokra. A jelenlegi többéves pénzügyi keret és a hatályos ágazati jogszabályok alapján számos olyan eszköz áll rendelkezésre uniós szinten, amelyek strukturális reformok végrehajtását támogatják. A szakpolitikai oldalon az Unió által az európai szemeszter keretében kiadott ajánlások segítenek a kihívások és a reformprioritások beazonosításában, valamint az ezekről a tagállamokkal való politikai megállapodásban. Emellett a strukturálisreform-támogató program technikai támogatást nyújt a tagállamoknak a strukturális reformok előkészítéséhez, megtervezéséhez és végrehajtásához, míg az uniós alapok programjai beruházási projektekhez tartozó elemeket finanszíroznak az uniós alapok által támogatott szakpolitikai területeken. Az uniós alapok jogi kerete a finanszírozás tematikus koncentrációját írja elő, és egy sor, a források folyósítása előtt teljesítendő feltételt határoz meg. Jóllehet a tervek szerint az új többéves pénzügyi keret alapján tovább erősödik az uniós alapok és az európai szemeszter közötti kapcsolat, és bár az uniós alapokból finanszírozott intézkedések alapvető fontosságúak a kohéziós politikai célkitűzések elérése és a szóban forgó alapok hatékonyságának biztosítása szempontjából, ezek az alapok nem feltétlenül elegendőek a tagállami strukturális reformok gyorsabb végrehajtása előtt álló akadályok kezeléséhez.

Reformösztönző eszköz A tagállamoknak pénzügyi hozzájárulást nyújtó eszközként a program pénzügyi ösztönzőket nyújt a tagállami reformok végrehajtásához úgy, hogy közben biztosítja a más meglévő uniós programok keretében finanszírozott intézkedésekkel való összhangot. A tagállami strukturális reformokhoz kapcsolódó beruházási jellegű intézkedések végrehajtását támogató források eddig főként az uniós alapokon keresztül voltak elérhetők. Ugyanakkor bár a strukturális kihívások egy részének a kohéziós politikához kapcsolódó beruházási komponensei támogathatók az uniós alapokból, az uniós alapok nem használhatók fel a strukturális reformok megtervezésének és végrehajtásának előmozdításához az európai szemeszter keretében a különböző szakpolitikai területeken meghatározott kihívások teljes körének kezelése céljából. Emellett a tisztán szabályozási jellegű, végrehajtási vagy beruházási költséggel nem járó reformok nem finanszírozhatók az uniós alapokból. A tagállamok előtt számos olyan strukturális kihívás áll, amely nem kezelhető kizárólag beruházások vagy valamilyen program szigorú értelemben vett technikai végrehajtása útján, hanem szakpolitikai és szabályozási intézkedések, beruházások, valamint az intézmények és rendszerek irányítása javításának összetett egyvelegét tehetik szükségessé. Emellett a strukturális reformok rövid távon magas politikai költségekkel járhatnak, ami megakadályozhatja vagy lelassíthatja a végrehajtásukat. E tekintetben az uniós költségvetésből származó pénzügyi ösztönzők segíthetnek az ilyen akadályok leküzdésében és – technikai támogatással kombinálva vagy önmagukban – segíthetnek a reformok iránti politikai felelősségvállalás biztosításában. A Bizottság és az illetékes nemzeti hatóságok közötti mélyrehatóbb párbeszéd ösztönzőleg hathat a tagállamokra a reformok átfogó rendszerének megtervezésében és végrehajtásában. Pénzügyi támogatást nyújtó eszközként a Reformtámogató program lehetővé fogja tenni ilyen pénzügyi ösztönzők nyújtását, és ebből kifolyólag összhangban van az uniós finanszírozási programok intézkedéseivel. Technikai támogatási eszköz Technikai támogatást nyújtó eszközként a program lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy támogassa a tagállami hatóságokat a reformok saját prioritásaik szerinti kidolgozásában és a reformintézkedések és -stratégiák kidolgozására és végrehajtására szolgáló kapacitásaik fejlesztésében, valamint a bevált gyakorlatokból és a partnerek példáiból leszűrhető előnyök kiaknázásában. A technikai támogatási eszköz épít a strukturálisreform-támogató program sikerére, amely iránt a program eddigi végrehajtásának két kiválasztási fordulójában a rendelkezésre álló éves költségvetéshez képest négyszeres (2017), illetve ötszörös (2018) túligénylés volt. A technikai támogatási eszköz testre szabott támogatás és szakismeretek gyakorlatban történő nyújtására összpontosít arra törekedve, hogy a tagállamok rendelkezzenek a reformok végrehajtásához szükséges intézményi és közigazgatási kapacitással. Ennek érdekében az eszköz célja, hogy segítséget nyújtson a kérelmező tagállamok nemzeti hatóságainak a reformfolyamat során vagy e folyamat meghatározott állomásain vagy különböző szakaszaiban. A program keretében elérhető, a meglévő strukturálisreform-támogató program folytatásának szánt technikai támogatási eszköz konzisztens, koherens a kapacitásépítés és technikai segítségnyújtás céljára más uniós finanszírozási programok keretében rendelkezésre álló jelenlegi forrásokkal és kiegészíti azokat. A technikai támogatás hozzáadott értéket képvisel a különböző ágazati uniós programok és az uniós alapok által finanszírozott intézkedések által nyújtott jelenlegi segítséghez képest, mivel országspecifikus szemléletet kínál, egyúttal az Unió legfontosabb szakpolitikai célkitűzéseivel összhangban támogatja a tagállamokban zajló legfontosabb strukturális reformokat. Konvergenciatámogató eszköz Az euróövezeti tagságot előkészítő konvergenciatámogató eszközként a program lehetővé fogja tenni a Bizottság számára, hogy figyelembe vegye a strukturális reformokra vállalkozó euróövezeten kívüli tagállamok egyedi szükségleteit azáltal, hogy kiegészítő eszközöket kínál számukra ahhoz, hogy gazdaságaikat és társadalmi struktúráikat ellenállóbbá tegyék a sokkokkal szemben és jobban felkészüljenek az euróövezeti tagságra. A konvergenciatámogató eszköz a reformok végrehajtását elősegítő, valamennyi tagállam számára elérhető eszközön felüli támogatás. Jelenleg nincs olyan eszköz, amely közvetlen pénzügyi ösztönzőt nyújtana a strukturális reformok végrehajtásához valamennyi tagállamban, vagy éppen az euróövezeten kívüli tagállamokban. Jóllehet az euróövezeten kívüli tagállamok hozzáférnek az uniós alapokhoz, utóbbiaknak nem célja a gazdaság ellenálló képességét javító jelentős strukturális reformok kezelése, ami segítene az érintett tagállamoknak a jövőbeli euróövezeti tagságra való átfogó felkészülésben. Az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében bizonyítható lépéseket tevő, euróövezeten kívüli tagállamoknak nyújtott célzott támogatáson keresztül a reformtámogató program várhatóan fel fogja gyorsítani az érintett tagállamok konvergenciafolyamatát, ezáltal pedig hozzájárul a konvergenciakritériumok teljesüléséhez és az euróövezet egészének ellenálló képességéhez. Az egyéb rendelkezésekkel és szakpolitikákkal való összhangot illetően a program regionális, nemzeti, unión és nemzetközi szinten is biztosítja a kiegészítő jelleget, a szinergiákat, a koherenciát és a következetességet más uniós programok és szakpolitikák tekintetében, konkrétan az európai szemeszter keretében adott szakpolitikai iránymutatás kiegészítése és az uniós alapok hasznosításának elősegítése által. Egyértelmű határvonalak alapján a Bizottság biztosítani fogja, hogy a program keretében végrehajtani szándékozott intézkedések kiegészítsék a többi uniós programot és alapot (különösen az uniós alapokat), és ne legyenek átfedésben azokkal. Emellett mindhárom eszköznek a többi uniós program és uniós alap tekintetében történő koordinációja változatlanul biztosítva lesz a különböző eszközök irányítására vonatkozóan a Bizottságon belül kialakított munkamódszerek révén. Ez főként az érintett bizottsági szolgálatok képviselőinek bevonásával már működő koordinációs mechanizmus révén fog megvalósulni. Az egy-egy tagállam javára nyújtandó támogatásra vonatkozó döntések során figyelembe veszik többek között az uniós alapok vagy programok keretében finanszírozott, már meglévő tevékenységeket és intézkedéseket. Megerősítésre kerül a koordinációs mechanizmus, hogy tükrözze a többéves pénzügyi keret számos programja közötti kiegészítő jelleg, szinergiák, koherencia és konzisztencia iránti fokozott szükségletet, különösen egyrészt a megosztott irányítás alá tartozó uniós alapok programozási folyamatának elvégzése, másrészt a program keretébe tartozó reformok kiválasztása érdekében, hogy maximális legyen az uniós intézkedések és források hatékonysága és eredményessége. A pénzügyi ösztönzők tekintetében az a tény, hogy a program keretében pénzügyi hozzájárulásban részesülő reformokat az európai szemeszter meglévő folyamatának keretében fogják meghatározni, alapvető fontosságú lesz az addicionalitás biztosítása és olyan reformok támogatásának elkerülése szempontjából, amelyek egyébként is megvalósultak volna. Emellett a szóban forgó reformok végrehajtásának az európai szemeszter keretében történő nyomon követése további biztosítékokat jelent ebben a tekintetben. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival A javaslat összhangban van a többi uniós szakpolitikával, és biztosított a kiegészítő jelleg és a szinergikus hatás azok tekintetében, így például a beruházások élénkítése, a strukturális reformok végrehajtása és a felelős költségvetési politikák biztosításának bűvös háromszögére összpontosító európai szemeszter keretébe tartozó szakpolitikák tekintetében. Másrészt a program épít a gazdasági és monetáris unió elmélyítéséről szóló vitaanyagban tett javaslatokra, és összhangban van Juncker elnök által az Unió helyzetéről az Európai Parlamentben 2017. szeptember 13-án elmondott beszéddel (és az ahhoz fűzött szándéknyilatkozattal), amelyben az elnök vázolta a gazdasági és monetáris unió elmélyítésére vonatkozó javaslatokat. A javaslat hozzájárulhat a szociális jogok európai pillérének megvalósításához is. A reformok végrehajtását elősegítő eszközre és a konvergenciatámogató eszközre vonatkozó javaslatát a Bizottság a 2017. december 6-i közleményében új költségvetési eszközökként és a gazdasági és monetáris unió elmélyítésére irányuló kezdeményezések részeként mutatta be. A program hatékony megoldást kínál a tagállamok strukturális reformok végrehajtása céljából pénzügyi és technikai eszközökkel történő támogatására, ami cserébe hozzájárulhat más uniós szakpolitikák végrehajtásához. A reformfolyamat összetett, gyakran politikai költségekkel jár, egyidejűleg kíván szakértelmet különböző területeken, és határon átnyúló hatással járhat. A program keretében nyújtott uniós támogatásnak hozzá kell járulnia ahhoz, hogy szakpolitikai területek széles köre tekintetében javuljanak az olyan mélyreható, növekedésösztönző reformok végrehajtásának feltételei a tagállamokban, amelyek az Unió egészére kiható pozitív továbbgyűrűző hatásokat generálnak. A többi uniós szakpolitika tekintetében a konzisztencia és a koherencia egyrészt a kiegészítő finanszírozásra vonatkozóan a különböző uniós programokat és alapokat létrehozó jogalkotási aktusokban foglalt megfelelő rendelkezéseken keresztül, másrészt az egymás tekintetében kiegészítő jelleggel bíró uniós szakpolitikák kapcsán érintett szolgálatok közötti fokozott belső koordináción keresztül lesz biztosítva a szinergiák kihasználása és az egymást erősítő hatások érvényre juttatása érdekében. A program továbbá épít a jelenlegi strukturálisreform-támogató program kapcsán szerzett tapasztalatokra. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 175. cikkén (harmadik bekezdés), valamint 197. cikkének (2) bekezdésén alapul.

