Svédországban nagyjából kialakult a korrupció elleni küzdelemhez és a korrupció megelőzéséhez szükséges jogszabályi és intézményi keret. Bár Svédország nem rendelkezik átfogó, írásban kodifikált korrupcióellenes stratégiával, a kormány egy nemzeti korrupcióellenes cselekvési terv kidolgozását tervezi. A korrupció megelőzésével és büntetésével több jogi és egyéb szabályozási rendelkezés is foglalkozik, az állami hivatalokra vonatkozó konkrét szabályok, valamint a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok révén. A Nemzeti Korrupcióellenes Egység az ügyészség szakosodott ügynöksége, amely a korrupcióval és a külföldi hivatalos személyek megvesztegetésével kapcsolatos valamennyi bűnügyi nyomozásért felel. A Nemzeti Korrupcióellenes Rendőri Egység a Svéd Rendőrség részeként végzi egyfelől a korrupciós bűncselekmények vizsgálatával összefüggő feladatokat, továbbá megelőző jellegű szerepet tölt be, mivel támogatja a különféle hatóságokat a korrupcióellenes politikák kidolgozásában. További hivatalok, például a Nemzeti Számvevőszék, a Nemzeti Versenyhatóság, a Nemzeti Bűnmegelőzési Tanács és a Pénzügyi Rendőrség (a svéd FIU, a Rendőrség részét képezi) felelnek a korrupció megelőzéséért, kivizsgálásáért, továbbá bűnügyi és auditálási hatáskörökkel is rendelkeznek.

A svéd igazságszolgáltatási rendszer számára a hatékonyság nem jelent rendkívüli kihívást, annak ellenére sem, hogy igen magas a beérkező közigazgatási ügyek száma. A svéd rendszer a polgári és kereskedelmi peres ügyek, valamint a közigazgatási ügyek megoldásához szükséges ügyintézési idő terén egyaránt átlagos teljesítményt nyújt. A beérkező közigazgatási ügyek száma igen magas, és 2016 óta kis mértékben nőtt a folyamatban lévő közigazgatási ügyek száma. A közigazgatási ügyek lezárási rátája ennek eredményeként 2016-ban és 2017-ben csökkent, de 2018-ban újra pozitív tendenciát mutatott, mivel közelebb került a 100 %-os rátához, és a közigazgatási ügyek megoldásához átlagban továbbra is viszonylag kevés idő szükséges . Mivel nem volt kijárási korlátozás, a bíróságok a Covid19-világjárvány során is többnyire folytatták működésüket, bár közegészségügyi okokból egyes tárgyalásokat törölni vagy halasztani kellett .

A bírói függetlenség további erősítését célzó reformfolyamat kezdődött meg. A kormány 2020 februárjában egy vizsgálóbizottságot hozott létre „A demokrácia védelmének és a bíróságok függetlenségének erősítése” néven, miután azt a parlament 2018-ban kérte. A minden pártot magában foglaló vizsgálóbizottság elnöke a Legfelsőbb Bíróság, és megbízatása arra irányul, hogy vizsgálja meg a bírói függetlenség svédországi keretrendszerének különféle aspektusait, hogy jogszabályi és alkotmánymódosításokra tegyen javaslatot . Ez a bizottság vizsgálja meg, hogy az alkotmányban kell-e szabályozni a Legfelsőbb Bíróság és a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság bíráinak számát és a rájuk vonatkozó nyugdíjkorhatárt . A bizottság feladatleírása meghatározza, hogy erre a reflexióra többek között a Bíróság legújabb ítélkezési gyakorlatának ismeretében kerül sor . A megbízatás értelmében a cél az, hogy a bírókat megvédjék az általános jog által csökkentett nyugdíjkorhatár okozta esetleges interferenciától. A mindkét legfelsőbb bíróságban a bírók számának szabályozására irányuló kérdést a svédországi jogtudományi vita fényében kell vizsgálni, amelynek összefüggésében az a javaslat merült fel, hogy a bírák számának emelését vagy csökkentését a politikai befolyásolás eszközeként használhatják fel. Ezen kívül a bizottság azt is megvizsgálja, hogy meg lehet-e erősíteni a Bíróságok Nemzeti Igazgatóságának függetlenségét . Ha a bizottság azt állapítja meg, hogy a függetlenség megerősítése biztosított, saját hatáskörében javasolhatja egy Igazságszolgáltatási Tanácsnak vagy a Bíróságok Nemzeti Igazgatósága Bizottságának létrehozását, amely főként bírákból állna, és megfelelne az Európa Tanács ajánlásainak . A bizottság munkája még korai szakaszban van, és az egyéb uniós tagállamok meglévő rendszereinek vizsgálatát is magában foglalja. Az eredményeket 2023 februárjában ismertetik. Külön kiemelendő a reform előkészítésének inkluzív módszertana, beleértve az összes párt bevonásával zajló folyamatot, valamint a Bíróság legutóbbi esetjogára fordított figyelmet.

