Közös javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról /* JOIN/2012/01 final - 2012/0028 (NLE) */





INDOKOLÁS A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést (a továbbiakban: a Szerződés) 1976. február 24-én írta alá az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság. A Szerződést az 1987. december 15-i Jegyzőkönyv és az 1998. július 25-i Második Jegyzőkönyv módosította. A Jegyzőkönyvek többek között lehetővé tették a Szerződéshez való csatlakozást a Délkelet-Ázsián kívüli államok számára is. A Szerződés Magas Szerződő Felei (aláíró államok) ma a következők: Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság, a Vietnami Szocialista Köztársaság, a Pápua Új-guineai Független Állam, a Kínai Népköztársaság, az Indiai Köztársaság, Japán, a Pakisztáni Iszlám Köztársaság, a Koreai Köztársaság, az Oroszországi Föderáció, Új-Zéland, Mongólia, az Ausztrál Államszövetség, a Francia Köztársaság, a Kelet-timori Demokratikus Köztársaság, a Bangladesi Népi Köztársaság, Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság, a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság, az Amerikai Egyesült Államok, a Török Köztársaság és Kanada. A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés célja a térség békéjének, stabilitásának és együttműködésének előmozdítása. Ennek érdekében a Szerződés a viták békés eszközökkel történő megoldására, a béke megőrzésére, a konfliktusok megelőzésére és a biztonság megerősítésére szólít fel Délkelet-Ázsiában. Viták esetén életbe léptetendő, egyeztetési és közvetítési mechanizmusokat hoz létre. Rögzíti, hogy a Szerződés felei tartózkodnak az erőszakkal való fenyegetéstől és az erőszak alkalmazásától. A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés rendelkezik továbbá a gazdasági, kereskedelmi, szociális, műszaki és tudományos területen folytatott együttműködés fokozásáról, valamint a térség gazdasági növekedésének felgyorsításáról azáltal, hogy előmozdítja a délkelet-ázsiai népek mezőgazdaságának és iparágainak nagyobb mértékű hasznosítását, kereskedelmük bővítését és gazdasági infrastruktúrájuk javítását. A Szerződés a gazdasági fejlődésre és kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó regionális stratégiák elfogadására, valamint a nemzetközi és regionális kérdéseket érintő kapcsolattartásra és konzultációkra szólít fel. A Tanács 2006. december 4–5-én tartott 2768. ülésén felhatalmazta az Elnökséget és a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat folytassanak az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Szerződéshez való csatlakozásáról. Az Unió és a Közösség 2006. december 7-i levelükben arról a döntésükről tájékoztatták Kambodzsát – amely az ASEAN koordinátora az EU-val fenntartott kapcsolatok tekintetében –, hogy kérelmet nyújtanak be a Szerződéshez való csatlakozás iránt. Az Unió és a Közösség Szerződéshez való csatlakozására vonatkozó tárgyalási megbízásnak és irányelveknek megfelelően az Unió és a Közösség levelükben a következő alapelveket rögzítették.A Szerződés az Egyesült Nemzetek Alapokmánya alapelveinek megfelelően értelmezendő és nem érinti az abból eredő jogokat és kötelezettségeket. Az Uniónak és a Közösségnek a Szerződéshez való csatlakozása továbbá nem sérti sem az Unió és a Közösség más két- és többoldalú megállapodások értelmében vett jogait és kötelezettségeit, sem az uniós és a közösségi jogot. Nem érinti az Unió és a Közösség azon képességét, hogy nemzetközi fórumokon együttműködést folytassanak. A Szerződés ezenfelül nem alkalmazandó az Uniónak és a Közösségnek a Szerződés Feleitől eltérő államokkal fenntartott kapcsolataira és azokat nem érinti. A 2009. május 28-án Phnom Penh-ben tartott ASEAN[1]–EU miniszteri találkozón a Szerződésre vonatkozóan két nyilatkozatot bocsátottak ki: i. az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról szóló nyilatkozat, amelyben az Unió és a Közösség kinyilvánították „a 2006. december 7-i csatlakozási kérelem alapján a Szerződéshez való csatlakozásra irányuló szándékukat, a Harmadik Jegyzőkönyv hatálybalépését követően…” és ii. az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozására vonatkozó hozzájáruló nyilatkozat, amelyben Thaiföld, az ASEAN elnöke, valamennyi ASEAN-tagállam kormányának képviseletében kinyilvánította „valamennyi délkelet-ázsiai állam hozzájárulását az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozására vonatkozóan, a Harmadik Jegyzőkönyv hatálybalépésétől függően…”. 