Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye A nők helyzete a Nyugat-Balkánon

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2019/C 159/02)

Előadó: Dilyana SLAVOVA

Közgyűlési határozat: 2018.2.15. Jogalap: az eljárási szabályzat 29. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Külkapcsolatok” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2018.12.19. Elfogadás a plenáris ülésen: 2019.1.23. Plenáris ülés száma: 540 . A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 174/1/6

1. Következtetések és ajánlások

1.1. A Nyugat-Balkánnal kapcsolatos európai politika új lendületet kapott. Az új lendületet az biztosította, hogy a bolgár elnökség a prioritásai közé emelte a régiót, 2018. február 6-án pedig megjelent az Európai Bizottság „Hiteles bővítési perspektíva a Nyugat-Balkánra vonatkozóan és fokozott uniós szerepvállalás a Nyugat-Balkánnal” című közleménye.

1.2. A szófiai csúcstalálkozó és a bővítésről, valamint a stabilizációs és társulási folyamatról szóló 2018. júniusi tanácsi következtetések megerősítették ezt a kötelezettségvállalást, és meghatározták a régió európai integrációjának következő lépéseit. Konkrétabban Albánia és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság vonatkozásában 2019 júniusát feltételes időpontként jelölték meg a csatlakozási tárgyalások megkezdésére. Ez a prioritás és intézkedés valószínűleg folyamatosan a középpontban marad a soron következő elnökségek alatt is, mivel azokat olyan tagállamok töltik majd be – konkrétan Ausztria, Románia és Horvátország –, amelyek fokozott érzékenységet és elkötelezettséget mutatnak a Nyugat-Balkán irányában.

1.3. Az EGSZB határozottan támogatja a bővítést, mivel az mindkét fél érdeke, a Nyugat-Balkáné és az Európai Unióé is. Ennek a politikának a sikere az EU globális státuszának jelentős tényezője, valamint Európa stabilitásának és jólétének sarokköve. Ezért az EGSZB meggyőződése szerint a csatlakozási folyamatot az Unió egyik legfontosabb prioritásaként határozottan és szigorúan folytatni kell azon egyértelmű és szigorú feltételek mellett, amelyek minden bővítési folyamat alapját képezik, nem követelhető sem több, sem kevesebb.

1.4. A nemek közötti egyenlőség az Európai Unióról szóló szerződés 2. és 3. cikke, valamint az Alapjogok Európai Chartája szerint is alapvető jog. Ebben a véleményben az EGSZB kiemeli a nők meghatározó szerepét a demokrácia megszilárdításában, az emberi jogok és alapszabadságok iránti tisztelet kialakításában, valamint a gazdasági és társadalmi fejlődésben. A vélemény célja, hogy tudatosítsa a nők politikai, társadalmi és gazdasági jogait, valamint a nemek közötti egyenlőséget a Nyugat-Balkánon, és elősegítse azok érvényesítését. A nemi dimenzió érvényesítése csak akkor lehet sikeres, ha erős politikai akarat és hit él azzal kapcsolatban, hogy a nők és a férfiak közötti egyenlőség előnyöket jelent a társadalom számára.

1.5. A nők létfontosságú szerepet játszottak és játszanak a régió konszolidációjában, valamint társadalmi és gazdasági fejlődésében, különösen a súlyosan meggyengült gazdasági szerkezetek, a szegénység és a szétszakadt társadalmi kapcsolatok által meghatározott körülmények között, ahol a nők nagyobb rugalmasságot és kezdeményezést mutattak a társadalmi kapcsolatrendszerek visszaállítása és megújítása, valamint az új munkalehetőségek felfedezése területén. A nők szerepvállalásának növelésével kapcsolatos bevált gyakorlatok és kedvező fejlemények, valamint a megvalósult programok dacára a nők továbbra is hátrányos helyzetben vannak a politikai, társadalmi és gazdasági jogaik teljeskörű érvényesítése, valamint a társadalmi-gazdasági fejlődési lehetőségeik teljes kihasználása tekintetében. A marginális szerepüket eredményező patriarchális kultúra miatt a nők előítéletekkel és nemi sztereotípiákkal, munkaerőpiaci és oktatási szegregációval, valamint a diszkrimináció és az erőszak jóval magasabb kockázatával szembesülnek, amelyek akadályozzák őket a vezető szerepek betöltésében.

1.6. Az EGSZB a nők valamennyi szinten egyenlő képviselete, valamint a társadalmi-gazdasági és politikai életbe történő bevonása mellett hatékony jogszabályok és politikák bevezetésére szólít fel a nőkkel – beleértve a kisebbségi csoportokhoz (különösen a romákhoz és az LGBTIQ közösséghez) tartozó nőket, a fiatal nőket, az idősebb nőket, a vidéken élő nőket és a fogyatékos nőket, valamint a Nyugat-Balkánon menedéket kérő női menekülteket is – szembeni diszkriminatív viselkedés és a mélyen gyökerező patriarchális hozzáállás elleni küzdelem nevében.

