Az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás standard módosításának jóváhagyásáról szóló értesítés közzététele

(2021/C 22/09)

Ez az értesítés az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) 17. cikke (5) bekezdésének megfelelően kerül közzétételre.

ÉRTESÍTÉS AZ EGYSÉGES DOKUMENTUMOT ÉRINTŐ STANDARD MÓDOSÍTÁSRÓL

„COTEAUX DU GIENNOIS”

PDO-FR-A0394-AM01

Az értesítés időpontja: 2020.11.5.

A JÓVÁHAGYOTT MÓDOSÍTÁS LEÍRÁSA ÉS INDOKOLÁSA

1. Hivatkozás a hivatalos földrajzi kódexre

A földrajzi terület és az annak közvetlen szomszédságában lévő terület esetében a szöveg kiegészült a hivatalos földrajzi kódexre való hivatkozással. Ez a szövegezésbeli módosítás nem érinti a két terület kiterjedését.

Az egységes dokumentum 6. és 9. pontja ennek megfelelően módosult.

2. A metszésre vonatkozó szabályok

A Pinot noir fajta esetében bevezetésre került a rövidmetszés (bakművelés vagy legyezőművelés), amelynek során tőkénként legfeljebb 12 rügyet hagynak meg, az egyes csapokat pedig legfeljebb 2 rügyre metszik. A rövidmetszéssel művelt Gamay N fajta esetében általános szabály lett, hogy a csapokat legfeljebb 2 rügyre metszik vissza.

Azzal, hogy a legyezőműveléssel művelt Pinot Noir fajta esetében a már engedélyezett egyéb technikák kiegészítéseként engedélyezték a bakműveléses rövidmetszést, jobban kezelhetők lesznek a hozamok, különösen az ebből a fajtából korábban telepített életerős klónok esetében. Ez a bortermelők technikai tudását igazolja. Ezzel a metszési móddal valószínűleg jobb lesz a szőlő és ezáltal a borok minősége. Végezetül ez a fajta metszés csökkenteni fogja a Guyot-metszést alkalmazó műveléshez szükséges hajtásválogatási és zöldmetszési műveletekkel járó termelési költségeket.

Így a rövidmetszés (bakművelés vagy legyezőművelés) általánossá tételével a Pinot Noir és a Gamay fajták esetében azonosak lesznek a metszési szabályok, tőkénként legfeljebb 12 rügyet hagynak meg, az egyes csapokat pedig legfeljebb 2 rügyre metszik. Ezekkel a határértékekkel fenntartható az eredetmegjelöléssel ellátott vörös- és rozéborok minősége.

Az egységes dokumentum 5. pontja ennek megfelelően módosult.

3. A szőlő érettsége

A szőlő cukortartalmát és térfogatszázalékban kifejezett minimális természetes alkoholtartalmát növelték.

Az egyre gyakoribb aszályos évek és a minőséget elősegítő művelési gyakorlatok tökéletesítése (hajtásválogatás, hónaljhajtások eltávolítása, lelevelezés, zöldszüret) együttesen a szőlő cukortartalmának növekedését eredményezik.

Az egységes dokumentum 3. pontja ennek megfelelően módosult.

4. Különleges borászati eljárások

Az alkoholtartalom-növelés utáni, térfogatszázalékban kifejezett maximális összes alkoholtartalom 12,5 %-ról 13 %-ra nőtt.

Tekintettel a több idény óta tapasztalt éghajlati és érettségi viszonyokra, ez az emelés nem fogja növeli az alkoholtartalom-növelés arányát, amelyet továbbra is a rendkívüli helyzetekre, a nedves és hideg évekre, illetve a különösen aszályos évekre tartogatnak. Ez az emelés technikailag is kényelmesebb a bortermelők számára.

Az egységes dokumentum 3. és 4. pontja ennek megfelelően módosult.

5. Öntözés

Az öntözési tilalom eltörlése

A hatályos nemzeti jogszabály tiltja az öntözést a május 1-jétől a betakarításig terjedő időszakban. Mostantól a betakarítást követően és május 1-je előtt lehet öntözni a szőlőket, különösen a fiatal ültetvények szükségleteitől függően.

