Rövidítések és kifejezések

AAR : Éves tevékenységi jelentés

AWP : Éves munkaterv

CBA : Költség-haszon elemzés

COBU : Az Európai Parlament Költségvetési Bizottsága

CREA : A Végrehajtó Ügynökségek Szabályozó Bizottsága

DG : Főigazgatóság (Európai Bizottság)

DG BUDGET : Költségvetési Főigazgatóság

DG ECFIN : Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság

DG ENTR : Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóság

DG ENV : Környezetvédelmi Főigazgatóság

DG INFSO : Információs Társadalmi és Médiaügyi Főigazgatóság

DG SANCO : Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóság

EACEA : Európai Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség

EACI : Versenyképességi és Innovációs Végrehajtó Ügynökség (volt IEEA)

EAHC : Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (volt PHEA)

ERC : Európai Kutatási Tanács

ERCEA : Az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége

Felügyeletet ellátó főigazgatóság : Az ügynökségekre bízott közösségi programokért felelős bizottsági szervezeti egység

IEEA : Intelligens Energiával Foglalkozó Végrehajtó Ügynökség (feladatkörének kibővítése után, 2008-ban átalakult az EACI ügynökséggé)

Keretrendelet : A Tanács 58/2003/EK rendelete ( 2002. december 19.) a közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó ügynökségekre vonatkozó alapszabály megállapításáról (HL L 11., 2003.1.16., 1. o.)

MFF : Többéves pénzügyi keret. Az Európai Unió költségvetésére vonatkozó pénzügyi tervet tartalmazza, kiadási fejezetenkénti bontásban. A jelenlegi időszakra (2007–2013) vonatkozó MFF a következő fejezeteket tartalmazza: 1) Fenntartható növekedés és foglalkoztatás, 2) A természeti erőforrások megőrzése és kezelése, 3) Állampolgárság, szabadság, biztonság és a jog érvényesülése, 4) Az EU mint globális szereplő, 5) Igazgatás, 6) Kompenzáció.

PHEA : A Közegészségügyi Program Végrehajtó Ügynöksége (feladatkörének új programokkal való kibővítése után, 2008-ban átalakult az EAHC ügynökséggé)

REA : Kutatási Végrehajtó Ügynökség

TAO : Technikai Segítségnyújtási Hivatal (TSH)

TEN-T EA : A Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Ügynöksége

Összefoglaló

I. A végrehajtó ügynökségek a Bizottság által létrehozott, jogi személyiséggel rendelkező közösségi szervek, melyek feladata uniós kiadási programoknak vagy azok egy részének felhatalmazás alapján történő végrehajtása. Továbbra is a Bizottság felelősségi körébe tartozik azonban a szakpolitikai feladatok ellátása, valamint az átruházott tevékenységek felügyelete.

II. A végrehajtó ügynökségek viszonylag nemrég jelentek meg az uniós intézmények palettáján. 2003 óta hat végrehajtó ügynökség alakult, amelyek egy mintegy 32 milliárd eurós pénzügyi keretösszeg kezelését végzik a 2013-ig tartó időszakban. A 2009-es évre az ügynökségek számára 1339 fős alkalmazotti létszámot hagytak jóvá. A személyzet elsősorban szerződéses alkalmazottakból áll.

III. A számvevőszéki ellenőrzés célja annak felmérése volt, hogy az irányítási feladatoknak a végrehajtó ügynökségekre történő átruházása eredményes módja-e az uniós költségvetés végrehajtásának.

IV. Ennek érdekében a Számvevőszék különösen a következőket vizsgálta:

i) a végrehajtó ügynökségek létrehozására vonatkozó határozatot alátámasztotta-e az igények és lehetséges előnyök megfelelő elemzése;

ii) milyen előnyökkel járt az ügynökségek felállítása a pénzügyi megtakarítások, jobb minőségű szolgáltatások nyújtása és a hatékonyság növelésének egyéb területein;

iii) a Bizottság eredményesen felügyelte-e az ügynökségek tevékenységeit.

V. A Számvevőszék a következőket állapította meg:

i) a végrehajtó ügynökségek létrehozását célzó kezdeményezést maguknak a programoknak a lényegi jellegzetességei helyett elsősorban a Bizottság korlátozott munkaerő-felvételi lehetőségei motiválták;

ii) az ügynökségek létrehozására vonatkozó határozatot megalapozó jogszabályok által előírt költség-haszon elemzések kevéssé foglalkoztak a nem pénzügyi jellegű szempontokkal, és a költségek oldalán egyes lényeges tényezőket nem vettek figyelembe. Bár pénzügyi szempontból vitathatatlanul kedvező volt, a kapott kép nem volt teljesen pontos. A költség-haszon elemzéseket csak korlátozott mértékben vették figyelembe a döntési folyamat során;

iii) a realizált előnyök közé tartozik az alacsonyabb bérezésű szerződéses alkalmazottak nagy száma miatti egyértelmű költségmegtakarítás, még akkor is, ha figyelembe vesszük, hogy a mind a Bizottságnál, mind az ügynökségeknél létrehozott új felügyeleti és támogatási munkakörökkel kapcsolatban többletköltségek merültek fel. A megtakarítások tényleges összege ugyanakkor az ügynökségek által átvett munkát korábban végző bizottsági alkalmazottak áthelyezésének, illetve az ügynökségek tevékenységével párhuzamos területeken a bizottsági szerződéses munkakörök csökkentett számának a függvénye. Mivel nem áll rendelkezésre megbízható információ a Bizottságnál korábban fennálló helyzetről, ezért a megtakarítások mértéke nem igazolható;

iv) mivel azonosítható és pontosan meghatározott feladatokra szakosodnak, az ügynökségek jobb minőségű szolgáltatást nyújtanak a szerződéskötési idő csökkenésével, a szakmai és pénzügyi jelentések gyorsabb jóváhagyásával és a kifizetések kisebb késedelmével. A minőség javulásához hozzájárul még a folyamatok egyszerűsítése, valamint a külső kommunikáció és az eredmények terjesztésének kibővítése, melyek az Európai Unió láthatóságának növelését szolgálják. Másrészről azonban nem bizonyított a munkaerő-felvétel elvárt rugalmassága;

v) a Bizottság meglehetősen korlátozottan felügyeli az ügynökségek tevékenységét: az éves munkaterveket (melyeket a Bizottságnak kell jóváhagynia) csak ritkán használják irányított célkitűzések meghatározására; a monitorozás elsősorban a feladatok végrehajtásával kapcsolatos mutatókra összpontosít az elért eredmények helyett; a jelentések általában a költségvetés végrehajtására korlátozódnak, és nem mérik az évek során elért előrehaladást, illetve nem fogalmaznak meg kiigazító intézkedéseket a jövőre nézve.

VI. A Számvevőszék fő ajánlásai szerint a Bizottság:

i) vizsgálja felül a kiszervezési lehetőségek felmérését célzó, valamint az ügynökségek létrehozására vagy tevékenységük bővítésére vonatkozó döntéshozatali eljárásait;

ii) javítson a költség-haszon elemzések minőségén, hogy azok teljes körűen és eredményesen járulhassanak hozzá a döntéshozatali folyamathoz;

iii) biztosítsa releváns és megbízható adatok rendelkezésre állását az átadott feladatok végrehajtásával kapcsolatos munkaterhelésről és hatékonyságról, mind a kiszervezés előtti, mind az azt követő időszakra vonatkozóan;

iv) azonosítsa azokat a sikertényezőket, melyek a végrehajtó ügynökségek jobb eredményeihez vezettek, és alkalmazzon hasonló elemeket a továbbra is a Bizottságon belül irányított programok esetében;

v) eredményorientált és irányított célkitűzések meghatározásával, a következő évi célkitűzések alapját képező, korlátozott számú releváns teljesítmény-mutató használatával felügyelje az ügynökségeket.

Bevezetés

1. A végrehajtó ügynökségek a Bizottság által létrehozott, jogi személyiséggel rendelkező közösségi szervek, melyek feladata uniós programoknak vagy azok egy részének a Bizottság nevében és felelősségére történő végrehajtása.

2. A kiadási programok napi irányításának átruházása szakosított ügynökségekre nemzeti szinten az utóbbi két évtized közszolgálati reformjainak vezérmotívuma [1] volt. Alapvetően kettős célt szolgált: a szolgáltatások minőségének javítását (kisebb bürokrácia, erőteljesebb szakosodás és nagyobb elkötelezettség a konkrét eredmények iránt), valamint azt, hogy a központi hatóságok számára lehetővé tegye az olyan alapvető feladatokra történő összpontosítást, mint a szakpolitikai tervezés és felügyelet.

3. Végrehajtó ügynökségeknek az uniós kereteken belül történő létrehozása 1999-ben merült fel, amikor a Bizottság az átfogó igazgatási reformcsomag részeként teljes körűen felülvizsgálta kiszervezési politikáját [2]. Erre a Parlament azzal kapcsolatos aggodalmára válaszul került sor, hogy a kiadási programok irányítását több mint száz, magánvállalkozók által működtetett szervezet – úgynevezett technikai segítségnyújtási hivatal (TSH) – végezte [3].