A fékek és ellensúlyok rendszerének különleges jellemzője a jogalkotás előkészítésének inkluzív és strukturált folyamata. Ezt a folyamatot az igazságszolgáltatással kapcsolatos alkotmányos keret már említett vizsgálata során is alkalmazzák. E folyamatban az alkotmány módosítását szolgáló eljárás reformját is úgy tekintik, mint a demokratikus rendszer alapvető struktúráinak védelmét erősítő eszközt. Több független hatóság tölt be szerepet az alapvető jogok biztosításában, és jelenleg is zajlik a Nemzeti Emberi Jogi Intézmény megbízatásának kiterjesztésére irányuló reformfolyamat. A kormány továbbá a civil társadalommal folytatott párbeszédhez kapcsolódó konkrét eszközöket vezetett be.

Svédországban hosszú időre visszanyúló hagyománya van a médiaszabadság és a médiapluralizmus szabályozásának. A médiaszabadsággal és médiapluralizmussal kapcsolatos jogi biztosítékok az alkotmányos és jogszabályi keretből erednek, és láthatóan a gyakorlatban is teljes mértékben érvényesíthetők. A svéd médiaszabályozó függetlenségét erőteljes garanciák biztosítják, amelyek az alkotmány rendelkezései között szerepelnek. A média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságával kapcsolatban nem számoltak be komolyabb problémákról, annak ellenére sem, hogy a médiavállalatokra nem vonatkoznak külön szabályok. Az is bebizonyosodott, hogy Svédország az újságírók védelmét tekintve megbízható rendszerrel rendelkezik. A svéd újságírók munkavégzési körülményei a világon a legkedvezőbbek közé sorolhatók. Ennek ellenére 2020-ban fizikai és online fenyegetések értek egyes újságírókat.

A felmérések szerint az EU-ban és a világon Svédországot tartják az egyik legkevésbé korrupt országnak. A büntető törvénykönyv a köz- és magánszférabeli korrupció legtöbb formáját bünteti. Bár nem létezik jogszabályba foglalt, átfogó korrupció ellenes stratégia, a kormány bejelentette a nemzeti korrupcióellenes cselekvési terv kidolgozására irányuló kezdeményezését. A közintézmények az átlátható igazgatásról, valamint a megbízható és működőképes korrupciómegelőzési keretrendszerükről ismertek. A lobbitevékenységet nem szabályozza jogszabály. A tájékoztatáshoz való széles körű jog a korrupció megelőzésével kapcsolatos svéd megközelítés központi eleme, és a köztisztviselőknek jogukban áll információkat közölni a médiával. Léteznek a visszaéléseket bejelentő személyek védelmét biztosító intézkedések, és jelenleg is zajlik egy felülvizsgálat, amely azt méri fel, hogy az uniós jog megsértését bejelentő személyek védelméről szóló (EU) 2019/1937 irányelv nyomán van-e szükség módosításokra. A külföldi hivatalos személyek megvesztegetése továbbra is a kockázatot jelentő területek közé tartozik.

