ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.5.

Az éghajlatváltozás egyik következménye az új északi vízi utak, a híres északi átjáró megnyitása volt, amely átjárót már Chateaubriand is igyekezett felfedezni a XVIII. század végén, de sikertelenül. E fejlemény konkrét lehetőségeket nyit meg az áthaladás, a halászat, sőt a bányászat terén is, amelyek a maguk részéről a tengeri szerencsétlenségek vagy a fúrással kapcsolatos váratlan események kockázatával járnak, és olyan biztonsági infrastruktúrát tesznek szükségessé, amely jelenleg még nem elérhető a helyszínen. Az EGSZB azt ajánlja tehát, hogy kiemelt hangsúlyt helyezzenek a biztonságra és a védelemre, éspedig nemcsak a közlekedés, hanem a fúrás területén is, valamint hozzáteszi, hogy még nem tudható, hogy milyen környezeti következményekkel jár a jégtakaró olvadása révén létrejövő vízi utak megnyílása.
1.2.

Az új paradigma ismeretében az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy alkossa meg a közösségi gazdaság részletesebb és inkluzívabb koncepcionális megközelítését, hogy el lehessen kerülni azokat a torzulásokat, amelyeket a digitális gazdaság okozna. Tehát a közösségi gazdaságot, amely a szociális gazdasághoz hasonlóan demokratikus és részvételi alapon működik, a következő tulajdonságok jellemzik: a) nemcsak a digitális környezetben, hanem a polgárokhoz közeli kontextusokban is megjelenik, melyek révén az emberek közötti kapcsolatokra helyeződhet a hangsúly (például árucsere); b) általában nem nyereségorientált, igen gyakran kooperatív és szolidaritási elvek vezérlik (például a közösségi finanszírozás bizonyos fajtái, mint a crowdfunding adományozás); c) nem mindig végzik globális vagy nemzetközi szinten, hanem gyakran sokkal kisebb és helyhez kötöttebb területeken jelenik meg ez az ökoszisztéma (például saját fogyasztásra termelő csoportok); d) nem kizárólag a gazdasági vetületre korlátozódik, hanem ugyanúgy kapcsolódik a környezetvédelmi és a szociális területhez is (például fenntartható mobilitás); e) nemcsak egy újfajta, igény szerinti szolgáltatásnyújtásra korlátozódik, ahol a közösen megosztott javakat a befektetett munka jelenti, hanem a szolgáltatások elérhetőségét is hangsúlyozza (például a javak megosztott használata); f) nemcsak a kézzelfogható javakra és a megnövelt gazdasági értékre szorítkozik, hanem bármilyen termék vagy szolgáltatás esetében működik (például szervezett formában történő kölcsönös segítség).
2.1.

Ezek a javaslatok arra irányulnak, hogy a három ügynökség, az Eurofound, a Cedefop és az EU-OSHA alapító rendeleteit összhangba hozzák a decentralizált ügynökségek tekintetében elfogadott közös megközelítéssel. Ezt a közös megközelítést a Tanács, az Európai Bizottság és az Európai Parlament fogadta el 2012-ben, célja pedig az, hogy kiinduló alapként bizonyos fokú egységesítést vezessen be az európai ügynökségek koherenciája, hatékonysága, elszámoltathatósága és átláthatósága terén. A közös megközelítés értelmében az ügynökségek „fontos uniós szakpolitikák végrehajtásában vesznek részt, és ezzel hozzájárulnak, hogy az intézmények – és mindenekelőtt az Európai Bizottság – a szakpolitikai döntéshozatalra összpontosíthasson. Az ügynökségek az európai és nemzeti szinten elérhető technikai és szakértői ismeretek összegyűjtésével támogatják a döntéshozatali folyamatot is, és ezáltal sok fontos szakpolitikai területen segítik a tagállamok és az EU közötti együttműködés fokozását.” A többi uniós ügynökségtől eltérően ez a három ügynökség hagyományosan háromoldalú irányítási struktúrával rendelkezik, melynek keretében a kormányok, a munkavállalók és a munkaadók képviselői is részt vesznek intézményesített formában az ügynökség irányításában. Mivel az ügynökségek tevékenysége így szorosan kapcsolódik a tagállamokban tapasztalható tényleges helyzethez, ez biztosítja munkájuk aktualitását és politikai relevanciáját. A három ügynökséget megalapító rendeletek összehangolásának jelenlegi feladata alkalmat biztosít az idők során az egyes ügynökségekben kialakult speciális háromoldalú irányítási mechanizmusoknak az azonosítására és hangsúlyozására, valamint a bevált gyakorlat folytatásának biztosítására.
2.3.