Az EUMSZ 175. cikke (harmadik bekezdés) úgy rendelkezik, hogy ha az alapokon kívül és az egyéb uniós politikák keretében elhatározott intézkedések sérelme nélkül egyedi fellépések bizonyulnak szükségesnek, akkor az ilyen fellépéseket az Európai Parlament és a Tanács a rendes jogalkotási eljárás keretében, a Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően fogadhatja el. Az EUMSZ 197. cikkének (2) bekezdés előírja, hogy az Unió – többek között az információk cseréjének megkönnyítése, valamint a képzési programok támogatása révén – támogathatja a tagállamok azon erőfeszítéseit, amelyek az uniós jog végrehajtásához szükséges közigazgatási kapacitásaik javítására irányulnak. Az ilyen támogatás igénybevételére egyik tagállam sem kötelezhető. Az e célból szükséges intézkedéseket rendes jogalkotási eljárás keretében eljárva az Európai Parlament és a Tanács állapítja meg, kizárva azonban a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek bármilyen harmonizációját. Az EUMSZ 175. és 197. cikkére való tekintettel a program célja a kohézió, a versenyképesség, a termelékenység, a növekedés és a foglalkoztatás ösztönzése, és ezzel összefüggésben meghatározó mértékben hozzá tud járulni a következőköz: i. a nemzetgazdaságok teljesítményének javítására és a tagállamok ellenálló gazdasági és társadalmi struktúráinak előmozdítására irányuló strukturális jellegű reformok megvalósítása; ii. a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítése az intézmények, a kormányzat, a közigazgatás, valamint a gazdasági és szociális ágazatok előtt álló kihívásokkal összefüggésben; és iii. az ellenállóbb gazdasági és szociális struktúrákat előmozdító, strukturális jellegű reformok megvalósítása, valamint a közigazgatási kapacitások megerősítése azon tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euró, de egyértelműen kötelezettséget vállaltak az egységes valuta bevezetése iránt és bizonyítható lépéseket tettek annak meghatározott időkereten belül történő bevezetése érdekében, az euróövezetben való részvételük előkészítésének támogatása céljából. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) A javasolt intézkedéseknek a tervezett programból történő finanszírozása tiszteletben tartja az európai hozzáadott érték és a szubszidiaritás elveit. Az uniós költségvetésből származó finanszírozás azon tevékenységekre összpontosul, amelyek célkitűzéseit a tagállamok önmagukban nem tudják kellően megvalósítani („szükségesség vizsgálata”), így az Unió beavatkozása hozzáadott értéket képvisel ahhoz képest, mint ha a tagállamok egyedül járnának el. A program átfogó célkitűzése a kohézió, a versenyképesség, a termelékenység, a növekedés, és a munkahelyteremtés ösztönzése. E célból a program pénzügyi ösztönzőket nyújt a strukturális jellegű kihívások kezeléséhez, továbbá elősegíti a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítését intézményeik, illetve gazdasági és szociális ágazataik tekintetében. Alaplogikája szerint a program önkéntes alapon, saját kérésre nyújt támogatást. Ennek eredményeképp minden tagállam maga dönti el, hogy a nemzeti, regionális vagy helyi szinten elérhető lehetőségek fényében szükség van-e uniós szintű intézkedésre. A reformok végrehajtása továbbra is tagállami hatáskörbe tartozik, a tagállamok pedig a reformösztönző eszköz folyamatai során mindvégig be vannak vonva. A strukturális reformok végrehajtása az Unió és az euróövezet közös érdeke, hiszen a reformok nemcsak az érintett gazdaságok ellenálló képességének megerősítését segítik elő, hanem az Unióét és az euróövezetét is. A reformösztönző eszköz tekintetében a program közvetlen válasz a strukturális reformok lassú és egyenetlen tagállami végrehajtására, különösen az európai szemeszter keretében feltárt kihívásokkal összefüggésben. Ebből a szempontból a Bizottság a legalkalmasabb arra, hogy uniós szintű kezdeményezést tegyen, mivel rendelkezik a tagállami reformok végrehajtására vonatkozó országspecifikus átfogó ismeretekkel, valamint az ahhoz szükséges szakismeretekkel, hogy az érintett tagállamokkal közösen meghatározza a kezelendő fontos kihívásokat. A reformcsomagokra vonatkozóan a Bizottság és a tagállam között létrejövő (és megfelelő végrehajtási jogi aktussal elfogadott) megállapodás erősíteni fogja a tagállami felelősségvállalást, mivel a reformvállalásokra vonatkozó eredeti javaslat az érintett tagállamtól fog származni, és „hazai érlelésű”, az adott ország által formált termék lesz. Ez folyamatos szakpolitikai párbeszéddel jár a Bizottság és az érintett tagállam között. Az eszköznek a következő többéves pénzügyi keret teljes időszakát lefedő időtartama biztosítja a folyamatosságot a reform-erőfeszítések tekintetében, így a tagállamok dönteni tudnak a pénzügyi támogatás iránti kérelmük megfelelő idejéről. A technikai támogatási eszköz (azaz a strukturálisreform-támogató program utóda) tekintetében a Bizottság kivételes helyzetben van az uniós szintű intézkedések megtételéhez. A strukturálisreform-támogató program elindítása óta a Bizottság létrehozta az Unió egészét lefedő szakértői adatbázisát (amely már most is jól teljesít); a Bizottság van a legjobb helyzetben ahhoz, hogy lehetővé tegye a bevált módszerek megosztását; továbbá a Bizottság képes szinergiákat kialakítani a különböző tagállamok reform-erőfeszítéseinek kezelése és a határokon átnyúló kihívások kezelése érdekében. Ezzel egyidejűleg a Bizottság által nyújtott támogatás koordinálása biztosítja az átfogó szakismeretek rendelkezésre állását, a bevált gyakorlatok megosztását és a reformfolyamat különböző pontokon történő támogatását. Emellett a tagállamok közötti szinergiák kialakítása révén az uniós szintű fellépés biztosítja a határokon átnyúló vagy az Unió egészét érintő kihívások kezeléséhez való hozzájárulást. A konvergenciatámogató eszköz tekintetében az uniós szintű fellépés célja az euróövezeten kívüli gazdaságok ellenálló képességének fokozása a reálkonvergencia előmozdításán keresztül. Ez utóbbi nemcsak az érintett tagállamok, hanem az Unió egésze számára is elemi fontosságú, és különösen az euróövezetbe való zökkenőmentes átmenet és az euróövezet működése szempontjából elengedhetetlen. Az eszközök továbbá célzott technikai támogatást nyújtanak a közigazgatási kapacitásnak az euróövezeti tagságra való felkészüléssel összefüggő fejlesztéséhez. E célkitűzés eléréséhez tehát uniós szintű fellépésre van szükség. Az említett célok – nevezetesen azon strukturális jellegű reformkihívások kezelése, amelyek elősegítik az érintett gazdaságok, az Unió és az euróövezet ellenálló képességének megerősítését, valamint a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítése – önállóan cselekvő tagállamok intézkedései révén nem valósíthatók meg kielégítően, ugyanakkor hozzáadott értéket teremthet az Uniónak egy olyan program létrehozásával megvalósuló beavatkozása, amely az Unióban megvalósuló strukturális reformok tervezéséhez és végrehajtásához pénzügyi ösztönzőket és technikai támogatást tud nyújtani. •Arányosság A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel az említett célkitűzés európai szintű megvalósításához szükséges minimumra szorítkozik, és nem lépi túl az ehhez szükséges mértéket. A 2021–2027 közötti időszakban a programot alkotó három eszköz keretében nyújtandó támogatás alapját az érintett tagállamtól származó, önkéntes alapon benyújtott kérelemnek kell képeznie. A program önkéntes jellege és az együttműködésnek az egész folyamat során fennálló konszenzuális jellege további garanciát nyújt az arányosság elvének tiszteletben tartására, valamint a tagállamok és a Bizottság közötti kölcsönös bizalom és együttműködés kialakítására. •A jogi aktus típusának megválasztása Az előző szakaszokban bemutatott célok nem érhetők el a jogszabályok harmonizációja vagy a tagállamok önkéntes fellépése révén. Ezek a célok kizárólag egy rendelet által érhetők el. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata A reformösztönző eszköz és a konvergenciatámogató eszköz új javaslatok, amelyek így eddig nem képezték utólagos értékelés vagy célravezetőségi vizsgálat tárgyát.