Svédország az alkotmány módosítását szolgáló eljárás reformját tervezi. Jelenleg az alkotmánymódosításokat egyszerű többséggel lehet elfogadni, de két egymást követő parlamenti döntés szükséges hozzá, amelyek között egy parlamenti választásnak is le kell zajlania . Az igazságszolgáltatás reformja mellett „A demokrácia védelmének és a bíróságok függetlenségének erősítése” elnevezésű vizsgálóbizottság az alkotmánymódosítások elfogadásának lehetséges változtatásait is vizsgálni fogja. A bizottság megbízatásával összhangban a más országokban a közelmúltban bekövetkezett fejlemények fényében mindez vizsgálat tárgyát képezi, ami jól mutatja, hogy mennyire fontos a demokratikus rendszer alapvető struktúráinak megbízható védelme . A vizsgálóbizottság különösen azt fogja mérlegelni, hogy szükség van-e minősített többségre, meg kell-e határozni, hogy minimum hány parlamenti képviselőnek kell a döntésben részt vennie, és hogy a két döntés közötti választásnak rendes választásnak kell-e lennie. A vizsgálat e részének eredményeit szintén 2023-ban fogják ismertetni.

A jogalkotás folyamata rendkívül inkluzív jellegű. A jogszabályok előkészítésének folyamata a vizsgálati szakasszal kezdődik, amikor a szóban forgó témát először elemezni és értékelni kell. Ezt általában a felelős minisztérium tisztségviselői, egy, a kormánytól függetlenül működő vizsgálóbizottság vagy egy vizsgálóbizottsági elnök (egyszemélyes vizsgálóbizottság) végzi . A vizsgálóbizottság egy jogalkotási javaslattervezetet készít. Az alkotmányban előírtaknak megfelelően az érintett hatóságoknak és az érdekelt feleknek lehetőséget kell biztosítani a véleménynyilvánításra, ami az úgynevezett beterjesztési folyamat révén történik, és megszokott időtartama három hónap. Bár a címzettjei az érintett hatóságok és érdekelt felek, bármely más szervezet vagy személy előtt is nyitva áll. A beterjesztett javaslat és a kapott vélemények a kormány honlapján is megjelennek. A vizsgálati és a beterjesztési folyamat kimenetelétől függően a kormány elkészíti a törvénytervezetet. E folyamat során hatásvizsgálat készül, amelyet olyan javaslatok esetében, amelyek hatással lehetnek a vállalatok munkakörülményeire vagy versenyképességére, be kell nyújtani a Jobb Jogalkotás Svéd Tanácsához . „A demokrácia védelmének és a bíróságok függetlenségének erősítése” néven működő vizsgálóbizottság jó példája annak, hogy mennyire fontos egy ilyen inkluzív folyamat olyan érzékeny témák esetében, mint például a jogállamiság. Biztosítja a különböző politikai pártok és a bíróságok képviseletét, elnöke pedig a Legfelsőbb Bíróság elnöke. A bizottság időbeosztása azt is lehetővé teszi, hogy a folyamatot ne szűk határidők betartásával kelljen lefolytatni. Az eredmények 2023-ban várhatók.

Svédország egykamarás parlamentáris kormányzási rendszerrel rendelkezik, amelyben a Jogalkotási Tanács biztosítja az előzetes alkotmányos felülvizsgálatot, míg a bíróságok konkrét esetben utólagos alkotmányos felülvizsgálatot végezhetnek. Jogszabályjavaslatokat a parlament vagy a kormány terjeszthet be, bár a gyakorlatban a javaslatok túlnyomó többségét az utóbbi nyújtja be. Az igazságügyi biztos, a parlamenti ombudsmanok és az esélyegyenlőségi ombudsman fontos szerepet játszik a fékek és ellensúlyok rendszerében.

