[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 9.10.2007

SEC(2007) 1273

A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA

Kísérő dokumentum Javaslat: A TANÁCS RENDELETE az Üzemanyagcella- és Hidrogéntechnológiai Közös Vállalkozás létrehozásáról

A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA {COM(2007) 571 végleges}{SEC(2007) 1272}

A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA

Bevezetés

Ez a dokumentum különböző stratégiai lehetőségek – beleértve a hetedik keretprogram keretében megvalósítandó, üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiával foglalkozó közös technológiai kezdeményezés opcióját is – hatásait hasonlítja össze.

Az Európai Bizottság egy üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiával foglalkozó közös technológiai kezdeményezés létrehozását javasolja. Ez a kezdeményezés egy, a Szerződés 171. cikke értelmében vett közös vállalkozás keretében olyan kísérleti kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységeket végezne, amelyek a Hidrogén és Üzemanyagcellák Technológiai Platform által kidolgozott megvalósítási terven alapulnak. A közös technológiai kezdeményezés hozzájárulna az Európai Kutatási Térség erősödéséhez az érdekeltek (az energia- és a közlekedési ágazat képviselői, közintézmények, szabályozói és felhasználói csoportok) összefogásával egy közös, az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiák kifejlesztésére irányuló erőfeszítés megvalósítására.

Egyeztetés

A közös technológiai kezdeményezésre irányuló javaslat elkészítése során a Bizottság figyelembe vette a kutatás és az ágazat szereplőinek álláspontját. 2007 májusában az Európai Parlament arra hívta fel az EU intézményeit, hogy törekedjenek az energiahatékonyság javítására, valamint a környezetbarát és megújuló energiaforrások intenzívebb piaci jelenlétének és a hidrogén-üzemanyagcellákkal kapcsolatos tárolástechnológiák hordozható, helyhez kötött és közlekedési alkalmazásokban való felhasználásának támogatására. A Bizottság egyeztetett többek között a Hidrogén és Üzemanyagcellák Technológiai Platformmal, amely kidolgozott egy stratégiai kutatási menetrendet, egy telepítési stratégiát, valamint a fő referenciadokumentumnak minősülő 2006-os végrehajtási tervet. Ugyancsak konzultált a Bizottság a Hidrogén és Üzemanyagcellák Technológiai Platform keretében működő és a tagállamok képviselőiből álló ún. „tükörcsoporttal”. Az egyeztetési folyamatban, amelynek keretében nyilvános internetes konzultációra is sor került, több száz érdekelt vett részt. A Bizottság négy jelentős konferenciát, továbbá regionális szintű tudományos tanácskozásokat is szervezett. A hatásvizsgálat ellenőrzését a Bizottság szolgálatközi operatív csoportja végezte, végső változatának elkészítését pedig egy négytagú, nemzetközi szaktekintélyekből álló értékelő csoport segítette.

Üzemanyagcellák és hidrogén

Az üzemanyagcellák igen zajszegény, nagy hatékonyságú energiaátalakítók. Alkalmazásuk jelentősen visszaszorítaná az üvegházhatást okozó gázok és szennyezőanyagok kibocsátását. Működésük során az üzemanyagot és az oxigént közvetlenül elektromossággá, hőenergiává és vízzé alakítják át. Mivel képesek hidrogénnel, földgázzal, etanollal és metanollal is működni, nagy mértékben hozzájárulnak az energiaellátás biztonságához. Kitűnő hatásfokkal üzemelhetnek olyan alkalmazásokban is, mint a hordozható berendezések, az egyesített hő- és villamosenergia-termelés (CHP) vagy a közlekedési eszközök, amelyek jelenleg 98%-ban kőolajfüggők. Mindazonáltal az üzemanyagcella-technológia egyelőre túlságosan költséges, tartóssága és megbízhatósága még bizonyításra szorul. A hidrogén alkalmas az energia tárolására is. A megújuló energiaforrásból nyert villamos energiával elektrolízis útján hidrogén nyerhető, ami megkönnyítené a megújuló villamos energia integrációját az energiapiacon.

