[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 1.2.2006

SEC(2006) 109 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Észtország aktualizált, a 2005–2009. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Háttér

Az 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktumot 2005-ben módosították először. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.

A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak ((aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Észtország 2004 májusában nyújtott be első ízben konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2004. július 5-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.

A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.

Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Észtország nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.

Értékelés

1. Észtország konvergenciaprogramjának legutóbbi, a 2005–2009. közötti időszakra vonatkozó aktualizálását 2005. december 1-jén nyújtották be[3]. Az aktualizált program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[4].

2. Az 1990-es évek közepén végrehajtott merész reformok és stabilizációs erőfeszítések kezdeti sikereit megtörve az 1998-as orosz válság miatt átmeneti hanyatlásra került sor Észtországban és 1999-ben lelassult a növekedés. A pénzügyi és vállalati szektor átfogó szerkezeti reformjainak köszönhetően – amelyek javították a gazdaság piaci erőkhöz való alkalmazkodási képességét és nemzetközi nyitottságát – a növekedés 2000-től kezdődően ismét lendületbe jött. Az éves reál-GDP növekedés átlagosan 6 % volt az elmúlt évtized során, amely jóval meghaladja az EU 1,7 %-nak megfelelő átlagát. A magas külső hiány, amely 2004-ben a GDP 10,5 %-a volt, jelentős makrogazdasági egyensúlytalanságot jelent.

3. A reál-GDP növekedés az aktualizálás szerint 2005-ben 6,5 %, 2006-ban 6,6 %, majd a 2007–2009. közötti programidőszak fennmaradó részében 6,3 % körül állapodik meg. A Bizottság szolgálatai által végzett értékeléshez képest (ideértve a 2005. őszi előrejelzést is) az aktualizálás alapját képező makrogazdasági forgatókönyv összességében határozottan óvatos. A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a potenciális GDP növekedés viszonylag magas marad, de középtávon kissé csökkenő tendenciát mutat majd. Emiatt a reál-GDP növekedésre vonatkozó óvatos előrejelzés negatív kibocsátási rést eredményez a programidőszak során, míg a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése 2005. és 2006. vonatkozásában pozitív kibocsátási réssel, 2007. vonatkozásában pedig csak kis szabad gazdasági kapacitással számol. Várhatóan továbbra is erősen javul a foglalkoztatottság az elkövetkezendő években. Az infláció az előrejelzések szerint a 2005-ös 3,5 %-ról 2006-ra és 2007-re 2,6 %-ra csökken, 2008-ban és 2009-ben pedig 2,7 % lesz. A csatlakozással kapcsolatos bázishatásoknak és a magas energiaáraknak köszönhetően a HICP tényleges növekedése 2005-ben 4,1 % volt, emiatt az előrejelzés viszonylag optimistának tűnik 2006. vonatkozásában, 2007 esetében pedig összhangban van a bizottsági előrejelzéssel. A külső hiány a becslések szerint a 2003-as 13,4 %-ról 2005-re a GDP 9 %-ára csökkent. Az észt gazdaság ezen jelentős egyensúlytalanságának felszámolását elősegítette az államháztartás rendszeres többlete, amelynek további egyensúlytalanság-kiegyenlítő hatására a program szerint nemigen lehet majd számítani az elkövetkezendő években. Észtország 2005-ben végig megőrizte az ERM II-őn belüli teljes árfolyamstabilitást, az árfolyam-mechanizmus keretében pedig egyoldalúan kötelezettséget vállalt egy valutatanács működtetésére. A pénzpiaci és a bankhitelkamatlábak 2005. során alacsonyak és stabilak maradtak, ami Észtország monetáris keretének hitelességét tükrözi.

4. 2005. február 17-i véleményében a Tanács jóváhagyta azt a költségvetési stratégiát, amelyet a konvergenciaprogram 2004–2008. közötti időszakot felölelő megelőző aktualizálásában mutattak be. Ami a 2005-ös költségvetés-végrehajtást illeti, az államháztartási többlet a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseinek becslése szerint 2005-ben a GDP 1,1 %-ával egyenlő, míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálásában egyensúlyban levő költségvetést tűzték ki célul. A magas növekedésnek és az adóbeszedés javulásának köszönhetően a 2005. évi tényleges többlet sokkal jobban, a GDP 2½ % körül alakult.

