[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.5.28.

COM(2010)267 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételeit javító intézkedésekre vonatkozó 105. és azt követő cikkeinek a végrehajtásáról

SEC(2010)655

TARTALOMJEGYZÉK

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételeit javító intézkedésekre vonatkozó 105. és azt követő cikkeinek a végrehajtásáról 1

1. Bevezetés 3

2. A méhészeti programok végrehajtása 4

2.1 Összeírás (9. táblázat) 4

2.2. A kiadások teljesítése 4

2.3. Felhasználási arány 6

2.4. Célkitűzések 7

3. A TAGÁLLAMOK JAVASLATAI 8

4. Az ágazati szereplők javaslatai 10

5. Következtetés 11

A jelentéshez a Bizottság szolgálatai által készített munkadokumentum kapcsolódik, amely tartalmazza a hivatkozott táblázatokat és ábrákat.

1. Bevezetés

A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló 1234/2007/EK tanácsi rendelet[1] 184. cikke előírja, hogy háromévente jelentést kell benyújtani az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az említett rendelet 105. és azt követő cikkeiben említett, a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételeit javító intézkedések végrehajtásáról. Ez a jelentés eleget tesz ennek a kötelezettségnek és a 2006–2007, 2007–2008, valamint 2008–2009 pénzügyi éveket fedi le. Ez a három pénzügyi év megfelel az előző hároméves szakasz (2005–2007) utolsó évének és a jelenlegi hároméves programok (2008–2010) első két évének.

2007 márciusában a Bizottság elfogadta a 797/2004/EK tanácsi rendelet[2] végrehajtásáról szóló harmadik jelentést az említett rendelet végrehajtása utolsó három évének értékelése céljából. Mivel megállapítást nyert e nemzeti programok megfelelő felhasználása, valamint a tagállamok és a gazdasági szereplők nagyfokú elégedettsége, a jelentést nem kísérte semmilyen jogszabály-módosítás. Azonban a legutolsó jelentés óta a végrehajtás részletes szabályairól szóló 917/2004/EK bizottsági rendeletben[3] egyszerűsítő intézkedéseket vezettek be.

A közösségi jogszabályok rendelkezéseivel összhangban a tagállamok bejelentették a 2008–2010-es időszakra vonatkozó nemzeti programjaikat.

Fontos megemlíteni, hogy kivétel nélkül valamennyi tagállam bejelentett méhészeti programot, ami mutatja a kérdés fontosságát és az európai méhészeti ágazat igényeit.

Az ágazat helyzete

A kereskedelmi kontextus, amelyben e programok végrehajtása történik nem sokat változott 2007 óta. Az európai piac továbbra is igen függ a behozataltól (a fogyasztás több mint 40%-a importált áru), bár a korábbinál kisebb mértékben. A világpiacon tapasztalható legfontosabb fejlemény az árak erőteljes emelkedése. Ez a megemelkedett árszint, különösen Argentína (a termelés visszaesése), az EU első számú ellátó forrása esetében azt eredményezte, hogy ismét megindult a kínai méz behozatala az Európai Unióba.

A kereskedelmi tényezőn túl az ágazat továbbra is szenved a méhkolóniák csökkenésének problémájától.

2. A méhészeti programok végrehajtása

2.1 Összeírás (9. táblázat)

A jogszabályokkal összhangban a tagállamok 2007-ben a programjukkal egyidőben benyújtottak egy tanulmányt a méhészeti ágazat szerkezetéről.

A tagállamok által 2007-ben továbbított adatok szerint a Közösség területén a méhészek száma összesen 595 775, és ebből 19 025 minősül hivatásos méhésznek (több mint 150 méhcsalád). Az, hogy a méhészek száma 2004-hez képest kissé emelkedett, annak köszönhető, hogy Bulgária és Románia csatlakozott az Európai Unióhoz. Ezen országok méhészei nélkül ez a szám jelentősen kisebb lenne.

