HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 225/6

Módosítás iránti kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

(2016/C 225/07)

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a módosítás iránti kérelem elleni felszólalásra.

AZ OLTALOM ALATT ÁLLÓ EREDETMEGJELÖLÉSEKHEZ/OLTALOM ALATT ÁLLÓ FÖLDRAJZI JELZÉSEKHEZ KAPCSOLÓDÓ TERMÉKLEÍRÁS NEM KISEBB JELENTŐSÉGŰ MÓDOSÍTÁSÁNAK JÓVÁHAGYÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

Az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti módosítás jóváhagyására irányuló kérelem

„KARP ZATORSKI”

EU-szám: PL-PDO-0105-01357 – 2015.7.30.

OEM ( X ) OFJ ( )

1. Kérelmező csoportosulás és jogos érdek

Lokalna Grupa Producencka Karpia Zatorskiego Plac Kościuszki 5 32-640 Zator POLSKA/POLAND Tel. +48 338412128, +48 602464243 Fax +48 338410585 E-mail: fishrzd@man.pl

A kérelmező csoportosulásnak – mint e termékkel kapcsolatban a vezető csoportosulásnak – jogos érdeke fűződik az e termékleírás módosításának jóváhagyására irányuló kérelem benyújtásához; ez a csoportosulás kérelmezte a „karp zatorski” elnevezés OEM-ként történő bejegyzését.

2. Tagállam vagy harmadik ország

Lengyelország

3. A termékleírás módosítással (módosításokkal) érintett rovata

— ☐ A termék elnevezése — ☒ A termék leírása — ☐ Földrajzi terület — ☐ A származás igazolása — ☐ Az előállítás módja — ☐ Kapcsolat — ☐ Címkézés — ☐ Egyéb [részletezze]

4. A módosítás típusa

— ☒ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető módosítása — ☐ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető oly módon történő módosítása, amelyre vonatkozóan nem tettek közzé egységes (vagy azzal egyenértékű) dokumentumot

5. Módosítás(ok)

A módosítás a „karp zatorski” húsának kémiai összetételére vonatkozó, az egységes dokumentum 3.2. pontjában szereplő információk újraszövegezéséből áll. Ennek során el kell hagyni a szárazanyag- és a nyershamutartalomra vonatkozó információt, továbbá értéktartományok formájában kell megadni a „karp zatorski” húsának összesfehérje- és nyerszsírtartalmát:

— összes fehérje – 17,0–19,3 %;

— nyerszsír – 3,2–5,9 %;

A szárazanyag- és a nyershamutartalomra vonatkozó információ csupán eseti jellegű, és nem befolyásolja a „karp zatorski” sajátos tulajdonságait. A „karp zatorski” sajátos tulajdonságait különösen a halhús összesfehérje- és nyerszsírtartalma tükrözi. A „karp zatorski” húsának kémiai összetételét a tenyésztés különböző szakaszaira vonatkozó követelmények betartása határozza meg, beleértve a természetes gabonatakarmányokkal való etetést is. A „karp zatorski” húsának kémiai összetételét meghatározzák továbbá a tenyésztés helyéül szolgáló földrajzi terület sajátos jellemzői, nevezetesen a felszíni vizek sűrű hálózata, a jó minőségű talajvíz, a mérsékelt éghajlat és a differenciált talajtakaró. A terület egyedülálló minőségét az is bizonyítja, hogy szerepel a Natura 2000 természetvédelmi programban. A dokumentum eredeti szövegében a tenyésztési ciklus egy adott szakasza során mért értékek szerepeltek a „karp zatorski” húsának kémiai összetételénél. Ezek az értékek nem reprodukálhatók két tizedesjegy pontossággal. Így született javaslat arra, hogy a „karp zatorski” húsa kémiai összetételének meghatározása céljára az összes fehérje és a nyerszsír esetében értéktartomány kerüljön bevezetésre. A javasolt módosítást szükségessé teszik továbbá a „karp zatorski” húsának kémiai összetételében mutatkozó ingadozások is, amelyek a takarmányozás intenzitását, a gabonatakarmány típusát (a búza, az árpa, a tritikálé és a kukorica arányát) – a termékleírásban foglalt követelményeknek megfelelően –, valamint a halak által fogyasztott természetes táplálékok mennyiségét is tükrözik, amely utóbbi az adott évre jellemző természeti viszonyoktól függ.

