[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 15.5.2007

SEC(2007) 569

A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA

Kísérő dokumentum az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító közös vállalkozás létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre vonatkozó javaslathoz Rövid összefoglaló az INNOVATÍV GYÓGYSZEREK kutatására irányuló közös technológiai kezdeményezés hatásainak elemzéséről A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA [COM(2007) 241 végleges][SEC(2007) 568]

A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA

Rövid összefoglaló az INNOVATÍV GYÓGYSZEREK kutatására irányuló közös technológiai kezdeményezés hatásainak elemzéséről Melléklet az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító közös vállalkozás létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre vonatkozó javaslathoz

HÁTTÉR

Ez a hatásvizsgálat az innováció és a beruházás európai szintű ösztönzésének választási lehetőségeit vizsgálja a gyógyszeripari kutatásban, mindenekelőtt az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló közös technológiai kezdeményezés létrehozásával.

Az európai gyógyszerkutatás megszenvedi az érdekeltek (tudomány, ipar, KKV-k, klinikusok, szabályozók, páciensek) szétaprózottságát a különböző országok és ágazatok között. A gyógyszerágazatban Európa különböző részein fellelhető know-how és szakértelem összekapcsolása érdekében az innovációval és gyógyszerellátással foglalkozó G10 csoport és az „Aho-jelentés” közösségi szintű cselekvésre szólított fel. A gyógyszeripar is ismételten hangot adott annak a kívánságnak, hogy legyen szorosabb együttműködés az érdekeltek között Európa-szerte.

A hetedik keretprogram (KP7, 2007–2013) az ipar és más érdekeltek kutatási igényeire reagálva bevezeti a közös technológiai kezdeményezések et. Az Európai Bizottság (EB) azt javasolja, hogy a közös technológiai kezdeményezések korlátozott számú európai technológiai platformot támogassanak célkitűzéseik elérésében. A hatalmas pénzügyi, szervezeti és emberi erőforrások bevetésével a közös technológiai kezdeményezések valósítsanak meg nagyratörő kutatási ütemterveket a köz- és a magánszféra közötti európai szintű partnerségekben. A közös technológiai kezdeményezések folytassanak közös európai érdeket képviselő tevékenységeket, és járuljanak hozzá a lisszaboni versenyképességi célkitűzéshez és a kutatási ráfordításokkal kapcsolatos barcelonai célokhoz. A közös technológiai kezdeményezések biztosítsanak jogi és szervezeti keretet az állami és magánszektorból származó erőforrások eredményes összekapcsolásához egy-egy konkrét területen és szerte Európában.

Az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezés (IMI) az „Innovatív gyógyszerek Európa számára” technológiai platformban gyökerezik. Az európai gyógyszerágazattal foglalkozik, és az EB alkalmas területnek találta a közös technológiai kezdeményezés számára. A javasolt IMI közös technológiai kezdeményezés kulcsfontosságú jellemzője, hogy az ipari pénzeszközöknek az EB-től származó kutatási hozzájárulásokkal azonos mértékűnek kell lenniük. Az ipar hozzájárulásainak az Európában (nem pedig világszerte) folyó kutatási befektetéseken kell alapulniuk. Az IMI közös technológiai kezdeményezés fő kutatási célkitűzéseit az új és jobb technikák és módszerek kidolgozása és kipróbálása jelenti az új gyógyszerek biztonságosságának és hatásosságának előrejelzése érdekében. Fontos megjegyezni, hogy az IMI által elért kutatási eredmények az egész európai gyógyszerágazat rendelkezésére fognak állni.

EGYEZTETÉS

Az IMI közös technológiai kezdeményezések hatásvizsgálata két jelentésen alapul: Az első jelentés („A gazdasági és társadalmi hatások értékelése”), melyet egy független szakértői csoport készített, az európai gyógyszerágazat jelenlegi helyzetére, a szabályozási opciók beazonosítására, valamint a gazdasági és társadalmi hatások értékelésére összpontosít.

A második jelentést („Az innovatív gyógyszerek kezdeményezés – A siker kulcsai” – az Európai Gyógyszergyártók Szövetsége („EFPIA”) készítette, és 24 nagy, Európában jelentős K+F tevékenységet folytató gyógyszeripari cég véleményét juttatja kifejezésre.