4. 2000-ben a reformról szóló Fehér Könyv [4] megerősítette annak szükségességét, hogy a Bizottság bizonyos igazgatási munkák kiszervezésével újra alapvető feladataira tudjon összpontosítani, amennyiben a kiszervezés:

a) eredményesebb és költséghatékonyabb módja a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások biztosításának;

b) nem vonja maga után mérlegelési jogkör gyakorlását (vagyis annak keretében nem születnek politikai döntések);

c) önmagában indokolt, és nem pusztán a Bizottság alkalmazottainak korlátozott száma miatt jelent helyettesítő megoldást.

5. A Fehér Könyv azt is előírta, hogy a kiszervezésre vonatkozó határozatokat az Európai Bizottság következetesen hozza meg úgy, hogy hasonló esetekben hasonló eszközök használatára kerüljön sor [5]. Az irányítási feladatok kiszervezése egy "bizottsági dolgozók által vezetett új típusú végrehajtó szerv" [6] – azaz a végrehajtó ügynökségek – tesztelését is magába foglalta.

6. A TSH-kat ezért fokozatosan megszüntették. Egyes (elsősorban a külső támogatással kapcsolatos) programok irányítását jelentős számú szerződéses alkalmazottra támaszkodva átvette a Bizottság; más programokat megszüntettek, megint másokat pedig átadtak a végrehajtó ügynökségeknek [7].

7. A végrehajtó ügynökségek létrehozásáról a 2002. évi költségvetési rendelet rendelkezik [8]. Ezek alapszabályát egy közös jogi keret határozza meg [9]. A végrehajtó ügynökségeket a Bizottság hozza létre a tagállamok jóváhagyásával, melyet azok a komitológiai szabályozási eljárás során adnak meg [10]. Az Európai Parlament is érintett a döntéshozatalban: véleményezi a javasolt ügynökség szükségességét.

8. 2003 óta hat végrehajtó ügynökséget hoztak létre (lásd: 1. táblázat).

9. A számvevőszéki ellenőrzés idején a hat ügynökség közül négy működött (EACI, EAHC, EACEA és TEN-T EA, az utóbbi 2008 áprilisa óta).

1. táblázat

A 2003 óta létrehozott végrehajtó ügynökségek

Végrehajtó ügynökségek | A 2007–2013-as MFF alatt kezelendő teljes költségvetés (milliárd EUR) | Működés kezdete és vége | Alkalmazottak száma (teljes munkaidősre átszámítva) a 2009-es költségvetésben | Irányított programok [] | Logó |

+++++ TIFF +++++

Versenyképességi és Innovációs Végrehajtó Ügynökség (EACI), korábban IEEA | 1,7 | 2004.1.1 – 2008.12.31. (meghosszabbítva 2015.12.31-ig) | 147 | A versenyképességi és innovációs keretprogram egy részét, valamint a Marco Polo II programot hajtja végre | |

+++++ TIFF +++++

Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (EAHC), korábban PHEA | 0,5 | 2005.1.1 – 2010.12.31. (meghosszabbítva 2015.12.31-ig) | 50 | Az európai közegészségügyi programot, a fogyasztóvédelmi programot és a "Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért" kezdeményezést hajtja végre | |

+++++ TIFF +++++

Európai Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) | 3,7 | 2005.1.1 – 2008.12.31. (meghosszabbítva 2013.12.31-ig) | 394 | Programokat és intézkedéseket hajt végre az oktatás és képzés, aktív polgári szerepvállalás, ifjúság, audiovizuális politika és a kultúra területein | |

+++++ TIFF +++++

A Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Ügynöksége (TEN-T EA) | 8,0 | 2006.10.26 – 2008.12.31. (meghosszabbítva 2015.12.31-ig) | 99 | A transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) fejlesztését célzó programot hajtja végre | |

+++++ TIFF +++++

Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA) | 6,5 | 2008.1.1 – 2017.12.31. | 349 | A 7. KP keretében végrehajtja a PEOPLE programot, valamint a "Kapacitások" és az "Együttműködés" programok bizonyos részeit. A 7. KP alatt futó projektek nagy része tekintetében támogató szolgáltatásokat nyújt. | |

+++++ TIFF +++++

Az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége (ERCEA) | 7,5 | 2008.1.1 – 2017.12.31. | 300 | A 7. KP keretében végrehajtja az "Ötletek" nevű programot. | |

| 27,9 | | 1339 | | |

10. Az egyes ügynökségek eredeti tevékenységi idejét vagy feladatkörét számos esetben kibővítették:

a) az EACEA feladatkörét négyszer bővítették ki, hogy az kiterjedjen a programok új, 2007–2013-as generációjára, valamint új oktatással kapcsolatos programokra;

b) miután az új 2008–2013-as közegészségügyi program [11] kibővült a 2007–2013-as fogyasztóvédelmi programmal [12] és az élelmiszer- biztonsági képzési programmal, a PHEA átalakult az EAHC ügynökséggé, és

c) az IEEA átalakult az EACI ügynökséggé, miután a versenyképességi és innovációs program egyes részeit és a Marco Polo II programot hozzáadták az Intelligens Energia programhoz.

11. A végrehajtó ügynökségek feladata a (2007–2013 közötti időszakra vonatkozó) többéves pénzügyi keretben előirányzott összesen mintegy 27,9 milliárd EUR összegű uniós kiadási programok végrehajtása. Figyelembe véve az előző többéves pénzügyi kerettel kapcsolatos feladataikat is, a teljes összeg megközelíti a 32 milliárd eurót.

12. A végrehajtó ügynökségek igazgatási költségvetését az általuk irányított programok pénzügyi keretéből gazdálkodják ki. Ezért a megfelelő előirányzatokat a forrásokra vonatkozóan a többéves pénzügyi keret 5. fejezetében meghatározott felső határon kívül szerepeltetik. Ez a fejezet az uniós intézmények "általános" igazgatási kiadásaira vonatkozik.

13. A végrehajtó ügynökségek tevékenységét a Bizottság felügyeli. Az ügynökségek igazgatói a Bizottság által kinevezett tisztviselők; az irányító bizottságok tagjait szintén a Bizottság nevezi ki [13]. Az ügynökségek éves tevékenységi jelentéseit csatolják a felügyeletüket ellátó főigazgatóságok jelentéseihez.

14. A végrehajtó ügynökségek több szempontból is különböznek a belső piac bővülésével kapcsolatban felmerülő uniós szintű szabályozási feladatok ellátására elsősorban az 1990-es évektől kezdődően létrehozott úgynevezett "szabályozási ügynökségektől" [14]. A legfőbb különbség az, hogy a végrehajtó ügynökségek kiadási programokat hajtanak végre és közvetlenül a Bizottságnak vannak alárendelve, míg a szabályozási ügynökségek elsősorban közös szabályokat hoznak létre és közös szolgáltatásokat nyújtanak, és a tagállamok képviselőiből álló igazgatói testület irányítása alatt működnek (további részletekért lásd: II. melléklet).

Az ellenőrzés célja és módszere

15. Az ellenőrzés általános célja annak megállapítása volt, hogy az operatív feladatoknak a végrehajtó ügynökségekre történő átruházása eredményes módszernek bizonyult-e az uniós költségvetés végrehajtásában.

16. Ezt a következő kérdések megválaszolásával állapította meg a Számvevőszék:

a) A végrehajtó ügynökségek létrehozására irányuló döntéseket alátámasztotta-e az igények és a lehetséges előnyök megfelelő elemzése?

b) Milyen előnyökkel járt az ügynökségek felállítása a költség-megtakarítás, jobb teljesítmény és a hatékonyság növelésének egyéb területein?

c) A Bizottság eredményesen hajtotta-e végre felügyeleti feladatait?

17. Az ellenőrzésre 2008 áprilisa és novembere között került sor. Az ellenőrzési bizonyítékok gyűjtése a Bizottság minden végrehajtó ügynökségénél a dokumentumok elemzésével, az anyagok áttekintésével és elbeszélgetések segítségével történt. A célkitűzések meghatározása és a teljesítményértékelés területén a nemzeti szintű követendő példákat használták összehasonlítási alapként.

Az ellenőrzés észrevételei

Az ügynökségek létrehozásának folyamata

A végrehajtó ügynökségek létrehozását célzó kezdeményezést elsősorban a Bizottság korlátozott munkaerő-felvételi lehetőségei motiválták

18. Amint azt a keretrendelet is tükrözi [15], a végrehajtási feladatok szakosított ügynökségekbe történő kiszervezését azzal indokolták, hogy ezáltal az ügynökségek magasabb színvonalú szolgáltatásokat nyújtanak és növelik a hatékonyságot, míg a Bizottság elsődlegesen intézményi feladataira – mint például a szakpolitikák kidolgozása és a stratégiai irányítás – tud összpontosítani. Egy adott végrehajtó ügynökség létrehozásának konkrét indokait a fenti elveken alapuló igényfelmérés segítségével kell meghatározni.

19. A közelmúltban a Költségvetési Főigazgatóság által kiadott általános iránymutatás [16] kijelölte azokat az alapvető tényezőket, amelyeket az igények felmérésénél figyelembe kell venni:

a) a Bizottság összpontosítson a szakpolitikák kidolgozásával és a monitorozással kapcsolatos jogalkotási és stratégiai feladataira, ideértve a közösségi programokhoz kapcsolódó ilyen jellegű feladatait is;

b) világosan el kell különíteni a szakpolitikai programozást (a Bizottság alapvető tevékenységét) a szakmai projektek végrehajtásától, melyek keretében nem születnek a mérlegelési jogkör alkalmazása révén hozott politikai döntések;

c) a teljes projekt-ciklus alatt magas szintű technikai szakértelemre van szükség;

d) magas szintű szakosodással, illetve a hasonló programok vagy tevékenységek egy ügynökségen belül történő átcsoportosításával lehetővé kell tenni a méretgazdaságosságot;

e) bizonyos tevékenységeket láthatóbb módon kell végrehajtani.