Az Európai Bizottság a Szerződés (EUMSZ) 189. cikke alapján új űrstratégiát javasol Európa számára, amelyben négy stratégiai célra helyezi a hangsúlyt: A. Maximalizálni az űr által nyújtott előnyöket a társadalom és az uniós gazdaság számára a) az űrszolgáltatások és -adatok alkalmazásának ösztönzésével; továbbá b) az uniós űrprogramok előmozdításával és az új felhasználói igények kielégítésével. B. A globálisan is versenyképes és innovatív európai űrágazat támogatása a) a kutatás és innováció támogatásával és a készségek fejlesztésével; továbbá b) a vállalkozói szellem és az új üzleti lehetőségek támogatásával. C. Európa autonómiájának megerősítése a világűr biztonságos környezetben történő elérése és használata terén a) Európa önálló űrhozzáférésének megőrzésével; b) a rádiófrekvenciás spektrumhoz való hozzáférés biztosításával; c) a kritikus európai űrinfrastruktúra védelmének és rezilienciájának biztosításával; d) a polgári és a biztonsági célú űrtevékenységek közötti szinergiák megerősítésével. D. Európa globális szerepének megerősítése és a nemzetközi együttműködés elősegítése.
1.4.

Egyetért azzal, hogy az európai életmód megőrzésének alapja egy ígéretes gazdasági jövő mindannyiunk számára történő biztosítása, de megítélése szerint ennek érdekében további erőfeszítések szükségesek. Az éves növekedési jelentés nyíltan kimondja, hogy a fellendülés továbbra is gyenge lábakon áll. A munkanélküliség továbbra is magas, a szegénység kockázata még nőtt is, a GDP és a termelékenység növekedési rátája túl alacsony, a beruházás pedig aggasztó módon még mindig a válság előtti szinten áll. Továbbra is jelentős egyensúlyhiány és szerteágazó kockázatok állnak fenn az euróövezetben és általában véve az EU egészében is.
1.18.

Az EGSZB arra biztatja az Európai Bizottságot, hogy hozza létre tervezett, a párbeszédet szolgáló platformját, melynek révén a politikába be lehet építeni az üzleti világ, a szakszervezetek és a többi szociális partner észrevételeit is. A cél ezzel az, hogy a lehető legtöbbet hozzuk ki a migrációból Európa és maguk a bevándorlók számára is (2). Az EGSZB kész részt venni a platform létrehozásában és megfelelő működtetésében.
3.7.4.

Az oktatási közösséget és a társadalmat is kiemelten foglalkoztatja a digitális eszközök oktatásban történő alkalmazása. Az Európai Bizottság a digitális menetrendben és az oktatás és képzés 2020-ig szóló keretstratégiájában hangsúlyozta, hogy a tagállamokban innovatív tanítási és tanulási módszerekre van szükség a digitális készségek fejlesztése, valamint annak érdekében, hogy a munkavállalókat felkészítsük a jövő digitális állásaira. Az OECD és az UNESCO tanulmányai és jelentései is ebbe az irányba mutatnak: a jövő alakítása érdekében alapvetően fontos, hogy az oktatási intézmények fel legyenek készülve az ikt oktatásban való használatára, és hogy a jövő alakításában szerepet játszó tanárokat is felkészítsék az ikt különféle oktatási szintű pedagógiai felhasználására.
4.1.

Egyetlen program sem lehet olyan jó, hogy nem lehetne javítani rajta. Az EGSZB ennek ellenére azonnal megerősíti (6), hogy határozottan támogatja, hogy ezt a költségvetési szempontból különleges finanszírozási programot a folyamatban lévő finanszírozási időszakon túl is folytassák. Erre azért van szükség, mivel a sok biztató előrelépés és irányadó határozat (többek között az ENSZ 2030-as menetrendje, a Párizsi éghajlatvédelmi határozatok és a biológiai sokféleségre vonatkozó uniós stratégia) dacára még messze vagyunk a környezetvédelmi problémák megoldásától, és egyelőre nem sikerült beindítani az erőforrásokat kímélő, alacsony kibocsátású és a biológiai sokféleséget megőrző uniós politikára való átállást. Ellenkezőleg: az Európai Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség több jelentéséből is az derül ki, hogy a terhelés adott esetben még növekszik is (7).
3.10.