A hatásvizsgálat tükrözi a gyógyszerágazatban érdekeltekkel folytatott széles körű egyeztetéseket, amelyeket az „Innovatív gyógyszerek Európa számára” technológiai platform végzett el 2004 májusában. Kilenc, a témával foglalkozó műhelyt szerveztek, bevonva ezzel a gyógyszerfejlesztési folyamat összes érdekeltjeinek több mint 300 képviselőjét a stratégiai kutatási ütemterv kidolgozásába. Emellett több mint húsz értekezletet tartottak az irányítási és szellemi tulajdonnal kapcsolatos kérdések munkacsoportjai, amelyeken érdekeltek, szakértők, bizottsági munkatársak és az EFPIA képviselői vettek részt. Végül öt értekezlet jött létre a 28 tagállam és társult ország képviselőit tömörítő „tagállami csoportban”.

ELÉGTELEN PIACI MűKÖDÉS: A PROBLÉMA TERMÉSZETE

Elégtelen K+F beruházás Európában

Az európai gyógyszeriparban az elmúlt 10-15 évben folyamatos volt a növekedés, fokozódott a termelés és megnőtt az ágazat hozzájárulása Európa kereskedelmi mérlegéhez és a foglalkoztatáshoz. Az ipar a teljes forgalom 15,3%-át fordítja K+F-beruházásra, ezáltal minden más ágazatnál kutatásigényesebb. A hagyományos gyógyszeripari cégek esetében az európai K+F-beruházások a jelek szerint lépést tartottak az USA-beliekkel, legalábbis 2003-ig. Az ipar biotechnológiai részét illetően azonban a magánforrásokból származó K+F-kiadások és a kockázati tőke rendelkezésre állása szempontjából az USA lényegesen jobb helyzetben van, mint Európa. Ez azért lényeges, mert a biotechnológiai szegmens a tudásalapú tevékenységek legjavát foglalja magában, olyan tevékenységeket, amelyek valószínűleg fokozottan hozzá fognak járulni az iparág jövőbeli eredményességéhez és versenyképességéhez.

Európában az állami beruházások is kisebbek, mint az USA-ban, mind abszolút értelemben, mind a GDP arányában kifejezve. Az egészségüggyel kapcsolatos K+F-re fordított kormányzati kiadások (GBAORD) az USA-ban a GDP mintegy 0,26 %-át teszik ki, míg ez a szám Európában csupán 0,04 %. Hasonlóképpen, az egészségüggyel kapcsolatos GBAORD átlagos éves növekedési üteme az USA-ban körülbelül 10 %, de ennek csak mintegy egyharmada a nagyobb európai országokban (pl. Egyesült Királyság 3 %, Franciaország 2,6 %, Németország 4 %). A K+F terén Európa lemaradása az USA-hoz képest növekszik. Mindez – a nagyon kedvező piaci feltételekkel együtt (egyetlen szabadalom, szabad árképzés stb.) – az USA-t vonzóbbá tette a gyógyszeripari cégek K+F-beruházásai számára.

A gyógyszeripari K+F kezd kivonulni Európából

Az elmúlt 10–15 évben Európa gyógyszerkutatási bázisa fokozatosan leépült. Miközben az USA-ban a K+F-beruházások növekedése 4,6-szeres volt 1990 és 2005 között, Európában ugyanez a növekedés csak 2,8-szeres volt. A cégek növekvő mértékben viszik át csúcstechnológiát képviselő kutatási egységeiket Európán kívülre, főként az USA-ba és Ázsiába. A csúcstechnológiai egységek elvesztése súlyos következmények járhat az európai versenyképesség számára, mivel az innováció és az élenjáró technológiák döntő jelentőségűek a hosszú távú gazdasági növekedés számára. A K+F-beruházások áthelyezése fenntarthatja az „agyelszívást”, mivel a fiatal, tehetséges kutatók követik a K+F-beruházásokat, és elhagyják Európát. Ha ehhez hozzáveszzük a szerény mértékű kutatási kiadásokat, Európa a jövőben az eddigieknél is többet veszíthet vonzerejéből a gyógyszerkutatás számára, ami ördögi kört eredményez. Célirányos és okos beruházásokra van tehát szükség ahhoz, hogy Európa kiemelten vonzó hely legyen a kutatási tevékenységek számára, és hogy a jelenlegi elvándorlási tendencia megforduljon.

