[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 18.12.2006

SEC(2006) 1696

A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA

Kísérődokumentum a A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK A KETTŐS FELHASZNÁLÁSÚ TERMÉKEK ÉS TECHNOLÓGIÁK ELLENŐRZÉSI RENDSZERÉNEKLVIZSGÁLATA A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA {COM(2006) 828 végleges}{COM(2006) 829 végleges}

A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA

Kísérődokumentum a A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK A KETTŐS FELHASZNÁLÁSÚ TERMÉKEK ÉS TECHNOLÓGIÁK ELLENŐRZÉSI RENDSZERÉNEKLVIZSGÁLATA A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA

1. ELőZMÉNYEK ÉS MÓDSZERTAN

A) Előzmények

A kettős felhasználású termékek és technológiák exportellenőrzéséről szóló EK-rendelet hozzásegíti a tagállamokat a nonproliferáció területén vállalt kötelezettségeik valóra váltásához Ennek az a magyarázata, a kettős felhasználású termékek olyan polgári termékek, amelyeket fel lehet használni katonai célokra és egyes esetekben tömegpusztító (nukleáris, biológiai, vegyi vagy rakéta-) fegyverek vagy célbajuttató eszközeik előállítására.

B) Módszertan

1) A tanulmány feladatmeghatározásainak hatóköre

A hatástanulmány kiszervezésével kapcsolatos döntésre 2004 decemberének elején került sor, amiatt, hogy a Főigazgatóságon nem állnak rendelkezésre a szükséges források. A tanulmány hatókörével kapcsolatos feladatmeghatározások tervezetét 2005. januárban terjesztették a tagállamok elé. Az ajánlattételi felhívást 2005. március 2-án tették közzé az EU Hivatalos Lapjában (HL S 43.)

A tanulmány általános célja az EU exportellenőrzési rezsim különböző megreformálási lehetőségei potenciális hatásainak és megvalósíthatóságának a megvizsgálása volt, az ENSZ Biztonsági Tanácsa 1540. számú határozatában foglalt normáknak való megfelelés érdekében, továbbá a rendelet végrehajtásának a tagállamok által 2004-ben elvégzett "peer review"-it követő ajánlások megvalósítása (az előzmények az EU-rezsim reformjáról szóló közlemény és a rendelet 2000-2004 közötti végrehajtásáról szóló jelentésben találhatók).

2) A tanulmányt elkészítő cég kiválasztása 2005 júliusában fejeződött be

A tanácsadó cég[1] 2005 szeptemberében kezdte meg a tanulmányt. A zárójelentést 2006. február 23-án tették közzé az alábbi internetes címen: http://ec.europa.eu/comm/trade/issues/sectoral/industry/dualuse/pr230206_en.htm.

3) Módszertan

Az első feladat az exportőrök releváns mintájának kiválasztása volt. E célból a kettős felhasználású termékek az EU-ban működő 450 lehetséges exportőrének (beleértve az EU jónéhány ágazati szövetségét is (70)) küldték ki a kérdőíveket. A tanulmányban érintett exportőrök és a többi érdekelt fél megbeszéléseit 2005. október 5-én tették közzé a Kereskedelempolitikai Főigazgatóság honlapján. A felmérés során megkeresett érdekeltek mintája (mintegy 150 vállalat) az exportőröknek az első kérdőívre adott válaszain alapult. A minta kielégítően lefedi a kkv-kat, a nagy- és közöpvállalkozásokat és a rendelet I. mellékletében[2] felsorolt kettős felhasználású termékek 10 kategóriájának szállítóit. A szállítmányozókat és a kereskedőket ugyancsak megkeresték. A tanulmány során a rendelet megreformálásának lehetőségeiről kikérték valamennyi érdekelt véleményét, akik egyébként aktívan részt is vettek a folyamatban. A tagállamok és a többi érdekelt a tanulmány eredményeivel és a Bizottság szolgálatai általi továbbviteli elképzelésekkel kapcsolatos véleményét 2006. januártól július elejéig gyűjtötték és a javaslatban kellőképpen figyelembe vették őket. |

