A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a 92/49/EGK tanácsi irányelvnek és a 2002/83/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések prudenciális értékelésének eljárási szabályai és az értékelés kritériumai tekintetében történő módosításáról szóló 2007/44/EK irányelv alkalmazásáról /* COM/2013/064 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a 92/49/EGK tanácsi irányelvnek és a 2002/83/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések prudenciális értékelésének eljárási szabályai és az értékelés kritériumai tekintetében történő módosításáról szóló 2007/44/EK irányelv alkalmazásáról 1. Bevezetés 1. A 92/49/EGK tanácsi irányelvnek és a 2002/83/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések prudenciális értékelésének eljárási szabályai és az értékelés kritériumai tekintetében történő módosításáról szóló 2007/44/EK irányelv[1] (a továbbiakban: a befolyásoló részesedésekről szóló irányelv vagy az irányelv) 6. cikke szerint a Bizottságnak felül kell vizsgálnia az irányelv alkalmazását és arról jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, az irányelv módosítására vonatkozó bármely megfelelő javaslattal együtt. Az erre kitűzött határidő 2011. március 21. volt. Mivel a Bizottság intenzíven dolgozott a pénzügyi szabályozási reform átfogó programján, hogy a pénzügyi válságot követően stabilabb és átláthatóbb pénzügyi rendszer jöjjön létre, továbbá a pénzügyi válság időszakában nehéz volt értékelni az irányelv alkalmazását, a jelentés készítését elhalasztották. 2. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv megteremti a jogi keretet a hitelintézetben, életbiztosítóban, biztosítóban, viszontbiztosítóban vagy befektetési vállalkozásban befolyásoló részesedés természetes vagy jogi személy által történő szerzésére vonatkozó prudenciális értékeléshez. Az irányelv módosította a hitelintézetekre, befektetési vállalkozásokra, valamint biztosítókra és viszontbiztosítókra alkalmazandó európai uniós irányelveket (a tőkekövetelményekről szóló irányelv (CRD)[2], a pénzügyi eszközök piacairól szóló irányelv (MiFID)[3] és a Szolvencia II irányelv[4]). Az irányelv összehangolja a szándékolt részesedésszerzéssel vagy a befolyásoló részesedés elidegenítésével kapcsolatos bejelentés feltételeit; egyértelmű és átlátható értékelési eljárást állapít meg; és szigorúan prudenciális jellegű értékelési kritériumokat határoz meg. Ezek a szabályok teljes mértékű harmonizáció tárgyát képezik, a tagállamok nem állapíthatnak meg szigorúbb előírásokat. A fent említett irányelvek közül kettő, a CRD és a MiFID felülvizsgálata jelenleg folyik. Az említett irányelvekre vonatkozó bizottsági javaslatok nem módosítják a 2007-ben bevezetett szabályokat. 3. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv céljai alapvetőek a pénzügyi piacok szempontjából. Az irányelv céljai konkrétabban a következők: · a banki, biztosítási és értékpapír-piaci ágazatban a részesedésszerzésekre és részesedésnövelésekre vonatkozó felügyeleti jóváhagyási folyamat jogbiztonságának, egyértelműségének és átláthatóságának javítása; valamint · annak biztosítása, hogy a szándékolt részesedésszerzésnek vagy a befolyásoló részesedés elidegenítésének a kezelése minden esetben ugyanúgy történjen az egész EU-ban és minden érintett ágazatban. 4. Az irányelv céljainak megvalósításához a nemzeti felügyeleti hatóságoknak mindhárom ágazatban szorosan együtt kell működniük és elő kell mozdítaniuk felügyeleti gyakorlataik konvergenciáját az irányelv által létrehozott egységes jogi kereten belül. Ezért a három egykori harmadik szintű bizottság (a CEBS, a CESR és a CEIOPS) az uniós döntéshozatali gyakorlatok konvergenciáját biztosítandó 2008-ban nem kötelező érvényű iránymutatást (a továbbiakban: 3L3-iránymutatás) dolgozott ki a részesedésszerzések prudenciális értékeléséhez[5]. Az iránymutatás céljai a következők: · az irányelvben