A technológia összetettsége fontos kihívás

Egy új gyógyszer kifejlesztésének költsége jelenleg 400 és 900 millió USD között van, de a gyógyszerágazatban a K+F-kiadások az elmúlt 10 évben folyamatosan nőttek anélkül, hogy megfelelő arányú növekedés következett volna be a piacokra és a betegekhez eljutó gyógyszerek vonatkozásában.

A meg növekedett klinikai fejlesztési időtartam és a fejlesztés késői szakaszaiban elbukó gyógyszerjelöltekbe történő befektetések felfelé nyomják az új gyógyszer kifejlesztésének költségeit. A gyógyszeripar ezért igyekszik ígéretes gyógyszerjelölteket találni, amelyekről a lehető leghamarabb – vagyis még mielőtt túl sok erőforrást emésztettek volna fel – nagyobb bizonyosság szerezhető. Ezt jelenleg akadályozza, hogy a gyógyszerfejlesztési folyamat korai szakaszában hiányoznak a biztonságosság és az eredményesség előrejelzésére szolgáló eszközök.

A gyógyszerkutatás szétaprózott az U-ban

A biztonságosság és eredményesség jobb e lőrejelezhetősége a gyógyszerfejlesztés korai szakaszaiban olyan összetett kérdés, amellyel egyetlen cég vagy állami intézmény sem tud megbirkózni önmagában. A cégeknek, a szabályozóknak, a kormányzati intézményeknek, a tudósoknak és a betegeknek meg kell osztaniuk egymással az erőforrásokat és a szakértelmet, hogy megfelelhessenek a kihívásoknak. Sajnos az európai gyógyszerágazat megszenvedi az érdekeltek elkülönülését a különböző országokban és tevékenységi területeken. Ez korlátozza a tudás cseréjét és egyesítését a különböző szereplők között. Az innovatív, kutatásintenzív KKV-k tevékenységét és növekedését emellett gátolja a tőke korlátozott hozzáférhetősége, Európa pénzügyi szétaprózottsága miatt.

A gyógyszeripari cégek továbbá a versenyképes kutatásra (vagyis az új gyógyszereket eredményező kutatásra) összpontosítanak, mivel az önálló cégek számára hiányzik a piaci ösztönző az egész ágazat (ezen belül a versenytársak) javát szolgáló tudás létrehozására. Emiatt új kutatási együttműködési rendszer létrehozására van szükség ahhoz, hogy a cégek egymással és más érdekeltekkel együttműködést folytassanak.

AZ EU–INTÉZKEDÉS TÁRGYA (SZUBSZIDIARITÁSI TESZT)

Míg a kormányok nemzeti szinten, az ipar globális szinten tervez. A nagy országok, mint az USA és Kína, egységes befektetési stratégiával rendelkeznek, amely az ipar számára lehetővé teszi, hogy jobban tervezzen és hasznosítsa az erőforrásokat. Európában a nemzeti közigazgatási szervek nem koordinálják K+F-beruházásaikat, a gyógyszeriparnak pedig erőforrásokat kell felhasználnia tevékenységeinek a helyi feltételekhez való alkalmazására.

Csak a közösségi jogszabályok teremthetnek olyan, célirányos és összefüggő K+F-programot, amely európai szinten aknázza ki a K+F-beruházások összes (állami és magán-) forrásait. Ellenkező esetben a gyógyszerfejlesztésre irányuló kutatás szűk keresztmetszeteivel kapcsolatos erőfeszítések szórványosak maradnak, a haladást pedig visszafogja a koordináció hiánya, az erőfeszítések párhuzamossága, a szükségtelen bürokrácia és a korlátozott mértékben rendelkezésre álló kutatásfinanszírozás optimálistól elmaradó felhasználása.

CÉLKITűZÉSEK

Az európai szintű közösségi beavatkozásnak három stratégiai célkitűzéssel kell foglalkoznia: 1) az USA-hoz képest (és egyre inkább Kínához és Indiához képest) a K+F terén mutatkozó növekvő lemaradás felszámolása több állami és magánberuházás révén; 2) Európa vonzó hellyé tétele a gyógyszeripari K+F számára; és 3) hálózat kialakítása állami intézményekből, iparágakból és más érdekeltekből az együttműködés növelésére, valamint a kreativitás, a vállalkozás és a kritikus tömeg előmozdítására.