Feladatmeghatározás

Noha már eddig is jelentős uniós pénzügyi támogatás irányult a kutatásra, és az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia részét alkotja a hetedik keretprogramnak is, ezek a technológiák mégsem válnak olyan gyorsan elérhetővé a piacon, mint amennyire az kívánatos lenne. Ezért fennáll a veszélye, hogy az EU egyre jobban lemarad a globális versenytársak mögött. A kiváltó tényezők a következők:

- A kutatás gyakran túlságosan összetett feladat, amelyet egyetlen szervezet sem képes ellátni önállóan.

- Hiányzik egy hosszú távú költségvetési terv és stratégia, amely az ágazatot és kutatást több forrás rendelkezésre bocsátására ösztönözné.

- A pénzeszközök felhasználása elmarad az optimálistól: a kutatási terület lefedettsége ebből a szempontból hiányos.

- Az integrált kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs programra szánt pénzeszközök elégtelenek.

- Az európai üzemanyagcella-technológiai ágazatra a különböző országokra, szervezeti típusokra való szétforgácsoltság jellemző, ami akadályozza a tudás és tapasztalatok kicserélését.

- A költségek csökkentése, a teljesítmény fokozása, az anyagminőség javítása, a megbízhatóság és a tartósság növelése érdekében technikai áttörésre volna szükség.

Az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiák piacra jutását gátolják az azokban az iparágakban megvalósított nagyszabású gazdasági befektetések, amelyekre nézve az energiaszerkezet változása fenyegetést jelent. A piacra jutást tovább nehezíti az internáliák externalizálását lehetővé tévő árképzési mechanizmus hiánya, az a tény, hogy a termékek és infrastruktúrák új generációjának megjelenéséhez hosszú távú befektetésekre volna szükség, valamint a globális piaci fejlődést elősegítő közös rendelkezések, kódok és szabványok kialakításának nehézkessége. A földgázt, biogázt, metanolt és etanolt felhasználó, lehetőleg széndioxid-megkötéssel és -tárolással (CCS) kombinált átmeneti üzemanyagcella-technológiák előnyeinek maximalizálása, valamint a stratégiai piaci rések kihasználása integrált stratégiát igényelne.

A nagy versenytársak a kutatást és fejlesztést egyesítő, a termékek piacra vitelét célzó ambiciózus programokkal jelentkeznek. Ők határozzák meg a szabványokat, és a piacon később megjelenők kénytelenek azokat átvenni. A becslések szerint az EU öt évvel van lemaradva Japán és Észak-Amerika mögött az üzemanyagcellás járművek demonstrációja terén. Az USA és Japán az illető ágazatokkal szoros együttműködésben irányítja a programokat. Az USA Energiaügyi Minisztériuma kidolgozott egy hidrogénhasznosítási tervet („Hydrogen Posture Plan”), míg a japán Gazdasági, Kereskedelmi és Ipari Minisztérium az alapkutatást támogatja. Mind az USA-beli, mind a japán programok jól kidolgozott technológiavalidálási eljárásokat tartalmaznak; az EU szétaprózódott kutatási környezetében ezek nem léteznek.

Piaci hiányosság

Az összes K+F tudás végül sok szereplő között oszlik meg. Ahhoz, hogy a piac finanszírozza a tudás megszerzését, a fejlesztőknek lehetőséget kell látniuk a gazdasági megtérülésre. Az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia esetében ezt a piaci hiányosságot súlyosbítja a piacra jutás időtartamának hosszúsága, amely csökkenti a vállalkozások esélyét arra, hogy biztosítsák beruházásuk megtérülését. A tudás ilyen körülmények között való megszerzésének ösztönzése, valamint a szükséges hosszú távú tervezés és koordinálás támogatása közfinanszírozást igényel. A közös technológiai kezdeményezés által végzendő prenormatív kutatás azon hiányosság korrekciójának is tekinthető a közjavak piacán, amely a vállalkozások közötti, versenykörnyezetben végzett prenormatív munkában való együttműködés akadályát jelenti. A technológiai fejlődés megtorpanása adódhat valamely szereplő piaci dominanciájából is: jellemző piaci hiányosság ez ebben az ágazatban, ahol számos olyan hagyományos érdek létezik technológiai téren, amelyre nézve az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia fenyegetést jelent.

