TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 2

2. Főbb megállapítások 2

A szerkezeti átalakulások katalizátora 2

Sikertörténet – egyének és intézmények szempontjából egyaránt 3

3. A program számszerűsített célkitűzéseinek megvalósítása terén tett előrelépések 4

A mobilitás folyamatos növekedése 4

Jelentős kereslet partnerségek, projektek és hálózatok iránt 5

4. Az egész életen át tartó tanulás programja: európai hozzáadott érték és hatás 5

Az uniós és nemzeti szintű szakpolitikák kialakításának támogatása 6

Az oktatási és képzési intézmények korszerűsítése 6

Az egyéni kompetenciák ösztönzése 6

Európai hozzáadott érték 7

5. Hatékony igazgatás és ügyfélközpontúság 8

Korábbi programok integrálása az egész életen át tartó tanulás programjába 8

Végrehajtás és irányítás 8

A költségvetés felhasználása; költséghatékonyság 9

6. Az értékelés során megfogalmazott ajánlások 9

7. Következtetések 10

MELLÉKLET 12

Az egész életen át tartó tanulás programja keretében nyújtott támogatások és a költségvetés elosztása alprogramok szerint, 2007–2009 12

BEVEZETÉS

Ez a jelentés az egész életen át tartó tanulás programjáról tájékoztat az egész életen át tartó tanulás terén egy cselekvési program létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1720/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (az egész életen át tartó tanulás programjáról szóló határozat)[1] 15. cikke (5) bekezdésének megfelelően. A jelentés az egész életen át tartó tanulás programjára irányuló időközi értékelés[2] eredményeire, a 31 részt vevő ország által készített, az egész életen át tartó tanulás programjának végrehajtásáról szóló nemzeti jelentésekre[3], valamint a Bizottság által összegyűjtött információkra támaszkodik.

FőBB MEGÁLLAPÍTÁSOK

Az első három évben a program közel 3 milliárd eurót használt fel az országhatárokon átívelő oktatási és képzési tevékenységek támogatására, és így 31 európai ország oktatási rendszerének a korszerűsítését segítette elő. A program 900 000 európai polgár – több mint 720 000 diák és közel 180 000 tanár/oktató/szakember – számára biztosított külföldi tanulmányutat. A program különféle együttműködési tevékenységeiben több mint 50 000 európai szervezet vett részt.

A szerkezeti átalakulások katalizátora

A politikaformálást, az együttműködést és a mobilitást elősegítő program a szerkezeti átalakulások katalizátoraként működik. Minőségi eszközökkel, elemzésekkel és kutatásokkal javítja a szakpolitikai döntéshozatalt, továbbá a nyitott koordinációs módszer (OMC) révén fórumok keretében ösztönzi a bevált gyakorlatokra vonatkozó információcserét. Az egész életen át tartó tanulás programjának felsőoktatási szegmense, az Erasmus program hozzájárult a bolognai folyamat megvalósulásához, a felsőoktatási tanulmányi ciklusok összehangolásához és a külföldi tanulmányok tanulási eredményeken alapuló elismerési rendszerének kidolgozásához. A program szakképzési részeként a Leonardo da Vinci program (LdV) a koppenhágai folyamat megvalósítását támogatja: javítja a szakképzés minőségét és relevanciáját, növeli a képesítések átláthatóságát, továbbá elősegíti a szakképzésben részt vevő tanulók és szakemberek mobilitását. Az egész életen át tartó tanulás programja a Jean Monnet program keretében egyúttal az európai integráció jobb megértését és a pályakezdők uniós ismereteinek bővítését is ösztönzi.

Az egész életen át tartó tanulás programja az oktatás és képzés valamennyi szintjén ösztönözte az európai együttműködési kezdeményezéseket, így az iskolákban (Comenius) és a felnőttoktatási intézményekben (Grundtvig) is.

Az értékelő felmérések során a megkérdezettek kiemelték, hogy az egész életen át tartó tanulás programja főként a szakpolitikai együttműködés és a cserék, valamint az oktatás és képzés európai dimenziójának kialakítása terén tölt be fontos szerepet, továbbá kitértek arra, hogy a hasonló nemzetközi és nemzeti programokhoz viszonyítva milyen hozzáadott értéket képvisel a program. Az eredmények arra mutattak rá, hogy e program nélkül csupán részleges előrelépések mentek volna végbe ezeken a területeken (a tevékenységek körét és a részt vevő országok számát tekintve), a tevékenységek kisebb léptékben és korlátozottabban valósulnának meg, és számos jelentős eredmény egyáltalán nem lett volna elérhető.