A „kutatási ütemterv” az IMI közös technológiai kezdeményezés számára négy szűk keresztmetszetet jelez a gyógyszerfejlesztésben, amelyekkel foglalkozni kell:

- a biztonságosság jobb előrejelzése (a biztonságossággal kapcsolatos problémák korai előrejelzése)

- az eredményesség jobb előrejelzése (az eredményesség mielőbbi előrejelzése)

- a tudáskezelésben mutatkozó lemaradások – az információs akadályok lerombolása az érintkező területeken

- az oktatásbeli lemaradások áthidalása – a tudományágak közötti akadályok lebontása

Fontos, hogy a stratégiai kutatási ütemterv magával a gyógyszerfejlesztési folyamattal foglalkozzon, ne pedig új gyógyszerek vagy oltóanyagok kifejlesztésével.

SZABÁLYOZÁSI OPCIÓK ÉS ELEMZÉS

Az elemzéshez a következő négy szabályozási opció megvizsgálására került sor:

1. Ne tegyünk semmit , csak támogassuk a hetedik keretprogram egyéb egészségügyi kutatásait. Ebben az opcióban a gyógyszeripar magára marad. A „ne tegyünk semmit”-opció nem foglalkozik sem a termelékenységi problémákkal, sem az európai K+F-lemaradással. Nem járul hozzá a lisszaboni célkitűzésekhez. Állami beavatkozás nélkül az egyes cégek valószínűleg nem fognak olyan, a versenyt megelőző kutatásba beruházni, amelyből más cégek is hasznot húzhatnak. Még akkor is, ha bizonyos lépéseket megtesznek, ezek valószínűleg szétaprózottak lennének és nem foglalkoznának a gyógyszeripari K+F-folyamat rendszerjellegű hiányosságaival. A „ne tegyünk semmit” opció egyértelműen nem kívánatos.

2. Foglalkozzunk nemzeti szinten a problémákkal. Ez nem oldaná meg a szétaprózottságot. A problémák, amelyekkel foglalkozni kell, egész Európát érintik, ezért a nemzeti beavatkozás nem eredményezne hosszú távú, strukturális javulást. A nemzeti szintű lépések az ipari és oktatási-tudományos szakértelemnek csak kis részét egyesítenék. Valószínűtlen az is, hogy az egyedi nemzeti tevékenységek jobb uniós szabályozási keretet teremtenének a gyógyszeripar számára.

3. „Változatlan körülmények” , uniós szintű, a keretprogram hagyományos eszközeit felhasználó lépésekkel párosítva. Az IMI stratégiai kutatási ütemtervének egyes részei megvalósíthatók a meglévő uniós eszközökkel és ettől elkülönülő nemzeti programokkal. A korábbi tapasztalatok alapján nem valószínű, hogy a hagyományos eszközök az ipar kellő részvételét eredményeznék, nem beszélve a több vállalat között vagy az ágazat egészében megvalósítandó együttműködésről és adatmegosztásról. Nem valószínű, hogy ez az opció teljes mértékben ki tudná használni a lehetséges addicionalitás előnyét.

4. A negyedik opció a közös technológiai kezdeményezés , amely azt jelenti, hogy az IMI egy, a Szerződés 171. cikke alapján létrehozott közös vállalkozás (KV) révén valósulna meg. A KV a köz- és magánszféra partnersége lenne az EB és a gyógyszeripar között. Ez erős és hatékony koordinációs mechanizmust teremthetne, amely képes a különböző területek és ágazatok hozzájárulásainak összefogására és kezelésére. Közös vállalkozásként történő megvalósítása vonzóbbá tenné az IMI-t az ipar számára, mely hatást gyakorolhatna a prioritások meghatározására; az IMI lehetőséget teremthetne nagyszámú tanulmány eredményeihez való hozzáférésre; lehetőség lenne „becsületes közvetítőként” való belépésre a nagy számú érdekelt és az Európai Bizottság hálózatába. Az IMI az előrejelezhetőség olyan szintjét is biztosítaná, amely a legtöbb állami modellből hiányzik, ideértve a hagyományos keretprogram-finanszírozást is. Az IMI-modell keretet biztosítana az ipar és az EMEA közötti szorosabb kölcsönhatás számára is, amit a gyógyszeripar már többször szorgalmazott. Ezért egyértelműnek tűnik, hogy az IMI közös vállalkozásként történő megvalósítása a legjobb opció lenne a stratégiai célkitűzések eléréséhez.