A méhcsaládok száma összesen 13 602 719, amelyből 4 461 606 család hivatásos méhészekhez tartozik (a méhészek 3,2%-a birtokolja a méhcsaládok közel 33%-át). A méhcsaládok száma az Európai Unióban a 2004-es összeírás óta 1 971 419 családdal emelkedett. Ez részben az EU 2007-es bővítésének, a két új tagállamban összeírt méhcsaládok számának, azaz 1 646 736 méhcsaládnak tudható be. A méhcsaládok száma azonban a 2007-es bővítés előtti 25 EU-tagállamban is növekedett 2004 és 2007 között. A méhészek szerint ez a növekedés a méh-elhullások ellentételezéséhez volt szükséges.

A legtöbb méhcsaláddal rendelkező országok: Spanyolország (17,06%), Görögország (10,8%), Franciaország (10%) és Olaszország (8,5%) (9a. és 9b. ábra).

A 2004-hez képest körülbelül 130 000 méhcsaláddal kevesebbet számláló Spanyolország esetében az állomány jelentősen csökkent a teljes közösségi állományhoz képest (17,1% a 21,9% helyett).

2.2. A kiadások teljesítése

Költségvetés tagállamonként

A 917/2004/EK rendelet 2. cikkében előírtaknak megfelelően a tagállamok háromévente egyszer, április 15-ig közlik a Bizottsággal méhészeti programjukat (2007-ben a 2008-as, 2009-es és 2010-es programokra vonatkozóan).

A tagállamoknak a várható kiadásokra vonatkozó közlései alapján a közösségi költségvetésben rendelkezésre álló forrásokat a közösségi méhállomány függvényében osztják el, a 917/2004/EK rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint. A tagállamok számára a költségvetésből a nem lehívott összegek elosztása előtt juttatható százalékos összeg elméleti maximális értékét az egyes tagállamok által a Közösség teljes méhcsalád-állományán belül képviselt részesedés alapján határozzák meg.

Így az egyes tagállamok esetében a 9b. ábrán megadott százalékos érték az adott tagállamnak a költségvetésből való elméleti részesedésének felel meg. Azonban a 9d. ábra segítségével megállapítható, hogy a 2008-as pénzügyi évi költségvetés tényleges felosztása némileg eltér az állományok arányától. Ez azzal magyarázható, hogy néhány tagállam nem hívta le teljes mértékben a számára rendelkezésre álló elméleti részt. A fennmaradó részt – a jogszabályoknak megfelelően – azon tagállamok között osztották szét, akik az elméleti részüknél többet igényeltek. Például Spanyolország a költségvetés 18%-ának megfelelő részt kapott, miközben a méhcsaládoknak mindössze 17,1%-a található itt.

A 2008-as költségvetési év esetében hét tagállam kért le kevesebbet az elméleti költségvetésénél.

A 2008-as év esetében a rendelkezésre álló közösségi költségvetés közel 40%-át három tagállam (Spanyolország, Görögország és Franciaország) között osztották el. Következésképpen a legnagyobb méhcsaládállománnyal rendelkező tagállamok nyújtották be a legtöbb igényt a programok tekintetében.

Meg kell jegyezni, hogy Bulgária és Románia Európai Unióhoz való csatlakozása által a régi tagállamok állományrészében okozott felhígulási hatást az éves költségvetés emelésével kompenzálták, azt 23 millió euróról 26,3 millió euróra növelték. Az egyes tagállamok esetében a tényleges költségvetés értékében tapasztalható csökkenés kizárólag a méhcsaládok számának csökkenéséből származik.

A kiadások teljesítése intézkedéstípusok és tagállamok szerint (10. táblázat)

A kiadások teljesítésének elemzése a tagállamok által a 917/2004/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének megfelelően minden évben benyújtott adatokon alapul. Ezt a kötelezettséget a legutóbbi jelentés óta vezették be annak érdekében, hogy a Bizottság elemezni tudja, ténylegesen hogyan költik el a tagállamok a rendelkezésükre álló keretet. Valójában a teljesítés eltérhet az előrejelzésektől, nagyobb rugalmasságot mutatva a bizottsági rendeletben így bevezetett programok végrehajtása tekintetében.