Szubszidiaritás

A szubszidiaritás elvét kell alkalmazni, mivel a javaslat nem tartozik az Európai Közösség kizárólagos hatáskörébe. A kihívás mértéke meghaladja a tagállamok bármelyikének lehetőségeit. Tekintettel a kifejlesztendő infrastruktúrák és technológiák jellegére, valamint a nagy forrásigényre, több sikerrel kecsegtet, ha a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs erőfeszítéseket az EU szintjén koordinálják. A javaslatnak a tagállamokat az Európai Kutatási Térség erősítésének szellemében a nemzeti kezdeményezések felkarolására és saját programjaik összefogással történő végrehajtására kell bátorítania.

Célkitűzések

Általános célkitűzés az integrált kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs erőfeszítések ösztönzése az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia területén, az alábbiak biztosítása érdekében:

- biztonságos energiaellátás;

- az energiatermelés új, környezetbarátabb formáinak kifejlesztése az üvegházhatást okozó gázkibocsátás és a légszennyezés visszaszorítására;

- energiahatékonyság és energiatakarékosság;

- fenntartható fejlődés és fenntartható közlekedés;

- az ágazat versenyképessége.

A konkrét célkitűzések a következők:

- Lehetővé kell tenni az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiák jelentős közhaszonnal járó piaci áttörését.

- Az EU-nak világviszonylatban vezető szerepre kell szert tennie az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiák terén.

- Kellő bizalmat kell teremteni az iparban, a köz- és magán befektetők, a döntéshozók és egyéb érdekeltek körében ahhoz, hogy csatlakozzanak egy hosszú távú programhoz.

- Mozgósítani kell további kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs befektetéseket.

- Ki kell építeni az Európai Kutatási Térséget a nemzeti és regionális szintű kutatással való szoros együttműködés révén és a szubszidiaritás elvének tiszteletben tartásával.

- Integrálni kell a kutatást, a technológiafejlesztést és a demonstrációt, törekedni kell a költségekkel, a teljesítménnyel és a tartóssággal kapcsolatos hosszú távú célok megvalósítására, és ki kell iktatni a technológiai szűk keresztmetszeteket.

- Ösztönözni kell az innovációt és új értékteremtési láncok kialakulását (kkv-k bevonásával is).

- Elő kell segíteni az iparban, az egyetemeken és kutatóközpontokban folyó alapkutatást.

- Ösztönözni kell az új tagállamok és a tagjelölt országok részvételét.

- Megfelelő társadalmi-technológiai-gazdasági kutatást kell végezni.

- Kutatást kell végezni a szabályozások és szabványok kidolgozása céljából a piacra lépés akadályainak felszámolása, valamint az együttes működtethetőség és az exportpiacok támogatása érdekében, miközben biztosítani kell a biztonságos működést, és nem szabad gátolni az innovációt.

- Megbízható tájékoztatást kell nyújtani a közvélemény számára a hidrogéntechnológiák biztonságosságáról, környezetre gyakorolt kedvező hatásáról, az alkalmazásukból eredő ellátási biztonságról, energiaköltség-csökkenésről és foglalkoztatásbővülésről.

Stratégiai opciók

Az az opció, amely szerint az EU részéről elmarad mindenfajta fellépés, vagyis európai szinten megszűnik és kizárólag nemzeti és regionális keretek között folytatódik a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységek támogatása, nem került mérlegelésre, tekintettel arra, hogy az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia terén végzett kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységet – amely szerves részét alkotja azon erőfeszítéseknek, amelyek a jövőbeli fenntartható energia- és közlekedési rendszerek kulcstechnológiáinak fejlesztését szolgálják – a hetedik keretprogram már tartalmazza.

További opciók:

A 169. cikkben meghatározott kormányközi kutatási program

Kormányközi programmal át lehetne hidalni a szétaprózódottságot, és ösztönözni lehetne a kutatók együttműködését. A Bizottság egyeztetett az érdekeltekkel a 169. cikk szerinti együttműködés lehetőségéről. A konzultációban részt vevők azonban a döntéshozatali eljárások lassúsága és a tagállamokat érintő éves költségvetési vonatkozások miatt nem ezt az opciót részesítették előnyben. További kifogásként merült fel, hogy a tagállamok beruházásaik „méltányos megtérülését” követelhetik, és az alulról szerveződő folyamat megnehezítené az ipar által irányított stratégia végrehajtását. A hosszú távú üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiai stratégia összeurópai megközelítést igényel, amelyre a fellépésnek ez a formája nem alkalmas. Az a tény, hogy a „kormányközi program” opció az ipart képviselő érdekeltek körében nem élvez támogatást, eleve kizárja, hogy a továbbiakban tekintetbe vegyük.