GAZDASÁGI HATÁS

Az IMI potenciális hatásai valószínűleg sokrétűek és jelentősek lesznek, mind a gyógyszeripari ágazatban, mind nemzeti és európai szinten. A legfontosabb hatások várhatóan a következők lesznek:

Addicionalitás:

Az ipari K+F állami finanszírozása „bezsúfoláshoz” vezet: arra ösztönzi a cégeket, hogy többet fektessenek be a K+F-be, mint amennyit egyébként befektettek volna. A becslések szerint 1 EUR-nyi állami K+F-beruházás átlagosan 0,93 EUR-nyi kiegészítő magánberuházást eredményezett. Az IMI esetében a nagyobb gyógyszeripari cégek nem kapnának semmiféle állami pénzeszközt, hanem az EB pénzeszközeivel azonos szintet képviselő természetbeni beruházást kell végrehajtaniuk a kutatás területén. Ez azt jelenti, hogy 1 EUR-nyi közpénz befektetése legalább 1 EUR-nyi kiegészítő magánberuházást hoz. Ennek a társfinanszírozási elvnek köszönhetően az IMI legalább 1 milliárd EUR-nyi magánberuházást mozgósít az európai kutatás számára. A valós összeg azonban jelentősen magasabb lenne, mivel a KKV-k és a támogató iparágak hozzájárulásai az ipar vonatkozó pénzeszközeinek kiszámításában nem szerepelnek. Az IMI pénzügyi áttétele ezért jelentősen magasabb, mint a hagyományos állami beavatkozásoké. Az, hogy az IMI rögzíti, mennyi legyen az ipar K+F-pénzeszköze, minden bizonnyal megnöveli az ágazat általános aktivitásának szintjét. Ez pozitív hatással lenne a kockázati tőkebefektetőkre, és potenciálisan új cégek létrejöttéhez vezethet. Egyértelműnek tűnik, hogy az IMI lényegesen nagyobb mértékű addicionalitást tud biztosítani, mint a hagyományos közösségi beavatkozások.

Versenyképesség:

Az IMI technológiai célkitűzése az, hogy új eszközöket fejleszt ki és terjeszt el a gyógyszerek gyorsabb és hatékonyabb kifejlesztése érdekében. Ennek legnyilvánvalóbb haszna a gyógyszeripar nagyobb termelékenysége és versenyképessége lenne. Az IMI rövid távú (vagyis az indítás utáni 2-3 éven belüli) eredményei a jobb tudományos minőség és tudás megteremtéséhez kötődnek. Az IMI biztosítja a szétaprózott kutatási eredmények összegyűjtését és kipróbálását. Középtávon új eszközöknek és módszereknek kell megjelenniük a gyógyszerfejlesztés folyamatában. Közép- és hosszú távon ez rövidebb gyógyszerfejlesztési időtartamokat eredményez, alacsonyabb arányú kudarcot és megnövelt termelékenységet, ami a jobb gazdasági teljesítményben és versenyképességben jelenik meg.

A tervek szerint a Bizottság Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatósága és az Európai Gyógyszerügynökség (EMEA) társulna az IMI-vel. Az IMI ezért jobb kapcsolatot teremthet a gyógyszeripar és az EU szabályozási rendszere között. Ez esetleg az új gyógyszerjelöltek gyorsabb jóváhagyását eredményezheti, ami lökést adna a termelékenységnek, hiszen a kutatási eredmények hamarabb kerülnének piacra. A lerövidített piacrakerülési idő talán az IMI legjelentősebb haszna lenne.

Innovációs beállítottság:

A nagy gyógyszeripari cégek ritkán cserélnek adatokat. Az IMI lehetőséget teremt a cégek számára ahhoz, hogy szorosabb együttműködést alakítsanak ki, hogy kapcsolódjanak a tudás más „szállítóihoz” mind a magán-, mind az állami szektorban. Az IMI lehetővé fogja tenni, hogy olyan, a versenyt megelőző tudást lehessen átadni és szerezni, amely korábban az egyes cégek számára nem volt elérhető.

