A Kábítószer-bizottság jegyzékbevételi határozatai az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése értelmében vett „joghatással bíró jogi aktusok”. Az 1961. évi ENSZ-egyezmény és az 1971. évi ENSZ-egyezmény szerint a Kábítószer-bizottság határozatai automatikusan kötelező erejűek, kivéve ha az egyik fél a vonatkozó határidőn belül határozat felülvizsgálata iránti kérelmet nyújt be a Gazdasági és Szociális Tanácshoz. A Gazdasági és Szociális Tanácsnak az ügyre vonatkozó határozatai jogerősek. A Kábítószer-bizottság jegyzékbevételi határozatai az uniós jogból, nevezetesen a 2004/757/IB kerethatározatból eredően az uniós jogrendben is joghatással rendelkeznek. Az 1961. évi ENSZ-egyezmény és az 1971. évi ENSZ-egyezmény jegyzékeinek változtatásai minden tagállam esetében közvetlen hatást gyakorolnak ezen uniós jogi eszköz tárgyi hatályára.

A WHO 2016. december 2-án azt ajánlotta az ENSZ Főtitkárának, hogy vegyen fel tíz új hatóanyagot az egyezmények jegyzékeibe. A szóban forgó anyagok közül csupán egy, az MDMB-CHMICA esetében van már folyamatban az uniós szintű ellenőrzési intézkedéseknek való alávetés. A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontjának az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információcseréről, kockázatértékelésről és ellenőrzésről szóló 2005/387/IB tanácsi határozat 6. cikke (2), (3) és (4) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően készített kockázatértékelési jelentése alapján a Bizottság 2016. augusztus 31-én javaslatot nyújtott be az MDMB-CHMICA uniós szintű ellenőrzésnek való alávetésére.

A Kábítószer-bizottság a kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottság tanácsadását követő Egészségügyi Világszervezet (WHO) ajánlásai alapján rendszeresen módosítja az ENSZ 1961. évi – az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított – Egységes Kábítószer Egyezményének (a továbbiakban: az 1961. évi ENSZ-egyezmény), valamint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény (a továbbiakban: az 1971. évi ENSZ-egyezmény) mellékletébe foglalt anyagok jegyzékét.

(4)A pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény 2. cikke értelmében a Kábítószer-bizottság – a WHO ajánlásai alapján – dönthet anyagoknak az említett egyezmény jegyzékeibe történő felvételéről vagy azokból való törléséről. Széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkezik a gazdasági, szociális, jogi, adminisztratív és egyéb tényezők figyelembevétele érdekében, azonban nem járhat el önkényesen.

(2)Az ENSZ 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének 3. cikke értelmében a Kábítószer-bizottság dönthet anyagoknak az említett egyezmény jegyzékeibe történő felvételéről. A jegyzékeket csupán az Egészségügyi Világszervezet (WTO) ajánlásainak megfelelően módosíthatja, úgy is dönthet azonban, hogy nem hajtja végre a WHO által ajánlott változtatásokat.

(7)Az Unió nem részes fele az érintett ENSZ-egyezményeknek. Megfigyelői státusszal rendelkezik a Kábítószer-bizottságban, amelyben jelenleg 12 tagállam szavazati joggal rendelkező tag. Ezért a Tanácsnak fel kell hatalmaznia a tagállamokat az Unió álláspontjának képviseletére az ENSZ 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye, valamint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében, mivel az új anyagoknak az egyezmények jegyzékeibe való felvétele az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

(8)A WHO 2016. december 2-án azt ajánlotta az ENSZ Főtitkárának, hogy egészítsék ki két új anyaggal az ENSZ 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményéhez csatolt I. jegyzéket, nyolc új anyaggal pedig a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezményhez csatolt II. jegyzéket.

(9)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint az U-47700 (3,4-diklor-N-(2-dimetilamin-ciklohexil)-N-metil-benzamid) hasonló visszaélés elkövetésére és hasonló negatív egészségügyi következmények kiváltására alkalmas vegyület, mint az ENSZ 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének I. jegyzékébe foglalt, ellenőrzött opioidok, például a morfin és az AH-7921. Nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása, alkalmazása pedig halálesetekhez vezetett. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémává válhat, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. Következtetésképpen a WHO azt ajánlja, hogy az U-47700-at vegyék fel az ENSZ 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének I. jegyzékébe.

(10)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB tanácsi határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az U-47700-at, amelynek jelenlétét az Unió tizennégy tagállamában mutatták ki. Az anyag, amelyet nyíltan értékesítenek a piacon, súlyos nemkívánatos eseményekkel, többek között halálesetekkel, hozható kapcsolatba, és az Unió korai előrejelző rendszere közegészségügyi figyelmeztető jelzést adott ki rá nézve.

(11)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az U-47700-at fel kell venni az ENSZ 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének I. jegyzékébe.

