Glosszárium

AKCS : afrikai, karibi és csendes óceáni államok

ASECNA : Afrikai és Madagaszkári Légiközlekedés-biztonsági Ügynökség (Agence pour la sécurité de la navigation aérienne en Afrique et à Madagascar)

COMESA : Kelet- és Dél-afrikai Közös Piac (Common Market for Eastern and Southern Africa)

EAC : Kelet-afrikai Közösség (East African Community)

ECOWAS : Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közössége (Economic Community of West African States; franciául: Communauté économique des Etats de l'Afrique de l'Ouest, Cedeao)

EFA : Európai Fejlesztési Alap

EK : Európai Közösség

EPA : gazdasági partnerségi megállapodás (Economic Partnership Agreement)

IAS : Belső Ellenőrzési Szolgálat (Internal Audit Service)

IGAD : Kormányközi Fejlesztési Hatóság (Intergovernmental Authority on Development)

IOC : Indiai-óceáni Bizottság (Indian Ocean Commission)

IRCC : Interregionális Együttműködési Bizottság (Inter Regional Coordinating Committee)

RISM : Regionális integráció támogatási mechanizmus (Regional Integration Support Mechanism)

RISP : Regionális integráció támogatási program (Regional Integration Support Programme)

SADC : Dél-afrikai Fejlesztési Közösség (Southern African Development Community)

UEMOA : Nyugat-afrikai Gazdasági és Monetáris Unió (Union économique et monétaire ouest africaine; angolul: West African Economic and Monetary Union, WAEMU)

UNIDO : Az ENSZ Iparfejlesztési Szervezete (United Nations Industrial Development Organisation)

Összefoglalás

I. A regionális integráció olyan folyamat, amelynek során egy adott térség politikai stabilitásának és gazdasági fejlődésének előmozdítása érdekében szomszédos országok együttműködnek egymással. A nagyobb és összehangoltabb piacokon az áruk, a szolgáltatások, a tőke és a személyek szabad mozgása lehetővé teszi a méretgazdaságosságot, valamint serkenti a kereskedelmet és a beruházásokat. A fejlődő országok közötti regionális gazdasági integráció tehát a gazdasági növekedés eszköze, amely hozzájárulhat a szegénység csökkentéséhez.

II. A számvevőszéki ellenőrzés annak felmérését tűzte ki célul, hogy eredményes volt-e a regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás Kelet-Afrikában és Nyugat-Afrikában. Az ellenőrzés megvizsgálta a regionális gazdasági integrációval kapcsolatos bizottsági megközelítést, és azt, hogy hogyan kezelte a Bizottság a nyújtott támogatást. Ezenkívül az ellenőrzés felmérte néhány kiválasztott projekt eredményeit.

III. A regionális gazdasági integráció folyamata haladást könyvelhet el mindkét térségben mind a regionális célokra vonatkozó megállapodások, mind a kereskedelemmel és közlekedéssel kapcsolatos szakpolitikák terén. Ugyanakkor a nemzeti hatóságok késlekednek a fenti megállapodások végrehajtásával, és a két térség közül egyelőre egyikben sem valósult meg az áruk, a szolgáltatások, a tőke és a személyek szabad mozgása.

IV. Összességében a regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás mindeddig csak részlegesen volt eredményes, mivel több tényező is akadályozza azt. A számos, egymást átfedő mandátummal és tagsággal rendelkező regionális szervezet és az elégtelen kapacitás túl bonyolult intézményi kereteket eredményez. Hiányosságok tapasztalhatók továbbá a Bizottság részéről a regionális gazdasági integrációs programok megközelítésében és irányításában is.

V. A kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integráció támogatására irányuló bizottsági megközelítés összhangban van a régiók és az adott államok arra irányuló igényével, hogy a szegénység leküzdése érdekében fokozzák a gazdasági növekedést. Ugyanakkor a regionális és nemzeti szintű stratégiákat és beavatkozásokat egymástól függetlenül alakították ki és hajtották végre, és nem fordítottak elegendő figyelmet a kapcsolódások kialakításának lehetőségére; ez alól az egyetlen kivétel – bizonyos fokig – a közlekedési szektor.

VI. A bizottsági külképviseletek sem megfelelő iránymutatással, sem elegendő kapacitással nem rendelkeznek ahhoz, hogy el tudják látni a regionális tevékenységek előkészítésével, végrehajtásával, koordinálásával és az azokra vonatkozó jelentéstétellel kapcsolatos teendőket. A regionális szervezetek szintjén sincs megfelelő koordináció, és hiányzik a regionális gazdasági integráció folyamatának az egyes országokban történő általános előrehaladását nyomon kísérő felügyeleti rendszer.

VII. Az egyes projektek elért – vagy valószínűleg elérhető – eredményeinek értékelése nehézségekbe ütközött, egyrészt a célok tökéletlen meghatározása, valamint a megfelelő jelentéstétel és felügyelet hiánya miatt, másrészt abból adódóan, hogy több fontos projekt még nem zárult le, ezért végeredményük egyelőre nem ismert. Összességében véve ezek a projektek várhatóan a legjobb esetben is csak részlegesen kielégítő eredménnyel zárulnak majd.

VIII. A Számvevőszék fő ajánlásai a Bizottság részére a következők:

- azzal a feltétellel folytassa tovább a regionális integrációt támogató tevékenységét, hogy mielőbb megállapodás születik arról, hogyan érhető el megadott határidőn belül egy régióban a különböző regionális szervezetek közötti szükségszerű konvergencia, illetve hogy a nemzeti hatóságok nagyobb felelősséget vállalnak a regionális integrációs folyamatban;

- a 10. EFA stratégiáinak 2010-ben esedékes félidős értékelésétől kezdődően teremtsen szorosabb összhangot a regionális és a nemzeti szintű stratégiák között;

- vizsgálja felül, hogy nem túl magas-e a 10. EFA regionális programokra fordított keretösszege;

- a regionális programok irányításával kapcsolatban határozza meg a külképviseletek feladatait, hozzon létre közöttük megfelelő koordinációs mechanizmust, és vizsgálja felül a személyzeti kapacitást.

Bevezetés

Politikai keretek

1. A cotonoui megállapodás keretében az Európai Közösség (EK) és az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) államok közötti együttműködés fő célkitűzése a szegénység csökkentése és végső soron felszámolása, a fenntartható fejlődés, valamint az AKCS-országok fokozatos integrálása a világgazdaságba [1]. A regionális gazdasági integráció sok ország számára jelenthet nagy előrelépést a fenti célok eléréséhez, és ez különösen igaz a kisebb országok esetében. Fő célja a politikai stabilitás megteremtése, illetve javítása és a gazdasági fejlődés ösztönzése a térségben. A nagy, összehangolt piacok elősegítik az áruk, a szolgáltatások, a tőke és a személyek szabad mozgását, ami lehetővé teszi a méretgazdaságosságot, valamint serkenti a kereskedelmet és a beruházásokat. A regionális gazdasági integráció (e különjelentés alkalmazásában a továbbiakban "regionális integráció") serkenti a gazdasági növekedést, és ezzel hozzájárulhat a szegénység csökkentéséhez [2].

2. A Bizottság már a cotonoui megállapodás előtt, egy 1995-ben kiadott közleményben [3] állást foglalt a fejlődő országok regionális integrációjának támogatása mellett azzal, hogy felvázolta a koncepcionális kereteket, és meghatározta a fejlesztési együttműködés keretében nyújtott támogatás három fő területét: regionális és nemzeti szintű kapacitásépítés és intézményi fejlesztés, a magánszektornak nyújtott közvetlen támogatás a regionális integrációból eredő lehetőségek kihasználása érdekében, valamint a gazdasági liberalizáció és reform ideiglenes költségeinek fedezéséhez hozzájáruló költségvetési támogatás.

3. A fejlesztési együttműködés keretében végzett közösségi tevékenységeket tekintve az EK 2000. évi fejlesztéspolitikája [4] kiválasztott néhány elsődlegesen támogatandó területet, melyek többek között a kereskedelem és fejlesztés, valamint a regionális integráció és együttműködés. A 2005. évi, aktualizált közösségi fejlesztéspolitika, amelynek címe "Európai konszenzus a fejlesztésről" [5], ismét hangsúlyozta a kereskedelem és a regionális integráció fontosságát: e két területet összekapcsolta egymással, és a közösségi fellépés egyik legfőbb prioritásaként jelölte meg.

4. Egy 2008-ban kiadott közleményben (lásd: 2. lábjegyzet) a Bizottság aktualizálta a regionális integrációval kapcsolatos politikáját, főként az AKCS-országok vonatkozásában. Ebben megerősítette azt az álláspontját, hogy a regionális integráció a gazdasági növekedés fokozása és a szegénység csökkentése szempontjából alapvető fontosságú. A közlemény meghatározta továbbá a regionális integrációval kapcsolatos, régóta fennálló kihívásokat, amelyek között szerepelt az intézményi kapacitások és a felelősségvállalás hiánya regionális és nemzeti szinten egyaránt, a gazdasági integrációs megállapodások hatékonyabb végrehajtásának, illetve az egymást átfedő és következetlen integrációs menetrendek racionalizálásának szükségessége, a nemzeti gazdaságok nem megfelelő mértékű diverzifikáltsága, valamint az infrastrukturális összeköttetések elégtelensége. A regionális gazdasági integrációt illetően a Bizottság közleményében azt javasolta, hogy az uniós támogatást a következő prioritási területekre kell összpontosítani: a regionális intézmények megerősítése, integrált regionális piacok kialakítása, a vállalkozásfejlesztés támogatása, a regionális infrastruktúra-hálózatok összekapcsolása.

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Számvevőszék

A regionális integrációra nyújtott EFA-támogatás

5. Az EK az AKCS-országok fejlesztési törekvéseit az Európai Fejlesztési Alapokon keresztül támogatja, akár az egyes országokban létrehozott nemzeti programok, akár egy-egy térség több, illetve valamennyi országát lefedő regionális programok révén (utóbbiak az úgynevezett AKCS-n belüli programok, amelyek számos országot vagy akár az összes AKCS-államot érintik). A 9. EFA-tól (2002–2007) kezdődően a regionális programok jelentik a regionális integrációra fordított támogatások első számú eszközét. A regionális programok előkészítésében és megvalósításában az AKCS-országok különböző csoportosulásai által a regionális gazdasági integráció megteremtése céljából létrehozott regionális szervezetek váltak a Bizottság fő partnereivé. A 9. EFA keretében eredetileg 1000 millió eurót különítettek el regionális programok számára. A különböző programok záróértékelése szerint a regionális programokra fordított végleges összeg 904 millió EUR volt, amelynek 70 %-át költötték regionális gazdasági integrációs beavatkozásokra [6]. A 10. EFA keretében a regionális programokra szánt összes támogatás 1783 millió euróra nőtt, amelynek 75 %-a irányul a regionális integráció területére. Az 1. táblázat az elkülönített összegeket ábrázolja régiók szerinti bontásban.

