HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 10.6.2009 
SEC(2009) 703 
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE  
AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁC SNAK, AZ EURÓPA I GAZDASÁGI ÉS 
SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
 
a balti tengeri régióra vonatkozó európai uniós stratégiáról 
  
A hatásvizsgálat összefoglalása  
   
{COM(2009) 248 végleges} 
{SEC(2009) 702} 
HU 2   HU Bevezetés 
Az Európai Tanács 2007. december 14-i elnökség i következtetéseiben ez állt: „Az integrált 
tengerpolitika sérelme nélkül, az Európai Tanács felkéri a Bizottságot, hogy legkés őbb 2009 
júniusáig terjesszen el ő uniós stratégiát a balti-tengeri  régióra vonatkozóan. E stratégia 
feladata többek között az lenne, hogy segítsen választ adni a Balti- tengerrel kapcsolatos 
sürgető környezetvédelmi kihívásokra.” E tanácsi köve tkeztetésekben fogadták el az integrált 
uniós tengerpolitikát is hangs úlyozva, hogy annak „különös figyelm et kell fordítania az olyan 
tagállamok és egyes tengeri térségek – pé ldául szigetek, szigetcsoportok és legküls ő régiók – 
eltérő sajátosságaira, amelyek esetében fokozott együttm űködésre van szükség, továbbá 
tekintettel kell lennie a nemzetközi dimenzióra.”  Az EU a balti-tengeri régióra vonatkozó 
stratégiája ezért a tengeri me dence szintjén megvalósuló in tegrált tengerstratégia els ő példája.  
A stratégia földrajzilag a Balti-tenger körül i makrorégiót fedi le . Összességében nyolc 
tagállamot érint (Svédország, Finnország, Észt ország, Lettország, Litvánia, Lengyelország, 
Németország és Dánia). Három EU-n kívü li ország – Oroszország, Norvégia és 
Fehéroroszország – ugyancsak érdekelt lehet a stratégiában. A balti-ten geri régió harmadik 
országaival való küls ő együttműködéshez az Északi Dimenzió szolgáltat alapot.  
A balti-tengeri régió gazdasági, környezetvédelmi és kulturális szempontból egyaránt igen 
heterogén terület, bár tagjai számos közös er őforrásból merítenek és jelent ős közöttük a 
kölcsönös függ őség. Vagyis a valamely területen hozott intézkedések igen gyorsan 
kihathatnak a régió más ré szeire, vagy egészére.  
• A régióban azonosított környezeti kihívások az eu trofizáció, a tengeri biodiverzitás, a 
veszélyes anyagok, a hajókból származó szennyezés és az éghajlatváltozás. Viszonylag szilárd egyetértés van a balti-tengeri régióba n arról, hogy a Balti-te nger sajátos problémáit 
a HELCOM révén kell kezelni. A HELCOM-nak  azonban nemigen van kapacitása az 
intézkedések végrehajtására és betartatás ára. Ezen felül sok, a környezet állapotát 
befolyásoló ágazat – mint a halászati, a mez őgazdasági, az ipari és a tengeri ágazat – 
érdekei nincsenek bevonva. Nem valószín ű, hogy ezt a környezeti problémák integráltabb 
megközelítése, illetve a HELCOM intézk edéseinek végrehajtása iránti er ősebb politikai 
elkötelezettség nélkül meg lehetne oldani. 
• A jóléttel kapcsolatos kihívások a bels ő piachoz és a szomszédos országokkal való 
kereskedelemhez, az innovációhoz, a vállalkozói készséghez, a kkv-khez, a 
humánerőforrásokhoz, a mez őgazdasághoz, az erd őgazdálkodáshoz és a halászathoz 
kötődnek. Az egységes piaccal, az  innovációval és a munkaer őpiacokkal kapcsolatos 
kihívások megoldására létesült, határokon átn yúló struktúrák kevésb é kialakultak, mint 
máshol. Ez részben a nemzeti és az uniós sz intnek a problémák megoldásában betöltött 
fontos szerepét tükrözi. Számos kérdéssel kapcsolatban azonban az érdekelt felekben er ős 
a késztetés a kapcsolatok meger ősítésére régió-szerte, els ősorban a kelet és nyugat közötti 
gazdasági teljes ítménybeli jelent ős különbségek kezelése terén. Érvek szólnak amellett, 
hogy az uniós politikák, mint pl. a bels ő piaci politika végrehajtásának szintjén fokozzák 
az együttm űködést. 