A program teljes potenciálja azonban még kiaknázatlan. Számtalan konkrét intézkedés valósítja meg a program túlzottan nagy számú célkitűzéseit, ezek némelyike azonban nélkülözi a hosszú távú hatáshoz szükséges kritikus tömeget. Emellett az egész életen át tartó tanulást szem előtt tartó megközelítés felé történő átmenet – az oktatás ágazatalapú megközelítése helyett – sem a megfelelő lendülettel megy végbe. Végezetül, jóllehet a program intézkedései az egyének és intézmények szintjén maximális hatást fejtettek ki, ez a hatás szakpolitikai és rendszerszinten inkább mérsékeltnek mondható. A program közvetlen hozzáadott értéke elsősorban a képesítések elismeréséhez és az európai oktatási és képzési rendszerek nagyobb fokú átláthatóságához kapcsolódik; az azonban továbbra is alig érzékelhető és számszerűsíthető, hogy a program intézkedései mennyiben befolyásolják közvetlenül az oktatási és képzési rendszerek modernizációját.

Sikertörténet – egyének és intézmények szempontjából egyaránt

Az egész életen át tartó tanulás programja által lehetővé tett mobilitás sikertörténetnek tekinthető. Egy, a diákok és tanárok Erasmus-mobilitásának jelentőségét vizsgáló tanulmány szerint a másik európai országban töltött tanulmányi időszak hozzájárul a nemzetközi kompetenciák fejlesztéséhez, megkönnyíti a munkaerőpiacra való bejutást, és nemzetközi jelentőségű pozíciókhoz segíti hozzá az egykori Erasmus-ösztöndíjas hallgatókat. A program keretében zajló mobilitás egyúttal az európai identitás kialakulásához is hozzájárul, és fontos szerepet játszik a rasszizmus, az előítéletek, az idegengyűlölet és a diszkrimináció elleni küzdelemben.

A program azonban mindmáig nehézségekkel küzd. Hatását számos tényező továbbra is jelentősen mérsékli: problematikus az intézményesült oktatási formákon kívüli egyének és szervezetek bevonása; a kereslet nagymértékben kielégítetlen; a vállalatok egyelőre csak korlátozott számban vesznek részt a mobilis hallgatók vállalkozásoknál történő elhelyezését segítő programokban; a mobilitási programokban részt vevők (főként a felnőttek) nyelvtudása elégtelen.

Továbbfejlesztett irányítási és ellenőrzési keretrendszer

Az egész életen át tartó tanulás programja tevékenységeinek 80 %-át – összesen mintegy 900 millió eurós éves költségvetésből – egy 40 nemzeti ügynökségből álló hálózat végzi; a fennmaradó tevékenységeket, azaz a nagyobb együttműködési projekteket és hálózatokat az Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) koordinálja. A program végrehajtásának első három évében a nemzeti ügynökségek hatékonyan használták fel az előirányzott forrásokat (több mint 90 %-ot). Az átalányösszegű támogatások és elektronikus űrlapok széles körű igénybevételének köszönhetően a fogyasztói elégedettség és a költséghatékonyság szintje egyaránt emelkedett. A nemzeti ügynökségeknél végzett pénzügyi ellenőrzések hatékony irányítási gyakorlatot és rendkívül alacsony hibaszázalékot (< 2 %) mutattak ki.

Néhány terület azonban még mindig fejlesztésre szorul: az ellenőrzések és kváziellenőrzések száma magas, és nincsenek minden esetben kellőképpen összehangolva. A korábbi független programok igazgatását még nem integrálták teljesen, és az elektronikus igazgatási eszközök kínálta lehetőségeket sem aknázták ki maradéktalanul. A program induló szakaszában számos nehézség merült fel, és valamennyi szinten – az űrlapokat, az informatikai rendszereket, az igazgatási szabályokat, a jelentési alapelveket és a kötelezettségeket tekintve – folyamatos kiigazításokra volt szükség. El kell ismerni, hogy a program igazgatásának jelenlegi kedvező megítélése a fő érdekeltek részéről inkább 2010-ben készült pillanatfelvétel, és nem a 2007–2009 közötti általános képet tükrözi. Ma általánosan elterjedt nézet, hogy stabilitásra van szükség annak érdekében, hogy az alapelvek és a folyamatok megszilárdulhassanak, továbbá hogy a program végrehajtási szakaszának előkészítése érdekében jobban figyelembe kell venni a költséghatékonysági tényezőket.