Ez a módosítás nem vonta maga után az egységes dokumentum módosítását.

6. Adóraktár-engedélyesek közötti szállítás

Az 1. fejezet IX. szakasza 5. pontjának az adóraktár-engedélyesek közötti borszállítás dátumára vonatkozó b) alpontját törölték.

Ez a módosítás nem vonta maga után az egységes dokumentum módosítását.

7. Átmeneti intézkedések

A termékleírásból törölték a lejárt átmeneti intézkedéseket. Ez a módosítás nem vonta maga után az egységes dokumentum módosítását.

8. Főbb ellenőrizendő pontok

A főbb ellenőrizendő pontokat a rájuk vonatkozó értékelési eljárások egyszerűsítése érdekében felülvizsgálták.

Ez a módosítás nem vonta maga után az egységes dokumentum módosítását.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Coteaux du Giennois

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

4. A bor(ok) leírása

A borok csendes fehér-, vörös- és rozéborok, amelyek főbb analitikai jellemzői a következők:

— térfogatszázalékban kifejezett minimális természetes alkoholtartalom: 10,5 %.

— az ömlesztve történő forgalomba hozatalra kész vagy a kiszerelés szakaszában lévő tételek erjeszthetőcukor-tartalma (glükóz és fruktóz) literenként legfeljebb 4 gramm a fehér- és rozéborok esetében és literenként legfeljebb 2,5 gramm a vörösborok esetében.

— a borok összes alkoholtartalma az alkoholtartalom-növelést követően nem haladja meg a 13 térfogatszázalékot;

— az ömlesztve történő forgalomba hozatalra kész vagy a csomagolás szakaszában lévő vörösbortételek almasavtartalma literenként legfeljebb 0,3 gramm.

Az illósavtartalom, az összes savtartalom és az összes kén-dioxid-tartalom értékeit a közösségi jogszabályok állapítják meg.

A fehérborok szárazak, ásványosak és frissek. A leggyakrabban birsalmára és fehér virágokra emlékeztető aromák jellemzik őket.

A rozéborok kellemesek és könnyűek, gyakori, hogy a szájban először enyhén borsos, majd végül gyümölcsös jegyeket mutatnak, és aromáik ekkor érett gyümölcsökre és vérbarackra emlékeztetnek.

A vörösborok a kellemességet gyümölcsösséggel ötvözik. Gyakran kínálnak fűszeres jegyekkel keveredő piros és fekete bogyós gyümölcsös aromákat.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

5. Borkészítési eljárások

a) Különleges borászati eljárások

Különleges borászati eljárás

A rozéborok készítéséhez tilos borászati használatra szánt aktív szenet használni, akár önmagában, akár különféle készítményekbe keverve. A leszüretelt termés bármely olyan hőkezelése tilos, amely során 40 °C-nál magasabb hőmérséklet jön létre, ha közvetlenül ez után történik a folyadékfázis és a szilárdfázis szeparálása. Tilos fadarabokat használni. A vörösborok esetében a kivonáson alapuló alkoholtartalom-növelési technikák alkalmazása engedélyezett, és a feldolgozott mennyiséghez viszonyított maximális részleges koncentráció mértéke 10 %-ban rögzített. A borok összes alkoholtartalma az alkoholtartalom-növelést követően nem haladja meg a 13 térfogatszázalékot.

A fenti rendelkezésen kívül a boroknak az alkalmazott borászati eljárások tekintetében meg kell felelniük a közösségi szinten, valamint a mezőgazdaságról és a tengeri halászatról szóló törvénykönyvben meghatározott kötelezettségeknek.

