[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2006.6.29.

COM(2006) 334 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó európai uniós keretszabályozás felülvizsgálatáról {SEC(2006) 816}{SEC(2006) 817}

Ezzel a közleménnyel és a kapcsolódó személyzeti munkadokumentummal nyilvános konzultáció veszi kezdetét az elektronikus hírközlésre vonatkozó keretszabályozás jövőjéről, amely 2006. október 27-ig tart. Bővebben lásd:http://ec.europa.eu./information_society/policy/ecomm/tomorrow/index_en.htmAz észrevételeket e-mailben kell elküldeni a fenti internetcímen található sablon felhasználásával, a következő címre:

infso - 2006review@ec.europa.eu

A Bizottság minden észrevételt közzétesz, kivéve azokat, amelyekről az észrevétel tevője kifejezetten kéri, hogy maradjanak titokban. Az észrevételeivel összefüggésben felteendő esetleges kérdések céljából kérjük, nevezzen meg egy kapcsolattartót. Az észrevételek beérkezését rendesen két munkanapon belül e-mailben visszaigazoljuk. Ha nem kap ilyen visszaigazolást, vegye fel a kapcsolatot a Bizottság következő szervezeti egységével:

Politikafejlesztési csoport (B1)Információs Társadalmi és Médiaügyi FőigazgatóságB-1049 BrüsszelBelgiumTel.: + 32 2 296 8633

A konzultáció során kapott személyes adatokat az irányadó adatvédelmi jogszabályok szerint kezeljük. Bővebben lásd: http://ec.europa.eu./information_society/policy/ecomm/info_centre/documentation/public_consult/privacy_statement/index_en.htm

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó európai uniós keretszabályozás felülvizsgálatáról (EGT-vonatkozású szöveg)

ÖSSZEFOGLALÁS

Ez a közlemény az irányelvekben előírtak szerint az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó öt irányelv[1] működéséről számol be. A jelen közleménnyel a Bizottság egyben nyilvános konzultációt is indít az elektronikus hírközlésre vonatkozó keretszabályozás jövőjéről, amelynek keretében 2006. október 27-ig lehet észrevételeket tenni. Elmagyarázza, mennyire érte el a keretszabályozás a kitűzött célokat, és rámutat, mely területek igényelhetnek módosítást. A javasolt módosításokat a kapcsolódó bizottsági személyzeti munkadokumentum tartalmazza. A jobb szabályozás elvével összhangban a Bizottság megragadja az alkalmat arra is, hogy javaslatokat tegyen az adminisztrációs terhek csökkentésére és egyes elavult intézkedések hatályon kívül helyezésére. A kapcsolódó hatásvizsgálat bemutatja azokat a választási lehetőségeket, amelyeket a Bizottság az alábbiakban felvázolt következtetések levonásához fontolóra vett. A beérkező észrevételek figyelembevételével a Bizottság a keretszabályozás felülvizsgálata érdekében jogalkotási javaslatokat fog kidolgozni, és ezeket a vonatkozó hatásvizsgálatok kíséretében előterjeszti az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

HÁTTÉR

Napjaink egyik legnagyobb kihívása, amellyel Európának a gazdasági növekedésre és a foglalkoztatásra összpontosító szélesebb stratégia összefüggésében szembe kell néznie, a nyitott és versengő belső piac elvei szerint működő egységes európai információs térség kialakításában áll.[2] Az elektronikus hírközlés a gazdaság egészének támaszt nyújt. Az ágazatot 2003 óta szabályozza európai uniós jogszabályi keret, amelynek az a célja, hogy elősegítse a versenyt, megszilárdítsa az elektronikus hírközlés belső piacát, és hasznára váljék a fogyasztóknak és a felhasználóknak. Minthogy piacokat, nem technológiákat szabályoz, kialakításánál fogva alkalmas a konvergencia figyelembevételére. A piacokat a keresleti és a kínálati oldalra vonatkozó általános meggondolásoknak megfelelően a versenyjog elvei határozzák meg, és függetlenek az alapul szolgáló technológiák változásaitól. A keretszabályozás úgy rendelkezik, hogy ahol és amikor a tényleges verseny kialakul, a szabályozást fokozatosan meg kell szüntetni. Azokat a piacokat, amelyeket a Bizottság megítélése szerint indokolt szabályozni, valamint az ilyen piacok körének kijelölésére szolgáló kritériumokat egy bizottsági ajánlás[3] határozza meg, amelynek ugyancsak jelenleg folyik[4] a felülvizsgálata. Ez az átfogó szemléletmód teszi lehetővé azt, hogy a keretszabályozás megfelelően reagáljon a technológia és a piaci feltételek változásaira.

