E tájékoztatások alapján a Bizottság információkat gyűjt az uniós személyektől és vállalatoktól a jegyzékbe vett, területen kívüli jogszabályok lehetséges alkalmazásáról. Amennyiben közvetlenül a Bizottságnak nyújtanak be „tájékoztatást”, a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállam illetékes hatóságait. Az uniós személyek és vállalatok annak a tagállamnak az illetékes hatóságához is fordulhatnak ahol a személy él, vagy ahol a vállalat székhelye található.

– The Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996 („Helms-Burton törvény”).

– „Iran Threat Reduction and Syria Human Rights Act of 2012”, valamint

– „Iran Freedom and Counter-Proliferation Act of 2012”,

Emellett több, Iránban vagy Kubában székhellyel rendelkező, az EU-ban működő bank számolt be arról, hogy az uniós bankok egyoldalúan felmondják a banki és pénzügyi szolgáltatási szerződéseket. Hasonlóképpen az uniós országokban működő külföldi képviseletek is ilyen felmondásokról értesítették a Bizottságot.

A tájékoztatások a Bizottsághoz intézett olyan hivatalos beadványok, amelyek célja, hogy bejelentsék, a jegyzékben szereplő, területen kívüli jogszabályok által előidézett kedvezőtlen hatásokat. A tájékoztatásokat egyének, vállalatok vagy más szervezetek, például egyesületek, diplomáciai képviseletek, üzleti szövetségek nyújthatják be. Közös bejelentések is érkeztek (azaz több bejelentő fél által tett egy bejelentés).

Az uniós személyek és vállalatok arról is tájékoztatták a Bizottságot, hogy vonakodnak beruházni a jegyzékben szereplő, területen kívüli jogszabályok által érintett országokban. A lehetséges kedvezőtlen hatások visszatartották őket attól, hogy jogos és jogszerű üzleti tevékenységet folytassanak Kubában és Iránban. A Bizottságot vagy az illetékes nemzeti hatóságokat tájékoztató uniós személyek és vállalatok a beruházási döntés meghozatala előtt biztosítékokat és támogatást is kértek.

A megcélzott magánszemélyek olyan vállalatok vezetői vagy magas beosztású alkalmazottai, akiket azzal vádolnak, hogy elkobzott amerikai tulajdonokkal „jogellenesen kereskednek”. A Bizottság is tisztában van azzal, hogy egyes uniós polgárok és családtagjaik emiatt nem léphetnek be az USA-ba.

4.A blokkoló intézkedésekről szóló rendelet uniós és nemzeti bírósági értelmezése

A Bizottságnak tudomása van a blokkoló intézkedésekről szóló rendelettel kapcsolatos alábbi uniós és nemzeti szintű bírósági eljárásokról.

4.1.Uniós szint

Előzetes döntéshozatal iránti kérelem (Bank Melli Irán kontra Telekom Deutschland GmbH ügy, C-124/20)

Az Európai Bíróság előtt folyamatban lévő ügy tárgya a Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Németország) által az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 267. cikk alapján előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem. A jogvita tárgya a felperes Bank Melli Irán és az alperes Telekom Deutschland GmbH közötti távközlési szolgáltatások megszüntetése. A felperes az iráni jog szerint bejegyzett iráni bank, amely fiókteleppel rendelkezik Hamburgban (Németország). Az alperes a Deutsche Telekom AG leányvállalata, amely a németországi Bonnban székhellyel rendelkező egyik vezető német távközlési szolgáltató.

Megsemmisítés iránti kereset a Törvényszék előtt (IFIC Holding kontra Bizottság, T-8/21. sz. ügy)

A németországi székhelyű Iran Foreign Investment Company (IFIC) befektetési üzletága, az IFIC Holding keresetet nyújtott be a Törvényszékhez az Európai Bizottság által a 2271/96/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint a Clearstream Banking AG-nek 2020. április 28-án többek között az alábbi okokból kiadott engedély ellen: a felperes meghallgatáshoz való joga és az indokolási kötelezettség megsértése.

Az Európai Bíróság előtt folyamatban lévő ügyek várhatóan megkönnyítik majd a blokkoló intézkedésekről szóló rendelet egyes rendelkezéseinek értelmezését és végrehajtását, és további jogbiztonságot és egyértelműséget teremtenek az abban foglalt különböző eljárások tekintetében.

4.2.Nemzeti szint

A Bizottság tíz olyan bírósági eljárásról kapott tájékoztatást, amely az uniós tagállamok bíróságai előtt a blokkoló intézkedésekről szóló rendeletre hivatkozott.

Németországban egy bank arról értesítette az egyik nemzetközi logisztikai vállalatot, hogy felmondja szolgáltatásait, és ennek okaként az Egyesült Államok területen kívüli szankciói esetleges alkalmazásának kockázatát jelölte meg. A bank általános szerződési feltételei szerint a bank megalapozott indokkal felmondhatja a szolgáltatásait. A bíróság jogszerűnek ítélte a megszüntetést, mivel a blokkoló intézkedésekről szóló rendelet nem kötelezi az uniós vállalatokat az iráni szervezetekkel történő üzleti kapcsolat fenntartására, amennyiben az ellentétes lenne az üzleti érdekeikkel. A bíróság megállapította, hogy a szóban forgó kockázat és annak kockázata, hogy a területen kívüli szankcióknak való kitettség elkerülése érdekében más levelező bankok megszüntetik együttműködésüket, megalapozott indoknak minősül a szerződés megszüntetésére.