A 2007–2009-es időszakban a két leggyakrabban alkalmazott intézkedés továbbra is a varroatózis elleni védekezés és a technikai segítségnyújtás volt (10a. és 10b. ábra). Míg a technikai segítségnyújtás esetében a kiadások nagyjából változatlanok és minden évben körülbelül a felhasznált költségvetés 26–27%-át teszik ki, a varroatózis elleni védekezésre szánt költségvetés esetében jelentős csökkenés tapasztalható (a 2007-es 37%-ról a 2009-es 27%-ra).

A technikai segítségnyújtási intézkedéseket a tagállamok igen nagy többsége igénybe vette (10a. és 11a. ábra), az intézkedés fő felhasználója a költségvetés tekintetében Olaszország volt, költségvetési évenkénti több mint 900 000 euróval. Ezen intézkedés további nagy felhasználói Görögország, Franciaország, Németország és a Cseh Köztársaság. Megállapítható, hogy az új tagállamok (BG és RO) egyáltalán nem használták ezt az intézkedést, és programjuk más intézkedésekre összpontosított.

A varroatózis elleni védekezéssel kapcsolatos intézkedéseket Szlovénia kivételével szintén minden tagállam alkalmazta (10a. és 11b. ábra). Az intézkedést legnagyobb arányban alkalmazó tagállamok Spanyolország, Magyarország és Lengyelország. Portugália – miután 2007-ben igen nagy arányban alkalmazta – jelentősen csökkentette az erre az intézkedésre szánt költségvetését. Ezzel szemben Szlovénia, ahol ezt az intézkedést 2007-ben és 2008-ban igen kis arányban alkalmazták, 2009-ben jelentősen növelte ezen intézkedés költségvetési támogatását.

A vándorméhészet ésszerűsítését célzó intézkedések a harmadik a legnagyobb arányban alkalmazott intézkedések között a kiadások 18%-ával (10a. és 11c. ábra). Hagyományosan a változatos flórával és hosszú virágzási időszakkal rendelkező dél-európai országok alkalmazták a legnagyobb mértékben ezt az intézkedést. Görögország esetében megállapítható, hogy azt választották, hogy erőteljesen ezen intézkedés irányába orientálják a támogatásokat, különösen 2008-tól és 2009-től kezdődően (a költségvetésük több mint felét teszi ki). Ezzel szemben Spanyolország, Olaszország és Magyarország 2008-tól kezdve csökkentette az ebbe az intézkedésbe befektetett összegeket.

Negyedik helyen találhatók a méhállomány feltöltését célzó intézkedések. Ezt az intézkedést egyre nagyobb arányban alkalmazzák, és 2007 és 2009 között erőteljes növekedés tapasztalható (a kiadások 10%-áról 15%-ra nőtt az aránya) (10a. és 11e. ábra). 2005-ös bevezetésük óta ezen intézkedés kiadásai 6,2%-ról 15%-ra emelkedtek. Ezt a kolóniák csökkenésének jelensége magyarázza, ami egyre hangsúlyosabb lett az elmúlt évek során. A programok kidolgozásában együttműködő méhészszervezetek igen élénken érdeklődnek a kolóniavesztést kompenzáló intézkedések iránt. Az intézkedést legnagyobb arányban alkalmazó tagállamok Lengyelország és Románia. Lengyelország esetében azonban megállapítható, hogy 2009-től ezen intézkedés felhasználása erőteljesen csökken.

A mézminőség-ellenőrzés és az alkalmazott kutatás céljait szolgáló intézkedéseket a múltban tapasztaltnál kisebb arányban alkalmazzák, 2009-ben legfeljebb 6–7% arányban (10a, 11d. és 11f. ábra).