A technikai támogatási eszköz a 2017–2020 közötti időszakban meglévő strukturálisreform-támogató program folytatása, amelynek alapját a 2017. május 20-án hatályba lépett (EU) 2017/825 rendelet képezi. A strukturálisreform-támogató program végrehajtása a 2017. évi éves munkaprogram 2017. szeptemberi elfogadásával kezdődött, majd a 2018. évi éves program 2018. márciusi elfogadásával folytatódott. Az (EU) 2017/825 rendelet 16. cikkével összhangban a Bizottság éves ellenőrzési jelentést készít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a program végrehajtásáról, valamint 2019 közepéig egy független értékelő jelentést is benyújt. Ha szabályozási szempontból korai is egy formális értékelést készíteni, a strukturális reformokhoz biztosított technikai támogatás nyújtásával kapcsolatban vannak korábbi tapasztalatok, nevezetesen a Görögország részére a Görögországgal foglalkozó munkacsoport keretében nyújtott támogatással kapcsolatban. A Görögországgal foglalkozó munkacsoport A Görögország részére a strukturális reformok támogatása céljából a bizottsági szolgálatok által nyújtott technikai támogatás belső és külső értékelések tárgyát is képezte, és ezek az értékelések hasznos tapasztalatokkal szolgáltak a program kialakításához. A Bizottság most is végez utólagos külső értékelést a Görögország részére nyújtott technikai támogatás tekintetében. Egy külső tanácsadó cég 2014 júliusában értékelte a Görögországgal foglalkozó munkacsoport keretében nyújtott technikai támogatást. Ez az értékelés összességében véve arra a következtetésre jutott, hogy a technikai segítségnyújtás hozzájárult az adóigazgatás és a központi igazgatás terén zajló görögországi reformprogram végrehajtásához a 2011–2013 közötti időszakban. Ez a következtetés a segítségnyújtás eredményességének, hatékonyságának, relevanciájának és fenntarthatóságának értékelésén alapult, és a következtetést a legtöbb érdekelt fél válasza is megerősítette, akik azt közölték, hogy a Görögországgal foglalkozó munkacsoport által nyújtott segítség hiányában a vállalt reformok végrehajtása nem valósult volna meg. Az Európai Számvevőszék pedig teljesítmény-ellenőrzést végzett 2015-ben annak értékelése céljából, hogy a Görögország-munkacsoport mennyire hatékonyan irányította a Görögországnak nyújtott segítséget, és hogy a munkacsoport hozzájárult-e a görögországi reformfolyamatok (makrogazdasági kiigazítási programhoz tartozó elemeinek) végrehajtásához. Az Európai Számvevőszék arra a megállapításra jutott, hogy a Görögországgal foglalkozó munkacsoport összességében sikeresen teljesítette a megbízatását – érdemi technikai segítséget nyújtott a közpolitikák szinte teljes körét lefedő területeken –, és megbízatása nagymértékben összhangban volt a gazdasági kiigazítási program feltételeivel. A Számvevőszék ugyanakkor megállapított néhány hiányosságot is: az elkülönített, célzott költségvetés hiányát, az átfogó stratégia hiányát és az eredmények szisztematikus nyomon követésének hiányát. A későbbiekben ezeket a hiányosságokat a Strukturálisreform-támogató Szolgálat keretében és a 2017–2020 közötti időszakra szóló strukturálisreform-támogató program kialakításánál kezelték. •A strukturálisreform-támogató program előzetes értékelése és első tapasztalatai A strukturálisreform-támogató programra vonatkozó, az (EU) 2017/825 rendeletet megalapozó, 2015. novemberi javaslat előterjesztését megelőzően a Bizottság előzetes értékelést végzett, hogy felmérje a reformok tervezésével és végrehajtásával összefüggésben az Unióban felmerülő kihívásokat és problémákat, a lehetséges megoldásokat, és ezek alapján meghatározza a strukturálisreform-támogató program célkitűzéseit és azok elérésének mechanizmusait. Az előzetes értékelés azt állapította meg, hogy a tagállami reformok elmaradó végrehajtása korlátozta az Unió sokkokra adott válaszadási képességét, és konkrétan korlátozta a gazdasági és monetáris unió ellenálló képességét, amely nélkülözhetetlen a tagállamok és társadalmaik közötti konvergencia biztosításához. Az előzetes értékelés szerint a kihívások elsődleges okai a korlátozott közigazgatási és intézményi kapacitásokban, valamint az uniós szabályozás nem megfelelő alkalmazásában és végrehajtásában keresendők. •Konzultáció az érdekelt felekkel A minőségi jogalkotásra vonatkozó követelmények szerinti nyilvános konzultáció keretében a strukturálisreform-támogató programot a „kohéziós klaszterbe” sorolták, amely a következő területekhez tartozó kérdéseket ölelte fel: regionális politika, foglalkoztatás és szociális ügyek, társadalmi befogadás, szakoktatás és -képzés, kutatás és innováció, vállalkozások és ipar, energia, jogérvényesülés és alapvető jogok, migráció és menekültügy, közlekedés, vidékfejlesztés, digitális gazdaság és társadalom, éghajlat-politika, tengerügyek és halászat, strukturális reformok és ifjúság. A kapcsolódó kérdőívben a jelenlegi strukturálisreform-támogató program nem volt explicite megemlítve, mint a „kohéziós klaszterbe” tartozó finanszírozási programok egyike, következésképp a kérdések csak korlátozott mértékben voltak relevánsak e program kialakítása szempontjából. Mindazonáltal a nyilvános konzultáció egyes eredményei mégis relevánsak lehetnek (különösen azok a kérdések, amelyekben a tagállami (strukturális) reformok végrehajtása kifejezetten megjelenik). A gazdasági és monetáris unió elmélyítésével kapcsolatos 2017. december 6-i csomag keretében a Bizottság bejelentette arra vonatkozó szándékát, hogy a 2020 utáni időszakra egy új, a reformok végrehajtását elősegítő eszközt kíván létrehozni a gazdaságpolitikai koordináció európai szemeszterének folyamata során beazonosított nemzeti reformok végrehajtásának támogatása érdekében, továbbá, hogy a (közös rendelkezésekről szóló rendelet módosítása révén) egy kísérleti projekten keresztül már a mostani programozási időszakban tesztelni kívánja az elképzelést. Ennek fényében a Bizottság úgy döntött, hogy szakértői műhelytalálkozókat szervez a tagállamok mindegyikében. A műhelytalálkozók célja kettős volt: egyrészt begyűjteni a tagállamok nézeteit a reformok végrehajtását elősegítő eszközzel kapcsolatban és felkelteni az érdeklődésüket az ezzel kapcsolatos kísérleti projekt iránt, másrészt összegyűjteni a jövőbeli reformösztönző eszköz kialakításával és azon lehetséges reformtípusokkal kapcsolatos elképzeléseket, amelyek az eszköz révén támogathatók lehetnek. A tagállamoktól a reformösztönző eszközre vonatkozóan kapott visszajelzések a hatásvizsgálatban az érdekelt felekkel folytatott konzultációként kerültek be. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása n.a. •Hatásvizsgálat A javaslatot hatásvizsgálat kíséri. A hatásvizsgálat azt a szakpolitikai alternatívát vette figyelembe, hogy a mostani uniós programok a jelenlegi formájukban folytatódnának a 2020 utáni időszakban. Az európai szemeszter változatlan folyamata keretében a strukturálisreform-támogató program továbbra is a mostani korlátozott pénzügyi erőforrásokból nyújtana technikai támogatást a tagállamoknak, és továbbra is csak az uniós alapok maradnának olyan uniós beruházási eszközökként, amelyek bizonyos strukturális reformok végrehajtásához nyújtanak finanszírozást, illetve amelyek az uniós alapok és az európai szemeszter között meglévő kapcsolatokon keresztül ösztönzést nyújtanak a reformok egy részéhez.

Az uniós szinten meglévő eszközök nem tudtak kellő ösztönzést nyújtani a strukturális reformok elindításának vagy végrehajtási ütemük jelentős felgyorsításához. Következésképp ezeknek az eszközöknek nem sikerült csökkenteniük a sokkokkal szembeni sebezhetőséget, és ezek nem nyújtanak célzott támogatást a reformok végrehajtásához az euróövezeten kívüli tagállamokban. A Bizottság ezért egy uniós szintű új eszközt javasolt, amely egyrészt biztosítja a strukturálisreform-támogató program folytatását, másrészt a tervezett reformösztönző eszközön keresztül pénzügyi ösztönzőket nyújt a strukturális reformok végrehajtásának előmozdításához. Emellett a Bizottság létre kíván hozni egy, az egységes valuta bevezetése érdekében egyértelmű lépéseket tevő, euróövezeten kívüli tagállamokban végrehajtandó reformokra irányuló célzott eszközt, amely további támogatást nyújtana a reformok végrehajtásához a leendő euróövezeti tagállamokban, és fokozná az euróövezeten kívüli tagállamokban és az euróövezet egészében jelentkező pozitív hatásokat. E tekintetben bizonyítható lépésnek számítana az érintett tagállam kormánya részéről a Bizottságnak küldött hivatalos levél, amelyben egyértelmű kötelezettséget vállal az országnak az euróövezethez való, észszerű és meghatározott időkereten belüli csatlakozására, amelyre vonatkozóan a Bizottsággal folytatott konzultációt követően egy hiteles és időhöz kötött ütemtervet mutatnak be a sikeres euróövezeti tagság előkészítésére irányuló konkrét intézkedések végrehajtására vonatkozóan, kitérve a nemzeti jogszabályoknak az uniós jog (ideértve a bankunióra vonatkozó szabályozást is) szerinti követelményekkel való teljes körű összehangolásának biztosítására irányuló lépésekre. A program hatásai főként a tagállam által a reformösztönző eszköz keretében javasolt és végrehajtott reformoktól vagy a tagállam által a technikai támogatási eszköz keretében kért és igénybe vett támogatás típusától fognak függni. Összességében az várható, hogy a program segíti a tagállamok gazdaságát, megerősíti a sokkokkal szembeni ellenálló képességet és pozitív továbbgyűrűző hatásokat gyakorol más tagállamokra is. Ebből kifolyólag a programtól az várható, hogy hosszabb távon pozitív hatásokat gyakorol az Unió gazdasági növekedésére, javítja a nemzeti költségvetési pozíciókat és a GDP-arányos adósságrátákat. A program várhatóan Unió-szerte pozitív hatással lesz a foglalkoztatásra és a munkahelyteremtés ösztönzésére is. Ez a hatás például a munkaerőpiaci reformok, mindenekelőtt a munkavállalók készségeinek és képesítésének javítására és a készségeknek a munkaerőpiaci szükségletekhez való igazítására irányuló reformok révén érhető el. A program a szociális jogok európai pillére megvalósításának előmozdításán keresztül pozitív hatást gyakorolhat a jövedelemeloszlásra, az aktív munkaerőpiaci intézkedésekre, a társadalmi befogadásra és a szociális védelemre is. A program a tágan vett közigazgatást érintő reformokat, valamint a polgárokat és a vállalkozásokat súlyosan érintő, a jó kormányzást és a gazdasági fejlődést aláásó adócsalás és korrupció elleni küzdelmet is támogathatja. A program várhatóan az adminisztratív terhek csökkentése terén is előnyökkel jár. A reformösztönző eszközből származó pénzügyi hozzájárulásokat költségekhez nem kapcsolódó finanszírozás formájában fogják folyósítani, ezáltal minimalizálva mind a Bizottság, mind a tagállamok oldalán jelentkező adminisztratív és ügyleti költségeket. A reformösztönző eszköz adminisztratív terheinek csökkentése és az egyszerűsítés érdekében a végrehajtás mérföldköveinek és céljainak nyomon követése az európai szemeszter keretében történik majd. A három technikai támogatási eszközhöz kapcsolódó adminisztratív eljárások rendkívül egyszerűek maradnak: pl. a technikai támogatási eszköz esetében a kérelmek benyújtása továbbra is egyszerű lesz, és a bekért információk köre a szükséges minimumra fog korlátozódni. A Szabályozói Ellenőrzési Testület megvizsgálta a hatásvizsgálat tervezetét, és 2018. május 22-én – bizonyos fenntartások mellett – kedvező véleményt nyilvánított arról. A Szabályozói Ellenőrzési Testület által felvetett kérdésekkel a hatásvizsgálat bizottsági szolgálati munkadokumentumának módosított változata foglalkozott. Egy példával is alátámasztva bemutatásra került a reformösztönző eszköz allokációs kulcsának logikája és megfelelősége. Tovább pontosították a reformösztönző eszköz hatályát. A hatásvizsgálatot kiterjesztették a társfinanszírozás és az időszak elejére történő részleges ütemezés, mint alternatív végrehajtási mechanizmus értékelésére. A mechanizmussal összefüggésben felmerülő potenciális kockázatokat (az erkölcsi kockázat, a volumen, a felfüggesztés, a törlés és a behajtási eljárások tekintetében) is egyértelműen bemutatták. A hatásvizsgálat bizottsági szolgálati munkadokumentumán belül egy külön melléklet tovább részletezi a Szabályozói Ellenőrzési Testület véleménye nyomán eszközölt módosításokat. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés A javaslat nem kapcsolódik a célravezető szabályozásra és a szabályozás egyszerűsítésére irányuló tevékenységhez, és nem jelent megfelelési költségeket a kis- és középvállalkozások és az egyéb érdekeltek számára. A program a közeljövőben válik elérhetővé a bizottsági szolgálatok és a tagállamok számára biztosított elektronikus platformon. •Alapjogok A javaslat kedvező hatást gyakorol az uniós alapjogok megőrzésére és fejlesztésére, feltéve, hogy a tagállamok igénylik és megkapják a támogatást a vonatkozó területeken. Például a migráció, a munkaerőpiac és a társadalombiztosítás, az egészségügyi ellátás, az oktatás, a környezet, a tulajdonjog, a közigazgatás és az igazságszolgáltatási rendszer területén nyújtott támogatás előmozdíthatja az uniós alapjogok érvényesülését, például a méltóságot, a szabadságot, az egyenlőséget, a szolidaritást, az állampolgári jogokat és a jogérvényesülést. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A program 2021. január 1. és 2027. december 31. közötti időszakban történő végrehajtására elkülönített pénzügyi keretösszeg (folyó árakon) 25 milliárd EUR. Az említett összeg indikatív felosztása a következő: i. legfeljebb 22 milliárd EUR a reformösztönző eszköz részére; ii. legfeljebb 840 millió EUR a technikai támogatási eszköz részére és iii. legfeljebb 2,16 milliárd EUR a konvergenciatámogató eszköz részére, amelyből legfeljebb 2 milliárd EUR jut a pénzügyi támogatási komponensre és legfeljebb 160 millió EUR jut a technikai támogatási komponensre. Amennyiben 2023 végére a konvergenciatámogató eszköz keretében támogatásra jogosult tagállam nem tett bizonyítható lépéseket az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében, az adott tagállam számára a konvergenciatámogató eszköz pénzügyi támogatási komponense keretében elérhető összeg átcsoportosításra kerül a reformösztönző eszközbe. A Bizottság erről az érintett tagállam álláspontjának meghallgatását követően határozatot fog hozni. A pénzügyi keretösszegre vonatkozóan a pénzügyi kimutatás megfelelő magyarázatot tartalmaz. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A programnak a rendelet 6. cikkében rögzített egyedi célkitűzései tekintetében elért eredmények nyomon követése érdekében meghatározásra került néhány fő teljesítménymutató, és az ezekre vonatkozó adatokat rendszeres időközönként be fogják gyűjteni. A mutatókat az egyes támogatási intézkedések szintjén határozták meg, hogy megfelelő mikroadatokat gyűjtsenek, amelyeket a program szintjén összesítenek majd, és az adatokat a Bizottság egy célzott nyomonkövetési eszköz alapján fogja gyűjteni tagállamokra és szakpolitikai területekre lebontva. A reformösztönző eszköz és a konvergenciatámogató eszköz pénzügyi támogatási komponense keretében allokált pénzügyi hozzájárulások tekintetében egyedi output-, eredmény- és hatásmutatókat fognak meghatározni a tagállamokkal közösen elfogadott valamennyi reformvállalási tervben, így a mérföldkövek és célok elérését a pénzügyi hozzájárulás kifizetésének feltételeként fogják szabni. Ebből a célból a tagállamok az előrehaladásról készített éves jelentésükben bizonyítékokat fognak közölni a mérföldkövek és a célok elérése felé tett haladásról, és hozzáférést biztosítanak a Bizottság részére az alapul szolgáló adatokhoz, ideértve a közigazgatási adatokat is, amennyiben azok relevánsak. A technikai támogatási eszköz tekintetében a konkrét projektekre vonatkozó olyan egyedi eredmény- és hatásmutatók kerülnek meghatározásra a kiinduló értékekkel és a célokkal együtt, amelyek lehetővé teszik a végső célok elérése felé tett haladás nyomon követését és a végrehajtott reformok hatásának értékelését. Ezeket a mutatókat használják majd a konvergenciatámogató eszköz technikai támogatási komponense keretében is.