5. Az észt költségvetési keret fenntartható magas növekedés és emelkedő foglalkoztatottság mellett a rendezett államháztartás fenntartására irányul. A keret emiatt az államháztartás vonatkozásában egyensúlyban levő államháztartást, a központi kormányzati kiadások vonatkozásában pedig nominális kiadási plafonokat ír elő. A program 2007-től kezdve egyensúlyban levő államháztartást tervez, amely 2005-ben a GDP 0,3 %-a, 2006-ban pedig 0,1 %-a. A 2005-re és 2006-ra tervezett államháztartási többlet kicsit magasabb a megelőző aktualizálásban tervezett értékekhez képest, de csak részben veszi figyelembe a vártnál jobb 2005-ös eredményeket. A kiadási és a bevételi hányad az előrejelzések szerint egyaránt fokozatosan csökkenni fog a programidőszakban. A megelőző programhoz képest a 2005. decemberi aktualizálás jelentősen kedvezőbb makrogazdasági szcenárió mellett nagyjából megerősíti a tervezett – éves szinten kiegyensúlyozott költségvetést célzó – költségvetési stratégiát.

6. A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a strukturális egyenleg (többlet) – amely 2005-ben a GDP kb. 0,5 %-nak felel meg – az előrejelzések szerint fokozatosan csökkenni fog a következő négy évben és 2009-re egyensúlyi helyzet alakul ki. A Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint az aktualizálás a költségvetési egyenlegre nézve középtávú célkitűzést azonosít, amely ebben az esetben egyensúlyban lévő strukturális (azaz a ciklikus hatásoktól megtisztított, valamint az egyszeri és átmeneti intézkedéseket figyelmen kívül hagyó) egyenleget jelent. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 2 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. Ami a megfelelőséget illeti, a program középtávú célkitűzése a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és ez a célkitűzés ambiciózusabb attól az értéktől, amelyet az adóssághányad illetve a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátás-növekedés implikál.

7. A költségvetés még a 2005-ös éven túl is jelentősen jobban alakulhat a programban előrejelzettnél. A 2006–2009. közötti időszak gazdasági előrejelzései határozottan óvatosak. Sőt, mivel Észtországban a múltban rendre határozottan túlteljesítették a költségvetési célokat, fennáll a lehetősége annak, hogy a jövőben is ez történik.

8. Figyelembe véve ezt a kockázatértékelést, a program költségvetési irányvonala elegendőnek tűnik a program középtávú célkitűzésének programidőszakban való eléréséhez. Mivel a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket, annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett a programidőszakban ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Azonban ha 2006-ra a GDP 0,1 %-át meg nem haladó költségvetési többletet tűznek ki célul és ugyanakkor figyelembe vesszük annak valószínűségét, hogy az eredmények 2005-ben az előrejelzettnél jobban alakulnak, fennáll annak a kockázata, hogy gazdaságilag kedvező időszakban prociklikus politikát folytatnak.

9. Észtország bruttó adóssághányada az EU-ban a legalacsonyabb, jóval a Szerződésben meghatározott referenciaérték alatt van. Az aktualizálás szerint az adóssághányad a programidőszak egésze során tovább csökken (2009 végére a GDP-nek csak 2,8 %-át fogja kitenni), ami összhangban van a Bizottság szolgálatainak 2005–2007-re vonatkozó előrejelzéseivel.

10. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Észtország kismértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. A bruttó adósság jelenleg nagyon alacsony szintje az előrejelzések szerint az előrejelzési időszak során végig a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. A költségvetés-politika középpontjába a fenntarthatóság kérdését helyező észt stratégia – ideértve a nyugdíjrendszer eszköz-felhalmozódással járó reformját is – elősegíti az államháztartás kedvező alakulását. A jelenlegi költségvetési többlet hozzájárul a népességelöregedés költségvetési kihatásainak ellensúlyozásához, az egyensúlyban lévő költségvetés fenntartására irányuló középtávú költségvetési terv pedig konzisztens azzal, hogy az államháztartás fenntarthatóságát csak alacsony kockázatok övezik.

11. Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A 2005. évi jelentős államháztartási többlet hozzájárult ahhoz, hogy a fizetési mérleg hiánya jelentős mértékben – a GDP 10 %-a alá – csökkent. Az óvatos költségvetési politika a programidőszakra vonatkozó észt gazdaságpolitika központi elemeként került meghatározásra, különösen azért, hogy segíteni lehessen a külső hiány további – fenntartható szintre való – csökkenését. Az aktualizálás olyan intézkedéseket is tartalmaz, amelyek az erőforrások növekedés- és foglalkoztatás-orientált felosztásának előmozdítására irányulnak, elsősorban a közszektor gazdasági méretének csökkentésén, valamint az adóterheknek a közvetlen adóztatástól a közvetett adózás irányába való eltolásán keresztül.

