Ajánlás A TANÁCS VÉLEMÉNYE az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikke harmadik bekezdésének megfelelően Litvánia konvergencia-programjáról (2004-2007)

(a Bizottság előterjesztése)

MAGYARÁZÓ FELJEGYZÉS

A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet [1] kimondja, hogy a kívülálló tagállamoknak, akik nem vezették be a közös valutát, a Szerződés 99. cikkének értelmében a többoldalú felügyelet céljából rendszeres időközönként konvergencia-programokat kell a Tanácshoz és a Bizottsághoz benyújtaniuk.

[1] HL L 209. szám, 1997.08.02., Valamennyi, a szövegben említett dokumentum a következő internetes címen érhető el: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

E rendelet 9. cikkének megfelelően a Tanácsnak a Bizottság és a Szerződés 114. cikkével létrehozott bizottság (a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság) értékelése alapján minden egyes konvergencia-programot meg kell vizsgálnia. A Tanácsnak, a programok megvizsgálása után, a Bizottságtól kapott ajánlás alapján és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően azokat véleményeznie kell. A rendelet értelmében a tagállamoknak évente be kell nyújtaniuk konvergencia-programjuk naprakésszé tett változatát, amelyet a Tanács ugyanezen eljárásoknak megfelelően szintén megvizsgálhat.

Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott tíz ország eltéréssel rendelkezik, és így a közös valutát még nem vezette be. Az új tagállamok kötelezettséget vállaltak arra, hogy konvergencia-programjukat 2004. május 15-éig, annak első naprakésszé tett változatát pedig 2004 végéig benyújtják.

Litvánia a 2004-től 2007-ig terjedő időszakra szóló konvergencia-programját 2004. május 14-én nyújtotta be. A 2004-es tavaszi előrejelzés eredményeit figyelembe véve, és tekintettel a magatartási kódexre [2], valamint a Bizottság 2002. november 27-i, a költségvetési politikák szorosabb összehangolásáról szóló, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez címzett közleményében megállapított elvekre [3], a Bizottság szolgálatai elvégezték e program technikai értékelését. Az értékelés eredményei a következők:

[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a stabilitási és konvergencia-programok tartalmáról és formájáról szóló felülvizsgált véleménye, az ECOFIN 2001. július 10-i megjegyzésével.

[3] COM(2002) 668 végleges, 2002.11.27.

Litvánia első, a 2003-től 2007-ig terjedő időszakra szóló konvergencia-programját 2004. május 14-én nyújtotta be. A program nem tesz nyíltan említést az országnak az euró bevezetésével és az ERM II tagsággal kapcsolatos stratégiájáról, jóllehet a hatóságok több alkalommal is jelezték, hogy az eurózónába nem sokkal a csatlakozást követően kívánnak belépni, ami feltételezi az EMR II-ben való mielőbbi részvételt a jelenlegi árfolyamrendszer valamennyi jellemzőinek megőrzése mellett.

A program alapvetően eleget tesz a stabilitási és konvergencia-programok tartalmáról és formájáról szóló, felülvizsgált magatartási kódex [4] adatszolgáltatási követelményeinek.

[4] A magatartási kódex programhoz csatolt táblázatai - kisebb kivételektől eltekintve - minden kötelező adatot tartalmaznak, és néhány, a kódexben említett szabadon választható információt is. A program 4. táblázatának költségvetési prognózisainál a kiadások bontása nem elég részletes. Emellett a program az inflációról továbbra is a fogyasztói árindex (CPI) alapján ad számot, míg a melléklet 1. táblázatában a harmonizált fogyasztóiár-index (HICP) alapján megadott prognózisoknak kellene szerepelniük. A rubelmegtakarításokban elszenvedett veszteségek kompenzálásának és az ingatlanok után fizetett kárpótlásoknak a számviteli kezelése további elemzést érdemel.