Művelési gyakorlat

a) A szőlőültetvényeken a minimális ültetési sűrűség hektáronként 5 700 tőke. A sorok közötti távolság legfeljebb 1,40 méter lehet, míg az egy soron belül található szőlőtőkék közötti távolságnak 0,80 méter és 1,25 méter közöttinek kell lennie.

b) A szőlőtőkék metszése: sauvignon B – pinot noir N: – Guyot-metszés, tőkénként legfeljebb 10 rüggyel, ebből a félszálvesszőn legfeljebb 8 rügy lehet, az egy vagy két csapon pedig legfeljebb 2 rügy lehet; – rövidmetszés (Royat-kordonművelés vagy a pinot noir N esetében bakművelés vagy legyezőművelés), tőkénként legfeljebb 12 rüggyel, amelyen legfeljebb 2 rüggyel rendelkező csapok lehetnek. gamay N: – egyszerű Guyot-metszés, tőkénként legfeljebb 8 rüggyel, ebből a félszálvesszőn legfeljebb 6 rügy lehet, míg az 1 vagy 2 csap mindegyikén legfeljebb 2 rügy lehet; – rövidmetszés (Royat-kordonművelés, bakművelés vagy legyezőművelés), tőkénként legfeljebb 10 rüggyel, amelyen legfeljebb 2 rüggyel rendelkező csapok lehetnek;

A Royat-kordonművelés esetében a létrehozás időszaka legfeljebb 4 évig tarthat. Ebben az időszakban az egyszerű vagy kettős Guyot-metszés engedélyezett. Egy félszálvesszőn legfeljebb 8 rügy lehet. A Royat-kordonművelésű szőlőparcella ifjításának mértéke évente nem haladhatja meg a meglévő tőkék 20 %-át. – rövidmetszés (bakművelés vagy legyezőművelés), tőkénként legfeljebb 10 rüggyel, ebből az egyes csapokat legfeljebb 1 vagy 2 rügyre metszik.

b) Maximális hozamok

Fehérborok

75 hektoliter hektáronként.

Fehér- és rozéborok

69 hektoliter hektáronként.

6. Körülhatárolt földrajzi terület

A szőlő szüretelése, a borok erjesztése, készítése és érlelése a következő települések területén történik (a felsorolás a 2019. évi hivatalos földrajzi kódex [Code officiel géographique] alapján készült): – Loiret megye: Beaulieu-sur-Loire, Bonny-sur-Loire, Briare, Gien, Ousson-sur-Loire, Thou. – Nièvre megye: Alligny-Cosne, La Celle-sur-Loire, Cosne-Cours-sur-Loire, Myennes, Neuvy-sur-Loire, Pougny, Saint-Loup, Saint-Père.

7. Fontosabb borszőlőfajták

Gamay N

Pinot noir N

Sauvignon B – Sauvignon blanc

8. A kapcsolat(ok) leírása

„Kapcsolat a földrajzi területtel”

A földrajzi terület, amelyet keletről a Morvan előhegysége és Puisaye lankái, nyugatról és délnyugatról pedig a Sancerrois-dombság határol, északról déli irányban mintegy 45 km-en terül el Gientől a Loire mentén húzódó délnyugati fekvésű lejtők alkotta keskeny sávban Cosne-Cours-sur-Loire-ig, majd a Cosne-Cours-sur-Loire-tól keletre, a Loire néhány mellékfolyója mentén húzódó déli-délnyugati fekvésű lejtőkön. A szőlőtermesztésre pontosan körülhatárolt parcellák a Loire-t és mellékfolyóit ezen a részen övező lejtőkön és fennsíkperemeken találhatók. A talajok, amelyek a topográfiai elhelyezkedéstől függően helyenként igen sok durva darabot tartalmazhatnak, felső-jura (kimmeridgei és portlandi) mészkőrétegeken, cenoman vagy turon krétás képződményeken vagy tavi eredetű eocén mészkőképződményeken alakultak ki. Az éghajlat az óceáni és a szárazföldi hatások találkozása miatt mérsékelt óceáni éghajlat. A Loire, valamint a hideg levegőt a lejtőkről elvezető völgyek hőszabályozóként működnek. A kevés, évente körülbelül 650 mm csapadékmennyiség a 434 méter magas Sancerrois-dombság közelségéből eredő főnhatásnak tudható be. A 180 és 250 méter közötti tengerszint feletti magasságban található szőlőültetvények tehát védettek a sok nedvességet szállító nyugati szelektől.