1. táblázat

Regionális programokra elkülönített összegek

(millió EUR) |

Régió | 8. EFA (1996–2001) | 9. EFA (2002–2007) | 10. EFA (2008–2013) |

Összesen | RGI [1001] | Összesen | RGI | Összesen | RGI |

Kelet-Afrika [1002] | 219 | 154 | 289 | 203 | 645 | 548 |

Nyugat-Afrika | 226 | 143 | 253 | 200 | 597 | 418 |

Részösszeg | 445 | 297 | 542 | 403 | 1242 | 966 |

Dél-afrikai Fejlesztési Közösség (SADC) | 121 | 81 | 147 | 95 | 116 | 93 |

Közép-Afrika | 91 | 60 | 64 | 29 | 165 | 97 |

Karibi térség | 90 | 40 | 111 | 89 | 165 | 140 |

Csendes-óceáni térség | 35 | – | 40 | 15 | 95 | 45 |

Összesen | 782 | 478 | 904 | 631 | 1783 | 1341 |

A regionális programok irányítása

6. A 9. EFA-t megelőzően a regionális programokat általában a Bizottság és az adott régióhoz tartozó országok között egyeztették, és a regionális projektek – ahelyett, hogy világosan megtervezett regionális politikákat támogattak volna – sok esetben nemzeti tevékenységekre (pl. útépítésre) nyújtottak kiegészítő finanszírozást.

7. A cotonoui megállapodás azonban új hangsúlyt helyezett a regionális programokra mint a regionális gazdasági integráció támogatásának fő eszközeire, és előírta, hogy a Bizottság és a kellően felhatalmazott regionális szervezet(ek) minden egyes régióra vonatkozóan közösen készítsenek elő és egyeztessenek több évre szóló regionális támogatási stratégiákat és indikatív programokat, az alábbi feltételek mellett [7]:

- az illetékes AKCS-országok döntsenek a régiók földrajzi meghatározásában;

- amennyire csak lehetséges, a regionális programok feleljenek meg a gazdasági integráció céljaira létrehozott meglévő regionális szervezetek programjainak;

- ha több regionális szervezet egymást átfedő tagsággal rendelkezik, akkor a regionális program feleljen meg "a szervezetek együttes tagságának".

8. A fenti előírások eredményeképpen a 9. és 10. EFA keretében a regionális programozás valamennyi AKCS-országot lefedve, hat különböző – négy afrikai, egy csendes-óceáni és egy karibi – régió részére eredményezett stratégiákat és indikatív programokat. Több afrikai régióban egynél több regionális szervezet is munkálkodik a gazdasági integráció megteremtésén, és ezek különböző, olykor egymást átfedő területeken működnek. Ez ahhoz vezetett, hogy például a két legnagyobb régióban, Kelet-Afrikában és Nyugat-Afrikában a Bizottságnak négy (Kelet-Afrika), illetve kettő (Nyugat-Afrika) különböző, kellően felhatalmazott regionális szervezettel kell együttműködnie az adott térség regionális stratégiájának és indikatív programjának kidolgozása, aláírása és végrehajtása során. A regionális indikatív program biztosítja az első juttatást a kiemelt támogatási területeken a régió, illetve az adott időszak részére rendelkezésre álló erőforrásokból. Az egyes beavatkozások tekintetében a regionális programengedélyező szerepét az arra legmegfelelőbb regionális szervezet tölti be. Feladata, hogy a Bizottsággal szoros együttműködésben előkészítse és végrehajtsa a beavatkozásokat.

A kelet-afrikai régió

9. A kelet-afrikai régiót jelenlegi összetételében a 9. EFA regionális stratégiai dokumentuma és regionális indikatív programja aláírásával hozták létre [8]. Ez a több szempontból is heterogén és sokrétű régió olyan országokat képvisel, amelyek nagyságukat és népességüket, földrajzi helyzetüket, fejlettségi szintjüket és politikai stabilitásukat tekintve eltérőek. A 9. EFA keretében a regionális program 21 országra vonatkozott, a 10. EFA során azonban ez a szám 17-re csökkent, miután négy ország kilépett a szóban forgó regionális szervezetekből.

10. A régióban négy, különböző alrégiókat lefedő regionális szervezet van jelen; mindegyik szervezet feladata a regionális integráció. A fenti négy szervezet a COMESA, az EAC, az IGAD és az IOC [9]. A szervezetek földrajzi lefedettségében és tagságában, valamint feladataiban és politikai céljaiban jelentősek az átfedések (lásd: I. és II. melléklet). A COMESA és az EAC elsősorban a regionális gazdasági integráció megteremtésére törekszik: az EAC már létrehozta a vámuniót, míg a COMESA még nem fejezte be szabadkereskedelmi övezete vámunióvá alakítását. Bár az IGAD rendeltetésében is szerepet kap a regionális gazdasági integráció, a szervezet elsősorban konfliktusok megoldására és élelmiszerbiztonsági kérdésekre összpontosít. Az IOC megbízatása szerint nem a regionális gazdasági integrációra, hanem a gazdasági és kereskedelmi együttműködésre törekszik, és főként a természeti erőforrás-gazdálkodással (halászat) kapcsolatos regionális együttműködésre összpontosít. Ennek ellenére részt vesz a 9. és 10. EFA kelet-afrikai térségre vonatkozó regionális indikatív programjainak tervezésében és végrehajtásában.

11. Az egymást átfedő tagsági viszonyok jelentős problémát jelentenek, mivel vannak olyan tagországok, amelyek két különböző kereskedelmi övezethez tartoznak egyszerre (COMESA és EAC). Ezenkívül tagsági átfedések és összeférhetetlenségek állnak fenn a dél-afrikai regionális szervezettel, a Dél-afrikai Fejlesztési Közösséggel (SADC) [10] is, amely szintén a tagországok közötti vámunió létrehozására törekszik. Technikailag azonban egy ország nem lehet tagja egyszerre több vámuniónak. Az ilyen tagsági és megbízatásbeli átfedések miatt az intézményi keretek meglehetősen bonyolultak. Ezek a tényezők, valamint a fenti szervezetek közötti elégtelen együttműködés (lásd: 39–43. bekezdés) komoly problémák elé állítják a Bizottságot, különösen a regionális gazdasági integráció területén történő beavatkozások megtervezését és végrehajtását illetően.

A nyugat-afrikai régió

12. Két felhatalmazott regionális szervezet működik ebben a régióban, a Nyugat afrikai Államok Gazdasági Közössége (ECOWAS) és a Nyugat-afrikai Gazdasági és Monetáris Unió (UEMOA/WAEMU). A regionális program lefedi e két szervezet együttes tagságát. Mauritánia, a régió egyetlen olyan országa, amely nem tagja egyik szervezetnek sem, az ECOWAS oltalma alatt szintén részt vesz az EFA által támogatott regionális együttműködésben.

13. Jóllehet ebben a régióban elvileg egyszerűbben lehetne elérni a gazdasági integrációt, hiszen itt kevesebb az alrégió mint Kelet-Afrikában, mégis sok a kihívás. Bár az UEMOA azzal az előnnyel rendelkezik, hogy már van közös valutája és létrehozta a vámuniót, míg az ECOWAS e tekintetben jócskán le van maradva, az ECOWAS-nak kiterjedtebb a tagsági köre, ezért hosszú távon ez a logikusabb regionális integrációs struktúra, és elsősorban ez az EK-val közösen létrehozandó gazdasági partnerségi megállapodás (EPA) [11] hivatkozási alapja. A két szervezet felismerte a két régió és a két szervezet közötti konvergencia szükségességét, és megállapodtak, hogy egy ún. "változó geometriájú és különböző ütemű megközelítés" alkalmazásával közösen fognak munkálkodni e hosszú távú cél elérése érdekében. Addig is azonban a regionális integráció folyamatának minél eredményesebb és hatékonyabb előmozdítása érdekében jelentős egyeztetésekre van szükség a két szervezet, illetve a két szervezet és az Európai Bizottság között.

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

14. Tekintettel a regionális gazdasági integráció iránti fokozódó érdeklődésre és az arra szánt, megnövekedett EFA-támogatásra, a Számvevőszék úgy határozott, hogy ellenőrzést végez ebben a tárgyban. Az ellenőrzés időzítését úgy tervezték, hogy annak eredményeit a Bizottság már figyelembe vehesse a 10. EFA végrehajtásának 2010-ben esedékes félidős értékelése során.

15. Az ellenőrzés azt kívánta megállapítani, hogy eredményes volt-e az Európai Fejlesztési Alap (EFA) keretében a regionális gazdasági integrációra nyújtott támogatás. Az ellenőrzés a következő kérdésekre kereste a választ:

a) Releváns és koherens-e a Bizottság megközelítése a regionális integrációval kapcsolatban?

b) Megfelelően kezelte-e a Bizottság a regionális integráció céljaira nyújtott támogatást?

c) Teljesítették-e céljaikat a regionális integráció elősegítése érdekében végrehajtott bizottsági projektek?

16. A földrajzi hatókört illetően a Számvevőszék ellenőrzése a hat folyamatban lévő regionális program közül a két legnagyobbra, azaz a Kelet-Afrikában és a Nyugat-Afrikában zajló programokra összpontosított (lásd: 1. táblázat), amelyek együttesen a regionális programokra fordított támogatási összegeknek jóval több mint 50 %-át teszik ki.

17. Az ellenőrzés során végrehajtott feladatok az alábbiak voltak:

a) a közösségi fejlesztéspolitika regionális integrációra vonatkozó dokumentációjának áttekintése;

b) a kiválasztott két régió vonatkozásában a Bizottság 9. és 10. EFA-val kapcsolatos regionális stratégiai dokumentumainak [12] vizsgálata, valamint a felkeresett országok nemzeti stratégiai dokumentumainak [13] ellenőrzése;

c) helyszíni vizsgálatok végzése mindkét térségben, összesen kilenc országban, valamint az adott regionális szervezetek székhelyein [14];

d) 18 regionális projekt, köztük a 9. EFA összes, és a 8. EFA legnagyobb, regionális integrációval, kereskedelemmel és közlekedéssel kapcsolatos projektjeinek vizsgálata, amelyek együttes forrásallokációja csaknem 450 millió EUR [15]. A vizsgálat hatóköre annak felmérésére korlátozódott, hogy a projektek mennyiben érték el (vagy fogják várhatóan elérni) a várt eredményeket, ugyanakkor azok hosszú távú hatásának vizsgálatát már nem tartalmazta. A vizsgált projektek listája a III. mellékletben látható;

e) a Bizottság Kelet- és Nyugat-Afrikával kapcsolatos regionális stratégiái alapján végzett értékelések felülvizsgálata annak megállapítása céljából, hogy megfelelőek-e az értékelések következtetései, valamint a Bizottság által végrehajtott vagy tervezett utólagos intézkedések, továbbá a regionális projektek pénzgazdálkodását vizsgáló belső ellenőrzés felülvizsgálata, elsősorban a dél-afrikai régióra vonatkozóan [16].

