HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 06.07.2004 
COM(2004)457 végleges 
 
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE 
a bűnözés súlyos formái elleni fokozott küzdel em céljából az Euro just létrehozásáról 
szóló 2002. február 28-i tanácsi határozat jogi átvételér ől 
{SEC(2004)884} 
 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS  
A Nizzai Szerz ődéssel módosított EUSz 31. cikkének (2) bekezdése szerint a Tanács 
ösztönzi az Eurojust keretében történ ő együttm űködést, különösen azáltal, hogy 
lehetővé teszi számára a b űnüldöző hatóságok közötti helyes koordináció 
elősegítését. Az Eurojust a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén 
alapuló térség alapvet ő eleme (EUSz 29. cikk). 
Az Eurojustot a 2002. februá r 28-i tanácsi határozattal1 (a továbbiakban: „az Eurojust 
határozat”) az Európai Unió egy szerveké nt hozták létre a nnak érdekében, hogy 
ösztönözze és javítsa a tagállamokban folyó b űnügyi nyomozások és 
büntetőeljárások koordinációját, javítsa az  illetékes nemzeti hatóságok közötti 
együttműködést és támogassa ez utóbbiakat. 
Az Eurojust határozat mint olyan – szemben az Európai Unióról szóló szerz ődés 
(EUSz) 34. cikke (2) bekezdésének b) pon tja szerinti kerethatározattal – nem a 
nemzeti jogszabályok közelítésére irányul . Néhány tagállam esetében azonban a 
nemzeti jog módosítására lehet szüks ég ahhoz, hogy összhangba hozzák a 
határozattal. Az Eurojust határo zat 42. cikke szerin t ezt „a lehet ő leghamarabb és 
minden esetben legkés őbb 2003. szeptember 6-ig” el kell végezni. 
Mind az Európai Tanács, mind a Tanács számos alkalommal felhívta a figyelmet az 
Eurojust fontos szerepére a terrorizmus elleni harcba n. Ennek egy példája a 2002. 
december 19-i tanácsi határozat, amely a terrorizmus elleni harcra szakosodott nemzeti kapcsolattartóka t rendel az Eurojusthoz
2. 
A 2004. március 11-én Spanyolországban történt terrorist atámadásokat követ ően az 
Európai Tanács 2004. március 25-én a terrorizmus leküzdésér ől szóló 
nyilatkozatában ismét hangsúlyozta az Euroju st kulcsfontosságú szerepét. Sürgette a 
tagállamokat, hogy hozzák meg azokat az intézkedéseiket, amelyek még szükségesek 
ahhoz, hogy az Eurojust határozatot 2004 június áig teljes mértékben végrehajtsák, és 
felszólította őket arra, hogy „biztosítsák a meglév ő EU-szervek, különösen az 
Europol és az Eurojust  optimális és lehet ő leghatékonyabb fe lhasználását a 
terrorizmus elleni harcban való együttm űködés elősegítésére”, valamint hogy az 
Eurojustot e célból „a legnagyobb mértékig hasznosítsák”3. A terrorizmus elleni harc 
konkrét területét ől eltekintve az Eurojust az igazságügyi együttm űködés terén 
számos általános EU-eszköz alkalmazásához is alapvet ő hátteret biztosít, amint azt 
különösen az európai elfogatóparancsr ól kerethatározat 16. cikke tükrözi.4 
Az Eurojust határozat 41. és 42. cikkéb ől következik, hogy nincs olyan, valamennyi 
tagállamra vonatkozó általános szab ály, amely kimondaná, hogy melyik 
rendelkezéseket, hogyan és milyen mértékbe n kell átvenni a nemzeti jogszabályokba. 
A tagállamok feladata, hogy megvizsgálják ne mzeti jogukat az alkalmazás lehetséges 
problémáinak azonosítása céljából, és me gtegyék a szükséges intézkedéseket. 
                                                 
1 HL L 63., 2002.3.6., 1. o. 
2 HL L 16., 2003.1.22., 68. o. 
3 7906/04 JAI 100 tanácsi dokumentum stb., 4. o. és a következ ők, 16. 
4 HL L 190., 2002.7.18., 1. o. 
 