A három eszköz eredményességének, hatékonyságának, relevanciájának, koherenciájának és uniós hozzáadott értékének értékelése céljából egy félidős értékelésre és egy utólagos értékelésre fog sor kerülni, amelynek eredményeit a program egészének átfogó értékelése céljából összesítik majd. Az értékeléseket a 2016. április 13-i intézményközi megállapodás 22. és 23. pontjával összhangban fogják elvégezni, melyben az intézmények megerősítették, hogy a további intézkedési lehetőségek hatásvizsgálatait a hatályos jogszabályok és szakpolitikák értékelésére kell alapozni. Az esetleges hiányosságok és/vagy problémák, illetve a fellépések vagy azok eredményeinek további javítására kínálkozó lehetőségek feltárása és azok maximális kihasználása és hatása érdekében az értékelések tartalmazni fogják a levont tanulságokat is. Az értékeléseket időben el kell végezni ahhoz, hogy a döntéshozatali folyamatban felhasználhatók legyenek. A program félidős értékelését a program végrehajtásáról rendelkezésre álló elegendő információ birtokában, de legkésőbb négy évvel a program végrehajtásának kezdetét követően fogják elvégezni. A program végrehajtásának végén, de legkésőbb négy évvel a rendelet alkalmazási idejének végét követően a Bizottság elvégzi a program végső értékelését. A Bizottság az értékelések megállapításait saját észrevételei kíséretében közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával. •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén) n.a. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata A Reformtámogató program három különálló, egymást kiegészítő eszközből áll, melyek: a) a reformösztönző eszköz, amely pénzügyi ösztönzőket nyújt a tagállamoknak az európai szemeszter keretében meghatározott strukturális reformok végrehajtásához (II. fejezet); b) a technikai támogatási eszköz, amely technikai eszközök révén intézményi, közigazgatási és növekedésösztönző strukturális reformokhoz nyújt támogatást a tagállamoknak (III. fejezet); valamint c) a konvergenciatámogató eszköz az euróövezeti tagság támogatásához, amely kiegészítő technikai és pénzügyi támogatást fog nyújtani azon tagállamoknak, amelyek még nem vezették be az eurót, de bizonyítható lépéseket tettek az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében (IV. fejezet) (3. cikk). A program általános célkitűzése a kohézió, a versenyképesség, a termelékenység, a növekedés és a foglalkoztatás ösztönzése. E célból a program pénzügyi ösztönzőket nyújt a strukturális jellegű kihívások kezeléséhez, továbbá elősegíti a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítését intézményeik, illetve gazdasági és szociális ágazataik tekintetében (4. cikk). A program egyedi célkitűzéseket határoz meg a programhoz tartozó eszközök mindegyikére vonatkozóan (5. cikk). A reformösztönző eszköz tekintetében az egyedi célkitűzések a reformvállalásokhoz kapcsolódó konkrét mérföldkövek és célok elérését jelentik, amelyek a pénzügyi ösztönzők rendelkezésre bocsátásának feltételei. A technikai támogatási eszköz tekintetében az egyedi célkitűzések a nemzeti hatóságoknál a reformok megtervezésére, kidolgozására és végrehajtására szolgáló közigazgatási kapacitások fejlesztésére irányuló erőfeszítések támogatását jelentik többek között a bevált gyakorlatok, a megfelelő folyamatok és módszerek megosztásán, valamint az eredményesebb és hatékonyabb emberierőforrás-menedzsmenten keresztül. Ezeket a célkitűzéseket az összes tagállamnak követnie kell, a konvergenciatámogató eszköz révén ideértve azon tagállamokat is, amelyek még nem vezették be az eurót, de egyértelmű kötelezettséget vállaltak arra, és bizonyítható lépéseket tettek az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. A három eszköz együttesét nézve az alkalmazási kör szakpolitikai területek széles körét öleli fel, amelyhez az államháztartási gazdálkodás és vagyongazdálkodás, az intézményi és közigazgatási reform, az üzleti környezet, a termék-, szolgáltatás- és munkaerőpiacok, az oktatás és képzés, a fenntartható fejlődés, a népegészségügy és a pénzügyi szektor érintett területei tartoznak (6. cikk). A program 2021–2027 közötti végrehajtására szánt teljes keretösszeg 25 milliárd EUR, amelynek a három eszköz közötti indikatív felosztása a következő: 22 milliárd EUR a reformösztönző eszköz részére; 840 millió EUR a technikai támogatási eszköz részére és 2,16 milliárd EUR a konvergenciatámogató eszköz részére. Az (EU) XXXX/XXX rendelet [CPR-t felváltó rendelet] rendelkezései szerint a tagállamok kérhetik az ERFA, az ESZA+, a Kohéziós Alap vagy az ETHA programjaira szánt pénzügyi allokáció legfeljebb 5 %-ának átcsoportosítását e program részére. Az átcsoportosított forrásokat e program szabályaival összhangban kell felhasználni az érintett tagállam javára (7. cikk). A Bizottságnak a 2021–2027 közötti többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatai ambiciózusabb célt tűznek ki az éghajlati szempontoknak az uniós programok mindegyikére kiterjedő érvényesítése tekintetében, ami azt jelenti, hogy összességében az uniós kiadások 25 %-ának hozzá kell járulnia az éghajlat-politikai célkitűzésekhez. Ennek a programnak az említett összesített célhoz való hozzájárulását egy uniós éghajlati markerrendszeren keresztül fogják nyomon követni megfelelő szintű bontásban, ami azt jelenti, hogy a lehető legpontosabb módszereket alkalmazzák. A Bizottság az adatokat továbbra is éves alapon, kötelezettségvállalási előirányzatokra vonatkozóan fogja közölni az éves költségvetés-tervezet keretében. A program éghajlat-politikai célkitűzésekhez való hozzájárulásának maximalizálása érdekében a Bizottság a program kidolgozása, végrehajtása, felülvizsgálata és értékelési folyamata során mindvégig törekedni fog a releváns intézkedések beazonosítására. A reformösztönző eszköz A reformösztönző eszköz keretében finanszírozásra jogosult strukturális reformok típusába a gazdaságpolitikai koordináció európai szemeszterének keretében beazonosított kihívások – köztük az országspecifikus ajánlásokban meghatározott kihívások – kezelésére irányuló reformok tartoznak (8. cikk). Tagállamonként megállapításra kerül a nyújtható támogatás maximális összege. Ezeket az összeget az egyes tagállamok népessége alapján kell kiszámítani (9. cikk). A reformösztönző eszköz keretében elérhető források tagállamokra lebontott allokációja szakaszokban kerül meghatározásra. Az első, húsz hónapig tartó szakaszban a reformösztönző eszközre vonatkozó teljes pénzügyi keretösszeg fele (11 milliárd EUR) válik elérhetővé a tagállamok számára. Ezen időszak alatt a tagállamok a számukra megállapított allokáció maximumát kaphatják meg a reformvállalásokra vonatkozó javaslatok benyújtása alapján. A következő, a program zárásáig tartó szakaszban (a második szakaszban) a Bizottság rendszeres időközönként kiírásra kerülő felhívásokra épülő rendszert dolgoz ki az eszköz teljes keretösszege másik felének (11 milliárd EUR) és az előző szakasz fel nem használt forrásainak allokációja céljából. A második szakasz mindegyik felhívása keretében felkérik az összes tagállamot, hogy egyidejűleg nyújtsanak be reformjavaslatokat, amelyek alapján az egyes tagállamok számára megállapított maximális pénzügyi hozzájárulás ítélhető oda. Érdemes már most felhívni rá a figyelmet, hogy a második szakaszban a Bizottság által szervezett első felhívás az eszköz teljes keretösszege másik felének (11 milliárd EUR) és az első szakaszban esetlegesen fel nem használt keretnek megfelelő összegre fog szólni. További felhívásokat a Bizottság csak akkor fog szervezni, ha a teljes pénzügyi keretösszeget még nem használták fel. Ezzel összefüggésben a Bizottság egy indikatív naptárat fogadna el, illetve tenne közzé, amelyben előre jelzi a jövőben megszervezésre kerülő felhívásokat, és minden felhívásnál közölné a keretösszeg fennmaradó, az adott felhívás keretében rendelkezésre álló összegét (10. cikk). Ez a megközelítés tekintetbe veszi annak szükségességét, hogy biztosítani kell az átláthatóságot kifelé a szóban forgó felhívások keretösszegei és időzítése vonatkozásában. A reformvállalásokra vonatkozó javaslatot a tagállamok a nemzeti reformprogramjukkal együtt, egy külön mellékletben fogják bemutatni. A külön melléklet a nemzeti reformprogrammal együtt vagy annak benyújtásától eltérő időben is benyújtható.