A 2009-es több mint 900 000 euró összeggel – amely az erre az intézkedésre közösségi szinten szánt összeg több mint felét jelenti – Franciaország fordítja a legnagyobb összeget alkalmazott kutatásra.

A mézminőség-ellenőrzésre Spanyolország fordítja a legnagyobb összeget (igen erőteljes növekedés 2007 és 2009 között). A többi tagállam, Ausztrián kívül, csak elhanyagolható összegeket költenek erre a területre.

2.3. Felhasználási arány

A felhasználási arányra vonatkozó megjegyzéseket a tagállamok által a költségvetés teljesítésére (intézkedéstípus szerint) közölt adatok alapján tesszük, és ezek referenciaként szolgálnak a kiadások teljesítésére vonatkozó rész tekintetében is (10. táblázat). Ezek a számadatok néha eltérnek az EMGA-adatoktól (12a., b. és c. táblázat).

A 2007-es költségvetési év esetében az átlagos felhasználási arány 90% volt. Ezt az igen jó felhasználási arányt az magyarázza, hogy az EU-25 esetében már a 3. költségvetési évről van szó, és hogy az Európai Unióhoz 2004-ben csatlakozott 10 tagállam pedig már kellő tapasztalatot szerzett. A tagállamok többsége esetében a felhasználási arány 90% és 100% között van. A legalacsonyabb felhasználási aránnyal rendelkező tagállamok Ciprus (38%) és Luxemburg (56%). Portugália, Szlovénia és Szlovákia esetében szintén viszonylag gyenge a felhasználási arány (69% és 76% között).

A 2008-as költségvetési év esetében a felhasználási arány jelentősen csökkent, 90%-ról 80%-ra. Azonban ez a csökkenés egyértelműen azzal magyarázható, hogy az első évében lévő Bulgária és Románia esetében nem kellő mértékű volt a felhasználás. Ahogyan 2005-ben a 10 új tagállam esetében is, a tapasztalatok hiánya nem megfelelő felhasználási arányban jelenik meg (mindössze 34% Bulgária, és 17% Románia esetében). Portugália esetében szintén igen gyenge volt a felhasználási arány (36%). A korábbi évekhez hasonlóan a legnagyobb kedvezményezettek igen nagymértékben kihasználták a rendelkezésükre álló költségvetést – Franciaország kivételével –, ahol a felhasználási arány csak 74% volt. A 2007-ben gyenge aránnyal rendelkező Ciprus és Luxemburg megfordította ezt a tendenciát és költségvetését optimális módon használta fel.

A 2009-es költségvetési évtől kezdve megelégedéssel állapítható meg a költségvetés felhasználásának nettó javulása (88%). Bulgária és Románia határozottan javította felhasználási arányát, bár Románia (54%) esetében ez még jóval a közösségi átlag alatt marad. A közösségi költségvetés nagy kedvezményezettjei közül Franciaország határozottan javította teljesítményét 2008-hoz képest. Ezzel szemben Lengyelország – két évnyi igen jó felhasználási arány után – csak 74%-át tudta felhasználni a költségvetésének. Portugália a javulás ellenére még mindig igen gyenge felhasználási arányt (58%) mutat, Luxemburg esetében pedig újból gyenge a felhasználási arány (60%).

2.4. Célkitűzések

A tagállamok által javasolt valamennyi intézkedés jogosult támogatásra azzal a feltétellel, hogy azok kizárólag valamely, prioritást élvező intézkedésekben meghatározott célkitűzések megvalósítására irányulnak.

A támogatható intézkedések egyedi célkitűzései

A legutolsó jelentés óta a közösségi támogatásra jogosult intézkedések célkitűzései nem változtak.