Észrevételek

Releváns és koherens a Bizottság megközelítése a regionális integrációval kapcsolatban?

18. E kérdés eldöntéséhez a Számvevőszék megvizsgálta, hogy a szóban forgó két régióban a Bizottság regionális együttműködési stratégiáját összehangolták-e a régió saját prioritásaival, illetve a stratégia kiegészítette-e a Bizottság egyes országokra vonatkozó együttműködési stratégiáit. Az egyes regionális projektek tekintetében a Számvevőszék azt vizsgálta, hogy azok prioritást élvező szükségletekre irányultak-e regionális és nemzeti szinten egyaránt.

A Bizottság regionális együttműködési stratégiája releváns ugyan, de a nemzeti együttműködési stratégiákat nem kellően egészíti ki, és a finanszírozás szintje nem veszi figyelembe a felvevőképességet

19. A Bizottság mind a 9., mind a 10. EFA-ra vonatkozó regionális stratégiai dokumentumában pontos elemzést ad a regionális integráció terén elért eddigi eredményekről és az előtte álló kihívásokról. Erre az elemzésre alapozták azt a döntést, miszerint az EFA keretében a támogatásokat mindkét régióban a gazdasági integrációra és a kereskedelemre összpontosítják, és a közlekedést vagy ezek részeként, vagy második kiemelt ágazatként szerepeltetik. A 10. EFA során a regionális programok támogatási keretének csaknem duplájára, 1783 millió euróra történő növekedését úgy indokolják a 10. EFA regionális stratégiai dokumentumaiban és a Bizottság 2008-as közleményében (lásd: 2. lábjegyzet), hogy az tükrözi "az EU és az AKCS-országok konszenzusát a fejlődést szolgáló regionális integráció fontosságáról". Az idáig tanúsított korlátozott felvevőkapacitásuk alapján a regionális szervezeteknek nem lesz könnyű hatékonyan és eredményesen felhasználni egy ilyen nagy keretösszeget (lásd: 44–49. bekezdés).

20. A Bizottság regionális stratégiái összhangban vannak a fő regionális szervezetek stratégiáival és céljaival, amelyek a regionális gazdasági integráció magasabb szintjeinek megvalósításával a gazdasági növekedés serkentését és a szegénység csökkentését tűzik ki célul, támogatják a szabadkereskedelmi övezetek és vámuniók megvalósítását és konszolidálását, és igyekeznek enyhíteni az ellátási oldalon jelentkező korlátokat az infrastruktúra területén.

21. A Bizottság helyes megközelítést alkalmaz azáltal, hogy intézményfejlesztési támogatással próbálja javítani a regionális szervezetek képességét a regionális politikák kialakítására és végrehajtásuk biztosítására. Azt a stratégiát követve, hogy minden régióban egyetlen, a különböző regionális szervezeteket felölelő közös regionális indikatív programot támogat, figyelembe veszi a regionális szervezetek sokrétűségéből és egymást átfedő mandátumából adódó bonyolult intézményi kereteket (lásd: 10–13 bekezdés). Másik célja, hogy erősítse a fenti szervezetek közötti együttműködést és konvergenciát. A regionális stratégiai dokumentumok azt azonban nem tárgyalják, hogy mire van elsősorban szükség az egyes országok intézményi kapacitásának erősítéséhez annak érdekében, hogy azok aktívan részt vehessenek a regionális integrációs politikák kialakításában és végrehajtásában.

22. A regionális stratégiában a közlekedésre irányuló kiemelt figyelem összhangban van a közös EU-Afrika stratégiával [17], amely kijelentette, hogy a fokozottabb összekapcsolhatóság érdekében Afrika és az EU a transzafrikai közúti közlekedési folyosók mentén új beruházásokkal és infrastrukturális fejlesztésekkel támogatja a növekedésen és kereskedelmen keresztül megvalósuló fejlődést. A cél a regionális közlekedéspolitikák kialakításának és végrehajtásának támogatása, ahol a fő prioritás a nemzeti közlekedéspolitikák összehangolása (pl. a nehéz tehergépjárművek legnagyobb tengelyterhelésének szabványosítása), valamint a közlekedés előmozdítása a regionális folyosók mentén (pl. közös építésű és kezelésű határátkelőhelyek, jogellenes ellenőrzések megszüntetése).

23. A 9. és 10. EFA keretében a Bizottság egyes országokkal kialakított együttműködési stratégiái – amint azt a kérdéses országoknak a szegénység csökkentéséről szóló stratégiai dokumentumai megfogalmazzák – összhangban vannak azok nemzeti fejlesztési stratégiáival. Mindegyik nemzeti stratégia célja a gazdasági növekedés fokozása, amelyet a szegénység leküzdéséhez szükséges feltételnek tekintenek. A nemzeti stratégiák azonban sok esetben figyelmen kívül hagyják azt a kérdést, hogy hogyan illeszkedjenek a regionális integráció programjaihoz, illetve hogyan egészítsék ki azokat.

24. A Számvevőszék által megvizsgált országok többségénél a Bizottság együttműködési stratégiái a költségvetési támogatásra koncentráltak. Ez ugyanis hozzájárulhat a makrogazdasági stabilitáshoz, ami elősegítheti a nemzeti makrogazdasági politikák konvergenciáját, a gazdasági növekedést, valamint a régió kereskedelmi fejlődését, s mint ilyen, az általános regionális integráció fontos feltétele.

25. A Számvevőszék által vizsgált országok többségében kiemelt ágazatként kezelik a közlekedést, amely alkalmas a regionális integráció elősegítésére. Noha a 9. EFA nemzeti programjaiban többször is megemlítik a regionális közlekedési folyosók fejlesztésének fontosságát, a Számvevőszék által vizsgált országokban a közúti programok többsége a belföldi összekapcsolhatóság fejlesztésére összpontosít. A 10. EFA országstratégiáiban jelentős hangsúlyváltás következett be: a regionális kereskedelem elősegítése és kiterjesztése érdekében a regionális összekapcsolhatóság előmozdítása kapott elsőbbséget.

26. A közlekedést leszámítva a 9. EFA országstratégiái változó, és általában véve nem megfelelő figyelmet szentelnek a regionális integrációnak. Nincs utalás arra, hogy a Bizottság támogatásának és a nemzeti szintű politikai párbeszédnek miként kellene segítenie a regionális integráció folyamatát, és az országstratégiák nem kapcsolódnak egyértelműen a regionális beavatkozásokhoz, illetve nem is egészítik ki azokat, például arra vonatkozóan, hogy a nemzeti hatóságoknak milyen intézményi támogatásra lenne szükségük a regionális törvények átültetéséhez és alkalmazásához vagy az üzleti szféra versenyképességének javításához. A 10. EFA országstratégiái a Számvevőszék által megvizsgált országok többségében rendelkeznek ugyan nem kiemelt fontosságú támogatásokról is például a kereskedelem, a regionális integráció vagy a gazdasági partnerségi megállapodások (EPA-k) végrehajtása területén, a legfontosabb szükségleteket azonban nem határozzák meg konkrétan.

27. A Számvevőszék megállapításai megerősítik a két régióval kapcsolatos, a Bizottság megbízásából készült értékeléseket. A 8. és 9. EFA-ra vonatkozó értékelések arra a következtetésre jutottak, hogy nem volt megfelelő koordináció sem a Bizottság, a regionális szervezetek és az egyes országok közötti politikai párbeszéd szintjén, sem pedig programszinten, a regionális és nemzeti programok között, és ebből adódóan a komplementaritás sem tekinthető elégségesnek.

A regionális projektek relevánsak, de nem foglalkoznak kielégítően a regionális integráció nemzeti szinten jelentkező szükségleteivel

28. A 9. EFA valamennyi Kelet- és Nyugat-Afrikára vonatkozó regionális programjai között szerepelnek átfogó, regionális integrációs projektek [18], amelyek a regionális integrációval kapcsolatos kérdések többségét érintik. Ezek középpontjában az intézményi kapacitásépítés, a kereskedelempolitikai szabályozás fejlesztése, a gazdasági partnerségi megállapodásokra irányuló tárgyalások, illetve azok végrehajtása, valamint a vámtarifa-csökkentések miatt kiesett kormányzati bevételek pénzügyi kompenzációs mechanizmusai állnak. A közlekedés terén a projektek elsősorban a közlekedés előmozdítására koncentrálnak, a közlekedési infrastruktúra támogatását ugyanis nemzeti programokból finanszírozzák.

29. A kelet-afrikai RISP projekt például kilenc "eredményterületből" áll, amelyek között szerepel például a szabadkereskedelmi övezettel és vámunióval kapcsolatos megállapodások végrehajtása, a statisztikai adatok harmonizálása, a monetáris, a költségvetési és az adópolitika harmonizálása, a közlekedési és kommunikációs stratégia kialakítása, valamint az elsődleges beruházási terv elkészítése. A nyugat-afrikai "Gazdasági integráció és kereskedelem" elnevezésű projekt négy fő alkotóelemből áll: a közös piac kialakítása, a makrogazdasági stabilitás és a konvergencia megvalósítása, intézményi kapacitásépítés, valamint a termelő ágazatok versenyképességének növelése. Ezek a feladatok mind összhangban vannak a regionális szervezetek, azaz Kelet-Afrikában a COMESA és az EAC, Nyugat-Afrikában pedig az ECOWAS és az UEMOA integrációs menetrendjével [19].

30. A kelet-afrikai RISM projekt a régió legnagyobb pénzügyi beavatkozása 78 millió eurós EFA kötelezettségvállalással. Célja, hogy segítse a régió országait a költségvetési kiigazítás folyamatában, amikor azok a szabadkereskedelmi övezetbe vagy vámunióba való belépéskor liberalizálják vámtarifáikat a többi tagállammal szemben. Egyes országok részéről azonban érdektelenség tapasztalható a projekt iránt. Ennek legfőbb oka, hogy a projekt jelenlegi formájában nem ezen országok prioritásaira irányul. Az ellenőrzés idejéig a fenti projekt keretében még nem történt kifizetés.