Svédország megbízható keretet nyújt az újságírók védelméhez és tevékenységéhez. A svéd újságírók munkavégzési körülményei a világon a legkedvezőbbek közé sorolhatók. Az MPM 2020 a szerkesztői függetlenség tekintetében alacsony kockázatot állapított meg Svédországgal kapcsolatban . E tekintetben a sajtószabadságról szóló törvény szabályozza a főszerkesztők kinevezésével és elbocsátásával kapcsolatos autonómiát. Ezenfelül számos média- és újságírói szervezet dolgozott ki a szerkesztői függetlenséggel kapcsolatos önszabályozó kezdeményezéseket. Ami a rágalmazást illeti, a svéd büntető törvénykönyvvel összefüggésben értelmezett, sajtószabadságról szóló törvény (7. fejezet) és a szólásszabadságról szóló alaptörvény (5. fejezet) szerint a nyomtatott és audiovizuális médián keresztül elkövetett rágalmazás és becsületsértés akár szabadságvesztéssel is büntethető . Azonban a Nemzetközi Sajtóintézet beszámolója szerint a médiát érintő, rágalmazással kapcsolatos büntetőeljárásra ritkán kerül sor Svédországban, mivel az említett jogi aktusokban felsorolt ügyek lefolytatására igen sok követelmény vonatkozik. Egyes források, így például a Riporterek Határok Nélkül és a svéd Nemzeti Bűnmegelőzési Tanács (Brå) arról számolt be, hogy néhány újságírót szakmai tevékenysége miatt fenyegetések értek. Az erőszakos vagy becsmérlő online kommenteknek kitett újságírók száma csökkent, míg 2013-ban arányuk 80 % volt, 2019-ben 70 % . 2019-ben az Európa Tanács újságírás védelmét és az újságírók biztonságát elősegítő platformja Svédországgal kapcsolatban semmilyen figyelmeztetést nem tett közzé. 2020-ban az újságírók elleni fizikai és online támadásokkal kapcsolatban három figyelmeztetés jelent meg a platformon . A Svéd Rendőrség az alapvető jogok és szabadságjogok témájában külön intézkedéseket hozott, amelyek az újságírók elleni bűncselekményekre is kitértek. Ezek közé tartozik a nemzeti kapcsolattartó pontok létrehozása, az ilyen bűncselekmények sértettjeit támogató plusz munkatársak felvétele, valamint kiegészítő finanszírozás biztosítása, aminek célja a demokrácia elleni bűncselekmények és a gyűlölet-bűncselekmények jobb kivizsgálása . A kormány által 2020 májusában kinevezett vizsgálóbizottsági elnök jelenleg végzi a társadalomban egyes létfontosságú funkciókat ellátó személyek, többek között az újságírók büntetőjogi védelmének felülvizsgálatát. Ez a folyamat azt vizsgálja, hogy szükség van-e a szólásszabadság kapcsán további jogszabályi biztosítékokra . Az újságírók továbbá az információkhoz való hozzáférés megbízható keretére is támaszkodhatnak. Az MPM 2020 szerint az információkhoz való hozzáférésre vonatkozó jogi rendelkezések, továbbá a magánélet védelme és a titoktartás okán bevezetett korlátozások egyértelműek, és az érdekelt felek, mint például a svéd médiaombudsman, úgy vélik, hogy ezt a jogot teljes mértékben tiszteletben tartják, és a gyakorlatban is érvényesítik .