Új, innovációs partnerségek fognak kialakulni a nagy cégek, a KKV-k és az állami intézmények között. Ez javítaná az új kutatási eredmények átvételét és kiaknázását, és különösen hasznos lehet a KKV-k számára azáltal, hogy csökkenti üzleti kockázataikat, amikor új technológiát fejlesztenek ki. Erre azért kerülhet sor, mert a fejlesztés a végső felhasználókkal (többnyire a nagy gyógyszergyártó cégekkel) való együttműködés keretében történik. Az IMI ily módon alacsony kockázatú fejlesztési környezetet biztosít a KKV-k számára az új technológiák kifejlesztéséhez.

Növekedés és munkahely-teremtés:

Az IMI fő kedvezményezettjei a versenyt megelőző gyógyszerkutatásban részt vevő kutatási szervezetek lesznek. Ez nagy számú, az élenjáró technológiákkal kapcsolatos szaktudással és szakértelemmel rendelkező KKV-t és szakosodott kutatóintézetet jelent. A nagyobb K+F-intenzitással rendelkező, versenyképesebb és innovatívabb gyógyszerágazat megfordíthatja a magas szakképzettséget igénylő, nagytermelékenységű európai munkahelyek jelenlegi kiáramlását, ehelyett az Európán kívüli, a jobb kutatási környezetet hasznosítani kívánó gyógyszercégek beáramlásához vezethet.

Kutatási környezet:

Az IMI felhívja a figyelmet Európára, mint vonzó, dinamikus és politikai szempontból barátságos környezetre a gyógyszerkutatási magánbefektetések érdekében. Egy másik pozitív hatás az európai tudás, élenjáró technológiák, szakértelem és csúcsszintű szakértők jobb megismertetése és hozzáférhetősége lenne. Az IMI ily módon illesztőfelületként működhet a hozzáértés és a tudás átadása érdekében, az embereken keresztül, a nemzeti határokon és intézményeken túllépve, Európa-szintű szinergiák kialakítása számára. Ez tovább növelné Európának a gyógyszerkutatás vonzó helyszíneként való megbecsülését.

Közegészségügy:

Az IMI sikeres megvalósítása hosszabb távon pozitív hatásokkal jár az európai közegészségügyre. A biztonságosabb és hatékonyabb, kevesebb mellékhatással járó gyógyszerek gyorsabb kifejlesztése azt fogja eredményezni, hogy kevesebb nap veszik el betegeskedés és elhalálozás miatt. Ez jobb életminőséget biztosít az európai polgárok számára, miközben a hatásosabb kezelések és a kórházi ápolás csökkenése miatt megtakarításokat eredményeznek az állami kassza számára is.

MÉRÉSEK ÉS MUTATÓK

Az IMI megvalósítását bizonyos teljesítménymutatók segítségével kell figyelni. A legfontosabb teljesítménymutatók az EU gyógyszerágazati versenyképességére és az európai tudományos környezetre gyakorolt hatást fogják mérni.

Az IMI ügyvezetése által végzett folyamatos, belső megfigyelés mellett a Bizottság éves jelentést fog készíteni az Európai Tanács számára. Ez tartalmazni fogja az IMI éves haladási jelentését, az IMI közös vállalkozás pénzügyi helyzetéről szóló beszámolóval együtt.

Még 2010 előtt, az IMI közös vállalkozásról független szakértők értékelést készítenek. Ennek a kiértékelésnek ki kell térnie az IMI közös vállalkozás minőségére és a célkitűzésekkel kapcsolatban elért haladásra. 2017 végén az EB elvégzi a végleges kiértékelést, és annak eredményeit az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak bemutatja.

KÖVETKEZTETÉS

A javasolt, az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló közös technológiai kezdeményezés (IMI) megfelelő eszköz Európa potenciáljának érvényesítésére a gyógyszerkutatás területén, különösen a versenyt megelőző kutatásban, amely a gyógyszerfejlesztési folyamat javítását célozza.

Az IMI közös vállalkozás a lisszaboni menetrend lényegével foglalkozik: nagy stratégiai értéket képviselő célkitűzései vannak az EU versenyképessége tekintetében egy olyan területen, ahol a piac sikertelen; lehetővé teszi közösségi finanszírozás felhasználását, a kiegészítő magánberuházások emelőjeként; összehangolja a nemzeti és az európai szintű iparági kutatást ezen a területen, közös célok és célkitűzések elérése érdekében; és hozzájárul ahhoz, hogy Európa legyen a legvonzóbb helyszín a gyógyszerkutatás számára.