1.7. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a nemek közötti egyenlőség eléréséhez olyan ütemtervet és intézkedéseket kell kidolgozni, amelyek eredményeként a hatalom és az erőforrások megoszlása egyenlőbb lenne a Nyugat-Balkánon. A nők jogaiért küzdő csoportok, a vállalkozói szövetségek és a szakszervezetek mindig is nagyon aktívan részt vettek a nők régióbeli szerepének erősítésében, és további koncentrált és kitartó munkára van szükség a civil és a szociális partnerekkel ahhoz, hogy a nők jogaiért való küzdelem és azok támogatása eredményes legyen. Az uniós intézményeknek a nők önrendelkezését minden szinten elősegítő konkrét tervek és projektek – többek között a nemek közötti egyenlőségért küzdő szervezetek támogatását célzó programok és részletes cselekvési tervek – kidolgozásával többet kell tenniük ezen szervezetek és szövetségek támogatása érdekében.

1.8. Az EGSZB felszólítja az európai uniós és nemzeti hatóságokat, hogy fokozzák együttműködésüket az oktatási sztereotípiák megszüntetésére irányulóan, teljes életciklusuk alatt hozzáférést biztosítva a fiatal lányoknak és nőknek a megfizethető és minőségi oktatáshoz, releváns szakértelemmel látva el őket, segítve karrierjüket és minőségi munkahelyekhez való hozzáférésüket a munkaerőpiacon.

1.9. Mivel a nők elleni erőszak és diszkrimináció az emberi jogokat érintő egyik legkomolyabb jogsértés, és egyre gyakoribb ezekben a háború utáni időkben, az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy ösztönözze a szorosabb regionális együttműködést a családon belüli erőszakkal kapcsolatos bevált gyakorlatok megosztása területén, és terjessze ki a szükséges finanszírozást és szakértői támogatást minden olyan erőfeszítés tekintetében, amely ennek a társadalmi visszásságnak a visszaszorítására vagy akár megszüntetésére irányul.

1.10. Az EGSZB véleménye szerint a nemzeti hatóságoknak – többek között a már létező jogszabályok megerősítésével és következetes alkalmazásával – jelentős erőfeszítéseket kell tenniük a médiaszabadság javítására. Ez többek között növeli a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos ügyekre irányuló figyelmet, és egy biztonságosabb médiakörnyezet irányába hat, amelyben a nemi sztereotípiák nyilvános vitákon keresztül megszüntethetők, és amelyben a nők nem válnak szexizmus, gyűlöletbeszéd és online rágalmazó kampányok célpontjává.

1.11. Az EGSZB megismétli, hogy a nyugat-balkáni partnereknek a nemi dimenziót az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II) által finanszírozott valamennyi releváns programban érvényesíteniük kell, különösen a 3. szakpolitikai területen, amely a foglalkoztatást, a szociális politikákat, az oktatást, a nemek közötti egyenlőség előmozdítását és az emberi erőforrások fejlesztését öleli fel. Tematikus alapokat kell kidolgozni a családon belüli erőszak elleni küzdelem és a nők civil társadalmi és médiaaktivitásának támogatása számára.

1.12. Az Európai Unió egyik alapvető értékeként garantálni kell a nemek közötti egyenlőség melletti határozott és folyamatos elkötelezettséget. Az EGSZB arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy a csatlakozási tárgyalások során használt benchmarking-rendszerébe vegyen fel kritikus fontosságú, a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó indikátorokat, amelyeket olyan társadalmi és civil partnerekkel szoros együttműködésben dolgoznak ki és figyelnek meg, amelyek a régióban és az Európai Unió minden országában elkötelezetten kiállnak a női önrendelkezés ügye mellett. A csatlakozási tárgyalások során a nemek közötti egyenlőség szempontjának szisztematikus figyelembevételét horizontális mutatóként kell kezelni az elfogadhatóság és a jogalkotási folyamat értékelésénél.

1.13. Az EGSZB további olyan erőfeszítéseket vár el a Nyugat-Balkánon, amelyek célja nem csupán a nők emberi jogaival kapcsolatos jogszabályok összhangba hozása az uniós vívmányokkal, vonatkozó nemzetközi mechanizmusokkal és eszközökkel, hanem elsősorban a hatályos jogszabályok és ezek megfelelő végrehajtása közötti hézagok felszámolása. A Nyugat-Balkán kormányait ösztönözni és támogatni kell az életképes közfinanszírozási mechanizmusok kidolgozásában, középpontban a nők erőszak, diszkrimináció és gazdasági kizsákmányolás elleni védelmével.

1.14. Az EGSZB felszólítja azokat a tagállamokat és nyugat-balkáni partnereket, akik még nem ratifikálták az Isztambuli Egyezményt, hogy sürgősen tegyék ezt meg, mivel ez a legátfogóbb politikai keretszabályozás a családon belüli erőszak megelőzése, az áldozatok védelme és az elkövetők vád alá helyezése tekintetében. Az EGSZB vallási hovatartozásra való tekintet nélkül felszólítja továbbá az egyházakat, más vallási intézményeket és civil társadalmi szervezeteket, hogy ne sértsék a nők jogait és ne avatkozzanak bele a reproduktív jogaik gyakorlásába, amely a nők társadalmi és gazdasági emancipációjának és önrendelkezésének alapvető előfeltétele.