A média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságát illetően a svéd jogrendszer nem tartalmaz médiaspecifikus jogszabályokat. Az MPM 2020 arról számol be, hogy minden vállalatnak be kell tartania a pénzügyi kapcsolatokról szóló svéd törvényen (az átláthatósági törvény) alapuló általános keretet, amely előírja a vállalatok számára, hogy tegyék átláthatóvá tulajdonosi szerkezetüket. A versenyjogi törvénynek is meg kell felelniük, amely a tulajdonjog koncentrációját szabályozza. E rendszer szerint a svéd vállalatok kötelesek tájékoztatni a Svéd Versenyhatóságot tulajdonosi szerkezetükről, és éves jelentéseket kell benyújtaniuk, amelyek a tulajdonosokra vonatkozó információkat is tartalmaznak. Ezeket a jelentéseket nyilvánosan hozzáférhetővé kell tenni (a vállalkozásoknak a saját honlapjukon is közzé kell tenni azokat). A médiaspecifikus keretrendszer hiánya miatt az MPM 2020 a média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságával kapcsolatban közepes kockázati kategóriát állapít meg. Ugyanakkor a Svéd Sajtó- és Műsorszolgáltatási Hatóság képviselői szerint nem merültek fel a médiaszolgáltatások tulajdonosainak beazonosításával kapcsolatos aggályok .

Svédországban a médiaszabályozó függetlenségét garantáló hatékony szabályozói biztosítékok vannak érvényben. A svéd Sajtó- és Műsorszolgáltatási Hatóság státusza független közigazgatási hatóság . A hatóságnak törvényi kötelessége támogatni a szólásszabadságot, a sokszínűséget, a függetlenséget és az akadálymentességet. A hatóságon belül két független döntéshozó szerv működik: a Svéd Műsorszolgáltató Bizottság és a Médiatámogatási Tanács. A Médiapluralizmus Monitor legutóbbi kiadása (MPM 2020) a svéd médiaszabályozó hatóság függetlensége és hatékonysága tekintetében igen csekély kockázatról számolt be. 2018-ban megkezdődött az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló felülvizsgált irányelv Svédország általi végrehajtásának vizsgálata, a nemzeti médiaszabályozók függetlenségével és hatékonyságával kapcsolatos rendelkezéseket is beleértve . Az ebből származó jelentést 2019 augusztusában terjesztették a kormány elé azzal a végkövetkeztetéssel, hogy a svéd kormányzási modell magas szintű függetlenséget biztosít valamennyi svéd hatóság számára, a médiahatóságot is beleértve. A jelentés szerint – és ezt a Svéd Sajtó- és Műsorszolgáltatási Hatóság képviselői is megerősítették – a legfontosabb biztosíték a Kormányzati Okirat 12. fejezetének 2. cikkéből származik, amely garantálja a svéd közigazgatási hatóságok függetlenségének általános alapelvét . Svédország jelenleg az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló felülvizsgált irányelv átültetését végzi. E folyamat során a médiaszabályozó függetlenségének megerősítését célzó további jogszabályi változásokra kerülhet sor, különös tekintettel a tagok kinevezésére . A Svéd Sajtó- és Műsorszolgáltatási Hatóság képviselői arra is rámutattak, hogy megnövelt költségvetési hozzájárulásra számítanak .

A forgóajtó-jelenségre vonatkozó szabályokat vezettek be a magas rangú tisztviselők tekintetében, ugyanakkor a lobbitevékenység továbbra sem szabályozott. A forgóajtó-jelenségre vonatkozó rendeletet 2018-ban fogadták el , amely korlátozásokat állapít meg a miniszterek, a kormány tagjai és azon államtitkárok számára, akik később nem a kormányzati szektorban/közszférában működő szervezeteknél vállalnak munkát és megbízatást. Ez a rendelet a nem állami tevékenységekre történő áttérést szabályozza, beleértve azokat az eseteket, amikor a miniszterek és államtitkárok nem az állami ágazatban kívánnak új megbízatást vagy munkát vállalni, vagy vállalkozást indítani. A „nem állami tevékenységek” minden olyan tevékenységet magukban foglalnak, amikor nem az állam a felelős hatóság. A rendelet a teljesen vagy részben állami tulajdonban lévő vállalatokra is vonatkozik. Egy külön felülvizsgálati szerv, az Átmeneti Korlátozások Felülvizsgálatának Bizottsága vizsgálja a kormánykabinet és az államtitkárok esetében az összes olyan tevékenységre való áttérést, amelynél nem a kormány a munkáltató. Ami a lobbitevékenységet illeti, nincs a lobbisták nyilvántartásba vételére vagy a köztisztviselők és a lobbisták között kapcsolatok bejelentésére vonatkozó külön kötelezettség. A GRECO megjegyezte, hogy hiányoznak a lobbistákkal fennálló kapcsolatok szabályozására vonatkozó fejlett szabályok, ugyanakkor kialakult trend, hogy a korábbi köztisztviselőkből később lobbisták lesznek .