A programban ismertetett középtávú makrogazdasági forgatókönyv erőteljes GDP-növekedést prognosztizál, különösen 2004-re és 2005-re, amikor azt mintegy 7%-ban irányozza elő. Távolabbra tekintve a növekedés üteme valamelyest lelassul, 2006-ban és 2007-ben körülbelül 6,5%-ra, de továbbra is a nemzeti hatóságok becslései szerinti potenciális szint felett marad. Az előrejelzések szerint a növekedés legfőbb húzóerejét a jövőben is a belső kereslet jelenti, elsősorban a beruházások és a magánfogyasztás jelentős növekedésétől vezérelve. A programnak a 2005-ig terjedő időszakra szóló makrogazdasági prognózisai és a külső konjunktúrára vonatkozó feltételezései alapvetően összhangban vannak a Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzésével; ez alól csak a 2005-ös év képez részben kivételt, amikorra is a program 7,3%-os GDP-növekedést prognosztizál, a Bizottság szolgálatai által jelzett 6,6%-kal szemben. A program időhorizontjában nem lehet kizárni a vártnál alacsonyabb növekedés kockázatát sem, ami a leginkább veszélyeztetheti a tervezett költségvetési konszolidáció megvalósítását.

Az elmúlt években Litvánia inflációs teljesítménye kedvező volt. Az éves átlagos infláció 1999 óta 2% alatt maradt, amit az árfolyamok, illetve a bérek és a termelékenység kedvező alakulása nagyban befolyásolt. Ezekhez a tényezőkhöz adódott még hozzá a távközlési ágazatot jellemző fokozódó verseny, hozzájárulva a 2003-as 1,1%-os deflációhoz (HICP). A 2002-ben kezdődött deflációs tendencia az idén várhatóan megfordul, amiben jelentős szerepet játszanak a csatlakozás követelményeként a jövedéki és általános forgalmi adót érintő változtatások. Az éves átlagos infláció 2004-ben várhatóan eléri a 0,9%-ot, és 2007-re fokozatosan 2,5%-ra kúszik fel. A litas nominális árfolyama 1999 óta mintegy 50%-kal erősödött, kezdetben a dollárhoz, 2002 februárja óta az euróhoz való rögzítésének köszönhetően. A rövid lejáratú pénzpiaci kamatok és a hosszú távú kötvényhozamok 2002 és 2003 folyamán egyaránt csökkenő tendenciát követtek. A pénzpiaci kamatok az elmúlt évben stabilizálódtak, alapvetően az euró-pénzpiaci folyamatokkal összhangban, a rövid lejáratú kamatoknak az eurózónához viszonyított különbözete pedig 2003 vége óta körülbelül 60 bázisponton maradt. A hosszú távú államkötvények hozamkülönbözete 2004 első hónapjaiban elérte az 55-65 bázispontot.

A program a középtávú költségvetési stratégia legfőbb célkitűzését ,az államháztartási egyenleg ciklikus hatásoktól megtisztított egyensúlyának elérésében" határozza meg. Mindamellett, bár az államháztartás hiányára vonatkozó célokat minden egyes évben a GDP 3 százalékában rögzített referenciaérték alatt határozták meg, azok nem konzisztensek a program időtartamára tervezett egyensúly közeli helyzettel. Különösen az államháztartás hiánya a 2003-as GDP 1,7%-áról 2004-re várhatóan 2,7%-ra emelkedik, majd 2007-re fokozatosan 1,5%-ra csökken. A 2004-es deficitcél megegyezik a 2003-as előcsatlakozási gazdasági programban (PEP) és a 2003 decemberében elfogadott 2004-es költségvetésben előirányzott 2,9%-kal. A 2005-re és 2006-ra vonatkozó célok nem változtak a PEP-hez képest. A program 2003-hoz képest 2007-re a bevételek és a kiadások GDP-hez viszonyított arányában egyaránt növekedését prognosztizál. A bevétel/GDP arány 2 százalékpontos emelkedése alapvetően a nem adóból származó bevételek számottevő növekedésének tudható be. A program nem tesz említést az adóarány növelését célzó, jelentősebb új intézkedésről, ugyanakkor a ráta emelkedését irányozza elő. A kiadás/GDP arány ugyanezen időszak alatt az előrejelzések szerint 1,8 százalékponttal növekszik, ami teljes egészében a magasabb elsődleges kiadásoknak tudható be, amit várhatóan csak kismértékben ellensúlyoz majd a kamatkifizetések csökkenése.