HU 3   HU Néhány tagállamnak az Eurojustról szóló egyedi jogszabályok elfogadására lehet 
szüksége, más tagállamok esetében elegend ő lehet az igazságügyi együttm űködésről 
és/vagy az adatvédelemr ől szóló jogszabályok bizonyos rendelkezéseinek 
kiigazítása, vagy akár eg yáltalán nem kell jogszabályi lépéseket tenniük. 
Az Eurojust határozat elfogadásakor a Tanács azt feltételezte, hogy a zökken őmentes 
alkalmazásához szükséges intézkedéseket elvben haladéktalanul meg kell hozni. Ez egyértelm ű a fenti összefüggésekb ől, különösen a 2001. szeptember 11-i 
eseményekr ől szóló tanácsi következtetésekb ől, amely szerint az Eurojustnak „2002 
elején működnie kell”. 
Egyértelm űen ilyen értelmezés következik a hatá rozat 42. cikkének és 41. cikke (2) 
bekezdésének megfogalmazásából is: a 41. ci kk (2) bekezdése eltéréssel ideiglenesen 
megengedte a tagállamoknak, hogy legkés őbb 2003. szeptember 6-ig felfüggesszék 
egyes rendelkezéseik alkalmazását, egy nyilatkozat kiadásával a nemzeti jog és az Eurojust határozat összeegyeztethetetlenség e esetén. Ilyen nyilatkozat hiányában az 
Eurojust határozatot annak hatálybalépését ől, azaz 2002. március 6- tól kezdve teljes 
mértékben alkalmazni kellett. Következésképpen az a tagállam, amelyik nem adott ki nyilatkozatot a határozat 41. cikkének (2) bekezdése szer int, de ennek ellenére 
megtartotta összeegyeztethetetlen nemze ti jogi rendelkezéseit, 2002. március 6. óta 
megsérti a határozatot és az EUSz-t. 
Az Eurojust határozat 41. cikkének (2) bek ezdése szerinti nyilatkozatok ezért fontos 
mutatói egy tagállam azon szükségletének, hogy nemzeti jogszabályait kiigazítsa, bár 
az a tény, hogy egy tagállam nem adott ki ilyen nyilatkozatokat, még nem vezethet arra a következtetésre, hogy nincs szükség e jogszabályi intézkedésekre. Azonban 
nem minden olyan tagállam adott ki ilyen  nyilatkozatot, amel ynek összhangba kell 
hoznia nemzeti jogát az Eurojust határozattal. 
2. A
 JELENTÉS CÉLJA ÉS AZ ÉRTÉKELÉS MÓDSZERE  
Bár a Bizottságnak nem kötelez ő jelentést kiadnia a határozat átvételér ől, úgy 
határozott, hogy ezt megteszi , mivel számos tagállamna k van szüksége arra, hogy 
nemzeti joga rendelkezéseit kiigazítsa, és  mivel az Eurojust nagyon fontos szerepet 
játszik a büntet őjog szempontjából az EU-n belüli  és a harmadik országokkal 
folytatott igazságügyi együttm űködés terén egyaránt. 
2003 júniusában a Bizottság felkérte a tagállamokat a vonatkozó információk 
szolgáltatására. 2003 decemberében emlékeztet ő leveleket küldtek ki. A legtöbb 
tagállam, de sajnos nem mind, megválaszolta  ezeket a leveleket. Az értékelés f őként 
ezeken a válaszokon és a 41. cikk (2) bekezdés e szerinti nyilatkozatokon alapult. A 
Bizottság ezen túlmen ően figyelembe vette az olasz ig azságügyi minisztérium által 
gyűjtött nem hivatalos információkat, amely minisztérium a büntet őügyekben 
folytatott rend őrségi és igazságügyi együttm űködésről szóló (AGIS) keretprogram 
alapján finanszírozott projekt5 keretében küldött kérd őívet a tagállamoknak. 
                                                 
5 A 2002.7.22-i tanácsi határoza ttal (HL L 203., 2002.8.1., 5. o. ) létrehozott AGIS program 189/2003 
projektje („Az Eurojust ne mzeti tagjainak jogkörei”). 
 
HU 4   HU Így a Bizottság csak feltételezi, hogy ot t van szükség jogszabályi rendelkezésekre, 
ahol a tagállamok felel ős hatóságai ezt állították,  kivéve, ha egyértelm ű jelei vannak 
az ilyen szükséglet meglétének. Azonban (els ődleges és/vagy másodlagos) nemzeti 
jogszabályok az átláthatóság és a jogbiztons ág érdekében is kívánatosak lehetnek, 
mivel az Eurojust csak akkor tud helyesen m űködni, ha világosan meghatározott, 
egyértelm ű szabályok vannak érvényben. 
A rendelkezésre álló információk alapján három tagállam (AT, DE, FR) az átvételre 
a határozat 42. cikkében kit űzött határid ő lejárta után fogadott el az Eurojustról szóló 
jogszabályt.6 A jelentés a Bizottsághoz 2004. má rcius 31-ig beérkezett tagállami 
válaszokat vagy egyéb információkat ve szi számba. A jelentés azonban az új 
tagállamokban fennálló he lyzetet nem vizsgálja. 
3. KÖVETKEZETÉSEK  
Az Eurojust határozat végrehaj tásának foka messze nem kielégít ő. A határid ő 
leteltéig (2003 szeptembere) mindössze egy tagállam (PT) vitte keresztül az Eurojust határozat betartásához szükséges teljes jogszabályt. Bár 2004 áprilisáig további 
három tagállam fogadta el a vonatkozó törv ényeket (AT, DE, FR), öt tagállamban 
még mindig nincs meg a nemzeti joguk szerin t szükséges végrehajtó jogszabály (BE, 
EL, ES, IT, LU). Ezek közül legalább eg yben a jelentéstervezet készítésének 
időpontjáig (2004. március-április ) még csak kormányszint ű törvénytervezetet sem 
terjesztettek a nemzeti parlament elé. Mive l Finnország csak a határozat egy részét 
hajtotta végre, összességében még hat ta gállamnak kell összhangba hoznia nemzeti 
jogát a határozattal. Teki ntettel az Eurojust közpon ti szerepére és kiemelt 
jelentőségére mind a terrorizmus elleni  harcban, mind általában véve a 
büntetőügyekben folytatott együttm űködésben, valamint az Európai Tanács és a 
Tanács különböz ő nyilatkozataira, ez elég elszomorító. 
A többi tagállam arra a következtetésr e jutott, hogy nemze ti joguk módosítására 
nincs szükség. A Bizottságnak nincs oka, hogy megkérd őjelezze ezeket a 
következtetéseket, bár az id ő hosszúsága, ami egyes tagállamokban a jogszabályok 
szükségességének vizsgálatához kellett, arra  enged következtetni, hogy a jogi helyzet 
nem volt mindig teljesen egyértelm ű. Ezen túlmen ően az Eurojust zökken őmentes 
működése és a nemzeti hatóságokkal való együttm űködése csak a jogbiztonságot 
garantáló átlátható, világosan meghatározott  szabályok segítségével lehetséges. Még 
ha a jogszabályokra nincs is elen gedhetetlen szükség, egyes alapvet ő kérdések 
tisztázására célszer ű lehet iránymutatásokkal vagy kör levelekkel rendelkezni. Ilyen 
jogi aktust azonban – a f ő államügyész egy rendeletét – csak egy tagállam (SE) 
közölt a Bizottsággal. Ennek alapján neh éz átfogó képet kialakítani, és alapos 
értékelést végezni. A jöv őbeni tapasztalatok fogják megmutatni, hogy a 
tagállamokban fennálló szabályok elegend őek lesznek-e arra, hogy az Eurojust 
határozatnak teljes hatályt biztosítsanak, és az Euro justot hatékony és hatásos 
eszközzé tegyék. 
                                                