A PROGRAM SZÁMSZERűSÍTETT CÉLKITűZÉSEINEK MEGVALÓSÍTÁSA TERÉN TETT ELőRELÉPÉSEK

A legújabb adatok azt mutatják, hogy a számszerűsített célkitűzések megvalósítása terén kellő előrelépések történtek. Évente mintegy 450 000 diák vett részt a Comenius program oktatási tevékenységeiben (a 2007–2013 közötti időszakra meghatározott célkitűzés legalább 3 millió fő); ez 2013-ig összesen 3 150 000 diákot jelentene. Az Erasmus program 1987-es indulása és 2009 között 2,15 millió diák vett részt a program mobilitási tevékenységeiben (a 2012-ig tartó időszakra meghatározott célkitűzés 3 millió). A Leonardo da Vinci program 2009-ben több mint 72 000, 2010-ben pedig közel 79 000 vállalati elhelyezést támogatott, ami majdnem 10 %-os növekedést jelent (a célkitűzés szerint 2013-ig évente legalább 80 000 szakmai gyakorlatot kellene támogatni). A Grundtvig program 2009-ben mintegy 6 100 oktatási szakember és felnőtt tanuló mobilitását támogatta (a cél az, hogy 2013-ig évente legalább 7 000 fő vegyen részt a felnőttoktatási mobilitási tevékenységekben). Ugyanakkor a 2007–2009 közötti időszakra vonatkozó adatok alapján az értékelők rámutattak annak kockázatára, hogy az egész életen át tartó tanulás programjának egyes, az ágazati alprogramok jogalapja szerint megszabott számszerűsített célkitűzései esetleg nem lesznek megvalósíthatók a program elégtelen költségvetése és más, elsősorban a mobilitással összefüggő akadályok miatt.

A mobilitás folyamatos növekedése

Az egész életen át tartó tanulás programja teljes költségvetésének több mint 60 %-ából a transznacionális mobilitási intézkedések részesülnek. Az összeg legnagyobb hányadát az Erasmus program keretében a felsőoktatási tevékenységek kapják – a 2008/09-es tanévben közel 200 000 hallgató utazott külföldre tanulmányi célból vagy szakmai gyakorlatra, ami 15,5 %-os növekedést jelent a 2006/07-es tanévhez képest. A vállalatoknál töltött szakmai gyakorlatok népszerűsége egyre növekszik. A 2008/09-as tanévben több mint 30 000 Erasmus-hallgató vett részt ilyen gyakorlaton – ez több mint 50 %-os növekedés az előző évhez képest.

Az időközi értékelés rámutatott arra, hogy a Leonardo da Vinci szakmai gyakorlatai a résztvevők foglalkoztathatósága és vállalkozói készségei szempontjából meghatározóak. 2009 folyamán több mint 67 000 szakképzésben tanuló, szakmunkástanuló, munkakereső és oktató vett részt ilyen szakmai gyakorlaton. A kkv-k szerepvállalása kiemelkedőnek mondható ezen a területen: a Leonardo da Vinci programban részt vett gyakornokok 80 %-a 250-nél kevesebb főt foglalkoztató vállalkozáshoz került.

A nem szakmai felnőttoktatás terén (Grundtvig) szintén emelkedett a mobilitás mértéke. A felnőttoktatási szakemberek számára nyújtott új látogatási, csere- és asszisztensi programoknak köszönhetően 2009-ben több mint 41 %-kal több ösztöndíjat osztottak ki.

Az alap- és középfokú oktatás minőségének javítása céljából a Comenius keretében mintegy 10 600 egyéni mobilitási támogatást ítéltek oda továbbképzésben részt vevő tanároknak, 1 170 tanárasszisztensi helyet pedig leendő tanároknak, ami 22, illetve 6,5 %-os növekedést jelent a 2007. évi értékekhez képest. 2009-ben a Comenius új mobilitási programot indított az egyéni diákmobilitás ösztönzésére; ennek keretében 2010-ben már 700 diák folytathatott tanulmányokat külföldön.

Jelentős kereslet partnerségek, projektek és hálózatok iránt

Az egész életen át tartó tanulás programja költségvetésének második legnagyobb tétele partnerségeket, valamint együttműködési projekteket és hálózatokat támogat. Az eTwinning a hálózatépítést elősegítő technikai infrastruktúrát és pedagógiai támogatást biztosít tanárok és iskolák számára, lehetőséget nyújtva arra, hogy azok saját európai iskolai együttműködési projekteket indítsanak. 2007 óta több mint 17 500 projektet tartanak nyilván; ezek mintegy 50 000 iskolát érintenek. Az eTwinning portálon 125 000 pedagógus regisztrált. 2008-ban a Comenius Regio partnerségekkel új program indult, amelynek célja, hogy a regionális és helyi hatóságokat bevonja az iskolai oktatásba; ennek keretében 2009-ben 280 támogatást ítéltek oda. A Leonardo da Vinci együttműködési programjai a koppenhágai folyamattal elindított nemzeti reformok végrehajtását támogatják. A szakképzésben érdekelt felek olyan európai eszközöket teszteltek és vezettek be nemzeti szinten, mint az EQF, az EQAVET és az ECVET. A Grundtvig felnőttoktatási együttműködési tevékenységeiben különös figyelmet kaptak a hátrányos társadalmi helyzetű csoportok és az önkéntesek, akik az 50 éven felüliek önkéntességét segítő új, 2009 óta támogatott projektekben vettek részt.