A kapcsolathoz hozzájáruló emberi tényezők leírása

A Cosne-Cours-sur-Loire-ban talált, II. századból származó szőlőmagok igazolják, hogy régen is volt szőlő a Loire-völgy e területén, ahol más híres szőlőültetvények is találhatók. A későbbi, középkori dokumentumok is megerősítik, hogy minőségi termelés folyt itt és gieni borokat vásároltak VI. Károly király udvarának. A XIII. században Auxerre grófja által épített Cosne-Cours-sur-Loire-i kastélyhoz egy tekintélyes szőlőültetvény tartozott, amelynek terméséből hatalmas pincékben készítettek bort. E szőlőültetvény felemelkedéséhez a régióban épített sok apátság is jelentős mértékben hozzájárult. Különösen a Myennes-ben található cisztercita apátság, az Abbaye des Roches és a Templomos Lovagrend Kommendája játszott meghatározó szerepet ebben a fejlődésben.

A hajózható vízi utak, a Loire és a Briare-csatorna, majd később a Loire melletti csatorna már igen korán lehetővé tették, hogy a borokat a fővárosba szállítsák, és ennek köszönhető, hogy ez a szőlővidék felvirágzott és megalapozta identitását. 1827-ben „A Nivernais és Dionzais történelmét szolgáló emlékiratok” című munkájában J. NEE de la ROCHELLE arról számolt be, hogy „a szőlő igen jól terem a Cosne-tól nem messze található lejtőkön”, és hogy „... [Cosne kereskedelme ezenfelül a borokra, a fára, ... is kiterjed]. Hatalmas kikötője és hatékony hajóflottája van.”. 1890-ben, közvetlenül a filoxéraválság előtt Gien járásban 2 300 hektár, Cosne-Cours-sur-Loire kantonban pedig 1 500 hektár szőlőültetvény volt. A filoxéraválság idején természetes módon jöttek létre borszövetkezetek (pl. az 1886-ban létrejött Syndicat anti-phylloxérique de Gien és az 1888-ban alapított Syndicat anti-phylloxérique de Cosne-Cours-sur-Loire), és kezdetben a szőlőültetvények védelme volt a céljuk. Később ezek a szervezetek léptek fel annak érdekében, hogy boraik hírnevét elismerjék.

A gieni borok hírneve főként a második világháború után erősödött meg, a gamay N és pinot noir N fajták házasításával készített vörösborok, valamint a sauvignon B fajtából készített fehérborok előállításának köszönhetően. A 6 településből álló első földrajzi terület, amelybe a Loiret megyei Gien település is beletartozott, képezi az 1954-ben elismert, körülhatárolt területről származó minőségi bor eredetmegjelölés földrajzi területét, amely 1964-ben és 1966-ban Nièvre megye további 8 településével bővült, amelyek addig a „Cosne-sur-Loire” egyszerű eredetmegjelölés alá tartoztak. Ezt a szőlővidéket 1998-ban ismerték el ellenőrzött eredetmegjelölésként.

2010-ben a szőlőültetvény területe 195 hektárt tett ki, amelyet 40 szőlőtermelő művelt meg, és amelynek termelése körülbelül 8 000 hl volt. A termelés 50 %-át a fehérborok, 30 %-át a vörösborok, fennmaradó 20 %-át pedig a rozéborok teszik ki.

„A termék és az ok-okozati összefüggések leírása”

A fehérborok szárazak, ásványosak és frissek. A leggyakrabban birsalmára és fehér virágokra emlékeztető aromák jellemzik őket. A rozéborok kellemesek és könnyűek, gyakori, hogy a szájban először enyhén borsos, majd végül gyümölcsös jegyeket mutatnak, és aromáik ekkor érett gyümölcsökre és vérbarackra emlékeztetnek. A vörösborok a kellemességet gyümölcsösséggel ötvözik. Gyakran kínálnak fűszeres jegyekkel keveredő piros és fekete bogyós gyümölcsös aromákat.