2. A HATÁSVIZSGÁLATI TANULMÁNYBAN MEGVIZSGÁLT FőBB ESHETőSÉGEK, A BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATOK NÉZETEI A HATÁSVIZSGÁLAT MEGÁLLAPÍTÁSAIRÓL ÉS A BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATOK EZT KÖVETő JAVASLATAI A TANÁCSNAK

A) A kiszervezett hatásvizsgálati tanulmányban megvizsgált, ám a rendelet bizottsági módosító javaslatából kihagyott eshetőségek

1) A jogszabályok átláthatóvá tétele az exportőrök számára

A hatásvizsgálati tanulmányban megvizsgált eshetőség lehetővé tette annak felmérését, hogy az EU közös átláthatósági minimum szabványaihoz való felzárkózás mibe kerül a tagállamok számára abban a tekintetben, hogy a nemzeti exportőrök hozzáférhessenek a végrehajtást elősegítő jogszabályokhoz és iránymutatásokhoz. Arra a következtetésre jutottak, hogy azok a tagállamok, amelyek nem rendelkeznek honlappal, illetve azok, amelyek honlapjain nem található meg a tanulmányban előírt minimálisan szükséges tartalom, kötelesek ezt a helyzetet sürgősen orvosolni.

A Kereskedelempolitikai Főigazgatóság által elfogadott másik eshetőség a honlap[3] olyan formában történő kibővítése, hogy több háttérinformációt közölnek a nemzetközi exportellenőrzési rezsimekről[4] és az összes EU-s tagállam honlapjának hasznos és megnövelt értékű belépési pontjává alakítják át. A Kereskedelempolitikai Főigazgatóság által támogatott másik fontos ajánlás az "egyablakos" ügyintézés megteremtése a Bizottságban, hogy a kivitelre és a behozatalra vonatkozó összes EK-jogszabály egyetlen helyen legyen hozzáférhető az EU gazdasági szereplői számára.

2) A globális exportengedélyek megadásának feltétele, hogy az exportőr rendelkezzen belső megfelelőségi programmal (a rendelet 6. cikkének előírása)

A kipróbálás indoka a következő volt:

- a Kereskedelempolitikai Főigazgatóság által lefolytatott és a "peer review"-k során megerősített kiindulási tanulmányok rávilágítottak a tagállamok gyakorlatában mutatkozó eltérésekre

- felismerték, hogy más kormányok rávették az exportőröket, hogy saját követendő legjobb gyakorlatukban belső megfelelőségi programokat fogadjanak el (különösen az USA-ban).

A megállapítások rámutattak arra, hogy a belső megfelelőségi programok milyen jelentős előnyöket jelentenek az exportőrök azon képességét illetően, hogy megfelelhessenek a kapott exportengedélyek hatókörének és feltételeinek, különösen a technológiák nem tárgyias formában történő átadása esetében. A rendelkezésre álló idő azonban túl rövid volt ahhoz, hogy alaposabban fel lehessen becsülni, milyen hatással volt a belső megfelelőségi programok kötelezővé tétele az ágazatra és a tagállamok államigazgatására.

Ezek a megfontolások mind azt eredményezték, hogy a Kereskedelempolitikai Főigazgatóság lemondott az eredeti lehetőségről és javasolta a rendelet jelenlegi 8. cikkének olyan értelmű módosítását, amely a belső megfelelőségi programot olyan pozitív tényezőként említi, amelyet a globális exportengedélyek iránti kérelmek elbírálásakor figyelembe kell venni.