1.15. Az EGSZB ismételten kiemeli a nemi szempontokra érzékeny költségvetés és a nemek közötti egyenlőség érdekében tett átfogó intézkedések összekapcsolásának jelentőségét. Felszólít arra, hogy a nemek közötti esélyegyenlőség szempontjait a források jobb, a nemek sajátos igényeihez illeszkedő elosztása révén minden szakpolitikába és programba vonják be. Ennek fényében és a következő többéves pénzügyi keretre tekintettel az Európai Uniónak sokkal következetesebben kell fellépnie a Nyugat-Balkánnal szemben a nemek közötti egyenlőség vonatkozásában, és ragaszkodnia kell a nemi szempontokra érzékeny költségvetéshez és a nemek szerint bontott adatgyűjtéshez, biztosítva azt, hogy az egyenlőséget és a nők jogai iránti tiszteletet fenntartható módon figyelembe vegyék. Ennek érdekében a nyugat-balkáni partnereket és az Európai Bizottságot is arra biztatjuk, hogy fokozzák a nők jogaiért küzdő aktivistákkal és a nemek közötti egyenlőség szakértőivel folytatott szakpolitikai egyeztetéseket a bővítéshez kapcsolódó különböző területeken.

1.16. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a női vállalkozói kedv – a régió növekedési kilátásaira potenciálisan gyakorolt jelentős hatása fényében – külön figyelmet igényel, és arra kéri az EU intézményeit, hogy vállaljanak szerepet ebben a tekintetben. Az új vállalkozások létrehozásának támogatását célzó intézkedések többek között a következők: a pénzügyi és intézményi erőforrásokhoz való hozzáférés biztosítása, az induló vállalkozások számára optimális infrastruktúra biztosítása, releváns vállalkozásalapítási információ biztosítása, a női vállalkozások iránti érdeklődés fokozása médiakampányok segítségével, valamint hitelfinanszírozás biztosítása induló vállalkozásoknak és bővítési projekteknek. A női vállalkozókat és üzleti szervezeteiket rendszeresen be kell vonni a bővítés társadalmi és gazdasági dimenziója szempontjából releváns szakpolitikák kidolgozásába.

2. Háttér

2.1. A nők és a férfiak közötti egyenlőség az EU által elismert alapjog és közös érték. Az EU-szerződésekben és nemzetközi emberi jogi egyezményekben rögzített nemek közötti egyenlőség a csatlakozási feltételek részét képezi, amelyet a Nyugat-Balkán tagjelölt és potenciális tagjelölt országainak (Albánia, Bosznia-Hercegovina, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Koszovó ( 1 ) , Montenegró és Szerbia) teljesíteniük kell. A nemek közötti egyenlőségbe való beruházások elengedhetetlenek: ez nem csak uniós követelmény, hanem az egyenlő és demokratikus társadalom fő ismertetőjele is.

2.2. Az uniós csatlakozásra való felkészülés részeként a nyugat-balkáni országok az utóbbi években lépéseket tettek a nők jogainak előmozdítása érdekében. Ide tartozik a kapcsolódó jogszabályok elfogadása, illetve módosítása (például a megkülönböztetésmentesség, a büntetőjog és a munkajog területén), a nemzeti stratégiák és cselekvési tervek előkészítése, továbbá intézményi mechanizmusok bevezetése a releváns politikák végrehajtására és figyelemmel kísérésére. Mindazonáltal a nemek közötti egyenlőség előmozdítása gyakran csak a felszínen történik, miközben az e tekintetben foganatosított intézkedésekből hiányzik a valódi politikai elkötelezettség, a kompetenciák és a pénzügyi források, ami gyenge és szórványos megvalósítást eredményez.

2.3. Sajnálatos módon a nyugat-balkáni országok 2018 júliusában megrendezett londoni csúcstalálkozója elmulasztotta a lehetőséget, hogy előrelépésekre kerüljön sor a nemek közötti egyenlőség előmozdítása területén a régióban. A csúcstalálkozó előkészítése során fontolgatott, összehangolt fellépésről szóló javaslathoz ezért sürgősen politikai támogatást kell találni, majd haladéktalanul és fenntartható módon végre kell hajtani.

2.4. A férfiak és nők közötti egyenlőtlenség a régióra jellemző, erősen patriarchális struktúrák miatt továbbra is gond a Nyugat-Balkán országaiban, ennek megjelenési formái a nemi alapú erőszak, diszkrimináció és kizsákmányolás, a nőkre nehezedő krónikus dupla terhelés a munka és a család jelentette feladatokkal, a számos akadály a nők felfelé irányuló mobilitása és az egyenlő fizetés útjában, valamint a nem megfelelő hozzáférés a szociális és reproduktív egészségügyi ellátásokhoz és a pénzügyi eszközökhöz. Tapasztalható volt némi fejlődés a nők politikai képviselete területén, ám ez kevés maradandó hatást gyakorolt a politikai hatalom férfiak és nők közötti megoszlására. A probléma lényegi része a progresszív politikák gyenge megvalósításában rejlik, ami a valódi politikai elkötelezettség, a finanszírozás és a hozzáértés hiányát tükrözi.

2.5. A férfiak és nők közötti egyenlőség biztosítása a régióban továbbra is „befejezetlen ügy” ( 2 ) marad. A jelen véleményével az EGSZB felhívja a figyelmet az EU szociális partnerei és a civil társadalom által a bővítési politika részeként a nemek közötti egyenlőség elősegítésére tett erőfeszítésekre, a társadalom minden területét érintő indikátorrá emelve azt. Emellett a Nyugat-Balkánon élő nőket érintő fő kihívások közül is foglalkozik néhánnyal, például a nők gyengébb pozíciójával a társadalmi, gazdasági és politikai területeken, valamint a nemi alapú erőszakkal.