• Az elérhet őséggel és vonzer ővel kapcsolatos kihívások a következ őkhöz köt ődnek: 
energiabiztonság, az ener giapiac integrációja és  energiahatékonyság, bels ő és küls ő 
közlekedési kapcsolatok, vonzer ő a polgárok és a turisták számára. Az energia- és 
közlekedési hálózatok esetében, bár a prioritások megállapításá ra stratégiai keretek vannak 
érvényben, hiányzik a politikai akarat a nnak biztosításához, hogy a nemzeti döntések 
HU 3   HU megfeleljenek a közös érdekeknek, hiányzik továbbá a végrehajtás szintjén a koordináció 
valamint a nemzeti és az uniós források összehangolása. 
• Biztonsági kihívásként a határokon átnyúló b űnözést, a tengeri bizt onságot és a súlyos 
tengeri és szárazföldi veszélyhelyzeteket azonosították. E területen számos nemzeti, 
regionális és uniós szint ű kezdeményezés született. Ez azonban egyes területeken ágazati 
és földrajzi széttöredezettséghez vezet. A HELCOM felel ős egyes, a súlyos tengeri 
balesetekhez kapcsolódó kérdésekért. 
A régió kulcsproblémája nem a meglév ő kezdeményezések vagy irányítási struktúrák hiánya. 
Sokkal inkább az, hogy az igen fragmentált meglév ő irányítási struktúrák nem képesek 
megfelelően szilárd kereteket biztosítani, amelyben a balti-tengeri régió prioritási kérdéseit 
integrált módon kezelni lehetne, megoldva e gyben az egyes ágazat ok közötti esetleges 
érdekellentétek és átfedések okozta konfliktusoka t. Ezért a kollektív fe llépésnek olyan keretet 
kell biztosítania, amelyben az érdekelt felek el őreléphetnek a régió teljes gazdasági, 
környezeti és társadalmi potenciáljának  kiaknázásához szükséges intézkedések 
meghozatalában. 
A balti-tengeri stratégia javaslatában nem szerep el közösségi jogalkotás . A stratégia kizárólag 
a meglév ő uniós jogszabályokra épít, és a tagálla mok önkéntes vállalásaira vonatkozik. A 
stratégiát és a cselek vési tervet a tagállamok és az érin tett harmadik országok felkérésére 
alkották.  
A stratégia általános célja  ennélfogva a régió el őtt álló makroregionális kihívások 
megválaszolása annak érdekében, hogy er ősödjön a régió kapacitása a társadalmi-gazdasági 
és környezeti potenciál kihasználására; ezáltal környezeti szempontból fenntarthatóbb, 
gazdaságilag virágzó, könnyebben elérhet ő és vonzóbb térséggé vá lhat, amely polgárai 
számára fokozott biztonságot garantál.  
A konkrét célkit űzés egy keret kialakítása az egyedi ki hívások számára és az irányítási 
struktúrák hiányosságainak orvoslása anna k biztosítása érdeké ben, hogy a kihívások 
megválaszolására létrehozott stratégiai fellépése k sorát (cselekvési terv formájában) a lehet ő 
leghatékonyabb, leghatásosabb és legkoherensebb módon hajtják vé gre. Ennek teljesítéséhez 
három célkit űzést kell elérni: jobb koordináci ó és összehangoltság; meger ősített intézményi 
kapacitás a fellépések végrehajtásának biztosítá sára; jobb nyilvánosság és elszámoltathatóság. 
A stratégiai kihívásokra való válaszad ási kapacitás javítására több lehet őség kínálkozik. Az 
érdekelt felek azonban a nyilvános konz ultáció során jelezték, hogy a meglév ő irányítási 
struktúrákat meg kell őrizni. További négy lehet őséget vizsgáltak meg: 
1. Nincs további uniós fellépés  az országok és régiók közötti együttm űködés 
serkentésére. 
2. Nincs új struktúra : A jelenlegi helyzethez képest a változás abban állna, hogy 
stratégiát és cselekvési terv et hoznának létre, de a meglév ő struktúrák keretén belül. 