3) Az általános közösségi kiviteli engedély módosítása tegye lehetővé a tagállamok számára az engedély megvonását a bűnözőktől

Ennek az eshetőségnek a megindoklása a tagállamok gyakorlatáról és a rendelet megszegésével szembeni büntetőjogi szankciók érvényesítéséről készült áttekintésekből származik. Kiderült, hogy mintegy 50 olyan exportőr van az EU-ban, akit büntetőjogi szankciókkal sújtottak az általános közösségi exportengedélyek megsértésével kapcsolatban. Ebből a megkérdezettek és több tagállam azt a következtetést vonta le, hogy ez nem ad okot a rendelet módosítására. A végrehajtással kapcsolatban tudomására jutott egyéb nehézségek folytán a Kereskedelempolitikai Főigazgatóság lemondott erről az eshetőségről.

4) Új és kiegészítő általános közösségi exportengedélyek létrehozása (valószínűleg az EU 002- és az EU 003-)

A tanulmány rávilágított, hogy azok az exportőrök, akik a nemzeti általános exportengedélyek előnyeiből részesülhetnek nemzeti szinten, más exportőrökkel összehasonlítva komparatív előnyöket élveznek. Annak érdekében, hogy azonos feltételeket hozzanak létre az EU minden exportőre számára, a Bizottság elkötelezte magát arra, hogy új és kiegészítő közösségi általános exportengedélyek létrehozatalára tegyen javaslatot, azonban nem állt rendelkezésére elegendő idő, hogy ezeket a javaslatokat már ezen dokumentumba is felvegye. A részletek megtalálhatók az EU-rendelet reformjáról szóló bizottsági közlemény V. mellékletében.

5) Az engedélyek feldolgozására rendelt maximális időtartam megállapítása

A tanulmány feltárta, hogy az exportőrök időnként jelentős késedelmeket szenvednek el a tagállamok államigazgatásai által az exportengedélyek feldolgozása során alkalmazott határidők miatt. Ezek a késedelmek hátrányosan érintik az exportőrök bejutását a harmadik piacokra (különösen a gazdaságilag felemelkedő országokban, mint Kína vagy India), miután ezeket a piacokat olyan külföldi versenytársak látják el, amelyek vagy gyorsabban kapják meg az engedélyeket, vagy már jelen vannak ezeken a piacokon.

Emiatt került sor arra az ajánlásra, hogy az átdolgozott rendeletben kapjon helyet az a rendelkezés, amely a tagállamokat felszólítja, hogy jogszabályaikban állapítsanak meg elvi határidőket az exportengedély iránti kérelmek vagy az exportőröknek a nemzeti hatóságokhoz intézett azon megkereséseinek feldolgozására, amelyek a jegyzékekben nem szereplő termékek kétséges végfelhasználásának esetében az engedély állapotára vonatkoznak.

6) Az I. mellékletben felsorolt termékek nemzeti értelmezésében előforduló ellentmondások orvoslása

A tagállamok, illetve az EU és a rezsimekben tagsággal rendelkező harmadik országok között esetlegesen felmerülő nézeteltérések orvoslásának egyetlen módja az, ha az ügyeket a nemzetközi exportellenőrzési rezsimek keretében oldják meg, mivel ezek a rendszerek állapítják meg az ellenőrzések tartalmát. Tekintettel azonban arra, hogy az Európai Közösségnek nincs szerepe ezekben a rezsimekben és nem folyamodott kiemelt szerepkörért, ezeket a fellépéseket nem támogatták, az ágazatot azonban arra bátorították, hogy ezeket az eseteket jelentse a Bizottságnak, hogy arról a Bizottság beszámolhasson a tagállamoknak.

B) A kiszervezett hatásvizsgálati tanulmányban megvizsgált lehetőségek, amelyek alapján a Bizottság az EK-rendelet módosítására tett javaslatot

1) Az exportengedélyek IIIa. mellékletben megállapított alakiságainak harmonizálása

A tanulmány arra a megállapításra jutott, hogy a jelenlegi szövegezés folytán meglévő kétértelműségek megszüntetése érdekében szükség van a rendelet átdolgozására Ezzel azonos feltételeket teremtenek az EU-ban és elősegítik a rendelet érvényesítését, mivel azt állapították meg, hogy egyes nemzeti exportellenőrzési engedélyek nem felelnek meg a IIIa. melléklet követelményeinek.