Egy másik németországi ügy tárgya az amerikai szankciók hatálya alá tartozó egyik iráni bank uniós székhelyű fióktelepe és egy nagy távközlési szolgáltató közötti távközlési szolgáltatások megszüntetése volt. Mivel a bank bizonyítani tudta, hogy továbbra is ki tudja fizetni a szolgáltatások ellenértékét, és hogy mindig is ezt tette, a német bíróság ideiglenes intézkedést hozott, amelyben kötelezte a távközlési szolgáltatót, hogy a szerződések lejártáig állítsa vissza a szolgáltatásnyújtást. Az eljárást fel kellett függeszteni, miután egy előzetes döntéshozatal iránti kérelem van folyamatban az Európai Bíróság előtt (lásd fent a Bank Melli Iran kontra Telekom Deutschland GmbH ügyet, C-124/20).

Hollandiában bíróság elé került az Exact B.V. és a curaçaoi székhelyű PAM International N.V. (PAM) közötti forgalmazási megállapodás ügye. A PAM az Exact B.V. által kubai vállalatoknak szállított szoftvereket forgalmazta. Az Exact B.V.-t felvásárolta egy, az Egyesült Államokbeli székhelyű befektetési társaság, és ezt követően az Exact felmondta a szóban forgó megállapodást. A bíróság további szolgáltatásnyújtásra kötelezte az Exact B.V.-t és megjegyezte, hogy a megállapodás felmondásával az Exact B.V. megsértette volna a blokkoló intézkedésekről szóló rendeletet.

A Bizottságot két Olaszországban indított ügyről tájékoztatták. Az első ügyben egy bank arról értesítette az iráni partnerek ellenőrzése alatt álló egyik vállalati ügyfelét, hogy a továbbiakban nem nyújt számára banki szolgáltatásokat. A vállalat ideiglenes intézkedés iránti eljárást kezdeményezett annak érdekében, hogy a bankot kötelezzék a szolgáltatásai folytatására. Egy olasz bíróság megállapította, hogy a szolgáltatások megszüntetése a blokkoló intézkedésekről szóló rendelet megsértésének minősül, és ideiglenes rendelkezést adott ki a bankkal szemben, hogy megakadályozza a szolgáltatások megszüntetését.

A másik ügyben egy olasz vállalat szállítási szerződést kötött egy iráni vállalattal, amely később amerikai szankciók hatálya alá került. Az iráni vállalat által teljesített fizetést az olasz vállalat bankja befagyasztotta. A bíróság elrendelte a pénzeszközök felszabadítását, mivel a blokkoló intézkedésekről szóló rendelet értelmében az a tény, hogy az iráni vállalatot az USA felvette az OFAC SDN-listájára, nem volt hatással az EU-ra, és az EU részéről semmilyen szankciót sem vont maga után.

A Bizottság értesítést kapott arról, hogy Franciaországban ugyanazon vállalattal szemben több eljárás is folyamatban van. Az Irán részére történő áruszállításra vonatkozó szerződés megkötését követően a vállalat nem tudott a pénzhez jutni. Ez régóta fennálló probléma volt, mivel a vállalat bankszámlái évek alatt több alkalommal is zárolásra kerültek. A bank különböző okokra – többek között az amerikai szankcióknak való megfelelésre – hivatkozva megtagadta a pénzeszközök átutalását. A bírósági eljárásokról a Bizottsághoz érkezett legutóbbi tájékoztatás szerint az elsőfokú bíróság megállapította, hogy a banknak nem kellett volna zárolnia a vállalat számláját, és nem kellett volna előzetes értesítés nélkül felmondania a banki szolgáltatásokat. A bíróság azonban azt is figyelembe vette, hogy a banki szolgáltatások felmondása azon az alapon jogos volt, hogy a bank gazdasági és stratégiai korlátokkal szembesült, ideértve az USA szankcióinak lehetséges bevezetését is.

5.Következtetés

Az EU úgy véli, hogy az uniós gazdasági szereplőkkel szembeni intézkedések harmadik országok általi, területen kívüli alkalmazása ellentétes a nemzetközi joggal. Ezek az intézkedések veszélyeztetik az egységes piac integritását és az EU pénzügyi rendszereit, csökkentik az EU külpolitikájának eredményességét, és nyomást gyakorolnak a jogszerű kereskedelemre és beruházásokra, megsértve ezzel a nemzetközi jog alapelveit.

A blokkoló intézkedésekről szóló rendelet 2. cikke szerinti értesítési eljárás során gyűjtött információk alapján a Bizottság folyamatosan értesült az uniós személyeket és vállalatokat, valamint az Unió egészét érintő különféle szakpolitikai, jogi, gazdasági és pénzügyi fejleményekről. A Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri a jegyzékben szereplő, területen kívüli jogszabályok hatását, és a blokkoló intézkedésekről szóló rendelet 7. cikkének a) pontjával összhangban a jövőben tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

Az ilyen szankciók elterjedése mélyebb vitát tesz szükségessé azokról az esetleges további intézkedésekről, amelyek nagyobb visszatartó erővel bírhatnak a szankciókkal szemben, és szükség esetén ellensúlyozhatják azokat. Ez a jelentés hozzájárul a Bizottság 2021. január 19-i, „Az európai gazdasági és pénzügyi rendszer: a nyitottság, az erő és az ellenálló képesség előmozdítása” című közleményének végrehajtásával kapcsolatos vitákhoz. A Bizottság kezdeményezte annak mérlegelését, hogy milyen szakpolitikai alternatívák állnak rendelkezésre annak az eszköztárnak a korszerűsítésére, amellyel az EU ellensúlyozhatja a harmadik országok egyoldalú szankcióinak az uniós személyekkel és szervezetekkel szembeni jogellenes, területen kívüli alkalmazásából eredő hatásokat.