(11) A jelenleg létező sokféle bankközi díj, és azok eltérő mértéke megakadályozza, hogy alacsonyabb bankközi díjakat alkalmazó üzleti modellekre támaszkodó, „új”, az egész Uniót lefedő piaci szereplők jelenjenek meg, ami hátrányos a potenciális méret- és választékgazdaságosságra, valamint az ebből eredő teljesítményre nézve. Ez negatív hatással van a kiskereskedőkre és fogyasztókra, továbbá akadályozza az innovációt. Mivel az egész Unióban jelen lévő piaci szereplőknek legalább az adott piacon elterjedt legmagasabb bankközi díjat kellene felajánlaniuk a kibocsátó bankoknak, ha az adott piacra be akarnak lépni, ez szintén a piac széttagoltságának fenntartását eredményezi. A jelenleg létező, alacsonyabb bankközi díjakat alkalmazó vagy bankközi díjakat egyáltalán nem alkalmazó belföldi rendszereket is a piac elhagyására kényszerítheti a magasabb bankközi díjbevételeket elérni kívánó bankoktól érkező nyomás. Ennek következtében a fogyasztók és a kereskedők korlátozottabb választékra, magasabb árakra és alacsonyabb minőségre számíthatnak a pénzforgalmi szolgáltatások terén, miközben az egész Unióra kiterjedő pénzforgalmi megoldások igénybevételére vonatkozó képességük korlátozott. Ráadásul a kiskereskedők nem tudják kiküszöbölni a díjkülönbségeket azáltal, ha más tagállamok bankjai által kínált kártyaelfogadási szolgáltatásokat vesznek igénybe. A fizetési rendszerek által alkalmazott konkrét szabályok minden egyes fizetési művelet után az értékesítés helyén (a kiskereskedő országában) érvényes bankközi díjak alkalmazását írják elő. Ez gátolja az elfogadó bankokat abban, hogy sikeresen kínálják a szolgáltatásaikat a határokon túl. Emellett a kiskereskedőket is akadályozza abban, hogy a fogyasztók javára csökkentsék pénzforgalmi költségeiket.

(11) A jelenleg létező sokféle bankközi díj, és azok eltérő mértéke megakadályozza, hogy alacsonyabb bankközi díjakat alkalmazó vagy a bankközi díjakat nem alkalmazó üzleti modellekre támaszkodó, „új”, az egész Uniót lefedő piaci szereplők jelenjenek meg, ami hátrányos a potenciális méret- és választékgazdaságosságra, valamint az ebből eredő teljesítményre nézve. Ez negatív hatással van a kiskereskedőkre és fogyasztókra, továbbá akadályozza az innovációt. Mivel az egész Unióban jelen lévő piaci szereplőknek legalább az adott piacon elterjedt legmagasabb bankközi díjat kellene felajánlaniuk a kibocsátó bankoknak, ha az adott piacra be akarnak lépni, ez szintén a piac széttagoltságának fenntartását eredményezi. A jelenleg létező, alacsonyabb bankközi díjakat alkalmazó vagy bankközi díjakat egyáltalán nem alkalmazó belföldi rendszereket is a piac elhagyására kényszerítheti a magasabb bankközi díjbevételeket elérni kívánó bankoktól érkező nyomás. Ennek következtében a fogyasztók és a kereskedők korlátozottabb választékra, magasabb árakra és alacsonyabb minőségre számíthatnak a pénzforgalmi szolgáltatások terén, miközben az egész Unióra kiterjedő pénzforgalmi megoldások igénybevételére vonatkozó képességük korlátozott. Ráadásul a kiskereskedők nem tudják kiküszöbölni a díjkülönbségeket azáltal, ha más tagállamok bankjai által kínált kártyaelfogadási szolgáltatásokat vesznek igénybe. A nemzetközi kártyás fizetési rendszerek által a területi engedélyezési politikájuk alapján alkalmazott konkrét szabályok minden egyes fizetési művelet után az értékesítés helyén (a kiskereskedő országában) érvényes bankközi díjak alkalmazását írják elő. Ez gátolja az elfogadókat abban, hogy sikeresen kínálják a szolgáltatásaikat a határokon túl. Emellett a kiskereskedőket is akadályozhatja abban, hogy a fogyasztók javára csökkentsék pénzforgalmi költségeiket.