2) A kettős felhasználású termékek átszállításának és áétrakodásának ellenőrzés alá vétele

A lehetőségek az alábbiakkal indokolhatók:

- az ENSZ BT 2004. áprilisban elfogadott és 2006-ban megújított 1540. számú határozatában előírt kötelezettségek;

- ezen ellenőrzések alól a rendelet 3-4. cikke mentesítést adott.

Az eshetőségekhez a némely tagállamban jelenleg hatályban lévő három különböző ellenőrzés-fajtát[5] vették alapul. Az átszállításnak a javaslatban használt meghatározása az átrakodásra is kiterjed.

Tekintettel az EU-n keresztül zajló kereskedelem jelentős méreteire, elvetették azt a javaslatot, hogy szisztematikus előzetes engedélyezésnek vessék alá az EU-ba belépő, de az EU-n kívüli rendeltetésű kettős felhasználású termékek összes átszállítását és átrakodását. Azt az alternatívát, hogy az átszállításokat és átrakodásokat csupán bizonyos – gyanúra okot adó – esetekben vessék alá engedélyeztetésnek, a tagállamok és a szállítmányozók észrevételei alapján figyelmen kívül hagyták. Azt az eshetőséget választották, hogy minden tagállam illetékes nemzeti hatósága számára abban az esetben javasolják az átszállított vagy átrakodott kettős felhasználású termék lefoglalását, ha alapos okkal feltételezhetik (alapvetően hírszerzési forrásokból), hogy a terméket egy harmadik országban jogellenesen proliferációra használják, vagy arra irányul a szándék.

3) A kettős felhasználású termékekkel kapcsolatos ügynöki tevékenység/közvetítési szolgáltatások ellenőrzés alá vétele

A különböző eshetőségek figyelembe vették, hogy az ügynöki tevékenység ellenőrzése (a kettős felhasználású termékek harmadik országokba juttatását elősegítő közvetítői szolgáltatás) kiterjedne az EU-n kívül található árukra is és ezért arra harmadik országok jogszabályainak kell vonatkozniuk. A tanulmány felhívja a figyelmet az ellenőrzések érvényesítésének rendkívüli nehézségeire. Megállapították, hogy az ellenőrzések csupán két korlátozott esetre fognak kiterjedni:

- amikor a közvetítő tisztában van azzal, hogy az áruk végfelhasználása a harmadik országokban a tömegpusztító fegyverek elterjedését szolgálja

- amikor a tagállam, amelyben a közvetítő található tájékoztatta a közvetítőt a proliferáció veszélyeiről.

Ilyen esetekben az ügynök köteles engedély iránt folyamodni, amennyiben folytatni kívánja az ügyletet.

4) Harmonizálni kell a végfelhasználás ellenőrzésének érvényesítését

A megvizsgált eshetőség abból állt, hogy a rendelet jelenlegi 4. cikke (6) bekezdéséből törlik a „szükség szerint” kifejezést. Ez a kifejezés a jegyzékekben nem szereplő kettős felhasználású termékek bizonyos végfelhasználók tekintetében történő nemzeti ellenőrzési kötelezettségére vonatkozó információknak a tagállamok közötti megosztásának hatókörét a tagállamok által „szükségesnek” ítélt esetekre korlátozza. A tanulmány igazolta, hogy a „szükség szerint” kifejezés a tagállamok gyakorlatában azt jeleneti, hogy „sohasem”. Egy Bizottsági felmérés megerősítette és kiegészítette a tanulmány arra vonatkozó megállapításait, hogy jelentős ellentétek vannak a tagállamok gyakorlatában, ami nem csupán torzítja a kereskedelmet, de az EU biztonságát és az EU exportellenőrzési rendszerét is aláássa.