3. Nemi alapú erőszak

3.1. A nemi alapú erőszak, vagyis a szexuális, a reproduktív és a családon belüli erőszak továbbra elterjedt probléma a régióban. Habár a családon belüli erőszak miatt kevés feljelentés érkezik, a feljelentések száma így is magas. Az adatok szerint Albániában a nők 56 %-át a családon belüli erőszak legalább egy formája érinti; Koszovóban a nők majdnem 70 %-a tapasztalja meg élete során a családon belüli erőszakot, míg Szerbiában, 2017-ben legalább 26 nőgyilkossági esetet regisztráltak, az elkövető pedig a legtöbb esetben az áldozat partnere volt ( 3 ) . A régió országaiban működő, családon belüli erőszakkal foglalkozó szolgálatok felülvizsgálata szerint ezen szolgálatok alulfinanszírozottak, kevés a létszámuk és túl sok a feladatuk ( 4 ) , a bejelentési mechanizmusok pedig általában nagyon gyengék.

3.2. megelőzést, védelmet és vádemelést biztosítanak. Ehhez a folyamatban részt vevő minden szereplőt megfelelő képzésben kell részesíteni, tudatosságát megfelelő mértékben fokozni kell, és változtatni kell a társadalom hozzáállásán is. Az EGSZB véleménye szerint – ahogyan más területeken is – a megelőzés kiemelten fontos, és kevesebbe kerül, mint a későbbi szakaszokat célzó beavatkozások. A családon belüli erőszak elleni küzdelem területén minden nyugat-balkáni partnernek van nemzeti stratégiája ( 5 ) . A nők az elfogadott normák, a rendvédelmi és igazságszolgáltatási hatóságok iránti bizalmatlanság, valamint a bejelentett eseteknél hiányzó intézményi válaszlépések miatt legtöbbször nem jelentik az eseteket. Az a tény, hogy nincsenek pénzügyileg fenntartható támogató hálózatok, menedékek és intézmények az erőszak feljelentéséhez eléggé bátor áldozatok számára, hozzájárul a legkiszolgáltatottabb nők további viktimizálódásához. A régióban különféle hiányosságok mutatkoznak az összevethető adatgyűjtés terén, amit kezelni kell. A cél az, hogy jól megtervezett, finanszírozott és felügyelt szakpolitikák legyenek érvényben, amelyekbiztosítanak. Ehhez a folyamatban részt vevő minden szereplőt megfelelő képzésben kell részesíteni, tudatosságát megfelelő mértékben fokozni kell, és változtatni kell a társadalom hozzáállásán is. Az EGSZB véleménye szerint – ahogyan más területeken is – a megelőzés kiemelten fontos, és kevesebbe kerül, mint a későbbi szakaszokat célzó beavatkozások.

3.3. Az Európa Tanácsnak a nőkkel szembeni erőszak és a kapcsolati erőszak elleni küzdelemről és azok megelőzéséről szóló egyezményét (Isztambuli Egyezmény) a nyugat-balkáni régióban teljeskörűen végre kell hajtani. Az egyezmény aláírását és ratifikálását követően a nyugat-balkáni partnerek többségének fokoznia kell erőfeszítéseit a megfelelő közfinanszírozás előirányozása, a szakpolitikák összehangolása és a gyakorlati intézkedések végrehajtása terén, hogy a nőket érő, bármilyen formájú erőszakot kezeljék. Emellett az Európai Bizottságnak a civil társadalom és az intézményi rendszer kapacitásépítési tevékenységéhez nyújtott, csatlakozást megelőző finanszírozás kapcsán prioritásként kell kezelnie a családon belüli erőszak problémáját. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy az uniós tagállamok és a bővítési országok közötti megosztottságon túllépve ösztönözze a szorosabb regionális együttműködést a családon belüli erőszakkal kapcsolatos bevált gyakorlatok átadását illetően. A bővítés kapcsán fontos, hogy az Unió tagállamai pozitív példát mutassanak e tekintetben. A nők elleni erőszak minden formáját célzó jogszabályi és politikai intézkedések végrehajtása érdekében alapvető fontosságú a nagyobb részvétel és a szereplők közötti együttműködés – a köz- és magánszférában egyaránt –, valamint a nem kormányzati szervezetek nagyobb mértékű bevonása az állami szolgálatok és a nem kormányzati szervek közötti együttműködés formájában.

3.4. A családok és iskolák döntő szerepet játszanak. A gyerekeket a nemek közötti egyenlőséget figyelembe vevő nevelésben és oktatásban kell részesíteni, amely során a – különösen a lányok és fiatal nők ellen irányuló – nemi alapú erőszak megszüntetésére kell összpontosítani. Egy olyan keret létrehozása, amely az iskolákban egyértelmű stratégiákat vezet be a nemi alapú erőszak kezelésére, hozzájárulhat az említett gyakorlatok visszaszorításához, ebből adódóan pedig támogatóbb környezetet teremthet az áldozatok számára, és bővítheti a nemek közötti egyenlőséget, amely a társadalmat meghatározó alapvető elv.

