Az igazságszolgáltatási rendszeren belül a humánerőforrások hiánya továbbra is aggályokat vet fel. 2020 decemberében a bírói állások mintegy 10%-a, és az ügyészi állások közel 16%-a betöltetlen volt, amely kihatással van az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságára is. Noha a bírák számára 2018-ban bevezetett korkedvezményes nyugdíjazási rendszert, amely lehetővé tette a 20 év szolgálati idő utáni nyugállományba vonulást, a Parlament 2021 márciusában hatályon kívül helyezte a Velencei Bizottság és a GRECO ajánlásait követően, 2020-ban közel 300 bíró, míg 2021 első negyedévében mintegy 150 bíró vonult nyugállományba, tovább növelve a munkaerőhiányt. Az Alkotmánybíróság ítélete, amely kimondja, hogy alkotmányellenes az a rendelkezés, amelynek értelmében a Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsának feladata az igazságszolgáltatási munkakörökbe való felvételre irányuló versenyvizsgák megszervezésére és megrendezésére vonatkozó szabályzat jóváhagyása, joghézagot teremtett, amely miatt 2020-ban nem tartottak új bírák toborzására irányuló versenyvizsgát. E joghézag orvoslása érdekében az Igazságügyi Minisztérium 2020. június 22-én nyilvános vitára bocsátotta az Országos Bírói Intézetbe történő felvételről szóló törvénytervezetet, amelyet a szenátus 2021. február 3-án elfogadott. Az Alkotmánybíróság azonban parlamenti képviselők egy csoportjának előzetes javaslatára alkotmányellenesnek nyilvánította a kérdéses törvényt. Ennek eredményeképpen a hatályos jogszabályok nem tették lehetővé az igazságszolgáltatási munkakörökbe való felvételre irányuló versenyvizsgák szervezését, ami az új szakemberek toborzása terén további késésekhez, valamint a bírák és ügyészek ügyforgalmának növekedéséhez vezetett, mindez pedig nyomást gyakorolt a bírákra és az ügyészekre, és kihatással volt az igazságszolgáltatás minőségére és hatékonyságára. Egy új, a Parlament által 2021. június 28-án elfogadott törvény megszüntette ezt a joghézagot, és megteremtette annak lehetőségét, hogy 2021-ben és 2022-ben elkezdődjenek az igazságszolgáltatási felvételi versenyvizsgák. Az Alkotmánybíróság 2021. július 14-i ítélete alkotmányellenesnek nyilvánította azokat a törvényi rendelkezéseket, amelyek tízről hét évre csökkentették volna a DNA-nál és a DIICOT-nál működő ügyészek kinevezése érdekében meghirdetett versenyvizsgákon való részvételhez szükséges szakmai gyakorlat minimális időtartamát.

Az igazságszolgáltatásban elkövetett bűncselekmények kivizsgálásával foglalkozó ügyészi osztály (SIIJ) felszámolására irányuló külön törvény tervezetét jelenleg tárgyalja a Parlament. A törvénytervezetet 2021. február 4-én közzétették az Igazságügyi Minisztérium honlapján. A Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsa 2021. február 11-én elutasító véleményt adott ki, azzal érvelve, hogy a bíráknak a potenciálisan visszaélésszerű korrupciós vizsgálatokkal szembeni védelméhez további biztosítékokra van szükség. A kormány február 18-án változatlan formában fogadta el a törvénytervezetet, és benyújtotta a tervezetet a Parlamentnek. 2021. március 24-én a román képviselőház elfogadta a törvénytervezetet, ugyanakkor olyan rendelkezéseket illesztett be, amelyek a véleménye szerint „a bíráknak visszaélésszerű korrupciós vizsgálatokkal szembeni védelmére” irányulnak, és azt javasolta, hogy a bírósághoz utalás jóváhagyására irányuló kérelmet először a Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsához nyújtsák be a korrupciós bűncselekmények esetében. Ezt a javaslatot a civil társadalom, az igazságszolgáltatás nagy része, valamint a Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsa is erőteljesen kritizálta, mivel úgy ítélték meg, hogy korlátozhatja a bírák elszámoltathatóságát. A törvénytervezetet jelenleg a szenátus tárgyalja döntéshozó tanácsként. 2021. március 29-én az igazságügyi miniszter kikérte a Velencei Bizottság véleményét a törvénytervezetről és különösen a további biztosítékokról az Európa Tanács szabványaival való összhang biztosítása érdekében. a Velencei Bizottság 2021. július 5-én kiadott véleménye üdvözli Románia azon szándékát, hogy felszámolja az SIIJ-t, és helyreállítsa a szakosított ügyészi hivatalok – úgy mint a DNA és a DIICOT – hatáskörét, ugyanakkor javasolja a képviselőház által végrehajtott módosítások eltávolítását. A Bíróság a 2021. május 18-i ítéletében, az SIIJ-vel kapcsolatosan kimondta, hogy az uniós joggal való összeegyeztethetőség érdekében az ilyen szakosított szekciót létrehozó szabályozást az igazságszolgáltatás megfelelő működésével kapcsolatos objektív és ellenőrizhető követelményeknek kell igazolniuk, és biztosítani kell, hogy a létrehozott ügyosztály ne legyen felhasználható a bírák és ügyészek tevékenysége feletti politikai ellenőrzés eszközeként, valamint azt, hogy az az Európai Unió Alapjogi Chartája követelményeinek megfelelően gyakorolja a hatáskörét. 2021. június 7-i ítéletében a Pitești Fellebbviteli Bíróság volt a kérdést előterjesztő első bíróság, amely alkalmazta a Bíróság ítéletét, megállapítva, hogy az SIIJ létezését nem igazolják az igazságszolgáltatás megfelelő működésével kapcsolatos objektív és ellenőrizhető követelmények, és ezért nem illetékes az elé terjesztett ügy kivizsgálására. Fontos, hogy a folyamatban lévő jogi reform – az SIIJ felszámolása és a folyamatban lévő ügyekben a szakosított ügyészi hivatalok illetékességének helyreállítása tekintetében – az uniós joggal, így különösen az Európai Unió Bíróságának ítéletével összhangban, és az európai szabványokat figyelembe véve történjen.