Az európai szemeszter keretében felvetett kihívásokra reagálva maguknak a tagállamoknak kell meghatározniuk a reformokat, és részletes javaslatokat kell tenniük a reformok végrehajtását szolgáló intézkedésekre, aminek részeként megfelelő mérföldköveket és célokat, valamint a végrehajtásra vonatkozó, legfeljebb három éves időtartamra szóló menetrendet is meg kell határozniuk (11. cikk). A reformvállalásokra vonatkozó javaslatot a program időtartama alatt csak egyszer lehet módosítani, és módosítások csak akkor megengedettek, ha azokat objektív körülmények indokolják (13. cikk). A Bizottság meg fogja vizsgálni a tagállamok által javasolt reformvállalások jellegét és jelentőségét, és átlátható kritériumok alapján fogja meghatározni az allokálandó összeget. A Bizottság a tagállam által közölt tartalmi elemek figyelembevételével megvizsgálja a következőket: i. a tagállam által javasolt reformvállalások várhatóan eredményesen kezelik-e az európai szemeszter keretében meghatározott kihívásokat; ii. a javasolt reformvállalások átfogó reformcsomagot alkotnak-e; iii. a javasolt reformok várhatóan megerősítik-e a nemzetgazdaság teljesítményét és ellenálló képességét; iv. és várható-e, hogy a javasolt reformok végrehajtása tartós hatást eredményez a tagállamban. Emellett a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy v. a tagállamok által javasolt belső megoldások – ideértve a javasolt mérföldköveket és célokat, és a kapcsolódó indikátorokat – várhatóan biztosítják-e a reformvállalások eredményes, legfeljebb három éven belüli végrehajtását (11. cikk). A Tanácsnak az európai szemeszterrel foglalkozó Gazdaságpolitikai Bizottsága véleményt nyilváníthat a tagállamok által a reformvállalásokra vonatkozóan benyújtott javaslatokról (11. cikk). A tagállam által végrehajtandó reformvállalásokról végrehajtási jogi aktus (bizottsági határozat) formájában születik döntés (12. cikk). A rendelet mellékletében megfelelő iránymutatások kerülnek meghatározásra, amelyek alapján a Bizottság – átlátható és méltányos módon – értékeli a tagállamok által előterjesztett reformvállalási javaslatokat, és amelyek alapján a célkitűzésekkel és az e rendeletben meghatározott egyéb releváns követelményekkel összhangban a Bizottság meghatározza a pénzügyi hozzájárulást. Ebből a célból a reformvállalási javaslatok értékelésére szolgáló minősítési rendszer kerül létrehozásra (11. cikk a II. melléklettel együtt értelmezve). Az érintett tagállam az európai szemeszter keretében rendszeresen jelentést tesz a reformvállalások teljesítése tekintetében elért haladásról. A nemzeti reformprogramok a reformok megvalósítása terén elért haladásról való jelentéstétel eszközeként használandók (14. cikk). A reformok tartósságára (a pénzügyi hozzájárulás kifizetésétől számítva legalább öt év), a költségvetési kötelezettségvállalásokra és kifizetésekre, valamint a jogtalanul kifizetett összegek felfüggesztésére, törlésére és visszafizettetésére vonatkozó rendelkezések ugyancsak meghatározásra kerülnek (15. és 16. cikk). A technikai támogatási eszköz A program részét képező technikai támogatási eszköz folytatja a tagállam kezdeményezésére megkezdett reformok, a gazdasági kormányzás keretében indított reformok vagy az uniós jog és uniós szakpolitikai prioritások végrehajtásával összefüggő intézkedések, valamint a gazdasági kiigazítási programok végrehajtásával összefüggő reformok végrehajtásának támogatását. Az eszköz technikai támogatást nyújt továbbá a program más eszközei keretében indított reformok előkészítéséhez és végrehajtásához is. A támogatás iránti kérelmeket a Bizottság a sürgősség, a beazonosított problémák kiterjedtsége és mélysége, az érintett szakpolitikai terület támogatási szükséglete, a társadalmi-gazdasági mutatók elemzése és a tagállam összességében vett közigazgatási kapacitása alapján fogja értékelni. A fenti elemzés alapján, valamint figyelembe véve az uniós alapokból vagy uniós programokból finanszírozott meglévő intézkedéseket és tevékenységeket, a Bizottságnak megállapodásra kell jutnia a tagállammal a kiemelt területeket, a célkitűzéseket, egy indikatív ütemtervet, a nyújtandó támogatási intézkedések alkalmazási körét, valamint az e támogatáshoz való becsült összesített pénzügyi hozzájárulást illetően, amelyeket egy együttműködési és támogatási tervben kell rögzíteni (19. cikk). A technikai támogatási eszköz keretében finanszírozható intézkedések közé többek között a következők tartoznak: szakpolitikai tanácsadással és/vagy szakpolitikai változtatással összefüggésben szakismeretek igénybevétele, stratégiák és reformütemtervek kidolgozása, valamint jogalkotási, intézményi, strukturális és igazgatási reformok; szakértők biztosítása – ideértve a rezidens szakértőket is; kapacitásépítés és az ahhoz kapcsolódó támogató intézkedések a kormányzat valamennyi szintjén, a civil társadalom megerősítéséhez is hozzájárulva (18. cikk). A tagállamok számára biztosítani kell a lehetőséget arra, hogy források átcsoportosításával önkéntes alapon hozzájáruljanak a program technikai támogatási eszközéhez. A kiegészítő önkéntes átcsoportosítások az uniós alapok keretében programozott hozzájárulásokból származhatnak, amelyek az (EU) XXX/XXXX [CPR-t felváltó rendelet] rendelet rendelkezéseivel összhangban csoportosíthatók át (21. cikk). A program keretébe tartozó technikai támogatási eszköz végrehajtása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusok formájában munkaprogramokat fog elfogadni, amelyekben meghatározza a technikai támogatás nyújtásához és a költségvetési rendeletben előírt követelményekhez kapcsolódó intézkedéseket (23. cikk). Konvergenciatámogató eszköz A konvergenciatámogató eszköz keretében támogatásra jogosult tagállam az a tagállam, amely bizonyítható lépéseket tett az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. E tekintetben bizonyítható lépésnek számítana az érintett tagállam kormánya részéről a Bizottságnak küldött hivatalos levél, amelyben egyértelmű kötelezettséget vállal az országnak az euróövezethez való, észszerű és meghatározott időkereten belüli csatlakozására, amelyre vonatkozóan a Bizottsággal folytatott konzultációt követően egy hiteles és időhöz kötött ütemtervet mutatnak be a sikeres euróövezeti tagság előkészítésére irányuló konkrét intézkedések végrehajtására vonatkozóan, kitérve a nemzeti jogszabályoknak az uniós jog (ideértve a bankunióra vonatkozó szabályozást is) szerinti követelményekkel való teljes körű összehangolásának biztosítására irányuló lépésekre. Az euróövezeti tagság elérését szolgáló konvergenciatámogató eszköz keretében finanszírozott intézkedéstípusok közé (a program keretében már elérhető másik két eszközön felül) olyan technikai és pénzügyi támogatási intézkedések tartoznak, amelyek az euróövezeti tagságra való felkészüléshez kapcsolódnak (25. cikk és 30. cikk). A konvergenciatámogató eszköz keretében végrehajtott pénzügyi és technikai támogatási komponensek ugyanazokat a szabályokat és végrehajtási folyamatokat követik, mint a program más eszközei. A másik két eszközhöz képest néhány kiegészítő szabály vonatkozik a reformok és intézkedések támogathatóságára. A kiegészítő szabályok az indikatív allokáció maximumának rögzítésére, a reformvállalási javaslatokra, a technikai támogatás iránti kérelmekre és a kapcsolódó értékelési folyamatra vonatkoznak. Emellett a Bizottság meg fogja vizsgálni a javasolt reformvállalások és a kért technikai segítség relevanciáját az euróövezeti tagságra való felkészülés szempontjából (27. cikk és 31. cikk). Egyéb rendelkezések Az egyes eszközök tekintetében meghatározásra kerülnek az Európai Parlament és a Tanács, valamint a nyilvánosság irányába folytatott kommunikációs tevékenységre vonatkozó szabályok (17. és 20. cikk), valamint a kiegészítő jellegre (33. cikk), a nyomon követésre (34. cikk), az éves jelentésekre (35. cikk) és az értékelésre (36. cikk) vonatkozó rendelkezések. 2018/0213 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a reformtámogató program létrehozásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 175. cikke harmadik bekezdésére és 197. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: Szerződés) 120. és 121. cikke értelmében a tagállamok kötelesek arra irányuló gazdaságpolitikát folytatni, hogy a Tanács által megfogalmazott átfogó iránymutatások szerint hozzájáruljanak az Unió célkitűzéseinek megvalósításához. A tagállamok gazdaságpolitikájának összehangolása ezért közös érdekű ügy. (2)A Szerződés 175. cikke többek között arról rendelkezik, hogy a tagállamok úgy hangolják össze a gazdaságpolitikájukat, hogy elérjék a gazdasági, társadalmi és területi kohézióra vonatkozóan a 174. cikkben meghatározott célkitűzéseket. (3)Uniós szinten a gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere szolgál a kiemelt nemzeti reformok meghatározásának és a reformvégrehajtás nyomon követésének kereteként. Az említett reformprioritások támogatása érdekében a tagállamok kidolgozzák saját nemzeti többéves beruházási stratégiáikat. Ezeket a stratégiákat az éves nemzeti reformprogramokkal együtt kell bemutatni a nemzeti és/vagy uniós finanszírozásban részesülő kiemelt beruházási projektek ismertetése és koordinálása céljából. A stratégiák emellett azt a célt is szolgálják, hogy az uniós finanszírozást koherens módon és a kapott pénzügyi támogatás hozzáadott értékét maximalizálva használják fel, különösen az Unió által adott esetben az Európai Regionális Fejlesztési Alap, a Kohéziós Alap, az Európai Szociális Alap, az Európai Tengerügyi és Halászati Alap, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap, az európai beruházásstabilizáló funkció vagy az InvestEU keretében támogatott programokból származó támogatás esetében. (4)A gazdasági és pénzügyi válság megmutatta, hogy erős gazdasági és társadalmi struktúrákra épülő stabil és ellenálló gazdaságok és pénzügyi rendszerek kialakítása segít a tagállamoknak abban, hogy hatékonyabban tudjanak reagálni a sokkokra és gyorsabban kilábaljanak a válságokból. A strukturális reformok végrehajtása az Unió szakpolitikai prioritásai közé tartozik, mivel ezen reformok célja a gazdasági fellendülés fenntartható pályára állítása, a növekedési potenciál felszabadítása, az alkalmazkodóképesség megerősítése és a felfelé irányuló konvergenciafolyamat támogatása. A strukturális reformok megvalósítása hozzájárulhat a gazdasági és társadalmi kohézióhoz, a termelékenység és a beruházások növeléséhez, továbbá a fenntartható növekedést és a foglalkoztatást segítő jó feltételek kialakításához az Unióban. (5)A strukturális reformok elősegíthetik a belföldi gazdaságok ellenálló képességének megerősítését és a tagállamok közötti fenntartható konvergencia kialakítását, amely alapvető fontosságú a gazdasági és monetáris unióban való sikeres és zökkenőmentes részvételhez. Az euróövezeti csatlakozásra való felkészülésük folyamatában a fenntartható konvergencia magas foka különösen fontos azon tagállamok számára, amelyek pénzneme nem az euró. (6)A strukturális reformok végrehajtásának üteme szerte az Unióban továbbra is elmarad a kielégítő szinttől. A gazdaságpolitikai koordinációnak az európai szemeszter keretében történő végrehajtásával kapcsolatban szerzett tapasztalatok általában véve azt mutatják, hogy a strukturális reformok végrehajtása lassú és egyenetlen, továbbá hogy a nemzeti reform-erőfeszítéseket támogatni és ösztönözni kell. (7)Az (EU) 2017/825 európai parlamenti és tanácsi rendelet 142 800 000 EUR összegű költségvetéssel létrehozta a strukturálisreform-támogató programot a 2017–2020 közötti időszakra. A strukturálisreform-támogató program létrehozásának célja, hogy erősítse a tagállamok azon képességét, hogy növekedésösztönző igazgatási és strukturális reformokat dolgozzanak ki és hajtsanak végre, többek között az uniós alapok hatékony és eredményes felhasználásának elősegítése révén. A program keretében a Bizottság tagállami kérésre technikai támogatást nyújt, amely szakpolitikai területek széles körét fedheti le. A strukturálisreform-támogató program kezdeti tapasztalatai azt mutatják, hogy a technikai támogatás iránt a rendelkezésre álló éves költségvetéshez képest négyszeres (2017), illetve ötszörös (2018) kereslet volt. (8)Más uniós eszközök és programok ugyancsak jelentős támogatást nyújtanak a tagállamokban megvalósuló olyan beruházások feltételeinek javításához, amelyek hozzájárulhatnak a szóban forgó reformokhoz vagy azok részét képezhetik. Az uniós alapokra vonatkozó (EU) XXXXX/XXX európai parlamenti és tanácsi rendelet [CPR] a beruházásokat előfeltételekhez köti (ez korábban előzetes feltételrendszerként volt ismert), rendelkezik egy makrogazdasági irányítási mechanizmusról és finanszírozhatja a strukturális reformok beruházásokhoz kapcsolódó költségeit a kohéziós politika szempontjából releváns szakpolitikai területeken. Mindazonáltal jelen állás szerint egyetlen eszköz sem nyújt olyan közvetlen pénzügyi támogatást, amely ösztönzőket biztosítana a tagállamoknak az európai szemeszter keretében meghatározott kihívásokra válaszként adott reformok végrehajtásához valamennyi szakpolitikai területre kiterjedően. Másrészt jelenleg nincs olyan eszköz, amely egyedi és célzott pénzügyi és technikai támogatást nyújtana az euróövezeten kívüli tagállamoknak az euróövezethez való csatlakozásuk szempontjából releváns reformok végrehajtására irányuló erőfeszítéseikhez. (9)A gazdasági és monetáris unió elmélyítésére irányuló kezdeményezések részeként 2017. december 6-án kiadott közleményében a Bizottság új költségvetési eszközökként javaslatot tett egy reformok végrehajtását elősegítő eszköz és egy konvergenciatámogató eszköz létrehozására. Ezen eszközök célkitűzése a belföldi gazdaságok ellenálló képességének megerősítése és a tagállamok közötti pozitív tovagyűrűző hatások kiváltása olyan strukturális reformok végrehajtásához nyújtott ösztönzők révén, amelyek hozzájárulnak az említett célkitűzésekhez és alapvetőek a gazdasági és monetáris unió stabilitása szempontjából. (10)Ennek tükrében szükségesnek tűnik megerősíteni a tagállamok támogatásának jelenlegi keretét a közvetlen pénzügyi támogatás, illetve technikai támogatás lehetőségének megteremtésével. E célból új reformtámogató programot (a továbbiakban: a program) kell létrehozni ahhoz, hogy hatékony ösztönzőket nyújtson a strukturális reformok végrehajtásának felgyorsításához a tagállamokban. A programnak átfogónak kell lennie és hasznosítania kell a Bizottság és a tagállamok által más eszközök és programok végrehajtásából nyert tapasztalatokat. A programnak továbbá folytatnia kell a strukturálisreform-támogató program intézkedéseit és működési mechanizmusait, mivel ezek nagyon hasznosnak bizonyultak, és a tagállamok is nagyra értékelték ezeket a különböző szakpolitikai területeken tevékenykedő nemzeti hatóságok közigazgatási kapacitásainak megerősítése szempontjából. A programnak emellett célzott támogatást kell nyújtania az euróövezeten kívüli azon tagállamokban megvalósítandó reformokhoz, amelyek bizonyítható lépéseket tettek az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. (11)Annak érdekében, hogy a szükséges támogatások különböző típusai legyenek nyújthatók és az egyes komponensek sajátosságainak figyelembevétele érdekében a program keretében három különböző, de egymást kiegészítő eszközt kell létrehozni, konkrétan a reformösztönző eszközt, a technikai támogatási eszközt és az euróövezeti tagságra való felkészülést támogató, célzott konvergenciatámogató eszközt. (12)Az e rendelet szerinti finanszírozási típusokat és végrehajtási módszereket az intézkedések egyedi célkitűzéseinek és az eredmények elérésére való alkalmasságuk alapján kell megválasztani, figyelembe véve különösen az ellenőrzési költségeket, az adminisztratív terhet és a szabályok be nem tartásának várható kockázatát. Ennek részét képezi az egyösszegű átalányok, átalánydíjak és egységköltségek, valamint a költségvetési rendelet 125. cikke (1) bekezdésében említett költségekhez nem kapcsolódó finanszírozás alkalmazásának a mérlegelése.