31. A vizsgált regionális projektek mindegyikére jellemző, hogy egyértelmű regionális dimenzióval rendelkezik, és regionális szintű tevékenységeket tartalmaz. Nemzeti szinten azonban a Bizottság, a regionális szervezetek, valamint az egyes országok nem fordítottak elegendő figyelmet a szükséges utólagos feladatok elvégzésére, illetve azok támogatására, különösen a jogszabályok átültetése és alkalmazása, valamint a regionális politikák végrehajtása terén (lásd: 1. háttérmagyarázat).

1. háttérmagyarázat

Nincs megfelelő kapcsolat a regionális és nemzeti tevékenységek között

A 2005 júliusában Kelet-Afrikában elindított regionális integráció támogatási program (RISP) célja, hogy fejlessze a regionális szervezetek és tagállamaik képességét szakpolitikák kialakítására, a regionális integráció végrehajtására és monitoringjára, többoldalú és regionális kereskedelemre és egyéb kereskedelemmel kapcsolatos feladatokra. Az 5. eredményterület keretében ("Regionális politikák nemzeti szintű harmonizálásának javítása") a projekt célja, hogy támogassa a tagállamok "nemzeti fejlesztési és kereskedelempolitikai fórumát" (vagy egy ehhez hasonló nemzeti munkacsoportot) egy adott ország regionális integrációra irányuló erőfeszítéseinek irányításában, koordinálásában és felügyeletében, valamint az ország integrálását a világgazdaságba. 2008-ban azonban mindössze négy országban (Burundi, Etiópia, Malawi és a Seychelle-szigetek) létezett kellőképpen aktív és megfelelő kapacitással rendelkező kereskedelempolitikai fórum ahhoz, hogy ezen a területen munkatervet dolgozzon ki. Közülük a projekt egyedül Etiópiának nyújtott tényleges segítséget.

Nyugat-Afrikában az ECOWAS kapcsolattartó pontjai a tagállamok közigazgatási szervein belül találhatók. Bár az ő felelősségük segítséget nyújtani az ECOWAS-országok részére a regionális döntések átültetéséhez, hozzájárulásukat a fő regionális integrációs projekt irányításában nem veszik kellőképpen tekintetbe, mivel nem tagjai a projekt irányítóbizottságának. Meglehetősen korlátozott kapacitással rendelkeznek, és ez idáig ténylegesen jobbára tájékoztatási és kapcsolattartási pontokként funkcionáltak a tagállamokban. A projekt elismerte, hogy szükségessé vált az ECOWAS kapcsolattartói kapacitásának bővítése, ugyanakkor nem osztott ki elegendő forrást erre a célra. A projekt 2008. évi munkaterve 45000 eurót (kapcsolattartó pontonként 3000 eurót) jelölt ki a kapacitásfejlesztési terv kidolgozására, amely a számvevőszéki ellenőrzés idején még nem készült el. A 2009. évi munkaterv a kapacitásfejlesztési terv végrehajtására mindössze 98000 eurót (kapcsolattartó pontonként 6500 eurót) biztosít.

Megfelelően kezelte-e a Bizottság a regionális integráció céljaira nyújtott támogatást?

32. A kérdés megválaszolásához a Számvevőszék azt vizsgálta, hogy a Bizottság megfelelő iránymutatásokat, mechanizmusokat és emberi erőforrást nyújtott-e ahhoz, hogy külképviseletei könnyebben irányíthassák a regionális beavatkozások programozását, végrehajtását és monitoringját, biztosította-e, hogy a regionális szervezetek megfelelő koordinálási és felügyeleti mechanizmusokat vezessenek be, valamint hogy a regionális projekteket a tervezett határidőn belül hajtották-e végre.

A külképviseletek nem kapnak elegendő iránymutatást és nem rendelkeznek megfelelő kapacitással a regionális programok irányításához

33. Míg az országstratégiai dokumentumok a Bizottság és az adott tagállam közötti megbeszéléseken alapulnak, a regionális stratégiai dokumentumok nem kevesebb mint négy regionális szervezetet (COMESA, EAC, IGAD, IOC), azaz összesen 17 nemzeti kormányt érintenek a kelet-afrikai régióban, és két regionális szervezetet (ECOWAS, UEMOA), azaz összesen 16 nemzeti kormányt a nyugat-afrikai régióban. A Bizottság oldaláról minden egyes régióban csaknem ugyanennyi külképviselet vesz részt. A regionális projektek keretében zajló tevékenységeket főként regionális szinten hajtják végre, tehát egy vagy több regionális szervezet végzi el őket, ám néhány feladatot a régióhoz tartozó egyes országok szintjén is végrehajtanak. Például a vámunió létrehozásához először regionális szinten kell megállapodásra jutni egy közös külső vámtarifát illetően, alkalmazásához viszont már a résztvevő országok vámhatóságainak részvételére és képzésére is szükség van. Mivel ilyen sok résztvevőről van szó, a regionális stratégia kidolgozásához és végrehajtásához magas szintű koordinációra van szükség.

34. A Bizottság nem dolgozott ki eljárásokat és iránymutatásokat a regionális stratégiák és beavatkozások elkészítéséhez és végrehajtásához. A megfelelő iránymutatás hiánya a következőket jelenti:

a) nincsenek világosan meghatározott, illetve kijelölt, konkrét szerepek és feladatkörök a régióban jelen lévő különböző, a regionális szervezetekhez fűződő kapcsolatokért felelős, vagy azoktól független külképviseletek részére;

b) egyetlen külképviselet sem rendelkezik teljes körű felelősséggel egy adott regionális indikatív programért, vagy annak koordinálásáért;

c) nincsen elfogadott átfogó, a régió valamennyi külképviseletét lefedő koordinációs keretrendszer.

35. A 10. EFA regionális stratégiai dokumentumait és indikatív programjait nagyjából ugyanazon iránymutatások mentén dolgozták ki, mint az országstratégiai dokumentumokat. A regionális programozás céljaira konkrét programozási iránymutatást adtak ki, amely meghatározta ugyan a dokumentumok tartalmi és formai követelményeit, de a kidolgozás folyamatát már nem. Nem vették tekintetbe az ország- és a regionális stratégiák közötti jelentős intézményi különbségeket sem. A koordináció és a felelősségi körök meghatározásának hiánya az egyik legfőbb oka annak, hogy a regionális és nemzeti programok nem megfelelően egészítik ki egymást (lásd: 20–31. bekezdés).

36. Ami a projektek végrehajtását illeti, az egyes külképviseletek kizárólag azokat a tevékenységeket felügyelik és jelentik, amelyeket vagy tartózkodási országuk kormánya, vagy az esetlegesen ugyanabban az országban székelő regionális szervezet hajtott végre (lásd: 2. háttérmagyarázat). A képviseletek jelentései továbbá a projektek pénzügyi végrehajtására koncentrálnak elsősorban, a projektek fizikai előrehaladásáról vagy problémáiról azonban alig, vagy egyáltalán nem ejtenek szót. Ezért a Bizottság központi részlegei általában nem nyernek teljes, megbízható képet, így nincsenek abban a helyzetben, hogy megfelelőképpen felügyeljék és koordinálják a regionális projekteket. Továbbá, mivel nincs általános képük a regionális projektek előrehaladásáról, a bizottsági részlegek nem tudnak idejében reagálni a projekt végrehajtásával kapcsolatos problémákra, ahogy és amikor azok felmerülnek (lásd: 40–46. bekezdés).

37. A Burkina Fasóban, Nigériában, Tanzániában és Zambiában található képviseletek az ezekben az országokban megalakult regionális szervezetekkel való kapcsolattartáson kívül a regionális program mindkét része, illetve a nemzeti programok irányításáért is felelősek. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy ezeknél a "regionális" képviseleteknél növelték-e a személyzeti kapacitást a regionális program irányításához. Míg a képviseletek által elvégzendő munkamennyiség számos tényezőtől [20] függ, a képviselet személyzeti helyzetét illetően az általa kezelt támogatás nagysága a meghatározó, különösen a működéssel, pénzügyekkel és szerződésekkel kapcsolatos ügyekben. A Számvevőszék azonban úgy találta, hogy a regionális és nemzeti tevékenységek kezeléséért egyaránt felelős külképviseleteknél a személyzeti kapacitás nem tükrözi e képviseletek nagyobb felelősségét, és egyelőre nem intézkedtek arról sem, hogyan fogják kezelni a 10. EFA duplájára növekedett juttatásainak potenciális hatásait.

2. háttérmagyarázat

A bizottsági jelentéstétel és monitoring nem megfelelő

A felelősségi körök töredezettsége figyelhető meg abban, ahogyan a külképviseletek regionális tevékenységeikről jelentést tesznek a Bizottság központi részlegeinek félévente elkészített, a külső támogatások kezeléséről szóló jelentésükben. Nyugat-Afrikában sem az ECOWAS szervezetével foglalkozó abujai képviseletnek, sem az UEMOA-val kapcsolatban lévő ouagadougoui képviseletnek nincs teljes körű, átfogó képe két jelentős regionális projekt – a regionális integráció és kereskedelem támogatása, valamint a közlekedési program projekt – alakulásáról, amelyek a régió valamennyi vagy számos országában folyó tevékenységeket magukban foglalnak. A gyakorlatban mindkét külképviselet azokról a tevékenységekről tesz jelentést a bizottsági központnak, amelyekért "saját" regionális szervezetük felelős. Továbbá, mivel a többi országban a külképviseleteknek semmiféle hivatalos felelőssége nincs a regionális projektekre vonatkozóan, nem is tesznek jelentést azokról a tevékenységekről, amelyeket ilyen projektek keretében hajtottak végre az adott országban [21].

Kelet-Afrikában is hasonló helyzet alakult ki. Itt a főbb regionális integrációs projektekért (RISP/RISM) hivatalosan a zambiai székhelyű regionális szervezet, a COMESA felelős, a projekttevékenységek egy része azonban az EAC integrációs menetrendjéhez kapcsolódik, és a tanzániai székhelyű EAC hajtja végre, míg bizonyos tevékenységek elvileg a kelet-afrikai régióhoz tartozó összes országot érintik. Nemcsak a COMESA fő kapcsolattartó központja, a zambiai külképviselet, hanem semmilyen más külképviselet sem látja át teljes egészében a fenti projektek alakulását, és csak a négy regionális szervezet székhelyén tartózkodó négy külképviselet tesz jelentést a Bizottság központjának azokról a tevékenységekről, amelyek végrehajtásáért "saját" regionális szervezetük a felelős.