A „karp zatorski” húsának kémiai összetételénél a szárazanyag- és a nyershamutartalom elhagyása, valamint az összesfehérje- és a nyerszsírtartalom értéktartományának bevezetése nem befolyásolja a „karp zatorski” sajátos tulajdonságait vagy ízét.

Emellett a „karp zatorski” sajátos tulajdonságaira vonatkozó információk a paraméterértékek változása nélkül átkerültek az 5.2. pontból a 3.2. pontba.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„KARP ZATORSKI”

EU-szám: PL-PDO-0105-01357 – 2015.7.30.

OEM ( X ) OFJ ( )

1. Elnevezés

„Karp zatorski”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Lengyelország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.7. osztály: Friss hal, puhatestűek és rákfélék, valamint ezekből készült termékek

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A „karp zatorski” (Cyprinus carpio) a tiszta „karp zatorski” vonal, valamint a tiszta magyar, jugoszláv, gołyszi és izraeli (Dor-70) vonalak keresztezésével létrejött hibrid. A „karp zatorski” élő hal, amelyet frissen, feldolgozás előtt értékesítenek. A „karp zatorski” tenyésztése kizárólag – talajanyagok felhasználásával kialakított – pontytavakban, a kétéves tenyésztési cikluson alapuló zatori tenyésztési módszer szerint történik.

Küllem:

— az értékesíthető hal testtömege: 1 100–1 800 gramm,

— szín: olajzöld vagy olajzöldes kék,

— pikkelyzet: tükrös pikkelyek dárda-, csík- vagy nyeregalakban elrendezve,

— tömör alak,

— keresztmetszetindex: 2,2–2,4,

— gyors növekedés,

— halhúshozam: 61–64 %,

— állapotfaktor (Fulton-faktor): 3,9–5,0,

— a húsnak nincs iszapszaga, hanem frisshal-illata és zamatos íze van,

— takarmányértékesítési arány gabonák esetében: 5,

— megmaradási arány: 86 %,

— a halak a betegségekkel szemben az átlagosnál ellenállóbbak.

A „karp zatorski” húsának kémiai összetétele:

— összes fehérje: 17,0–19,3 %,

— nyerszsír: 3,2–5,9 %.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

A halak túlnyomórészt a tavakban természetes módon rendelkezésre álló táplálékot fogyasztják. A szóban forgó területen található pontytavak magas termékenységi rátájának köszönhetően a halak táplálkozása a tavakban természetes módon rendelkezésre álló táplálékon alapul. Ezt a tenyésztés valamennyi fázisában csak természetes gabonatakarmánnyal (búza, árpa, tritikálé, kukorica) egészítik ki, amelynek legalább 70 %-a a 4. pontban meghatározott területről származik, és amely a sajátos talaj- és éghajlati jellemzőknek köszönhetően kiemelkedő minőségű, és a szigorú egészségügyi előírásoknak is megfelel. A gabona vásárlása során figyelembe veszik a minőséget, illetve a nedvességtartalmat, amely nem haladhatja meg a 11 %-ot. A „karp zatorski” tenyésztési területén kívül vásárolt takarmányt kizárólag abban az esetben használnak, ha a 4. pontban meghatározott területről származó takarmány mennyisége nem elegendő. A „karp zatorski” tenyésztése során mesterséges eredetű takarmányt vagy takarmánykiegészítőt nem használnak.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

A „karp zatorski” teljes tenyésztési ciklusa kötelezően a 4. pontban meghatározott földrajzi területen megy végbe. A „karp zatorski” tenyésztési ciklusa a következő öt szakaszból áll:

1. Ívás

2. A nyári lárvák nevelése

3. Az őszi lárvák nevelése és teleltetése

4. A pontyok áthelyezése kereskedelmi célú tavakba

5. A ponty áthelyezése a haltároló egységekből

3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok

—

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

A „karp zatorski” elnevezést élő hal értékesítése céljából használják, és a gépjárművekkel, szállítótartályban történő nagykereskedelmi célú halszállítás esetében ezt tüntetik fel a számlákon, az átvételi elismervényeken és a szállítóleveleken, és az elnevezés a gépjárművön vagy a tartályon is megjelenhet. A kiskereskedelmi egységekben a halakat speciális, oxigénnel ellátott tartályokba helyezik. A tartályokon a „karp zatorski” felirat tisztán, kivehetően olvasható.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

A „karp zatorski”-t három, a Kis-Lengyelországi Vajdaság nyugati részén elhelyezkedő településen, Zatorban és Przeciszówban (oświęcimi járás), valamint Spytkowicében (wadowicei járás) tenyésztik. A szóban forgó terület 134 km2, de a tenyésztés főként Zator településen összpontosul.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

A zatori halászat és pontytenyésztés kezdetei a 11. század végére és a 12. század elejére tehetők, és a halászat, valamint – később – a haltenyésztési ágazatok ezen a területen azóta is folyamatosan fejlődnek. A maga nemében ez a legrégebbi központ a régióban. A vízfolyások sűrű hálózata (a Soła és a Skawa folyó, illetve a Visztula felső szakasza), a ponty táplálékául szolgáló négy fő gabonafajta termesztéséhez megfelelő talajfeltételek, a mérsékelt éghajlat, valamint az az adottság, hogy a halat Krakkóba, illetve a környező területekre vízi úton lehet szállítani, mind kedvezően hatottak a haltenyésztés fejlődésére. A tavakat a folyók mentén, gyöngysorszerűen alakították ki. Ez elősegítette a víz gravitációs be-, illetve kifolyását, ideértve a tófenékek kiszáradását is. A haltenyésztés az első világháborút követően jelentős fejlődésnek indult. Először újjáépítették a háború alatt megsemmisült tavakat, új technológiákat vezettek be, szabályozták a hal kiskereskedelmét, Krakkóban pedig megnyílt az első halkereskedés. 1946-ban a zatori állami vagyont a Jagelló Egyetem vette át, és létrejött a Zootechnikai Intézet, ahol a ponty hozamának növelésére irányuló munka folyt.

A ponty őshonos vonalát, amelyet 1955 óta belterjesen tartottak, és kereskedelmi forgalomba sohasem került, a 4. pontban leírt földrajzi területen tenyésztették. A helyi haltenyésztők és tudósok megfigyeléseikre, kutatásaikra, illetve tapasztalatukra alapozva keresztezték a tiszta „karp zatorski” vonalat olyan vonalakkal, amelyek a területre jellemző feltételekhez a legjobban alkalmazkodtak. 1946-tól fokozatosan bevezették a zatori tenyésztési módszert, amely kétéves rendszeren alapul, és az első évben a halak testtömegének 60-ról 150 grammra való emelkedését eredményezi, ráadásul ennél a módszernél a megmaradási arány a 86 %-ot is elérheti. Ez a módszer a régió vizeivel – mint gazdag természetes táplálékforrásokkal – együtt lehetővé tette a pontytenyésztési ciklus két évre történő lerövidítését. Ezzel 1 100–1 800 gramm tömegű pontyokat lehet tenyészteni, mivel kiaknázhatóak a tenyésztési ciklus második évében a halnövekedésben rejlő jelentős lehetőségek. A „karp zatorski” tenyésztésével összefüggő munkafolyamatok többségét manuálisan végzik, így e folyamatok során az emberi tudás és tapasztalat lényeges szerephez jut. A mezőgazdasági termelők sokévnyi tapasztalatuknak köszönhetően képessé váltak arra, hogy a tenyésztési folyamatot alkotó különböző tevékenységeket elvégezzék; ilyen például a tavakban a kiindulási hektáronkénti 200 000 lárvás állománysűrűség kiválasztása, amely által csökken a betegségek terjedésének kockázata, kisebb mértékű lesz az állománypusztulás, a természetes táplálékforrásokat pedig a leghatékonyabban használják ki. Szintén igen lényeges az a képesség, hogy a gabonatakarmány szemcseméretét, illetve adagolását a halak testtömegéhez igazítsák.