Figyelembe véve a Közösségen belüli mobil rádiótelefon-hálózatokon való barangolás („roaming”) különleges helyzetét, a Bizottság ebben a tárgykörben európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat előterjesztését tervezi. Az érintett piacokra vonatkozó ajánlás felülvizsgálata ezt a javaslatot figyelembe fogja venni.

Bár a szabályozást megvalósító határozatokat a nemzeti szabályozó hatóságok hozzák, az Európai Unió szintjén mégis külön felülvizsgálati mechanizmus (az úgynevezett „7. cikk szerinti eljárás”) gondoskodik a belső piac védelméről, ennek keretében az előzetes szabályozás teljes Európai Unióra kiterjedő következetességéről. A Bizottság ennek az eljárásnak a működéséről 2006 februárjában tett közzé jelentést.[5]

Az előzőekben leírt „gazdasági” jellegű szabályozás mellett a keretszabályozás a fogyasztó védelmére is törekszik azáltal, hogy jogi kötelezettségeket ír elő a magánélet védelme és az adatvédelem, az egyetemes szolgáltatás, valamint a felhasználói jogok területén. A keretszabályozás nem vonatkozik a tartalomszolgáltatásra, erre más uniós szintű szabályok irányadóak; ugyanakkor feljogosítja a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy – amennyiben a tartalomszolgáltatás elektronikus hírközlési szolgáltatáshoz kötődik – fellépjen a verseny szempontjából nem hatékonyan működő piacokon.

A KERETSZABÁLYOZÁS ÉRTÉKELÉSE. A CÉLKITűZÉSEK TELJESÍTÉSE

A piac fejlődése

Az elektronikus hírközlés továbbra is az Európai Unió egyik sikertörténetének számít. Az 1998-as teljes piacnyitás óta a felhasználók és a fogyasztók szélesebb választékot, alacsonyabb árakat, innovatív termékeket és szolgáltatásokat élvezhetnek. A mobilszolgáltatások hatalmas penetrációt értek el; a szélessávú hírközlési szolgáltatások ágazata rohamosan bővül. Az ágazat bevételben mért növekedése továbbra is erőteljes, üteme túlszárnyalja az EU gazdaságáét. A Bizottság tizenegyedik végrehajtási jelentése[6] az IKT-ágazat 2005. évi összértékét 614 milliárd euróban határozta meg (ezekről a folyamatokról az említett jelentés további információkat is tartalmaz). Makrogazdasági szempontból, az európai gazdaság egészét tekintve az IKT hozzájárul a termelékenység és a versenyképesség fokozódásához, így befolyásolja a gazdasági növekedést és a munkahelyteremtést.

Konzultáció az érdekeltekkel

A Bizottság előzetes tájékozódó felhívására[7] érkező válaszok általában pozitívan nyilatkoztak a keretszabályozás hatásairól, bár néhányan úgy érezték, hogy még túlságosan korai messzemenő következtetéseket levonni. A fogyasztók és az ipar egyes csoportjai egyetértettek a keretszabályozás alapelveivel, ugyanakkor végrehajtásával kapcsolatban kritikát is megfogalmaztak. Több érdekelt is hangot adott annak a véleményének, hogy a keretszabályozás megbízhatóbb szabályozást eredményezett, még ha bizonyos vonatkozásaiban kiigazításra szorul is. Többen javasolták a piac-felülvizsgálati eljárások egyszerűsítését, és általában pozitív visszhangot kaptak a frekvenciaspektrum harmonizálására vonatkozó új intézményi kezdeményezések.[8]

A piacra újonnan belépő vállalkozások, a kábelszolgáltatók, az internetszolgáltatók, valamint a hardver- és a szoftvergyártók rámutattak, hogy a keretszabályozás egész Európában lehetőséget adott a verseny és az innováció fejlődésére, megkönnyítette a beruházásokat, és elősegítette a széles sávú szolgáltatások terjedését. Az inkumbens szolgáltatók többsége ugyanakkor úgy vélte, hogy az előzetes szabályozás akadályozta az új beruházásokat, ezért 2015-ig meg kellene szüntetni.