3. Egy meglév ő intézmény igénybevétele:  Ez az alternatíva e gy kormányközi testület 
megerősítését vonná maga után, amely döntéseket  hozna és koordinálná a cselekvési 
terv végrehajtását. Az egyetlen, kell őképpen ágazatközi és valamennyi érintett 
tagállamot kormányzati szinten magában foglaló szervezet a Balti-tengeri Államok Tanácsa (CBSS). 
HU 4   HU 4. Közösségi megközelítés, Általános Ügyek Tanácsa és Bizottság:  E lehetőség szerint a 
stratégiát a rendes közösségi megközelít éssel összhangban irányítanák és hajtanák 
végre: ebben a politikai felel ősség a rendszerint az Általános Ügyek formációban 
ülésező miniszterek tanácsáé, a koordináció, monitoring és jelentéstétel pedig a 
Bizottság hatásköre. 
Az alábbi táblázat összefoglalja valamennyi lehet őség előnyeit és hátrányait annak alapján, 
hogy mennyiben lehet álta luk elérni a kit űzött célokat. 
1. táblázat: Az irányítási altern atívák hatékonyságának értékelése  
Irányítási alternatíva  
Nincs új struktúra  Meglévő intézmény 
igénybevétele  Közösségi megközelítés  Irányítási kihívás  
A stratégiát és a cselekvési tervet a tagállam hajtja 
végre A stratégiát és a cselekvési tervet 
a meglév ő kormányközi 
szervezet hajtja végre  Általános Ügyek Tanácsa 
(politika); Bizottság (koordináció 
és monitoring)  
1. konkrét célkit űzés: meger ősített intézményi kapacitás a fellépé sek végrehajtásának biztosítására  
gyenge, 
konszenzusos 
döntéshozatal  Nincs javulás  Az uniós tagság hiánya gyengíti 
a döntéshozatalt  Javulás a törvényes, magas szintű döntéshozatali 
mechanizmus révén 
A végrehajtás betartatására való 
képesség hiánya Nincs javulás  Nincs javulás, a kormányközi 
szervezetnek nincs betartatási 
hatásköre  A tagállamok egymásra 
gyakorolt nyomás csak a 
végrehajtási mechanizmusban 
van jelen, az el őrehaladást az 
elfogadott cselekvési tervvel 
összevetve mérik  
A határozatok 
végrehajtási 
hatáskörének 
hiánya  A végrehajtás megvalósulhat, azonban 
nincs javulás a 
koordináció terén Nincs javulás, a CBSS-nek nincs 
végrehajtási jogköre  A magas szint ű részvétel növeli a 
végrehajtás valószín űségét 
2. konkrét célkit űzés: jobb koordináció és koherencia  
Az erőfeszítések 
párhuzamossága  Nincs javulás a koordináció jelenlegi 
megközelítései terén Van javulás, bár nem 
egyértelm ű, hogyan koordinálná 
a szervezet a többi szervezetet, 
beleértve az azonos szint ű 
képviseletet  Magasabb szint ű koordináció, a 
felelősségi körök tisztázása a 
cselekvési tervben  
A szabályozás széttagoltsága Van javulás, mivel a tagállamoknak ugyanazt a 
stratégiát kell követniük Nincs mandátum az uniós 
cselekvési terv integrált 
megközelítéséhez  Magasabb szint ű koordináció, az 
integrált megközelítés tisztázása 
a cselekvési tervben  
A szervezet sz űk 
hatókörén kívül 
nincs mandátum a 
jelentős hatású 
döntések 
meghozatalára  Nincs javulás  A kollektív fellépés végrehajtásának általános 
felelőssége a szervezetre hrul: 
ehhez azonban a nnak jellegét 
meg kell változtatni. Magasabb szint ű koordináció  
A felelősségi körök 
nem tisztázottak  Javulás: A tagállamok felelőssek, azonban nincs 
koordinációs struktúra Nincs javulás – nincs hatáskör 
más szervezetekben változás 
előidézésére  A szerepek meghatározása a 
cselekvési tervben  
3. konkrét célkit űzés: jobb láthatóság és elszámoltathatóság  
Alacsony szint ű 
elszámoltathatóság  Nincs javulás  Problematikus, hiszen az uniós stratégiában részt vev ő uniós és 
harmadik országok is tagok Javulás: A tagállamok felel ősek, 
azonban az egymásra gyakorolt 
nyomás csak a betartatási 
mechanizmusban van jelen, az 
előrehaladást az elfogadott 
cselekvési tervvel összevetve 
mérik 
Alacsony szint ű 
nyilvánosság  Javulás a stratégia megléte által Javulás a stratégia megléte által  Javulás a stratégia megléte és a magasabb politikai szint által 
HU 5   HU Az elemzésb ől az derül ki, hogy a legjobb  alternatíva a közösségi  megközelítés. Ez jó 
lehetőséget jelent a balti-tengeri  régióban az irányítás min őségének javítására, különösen, 
mivel ebben rejlik a legjobb lehet őség a monitoringra. Biztosítja továbbá a szilárd szakért ői 
értékelési folyamatot. Ezenfelül a közösségi megközelítés az egyetle n, amely biztosítaná a 
politikák koordinálását mind a Közösség, mind a balti-tengeri régió szintjén, mivel az 
Általános Ügyek Tanácsa mind a balti-tengeri  régióval, mind a Kö zösséggel kapcsolatos 
ügyekről tárgyalhat. Ezért ez lenne  az egyetlen megközelítés, amely – integrált módon és 
összhangban az uniós politikákkal – teljes kör űen foglalkozhatna azokkal az ügyekkel (pl. 