2010. július 23-án a Szerződés aláíró feleinek külügyminiszterei aláírták a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Harmadik Jegyzőkönyvet. A Harmadik Jegyzőkönyv rögzíti, hogy „A Szerződés nyitva áll … olyan regionális szervezetek általi csatlakozásra, amelynek tagjai kizárólag szuverén államok…”. A Harmadik Jegyzőkönyv azon a napon lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezik az ASEAN titkárságán. Eddig (2012. január) húsz aláíró állam erősítette meg a Harmadik Jegyzőkönyvet. A fennmaradó nyolc aláíró állam arról biztosította az Uniót, hogy 2012. február/március folyamán le tudják zárni saját megerősítési eljárásukat. A Harmadik Jegyzőkönyv hatálybalépésétől függően az Unió – amely felváltotta az Európai Közösséget és annak utóda – csatlakozik a Szerződéshez. A Szerződéshez való csatlakozás célja egyrészt az olyan regionális szervezetekkel fenntartott kapcsolatok fejlesztése, amelyek osztoznak a KKBP- és nem KKBP-szakpolitikák keretében az EUSZ 21. cikkének (1) bekezdésében említett elvekben (fejlesztési együttműködés), másrészt a gazdasági, pénzügyi és műszaki együttműködés (az EUMSZ 209. és 212. cikke). A Szerződéshez való csatlakozás előmozdítja az Unió célkitűzéseit, különösen azokat, amelyek a béke megőrzéséhez, a konfliktusok megelőzéséhez és a biztonság megerősítéséhez kapcsolódnak Délkelet-Ázsiában. Elősegíti továbbá a térség fejlődő országainak fenntartható gazdasági, szociális és környezeti fejlődését. Az Unió Szerződéshez való csatlakozása – a Harmadik Jegyzőkönyv hatálybalépésétől függően – a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásról szóló okirat letétbe helyezésének időpontjában lép hatályba. A csatlakozási okirat aláírására és letétbe helyezésére a tervek szerint a 2012. április 27-én Brunei Darussalam Államban megtartandó ASEAN–EU miniszteri találkozó alkalmával kerül sor, amelyen valamennyi uniós és ASEAN-tagállam külügyminisztere részt venne. 2012/0028 (NLE) Közös javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen az EUSZ 37. cikkére és az EUMSZ 209. és 211. cikkére, összefüggésben az EUSZ 31. cikkének (1) bekezdésével, valamint az EUMSZ 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával és (8) bekezdésének második albekezdésével, tekintettel az Európai Bizottságnak és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének közös javaslatára, tekintettel az Európai Parlament egyetértésére, mivel: (1) A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést 1976. február 24-én írta alá az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság. A Szerződés Magas Szerződő Felei ma a következők: Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság, a Vietnami Szocialista Köztársaság, a Pápua Új-guineai Független Állam, a Kínai Népköztársaság, az Indiai Köztársaság, Japán, a Pakisztáni Iszlám Köztársaság, a Koreai Köztársaság, az Oroszországi Föderáció, Új-Zéland, Mongólia, az Ausztrál Államszövetség, a Francia Köztársaság, a Kelet-timori Demokratikus Köztársaság, a Bangladesi Népi Köztársaság, Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság, a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság, az Amerikai Egyesült Államok, a Török Köztársaság és Kanada. (2) A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés célja a térség békéjének, stabilitásának és együttműködésének előmozdítása. Ennek érdekében a Szerződés a viták békés eszközökkel történő megoldására, a béke megőrzésére, a konfliktusok megelőzésére és a biztonság megerősítésére szólít