Innováció, beruházások és verseny

A rendelkezésre álló adatok szerint Európában az ágazatra jutó beruházások értéke az elmúlt években ugyanakkora, ha nem magasabb volt (2005-ben 45 milliárd euró), mint a világ más területein.[9] A versenykörülményekre a piacra újonnan belépő vállalkozások és a piac hagyományos szereplői egyaránt innovatív szolgáltatások bevezetésével és a vezetékes és a vezeték nélküli hálózati infrastruktúra fejlesztésére irányuló beruházásokkal válaszolnak. Bevételeik arányában az új piaci szereplők többet fordítanak beruházásokra, mint az inkumbens szolgáltatók. A beruházási kedv különböző szabályozási környezetekben egyformán lehet élénk, az elsődleges húzóerőt a verseny jelenti. Egy, a Bizottság megbízásából elvégzett felmérés szerint az ágazat a legtöbb tőkét azokban az országokban vonzotta, amelyek hatékony és a versenyt elősegítő módon alkalmazták az európai uniós keretszabályozást.[10]

Világossá vált, hogy összefüggés áll fenn a széles sávú szolgáltatásokkal kapcsolatos beruházások és az infrastruktúra terén folytatott verseny között. A széles sávú szolgáltatások penetrációja általában azokban az országokban a legnagyobb, ahol az inkumbens szolgáltatók és a kábelszolgáltatók között éles verseny alakult ki.[11]

Az ágazatban jelentős beruházásokat kell tenni a hálózatok korszerűsítéséhez, ugyanakkor racionalizálással és korszerű technológiák alkalmazásával jelentős megtakarítások érhetők el a működési költségekben.[12] Néhányan felvetették, hogy bizonyos szabályokat ideiglenesen fel lehetne függeszteni az új hálózati infrastruktúra kiépítését célzó beruházások ösztönzésére; nem sok jel mutat azonban arra, hogy az efféle türelmi idő önmagában – más tényezők, például verseny nélkül – új beruházásra késztetné a vállalkozókat.

A keretszabályozás szerint a kialakulófélben lévő piacokat nem szabad erre alkalmatlan szabályozásnak alávetni.[13] A Bizottság azokat a piacokat tekinti kialakulófélben lévő piacoknak, amelyek annyira újak és annyira gyorsan fejlődnek, hogy egyelőre még nem dönthető el, hogy megfelelnek-e az ajánlásban az előzetes szabályozás alkalmazására előírt három kritériumnak.[14] Abban az esetben ugyanakkor, ha a piacok érettebbé válásával teljesülnek ezek a kritériumok, a keretszabályozás értelmében a szabályozó hatóságok nagy mozgástérrel rendelkeznek az innovatív és a kockázatos beruházások jutalmazásában.[15] A keretszabályozás kifejezetten elismeri azt az igényt, hogy a szabályozó hatóságok tegyék lehetővé a beruházási költségek megfelelő szintű megtérülését és kellő jutalmazásban részesítsék az új, kockázatos beruházásokat, amikor úgy rendelkezik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok „ kötelesek figyelembe venni (...) az eszköz tulajdonosának kezdeti befektetését, szem előtt tartva a befektetés kockázatait ”. [16]

Összefoglalás

A frekvenciagazdálkodás módján még sokat lehet javítani. A Bizottság úgy véli különösen, hogy a rendelkezésre álló frekvenciákkal folytatott gazdálkodás hatékonyságának növelésével olyan kapacitások szabadulnak fel, amelyek hozzájárulhatnak az európai polgároknak nyújtandó innovatív, sokszínű és megfizethető szolgáltatások bevezetéséhez, és megerősíthetik az IKT-hez kapcsolódó európai iparágak versenyképességét. Más vonatkozásban a Bizottság álláspontja szerint teljes mértékben és hatékonyan kihasználva a keretszabályozás elvei és rugalmas eszközei kiváló keretet adnak a beruházások és az innováció bátorításához, a piac fejlődésének előmozdításához. Ugyanakkor helye van annak is, hogy a Bizottság és a nemzeti szabályozó hatóságok iránymutatással szolgáljanak a szabályok alkalmazásához, és ezzel kiszámíthatóbb környezetet teremtsenek az érdekeltek számára.

A TECHNOLÓGIA ÉS A PIAC FEJLőDÉSE

A jelen felülvizsgálat szempontjából az a legnagyobb kihívás, hogy a keretszabályozás a következő évtizedben is kielégítse az ágazat igényeit.

Ebben az időszakban technológiai téren a várakozások szerint elsősorban arra kell számítani, hogy előretörnek a kizárólag az internetprotokoll (IP) alapján üzemelő hálózatok, egyre nagyobb teret hódít a vezeték nélküli hírközlés és a vezeték nélküli hozzáférési platformok (például a 3G, a WiFi, a WiMAX és a műholdas rendszerek), a helyi hálózatokban egyre gyakrabban alkalmazzák a száloptikát, és lezajlik a digitális televíziózásra való átállás. A mai hálózati architektúrák, szolgáltatások és felhasználói eszközök jelentős átalakuláson esnek át. A piac szereplőinek új versenytársakkal kell szembenézniük, és napjaink elektronikus hírközlési piacának küszöbön álló változásai nyomán kénytelenek lesznek új üzleti modellek után nézni.

