Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Uniós Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) /* COM/2014/0164 final - 2014/0094 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A javaslat okai és céljai E javaslat átdolgozza és módosítja a Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet. A tágabb értelemben vett uniós gazdaságban, és különösen a turizmusban egyre nagyobb politikai hangsúlyt kap a vízumpolitika gazdasági hatása; e javaslat ezt figyelembe veszi azzal a céllal, hogy nagyobb fokú következetességet biztosítson az „Európa 2020” stratégia növekedési célkitűzéseivel, a Bizottságnak A közös vízumpolitika végrehajtása és fejlesztése az EU-n belüli növekedés élénkítése céljából című közleményével[1] összhangban. A javaslat alapul veszi továbbá a Bizottság által a Vízumkódex végrehajtásának értékeléséről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak tett jelentésében[2] levont következtetéseket is. A jelentést részletes értékelést tartalmazó bizottsági szolgálati munkadokumentum[3] kíséri. E javaslat a családi kapcsolatok megkönnyítése céljából is tartalmaz két intézkedést: Bizonyos eljárási könnyítéseket vezet be az állampolgárságuk szerinti tagállam területén tartózkodó uniós polgárokat látogató közeli hozzátartozók, valamint harmadik országban élő uniós polgárok olyan közeli hozzátartozói számára, akik az uniós polgárral együtt kívánják meglátogatni az utóbbi állampolgársága szerinti tagállamot Továbbá, tisztázza, hogy legalább azonos eljárási könnyítéseket kell nyújtani az uniós polgárok azon családtagjai számára, akikre kiterjed az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004/38/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének második albekezdése. Általános háttér A Közösségi Vízumkódex (vízumkódex) létrehozásáról szóló 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2010. április 5-étől alkalmazandó. Az értesítéssel, a vízumok elutasításának, visszavonásának és megsemmisítésének indokolására vonatkozó követelményekkel, továbbá az ilyen határozatok szembeni jogorvoslattal kapcsolatos rendelkezések 2011. április 5-étől alkalmazandók. A vízumkódex 57. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a vízumkódex valamennyi rendelkezése alkalmazásának megkezdése után két évvel a Bizottságnak értékelést kell küldenie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a vízumkódex alkalmazásáról. A Bizottság benyújtotta az értékelést és az azt kísérő személyzeti munkadokumentumot. Az 57. cikk (2) bekezdése szerint az értékelést a rendelet módosítására vonatkozó javaslat kísérheti. Az értékelő jelentés következtetéseinek fényében a Bizottság úgy döntött, hogy a jelentéssel együtt e jogszabály-módosítási javaslatot is benyújtja. A javasolt módosítások – amellett, hogy megőrzik a külső határok biztonságát, és biztosítják a schengeni térség megfelelő működését – megkönnyítik a jogszerű utazók utazását, és a tagállamok érdekében egyszerűsítik a jogi keretet, például azáltal, hogy rugalmasabb szabályokat tesznek lehetővé a konzuli együttműködésre vonatkozóan. A közös vízumpolitika várhatóan hozzájárul a növekedésképzéshez, és koherens lesz a külkapcsolatok, kereskedelem, oktatás, kultúra és turizmus területének egyéb uniós politikáival. Meglévő rendelkezések Az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 810/2009/EK rendelete a Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex). 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ ÉS A HATÁSVIZSGÁLAT EREDMÉNYEI Konzultáció az érdekelt felekkel Az érdekelt felekkel folytatott konzultációt az e javaslatot kísérő hatásvizsgálat[4] tartalmazza. Hatásvizsgálat Az 1. szakaszban említett értékelő jelentés alapján két fő problématerületet tártunk fel: (1) Az eljárások teljes időtartama és költsége (közvetlen és közvetett) és nehézkes természete E problématerület összetett jellegét részletesen a hatásvizsgálat ismerteti. Ami a szabályozási opciókat illeti, úgy tűnik, hogy az egyetlen mindkét oldal számára előnyös megoldás az lenne, ha a hosszú érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízumokat adnának ki, bizonyos eljárási könnyítésekkel. Ez várhatóan csökkentené a konzulátusok adminisztratív terhét, és egyben nagyon fontos könnyítésnek számít bizonyos utascsoportok számára. A gyakorlatban ez a többszöri beutazásra jogosító vízum érvényességi idejére szóló vízummentességgel lenne egyenértékű, ami jelentős megtakarításokat és hatékonyság-nyereséget eredményezne mind a vízumkérelmezők (idő és költségek tekintetében), mind a konzulátusok (idő tekintetében) számára. Az e problématerület megoldására tervezett politikai opciók ezért elég hasonlóak. Csak a felölelendő kedvezményezettek és a kiadandó többszöri beutazásra jogosító vízum érvényessége változna, a következők szerint: Minimális szabályozási opció: kötelező eljárási könnyítések bevezetése és legalább egy évig, majd a későbbiekben három évig érvényes, többszöri beutazásra jogosító vízumok kötelező kiadása a gyakran utazók számára (a meghatározás szerint olyan kérelmezők, akik korábban jogszerűen használtak legalább három – a Vízuminformációs Rendszerben (VIS) regisztrált – vízumot (a kérelem időpontját megelőző 12 hónapban). Köztes opció: kötelező eljárási könnyítések bevezetése, és legalább három évig, majd a későbbiekben öt évig érvényes, többszöri beutazásra jogosító vízumok kötelező kiadása a gyakran utazók számára (a meghatározás szerint olyan kérelmezők, akik korábban jogszerűen használtak legalább két – a VIS-ben regisztrált – vízumot). A beazonosított maximális opció az lenne, ha a kötelező eljárási könnyítéseket és a többszöri beutazásra jogosító vízumok kötelező kiadását rögtön öt évre terjesztenék ki a kérelmezők többsége („a VIS-ben regisztrált kérelmezők”) számára csak egy (a kérelem időpontját megelőző 12 hónapban) jogszerűen használt – a VIS-ben regisztrált – vízum előírásával. A hatásvizsgálat megmutatta, hogy ezen opciók mindegyike tovább harmonizálná a jelenlegi jogi keretet, és valóban közös vízumpolitikát eredményezne. Ezen opciók potenciális gazdasági hatást gyakorolnak a tagállamokra, mivel a hosszú (hosszabb) érvényességi idejű többszöri beutazásra jogosító vízummal rendelkező utazók valószínűleg többször utaznak majd a schengeni térségbe, mint egyébként tennék. A hatásvizsgálat becslései szerint a minimális szakpolitikai lehetőség további 500 000, a köztes lehetőség további mintegy 2 millió, a maximális szakpolitikai lehetőség pedig további mintegy 3 millió utazást eredményezne a schengeni térségbe. A schengeni térségbe irányuló további utazások nyilvánvalóan többletjövedelmet generálnak: mintegy 300 millió EUR-t (kb. 7600 támogatott teljes munkaidős egyenértékben (a továbbiakban: FTE) kifejezett álláshely) a minimális opció esetében; több mint 1 milliárd EUR-t (kb. 30 000 támogatott FTE álláshely) a köztes opció esetében, és mintegy 2 milliárd EUR-t (50 000 támogatott FTE álláshely) a maximális opció esetében. A hatásvizsgálat megmutatta továbbá, hogy a potenciálisan nagyon magas gazdasági hatással járó maximális opció jelentős biztonsági kockázattal jár. E lehetőségek egyike sem járna jelentős többletköltséggel. A szakpolitikai lehetőségek egyik hajtóereje valójában az, hogy megtakarításokat eredményezzenek mind a tagállamok/konzulátusok, mind a vízumkérelmezők számára. E lehetőségek fokozatosan költségmegtakarításokat eredményeznek a kérelmezők oldalán, többnyire a nagyobb számban kiadott, hosszabb érvényességi idejű többször beutazásra jogosító vízumoknak köszönhetően. A kérelmezők szempontjából nyilvánvalóan a maximális opció a leghatékonyabb, és a minimális opció a legkevésbé hatékony. A többszöri beutazásra jogosító vízumok rendszerében a vízumkérelmek csökkenő száma várhatóan csökkenti majd a tagállamok vízumbevételeit. A többszöri beutazásra jogosító vízumok kiadása ugyanakkor csökkenti a költségeket, mivel kevesebb vízumkérelmet kell feldolgozni: a gazdasági előnyök valamennyi opció esetében jelentősen meghaladják a becsült költségeket. Jóllehet egyértelmű volt, hogy a maximális opció potenciálisan nagyon magas gazdasági hatással járhat, ahhoz potenciálisan magas biztonsági kockázat is társul. E kockázat enyhítése érdekében azt a megközelítést javasoljuk, hogy fokozatosan hosszabb érvényességű idejű többszöri beutazásra jogosító vízumot bocsássanak ki a „VIS-ben regisztrált rendszeres utazók” számára (először három évre, majd e vízum jogszerű felhasználása alapján öt évre). E megközelítés hatásai valahol a hatásvizsgálatban azonosított köztes és maximum opció közé tehetők, valószínűleg közelebb a maximális opció hatásaihoz a gazdasági hatásokat illetően. (2) a vízumfeldolgozás elégtelen földrajzi lefedettsége E problématerület tekintetében minimális politikai opció a vízumkódex 41. cikkének (közös ügyintézési hely vagy közös igénylési központ) hatályon kívül helyezése, valamint a „Schengeni Vízumközpont” általánosabb, a konzuli együttműködés bizonyos formái tekintetében realisztikusabb, rugalmasabb meghatározást biztosító fogalmának/koncepciójának bevezetése volt. A köztes opció az volna, hogy a „Schengeni Vízumközpont” mellett bevezetnék a „kötelező képviselet” elvét, amely szerint, amennyiben a vízumkérelem feldolgozására hatáskörrel rendelkező tagállam nincs jelen vagy (ilyen megállapodás értelmében) nem rendelkezik képviselettel egy adott harmadik országban, a szóban forgó országban jelen levő bármely más tagállam köteles lenne a nevében feldolgozni a vízumkérelmeket. Végül pedig, maximális opcióként, a megfelelő vízumbefogadási/ feldolgozási lefedettség biztosítása érdekében a Bizottság végrehajtási határozatai megállapíthatnák, hogy a harmadik országokban működő vízumbefogadási hálózatnak hasonlónak kell lennie a képviseleti megállapodások, külső szolgáltatókkal való együttműködés, valamint a más módon történő erőforrás-egységesítés tekintetében. A hatásvizsgálat megjegyezte, hogy a vízumbefogadási/feldolgozási célú tagállami jelenlét racionalizálása tekintetében legtöbb pozitív hatást a maximális szakpolitikai lehetőség gyakorolna, ami fontos előnyöket kínálna a vízumkérelmezők számára, valamint jelentős hatékonysági megtakarításokat a konzulátusok számára. Ugyanakkor nem igazán tűnik megvalósíthatónak. A hatásvizsgálat alapján a köztes opciót részesítettük előnyben. A hatásvizsgálat rámutat arra, hogy a „kötelező képviselet” konzuli lefedettséget biztosítana bármely olyan harmadik országban, ahol legalább egy konzulátus jelen van a vízumkérelmek feldolgozására. Ez pozitív hatással járna mintegy 100 000 kérelmezőre nézve, akik a tartózkodási helyük szerinti országban nyújthatnák be kérelmüket, és nem kellene abba az országba utazniuk, ahol az illetékes tagállam jelen van vagy képviselettel rendelkezik. Az összes szakpolitikai lehetőség gazdasági hatásait viszonylag szerénynek ítéltük. Magának a problémának a jellege miatt a szakpolitikai lehetőségeknek első sorban nem az volt a céljuk, hogy gazdasági növekedést generáljanak, hanem hogy jobb szolgáltatást biztosítsanak a vízumkérelmezők számára, valamint hatékonyabb jogi keretet a tagállamok számára erőforrásaik racionalizálása céljából. A „kötelező képviselet” pénzügyi hatásait nem ítéltük jelentősnek, mivel elvileg, ha egy adott harmadik országban egy tagállamhoz nagyszámú vízumkérelmet nyújtanak be, az említett tagállam elvileg már jelenléttel vagy képviselettel biztosított konzuli jelenlétet. Továbbá, a vízumdíj elvileg fedezi a feldolgozás átlagköltségét. A nem szabályozási szakpolitikai lehetőségekkel kapcsolatban úgy ítéltük, hogy nagyon csekély pozitív hatást gyakorolnak a problémák kezelésére vagy a szakpolitikai célkitűzések elérésére, így azokat nem tartottuk nagyon hatékonynak. Az értékelő jelentés számos más (többnyire eléggé technikai) kérdéssel kapcsolatban is javaslatot tesz, így e javaslat azokkal is foglalkozik. A hatásvizsgálat nem terjedt ki a fenti kérdésekre, mivel nem tekintettük úgy, hogy a tervezett változások jelentős és/vagy mérhető gazdasági, társadalmi vagy gazdasági következménnyel járnának; a javasolt változtatások többségének az a célja, hogy egyértelművé tegye vagy kiigazítsa/kiegészítse a Vízumkódex bizonyos rendelkezéseit, tartalmuk megváltoztatása nélkül. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI Összefoglaló A javasolt módosítások a következő kérdéseket érintik: Az átláthatóság és arányosság biztosítása érdekében felülvizsgáltuk az egyes tagállamok által bizonyos harmadik országok állampolgárai tekintetében bevezetett, repülőtéri tranzitvízum-kötelezettséggel kapcsolatos rendelkezéseket (3. cikk). A vízumkérelmezők különböző kategóriáinak egyértelmű elkülönítése céljából – ugyanakkor a VIS teljes körű kiterjesztésének figyelembe vételével – a rendelet a „VIS-ben regisztrált kérelmező” és a „VIS-ben regisztrált rendszeres utazó” fogalmakkal egészült ki (2. cikk). E megkülönböztetés az eljárás valamennyi lépésében tükröződik (5., 10., 12., 13., 18. és 21. cikk). Alább található a különféle eljárási könnyítések áttekintése. || Személyes benyújtás || Ujjlenyomat-vétel || Igazoló dokumentumok || Kiállítandó vízum Első alkalommal kérelmező – a VIS-ben nem regisztrált || IGEN || IGEN || Az összes beutazási feltételhez kapcsolódó teljes lista || Egyszeri beutazás az utazás célja szerint Többszöri beutazásra jogosító vízumot is ki lehet azonban állítani, ha a konzulátus megbízhatónak tartja a kérelmezőt. VIS-ben regisztrált (de nem rendszeresen utazó) kérelmező || NEM || NEM, kivéve ha az elmúlt 59 hónapban nem vettek ujjlenyomatot a kérelmezőtől || Az összes beutazási feltételhez kapcsolódó teljes lista || Egyszeri vagy többszöri beutazásra jogosító vízum A VIS-ben regisztrált rendszeres utazó || NEM || NEM || Csak az utazási cél igazolása (a vízumelőzményekből következően) annak vélelme, hogy teljesülnek a beutazási feltételek a migrációs és biztonsági kockázat, valamint az anyagi fedezet tekintetében. || Első kérelem: három évre szóló többszöri beutazásra jogosító vízum. További kérelmek: öt évre szóló többszöri beutazásra jogosító vízum Egyszerűsítettük az „illetékes tagállamra” vonatkozó rendelkezéseket (5. cikk), hogy a kérelmezők könnyebben megtudhassák, hová kell benyújtaniuk a kérelmet, és hogy biztosítsuk, hogy kérelmüket, főszabály szerint, mindig benyújthassák a tartózkodási helyük szerinti országban. Ez azt jelenti, hogy ha egy adott helyszínen az illetékes tagállam nincs jelen, és képviselettel sem rendelkezik, a kérelmezőnek jogában áll a cikkben meghatározott kritériumok szerint a helyszínen működő konzulátusok egyikén jelentkeznie. A rendelkezések bizonyos eljárási könnyítéseket nyújtanak az uniós polgárok közeli hozzátartozói számára, hogy hozzájáruljon mobilitásuk javításához, különösen a családlátogatások megkönnyítésével (8.,13.,14. és 20. cikk). Először is, a rendelkezések könnyítéseket biztosítanak az állampolgárságuk szerinti tagállam területén tartózkodó uniós polgárokat meglátogatni kívánó családtagok számára, valamint harmadik országban élő uniós polgárok olyan családtagjainak, akik együtt kívánnak ellátogatni az uniós polgárok állampolgársága szerinti tagállamba. A két helyzet egyike sem tartozik a 2004/38/EK irányelv hatálya alá. Az EU által számos harmadik országgal kötött és végrehajtott vízumkönnyítési megállapodások bizonyítják, hogy mennyire fontos megkönnyíteni az ilyen látogatásokat: az Ukrajnával és Moldovával kötött módosított vízumkönnyítési megállapodás, valamint az Örményországgal és Azerbajdzsánnal nemrégiben kötött vízumkönnyítési megállapodás könnyítéseket (pl. vízumdíj alóli mentesség, vagy hosszú érvényességi idejű többszöri beutazásra jogosító vízum kiadása) biztosít az érintett harmadik országok azon polgárai számára, akik olyan közeli hozzátartozókat látogatnak, akik a tartózkodási helyük szerinti tagállam állampolgárságával rendelkeznek. A vízumkódexben általánossá kell tenni az Unió e gyakorlatát. Másodszor, a rendelkezések szerint minimum ugyanezen könnyítéseket kell biztosítani a 2004/38/EK irányelv által felölelt helyzetekben. Az irányelv 5. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint, a tagállamok – amennyiben az uniós polgár gyakorolja a területükön való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogot – előírhatják a nem uniós polgár családtag számára, hogy beutazási vízummal rendelkezzen. Amint az Európai Unió Bírósága[5] is megerősítette, e családtagok nem csupán arra jogosultak, hogy beutazzanak a tagállam területére, hanem arra is, hogy ebből a célból beutazóvízumot állítsanak ki a számukra. Az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerint a tagállamok e személyek számára minden eszközt[6] biztosítanak a szükséges vízumok beszerzéséhez, amelyeket költségmentesen kell kiadni a lehető leghamarabb, gyorsított eljárás alapján. Megjegyzendő, hogy a fenti említett 5. cikk (2) bekezdése alapvetően ugyanazokat a rendelkezéseket tartalmazza, mint a 2004/38/EK irányelv[7] által hatályon kívül helyezett 68/360/EGK irányelv 3. cikkének (2) bekezdése. A 68/360/EGK irányelv 3. cikkének (2) bekezdését akkor fogadták el, amikor az akkori Közösség nem rendelkezett hatáskörrel a vízumokról szóló jogalkotásra. Az Amszterdami Szerződés 1999. május 1-jei hatálybalépése óta a Közösség hatáskörrel rendelkezik a vízumokról szóló jogalkotásra. E hatáskört – amelyet jelenleg az EUMSZ 77. cikke tartalmaz – használták fel a vízumkódex elfogadásához. Kívánatos pontosítani a 2004/38/EK irányelvben említett könnyítéseket, és ennek megfelelő helye a vízumkódexben lenne, amely részletes szabályokat állapít meg a vízumkiadásra vonatkozó feltételekről és eljárásokról. A tagállamok további könnyítések biztosítására vonatkozó szabadságának tiszteletben tartásával, legalább az e javaslatban szereplő, az uniós polgárok bizonyos – az Unión belüli szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukkal nem élő – közeli hozzátartozói tekintetében javasolt könnyítéseket kell alkalmazni a 2004/38/EK irányelv alkalmazási körébe tartozó helyzetekben. Így e könnyítések a 2004/38/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében szereplő kötelezettség egységes végrehajtását jelentik a vízumkódexben, valamint azon tagállamok esetében, akikre nézve a vízumkódex kötelező érvényű. A vízumdíj alól mentességről szóló rendelkezések opcionális helyett kötelezővé váltak a kérelmezőkkel való egyenlő bánásmód biztosítása céljából (14. cikk). A vízumdíj alóli mentességre jogosultak bizonyos kategóriáit kiterjesztettük: így pl. a legfeljebb 18 éves kiskorúakra, illetve a mentesültek köre új kategóriákkal bővült (uniós polgárok olyan közeli hozzátartozói, akik nem gyakorolják a szabad mozgáshoz való jogukat). Általános eljárási könnyítések: – Eltöröltük annak elvét, hogy minden kérelmezőnek személyesen kell benyújtani a kérelmet (vö. bizottsági szolgálati munkadokumentum 2.1.1.1. pont (7) bekezdés). Általában a kérelmezőknek csak a Vízuminformációs Rendszerben tárolandó ujjlenyomatok felvételéhez (9. cikk) kell személyesen megjelenniük a konzulátuson vagy a külső szolgáltatónál. – A kérelem benyújtásának maximális határidejét kiterjesztettük, hogy lehetővé tegye az utazók számára az előre tervezést és a csúcsidőszakok elkerülését; a kérelem benyújtásának minimális határidejét szintén úgy határoztuk meg, hogy a tagállamoknak legyen idejük a kérelmek megfelelő értékelésére és a munka megszervezésére (8. cikk). – Az általános vízum-igénylőlapot (I. melléklet) egyszerűsítettük, és hivatkozást tettünk a vízumkérelem elektronikus kitöltésének lehetőségére (10. cikk). – Az igazoló dokumentumok II. mellékletben szereplő jegyzéke többé nem minősül „nem kimerítő jegyzéknek”, és a benyújtandó igazoló dokumentumok tekintetében különbséget tettünk az ismeretlen kérelmezők és a VIS-ben regisztrált rendszeres utazók között (13. cikk). A 13. cikkben megerősítettük a helyi schengeni együttműködés keretében helyi körülményekhez igazított jegyzékek összeállításához kapcsolódó előkészítő munkára vonatkozó rendelkezéseket. – Az ismeretlen vízumkérelmezőnek (azaz olyan valakinek, aki korábban még nem kérelmezett vízumot) igazolnia kell a vízumkiadás feltételeinek teljesítését. – Ebben az összefüggésben felhívjuk a figyelmet a nemrégiben hozott „Koushkaki-ítéletre[8]”, amely szerint a 23. cikk (4) bekezdését, a 32. cikk (1) bekezdését és a 35. cikk (6) bekezdését (az átdolgozott vízumkódex 20. cikkének (4) bekezdését, 29. cikkének (1) bekezdését és 32. cikkének (5) bekezdését) úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai az egységes vízum iránti kérelem vizsgálata során csak akkor tagadhatják meg az ilyen vízum kiadását valamely kérelmezővel szemben, ha az e rendelkezésekben felsorolt elutasítási indokok egyikére lehet hivatkozni e kérelmezővel szemben. E hatóságok e kérelem vizsgálata során e rendelkezések alkalmazásának feltételeit és a releváns tények értékelését illetően széles mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek annak meghatározása tekintetében, hogy lehetséges‑e ezen indokok egyikére hivatkozni a kérelmezővel szemben.” – Az Európai Bíróság azt is megállapította, hogy a vízumkódex 32. cikkének (1) bekezdését (e javaslatban 29. cikk (1) bekezdése) 21. cikke (1) bekezdésével (e javaslatban 18. cikk (1) bekezdése) összefüggésben „úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak az egységes vízum kiadására irányuló kötelezettsége alá van rendelve annak a feltételnek, hogy ne merüljön fel ésszerű kétség a tekintetben, hogy a kérelmező a kérelmezett vízum lejárta előtt el szándékozik hagyni a tagállamok területét, a kérelmező lakóhely szerinti országának általános helyzetére és a kérelmező saját helyzetére figyelemmel, ami az ezen utóbbi által szolgáltatott információk alapján kerül megállapításra.” – Vélelmezni kell, hogy „a VIS-ben regisztrált rendszeres utazó” az illegális bevándorlás kockázata és a megfelelő anyagi fedezet tekintetében. E vélelemnek azonban megdönthetőnek kell lennie egyéni esetekben. – A javaslat megállapítja, hogy a tagállamok hatóságai egyedi esetekben megcáfolhatják a beutazási feltételek teljesítésének vélelmét, és megállapítja, hogy erre milyen indok alapján kerülhet sor (18. cikk (9) bekezdés). – A vízumkérelem ügyében való döntéshozatali határidők általános csökkentése (20. cikk) az előzetes egyeztetésre vonatkozó válaszadási idő csökkentése (19. cikk) fényében. Rövid határidőket vezetnek be a szabad mozgáshoz való jogukkal élő uniós polgárok családtagjai által benyújtott kérelmek, valamint a szabad mozgáshoz való jogukkal nem élő uniós polgárok közeli hozzátartozói által benyújtott kérelmek megvizsgálására. – Az úti okmány érvényességi idejét meghaladó többszöri beutazásra jogosító vízumot lehet kiadni (11. cikk a) pont). – Az utazási egészségbiztosításról szóló rendelkezéseket el kell hagyni, mivel az utazási egészségbiztosításra vonatkozó intézkedés tényleges hozzáadott értékét soha nem állapították meg (vö. bizottsági szolgálati munkadokumentum, 2.1.1.2 pont (14)). – A vízum visszautasításának, megsemmisítésének vagy visszavonásának indokairól történő értesítés és indoklás egységes formanyomtatványát felülvizsgálták annak érdekében, hogy tartalmazza a repülőtéri tranzitvízum visszautasításának külön indokát, valamint biztosítsa, hogy az érintett személyt megfelelően tájékoztassák a jogorvoslati eljárásokról. – Az általános rendelkezésektől eltérő rendelkezéseket vezettek be a külső határokon történő kivételes vízumkiadásról: A rövid távú turizmus előmozdítása érdekében a tagállamokat felhatalmazzák arra, hogy a külső határokon, ideiglenes alapon –, valamint ezen ideiglenes rendszer szervezési szabályainak bejelentését és közzétételét követően – vízumokat adjanak ki a külső határokon (33. cikk). – Az átdolgozás olyan új rugalmas szabályokat tartalmaz, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára az erőforrások optimális felhasználását, a konzuli lefedettség kiterjesztését, valamint a tagállamok közötti együttműködés fejlesztését (38. cikk). – A tagállamok külső szolgáltatóhoz folyamodása többé nem végső lépésként tett megoldás. – A tagállamoknak nem kell fenntartaniuk a „közvetlen hozzáférés” lehetőségét a kérelmek konzulátuson történő benyújtása céljából olyan helyeken, ahol külső szolgáltató bíztak meg a vízumkérelmek átvételével (a 17. cikk korábbi (5) bekezdésének elhagyása). Ugyanakkor mindig azonnali időpontot kell biztosítani a szabad mozgáshoz való jogukkal élő uniós polgárok családtagjai és a szabad mozgáshoz való jogukkal nem élő uniós polgárok közeli hozzátartozói, valamint azon kérelmezők számára, akik a sürgősséget indokolni tudják. – A