A technikai segítségnyújtás célja a termelés és a forgalmazás hatékonyságának a legjobb technikák alkalmazásával történő javítása. A méhészek és méhészeti csoportok vagy szövetkezetek vezetői számára indított tanfolyamokon és más oktatási tevékenységek során elsősorban a tenyésztéssel, betegségek megelőzésével, betakarítással és csomagolással, valamint a méz tárolásával és szállításával, valamint a forgalmazással kapcsolatos kérdésekkel foglalkoznak.

A varroatózis elleni védekezés célja a méhcsaládok kezelése során felmerülő kiadások csökkentése, illetve az ilyen költségek – legalább részleges – megtérülésének biztosítása. A parazita okozta betegség – megfelelő kezelés hiányában – jelenleg az Európai Unión belüli méhészeti termelés hozamainak erőteljes csökkenését és teljes kolóniák pusztulását eredményezheti. A varroatózist nem lehet teljes mértékben megszüntetni, a betegség hatásait kizárólag jóváhagyott termékekkel való kezelés (amely nem hagy szermaradványokat a mézben) útján lehet elkerülni. A nem engedélyezett vegyszerekkel történő kezelés és a kevésbé hatékony eljárások alkalmazásának megakadályozására pénzügyi hozzájárulást is szükségesnek ítéltek meg.

A vándorméhészet ésszerűsítése támogatásának célja a méhcsaládok mozgásának szervezése a közösségi területen belül, valamint olyan helyek biztosítása, ahol a virágzás időszakában a méhészek nagy számban gyűlhetnek össze. Vándorméhészeti nyilvántartás létrehozásával, a felszerelések korszerűsítését célzó beruházásokkal, vagy méhészeti térképek készítésével elősegíthető a vándorméhészet irányítása.

A mézminőség ellenőrzések megvalósítását támogató intézkedések célja a mézforgalmazás javítása. A méz fizikai-kémiai jellemzőit a növényi eredet szerint elemző vizsgálatok finanszírozásával a méhészek a begyűjtött méz minőségével kapcsolatban pontos ismeretek birtokába juthatnak, és ezáltal kedvezőbb értékesítési feltételeket tudnak termékük számára biztosítani a piacon.

A méhállomány feltöltése a királynő termékenységének javítására és méhkolóniák beszerzésére irányuló tevékenység finanszírozásával lehetőséget biztosít az állományveszteség és így a termelésben okozott veszteség kompenzálására.

E rendelet keretében a méz minőségének javítását célzó alkalmazott kutatásokat szolgáló projektek felvételének a lehetősége a méhészeti programokba, valamint a kutatási eredmények terjesztése hozzájárulhat a termelők bevételének növekedéséhez.

3. A TAGÁLLAMOK JAVASLATAI

Általánosságban elmondható, hogy a tagállamok igen elégedettek a programok kezelésével, és nem érkezett kérés a részükről a 1234/2007/EK rendelet módosítására vonatkozóan. A tagállamok igen gyakran kérik ezen programok tartós fennállásának garantálását.

A legutolsó jelentés óta a Bizottság módosította a végrehajtás részletes szabályait annak érdekében, hogy egyszerűsítse a programok végrehajtását és nagyobb rugalmasságot biztosítson a tagállamok számára, különösen a programjaik költségvetési év közbeni alkalmazásában. A Bizottság eltörölte a 20%-os szabályt, amely szint felett az irányítóbizottság véleményét kellett kikérni, hogy az eredetileg egy adott intézkedéshez hozzárendelt források más intézkedésekhez is felhasználhatók legyenek. Mostantól fogva – feltéve, hogy a források a nemzeti programokban eredetileg szereplő intézkedések javára kerülnek átvezetésre – a tagállamok ezt szabadon megtehetik, külön eljárás lefolytatása nélkül. Amennyiben új, a Bizottság felé eredetileg nem közölt intézkedésekről van szó, a Bizottság véleményét továbbra is ki kell kérni. Ezzel szemben a Bizottság kötelezővé tette a tagállamok általi tájékoztatást minden költségvetési évet követően, hogy pontos információkkal rendelkezzen arról, hogy a források milyen típusú intézkedésre kerültek felhasználásra. Ez lehetővé teszi a programok hatékonyabb elemzését. A tagállamok igen kedvezően fogadták ezt az egyszerűsítést és a megnövekedett rugalmasságot.