Mindez új és innovatív felhasználói szolgáltatásokat eredményez, amelyek a mai „triple-play” szolgáltatásokból (hangtovábbítás, internet, televízió) kiindulva még összetettebb szolgáltatásegyütteseket fognak tartalmazni. Egyre inkább elmosódnak a határok az elektronikus hírközlés egyes termékei és szolgáltatásai között; interaktív és műsorvevő üzemmódokat egyaránt tartalmazó új mobil és hordozható eszközök jelennek meg a piacon. A felhasználókat továbbra is aggasztani fogják a magánélet védelmével és a biztonsággal összefüggő kérdések.

A keretszabályozás eleddig képes volt az új technológiák, például az internetes hangtovábbító protokoll (VoIP) befogadására, és minden bizonnyal további technológiai és piaci változásokat is kezelni tud majd. A szabályozás kellő színvonalának fenntartása érdekében ugyanakkor kiigazításra szorulnak a rádiós erőforrásokkal való gazdálkodást szabályozó rendelkezések, ezek ugyanis az innovatív vezeték nélküli termékek és szolgáltatások szempontjából alapvető fontosságúak, és több más ágazat is igénybe veszi őket.

A JAVASOLT MÓDOSÍTÁSOKRÓL ÁLTALÁBAN

A jelenlegi keretszabályozásnak jelentős eredmények tulajdoníthatók, ugyanakkor számos területre oda kell figyelni ahhoz, hogy a jogszabályok a következő évtizedben is hatékonyan elláthassák feladatukat. Elsősorban két helyen kell változtatni:

- az elektronikus hírközlés körében alkalmazni kell a Bizottság 2005 szeptemberében közreadott közleményében[17] a frekvenciagazdálkodással kapcsolatban megfogalmazott szemléletmódot;

- az előzetes szabályozás körébe tartozó piacok felülvizsgálatával összefüggésben mérsékelni kell az eljárási terheket.

E két terület mellett a Bizottság további módosításokat is szükségesnek tart azzal a céllal, hogy:

- megszilárdítsa az egységes piacot;

- megerősítse a fogyasztók és a felhasználók érdekeinek érvényesülését;

- fokozza a biztonságot; és

- hatályon kívül helyezzen egyes elavult rendelkezéseket.

A jelen közlemény és a kapcsolódó személyzeti munkadokumentum ismerteti a Bizottság által elvégzett elemzéseket és a jelenleg indokoltnak tartott módosítási elképzeléseket. Ezeket a Bizottság a nyilvános konzultáció fényében ki fogja igazítani, különösen azokat, amelyek a monopóliumról a teljes versenyre való áttérés időszakában a tényleges verseny megerősítésének módjára vonatkoznak.

Több javaslat is úgy működik, hogy az Európai Parlament és a Tanács feladata a szabályozás céljainak meghatározása, míg a Bizottság hatáskörébe tartozik a kitűzött célok eléréséhez szükséges részletes technikai intézkedések elfogadása. Ily módon az előzetes szabályozás rugalmasabban reagálhat az ágazatban bekövetkező változásokra, tiszteletben tartva mindeközben a jogalkotó által megfogalmazott célkitűzéseket és alapelveket.

A frekvenciagazdálkodás javítása az elektronikus hírközlésben

Az elektronikus hírközlés más ágazatokkal (repülés, tengerhajózás, űrrepülés, biztonság, honvédelem, Föld-megfigyelés stb.) osztozik a frekvenciákon. Ezért ki kell alakítani a frekvencia iránti igények egyensúlyát, és figyelembe kell venni Európa szükségleteit.

A technológia gyors fejlődése és a konvergencia felszínre hozta, mennyire fontos erőforrás a frekvenciaspektrum, az Európai Unióban azonban a frekvenciagazdálkodás nem tartotta a lépést ezzel a folyamattal. A becslések szerint az EU-ban a frekvenciaspektrumtól függő elektronikus hírközlési szolgáltatások összértéke meghaladja a 200 milliárd eurót, ami Európa GDP-jének valahol 2%-a és 2,5%-a között helyezkedik el.[18] A rádióspektrum társadalmi és gazdasági hasznainak minél teljesebb kiaknázása az Európai Unió i2010 kezdeményezésében megfogalmazott célkitűzések elérése, illetőleg a gazdasági növekedésre és a foglalkoztatásra összpontosító megújult stratégia támogatása szempontjából egyformán alapvető fontosságú. A jelenlegi uniós frekvenciagazdálkodási rendszer jobbításával arra is mód nyílik, hogy a szolgáltatók hatékonyabban aknázzák ki a belső piac nyújtotta lehetőségeket.