A tanulmány megállapításai alapján tettek javaslatot az eredetileg megvizsgált eshetőség és a jelenlegi helyzet közé eső köztes állapotra. A javaslat arra kívánja kötelezni a tagállamokat, hogy a többi tagállammal és a Bizottsággal osszák meg azoknak az általános követelményeknek a részleteivel kapcsolatos információkat (termékek és végfelhasználók), amelyeket a tagállamok a nemzeti exportőrökre vetnek ki arra kötelezendő őket, hogy a jegyzékekben nem szereplő termékek (a rendelet 4. cikk (1) – (3) bekezdése vagy (4) bekezdése) egy adott végfelhasználó számára történő kivitele előtt megkérjék az exportengedélyt. Emellett javasolták, hogy a tagállamok szervezzék meg gyakorlatuk rendszeres kicserélését a közelítés és a harmonizálás ösztönzése érdekében.

5) Az általános közösségi exportengedélyezés és a nemzeti általános exportengedélyezés feltételeinek harmonizálása

a) Az általános közösségi exportengedélyezést illetően a hatásvizsgálati tanulmány alapján a Bizottság amellett a javaslat mellett döntött, amely:

- világossá teszi, hogy az exportőrnek csupán úgy kell regisztráltatnia magát a nemzeti hatóságoknál, hogy az első szállítást követő legfeljebb harminc napon belül jelzi az általános közösségi exportengedély felhasználására irányuló szándékát;

- a jelentési követelményeket hozzáigazítja a rendelet 16. cikkében körvonalazottakhoz;

- felsorolja azokat a szempontokat, amelyek alapján az általános közösségi exportengedély felhasználását meg lehet tagadni.

b) A nemzeti általános exportengedélyek felhasználási feltételeinek harmonizálását illetően az eshetőség az érvényesítés megszilárdítását célozza azzal, hogy a nyilvántartásba vételt a nemzeti engedélyeket felhasználó valamennyi exportőrre kiterjeszti.

6) Az exportengedélyeket felhasználó összes olyan exportőr és szállító nyilvántartásba vétele, aki a Közösségen belül kívánja átadni az átdolgozott V. mellékletben (átdolgozott 25. cikk) felsorolt kettős felhasználású termékeket

A pozitív hatás a tagállamnak a rendelet végrehajtásának ellenőrzésére irányuló képességeinek növekedéséből származik.

C) Egyéb ajánlások, amelyeket az EK-rendelet módosítására irányuló javaslatok tükröztek, nem képezték ugyan részét a kiszervezett hatásvizsgálati tanulmánynak, viszont hatásaik vizsgálatát a többi érintett főigazgatósággal együttműködésben a főigazgatóságon belül elvégezték

1) A nem tárgyias formában átadott technológiák ellenőrzése tartalmának pontosítása (átdolgozott 2. cikk b) albekezdés iii. pont)

A javaslatnak lehet kihatása az iparra nézve, hiszen jelenleg nem létezik a technológia nem tárgyias ellenőrzésének az egész EU-ra kiterjedő meghatározása, és az ellenőrzés érvényesítése sincs összehangolva. Az egyik ok az, hogy egészen mostanáig nem volt egyértelmű, hogy a jelenlegi 2. cikk b) albekezdés iii. pontja kiterjed-e az ellenőrzött kettős felhasználású technológiának az EU-n kívül található harmadik felek által az interneten keresztül való továbbadására.

2) Az átdolgozott 7. cikk (2) bekezdés célja annak a jelenlegi kockázatnak a csökkentése, hogy a tagállam a kettős felhasználású terméket exportálja egy végfelhasználó számára, miközben az ügylet veszélyezteti egy másik tagállam alapvető biztonsági érdekeit.