tagállamoknak évente jelentést kell tenniük a Bizottságnak a külső szolgáltatókkal folytatott együttműködésről, ideértve a szolgáltatók monitoringját is. – A képviseleti megállapodásokkal kapcsolatos rendelkezések (39. cikk) ésszerűsítése (vö. bizottsági szolgálati munkadokumentum, 2.1.1.5. pont ((20) bekezdés) és 2.1.4. pont ((41) bekezdés). – Ahogyan az az értékelő jelentésben szerepel (3.2.) kellően részletes statisztikai adatok hiányában nem lehet értékelni egyes rendelkezések végrehajtását. Ezért a VII. melléklet úgy módosul, hogy előírja, hogy az összes vonatkozó adat megfelelő bontás történő összegyűjtését, a megfelelő értékelés lehetővé tétele céljából. Az érintett adatokat (a tagállamok) a VIS-ből kérdezhetik le, kivéve a díjmentesen kiállított vízumok számával kapcsolatos információkat, de mivel ez utóbbi a tagállam államkincstárát érinti, ezek az adatok valószínűleg könnyen hozzáférhetők. – A jogi keret megerősítése a nyilvánosságnak nyújtott tájékoztatás tekintetében (45. cikk): – A Bizottság közös weboldalt kíván létrehozni a schengeni vízumokról. – A vízumkérelmezőknek nyújtandó tájékoztató formanyomtatványtg a Bizottságnak kell kidolgoznia. Technikai módosítások – A „tranzit” konkrét úti célként történő megemlítésének elhagyása (főleg az 1. cikk (1) bekezdése), mivel a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok nincsenek célhoz kötve. A hivatkozást csak ott tartottuk meg, ahol konkrét utazási célra utalt, pl. a vízumkódex II. mellékletében az úti cél szerint benyújtandó igazoló dokumentumok felsorolásában. – Harmonizált szabályok megállapítása olyan helyzetek kezelésére, mint például a személyazonossági okmányok vagy az érvényes vízum elvesztése (7. cikk). – Pontos határidők a tagállamok különféle – a képviseleti megállapodásokról, az előzetes egyeztetés bevezetéséről, valamint az utólagos tájékoztatósról szóló – értesítéseire vonatkozóan (15 nap). – Az EUMSZ 290. cikkével összhangban, a Bizottság felhatalmazást kap a rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására az alábbiak tekintetében: azon harmadik országok jegyzéke, amelyek állampolgárainak a tagállamok területén található repülőterek nemzetközi tranzitterületén történő áthaladáskor repülőtéri tranzitvízummal kell rendelkezniük (III. melléklet), valamint azon tartózkodási engedélyek jegyzéke, amelyek arra jogosítják fel birtokosukat, hogy a tagállamok repülőterén repülőtéri tranzitvízum nélkül haladhassanak át (IV. melléklet). – Az EUMSZ 291. cikkével összhangban a Bizottság felhatalmazást kap – a helyi körülmények figyelembe vétele céljából – az egyes helyeken használandó igazoló dokumentumok jegyzékének összeállításáról, a vízumbélyeg kitöltésének és beillesztésének részleteiről, valamint a tengerészek számára külső határokon történő vízumkiadás szabályairól szóló végrehajtási aktusok elfogadására. Ezért a korábbi VII., VIII. és IX. mellékletet el kell hagyni. Jogalap Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja. E rendelet átdolgozza a Közösségi Vízumkódex (vízumkódex) létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, amely az Európai Közösséget létrehozó szerződés azonos rendelkezésein, azaz a 62. cikk (2) bekezdésének a) pontján és b) pontjának ii. alpontján alapult. A szubszidiaritás elve Az EUMSZ 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja felhatalmazza az Uniót arra, hogy intézkedéseket állapítson meg „a vízumokra és az egyéb rövid távú tartózkodásra jogosító tartózkodási engedélyekre vonatkozó közös politikáról”. Ez a javaslat az e rendelkezés által meghatározott kereteken belül marad. E javaslatnak az a célja, hogy továbbfejlessze és javítsa a vízumkódex intézkedéseit a tagállamok területén tervezett, bármely 180 napos időszakon belül 90 napot nem meghaladó tartózkodások céljából kiadott vízumokra vonatkozó feltételek és eljárások tekintetében. Ezt a tagállamok önállóan eljárva nem képesek kielégítően elérni, mivel egy fennálló uniós jogi aktus (a vízumkódex) módosítását csak az Unió tudja megvalósítani. Az arányosság elve Az EUSZ 5. cikke (4) bekezdésének megfelelően az Unió intézkedése sem tartalmilag, sem formailag nem terjedhet túl azon, ami a Szerződések célkitűzéseinek eléréséhez szükséges. A választott jogszabályi formának lehetővé kell tennie, hogy a javaslat elérje célkitűzését, és azt a lehető leghatékonyabban lehessen végrehajtani. A vízumkódexet 2009-ban rendelet formájában fogadták el annak érdekében, hogy azt a schengeni vívmányokat alkalmazó valamennyi tagállam azonos módon alkalmazza. A javasolt kezdeményezés egy már meglévő rendeletet módosít, ezért rendelet formájában kell előterjeszteni. Ami a tartalmat illeti, e kezdeményezés a már létező rendelet javításaira korlátozódik, és annak politikai célkitűzésein alapszik, egy további politikai célkitűzéssel – a gazdasági növekedéssel – kiegészítve. Ezért a javaslat megfelel az arányosság elvének. A jogi aktus típusának megválasztása Ez a javaslat átdolgozza és módosítja a Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet. Ezért jogi aktusként csak rendelet választható. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A javasolt módosításnak nincsenek az Európai Unió költségvetését érintő vonzatai. 5. KIEGÉSZÍTŐ ELEMEK A szerződésekhez és a harmadik államokkal kötött társulási megállapodásokhoz csatolt különböző jegyzőkönyvekből fakadó következmények E javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés harmadik részének V. címében megtalálható, így alkalmazni kell az Egyesült Királyság, Írország és Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyvekben és a schengeni jegyzőkönyvben leírt „változó geometria” rendszerét. A javaslat a schengeni vívmányokra épül. Következésképpen figyelembe kell venni a különböző jegyzőkönyveket érintő következményeket Dánia, Írország és az Egyesült Királyság; Izland és Norvégia; valamint Svájc és Liechtenstein tekintetében. Úgyszintén figyelembe kell venni a különböző csatlakozási okmányokat érintő következményeket. Mindezen érintett államok helyzetének részletes leírását e javaslat (49)–(57) preambulumbekezdései tartalmazzák. Az e javaslatban szereplő „változó geometria” rendszere megegyezik az eredeti Vízumkódexre alkalmazandóval, a Horvátország 2011-es csatlakozási okmányára való hivatkozással kiegészítve. Kapcsolat a schengeni körutazói vízum létrehozásáról szóló, egyidejűleg előterjesztett rendeletjavaslattal[9] A jogalkotási folyamat során e javaslaton eszközölt lehetséges változások kihatnak a schengeni körutazói vízum létrehozásáról szóló rendeletjavaslatra, így a tárgyalási folyamat során különös figyelmet kell fordítani az e két javaslat közötti szükséges szinergiák biztosítására. Amennyiben e tárgyalások során hasonló időkereten belül megvalósíthatónak tűnik az elfogadás, a Bizottság a két javaslatot egyetlen átdolgozott javaslatba szándékozik összevonni. Amennyiben a jogalkotók azelőtt jutnak megállapodásra e javaslattal kapcsolatban, hogy lehetőség nyílna arra, hogy a közeljövőben megállapodjanak a schengeni körutazói vízum létrehozásáról szóló rendeletről, e javaslatnak a tervezett schengeni körutazói vízummal kapcsolatos rendelkezéseit (3. cikk (7) bekezdés, 12. cikk (3) bekezdése, 18. cikk (6) bekezdése) nem kell fenntartani elfogadásra, hanem azokat a későbbiekben – amikor megállapodás születik a schengeni körutazói vízumról szóló javaslattal kapcsolatban – módosítással illesztik be a vízumkódexbe. A javasolt módosítások rövid áttekintése 1. cikk – A vízumkódex módosításai 1. cikk – Tárgy és hatály – Horizontális változás: az egész szövegből elhagytuk a „tranzit” mint úti cél megemlítését. 2. cikk – Fogalommeghatározások – A cikk (6) bekezdéssel egészült ki a „schengeni körutazói vízum” fogalmának megemlítése céljából. – A cikk (7) bekezdéssel egészült ki (az uniós polgárokhoz tartozó) „közeli hozzátartozók” fogalmának meghatározása céljából. – A cikk (8) bekezdéssel egészül ki a „VIS-ben regisztrált kérelmező” fogalmának meghatározása céljából, annak biztosítása érdekében, hogy maximálisan kiaknázzák a Vízuminformációs Rendszer nyújtotta előnyöket. – A cikk (9) bekezdéssel egészül ki a „VIS-ben regisztrált rendszeresen utazó” fogalmának meghatározása céljából, annak biztosítása érdekében, hogy maximálisan kiaknázzák a Vízuminformációs Rendszer nyújtotta előnyöket, és figyelembe vegyék a kérelmező „vízumelőzményeit”. – A cikk (12) bekezdéssel egészül ki az „érvényes” fogalmának meghatározása céljából, ami abban az értelemben használandó, hogy még nem járt le, szemben a hamissal, hamisítottal vagy csalárd módon felhasználttal. – A (16) bekezdés a „tengerész” fogalommeghatározással egészül ki annak biztosítása céljából, hogy a hajók teljes személyzete különféle eljárási könnyítésekben részesülhessen. 3. cikk – A repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség alá tartozó harmadik országbeli állampolgárok – A (4) bekezdésben felülvizsgálatuk az arra vonatkozó rendelkezéseket, hogy egyes tagállamok repülőtéri tranzitvízum-kötelezettséget vezethetnek be konkrét harmadik országok állampolgárai számára; e felülvizsgálat célja az volt, hogy azokat megfelelő intézményi jogi keret ölelje fel. 5. cikk – A kérelem vizsgálatára és a kérelemre vonatkozó döntés meghozatalára illetékes tagállam – Az (1) bekezdés b) pontja úgy módosul, hogy csak egy objektív kritériumot tart fent – azaz a tartózkodás hosszát – a kérelem megvizsgálására illetékes tagállam meghatározásához olyan esetekben, amikor az utazás több úti célt érint. Továbbá, előírásokat foglaltunk bele a jogszabályba olyan helyzetek felölelésére, amikor az utazó rövid időtartamon, azaz két hónapon belül többször utazik különböző tagállamokba. – A (2) bekezdés módosítása azon helyzeteket kívánja megoldani, amikor az „illetékes” tagállam nincs jelen, és képviselettel sem rendelkezik azon harmadik országban, ahol a kérelmező jogszerűen tartózkodik. A rendelkezések minden lehetséges helyzetet lefednek, és megoldásokat kínálnak az együttműködés és a bizalom szellemében, amelyeken a schengeni együttműködés alapszik. 7. cikk – A tagállam területén jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár számára történő vízumkiadással kapcsolatos illetékesség – A (1) bekezdés az 5. cikk módosítása következtében módosul. – A cikk (2) és (3) bekezdéssel egészül ki, hogy harmonizált jogi keretet hozzon létre olyan helyzetekre, amikor egy harmadik országbeli állampolgár a tagállamok területén történő tartózkodás alatt elveszíti úti okmányát, vagy azt ellopják tőle. 8. cikk – A kérelem benyújtásának gyakorlati lehetőségei – Az (1) bekezdés általános maximum és minimum határidőket határoz meg a kérelem benyújtásához. – A cikk (3) bekezdéssel egészül ki, hogy könnyítést nyújtson az uniós polgárok hozzátartozóit érintő bizonyos olyan helyzetekben, amikor azonnali időpontot kell biztosítani. – A (4) bekezdés opcionális („teheti”) helyett kötelezővé („teszi”) módosul, azaz a sürgősségi eseteket mindig haladéktalanul kezelni kell. – Az (5) bekezdés módosítása egyértelművé teszi a szabályokat azzal kapcsolatban, hogy ki nyújthat be kérelmet a kérelmező nevében, valamint a kereskedelmi közvetítőktől elkülönítve említi meg a szakmai csoportokat, kulturális és sportegyesületeket, valamint intézményeket. – A (6) bekezdés korábban a 40. cikk (4) bekezdése volt, és módosítása immár csak azt a rendelkezést tartalmazza, hogy a kérelmezőknek csak egy helyszínen kell személyesen megjelenniük kérelmük benyújtásához. 9. cikk – A kérelem benyújtásának általános szabályai – Az (1) bekezdés helyébe új szöveg lép azon általános elv eltörlésének figyelembe vétele céljából, miszerint minden kérelmezőnek személyesen kell benyújtania kérelmét (vö. a bizottsági szolgálati munkadokumentum 2.1.1.1. pontja ((7) bekezdés). – A (2) bekezdés az (1) bekezdés módosítása következtében módosul. 10. cikk – A vízumigénylőlap – Az (1) bekezdés a vízum-igénylőlap elektronikus kitöltési lehetőségének megemlítésével egészül ki. – A cikk (2) bekezdéssel egészül ki annak biztosítása céljából, hogy a vízumigénylőlap elektronikus változata pontosan megegyezzen az I. mellékletben szereplő vízumigénylőlappal. – A (4) bekezdést egyszerűsítettük annak biztosítása érdekében, hogy a vízumigénylőlap mindig elérhető legyen legalább azon tagállam hivatalos nyelvén, amelybe a vízumot kérik, valamint a fogadó állam nyelvén. 