A költségvetési eredmények a prognosztizáltnál rosszabbak lehetnek. Különösen a már említett kedvezőtlen makrogazdasági folyamatok, valamint az év első felében a tervezettnél jobban alakuló költségvetési helyzetre adott válaszként a - múltban már megtapasztalt - túlköltekezés kockázata veszélyezteti a 2004-2005-re előirányzott költségvetési célok megvalósítását. Így a programban ismertetett költségvetési politika hatása nem biztos, hogy elégséges biztonsági tartalékot nyújt ahhoz, hogy a rendes makrogazdasági fluktuációk mellett a hiányt a GDP 3%-ában meghatározott küszöbérték alatt tartsa, legalábbis a program első éveiben.

Az államadósság GDP-hez viszonyított aránya a 2000-es 23,8%-ról 2003-ra egyenletesen 21,5%-ra csökkent, a 2000-ben megkezdett költségvetési konszolidációs pálya és a kedvezőbb hitelfeltételek eredményeként. A program az adósságráta kezdeti növekedését 2004-ben közel 1 százalékpontban irányozza elő, a költségvetési hiány ugyanerre az évre prognosztizált növekedésének következményeként. Az adósságráta a program időtartamának fennmaradó részében várhatóan csökkenni fog, és 2007-ben 21% körül stabilizálódik.

A program áttekinti a kormány strukturális reformprogramját, amely a munkaerőpiacra, valamint a nyugdíj- és egészségügyi ellátó rendszerre összpontosít. Mindent összevetve az ismertetett reformok ambiciózusak, és valószínűleg javítanak az államháztartás minőségén. A reformok egy része azonban, így az egészségügyi és a nyugdíjreform, rövidtávon jelentős költségekkel járhat, melyeket a program nem elemez kellőképpen.

Litvánia viszonylag kedvező helyzetben van ahhoz, hogy viselje a népesség elöregedésének költségeit, bár hosszabb távon jelentkezhetnek problémák. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága érdekében több olyan intézkedést is végrehajtanak, amelyek a népesség elöregedésének költségvetési vonzatán kívánnak enyhíteni, illetve a nyugdíj- és egészségügyi ellátó rendszerek modernizálását célozzák. Mindazonáltal továbbra is kockázati tényezőt jelentenek a nyugdíj- és egészségügyi reform rövidtávú költségei, valamint a fennálló függő kötelezettségek. A megfelelő elsődleges többlet megteremtése alapvető fontosságú ahhoz, hogy az államháztartás fenntarthatósága a jövőben is biztosított legyen.

Táblázat: A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

>TABELPOSITION>

Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta csatolt ajánlását a Litvánia konvergencia-programjáról szóló tanácsi véleményre, és azt a Tanácsnak megküldte.

Ajánlás A TANÁCS VÉLEMÉNYE az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikke harmadik bekezdésének megfelelően Litvánia konvergencia-programjáról (2004-2007)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre [5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

[5] HL L 209. szám, 1997.08.02., 1. o. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

ELFOGADTA EZT A VÉLEMÉNYT:

2004. [július 5-én] a Tanács megvizsgálta Litvánia konvergencia-programját, amely a 2004-től 2007-ig terjedő időszakra szól. A program alapvetően eleget tesz a stabilitási és növekedési programok tartalmáról és formájáról szóló, felülvizsgált magatartási kódex adatszolgáltatási követelményeinek.