„Marad minden a régiben” opció: hetedik keretprogram, a technológiai platform által támogatott nemzeti és regionális erőfeszítések

Ezt az opciót a Közösség már húsz éve sikeresen alkalmazza. A keretprogramot az ipar és a kutatás ismeri és elfogadja, előnyei világosan kimutathatók. Hatékony, jól kézben tartott, célkitűzései egyértelműek, hatása tervezhető. Hagyományosan súlyt fektet a tudományos minőségre és az innovációra. Finanszírozási és részvételre vonatkozó szabályai kipróbáltak, ellenőrzöttek, műszaki felügyeleti és könyvvizsgálati módszerei kiérleltek. Eljárásai nyíltak és átláthatóak, szakértői értékelési koncepciója elismert. Ugyanakkor az erőfeszítések szétforgácsolódnak az egyes területek között, a koordináció akadozik. Az opció egyik változata szerint az összes, üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiával foglalkozó kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységet egyetlen igazgatóság vagy ügynökség irányítása alá kellene vonni. Ez esetben azonban az ipar elveszítené irányítói szerepét, nem lenne biztosítva az addicionalitás, és az EK nem osztozhatna az igazgatás költségein az iparral 50-50 %-os arányban.

Közös technológiai kezdeményezés a 171. cikk értelmében vett közös vállalkozás formájában

Mélyreható konzultációt követően az egyeztetések résztvevői ezt az opciót részesítették előnyben, noha vannak hátrányai is. Az ipar olyan fellépést preferál, amely stratégiailag kézben tartja a kutatástól a fejlesztésen és demonstráción át a piaci bevezetésig tartó folyamatot, továbbá amelynek előre meghatározott költségvetése lehetővé teszi a befektetések hosszú távra való tervezését. Mindez arra ösztönözné az ipart, hogy hosszabb futamidejű projektek keretében is együttműködjön alapkutatást folytató szervezetekkel. A kutatókkal és az EK-val való egyeztetés értelmében az ipar vezető szerepet vállalna a programprioritások meghatározásában. A közös vállalkozás – mint az Európai Közösségek költségvetési szabályainak elvén alapuló, köz- és magánszféra közötti partnerség – egyetlen jogi személyként fogná össze a rendelkezésre álló köz- és magánszférabeli eszközöket. A két alapító tag az EK és az Ipari Csoport volna, amelyek egyenlő arányban járulnának hozzá a költségvetéshez. Az EK hozzájárulását a hetedik keretprogram „energia”, „közlekedés”, „anyagok” és „környezetvédelem” témáira elkülönített eszközeiből lehetne rendelkezésre bocsátani.

A közös technológiai kezdeményezés keretében kísérleti kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs program kerülne megvalósításra. E program részét alkotná az üzemanyagcellák anyagminőségének javítása, egyéb komponensek fejlesztése, a környezeti hatásvizsgálat, a belsőégésű hidrogénmotorok integrációja, a hidrogéntároló rendszer és hálózat kifejlesztése, a hajtóművek integrációja és gyártásuk megtervezése, a megújuló hidrogénenergia kutatása, az elektrolízis, valamint a széndioxid-megkötő és -tároló rendszerrel való összekapcsolás. A Hidrogén és Üzemanyagcellák Technológiai Platform megvalósítási terve négy, az innovációt és a piaci bevezetést célzó, kiemelkedő fontosságú intézkedési területet nevez meg:

- üzemanyagcellák mielőbbi piaci bevezetése

- egyesített hő- és villamosenergia-termelő (CHP) üzemanyagcellák

- fenntartható hidrogénelőállítás és -ellátás

- hidrogénenergiával hajtott járművek és a hozzájuk kapcsolódó töltőállomások

Ezeket az intézkedéseket kiegészítené a technológiavalidálással, az életciklus-elemzéssel, a szabványok kidolgozását támogató prenormatív kutatással és az integrált műszaki, társadalmi és gazdasági vizsgálatokkal kapcsolatos átfogó program. Szoros együttműködést kellene kialakítani más kezdeményezésekkel, például az „Intelligens energia Európának” programmal, az Európai Beruházási Bank fejlődő országokkal kapcsolatos, fenntartható energiát és alacsony széndioxid-kibocsátással járó megoldásokat finanszírozó programjaival, az Európai Technológiai Intézettel, valamint a nemzeti és regionális szintű fellépésekkel.