meghatározott öt prudenciális értékelési kritérium egységes értelmezésének elérése; · megfelelő együttműködési megállapodások meghatározása, amelyek biztosítják a megfelelő és kellő időben történő információáramlást a felügyeletek között; valamint · azon információk teljes és összehangolt listájának elkészítése, amelyeket a részesedést szerezni kívánó személyek által az illetékes felügyeleti hatóságokhoz benyújtott bejelentésnek tartalmaznia kell. 5. Emellett a banki és a befektetési szolgáltatások területén a nemrég elfogadott 2010/78/EU irányelv[6] lehetővé teszi az európai felügyeleti hatóságok számára, hogy a következő dokumentumokat elfogadásra benyújtsák a Bizottsághoz[7]: · a részesedést szerezni kívánó személyek által a befolyásoló részesedés megszerzéséhez kapcsolódó bejelentésbe foglalandó információk teljes körű listáját megállapító szabályozási technikai standardok; valamint · a prudenciális értékelés keretében az érintett illetékes hatóságok közötti konzultációs folyamatra vonatkozó egységes eljárásokat, formanyomtatványokat és mintadokumentumokat létrehozó végrehajtási technikai standardok. 6. A jelentés ismerteti a befolyásoló részesedésekről szóló irányelv hatását és az annak való megfelelést (2. szakasz); megállapítja az irányelv alkalmazása kapcsán felmerülő fő problémákat (3. szakasz); és levon számos következtetést (4. szakasz). 2. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv hatása és az irányelvnek való megfelelés 7. A Bizottság szolgálatai nyilvános konzultációt folytattak az érdekeltekkel és kérdőívet küldtek ki az illetékes hatóságoknak, többek között statisztikai adatokat kérve. A válaszok összességében azt jelzik, hogy az irányelv hozzájárult a részesedésszerzés korlátainak csökkentéséhez a pénzügyi ágazatban és a belföldi, valamint több országra kiterjedő tranzakciók kezelése Unió-szerte egységes. A válaszok többsége megerősíti, hogy az irányelv eredményeként megvalósult a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzés prudenciális értékelésének egységes uniós értelmezése, és egyforma feltételek alakultak ki. A válaszok azonban arra is rámutatnak, hogy számos tagállamban (CZ, DE, IE) az irányelv nem vezetett a jogi keret jelentős változásához, mivel már az irányelv elfogadása előtt hatályban voltak hasonló szabályok. 8. Az irányelv pozitív értékelését a nemzeti felügyeletektől kapott statisztikai adatok is megerősítik. 2008 és 2011 között több mint 10 700 esetben jelentettek be befolyásoló részesedés szerzésére irányuló szándékot, ezeknek a bejelentéseknek több mint 84 %-ára három tagállamban került sor (UK, NL, DE)[8]. A nemzeti illetékes hatóságok ezeknek a bejelentéseknek a nagy részét jóváhagyták, és az adatok nem utalnak arra, hogy jelentős különbségek lennének a belföldi és a több országra kiterjedő tranzakciók kezelése terén. Összesen csak 50 szándékolt tranzakciót (ez kevesebb mint 0,5 %) nem engedélyeztek; körülbelül 450 esetben (4,3 %) pedig a bejelentés visszavonására került sor[9]. A szóban forgó időszakban a bejelentések száma viszonylag stabil volt, 2010 óta némi csökkenés tapasztalható, ami elsősorban ahhoz kapcsolódik, hogy adminisztratív változásokat követően az Egyesült Királyságban jelentősen visszaesett a bejelentések száma. A pénzügyi válság nyomán 231, a válsághoz kapcsolódó, azaz a pénzügyi piacok stabilizálását célzó, az állami szektor által végrehajtott részesedésszerzésre került sor. 9. A jogi keret tagállami alkalmazásával összefüggésben nem merültek fel lényeges megfelelési problémák. A felmérés és a nyilvános konzultáció azonban tükrözi, hogy néhány kisebb probléma fennáll, ezek elemzése alább található. 3. Az irányelv alkalmazásának felülvizsgálata: felmerülő problémák 10. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv alkalmazásának felülvizsgálata kapcsán számos kérdés merül fel. 11. Először, aggályos a bejelentési követelmény meghatározásának jogi egyértelműsége és annak nemzeti felügyeletek általi alkalmazása. Az irányelv a következőket írja elő[10]: „A tagállamok minden olyan természetes vagy jogi személy, vagy összehangoltan fellépő több ilyen személy (a továbbiakban: a részesedést szerezni kívánó személy) részére, aki vagy amely döntést hozott befolyásoló részesedésnek” egy felügyelt jogalanyban[11] „való közvetlen vagy közvetett megszerzésére vagy ilyen befolyásoló részesedésnek” egy felügyelt jogalanyban „való közvetlen vagy közvetett további növelésére, aminek eredményeképpen szavazati jogainak vagy birtokolt tőkerészesedésének aránya elérné vagy meghaladná a 20, 30 vagy 50 %-ot vagy” a felügyelt jogalany „a leányvállalatává válna (a továbbiakban: a szándékolt részesedésszerzés) előírják, hogy először a megszerezni kívánt befolyásoló részesedés nagyságát” és a módosított irányelvek megfelelő cikkében „említett vonatkozó információkat írásban jelentsék be annak a” felügyelt jogalanynak „az illetékes hatóságai felé, amelyben befolyásoló részesedés megszerzésére vagy ilyen részesedés növelésére törekszenek.” A felmérés megállapítja, hogy a bejelentési követelmény meghatározásában használt következő fogalmak esetleg okozhatnak következetlen alkalmazást a tagállamokban: · Az irányelv nem határozza meg a „közvetett befolyásoló részesedés” fogalmát. Bár a 3L3-iránymutatás némileg egyértelműbbé teszi, hogy mi a közvetett részesedés[12], a tagállamok nagyrészt a megfelelő nemzeti jogszabályaikban található fogalmakra támaszkodnak. Az illetékes hatóságok vizsgálata azt jelzi, hogy ennek következtében különböző módszereket alkalmaznak a közvetett részvénytulajdonlás fennállásának megállapításához, és így eltérően értelmezik azt, hogy a befolyásoló részesedés megszerzésére irányuló szándékot be kell-e jelenteni vagy sem. A nyilvános konzultáció eredményei megerősítik, hogy a tagállami illetékes hatóságok különböző megközelítéseket alkalmaznak a közvetett részesedés fennállásának meghatározásához, ami hasonló helyzetek eltérő kezeléséhez vezet. · Az irányelv nem határozza meg az „összehangoltan fellépő személyek” fogalmát sem. A 3L3-iránymutatás rendkívül tág magyarázatot ad arra, hogy mely személyek minősülnek összehangoltan fellépőnek[13]. A felmérés szerint e fogalom értelmezése egy bizonyos mértékig lehet eltérő. A további pontosítás szükségességét az érdekeltek által a nyilvános konzultáció keretében adott válaszok is kifejezték. A nyilvános konzultáció során az is világossá vált, hogy a befolyásoló részesedésekről szóló irányelvben, a nyilvános vételi ajánlatról szóló irányelvben[14] és az átláthatósági irányelvben[15] használt fogalmak eltérései problémákat vetnek fel a magánszektorban. · Egyes nemzeti felügyeletek jelezték, hogy a „részesedés megszerzésére vonatkozó döntés” fogalmát nem kellene alkalmazni olyan helyzetekben, amikor a részesedést szerző személy úgy lép túl valamely küszöbértéket, hogy arra vonatkozóan nem hozott tudatos döntést, például öröklés esetén, vagy ha a kibocsátó tőkeleszállítást hajt végre. Mindazonáltal a 3L3-iránymutatás kimondja, hogy a bejelentés akkor is előírás, ha a részesedést szerző személy akaratán kívül lép túl valamely küszöbértéket. A nyilvános konzultáció keretében adott válaszok egyike rámutatott arra, hogy az irányelv előírása és a 3L3-iránymutatásban adott magyarázat nincs egyértelműen összhangban, és ennek következtében fennállhat a nem egységes alkalmazás kockázata. 