4. Emberi jogok

4.1. A nők emberi jogait a Nyugat-Balkánon szisztematikusan támadják nacionalista és egyházi szereplők, akik a nők szabadságjogaiktól, egyenlőségüktől és biztonságuktól való megfosztását gyakran vallási dogmákra és nemzeti érdekekre – például a patriarchális család értékeire és a demográfiai megújulásra – hivatkozva indokolják. Az emberi jogokra vonatkozó hatályos, átfogó és általában véve védelmező jogszabályok ellenére a végrehajtás és érvényesítés mechanizmusai jelentős hiányosságokat mutatnak. Az EGSZB hatékonyabb együttműködésre és közös fellépésre szólít fel a nemzeti emberi jogi struktúrák, szociális partnerek, civil társadalmi szervezetek és kormányzati hatóságok között az emberi jogi célok tekintetében, és a különösen veszélyeztetett csoportok segítése érdekében.

4.2. A hagyományos nemi szerepek és a nők szexualitásával kapcsolatos attitűdök még mindig irányadók. Az anyasági ellátáshoz való hozzáférés megfelelő, ezt leszámítva azonban a nők még mindig gyakran döntenek úgy, hogy nem mennek orvoshoz. A dolgozó nők sokszor szembesülnek megkülönböztetéssel az anyasági jogok tekintetében, például – az ezt megelőzni kívánó, hatályba léptetett jogszabályok ellenére – az állásinterjúkon rákérdeznek családi állapotukra és gyermekvállalási szándékukra. Ösztönözni és támogatni kell a rendszeres orvosi kivizsgálásokat. Intenzív tudatosságnövelő tevékenységekre van szükség a reproduktív egészségügyi szolgáltatások tekintetében.

4.3. Az EGSZB számára különösen aggasztó, hogy a nők reproduktív egészségét a Nyugat-Balkánon veszélyeztetik az ultrakonzervatív érdekcsoportok fokozódó támadásai, amelyek szoros kapcsolatban állnak domináns vallási közösségekkel. A fundamentalista vallási nézeteknek a nők jogaira – különösen a reproduktív jogokra – gyakorolt hatásai tekintetében további elemzést kell végezni a régióban.

4.4. Az LGBTIQ közösség külön figyelmet érdemel, mivel az ő jogaik távolról sem rendezettek. Mi több, a különböző konzervatív társadalmi csoportok folyamatosan nyomást gyakorolnak rájuk.

5. Szociális jogok

5.1. A régió országaiban még mindig vannak hiányosságok a gazdasági és szociális jogok garantálása és felügyelete vonatkozásában, az egyenlő bánásmódhoz való jogot is beleértve. Ez a munkaerőpiacon jelen lévő összes nőt érinti, különösen a veszélyeztetett csoportokhoz tartozó nőket és lányokat, beleértve a nemzeti kisebbségeket (mindenekelőtt a roma kisebbséget), az országon belül lakhelyüket elhagyni kényszerült embereket, a fogyatékkal élőket, a migránsokat és a menekülteket is.

5.2. Az ilyen hátrányos helyzetű csoportokból kikerülő nőknek gyakran nincs elég ismeretük a szociális jogokról, nincs megfelelő hozzáférésük a szociális ellátásokhoz, oktatáshoz, egészségügyhöz és lakhatáshoz. Az ezekért a területekért felelős intézmények még nincsenek olyan helyzetben, hogy megfelelő támogatást nyújtsanak ezeknek az embereknek. Az EGSZB véleménye szerint az érintetteknek – például a szociális munkaközpontoknak, helyi önkormányzatoknak és nem kormányzati szerveknek – javítaniuk kell azokon a feltételeken, amelyek a veszélyeztetett csoportok egyenlő szociális jogainak biztosításához szükségesek. Sürgősen felül kell vizsgálni az EU által támogatott szociális reformprogramok minőségét és pénzügyi életképességét, például egy a társadalmi befogadásra, diverzifikációra, demokratizálásra és decentralizálásra irányuló közös bevonási nyilatkozat segítségével. Új utakat kell találni a szociális jogok európai pillérének időben történő alkalmazására a bővítési folyamatban.

5.3. Aggasztó jelenség néhány muzulmán közösségben a nők radikalizálódása, valamint részvételük az erőszakos szélsőségek tevékenységeiben. A 2012 és 2016 között a Nyugat-Balkánról a szíriai és iraki konfliktusövezetekbe távozó mintegy 1 000 embernek mintegy 20 %-át nők tették ki ( 6 ) . A kormányoknak, az intézményeknek és a civil társadalmi szervezeteknek további tennivalóik vannak a nők Közel-Keletre való migrációja nyilvános elismerésének a területén, és garantálniuk kell a nemi szempont érvényesítését az erőszakos szélsőségesség elleni küzdelemmel kapcsolatos jelenlegi erőfeszítésekben. A külföldi félkatonai csoportokban való részvételt, azok anyagi támogatását és az azokba való toborzást bűncselekménnyé minősítő jogszabályok elfogadását követően gyakorlati intézkedéseket kell hozni a nők deradikalizálásának és rehabilitálásának támogatására, akiket elsősorban a szélsőséges propaganda és toborzás áldozatainak kell tekinteni.

6. Nők a munkaerőpiacon

6.1. A régióban gyakori jelenség – és az uniós átlagnál jóval magasabb arányokat mutat – a nők kizárása a munkaerőpiacról ( 7 ) . A régióban a munkaképes korú nők majdnem kétharmada inaktív vagy munkanélküli. A roma nők és a fogyatékos nők esetében ezek az arányok még magasabbak. A statisztikák szerint a nők aktivitási szintje alacsonyabb, mint a férfiaké, és a nemek foglalkoztatása közötti különbségek csökkentése felé csak kevés előrelépés történt.