(13) A program átfogó célkitűzése a kohézió, a versenyképesség, a termelékenység, a növekedés és a foglalkoztatás ösztönzése. E célból a program pénzügyi ösztönzőket nyújt a strukturális jellegű kihívások kezeléséhez, továbbá elősegíti a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítését intézményeik, illetve gazdasági és szociális ágazataik tekintetében. (14)A program mindegyik eszközéhez egyedi célkitűzéseket kell meghatározni. A reformösztönző eszköz tekintetében az egyedi célkitűzések a reformvállalásokhoz kapcsolódó konkrét mérföldkövek és célok elérését jelentik, amelyek a pénzügyi ösztönzők rendelkezésre bocsátásának feltételei. A technikai támogatási eszköz tekintetében az egyedi célkitűzések a nemzeti hatóságoknak a reformok megtervezésében és végrehajtásában való segítésére irányulnak, a bevált gyakorlatok és más nemzeti hatóságok által levont tanulságok figyelembevételével. Ezeket a célkitűzéseket az említett két eszköz keretében az összes tagállamnak követnie kell, míg a konvergenciatámogató eszköz keretében a célkitűzések azon tagállamokra vonatkoznak, amelyek még nem vezették be az eurót, de bizonyítható lépéseket tettek az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. (15)Annak biztosítása érdekében, hogy a program által támogatott reformok a kulcsfontosságú gazdasági és társadalmi kérdések mindegyikét felöleljék, a Bizottságnak a program keretében tagállami kérésre pénzügyi és technikai támogatást kell nyújtania szakpolitikai területek széles körére vonatkozóan, melybe beletartoznak az államháztartással és az állami vagyongazdálkodással, az intézményi és igazgatási reformokkal, az üzleti környezettel, a pénzügyi szektorral, a termék-, szolgáltatás- és munkaerőpiaccal, az oktatással és képzéssel, a fenntartható fejlődéssel, a népegészségüggyel és a társadalmi jóléttel kapcsolatos területek. (16)Ez a rendelet meghatározza a program pénzügyi keretösszegét, amely a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló intézményközi megállapodás értelmében az éves költségvetési eljárás során az elsődleges referenciaösszeget jelenti az Európai Parlament és a Tanács számára. A költségvetés teljes összegére vonatkozóan megfelelő indikatív allokációt kell meghatározni a program mindhárom eszköze tekintetében, és az allokációkat olyan szinten kell meghatározni, amely összhangban van az egyes eszközök általános és egyedi célkitűzéseivel, illetve az irántuk mutatkozó igényekkel. (17)A program keretében jelentkező többletigények kielégítése érdekében a tagállamok számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy az uniós alapok keretében megosztott irányítással programozott forrásokat csoportosíthassanak át a program költségvetésébe az uniós alapokra vonatkozó eljárással összhangban. Az átcsoportosított forrásokat e program szabályaival összhangban kell felhasználni az érintett tagállam javára. (18)Az éghajlatváltozás kezelésének fontosságára való tekintettel és összhangban az Uniónak a Párizsi Megállapodás végrehajtása és az ENSZ fenntartható fejlesztési céljainak elérése tekintetében tett kötelezettségvállalásaival a program hozzá fog járulni az éghajlati szempontok érvényesítéséhez és az átfogó célkitűzéshez, mely szerint az uniós költségvetésből származó kiadások 25 %-ának hozzá kell járulnia az éghajlat-politikai célkitűzésekhez. Az ehhez kapcsolódó intézkedések a program előkészítése és végrehajtása során kerülnek meghatározásra, majd ezeket újból megvizsgálják a kapcsolódó értékelések és felülvizsgálatok során. (19)A reformösztönző eszköz tekintetében meg kell határozni a pénzügyi támogatásra jogosult reformok típusait. A reformoknak a program célkitűzéseihez való hozzájárulását biztosítandó helyénvaló, hogy azon reformok legyenek támogathatók, amelyek célja a gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere keretében azonosított kihívások kezelése, ideértve az országspecifikus ajánlásokra adott válaszként javasolt reformokat is. (20)Annak érdekében, hogy a tagállamok érdemi ösztönzőt kapjanak a strukturális reformok megvalósításához, helyénvaló meghatározni a számukra az egyes felhívások keretében az egyes allokációs szakaszokban az eszköz keretében rendelkezésre álló pénzügyi hozzájárulás maximumát. Ezt a maximális hozzájárulást a tagállamok népessége alapján kell kiszámítani. Annak biztosítása érdekében, hogy a pénzügyi ösztönzők a program alkalmazási idejét teljeskörűen lefedjék, a forrásokat a tagállamok részére szakaszokban kell allokálni. Az első, húsz hónapig tartó szakaszban a reformösztönző eszközre vonatkozó teljes pénzügyi keretösszeg felét (11 000 000 000 EUR) kell elérhetővé tenni a tagállamok számára. Ezen időszak alatt a tagállamok a számukra megállapított allokáció maximumát kaphatják meg a reformvállalásokra vonatkozó javaslatok benyújtása alapján. (21)Az átláthatóság és a hatékonyság érdekében a program zárásáig tartó következő szakaszban a Bizottságnak rendszeres időközönként kiírásra kerülő felhívásokra épülő rendszert kell kidolgoznia az eszköz teljes pénzügyi keretösszege másik felének (11 000 000 000 EUR) és az előző szakasz fel nem használt forrásainak allokációja céljából. Ennek megvalósítására egyszerű eljárásokat kell kialakítani. Az egyes felhívások keretében a tagállamok egyidejűleg nyújthatnak be reformjavaslatokat, amelyek alapján az egyes tagállamok számára megállapított maximális pénzügyi hozzájárulás ítélhető oda. Az átláthatóság érdekében helyénvaló, hogy a második szakaszban a Bizottság által szervezett első felhívás az eszköz teljes pénzügyi keretösszege fennmaradó másik felének (11 000 000 000 EUR) megfelelő összegre szóljon. Helyénvaló, hogy további felhívásokat a Bizottság csak akkor szervezzen, ha a teljes pénzügyi keretösszeget még nem használták fel. A Bizottságnak egy indikatív naptárat kell elfogadnia és közzétennie, amelyben előre jelzi a jövőben megszervezésre kerülő felhívásokat, és minden felhívásnál közölnie kell a keretösszeg fennmaradó, az adott felhívás keretében rendelkezésre álló összegét. (22)Meg kell határozni a reformvállalásokra vonatkozó javaslatok tagállamok általi benyújtásának eljárását és a reformvállalás-javaslatok tartalmát. Az eljárások gyorsaságának biztosítása érdekében a tagállamnak a reformvállalásokra vonatkozó javaslatát a nemzeti reformprogramjával együtt kell benyújtania, de külön melléklet formájában, és a javaslatot eltérő időpontban is benyújthatja. Jóllehet a programban való részvétel önkéntes, a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiánnyal szembesülő tagállamokat különösen ösztönözni kell, hogy terjesszenek elő olyan reformjavaslatokat a reformösztönző eszköz keretében, amelyek a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányt kiváltó problémákat kezelik. (23)A felelősségvállalás és a releváns reformokra való összpontosítás biztosítása érdekében a tagállamoknak az európai szemeszter keretében beazonosított kihívásokra (köztük az országspecifikus ajánlásokban beazonosított kihívásokra) válaszul kell meghatározniuk a reformvállalásaikat, és részletes javaslatokat kell tenniük a reformok végrehajtását szolgáló intézkedésekre, aminek részeként megfelelő mérföldköveket és célokat, valamint a végrehajtásra vonatkozó, legfeljebb három éves időtartamra szóló menetrendet is meg kell határozniuk. A folyamat során törekedni kell a Bizottság és a tagállamok közötti szoros együttműködésre, és ki kell alakítani azt. (24)A Bizottságnak meg kell vizsgálnia a tagállamok által javasolt reformvállalások jellegét és jelentőségét, és átlátható kritériumok alapján meg kell határoznia az allokálandó összeget. Ennek érdekében a Bizottságnak figyelembe kell vennie a tagállam által közölt tartalmi elemeket és meg kell vizsgálnia, hogy a tagállam által javasolt reformvállalások várhatóan eredményesen kezelik-e az európai szemeszter keretében meghatározott kihívásokat; hogy a javasolt reformvállalások átfogó reformcsomagot alkotnak-e; hogy a javasolt reformok várhatóan megerősítik-e a nemzetgazdaság teljesítményét és ellenálló képességét; és várható-e, hogy a javasolt reformok végrehajtása – adott esetben az érintett tagállam intézményi és közigazgatási kapacitásának megerősítésén keresztül – tartós hatást eredményez a tagállamban. Emellett a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy a tagállamok által javasolt belső megoldások – ideértve a javasolt mérföldköveket és célokat, és a kapcsolódó mutatókat – várhatóan biztosítják-e a reformvállalások eredményes, legfeljebb három éven belüli végrehajtását. (25)A rendelet mellékleteként megfelelő iránymutatásokat kell meghatározni, amelyek alapján a Bizottság – átlátható és méltányos módon – értékeli a tagállamok által előterjesztett reformvállalási javaslatokat, és amelyek alapján a célkitűzésekkel és az e rendeletben meghatározott egyéb releváns követelményekkel összhangban a Bizottság meghatározza a pénzügyi hozzájárulást. Az átláthatóság és a hatékonyság érdekében erre a célra a reformvállalási javaslatok értékelésére szolgáló minősítési rendszert kell létrehozni. (26)A magas színvonalú reformvállalási javaslatok előkészítéséhez való hozzájárulás, továbbá a tagállamok által benyújtott reformvállalási javaslatok értékelésében és a reformok megvalósítási fokának értékelésében a Bizottság számára nyújtandó segítség biztosítása érdekében rendelkezni kell a partneri tanácsadásról és a szakértői közreműködésről. Emellett a Tanácsnak az európai szemeszterrel foglalkozó Gazdaságpolitikai Bizottsága számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy – adott esetben a Szerződés alapján létrehozott érintett bizottságokkal konzultálva – véleményt nyilvánítson a reformvállalásokról a tagállamok által benyújtott formájukban. Az egyszerűsítés érdekében a reformvállalások végrehajtása tekintetében elért haladásról a tagállamoknak az európai szemeszter keretében kell beszámolniuk. (27)Az egyszerűsítés érdekében a pénzügyi hozzájárulás meghatározásának egyszerű kritériumokon kell alapulnia. A pénzügyi hozzájárulás a maximális indikatív összeg teljes összege, ha a tagállam által javasolt reformvállalások teljes mértékben megfelelnek az értékelési kritériumoknak, és a maximális indikatív összeg felének megfelelő összeg, ha a tagállam által javasolt reformvállalások az említett kritériumoknak csak kielégítő mértékben felelnek meg. Nem ítélhető meg pénzügyi hozzájárulás a tagállamnak, ha a reformvállalási javaslat nem felel meg kielégítő mértékben az értékelési kritériumoknak. (28)A reformvállalások stabilitásának előmozdítása érdekében rendelkezni kell arról, hogy a tagállam a végrehajtási időszak alatt csak egyszer módosíthassa a reformvállalásokat, feltéve, hogy objektív körülmények alapján a módosítás indokolható. (29)Az átláthatóság érdekében a Bizottság által elfogadott reformvállalásokról tájékoztatni kell az Európai Parlamentet és a Tanácsot, és a Bizottságnak gondoskodnia kell a megfelelő kommunikációs tevékenység elvégzéséről. (30)Az eszköz pénzügyi irányításának hatékonyságát és egyszerűsítését szem előtt tartva a reformvállalásokhoz nyújtott uniós pénzügyi támogatásnak közvetlen irányítás alá tartozó, költségekhez nem kapcsolódó pénzügyi hozzájárulás formáját kell öltenie, az (EU, Euratom) YYY/XXXX európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: költségvetési rendelet) 121. cikke (1) bekezdésének e) pontjával összhangban. (31)A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében egyedi szabályokat kell megállapítani a költségvetési kötelezettségvállalásokra, a kifizetésekre, a felfüggesztésre, a törlésre és a pénzeszközök visszafizettetésére. A kifizetéseket a reformvállalások tagállami végrehajtására vonatkozó pozitív bizottsági értékelés alapján kell teljesíteni. A pénzügyi hozzájárulások felfüggesztésére és törlésére akkor kerülhet sor, ha a tagállam nem hajtotta végre kielégítően a reformvállalásokat. Annak biztosítása érdekében, hogy végrehajtásukat követően a reformoknak tartós hatása legyen, a pénzügyi hozzájárulás kifizetésétől számított észszerű időtartamot megállapítva meg kell határozni a reformok tartósságát. E tekintetben egy ötéves időtartam észszerű minimális követelménynek tekinthető. Megfelelő kontradiktórius eljárásokat kell létrehozni annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottságnak a felfüggesztésre, törlésre és kifizetett összegek visszafizettetésére vonatkozó döntései tiszteletben tartsák a tagállamok észrevételezési jogát. (32)A technikai támogatási eszköz tekintetében a tagállamok a kezdeti várakozásokat meghaladóan, egyre fokozottabb mértékben vettek igénybe technikai támogatást a strukturálisreform-támogató program keretében. Szinte valamennyi tagállam kért támogatást a strukturálisreform-támogató program keretében, és a kérelmek a program által lefedett valamennyi szakpolitikai területet érintik. Ebből kifolyólag meg kell őrizni a strukturálisreform-támogató program legfőbb jellemzőit, ideértve a technikai támogatási eszköz keretében finanszírozásra jogosult intézkedéseket is.