12. Másodszor, úgy tűnik, hogy további intézkedésekre van szükség az arányosság elve következetes alkalmazásának biztosításához. Az elvről említést tesz a befolyásoló részesedésekről szóló irányelv (5), (8) és (9) preambulumbekezdése. A 3L3-iránymutatás (18) bekezdése további magyarázatot ad az arányosság elvének alkalmazásához: „Az (5), a (8) és a (9) preambulumbekezdésben említett elv mind az előírt információk összetételére, mind az értékelési eljárásra alkalmazandó. A részesedést szerző személy számára előírt információk típusát befolyásolhatják a részesedést szerző egyedi jellemzői (jogi vagy természetes személy, felügyelt pénzügyi intézmény vagy más jogalany, a pénzügyi intézmény felügyelete az EGT-ben vagy megfelelő harmadik országban van-e stb.), a szándékolt tranzakció sajátosságai (csoporton belüli vagy „külső” tranzakció stb.) a részesedést szerző részvételének mértéke a szóban forgó pénzügyi intézmény vezetésében, illetve a megszerzendő részesedés szintje.” A nyilvános konzultáció eredményei azonban arra is bizonyítékkal szolgálnak, hogy a nemzeti felügyeleti hatóságok sem az előírt információk, sem az értékelési eljárás tekintetében nem alkalmazzák kellő mértékben az arányosság elvét. Aggályok merültek fel mindenekelőtt a csoporton belüli tranzakciók értékelésével kapcsolatban[16]. A felmérés megállapítja, hogy ilyen esetekben az értékelés nem mindig következetes. Egyes tagállamok ilyen esetekben az eljárás „egyszerűsített” változatát alkalmazzák, sőt nem mindig írnak elő hivatalos bejelentést csoporton belüli tranzakció esetében, ha több országra kiterjedő bankcsoportról van szó; ezzel szemben az érdekeltek által a nyilvános konzultációra adott válaszok alapján megállapítható, hogy néhány más tagállamban valamennyi csoporton belüli tranzakció értékelése ugyanúgy zajlik, mint más bejelentések esetében. A nyilvános konzultációban részt vevő magánszektorbeli érdekeltek véleménye szerint ez szükségtelen terhet eredményez. 13. Harmadszor, úgy tűnik, hogy a befolyásoló részesedésekről szóló irányelvben meghatározott egyes értékelési kritériumok esetében további egyértelműsítésre van szükség. Az irányelv a nemzeti felügyeleti hatóságok számára többek között előírja, hogy értékeljék a következőket: „a részesedést szerezni kívánó személy pénzügyi megbízhatósága, különösen a részesedésszerzés tárgyát képező [pénzügyi intézményben] folytatott és tervezett üzleti tevékenység típusával kapcsolatban”[17]. A 3L3-iránymutatás[18] szintén ismerteti ezen értékelési kritérium célját, és tartalmazza azon információk indikatív listáját, amelyekre szükség van a részesedést szerezni kívánó személy pénzügyi megbízhatóságának értékeléséhez. Mindazonáltal a felmérés és a nyilvános konzultáció rámutatott, hogy a nemzeti felügyeleti hatóságok által értékelés céljából kért dokumentumok tagállamonként eltérnek. Úgy tűnik továbbá, hogy az sem kellően egyértelmű, hogy e kritériumhoz kapcsolódva vizsgálni kell-e a részesedést szerezni kívánó személy fizetőképességét. Végül, néhány jel arra utal, hogy a saját tőke és a kölcsöntőke használatának értelmezése sem következetes. 14. Emellett úgy tűnik, hogy legalábbis egyes nemzeti felügyeleti hatóságok számára nem volt teljesen egyértelmű, mi értendő pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás alatt az értékelés szempontjából: „léteznek-e ésszerű okok annak feltételezésére, hogy a tervezett részesedésszerzéssel kapcsolatban pénzmosást vagy terrorizmusfinanszírozást követnek vagy követtek el vagy kísérelnek vagy kíséreltek meg a 2005/60/EK irányelv 1. cikke értelmében, vagy hogy a tervezett részesedésszerzés növelheti annak kockázatát"[19]. Az egyik tagállam rámutatott arra, hogy a szóban forgó értékelési kritérium átlátható alkalmazásának biztosítása nehézségekbe ütközik az érintett információk érzékeny jellege miatt. 15. Negyedszer, némi következetlenség volt megfigyelhető az irányelv határidőkre vonatkozó előírásainak alkalmazása terén. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv a következőket írja elő[20]: „Az illetékes hatóságok azonnal, és minden esetben a(z) […] értesítés átvételét, valamint a(z) […] információk esetleges későbbi átvételét követő két munkanapon belül írásban elismerik annak átvételét a részesedést szerezni kívánó felé.” A felmérés szerint az átvétel elismerését a nemzeti felügyeleti hatóságok eltérően értelmezik, azaz egyes tagállamokban azt jelenti, hogy a hivatalos megerősítés nem foglalja magában az átvett dokumentumok semmilyen vizsgálatát, míg más tagállamokban az átvétel elismerését azt követően adják ki, hogy a nemzeti felügyeleti hatóság megvizsgálta az átvett dokumentumokban levő információk teljességét. Emellett az irányelv előírja, hogy[21]: „Az illetékes hatóságoknak az értesítés és a tagállam által […] előírt, az értesítéshez csatolandó valamennyi dokumentum írásos átvételi elismervénye napjától számított legfeljebb hatvan munkanap […] áll rendelkezésére az értékelés elvégzésére.” A felmérés szerint egyes tagállamokban ezt a határidőt nem tartják be. A legtöbb nemzeti felügyeleti hatóság a határidők meghosszabbítását javasolta. Másfelől, a nyilvános konzultáció eredményei azt tárták fel, hogy a magánszektorbeli gazdasági szereplők túl hosszúnak tartják ezt az időtartamot és inkább annak csökkentését részesítenék előnyben, legalábbis akkor, ha a befolyásoló részesedést szerző személy uniós szabályozás alá tartozó jogalany, valamint csoporton belüli tranzakcióról van szó. 16. Ötödször, megállapításra került, hogy a részesedésszerzés feltételekhez kötött jóváhagyása tekintetében a tagállamok gyakorlata eltér. A felmérés eredményei arra utalnak, hogy egyes tagállamokban valamennyi szándékolt részesedésszerzés jóváhagyása feltételekhez kötött, míg más tagállamokban az irányelvet úgy értelmezik, hogy az nem teszi lehetővé a feltételekhez kötött jóváhagyást. 17. Hatodszor, a felmérés feltárja, hogy a különböző (ágazati és/vagy nemzeti) felügyeleti hatóságok közötti együttműködést időnként formálisnak és időrablónak tartják. Emellett úgy tűnik, hogy a különböző tagállamokban az illetékes hatóságok eltérő megközelítést alkalmaznak az érintett illetékes hatóságok által kért információ típusa és részletessége szempontjából. Továbbá a válaszadók szerint a harmadik országok felügyeleti hatóságaival folytatott együttműködés egyes esetekben nem hatékony. A nyilvános konzultáció során több válaszadó megemlítette az illetékes hatóságok közötti együttműködés további javításának szükségességét is. 18. Számos érdekelt támogatta a keret olyan piaci szegmensekre – különösen a szabályozott piacokra – való kiterjesztését, amelyekre az irányelv jelenleg nem terjed ki, annak érdekében, hogy a pénzügyi ágazat valamennyi területén biztosítani lehessen a befolyásoló részesedés megszerzésére irányuló szándék értékelésének nagyobb konvergenciáját és tovább lehessen fejleszteni az egységes piacot. 19. Végül, a pénzügyi válság kapcsán egyértelművé vált, hogy az egyesülések és felvásárlások – legalábbis a banki ágazatban – kockázatokkal járhatnak a pénzügyi stabilitás szempontjából. Az irányelv jelenleg nem tartalmaz olyan explicit értékelési kritériumot, amely lehetővé teszi az illetékes hatóságoknak annak vizsgálatát, hogy a szándékolt részesedésszerzés hatással van-e a pénzügyi rendszer stabilitására. Az irányelv értékelési kritériumai azonban implicit módon vonatkoznak a pénzügyi stabilitásra. Mindenekelőtt a részesedést szerezni kívánó személy pénzügyi megbízhatóságára és a prudenciális követelményeknek való megfelelésére vonatkozó kritériumok foglalják magukban implicit módon a pénzügyi stabilitási kockázatok értékelését, mivel mindkét kritériumnak van előretekintő eleme. Meg kell jegyezni, hogy a Dodd-Frank törvény az USA-ban explicit pénzügyi stabilitási kritériumot vezetett be, ami már alkalmazandó is a szándékolt részesedésszerzés értékelése során. A nyilvános konzultáció eredményei azt mutatják, hogy általánosságban az érdekeltek felismerték annak szükségességét, hogy értékelni kell a szándékolt részesedésszerzés által a pénzügyi rendszer stabilitására gyakorolt hatást. Másrészt a felmérés feltárta, hogy az illetékes hatóságok álláspontja az explicit pénzügyi stabilitási kritérium szükségessége tekintetében eltér; bár széles körű a konszenzus arra vonatkozóan, hogy a szándékolt részesedésszerzés értékelése során figyelembe kell venni a pénzügyi stabilitási kockázatokat. 