Bizonyos beosztású köztisztviselők, valamint a parlamenti képviselők és a miniszterek kötelesek vagyonnyilatkozatot tenni. Az egyes köztisztviselőknek a pénzügyi eszközök birtoklásának bejelentésére irányuló kötelezettségéről szóló 2018:1625. sz. törvény tartalmaz a miniszterekre és bizonyos hatóságoknál, helyi és regionális önkormányzatoknál dolgozó köztisztviselőkre vonatkozó, a pénzügyi eszközök birtoklásának bejelentésére irányuló rendelkezéseket. A miniszterek kötelesek a tulajdonukban lévő pénzügyi eszközöket a kormányhivataloknak bejelenteni. Valamely hatóság vezetőségének a tagjai is kötelesek jelenteni, amennyiben a hatóságnak bennfentes információk vannak a birtokában. A kormány dönti el, hogy mely hatóságok esetében áll fenn a bejelentési kötelezettség. Ezek a hatóságok maguk dönthetik el, hogy – a bennfentes információhoz való hozzáférésüktől függően – a vezetőségen kívül mely tisztviselők kötelesek jelenteni. A helyi és regionális önkormányzatok szintén maguk dönthetik el, hogy mely hatóságaik esetében álljon fenn a bejelentési kötelezettség. A parlamenti képviselők a Riksdag választásokat követő első ülésétől számított négy héten belül kötelesek bizonyos gazdasági eszközeiket bejelenteni. A parlamenti képviselők vagyonnyilatkozatában szereplő információkat a Riksdag adminisztrációja által vezetett nyilvános nyilvántartásban rögzítik. Az adatokat a teljes parlamenti ciklus végén törlik a nyilvántartásból. A hivatalos dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés elve erre az esetre is vonatkozik, ami azt jelenti, hogy kérés esetén a parlamenti képviselők nyilatkozatait is hozzáférhetővé kell tenni.

Az ügyészségen belül működő Nemzeti Korrupcióellenes Egység (NACP) felel a korrupcióval és a külföldi hivatalos személy megvesztegetésével kapcsolatos valamennyi nyomozásért. Mintegy tíz ügyész és két könyvelő dolgozik az egységnél, amely kizárólag korrupcióellenes ügyekkel foglalkozik. A hivatal a vizsgált és büntetőeljárás alá vont ügyek számát tekintve nehézségekkel küzd a rendelkezésre álló elemzési kapacitás és erőforrások terén, és felmerül annak kockázata, hogy az elévülési időn belül nem sikerül egy adott ügyet feldolgozni. A Nemzeti Korrupcióellenes Rendőri Egység (NACPU) azért jött létre, hogy egy szervezetben csoportosuljanak a korrupciós bűncselekmények vizsgálatára irányuló nemzeti kompetenciák. A szervezet 27 fős személyzettel rendelkezik, közülük 14 rendőr, 6 civil nyomozó és 4 törvényszéki könyvelő. A korrupciós bűncselekmények kivizsgálása mellett megelőző szerepet is betölt, és támogatja az állami hatóságokat a korrupcióellenes politikák kidolgozásában. A NACPU képzést is tart különféle svédországi hatóságoknak és szervezeteknek a korrupció elleni küzdelem témájában.