6.2. Ez nemcsak az alapvető emberi jogokat sérti, hanem magas gazdasági és társadalmi költséggel is jár, és akadályozza a régió gazdasági növekedését. A nyugat-balkáni országok évente átlagosan a teljes GDP-jük 18 %-át vesztik el a nemek között a munkaerőpiacon tapasztalható különbségek miatt ( 8 ) . Ennek a veszteségnek a harmadáért a nők és férfiak foglalkozásválasztással kapcsolatos döntéseinek torzulásai okolhatók. A fennmaradó kétharmadot a munkaerőpiaci részvételek közötti különbségekhez kapcsolódó költségek adják. A Nyugat-Balkán országait ösztönözni kell a meglévő, kihasználatlan humán erőforrásaik optimális felhasználására, a nők munkaerőpiaci jelenlétének támogatására és elősegítésére, és a nők szürkegazdaságban való nagy arányú részvételének kezelésére.

6.3. Ennek a nemek közötti egyenlőtlenségnek az oka a családi szerepekkel kapcsolatos berögzült normák megléte és az említett kihívások kezelésében mutatkozó elégtelen intézményi reakció. A családi feladatok általában a nőkre hárulnak, és rendkívül korlátozott a rugalmas munkafeltételek lehetősége. Ez arra kényszeríti a nőket, hogy válasszanak a család és a karrier között. A nőket hivatalosan jóval kisebb számban foglalkoztatják, mint a férfiakat, kevesebb a bérük, és ritkán töltenek be vezetői pozíciót. Fontos, hogy a férfiakat is bevonják a párbeszédbe, és ösztönözzék őket arra, hogy nagyobb részt vállaljanak a családi feladatokból.

6.4. A megfizethető gyermekgondozáshoz való hozzáférés és a szülői szabadság apák által történő igénybevételének ösztönzése az egyik előfeltétele annak, hogy a nők fokozottabb mértékben vegyenek részt a munkaerőpiacokon. Konkrét intézkedésekre – többek között a kisgyermekeknek biztosított állami bölcsődei és óvodai nevelésre – is szükség van ahhoz, hogy javítani lehessen a női munkavállalók munkaerő-piaci igényeknek való megfelelését. A nők és a férfiak közötti bér- és nyugdíjszakadékhoz más tényezők mellett a szülői nevelésben és a fiúk, illetve a lányok oktatásához való hozzáállásban – különösen néhány közösségben – megmutatkozó sztereotípiák, valamint a tipikus „női” vagy „férfi” szakmák megválasztásának sztereotípiái is hozzájárulnak.

6.5. A régióban a nemek közötti – jelenleg 20 %körüli ( 9 ) – bérszakadék régóta fennálló probléma. Ez következésképpen hatással van a nemek közötti nyugdíjszakadékra és a nyugdíjaskorú nők és férfiak közötti egyenlőtlenségre. A dolgozó szegények létszámának lehetséges emelkedésével, akik között sok a nő, a kormányzat, a munkáltatók és a szociális partnerek részéről egyértelműen nagyobb politikai figyelem és cselekvés szükséges, nemcsak a minimálbérhez és a létminimumhoz, a progresszív adózáshoz, a befelé irányuló kedvezményekhez és a szociális segítséghez kapcsolódó közvetlen intézkedéseken keresztül, hanem a még fontosabb közvetett eszközökön keresztül is, mint például a rugalmasabb munkarendek, a lakhatás, a továbbképzések és a gyermekgondozás.

6.6. A gazdasági helyzet és a munkavállalási lehetőségek hiánya hátrányos a nők – különösen a fiatal nők – számára, az országuk elhagyására kényszeríti őket, súlyosbítva a régiót amúgy is sújtó agyelszívás jelenségét. A szakpolitikai intézkedéseket úgy kell kialakítani, hogy a dinamikusan változó gazdasági környezetben teljes mértékben kihasználják a nők tehetségét és szakértelmét. E tekintetben át kell gondolni a női szakértők utánpótlásának megteremtését is, megvilágítva a szakértelmüket a különböző területeken. Továbbá javítani és biztosítani kell a nők hozzáférését az élethosszig tartó tanuláshoz.

6.7. Az oktatási sztereotípiák megszüntetéséhez következetesen arra kell bátorítani a lányokat és nőket, hogy nagyobb arányban válasszák a TTMM (a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika) szakterületeket, a szakoktatásokat és szakképzéseket, valamint a gyakornoki programokat.

7. A nők szerepvállalásának elősegítése

7.1. A nők gazdasági szerepvállalása

7.1.1. A női vállalkozókban továbbra is kihasználatlan üzleti és munkahely-teremtési potenciál rejlik, és fontos mozgatórugói a gazdasági növekedésnek. A női vállalkozók egyedi kihívásokkal és akadályokkal szembesülnek a vállalkozásindítás és -fejlesztés területén, például hiányoznak üzleti és vállalkozói készségeik, a bankok pedig előítéletet tanúsítanak a nők által irányított vállalkozások hitelképességét illetően. A „női vállalkozás”-nak nincs konkrét fogalommeghatározása, ezért erről a fontos kérdésről nincs elég adat.

