HU    HU 
 
 
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG   
Brüsszel, 2015.5.22.  
COM(2015) 214 final  
  
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK  
a 2006/112/EK tanácsi irányelv 395. cikkének megfelelően   
 
2 A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK  
a 2006/112/EK tanácsi irányelv 395. cikkének megfelelően  
1. ELŐZMÉNYEK  
A közös hozzáadottértékadó -rendszerről szóló, 2006.  november  28-i 2006/112/EK 
tanácsi irányelv (a továbbiakban: a héairányelv) 395.  cikke értelmében a Tanács, a 
Bizottság javaslata alapján, bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra,  
hogy az irányelvben foglalt rendelkezésektől eltérő különös intézkedéseket vezessen 
be a hozzáadottérték -adó beszedésének egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -
kikerülések megelőzésére. Mivel ezen eljárás a hozzáadottérték -adó általános 
alapelveitől  való eltérésről rendelkezik, az Európai Bíróság következetes ítélkezési 
gyakorlatának megfelelően1 ezen eltéréseknek arányosaknak és korlátozott 
hatályúaknak kell lenniük.  
A Bizottságnál 2015. február 12 -én iktatott levelében Olaszország felhatalmazást 
kért a héairányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés bevezetésére. Az említett irányelv 
395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2015. március 16 -án kelt 
levelében tájékoztatta a többi tagállamot Olaszország kérelméről. A Bizottság 2015. 
március 17 -én kelt levelében értesítette Olaszországot arról, hogy birtokában van a 
kérelem elbírálásához általa szükségesnek ítélt valamennyi információnak.  
Olaszország kérelmében a fordított adózás alkalmazásának engedélyezését kéri az 
úgynevezett kiskereskedelmi l áncok valamennyi beszerzésére.  
2. FORDÍTOTT  ADÓZÁS  
A héairányelv 193. cikke értelmében a hozzáadottérték -adó megfizetésére kötelezett 
személy a termékértékesítést vagy szolgáltatást végző adóalany. A fordított adózás 
célja, hogy arra az adóalanyra hárítsa az adófizetési kötelezettséget, akinek a részére 
a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás történt.  
3. A KÉRELEM  
Olaszország a héairányelv 395. cikke értelmében kérelmezi, hogy a Tanács a 
Bizottság javaslata alapján hatalmazza fel arra, hogy a héairányelv 193 . cikkétől 
eltérő különös intézkedésként fordított adózást alkalmazhasson az úgynevezett 
kiskereskedelmi láncok beszerzéseire, vagyis az intézkedés a tevékenységi kódjuk 
alapján meghatározott hipermarketekre, szupermarketekre és diszkontáruházakra 
(hard di scount) vonatkozna. Az eltérés az említett kiskereskedelmi láncok számára 
szállított, végső fogyasztóknak történő értékesítésre szánt valamennyi típusú 
fogyasztási cikkre alkalmazandó lenne. Az intézkedés – amely a Tanács engedélyétől 
függ – még nem lépett  hatályba Olaszországban.  
4. A BIZOTTSÁG  ÁLLÁSPONTJA  
Ha a Bizottsághoz a 395. cikk szerinti kérelmek érkeznek be, megvizsgálja azokat 
annak biztosítására, hogy megfelelnek -e az ilyen kérelmek jóváhagyásához 
szükséges alapvető feltételeknek, vagyis hogy a java solt különös intézkedés 
                                                            