A 4. pontban meghatározott földrajzi terület alább bemutatott jellemzőinek jelentős szerepük van a haltenyésztés kedvező feltételeinek kialakításában és a „karp zatorski” sajátos tulajdonságainak megszabásában.

A „karp zatorski” tenyésztési területére főként a vízfolyások sűrű hálózata, az egyes tavakhoz vizet juttató vízgyűjtő árkok és csatornák által kiegészített folyóhálózat jellemző. Zator település területének mintegy 22 %-át borítják halastavak. A tavak természetes termékenységének aránya magas, azaz a biomassza gyorsan növekszik. Ezen a területen a pontytavak a halakat gazdagon ellátják természetes táplálékkal (zooplankton, fitoplankton, illetve bentosz). A 4. pontban meghatározott földrajzi területen található számtalan kisebb-nagyobb tó alkotta rendszerek miatt ez a terület „Dolina Karpia” (Pontyvölgy) néven közismert.

A „karp zatorski” tenyésztési területe az Elő-Kárpátok hidrogeológiai régiójához tartozik. A talajvíztükör 5–10 m mélyen van a felszín alatt. A víztartó réteg átlagos vastagságát 4,8 méterre becsülik, szivárgási együtthatója 244/24 h. A vizek jó minőségűek (I.B. osztály).

A „karp zatorski” tenyésztési területe a közép-európai éghajlati zónában, a Kárpátok éghajlati régiójában, a mérsékelten meleg éghajlati szint alsó részében helyezkedik el. A terület éghajlatát kontinentális, illetve tengeri hatások egyaránt érik. Az éghajlatra a hegyvidéki területek közelsége is hatással van. A vegetációs időszak (amikor a napi átlaghőmérséklet 5 °C fölött van) 224 napig, az intenzív vegetáció időszaka pedig (amikor a napi átlaghőmérséklet 10 °C fölött van) április végétől október közepéig tart; a fagymentes napok száma 172.

Arra a területre, ahol a „karp zatorski”-t tenyésztik, igen differenciált talajtakaró jellemző: barna erdőtalajok és pszeudo-podzoltalajok, folyami iszap, gley-talajok, feketeföldek, valamint tőzeges és lápos talajok.

Azt a területet, amelyen a „karp zatorski”-t tenyésztik, különösen tiszta levegője, illetve ritka fajokkal büszkélkedő, gazdag állat- és növényvilága teszi egyedülállóvá. Az élővilág e gazdagságának köszönhetően a Lengyel Madárvédelmi Társaság (OTOP) a Birdlife International nemzetközi madárvédelmi szervezet kritériumai alapján ezeket a területeket – a Skawa folyó völgyének alsó szakaszát (PL 125) – mint különleges természetvédelmi területet a Natura 2000 hálózathoz tartozónak nyilvánította. A hálózat kulcsszerepet tölt be az Európai Unió természeti erőforrásainak a megóvásában.