Az igazságszolgáltatásról szóló törvények 2017–2019-es módosításainak felülvizsgálata folyamatban van. A 2017 és 2019 között módosított igazságszolgáltatásról szóló törvények határozzák meg a bírák jogállását, valamint az igazságszolgáltatási rendszer és a Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsa szervezeti felépítését. Ezek a törvények központi szerepet játszanak a bírák függetlensége és az igazságszolgáltatás megfelelő működése tekintetében. Az igazságszolgáltatásról szóló törvények módosításai komoly mértékben csorbították az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét, illetve rontották annak minőségét és hatékonyságát. A legnagyobb problémának különösen az igazságszolgáltatásban elkövetett bűncselekmények kivizsgálásával foglalkozó ügyészi osztály (SIIJ) létrehozását, a bírák és az ügyészek polgári jogi felelősségének rendszerét, a korkedvezményes nyugdíjazási rendszert, a szakmába lépést, valamint a magas beosztású ügyészek státuszát és kinevezését érintő rendelkezéseket tekintették. Amint azt a 2020. évi jogállamisági jelentés és az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében 2021-ben készült jelentés említi, a módosított jogszabályok végrehajtásával hamarosan beigazolódtak az aggodalmak, és a közbeeső években új problémák merültek fel. Mivel a módosított törvények még mindig hatályban vannak, az igazságszolgáltatási rendszer működésére gyakorolt kedvezőtlen hatásuk továbbra is aggodalomra ad okot. Különösen az SIIJ továbbra is működik, és annak működésével kapcsolatban továbbra is komoly aggályok állnak fenn, bár az elmúlt évben tevékenysége kevésbé volt intenzív. Az akkori igazságügyi miniszter 2020. szeptember 30-án hat hónapos nyilvános konzultációra bocsátotta az igazságszolgáltatásról szóló törvények átfogó módosításának szövegtervezeteit. Az igazságügyi miniszter szerint e törvénytervezetek kidolgozására az Európai Bizottság együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében készült jelentésében, a GRECO jelentéseiben, valamint a Velencei Bizottság (Jog a Demokráciáért Európai Bizottság) véleményeiben meghatározott követelmények elemzését követően került sor. A törvénytervezetek kimondott célja, hogy orvosolják a 2017–2019-es módosítások kedvezőtlen hatásait, és megoldási javaslatokat tegyenek az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében készült jelentésekben azonosított számos kérdésre, különösen az SIIJ felszámolását, az ügyészek szakmai függetlenségének a 2018-ban módosított jogszabályi rendelkezések hatályon kívül helyezésével történő növelését, a bírák polgári jogi felelősségét, a bírák véleménynyilvánítási szabadságának korlátozását, valamint a vezető tisztségeket betöltő ügyészek kinevezésére és visszahívására vonatkozó eljárásokat illetően. 2021 januárjában a kormány memorandumot fogadott el, amely tükrözi azon politikai kötelezettségvállalását, hogy foglalkozik az EEM keretében tett és teljesítésre váró valamennyi ajánlással. A memorandumban foglalt tervek között szerepel az Igazságszolgáltatáson Belül Elkövetett Bűncselekmények Ügyosztálya (SIIJ) eltörléséről szóló törvénytervezet, valamint az igazságszolgáltatásról szóló törvények módosításai – mindkét intézkedés közvetlenül kapcsolódik az EEM ajánlásaihoz. A nyilvános konzultáció végén és az igazságszolgáltatással folytatott többfordulós vitát követően 2021. március 29-én a jelenlegi igazságügyi miniszter véleményezés céljából megküldte a három módosított törvény tervezetét a Magisztratúra Legfelsőbb Tanácsának. Az igazságügyi miniszter kötelezettséget vállalt arra, hogy a törvénytervezeteket azok parlamenti benyújtásával egyidejűleg véleményezésre megküldi a Velencei Bizottságnak. Fontos, hogy ezek a jogszabályi változások – az uniós joggal összhangban és figyelembe véve az Európa Tanács ajánlásait – megóvják az igazságszolgáltatás függetlenségét. Fontos fejlemény az EUB 2021. május 18-i ítélete, amely az EUSZ 2. cikke és 19. cikkének (1) bekezdése, valamint az együttműködési és ellenőrzési mechanizmusról szóló határozat fényében mérlegelte az igazságszolgáltatásról szóló törvények számos rendelkezését, különös tekintettel az SIIJ-re és az Igazságügyi Felügyelőségen belüli vezetői álláshelyekre való ideiglenes kinevezésre, valamint a bírói tévedésből eredő személyes felelősségre . Az EUB ítéletében arra is emlékeztetett, hogy a tagállamok nem módosíthatják jogszabályaikat – különösen az igazságszolgáltatás szervezete tekintetében – úgy, hogy annak eredményeképpen csorbuljon a jogállamiság értékének védelme .

A médiaszabadságot és a médiapluralizmust jogszabályok garantálják. A meglévő jogszabályi keret végrehajtásával és érvényesítésével kapcsolatos aggályok azonban továbbra is fennállnak, különösen az információkhoz való hozzáférés tekintetében. Az Országos Audiovizuális Tanács még mindig nem rendelkezik a feladatai teljes körű ellátásához szükséges forrásokkal, és kihat tevékenységére, hogy több tagjának megbízatása lejárt. A médiában a tulajdonviszonyok átláthatósága továbbra sem teljes. A politika nyomást gyakorolhat a médiára, különösen akkor, ha a média bevételei az állami hirdetésektől függnek. Továbbra is folynak rágalmazási perek oknyomozó újságírók ellen. A Covid19-világjárvány összefüggésében a média támogatást kapott a koronavírus terjedésének megfékezését célzó kormányzati médiakampányokra előirányzott alapokon keresztül.