Dél-Koreához, az Egyesült Államokhoz és Japánhoz képest a 3G-ről a 4G hálózatra történő átállás továbbra is korlátozott Európában. Előfordulhat, hogy a szolgáltatók, mi több, a felhasználók is a 4G hálózatokat részesítik előnyben, már csak azért is, mert a 4G hálózatok jelenlegi fejlesztése az 5G-től függetlenül is folytatódni fog annak érdekében, hogy a 4G-t alkotó mindegyik technológia számszerűsíthető nyereségeket termeljen a szolgáltatók számára az elkövetkező években, jóval alacsonyabb költségek mellett, mint amit az új technológia kifejlesztése képvisel. 7. intézkedés – Az Európai Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy vegyék fontolóra az eljövendő 5G infrastruktúra használatát a közbiztonsággal, a polgári védelemmel és a katasztrófaelhárítással kapcsolatos kommunikációs szolgáltatások teljesítményének növelése érdekében (nemzeti 5G ütemtervek)
2.2

A szöveg új rendelkezéseket is tartalmaz a 2011-es javaslathoz képest. Először is a 2016-os javaslatok a választható jogszabályok helyett kötelező érvényű jogszabályokat irányoznak elő a 750 millió EUR feletti éves összevont forgalommal rendelkező csoportok vonatkozásában; másodszor a javaslat olyan jogszabályokat is tartalmaz, amelyek arra ösztönzik a vállalatokat, hogy saját tőkét vonjanak be a beruházások finanszírozásához, ellensúlyozandó a hitelfinanszírozás előnyben részesítésének tendenciáját; harmadszor pedig többletelvonás kerül bevezetésre a kutatási és fejlesztési (K+F) költségek esetében. A közös adóalapra vonatkozó javaslat kitér a határokon átnyúló veszteség esetén biztosított, utólagos megadóztatással járó, a konszolidáció bevezetéséig alkalmazott átmeneti adókedvezményre is. A javaslatokban felvázolt második szakasz megvalósítására azt követően kerül majd sor, hogy politikai megállapodás született a közös adóalapról szóló javaslatokról. Egészen addig a Tanács nem mérlegeli a második szakaszt.
3.8

A megfizethető energia rendelkezésre állása és az ehhez való fizikai hozzáférés kiemelt szerepet játszik az energiaszegénységnek – ennek a polgárok alacsony szén-dioxid-kibocsátású megoldásokra való átállását is akadályozó problémának – a megelőzésében, és végre talán az energiaszegénységi megfigyelőközpont is megkezdi majd tevékenységét. Amint az EGSZB által az energiaunió helyzetéről szóló első jelentésről kidolgozott véleményben szerepel, az energiaunió sikeressége a polgárok számára nagyon konkrét alkotóelemeken is mérhető lesz, például az árak szintjén, a hálózat elérhetőségén, az ellátásbiztonságon, a fogyasztók által használt berendezésekre vonatkozó tájékoztatáson.
2.15

Az EGSZB hangsúlyozza, hogy például a kiberbiztonsági technológiákkal kapcsolatos kutatásnak lehet polgári és egyben védelmi célja is, és erre más területeken is van példa. Egyértelmű tehát, hogy az ilyen jellegű innovációt és fejlesztést olyan meglévő európai programokból is lehet és kell is támogatni, mint amilyen a Horizont 2020. A kimondottan védelmi célú kutatást mint olyat azonban külön kell kezelni.
1.10.

Az EGSZB szeretné, ha átfogóbb megközelítést fogadnának el, és a közlekedés egészének energiahatékonyabbá tételét szorgalmazza a járművek és meghajtórendszerek folyamatos műszaki fejlesztésére, az energetikai szempontból hatékony közlekedési módokra történő átállásra és a meglévő kapacitások jobb kihasználását lehetővé tévő intelligens közlekedési rendszerekre (ITS) alapozva. Ezt az irányvonalat kell követni a légi és a tengeri közlekedés esetében is. A felhasználókat tájékoztatni kell az egyes közlekedési módokhoz kapcsolódó üzemanyag-fogyasztásról, ideértve a megfelelő CO2-kibocsátási határértékeket is.
5.2.

Az energiahatékonyság javítása – bármilyen ambiciózus is legyen – önmagában nem tudja megoldani az éghajlatváltozást, az ellátásbiztonságot és a szegénységet is érintő, energiával kapcsolatos problémákat, ezek mérséklésének viszont hatékony eszközéül szolgálhat. A javuló hatékonyság az energiafogyasztás csökkenéséhez vezethet, ezáltal mérsékelve vagy visszafordítva az energiaköltségek növekedését, még emelkedő energiaárak mellett is.
2.4.