Olyan új frekvenciagazdálkodási rendszerre van szükség, amely lehetővé teszi különböző típusú frekvenciaengedélyezési modellek (a hagyományos modell, az engedély nélküli rendszer és az új, piaci alapú modellek) egymás mellett élését, és ezzel elősegíti ezen értékes erőforrás gazdasági és műszaki szempontból egyaránt hatékony felhasználását. A frekvenciagazdálkodás közös európai uniós szabályokkal, az általános engedélyek minél szélesebb körű megerősítésével tehető rugalmasabbá. Ha erre nincs mód, a frekvenciahasználati jog birtokosait nem szabad indokolatlan korlátozásoknak alávetni, csupán bizonyos védintézkedéseket szabad rájuk alkalmazni, és meg kell adni nekik a szabadságot, hogy bármilyen elektronikus hírközlési szolgáltatást nyújtsanak („szolgáltatássemlegesség”) az általános feltételek szabta keretek között tetszőleges technológia vagy szabvány alkalmazásával („technológiasemlegesség”).

A gazdasági hatékonyság szem előtt tartásával az uniós szinten közös megegyezéssel, egy bizottság bevonásával kijelölt frekvenciasávok általános engedélyek alapján felhasználhatóvá válnának, illetve uniós szintű másodlagos kereskedelem tárgyát képeznék. A megfelelő esetekre vonatkozóan ugyanezzel az eljárással lehetne elfogadni a rádióspektrum felhasználására vonatkozó általános engedélyezési feltételeket (lásd az 5.3.3. szakaszt) is.

Az igazgatási modell változatlan maradna azokban az esetekben, amelyekben – mérlegelés alapján – fontosabb a jogbiztonság és az interferencia kezelése, valamint amelyekben a közérdek úgy kívánja.

A piac-felülvizsgálat karcsúsítása

2006 februárjában a Bizottság jelentést tett közzé[19] az úgynevezett 7. cikk szerinti eljárással kapcsolatos tapasztalatairól, és arra a következtetésre jutott, hogy az eljárás fontos lépésnek tekinthető az elektronikus hírközlés belső piacának létrehozása szempontjából. E jelentés nyomán a jelen közlemény egyes tervezett nemzeti intézkedések körében javasolja a bejelentésre vonatkozó követelmények egyszerűsítését és ezzel a piac-felülvizsgálati eljárás adminisztratív terheinek csökkentését, ugyanis mire ezeket a változásokat teljes mértékben végrehajtják, a nemzeti szabályozó hatóság már kellő tapasztalatokkal fog rendelkezni a folyamattal kapcsolatban.

Ez a megközelítésmód összhangban van a Bizottság jobb szabályozásra irányuló programjával, amelynek lényege, hogy ugyanazokat a szakpolitikai célokat egyszerűbb eszközökkel kell elérni. A szabályozó hatóságok továbbra is kötelesek lesznek piac-felülvizsgálati eljárásokat végrehajtani és nemzeti és európai szinten konzultálni, de egyes piaci elemzések és bejelentések tekintetében a mostaninál kevésbé kell részletekbe menően eljárniuk. Bizonyos, előzetesen jól meghatározott típusú esetekben egyszerűsödik a bejelentési kötelezettség. Ennek folytán a Bizottság és a nemzeti szabályozó hatóságok sokkal inkább a problémásabb esetekre tudnak majd összpontosítani.

A javaslat értelmében rövid távon az eljárási ajánlás módosított formában lenne hatályos, ami lehetővé tenné, hogy 2007-től megkezdődjenek az egyszerűsített bejelentési eljárások, hosszabb távon pedig a keretszabályozás módosításával egyetlen rendelet fogna össze minden eljárási szabályt.

A belső piac megszilárdítása

A tőkevonzás és a belső piac előnyeinek kiaknázása érdekében Európának mind a 25 tagállamra kiterjedő, következetes szabályozást kell megvalósítania. Az egységes belső piac olyan hátteret kínál az európai uniós gyártóknak, amelyre alapozva kifejleszthetik innovatív termékeiket – ez különösen olyan területeken lényeges, mint például a vezeték nélküli hírközlés, ahol a méretgazdaságosság sokat nyom a latban. Bár történtek előrelépések, az elektronikus hírközlés és a rádióberendezések[20] európai belső piaca egyelőre még nem tekinthető valóságnak, ezért a Bizottság újabb intézkedéseket javasol.

Kötelezettségek a 7. cikk szerinti eljárás összefüggésében

A 7. cikk szerinti eljárás nagyban hozzájárult a következetesség erősítéséhez mind a piacok meghatározása, mind a „jelentős piaci erő” meglétének a nemzeti szabályozó hatóság által történő elbírálása szempontjából. A Bizottság ugyanakkor azt találta,[21] hogy nagyobb következetességre van szükség az előírt kötelezettségek tekintetében.