20. A Számvevőszék megvizsgálta, hogyan ültette át a Bizottság ezeket az elveket a gyakorlatba, és hogyan azonosította azokat a tényezőket, melyek a programok természete és jellegzetességei alapján motiválták a feladatok decentralizálását. Ilyen tényezők például a szükséges technikai szakértelem szintje, az időigényes feladatok szabványosításának lehetősége, illetve a hasonló tevékenységek egymás hatásának erősítését célzó csoportosítása.

21. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság elsősorban gyakorlati nehézségeire válaszul kezdeményezte az ügynökségek létrehozását. Különösen az okozott nehézséget a Bizottság számára, hogy ellensúlyozza a TSH-k megszűnését és lehetővé tegye az általuk irányított programok folytatását annak ellenére, hogy a többéves pénzügyi keretben a Bizottságra vonatkozóan meghatározott igazgatási költségvetés felső határértéke nem tette lehetővé új források bevonását (12. bekezdés). A Fehér Könyvben és az útmutatókban meghatározott szándékok ellenére a kiszervezést elsődlegesen a bizottsági alkalmazottak nem elégséges száma, illetve szakismereteik hiánya motiválták (lásd: 1. háttérmagyarázat). A közelmúlt dokumentumai megerősítik, hogy a Bizottság továbbra is azt a gyakorlatot követi, hogy akkor fontolja meg új végrehajtó ügynökségek létrehozását, ha nem áll rendelkezésére elegendő saját erőforrás [17].

1. háttérmagyarázat

Az (EACI által végrehajtott) Marco Polo program költség-haszon elemzése kifejezetten megállapítja, hogy a végrehajtási feladatoknak egy végrehajtó ügynökséghez történő kiszervezésére azért került sor, mert a Bizottságnál nem állt rendelkezésre elegendő humánerőforrás.

A PHEA ügynökséget azt követően hozták létre, hogy a korábban hasonló tevékenységeket végző TSH megszüntetése után az Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóság erőforrásainak hiánya miatt jelentős végrehajtási nehézségek és kifizetési késedelmek merültek fel. Ezeknek a problémáknak az eredményeként, amikor a Tanács és a Parlament 2002-ben elfogadta az új közegészségügyi programot, ragaszkodtak ahhoz, hogy a program végrehajtásához "megfelelő strukturális intézkedéseket" hozzanak létre. Ez az érv szólt a PHEA felállítása mellett.

Az alkalmazottak nem elégséges száma miatt a végrehajtás ugyanazon programon belül is számos különböző módon valósul meg. A versenyképességi és innovációs keretprogram három konkrét programját különböző módokon hajtják végre: az Intelligens Energia – Európa programot továbbra is nagyrészt az EACI irányítja. Az információs és kommunikációs technológiák támogatására szolgáló program esetében a Bizottság úgy döntött, hogy a közvetlen irányítást továbbra is az Információs Társadalmi és Médiaügyi Főigazgatóság végzi. A vállalkozási és innovációs program (EIP) esetében a Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóság feladatai jelentős részét, míg a Környezetvédelmi Főigazgatóság az EIP programhoz kapcsolódó öko-innovációs feladatait átadta az EACI-nak. A Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság feladatkörébe tartozó EIP tevékenységek vonatkozásában a versenyképességi és innovációs keretprogramot (CIP) alátámasztó jogalap előírta, hogy a CIP Pénzügyi Eszközök program végrehajtását továbbra is az Európai Beruházási Alap végezze.

A költség-haszon elemzések csak korlátozott mértékben javították a döntéshozatali folyamatot

22. A keretrendelet előírja, hogy a végrehajtó ügynökségek létrehozásának a feladatok kiszervezését indokló költség-haszon elemzésen kell alapulnia [18], amely számos tényezőt vesz figyelembe. Ilyen tényezők például a koordináció és ellenőrzés költségei, a Bizottságnál a humánerőforrásokra gyakorolt hatás, a lehetséges pénzügyi megtakarítások, a feladatok kiszervezése révén elérhető hatékonyságnövekedésből és a rugalmasság növekedéséből származó előnyök, a használt eljárások leegyszerűsítése, a kiszervezett tevékenységek közelsége a végső kedvezményezettekhez, a Közösségnek az érintett közösségi program támogatójaként való feltüntetése, valamint a Bizottságon belül a megfelelő know-how-szint fenntartásának igénye [19].

23. A Számvevőszék értékelte az ügynökségek létrehozásáról szóló döntéseket alátámasztó költség-haszon elemzések minőségét, és elemezte, hogy ezekben megfelelően figyelembe vettek-e minden releváns tényezőt.

24. Az értékelés során a Számvevőszék arra a következtetésre jutott, hogy a költség-haszon elemzések általában a pénzügyi szempontokra korlátozódtak, és csak kismértékben vettek figyelembe olyan egyéb, a kiszervezést indokló tényezőket, mint amelyeket a 22. bekezdés említ. A hangsúlyt általában az állandó tisztviselők helyett az olcsóbb szerződéses alkalmazottak foglalkoztatásából származó megtakarításokra helyezték [20]. A jobb teljesítmény és a hatékonyság javulásának szempontjait alig vették figyelembe, annak ellenére, hogy az ilyen tényezőknek az elemzésben való szerepeltetése megerősíthette volna az ügynökségek létrehozása mellett szóló érveket. Ily módon az elemzések inkább költség-összehasonlítások voltak, nem pedig a kifejezés valódi tartalma szerinti költség-haszon elemzések.

25. A költségek oldalán sem vettek figyelembe néhány, az ügynökségek működéséhez és felszámolásához kapcsolódó elemet. Így nem tüntették fel, illetve nem megfelelően tüntették fel az ügynökségek felügyeletének ellátásához szükséges új bizottsági alkalmazottakkal, illetve a horizontális feladatokat ellátó új ügynökségi alkalmazottakkal kapcsolatos költségeket (kivétel a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Ügynöksége (TEN-T EA)), sem pedig a programoknak az ügynökség megállapított élettartamán túli működtetéséhez kapcsolódó költségeket.

26. Ezenkívül alulbecsülték az új ügynökségek felállításához szükséges időt, valamint nem szerepeltették az elemzésekben a Bizottság/ügynökségek közötti átfedésekből származó átállási költségeket, noha ismert volt, hogy körülbelül két évet vesz igénybe, amíg egy ügynökség eléri teljes működési önállóságát [21]. A PHEA esetén figyelembe vették az átállási költségeket az elemzésben, de az ügynökség beindításának időtartamára vonatkozó kezdeti három-hat hónapos előrejelzés túlságosan optimistának bizonyult [22].

27. Az elemzések ezenkívül bizonytalan elemeket is tartalmaznak. Először is az összehasonlítás során általában egyetlen átlagos egységköltséggel számolnak a különböző besorolási osztályba tartozó szerződéses alkalmazottakat illetően, holott a szerződéses alkalmazottak a valóságban különböző besorolási fokozatokba tartoznak, és így különböző költségeket jelentenek [23]. Ez az átlagos érték a Bizottság személyzeti összetételén alapul, ahol az ügynökségeknél alkalmazandó (szakértői) személyzethez képest gyakoribbak az alacsonyabb besorolási fokozatokba tartozó alkalmazottak, és ez ahhoz vezet, hogy alábecsülik az ügynökségeknél felmerülő költségeket.

28. Másodszor, az ügynökségek személyzeti igényeinek, és ebből eredendően a Bizottság humánerőforrásaira (a megtartott és átcsoportosított állandó álláshelyek, valamint a megszüntetett szerződéses álláshelyek vonatkozásában) gyakorolt hatásnak a kiszámítására olyan becsléseket használtak, melyeket nem támasztottak alá a munkaterhelésre és a hatékonyságra vonatkozó megbízható adatok (kivétel a TEN-T EA). Ez nem csak a folyamat pontosságára van kedvezőtlen hatással, hanem megakadályozza az elért előnyök tényleges mértékének eredményes utólagos értékelését is (ennek részletes magyarázata a 37. bekezdésben található).

29. Ha a költség-haszon elemzéseket kiigazítanák olyan módon, hogy azok figyelembe vegyék az említett hiányosságokat, az a legtöbb esetben nem érintené az ügynökségek létrehozása mellett szóló következtetést (tekintve, hogy a személyzeti költségeket illetően elérhető megtakarítások jelentős mértékűek): kivétel ezalól a legkisebb ügynökség (PHEA – jelenleg EAHC), ahol a tisztán pénzügyi érvek kétségessé tehették volna az ügynökség felállítására vonatkozó ajánlást. A költség-haszon elemzések ennek ellenére bírálhatóak amiatt, hogy nem nyújtanak megfelelő általános képet a pénzügyi következményekről és a hatékonyság, valamint az eredményesség szempontjából jelentkező egyéb előnyökről.