A megújuló energiák egyre kevesebb költséggel járnak, olcsóbbak, mint valaha, és időközben olyan jutányossá váltak, hogy akár már most is jelentősen hozzá tudnának járulni az energiaszegénység problémájának csökkentéséhez. A termelő-fogyasztói rendszer kifejlesztése komoly lehetőséget kínál ehhez. Például a Közös Kutatóközpont egyik tanulmánya (JRC Scientific and policy reports – Cost Maps for Unsubsidised Photovoltaic Electricity) azt mutatja, hogy a napelemekkel önállóan termelt villamos energia az európaiak 80 %-a számára már 2014-ben is olcsóbb volt, mint a hálózatból vásárolt energia. Az Európai Bizottság azonban még nem dolgozott ki megfelelő stratégiát ennek a lehetőségnek a kihasználására (lásd: TEN/598).
4.2.4.

A rendelet előírja, hogy a nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervek többek között tartalmazzanak egy hatásvizsgálatot a szociális kérdésekről, konkrét nemzeti célkitűzéseket határozzanak meg az energiaszegénységre vonatkozóan, és egy cselekvési programot vázoljanak fel. Az EGSZB kiemelten foglalkozik ezzel a kérdéssel, és üdvözli, hogy a téma bekerült a rendeletbe. Ugyanakkor a nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervek saját fogalommeghatározást használnak az energiaszegénységre, ami lehetetlenné teszi az adatok tagállamok közötti összehasonlítását, így az EU-nak kevés esélye van az igazságos átmenet biztosítására, és fennáll a lehetősége, hogy a nyilvánosság ellenezni fogja magát az átmenetet. Ezért azt javasoljuk, hogy a rendelet adjon egy egyszerű fogalommeghatározást az energiaszegénységre, amely hivatkozási alapként fog szolgálni. Ez nem lenne kötelező fogalommeghatározás, amelyet a tagállamoknak belső céljaikra is alkalmazniuk kell, viszont egy olyan kritériumot vezetne be, amelynek alapján a nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervekben jelentést kell tenni. E fogalommeghatározásra példa lehet az, hogy „energiaszegénység akkor áll fenn, ha a háztartás a rendelkezésre álló jövedelmének több mint 10 %-át a megfelelő szintű fűtési és hűtési energiára fordítja”. Egy ilyen fogalommeghatározás alapján néhány ország értékelni tudta az energiaszegénység elleni küzdelemben – vagy egyéb módon – elért haladást, a probléma azonban több tényezőből tevődik össze, ami szükségessé teheti azt, hogy a fogalommeghatározás más elemeket is felöleljen.
3.1.1.

A javaslatok minden kétséget kizáróan üdvözlendők. Újabb kiegészítésekkel látják el és tovább finomítják a pénzügyi ágazat megreformálása érdekében a válság után elvégzett fontos munkát. Azt is figyelembe veszik, hogy az európai bankok a jövőben is fontos társadalmi szerepet fognak betölteni, különös tekintettel a gazdaság finanszírozására. A bankok közvetítőként fontos szerepet töltenek be a tőkepiacokon, és a banki hitelezések a jövőben is a háztartások és a vállalatok, különösen a kkv-k finanszírozásának alapvető forrásai maradnak. Ezt nem szabad veszélyeztetni.
2.6