38. A régióban lévő külképviseletek közötti koordináció hiányával kapcsolatos számvevőszéki észrevételeket a Bizottság megbízásából készült értékelések megállapításai is alátámasztják. A Nyugat-Afrikáról szóló értékelő jelentés megállapította, hogy a Bizottság nem használta ki eredményesen külképviseleti hálózatát a regionális és nemzeti szintű beavatkozások egymást kiegészítő, koordinált irányításához. Az értékelés azt is megállapítja, hogy működőképes koordinációs rendszer nélkül a segélyek kezelésének megosztása Abuja és Ouagadougou között problémákat okoz, és megerősítette azt a feltételezést, hogy a régió valójában két független alrégióból áll. A Kelet-Afrikáról szóló értékelő jelentés arra hívja fel a figyelmet, hogy hiányoznak a koordinált politikai párbeszédet lehetővé tévő mechanizmusok mind a részt vevő regionális szervezetekért felelős külképviseletek között, mind pedig köztük és a nemzeti hatáskörrel rendelkező külképviseletek között. Az értékelés azt is megállapítja, hogy "továbbra is gyenge a tényleges koordináció…, mivel nincs közös felügyeleti rendszer a regionális szervezetek szintjén, és még mindig elégtelen a kommunikáció a nemzeti és a regionális illetékességgel rendelkező külképviseletek között". Az ellenőrzés során a Számvevőszék nem talált bizonyítékot arra nézve, hogy az értékelés eredményeit követően a Bizottság megtette volna a szükséges lépéseket.

A regionális szervezeteknél nem kielégítő az általános koordináció, a jelentéstétel és a felügyeleti tevékenység

39. A regionális szervezetek mindkét régióban bevezettek bizonyos mechanizmusokat az egymás közötti koordináció támogatása és a programvégrehajtás monitoringja céljából. 2003-ban a négy kelet-afrikai regionális szervezet megalapította a Régiók Közötti Koordinációs Bizottságot (IRCC), amelynek titkárságát jelenleg "az IRCC titkárságának támogatása" elnevezésű EFA-projekt keretében támogatják. Nyugat-Afrikában az ECOWAS és az UEMOA 2004-ben közös technikai titkárságot hozott létre. Ennek támogatása szintén egy EFA által finanszírozott projekt ("Regionális indikatív program (RIP) felügyeleti mechanizmus") keretében történik.

40. Minden érintett fél elismeri, hogy az IRCC a regionális szervezetek közötti koordináció kulcsfontosságú eszköze, amely elősegíti az egyes projektek és a jóváhagyott regionális stratégia közötti koherencia megvalósulását. Az IRCC azonban eddig még nem gondoskodott egy, a regionális indikatív program egészét lefedő, átfogó felügyeleti és értékelési rendszer létrehozásáról. A gyakorlatban az IRCC felügyeli a regionális projektek pénzügyi végrehajtását, azt azonban nem, hogy ezek a programok hogyan teljesítenek az előre meghatározott célokhoz képest, és mennyiben járulnak hozzá magához a regionális integráció folyamatához. Az IRCC-projekt 2005-ben végrehajtott félidős értékelése többek között azt az ajánlást tartalmazta, hogy a nemzeti és a regionális indikatív programok közötti jobb koordináció érdekében állítsanak fel közös felügyeleti és értékelési rendszert, valamint a finanszírozási javaslatok minőségellenőrzési rendszerét. A regionális szervezetek és a Bizottság azonban csak késve tudta ennek megfelelően korrigálni a projektet, mivel a fenti ajánlások csupán a projekt kiterjesztési fázisának feladatmeghatározásába lesznek belefoglalva, amely már a 10. EFA részét képezi, és 2009 során kerül megvalósításra.

41. Nyugat-Afrikában a közös technikai titkárság alkalmas lenne arra, hogy a regionális szervezetek közötti koordináció fontos eszközévé váljon, és biztosíthatná a különböző projektek és a jóváhagyott regionális stratégia közötti koherenciát. Eddig azonban alkalmazottainak alacsony létszáma, valamint korlátozott hatásköre miatt nem volt képes eredményesen betölteni ezeket a szerepeket. A RIP felügyeleti mechanizmus projekt tevékenységi jelentései említik a személyzeti létszámhiányt, és azt, hogy mivel nincsenek idejében leadott jelentések a projektek előrehaladásáról, nem állnak rendelkezésre adatok a monitoringhoz. A fenti problémák – amelyekről a regionális indikatív program irányítóbizottsága is értesült a Bizottság benne képviseltetett tagjaival együtt – azt jelzik, hogy a két regionális szervezet (az ECOWAS és az UEMOA) és a Bizottság nem tudott megbirkózni azokkal a már 2007-ben is ismert és jelentett alapvető korlátokkal, amelyek akadályozzák a nyugat-afrikai regionális indikatív program eredményes monitoringját és koordinációját.

42. A Számvevőszék megállapította, hogy a vizsgált projektek mintegy 40 %-ánál a regionális szervezetek vagy a külön felállított projektirányító csoportok részéről történő jelentéstétel alacsony színvonalú és több esetben késedelmes volt. Nyugat-Afrika esetében a 8. EFA négy lezárult projektjénél még az összes projektnél általánosan megkövetelt félidős értékelést sem hajtották végre, és mindössze egy záró értékelésre került sor, míg a hét folyamatban lévő projektre tervezett valamennyi értékelést elhalasztották a projektek késedelmes elindítása és lassú előrehaladása következtében. Nagy a kockázata annak, hogy az utóbbi projektek félidős értékelése vagy teljesen elmarad, vagy túl későn kerül sor rá ahhoz, hogy ajánlásait végre lehessen hajtani. A nem kielégítő jelentéstétel megnehezíti, hacsak nem teszi lehetetlenné, a projektek eredményességének értékelését, illetve megállapítását (lásd: 5. háttérmagyarázat).

43. Bár a két koordinációs bizottságért (az IRCC és a RIP irányítóbizottság) maguk a regionális szervezetek tartoznak közvetlen felelősséggel, a Bizottság közvetett felelősséggel és befolyással rendelkezik ezek működését illetően, hiszen az említett két projekten keresztül a Bizottság nyújt pénzügyi és technikai támogatást részükre, és mindkét testületben képviselteti magát. A Bizottság tehát mindkét régióban tisztában volt a felügyeleti és koordinációs rendszerek hiányosságaival, befolyása és támogatása azonban mégsem volt elegendő a fenti problémák kiküszöbölésére.

A regionális projektek végrehajtása bonyolult és hosszadalmas

44. A Számvevőszék azt vizsgálta, hogy a 18 kiválasztott regionális beavatkozást a tervezett határidőre valósították-e meg, és hogy a hozzájárulási megállapodások alkalmazása révén javult-e a regionális projektek végrehajtása.

45. A 18 vizsgált projektből 11 (8 lezárt és 3 folyamatban lévő) esetén a hosszadalmas felkészülésből eredő megkésett projektindítás, illetve a projektvégrehajtás lassúsága miatt meg kellett hosszabbítani a határidőt. Tovább rontotta a helyzetet a regionális projektek bonyolultsága, a regionális szervezetek elégtelen intézményi kapacitása, és egyes esetekben a nemzeti hatóságok és egyéb érdekelt felek, például a civil társadalom felelősségvállalásának hiánya. A Bizottság túlbecsülte a regionális szervezetek irányítási és felhasználási képességeit, és ebből adódóan a projektcélok túlságosan nagyra törőnek, a tevékenységi körök túl tágnak, a költségvetési összegek pedig túl magasnak bizonyultak (lásd: 3. háttérmagyarázat).

3. háttérmagyarázat

Példa bonyolult és hosszadalmas regionális projektre

A 9. EFA keretében a nyugat-afrikai regionális integrációra nyújtott legfőbb támogatás egyetlen nagy, mintegy 105 millió EUR keretösszegű projekten keresztül történik. A 2007-ben elindított komplex projekt végrehajtásáért két regionális szervezet, az ECOWAS és az UEMOA felelős, az alábbi eszközök felhasználásával:

hozzájárulási megállapodás a két regionális szervezettel egyenként 44,8, illetve 31,6 millió EUR értékben, főként a közös piaccal, a makrogazdasági stabilitással, és a regionális szervezetek és tagállamok részére történő kapacitásépítéssel kapcsolatos célokra;

finanszírozási megállapodás 28,6 millió EUR összegben a mindkét szervezet nevében eljáró UEMOAval a magánszféra versenyképességének fokozására és a nem állami szereplők kapacitásépítésére;

a finanszírozási megállapodás "magánszféra" alkotóeleme a következő három részből áll: 1) az UNIDO-val létrehozott hozzájárulási megállapodáson keresztül végrehajtott "Minőség" program (15 millió EUR); 2) "A kereskedelmi jog harmonizációja" (4 millió EUR); valamint 3) "A halászati jogszabályok harmonizációja" (5 millió EUR), amelyet programbecsléseken és közvetlen munkavégzésen keresztül az UEMOA hajt végre, de a tagállamokban a feladatot a nemzeti programengedélyezőkre ruházták át;

a "kapacitásépítés nem állami szereplők részére" alkotóelem (2,6 millió EUR) végrehajtása az ECO WAS feladata ajánlatkérést követően aláírt támogatási szerződések révén.

Főként a két regionális szervezet intézményi kapacitáshiányából adódóan a tizenöt különböző alkotóelem végrehajtása rendkívül lassú. 2009 elején, a végrehajtás második évének csaknem végén, a hozzájárulási megállapodások végrehajtási aránya 4 % [22] volt. A 2006-ban aláírt finanszírozási megállapodás keretében a Bizottság a költségvetés mintegy 20 %-át kitevő összegben hajtott végre kifizetéseket, míg 2009 januárjában – a szerződéskötések végső határidejének időpontjában – több mint 5 millió eurót (azaz a finanszírozási megállapodás költségvetésének 17 %-át) még nem kötöttek le, így a projekt számára ez az összeg elvileg elveszett.

46. A Számvevőszék megfigyelései alátámasztják a Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálatának a regionális programok pénzügyi gazdálkodásáról szóló jelentését (lásd: 16. lábjegyzet), amely az AKCS-országok vonatkozásában elsősorban a dél-afrikai régióra összpontosított. A jelentés megállapította, hogy a regionális projektek programozása és megtervezése bonyolult, számos szereplő közreműködését igénylő folyamat, amely a részt vevő felek korlátozott kapacitásával kiegészülve jelentős működési nehézségek elé állította a végrehajtó szerveket és külképviseleteket; elhúzódó indítási szakaszokat eredményezett, és számottevő késedelmet okozott a végrehajtásban.

47. A projektek hatékonyságának és eredményességének javítása, valamint a regionális szervezetek felelősségvállalásának növelése céljából a Bizottság úgy határozott, hogy a 9. EFA főbb regionális projektjeinél "közös igazgatást" alkalmaz. A pénzügyi szabályzat szerintt [23] a közös igazgatás a nemzetközi szervezetekkel való együttműködés legfőbb módszere. Fő jellegzetessége, hogy a szóban forgó szervezet használhatja saját számviteli, ellenőrzési, közbeszerzési és belsőkontrollra vonatkozó eljárásait, amennyiben e négy pillér előzetes felmérése megerősíti, hogy megfelelnek a nemzetközi szabványoknak. Ha a felmérés pozitív eredménnyel zárul, a Bizottság hozzájárulási megállapodás keretében nyújthat pénzügyi támogatást a szóban forgó szervezet részére.