 
6 2004. március végére Németország arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a parlament két házának 
egyeztetet ő bizottsága a nemzeti törvényr ől politikai megállapodást ért el (lásd a Bundesrat 2004.3.31-i 
52/2004 sajtóközleményét). Így bár a német törvényt hivatalosan az említett id őpontban még nem 
fogadták el, tartalmát figyelembe lehetett venni e jelentésben. 
 
HU 5   HU Az elkövetkez őkben részletesen tovább vizsgálandó kulcsfontosságú kérdés még az 
illetékes nemzeti hatóságok és az Eurojust közötti információcsere. A fent vázoltak 
szerint jelenleg nem teljesen egyértelm ű, hogy a tagállamok által eddig meghozott 
intézkedések teljes mértékben biztosítani  fogják-e, hogy az Euroju st nemzeti tagjai 
megkapják a feladataik és felel ősségeik végrehajtásához szükséges valamennyi 
információt. Az információáramlásnak gördülékenyen és a sürg ős esetekben 
megfelelő gyorsasággal kellene m űködnie. A Bizottság ezér t külön fel kívánja hívni 
a tagállamok figyelmét a határozat – a nemzeti tagoknak a nyomozással és bűnüldözéssel kapcsolatos információkhoz való hozzáférésér ől szóló – 9. cikke (4) 
bekezdésének és 13. cikke (1) bekezdésének végrehajtására. 
A Bizottság arra is ösztönözni kívánja a tagállamokat, hogy az Eurojusthoz küldött 
nemzeti tagjaikat ugyanazokkal az igaz ságügyi és/vagy vizsgálati jogkörökkel 
ruházzák fel, mint amelyeket általában a nemzeti joguk szerint azonos illetékességgel 
rendelkez ő ügyészekre, bírókra vagy rend őrségi tisztvisel őkre ruháznak. Bár a 9. 
cikk (3) bekezdése e hatáskörök pontos hatályának meghatározását a tagállamokra 
bízza (az információhoz való hozzáférés kérdését ől eltekintve), azoknak olyan 
jellegűnek kell lenniük, hogy az Eurojust elvég ezhesse feladatait és a határozat 
célkitűzései teljesülhessenek. A nemzeti tagok jogkörének túlzott aránytalansága 
vagy következetlensége sértheti az Eurojust hatékonyságát és megbízhatóságát, és 
meggátolhatja együttm űködését a nemzeti hatóságokkal. Ez ért további figyelmet kell 
fordítani a tagok nemzeti jogkörének köve tkezetessége és összeegyeztethet ősége 
kérdésére. 
2004. május 1. óta az új ta gállamoknak szintén kötelez ően meg kell tenniük az 
Eurojust határozat végrehajtásához sz ükséges valamennyi lépést. A Bizottság 
mérlegelni fogja egy kés őbbi, az új tagállamokra is kiterjed ő nyomon követ ő jelentés 
megfelelő időben történ ő kiadásának szükségességét. Mindezek fényében a Bizottság 
felszólítja az összes tagállamot, hogy bizt osítsák az Eurojust határozat gyors és 
maradéktalan átvételét, és meghozott intézkedéseikr ől, különösen a fentiekben vázolt 
kérdésekkel kapcsolatban, tá jékoztassák a Bizottságot.