Az egész életen át tartó tanulás programja keretében különös figyelmet kapott a nyelvtanulás ösztönzése és az IKT oktatási és szakképzési alkalmazása. Ennek szellemében 2007–2009 között 85 nagy horderejű projekt és 65 hálózat részesült támogatásban. A program keretében kínált tevékenységek iránti kereslet jóval nagyobb, mint a rendelkezésre álló pénzügyi keret. Ez az oka annak, hogy a négy ágazati program keretében benyújtott pályázatoknak átlagosan kevesebb mint a fele részesült támogatásban a 2007–2009 közötti időszakban.

AZ EGÉSZ ÉLETEN ÁT TARTÓ TANULÁS PROGRAMJA: EURÓPAI HOZZÁADOTT ÉRTÉK ÉS HATÁS

Az időközi értékelés megerősítette, hogy a program valóban eljutott a formális oktatás és képzés szakembereihez és tanulóihoz, és szükségleteik legnagyobb részét kielégítette a tanulás minősége, a készségek és kompetenciák elsajátítása, elismerése és validálása, valamint a személyes fejlődés, a nyelvtanulás és a szociális készségek tekintetében.

Az uniós és nemzeti szintű szakpolitikák kialakításának támogatása

Az értékelés alátámasztotta az egész életen át tartó tanulás programjának szakpolitikai jelentőségét és megerősítette, hogy az egyértelműen kapcsolódik az „Oktatás és képzés 2020” stratégiai keretrendszerhez. Az OMC jegyében zajló szakpolitikai együttműködésnek nagy lendületet adtak az egész életen át tartó tanulás programja keresztirányú tevékenységeinek keretében biztosított források és a társaktól való tanulás területének nyújtott támogatás. A program emellett rendkívül fontos szerepet tölt be az egész életen át tartó tanulás európai térségének kialakításában, valamint az átláthatóságot és a képesítések elismerését elősegítő olyan eszközök kifejlesztésében és alkalmazásában, mint az európai képesítési keretrendszer (EKKR), az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS), az európai szakképzési kreditrendszer (ECVET) és az Europass. Az értékelés során megkérdezettek több mint 80 %-a véli úgy, hogy a program nélkül gyengébb lenne azoknak a tevékenységeknek a színvonala és minősége, amelyek célja a kompetenciák és képességek elismerésére és értékelésére szolgáló eszközök és módszerek kifejlesztése.

A program részét képező Jean Monnet program emellett hatékonyan segíti az európai integrációs tanulmányok népszerűsítését.

Az oktatási és képzési intézmények korszerűsítése

Új oktatási módszerek bevezetésével, bevált gyakorlatok cseréjével, a tantervek felülvizsgálatával és nemzetközivé tételével, valamint az intézményi vezetés és irányítás továbbfejlesztésével a program új oktatási intézmények létesítéséhez, illetve az intézmények modernizációjához járult hozzá.

A Comenius programban részt vevő iskolák zöme jobb munkakörnyezetet teremtett, továbbá külföldi partnerei hatásának köszönhetően új tanítási és tanulási módszereket vezetett be. Az iskolák nyitottabbá váltak a nemzetközi együttműködésre, és helyi szinten nagyobb népszerűségre és elismertségre tettek szert; ez felkeltette a szülők érdeklődését, a motivált tanárokat pedig arra ösztönözte, hogy továbbra is ott tanítsanak. A LdV hozzájárult ahhoz, hogy a szakképzési programokat a munkaerő-piaci igényekhez lehessen igazítani, uniós szinten pedig javította a tantervekkel, képesítésekkel és szakmai normákkal kapcsolatos átláthatóságot. Azok a felnőttoktatási szervezetek, amelyek – gyakran első ízben – a Grundtvig program által támogatott európai szintű együttműködésben vettek részt, jobb oktatási módszereket, a társadalmilag perifériára szorult tanulók integrálását szolgáló hatékonyabb stratégiákat, valamint a készségek és kompetenciák elismerésének új módszereit alakították ki, felnőttoktatási szakembereiknek pedig jobb minőségű képzéseket biztosítottak. Az Erasmus program javította a hallgatóknak nyújtott szolgáltatások színvonalát a részt vevő intézményekben; emellett a program új tanulási és oktatási módszerek bevezetését, valamint az igazgatási folyamatok professzionálisabbá tételét is ösztönözte.