A Bizottság a nemzeti szabályozó hatóságok intézkedéstervezeteivel kapcsolatban tett észrevételei közül több is az előírni tervezett kötelezettségek alkalmasságával függött össze. A Bizottság aggályainak adott hangot különösen azokkal a kötelezettségekkel kapcsolatban, amelyek a versennyel összefüggő problémát csak részben oldották meg,[22] amelyek elégtelennek tűntek,[23] valamint amelyek csak túlságosan későn hoztak volna tényleges eredményt.[24] A belső piacból származó előnyök megtartása végett a Bizottság azt javasolja, hogy a Bizottságnak az előírni tervezett kötelezettségekkel összefüggésben is legyen vétójoga.

Jogorvoslati eljárások

A keretszabályozás alkalmazásával összefüggésben súlyos probléma az a bírói gyakorlat, amely a keretirányelv 4. cikke rendelkezéseinek ellenére rutinszerűen felfüggeszti a hatósági határozatok végrehajtását. A bíróságok ideiglenes intézkedésekkel kapcsolatos gyakorlata jelentős eltéréseket mutat. A Bizottság azt javasolja, hogy a problémát, amely szerint egyes nemzeti bíróságok a hatósági határozatok végrehajtását a jogorvoslati eljárás időszakára rutinszerűen felfüggesztik, úgy kellene kezelni, hogy európai uniós szintű kritériumokat kellene lefektetni a szabályozó hatóság határozatainak felfüggesztésére vonatkozóan.

A páneurópai vagy belső piaci dimenzióval rendelkező szolgáltatások engedélyezésének közös kerete

Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezése a tagállamok feladata. A vállalkozásokra minden tagállamban másféle szabályok vonatkoznak – például a számhasználati vagy a frekvenciahasználati jog tekintetében –, ami miatt nehézkes páneurópai vagy belső piaci dimenzióval rendelkező szolgáltatásokat bevezetni.

Ezekre a szolgáltatásokra a Bizottság közösségi eljárás bevezetését javasolja annak érdekében, hogy uniós szinten egységes felhasználási feltételek és engedélyezési szabályok legyenek érvényben, és így a szolgáltatások a tagállamokban összehangolt módon kerülhessenek bevezetésre. Egy ilyen engedélyezési rendszer kiegészítené a jelenlegi rendszert, és csak kivételes esetekben (például a műholdas hírközlési szolgáltatásokra) kellene alkalmazni. Az engedélyezési irányelv úgy kerülne módosításra, hogy lehetővé tegye, hogy a Bizottság egy szakbizottság bevonásával határozatokat fogadjon el, míg az engedélyben lefektetett feltételek ellenőrzése és betartatása továbbra is nemzeti szinten, a tagállamok hatáskörében maradna. Az engedélyezés összehangolása után a páneurópai szolgáltatás bevezetéséhez elegendő lesz egyetlen tagállam engedélyét beszerezni.

További módosítási javaslatok

A belső piac megerősítésére irányuló további intézkedések azt célozzák, hogy a felhasználók az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások körében más tagállamokban nyújtott szolgáltatásokhoz (például az ingyenesen hívható telefonszámokhoz) is hozzáférjenek; hogy a nemzeti szabályozó hatóságok erősebb jogkörrel rendelkezzenek a szabályozásból fakadó kötelezettségek megszegésének szankcionálása terén; hogy a Bizottság szélesebb körben, például a számkiosztás területén is fogadhasson el technikai végrehajtási intézkedéseket; hogy létrejöjjön a hozzáférési irányelv 5. cikkének (1) bekezdése alapján a nemzeti szabályozó hatóságok által meghozott intézkedések Bizottsági általi jóváhagyásának mechanizmusa; hogy a műsortovábbítási kötelezettségeket egy bizonyos határidőig felül kelljen vizsgálni; valamint hogy legyen eljárás a hálózatokra és a szolgáltatásokra vonatkozó közös követelményekről való uniós szintű megegyezés segítésére.

A fogyasztók és a felhasználók jogainak megerősítése

A keretszabályozás egyik központi célja az, hogy jelentősen javítsa a fogyasztók helyzetét. Ezt sok tekintetben segíti, hogy a kiélezettebb versenyben a fogyasztók élvezhetik a nagyobb választék és az innovatív szolgáltatások előnyeit, és többet kapnak a pénzükért. Mindez kiegészül a fogyasztók igényeinek kielégítését célzó konkrét fogyasztóvédelmi intézkedésekkel, egyebek mellett az egyetemes szolgáltatás körében előírt kötelezettségekkel.