A korrupció elleni küzdelem intézményi kerete átfogó ugyan, de annak eredményességéhez arra van szükség, hogy a kormány részéről a politikai szándék huzamos ideig fennmaradjon. A 2021 és 2025 közötti időszakra vonatkozó új korrupcióellenes stratégia elfogadása az egyik kulcsfontosságú prioritás. A közepes és a magas szinten elkövetett korrupciós ügyek kivizsgálásának és szankcionálásának eredményessége javult, ami visszaigazolja a korábbi eredményeket. Az Országos Korrupcióellenes Igazgatóság jobban teljesített, bár az igazságszolgáltatásról szóló törvények 2017–2019-es módosításai továbbra is nagymértékben akadályozzák a szervezet jó működését. A büntető törvénykönyvek módosítására ugyanakkor továbbra is szükség van. Az alkotmánybírósági határozatokra válaszul kidolgozott szilárd jogalkotási és szakpolitikai megoldások hiányában a nagyobb számú akadály és a jogbizonytalanság hátráltatja a korrupció elleni küzdelmet. A 2020-as választások keretében tapasztalt fokozott intézményi együttműködés megváltoztathatja a választott tisztviselők feddhetetlenségéhez való hozzáállást. A lefoglalt és elkobzott vagyon kezelésével foglalkozó nemzeti hivatal továbbra is teljeskörűen működik, és a PREVENT nevű, az összeférhetetlenségi ügyek kezelésére szolgáló elektronikus rendszer is eredményesen üzemel.

A feddhetetlenségre vonatkozó jogi keret továbbra is széttagolt. A 2020. évi jogállamisági jelentés kiemelte az integritás jogi keretei tekintetében fennálló kihívásokat, továbbá a stabilitás, az egyértelműség, valamint egy megbízható és szilárd keret szükségességét. A feddhetetlenségi jogszabályok sorozatos módosítása – különösen 2017 és 2019 között – azzal a hatással járt, hogy gyengítette az ANI képességét a munkája elvégzésére, valamint még széttöredezettebbé tette a jogszabályi környezetet. Különösen két 2019-ben hatályba lépett javaslat fokozta a jogbizonytalanságot az alkalmazandó feddhetetlenségi rendszert és a szankciók alkalmazását illetően. 2020-ban és 2021-ben a Legfelsőbb Semmítő- és Ítélőszék pontosította a jogértelmezést. A Bíróság kimondta, hogy a szankció akkor is alkalmazandó, ha az összeegyeztethetetlenség korábbi mandátumra vonatkozik, valamint azt, hogy a hároméves elévülési időt úgy kell értelmezni, hogy az ANI-nak az összeegyeztethetetlenség vagy összeférhetetlenség fennállását megalapozó tény megállapításától számított három éven belül kell lezárnia a vizsgálatot, nem pedig úgy, hogy a szankció három év után nem alkalmazandó . Az ANI üdvözölte ezeket a határozatokat, amelyek helyreállítják az egyértelműséget és a jogbiztonságot a szankciók jogerős bírósági határozatot követő kiszabásának lehetőségével kapcsolatban. A feddhetetlenségre, az összeegyeztethetetlenségre és az összeférhetetlenségre vonatkozó jogszabályok egységes szerkezetbe foglalása lehetővé tenné az ítélkezési gyakorlat és a korrupció megelőzését célzó politikák figyelembevételét, és stabil alapot biztosítana a jövőre nézve.

A büntető törvénykönyv és a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv módosításaival kapcsolatos folyamatos bizonytalanság továbbra is jelentős kihívást jelent a korrupció elleni küzdelemben. Amint azt a 2020. évi jogállamisági jelentés és az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében készült 2021. évi jelentés kiemelte, a korrupció elleni küzdelem másik fontos kihívása az, hogy nem állnak rendelkezésre szakpolitikai és jogalkotási megoldások a büntető törvénykönyv és a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv rendelkezéseit megsemmisítő vagy értelmező, 2014 óta gyors egymásutánban elfogadott jogerős alkotmánybírósági határozatokra . A büntető törvénykönyv és a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv módosítására továbbra is szükség van. Ez a helyzet fokozott akadályokat és jogbizonytalanságot eredményezett a magas szinten elkövetett korrupciós ügyek kivizsgálása, büntetőeljárás alá vonása és szankcionálása tekintetében. Ez a bíróságon megbukó ügyekhez, a bizonyítékok elfogadhatóságával kapcsolatos jogbizonytalansághoz, valamint a vizsgálatok újraindításához vagy perújrafelvételekhez vezetett . Az, hogy a magas szinten elkövetett korrupcióval kapcsolatban folyamatban lévő ügyekre milyen hatásuk lesz az ilyen ügyekben eljáró háromtagú bírói tanácsok, valamint az öttagú fellebbviteli tanácsok összetételére vonatkozó alkotmánybírósági ítéleteknek, egyelőre nem látszik egyértelműen . Az Európai Unió Bírósága a közelmúltban hozott ítéletében megállapította, hogy az uniós jog elsőbbségének elvével ellentétes az alkotmányjogi jellegű nemzeti szabályozás, amely megfosztja az alsóbb szintű bíróságot attól a jogától, hogy hivatalból mellőzze az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretébe tartozó és az uniós joggal ellentétes nemzeti rendelkezés alkalmazását. Amennyiben bizonyítást nyer az Európai Unióról szóló szerződés vagy az együttműködési és ellenőrzési mechanizmusról szóló határozat megsértése, az uniós jog elsőbbségének elve megköveteli, hogy a kérdést előterjesztő bíróság mellőzze a szóban forgó rendelkezések alkalmazását, függetlenül attól, hogy azok jogalkotási vagy alkotmányos eredetűek-e. Fontos szakpolitikai lépésre került sor 2021 februárjában, amikor is a Parlament határozottan elutasította a törvénykönyvek 2018–2019 során előterjesztett, problémás módosításait, amelyeket az Alkotmánybíróság teljes egészükben alkotmányellenesnek talált.