fel Délkelet-Ázsiában. A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződésben lefektetett szabályok és elvek így megfelelnek az Unió közös kül- és biztonságpolitikai célkitűzéseinek. (3) A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés rendelkezik továbbá a gazdasági, kereskedelmi, szociális, műszaki és tudományos területen folytatott együttműködés fokozásáról, valamint a térség gazdasági növekedésének felgyorsításáról azáltal, hogy előmozdítja a délkelet-ázsiai népek mezőgazdaságának és iparágainak nagyobb mértékű hasznosítását, kereskedelmük bővítését és gazdasági infrastruktúrájuk javítását. A Szerződés ezáltal előmozdítja a térség fejlődő országaival folytatott együttműködést, valamint a fejlődő országoktól eltérő országokkal folytatott gazdasági, pénzügyi és műszaki együttműködést. (4) A Tanács 2006. december 4–5-én tartott 2768. ülésén felhatalmazta az Elnökséget és a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat folytassanak az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Szerződéshez való csatlakozásáról. (5) Az Unió és a Közösség 2006. december 7-i levelükben arról a döntésükről tájékoztatták Kambodzsát – amely az ASEAN koordinátora az EU-val fenntartott kapcsolatok tekintetében –, hogy a levélben megfogalmazott alapelvektől függően kérelmet nyújtanak be a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozás iránt. (6) 2009. május 28-án Thaiföld, az ASEAN akkori elnöke, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés Harmadik Jegyzőkönyvének hatálybalépésétől függően valamennyi délkelet-ázsiai állam hozzájárulását fejezte ki az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Szerződéshez való csatlakozására vonatkozóan. (7) 2010. július 23-án aláírták a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés Harmadik Jegyzőkönyvét, amely lehetővé teszi regionális szervezetek csatlakozását az említett Szerződéshez. A megerősítési eljárások lezárását követően a Harmadik Jegyzőkönyv 2012.XX.XX-án/-én hatályba lépett. (8) Az Európai Uniónak ezért indokolt csatlakoznia a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozása az Unió nevében jóváhagyásra kerül. A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződésnek és három módosító jegyzőkönyvének szövegét, valamint az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról szóló okiratot csatolták e határozathoz. 2. cikk A főképviselő az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottság alelnökének minőségében eljárva az Európai Unió nevében aláírja és letétbe helyezi a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásról szóló okiratot. 3. cikk Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba. Kelt Brüsszelben, .-én. a Tanács részéről az elnök MELLÉKLET Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés Indonézia, 1976. február 24. A Magas Szerződő Felek: TUDATÁBAN a népeiket összekötő, meglévő történelmi, földrajzi és kulturális kötelékeknek; TÖREKEDVE ARRA, hogy az igazságszolgáltatás és a jogállamiság tiszteletben tartása és kapcsolataikban a regionális ellenálló képesség fokozása révén előmozdítsák a regionális békét és stabilitást; AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy az Egyesült Nemzetek Alapokmánya, az 1955. április 25-én a bandungi Ázsia–Afrika konferencián elfogadott tíz elv, a Délkelet-Ázsiai Nemzetek Szövetségének 1967. augusztus 8-án Bangkokban aláírt Nyilatkozata, valamint az 1971. november 27-én Kuala Lumpurban aláírt Nyilatkozat szellemével és elveivel összhangban a Délkelet-Ázsiát érintő kérdésekben fokozzák a békét, a barátságot és a kölcsönös együttműködést; AZZAL A MEGGYŐZŐDÉSSEL, hogy az országaik közötti nézeteltérések vagy viták rendezését ésszerű, hatékony és elegendően rugalmas eljárásokkal kell szabályozni, elkerülve az együttműködést esetlegesen veszélyeztető vagy hátráltató negatív hozzáállást; MEGGYŐZŐDVE ARRÓL, hogy a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében együttműködésre van szükség valamennyi békeszerető nemzettel, Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt; ÜNNEPÉLYESEN MEGÁLLAPODNAK ARRÓL, hogy Barátsági és Együttműködési Szerződést kötnek a következők szerint: 1.1.1.1. I. FEJEZET: CÉL ÉS ALAPELVEK 1. cikk E Szerződés célja, hogy előmozdítsa a Magas Szerződő Felek népei közötti örök békét, barátságot és együttműködést, amely fokozza erejüket, szolidaritásukat és szorosabbá teszi kapcsolataikat. 