A felülvizsgálattal összefüggésben közzétett tájékozódó felhívásra beérkező válaszok, valamint az egyetemes szolgáltatás körével kapcsolatos konzultáció[25] során a Bizottságnak tett észrevételek azt jelzik, hogy szükséges lenne mélyen átgondolni, milyen szerepet tölt be és milyen alapokon nyugszik a huszonegyedik században az egyetemes szolgáltatás. Felmerült a fogyasztók védelmét szolgáló ágazati és horizontális szabályok egyensúlyának kérdése, valamint az is, hogy a 25 tagú Unióban az egyetemes szolgáltatás terén lehet-e mindenre kiterjedő, általános érvényű megközelítésmódot alkalmazni. Mindezek miatt a Bizottság azt tervezi, hogy 2007-ben egy zöld könyv közreadásával széles körű vitát kezdeményez az egyetemes szolgáltatásról.

E vita eredményeitől függetlenül az egyetemes szolgáltatási irányelv számos rendelkezése a hagyományos telefonszolgáltatáshoz kapcsolódik, és korszerűsítésre szorul. A többi módosítási javaslat javítja a fogyasztók rendelkezésére bocsátott díjszabási tájékoztatás minőségét; lehetővé teszi, hogy harmadik személyek jogi úton fellépjenek a kéretlen elektronikus levelek küldői ellen; gondoskodik arról, hogy a hívó fél helyére vonatkozó adatok eljussanak a sürgősségi segélyszolgálatokhoz; továbbá megkönnyíti a fogyatékkal élők sürgősségi szolgálatokhoz való hozzáférését.

A biztonság fokozása

A biztonság kérdését az i2010 kezdeményezés az egységes európai információs tér kialakítása előtt álló négy kihívás egyikeként határozza meg. Mindennapi életünkben – munkahelyünkön és otthonunkban egyaránt – egyre alapvetőbb szerepet játszanak a korszerű elektronikus hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások. A hírközlési szolgáltatások igénybevételét műszaki, szervezeti és emberi hibák veszélyeztethetik. Az IP-alapú technológia felé mutató folyamatok azzal is járnak, hogy a hálózatok általában véve nyitottabbak és sebezhetőbbek, mint azelőtt. Részben ennek a nyitottságnak, részben a megfelelő biztonsági intézkedések hiányának tulajdonítható, hogy terjedőben vannak a kéretlen elektronikus levelek, a vírusok, illetőleg a kémprogramok és a rosszindulatú szoftverek egyéb formái, és ez aláássa a felhasználók elektronikus hírközlésbe vetett bizalmát. A biztonságos információs társadalomra vonatkozó stratégiájában [COM(2006) 251] a Bizottság hangsúlyozza, hogy meg kell találni a megfelelő egyensúlyt a technológiai fejlődés, az önszabályozás és a szabályozási intézkedések között. A jelen felülvizsgálat keretében a Bizottság a szabályozási intézkedések körében tesz konkrét javaslatokat.

Az üzleti és az egyéni felhasználók elektronikus hírközlésbe vetett bizalmának erősítése érdekében a Bizottság javaslatot tesz (1) arra, hogy az elektronikus hírközlés területén működő szolgáltatók kötelesek legyenek bizonyos biztonsági eseményeket bejelenteni, és a felhasználókat ezekről folyamatosan tájékoztatni; (2) arra, hogy a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóság jogosult legyen konkrét biztonsági intézkedéseket hatályba léptetni a Bizottság ajánlásainak és határozatainak végrehajtása érdekében; valamint (3) a hálózat integritására vonatkozó előírások korszerűsítésére.

Jobb szabályozás: elavult rendelkezések hatályon kívül helyezése

A Bizottság javasolja az egyetemes szolgáltatási irányelv azon előírásainak hatályon kívül helyezését, amelyek bizonyos számú bérelt vonal fenntartásáról rendelkeznek, mert ezen a területen a nemzeti szabályozó hatóságnak egyéb lehetőségei is vannak a problémák kezelésére. Ugyancsak megérett a hatályon kívül helyezésre a helyi hurok átengedéséről szóló rendelet,[26] mert mire a nemzeti szabályozó hatóságok elvégzik a helyihurok-átengedési piac elemzését, a rendelet szükségtelenné válik és hatályon kívül helyezhető.

A hatályon kívül helyezés további célpontjai lehetnek az egyetemes szolgáltatási irányelvnek az európai telefonszámozási tartományra (ETNS) vonatkozó rendelkezései, valamint a kapcsolódó munkadokumentumban részletesen ismertetett több további elavult előírás is.