30. A gyakorlatban a Számvevőszék nem talált egyetlen olyan költség-haszon elemzést sem, amelyik valamely végrehajtó ügynökség létrehozása ellen szólt volna. Ugyanakkor azonban nem minden pozitív ajánlást követte ügynökség létrehozása [24], mivel a végső döntést a létrehozás mellett és ellen szóló érvek átfogóbb értékelésére alapozták. Ezért a költség-haszon elemzések kevés haszonnal jártak a folyamat szempontjából és nem nyújtottak megfelelő alapot ahhoz, hogy a döntéshozók véleményt alkothassanak a különböző alternatívákról.

Az elért előnyök

Az alacsonyabb személyzeti költségek megtakarításokat eredményeznek, de nehéz az átfogó számszerűsítés

31. A pénzügyi előnyöket illetően a Bizottság feltevése szerint megtakarítások érhetőek el, ha az ügynökségeknél 75 %-os arányban szerződéses alkalmazottakat vesznek fel állandó tisztviselők helyett [25].

32. A 2009-es költségvetésben összesen 1339 álláshelyet engedélyeztek az ügynökségek számára, ebből 1227 volt újonnan létrehozott munkahely: 941 szerződéses alkalmazott, 256 ideiglenes munkatárs és 30 nemzeti szakértő [26]. Ez azt jelenti, hogy a szerződéses alkalmazottak tényleges aránya 70 %. Az álláshelyek között körülbelül 50 %-os átlagos illetménykülönbséget feltételezve eleve egyértelműen jelentős előnyök származnak abból, hogy több az alacsonyabb fizetésben részesülő alkalmazott, mintha a Bizottságnál vettek volna fel alkalmazottakat.

33. Van azonban néhány bizonytalan elem, amely megnehezíti a megtakarítások pontos összegének számszerűsítését. Először is: még akkor is, ha feltételezzük, hogy a Bizottság pontosan ugyanannyi embert vett volna fel, mint az ügynökségek, a "csak állandó bizottsági tisztviselőkre" vonatkozó feltevés nem veszi figyelembe, hogy a Bizottság (legalábbis néhány) szerződéses alkalmazottat is felvett volna. Másrészt az egyik ügynökség személyzeti költségeire vonatkozóan rendelkezésre álló tényleges adatok azt mutatják, hogy a szerződéses alkalmazottak átlagos költsége mintegy 10 %-kal magasabb, mint a Bizottságnál általános célokra alkalmazott átlagos költség (lásd: 2. háttérmagyarázat) [27]. Ez abból adódik, hogy az ügynökségek szerződéses alkalmazottai főleg magas besorolási fokozatba tartoznak, míg a Bizottság átlagos költsége annak személyzeti összetételét tükrözi, amelyben viszont főként alacsony besorolási fokozatba tartozó szerződéses alkalmazottak szerepelnek. A megfelelőbb összehasonlítás elvégzéséhez arra lenne szükség, hogy az átlagos személyzeti költségeket besorolási osztályonként állapítsák meg [28].

34. Ezenkívül a személyzeti megtakarításokat csökkenteni kell a felügyeletet ellátó főigazgatóságok által végzett új felügyeleti feladatok miatt fellépő többletköltségekkel és az ügynökségeknél ellátandó új horizontális feladatokhoz kapcsolódó általános költségekkel [29]. A Bizottság jelentései alapján az ilyen felügyeleti és támogatási feladatokkal megbízott alkalmazottak aránya az ügynökségek teljes létszámának körülbelül 13–14 %-át teszi ki [30].

35. Másrészt azon programok esetén, amelyeket korábban közvetlenül irányítottak a Bizottság részlegei, minden esetleges megtakarítás attól függ, hány alkalmazottat helyeznek ténylegesen át azok közül, akik korábban azokkal a feladatokkal foglalkoztak, amelyek most átadásra kerültek az ügynökségeknek, valamint attól, hogy a Bizottság megfelelő programterületein meglevő szerződéses álláshelyek közül hány kerül megszüntetésre [31].

2. háttérmagyarázat

Jogalkotási javaslatok esetében a Költségvetési Főigazgatóság a következő, a Bizottság egészére vonatkozóan kiszámított átlagos egységköltségeket alkalmazza:

122000 EUR évente az állandó/ideiglenes tisztviselőkre, valamint

64000 EUR a szerződéses alkalmazottakra vonatkozóan.

Ezért a szerződéses alkalmazottak felvétele állandó tisztviselők helyett elméletileg 50 %-os megtakarítást tenne lehetővé alkalmazottanként.

36. A hat végrehajtó ügynökség létrehozását követően a Bizottság úgy tervezte, hogy 267 alkalmazottat (159 állandó álláshely + 108 szerződéses alkalmazott) szabadít fel a megfelelő főigazgatóságokon. Ezek közül az alkalmazottak közül 209-et (131 állandó álláshely + 78 szerződéses alkalmazott) 2009. január 1-ig valóban fel is szabadítottak (lásd: 2. táblázat). Az ERCEA-val kapcsolatban nem tervezik alkalmazottak szabaddá tételét, mivel az ügynökségre ruházott tevékenységek teljesen újak.

37. Ezeknek a terveknek a megfelelőségét azonban nem lehet leellenőrizni, mivel nem áll rendelkezésre megbízható információ arról, hogy ezt megelőzően milyen volt a helyzet a Bizottságnál az ügynökségek által átvett programokhoz rendelt alkalmazottakat, illetve a feladatok szakpolitikai feladatokra (melyek a Bizottságnál maradnak) és végrehajtási feladatokra való felosztását illetően. Nem rendelkezik a Bizottság ilyen adatokkal azon alkalmazottakra vonatkozóan sem, akik jelenleg hasonló feladatokat látnak el a Bizottság főigazgatóságain.

38. Ebből a szempontból a Számvevőszék azt állapította meg, hogy növelte az átláthatóságot, hogy az ügynökségek működési költségvetését külön mutatják be a közösségek általános költségvetésében. Ez valóban releváns információkat nyújt a programok működtetéséhez szükséges erőforrásokról (és a kapcsolódó költségekről), amelyek nem feltétlenül állnak rendelkezésre akkor, ha a Bizottság maga irányítja a programokat.

39. Az említett bizonytalanságok hatását figyelembe véve is jelentős az elérhető megtakarítások mértéke.

2. táblázat

Felszabadított álláshelyek

| A 2012-ig felszabadítandó alkalmazottak száma összesen | A 2009.1.1-ig ténylegesen felszabadított alkalmazottak száma [100] |

Állandó álláshelyek | Szerződéses alkalmazottak | Állandó álláshelyek | Szerződéses alkalmazottak |

EACEA | 15 | 18 | 30 | 18 |

IEEA/EACI | 28 | 5 | 30 | 0 |

PHEA/EAHC | 22 | 0 | 15 | 0 |

TEN-T EA | 56 | 6 | 56 | 6 |

ERCEA | 0 | 0 | 0 | 0 |

REA | 38 | 79 | 0 | 54 |

Összesen | 159 | 108 | 131 | 78 |

Jobb szolgáltatások

40. A korlátozott számú és pontosan meghatározott feladatok egyetlen ügynökségnél való koncentrálásától (szakosodási tényező) várt előnyök egyike, hogy javul a szolgáltatások minősége.

41. Az ügynökségek teljesítményének és a Bizottság feladatok kiszervezését megelőző teljesítményének összehasonlítása érdekében a Számvevőszék mennyiségi mutatószámok alkalmazásával értékelte a programok végrehajtásának irányítási szempontjait. A felmérés a pályázatok értékelésére és a szerződéskötésre, a szerződő fél teljesítményének monitorozására, valamint a kifizetési eljárásokra terjedt ki. Ezenkívül sor került bizonyos minőségi szempontok figyelembevételére is.

42. Az ellenőrzés azt mutatta, hogy a végrehajtó ügynökségek teljesítménye általában jobb, mint a felügyeletüket ellátó főigazgatóságok korábbi teljesítménye. Ezt a következők bizonyítják (lásd: 3. háttérmagyarázat):

a) lerövidült a szerződéskötéshez szükséges idő (pályázatok értékelése és megtárgyalása);

b) gyorsabbak lettek a jóváhagyási eljárások, mind a projektekről szóló technikai, mind az ezekről szóló pénzügyi jelentéseket illetően; valamint

c) lerövidült a kifizetéshez szükséges idő (a kifizetési kérelem benyújtásától a kifizetésig terjedő időszak).

3. háttérmagyarázat

Például a közegészségügyi program keretében a szerződéskötés ideje a felügyeletet ellátó főigazgatóság irányítása idején tapasztalt 345 napról 219 napra; a kifizetési időszak 503-ról 91 napra; a technikai és pénzügyi jelentések jóváhagyásához szükséges idő pedig 90-ről 42 napra csökkent.

43. Ezenkívül az ügynökségek egyszerűsítették az irányítási eljárásokat, ezáltal csökkentve a pályázók és a projektgazdák adminisztratív terheit (lásd: 4. háttérmagyarázat).

44. Az ellenőrzés arra is rámutatott, hogy az ügynökségek javították a lehetséges pályázókkal történő kommunikációt, valamint gondoskodtak az eredmények szélesebb körű elterjesztéséről, így biztosítva nagyobb nyilvánosságot az EU intézkedéseinek. Az ügynökségek közvetlenül, illetve nemzeti kapcsolattartó pontjaikon keresztül számos eseményt szerveznek (információs napok, tájékoztatók, workshopok) annak érdekében, hogy tájékoztassák a lehetséges kedvezményezetteket az új programokról, segítséget nyújtsanak nekik az eljárásokkal kapcsolatban, illetve adatokat szolgáltassanak a korábbi programokról (lásd: 5. háttérmagyarázat).