A dokumentum felsorol számos, a stratégia végrehajtását elősegítő egyedi fellépést. Ezek a következő nyolc területet fedik le. — 2019-ben legalább a „Day 1” szolgáltatások széles körű megvalósítása a tagállamok, a helyi hatóságok, a gépjárműgyártók, a közútkezelők és az ITS-ágazat tevékenységein keresztül, finanszírozási támogatással (CEF, ESBA, esb-alapok). A „Day 1,5” szolgáltatások és a C-ITS továbbfejlesztése még nem eléggé kiforrott, és a fejlesztést az Európai Bizottság támogatni fogja a Horizont 2020 keretprogram és az esb-alapok eszközeivel, ahol ez lehetséges, valamint egy, a C-ITS platform tevékenységeinek folytatása révén aktualizált szolgáltatási lista útján. — Közös biztonsági és tanúsítási politika kidolgozása az Európai Bizottság és az összes érintett érdekelt közötti együttműködésen keresztül. Továbbá ez lesz az alapja egy magasabb szolgáltatási szint kezelésének is (a gépjárművek között, valamint a gépjárművek és az infrastruktúra között). Az Európai Bizottság megvizsgálja az európai C-ITS megbízhatósági modell szerepeit és feladatkörét és az Európai Bizottság lehetséges irányítási szerepkörét. — A C-ITS-szolgáltatóknak világosan és érthetően megfogalmazott feltételeket kell felajánlaniuk a végfelhasználók számára. Az Európai Bizottság 2018-ban közzéteszi az adatok bizalmas kezelésének védelmére vonatkozó első iránymutatásokat; a C-ITS kiépítésére irányuló kezdeményezéseknek tájékoztatást kell nyújtaniuk és erősíteniük kell a bizalmat a végfelhasználók körében, be kell bizonyítaniuk, hogy a személyes adatok felhasználása hozzáadott értéket biztosít és konzultációt kell folytatniuk az uniós adatvédelmi hatóságokkal egy adatvédelmi hatásvizsgálati sablon kidolgozása érdekében. — Az Európai Bizottság és az érintett érdekeltek intézkedéseinek gondoskodniuk kell arról, hogy a kommunikáció működjön az Európai Bizottság által biztosított frekvenciasávon. — A C-Roads platform kiaknázása a C-ITS megvalósításának operatív szintű koordinálásához, a tesztelést és a validálást is ide számítva. A többi tagállamot is bátorítjuk, hogy csatlakozzanak a platformhoz. — A C-ITS kiépítését célzó kezdeményezések keretében a „Day 1” szolgáltatások megfelelésértékelési folyamatának kidolgozása és közzététele. Az Európai Bizottság sablont dolgoz ki ehhez a folyamathoz. — Az Európai Bizottság az ITS-irányelvnek megfelelően 2018-ig felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a C-ITS-szolgáltatások folyamatosságáról és biztonságosságáról, az általános adatvédelmi rendelet gyakorlati végrehajtásáról a C-ITS tekintetében, egy hibrid kommunikációs megközelítésről és a megfelelésértékelési folyamatok interoperabilitásáról. — Az Európai Bizottság fejleszti a nemzetközi együttműködést a C-ITS területén.
4.4

A jelenlegi javaslat számos negatív aspektust korrigált. Ugyanakkor bizonyos pontokon továbbra is nézetkülönbség van: a) az Európai Bizottság ragaszkodik a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok határozatlan időtartamához. Az EGSZB fenntartja azt a véleményét, hogy a felhatalmazásnak elviekben mindig határozott időtartamúnak kell lennie, a kellően indokolt, kivételes esetek kivételével; b) az EGSZB továbbra is attól tart, hogy a Parlamentnek és a Tanácsnak nem lesz tényleges lehetősége a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tartalmának kellő időben törénő, valós ellenőrzésére; c) fenntartja kétségeit a végrehajtási jogi aktusok és a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok pontos megkülönböztetésével kapcsolatban, különösen az alapvető jogokkal kapcsolatos „alapvető és nem alapvető intézkedések” kapcsán; d) végül ismételten kijelenti, hogy az EUMSZ 290. és 291. cikke megfogalmazásának módosításával egyszer és mindenkorra megszűnne a kétértelműség, amely a jelenlegi problémák hátterében áll.
1.9

Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a képzés ideje alatt egységesen lehetőséget kell adni arra, hogy a gépjárművezető már az alapszintű képesítés megszerzése előtt is vezethessen járművet. A továbbiakban is biztosítani kell a tanulóknak azt a jogot, hogy a kereskedelmi fuvarozásban használt járművet is vezethessenek – erre például a vállalatoknál felügyelet és irányítás mellett végzett gyakorlati idő keretében van szükség –, és el kell ismerni, hogy a vezetés az alapképzés részét képezi. A felülvizsgálat során ezt nem szabad törölni az irányelvből. Ugyanakkor biztosítani kell, hogy a kereskedelmi fuvarozás és a képzés összevonásához való jog ne okozzon egészségtelen versenyt a szállítási ágazatban, és ne gyengítse az ágazatbeli munkavállalók pozícióját.
3.4

A szolgáltatási csomag számos rendelkezése elmoshatja a szolgáltatásnyújtás és a letelepedés szabadsága közötti különbséget. Az EGSZB ezért hangsúlyozza, hogy ezt a különbségtételt – amelyről a szolgáltatási irányelv és a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv egyaránt egyértelműen rendelkezik, és amelyet a Bíróság ítélkezési gyakorlata is világosan alátámaszt – meg kell őrizni a szakmák új nemzeti szabályozását illetően elvégzett arányossági teszt eredményeinek értékelése és az európai szolgáltatási e-kártyára vonatkozó rendelet és irányelv végrehajtása során is. Ezért a vállalkozások közötti tisztességes verseny garantálása érdekében a diszkriminatív intézkedéseket tiltani kell, a fogadó országban a jogszabályok és kollektív szerződések által megkövetelt munkakörülményeket, valamint a fogyasztói jogokra, az egészségre és a biztonságra vonatkozó előírásokat pedig be kell tartani.
3.9

A nők igen fontos szerepet töltenek be a mezőgazdaságban: a gazdaságokban zajló munka jelentős részét nők végzik, és a bürokratikus terhek egyre nagyobb részét is ők viselik. A nők sokszor alulreprezentáltak a gazdaságok tulajdoni viszonyaiban. A gazdaságokon kívül végzett fizetett munkával, illetve a független vállalkozóként végzett tevékenységgel szerzett bevételük révén jelentősen hozzájárulnak a mezőgazdasági vállalkozás életképességéhez. Ha mindkét házastárs teljes munkaidőben a gazdaságban dolgozik, akkor ezt a hozzájárulást a gazdaság tulajdonviszonyaiban is tükrözni és ösztönözni kell.
4.3.

Az uniós intézmények és a (tagállami) közlekedési minisztériumok képviselői kulcsfontosságú szerepet töltenek be a fő megállapítások tagállami szintű terjesztésében. Ezért az EGSZB egy magas szintű csoport létrehozását ajánlja, amely áttekintést nyújt a kormányok és politikai döntéshozóik számára, mechanizmust hoz létre a bevált gyakorlatok terjesztésére, megerősíti a partneri együttműködést és javítja a politikai döntéshozók és a platform közötti kapcsolatot. Amennyiben ezek az érdekelt felek a platformnak is tagjai kívánnak lenni, nekik is kötelezettséget kell vállalniuk konkrét intézkedések elvégzésére.
4.4.

A tagállamok épületfelújítási stratégiáinak a közelmúltban készült elemzése alapvetően pozitív képet mutat (JRC, 2016: Synthesis Report on the assessment of Member States’ building renovation strategies [Összefoglaló jelentés a tagállamok épületfelújítási stratégiáinak felméréséről]). Ez a terület is az energiahatékonysági irányelv hatálya alá tartozik, jelenleg azonban nincs olyan közös szabvány, amely meghatározná, hogy mi minősül „felújításnak”. Hasznos lenne, ha az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv előírná konkrét ágazati célkitűzésekre irányuló javaslatok kidolgozását, tartalmazna egy referencia-módszert a javulás mérésére, és rögzítene egy küszöbértéket, amelynek teljesítése esetén lehetőség nyílik a „felújításhoz” nyújtott támogatás igénybevételére. E célkitűzésekkel együtt egyértelmű iránymutatásokat kellene meghatározni a középületek és kereskedelmi épületek felújítása során elérendő minimális energiahatékonysági szintek tekintetében.
1.5.

A konszenzus felülvizsgálata nagyon nehéz pillanatban történik, amikor az (Európai Unióról szóló szerződés 2. cikkében felsorolt) alapvető európai értékek és alapelvek és az Unió puszta létezése is egyre inkább támadásoknak van kitéve. Több válság befolyásolja a kormányok képességét és hajlandóságát arra, hogy elkülönítsék a 2030-ig tartó menetrend végrehajtásához szükséges erőforrásokat. Ezért rendkívül fontos, hogy minden uniós tagállam, valamint az EU intézményei is teljes mértékben elkötelezzék magukat a fejlesztési politikáról szóló konszenzus végrehajtása és betartása mellett, ideértve annak pénzügyi vonatkozásait is.
3.5.

Az EGSZB határozottan ösztönzi az óceánokkal és tengerekkel foglalkozó uniós konzultatív fórum létrehozását, de hangsúlyozza, hogy ebben a civil társadalomnak is részt kell vennie. Egy ilyen fórum a jobb óceánpolitikai irányításra vonatkozó ismeretek, tapasztalatok és legjobb gyakorlatok cseréjének platformjaként szolgálhatna. Fel lehetne használni továbbá az uniós források elosztásának a jobb óceánpolitikai irányítás érdekében történő finomhangolására is, valamint fokozhatná a tengeri kutatásra és megfigyelésre fordított közberuházások gazdasági hatékonyságának értékelésére tett erőfeszítéseket is.