48. A Bizottság az UEMOA-val és az ECOWAS-szal is kötött hozzájárulási megállapodásokat a 9. EFA regionális programja jelentős részének végrehajtására, annak ellenére, hogy a négy pillérből álló felmérés negatív eredménnyel zárult. Ez azt eredményezte, hogy a szervezetek rendszereiben és eljárásaiban felfedett hiányosságok kompenzálása érdekében a Bizottság kénytelen volt bizonyos speciális feltételeket szabni a pénzügyi, közbeszerzési és külső ellenőrzési eljárásokat illetően. Ahelyett, hogy erősítette volna a felelősségvállalást, ez a köztes megoldás számottevő elégedetlenséghez vezetett az UEMOA részéről, mivel a szervezet úgy vélte, hogy ezek a feltételek ellenkeznek a hozzájárulási megállapodás alkalmazásának céljával. Egyelőre nem sikerült megvalósítani a tervezett hatékonyságnövelést sem, hiszen a szervezetek elégtelen irányítási kapacitása miatt az illetékes külképviseletek még mindig kénytelenek gondosan felügyelni a pénzügyi végrehajtást. Nyugat-Afrikában a 9. EFA jelenleg folyó programjainak gyakorlati végrehajtása rendkívül lassan halad (lásd: 3. háttérmagyarázat), és a megnövekedett pénzügyi segélyekre vonatkozó felvevőkapacitás a belátható jövőben korlátozott marad. Ebben az összefüggésben a 10. EFA regionális együttműködésre kiutalható forrásainak megduplázása nagy valószínűséggel csak tovább mélyíti a régióban tapasztalható végrehajtási problémákat.

49. Kelet-Afrikában egy regionális szervezet (a COMESA) pénzgazdálkodási kapacitásáról született eddig pozitív felmérési eredmény, és a Bizottság hozzájárulási megállapodás keretén belül továbbítja a pénzügyi támogatásokat a 9. EFA két fő regionális integrációs projektje (RISP/RISM) felé. A fenti projektek néhány tevékenységét azonban a másik regionális szervezet, az EAC hajtja végre annak ellenére, hogy az EAC titkárságának intézményi kapacitása még mindig nem megfelelő, és a rá vonatkozó, négy pillérből álló felmérés is negatív volt. Itt is olyan köztes megoldásban állapodtak meg, amely előírja, hogy az EAC-nak a RISP-források kezelésében a COMESA eljárásait kell követnie. Ennek ellenére a COMESA belső ellenőrzési jelentései szerint az EAC a gyakorlatban a saját eljárásait alkalmazza, amelyeket a Bizottság még nem hagyott jóvá.

Teljesítették-e céljaikat a regionális integráció elősegítése érdekében végrehajtott bizottsági projektek?

50. A Számvevőszék megvizsgált néhány mintaként kiválasztott regionális projektet, hogy felmérje, az általuk elért eredmény alapján mennyiben érték el kitűzött céljaikat, illetve milyen esélyük van erre. A folyamatban lévő projektek esetében a felmérés a projektek aktuális állapotát és végrehajtásuk ütemét vette tekintetbe. Az eredményesség minősítése "kielégítő" volt abban az esetben, ha a projekt elérte, vagy valószínűleg el fogja érni a kívánt eredményt, "részben kielégítő", ahol bizonyos problémák miatt a projekt a kívánt eredménynek csak egy részét érte el, vagy fogja várhatóan elérni, és "elégtelen", ahol súlyos problémák miatt a projekt keveset ért el, vagy fog várhatóan elérni a tervezett eredményekből. A projektek listáját és minősítését a III. melléklet tartalmazza.

A projektek eredményességét nehéz felmérni, de az a legtöbb esetben korlátozott

51. Gyakran fordul elő, hogy a finanszírozási megállapodások nem fogalmazzák meg világosan a projektek céljait és várható eredményeit, és az előrehaladást mérő mutatókat sem határozzák meg kellőképpen. Ilyenkor nehéz tárgyilagosan megállapítani, hogy a projekt elérte-e a várt eredményeket.

52. Emellett öt, már lezárult vagy régóta folyamatban lévő projekt esetén – bár a tervezett tevékenységek végrehajtása általában véve megtörtént, és a kívánt output is létrejött – megfelelő teljesítési beszámolók, illetve a szükséges felügyeleti és értékelési jelentések hiányában a Számvevőszék nem tudta felmérni az eredményeket (lásd: 4. háttérmagyarázat).

4. háttérmagyarázat

Az eredményesség nem mérhető

Kelet-Afrikában a regionális integrációs program (II. fázis) célja a COMESA-titkárság elemzési és információs kapacitásának növelése révén a regionális integrációs döntéshozatal erősítése volt. A Számvevőszék arra a megállapításra jutott, hogy a projektről nem készítettek az előírások szerint félévente teljesítési beszámolót, helyette csupán az éves munkatervekben tettek jelentést az előző évben végrehajtott tevékenységekről. A projekthez nem rendeltek az elért előrehaladást rendszeresen felmérő irányítóbizottságot. A félidős értékelést leszámítva semmilyen egyéb külső felügyeleti helyszíni ellenőrzésre nem került sor, és független helyszíni értékelést sem hajtottak végre a projekt befejezésekor, holott ezt a finanszírozási megállapodás előírta. A projekt logikai keretében megadott mutatók túl elnagyoltnak bizonyultak ahhoz, hogy lehetővé tehessék a projekt eredményességének megbízható és részletes felmérését az egyes elvárt eredményekhez képest.

53. Hat projekt eredményességét – beleértve mindkét régió legfőbb regionális integrációs projektjét [24] – a Számvevőszék "elégtelennek" minősítette. Ez a hat projekt a 9. EFA összes, az ellenőrzés idején még folyamatban lévő projektje. Figyelembe véve a projektek tág hatókörét és célkitűzéseit, végrehajtásuk lassú ütemét és a pénzösszegek kifizetésének alacsony arányát, nem valószínű, hogy a hátralévő időben a jelenleg folyamatban lévő projektek többsége eléri a várt eredményt (lásd: 5. háttérmagyarázat).

5. háttérmagyarázat

Elégtelen projekteredmények

A Számvevőszék megállapította, hogy a várhatóan 2010 közepére befejeződő kelet-afrikai regionális integráció támogatási projekt a hozzájárulási megállapodásban rögzített hét köztes célkitűzésből 2008 végére mindössze hármat valósított meg. A projekt általános eredményességét különösen az ássa alá, hogy a nemzeti hatóságok részéről nem történt lényeges előrelépés a regionális politikák elfogadása terén.

Nyugat-Afrikában a közlekedési projekt (64 millió EUR) célja, hogy a fő regionális közlekedési folyosók mentén közös kezelésű határátkelőhelyek létesítésével fejlessze a regionális közlekedési szolgáltatásokat. A projekt már a beindítás fázisában jelentős késedelmet könyvelhetett el, és a végrehajtás harmadik éve után a legfőbb eredmény, amit fel tud mutatni, a határátkelőhelyek várható működéséről készített részletes tanulmány befejezése. Hogy lehetővé tegye a határátkelőhelyek tervezésének folytatását és végső soron azok megépítését, a Bizottság kénytelen volt "mentesítést" adni a D+3 szabály alól, amely előírja, hogy a projektekre nyújtott pénzügyi kötelezettségvállalás jóváhagyásától eltelt három éven belül az adott projektre vonatkozóan minden szerződést alá kell írni. Még az így nyert kétéves halasztással együtt is nehéz feladat áll a két regionális szervezet, az ECOWAS és az UEMOA előtt, hogy be tudják fejezni az építkezést, és részletes, összehangolt megállapodásokat hozzanak létre az érintett országok között a határátkelőhelyek hatékony üzemeltetéséről.

54. A fennmaradó hét projekt a jelek szerint elérte, vagy valószínűleg el fogja érni a várt eredmények egy részét, de a lezárt projekteknél további támogatásra van szükség, amelyet a legtöbb esetben a különféle folyamatban lévő projektek keretében nyújtanak vagy programoznak (lásd: 6. háttérmagyarázat).

55. A Bizottság megbízásából készült két értékelés inkább a Bizottság regionális stratégiájának relevanciájára és koherenciájára, valamint a kiemelt ágazatok kiválasztására, mint az egyes projektek teljesítményére összpontosított. A Nyugat-Afrikáról szóló regionális értékelés kijelenti, hogy a 9. EFA legtöbb regionális projektje túlságosan új keletű ahhoz, hogy eredményességét fel lehessen mérni. Megemlíti mindazonáltal, hogy egyértelműen megadott várható eredmények és viszonyítási alapok hiányában nehéz meghatározni az EFA-projektek hatását.

6. háttérmagyarázat

Részben kielégítő projekteredmények

A nyugat-afrikai PARI projekt ("Programme d’Appui à l’Intégration Régionale de la zone UEMOA" / Az UEMOA övezetben megvalósítandó regionális integráció támogatási program) célja, hogy támogassa az UEMOA szervezetét és tagállamait a jogi és adminisztratív keretek fejlesztésében, a regionális piac megteremtésében és a makrogazdasági keretek konszolidálásában. Bár a fenti projektcélok és a hozzájuk fűződő mutatók megfogalmazása meglehetősen általános, a végső értékelés szerint a projekt hozzájárult a regionális integráció folyamatának előmozdításához. Konkrétan több tagállam jogrendszerében bevezetésre kerültek az UEMOA által kidolgozott magas színvonalú jogszabályok a vámunióval és a közösségen belüli kereskedelem liberalizációjával kapcsolatban. Még mindig messze van ugyanakkor az áruk, a szolgáltatások, a tőke és a személyek szabad mozgásának megvalósulása, illetve a letelepedési jog megteremtése. Hasonlóképpen, bár javulás tapasztalható az UEMOA többoldalú makrogazdasági felügyeleti mechanizmusának működésében, ez még mindig nem eredményezte az UEMOA övezet gazdaságainak jobb konvergenciáját, ami a fő cél lett volna. A folyamatban lévő gazdasági integráció, illetve kereskedelem projekt ismét ugyanezeket a területeket célozza meg.