Az egyéni kompetenciák ösztönzése

Az értékelés arra vetett fényt, hogy a program egyéni kedvezményezettjei a kulcskompetenciák fejlesztésében látják a programban való részvétel legnagyobb előnyét, amelyet az önbizalom, az alkalmazkodóképesség és a csapatmunkára való alkalmasság erősítése követ. A résztvevők kezdeményezőkészségüket és vállalkozói készségeiket is fejlesztették. Az Erasmus mobilitási programban részt vett hallgatók az otthoni egyetemükön nyújtottól eltérő tudományos háttérrel gazdagodtak, gyarapították idegen nyelvi ismereteiket és interkulturális készségeiket, bővítették szakmai lehetőségeiket, és erősebb európai polgári identitásra tettek szert. A nem mobil hallgatók a külföldről érkezett tanárok kurzusain bővíthették ismereteiket. A csereprogramokban részt vett felsőoktatási munkatársak új oktatási és munkamódszerekkel, valamint – a további együttműködés jegyében – új felsőoktatási kapcsolatokkal gazdagodva tértek vissza hazájukba.

Az értékelő felmérés során adott válaszok alapján a program tevékenységeiben részt vevők közül a megkérdezettek közel 70 %-a gondolta úgy, hogy az újonnan elsajátított kompetenciáknak köszönhetően javult a foglalkoztathatósága.

Európai hozzáadott érték

A nemzeti hatóságok és a nemzeti ügynökségek által végzett felmérések három fő területen tárták fel a program európai hozzáadott értékét. Először is, amennyiben nem létezne az egész életen át tartó tanulás programja, a részt vevő országok közötti szakpolitikai együttműködés és tapasztalatcsere lényegesen alacsonyabb szintű és kevésbé folytonos lett volna. Másodsorban a program – az oktatási szolgáltatók szorosabb együttműködése, az oktatási intézmények felépítésének és működésmódjának átalakítása, új nemzeti és határokon átívelő mobilitási programok létrejöttének ösztönzése, valamint a mobil tanulók, tanárok és oktatók európai polgári identitásának megteremtése révén – hozzájárult az oktatás és képzés európai dimenziójának kialakulásához. Harmadsorban az egész életen át tartó tanulás programja jól egészítette ki a hasonló nemzetközi, kétoldalú és nemzeti programokat. Az értékelés kiemelte, hogy az egyéb létező mobilitási programok elsöprő többségének középpontjában leginkább a felsőoktatás áll, és e programok sokkal kevésbé irányulnak a középfokú oktatásra, a szakképzésre és főként a felnőttoktatásra. A program értéke ezért egyértelműen abban rejlik, hogy számos különböző célcsoportot szólít meg, tevékenységei pedig széles földrajzi lefedettséget élveznek.

Az EU más nagy horderejű fellépéseitől – például a strukturális alapoktól – eltérően az egész életen át tartó tanulás programjának értéke abban rejlik, hogy támogatja a transznacionális együttműködést; ezáltal a legjobb gyakorlatok és az innovatív ötletek szélesebb tárházához biztosít hozzáférést, mint amelyet a nemzeti szintű vagy kétoldalú programok lehetővé tennének. Néhány terület azonban fejlesztésre szorul. A túlságosan nagyszámú célkitűzés – amelyek némelyike túl általános is – nehezen mérhető. Ezek számos, egymást gyakran átfedő területre terjednek ki. Ezenkívül az egész életen át tartó tanulás programja keretében megvalósított projektek eredményei továbbra sem hasznosulnak optimálisan. Jóllehet a programban részt vevő szervezetek széles körben továbbítják az információkat, a többi szervezet gyakran nem ülteti át megfelelően a gyakorlatba az eredményeket, illetve azok nem válnak a szakpolitikai rendszerek részévé. Ezért továbbra is nagy a szakadék a program keretében kedvezményezett intézmények és a kulcsfontosságú döntéshozók között.

HATÉKONY IGAZGATÁS ÉS ÜGYFÉLKÖZPONTÚSÁG

Korábbi programok integrálása az egész életen át tartó tanulás programjába

Az adminisztrációs folyamatok jelentős egyszerűsítésének és a célcsoportok tájékoztatásának köszönhetően három korábbi programot[4] – főként az átfogó irányítás tekintetében – sikeresen integráltak az egész életen át tartó tanulás programjába. Az értékelés elemzése azonban számos olyan területet tárt fel, amelyeken az alprogramok témakörei potenciális átfedéseket mutatnak; ilyenek például a Leonardo da Vinci és a Comenius keretében zajló partnerségek, amelyek esetében egyes országokban nem különül el egyértelműen egymástól a középfokú oktatási intézményekben biztosított szakképzés és technikai képzés, továbbá idetartoznak a Grundtvig program felnőtteknek második esélyt biztosító oktatási tevékenységei és a Leonardo da Vinci tevékenységei (főként a közvetetten szakmai jellegű és a foglalkoztathatóság szempontjából releváns általános kompetenciák biztosítása tekintetében).