(33)A program részét képező technikai támogatási eszköz keretében folytatni kell a tagállam kezdeményezésére megkezdett reformok, a gazdasági kormányzás folyamataiba illeszkedő reformok vagy az uniós jog végrehajtásával összefüggő intézkedések, valamint a gazdasági kiigazítási programok végrehajtásával összefüggő reformok megvalósításának támogatását. Az eszköz technikai támogatást nyújt továbbá a program más eszközei keretében indított reformok előkészítéséhez és végrehajtásához is. (34)A strukturálisreform-támogató program keretében már kialakított szabályokkal és gyakorlattal összhangban a technikai támogatás iránti kérelmek benyújtására vonatkozóan egyszerű folyamatot kell kialakítani. Az egyenlő bánásmód, a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, valamint az átláthatóság általános elvét tiszteletben tartva meg kell határozni a tagállamok által benyújtott kérelmek vizsgálatának megfelelő kritériumait. Az említett kritériumokat a problémák sürgősségére, súlyosságára és kiterjedtségére, valamint a kért technikai támogatás által érintett szakpolitikai területeken beazonosított támogatási szükségletekre kell alapozni. (35)Meg kell határozni a tagállamoknak nyújtandó technikai támogatáshoz kapcsolódó intézkedéseket részletező együttműködési és támogatási tervek tartalmát is. Ennek érdekében a tervezett technikai támogatási intézkedéseknek és a kapcsolódó becsült globális pénzügyi hozzájárulásnak figyelembe kell vennie az uniós alapok vagy uniós programok által finanszírozott fellépéseket és tevékenységeket. (36)Az elszámoltathatóság, az átláthatóság és az uniós cselekvés láthatóságának biztosítása érdekében – a különleges adatok védelmére vonatkozó bizonyos feltételek tiszteletben tartása mellett – az együttműködési és támogatási terveket az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésére kell bocsátani, a Bizottságnak pedig gondoskodnia kell a megfelelő kommunikációs tevékenységek elvégzéséről. (37)Meg kell határozni a technikai támogatási eszköz végrehajtására, különösen az irányítási módokra, a technikai támogatási intézkedések finanszírozási formáira és a munkaprogramok tartalmára vonatkozó rendelkezéseket, amelyeket végrehajtási jogi aktusok útján kell elfogadni. Figyelemmel a reformok végrehajtására irányuló tagállami erőfeszítések fenntartásának fontosságára, a vissza nem térítendő támogatások tekintetében lehetővé kell tenni, hogy az elszámolható költségek társfinanszírozási aránya akár 100 %-os is legyen. Annak érdekében, hogy sürgős esetekben a technikai támogatás gyorsan igénybe vehető legyen, korlátozott időre szóló különleges intézkedések elfogadásának lehetőségéről kell rendelkezni. E célból a technikai támogatási eszköz munkaprogramja költségvetésének egy korlátozott részét különleges intézkedésekre kell elkülöníteni. (38)A konvergenciatámogató eszköz célja, hogy az euróövezeti tagságra való felkészülés támogatására irányulóan (a program másik két eszköze keretében rendelkezésre álló támogatáson felül) pénzügyi és technikai támogatást nyújtson azon tagállamoknak, amelyek még nem vezették be az eurót, de bizonyítható lépéseket tettek az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. E tekintetben „bizonyítható lépésnek” számítana az érintett tagállam kormánya részéről a Bizottságnak küldött hivatalos levél, amelyben egyértelmű kötelezettséget vállal az országnak az euróövezethez való, észszerű és meghatározott időkereten belüli csatlakozására, amelyre vonatkozóan a Bizottsággal folytatott konzultációt követően egy hiteles és időhöz kötött ütemtervet mutatnak be a sikeres euróövezeti tagság előkészítésére irányuló konkrét intézkedések végrehajtására vonatkozóan, kitérve a nemzeti jogszabályoknak az uniós jog (ideértve a bankunióra vonatkozó szabályozást is) szerinti követelményekkel való teljes körű összehangolásának biztosítására irányuló lépésekre. (39)Az eszköznek két különböző komponensből kell állnia, amelyek célja, hogy fokozott pénzügyi ösztönzőket nyújtson az euróövezeti csatlakozás szempontjából releváns strukturális reformokra vállalkozó és azokat megvalósító tagállamoknak, és emellett az eszköznek célja még, hogy kiegészítő és célzott technikai támogatást nyújtson az ilyen reformok megtervezéséhez és végrehajtásához. (40)A következetesség és az egyszerűsítés érdekében a konvergenciatámogató eszköz keretében végrehajtott pénzügyi és technikai támogatási komponensek ugyanazokat a szabályokat és végrehajtási folyamatokat követik, mint a program más eszközei. Ebből kifolyólag a program szerinti reformösztönző eszközre és technikai támogatási eszközre vonatkozó releváns rendelkezéseket a konvergenciatámogató eszköz releváns komponenseire is alkalmazni kell, és ezeket még ki kell egészíteni bizonyos külön szabályokkal. (41)A reformok és intézkedések támogathatósága tekintetében kiegészítő szabályokat kell megállapítani az indikatív allokáció maximumának rögzítésére, a reformvállalási javaslatokra, a technikai támogatás iránti kérelmekre és a kapcsolódó értékelési folyamatokra vonatkozóan. Ez alapján a konvergenciatámogató eszköz pénzügyi támogatási komponense keretében a jogosult tagállamok részére a reformösztönző eszköz keretében allokálandó pénzügyi hozzájáruláson felül egy kiegészítő pénzügyi hozzájárulást kell elérhetővé tenni, amelyhez az érintett tagállam által vállalt további reformok ellenében lehet hozzájutni. (42)Az uniós költségvetésből származó pénzeszközök hatékony és következetes allokációja, valamint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének tiszteletben tartása érdekében az e program alapján hozott intézkedéseknek konzisztensnek kell lenniük a folyamatban lévő uniós programokkal és ki kell egészíteniük azokat, ugyanakkor el kell kerülni ugyanazon kiadások kettős finanszírozását. Ennek jegyében a Bizottságnak és a tagállamoknak a folyamat minden szakaszában biztosítaniuk kell az eredményes koordinációt a finanszírozási források közötti konzisztencia, koherencia, kiegészítő jelleg és szinergiák garantálása érdekében, és ez a követelmény kiterjed a finanszírozási forrásokhoz kapcsolódó technikai segítségnyújtásra is. (43)A jogalkotás minőségének javításáról szóló 2016. április 13-i intézményközi megállapodás 22. és 23. pontja értelmében a programot egyedi nyomonkövetési követelmények révén gyűjtött információk alapján kell értékelni, elkerülve ugyanakkor a túlszabályozást és az adminisztratív terheket, különösen a tagállamok tekintetében. E követelményeknek – adott esetben – mérhető mutatókat kell tartalmazniuk, amelyek a program által a gyakorlatban kifejtett hatások értékelésének alapjául szolgálnak. (44)Független, félidős értékelést kell végezni, amelynek keretében megvizsgálják a program célkitűzéseinek megvalósulását, forrásai felhasználásának hatékonyságát és európai szintű hozzáadott értékét. Független, utólagos értékelés keretében emellett a program hosszú távú hatását is vizsgálni kell. (45)Meg kell határozni a tagállamok által végrehajtandó reformvállalásokat, a program költségvetéséből ezekre allokált pénzügyi hozzájárulás meghatározásának módját és a technikai támogatás végrehajtására vonatkozó munkaprogramokat. E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. (46)A rendeletre alkalmazandók az Európai Parlament és a Tanács által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 322. cikke alapján elfogadott horizontális pénzügyi szabályok. E szabályokat a költségvetési rendelet rögzíti, és azok meghatározzák különösen a költségvetés elkészítésére és annak vissza nem térítendő támogatások, közbeszerzés, pénzdíjak és közvetett végrehajtás révén történő végrehajtására vonatkozó eljárást, valamint rendelkeznek a pénzügyi szereplők felelősségére vonatkozó ellenőrzésekről. Az EUMSZ 322. cikke alapján elfogadott szabályok érintik emellett az uniós költségvetésnek a tagállamokban a jogállamiság tekintetében fennálló, általánossá vált hiányosságok esetén történő védelmét, mivel a jogállamiság tiszteletben tartása elengedhetetlen előfeltétele a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásnak és a hatékony uniós finanszírozásnak. (47)A költségvetési rendelettel, a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel, a 2988/95/Euratom, EK tanácsi rendelettel, a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel és az (EU) 2017/1939 tanácsi rendelettel összhangban az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni, ideértve a szabálytalanságok és a csalás megelőzését, feltárását, korrekcióját és kivizsgálását, az eltűnt, jogalap nélkül kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszafizettetését és adott esetben közigazgatási szankciók alkalmazását. Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel és a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel összhangban vizsgálatokat – többek között helyszíni ellenőrzéseket és szemléket – végezhet annak megállapítása céljából, hogy történt-e csalás, korrupció vagy bármilyen más jogellenes tevékenység, amely sérti az Unió pénzügyi érdekeit. Az (EU) 2017/1939 rendelettel összhangban az Európai Ügyészség kinyomozhatja és büntetőeljárás alá vonhatja az (EU) 2017/1371 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti, az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalást és más bűncselekményeket. A költségvetési rendelettel összhangban minden olyan személynek vagy szervezetnek, amely uniós finanszírozásban részesül, maradéktalanul együtt kell működnie az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében, biztosítania kell a Bizottság, az OLAF, az Európai Ügyészség és az Európai Számvevőszék számára a szükséges jogokat és hozzáférést, valamint gondoskodnia kell arról, hogy az uniós források felhasználásában részt vevő harmadik felek ezekkel egyenértékű jogokat biztosítsanak a Bizottság, az OLAF, az Európai Ügyészség és az Európai Számvevőszék számára. (48)Mivel e rendelet céljait a tagállamok önállóan nem tudják kielégítően megvalósítani, és azok inkább uniós szinten valósíthatók meg jobban, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. (49)Ez a rendelet nem érinti a Bizottság által az (EU) 2017/825 rendelet vagy bármely más, az adott támogatásra vonatkozó más uniós jogi aktus alapján jóváhagyott támogatási intézkedés folytatását és módosítását 2020. december 31-ig. Az (EU) 2017/825 rendelet alapján jóváhagyott intézkedéseknek ezért érvényesnek kell maradniuk. Ennek érdekében átmeneti rendelkezést is meg kell határozni, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. FEJEZET