Irányítás

A közös vállalkozás élén egy irányító testület, illetve egy ügyvezető igazgató állna, az utóbbi munkáját a programiroda segítené. Az irányító testületet az Ipari Csoport, illetve a Bizottság által delegált hat-hat tag alkotná. Egy későbbi időpontban lehetőség nyílna a kutatói társadalom képviseletére az irányító testület keretében. A programiroda lenne felelős a pályázati felhívásokat, a tudásmenedzsmentet és a képzést, a közvélemény tájékoztatását és a tevékenységekből fakadó eredmények terjesztését érintő ügyekért. A közös technológiai kezdeményezést egy, a tagállamok képviselőiből álló csoport és egy tudományos bizottság felügyelné, biztosítva a koordinációt a közös technológiai kezdeményezés és egyéb EK-intézkedések, valamint a nemzeti és regionális fellépések között. Az EK a közös vállalkozással kapcsolatos hozzájárulásainak felhasználását illetően vétójoggal rendelkezne.

Addicionalitás

A Hidrogén és Üzemanyagcellák Technológiai Platform 2006. októberi közgyűlésén negyvennyolc ágazati képviselő közös nyilatkozatot adott ki, amelyben készségüket fejezték ki arra, hogy az elkövetkezendő tíz év során 5 milliárd EUR értékben eszközölnek befektetést az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia területén. 2007. június 18-án kelt kötelezettségvállalási nyilatkozatukban az Ipari Csoport tagjai vállalták, hogy mindent megtesznek annak érdekében, hogy a hetedik keretprogram időtartama alatt legalább 3,2 milliárd EUR értékű, magánszférabeli befektetésre kerüljön sor. Összehasonlításképpen: a közös technológiai kezdeményezés nélkül ez az érték csupán 2,6 milliárd EUR lenne, vagyis az addicionalitásból fakadó értéktöbblet 600 millió EUR. Az ágazati érdekeltek körében végzett bizalmas jellegű felmérés szerint a közös technológiai kezdeményezés létrehozása esetében 2–5 évvel korábban bekövetkezne a piaci áttörés. A közös technológiai kezdeményezésnek köszönhetően továbbá egyfajta beáramoltató hatással lehet számolni a nemzeti, regionális és magánszférabeli befektetések terén, ami a multinacionális vállalatokat arra ösztönözné, hogy folytassák kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs erőfeszítéseiket az EU-ban és támogassák az EU-n belülre irányuló befektetéseket.

A hatások elemzése

Jelentős előny származna abból, ha a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs erőfeszítéseket sikerülne összefogni egyetlen közös, az intézkedések koherenciáját biztosító program keretében. A pályázati felhívásokat hozzá lehetne igazítani a fejlesztés egyes ágazatokra jellemző üteméhez, és a már sikeres kutatási projekteket tovább lehetne léptetni a soron következő – demonstrációs – fázisba. A demonstrációkat már a későbbi hasznosítás szempontjai szerint lehetne tervezni, az eredményeket pedig vissza lehetne csatolni a kutatáshoz. A nagy „világítótorony-projektek” esetében igénybe lehetne venni a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus keretében folyósított kölcsönöket. Az ágazati résztvevők számára természetesen az érdekek konfliktusát és az átláthatóság elvesztését okozhatja, ha választaniuk kell a piacon való megjelenést közvetlenül megelőző demonstrációs és a hosszú távú kutatási tevékenység finanszírozása között.