A korrupció elleni küzdelem és a korrupció megelőzése több hatóság közös felelőssége. A Közigazgatási Ügynökség 2017 óta irányítja a nemzeti korrupcióellenes hálózatot, továbbá kutatásokat és szakpolitikai koordinációt végez, támogatja a jó kormányzást és a korrupció elleni küzdelmet. A Nemzeti Számvevőszék, amelynek hatáskörei a törvényszéki és auditálási szaktudást is magukba foglalják, a közszektorbeli szervezetek pénzügyi és nem pénzügyi ellenőrzését is végzi. A Nemzeti Bűnmegelőzési Tanács az igazságszolgáltatási rendszeren belül a kormány szakértői szerveként működik . A Helyi Önkormányzatok és Régiók Svédországi Szövetsége (SALAR) több workshopot is tartott a korrupció megelőzésének témájában. A Pénzügyi Rendőrség pedig Svédország pénzügyi hírszerző egységeként (FIU) működik, és a rendőrségen belül vesz részt nyomozásokban. A svéd Nemzeti Bűnmegelőzési Tanács (BRÅ) szerint 2018-ban a bejelentések alapján 297 esetben került sor kenőpénz elfogadására, 143 esetben pedig annak elfogadására. A külföldi hivatalos személy megvesztegetése továbbra is kockázatos terület, mivel Svédországban a legnagyobb az egy főre jutó multinacionális vállalatok száma, és a külföldi hivatalos személy megvesztegetésének üldözését korlátozza a kettős büntethetőség követelménye és a vállalati felelősség követelménye .

Több független hatóság tölt be szerepet az alapvető jogok biztosításában. Az esélyegyenlőségi ombudsman az a svéd Nemzeti Emberi Jogi Intézmény (NHRI) és esélyegyenlőségi szerv, amelyet a Nemzeti Emberi Jogi Intézmények Világszövetsége 2011-ben az ENSZ párizsi alapelveinek való megfelelése tekintetében B-státuszúnak minősített, mivel megbízatása az esélyegyenlőségi kérdésekre korlátozódik, és nem foglalkozik a tágabb értelemben vett emberi jogokkal . 2018-ban a kormány vizsgálatot kezdeményezett, amelynek célja egy teljes körű emberi jogi megbízatással rendelkező nemzeti emberi jogi intézmény létrehozására irányuló javaslat. A vizsgálati jelentést 2019-ben nyújtották be , és azóta konzultáció tárgyát képezte; Svédország a 2019-es kormánynyilatkozatában hivatalosan is bejelentette, hogy létrehoz egy nemzeti emberi jogi intézményt . A Nemzeti Emberi Jogi Intézmények Európai Hálózata (ENNHRI) észrevételeket fűzött a vizsgálati jelentéshez, és hangsúlyozta, hogy mennyire fontos az új intézményben a függetlenséget és a nyilvános elszámoltathatóságot biztosító megfelelő garanciák megléte. Ezen túlmenően mind a (parlament által kinevezett és a nevében eljáró) parlamenti ombudsmanok és a (kormány által kinevezett és a nevében eljáró) igazságügyi biztos felügyeli a törvények és más rendelkezések hatóságok általi alkalmazását, a bíróságokat és a bírákat is beleértve. Mindkét intézmény kezdeményezhet fegyelmi eljárást magas rangú köztisztviselők ellen, a bírákat is ideértve , és nem kötelező érvényű véleményt adhat ki egy adott ügy valamely hatóság vagy bíróság általi kezelésével kapcsolatban (ez csak a törvények és eljárások bíróság vagy bírák általi alkalmazására vonatkozik, nem pedig egy adott bírósági döntés tartalmára). 2020 februárjában a parlament egy parlamenti vizsgálat indításáról döntött, amelynek célja a parlamenti ombudsmanok alkotmányos státusza, feladatköre és tevékenységei, amelynek eredményeit 2022 májusában kell benyújtani .