Az igazságszolgáltatásról szóló törvények 2017 és 2019 közötti módosításai jelentős mértékben akadályozták a DNA megfelelő működését, ami mindaddig fennmarad, amíg e módosítások hatályban vannak. Az igazságszolgáltatási rendszer általános problémái a DNA esetében különösen nehéznek bizonyultak . A DNA humánerőforrás-hiánnyal küzdött , ami épp egy olyan időszakban fokozta az ügyészek terhelését, amikor a szervezet számára többletfeladatot adott a bírósági határozatok különleges nyomozási technikák alkalmazásával történő végrehajtásához szükséges saját technikai kapacitások fejlesztése . Emellett egyes magas szinten elkövetett korrupcióval kapcsolatos ügyek eredményes kezelését esetenként továbbra is hátráltatja az Igazságszolgáltatáson Belül Elkövetett Bűncselekmények Kivizsgálásáért Felelős Ügyészi Szekció (SIIJ) létezése, amely változatlanul beavatkozik a magas szinten elkövetett korrupcióval kapcsolatos, a DNA által vizsgált és folyamatban lévő ügyekbe. A magas szinten elkövetett korrupcióval kapcsolatos ügyekben a fellebbezések visszavonásának problémás gyakorlata megszűnt az Alkotmánybíróság 2020. júliusi határozatát követően, amely alkotmányellenesnek minősítette a fellebbezéseknek az SIIJ-hez való áttételét . Az SIIJ által kezelt magas szintű korrupciós ügyekben fokozott a büntetlenség kockázata is, nevezetesen az ügyek lassú kezelése miatt. A korrupcióért elítélt személyek által az ügyészek ellen tett bejelentések SIIJ általi kezelése is a DNA ügyészeire gyakorolt nyomásgyakorlás eszközének tekinthető. Az igazságszolgáltatásról szóló törvények folyamatban lévő módosításai, beleértve az SIIJ felszámolására irányuló módosítást is, fontos lépések annak biztosítására, hogy a DNA megfelelő működése fenntartható legyen.

A közepes és magas szinten elkövetett korrupciós cselekmények kivizsgálásának és szankcionálásának eredményessége javult. Az Országos Korrupcióellenes Igazgatóság (DNA) új főügyészének és más vezető tisztségviselőinek kinevezése 2020-ban új lendületet és intézményi stabilitást hozott. Ez a vizsgálatok és a bírósághoz utalt ügyek minőségének javulását eredményezte. Az előző évhez képest 2020-ban javult a DNA teljesítménye: nőtt a nagy kaliberű vádemelések száma, és csökkent az ügyhátralék . A bírósági határozatok számának növekedése a bíróságok szintjén is előrelépést jelez . 2020-ban nőtt a lakossági bejelentések és az állítólagos korrupciós cselekményekkel kapcsolatban hivatalból tett bejelentések száma, ami változást jelez a 2015 óta tartó csökkenő tendenciához képest. A DNA ezt annak jeleként érzékeli, hogy visszatért a lakosság ezen intézménybe és szerepkörbe vetett bizalma, amely a DNA által elszenvedett támadások idején, a 2017 és 2019 közötti időszakban súlyosan megrendült. A DNA kommunikációs politikája is megváltozott 2020-ban: a nyomozás megindításakor a sajtóközlemények már nem említik a gyanúsítottak nevét, így a gyanúsítottak nyilvános exponáltsága is mérséklődik.

A 2021 és 2025 közötti időszakra vonatkozó új korrupcióellenes stratégia elfogadását a kormány prioritásként kezeli. A nemzeti korrupcióellenes stratégia terén elért haladás a kormány politikai programjának kulcsfontosságú nemzeti prioritása. A 2016 és 2020 közötti időszakra szóló nemzeti korrupcióellenes stratégia 2020-ban véget ért. Jelenleg folyamatban van egy belső értékelés, valamint egy, az OECD által végzett külső ellenőrzés, amelyek célja, hogy hozzájáruljanak a 2021 és 2025 közötti időszakra szóló új nemzeti korrupcióellenes stratégia előkészítéséhez. A stratégiát koordináló Igazságügyi Minisztérium arról számol be, hogy számos részt vevő közigazgatási és állami szervnél előrelépést ért el a 2016 és 2020 közötti időszakra szóló stratégia végrehajtásában, jóllehet ez egyenetlen volt, különösen olyan magas kockázatú területeken, mint például az egészségügy, az oktatás vagy a közbeszerzés. Az előrelépés magában foglalta az érzékeny témák kezelésére szolgáló eljárások javulását, a feddhetetlenséggel kapcsolatos problémák számának jelentős csökkenését, az átláthatóság növekedését és – többek között a digitalizáció révén – a polgároknak nyújtott szolgáltatások javulását. A stratégia legfontosabb elemei a részt vevő intézmények körében bevált gyakorlatnak számítanak, és a következő stratégiában is jelen lesznek; ezek között említhető a szakmai értékelésen alapuló nyomonkövetési mechanizmus, valamint az érdekelteket csoportokba szervező öt korrupcióellenes platformon keresztül zajló, részvételen alapuló döntéshozatali folyamat. Az Igazságügyi Minisztérium mindazonáltal rámutatott arra, hogy a célzott végrehajtás mellett a stratégia eredményessége nagyban múlik az arra irányuló politikai akaraton, hogy valamennyi részt vevő közigazgatási szervnél és közintézménynél – helyi szinten is – nagyobb lendületet kapjon az intézkedések végrehajtása. Az értékelések véglegesítése folyamatban van, és az Igazságügyi Minisztérium nyilvános konzultációt szervezett az új stratégiáról az érdekelteket csoportokba szervező öt korrupcióellenes platformmal, és 2021 végéig tervez javaslatot tenni az új nemzeti korrupcióellenes stratégia elfogadására.