12. Észtország 2005. október 15-én benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartásra jelentős hatásokat gyakorló – kihívásokat azonosítja: i. az államháztartás fenntarthatósága; ii. növekedést és foglalkoztatást szolgáló költségvetési politika és iii. stabil makrogazdasági környezet biztosítása. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései teljes mértékben figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásait. A konvergenciaprogram államháztartás területén tervezett intézkedései összhangban vannak a nemzeti reformprogramban tervezett intézkedésekkel. A konvergenciaprogram körvonalazza azokat az intézkedéseket, amelyeknek célja a 2002-es nyugdíjreform befejezése, a munka adóterheinek csökkentésével párhuzamosan a fogyasztási és környezeti adók növelése valamint a költségvetési erőforrások szisztematikus átcsoportosítása a beruházások, a K+F ösztönzése és a szakképzés felé. A konvergenciaprogram ezeket az intézkedéseket kiegészíti az államháztartás intézményi keretének változtatásaival: kialakításra kerül egy, a szakminisztériumokat összekapcsoló informatizált költségvetési rendszer, amelyen keresztül a pénzügyminisztérium ellenőrzést gyakorolhat a szakminisztériumok felett, tovább formalizálják a stratégiai tervezés folyamatát és új jogszabályokat készítenek elő az önkormányzatok pénzügyi gazdálkodásának javítására.

A költségvetési egyenleg összességében stabil, a költségvetési stratégia jó példája a Paktummal összhangban folytatott költségvetési politikának. Tekintettel azonban a fenti értékelésre, valamint arra, hogy a költségvetés 2005-ben valószínűleg sokkal jobban alakult a programban becsülthöz képest, Észtország számára helyénvaló lenne 2006-ban és az azt követő években nagyobb költségvetési többletre törekedni, hogy tovább lehessen segíteni a külső egyensúlytalanság kiigazítását.

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Észtország aktualizált, a 2005–2009. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

13. Az 1990-es évek közepén végrehajtott merész reformok és stabilizációs erőfeszítések kezdeti sikereit megtörve az 1998-as orosz válság miatt átmeneti hanyatlásra került sor Észtországban és 1999-ben lelassult a növekedés. A pénzügyi és vállalati szektor átfogó szerkezeti reformjainak köszönhetően – amelyek javították a gazdaság piaci erőkhöz való alkalmazkodási képességét és nemzetközi nyitottságát – a növekedés 2000-től kezdődően ismét lendületbe jött. Az éves reál-GDP növekedés átlagosan 6 % volt az elmúlt évtized során, amely jóval meghaladja az EU 1,7 %-nak megfelelő átlagát. A magas külső hiány, amely 2004-ben a GDP 10,5 %-a volt, jelentős makrogazdasági egyensúlytalanságot jelent. A költségvetés alakulását összességében óvatos költségvetési megközelítés jellemezte, amely egészséges költségvetési többletet eredményezett.

14. 2005. február 17-i véleményében a Tanács jóváhagyta azt a költségvetési stratégiát, amelyet a konvergenciaprogram 2004–2008. közötti időszakot felölelő megelőző aktualizálásában mutattak be. Ami a 2005-ös költségvetés-végrehajtást illeti, az államháztartási többlet a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseinek becslése szerint 2005-ben a GDP 1,1 %-ával egyenlő, míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálásában egyensúlyban levő költségvetést tűzték ki célul. A magas növekedésnek és az adóbeszedés javulásának köszönhetően a 2005. évi tényleges többlet sokkal jobban, a GDP 2½ % körül alakult.

15. [2006. február 14]-én a Tanács megvizsgálta Észtországnak a 2005–2009. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. Az aktualizált program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[6].

16. A program alapját képező makrogazdasági forgatókönyv úgy tervezi, hogy a reál-GDP a 2005-ös 6,5 %-ról 2006-ra 6,6 %-ra nő, majd a programidőszak fennmaradó részében 6,3 % körül állapodik meg. Ez a forgatókönyv a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy határozottan óvatos növekedési feltételezésekre épül. A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a potenciális GDP növekedés viszonylag magas marad, de középtávon kissé csökkenő tendenciát mutat majd. Emiatt a reál-GDP növekedésre vonatkozó óvatos előrejelzés negatív kibocsátási rést eredményez a programidőszak során, míg a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése 2005. és 2006. vonatkozásában pozitív kibocsátási réssel számol. A program rövid távú inflációs előrejelzései szintén alacsonynak tűnnek.