A híres ampelológus, Louis LEVADOUX a következőket jegyezte fel 1973-ban: „itt nemcsak egy természeti tényezőt kell figyelembe venni, hanem számos további kedvező tényezőt is, amelyek összeadódnak, és különösen a helyi szerkezettani és domborzati viszonyokkal függnek össze. [...] A Coteaux du Giennois területét tehát egy sor kelet-nyugati irányban húzódó domb alkotja, amelyek déli, délkeleti és délnyugati oldalain, valamint nyugati szirtfalán minőségi borokat adó szőlőt lehet termeszteni és ezeken mindig is szőlőültetvények voltak.” Ez a megállapítás jól tükrözi a földrajzi terület kedvező földrajzi és éghajlati viszonyait. A meszes vagy szilikátos talajú, jó fekvésű lejtőknek, valamint a Loire elvezető hatásával és a földrajzi terület nyugati részén található sancerrois-i dombok által előidézett főnhatással összefüggő különleges éghajlatnak köszönhetően a szőlők korán fejlődésnek indulnak és a leszüretelt termés megfelelően érett lesz.

A szőlő szüreteléséhez körülhatárolt, parcellákra osztott területbe a szokásokhoz igazodva csak a jó hőháztartású talajokkal rendelkező parcellák tartoznak bele. Így a „Coteaux du Giennois” borok minőségére és eredetiségére a szőlőművelésre szolgáló parcellák kiválasztása, továbbá az alkalmazkodás, illetve a bortermelő közösség által a nemzedékek során alkalmazott termelési gyakorlatok alakítása, majd megszilárdulása ad magyarázatot. Az ezeken a többnyire déli tájolású lejtőkön nagyon sűrűn ültetett gamay N és pinot N fajták házasítása teljes mértékben kibontakoztatja a fajtákban rejlő lehetőségeket, és egy eredeti, gyümölcsös és élénk vörösbor készítését teszi lehetővé.

A sauvignon B fajta, amelynek potenciálja teljes mértékben kibontakozik ezeken a lejtőkön, évről évre változatlan érettségi szinteket produkál, és friss és eredeti borok készíthetők belőle. Napjainkban ez utóbbi borok a megnevezés élvonalába tartoznak és 2010-ben a termelés felét tették ki.

Az eredeti borok termelése érdekében az elmúlt évtizedekben tett közös erőfeszítéseknek köszönhetően folyamatosan és fokozatosan nőtt ez a szőlővidék, amelynek karaktere egyre jobban megmutatkozik a tekintélyes és híres szőlőültetvények szomszédságában.

9. További alapvető feltételek (csomagolás, címkézés, egyéb követelmények)

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

A körülhatárolt földrajzi területen való előállítás tekintetében biztosított eltérés

A feltétel leírása:

A borok erjesztése, készítése és érlelése tekintetében biztosított eltérés kapcsán meghatározott, közvetlenül szomszédos terület – a 2019. évi hivatalos földrajzi kódex (Code officiel géographique) alapján – a következő települések területét foglalja magában: – Cher megye: Bannay, Bué, Crézancy-en-Sancerre, Jalognes, Menetou-Râtel, Ménétréol-sous-Sancerre, Montigny, Neuvy-Deux-Clochers, Saint-Satur, Sainte-Gemme-en-Sancerrois, Sancerre, Sury-en-Vaux, Thauvenay, Veaugues, Verdigny, Vinon. – Loiret megye: Saint-Brisson-sur-Loire. – Nièvre megye: Bulcy, Garchy, Mesves-sur-Loire, Pouilly-sur-Loire, Saint-Andelain, Saint-Laurent-l’Abbaye, Saint-Martin-sur-Nohain, Tracy-sur-Loire. – Yonne megye: Lavau.

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések

A feltétel leírása:

a) A címkéken valamennyi választható jelölést akkora méretű karakterekkel kell feltüntetni, amelyek sem a magasság, sem a szélesség tekintetében nem haladják meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének kétszeresét.

b) A „Val de Loire” földrajzi név feltüntetésére használt karakterek mérete sem magasságban, sem szélességben nem haladhatja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének kétharmadát.

c) Az ellenőrzött eredetmegjelölésű borok címkéjén pontosítható a kisebb földrajzi egység neve, feltéve, hogy: – kataszteri területről van szó; – a terület neve szerepel a szüretelési nyilatkozatban.

A termékleíráshoz vezető link

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-969d4bf1-b8ce-4792-af8b-8fd3b96dda75

(1) HL L 9., 2019.1.11., 2. o.