A „karp zatorski” kivételes minősége a tenyésztés helyéül szolgáló földrajzi terület természeti adottságaival szorosan összefügg. A „karp zatorski” minősége nem csupán a természeti környezet egyedülálló adottságaiból fakad, hanem a helyi haltenyésztési hagyományokból és technikákból is. Kizárólag az előbb említett tényezők együttes előfordulása teszi lehetővé a sajátos tulajdonságokkal rendelkező pontyok tenyésztését. A természeti tényezőknek köszönhetően a halastavak elegendő mennyiségű, kiemelkedő minőségű természetes táplálékkal szolgálnak. A „karp zatorski” tenyésztési területe emellett négy fontos gabonafajta termesztéséhez is kedvező talaj- és éghajlati feltételekkel rendelkezik. Különösen a tavak kiemelkedően termékeny jellegének köszönhető, hogy a halak étrendje természetes táplálékon alapul, amelyben mesterséges takarmányt és takarmánykiegészítőket nem használnak. A kórokozók jelenléte a tavak nagy arányú termékenységének, illetve a könnyen erjedő, szénhidrátban gazdag mesterséges táplálék hiányának köszönhetően csekély. Ez hatással van a „karp zatorski” egészségére, valamint a termék kivételes érzékszervi jellemzőire. Ennek különösen a frisshal-illat és a hal zamatos íze az eredménye. A fentebb jellemzett földrajzi terület tulajdonságai azt is jelentik, hogy az így tenyésztett halak keresztmetszetindexe, valamint húsfejlődése ideális, amint azt a magas állapotfaktor is mutatja. A „karp zatorski” tenyésztése a hal származási helyével szorosan összefügg, mivel a természetes vízfolyások és víztestek (ideértve a folyókat és azok mellékfolyóit) közelsége azt jelenti, hogy a terület a haltenyésztéshez szükséges vízben bővelkedik. Az ilyen nagy és jól működő halastavakból álló telepek létrehozását a terület talaja tette lehetővé. A talajok, amelyeken a tavakat kialakították, az éghajlati feltételek (különösen a hosszú vegetációs időszak), valamint a természetes táplálék bősége és minősége közvetlenül hatnak a tavak magas természetes termékenységére (azaz a takarmányozás nélkül lehalászható halak hektáronkénti mennyiségére), amely 150-300 kg/ha között változik. A „karp zatorski” egyedülálló minősége annak is köszönhető, hogy a helyi haltenyésztők és tudósok megfigyeléseik, kutatásaik, illetve tapasztalatuk alapján kiválogatták a területre jellemző feltételekhez legjobban alkalmazkodó pontyokat. Így tenyésztették, majd keresztezték a tiszta „karp zatorski” vonalat a tiszta magyar, jugoszláv, gołyszi és izraeli (Dor-70) vonalakkal. Az így kapott utódoknak kiváló tenyésztési jellemzőik vannak, például magas megmaradási arány és jó takarmányértékesítés, amit az alacsony takarmányhasznosítási arányok tükröznek. A heterózishatás azt jelenti, hogy a halak gyorsabban növekednek, a betegségekkel szemben ellenállóbbak, jobb a húshozamuk és a helyi természeti feltételekhez nagyon jól alkalmazkodtak. A 4. pontban meghatározott környezeti feltételekhez igazított zatori tenyésztési módszerrel olyan termék állítható elő, amely sajátos tulajdonságokkal rendelkezik. A tenyésztési időszak két évre történő csökkentése által vált lehetővé olyan fiatal pontyok tenyésztése, amelyek íze és érzékszervi jellemzői kitűnőek, húsának zsírtartalma pedig alacsonyabb azoknak az idősebb, kereskedelmi forgalomban lévő halaknak a húsáénál, amelyeket az általánosan elterjedt hosszabb tenyésztési ciklusban tenyésztenek. A „karp zatorski” attól nyeri el a más földrajzi területeken tenyésztett pontyoktól jól megkülönböztethető, zamatos ízét, hogy a halak fiatalok. Ez a hús minőségét és érzékszervi jellemzőit is meghatározza, márpedig a fogyasztók ezeket igen nagyra tartják. A „karp zatorski” tulajdonságai a fogyasztók elismerésével találkoznak, amit az is mutat, hogy ennek a halnak az ára a más földrajzi területekről származó pontyénál 10–15 %-kal magasabb.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(e rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

http://www.minrol.gov.pl/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Zlozone-wnioski-o-rejestracje-Produkty-regionalne-i-tradycyjne/OGLOSZENIE-MINISTRA-ROLNICTWA-I-ROZWOJU-WSI-z-dnia-3-czerwca-2015-roku

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.