17. Az észt középtávú költségvetési keret fenntartható magas növekedés és emelkedő foglalkoztatottság mellett a rendezett államháztartás fenntartására irányul. A program 2007-től kezdve egyensúlyban maradó államháztartást tervez, amely 2005-ben a GDP 0,3 %-a, 2006-ban pedig annak 0,1 %-a. Az elsődleges egyenleg ezt csak jelentéktelen mértékben haladja meg amiatt, hogy a kamatterhek elhanyagolhatóak. A 2005-re és 2006-ra tervezett államháztartási többlet kicsit magasabb a megelőző aktualizálásban tervezett értékekhez képest, de csak részben veszi figyelembe a vártnál jobb 2005-ös eredményeket (az élénk növekedésnek és az adóbeszedés javulásának köszönhetően a GDP 2½ %-ának megfelelő többlet). A kiadási és a bevételi hányad az előrejelzések szerint egyaránt fokozatosan csökkenni fog a programidőszakban. A megelőző programaktualizáláshoz képest a 2005. decemberi aktualizálás jelentősen kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv mellett nagyjából megerősíti a tervezett – éves szinten kiegyensúlyozott költségvetést célzó – költségvetési stratégiát.

18. A közösen megállapított módszertan használatával számított strukturális többlet (a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után) a tervek szerint évente átlagosan a GDP 0,1 %-ával csökken. A program a költségvetési egyenlegre nézve egyensúlyban lévő strukturális egyenlegnek megfelelő középtávú célkitűzést azonosít, és a programidőszak során olyan strukturális egyenleget kíván fenntartani, amely megfelel a program középtávú célkitűzésének. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 2 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. Ami a megfelelőséget illeti, a program középtávú célkitűzése a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és ez a célkitűzés ambiciózusabb attól az értéktől, amelyet az adóssághányad illetve a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátás-növekedés implikál.

19. A költségvetés még a 2005-ös éven túl is jelentősen jobban alakulhat a programban előrejelzettnél. A 2006–2009. közötti időszak gazdasági előrejelzései határozottan óvatosak. Sőt, mivel Észtországban a múltban rendre határozottan túlteljesítették a költségvetési célokat, fennáll a lehetősége annak, hogy a jövőben is ez történik.

20. E kockázatértékelés fényében a költségvetési stratégia megfelelőnek tűnik olyan strukturális költségvetési egyenleg eléréséhez a programidőszak során, amely a Paktum értelmében megfelelőnek tekinthető. A program költségvetési irányvonala ezen kívül elég széles biztonsági sávot biztosít ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket a programidőszak során. Azonban, ha 2006-ra a GDP 0,1 %-át meg nem haladó költségvetési többletet tűznek ki célul és ugyanakkor figyelembe vesszük annak valószínűségét, hogy az eredmények 2005-ben az előrejelzettnél jobban alakulnak, fennáll annak a kockázata, hogy gazdaságilag kedvező időszakban prociklikus politikát folytatnak.

21. Az adóssághányad 2005 végén a becslések szerint a GDP 4,6 %-a, amely jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt van és amely az EU-ban a legalacsonyabb érték. A program előrejelzése szerint az adóssághányad 1,8 százalékponttal csökken a programidőszak során.

22. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Észtország kismértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. A bruttó adósság jelenleg nagyon alacsony szintje az előrejelzések szerint az előrejelzési időszak során végig a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. A költségvetés-politika középpontjába a fenntarthatóság kérdését helyező észt stratégia – ideértve a nyugdíjrendszer eszköz-felhalmozódással járó reformját is – elősegíti az államháztartás kedvező alakulását. A jelenlegi költségvetési többlet hozzájárul a népességelöregedés költségvetési kihatásainak ellensúlyozásához, az egyensúlyban lévő költségvetés fenntartására irányuló középtávú költségvetési terv pedig konzisztens azzal, hogy az államháztartás fenntarthatóságát csak alacsony kockázatok övezik.

23. Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A 2005. évi jelentős államháztartási többlet hozzájárult ahhoz, hogy a fizetési mérleg hiánya jelentős mértékben – a GDP 10 %-a alá – csökkent. Az óvatos költségvetési politika a programidőszakra vonatkozó észt gazdaságpolitika központi elemeként került meghatározásra, különösen azért, hogy segíteni lehessen a külső hiány további – fenntartható szintre való – csökkenését. Az aktualizálás olyan intézkedéseket is tartalmaz, amelyek az erőforrások növekedés- és foglalkoztatás-orientált felosztásának előmozdítására irányulnak, elsősorban a közszektor gazdasági méretének csökkentésén, valamint az adóterheknek a közvetlen adóztatástól a közvetett adózás irányába való eltolásán keresztül.