11. cikk – Úti okmány – Az a) pont a 21. cikk (2) bekezdésében szereplő új rendelkezésre történő kereszthivatkozással módosult, ld. alább. – A b) pont annak biztosítása céljából módosult, hogy a kérelmező úti okmányában legyen egy szabad duplaoldal a célból, hogy a vízumbélyeget, majd a későbbi be- és kiutazási bélyegzőket egymás mellett helyezhessék el. Ez megkönnyíti a határellenőrzéseket; vö. a bizottsági szolgálati munkadokumentum 2.1.1.2. pontját ((11) bekezdés). 12. cikk – Biometrikus azonosítók – A (2) bekezdés és (4) bekezdés a 9. cikk (1) bekezdésének módosítása következtében módosul. – A (3) bekezdés a „schengeni körutazói vízumról” szóló javaslat figyelembe vétele céljából módosul. 13. cikk – Igazoló dokumentumok – A cikk (2) bekezdéssel egészül ki a VIS-ben regisztrált rendszeresen utazóknak nyújtandó eljárási könnyítések – azaz, hogy az e kategóriába tartozó kérelmezőknek csak az utazási cél igazolását kell felmutatniuk – figyelembe vétele céljából. – A cikk (3) bekezdéssel egészül ki a célból, hogy az uniós polgárok hozzátartozói számára bizonyos esetekben könnyítéseket nyújtson, vagy egyértelművé tegye a rájuk vonatkozó könnyítéseket. – A (4) bekezdés annak megállapítása céljából módosul, hogy az igazoló dokumentumok II. mellékletben szerelő harmonizált jegyzéke kimerítő jellegű. – A cikk (6) bekezdéssel egészül ki annak biztosítása céljából, hogy a kérelmezők faxon is elküldhetik az eredeti igazoló dokumentumokat vagy másolatban is benyújthatják azokat. A kérelmezőknek a későbbiekben be kell nyújtaniuk az eredeti dokumentumokat, kivéve olyan konkrét eseteket, amikor az eredeti dokumentumokat csak akkor lehet bekérni, ha kétség merül fel a dokumentumok hitelessége felől. – A (7) bekezdés a) pontja a „magán” szállás megemlítésével egészül ki. – A cikk (10) bekezdéssel egészült ki a végrehajtási intézkedésekről szóló rendelkezések figyelembe vétele céljából. 14. cikk – Vízumdíj – A (3) bekezdés a) pontja kiterjeszti a vízumdíj alóli mentességet a legfeljebb 18 éves kiskorúakra (korábban legfeljebb hat éves korig járt), így megszüntetni a 6-12 éves korúaknak nyújtott csökkentett vízumdíj és az ugyanezen korcsoportnak nyújtott opcionális vízumdíj-mentességet. – A (3) bekezdés módosított c) pontja immár egyértelműen hivatkozik a felölelendő személyek kategóriájára. – A (3) bekezdés d) pontja kötelezővé teszi a diplomata és szolgálati útlevéllel rendelkezők vízumdíj alóli mentességét. – A (3) bekezdés e) pontja kötelezővé teszi a nonprofit szervezetek által szervezett szemináriumok, konferenciák, sportrendezvények, kulturális vagy oktatási események legfeljebb 25 éves résztvevőinek vízumdíj alól mentességét, ezért megszünteti az e csoportra vonatkozó opcionális vízumdíj-mentességet, valamint a nonprofit szervezetek által szervezett szemináriumok, konferenciák, sportrendezvények, kulturális vagy oktatási események 25 éves és az alatti képviselők kötelező vízumdíj-mentességét. – A cikk f) és g) ponttal egészül ki a célból, hogy az uniós polgárok hozzátartozóit érintő bizonyos esetekben vízumdíj alóli mentességet nyújtson, vagy egyértelművé tegye a vízumdíj alóli mentességet. Ld. még bizottsági szolgálati munkadokumentum, 2.1.1.3. pont ((15) bekezdés). 15. cikk – Szolgáltatási díj – Az (1) bekezdésből elhagytuk a „kiegészítő”szolgáltatási díj megemlítését. – A (3) bekezdés az 14. cikk módosítása következtében módosul. 18. cikk – A beutazási feltételek ellenőrzése és kockázatértékelés – A cikk (2) bekezdéssel egészül ki a 2. cikkbe illesztett (9) bekezdés és a 13. cikk (1) bekezdésébe illesztett e) pont figyelembe vétele céljából. – A cikk (3) bekezdéssel egészül ki annak pontosítása céljából, hogy a tagállamok illetékes hatóságainak egyedi esetekben indokolniuk kell a beutazási feltételek teljesítésére vonatkozó vélelem elvetését, és hogy ez milyen indokokon alapulhat. – A (6) bekezdés módosítása figyelembe veszi a schengeni körutazói vízumról szóló javaslatot, és elhagytuk a félrevezető „másik tagállam által kiadott” említést. – A (10) bekezdés módosítása lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy modern kommunikációs eszközöket használhassanak a kérelmezővel való interjú lefolytatásához ahelyett, hogy előírnák számára a konzulátuson való személyes megjelenést. 19. cikk – Előzetes egyeztetés – A (2) bekezdés annak előírásával módosul, hogy a tagállamok hét nap helyett öt naptári napon belül válaszolják meg a konzultációs kérelmeket. – A (3) bekezdés előírja, hogy a tagállamok az intézkedés bevezetése előtt legalább 15 naptári nappal bejelentik az előzetes egyeztetés iránti kérelmeket, hogy lehetővé tegyék a kérelmezők időben történő tájékoztatását, valamint azt, hogy a többi tagállam technikai szinten felkészülhessen. – Az (5) bekezdést elhagytuk, mivel elavult. 20. cikk – A kérelemről való döntés – Az (1) bekezdés előírja, hogy a döntéshozatalra rendelkezésre álló idő 10 naptári napra kell csökkenteni. Ez egyrészt a 19. cikk (2) bekezdésének módosításából, másrészt a vízumkódex végrehajtásáról készített értékelés megállapításaiból fakad, vö. a bizottsági szolgálati munkadokumentum 2.1.1.6. pontja ((22) bekezdés). – A (2) bekezdés azért módosul, hogy a döntéshozatali idő maximális időtartamát 20 napra rövidítse, az utolsó mondatot pedig elhagyjuk azon rendelkezés törlése következtében, amely a képviselt tagállam számára lehetővé tette, hogy konzultációját kérhesse a képviseletben kezelt ügyek tekintetében. – A cikk (3) bekezdéssel egészül ki, hogy bizonyos helyzetekre vonatkozó könnyítéseket biztosítson, illetve tegyen egyértelművé uniós polgárok közeli hozzátartozói számára. – A korábbi (3) bekezdést elhagyjuk, mivel egy rövid távú tartózkodásra jogosító vízum iránti kérelem vizsgálata nem tarthat 60 naptári napig. – A (4) bekezdés d) pontját elhagyjuk azon rendelkezés eltörlése következtében, amely lehetővé tette a képviselt tagállammal való konzultációt; ez eltörli azt a követelményt, hogy bizonyos eseteket a képviselő tagállam helyett a képviselt tagállamhoz továbbítsanak feldolgozásra. 21. cikk – Egységes vízum kiadása – A (2) bekezdés a korábbi 24. cikk (1) bekezdése negyedik és ötödik albekezdésének helyébe lép. – A (2) bekezdés első albekezdése úgy módosul, hogy többé nem szerepel benne a „kétszeri beutazásra jogosító” vízum, ami feleslegesnek tűnik, és hivatkozást tartalmaz az úti okmány érvényességi idejét meghaladó, többszöri beutazásra jogosító vízum kiállításának lehetőségére. – A cikk (3) és (4) bekezdéssel egészül ki a 2. cikk (10) bekezdése módosításának figyelembe vétele, valamint a konkrét könnyítések megadására vonatkozó objektíven meghatározott kritériumok bevezetése céljából. – Az (5) bekezdés úgy módosul, hogy felölelje a többszöri beutazásra jogosító vízumok kiállítására jogosult vízumkérelmezők egyéb eseteit. 24. cikk – A vízumbélyeg kitöltése – A cikk (2) bekezdéssel egészül ki az 51. cikk (2) bekezdésének figyelembe vétele céljából. – A (3) bekezdés módosul a célból, hogy megerősítse a vízumbélyegről szóló nemzeti megjegyzésekre vonatkozó rendelkezéseket, vö. a bizottsági szolgálati munkadokumentum 2.1.1.6. pontjával ((27) bekezdés). – A (5) bekezdés módosul annak biztosítása céljából, hogy csak az egyszeri beutazásra jogosító vízumokat lehessen kézzel kiállítani. 25. cikk – Kitöltött vízumbélyegek érvénytelenítése – A (2) bekezdés azért módosul, hogy figyelembe vegye a vízumkódex kézikönyvében ajánlott bevett gyakorlatra vonatkozó megfelelő jogalap létrehozásának szükségességét. 26. cikk – A vízumbélyegek beillesztése – A cikk (2) bekezdéssel egészül ki az 51. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezések figyelembe vétele céljából. 28. cikk – Más tagállamok központi hatóságainak tájékoztatása – A (2) bekezdés más tagállamok időben történő tájékoztatásának biztosítása céljából módosul, vö. a 19. cikkel kapcsolatban tett megjegyzésekkel. 29. cikk – A vízum kiadásának elutasítása – Az 1. pont a) pontjának vii. alpontját az utazási egészségbiztosítással kapcsolatos követelmények eltörlése következtében elhagyjuk. – A (3) bekezdés helyébe új bekezdés lép, hogy kiegészüljön azzal a hivatkozással, hogy a tagállamoknak részletes tájékoztatást kell biztosítaniuk a jogorvoslati eljárásokról. – A (4) bekezdést elhagyjuk, mivel a cikkből töröltük annak előírását, hogy egyes esetek kezelését a képviselt tagállamnak kell továbbítani a képviselő tagállam helyett. 31. cikk – Megsemmisítés vagy visszavonás – A (4) bekezdés a 13. cikk módosításának figyelembe vétele céljából módosul. 32. cikk – A külső határon kivételesen kérelmezett vízumok – A cím a 33. cikk beillesztése következtében módosult. – A (2) bekezdést az utazási egészségbiztosítással kapcsolatos követelmények eltörlése következtében elhagyjuk. 33. cikk – A külső határon ideiglenesen kérelmezett vízumok – A rendelet azért egészült ki e rendelkezésekkel, hogy a tagállamok számára lehetővé tegye a rövid távú turizmus előmozdítását; így a tagállamok a külső határokon nemcsak a harmadik országbeli állampolgár egyéni helyzetétől függő eseti alapján állíthatnak ki vízumot, hanem ideiglenes alapon is. A cikk szabályokat tartalmaz az értesítésről és az ideiglenes rendszer részletes szervezési szabályainak közzétételéről, valamint megállapítja, hogy a kiállított vízum érvényessége a kiállító tagállam területére korlátozódik. – A (6) bekezdés meghatározza az érintett tagállam általi jelentéstétel követelményeit. 34. cikk – A külső határon tengerészek számára kiállított vízumok – A cikk (3) bekezdéssel egészül ki az 51. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezések figyelembe vétele céljából. 38. cikk – Konzuli szervezet és együttműködés – Az (1) bekezdés második mondata elavult. – A (2) bekezdés b) pontját a korábbi 41. cikk hatályon kívül helyezése és a kiszervezés „végső lépésként” történő besorolásának eltörlése következtében átszövegeztük. – A (4) bekezdés helyébe a 8. cikkbe beillesztett (6) bekezdés lép. 39. cikk – Képviseleti megállapodások – Az (1) bekezdés a korábbi 8. cikk (1) bekezdésének felel meg. – A (2) bekezdés ismerteti az iratok és az adatok összegyűjtését és tagállamok közötti átadását olyan helyzetekben, amikor egy tagállam kizárólag a kérelmek és a biometrikus azonosítók felvétele céljából képvisel egy másik tagállamot. – A (3) bekezdés módosítása figyelembe veszi azon lehetőség elhagyását, hogy a képviselt tagállam kérheti a képviselet alatt kezelt ügyekbe történő bevonását. – A (4) és (5) bekezdés a korábbi 8. cikk (5), illetve (6) bekezdésének felel meg. – A (6) bekezdés minimum határidőt szab a képviselt tagállamoknak arra, hogy értesítsék a Bizottságot a képviseleti megállapodások megkötéséről és megszüntetéséről. – A (7) bekezdés előírja, hogy a képviselő tagállamok ezzel egyidejűleg más tagállamokat és az érintett illetékesség uniós küldöttségét is értesítik a képviseleti megállapodások megkötéséről és megszüntetéséről. – Az (8) bekezdés a korábbi 8. cikk (9) bekezdésének felel meg. 40. cikk – Tiszteletbeli konzulok igénybevétele – Az (1) bekezdésből elhagytuk az „is” szót. 41. cikk – Együttműködés külső szolgáltatókkal – A korábbi (3) bekezdést elhagyjuk, mert ilyen harmonizáció a valóságban nem lehetséges, mivel a tagállamok általában átfogó szerződéseket kötnek külső szolgáltatókkal. – Az (5) bekezdés e) pontja a 9. cikk módosítása következtében módosul. – A (12) bekezdés a célból módosul, hogy éves jelentéstételt írjon elő a tagállamok számára a külső szolgáltatókkal folytatott együttműködésükről, valamint e szolgáltatók monitoringjáról, a IX: mellékletben foglaltak szerint. 42. cikk – Titkosítás és védett adattovábbítás – Az (1), (2) és (4) bekezdés a korábbi 8. cikk hatályvesztésének figyelembe vétele céljából módosul. 43. cikk – Tagállami együttműködés a kereskedelmi közvetítőkkel – Az (1) bekezdés a korábbi 2. cikk (11) bekezdésének, azaz a kereskedelmi közvetítő fogalmának, elhagyása következtében módosul. – Az (5) bekezdés második albekezdése azért módosult, hogy biztosítsa a nyilvánosság tájékoztatását az akkreditált kereskedelmi közvetítőkről. 