mezőgazdaság és halászat), ahol a Közösség jelent ős kompetenciával bír. E lehet őség az 
Északi Dimenzióval való szoros együttm űködést is biztosítaná, és a többi alternatívától 
eltérően nem igényelne el őzetes egyeztetést az EU álláspon tjáról a stratégián kívül.  
A szükséges kiegészít ő források a stratégia céljaitól fognak függeni. Els ő szinten a 
stratégiának képesnek  kell lennie arra, hogy az érdekelt feleke t bevonja a stratégia 
eredményeinek elérésébe. Második lépcs őben szüksége lesz egy kis titkárságra, amely a 
metamonitoring alapján képes az éves jele ntések elkészítésére és a magas szint ű 
munkacsoportokkal kapcsolato s ügyintézésre, amely az el őrehaladás felmérését készíti el ő. Ez 
kizárólag a balti-te ngeri régió meglév ő intézményének bevonásá val vagy a közösségi 
megközelítés révén lehetséges. A harmadik szin ten egy összetettebb titkárság képes lenne a 
kapcsolattartásra az uniós intézményekkel az uniós politikák integrált és koherens 
megközelítésének biztosítása érdekében, különösen azokon a területeken, ahol az EU 
hatásköre er ős. Ez csak a közösségi megközelítés kontextusában megvalósítható.  
Összességében várhatóan balti-tengeri régió el őtt álló kihívások integrált megközelítéséb ől, a 
szorosabb együttm űködésből és a közös tanulásból egyr e nagyobb haszon származik. Az 
integrált megközelítés várhatóan növelni fogja a szakpolitikák közötti k oherenciát a régióban 
és hozzájárul az általános cél eléréséhez. A me gnövekedett koherencia várhatóan fokozza az 
általános hatékonyságot, és  megoldást jelent az er őfeszítések széttöredezettségére és 
párhuzamosságaira. Általánosságban a további k oordináció adminisztratív  költségei várhatóan 
alacsonyak lesznek az adminisztratív tevékenység  jelenlegi szintjéhez képest. A javaslat nem 
tartalmaz új jogszabályt, nem v ezet be új jelentéstételi el őírást, sem új döntéshozatali 
mechanizmust.  
Végrehajtása során fontos lesz annak bi ztosítása, hogy a stratégia ne eredményezzen 
bonyolultabb szervezeti struktúrák at. E tekintetben – az intézményei, különösen a Tanács és a 
Bizottság révén megvalósuló – uni ós beavatkozás fontos szerepet játszhat a cselekvési terv 
fegyelmezett és strukturált végr ehajtásában, biztosítva a közösségi politikákkal való 
összhangot és a megakadályozva a kezdeményezések elaprózódását. 
Az irányítási struktúrának a kollektív fellépés megvalósítása terén megmutatkozó 
hatékonyságára és hatásosságára, valamint a célok megfelel őségére való tekintettel 
lehetőséget kell biztosítani a stra tégia rendszeres aktualizálásár a A megszüntetésre vonatkozó 
rendelkezés beemelése a stratégiába ösztönz őket biztosíthat az országok és az érdekelt felek 
számára a stratégia végrehajtására és továbbfejlesztésére.