7.1.2. A változást az indokolja, hogy a Nyugat-Balkán országaiban bizonyítottan vannak magasan képzett nők, ezért a nemek közti egyensúly melletti érveknek az érdem és a preferencia szabályán kell alapulniuk, nem pedig pozitív diszkrimináción. Mindemellett továbbra is vannak a nők vezető pozícióba kerülését hátráltató tényezők, így például a munka és a családi élet összeegyeztetését megkönnyítő intézkedések hiánya, a magasabb pozíciók betöltéséhez fontos hálózatokhoz való korlátozott hozzáférés, önbizalomhiány stb. ( 10 )

7.1.3. Az EGSZB javasolja továbbá, hogy a politikai döntéshozók és a vállalatok vizsgálják felül a következő problémákat, ezzel biztosítva a nők részvételét a felsővezetői szinten a Nyugat-Balkánon ( 11 ) — a felsővezetői beosztású nők szélesebb körű ismertsége, — nagyobb átláthatóság a fejvadászat terén, — a női/férfi szerepekkel kapcsolatos sztereotípiák megdöntése, — a vezetők utódlásának tervezése, — tehetségek utánpótlásának megszervezése, — a bevált gyakorlatok terjesztése, — összehangolt adatbázis létrehozása az igazgatótanácsi pozíciók betöltéséhez megfelelően képzett nőkről.

7.1.4. A nők induló vállalkozásai és vállalkozásfejlesztése számára integrált csomag formájában képzést és finanszírozáshoz való hozzáférést kell biztosítani, beleértve a mikrofinanszírozást is ( 12 ) . A régión belüli női vállalkozások előmozdításával munkahelyek teremthetők, és mindenki számára gazdasági előnyök keletkeznének. E célból aktívabban kell használni az olyan eszközöket, mint az üzleti inkubátorok, mentori programok, innovációs csomópontok, technológiai laboratóriumok és a nők üzleti életbeli támogatásának más formái.

7.1.5. A vállalkozó nők szövetségeinek aktívan részt kell venniük a döntéshozatali folyamatokban és a helyi és regionális önkormányzatokkal és partnerszervezetekkel folytatott nyilvános párbeszédben. A területet érintő legutóbbi projektek arra a következtetésre jutottak, hogy a téma a korábbiakhoz képest több elismerésben részesül, valamint hogy a női vállalkozók támogatása immár nem csupán projekt, hanem tartós folyamat. A további jelentős előrelépéshez az emberek gondolkodásmódjának változása szükséges.

7.1.6. A szociális vállalkozások fontos szerepet játszanak a női vállalkozók összehozásában, az intézkedések koordinálása és a finanszírozási források sikeres elérésének elősegítése érdekében régiószerte ösztönözni kell ezeket.

7.1.7. Az ifjúsági vállalkozói réteg létfontosságú a régió szempontjából, a digitális áttöréshez szükség van továbbá egy új növekedési modellre is. Ennek az innovációra és az ezredfordulós új generáció vállalkozói szellemére kell épülnie. A modellnek többek között személyre szabott oktatást kell eredményeznie a munka új világába belépő fiatal nők és férfiak számára, biztonságos finanszírozási megoldásokkal.

7.2. A nők politikai szerepvállalása

7.2.1. Minden nyugat-balkáni partner rendelkezik nemi kvótával, és kifejezetten erőteljes stratégia van érvényben a női képviselet növelését illetően. A legtöbb partnerország kvótarendszere szerint a politikai pártoknak a listáikon legalább 30 %-os arányban női jelölteket kell indítania, Bosznia-Hercegovina, valamint Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság kivételével, ahol a minimum 40 %.

7.2.2. Habár a nemi kvóták tekintetében fejlődés tapasztalható és pozitív változást hoznak a régió életébe, a politika végrehajtása nem következetes. Ennek eredményeképpen a nők politikai helyzete és a döntéshozatali folyamatokban való részvétele nem növekedett számottevő módon, és továbbra sem fenntartható.

7.2.3. A régióban hierarchikus marginalizáció tapasztalható, amely szerint a magas szintű döntéshozatali pozíciókban több a férfi, mint a nő. A nők továbbra sincsenek vezető hatalmi pozícióban. Nagyon gyakran tagjai oktatással, egészségüggyel, szociálpolitikával és közigazgatással foglalkozó politikai testületeknek, ami egyes ágazatokban horizontális szegregációt eredményezhet. Ugyanakkor jóval kisebb arányú a jelenlétük a nagyobb döntéshozatali jogkörrel bíró testületekben, amelyek képesek befolyásolni a politikai döntéshozatalt vagy a kormányzati jogalkotást.

7.2.4. A régióban vannak jó példák is a nők politikai szerepvállalására. A helyi szervezetek sikerrel mozgósították a nőket a politikai folyamatokban, és a nők számára a politikai pártokon belül nyújtott támogatás eredményeként választották meg Koszovó első női polgármesterét. Albániában a partnerek vezették a parlamenti nemi kvóta tiszteletben tartását követelő civil társadalmi koalíciót, amelynek eredményeként az elmúlt néhány választás során megnőtt a női részvétel aránya. Sok olyan terv, mechanizmus és támogatási struktúra van folyamatban, amelynek célja a régióban a nők politikai részvételének a növelése, és számottevő javulásra került sor ( 13 )

8. A szociális partnerek és a civil szervezetek szerepe

8.1. A nyugat-balkáni szociális partnerek és társadalmi szervezetek fontos szerepet játszanak abban, hogy a hatóságokat a nemek közötti egyenlőség iránti elköteleződés irányába befolyásolják. Ezek a partnerek és szervezetek a kedvező változás és a toleráns és ellenálló társadalmak katalizátorainak bizonyultak. Sok sikeres női kezdeményezés, projekt és platform létezik, az EGSZB pedig határozottan támogatja ezeket a pozitív vállalkozásokat.