Igazságszolgáltatási Tanácsok Európai Hálózata – ENCJ (2014), Minimum Judicial Standards IV – Allocation of Cases: ENCJ Report 2013-2014 (Igazságszolgáltatási minimuszabályok, IV. – Ügyek kirendelése: 2013-2014-es ENCJ jelentés).

JMG, Svéd újságírók elleni folyamatos gyűlölet és fenyegetések. https://jmg.gu.se/aktuellt/Nyheter/Nyheter+detalj/fortsatt-hat-och-hot-mot-svenska-journalister.cid1637975

Kommunikációs Főigazgatóság (2019), Eurobarométer 482. sz. gyorsfelmérés: A vállalkozások korrupcióhoz való hozzáállása az Európai Unióban.

Kommunikációs Főigazgatóság (2020), Eurobarométer 502. sz. tematikus felmérés: Korrupció.

Központ a Médiapluralizmusért és a Médiaszabadságért (2020), Médiapluralizmus Monitor 2020. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020

Nemzeti Emberi Jogi Intézmények Európai Hálózata (2019), Válasz erre: Consultation on the proposal for the establishment of a National Human Rights Institution in Sweden (A svéd nemzeti emberi jogi intézmény létrehozására irányuló javaslattal kapcsolatos konzultációról) (Ds 2019:4).

Nemzeti Emberi Jogi Intézmények Európai Hálózata (2020), A 2020. évi jogállamisági jelentéshez kapcsolódó, érdekelt felekkel folytatott konzultáció keretében tett észrevételek.

OECD (2017), Sweden’s Laws on Corporate Responsibility for International Bribery need Urgent Reform. http://www.oecd.org/corruption/sweden-s-laws-on-corporate-responsibility-for-international-bribery-need-urgent-reform.htm

Riksdag (2020), A parlamenti ombudsmanok (JO) felülvizsgálatára irányuló vizsgálat. https://www.riksdagen.se/sv/press/pressmeddelanden/2020/feb/21/utredning-om-oversyn-av-riksdagens-ombudsman-jo/

Riksdag, Jogalkotás. https://www.riksdagen.se/en/how-the-riksdag-works/what-does-the-riksdag-do/makes-laws/

Riporterek Határok Nélkül, Svédország. https://rsf.org/en/sweden

Statskontoret, A korrupcióellenes hatósági hálózat. http://www.statskontoret.se/var-verksamhet/myndighetsnatverket-mot-korruption/

Svédország kormánya (2018. február 22.), Karens införs för statsråd och statssekreterare. https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2018/02/karens-infors-for-statsrad-och-statssekreterare/

Svédország kormánya (2019), Kormánynyilatkozat 2019. szeptember 10. https://www.government.se/speeches/20192/09/statement-of-government-policy-10-september-2019/

Svédország kormánya (2020), A vizsgálóbizottság feladatleírása: A demokrácia védelmének és a bíróságok függetlenségének erősítése. https://www.regeringen.se/4915d2/contentassets/2399f42ba83d48f4ad2e5ebb3ddb0e21/forstarkt-skydd-for-demokratin-och-domstolarnas-oberoende-dir-2020-11.pdf

Svédország kormánya (2020), Digitális kommunikáció a bírósági eljárásokban. https://www.regeringen.se/rattsliga-dokument/proposition/2020/06/prop.-201920189

Svédország kormánya (2020), Svédország hozzájárulása a 2020. évi jogállamisági jelentéshez.

Svédország kormánya, A kormány megbeszéléseket folytat a média képviselőivel és a rendőrséggel az újságírók elleni fenyegetések és gyűlölet témájában. https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2020/02/regeringen-haller-samtal-med-mediebranschen-och-polisen-om-hot-och-hat-mot-journalister/

Svédország kormánya, Egy svéd nemzeti emberi jogi intézmény létrehozására irányuló javaslat.

Svédország kormánya, Sakråd. https://www.regeringen.se/sakrad/