Azonban a tagállamok ezen jelentést megelőzően tájékoztatták a Bizottságot néhány kérésről. Az alábbiakban újból felvetett kéréseket már a legutolsó jelentés idején is megtették:

- egyes tagállamok kérik, hogy a méz fizikai-kémiai jellemzőinek laboratóriumi vizsgálatát támogató intézkedéseket terjesszék ki más méhészeti termékekre is;

A Bizottság válasza megegyezik a 2004-ben adott válaszával: tekintettel a költségvetés korlátozott keretére, ez nem tekinthető prioritásnak, különösen, ha figyelembe vesszük a forgalomba hozott mennyiségeket. A méznél magasabb hozzáadott-értékkel rendelkező termékek vizsgálati költségei könnyebben fedezhetők. Ezen a téren nincs alapos indok a szabályozás módosítására.

- a varroatózison kívüli méhbetegségek elleni védekezés; tisztázni kell, hogy a rendszernek nem célja egy ágazati egészségügyi politika létrehozása. A 2004-es módosítások során éppen az állategészségügyi politikával való esetleges átfedések elkerülése miatt határozták meg, hogy a varroatózishoz kapcsolható egyéb megbetegedések nem építhetők be a méhészeti programokba;

- a statisztikai eszközök javítása: a programjaik társfinanszírozása érdekében a tagállamoknak már be kellett nyújtaniuk az ágazat szerkezetére vonatkozó vizsgálat eredményét. A tagállamok által benyújtott számadatok évenkénti felülvizsgálata nem kívánatos módon megterhelné az adminisztrációt. A Bizottság szolgálatai a különböző bizottságok keretében rendszeresen közlik a piaci szereplőkkel a rendelkezésükre álló, a kivitelre és behozatalra vonatkozó statisztikákat;

- a több tagállamra kiterjedő európai programok létrehozásának lehetővé tétele. A Bizottság elismeri az ilyen projektek előnyeit, és azokat egyébként elfogadhatónak is tartja, mivel semmi akadálya nincs annak, hogy több tagállam egy közös projekt végrehajtása érdekében együttműködjön egymással. Minden résztvevő tagállamnak a rendelkezésére álló költségvetési forrásokból kell hozzájárulnia a kiadásokhoz. Az ilyen egyedi programok esetében a nem lehívott összegek újraelosztása az adminisztrációnak a tagállamok többsége és a Bizottság által kívánatosnak tartott egyszerűsítése ellen hatna.

Egyéb javaslatok is érkeztek:

- Hogy a demonstrációs méhcsaládok helyreállítása vagy felújítása fedezhető legyen a finanszírozásból. Ez már most is lehetséges, akár a technikai segítségnyújtás, akár a méhállomány feltöltésére irányuló intézkedések keretében.

- Hogy vonatkozzanak bizonyos intézkedések az új termékekre is (értékesítés, feldolgozás stb.): ez már most is lehetséges a technikai segítségnyújtás keretében. Hogy semmi ne akadályozza azon termelői csoportok finanszírozását, amelyek új termékeket vagy új csomagolási módokat kívánnak bevezetni a piacon. A termelés hatékonyabbá tételén túl a programok éppen úgy célozzák a forgalmazás hatékonyabbá tételét is.

- Legyen lehetőség arra, hogy az egyes tagállamok által nem felhasznált összegeket a többi tagállam kapja meg, illetve a kifizetési határidők hosszabbak legyenek. A költségvetések éves jellege megnehezíti ennek a lehetőségnek a megvalósítását, mivel a felhasználási arány csak utólag válik ismertté.