A Kereskedelempolitikai Főigazgatóság által készített tanulmány rávilágított, hogy az a tagállam, amely a 7. cikk (2) bekezdése alapján egy másik tagállamot felszólított az alapvető biztonsági érdekeit sértő export leállítására, az esetek 50%-ában nem járt sikerrel. A javaslat azzal ad többet, hogy a jelenlegi kétoldalú tárgyalásokat a két érdekelt tagállam közötti nézeteltérés esetén az EU biztonságának erősítése érdekében más tagállamokra is kiterjeszti.

3) A rendelet átdolgozott 9. cikke az elutasítások megosztásának javítására és annak a kockázatnak a csökkentésére törekszik, hogy valamely tagállam olyan végfelhasználó számára exportál kettős felhasználású terméket, amelyet egy másik tagállam elutasított volna.

A Bizottság 2003. évi eredeti javaslatai és a „peer review”-k következtetései alapján a rendelet módosítására irányuló javaslatok célja:

- a „peer review” ajánlásainak végrehajtása;

- az EU-s rezsim hozzáigazítása a nemzetközi exportellenőrzési rezsimek iránymutatásaihoz, amelyek a bizonyos időtartam elteltét követően kiadott elutasítások érvényének rendszeres felülvizsgálatára szólít fel;

- Annak lehetővé tétele, hogy az EU a jelenleg folyó adatbázis kísérlet során a Bizottság szolgálatai által megszerzett tapasztalatok alapján szükség esetén kifejlessze az érzékeny információk (beleértve az elutasításokat is) megosztására szolgáló biztonságos elektronikus rendszert.

A rendszer létrehozásának becsült költségeit a rendelet módosítására irányuló javaslat indokolásának melléklete tartalmazza.

4) Az átdolgozott 10. cikk biztosítja, hogy a tagállamok az exportengedélyezés egész folyamatát elektronikusan kezelhessék.

A 10. cikk módosításának célja, hogy a munkát az ágazat kéréseinek megfelelően könnyítse meg.

5) Az EU-ban ellenőrzendő termékek jegyzékeire vonatkozó átdolgozott 11. cikk. Célja az, hogy a rendeletet hozzáigazítsa a 2004 májusától kialakult intézményi állapotokhoz, mivel nem az összes új tagállam lépett be a nemzetközi exportellenőrzési rezsimekbe.

6) A rendelet átdolgozott 16. cikke

A B-6. részben részletezett nyilvántartásba vételi kötelezettség mellett a nyilvántartás vezetésére vonatkozó kötelezettségeket úgy módosították, hogy megfeleljenek az érdekeltek azzal kapcsolatos kéréseinek, hogy arányos és érvényesíthető követelmények bevezetésével javítsák a helyzetet, különösen a technológiák nem tárgyias formában történő átadását és a közvetítői szolgáltatásokat nyújtó közvetítőket illetően.

7) Az átdolgozott 19. cikk komitológiai eljárást hoz létre az ellenőrzések jegyzékének áttekintésére

A cél az ellenőrzött termékek jegyzékének módosítását szolgáló komitológiai eljárás kialakítása (a rendelet I. melléklete)- Ennek a tagállamokra és az ágazatra is pozitív kihatásai lesznek. A hatás a Bizottságra nézve főként technikai és igazgatási jellegű.

8) Az átdolgozott 21. cikkbe belekerült a büntetőjogi büntetések említése , legalábbis a rendelet és a tagállamok által a rendelet végrehajtására elfogadott rendelkezések súlyos megsértésének eseteire .

a) Ez jótékony hatású, mivel elrettent az exportellenőrzési szabályok megsértésétől. Válaszol a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni 2003. december 12-én elfogadott európai stratégiára, amely a tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos anyagok jogellenes exportja, ügynöki közvetítése és csempészése elleni közös politikai elvek elfogadására, illetve az ENSZ BT 1540. számú határozatára, amely az exportellenőrzési szabályok megsértéséért megfelelő polgári és büntetőjogi szankciók kiszabására szólít fel. Egyidejűleg tükrözi a tagállamok azon gyakorlatát, amely a Bizottság 2005-ben az Európai Tanács 2004. júniusi nyilatkozata alapján lebonyolított felmérésből ered.