2. cikk A Magas Szerződő Feleket egymással való kapcsolataikban a következő alapelvek vezérlik: a) Valamennyi nemzet függetlenségének, szuverenitásának, egyenlőségének, területi integritásának és nemzeti identitásának kölcsönös tiszteletben tartása; b) Valamennyi állam joga ahhoz, hogy nemzeti létét külső beavatkozástól, felforgatástól vagy kényszertől mentesen irányítsa; c) Egymás belügyeibe való be nem avatkozás; d) A nézeteltérések vagy viták békés eszközökkel történő rendezése; e) Az erőszakkal való fenyegetésről vagy az erőszak alkalmazásáról való lemondás; f) Egymás közötti hatékony együttműködés. 1.1.1.2. II. FEJEZET: BARÁTSÁG 3. cikk E Szerződés céljainak elérése érdekében a Magas Szerződő Felek törekednek az őket összekötő hagyományos, kulturális és történelmi baráti kötelékek, a jószomszédi viszony és az együttműködés fejlesztésére és megerősítésére, valamint jóhiszeműen teljesítik az e Szerződés értelmében vállalt kötelezettségeiket. A Magas Szerződő Felek a közöttük meglévő egyetértés fokozása érdekében ösztönzik és elősegítik a népeik közötti kapcsolattartást és érintkezést. 1.1.1.3. III. FEJEZET: EGYÜTTMŰKÖDÉS 4. cikk A Magas Szerződő Felek előmozdítják a gazdasági, szociális, műszaki, tudományos és adminisztratív területeken, a térségbeli nemzetközi béke és stabilitás közös eszményei és törekvései terén és valamennyi egyéb közös érdekű kérdésben folytatott aktív együttműködést. 5. cikk A 4. cikk céljaiból a Magas Szerződő Felek többoldalú és kétoldalú szinten is maximális erőfeszítést fejtenek ki az egyenlőség, a megkülönböztetésmentesség és a kölcsönös előnyök elve alapján. 6. cikk A Magas Szerződő Felek együttműködnek a térség gazdasági növekedésének felgyorsítása érdekében, hogy megerősítsék a délkelet-ázsiai nemzetek virágzó és békés közösségének alapjait. Ennek érdekében népeik kölcsönös előnyére ösztönzik mezőgazdaságuk és iparágaik nagyobb fokú kihasználását, kereskedelmük bővítését és gazdasági infrastruktúrájuk fejlesztését. Ebben a tekintetben továbbra is keresik a más államokkal, valamint a térségen kívüli nemzetközi és regionális szervezetekkel való szoros és előnyös együttműködés lehetőségeit. 7. cikk A Magas Szerződő Felek a szociális igazságosság elérése és a térségbeli népek életszínvonalának növelése érdekében fokozzák a gazdasági együttműködést. E célból megfelelő regionális stratégiákat fogadnak el a gazdasági fejlődés és a kölcsönös segítségnyújtás vonatkozásában. 8. cikk A Magas Szerződő Felek törekednek a legszélesebb körű és legszorosabb együttműködés elérésére, valamint egymás képzések és kutatási lehetőségek formájában történő segítésére szociális, kulturális, műszaki, tudományos és adminisztratív területen. 9. cikk A Magas Szerződő Felek a térség békéjének, harmóniájának és stabilitásának előmozdítása érdekében törekednek az együttműködés fokozására. Ennek eléréséhez a Magas Szerződő Felek rendszeres kapcsolatokat tartanak fenn és konzultációkat folytatnak egymással nemzetközi és regionális kérdésekben azzal a céllal, hogy összehangolják nézeteiket, fellépéseiket és szakpolitikáikat. 10. cikk Egyetlen Magas Szerződő Fél sem vehet részt semmilyen módon vagy formában olyan tevékenységben, amely fenyegetést jelent egy másik Magas Szerződő Fél politikai és gazdasági stabilitására, szuverenitására vagy területi integritására nézve. 11. cikk A Magas Szerződő Felek saját nemzeti identitásuk megőrzése érdekében törekednek arra, hogy saját eszményeiknek és törekvéseiknek megfelelően, külső beavatkozástól és belső felforgató tevékenységektől mentesen megerősítsék saját nemzeti ellenálló képességüket politikai, gazdasági, társadalmi-kulturális és biztonsági területen. 