- A méhészek hatékonyabb tájékoztatása az alkalmazott kutatási eredményekről. A Bizottság is fontosnak tartja ezt a célkitűzést, azonban bonyolult ennek jogi keretbe foglalása. Fontos megjegyezni, hogy a méhészek szervezetei minden tagállamban részt vesznek a programok kidolgozásában, és ennélfogva lehetőségük van információk kérésére és végső soron azok megosztására az európai szervezeteik keretében.

- Néhány tagállam kritikával illette azt is, hogy nehéz úgy kidolgozni a programokat, hogy előzetesen nem lehet tudni, milyen költségvetéssel gazdálkodhatnak. A Bizottság elfogadja ezt az érvelést és megvizsgálja, van-e lehetőség a helyzet javítására. Figyelembe véve, hogy a költségvetés felosztása az egyes tagállamokban található méhcsaládok száma függvényében történik, és hogy az összeírást a programokkal egy időben teszik közzé, jelenleg nincs rá lehetőség, hogy a tagállamokat tájékoztassák a keretösszeg nagyságáról, amely rendelkezésükre fog állni. Ennek elkerülése érdekében esetleg előre kellene hozni a tagállamok által készített, az ágazat szerkezetére vonatkozó vizsgálat és a nemzeti program tervezetének közlését.

- Egy tagállam azt is kritikával illette, hogy a társfinanszírozásra jogosult intézkedéseket a folyó költségvetési év augusztus 31-ig végre kell hajtani, és így nehézzé válik a szeptemberi intézkedések finanszírozása. Ezt az magyarázza, hogy az intézkedésekhez kapcsolódó kifizetéseket a szóban forgó költségvetési év végéig meg kell tenni.

- Egyesek kétségbe vonják annak szükségességét, hogy egy adott intézkedés ne lehessen kifizetés tárgya ezen programok keretében és más közösségi támogatás keretében egyaránt—mindez nem a kettős finanszírozás tilalma ellen irányul, hanem annak elismerésére, hogy két program akár egymást kiegészítő is lehet. A Bizottság kénytelen igen nagyfokú óvatosságot tanúsítani mindennemű társfinanszírozás elkerülése érdekében, ezért nem tervezi ezen korlátozás eltörlését.

- Mások pontosabb leírást szeretnének a elfogadható befektetési támogatásokról. Ez szemben állna a rugalmasság elvével és az elmúlt évek során megvalósított egyszerűsítéssel. Nem lehetséges a támogatható intézkedésekről kimerítő listát készíteni. A Bizottság rendre rugalmasnak mutatkozott, amennyiben bebizonyosodott, hogy a szóban forgó felszerelés kizárólag a társfinanszírozásra jogosult különböző intézkedések célkitűzéseit szolgálja.

Végül egyes tagállamok azt kérik, hogy a Bizottság tegyen bizonyos módosításokat a végrehajtás részletes szabályaiban, nevezetesen foglalja bele a méhcsaládok egyéb termékeinek meghatározását. Most, hogy ezen termékek kimerítő módon fel vannak sorolva az egységes KPSZ-ben, a Bizottság szolgálatai megfontolják a kérdést.

Arra vonatkozó kérés is érkezett, hogy a Bizottság (nem feltétlenül csak a Mezőgazdasági Főigazgatóság) által az ágazat érdekében kifejtett tevékenységét határozottabban kommunikálják. A Bizottság jelenleg is dolgozik ezen a témán, nevezetesen az Európai Parlament 2008 novemberi határozata óta. A különböző főigazgatóságok által kifejtett erőfeszítések hatékonyabb koordinálása és a méhállomány elhullásának jobb megértése érdekében egy szolgálatközi csoport jött létre. Ezen csoport feladatai között van a Bizottság által végzett, gyakran nem kellően ismert munka kommunikálása is.

A fent említetteken kívül még néhány különböző és egyedi intézkedés merült fel; ezek azonban nem teszik indokolttá a szabályozás módosítását. Az egyedi intézkedések támogathatóságát a programok – még azok elfogadása előtti – elemzése során vizsgálják meg.