Romániában jórészt kiépült a jogszabályi és intézményi korrupcióellenes keret. 2016 óta létezik nemzeti korrupcióellenes stratégia, amely végrehajtásának összehangolásáért az Igazságügyi Minisztérium felel. Az intézményi korrupcióellenes keret változatlan maradt. A szakosodott korrupcióellenes ügyészség, az Országos Korrupcióellenes Igazgatóság (DNA) jogosult vizsgálatot folytatni közepes és magas szinten elkövetett korrupciós ügyekben, míg a legfőbb ügyészség vizsgál minden egyéb korrupciós ügyet. A DNA vizsgálja az EU pénzügyi érdekei ellen elkövetett bűncselekményeket, valamint a súlyos gazdasági-pénzügyi bűncselekmények bizonyos kategóriáit is. A Belügyminisztériumon (DGA) belül is működik egy szakosodott korrupcióellenes igazgatóság, amely a minisztériumhoz tartozó alkalmazottakat, többek között a rendőrség állományát érintő feddhetetlenségi és korrupciós ügyekért felel. Az Országos Feddhetetlenségi Ügynökség (ANI) feladata az összeférhetetlenséggel, az összeegyeztethetetlenséggel, valamint a jogtalan vagyonszerzéssel kapcsolatos közigazgatási vizsgálatok lefolytatása, és felel a vagyonnyilatkozatok figyelemmel kíséréséért és ellenőrzéséért, többek között az összes választott tisztségviselő esetében. A lefoglalt és elkobzott vagyon kezelésével foglalkozó nemzeti hivatal (ANABI) gondoskodik a bűncselekmények eredményeként lefoglalt és elkobzott vagyontárgyak kezeléséről, továbbá elősegíti a bűncselekményekből származó jövedelmek nyomon követését és azonosítását.

A polgári, közigazgatási és kereskedelmi ügyek általános hatékonysága változatlan maradt. 2019-ban a polgári és kereskedelmi ügyekben elsőfokú bíróságok által folytatott eljárások hossza csekély mértékben csökkent 2018-hoz képest, miközben közigazgatási ügyek esetén némileg növekedett. Az elsőfokú bíróságok által folytatott polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyek lezárási aránya bizonyos mértékig csökkent, és jelenleg 100%. Az uniós jog egyes területeit érintő eljárások hossza továbbra is rövid, kivéve a pénzmosási ügyeket, amelyek esetében számottevően növekedett. A munkaterheléssel kapcsolatos kihívások azonban egyenlőtlenül oszlanak meg az egyes bíróságok között. Például a polgári ügyekben eljáró alsóbb fokú bíróságok különösen magas ügyforgalomról számoltak be, és a bíróságok tevékenységének a szükségállapot alatt történt felfüggesztése tovább súlyosbította a helyzetet. Románia továbbra is az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának fokozott felügyelete alatt áll az eljárások túlzott elhúzódásának kezelésére irányuló intézkedések végrehajtása tekintetében az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítéletei nyomán. A Miniszteri Bizottság megjegyezte, hogy a polgári és büntetőeljárás reformja minden jel szerint sikeresen lezárult, de az intézkedések hatásának értékelésére még hatásvizsgálatot kell végezni.

A Covid19-világjárvány a digitális eszközök használatának növekedéséhez vezetett az igazságszolgáltatási rendszerben. 2020 folyamán nőtt a bírósági videokonferencia-rendszerek száma, ami a videokonferencia útján tartott tárgyalások számának emelkedéséhez vezetett. Az érdekelt felek azonban arról számolnak be, hogy a távoli részvétellel tartott tárgyalások továbbra is korlátozottak, mivel a bírák a videokonferenciával szemben még mindig a személyes tárgyalást részesítik előnyben. 2020 szeptemberében az Igazságügyi Minisztérium bejelentette a Covid19-világjárvány idején az igazságszolgáltatás távoli működéséről szóló törvénytervezetet, amely szélesebb körben lehetőséget biztosítana a videokonferencia útján tartott tárgyalásokra. Büntetőügyekben a törvénytervezet lehetőséget biztosít a szabadságuktól megfosztott személyek számára arra, hogy a hozzájárulásuk nélkül videokonferencia útján hallgassák meg őket a fogva tartásuk helyén, ha a bíróság úgy ítéli meg, hogy ez az eszköz nem sérti az eljárás szabályos lefolytatását, valamint a felek jogait és érdekeit. A törvényjavaslat lehetőséget biztosít arra is, hogy a szabadságuktól megfosztott személyektől eltérő személyeket videokonferencia útján hallgassanak meg, de csak a hozzájárulásukkal. A törvénytervezetet a Parlament 2021. április 28-án elfogadta.

A parlamenti képviselők magatartási kódexének betartatása és a lobbitevékenységükre vonatkozó szabályok hiánya továbbra is kihívást jelentenek. Ami a parlamenti képviselők magatartási kódexeit illeti, a GRECO nemrégiben rámutatott a szabályok betartatásának hiányára, valamint az arra vonatkozó szabályok hiányára, hogy a parlamenti képviselők hogyan lépnek kapcsolatba a lobbistákkal, az ajándékokra, a vendéglátásra, a szívességekre és az egyéb előnyökre vonatkozó egyértelműen meghatározott korlátozások hiányával egyetemben. A „forgóajtó-jelenségre” vonatkozó eltérő jogi szabályozások ellensúlyozása érdekében egy uniós finanszírozású projekt keretében kidolgoztak egy mintaeljárást, amelyet minden érintett állami intézmény alkalmazhat.

Romániában 2004 óta létezik a visszaélést bejelentő személyek védelméről szóló törvény, azonban ennek gyakorlati végrehajtása viszonylag korlátozott. Az Igazságügyi Minisztérium 2020 végén bejelentette, hogy előkészítés alatt van a visszaélést bejelentők védelméről szóló irányelvet átültető törvény tervezete. A törvénytervezetet és annak indokolását 2021. március 5-én nyilvános vitára bocsátották az Igazságügyi Minisztérium internetes oldalán.

A Covid19-világjárvány ellenére a korrupciós bűncselekmények büntetőeljárás alá vonása eredményes maradt. Az általános ügyészi szolgálatok és a DNA különös figyelmet fordítottak a korrupcióval kapcsolatos esetleges problémákra a Covid19-világjárvány idején végrehajtott közbeszerzések tekintetében. A DNA által azonosított mintázatok a nyilvános közbeszerzési szabályok megsértéséhez, a közbeszerzési eljárásokban részt vevő köztisztviselőknek kínált vesztegetésekhez, valamint hamisított termékek beszerzéséhez kapcsolódnak.