A lehetőségek összehasonlítása

Abból kell kiindulnunk, hogy bármely opció választása esetén közel hasonló összeg állna rendelkezésre a hetedik keretprogram eszközeiből. A döntő különbséget az jelenti, hogy a közös technológiai kezdeményezés költségvetését előre meghatároznák és a közös vállalkozás ellenőrzése alá helyeznék. A közös technológiai kezdeményezés létrehozásának választása egyértelmű jele lenne az üzemanyagcella- és hidrogéntechnológia kérdésének komolyan vétele iránti elkötelezettségnek, ami bizalmat keltene a kutatás és az ágazat képviselőiben, és bátorítaná a magánszférabeli befektetéseket.

A kutatás és az ipar számára az jelent vonzerőt, ha biztosítva látja a stabil finanszírozási rendszert, a kritikus tömeget és a többéves, célzott kutatási programot. Ezen kívül kizárólag a közös technológiai kezdeményezésben valósul meg a kétirányú tanulási folyamat: a felhasználásból eredő tudás visszacsatolódik a kutatáshoz, az új kutatást pedig rohamos gyorsasággal követi a demonstrációs fázis. Az addicionalitás jelentősen magasabb értékű pénzeszközök előteremtését tenné lehetővé. A következmény: gyorsabb fejlesztés, gyorsabb piacra jutás, alacsonyabb költségek. Az alapkutatástól a demonstrációig hatékony irányítás mellett folyna a munka. Az európai kutatási gócpontként működő közös technológiai kezdeményezés létrehozásának opciója a nemzetközi együttműködés lehetőségeit is bővítené. Azáltal, hogy az ágazat az igazgatási költségek felét fedezné, csökkennének az EK terhei.

A közös technológiai kezdeményezés opciójának választása a következő egyértelmű előnyökkel járna a hetedik keretprogram opciójával szemben:

- A piacra jutás időtartama 2–5 évvel lerövidülne. Nem lehet eléggé hangsúlyozni, mekkora előnyt jelent, ha valaki elsőként jut az új piacra: halmozott befektetésének mértéke kisebb lenne és hamarabb elérné a jövedelmezőségi küszöböt. Megerősödne a versenyben elfoglalt helye mindazon szereplőknek (ideértve a kkv-kat is), amelyek idejekorán piacra jutnak.

- A hosszú távú elkötelezettség és a világos költségvetés erősítik a bizalmat a köz- és magánbefektetők körében.

- Addicionalitás: A társfinanszírozási elv legalább 600 millió EUR-val nagyobb összeget fog mobilizálni, mint amekkora összeg a „minden marad a régiben” opció választása esetén rendelkezésre állna, hiszen így a magánforrásból származó kutatási befektetések összege csaknem két és félszer magasabb.

- Ennek megfelelően hamarabb megmutatkozna a nagyobb energiahatékonyság, a biztonságosabb energiaellátás, illetve gyorsabb ütemben csökkenne az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának és a környezetszennyezésnek a mértéke.

Nyomon követés és értékelés

A hatásvizsgálat megfelel a közösségi költségvetési rendelet végrehajtási szabályai 21. cikke (1) bekezdésének, amennyiben az FCH közös technológiai kezdeményezés előzetes költséghatékonysági, kockázati és nyomon követési értékelését adja.

A közös technológiai kezdeményezés előrehaladásának megfigyelésére, az EU versenyképességére és a kutatásra való kihatásának mérésére teljesítménymutatókat határoznak meg, amelyek segítségével meg lehet állapítani az addicionalitás mértékét a közös technológiai kezdeményezés létrehozását megelőző évekhez képest. A Bizottság végrehajtásról szóló éves beszámolót készít a Tanácsnak a tevékenységek előrehaladásáról és a pénzügyi helyzetről. A közös technológiai kezdeményezés és egyéb fellépések koordinációja, valamint az információcsere érdekében nyílt szakmai értékelési konferenciákat lehetne tartani. Az ügyvezető igazgató felügyeli a köz- és magánszférából származó pénzeszközöket, és intézkedéseket foganatosít az 50-50%-os hozzájárulási arány fenntartására.

A közös technológiai kezdeményezés futamidejének felénél független szakértők értékelik az addigi előrehaladást, javaslatot tesznek a szükséges kiigazításokra, és – ha szükséges – felvázolják a kilépési stratégiát. Az értékelés következtetéseit a Bizottság közli a Tanáccsal. 2017 végén a Bizottság záróértékelést végez, amelynek eredményeit bemutatja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.