45. További példák találhatók a III. mellékletben.

4. háttérmagyarázat

Az EACEA például egyszerűsítette a pályázati felhívást és a pályázati űrlapokat, bevezette a pályázatok interneten keresztül történő benyújtását, egyértelműbbé tette a kiválasztási kritériumokat, csökkentette a szerződések mellékleteinek számát, kiterjesztette az átalányösszegek alkalmazását, valamint egyszerűsítette a jelentéstételi kötelezettségeket.

5. háttérmagyarázat

Az EACI minden tevékenységét kommunikációs terv támogatja, amely meghatározza az egyes programok esetén, hogy mely tevékenységet az év mely időszakában kívánják megvalósítani. Minden programhoz készül weboldal, logó, szórólapok és hírlevelek. A Számvevőszék egyik korábbi jelentésében (7/2008. sz. különjelentés: Intelligens Energia 2003–2006) rámutatott arra, hogy ezek a kezdeményezések pozitív hatással vannak a pályázók megelégedettségi szintjére.

46. A már létező ügynökségek feladatkörének kiterjesztésénél sikerült hasonló programokra vonatkozóan már kifejlesztett eszközök alkalmazásával szinergiákat elérni. Ez különösen a felhívások kiküldésére és a lehetséges pályázók tájékoztatására használt kommunikációs eszközökre, a szakértők felkutatására és irányítására vonatkozó eljárásokra, valamint a szerződések kezelésére vonatkozik.

Korlátozott hatékonyságnövelés a felvételi eljárásokat illetően

47. A végrehajtó ügynökségekkel szemben az is elvárás volt, hogy a személyzet rugalmasabb alkalmazása, magasan képzett alkalmazottak felvétele és a nagyobb fokú személyzeti állandóság révén is a hatékonyság növelését segítsék elő.

48. Ami az első pontot illeti, a szerződéses alkalmazottak felvétele természeténél fogva könnyebben igazodhat az ügynökségek sajátos szükségleteihez. A megfelelő személyzet kiválasztása azonban nehezebbnek bizonyult, mint ahogy azt a Bizottság előzőleg feltételezte. A személyzet felvételével kapcsolatos problémák a fő okai az ügynökségek lassú beindulásának (lásd: 26. bekezdés).

49. Az igazgatók kinevezése hosszú folyamat volt, és a megfelelő jelöltek megtalálása átlagosan nyolc hónapot vett igénybe [32]. A könyvelői pozíciót illetően módosítani kellett azt a szabályt, mely szerint a számvitelért felelős tisztviselő a Bizottság kirendelt tisztviselője kellett, hogy legyen [33], mivel az EACI és a PHEA esetében nem sikerült megfelelő jelöltet találni.

50. A különleges szakértelemmel rendelkező alkalmazottak felvétele is több időt vett igénybe, mint amire számítottak. Az ügynökségek ugyanazokat a jelöltlistákat használják, mint a Bizottság, és a létszámterveket (a felügyeletet ellátó főigazgatóság jóváhagyásán kívül) a Személyi Állományi és Igazgatási Főigazgatóságnak is jóvá kell hagynia. Ezenkívül az ügynökségeknél a felvétel alacsonyabb besorolási fokozaton történik az ideiglenes álláshelyek esetén, a szerződéses alkalmazottak számára pedig több év szakmai tapasztalatot írnak elő, mint a Bizottságnál dolgozó, hasonló feladatokat ellátó szerződéses alkalmazottak esetén. Ez annak ellenére is csökkenti az álláshelyek vonzerejét, hogy a szerződések meghosszabbíthatók, szemben a bizottsági szerződéses alkalmazottakra érvényes legfeljebb hároméves szerződésekkel.

51. Az ügynökségek igénybe vehetnek munkaerő-közvetítő ügynökség útján alkalmazott munkatársakat is. Jelentős mértékű az ilyen személyzet alkalmazása az EACEA-nál, ahol évente átlagosan 55 ideiglenes munkatársat foglalkoztatnak. Ez a megoldás ugyan nagyobb rugalmasságot biztosított a csúcsterhelésű időszakok problémáinak megoldásához, azonban az ilyen alkalmazottak magas száma a munkaerő-felvétel alapvetőbb problémáira utal, valamint ellentmond a tapasztalt és állandó munkatársak alkalmazásával kapcsolatos elvárásoknak.

Az ügynökségek Bizottsági felügyelete

Középpontban a költségvetés végrehajtása

52. Ahogy azt már említettük (13. bekezdés), a Bizottság megtartja felügyeleti szerepét a végrehajtó ügynökségek tevékenységeit illetően [34]. Ez többek között azt jelenti, hogy a Bizottság jóváhagyja az ügynökségek éves munkatervében meghatározott egyértelmű prioritásokat és eredményorientált célkitűzéseket, valamint az éves tevékenységi jelentések révén értékeli az ügynökségek által elvégzett tevékenységeket [35].

53. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy milyen mértékben használták fel az ügynökségek munkaprogramjait a célkitűzések meghatározásához, értékelte a 2006–2008 közötti időszakra megállapított teljesítménymutatók megfelelőségét és a 2006-os és a 2007-es évre vonatkozó jelentések minőségét.

54. Az éves munkatervek időzítése nem teszi lehetővé a Bizottság számára, hogy felhasználja azokat az ügynökségek számára kijelölendő prioritások és célkitűzések meghatározásához. A végrehajtó ügynökségekről szóló keretrendelet azt írja elő, hogy az ügynökségek éves munkatervét legkésőbb az adott év kezdetekor kell elfogadni [36], az ügynökségekre átruházott közösségi programok éves munkaterveit viszont – a költségvetési rendelet értelmében – csak az év első negyedévének vége előtt hagyják jóvá. Ezzel az ütemezéssel nem biztosítható a munkatervek következetessége. Valójában, az EAHC kivételével, a munkaterveket bőven az év közepén (EACI, 2008), vagy az év végén (EACEA, 2007 és 2008) hagyta jóvá a Bizottság, illetve egyáltalán nem hagyta azt jóvá (EACEA, 2006).

55. Az éves munkatervek tartalmát illetően megállapítható, hogy általában eredményorientált célkitűzések és kapcsolódó célok nélkül jelölték ki a feladatokat a végrehajtó ügynökségek számára.

56. Az ügynökségek munkatervei túl sok mutatót határoztak meg (2008-ban például ezek száma 52-től 109-ig terjedt, lásd: 1. diagram), noha a bevált nemzeti gyakorlatok csak korlátozott számú kulcsfontosságú mutatószám használatát javasolják.

57. Ezenkívül az alkalmazott mutatók főként az irányítási tevékenységekhez (feladatok és munkaterhelés) kapcsolódnak, nem pedig az irányított programok eredményeihez. Csak néhány mutató kísérli meg a teljesített feladatokat a célkitűzésekhez képest felmérni (eredményesség), és nincsen olyan mutató, amely a felhasznált erőforrásokat összevetné az elért eredményekkel (hatékonyság).

1. diagram

Az éves munkatervekben használt mutatók száma és típusa

+++++ TIFF +++++

58. A jelentéseket illetően elmondható, hogy azok általában költségvetési adatokra korlátozódnak (pl. kötelezettségvállalási előirányzatok felhasználása és kifizetési késedelmek). Az éves tevékenységi jelentések nincsenek mindig összhangban az éves munkatervek mutatóival, nem végeznek rendszeres összehasonlításokat az éves munkatervekben meghatározott valamennyi célhoz képest, és nem utalnak az egyik évről a másikra elért fejlődésre, illetve a jövőben végrehajtandó kiigazító intézkedésekre.

59. Az 54–58. bekezdésben megfogalmazott hiányosságok miatt a Bizottság által az ügynökségek tevékenységei fölött gyakorolt kontroll nem teljes mértékben eredményes. Operatív szinten rendszeres informális kapcsolattartás működik a Bizottság és az ügynökségek munkatársai között (ezt megkönnyíti egymáshoz való földrajzi közelségük is). Ez – noha kommunikációt biztosít a mindennapi irányítási problémák vonatkozásában – nem helyettesíti az egyértelmű teljesítménymutatókon és jelentéseken alapuló, szabályozott kapcsolatot.

60. Ez hosszú távon döntő fontosságú a Bizottság stratégiai feladatai (alaptevékenysége) vonatkozásában is, melyek megkövetelik a projektek helyszíni végrehajtásával kapcsolatos ismereteket (különösen az olyan szakpolitikai területeken, ahol az új kezdeményezések kidolgozásakor nagymértékben támaszkodnak a bizonyított tényeken alapuló projekteredményekre).

Következtetések és ajánlások

61. A számvevőszéki ellenőrzés rámutatott, hogy a 2003 óta létrehozott hat végrehajtó ügynökség felállítását célzó kezdeményezést elsősorban az motiválta, hogy ellensúlyozni lehessen a bizottsági alkalmazottak nem elégséges számát.