Az egész életen át tartó tanulás lehetőségei sem teljes mértékben kiaknázottak. Az ágazatközi projektek megvalósítása továbbra is nehézségekbe ütközik. E tekintetben a „transzverzális program” megléte nem ellensúlyozta megfelelően az egész életen át tartó tanulás programja fő részének szegmentálódását. Maga a program továbbra is meglehetősen összetett. 2009-ben 65 tevékenység[5] részesült támogatásban, vagyis kilenccel több, mint a program 2007. évi indítása idején.

Végrehajtás és irányítás

Az egész életen át tartó tanulás programja költségvetésének több mint háromnegyedét, évente mintegy 900 millió eurót – amely közel 40 000 szerződést jelent – egy nemzeti ügynökségekből álló hálózat kezel; ezek az ügynökségek nemzeti szinten a kisebb léptékű „decentralizált” mobilitási és partnerségi tevékenységekért felelnek. A nagyobb horderejű „centralizált” nemzetközi együttműködési projektekért és hálózatokért, valamint a Jean Monnet program tevékenységeiért az EACEA felelős.

Összességében az értékelésből az a következtetés vonható le, hogy 2007–2009 között valamennyi tevékenység végrehajtása és igazgatási rendszere megfelelő volt. A nemzeti ügynökségek kezdetben különösen a program irányítását érintő, a jelentéstételre és a technikai követelményekre irányuló változások kapcsán küzdöttek nehézségekkel. Idővel azonban ezek a módosítások jótékonyan hatottak irányítási struktúráikra, különös tekintettel felügyeleti és ellenőrzési rendszereikre.

A nyomonkövetési és ellenőrzési mechanizmusok terén észlelt javulásokat elősegítette a különböző IKT-alapú irányítási eszközök – mindenekelőtt a két adatbázis, a decentralizált tevékenységeknél alkalmazott LLPLink és a centralizált tevékenységeknél használt Saykiss – alkalmazása. Az értékelők azonban arra hívták fel a figyelmet, hogy különösen a rendkívül rövid idő alatt bevezetett LLPLink igényelne további fejlesztést annak érdekében, hogy az egész életen át tartó tanulás programjának irányítási, nyomonkövetési és ellenőrző mechanizmusai hatékonyabbak legyenek.

A rögzített összegeken alapuló támogatások (egységköltségeken alapuló átalányösszegek és egységes támogatások) széles körű bevezetése jelentős mértékben egyszerűsítette a program adminisztratív eljárásait. Ennek ellenére azonban a program számos tevékenysége – főként a centralizált tevékenységek és a különböző mobilitási programok – továbbra is a rögzített és a valós költségeken alapuló támogatásokat ötvözi. További egyszerűsítésre van tehát lehetőség, és emellett az egész életen át tartó tanulás programja kedvezményezettjeire és irányító szervezeteire háruló adminisztratív terhek is tovább csökkenthetők.

Az értékelés következtetései szerint az egész életen át tartó tanulás általános nyomonkövetési rendszerét hátrányosan érintette, hogy a program keretében alkalmazott mutatókat és a nyomonkövetési rendszert csak 2010-ben dolgozták ki. Emellett a jóváhagyott mutatók elsődlegesen eredményorientáltak voltak, az eredmények és a lehetséges hatások nyomon követése azonban kevésbé volt szisztematikus.

A költségvetés felhasználása; költséghatékonyság

Összességében a felsőoktatási intézmények az Erasmus programon keresztül az egész életen át tartó tanulás programja költségvetésének mintegy 45 %-át kapták meg; második helyen a Leonardo da Vinci keretében támogatott szakképzési programok állnak (a költségvetés 26 %-a), ezeket a Comenius program oktatási tevékenységei (16 %) és a Grundtvig program nem szakmai jellegű felnőttoktatási tevékenységei (5 %) követik. A transzverzális program és a Jean Monnet program 5, illetve 2 %-ban részesült a költségvetésből.

Az egyrészt a nemzeti ügynökségek számára elkülönített működési támogatás / az EACEA-nak biztosított támogatás és másrészt az említett ügynökségek által kezelt teljes programköltségvetés közötti arány alapján az értékelés elemzésében szereplő becslések azt mutatják, hogy az ezeknek az irányító szervezeteknek elkülönített működési támogatások összege a 2007–2009 közötti időszakban az egész életen át tartó tanulás programja teljes költségvetésének 5,4 %-át tette ki. Az értékelés során készített esettanulmányok és interjúk eredményei azt jelzik, hogy a kívánt teljesítmény vagy eredmények megvalósításánál „más szakpolitikai eszközök – például az OMC – nem biztosítanának nagyobb költséghatékonyságot”.