4. Következtetés 20. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv alkalmazásának felülvizsgálata alapján általánosságban elmondható, hogy az irányelv által létrehozott szabályrendszer kielégítően működik. A jogi keret alkalmazásával kapcsolatban nem merültek fel lényeges megfelelési problémák a tagállamokban és az irányelv hozzájárult a befolyásoló részesedések tagállamon belüli és több országra kiterjedő megszerzésének egységes kezeléséhez a pénzügyi ágazatban. Szem előtt kell tartani azonban, hogy az irányelv alkalmazása csupán 2009-ben kezdődött és a gazdasági és pénzügyi válság következtében a pénzügyi ágazatban rendkívüli helyzet alakult ki. Következésképp nehéz pontosan felmérni a pénzügyi szektorbeli egyesülések és felvásárlások értékelésére létrehozott jogi keret hatékonyságát. 21. Mindazonáltal az irányelv alkalmazásának egyes hiányosságait kezelni kell annak érdekében, hogy EU-szerte biztosított legyen következetes alkalmazása a pénzügyi szektor egészében és növekedjen a részesedést szerző személyek jogbiztonsága. Az alkalmazással összefüggésben feltárt problémák kezelésének egyik módja az lehet, hogy az európai felügyeleti hatóságok felkérést kapnak a 3L3-iránymutatás frissítésére és egyértelműsítésére. Ez az egyértelműsítés például pontosabb iránymutatást adna a következőkről: az arányosság elvének alkalmazása; a közvetett részesedés kezelése; a határidők alkalmazása; és biztosítaná, hogy az értékelési kritériumokat a tagállamokban és az érintett ágazatokban következetesen értelmezzék és alkalmazzák. A Bizottságnak szándékában áll, hogy felkérje az európai felügyeleti hatóságokat, hogy pontosítsák tovább a jelenlegi iránymutatást. 22. A több ágazatra és több országra kiterjedő tranzakciók során a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti koordináció problémáinak megoldása érdekében az európai felügyeleti hatóságok felhatalmazást kapnak arra, hogy a 2010/78/EU irányelv előírásainak megfelelően szabályozási és végrehajtási technikai standardok tervezetét dolgozzák ki annak érdekében, hogy megszűnjenek a koordinációs problémák a nemzeti felügyeletek között és csökkenjen a bizonytalanság arra vonatkozóan, hogy milyen információkat kell eljuttatni a felügyeleteknek a szándékolt részesedésszerzés értékeléséhez. 23. A vállalatirányításról és a társasági jogról szóló 2012. december 12-i cselekvési terv foglalkozik az összehangolt fellépés kérdésével. A Bizottság elismeri, hogy a részvényesek között a vállalatirányítási kérdésekben folytatott együttműködés megkönnyítése érdekében iránymutatásra van szükség, amely tisztázza a fogalmi határokat és nagyobb jogbiztonságot nyújt e kérdésben. 2013-ban a Bizottság szorosan együttműködik majd az illetékes nemzeti hatóságokkal és az EÉPH-val azért, hogy iránymutatást dolgozzon ki az összehangolt fellépésre alkalmazandó szabályok egyértelműsítése érdekében, mindenekelőtt a nyilvános vételi ajánlatra vonatkozó szabályokkal összefüggésben. Az említett munka során elért eredmények figyelembevételével a Bizottság az európai felügyeleti hatóságokkal együtt fontolóra veszi, hogy adott esetben milyen további intézkedésekre lehet szükség a befolyásoló részesedésekről szóló irányelv összefüggésében az összehangolt fellépés koncepciójának alkalmazásából eredő konkrét kérdések kezeléséhez. 24. Emellett – a pénzügyi válság ismeretében – esetleg meg kell fontolni a pénzügyi stabilitásra vonatkozó szempontok explicitebb módon történő beépítését az értékelési folyamatba. Ez megvalósítható a szanálhatóság – tranzakciót megelőző – vizsgálatának bevezetésével. A Bizottság a tervek szerint 2013 során elemezni fogja a különböző lehetőségeket, többek között annak szükségességét, hogy ezt a kritériumot olyan keretbe foglalják, mely által elkerülhető az illetékes hatóságok általi eltérő végrehajtás. 