62. A Bizottság pragmatikusan közelítette meg a végrehajtó ügynökségek létrehozásának kérdését, akkor keresve megoldást a problémákra, amikor azok felmerültek. Másrészről viszont a Bizottság saját útmutatása módszeresebb megközelítést javasol az ügynökségek létrehozásához; nem jelent optimális megoldást, ha csak akkor veszik fontolóra egy ügynökség felállítását, amikor azt az alkalmazottak nem elégséges száma vagy egyéb külső körülmények szükségessé teszik.

63. Az ügynökségek létrehozására vonatkozó határozatokhoz kapcsolódó költség-haszon elemzések a költségek összehasonlítására összpontosítottak, kevéssé vették figyelembe az egyéb lehetséges előnyöket, és nem támasztották alá őket a munkaterheléssel és a hatékonysággal kapcsolatos megbízható adatok. Ezenkívül a költségekre vonatkozó becslések közül néhány hibás volt. A költség-haszon elemzések csak korlátozott járulékos értéket képviseltek a döntéshozatali folyamatban.

1. ajánlás

A Bizottság vizsgálja felül a kiszervezési lehetőségek felmérését célzó, valamint az ügynökségek létrehozására vagy tevékenységük bővítésére vonatkozó döntéshozatali eljárásait.

Ahhoz, hogy azok teljes körűen és eredményesen járulhassanak hozzá a döntéshozatali folyamathoz, a Bizottságnak átfogóbb költség-haszon elemzésekkel kell rendelkeznie.

64. A pénzügyi megtakarítások egyértelműen a bizottsági tisztviselőkénél alacsonyabb besorolási fokozatú szerződéses alkalmazottak foglalkoztatásából adódnak. A megtakarítások konkrét összegét azonban nem lehet pontosan számszerűsíteni. Másfelől a kiszervezés miatt az ügynökségeknél szükséges munkakörök létrehozására és a Bizottságnál felszabadítandó álláshelyekre vonatkozó tervek megfelelőségét sem lehet értékelni, mivel nem állnak rendelkezésre megbízható adatok a Bizottságnál korábban fennálló helyzetről.

65. Tekintettel arra, hogy a végrehajtó ügynökségek pontosan meghatározott feladatok végrehajtására szakosodtak, jobb minőségű szolgáltatásokat nyújtanak, mint korábban a felügyeletüket ellátó főigazgatóságok. Gyorsabban kötik meg a szerződéseket, teljesítik a kifizetéseket, illetve hagyják jóvá a projektekre vonatkozó szakmai és pénzügyi jelentéseket. Ezenkívül javítottak a folyamatokon, valamint bővítették a külső kommunikációt és az eredmények terjesztését, ily módon hozzájárulva az Európai Unió láthatóságának növeléséhez. Másrészről viszont a Számvevőszék megállapította, hogy az alkalmazottak felvételének elemeiben megnyilvánuló rugalmatlanság akadályozhatja a hatékonyság elvárt növelését.

2. ajánlás

A végrehajtó ügynökségek által megvalósított előnyök teljes körű értékeléséhez a Bizottságnak releváns és megbízható adatokat kell rendelkezésre bocsátania az átruházott feladatokkal kapcsolatos munkaterhelésről és hatékonyságról, mind a kiszervezés előtti, mind az azt követő időszakra vonatkozóan. Ez alapvetően szükséges annak felméréséhez is, hogy a meglévő ügynökségek mennyire lennének képesek megbirkózni további feladatokkal.

A Számvevőszék felkéri a Bizottságot, hogy azonosítsa azokat a sikertényezőket, melyek a végrehajtó ügynökségek jobb eredményeihez vezettek, és alkalmazzon hasonló elemeket a továbbra is a Bizottságon belül irányított programok esetében.

A Bizottság vegye fontolóra az ügynökségek alkalmazottaira vonatkozó felvételi eljárás egyszerűsítését.

66. A végrehajtó ügynökségek tevékenységeinek bizottsági felügyelete nem teljes mértékben eredményes. Az éves munkatervek ütemezése nem teszi lehetővé, hogy a Bizottság felhasználja azokat az ügynökségi prioritások és célkitűzések meghatározásához. A végrehajtó ügynökségek általában eredményorientált és irányított célkitűzések kijelölése nélkül kapják feladataikat. Noha nagy számú mutató felhasználásával történik a monitorozás, az csak az irányítási tevékenységekre korlátozódik és nem terjed ki a hatékonyság és eredményesség kulcsfontosságú szempontjaira. A jelentési kötelezettségek nem terjednek túl az egyszerű költségvetési adatok bemutatásán.

3. ajánlás

A Bizottság az ügynökségeket több részletre kiterjedően, az eredmények alapulvételével felügyelje. Tegye következetesebbé az éves munkatervek elfogadásának ütemezését. A Bizottság határozzon meg a SMART-kritériumoknak megfelelő (specifikus, mérhető, abszolválható, releváns és teljesítési határidőhöz kötött) célkitűzéseket, és teljesítésüket korlátozott számú, a következő évi célkitűzéseket megalapozó fő teljesítménymutatóval monitorozza. Hosszabb távon ez nélkülözhetetlen a Bizottság stratégiai feladatai (alaptevékenysége) vonatkozásában is, melyek megkövetelik a projektek helyszíni végrehajtásával kapcsolatos ismereteket és a tényekre alapozott eredményeket.

Ezt a jelentést a Számvevőszék a 2009. július 15– 16-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

A Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Az 1990-es évek elejétől részét képezte az Egyesült Királyság, Kanada és Új-Zéland jobb közirányítást célzó modernizációs törekvéseinek. Az utóbbi időkben további európai országok (Svédország, Franciaország, Németország és Olaszország) is ezt a példát követik.

[2] Iránymutatás a Bizottság kiszervezési politikájához, Mrs. Schreyer és Mr. Kinnock közleménye, SEC(1999) 2051/7, 1999. december 14.

[3] A TSH-kat különösen azért bírálták, mert feladataikat nem határozták meg egyértelműen, a Bizottság nem megfelelően ellenőrizte tevékenységeiket, a költségvetés átláthatósága veszélybe került amiatt, mert a hivatalok igazgatási költségeinek finanszírozásához működési előirányzatokat használtak fel, valamint a hivatalok nem feleltek meg a vonatkozó elszámoltatási kötelezettségeknek. Lásd: Európai Parlament, "COBU Working Documents 10, 11 and 12 on the future of the TAOs: supervision or dismantling?" (10., 11. és 12. sz. COBU munkadokumentum a TSH-k jövőjéről: felügyelet vagy megszüntetés?), 1999.11.4.

[4] A Bizottság reformja – Fehér Könyv – I. rész, COM(2000) 200 végleges/2., 2000.4.5.

[5] A Bizottság reformja, 11. o.

[6] A Bizottság reformja, 11. o.

[7] A 2000-ben működő 126 TSH-ból hatot váltott fel végrehajtó ügynökség (hármat az EACEA, egyet az EAHC és kettőt az EACI).

[8] Az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 54. cikke (2) bekezdésének a) pontja és az 55. cikke (HL L 248., 2002.9.16., 1. o.).

[9] 58/2003/EK rendelet.

[10] Ez a keretrendelet 24. cikke értelmében a Végrehajtó Ügynökségek Szabályozó Bizottságán (CREA) keresztül történik. A szabályozó bizottság tagjai a tagállamok képviselői, elnöke pedig a Bizottság képviselője.

[] Az ügynökségek által irányított programokról részletesebb tájékoztatást nyújt az I. melléklet.

[11] Az Európai Parlament és a Tanács 1350/2007/EK határozata (HL L 301., 2007.11.20., 3. o.).

[12] Az Európai Parlament és a Tanács 1926/2006/EK határozata (HL L 404., 2006.12.30., 39. o.).

[13] Az 58/2003/EK keretrendelet 7. cikke és az azt követő cikkek.

[14] A Számvevőszék a közelmúltban tette közzé a szabályozási ügynökségek teljesítményéről szóló különjelentését. Lásd: 5/2008. sz. különjelentés – Európai uniós ügynökségek: Középpontban az eredmények.

[15] Lásd: különösen az 58/2003/EK keretrendelet 4–6. preambulumbekezdései.

[16] SEC(2006) 662 végleges, 2006. május 31., "Iránymutatás az Európai Közösségek általános költségvetéséből finanszírozott végrehajtó ügynökségek létrehozásához és működtetéséhez".

[17] SEC(2007) 530., "A Bizottság emberi erőforrásainak megtervezése és optimalizálása az EU prioritásainak szolgálatában", 15. o., és COM(2008) 135 végleges, "Európai ügynökségek – A további teendők", 3. o. Az előszűrés szerint a közeljövőben nem lesz szükség új végrehajtó ügynökségek létrehozására. Ugyanakkor a tervek között szerepel néhány program kiszervezése a már meglévő ügynökségekhez.

[18] A költség-haszon elemzés összehasonlítja az idővel felmerülő összes releváns költséget és hasznot annak meghatározása érdekében, hogy a haszon meghaladja-e a költségeket, és ha igen, akkor milyen mértékben.

[19] Az 58/2003/EK keretrendelet 3. cikke. A keretrendelet 25. cikke úgy rendelkezik, hogy ezeket az elemzéseket az ügynökségek működéséről készítendő külső értékelési jelentések formájában minden harmadik évben meg kell ismételni.