A program alapját képező költségvetési stratégia célja, hogy ,a gazdaságpolitikai célok sikeres végrehajtásával elérje az államháztartási egyenleg ciklikus hatásoktól megtisztított egyensúlyát", jóllehet a programban szereplő deficitcélok csak részben tükrözik e stratégiát. Különösen a program a hiánynak alig 0,2 százalékpontos csökkenését prognosztizálja 2003 és 2007 között, amikor is az várhatóan a GDP 1,5%-ára mérséklődik. Ezt a GDP arányában kifejezett kiadások és bevételek növekedése eredményezi. A bevétel/GDP arány emelkedése a program időtartama alatt várhatóan eléri a 2 százalékpontot, elsősorban az EU pénzügyi támogatásához kapcsolódó, nem adójellegű bevételek számottevő növekedésének köszönhetően. Az adóbevételek várhatóan a GDP 0,4 százalékpontjával emelkednek, az útadó 2005-re tervezett megszüntetése ellenére, ami a becslések szerint ugyanabban az évben a költségvetés GDP arányában kifejezett bevételeinek 0,5%-os csökkenését eredményezi. Az elmúlt öt évben regisztrált számottevő csökkenést követően a kiadás/GDP arány a vizsgált időszakban valószínűsíthetően 1,8 százalékponttal emelkedik, ami teljes egészében az elsődleges kiadások növekedésének következménye lesz, és amit várhatóan csak kismértékben ellensúlyoz majd a kamatkifizetések előirányzott csökkenése. Az elsődleges kiadások növekedéséért részint az ,egyéb kiadások" - amelyek a GDP arányában várhatóan 0,9%-kal emelkednek, és elsősorban a közösségi költségvetésbe befizetett hozzájárulásokat takarják -, részint a transzferek és támogatások lesznek felelősek, amelyek a gazdálkodóknak nyújtott magasabb támogatások, a rubelmegtakarítások veszteségeinek kompenzálása és az ingatlanok után fizetett kárpótlások következményeként várhatóan a GDP 0,7%-ával emelkednek. A bruttó állóeszközfelhalmozás előreláthatólag jelentős mértékben - a GDP 1%-ával - növekszik a program első két évében, az előrejelzések szerint azonban 2007-re a GDP 3,1%-ára esik vissza, ami alig 0,2 százalékponttal haladja meg a 2003-as kiindulási szintet.

A program alapját képező makrogazdasági forgatókönyv viszonylag kedvező növekedési feltételezéseket tükröz. Ez különösen a 2005-re prognosztizált növekedési ütemre igaz, amit a 2003-as előcsatlakozási gazdasági programban szereplő 6,5%-ról a konvergencia-programban 7,3%-ra módosítottak. A programban középtávra előirányzott növekedés, bár óvatosabb, mint a program kezdeti időszakára prognosztizált, meglehetősen optimista. Az infláció mértékére vonatkozó előrejelzések reálisnak tűnnek.

A program szerint az államháztartás hiánya minden évben a GDP 3%-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. E célok ugyanakkor nem konzisztensek a program időtartamára tervezett egyensúly közeli helyzettel. Ehhez járul még, hogy a programban ismertetett költségvetési politika hatása nem nyújt elégséges biztonsági tartalékot ahhoz, hogy a rendes makrogazdasági fluktuációk mellett a hiányt a GDP 3%-ában rögzített küszöbérték alatt tartsa, legalábbis a program első éveiben. A költségvetési eredmények a prognosztizáltnál rosszabbak lehetnek. Különösen a már említett kedvezőtlen makrogazdasági folyamatok, valamint a tervezettnél több bevételre adott reakcióként - a múltban már megtapasztalt - túlköltekezés kockázata veszélyezteti az előirányzott költségvetési célok elérését.

Litvánia viszonylag kedvező helyzetben van ahhoz, hogy viselje a népesség elöregedésének költségeit, bár hosszabb távon jelentkezhetnek problémák. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága érdekében több olyan intézkedést is végrehajtanak, amelyek a népesség elöregedésének költségvetési vonzatán kívánnak enyhíteni, illetve a nyugdíj- és egészségügyi ellátó rendszerek modernizálását célozzák. Mindazonáltal továbbra is kockázati tényezőt jelentenek a nyugdíj- és egészségügyi reform rövidtávú költségei, valamint a rendezetlen függő kötelezettségek. A megfelelő elsődleges többlet megteremtése alapvető fontosságú ahhoz, hogy az államháztartás fenntarthatósága a jövőben is biztosított legyen.

A fentieket figyelembe véve, amennyiben a programban előirányzott növekedési ütem megvalósul, Litvániának ajánlott további lépéseket tennie a költségvetés egyensúly közeli helyzetének megteremtése érdekében, különös tekintettel jelentős fizetési mérleg hiányára, illetve a belső kereslet nyomására. Litvániának továbbá szigorúan végre kell hajtania költségvetését annak érdekében, hogy 2004-ben a 3%-os referenciaérték meghaladásának kockázatát csökkentse. Végül a Tanács a litván hatóságokat arra ösztönzi, hogy a tervezettnél magasabb bevételeket a hiánycsökkentés céljára használják fel.

Litvánia konvergencia-programjának legfontosabb előrejelzései:

>TABELPOSITION>