Az értékelés elemzése megerősítette, hogy a 2007–2009 közötti időszakban az ágazati alprogramok és tevékenységek számára elkülönített források megfeleltek a jogalap által meghatározott minimumkövetelményeknek[6]. Az elemzés ajánlása szerint azonban célszerű lenne néhány forrást átcsoportosítani azoknak az alprogramoknak a javára, amelyek nehézségekkel szembesültek a számszerűen meghatározott célok elérése terén.

AZ ÉRTÉKELÉS SORÁN MEGFOGALMAZOTT AJÁNLÁSOK

A független értékelők fő ajánlásai (ezek teljes listája a http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports linken érhető el) a következőképpen összegezhetők:

1. A programnak jobban kellene igazodnia az Európa 2020 stratégiának és az oktatás és a képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszerének (Oktatás és képzés 2020) prioritásaihoz és célkitűzéseihez; ennek érdekében meg kell határozni azokat a mutatókat, amelyek a hatás nyomon követését segítik.

2. A program keretében nagyobb erőfeszítést kell tenni a formális iskolarendszerű oktatáson és képzésen kívül rekedt személyek integrálása érdekében.

3. Az egész életen át tartó tanulás lehetőségeinek jobb kiaknázása céljából folytatni kell a célkitűzések, tevékenységek és végrehajtási eszközök valamennyi ágazatra és alprogramra kiterjedő integrálását és harmonizációját.

4. A programnak jobban kell támogatnia a kompetenciák elismerését és validálását biztosító mechanizmusokat.

5. A hatékonyság növelése jegyében további lehetőségeket kell keresni a program adminisztrációs folyamatainak egyszerűsítésére, különösen a rögzített összegeken alapuló támogatásban részesülő projektek számának növelése révén. Az irányítás egyéb területein ugyanakkor stabilizálásra kell törekedni a 2013-ig tartó időszakban annak érdekében, hogy a közelmúltban végrehajtott fejlesztések kifejthessék hatásukat.

6. A Végrehajtó Ügynökség és a nemzeti ügynökségek együttműködését pontosítani kell és meg kell erősíteni.

KÖVETKEZTETÉSEK

A külső értékelők véleménye szerint az egész életen át tartó tanulás programja az uniós szinten jóváhagyott fő oktatási és képzési célkitűzések tekintetében releváns és döntő fontosságú, és így az Európai Unió átfogó stratégiai célkitűzéseinek megvalósítását szolgálja. Emellett a program meghatározó az érintett polgárok életében, felhasználóbarát, rendkívül népszerű, és figyelembe veszi a különböző célcsoportok igényeit. A program ellenőrzési keretrendszere hatékonyan működik.

Ennek ellenére további fejlesztésekre is szükség van. E fejlesztések részben az irányítás területéhez kapcsolódnak, és a Bizottság hatáskörébe tartoznak. Legtöbbjük azonban nagyobb horderejű, és a program koncepciójának felülvizsgálatát és újragondolását tenné szükségessé.

A program félidős értékelése alapján a Bizottság azt tervezi, hogy

– pontosan meghatározott szabályokkal, eljárásokkal és informatikai eszközökkel rögzíti azt az irányítási keretrendszert, amellyel sikerült minőségi szempontból jó színvonalat biztosítani, és ezáltal minimálisra csökkenti a végrehajtási lánc egészében – a Bizottság, a nemzeti ügynökségek és a kedvezményezettek részéről – szükséges ráfordításokat. A lehetséges változtatásokat mélyreható költség-haszon elemzésnek és kockázatelemzésnek kell alávetni;

– mihamarabb megvizsgálja, hogy van-e lehetőség az ellenőrzések egyszerűsítésére oly módon, hogy a jelenlegi, nem célzott mintavételen alapuló megközelítés helyére egy új, átfogó kockázatelemzési stratégia lépjen;

– az információ- és tapasztalatcsere megkönnyítése érdekében megvizsgálja az ezt lehetővé tevő új platformokat, illetve a már létező platformok kibővített változatait és más eszközöket, hogy az együttműködési projektek és a mobilitás vonatkozásában fennálló kereslet és kínálat egymásra találhasson (pl. partnerkeresés a Leonardo vagy Erasmus keretében végzett szakmai gyakorlatokhoz).