Következtetések és ajánlások

A Kelet- és Nyugat-Afrika regionális gazdasági integrációjára nyújtott EFA-támogatás mindeddig csak részben volt eredményes

56. A regionális integráció folyamata mindkét régióban haladást könyvelhet el a kereskedelemmel és közlekedéssel kapcsolatos olyan regionális célokra és szakpolitikákra vonatkozó megállapodások terén, mint például a szabadkereskedelmi övezetek és vámuniók megteremtése, vagy az összehangolt szabályok alapján, indokolatlan ellenőrzések nélkül működő regionális közlekedési folyosók létrehozása. Az EFA jelentős mértékű technikai és pénzügyi támogatást nyújt e folyamathoz. Ugyanakkor a nemzeti hatóságok késlekednek a fenti megállapodások végrehajtásával, és a két térség közül egyelőre egyikben sem valósult meg az áruk, a szolgáltatások, a tőke és a személyek szabad mozgása.

57. A regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás több tényező miatt mindeddig csak részben volt eredményes. Ezek közül néhány kívül esik ugyan a Bizottság közvetlen ellenőrzésén, de támogatás és politikai párbeszéd révén a Bizottság befolyásolhatja azokat. Mindkét régióban több, egymást átfedő tagsággal és küldetéssel rendelkező regionális szervezet működik. A Bizottság kapacitásépítésre irányzott támogatása ellenére, változó mértékben ugyan, de egyetlen regionális szervezetnek sincs elegendő intézményi kapacitása a projektek egész élettartamát illetően a programozástól kezdve a projektelőkészítésen keresztül a végrehajtásig, a jelentéstételig és a pénzgazdálkodásig. A tagországok továbbá a nemzeti szinten felmerülő egyéb, égető szükségletek miatt nem mindig tekintik elsődleges feladatnak a regionális integrációt mint politikai célkitűzést. Az EFA-támogatás eredményességét emellett a Bizottság megközelítésével és irányításával kapcsolatos egyéb tényezők is aláássák (lásd: 58–60. bekezdés).

1. ajánlás

A Bizottság azzal a feltétellel folytassa tovább a regionális integrációt támogató tevékenységét, hogy mielőbb megállapodás születik arról, hogyan érhető el egy megadott határidőn belül valamennyi régióban a különböző regionális szervezetek közötti szükségszerű konvergencia, illetve hogy a nemzeti hatóságok nagyobb felelősséget vállalnak a regionális integrációs folyamatban.

A Bizottság regionális integrációval kapcsolatos megközelítése releváns ugyan, de a koherenciát nem kezeli megfelelően, és a finanszírozási szint nem veszi figyelembe a korlátozott felvevőképességet

58. A kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integráció támogatására irányuló bizottsági megközelítés a régiók és az adott államok arra irányuló igényét szolgálja, hogy a szegénység leküzdése érdekében fokozni kell a gazdasági növekedést: ezt a célkitűzést a Bizottság valamennyi regionális és nemzeti stratégiája és beavatkozása egyaránt támogatja. A megközelítés ugyanakkor a koherenciát nem megfelelően kezeli, mivel a stratégiákat és beavatkozásokat többnyire egymástól függetlenül alakították ki és hajtották végre ezen a két szinten, és nem fordítottak elegendő figyelmet a kapcsolódások kialakításának lehetőségére; ez alól kivétel – bizonyos fokig – a közlekedési szektor. Továbbá a 10. EFA során a regionális programok részére biztosított keretösszegek megduplázódása nem veszi figyelembe a regionális szervezetek behatárolt felvevőképességét (lásd: 19–31. bekezdés).

2. ajánlás

A 10. EFA stratégiáinak 2010-ben esedékes félidős értékelésétől kezdődően a Bizottság jobban hangolja össze a regionális és nemzeti stratégiákat, tehát valamennyi nemzeti szintű támogatási tevékenységébe vonja be a regionális integrációt, és törekedjen arra, hogy következetesebben jelenjen meg a kölcsönös kiegészíthetőség az ezen a két szinten folytatott támogatási tevékenységei között.

3. ajánlás

A 10. EFA félidős értékelésének részeként a Bizottság vizsgálja felül, hogy nem túl magas-e a regionális programokra fordított keretösszeg.

A Bizottság nem kezeli megfelelően a regionális integráció céljaira nyújtott támogatást

59. A regionális programok kezelését illetően a Bizottság nem rendelkezik olyan konkrét irányítási és koordinációs eszközökkel, amelyek segítségével megfelelőképpen kezelhetné a regionális tevékenységek előkészítését, végrehajtását, valamint a velük kapcsolatos jelentéstételt és koordinációt: nincsenek egyértelműen megfogalmazva a régióba kihelyezett külképviseletek szerepei és feladatai, és nincsen közöttük semmiféle koordinációs mechanizmus. A regionális és nemzeti tevékenységek kezeléséért egyaránt felelős külképviseletek személyzeti kapacitása nem tükrözi e képviseletek nagyobb felelősségét. A regionális szervezetek szintjén sincs megfelelő koordináció, és nem áll rendelkezésre olyan felügyeleti rendszer, amely nyomon követné a regionális integráció folyamatának általános előrehaladását az egyes országokban. Ott, ahol a végrehajtó szervezet nem rendelkezik elegendő intézményi kapacitással, a hozzájárulási megállapodások alkalmazása sem gyorsította fel a projektek végrehajtását (lásd: 33–49. bekezdés).

4. ajánlás

A regionális programok irányításával kapcsolatban a Bizottság:

- határozza meg világosan a szóban forgó régiókban lévő különböző külképviseletek feladatait;

- hozzon létre megfelelő koordinációs mechanizmust az adott régióban lévő külképviseletek között;

- vizsgálja felül, hogy megfelelőek-e a külképviseletek részére a regionális programok tervezésére és végrehajtására kiutalt források;

- csak azokkal a regionális szervezetekkel kössön hozzájárulási megállapodást, amelyek pénzgazdálkodása megfelel a nemzetközi szabványoknak.

5. ajánlás

A Bizottság igyekezzen nagyobb segítséget nyújtani a regionális szervezetek részére az alábbiak terén:

- a szervezetek közötti, illetve a szervezetek és tagállamaik közötti koordináció javítása;

- olyan felügyeleti rendszerek létrehozása, amelyek támogatást nyújtanak a programok végrehajtásához, valamint teljes körű információt biztosítanak a regionális integrációs folyamat egészéről, illetve az egyes országok által elért eredményekről.

Összességében véve a regionális integrációt támogató egyes projektek várhatóan elégtelen eredménnyel zárulnak

60. A Számvevőszék nehezen, sőt néhány esetben egyáltalán nem tudta felmérni az egyes beavatkozások eredményességét, mivel a beavatkozások célkitűzései sokszor elnagyoltak, és a projektekkel kapcsolatos jelentéstétel, monitoring és értékelés elégtelen minősége és gyakorisága miatt gyakran nem áll rendelkezésre a szükséges információ. Az újabb, folyamatban lévő projektek többnyire tág hatókörrel és nagyra törő célkitűzésekkel rendelkeznek; ehhez képest a végrehajtásuk eddig meglehetősen lassú ütemben haladt. A vizsgált 18 regionális projekt eredményei, illetve várható eredményei a legjobb esetben is csak részlegesen kielégítőek (lásd: 51–54. bekezdés).

6. ajánlás

A Bizottság:

- fogalmazzon meg specifikus, mérhető, alkalmazható, releváns és reális teljesítési határidőn belül végrehajtható (ún. SMART) projektcélokat;

- fordítson több figyelmet a rendszeres, jó minőségű teljesítési beszámolók készítésére, valamint a projekteredmények következetes monitoringjára és értékelésére.

Ezt a jelentést a Számvevőszék 2009. november 19-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

A Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] A 2000. június 23-án aláírt és 2005. június 25-én módosított AKCS-EK partnerségi megállapodás (a továbbiakban: a cotonoui megállapodás), 3. rész, I. cím: Fejlesztési stratégiák, 19. cikk.

[2] A Bizottság közleménye a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: az AKCS-országok fejlődését szolgáló regionális integráció. COM(2008) 604 végleges/2., 2008.10.6. Lásd még: az AKCS-országok fejlődését szolgáló regionális integrációról szóló közleményt kísérő, a bizottsági szolgálatok által készített munkadokumentum, SEC(2008) 2539, 2008.10.1.

[3] A Bizottság közleménye: A fejlődő országok közötti regionális gazdasági integrációra irányuló erőfeszítésekhez nyújtott EK-támogatás. COM(95) 219, 1995.6.16.

[4] A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek: Az Európai Közösség fejlesztéspolitikája, COM(2000) 212 végleges, 2000.4.26.

[5] A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai Parlament és a Bizottság által elfogadott közös nyilatkozat: Európai konszenzus a fejlesztésről, 2005. november 22.

[6] A Bizottság indikatív programjai a teljes támogatási összeget két vagy három fő támogatandó terület, az úgynevezett "kiemelt ágazatok" között osztják szét. Az itt közölt adatok esetében a regionális gazdasági integrációt célzó regionális programok részesedését úgy számították ki, hogy összeadták az alábbi kiemelt ágazatokra kiutalt összegeket: "regionális integráció és kereskedelem", illetve "regionális gazdasági integráció", valamint "közlekedés és kommunikáció", illetve "közlekedési összekapcsolhatóság". A 10. EFA regionális programjai a "közlekedést" már nem különálló kiemelt ágazatként, hanem egy fő kiemelt ágazat, a "gazdasági integráció" részeként kezelik.

[1001] Regionális gazdasági integráció.

[1002] A Bizottság hivatalos elnevezése erre a térségre: "kelet- és dél-afrikai, valamint az indiai-óceáni régió", e különjelentésben pedig "Kelet-Afrika" néven szerepel.

[7] Cotonoui megállapodás, IV. melléklet ("Végrehajtási és irányítóbizottsági eljárások"), 2. fejezet (Programozás és előkészítés [regionális]).

[8] A 8. EFA-ig ezt a régiót két indikatív program fedte le, melyek közül az egyik a kelet- és dél-afrikai térségre, a másik pedig az indiai-óceáni térségre vonatkozott. A cotonoui megállapodás elvei alapján azonban ezeket egyetlen, a régió egészére vonatkozó stratégia és indikatív program váltotta ki.

[9] COMESA – Kelet- és Dél-afrikai Közös PiacEAC – Kelet-afrikai KözösségIGAD – Kormányközi Fejlesztési HatóságIOC – Indiai-óceáni Bizottság.

[10] Például Tanzánia az EAC tagjaként részt vesz a kelet-afrikai regionális programban. Ugyanakkor azonban nem a COMESA, hanem az SADC egyik tagországa.

[11] Az EPA-k az AKCS-országok (illetve azok egy csoportja) és az EU között létrehozandó új kereskedelmi megállapodások, amelyek a cotonoui megállapodást megelőző loméi egyezmények által létrehozott nem kölcsönös kereskedelmi kedvezmények rendszerét váltják fel.

[12] Ezek a dokumentumok bizottsági szóhasználattal a "regionális stratégiai dokumentum" (Regional Strategy Paper) és a "regionális indikatív program" (Regional Indicative Programme).