Általános rendelkezések

1. cikk

Tárgy Ez a rendelet létrehozza a reformtámogató programot (a továbbiakban: program). A rendelet megállapítja a program célkitűzéseit, a 2021–2027 közötti időszakra szóló költségvetést, az uniós finanszírozás formáit, valamint az e finanszírozás nyújtására vonatkozó szabályokat. 2. cikk

Fogalommeghatározások E rendelet alkalmazásában: 1.„technikai támogatás”: olyan intézkedések, amelyek segítik a tagállamokat az intézményi, igazgatási és növekedésösztönző strukturális reformok végrehajtásában, beleértve azokat az intézkedéseket is, amelyek olyan tagállamoknak nyújtanak segítséget az euróövezeti csatlakozásra való felkészüléshez, amelyek pénzneme nem az euró; 2.„pénzügyi támogatás”: az 1466/97/EK tanácsi rendelet 2a. cikkével összhangban egy tagállamnak az európai szemeszter keretében meghatározott strukturális reformok végrehajtása céljából, valamint az euróövezeti tagságra való felkészülés szempontjából releváns reformok végrehajtása céljából nyújtott pénzügyi hozzájárulás; 3.„nemzeti hatóság”: egy vagy több, kormányzati szintű közigazgatási szerv, ideértve a regionális és helyi szintű közigazgatási szerveket, valamint [a költségvetési rendelet [2. cikkének 42. pontja] szerinti tagállami szervezetek, amelyek a tagállamok intézményi és jogi keretével összhangban a partnerség szellemében folytatnak együttműködést; 4.„uniós alapok”: az (EU) YYY/XXXX európai parlamenti és tanácsi rendelet [a CPR-t felváltó rendelet] hatálya alá tartozó pénzeszközök; 5.„nemzetközi szervezet”: a költségvetési rendelet 156. cikke szerinti szervezet, valamint az említett cikk értelmében ilyen nemzetközi szervezetnek minősülő szervezetek; 6.„jogosult tagállam”: a konvergenciatámogató eszköz keretében olyan tagállam, amelynek pénzneme nem az euró, és amely az euróövezeti csatlakozásra való felkészülése során bizonyítható lépéseket tett az egységes valuta meghatározott időkereten belüli bevezetése érdekében. Bizonyítható lépésnek tekintendő az érintett tagállam kormánya részéről a Bizottságnak küldött hivatalos levél, amelyben egyértelmű kötelezettséget vállal az országnak az euróövezethez való, észszerű és meghatározott időkereten belüli csatlakozására, amelyre vonatkozóan a Bizottsággal folytatott konzultációt követően egy hiteles és időhöz kötött ütemtervet mutatnak be a sikeres euróövezeti tagság előkészítésére irányuló konkrét intézkedések végrehajtására vonatkozóan, kitérve a nemzeti jogszabályoknak az uniós jog (ideértve a bankunióra vonatkozó szabályozást is) szerinti követelményekkel való teljes körű összehangolásának biztosítására irányuló lépésekre. 3. cikk

A program felépítése A program a következő eszközökből áll: a)reformösztönző eszköz; b)technikai támogatási eszköz; c)konvergenciatámogató eszköz az euróövezeti tagságra való felkészüléshez. 4. cikk

Általános célkitűzések A program az alábbi általános célkitűzéseket támogatja valamennyi tagállamban: a)hozzájárulás a nemzetgazdaságok teljesítményének javítására és a tagállamok ellenálló gazdasági és társadalmi struktúráinak előmozdítására irányuló strukturális jellegű nemzeti reformok megvalósításához, hozzájárulva ezáltal a kohézióhoz, a versenyképességhez, a termelékenységhez, a növekedéshez és a foglalkoztatáshoz; valamint b)hozzájárulás a tagállamok közigazgatási kapacitásának megerősítéséhez az intézmények, a kormányzat, a közigazgatás, valamint a gazdasági és szociális ágazatok előtt álló kihívások tekintetében.

5. cikk

Egyedi célkitűzések (1)A 4. cikkben meghatározott általános célkitűzések megvalósítása érdekében a program egyedi célkitűzésekkel rendelkezik, amelyeket az érintett tagállamokkal szoros együttműködésben kell megvalósítani. (2)A program egyedi célkitűzései a következők: a)a reformösztönző eszköz tekintetében a program pénzügyi ösztönzőket biztosít a tagállamoknak az érintett tagállam által a Bizottsággal közösen megállapított reformvállalásokban meghatározott strukturális reformok mérföldkövei és céljai elérése érdekében; b)a technikai támogatási eszköz tekintetében a program a nemzeti hatóságoknál a reformok megtervezésére, kidolgozására és végrehajtására szolgáló közigazgatási kapacitások fejlesztésére irányuló erőfeszítéseket támogatja többek között a bevált gyakorlatok, a megfelelő folyamatok és módszerek megosztásán, valamint az eredményesebb és hatékonyabb emberierőforrás-menedzsmenten keresztül; c)az euróövezeti tagságra való felkészülést szolgáló konvergenciatámogató eszköz tekintetében a program: i. pénzügyi ösztönzőket nyújt a jogosult tagállamoknak az euróövezeti tagságra való felkészülés szempontjából releváns, az érintett tagállam által a Bizottsággal közösen megállapított reformvállalásokban meghatározott reformokhoz kapcsolódó mérföldkövek és célok elérésének elősegítése érdekében; valamint ii. támogatja a jogosult tagállamok nemzeti hatóságainak az euróövezeti részvételre való felkészülés szempontjából releváns reformok megtervezésére, kidolgozására és végrehajtására szolgáló közigazgatási kapacitások fejlesztésére irányuló erőfeszítéseit, többek között a bevált gyakorlatok, a megfelelő folyamatok és módszerek megosztásán, valamint az eredményesebb és hatékonyabb emberierőforrás-menedzsmenten keresztül. 6. cikk

Hatály A 4. és 5. cikkben meghatározott általános és egyedi célkitűzések a kohézióval, a versenyképességgel, a termelékenységgel, a kutatással és innovációval, az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedéssel, a munkahelyteremtéssel és a beruházásokkal összefüggő szakpolitikai területekre és különösen az alábbi egy vagy több területre vonatkoznak: a)államháztartási gazdálkodás és vagyongazdálkodás, költségvetési folyamat, adósságkezelés és adóigazgatás, valamint az adócsalás elleni küzdelemre irányuló intézkedések; b)intézményi reform, valamint a közigazgatás és az elektronikus kormányzat hatékony és szolgáltatásorientált működése, beleértve adott esetben a szabályok egyszerűsítését, a hatékony jogállamiságot, az igazságszolgáltatási rendszerek reformját és a csalás, a korrupció és a pénzmosás elleni küzdelem megerősítését; c)üzleti környezet, beleértve a kis- és középvállalkozások üzleti környezetét is, újraiparosítás, a magánszektor fejlesztése, termék- és szolgáltatáspiacok, beruházások, vállalkozásokban való állami részvétel, privatizációs folyamatok, külkereskedelem és közvetlen külföldi befektetések, verseny és közbeszerzés, fenntartható ágazati fejlődés, valamint a kutatás és innováció, valamint a digitalizálás támogatása; d)oktatás és képzés, a munkahelyek létrehozására irányuló munkaerőpiaci intézkedések – ideértve a társadalmi párbeszédet is –, digitális készségek, a szegénység elleni küzdelem, a társadalmi befogadás előmozdítása, szociális biztonság és szociális jóléti rendszerek, népegészségügy és egészségügyi rendszerek, valamint a kohéziós, menekültügyi, migrációs és határpolitikák; e)az éghajlat-politikai intézkedések végrehajtására, a mobilitásra, az energia- és erőforrás-hatékonyság, a megújuló energiaforrások ösztönzésére, az energiaellátás diverzifikációjának elérésére és az energiabiztonság megteremtésére, továbbá a mezőgazdasági és halászati ágazatra, valamint a vidéki térségek fenntartható fejlődésére vonatkozó politikák; és f)a pénzügyi ágazatra vonatkozó intézkedések, ideértve a pén