12. cikk A regionális jólét és biztonság elérése céljából tett erőfeszítéseik során a Magas Szerződő Felek törekednek arra, hogy a regionális ellenálló képesség előmozdítása érdekében valamennyi területen együttműködjenek az önbizalom, az önállóság, a kölcsönös tisztelet, az együttműködés és a szolidaritás elve alapján, amelyek a délkelet-ázsiai nemzetek erős és életképes közösségének alapját jelentik. 1.1.1.4. IV. FEJEZET: A VITÁK BÉKÉS RENDEZÉSE 13. cikk A Magas Szerződő Felek a viták megelőzése érdekében céltudatosan és jóhiszeműen járnak el. Amennyiben őket közvetlenül érintő kérdésekben merülnek fel – különösen a regionális békét és harmóniát feltehetően zavaró – viták, tartózkodnak az erőszakkal való fenyegetéstől vagy az erőszak alkalmazásától, és az egymás közötti ilyen vitákat mindig baráti tárgyalások révén rendezik. 14. cikk A regionális eljárások révén történő vitarendezés érdekében a Magas Szerződő Felek állandó testületként Főtanácsot hoznak létre, amely a Magas Szerződő Felek egy-egy miniszteri szintű képviselőjéből áll, és amelynek célja, hogy hivatalosan megállapítsa a regionális békét és harmóniát valószínűleg zavaró viták vagy helyzetek fennállását. 15. cikk Amennyiben a közvetlen tárgyalások nem vezetnek megoldáshoz, a Főtanács jegyzőkönyvbe veszi a vitát vagy a helyzetet, és megfelelő vitarendezési eszközöket ajánl a feleknek, így például jószolgálatot, közvetítést, vizsgálatot vagy békéltetést. A Főtanács azonban felajánlhatja jószolgálatát, vagy a vitában részes felek egyetértését követően közvetítési, vizsgálati vagy békéltetési testületnek minősítheti magát. Szükség esetén a Főtanács a vita vagy a helyzet elfajulásának megelőzése érdekében megfelelő intézkedéseket ajánl. 16. cikk E fejezet fenti rendelkezései csak akkor alkalmazandók egy vitára, ha a vitában részes valamennyi fél beleegyezett azok vitára vonatkozó alkalmazásába. Ez azonban nem zárja ki, hogy a vitában nem részes többi Magas Szerződő Fél az összes lehetséges segítséget felajánlja az említett vita rendezésére. A vitában részes feleknek kedvezően kell viszonyulniuk az ilyen segítségnyújtási felajánlásokhoz. 17. cikk E Szerződésben semmi sem zárja ki az Egyesült Nemzetek Alapokmánya 33. cikkének (l) bekezdésében foglalt békés vitarendezési módokhoz való folyamodást. A vitában részes Magas Szerződő Feleket arra kell ösztönözni, hogy mielőtt az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt más eljárásokhoz folyamodnának, kezdeményezéseket tegyenek a békés tárgyalások révén történő megoldásra. 1.1.1.5. V. FEJEZET: Általános rendelkezés 18. cikk Ezt a Szerződést az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság írja alá. A Szerződést az egyes aláíró államok alkotmányos eljárásainak megfelelően meg kell erősíteni. A Szerződés nyitva áll más délkelet-ázsiai államok előtti csatlakozásra. 19. cikk Ez a Szerződés akkor lép hatályba, amikor letétbe helyezik az ötödik megerősítő okiratot azon aláíró államok kormányainál, amelyek a Szerződés, valamint a megerősítő vagy csatlakozási okiratok kijelölt letéteményesei. 20. cikk Ez a Szerződés a Magas Szerződő Felek hivatalos nyelvein készült, amelyek mindegyike egyaránt hiteles. El kell fogadni a szövegek egységes angol nyelvű fordítását. Az egységes szöveg eltérő értelmezését tárgyalás útján kell rendezni. A FENTIEK HITELÉÜL a Magas Szerződő Felek aláírták a Szerződést és azt pecsétjükkel ellátták. KELT Denpasarban (Bali), az ezerkilencszázhetvenhatodik év február havának huszonnegyedik napján. Jegyzőkönyv a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés módosításáról Fülöp-szigetek, 1987. december 15. Brunei Darussalam Állam kormánya Az Indonéz Köztársaság kormánya Malajzia kormánya A Fülöp-szigeteki Köztársaság kormánya A Szingapúri Köztársaság kormánya A Thaiföldi Királyság Kormánya AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy valamennyi