KÖVETKEZTETÉSEK

A jelenlegi keretszabályozásnak jelentős eredmények tulajdoníthatók, ugyanakkor számos területre oda kell figyelni ahhoz, hogy a jogszabályok a következő évtizedben is hatékonyan elláthassák feladatukat. A két legfontosabb javaslat a Bizottság által a frekvenciagazdálkodás területén megfogalmazott szemléletmód érvényesítését, valamint az eljárás karcsúsításával az érintett piacok felülvizsgálatához szükséges források csökkentését célozza. A további módosítási javaslatok a belső piac megszilárdítására, a fogyasztói érdekek érvényesülésének megerősítésére, a biztonság fokozására és a keretszabályozás általános korszerűsítésére irányulnak.

A személyzeti munkadokumentum részletesebben ismerteti a javaslatokat. A hatásvizsgálatról szóló kapcsolódó dokumentum értékeli a javaslatokat, illetőleg a fontolóra vett, de elvetett lehetőségeket.

[1] A 2002/19/EK, 2002/20/EK, 2002/21/EK, 2002/22/EK (HL L 108., 2002.4.24., 7. o.) és 2002/58/EK (HL L 201., 2002.7.31., 37. o.) irányelv. Lásd még a hatásvizsgálat I. mellékletét.

[2] COM(2005) 24, 2005. február 2.

[3] A Bizottság ajánlása az elektronikus hírközlés ágazatában az előzetes szabályozás alá eső érintett termék- és szolgáltatáspiacokról, C(2003) 497.

[4] A Bizottság személyzeti munkadokumentuma az érintett piacokra vonatkozó ajánlásról.

[5] COM(2006) 28, 2006. február 6.

[6] COM(2006) 68, 2006. február 20.

[7] A beérkezett válaszok az alábbi internetcímen elérhetőek:http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/info_centre/documentation/public_consult/review/index_en.htm.

[8] A rádióspektrum-politikát szabályozó 676/2002/EK határozat lehetővé teszi (a rádióspektrummal foglalkozó bizottságon keresztül) a rádióspektrum felhasználási feltételeinek műszaki harmonizálását; a rádióspektrum-politika területén stratégiai tanácsadás igénybevételének lehetősége a „rádióspektrum-politikával foglalkozó csoporton” keresztül.

[9] Lásd a 6. lábjegyzetet.

[10] An assessment of the Regulatory Framework for Electronic Communications – Growth and Investment in the EU e-communications sector (Az elektronikus hírközlés keretszabályozásának értékelése. Növekedés és beruházások az EU elektronikus hírközlési ágazatában). A London Economics és a PricewaterhouseCoopers tanulmánya az Európai Bizottság Információs Társadalmi és Médiaügyi Főigazgatóságának megbízásából (előkészületben).

[11] Lásd a kapcsolódó bizottsági személyzeti munkadokumentum 2. szakaszát.

[12] Uo.

[13] A keretirányelv (27) preambulumbekezdése.

[14] A három kritérium a következő: a) a piacon jelentős méretű, nem átmeneti jellegű akadályok vannak; b) jellegzetességeiből kifolyólag a piac hosszabb idő elteltével sem a verseny irányában fejlődik; c) a versenyjog önmagában nem elegendő a piaci elégtelenségek kezelésére (előzetes szabályozás nélkül). Lásd az érintett piacokra vonatkozó ajánlásról szóló bizottsági személyzeti munkadokumentumot.

[15] A hozzáférési irányelv 12. cikkének (2) bekezdése.

[16] Uo.

[17] COM(2005) 411, 2005. szeptember 6.

[18] Lásd: Study on conditions and options in introducing secondary trading of radio spectrum in the European Community (Tanulmány a rádiófrekvenciák másodlagos kereskedelmének az Európai Közösségben történő bevezetése feltételeiről és módozatairól), Analysys et al., 2004, 12. o.

[19] Lásd az 5. lábjegyzetet.

[20] A rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről szóló 1999/5/EK irányelv (HL L 91., 1999.4.7., 10. o.) összehangolja a berendezéseket, de nem hangolja össze a frekvenciák kiosztását.

[21] Lásd az 5. lábjegyzetet.

[22] Mint például amikor a mobilszolgáltatók végződtetési díjait csak a mobilhálózatról és a külföldről kezdeményezett hívások vonatkozásában szabályozták, a vezetékes hálózaton kezdeményezett hívások vonatkozásában nem.

[23] Mint például amikor az árszabályozás nem a legalkalmasabb költségmodellen alapult, vagy amikor a költségmodellt és a költségelszámolás szabályait az érintett vállalkozások választhatták meg.

[24] Mint például amikor a mobilszolgáltatók LRIC költségmodell alapján számított költségalapú végződtetési díjait a szolgáltatóknak maguknak kellett megállapítaniuk tárgyalás útján, és a szabályozó hatóság csak a vitarendezés keretében avatkozott be a folyamatba.

[25] COM(2005) 203, 2005. május 24.

[26] HL L 336., 2000.12.30., 4. o.