24. Észtország 2005. október 15-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: i. az államháztartás fenntarthatósága; ii. növekedést és foglalkoztatást szolgáló költségvetési politika és iii. stabil makrogazdasági környezet biztosítása. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései teljes mértékben figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásait. A konvergenciaprogram államháztartás területén tervezett intézkedései összhangban vannak a nemzeti reformprogramban tervezett intézkedésekkel. A konvergenciaprogram körvonalazza azokat az intézkedéseket, amelyeknek célja a 2002-es nyugdíjreform befejezése, a munka adóterheinek csökkentésével párhuzamosan a fogyasztási és környezeti adók növelése valamint a költségvetési erőforrások szisztematikus átcsoportosítása a beruházások, a K+F ösztönzése és a szakképzés felé. A konvergenciaprogram ezeket az intézkedéseket kiegészíti az államháztartás intézményi keretének változtatásaival: kialakításra kerül egy, a szakminisztériumokat összekapcsoló informatizált költségvetési rendszer, amelyen keresztül a pénzügyminisztérium ellenőrzést gyakorolhat a szakminisztériumok felett, tovább formalizálják a stratégiai tervezés folyamatát és új jogszabályokat vezetnek be az önkormányzatok pénzügyi gazdálkodásának javítására.

A fenti értékelésre tekintettel a Tanács megállapítja, hogy a költségvetési egyenleg összességében stabil, a költségvetési stratégia jó példája a Paktummal összhangban folytatott költségvetési politikának. Tekintettel azonban arra, hogy a költségvetés 2005-ben valószínűleg jelentősen jobban alakult a programban becsülthöz képest, a Tanács megállapítja, hogy Észtország számára helyénvaló lenne 2006-ban és az azt követő években nagyobb költségvetési többletre törekedni, hogy tovább lehessen segíteni a külső egyensúlytalanság kiigazítását.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál GDP (%-os változás) | CP 2005. dec. | 7,8 | 6,5 | 6,6 | 6,3 | 6,3 | 6,3 |

COM 2005. nov. | 7,8 | 8,4 | 7,2 | 7,4 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. nov. | 5,6 | 5,9 | 6,0 | 6,0 | 6,0 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | CP 2005. dec. | 3,0 | 3,5 | 2,6 | 2,6 | 2,7 | 2,7 |

COM 2005. nov. | 3,0 | 4,1 | 3,3 | 2,6 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. dec.1 | 3,3 | 3,2 | 2,5 | 2,8 | 2,8 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | CP 2005. dec.2 | 0,1 | -0,4 | -0,6 | -0,7 | -0,5 | -0,1 |

COM 2005. nov.3 | -0,2 | 0,5 | 0,1 | -0,1 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. dec.2 | -0,9 | -1,3 | -1,7 | -1,2 | -1,0 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | CP 2005. dec. | 1,7 | 0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |

COM 2005. nov. | 1,7 | 1,1 | 0,6 | 0,4 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. dec. | 1,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | CP 2005. dec. | 1,9 | 0,5 | 0,3 | 0,2 | 0,1 | 0,1 |

COM 2005. nov. | 1,9 | 1,3 | 0,8 | 0,5 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. dec. | 1,3 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,1 | nincs adat |

Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg = Strukturális egyenleg4 (a GDP %-ában) | CP 2005. dec. | 1,7 | 0,4 | 0,3 | 0,2 | 0,1 | 0,0 |

COM 2005. nov. | 1,8 | 1,0 | 0,6 | 0,4 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. dec. | nincsadat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | CP 2005. dec. | 5,4 | 4,6 | 4,4 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |

COM 2005. nov. | 5,5 | 5,1 | 4,0 | 3,1 | nincs adat | nincs adat |

CP 2004. dec. | 4,8 | 4,6 | 4,3 | 3,1 | 2,9 | nincs adat |

Megjegyzések: 1 A konvergenciaprogram 2004 decemberi aktualizálásában a nemzeti meghatározás szerinti CPI szerepel, nem pedig a HICP. Az ebből fakadó különbségek elhanyagolhatók. 2 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 3 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 7,2 %, 7,1 %, 6,7 % és 6,5 %). 4 Mivel a programban nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések, a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg megegyezik a strukturális egyenleggel. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által 2005. október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.

[3] A program angol nyelvű fordítását 2006. január 2-án nyújtották be.

[4] A program biztosítja az új magatartási kódexben előírt valamennyi kötelező és opcionális adatot.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] A program biztosítja az új magatartási kódexben előírt valamennyi kötelező és opcionális adatot.