4. Az ágazati szereplők javaslatai

Az ágazati szereplők által tett észrevételeket az alábbiak szerint lehet összefoglalni:

Egyedül a termelők, és azon belül is a COPA-COGECA juttatott el bizonyos észrevételeket a Bizottság szolgálataihoz. A termelők elsősorban kiemelik ezen programok fontosságát, pozitív hatásukat az ágazatra, valamint a tartós fennállásuk garantálását kérik.

Ezen általános megjegyzéseken túl javításokat javasolnak, amelyek közül sokat a tagállamok is átvettek:

- Az együttműködés javítása a tagállamok és a méhészek szervezetei között a programok kidolgozása során. Nevezetesen afeletti sajnálkozásukat fejezik ki, hogy egyes esetekben az együttműködés hiánya miatt a rendelkezésre álló források kihasználása nem a legmegfelelőbb. A Bizottság elismeri a szakmai szervezetek által játszott létfontosságú szerepet a programok kidolgozásában, és emlékeztet, hogy a tagállamoknak kötelességük is megvalósítani ezt a párbeszédet, amelynek célja a támogatható intézkedések lehető leghatékonyabb célzása.

- A technikai segítségnyújtás intézkedéseinek nem kellene a kutatási tevékenységek előmozdítását szolgálnia.

- A technikai segítségnyújtáson belül alintézkedés felvétele egy európai méhészeti platform létrehozásának finanszírozására az együttműködések támogatása érdekében. A Bizottság ösztönzi a különböző tagállamokból származó méhészek közötti csereprogramokat, de nem tartja szükségesnek egy ilyen platform létrehozását. Ez szemben állna a társfinanszírozás és az egyszerűsítés elvével is. Minden egyes tagállam technikai segítségnyújtási intézkedései tartalmazhatnak közösségen belüli együttműködést támogató intézkedéseket.

- Az alkalmazott kutatás eredményeinek hatékonyabb terjesztése (lásd a tagállami megjegyzéseket).

- Egyéb méhészeti termékek meghatározásának bevezetése (lásd a tagállami megjegyzéseket).

- A költségvetés és a közösségi támogatási rész növelése.

- Végül kérés érkezett a rendelet II. mellékletének módosítására vonatkozóan, hogy abba felvételre kerüljenek a méhállomány elhullásával kapcsolatos adatok.

5. Következtetés

Ahogyan az már 2007-ben is tapasztalható volt, a termelés és a forgalmazás javítását célzó nemzeti programok Európai Unióban való végrehajtására irányuló mechanizmus pozitív eredményeket hoz a méhészeti ágazatban, a tagállamok és a méhészek szempontjából egyaránt.

A 797/2004/EK rendelet elsődleges intézkedései, bár költségvetési szempontból korlátozottak a lehetőségek, minőségi szempontból értékes eredményeket produkáltak a méhészeti ágazatban.

A Bizottság által 2007-ben bevezetett egyszerűsítő intézkedések lehetővé tették a tagállamok számára, hogy a végrehajtás során egyszerűen módosítsák programjaikat, hogy megfelelő módon reagálhassanak a programok közlésekor előre nem látott vagy alábecsült nehézségekre.

Figyelembe véve az e jelentésben közreadott elemeket, valamint a rendelet egy újabb módosításának elkerülése érdekében – amely adaptációs időszakot tenne szükségessé a tagállamok számára és így kezdetben kockáztatná a hatékony felhasználást – a Bizottság úgy véli, hogy nem indokolt az 1234/2007/EK tanácsi rendeletet módosítani. Ezzel szemben a Bizottság kellő időben megvizsgálja, hogy van-e lehetőség pozitív választ adni a tagállamoknak vagy a piaci szereplőknek a végrehajtás részletes szabályaival kapcsolatos kéréseire.

[1] HL L 299., 2007.11.16., 1. o.

[2] COM(2007) 131 végleges.

[3] HL L163., 2004.4.30., 83. o.