25. A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv céljaival összhangban a részesedésszerzések és részesedésnövelések értékelésére vonatkozó hasonló jogi keret bevezethető lenne a MiFID 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piacok vonatkozásában is. 26. Az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló tanácsi rendeletre vonatkozó, jelenleg tárgyalt javaslat előírja az EKB számára, hogy a nemzeti illetékes hatóságokkal szoros együttműködésben hajtsa végre a befolyásoló részesedés megszerzésére vagy elidegenítésére vonatkozó kérelmek értékelését. Az EKB a részesedést szerezni kívánó személy alkalmasságára és a szándékolt részesedésszerzés pénzügyi megbízhatóságára vonatkozó döntését a befolyásoló részesedésekről szóló irányelvben megállapított értékelési kritériumokra alapozza, és az irányelvben meghatározott eljárásnak és értékelési határidőknek, valamint a releváns uniós jogot átültető vonatkozó nemzeti előírásoknak megfelelően hozza meg. Az EKB hatásköre a részt vevő tagállamokban székhellyel rendelkező hitelintézetekre korlátozódik. Az EKB-nak a befolyásoló részesedés megszerzésére vagy elidegenítésére vonatkozó kérelmek értékelésével összefüggő javasolt hatásköre nem vonja maga után az irányelv módosításának szükségességét. 27. A Bizottság felkéri a tagállamokat, az Európai Parlamentet, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot és az egyéb érdekelt feleket, hogy 2013. március 31-ig terjesszék elő az e jelentésben foglalt felülvizsgálattal kapcsolatos véleményüket. A kapott észrevételek és a (23) bekezdésben említett elemzés eredményei alapján a Bizottság 2013 végéig tájékoztatást ad arról, hogy meg kell-e erősíteni a befolyásoló részesedések értékelésére vonatkozó szabályozást. MELLÉKLET a következőhöz: A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a 92/49/EGK tanácsi irányelvnek és a 2002/83/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések prudenciális értékelésének eljárási szabályai és az értékelés kritériumai tekintetében történő módosításáról szóló 2007/44/EK irányelv alkalmazásáról 1. ábra: A bejelentések száma az EU-ban 2008–2011 között[22] 2. ábra: A visszavont és a nem engedélyezett részesedésszerzések aránya az EU-ban 2008–2011 között [1] Az Európai Parlament és a Tanács 2007. szeptember 5-i 2007/44/EK irányelve a 92/49/EGK tanácsi irányelvnek és a 2002/83/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések prudenciális értékelésének eljárási szabályai és az értékelés kritériumai tekintetében történő módosításáról (HL L 247., 2007.9.21., 1. o.). Hozzáférhető a következő internetes oldalon: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:247:0001:0016:HU:PDF. [2] Az Európai Parlament és a Tanács 2006. június 14-i 2006/48/EK irányelve a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról (átdolgozott szöveg) (HL L 177., 2006.6.30., 1. o.). [3] Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 21-i 2004/39/EK irányelve a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 145., 2004.4.30., 1. o.). [4] A 2007/44/EK irányelv módosította a 92/49/EGK, a 2002/83/EK és a 2005/68/EK uniós (viszont)biztosítási irányelveket. A biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Szolvencia II) átdolgozta ezt a három irányelvet (HL L 335., 2009.12.17., 1. o.). [5] Az európai bankfelügyelők bizottsága (CEBS), az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottsága (CEIOPS) és az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága (CESR) közös iránymutatása a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések 2007/44/EK irányelvben előírt prudenciális értékeléséről. Hozzáférhető a következő internetes oldalon: http://www.eba.europa.eu/getdoc/09acbe4b-c2ee-4e65-b461-331a7176ac50/2008-18-12_M-A-Guidelines.aspx [6] Az