b) A nemzetközi együttműködésről szóló átdolgozott 22. cikk

Hozzájárul a jelenlegi helyzetek megoldásához, egyebek között ahhoz, amikor a harmadik országok, illetve az EU exportőrei arra kényszerülnek, hogy vagy a harmadik országok törvényeit, vagy a kettős felhasználású termékek egységes piaci mozgása szabadságának elvét sértsék meg. Megkönnyíti az exportengedélyek kölcsönös elismerését is, ami magában hordozza annak lehetőségét, hogy nagymértékben elősegítse a harmadik országokkal kialakított ipari vagy kutatási projekteket. Lehetővé teszi különleges eljárások elfogadását azokra az esetekre, ha a harmadik országokat társító projektekben az EU kettős felhasználású technológiái vannak érintve (tágyias, vagy nem tárgyias formában).

9) Az átdolgozott 24. cikk még átláthatóbbá teszi az Európai Bizottságnak a tagállamok gyakorlatáról készített jelentését

Ennek hatása az, hogy az átláthatóság valamennyi fél javára erősödik.

10) Az átdolgozott 25. cikk az átdolgozott V. mellékletben felsorolt termékek tekintetében a jelenlegi előzetes átadási a kettős felhasználású termékek egységes piaci mozgása szabadságának elve és az EK-Szerződés 30. cikke értelmében előzetes értesítéssel váltja fel.

A hatás az ágazatra nézve pozitív, mivel anélkül könnyíti meg az egységes piacon belüli átadást, hogy negatív hatása lenne a tagállamok biztonságára, mivel a tagállamoknak megfelelő indokkal továbbra is lehetőségük van az átadások megakadályozására.

11) Felülvizsgálati záradék beiktatása, ami a jobb szabályozásra irányuló bizottsági kötelezettségvállalásokban előírt követendő gyakorlatnak számít

A hatás valamennyi érdekeltre nézve pozitív.

[1] A kiválasztást bejelentő értesítést 2005. augusztus 10-én tették közzé a Kereskedelempolitikai Főigazgatóság honlapján.

[2] Némely tagállam hajlandó volt megadni a Kereskedelempolitikai Főigazgatóságnak a megkeresendő exportőrök nevét vagy azoknak az exportőröknek a számát, amelyeknek kiviteli engedélyt adnak. Az EU a kettős felhasználású termékek kivitelében érdekelt exportőreinek a száma összeségében 5-6000 lehet. A legtöbb engedélyt kiállító tagállamok mindegyike 1000 körüli exportőrrel számol. A közepes mennyiségű engedélyt kiállító tagállamok egyenként 50-100 exportőrről tudnak, de van olyan tagállam, amelyik nem tud exportőrről.

[3] http://ec.europa.eu/comm/trade/issues/sectoral/industry/dualuse/index_en.htm.

[4] Jelenleg a (http://ec.europa.eu/comm/trade/issues/sectoral/industry/dualuse/links.htm) oldalról lehet hozzáférni az összes nemzetközi exportellenőrzési rezsim vonatkozó honlapjához, mint a Nukleáris szállítók csoportja, a Wassenaari Megállapodás, az Ausztrália Csoport (kettős felhasználású biológiai és vegyi termékek) és a rakétatechnológiai ellenőrzési rendszer.

[5] Három ellenőrzési fajtát neveztek meg:

- a szisztematikus ex ante ellenőrzés

- a nemzeti hatóságok által csak a gyanúra okot adó ügyleteknél megkövetelt ex ante engedélyek

- a nemzeti hatóságoknak törvényes lehetőségük van arra, hogy az átszállításban lévő kettős felhasználású termékeket feltartóztassák és egyes esetekben lefoglalják.