[20] Az Európai Parlament korábbi útmutatása alapján a végrehajtó ügynökségek személyzetének 75 %-ban szerződéses alkalmazottakból, 25 %-ban pedig a Bizottságtól kirendelt tisztviselőkből és ideiglenes alkalmazottakból kell állnia (lásd: 10., 11. és 12. sz. COBU munkadokumentum, 1999.11.4., cit., 25. o.). A Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Ügynöksége (TEN-T EA) esetén azonban azt feltételezték a költség-haszon elemzésben, hogy a személyzet 55 %-ban fog szerződéses alkalmazottakból és 45 %-ban tisztviselőkből és ideiglenes alkalmazottakból felépülni. Az EACEA külkapcsolatokkal foglalkozó programterületeire (EMECW, TEMPUS, EM II 2. cselekvés) vonatkozó költség-haszon elemzések olyan személyzeti összetételt vettek figyelembe, amelyben 60 %-os a szerződéses alkalmazottak és 40 %-os a tisztviselők aránya.

[21] 2005-ben a Bizottság elismerte, hogy: "Az a legfontosabb tanulság, hogy nem szabad alulbecsülni a végrehajtó ügynökségek megtervezéséhez és felállításához szükséges időt. Az első létrehozott ügynökségekkel kapcsolatos tapasztalatok azt mutatják, hogy körülbelül két év az átfutási idő a Bizottságnak az ügynökség létrehozásáról szóló határozata és az ügynökség teljesen működőképes állapota között" (SG.C.2 D (2005) 11582 hivatkozási számú vitaindító dokumentum, 4. rész).

[22] Átlagosan mintegy két év telt el az ügynökségek létrehozásáról szóló határozat meghozatala és az ügynökségek teljes körű működése között. Pontosabban: a PHEA esetén 24,5 hónapig; az EACI esetén 24 hónapig, a TEN-T EA esetén 18 hónapig; az EACEA esetén pedig 12 hónapig tartott ez az időszak. A REA és az ERCEA várhatóan 2009 közepén kezd el működni, ami 19,5 hónapos átfutási időt jelent.

[23] Egyedül az EACEA használt többféle rátát a személyzet besorolási fokozat szerinti megoszlásának figyelembevétele érdekében.

[24] Ez történt például a tervezett Eurostat ügynökség esetén.

[25] Lásd: 20. lábjegyzet. Ez a százalékos arány minden ügynökségre vonatkozik, kivéve a TEN-T EA-t, amelynek összetételét illetően 65 % szerződéses és 35 % ideiglenes és kirendelt alkalmazottat engedélyeztek.

[26] Forrás: A 2009-es általános költségvetés. A fennmaradó 112 álláshelyet (technikailag teljes munkaidőben dolgozó alkalmazottaknak felelnek meg) a Bizottságtól az ügynökségekhez kirendelt tisztviselők foglalják el (úgynevezett "befagyasztott" álláshelyek): ezek az álláshelyek megfelelő csökkenést jelentenek a bizottsági költségvetés igazgatási előirányzatainál, így nincsenek hatással az előnyökre. Az ideiglenes álláshelyeket illetően feltételezhető, hogy a költségek a munkáltatótól függetlenül (Bizottság vagy ügynökségek) ugyanazok, így ezeknek az elérhető előnyökre gyakorolt hatása is semlegesnek tekinthető. Ez a számítás nem veszi figyelembe azokat az alkalmazottakat, akiket korábban a TSH-k foglalkoztattak.

[27] Lásd: pl. az EACEA-ra vonatkozó nemrég készült időközi értékelő jelentés (64. bekezdés).

[28] Lásd még: 27. bekezdés.

[29] A felügyeletet ellátó főigazgatóságoknál vannak olyan alkalmazottak, akik kifejezetten az ügynökségek felügyeletével foglalkoznak. Másrészt minden végrehajtó ügynökségnek van igazgatója, adatvédelmi felügyelője, belső ellenőre és könyvelője.

[30] Ez az arány az ügynökségek méretének növekedésével csökkent, ami méretgazdaságossági megtakarításokat tett lehetővé.

[31] Az 58/2003/EK keretrendelet 13. cikke (6) bekezdésének c) pontja.

[100] Forrás: Munkadokumentum – A 2010-es előzetes költségvetés-tervezet III. része – COM(2009) 300.

[32] Ez alapvető fontosságú mérföldkő volt, mivel az igazgató felelős a további személyzet felvételéért.

[33] Az 1821/2005/EK bizottsági rendelettel (HL L 293., 2005.11.9., 10. o.) módosított, a végrehajtó ügynökségek pénzügyi szabályozásáról szóló 2004. szeptember 21-i 1653/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 297., 2004.9.22., 6. o.) 30. cikke: a könyvelőt jelenleg a magánpiaci szférából is fel lehet venni.

[34] A végrehajtó ügynökségek keretrendeletének 20. cikke. Általánosabban: az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 54. cikkének (1) bekezdése, "Az átruházott végrehajtási feladatokat világosan meg kell határozni és teljesítésüket teljes mértékben felügyelni kell".

[35] A végrehajtó ügynökségekről szóló keretrendelet 9. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az éves munkaterveknek részletes célkitűzéseket és teljesítménymutatókat kell tartalmazniuk. A végrehajtó ügynökségekről szóló 8/2001. sz. véleményében (HL C 345., 2001.12.6., 1. o.) a Számvevőszék már kiemelte, hogy "a munkaprogramok év eleji elfogadásakor egyértelmű célkitűzéseket és teljesítménymutatókat is el kell fogadni az ügynökségekre vonatkozóan, hogy fel lehessen mérni, milyen jól teljesítik feladataikat". A Számvevőszék arra is rámutatott, hogy az éves tevékenységi jelentéseknek "elegendő információt és elemzést kell tartalmazniuk annak értékeléséhez, hogy az adott ügynökség milyen mértékben teljesítette célkitűzéseit, és milyen hatékonyan végezte feladatait az ügynökség vezetése".

[36] A végrehajtó ügynökségekről szóló keretrendelet 9. cikkének (2) bekezdése.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

A VÉGREHAJTÓ ÜGYNÖKSÉGEK ÁLTAL KEZELT PROGRAMOK ÉS KÖLTSÉGVETÉSEK RÉSZLETES ÁTTEKINTÉSE

Végrehajtó ügynökség | Felügyeletet ellátó főigazgatóság | Programok | A végrehajtó ügynökség által kezelt összeg a 2007–2013-as pénzügyi keretben (millió EUR) |

Versenyképességi és Innovációs Végrehajtó Ügynökség (EACI, volt IEEA) | DG TREN | Versenyképességi és innovációs keretprogram (CIP) (Intelligens Energia – Európa (IEE) 2007–2013) | 690,60 |

DG ENTR | CIP (Vállalkozási és innovációs program (EIP)) | 375,80 |

DG ENV | CIP (EIP: Ökoinnováció) | 181,00 |

DG INFSO | CIP (IKT), nem az EACI kezeli | 0,00 |

DG TREN | MARCO POLO II | 450,00 |

| | Összesen 2007–2013 | 1697,40 |

| | | |

Európai Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Ügynökség (EACEA) | DG EAC | Egész életen át tartó tanulás | 728,66 |

DG EAC | Cselekvő ifjúság | 130,13 |

DG EAC | Kultúra | 320,88 |

DG EAC | Európa a polgárokért | 177,18 |

DG INFSO | MEDIA 2007 | 696,97 |

DG AIDCO | Erasmus mundus 2004–2008 | 182,34 |

DG EAC | Erasmus mundus 2009–2013 (1. és 3. cselekvés) | 467,01 |

DG AIDCO | Erasmus mundus 2009–2013 (2. cselekvés) | 336,00 |

DG RELEX | Erasmus mundus 2009–2013 (2. cselekvés) | 19,00 |

DG ELARG | Erasmus mundus 2009–2013 (2. cselekvés) | 57,00 |

DG ELARG | Erasmus mundus – előcsatlakozási támogatási eszközök (IPA) 2009–2013 | 37,50 |

DG AIDCO | Erasmus mundus külső együttműködési eszköz, Ázsia–Latin-Amerika, fejlesztési együttműködési eszköz (DCI), 2008 | 47,82 |

DG AIDCO | Együttműködés Közép-Ázsiával és a Közel-Kelet országaival, fejlesztési együttműködési eszköz (DCI), 2007–2008 | 15,39 |

DG AIDCO | Európai szomszédsági és partnerségi pénzügyi együttműködés a mediterrán országokkal és Kelet-Európával | 61,99 |

DG EAC | Felsőoktatási, szakoktatási és szakképzési együttműködés az USA-val, 2006–2013 | 38,53 |

DG EAC | Felsőoktatási, szakoktatási és szakképzési együttműködés Kanadával, 2006–2013 | 16,50 |

DG RELEX | ICI kétoldalú oktatási projektek | 13,67 |

DG ELARG | Erasmus mundus balkáni együttműködési eszköz, IPA, 2007 | 4,00 |

DG ELARG | Erasmus mundus külső együttműködési eszköz, IPA, 2008 | 6,00 |

DG AIDCO | Tempus IV intézkedés | 204,20 |

DG ELARG | Tempus IV intézkedés | 94,50 |

| | Összesen | 3655,27 |

Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (EAHC, volt PHEA) | DG SANCO | Közegészségügyi program 2008–2013 | 325,20 |