Európai Parlament és a Tanács 2010. november 24-i 2010/78/EU irányelve a 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK és 2009/65/EK irányelvnek az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság), az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) és az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) hatásköre tekintetében történő módosításáról (HL L 331., 2010.12.12., 120. o.) Hozzáférhető a következő internetes oldalon: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2010&T3=78&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [7] Az Omnibus II-vel kapcsolatos, jelenleg zajló tárgyalások során a társjogalkotók mérlegelik azt, hogy az EBFH felhatalmazást kapjon szabályozási technikai standardok és végrehajtási technikai standardok kidolgozására ugyanebben a tárgyban a biztosítás területén. [8] Lásd az 1. ábrát a jelentés mellékletében. [9] Lásd a 2. ábrát a jelentés mellékletében. [10] A MiFID-irányelv 10. cikkének (3) bekezdése; a CRD-irányelv 19. cikkének (1) bekezdése; a Szolvencia II irányelv 57. cikkének (1) bekezdése. [11] A befolyásoló részesedésekről szóló irányelv öt ágazati irányelvet módosít egységes bejelentési kötelezettség beillesztésével. A „felügyelt jogalany” fogalma a hitelintézet, az életbiztosító, a biztosító, a viszontbiztosító és a befektetési vállalkozás ágazati irányelvekben használt fogalmát helyettesíti. [12] A 3L3-iránymutatás I. függeléke (15) bekezdésének 6. pontja. [13] A 3L3-iránymutatás I. függelékének 1. pontja szerint „összehangoltan fellépő személyekről” van szó akkor, ha a megszerzett részesedéshez kapcsolódó jogokat mindegyikük a közöttük kötött kifejezett vagy hallgatólagos megállapodás szerint gyakorolja. [14] A nyilvános vételi ajánlatról szóló 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja (HL L 142., 2004.4.30., 12. o.). [15] A szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének a) pontja (HL L 390., 2004.12.31., 38. o.). Hozzáférhető a következő internetes oldalon: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2004&T3=109&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [16] A 3L3-iránymutatás (19) bekezdése szerint: az arányosság elvének megfelelően valamely meglévő részvényes által eszközölt olyan, csoporton belüli tranzakció esetén, amikor a pénzügyi intézmény közvetlen vagy tényleges tőkerészesedésében nincs tényleges vagy lényegi változás, az érintett felügyeletet megfelelő információval kell ellátni. Másrészt a részvényesi csoportot nem indokolt újra értékelni, mivel a tranzakció nincs hatással arra, hogy a csoport milyen befolyást gyakorol a pénzügyi intézményre. [17] A MiFID-irányelv 10b. cikke (1) bekezdésének c) pontja; a CRD-irányelv 19a. cikke (1) bekezdésének c) pontja; a Szolvencia II irányelv 59. cikke (1) bekezdésének c) pontja. [18] (56)–(66) bekezdés. [19] A MiFID-irányelv 10b. cikke (1) bekezdésének e) pontja; a CRD-irányelv 19a. cikke (1) bekezdésének e) pontja; a Szolvencia II irányelv 59. cikke (1) bekezdésének e) pontja. [20] A MiFID-irányelv 10a. cikkének (1) bekezdése; a CRD-irányelv 19. cikkének (2) bekezdése; a Szolvencia II irányelv 58. cikkének (1) bekezdése. [21] A MiFID-irányelv 10a. cikkének (1) bekezdése; a CRD-irányelv 19. cikkének (2) bekezdése; a Szolvencia II irányelv 58. cikkének (1) bekezdése. [22] A Bizottság 25 tagállamból kapott statisztikai adatokat. Emellett számos tagállam válaszában az ÁÉKBV alapkezelő társaságok tekintetében is megadta a befolyásoló részesedésszerzésekre vonatkozó adatokat. Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 320., 2009.11.17., 32. o.) 11. cikkének (1) bekezdése előírja a befolyásoló részesedésszerzésre vonatkozó szándék bejelentésének kötelezettségét az alapkezelő társaságok tekintetében. Hozzáférhető a következő internetes oldalon: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2009&T3=65&RechType=RECH_naturel&Submit=Search