1 Lásd pl. a Bíróság C -489/09. számú ügyben hozott ítéletének 27. pontját.  
 
3 egyszerűsít -e eljárásokat az adóalanyok és/vagy az adóhatóság számára, vagy hogy a 
javaslat megakadályozza -e az adócsalás vagy adókikerülés bizonyos típusait. Ebben 
az összefüggésben a Bizottság mindig is a visszafogott és elővigyáz atos 
megközelítést részesítette előnyben annak érdekében, hogy az eltérések ne ássák alá 
az általános héarendszer működését, korlátozott legyen az alkalmazási körük, 
továbbá szükségesek és arányosak legyenek.  
A szakaszos fizetés elvétől való bármilyen elté rés ezért csak végső eszközként és 
sürgősségi intézkedésként alkalmazható bizonyított csalások esetén, továbbá 
garanciát kell nyújtania az engedélyezett eltérés szükségességét és kivételes jellegét, 
az intézkedés időtartamát, valamint az érintett termékek különleges jellegét illetően. 
A fordított adózási eljárás nem használható szisztematikusan a tagállami 
adóhatóságok által ellátott felügyelet hiányosságainak ellensúlyozására.  
Ennek ismeretében emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság – elveinek megfelelőe n – 
csak akkor mérlegeli a fordított adózás alkalmazását megengedő eltérést, ha a szóban 
forgó áru egyébként nem kerülhetne el a végső fogyasztókig, a szállítói lánc elején 
álló, gyenge adóalanyt megbízható adóalany váltja fel, és nem áll fenn annak a 
kock ázata, hogy a csalás áthelyeződik a kiskereskedelmi szintre vagy olyan 
tagállamokra, amelyek nem alkalmazzák a fordított adózást.  
A kérelem Olaszország által biztosított makrogazdasági adatokon alapul, amelyek azt 
jelzik, hogy az adókikerülés mértéke a kis kereskedelmi ágazatban körülbelül 11  %-
kal alacsonyabb, mint a gazdaság egészében (16,04  % a 27,12  %-hoz képest). Az 
adókötelezettségnek a kiskereskedelem egy részére (vagyis a kiskereskedelmi 
láncokra) történő áthelyezésétől Olaszország a héabevétel növek edését várja.  
Először, a Bizottság kételkedik abban, hogy a fordított adózás ilyen általános és 
differenciálatlan alkalmazása rendkívül nagyszámú – ebben az esetben alapvetően 
végső fogyasztásra szánt – termékre olyan különös intézkedésnek tekinthető, amel y 
még megfelel a héairányelv 395. cikkének.  
Másodszor, szükség esetén arra is rá lehet mutatni, hogy a kiskereskedelmi láncok 
beszállítói tekintetében, amelyek részben maguk is nagy - vagy közepes méretű 
vállalatok, nincs bizonyíték az esetleges csalással ö sszefüggő problémák jellegére 
vagy mértékére vonatkozóan. Következésképp nem lehet abból kiindulni, hogy 
ebben az esetben a fordított adózás megfelelő intézkedés, mivel – bár megfelelő lehet 
például a körhintacsalás esetén – nem jelent megoldást a csalás m inden formájával 
szemben (például az úgynevezett feketegazdaságban, amelynek keretében semmilyen 
héakötelezettség teljesítésére nem kerül sor) illetőleg általánosabban a héabevétel -
kiesés más eseteiben. A jelen esetben a Bizottságnak komoly kétségei vannak  afelől, 
hogy a kért intézkedésnek az olasz hatóságok által várt pozitív hatása lenne.  
Emellett az olasz hatóságok nem bizonyították, hogy a szóban forgó áru jellege 
olyan, hogy az ellenőrzés hagyományos ellenőrzési eszközökkel nem lenne 
elvégezhető és ezért indokolná a fordított adózás alkalmazásának szükségességét.  
Amennyiben a fogyasztói piac jelentős része tekintetében a végső fogyasztásra szánt 
árukkal összefüggő teljes héafizetési kötelezettség a kiskereskedelmi szintre 
helyeződne át, ennek követke ztében valószínűleg csalás is ezen a szinten fordulna 
elő, és nincs garancia arra, hogy az intézkedésnek tényleges pozitív hatása is lesz. 
Emellett az intézkedés ahhoz vezethet, hogy a csalás más tagállamokra helyeződik át, 
mivel az áruk a fordított adózás  keretében (gazdasági értelemben) héamentesen 
lennének beszerezhetők és azokat az Európai Unióban bárhol értékesíteni lehetne a 
feketepiacon.  
 
4 Mindezek alapján a Bizottság azt az álláspontot képviseli, hogy a szóban forgó 
terület tekintetében az eltérés nem  indokolt.  
5.  KÖVETKEZTETÉS  
A fent említettek alapján a Bizottság ellenzi Olaszország kérelmét.