[13] Ezek a dokumentumok bizottsági szóhasználattal az "országstratégiai dokumentum" (Country Strategy Paper) és a "nemzeti indikatív program" (National Indicative Programme).

[14] A helyszíni vizsgálatok során Kelet-Afrikában a következő országokat keresték fel: Kenya, Malawi, Ruanda, Tanzánia és Zambia, valamint két regionális szervezetet, a Kelet- és Dél-afrikai Közös Piacot (COMESA) és a Kelet-afrikai Közösséget (EAC). A felkeresett nyugat-afrikai országok a következők voltak: Burkina Faso, Ghána, Nigéria és Szenegál, a két regionális szervezet pedig: a Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közössége (ECOWAS) és a Nyugat- afrikai Gazdasági és Monetáris Unió (UEMOA). Bár Kelet-Afrikában két további regionális szervezet is részt vesz a regionális együttműködésben (a Kormányközi Fejlesztési Hatóság és az Indiai-óceáni Bizottság), a gazdasági integrációban csekély szerepet játszanak, ezért az ellenőrzés során helyszíni vizsgálatukra nem került sor.

[15] 12 projekt finanszírozása a 9. EFA, hat projekté pedig a 8. EFA terhére történt; az ellenőrzés idején még egyetlen, a 10. EFA forrásaiból finanszírozott projekt sem került végrehajtásra.

[16] "Az Európai Bizottság nyugat-afrikai regionális stratégiájának értékelése", végleges összefoglaló jelentés, 2008. május; "A Bizottság által a kelet- és dél-afrikai régió, valamint az indiai-óceáni térség részére nyújtott támogatás értékelése", végleges jelentés, 2008. december; az IAS (Belső Ellenőrzési Szolgálat) ellenőrzési jelentése, 2008. július (bizottsági belső dokumentum).

[17] A 2007 decemberében Lisszabonban megrendezett EU-Afrika csúcstalálkozón elfogadott "EU-Afrika stratégiai partnerség: a közös EU-Afrika stratégia".

[18] Kelet-Afrikában ez a regionális integráció támogatási program (RISP) és a regionális integráció támogatási mechanizmus (RISM) együtteséből, míg Nyugat-Afrikában a "Nyugat-Afrikai regionális integráció támogatása" elnevezésű projekt és a "Gazdasági integráció és kereskedelem" elnevezésű projekt együtteséből áll.

[19] A regionális szervezetek teljes neve a Tartalom után következő Glosszárium címszó alatt, illetve a 14. lábjegyzetben található.

[20] Például a költségvetés támogatása más munkamennyiséget jelent egy képviselet számára, mint a projekttámogatás, a költségvetési támogatás aránya pedig az egyes országok esetében eltérő lehet; ráadásul a szokásos EFA-juttatásokon kívül a szóban forgó régiókban lévő képviseletek az általános költségvetés horizontális tételeiből finanszírozott projektekért is felelősek lehetnek.

[21] Kivételt képez az "ASECNA képzési program támogatása" elnevezésű regionális projekt, amelyért a szenegáli és a nigeri külképviselet megosztva felel.

[22] Nem tartalmazza a vámtarifa-csökkentések miatt kiesett kormánybevételek pénzügyi kompenzációs mechanizmusaihoz fűződő kifizetéseket.

[23] A 9. Európai Fejlesztési Alapról szóló, 2003. március 27-i pénzügyi szabályzat 16. cikke (HL L 83., 2003.4.1., 1. o.); a 10. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó pénzügyi szabályzatról szóló, 2008. február 18-i 215/2008/EK tanácsi rendelet 29. cikke (HL L 78., 2008.3.19., 1. o.).

[24] A szóban forgó projektek Kelet-Afrikában:

- Regionális integráció támogatási program (RISP);

- Regionális integráció támogatási mechanizmus (RISM).A szóban forgó projektek Nyugat-Afrikában:

- Gazdasági integráció és kereskedelem;

- Nyugat-Afrikai regionális integrációra nyújtott támogatás.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

A KELET- ÉS DÉL-AFRIKAI REGIONÁLIS GAZDASÁGI INTEGRÁCIÓ LEBONYOLÍTÁSÁNAK ÁBRÁJA

+++++ TIFF +++++

COMESA: Kelet- és Dél-afrikai Közös Piac

EAC: Kelet-afrikai Közösség

IGAD: Kormányközi Fejlesztési Hatóság

IOC: Indiai-óceáni Bizottság

SACU: Dél-afrikai Vámunió

SADC: Dél-afrikai Fejlesztési Közösség

Forrás: Kelet- és Dél-afrikai és Indiai-óceáni Régió - Európai Közösség: Regionális stratégiai dokumentum és regionális indikatív program, 2002–2007, 6. melléklet.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

FŐBB KELET-AFRIKAI ÉS NYUGAT-AFRIKAI REGIONÁLIS SZERVEZETEK

Fő regionális szervezetek | A gazdasági közösség típusa | Az integráció és együttműködés területei | Hatálybalépés dátuma | Tagállamok | Konkrét célkitűzés |

Kelet- és Dél-afrikai Közös Piac (COMESA) | Szabadkereskedelmi övezet | Áruk, szolgáltatások, beruházások, migráció | 1994. december 8. | Burundi, Comore-szigetek, Kongói Demokratikus Köztársaság, Dzsibuti, Egyiptom, Eritrea, Etiópia, Kenya, Madagaszkár, Malawi, Mauritius, Ruanda, Seychelle-szigetek, Szudán, Szváziföld, Uganda, Zambia, Zimbabwe | Közös piac |

Kelet-afrikai Közösség (EAC) | Vámunió | Áruk, szolgáltatások, beruházások, migráció | 2000. július 7. | Kenya, Tanzánia, Uganda, Ruanda, Burundi | Teljes körű gazdasági unió |

Kormányközi Fejlesztési Hatóság (IGAD) | Szabadkereskedelmi övezet | Áruk, szolgáltatások, beruházások, migráció | 1996. november 25. | Dzsibuti, Eritrea, Etiópia, Kenya, Szomália, Szudán, Uganda | Teljes körű gazdasági unió |

Indiai-óceáni Bizottság (IOC) | | Diplomáciai, gazdasági és kereskedelmi együttműködés, természeti erőforrások, környezetvédelem | 1984 | Comore-szigetek, Madagaszkár, Mauritius, Réunion (Franciaország), Seychelle-szigetek | Lásd: COMESA |

Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közössége (ECOWAS) | Szabadkereskedelmi övezet | Áruk, szolgáltatások, beruházások, migráció | 1993. július 24. | Benin, Burkina Faso, Zöld-foki-szigetek, Elefántcsontpart, Gambia, Ghána, Guinea, Bissau-Guinea, Libéria, Mali, Niger, Nigéria, Szenegál, Sierra Leone, Togo | Teljes körű gazdasági unió |

Nyugat-afrikai Gazdasági és Monetáris Unió (UEMOA) | Vámunió | Harmonizált kereskedelmi jog. A makrogazdasági politikák konvergenciája megvalósult. | 1994. január 10. | Benin, Burkina Faso, Elefántcsontpart, Bissau-Guinea, Mali, Niger, Szenegál, Togo | Teljes körű gazdasági unió |

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

VIZSGÁLT PROJEKTEK

Hivatkozási szám | A projekt címe | Összeg [1] | Minősítés |

KELET-AFRIKA |

9 ACP RSA 03 | Support to Secretariat of IRCC (Az IRCC titkárságának támogatása) | 9,7 | részben kielégítő |

9 ACP RSA 08 | Trade Negotiations Facility (Kereskedelmi tárgyalási mechanizmus) | 2,0 | nem értékelhető |

9 ACP RSA 16 | Regional Information and Communication Technologies Support Programme (Regionális program az információs és kommunikációs technológia támogatására) | 21,0 | részben kielégítő |

9 ACP RSA 19 | Regional Integration Support Programme (A regionális integrációt támogató program) | 33,5 | elégtelen |

9 ACP RSA 25/26 | Regional Integration Support Mechanism (A regionális integrációt támogató mechanizmus) | 78,0 | elégtelen |

8 ACP ROR 01 | Regional Harmonisation of Customs and Trade Statistics Systems (Vám- és kereskedelemstatisztikai rendszerek regionális harmonizációja) | 13,6 | részben kielégítő |

8 ACP ROR 02 | Regional Integration Programme Phase II (Regionális integrációs program, II. fázis) | 9,5 | nem értékelhető |

| KELET-AFRIKA ÖSSZESEN | 167,2 | |

NYUGAT-AFRIKA |

9 ACP ROC 16 | Economic Integration and Trade (Gazdasági integráció és kereskedelem) | 76,4 | elégtelen |

9 ACP ROC 15 | Support for Regional Integration in West Africa (Nyugat-Afrikai regionális integrációra nyújtott támogatás) | 28,6 | elégtelen |

9 ACP ROC 14 | Facilitation des Transports (Közlekedés előmozdítása) | 63,8 | elégtelen |

9 ACP ROC 10 | RIP Monitoring Mechanism (Felügyeleti mechanizmus – regionális indikatív program) | 6,0 | elégtelen |

9 ACP ROC 09 | Appui à l'intégration régionale et aux négociations de l'Accord de Partenariat Économique entre la CE et la région de l'Afrique de l'Ouest (A regionális integráció támogatása, valamint az EK és a nyugat-afrikai régió közötti gazdasági partnerségi megállapodás tárgyalásainak támogatása) | 7,0 | nem értékelhető |

9 ACP ROC 08 | Appui technique à la CEDEAO pour la facilitation des transports en Afrique de l'Ouest (Az ECOWAS-nak nyújtott technikai támogatás a nyugat-afrikai közlekedés előmozdítására) | 2,0 | részben kielégítő |

9 ACP ROC 01 | Appui au programme de formation de l'ASECNA (Az ASECNA képzési programjának támogatása) | 14,2 | nem értékelhető |

8 ACP ROC 44 | ECOWAS Statistical Development Programme (ECOWAS statisztikai fejlesztési program) | 2,0 | részben kielégítő |

8 ACP ROC 33 | ECOWAS Capacity Building Programme for Regional Integration (ECOWAS kapacitásépítő program a regionális integráció céljaira) | 1,9 | nem értékelhető |

8 ACP ROC 31 | PARI II - Secteur privé (PARI II – Magánszektor) | 15,0 | részben kielégítő |

8 ACP ROC 21 | PARI II | 65,0 | részben kielégítő |

| NYUGAT-AFRIKA ÖSSZESEN | 281,9 | |

MINDÖSSZESEN | | 449,1 | |

[1] Finanszírozási/hozzájárulási megállapodás + módosító záradékok (millió EUR).

--------------------------------------------------