8.2. A társadalmi szervezetek részeként a női szervezetek különösen fontos szerepet játszanak e tekintetben, és vezető szerepet töltenek be a nők elleni erőszak megakadályozásában, valamint a helyi és regionális szintű egyeztetésekben. Kulcsfontosságú részét képezik a felügyeleti folyamatnak és a kormányzatok elszámoltatásának a szakpolitikák hatékony végrehajtása tekintetében.

8.3. A szociális partnerek és társadalmi szervezetek egyeztetési folyamatokba történő bevonása érdekében hivatalosan bevezetett mechanizmusok ellenére a kormányzatokkal folytatott kommunikáció és együttműködés még sok kívánnivalót hagy maga után. A társadalmi szervezetekkel szemben az utóbbi időben egyre negatívabb a hozzáállás, ami megnehezíti, hogy a tapasztalt hiányosságokkal kapcsolatban határozott kritikát fogalmazzanak meg, és intézkedéseket javasoljanak azok hatékony kezelésére. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a civil társadalomban támogatást és védett teret kell biztosítani a nők jogainak és szerepvállalásának.

8.4. A bővítési folyamat és a berlini folyamat hozzájárult ahhoz, hogy a civil társadalmat is bevonják a regionális kezdeményezésekbe és a politikai döntéshozatalba. Az ágazat egészének helyzetét és pozícióját illetően is előrelépésre utaló jelek mutatkoznak, vagyis különféle változásokra került sor a jogalkotásban, a szakpolitikákban és a költségvetésben, figyelembe véve a polgárok igényeit.

8.5. Az EGSZB kettős – regionális és kétoldalú – megközelítést folytatva fejleszti kapcsolatait a Nyugat-Balkán civil társadalmi szervezeteivel. Az EGSZB által 2004-ben létrehozott „Nyugat-Balkán” nyomonkövetési bizottság a fő eszköze az EGSZB régióban végrehajtott tevékenységei koordinálásának és a nyugat-balkáni partnerországok politikai, gazdasági és társadalmi helyzetében, valamint az EU–Nyugat-Balkán kapcsolat – többek között a női jogok területét érintő – változásai nyomon követésének. A nyugat-balkáni civil társadalmi fórum a nyomonkövetési bizottság tevékenységének részét képezi. A Szarajevóban 2017 júliusában megrendezett 6. fórum ajánlásokat vitatott meg és fogadott el a nők jogait és önrendelkezését illetően.

8.6. Az Európai Bizottság 2018-as bővítési közleménye felszólítja az országok hatóságait, hogy társadalmaik támogatásával vállaljanak felelősséget, és teljesítsék az EU-csatlakozás jól ismert feltételeit. A reformprioritásokról kialakított inkluzív és eredményes strukturált párbeszéd, amelybe az erős civil társadalmat is bevonják, nagymértékben meghatározza az átalakulást célzó intézkedések sikerét. Az Uniónak ezért többet kell tennie, hogy ösztönözze és segítse ezt a párbeszédet.

Kelt Brüsszelben, 2019. január 23-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Luca JAHIER

(1) Ez a megnevezés nem érinti a Koszovó státuszával kapcsolatos álláspontokat, és összhangban áll az 1244 (99) sz. ENSZ BT határozattal és a Nemzetközi Bíróságnak a koszovói függetlenségi nyilatkozatról szóló véleményével.

(2) Az Európai Parlament Kutatószolgálata. Tájékoztatás a nők helyzetéről a Nyugat-Balkánon, 2018. július.

(3) A nyugat-balkáni csúcstalálkozó civil társadalmi fóruma, A nemek közötti egyenlőség problémái a Nyugat-Balkánon, 4. sz. szakpolitikai jelentés, 2018. április, http://wb-csf.eu/wp-content/uploads/2018/04/CSF-PB-04-Gender-Issues-in-the-Western-Balkans.pdf.

(4) Hughson, 2014, Gender Country Profile of Bosnia and Herzegovina, és Brankovic, 2015, Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking. UNDP.

(5) Petricevic, I. 2012. Women's Rights in the Western Balkans in the Context of EU Integration.

(6) Regionális Együttműködési Tanács: A Waiting Game: Assessing and Responding to the Threat from Returning Foreign Fighters in the Western Balkans, 2017. november, https://www.rcc.int/pubs/54/a-waiting-game-assessing-and-responding-to-the-threat-from-returning-foreign-fighters-in-the-western-balkans.

(7) Az Európai Parlament Kutatószolgálata. Tájékoztatás a nők helyzetéről a Nyugat-Balkánon, 2018. július

(8) http://blogs.worldbank.org/europeandcentralasia/key-unlocking-economic-potential-western-balkans-women

(9) A UN Women regionális projektje.

(10) HL C 133., 2013.5.9., 68. o.

(11) HL C 133., 2013.5.9., 68. o.

(12) Európai Bizottság, SME Policy Index, Western Balkans and Turkey 2016, Assessing the implementation of the Small Business Act for Europe [A kkv-kra vonatkozó szakpolitikai index, A Nyugat-Balkán és Törökország 2016 – Az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag végrehajtásának értékelése].

(13) UNDP, 2016.