45. cikk – A nyilvánosság számára nyújtandó tájékoztatás – Az (1) bekezdés c) pontja a korábbi 41. cikk hatályvesztésének figyelembe vétele céljából módosul. – Az (1) bekezdés korábbi e) pontját a korábbi 20. cikk hatályvesztésének figyelembe vétele céljából elhagyjuk. – A cikk (3) bekezdéssel egészül ki, amely kimondja, hogy a Bizottság formanyomtatványt hoz létre a 45. cikk (1) bekezdése alapján nyújtandó tájékoztatáshoz. – A cikk (4) bekezdéssel egészül ki, miszerint a Bizottság schengeni weboldalt hoz létre, amely a vízumkérelmekkel kapcsolatos összes vonatkozó információt tartalmazza. 46. cikk – Helyi schengeni együttműködés – Az (1) bekezdés első mondata és az a) pont módosul azon rendelkezéssel, hogy a helyi schengeni együttműködésen belül harmonizált jegyzéket készítenek az igazoló dokumentumokról. – Az (1) bekezdés b) pontja és az utolsó albekezdése a 14. cikk módosítása következtében módosul. – A (2) bekezdés a 45. cikk (3) bekezdésének beillesztése következtében módosul. – A (3) bekezdés a) pontja úgy módosul, hogy helyi szintű negyedéves statisztika-összeállítást írjon elő a vízumokról, valamint megemlíti a schengeni körutazói vízumot. – A (3) bekezdés b) pontja az első mondat átfogalmazása következtében módosul. – A (7) bekezdés azon rendelkezéssel módosul, hogy a különféle helyi schengeni együttműködésekben összeállított éves jelentések alapján a Bizottság éves jelentést állít össze, amelyet meg kell küldenie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. 48–49. cikk – A felhatalmazás gyakorlása – A rendelet az EUMSZ felhatalmazáson alapuló jogi aktusokról szóló 290. cikkében foglalt rendelkezések figyelembe vétele céljából egészül ki e cikkekkel. 50. cikk – A Közösségi Vízumkódex gyakorlati alkalmazására vonatkozó utasítások – A cikk az 51. cikk (2) bekezdésében szereplő rendelkezések figyelembe vétele céljából módosul. 51. cikk – Bizottsági eljárás – E cikk azért módosul, hogy figyelembe vegye a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlását szabályozó rendelkezéseket, a 182/2011/EU rendelettel összhangban. 52. cikk – Értesítés – Az (1) bekezdés g) pontja a 38. cikk módosítása következtében módosul. – A (2) bekezdés a 45. cikk (4) bekezdésének beillesztése következtében módosul. 54. cikk – Monitoring és értékelés – Ezek a standard rendelkezések a jogi aktusok monitoringját és értékelését illetően. 55. cikk – Hatálybalépés – Ez a hatálybalépésre és a közvetlen alkalmazásra vonatkozó standard záradék. A rendelet alkalmazásának megkezdését a hatálybalépést követő hat hónappal későbbre halasztották, kivéve az 51. cikk (2) bekezdését, amelyet a hatályba lépés után három hónappal kell alkalmazni, hogy a 24., 26., 32 és 50. cikkben előírtak szerinti végrehajtási jogi aktusokat lehessen elfogadni. Mellékletek – Az I. melléklet helyébe új melléklet lép – V. melléklet: – az utazási egészségbiztosításról szóló korábbi 7. pontot elhagyjuk; – a melléklet új 10. ponttal egészül ki azon esetek lefedése céljából, amikor elutasítják a repülőtéri tranzitvízumot. ê 810/2009 (kiigazított szöveg) 2014/0094 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Uniós Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) (átdolgozás) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre Ö Unió működéséről szóló szerződésre (a továbbiakban: EUMSZ) Õ és különösen annak 62. Ö 77. Õ cikke (2) bekezdésének a) pontjára és b) pontjának ii. alpontjára, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,[10] rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: ò új szöveg (1) A 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet[11] több alkalommal jelentősen módosították. Mivel további módosítások szükségesek, a rendeletet az áttekinthetőség érdekében célszerű átdolgozni. ê 810/2009/EK (1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) A Szerződés 61. cikkével összhangban az olyan térség létrehozását, amelyen belül a személyek szabadon mozoghatnak, intézkedéseknek kell kísérnie a külső határellenőrzésekre, a menekültügyre és a bevándorlásra tekintettel. ê 810/2009 (2) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) A Szerződés 62. cikkének (2) bekezdése alapján a tagállamok külső határainak átlépésére vonatkozó intézkedések meghatározzák a legfeljebb három hónaposra tervezett tartózkodásokra vonatkozó vízumok szabályait, ideértve a tagállamok vízumkiadási eljárásait és ezek feltételeit is. ò új szöveg (2) Az Unió bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó tartózkodást lehetővé tevő vízumpolitikája a belső határok nélküli közös térség létrehozásának alapvető eleme. A vízumok kiadására vonatkozó feltételekről és eljárásokról szóló szabályokat a tagállamok közötti szolidaritás és kölcsönös bizalom elvének kell irányítania. ê 810/2009EK (3) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (3) A vízumpolitika tekintetében a közös jogszabályok létrehozása, különösen a közösségi vívmányok (az 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény[12] és a Közös Konzuli Utasítás[13] megfelelő rendelkezései) egységes szerkezetbe foglalása és továbbfejlesztése révén, Ö A 810/2009/EK rendeletnek többek között az a célja, hogy Õ „a közös vízumpolitikának egy többrétegű rendszer részeként” történő tovább fejlessze tovább a közös vízumpolitikáttésének az egyik alapvető alkotóeleme, aminek célja „a legális utazás megkönnyítése és az illegális bevándorlás kezelése Ö céljából Õ a nemzeti jogszabályok és gyakorlatok, valamint a helyi konzuli képviseletek eljárási gyakorlatának további harmonizálásán keresztül”, amint az a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének az Európai Unióban történő erősítéséről szóló Hágai Programban[14] áll. ê 810/2009EK (8) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (4) Ö Biztosítania kell továbbá, hogy bizonyos feltételek mellett Õ Meghatározott feltételek teljesülése esetén többszöri beutazásra jogosító vízumokat Ö adjanak ki Õ kell kiadni a tagállamok konzulátusaira nehezedő adminisztratív terhek mérséklése, valamint a gyakran vagy rendszeresen utazó személyek akadálymentes utazásának elősegítése érdekében. Azon kérelmezők számára, akiket a konzulátuson mint feddhetetlen és megbízható személyt ismernek, lehetőség szerint egyszerűsített eljárást kell biztosítani. ò új szöveg (5) A 810/2009/EK rendelet egyértelművé tette és egyszerűsítette a jogi keretet, valamint nagyban korszerűsítette és szabványosította a vízumeljárásokat. Ugyanakkor nem alkalmazzák megfelelően azon konkrét rendelkezéseket, amelyekkel egyéni esetekeben, szubjektív kritériumok alapján az eljárásokat kívánták megkönnyíteni. (6) Egy intelligens vízumpolitika a külső határok folyamatos biztonságát, ugyanakkor a schengeni térség hatékony működésének biztosítását, valamint a jogszerű utazási lehetőségek megkönnyítését jelenti. A közös vízumpolitika várhatóan elősegíti a növekedést, és koherens lesz más, példáual a külkapcsolatok, a kereskedelem, az oktatás, a kultúra és a turizmus területét érintő uniós szakpolitikákkal. (7) E rendeletben bizonyos eljárási könnyítéseket kell előírni egyrészt a mobilitás elősegítése, másrészt azon családlátogatások megkönnyítése érdekében, amelyek során harmadik országbeli állampolgárok látogatják meg uniós polgársággal rendelkező, az állampolgárságuk szerinti tagállam területén tartózkodó közeli hozzátartozóikat, vagy harmadik országban tartózkodó uniós polgárok közeli hozzáztartozói kívánnak uniós polgár családtagukkal együtt ellátogatni az utóbbi állampolgársága szerinti tagállamba. (8) Legalább ugyanezen könnyítéseket kell biztosítani a 2004/38/EK irányelvben[15] felölelt helyezetekben lévő családtagoknak, ugyanazon irányelv 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban. (9) A regisztrált utazókra vonatkozó eljárás egyszerűsítése, és ezzel egyidejűleg az illegális bevándorlás kockázatának és az egyes utazók jelentette biztonsági aggályok kezelése érdekében különbséget kell tenni az új, első alkalommal kérelmezők és azon személyek között, akik korábban már kaptak vízumot és akiket a vízuminformációs rendszerben (VIS) regisztráltak. E megkülönböztetést az eljárás valamennyi lépésében tükrözni kell. (10) Abból a vélelemből kell kiindulni, hogy azon kérelmezők, akik a VIS-ben regisztráltak, már kaptak vízumot, és a kérelmezést megelőző 12 hónap során jogszerűen használtak két vízumot, megfelelnek a beutazási feltételeknek az illegális bevándorlás kockázata, valamint a megfelelő anyagi fedezet megléte tekintetében. E vélelemnek azonban megdönthetőnek kell lennie, amennyiben az illetékes hatóságok megállapítják, hogy egyedi esetekben e feltételek közül egy vagy több nem teljesül. (11) Annak értékelését, hogy a kiadott vízumot jogszerűen használták-e fel, olyan elemekre kell alapozni, mint például az engedélyezett tartózkodás időtartama, a vízum területi érvényessége, valamint a munkaerőpiachoz való hozzáférésre és a gazdasági tevékenység folytatására vonatkozó szabályok tiszteletben tartása. ê 810/2009EK (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (12) A repülőterek nemzetközi területein való átutazásra vonatkozóan szabályokat kell alkotni az illegális bevándorlás elleni küzdelem érdekében. ÖE célból Õ Így a harmadik országok közös jegyzéket ð kell összeállítani ï azon harmadik országokról, amelyek én szereplő országok állampolgárainak repülőtéri tranzitvízummal kell rendelkezniük. Mindazonáltal, ð amennyiben valamely tagállam az illegális bevándorlók hirtelen és jelentős beáramlását tapasztaljaï a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy tömeges méreteket öltő illegális bevándorlás esetén, sürgősségi jelleggel Ö ideiglenesen bevezesse a repülőtéri tranzitvízumra vonatkozó Õ a közös listán nem szereplő harmadik országok állampolgáraira is kiterjesszék ezt a kötelezettséget Ö egy adott harmadik ország állampolgáraira Õ . A tagállamok egyéni döntéseit évenként felül kell vizsgálni. ðAz erre vonatkozó feltételeket és eljárásokat meg kell határozni annak biztosítása érdekében, hogy ezen intézkedés alkalmazása időben korlátozott legyen, és hogy az arányosság elvével összhangban nem haladja meg a célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket. A repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség alkalmazási körét az intézkedés bevezetését kiváltó konkrét helyzet megválaszolására kell korlátozni.ï ò új szöveg (13) A repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség alól mentesíteni kell a bizonyos országok által kiállított vízummal vagy tartózkodási engedéllyel rendelkező személyeket. (14) Egyértelművé kell tenni, hogy mely tagállam rendelkezik hatáskörrel a vízumkérelem megvizsgálására, különösen akkor, ha a tervezett látogatás több tagállamot érint. (15) A vízumkérelmezőknek a tartózkodási helyük szerinti országban kell benyújtaniuk kérelmüket, még akkor is, ha az általános szabályok alapján illetékes tagállam az adott országban nincs jelen, és nem rendelkezik képviselettel. (16) Összehangolt bánásmódot kell biztosítani azon vízumbirtokosok tekintetében, akik a tagállamok területén való tartózkodás ideje alatt elveszítették úti okmányaikat, vagy akiktől ellopták azokat. ê 810/2009EK (9) preambulumbekezdés (17) A biometrikus azonosítóknak a vízuminformációs rendszerről (VIS) és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről szóló, 2008. július 9-i 767/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (VIS-rendelet)[16] létrehozott vízuminformációs rendszerben (VIS) történő nyilvántartásba vétele miatt a vízumkérelmező személyes megjelenését – legalábbis az első kérelem esetében – a vízumkérelem egyik alapvető feltételévé kell tenni. ê 810/2009EK (10) preambulumbekezdés (18) A későbbi vízumkérelmekkel kapcsolatos eljárás megkönnyítése érdekében lehetővé kell tenni, hogy az ujjlenyomatokat a VIS-ben történő első rögzítéstől számított 59 hónapon belül át lehessen másolni. Ezen időszak elteltét követően az ujjlenyomatokat újra fel kell venni. ê 810/2009EK (11) preambulumbekezdés (19) A vízumkérelmi eljárás során a tagállamok által átvett dokumentumokat, adatokat vagy biometrikus azonosítókat a konzuli kapcsolatokról szóló, 1963. április 24-i bécsi egyezmény szerinti konzuli okmánynak kell tekinteni, és ennek megfelelően kell kezelni. ê 810/2009EK (12) preambulumbekezdés (20) A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[17] alkalmazandó a személyes adatoknak a tagállamok által e rendelet alkalmazásában történő feldolgozására. ò új szöveg (21) Meg kell állapítani az eljárás különböző lépéseire vonatkozó határidőket, különösen annak érdekében, hogy az utazók előre tervezhessenek és elkerülhessék a konzulátusok csúcsidőszakait. (22) A tagállamok konzuátusainak ugyanazon vízumdíjat kell felszámolniuk a vízumkérelmek elbírásáért. A vízummentességben részesített személyek kategóriáit egységessé kell tenni, és egyértelműen meg kell határozni. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy egyéni esetekben mentességet adjanak a vízumdíj megfizetése alól. (23) A kérelmezőknek a rövid távú tartózkodásra irányuló kérelem benyújtásakor nem kell utazási egészségbiztosítást felmutatniuk, mivel ez aránytalan terhet róna a vízumkérelmezőkre, és semmi nem bizonyítja, hogy a rövid távú tartózkodásra jogosító vízummal rendelkezők nagyobb kockázatot jelentetének a tagállamok állami egészségügyi kiadásai tekintetében, mint a vízummentes harmadik országbeli állampolgárok. (24) A szakmai szövetségek, kulturális és sportegyesületek, valamint az akkreditált kereskedelmi közvetítők számára lehetővé kell tenni, hogy kérelmeket nyújtsanak be a vízumkérelmezők nevében. (25) Egyértelművé kell tenni a többek között a „türelmi idővel”, a vízumbélyegző kitöltésével és a kitöltött vízumbélyegzők érvénytelenítésével kapcsolatos rendelkezéseket. (26) A hosszú érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízumokat objektíven meghatározott kritériumok alapján kell kiadni. A többszöri beutazásra jogosító vízum érvényessége meghaladhatja azon úti okmány érvényességét, amelybe beillesztették. (27) Az igénylőlapnak figyelembe kell vennie a VIS kifejlesztését. A tagállamoknak a lehetséges mértékben lehetővé kell tenniük, hogy az igénylőlapot elektronikusan töltsék ki és nyújtsák be, valamint el kell fogadniuk a faxon megküldött igazoló dokumentumokat vagy azok másolatait. Adott esetekben eredeti okmányokat írhatnak elő. (28) A vízum visszautasításának, megsemmisítésének vagy visszavonásának indokairól történő értesítés egységes formanyomtatványai között szerepelnie kell a repülőtéri tranzitvízum visszautasítása külön indokának, valamint biztosítani kell, hogy az érintett személyt megfelelően tájékoztassák a jogorvoslati eljárásokról. (29) A tagállamok illetékes hatóságai között, a tengerészeknek külső határokon kiállítandó vízumok tekintetében folytatott információcserére és az e célból kitöltendő formanyomtatványra vonatkozó szabályokat a lehető legyegyszerűbben és legvilágosabban kell meghatározni. (30) A külső határokon történő vízumkiadásnak elvileg kivételesnek kell maradnia. Ugyanakkor a rövid távú turizmus előmozdítása érdekében a tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy a külső határokon, ideiglenes alapon – valamint ezen ideiglenes rendszer szervezési szabályainak bejelentését és közzétételét követően – vízumokat adjanak ki a külső határokon. A fenti rendszereknek ideiglenesnek kell lenniük, és a kiadott vízumok érvényességének a kiadó tagállam területére kell korlátozódniuk. ê 810/2009EK (6) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (31) A kérelmezők fogadásárat Ö vonatkozó rendelkezéseket Õ az emberi méltóság kellő tiszteletben tartása mellett kell megállapítani megszervezni. A vízumkérelmek feldolgozását szakértő és tiszteletteljes módon, valamint az elérni kívánt célkitűzésekkel arányosan kell végezni, ð és ez nem haladhatja meg a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket ï . ê 810/2009EK (7) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (32) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a nyilvánosság számára nyújtott szolgáltatás minősége magas színvonalú legyen, és megfeleljen a helyes közigazgatási gyakorlatnak. Megfelelő számú, képzett személyzetet, valamint elegendő forrást kell elkülöníteniük, hogy a vízumeljárás a lehető leggördülékenyebb legyen. A tagállamoknak biztosítaniuk gondoskodniuk kell arról, hogy valamennyi vízumkérelmezőnekvel szemben az egyablakos ügyintézés elvét alkalmazzák Ö csak egy helyszínen kelljen megjelennie a kérelem benyújtása céljából Õ. ðEz nem sértheti a kérelmezővel folytatott személyes elbeszélgetés megtartásának lehetőségét. ï ê 810/2009EK (13) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (33) Az eljárás megkönnyítése érdekében Ö A 810/2009/EK rendelet Õ számos együttműködési formárólt Ö rendelkezik Õ kell kidolgozni, például a korlátozott képviseletet, a közös ügyintézési helyeket, közös igénylési központokat, tiszteletbeli konzulok igénybevételét és a külső szolgáltatókkal való együttműködést, figyelembe véve különösen a 95/46/EK irányelvben meghatározott adatvédelmi követelményeket Ö a tagállamok között, egyrészt a célból, hogy lehetővé tegye a tagállamok számára erőforrásaik egyesítését, másrészt a célból, hogy a kérelmezők előnyére megerősítse a konzuli lefedettséget Õ. A tagállamok az e rendeletben megállapított feltételeknek megfelelően meghatározzák, hogy a szervezeti felépítés mely formáját fogják alkalmazni az egyes harmadik országokban. ðRugalmas szabályokat kell meghatározni a célból, hogy a tagállamok optimálisan kiaknázhassák az erőforrások megosztását, valamint a konzuli lefedettség növelése érdekében. A tagállamok közötti együttműködés (schengeni vízumközpontok) bármilyen formát ölthet a helyi körülményekhez igazítva, a konzulátusok földrajzi lefedettségének növelése, a tagállami költségek csökkentése, az Európai Unió láthatóságának fokozása, valamint a vízumkérelmezőknek nyújtott szolgáltatások javítása céljából. ï ê 810/2009EK (4) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (34) Vízumkiadás céljából a tagállamoknak biztosítaniuk kellene minden olyan harmadik államban a jelenlétüket vagy képviseletüket, amelynek állampolgáraival szemben vízumkötelezettség áll fenn. ðA tagállamoknak törekeniük kell a konzuli lefedettség kiterjesztésére. ï Az adott harmadik országban vagy az adott harmadik ország meghatározott részén saját konzulátussal nem rendelkező tagállamoknak Ö ezért Õ törekedniük kell arra, hogy képviseleti megállapodásokat kössenek, annak érdekében, hogy a vízumkérelmezőknek ne kelljen aránytalanul nagy erőfeszítést tenniük a konzulátus igénybevételéhez. ò új szöveg (35) A képviseleti megállapodásokat ésszerűsíteni kell, a tagállamok közötti ilyen megállapodások megkötése előtti akadályokat ki kell küszöbölni, valamint a képviselő tagállamot kell felelőssé tenni a vízumkérelmek teljes feldolgozásáért, a képviselt tagállam bevonása nélkül. ê 810/2009EK (14) preambulumbekezdés ð új szöveg (36) Rendelkezniéseket kell kidolgozni azon esetekrőle, amikor a tagállamok úgy határoznak, hogy a kérelmek összegyűjtése céljából külső szolgáltatóval működnek együttműködnek egy külső szolgáltatóval a kérelmek átvételét illetően. Ilyen döntésre akkor kerülhet sor, ha különleges körülmények folytán vagy a helyi adottságokból kifolyólag az érintett tagállam számára a más tagállamokkal képviselet, vagy korlátozott képviselet formájában való együttműködés, illetve a közös ügyintézési hely vagy közös kérelem átvevő központ létrehozása nem bizonyul megfelelő megoldásnak. Az iIlyen megállapodásokat megoldásokat a vízumkibocsátás általános elveivel összhangban kell kialakítani, tiszteletben tartva a 95/46/EK irányelvben meghatározott adatvédelmi követelményeket. Ezenkívül e megoldások kialakításakor és megvalósításakor a vízum-shopping elkerülésének szükségességére is ügyelni kell. ê 810/2009EK (15) preambulumbekezdés Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy külső szolgáltatóval működik együtt, fenn kell tartania annak lehetőségét is, hogy diplomáciai vagy konzuli képviseletein minden kérelmező közvetlenül benyújthassa kérelmét. ê 810/2009EK (16) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (37) A tagállamoknak a külső szolgáltatóvalkkal olyan jogi eszköz alapján kell együttműködniük, amely rendelkezéseket tartalmaz Ö utóbbi Õ a szolgáltató pontos felelősségi köréről, a Ö tagállam a külső szolgáltató Õ helyiségehez való közvetlen és korlátlan hozzáféréséről belépésről, a kérelmezőknek szóló információkról, a titoktartásról, valamint az együttműködés felfüggesztésének vagy felmondásának körülményeiről, feltételeiről és eljárásának menetéről. ðA tagállamoknak évente jelentést kell tenniük a Bizottságnak a külső szolgáltatókkal folytatott együttműködésről, ideértve a szolgáltatók ellenőrzését is. ï ê 810/2009EK (17) preambulumbekezdés Ez a rendelet, azáltal, hogy a tagállamok számára lehetővé teszi a külső szolgáltatókkal való együttműködést a kérelmek átvételét illetően, ugyanakkor a kérelmek benyújtása tekintetében az „egyablakos ügyintézés” elvét alkalmazza, a diplomáciai vagy konzuli képviseleten való személyes megjelenés általános szabályától való eltérést tesz lehetővé. Ez nem érinti a kérelmező személyes elbeszélgetésre való behívásának lehetőségét. ê 810/2009EK (19) preambulumbekezdés ð új szöveg (38) A statisztikai adatok fontos eszközei a migrációs mozgások figyelemmel kísérésének, valamint hatékony irányítási eszközként is szolgálhatnak. Ezért az ilyen adatokat rendszeresen és közös formátumban kell összeállítani. ðA vízumokról részletes adatokat kell gyűjteni olyan összevethető statisztikák összeállítása céljából, amely lehetővé teszi e rendelet végrehajtásának bizonyítékokon alapuló értékelését. ï ê 810/2009EK (23) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (39) ÖA vízumkérelem tekintetében minden vonatkozó információt a nyilvánosság rendelkezésére kell bocsátani, és javítani kell a közös vízumpolitika láthatóságát és egységes képét. E célból ŐA közös vízumpolitika láthatóságának és egységes megjelenésének javítása érdekében közös schengeni vízuminformációs internetes oldalt kell létrehozni ð és közös mintát kell kidolgozni a tagállamok által a nyilvánosságnak szánt tájékoztatásra ï. Ez az oldal arra szolgál majd, hogy a nyilvánosságot a vízumkérelmezéssel kapcsolatos valamennyi lényeges információról tájékoztassa. ê 810/2009EK (18) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (40) A helyi schengeni együttműködés elengedhetetlen jelentőségű a közös vízumpolitika harmonizált alkalmazása és a migrációs és/vagy biztonsági kockázatok megfelelő értékelése szempontjából. Az eltérő helyi körülmények miatt az egyes Ö konkrét Õ jogszabályi rendelkezések gyakorlati alkalmazását a tagállamok eltérő helyeken található diplomáciai és konzuli képviseleteinek együttesen kellene értékelnie, hogy a vízum-shopping megelőzése és a vízumkérelmezőkkel szembeni eltérő bánásmód elkerülése érdekében biztosítsák a jogszabályi rendelkezések harmonizált alkalmazását. ò új szöveg (41) Amennyiben egy adott helyszínen nincs összehangolt jegyzék a igazoló dokumentumokról, a tagállamok szabadon határozhatják meg, hogy a vízumkérelmezőknek pontosan milyen kísérőokmányokat kell benyújtaniuk ahhoz, hogy igazolják az e rendelet által előírt beutazási feltételek teljesítését. Amennyiben létezik összehangolt jegyzék a igazoló dokumentumokról, a vízumkérelmezők számára biztosítandó könnyítések érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy bizonyos esetekben mellőzzák a listát, amennyiben területükön fontos nemzetközi események megrendezésére kerül sor. Ezeknek az eseményeknek nagyszabásúnak és különösen jelentősnek kell lenniük idegenforgalmi és/vagy kulturális hatásuk miatt, ilyenek például a nemzetközi- vagy világkiállítások és a sportbajnokságok. ê 810/2009EK (27) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (42) Amikor valamelyik tagállam olimpiai játékokat és paralimpiai játékokat rendez, az olimpiai család tagjai számára történő vízumkiadást megkönnyítő különös Ö külön Õ rendszert kell alkalmazni. ê 810/2009EK (20) preambulumbekezdés Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak megfelelően kell elfogadni[18]. ê 810/2009EK (21) preambulumbekezdés A Bizottságot fel kell hatalmazni különösen arra, hogy elfogadja e rendelet mellékleteinek módosításait. Mivel ezen intézkedések általános hatályúak és e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányulnak, beleértve annak új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítését, azokat az 1999/468/EK tanácsi határozat 5a. cikkében meghatározott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni. ê 810/2009EK (22) preambulumbekezdés E rendelet működési szinten megvalósuló harmonizált alkalmazása érdekében utasításokat kell összeállítani a tagállamok által a vízumkérelmek feldolgozása során követendő gyakorlatra és eljárásokra vonatkozóan. ò új szöveg (43) A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a Szerződés 290. cikke szerinti aktusokat fogadjon el annak érdekében, hogy azon harmadik országok közös jegyzékét, amelyek állampolgárainak a tagállamok területén található repülőterek nemzetközi tranzitterületén történő áthaladáskor repülőtéri tranzitvízmmal kell rendelkezniük, valamint azon tartózkodási engedélyek listáját, amelyek arra jogosítják fel birtokosukat, hogy repülőtéri tranzitvízum nélkül haladjanak át a tagállamok repülőterein, a változó körülményekhez lehessen igazítani,. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat végezzen, többek között szakértői szinten. (44) Ahhoz, hogy egységes feltételeket biztosítsunk e rendelet végrehajtásához, a tagállamok által a vízumkérelmek feldolgozása során követendő gyakorlatokról és eljárásokról szóló operatív utasítások meghatározása, az egyes joghatóságokban alkalmazandó kísérőokmányok jegyzékei, a vízumbélyeg kötelező bejegyzései, a vízumbélyeg beillesztése, valamint a tengerészek számára a határokon történő vízumkiadásról szóló szabályok tekintetében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. A fenti hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban kell gyakorolni[19]. Az ilyen végrehajtási aktusok elfogadásához a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni. ê 810/2009EK (26) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (45) Az Ö Unió Õ Közösség és harmadik országok közötti kétoldalú megállapodások, amelyek a vízumkérelmek feldolgozását hivatottak megkönnyíteni, eltérhetnek az e rendeletben meghatározott rendelkezésektől. ê 810/2009EK (30) preambulumbekezdés (46) A tagállamok területére történő beutazásra vagy a vízumok kiadására irányadó feltételek nem érintik az úti okmányok érvényességének elismerésére jelenleg irányadó szabályokat. ê 810/2009 (28) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (47) Mivel e rendelet célját, nevezetesen a tagállamok területén való átutazásra vagy bármely hat hónapos Ö 180 napos Õ időszakban Ö 90 napot Õ három hónapot meg nem haladó tervezett tartózkodásra jogosító vízumok kiadására vonatkozó eljárások és ð közös ï feltételek Ö és eljárások Õ megállapítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az közösségi Ö uniós Õ szinten jobban lehet megvalósítaniható, az Közösség Ö Unió Õ intézkedéseket fogadhat el hozhat az Ö Európai Unióról szóló szerződés (a továbbiakban: EUSZ) Õ Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e fenti cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. ê 810/2009 (29) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (48) E rendelet tiszteletben tartja a különösen az Európa Tanácsnak az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményében és az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert alapvető jogokat és elveket. ðE rendelet különösen törekszik arra, hogy biztosítsa az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. cikkben említett magán- és családi élethez való jog, a 8. cikkben említett, személyes adatok védelméhez való jog, valamint a gyermekek 24. cikkben említett jogainak teljes mértékű tiszteletben tartását ï . ê 810/2009 (31) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (49) Az Európai Unióról szóló szerződéshez Ö EUSZ-hez Õ és az Európai Közösséget létrehozó Ö Európai Unió működéséről szóló Õ szerződéshez Ö (a továbbiakban: EUMSZ) Õ csatolt, Dánia helyzetéről szóló Ö 22. Õ jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazható. Mivel e rendelet az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik része IV. címének rendelkezései alapján a schengeni vívmányokraat Ö épül Õ egészíti ki, Dánia a fenti jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően ð a Tanács e rendeletről hozott határozatától számított ï az e rendelet elfogadásának időpontját követő hat hónapons időszakon belül határoz arról, hogy azt nemzeti jogában végrehajtja-e. ê 810/2009 (32) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (50) Izland és Norvégia tekintetében ez a rendelet az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között megkötött, Ö utóbbiaknak Õ e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez való társulásáról szóló társulási megállapodás[20] értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az az említett megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról szóló 1999/437/EK tanácsi határozat[21] 1. cikkének B. pontjában említett területhez tartoznak. ê 810/2009 (33) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Meg kell állapodni arra vonatkozóan, hogy Izland és Norvégia képviselői részt vehessenek a Bizottságot e rendelet szerinti végrehajtási hatáskörei gyakorlásában segítő bizottságok munkájában. Az említett megállapodáshoz csatolt, az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az Európai Bizottságot végrehajtási hatáskörei gyakorlásában segítő bizottságokról szóló levélváltás formájában létrejött megállapodás[22] tervbe vett egy ilyen jellegű megállapodást. A Bizottság az e megállapodásra irányuló tárgyalások céljából ajánlástervezetet nyújtott be a Tanácsnak. ê 810/2009 (34) preambulumbekezdés (51) Svájc tekintetében ez a rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás[23] értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az említett megállapodás aláírásáról szóló, a 2008/146/EK tanácsi határozat[24] 3. cikkének megfelelően értelmezett 1999/437/EK határozat 1. cikke B pontjában említett területhez tartoznak. ê 810/2009 (35) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (52) Liechtenstein tekintetében ez a rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról aláírt jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkének B. pontjában említett területhez tartoznak, összefüggésben az említett jegyzőkönyv aláírásáról ð megkötéséről ï szóló 2008/261/EK 2011/350/EU tanácsi határozat[25] 3. cikkével. ê 154/2012 (11) preambulumbekezdés (53) Ciprus tekintetében ez a rendelet a 2003-as csatlakozási okmány 3. cikkének (12) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus. ê 154/2012 (12) preambulumbekezdés (54) Bulgária és Románia tekintetében ez a rendelet a 2005-ös csatlakozási okmány 4. cikkének (12) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus. ò új szöveg (55) Horvátország tekintetében ez a rendelet a 2011-es csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus. ê 810/2009 (36) preambulumbekezdés (56) Ez a rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában az Egyesült Királyság a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozattal[26] összhangban nem vesz részt. Ennélfogva az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. ê 810/2009 (37) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (57) Ez a rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyekben Írország az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozattal[27] összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. ê 810/2009 (38) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Ez a rendelet – a 3. cikk kivételével – a 2003-as csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdése és a 2005-ös csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus. ê 810/2009 ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. CÍM ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. cikk Tárgy és hatály ê 610/2013/EU 6. cikk (1) bekezdés (kiigazított szöveg) 1. Ez a rendelet létrehozza a tagállamok területén való átutazásra vagy bármely 180 napos időszakban 90 napot meg nem haladó, tervezett tartózkodásra jogosító vízumok kiadására vonatkozó eljárásokat és feltételeket Ö feltételeket és eljárásokat Õ . ê 810/2009 (kiigazított szöveg) 2. E rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni azon harmadik országbeli állampolgárokra, akik az külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá esnek, illetve akik az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet[28] értelmében a tagállamok külső határainak átlépésekor vízumkötelezettség alá esnek, a következők sérelme nélkül: a) azon harmadik országbeli állampolgárok szabad mozgáshoz való joga, akik uniós polgárok családtagjai; b) azon harmadik országbeli állampolgárok és családtagjaik azonos jogai, akiket az egyrészről a Közösség Ö az Unió Õ és tagállamai, másrészről ezen harmadik országok közötti megállapodások értelmében a szabad mozgáshoz az Unió polgáraiéval és családtagjaikéval megegyező jog illet meg. 3. Ez a rendelet továbbá felsorolja azon harmadik országokat, amelyek állampolgárainak repülőtéri tranzitvízummal kell rendelkezniük a nemzetközi polgári repülésről szóló Chicagói Egyezmény 9. mellékletében lefektetett szabad áthaladás elve alóli kivételként, valamint meghatározza a tagállami repülőterek nemzetközi tranzitterületén történő áthaladáshoz szükséges vízumok kiadására vonatkozó eljárásokat és feltételeket Ö feltételeket és eljárásokat Õ . 2. cikk Fogalommeghatározások Ezen rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni: (1) „harmadik országbeli állampolgár”: minden olyan személy, aki nem az Ö EUMSZ Õ EK-Szerződés 17. Ö 20. Õ. cikkének (1) bekezdése értelmében vett uniós állampolgár; (2) „vízum”: valamely tagállam által kiadott engedély a következőkre vonatkozóan: ê 610/2013 6. cikk (2) bekezdés (kiigazított szöveg) a) a tagállamok területén való átutazás vagy a tagállamok területére történő első beutazás napjától számított bármely 180 napos időszakban 90 napot meg nem haladó, tervezett tartózkodás; Ö vagy Õ ê 810/2009 b) a tagállamok nemzetközi repülőtéri tranzitterületén történő áthaladás; (3) „egységes vízum”: a tagállamok teljes területére érvényes vízum; (4) „korlátozott területi érvényességű vízum”: egy vagy több – de nem valamennyi – tagállam területére érvényes vízum; (5) „repülőtéri tranzitvízum”: olyan vízum, amely egy vagy több tagállami repülőtér nemzetközi tranzitterületén történő áthaladásra érvényes; ò új szöveg (6) „schengeni körutazói vízum”: a […/…/rendelet] 3. cikkének (2) bekezdése szerint meghatározott vízum; (7) „közeli hozzátartozók”: a házastárs, gyerekek, szülők, szülői felügyeletet gyakorló személyek, nagyszülők és unokák; (8) „a VIS-ben regisztrált kérelmező”: olyan kérelmező, akinek adatait a Vízuminformációs Rendszerben nyilvántartásban regisztrálták; (9) „a VIS-ben regisztrált rendszeres utazó”: olyan vízumkérelmező, akit a Vízuminformációs Rendszerben regisztráltak, és aki a kérelmet megelőző 12 hónapban két vízumot kapott; ê 810/2009 ð új szöveg (610) „vízumbélyeg”: a vízumok egységes formátumának meghatározásáról szóló, 1995. május 29-i 1683/95/EK tanácsi rendelet[29] szerint meghatározott egységes vízumformátum; (711) „elismert úti okmány”: olyan úti okmány, amelyet egy vagy több tagállam ð a külső határok átlépése és ï a vízumok beillesztése céljából elismer ð , az 1105/2011/EU európai parlamenti és tanácsi határozat[30] alapján ï; ò új szöveg (12) „érvényes úti okmány”: olyan úti okmány, amely nem hamis, hamisított vagy csalárd módon felhasznált, és amelynek a kiadó hatóság által meghatározott érvényességi ideje még nem járt le; ê 810/2009 ð új szöveg (8))(14) „vízum beillesztésére szolgáló külön lap”: az érintett tagállam által el nem ismert úti okmányok birtokosai részére a tagállamok által kiadott vízumok beillesztésére szolgáló egységes formátumú űrlap, az érintett tagállam által el nem ismert úti okmányok birtokosai részére a tagállamok által kiadott vízumok beillesztésére szolgáló űrlapok egységes formátumáról szóló, 2002. február 18-i 333/2002/EK tanácsi rendeletben[31] meghatározottak szerint értelmében; (914) „konzulátus”: valamely tagállam diplomáciai képviselete vagy konzuli képviselete, amely vízumkiadásra jogosult és amelyet hivatásos konzulátusi tisztviselő vezet a diplomáciai kapcsolatokról szóló, 1963. április 24-i bécsi egyezmény értelmében; (1015) „kérelem:” vízum iránti kérelem; 11. „kereskedelmi közvetítő” adminisztratív szolgáltatásokat nyújtó magánvállalkozás, közlekedési vállalat vagy utazási iroda (utazásszervező vagy ügynök). ò új szöveg „tengerész”: minden olyan személy, aki a 2006. évi Tengerészeti Munkaügyi Egyezmény hatálya alá tartozó hajón bármely minőségben alkalmazásban áll, szerződtetve van, vagy ott munkát végez; ê 810/2009 ð új szöveg II. CÍM REPÜLŐTÉRI TRANZITVÍZUM 3. cikk Repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség alá tartozó mal való rendelkezésre kötelezett harmadik országbeli állampolgárok 1. A IV III . mellékletben felsorolt harmadik országok állampolgárainak repülőtéri tranzitvízummal kell rendelkezniük, amikor a tagállamok területén található repülőterek nemzetközi tranzitterületén áthaladnak. ò új szöveg 2. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a harmadik országok III. mellékletben megállapított jegyzékének módosítására vonatkozóan. Újonnan megjelenő kockázatokkal kapcsolatos, rendkívül sürgős esetben az e bekezdés szerint elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra a 49. cikkben ismertetett eljárás alkalmazandó. ê 810/2009 (kiigazított szöveg) ð új szöveg 3. Illegális bevándorlók Ö hirtelen és jelentős Õ tömeges beáramlása esetén az egyes valamely tagállamok előírhatjaák, hogy az (1) bekezdésben említettektől eltérő harmadik országbeli állampolgároknak repülőtéri tranzitvízummal kell rendelkezniük, amikor a területéükön található repülőterek nemzetközi tranzitterületén áthaladnak. A tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot az ilyen határozatokról – azok hatálybalépését megelőzően –, valamint a repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség megszüntetéséről. ðAz ilyen intézkedés időtartama nem haladhatja meg a 12 hónapot. A repülőtéri tranzivízum-kötelezettség alkalmazási köre és időtartama nem haladhatja meg az illegális bevándorlók hirtelen és jelentős beáramlásának kezeléséhez szigorúan szükséges mértéket. ï ò új szöveg 4. Amennyiben valamely tagállam – a (3) bekezdéssel összhangban – a repülőtéri tranzivízum-kötelezettség bevezetését tervezi, a lehető leghamarabb értesíti a Bizottságot, és rendelkezésre bocsátja az alábbi információkat: (a) a tervezett repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség oka, az illegális bevándorlók hirtelen és jelentős beáramlásának alátámasztásával; (b) a repülőtéri tranzitívzum-kötelezettség tervezett bevezetésének hatálya és időtartama. 5. Az érintett tagállam (4) bekezdéssel összhangban tett értesítését követően a Bizottság véleményt bocsáthat ki. 6. A tagállam csak egyszer hosszabbíthatja meg a repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség alkalmazását, amennyiben a kötelezettség feloldása illegális bevándorlók jelentős beáramlását eredményezné. Az ilyen meghosszabbításra a (3) bekezdést kell alkalmazni. 7. A Bizottság évente értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e cikk végrehajtásáról. ê 810/2009 3. Az említett értesítéseket az 52. cikk (1) bekezdésében említett bizottság keretében az érintett harmadik országnak a IV. mellékletben szereplő jegyzékbe történő áthelyezése céljából évente felül kell vizsgálni. 4. Amennyiben a harmadik országot nem helyezik át a IV. mellékletben szereplő jegyzékbe, az érintett tagállam – feltéve, hogy a (2) bekezdésben meghatározott feltételek teljesülnek – fenntarthatja, illetve megszüntetheti a repülőtéri tranzitvízum kötelezettségét. ê 810/2009 ð új szöveg (58) Az (1) és (3) bekezdésben foglalt repülőtéri tranzitvízum kötelezettsége alól a személyek következő kategóriái mentesülnek: a) azon személyek, akik valamely tagállam által kiadott, érvényes egységes vízummal, ð schengeni körutazói vízummal, ï hosszú idejű tartózkodásra jogosító nemzeti vízummal vagy tartózkodási engedéllyel rendelkeznek; ê 154/2012 1. cikk ð új szöveg b) azok a harmadik országbeli állampolgárok, akik az e rendelet elfogadásából kimaradó vagy a schengeni vívmányokat még nem teljes mértékben alkalmazó tagállam által kibocsátott, érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkeznek, vagy azok a harmadik országbeli állampolgárok, akik Andorra, Kanada, Japán, San Marino vagy az Amerikai Egyesült Államok által kiadott, a IV mellékletben felsorolt olyan érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkeznek, amely birtokosának feltétel nélküli visszatérést biztosít, és amely szerepel az V. mellékletben található jegyzékben ð vagy tartózkodási engedéllyel rendelkeznek a Holland Királyság karibi területeire (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius és Saba) ï; c) azok a harmadik országbeli állampolgárok, akik az e rendelet elfogadásából kimaradó, vagy a schengeni vívmányok rendelkezéseit még nem teljes mértékben alkalmazó tagállam területére, ð vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás részes felét képező országba, ï vagy Kanadába, Japánba vagy az Amerikai Egyesült Államokba, ð vagy a Holland Királyság karibi területére (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius és Saba), ï érvényes vízummal rendelkeznek, abban az esetben, amikor a kibocsátó országba vagy egyéb harmadik országba utaznak, illetve amikor a vízum felhasználását követően visszatérnek a kibocsátó országból; ê 810/2009 (kiigazított szöveg) ð új szöveg d) az uniós polgárok családtagjai, az ð 2004/38/EK irányelv 3. cikkébenï 1. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említettek szerint; e) diplomata-, ð szolgálati, hivatali vagy különleges ï útlevelek birtokosai; f) a repülőgépek személyzetének azon tagjai, akik a nemzetközi polgári repülésről szóló Chicagói Egyezmény valamely szerződő felének állampolgárai. ò új szöveg 9. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el azon érvényes tartózkodási engedélyek IV. melllékletben meghatározott jegyzékének módosításai tekintetében, amelyek birtokosukat a tagállamok repülőterein repülőtéri tranzitvízum-kötelezettség nélkül áthaladásra jogosítják fel. ê 810/2009 (kiigazított szöveg) ð új szöveg III. CÍM A VÍZUMKIADÁSRA VONATKOZÓ Ö FELTÉTELEK ÉS Õ ELJÁRÁSOK ÉS FELTÉTELEK I. FEJEZET A vízumérelmekhez kapcsolódó eljárásokban részt vevő hatóságok 4. cikk A kérelmekhez kapcsolódó eljárásokban való részvételre illetékes hatóságok 1. A konzulátusok vizsgálják meg a kérelmeket, és döntenek azokról. 2. Az (1) bekezdéstől eltérve és a 3532., ð 33.ï és 3634. cikkel összhangban a kérelmek vizsgálatát a tagállamok külső határain a személyek ellenőrzéséért felelős hatóságok is végezhetik, valamint döntést hozhatnak azokról. 3. A tagállamok Európán kívüli tengerentúli területein a kérelmek vizsgálatát az érintett tagállam által kijelölt hatóságok végezhetik, valamint döntést hozhatnak azokról. 4. A tagállamok előírhatják, hogy az (1) és (2) bekezdésben kijelölt Ö említett Õ hatóságoktól eltérő hatóságok is részt vegyenek a kérelmek vizsgálatában, valamint az azokról hozott döntésekben. 5. A tagállamok a 2219. és 3128. cikkel összhangban előírhatják, hogy egy másik tagállam konzultáljon velük, vagy tájékoztatást nyújtson számukra. 5. cikk A kérelem vizsgálatára és a kérelemre vonatkozó döntés meghozatalára illetékes tagállam 1. Az egységes vízum iránti kérelem vizsgálatára és a kérelemre vonatkozó döntés meghozatalára illetékes tagállam: a) azon tagállam, amelynek területe a látogatás(ok) kizárólagos úti célját képezi; b) amennyiben a látogatásnak egynél több úti célja van, ð vagy ha két hónapon belül több különálló látogatást is terveznek, ï azon tagállam, amelynek területe a tartózkodás ð napokban számolt ï hosszát vagy célját tekintve a látogatás(ok) fő úti célját képezi; vagy c) ha a fő úti cél nem meghatározható, azon tagállam, amelynek külső határát a kérelmező átlépni szándékozik annak érdekében, hogy a tagállamok területére beutazzon. 42. A tagállamok együttműködnek annak megelőzése érdekében, hogy egy kérelem megvizsgálására vagy a kérelemre vonatkozó döntés meghozatalára azért ne kerülhessen sor, mert Ö Amennyiben Õ az (1)–(3) bekezdés ð a) vagy b) pontja ï szerint illetékes tagállam nincs jelen vagy nem rendelkezik képviselettel abban a harmadik országban, amelyben a kérelmező a kérelmet a 6. cikk szerint benyújtja., ð a kérelmező jogosult arra, hogy kérelmét az alábbi helyszíneken nyújtsa be: ï ò új szöveg a) a tervezett látogatás úti célját képező valamely tagállam konzulátusán; b) az első beutazás helye szerinti tagállam konzulátusán, amennyiben az a) pont nem alkalmazandó, c) minden más esetben az érintett országban jelen levő bármely tagállam konzulátusán. ê 810/2009 3. A repülőtéri tranzitvízum iránti kérelem megvizsgálására és a kérelemre vonatkozó döntés meghozatalára illetékes tagállam: a) egyszeri repülőtéri átutazás esetén azon tagállam, amelynek területén a repülőtéri átutazás megvalósul; vagy b) kétszeri vagy többszöri repülőtéri átutazás esetén azon tagállam, amelynek területén az első repülőtéri átutazás megvalósul. 6. cikk A konzulátusok területi illetékessége 1. A vízumkérelmet azon illetékes tagállam konzulátusa vizsgálja meg és hoz róla döntést, amelynek illetékességi területén a kérelmező jogszerűen lakóhellyel rendelkezik. 2. Az illetékes tagállam konzulátusa megvizsgálja és döntést hoz azon harmadik országbeli állampolgárok kérelméről, akik jogszerűen tartózkodnak, de nem rendelkeznek lakóhellyel illetékességi területén, amennyiben a kérelmező megindokolta, hogy miért az adott konzulátuson nyújtotta be a kérelmét. 7. cikk A tagállam területén jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár számára történő vízumkiadással kapcsolatos illetékesség (1) Azon harmadik országbeli állampolgárok, akik jogszerűen tartózkodnak egy tagállam területén, és akiknek az egy vagy több tagállam területére való beutazáshoz vízummal kell rendelkezniük, az 5. cikk (1) vagy (2) bekezdése szerint illetékes tagállam konzulátusán kérelmeznek vízumot. ò új szöveg 2. Azon harmadik országbeli állampolgárok, akik valamely tagállam területén való tartózkodásuk alatt elveszítették úti okmányokat vagy akiktől ellopták azt, az állampolgárságuk szerinti ország konzulátusa által kiállított, őket határátlépésre jogosító érvényes úti okmány alapján, vízum vagy egyéb engedély nélkül hagyhatják el a szóban forgó tagállam területét. 3. Amennyiben a (2) bekezdésben említett harmadik országbeli állampolgár tovább kíván utazni a schegeni térségben, az úti okmánya elvesztése vagy eltulajdonítása bejelentésének helye szerinti tagállam a VIS-ben nyilvántartott adatok alapján, az eredeti vízum érvényességi idejével, valamint az abban engedélyezett tartózkodási időszakkal azonos vízumot bocsát ki. ê 810/2009 ð új szöveg II. FEJEZET A kérelem 98. cikk A kérelem benyújtásának gyakorlati lehetőségei 1. A kérelmeket a tervezett látogatás kezdete előtt legfeljebb három ð hat ï hónappal, ð és legalább 15 nappal ï a tervezett látogatás megkezdése előtt lehet benyújtani. A többszöri beutazásra jogosító vízumok birtokosai a vízum lejárta előtt benyújthatják a kérelmet, amennyiben az legalább hat hónapos időszakra érvényes. ê 810/2009 (kiigazított szöveg) 2. A Ö konzulátusok Õ előírhatják a kérelmezőktől Ö számára Õ megkövetelhetik, hogy a kérelem benyújtására időpontot személyes meghallgatást kérjenek. A meghallgatást rendszerint az időpontkérés időpontjától számított két hetes időszakban meg kell tartani. ò új szöveg 3. A konzulátus lehetővé teszi az előzetes időpont-egyeztetés nélküli vagy azonnali időponttal történő kérelembenyújtást az uniós polgárok azon közeli hozzátartozói számára, akik: a) uniós polgársággal rendelkező, az állampolgárságuk szerinti tagállamban tartózkodó közeli hozzátartozóikat kívánják meglátogatni; b) uniós polgársággal rendelkező, harmadik országban tartózkodó közeli hozzátartozóikkal együtt kívánnak ellátogatni az uniós polgár állampolgársága szerinti tagállamba. 4. A konzulátus lehetővé teszi az előzetes időpont nélküli vagy azonnali időponttal történő kérelembenyújtást a 2004/38/EK irányelv 3. cikkében említett uniós polgárok családtagjai számára. ê 810/2009 (kiigazított szöveg) ð új szöveg 5. Igazoltan sürgős esetben a konzulátus lehetővé teheti ð teszi ï a kérelmezők számára, hogy időpont személyes meghallgatás nélkül is benyújthassák kérelmüket, vagy Ö azonnali Õ időpontot a meghallgatást azonnal meg kell adni tartani. 6. ðA 12. cikk sérelme nélkül, ï a kérelmet A konzulátuson a) a kérelmezők vagy b) a 45. cikk (1) bekezdésében előírtaknak megfelelően az Ö a 43. cikkben említett Õ akkreditált kereskedelmi közvetítők vagy nyújthatják be, a 13. cikk sérelme nélkül, illetve a 42. vagy a 43. cikkel összhangban Öc) szakmai, kulturális, sport és oktatási egyesületek vagy intézmények.