békeszerető nemzettel és különösen a délkelet-ázsiai térség szomszédos államaival tovább erősítsék az együttműködést Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt, FIGYELEMBE VÉVE az 1976. február 24-én Denpasarban (Bali) kelt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés (a továbbiakban: a Barátsági Szerződés) (5) preambulumbekezdését, amely hivatkozik a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében folytatott együttműködés szükségességére valamennyi békeszerető nemzettel Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt, MEGÁLLAPODNAK A KÖVETKEZŐKRŐL: 1. cikk A Barátsági Szerződés 18. cikke a következőképpen értelmezendő: „Ezt a Szerződést az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság írja alá. A Szerződést az egyes aláíró államok alkotmányos eljárásainak megfelelően meg kell erősíteni. A Szerződés nyitva áll más délkelet-ázsiai államok általi csatlakozásra. A Szerződéshez Délkelet-Ázsián kívüli államok is csatlakozhatnak Brunei Darussalam Állam és valamennyi olyan délkelet-ázsiai állam hozzájárulásával, amelyek e Szerződés aláírói.” 2. cikk A Barátsági Szerződés 14. cikke a következőképpen értelmezendő: „A regionális eljárások révén történő vitarendezés érdekében a Magas Szerződő Felek állandó testületként Főtanácsot hoznak létre, amely a Magas Szerződő Felek egy-egy miniszteri szintű képviselőjéből áll, és amelynek célja, hogy hivatalosan megállapítsa a regionális békét és harmóniát valószínűleg zavaró viták vagy helyzetek fennállását. Ez a cikk azonban csak olyan esetekben alkalmazandó valamely Délkelet-Ázsián kívüli, a Szerződéshez csatlakozott államra, amelyekben az adott állam közvetlenül részes a regionális eljárások révén rendezendő vitában.” 3. cikk Ezt a Jegyzőkönyvet meg kell erősíteni és a Jegyzőkönyv abban az időpontban lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezték. KELT Manilában, az ezerkilencszáznyolcvanhetedik év december havának tizenötödik napján. Második Jegyzőkönyv a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés módosításáról Manila, Fülöp-szigetek, 1998. július 25. Brunei Darussalam Állam kormánya A Kambodzsai Királyság Kormánya Az Indonéz Köztársaság kormánya A Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság kormánya Malajzia kormánya Burma/Mianmar kormánya A Fülöp-szigeteki Köztársaság kormánya A Szingapúri Köztársaság kormánya A Thaiföldi Királyság Kormánya A Vietnami Szocialista Köztársaság kormánya A Pápua Új-guineai Független Állam kormánya a továbbiakban: a Magas Szerződő Felek: AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy valamennyi békeszerető nemzettel és különösen a délkelet-ázsiai térség szomszédos államaival megfelelően erősítsék az együttműködést Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt; FIGYELEMBE VÉVE az 1976. február 24-én Denpasarban (Bali) kelt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés (a továbbiakban: a Barátsági Szerződés) (5) preambulumbekezdését, amely hivatkozik a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében folytatott együttműködés szükségességére valamennyi békeszerető nemzettel Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt; MEGÁLLAPODNAK A KÖVETKEZŐKRŐL: 1. cikk A Barátsági Szerződés 18. cikkének (3) bekezdése a következőképpen értelmezendő: „A Szerződéshez valamennyi délkelet-ázsiai állam, nevezetesen Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság hozzájárulásával Délkelet-Ázsián kívüli államok is csatlakozhatnak.” 