BEFEKTETÉS AZ EURÓPAI IFJÚSÁGBA

„Körvonalazódni látszik az Európai Unió határain belül egy huszonkilencedik állam. Arról az államról van szó, ahol a munkanélküliek laknak. Ez az az állam, amelyben a fiatalok munkanélküliek, amelynek lakói kirekesztettek, lemorzsolódottak és kitaszítottak. Szeretném, ha ez a huszonkilencedik tagállam újra rendes tagállammá válna.”

Jean Claude Juncker:

Nyitóbeszéd az Európai Parlament plenáris ülésén, 2014. július 15.

„Amellett, hogy beruházunk a külföldi körülmények javítása érdekében, az itthoni humanitárius válság kezelésére szintén beruházásokat kell eszközölnünk. És a legfontosabb: be kell fektetnünk a fiataljainkba. Nem tudom és nem is fogom elfogadni, hogy Európa az ifjúsági munkanélküliség kontinense legyen és az is maradjon. Nem tudom és nem is fogom elfogadni, hogy az ezredfordulós Y-generáció talán az első olyan generáció lesz 70 éven belül, amelyik szegényebb, mint a szülei. Természetesen ez elsődlegesen a nemzeti kormányok feladata, de az Európai Unió támogathatja erőfeszítéseiket.”

Jean Claude Juncker:

Értékelő beszéd az Unió helyzetéről, 2016. szeptember 14.

Az európai projekt célja, hogy virágzóbb jövőt teremtsen az európai polgárok számára. Ehhez az is hozzátartozik, hogy befektetünk a fiatalokba, új lehetőségeket nyújtunk számukra és segítjük őket abban, hogy élni tudjanak ezekkel a lehetőségekkel. Ez azt jelenti, hogy a fiatalok minél jobb életkezdése érdekében befektetünk tudásukba, készségeikbe, tapasztalatszerzésükbe, segítséget nyújtunk első munkahelyük megtalálásához vagy az ehhez szükséges képzettség megszerzéséhez, valamint lehetőséget adunk nekik, hogy hangot adhassanak véleményüknek. A fiatalokba való befektetés megteremti az igazságos, nyílt és demokratikus társadalom, a társadalmi mobilitás és befogadás, valamint a növekedés és a foglalkoztatás fenntartásának alapját.

1. Az európai ifjúságba való befektetés sürgető szükségessége



Az elmúlt évek során a fiatalok helyzete számos tekintetben javult: az ifjúsági munkanélküliség a 2013. évi 23,9 %-os csúcsértékről 2016-ban 18,5 %-ra esett vissza; csupán az elmúlt év során 10 %-ot meghaladó volt a csökkenés mértéke. Az oktatásból és képzésből lemorzsolódók aránya a 2002-es 17 %-ról 2015-ben 11 %-ra csökkent. A 32–34 éves korosztályban a felsőoktatási végzettséggel rendelkezők aránya a 2002-es 23,6 %-ról 2015-re 38,7 %-ra nőtt.

A válság azonban súlyosan érintette a fiatalokat, és az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelem továbbra is elsődleges feladat. Az európai munkanélküli fiatalok 4 milliót meghaladó száma jelzi, hogy a gazdasági válság a fiatal európaiakat sújtotta a leginkább, és sokuknak továbbra is nehéz helyzettel kell megbirkózniuk. Az ifjúsági munkanélküliségi ráta még mindig kétszer olyan magas, mint a teljes munkanélküliségi ráta, és egyes tagállamokban a 40 %-ot is meghaladja. Ezek az adatok nem tükrözik a teljes valóságot, mivel sok fiatal nincs munkanélküliként nyilvántartva és nem keres munkát. Ennek számos oka lehet, ideértve a családi kötelezettségeket vagy az egészségi állapotot, de a bátorítás hiányát, illetve a munkanélküliként való nyilvántartásba vétel iránti ösztönzés hiányát is. A foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalok (NEET-fiatalok) száma összesen mintegy 6,6 millió, és közülük többen már sok éve ebben a helyzetben vannak.

Szintén aggodalomra ad okot, hogy a színvonalas oktatás továbbra sem elérhető minden diák számára, és a tanulók jelentős része alacsony szintű alapkészségekkel rendelkezik. A fiatalok 11 %-a lemorzsolódott az oktatásból és nem rendelkezik hivatalos képesítéssel. A hivatalos képesítés hiánya korlátozza munkavállalási esélyeiket. Az iskolából kimaradók mintegy 60 %-a munkanélküli vagy inaktív. Az átlagot nézve a migráns hátterű fiatalok (akik az uniós tagállamok jelentős részében egyre növekvő hányadot jelentenek ) nagyobb valószínűséggel morzsolódnak le az oktatásból, és magasabb arányban vannak közöttük olyanok, akik nem vesznek részt foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben . A legfrissebb PISA-felmérés adatai szerint egyre jelentősebb a nagyon gyenge szövegértési és természettudományos készségekkel rendelkező tanulók aránya. A gyengén teljesítők aránya a természettudományos területen négy százalékponttal (2012: 16,6 %, 2015: 20,6 %), a szövegértés terén pedig közel két százalékponttal (2012: 17,8 %, 2015: 19,7 %) emelkedett. A gyengén teljesítők aránya továbbra is a matematika terén a legmagasabb, és ráadásul enyhe növekedést mutat (2012: 22,1 %, 2015: 22,2 %). Ez a súlyos visszaesés megerősíti, hogy sürgősen felül kell vizsgálni az európai oktatási rendszerek teljesítményét. Az iskolások több mint 20 %-a számára nehézséget okoz az egyszerű matematikai feladatok megoldása. Több mint 16 %-uk nehezen boldogul a természettudományos tárgyakban, és több mint 17 %-uk küszködik az olvasással. Négy fiatal közül csak egy számol be arról, hogy a formális oktatás keretében digitális készségekre tett szert. A hátrányos társadalmi-gazdasági hátterű tanulók felülreprezentáltak az alacsony teljesítményt nyújtó tanulók között, ami azzal a kockázattal jár, hogy a szegénység és a társadalmi kirekesztettség generációról generációra száll.