(12)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint a butirfentanil (N-fenil-N-[1-(2-feniletil)-4-piperidinil]-butánamid) hasonló visszaélés elkövetésére és hasonló negatív egészségügyi következmények kiváltására alkalmas vegyület, mint az ENSZ 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének I. jegyzékébe foglalt, ellenőrzött opioidok, például a morfin és a fentanil. Át is alakítható fentanillá. Nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása, alkalmazása pedig halálesetekhez vezetett. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a butirfentanilt vegyék fel az ENSZ 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének I. jegyzékébe.

(13)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB tanácsi határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a butirfentanilt, amelynek jelenlétét az Unió hat tagállamában mutatták ki. Az anyag, amelyet nyíltan értékesítettek a piacon, súlyos, nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba (jelenlétét kimutatták legalább egy halálesetet követően), és az Unió korai előrejelző rendszere közegészségügyi figyelmeztető jelzést adott ki rá nézve.

(14)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a butirfentanilt fel kell venni az ENSZ 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének I. jegyzékébe.

(15)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint a 4-metiletkatinonnal vagy a 4-MEC-kel (2-(etilamin)-1-(4-metilfenil) propán-1-on) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. A gyógyászati hasznosság nem igazolt. A bizottság elismerte, hogy hasonló visszaélésekre ad lehetőséget és hasonló negatív egészségügyi következményekkel jár, mint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékében szereplő anyagok A bizottság szerint elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek a 4-MEC-kel, így közegészségügyi és társadalmi problémának minősül, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a 4-MEC-et vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékébe.

(16)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB tanácsi határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a 4-MEC-et, amelynek jelenlétét az Unió tizenkilenc tagállamában mutatták ki. Az anyag, amelyet nyíltan értékesítettek a piacon, összefüggésbe hozható néhány súlyos, nemkívánatos eseménnyel, többek között halálesetekkel.

(17)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a 4-MEC-et fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény I. jegyzékébe.

(18)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint az etilonnal (1-(2H-1,3-benzodioxol-5-il)-2-(etilamin)propán-1-on) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. A gyógyászati hasznosság nem igazolt. A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottsága elismerte, hogy az etilon (1-(2H-1,3-benzodioxol-5-il)-2-(etilamin)propán-1-on) hasonló visszaélésekre ad lehetőséget és hasonló negatív egészségügyi következményekkel jár, mint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékében szereplő anyagok A bizottság szerint elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek az etilonnal, így közegészségügyi és társadalmi problémának minősül, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az etilont vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékébe.

(19)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információcseréről, kockázatfelmérésről és ellenőrzésről szóló 2005/387/IB tanácsi határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az etilont, amelynek jelenlétét az Unió 19 tagállamában mutatták ki. Az anyag, amelyet nyíltan értékesítettek a piacon, összefüggésbe hozható néhány súlyos, nemkívánatos eseménnyel, többek között halálesetekkel.

(20)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az etilont fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény I. jegyzékébe.

(21)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint a pentedronnal vagy α-metilamino-valerofenonnal (2-(metilamino)-1-fenilpentan-1-on) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. A gyógyászati hasznosság nem igazolt. A bizottság elismerte, hogy hasonló visszaélésekkel és hasonló negatív egészségügyi következményekkel jár, mint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékében szereplő anyagok. A bizottság szerint elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek pentedronnal, így közegészségügyi és társadalmi problémának minősül, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a pentedront vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékébe.

(22)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB tanácsi határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a pentedront, amelynek jelenlétét az Unió tizennyolc tagállamában mutatták ki. Az anyag, amelyet nyíltan értékesítettek a piacon, összefüggésbe hozható néhány súlyos, nemkívánatos eseménnyel, többek között halálesetekkel.

(23)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a pentedront fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény I. jegyzékébe.

(24)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint az etilfenidáttal vagy EPH-val (etil fenil(piperidin-2-il)acetáz) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. A gyógyászati hasznosság nem igazolt. A bizottság elismerte, hogy hasonló visszaélésekre ad lehetőséget és hasonló negatív egészségügyi következményekkel jár, mint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékében szereplő anyagok A bizottság szerint elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek az etilfenidáttal, így közegészségügyi és társadalmi problémának minősül, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az etilfenidátot vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény II. jegyzékébe.

(25)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB tanácsi határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az etilfenidátot, amelynek jelenlétét az Unió tizenhárom tagállamában mutatták ki. Az anyag, amelyet nyíltan értékesítettek a piacon, összefüggésbe hozható súlyos, nemkívánatos eseményekkel, többek között lágyrészfertőzésekkel és halálesetekkel. A befecskendezéshez köthető lágyrészfertőzések tekintetében az Unió korai előrejelző rendszere közegészségügyi figyelmeztető jelzést adott ki.

(26)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az etilfenidátot fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezmény I. jegyzékébe.