DG SANCO | Fogyasztóvédelmi program 2007–2013 | 101,50 |

DG SANCO | "Jobb képzés a biztonságosabbb élelmiszerekért" kezdeményezés | 70,80 |

| | Összesen | 497,50 |

| | | |

A Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Ügynöksége (TEN-T EA) | DG TREN | Transzeurópai közlekedési hálózatok | 8013,00 |

| | | |

Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA) | DG RTD | A 7. KP keretében a PEOPLE program (idetartoznak a Marie-Curie-ösztöndíjak is) és a "Kapacitások" program egyes részei (KKV-k javára végzett kutatás) | 6500,00 |

DG ENTR | A 7. KP keretében az "Együttműködés" program "Világűr" és "Biztonság" témái (többszereplős projektek) | |

| Támogató szolgáltatások a 7. KP keretében a négy kutatással foglalkozó főigazatóság (DG RTD, DG ENTR, DG INFSO, DG TREN) számára: pályázatok benyújtása és értékelése, kifizetések a szakértők számára, a pályázók által benyújtott jogi és pénzügyi dokumentumok hitelesítése, Helpdesk a 7. KP-mal kapcsolatos megkeresések számára | |

| | | |

Az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége (ERCEA) | DG RTD | "Ötletek" program a 7. KP (2007–2013) keretében | 7510,00 |

| | | |

A végrehajtó ügynökségek által kezelt programok teljes összege a 2007–2013-as többéves pénzügyi keretben | 27873,17 |

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

A VÉGREHAJTÓ ÉS A SZABÁLYOZÁSI ÜGYNÖKSÉGEK KÖZÖTTI KÜLÖNBSÉGEK

| Végrehajtó ügynökségek | Szabályozási ügynökségek |

Létrehozás | A Bizottság hozza létre őket a szabályozási eljárás keretében | A Tanács, illetve a Tanács és a Parlament hozza létre őket |

Jogalap | A program jogalapját megteremtő jogi aktus A Tanács 58/2003/EK rendelete értelmében hozott bizottsági határozat | A Tanács, illetve a Parlament és a Tanács rendelete |

Ellenőrzés | A Bizottság ellenőrzése alá tartoznak | Egy, a tagállamok, a Bizottság és adott esetben egyéb érdekelt felek képviselőiből álló testület ellenőrzése alá tartoznak |

Székhely | Brüsszel/Luxembourg (a Bizottság központi részlegeihez közel) | A Tanács döntése alapján |

Hatáskör | Az adott kiadási programhoz kapcsolódó végrehajtási és operatív feladatok | Különböző formákban történő segítségnyújtás a tagállamok és a Bizottság számára (például kötelező érvényű közös szabályok elfogadása, technikai/tudományos szakvélemények kiadása, helyszíni vizsgálati jelentések készítése, hálózatépítés és információcsere), valamint a bizottsági rendeletek végrehajtásának elősegítése |

Működési időtartam | Korlátozott | Általában korlátlan, de a jogalaptól függ |

Költségvetés | A program pénzügyi keretösszegének részeként teljes mértékű támogatásban részesülnek | Bizottsági támogatás és önfinanszírozás kombinációja |

Mentesítés | Igazgatási költségvetésük tekintetében egyedi mentesítés vonatkozik rájuk, tevékenységi kiadásaik azonban a Bizottság általános mentesítésének részét képezik | Saját költségvetésük tekintetében egyedi mentesítés alá tartoznak (igazgatási és tevékenységi kiadások) |

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

AZ EGYSZERŰSÍTÉS, TÁJÉKOZTATÁS, LÁTHATÓSÁG ÉS AZ EREDMÉNYEK TERJESZTÉSE ÉRDEKÉBEN VÉGREHAJTOTT INTÉZKEDÉSEK

| EACI | EACEA | EAHC |

Eljárások egyszerűsítése | Az egyszerűsítést célzó intézkedések elsősorban a végső kedvezményezettekre irányultak: Az előírt bankgaranciák csökkentéseA szakmai jelentések alapjául szolgáló beszámolási időszak meghosszabbításaA nem állami szervek számára kiadott ellenőrzési igazolásokra vonatkozó küszöbérték felülvizsgálataPályázatok elektronikus úton történő benyújtásaŰrlapok, útmutatók és kiválasztási kritériumok egyszerűsítéseA felmerült költségek ellenőrzésén alapuló közbenső kifizetés helyett második előfinanszírozás nyújtásaÁtalányfinanszírozás alkalmazásaKülön adatbázisok létrehozása a szakértők és a projektek számára | Egyszerűsítést célzó intézkedések bevezetésére a projekt-ciklus különböző szakaszaiban került sor. Ilyenek voltak a következők: A nyomtatványok, útmutatók és a kiválasztási kritériumok egyszerűsítéseA pályázati űrlapok és az előírt dokumentumok számának csökkentésePályázói nyilatkozatok használata kiterjedt pénzügyi dokumentáció helyettStandard Excel-táblák használata a támogatások kiszámításáhozTöbbéves pályázati kiírások és állandó programozási iránymutatás bevezetése (Ifjúság, Aktív Polgári Szerepvállalás, Kultúra)Kétoldalú támogatási megállapodások helyett döntések szélesebb körű alkalmazásaFokozatos elmozdulás a jelentkezések és pályázatok online benyújtása irányába (már használatban van az aktív polgári szerepvállalással foglalkozó tevékenységek esetében); cél: kiterjesztés az LLP-re 2008-ban, és az EACEA összes programjára 2009–2010-igA záró beszámolók egyszerűsítése, valamint a kedvezményezettek beszámolási időszakban fennálló kötelezettségeinek enyhítéseÁtalányfinanszírozás és egyösszegű támogatás kiterjedt alkalmazása, elsősorban az aktív polgári szerepvállalással és az ifjúsággal foglalkozó tevékenységi területeken | Egyszerűsítést célzó intézkedésekre a szervezeten belül került sor: A Bizottság standard 4. számú pénzügyi hatáskör-modellje (A pénzügyi tranzakciók teljes központosítása) alapján kialakított centralizált szervezeti felépítésÉsszerűbb és jobban összehangolt, magasabb minőséget eredményező kiválasztási eljárásKülön adatbázisok létrehozása a szakértőknek, projekteknek és pályázóknakVilágos szabályokat és egyértelműen megfogalmazott kritériumokat tartalmazó részletes kézikönyvek |

Tájékoztatás | A kérdések megválaszolására szolgáló postafiókok létrehozásaAz egyes programok és a hálózat adott évre tervezett tevékenységeit felölelő kommunikációs tervWeboldal, logó, poszterek, szórólapok és hírlevelek minden programhoz | Külön postafiókok kérdések megválaszolásáhozTelefonszámok közzététele a weboldalon és a pályázati felhívásokban, a visszajelzés és útmutatás elősegítéséreEgyüttműködés a nemzeti kapcsolattartó pontokkal a programokkal kapcsolatos tájékoztatás területén | Külön help-desk a potenciális pályázóknak nyújtandó útmutatáshoz (2008-ban 250 elektronikus levél és 80 telefonhívás feldolgozása)Együttműködés a nemzeti kapcsolattartó pontokkal a programokkal kapcsolatos tájékoztatás területénA pályázati felhívásokkal és a használandó űrlapokkal kapcsolatos tájékoztatás céljára létrehozott külön weboldalInformációs csomagok, CD-k és poszterek előállítása |

A Közösség mint a közösségi programok előmozdítójának láthatósága | Évente több mint 30 információs napKülön erre a célra létrehozott weboldal, melynek a pályázati felhívásokkal foglalkozó részét 200000 látogató kereste felA brüsszeli Európai Információs Napok mellett nemzeti információs napok szervezése | Több információs nap / tájékoztató/ workshop megszervezése (pl. információs napok az LLP és a Kultúra területén megvalósított programokkal kapcsolatban; médiafesztiválok; projektindító ülések az LLP projektek projektgazdáival, az Erasmus Mundus konzorciumok éves ülései)Támogatás a nemzeti kapcsolattartó pontok által szervezett rendezvények számáraKülön weboldal, 2008-ban több mint 300000 látogatóval | 2008 során 16 információs nap Európa-szerte, 2400 résztvevővelKülön erre a célra létrehozott weboldal, egyre növekvő számú látogatóval2007-ben szakértői munkacsoportok 23 munkaértekezlete (1600 meghívott)Külön hálózat létrehozása (nemzeti kapcsolattartó pontok) a programokkal kapcsolatos információcsere elősegítésére |

Eredmények terjesztése | A projektek adatlapjainak közzététele a weboldalonProjekt-kiadványok és videó-beszámolók közzététele válogatott témakörökbenProjektekre vonatkozó példák bemutatása az információs napokon | A kiválasztási eredmények közzététele a weboldalon közvetlenül a kiválasztási határozatok meghozatalát követően, majd ezután egyéni kiértesítés az eredményekrőlA sikertelen pályázók egyéni értesítése az elutasítás okairólA legjobb gyakorlatok és gyűjtemények közzététele a weboldalonA projektekkel kapcsolatos jelentésekből kigyűjtött információk terjesztése a szélesebb körű nyilvánosság részére. Az ügynökség részvétele az információk terjesztését szolgáló eszközök kidolgozásában (EVE-projekt) | Jelentős javulás a sikeres és sikertelen pályázóknak küldött visszajelzésekbenÚtmutatás a pályázóknakÚtmutatás a kedvezményezetteknek a záró kifizetés előkészítésével kapcsolatban |

--------------------------------------------------