III.Médiapluralizmus és médiaszabadság

Az Alkotmány rögzíti a véleménynyilvánítás szabadságához fűződő jogot, valamint a közérdekű adatokhoz való hozzáférés jogát. Az audiovizuális törvény rendelkezik a médiaszabályozó hatóság feladatáról és összetételéről. Az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv átültetése kapcsán a hatóságok mérlegelik e törvény módosítását.

Az Országos Audiovizuális Tanács működésével és költségvetésével kapcsolatos aggályok továbbra is fennállnak. Az Országos Audiovizuális Tanács (CNA) az audiovizuális műsorok területén a közérdek védelmével megbízott hatóság, amelyet a jogszabályok parlamenti irányítás alatt álló önálló közigazgatási hatóságként hoztak létre. A CNA tevékenysége felfüggesztésre került 2021. februárjától, amikor tizenegy tagjából négynek lejárt a megbízatása, május 11-ig, amikor is az új tagokat a Parlament megszavazta. Úgy tűnik, hogy a 2020. évi jogállamisági jelentésben említett költségvetési problémák továbbra is fennállnak. A megfelelő pénzügyi és költségvetési forrásokat előíró, az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló (EU) 2018/1808 irányelvet átültető törvény tervezetét 2021 márciusában tették közzé nyilvános konzultáció céljából. A törvényjavaslat előírja, hogy a hatóságnak rendelkeznie kell a szükséges költségvetéssel.

A szerkesztői függetlenségre és a szerkesztési normákra vonatkozó célzott garanciák hiánya továbbra is aggodalomra ad okot. A sajtó önszabályozása tekintetében nem történt változás a 2020. évi jogállamisági jelentés óta, amely aggályoknak adott hangot azzal kapcsolatosan, hogy hiányoznak a szerkesztői függetlenséget és a szakmai normákat biztosító célzott garanciák, akár jogszabályokon, akár önszabályozáson keresztül. A Covid19-világjárvány tovább súlyosbította a már amúgy is nehéz helyzetben lévő nyomtatott és helyi sajtó gazdasági helyzetét, és azt eredményezte, hogy a minőségi előírások érvényesítése jelenleg nem élvez prioritást. A 2021. évi Médiapluralizmus Monitor az egyik fő, folyamatosan fennálló problémaként „az újságírók bizonytalan megélhetését és rossz munkakörülményeit” nevezi meg, és nagyon magas kockázatú területként értékeli a kiadványok tartalmára gyakorolt kereskedelmi és tulajdonosi befolyást.

A médiában a tulajdonviszonyok átláthatósága továbbra sem teljes. Amint azt a 2020. évi jogállamisági jelentés említi, az audiovizuális törvény előírja, hogy a tanács köteles biztosítani az audiovizuális ágazatban a média szervezetének, működésének és finanszírozásának átláthatóságát. Nem vonatkoznak médium-specifikus szabályok a nyomtatott és digitális sajtóra, amelyekre a társasági jogban a tulajdonjog átláthatóságára irányadó általános szabályok vonatkoznak. Médiapluralizmus Monitor továbbá kiskapuk meglétéről számol be. Ezenkívül az adatvédelmi szabályokra hivatkoznak annak érdekében, hogy elkerüljék a média tulajdonviszonyaira vonatkozóbizonyos információk nyilvánosságra hozatalát, amelyeket korábban a CNA tett közzé. A 2021. évi Médiapluralizmus Monitor a hírmédia magas koncentrációjáról számol be, különösen a nyomtatott hírek piacán, amely nagyon kicsi mind a keresletet, mind pedig a címek számát tekintve.

Az állami hirdetések továbbra is jelentős finanszírozási forrást jelentenek a médiaágazat számára. A kereskedelmi reklámok csökkenése bevételkiesést eredményezett a médiavállalatoknál, míg az állami hirdetésekre vonatkozó szerződések a szerkesztői autonómiával kapcsolatos aggályokat vetnek fel. Az érintett felek további aggályoknak adnak hangot a pénzeszközök elosztásával kapcsolatban, és példaként említik a Covid19-világjárvány időszaka alatti eseményekre vonatkozó hirdetési szerződéseket, amikor feltehetően ilyen eseményekre nem kerülhetett sor.

Az állami tájékoztató kampányokra elkülönített alapok a média támogatásának fontos eszközei voltak a Covid19-világjárvány idején. A 2020. május 7-i 63. sz. sürgősségi kormányrendelet körülbelül 50 millió EUR-t különített el a koronavírus terjedésének megelőzését célzó kormányzati médiakampányokra. A költségvetés több mint felét (53%) a törvény televíziós kampányokra irányozta elő. Összesen 364 pályázó részesült e program előnyeiből. A programot számos kritika érte egyes médiaorgánumok és más érdekelt felek részéről, amelyek úgy vélték, hogy a pályázati kritériumok előnyben részesítik a nagyobb médiaorgánumokat és kedveznek a „kattintásvadász” tartalmaknak. Annak a kockázatára is rámutattak, hogy a polgárok egyre kevésbé bíznak a médiában, valamint a politikai nyomás és az öncenzúra kockázatára.

Továbbra is fennállnak az információhoz való hozzáférés jogi keretének végrehajtásával kapcsolatos aggályok. A törvény garantálja a média hozzáférését a közérdekű információkhoz, többek között a hatóságok által rendszeresen megszervezendő sajtókonferenciák révén. Mindazonáltal továbbra is arról számolnak be, hogy az információkhoz való nehézkes hozzáférés jelentős kihívás elé állítja az újságírókat. Problémák, amelyekről – a Covid19-világjárvány összefüggésében is – továbbra is számot adnak: többek között az információszolgáltatás késedelme vagy megtagadása, a sajtótájékoztatók elmaradása, és az adatvédelmi szabályoknak az információkhoz való hozzáférés korlátozására történő felhasználása. Továbbá, ha a hatóságok információszolgáltatást megtagadó határozatait bíróságon megtámadják, hasonló helyzetekre eltérő értelmezéseket alkalmaznak. Az általános statisztikákon túlmenően 2021 márciusától elérhetővé tettek a Covid19-világjárványra vonatkozó nyers adatokat, amelyeket a hatóságok naponta frissítenek. Ezen erőfeszítések ellenére úgy tűnik, hogy az információkhoz való hozzáférést a Covid19-világjárvány csak tovább nehezítette, ami a civil társadalmat és az újságírókat arra késztette, hogy fokozottabb átláthatóságot szorgalmazzanak. A román hatóságok rendszeres ellenőrzései feltárják, hogy a közigazgatásban eltérően alkalmazzák a jogi keretet, valamint azt, hogy az állami szervek nem tulajdonítanak kellő fontosságot az átláthatósági intézkedéseknek (a megfelelési szintek a helyi hatóságok esetében a legalacsonyabbak). A 2021. évi Médiapluralizmus Monitor kockázati tényezőként jelzi a hatóságok reakcióképességét, amely továbbra is következetlen, valamint azt a tényt, hogy a bíróságokhoz jogorvoslat igénybevétele céljából való hozzáférés nehézkes. 2020 augusztusában javaslatot terjesztettek elő a jogi keret végrehajtási szabályainak módosítására a kihívások egy részének kezelése érdekében. A javasolt rendelkezések egy részét azonban kritikák érték, mivel előfordulhat, hogy azok megnehezítik a hozzáférést bizonyos információkhoz. A kormányzati kommunikáció kezelésére irányuló stratégiával kapcsolatos projektet 2021 márciusában indították el.

Továbbra is számot adnak oknyomozó újságírók ellen folyó rágalmazási perekről. Az Európa Tanácsnak az újságírás védelmének és az újságírók biztonságának előmozdítására szolgáló platformján keresztül a közelmúltban érkezett, újságírók zaklatásával és megfélemlítésével kapcsolatos riasztás. Egy másik oknyomozó újságírók elleni, a globális futballiparról szóló cikkek nyomán indított rágalmazási pert az illetékes román bíróság 2021 elején elutasított. Egy közelmúltbeli, Bukarest egyik kerületi polgármestere által egy újság ellen indított rágalmazási perben hozott ítéletben az elsőfokú bíróság úgy határozott, hogy az újságot számos cikke eltávolítására kötelezi. A beszámolók szerint a szóban forgó polgármester büntetőfeljelentést is tett számos kiadvány újságírói ellen bűnszervezet létrehozása, valamint zsarolás miatt, amelyet a Szervezett Bűnözés és Terrorizmus Elleni Nyomozó Igazgatóság (DIICOT) vizsgált ki. A civil társadalom ezenkívül közintézmények vagy vállalkozók által kezdeményezett, újságírók, a média vagy a civil társadalom ellen irányuló, a nyilvánosság részvétele elleni stratégiai perekről (SLAPP-ok) is számot adott .

IV.A fékekkel és ellensúlyokkal kapcsolatos egyéb intézményi kérdések

Románia félprezidenciális demokratikus köztársaság. A román Parlament kétkamarás rendszerű, a Szenátusból (felsőház) és a Képviselőházból (alsóházból) áll. A kormány, a képviselők, a szenátorok és bármely legalább 100 000 lakost tömörítő csoport rendelkezik a jogalkotási kezdeményezés jogával. Az Alkotmánybíróság garantálja az Alkotmány elsőbbségét, és felel a jogszabályok felülvizsgálatáért.

Továbbra is fennállnak a jogszabályok stabilitásával és kiszámíthatóságával kapcsolatos aggályok. A jogszabályok alkotásának és törvénybeiktatásának rendes folyamata jól szabályozott, a fékek és ellensúlyok kiterjedt intézményi keretei elérhetők. Amint azonban a 2020. évi jogállamisági jelentésben szerepel, a jogszabályok túl gyakran változnak, miközben gyakran nem is világos a módosítások célja, és a végeredményként megszülető jogszabályok sokszor ellentmondásosak. A különböző szakpolitikai területeken ugyanannak a jogszabálynak számos, sokszor egymásnak ellentmondó változtatásokat tartalmazó, jogalkotói módosítását kezdeményezte és fogadta el a Parlament. A Jogalkotási Tanács arról számol be, hogy – az egységességet nélkülöző – ismételt módosítások, amelyek a többször módosított törvények kodifikációjának hiányával párosulnak, még a jogászok számára is megnehezítik a hatályos jogi helyzet megismerését. A vállalatok arról számolnak be, hogy a stabil és kiszámítható jogszabályok hiánya kihívást jelent. Ennek következtében a Jogalkotási Tanács most ragaszkodik ahhoz, hogy bevezessék a törvények egységes szerkezetbe foglalt változatának közzétételére vonatkozó kötelezettséget azok minden egyes módosításakor. A jogalkotási technikáról szóló 24. cikk lehetővé teszi egy törvény kezdeményezője számára, hogy annak egységes szerkezetbe foglalva történő ismételt közzététele mellett döntsön, de ezzel a lehetőséggel ritkán élnek. A Jogalkotási Tanács a jogszabályok kodifikációjára irányuló projektet is kezdeményezett. Ugyanakkor az a parlamenti eljárás, amely szerint a módosítások a kifejezett visszavonásukig benyújtottnak számítanak, azzal járt, hogy számos régi módosítási és eljárási javaslat továbbra is a Parlament előtt van. Pozitív lépésnek tekintették, hogy a Parlament az új jogalkotási ciklus első hónapjaiban elutasította a kulcsfontosságú területeken azokat a problémás módosításokat, amelyek az előző jogalkotási ciklusban maradtak függőben.

Az igazságszolgáltatás területével foglalkozó legutóbbi jelentés óta nem fogadtak el nagyobb horerejű sürgősségi kormányrendeletet. A 2019. májusi konzultatív népszavazáson a polgárok többsége szavazatával támogatta a sürgősségi kormányrendeleteknek az igazságügy területén történő betiltását. Ez azt mutatta, hogy a sürgősségi kormányrendeletnek e területen való túlzott alkalmazása aggodalomra ad okot, amelyre ugyanakkor 2019 novembere óta kevés alkalommal került sor . Az igazságszolgáltatás területén túlmenően a 2020-ban a sürgősségi kormányrendeletek túlnyomó részét a Covid19-világjárvány kapcsán adták ki. Ami a parlamenti eljárásokat illeti, a fő igazságszolgáltatási és korrupcióellenes ügyekkel kapcsolatos sürgősségi eljárások száma jelentősen csökkent 2020-ban. 2021 februárjában a Parlament elutasította azt a javaslatot, hogy sürgősségi parlamenti eljárás keretében vizsgálják az SIIJ megszüntetéséről szóló törvénytervezetet.

A jogszabályok elfogadása előtt lefolytatott hatásvizsgálatok és nyilvános konzultációk száma továbbra is korlátozott. Annak ellenére, hogy a kormányfőtitkárság erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy megerősítse a központi és helyi hatóságok nyilvános határozatok alátámasztására irányuló képességét, a szakpolitikai döntéshozatalban a bizonyítékokon alapuló eszközök használata továbbra is egyenetlen, és számos szabályozási hatásvizsgálat felületes. A civil társadalom arról számolt be, hogy sok nyilvános konzultáció tárgyát képező törvényjavaslatnak nincs költségvetési hatása. 2020-ban a kormányfőtitkárság szintjén 65 normatív jogi aktust fogadtak el, amelyek közül csak 12 jogi aktust jelentettek be nyilvánosan. A beérkezett 47 ajánlásból csak egyet fogadtak el. A 12 közzétett normatív jogi aktus közül 11 változatlan maradt. A nem kormányzati szektor és a média képviselőinek a szakpolitikai döntés-előkészítési folyamatban való részvétele szórványos , bár az erre szolgáló online infrastruktúra ki van alakítva. Az online konzultációs platform felhasználóinak száma továbbra is korlátozott. A kormányfőtitkárság azon dolgozik, hogy összeállítsa a döntéshozatali folyamatban való részvétel iránti érdeklődő nem kormányzati szervezetek katalógusát.

A Covid19-világjárvány miatt elrendelt szükségállapotot készültségi állapot követte, és a szükséghelyzeti intézkedéseket bírósági felülvizsgálatnak kellett alávetni. A Covid19-világjárvány miatt elrendelt szükségállapotot 2020. május 14-én szüntették meg. A szükségállapot végét követően, május 15-én készültségi állapotot hirdettek (kezdetben 30 napra), amelyet a kormány május 18-án megerősített. A készültségi állapotot ezután több egymást követő kormányhatározat meghosszabbította, minden alkalommal 30 napra. A készültségi állapot továbbra is érvényben van. Az Alkotmánybíróság ítéleteit követően, amelyek megkérdőjelezték a szükségállapot jogalapját, a Parlament jóváhagyta a kormány által kihirdetett készültségi állapotot. 2020-ban és 2021-ben a Legfelsőbb Semmítő- és Ítélőszék közigazgatási és adóügyi peres eljárásokkal foglalkozó tanácsa legfelső fokon 12 olyan ügyben hozott jogerős határozatot, amelyek a járványügyi és biológiai kockázatok esetén, a Covid19-világjárvány összefüggésében alkalmazandó közegészségügyi intézkedések megállapításáról szóló 136/2020 sz. törvény 15. cikke alapján kibocsátott közigazgatási aktusokhoz kapcsolódtak. Két esetben a bíróság elrendelte a közigazgatási aktusok megsemmisítését.

A bírósági ítéletek végrehajtásával és a bíróságok ítélkezési gyakorlatának a közigazgatás általi alkalmazásával kapcsolatban felmerült kérdéseket kezelni hivatott intézkedések végrehajtása továbbra is várat magára. Miután az EJEB megállapította, hogy Románia megszegte az emberi jogok európai egyezménye 6. cikkének (1) bekezdését azzal, hogy az állam vagy az állam felelősségi körébe tartozó jogi személyek nem vagy csak késedelmesen tettek eleget a nemzeti bíróságok jogerős döntéseinek, ezen ítélet végrehajtása tekintetében Románia továbbra is az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának fokozott felügyelete alatt áll. Ennek keretében Románia 2019-ban cselekvési tervet javasolt az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának, és jóváhagyta a cselekvési terv teljesítéséhez szükséges intézkedések listáját. Ezen intézkedések végrehajtására azonban még nem került sor. 2020. november 27-i feljegyzésében a kormány úgy határozott, hogy egy munkacsoportot bíz meg azzal, hogy javasoljon új jogi megoldásokat a cselekvési terv összes követelményének teljesítésére, beleértve az állam vagy az állam felelősségi körébe tartozó jogi személyek számára konkrét cselekvési (nem pénzbeli) kötelezettséget előíró ítéletek végrehajtását is.

Az Alkotmánybíróság 2021. június 8-i ítélete komoly aggályokat vet fel, mivel megkérdőjelezi az uniós jog elsőbbségének elvét. Ítéletében az Alkotmánybíróság nem fogadta el az Európai Unió Bíróságának 2021. május 18-i előzetes döntésében szereplő megállapításokat, és általánosságban megkérdőjelezte az uniós jog elsőbbségének elvét . Kimondta, hogy a nemzeti bíróságok nem rendelkeznek felhatalmazással arra, hogy az Alkotmánybíróság által alkotmányosnak nyilvánított nemzeti rendelkezéseknek az uniós joggal való összhangját vizsgálják, és hogy az EEM-határozatból eredő kötelezettségek nem a nemzeti bíróságokat terhelik . Ez jelentős akadályt jelenthet azon bíróságok számára, amelyeknek a fent említett előzetes döntésben foglalt uniós jogi követelményeket kell alkalmazniuk konkrét ügyek elbírálása során, különösen az SIIJ vonatkozásában.