Anélkül, hogy az új, többéves pénzügyi keret összefüggésében előre véleményt nyilvánítana a program következő generációjáról, a Bizottságnak szándékában áll, hogy

– az új, többéves pénzügyi keret fényében megvizsgálja egy átfogó szakpolitikai keret bevezetésének lehetőségét, szinergiákra törekedve a különböző típusú, uniós forrásból finanszírozott oktatási és képzési beruházások között, hogy elkerülhetőek legyenek a párhuzamosságok és a hatás maximális legyen;

– mérlegelje, miként fejlesztheti tovább a jelenlegi program erősségeit, hozzájárulva az Európa 2020 stratégia, az Oktatás és képzés 2020 stratégia és a digitális menetrend átfogó célkitűzéseinek megvalósításához. A program kiváló eredményeket ért el a következő területeken: az EU teljes területére kiterjedő intézkedések, amelyek keretében hasonló tevékenységek révén valamennyi tagállam közös célkitűzések megvalósítására törekszik; transznacionális tanulási mobilitás; a szakpolitikai reformhoz szükséges háttérismeretek biztosítása; „inkubátorfunkció” az innovatív intézkedések és a legjobb gyakorlatok terén; alacsony költségű tapasztalatcsere és hálózatépítés;

– megvizsgálja, hogy – különösen a folyamatok ésszerű koncentrációja, a racionalizálás, az egyszerűsítés és a jobb hatáselemzés révén – hogyan valósítható meg az ambiciózus célkitűzések jobb egyensúlya;

– előkészítse a program következő generációjának irányítási és ellenőrzési keretrendszerét, biztosítva az induló szakasz zökkenőmentességét és valamennyi egyszerűsítési lehetőség teljes kiaknázását.

MELLÉKLET

Az egész életen át tartó tanulás programja keretében nyújtott támogatások és a költségvetés elosztása alprogramok szerint, 2007–2009

(Forrás: Az egész életen át tartó tanulás programjáról szóló időközi értékelő jelentés; Az egész életen át tartó tanulás programjának tevékenységeiről szóló jelentés 2009–2010 – adatok frissítve)

[pic]

Comenius: asszisztensi munka; munkahelyi képzés; többoldalú és kétoldalú iskolai partnerkapcsolatok; Regio partnerségek; többoldalú projektek; többoldalú hálózatok, kísérő intézkedések és előkészítő látogatások.

Erasmus: hallgatói mobilitás, oktatói mobilitás, intenzív programok, nyelvtanfolyamok és előkészítő látogatások.

Leonardo da Vinci: mobilitási projektek szakmai alapképzésben részt vevő és a munkaerőpiacon jelen lévő személyek, valamint szakképzési szakemberek számára; partnerségek; többoldalú projektek (innovációtranszfer és innovációs fejlesztés); többoldalú hálózatok, kísérő intézkedések és előkészítő látogatások.

Grundtvig: látogatások és csereprogramok felnőttoktatási szakemberek számára; asszisztensi munka; felnőttoktatási szakembereknek nyújtott munkahelyi képzés; műhelymunka; 50 éven felüliek önkéntességi projektjei; tanulási partnerségek; többoldalú projektek; többoldalú hálózatok, kísérő intézkedések és előkészítő látogatások.

Transzverzális program – 1. kulcstevékenység / szakpolitika: A pályázatokra és támogatásra vonatkozó adatok a „Tanulmányutak” intézkedést nem veszik figyelembe.

[1] HL L 327., 2006.11.15., 45. o.

[2] Az egész életen át tartó tanulás programjára irányuló időközi értékelést a litvániai Közpolitikai és Vezetési Intézet (Public Policy and Management Institute) által vezetett nemzetközi konzorcium hajtotta végre 2010. január–december között. Az egész életen át tartó tanulás programjáról szóló időközi értékelő jelentés teljes szövege megtalálható a következő weboldalon: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports.

[3] Az egész életen át tartó tanulás programjában részt vevő országok (27 uniós tagállam, EGT-országok és Törökország) által az egész életen át tartó tanulás programjáról szóló határozat 15. cikke (4) bekezdésének megfelelően rendelkezésre bocsátott, a 2007–2009 közötti időszakra vonatkozó nemzeti jelentések fontos információ- és adatforrást jelentettek az egész életen át tartó tanulás programjára irányuló időközi értékelés készítésénél.

[4] Socrates, Leonardo da Vinci és eLearning.

[5] Ezek közül 23 a mobilitásra, 5 a partnerségekre, 11 a többoldalú projektekre, 13 a többoldalú hálózatokra és az azokat kísérő intézkedésekre, 13 pedig a tanulmányokra, megfigyelésekre és elemzésekre, valamint a Jean Monnet programmal kapcsolatos tevékenységekre irányult.

[6] Az egész életen át tartó tanulás programjáról szóló határozat melléklete B. szakaszának 11. pontja szerint az ágazati alprogramok számára legalább az alábbi összegeket kell elkülöníteni: Comenius – 13 %, Erasmus – 40 %, LdV – 25 % és Grundtvig – 4 %.