2. cikk Ezt a Jegyzőkönyvet meg kell erősíteni és a Jegyzőkönyv abban az időpontban lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezték. KELT Manilában, az ezerkilencszázkilencvennyolcadik év július havának huszonötödik napján. Harmadik Jegyzőkönyv a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés módosításáról Hanoi, Vietnam, 2010. július 23. Brunei Darussalam Állam A Kambodzsai Királyság Az Indonéz Köztársaság A Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság Malajzia Burma/Mianmar A Fülöp-szigeteki Köztársaság A Szingapúri Köztársaság A Thaiföldi Királyság A Vietnami Szocialista Köztársaság Az Ausztrál Államszövetség A Bangladesi Népi Köztársaság A Kínai Népköztársaság A Koreai Népi Demokratikus Köztársaság A Francia Köztársaság Az Indiai Köztársaság Japán Mongólia Új-Zéland A Pakisztáni Iszlám Köztársaság A Pápua Új-guineai Független Állam A Koreai Köztársaság Az Oroszországi Föderáció Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság A Kelet-timori Demokratikus Köztársaság A Török Köztársaság Az Amerikai Egyesült Államok a továbbiakban: a Magas Szerződő Felek: AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy valamennyi békeszerető nemzettel és különösen a délkelet-ázsiai térség szomszédos államaival, valamint olyan regionális szervezetekkel, amelyeknek tagjai szuverén államok, megfelelően erősítsék az együttműködést Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt; FIGYELEMBE VÉVE az 1976. február 24-én Denpasarban (Bali) kelt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés (a továbbiakban: a Barátsági Szerződés) (5) preambulumbekezdését, amely hivatkozik a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében folytatott együttműködés szükségességére valamennyi békeszerető nemzettel, Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt; MEGÁLLAPODNAK A KÖVETKEZŐKRŐL: 1. cikk A Barátsági Szerződés 18. cikkének (3) bekezdése a következőképpen értelmezendő: „Ez a Szerződés valamennyi délkelet-ázsiai állam, nevezetesen Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság hozzájárulásával nyitva áll csatlakozásra Délkelet-Ázsián kívüli államok és olyan regionális szervezetek előtt is, amelyeknek tagjai szuverén államok.” 2. cikk A Barátsági Szerződés 14. cikkének (2) bekezdése a következőképpen értelmezendő: „Ez a cikk azonban csak olyan esetekben alkalmazandó a Szerződéshez csatlakozott valamely Magas Szerződő Félre, amelyekben az adott Magas Szerződő Fél közvetlenül részes a regionális eljárások révén rendezendő vitában.” 3. cikk Ezt a Jegyzőkönyvet meg kell erősíteni és a Jegyzőkönyv abban az időpontban lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezték. KELT Hanoiban (Vietnam), a kétezer-tizedik év július havának huszonharmadik napján, egyetlen példányban, angol nyelven. Okirat az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról MIVEL az 1976. február 24-én Balin (Indonézia) aláírt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést az 1987. december 15-én aláírt, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Első Jegyzőkönyv, az 1998. július 25-én aláírt, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Második Jegyzőkönyv, valamint a 2010. július 23-án aláírt, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Harmadik Jegyzőkönyv módosította; MIVEL az említett Harmadik Jegyzőkönyv 1. cikke által módosított említett Szerződés 18. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Szerződéshez valamennyi délkelet-ázsiai állam, nevezetesen Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság hozzájárulásával olyan regionális szervezetek is csatlakozhatnak, amelyeknek tagjai szuverén államok; MIVEL Finnország külügyminisztere és az Európai Bizottság külkapcsolatokért és az európai szomszédságpolitikáért felelős biztosa 2006. december 7-én kelt levelükkel benyújtották az Európai Uniónak a Szerződéshez való csatlakozására irányuló kérelmét; MIVEL a délkelet-ázsiai államok egyetértésüket adták az Európai Unió Szerződéshez való csatlakozásához; Az Európai Unió ezen okirat letétbe helyezésének időpontjától kezdődő hatállyal csatlakozik a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez. A FENTIEK HITELÉÜL, ezt a csatlakozási okiratot [MEGNEVEZÉS] írja alá. KELT [helység], [ország], a kétezer-[…]ik év [hónap] havának [időpont] napján. Az Európai Unió részéről [1] A Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetsége (ASEAN) tagállamai a következők: Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság.