·Az európai innovációs statisztikák összhangban vannak az „Oslói kézikönyv: Az innovációs adatok összegyűjtésének és értelmezésének iránymutatásai” (Oslo Manual ─ Guidelines for collecting and interpreting innovation data) című dokumentum előírásaival. Az Oslói kézikönyv az OECD és az Eurostat közös kiadványa. E kézikönyv negyedik kiadása 2018 végén jelent meg. Még egyértelműbbé teszi az innovációs statisztikákban használt fogalmakat, és az üzleti innovációval kapcsolatos új témákat is tárgyal. Az Oslói kézikönyv e kiadásában rejlő lehetőségek minél jobb kiaknázása érdekében az Eurostat – a tagállamokkal szorosan együttműködve – jelentősen módosította a közösségi innovációs felmérést. A CIS így már jobban tájékoztat az innovációs tevékenységekről és képességekről, az ismeretáramlásról, a külső ösztönzőkről és feltételekről, valamint az innovációs eredményekről, többek között a környezeti előnnyel járó innovációkról (ökoinnovációk) is. Ezen túlmenően az Eurostat átalakította a CIS-t, hogy a vállalkozások teljes köréről – vagyis az innovatív és nem innovatív vállalkozásokról is – több információt nyújtson. Ez segítséget nyújt ahhoz, hogy a szakpolitikai döntéshozók jobban megértsék az erősen innovatív, a gyenge innovációs teljesítményű vagy innovációkerülő szereplők közötti különbségek okait, valamint megfelelő szakpolitikai intézkedéseket dolgozhassanak ki. Az említett változásoknak köszönhetően jobb minőségű és szakpolitikai szempontból relevánsabb eredmények születnek.

·Az Eurostat technikailag korszerűsítette a K+F- és a GBARD-adatok továbbítását. Korábban az adatokat terjedelmes excel táblázatokban kellett továbbítani, most viszont ez statisztikai adat- és metaadatcsere (SDMX) formátumban történik. Ennek hatására jelentősen javult az adattovábbítás, ami hozzájárul ahhoz, hogy az Eurostat rövidebb idő alatt tudja validálni az adatokat. Így lehetőség van az adatközzététel időszerűségének későbbi javítására is.

·„A tudományra és a technológiára fordított humánerőforrásokra” vonatkozó európai statisztikák, valamint „a nemekre lebontott tudományos és technológiai statisztikák” összeállítása terén az Eurostat felülvizsgálta a statisztikák előállításának folyamatát, hogy biztosítsa az uniós munkaerő-felmérésből származó adatoknak való teljes körű megfelelést.

·A fent említett területeken kívül a határozat új statisztikai változók kidolgozását írja elő a szabadalmi statisztikák és a csúcstechnológiákra vonatkozó statisztikák területén. Folytatódik a csúcstechnológiákra vonatkozó statisztikákhoz kapcsolódó módszertani fejlesztések és az adatok előállítása. Az Eurostat felhagyott a szabadalmakkal és a szellemitulajdon-jogokkal kapcsolatos tevékenységekkel, mivel az Európai Szabadalmi Hivatal már maga teszi közzé az ezekre a területekre vonatkozó adatokat.

3. ADATMINŐSÉG

A statisztikáknak megbízhatóknak és a célnak megfelelőnek kell lenniük. A K+F-re és az innovációra vonatkozó adatgyűjtés szisztematikus minőségügyi felülvizsgálat alatt áll, ami magában foglalja a minőségügyi jelentések gyűjtését és a megfelelőség rendszeres ellenőrzését.

Az európai statisztika gyakorlati kódexe meghatározza az európai statisztikák fejlesztésének, előállításának és közzétételének szabályait. A kódex 16 alapelvet tartalmaz, amelyek közül több a statisztikákkal foglalkozó tagállami hatóságok és szervezetek általános intézményi feltételeire (szakmai függetlenség vagy a források megfelelősége) vonatkozik. Ezek az alapelvek javítják az európai statisztikák általános minőségét. A gyakorlati kódex kitér az STI-felmérésekre közvetlenül vonatkozó több minőségi alapelvre (többek között a pontosságra, a koherenciára és az összehasonlíthatóságra), és ezen alapelvek teljesülését rendszeres minőségjelentések révén ellenőrzik.

Az uniós tagállamok általában nagyon kielégítő mértékben betartják a kötelező adatszolgáltatási előírásokat. Ugyanakkor egyes elszigetelt esetekben tapasztalhatók megfelelési problémák, amelyek főleg a késedelmes adatszolgáltatással kapcsolatosak. Az Eurostat 2007 óta évente begyűjti a K+F- és a GBARD-statisztikákra vonatkozó nemzeti minőségjelentéseket. 2004 óta gyűjti továbbá a CIS minden egyes beszámolási körére vonatkozóan a nemzeti minőségjelentéseket (a CIS kétévente jelenik meg), és összefoglalót készít a CIS minőségjelentésekről. A 995/2012/EU rendelet alapján 2013-tól a minőségjelentések a kötelező adatszolgáltatás körébe tartoznak. Az adatok előállítói és felhasználói közötti konzultáció 2017-ben megerősítette, hogy a rendelet kitér a nemzeti és az uniós szintű szakpolitikai döntéshozatal szempontjából legrelevánsabb adatokra. Az Eurostat 2018-ban és 2019-ben mélyreható konzultációt folytatott a K+F-fel és a GBARD-dal összefüggő adatgyűjtési folyamatról, valamint az érintett adatok minőségéről, és a tudománnyal, technológiával és innovációval foglalkozó munkacsoport 2019. novemberi ülésén megvitatta megvitatta az uniós tagállamokkal az előrelépés lehetőségeit az érintett területeken.

Az opcionális változókra vagy kategóriákra vonatkozó adatok nem mindig teljes körűek. A tagállamok a költségekkel, a válaszadókra háruló jelentős terhekkel és saját adat-előállítási rendszereik egyes jellemzőivel indokolják, hogy az opcionális mutatókra vagy kategóriákra vonatkozóan nem szolgáltatnak adatokat. Az Eurostat továbbra is az opcionális változókkal és kategóriákkal kapcsolatos adatszolgáltatásra buzdítja az uniós tagállamokat, hogy következetes adatokat kapjon a különböző uniós tagállamokra és időszakokra vonatkozóan. A 2000-es évek eleje óta ezek az adatok lassan, de folyamatosan teljesebbé váltak. Mivel az opcionális változók és kategóriák teljesebbé tételére irányuló ösztönzés hosszú ideig tartó folyamat, a Bizottság továbbra is iránymutatásokat dolgoz ki és támogatást nyújt a teljesebb adatszolgáltatás elősegítése érdekében.

A K+F-statisztikák tekintetében az Eurostat és a tagállamok továbbra is arra törekednek, hogy az adatgyűjtés a K+F-ben közreműködő valamennyi szervezetre kiterjedjen, tekintet nélkül a méretükre vagy arra a gazdasági szektorra, amelyben működnek. Ezen kívül, ha a tagállamok becsléseket közölnek, az Eurostat rendszeresen értékeli azok minőségét.

4. KÖLTSÉG ÉS TEHER

Az Eurostat a múltban számos alkalommal próbált adatokat gyűjteni az STI-statisztikákhoz szükséges adatgyűjtés miatt felmerülő költségekről és terhekről. Az Eurostat előírta, hogy a minőségjelentésekben pontos adatokat kell szolgáltatni, ám nehéz az összes költség összehasonlítását vagy értékelését lehetővé tevő, következetes adatokhoz jutni. Több uniós tagállam felhívta a figyelmet arra, hogy a K+F-re és az innovációra vonatkozó uniós statisztikák összeállításának költségeit nem lehet elkülöníteni sem az uniós vállalkozásstatisztika más elemeinek összeállítási költségeitől, sem a főleg nemzeti információs igényeket szolgáló hasonló tevékenységek költségeitől. Amennyiben rendelkezésre állnak adatok, a beszámolási módszertanok uniós tagállamonként és a tagállamokon belül intézményenként eltérőek. Ezek az eltérések eleve kizárják az egyedi költségbecslések érdemi összehasonlítását vagy közzétételét.

Ugyanakkor az elmúlt években a nemzeti statisztikai hatóságok több ízben jelezték, hogy erőforráshiány miatt esetleg nem lesznek képesek a jelenlegi vagy várható uniós adatszolgáltatási követelmények teljesítésére. A prioritások megállapítása ezért minden eddiginél fontosabb lett, mind a meglévő, mind a tervezett statisztikai műveletek vonatkozásában.

A statisztikák előállításával összefüggő költségek korlátozása érdekében az európai vállalkozásstatisztikáról szóló (EU) 2019/2152 rendeletben megfogalmazott általános követelmények szintje ne változik. Az Eurostat lépéseket tett a költséghatékonyság és a relevancia fokozására is. Az alábbiakban példaként bemutatunk e lépések közül néhányat.

·Az Eurostat 2016 és 2020 között jobban beépítette a CIS-adatgyűjtést a vállalkozásstatisztikai rendszerbe, így lehetővé tette a más statisztikákból már rendelkezésre álló információk ismételt felhasználását.

·Az Eurostat felülvizsgálta a vállalkozások körében végzett K+F-felmérésben és különösen a CIS-ben alkalmazott fogalommeghatározásokat, hogy azok igazodjanak a számviteli gyakorlathoz és az általános vállalati gyakorlatokhoz. Így a beszámolás egyszerűbbé válik a vállalatok számára, és javul az adatminőség.