EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.3.30. COM(2022) 142 final 2022/0095(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fenntartható termékek környezettudatos tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról és a 2009/125/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) {SEC(2022) 165 final} - {SWD(2022) 81 final} - {SWD(2022) 82 final} - {SWD(2022) 83 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai E rendelet fő célja a termékek életciklusa során a környezetre gyakorolt kedvezőtlen hatások csökkentése és a belső piac működésének javítása. Ezek a célkitűzések a hatásvizsgálatban elemzett problémák és azok okai megoldására törekednek. Azt a tényt tükrözik, hogy a belső piacon olyan termékek elérhetők, amelyek szükségtelenül keltenek káros környezeti hatásokat. Ez a rendelet egyben hozzájárul az EU iparpolitikájának azon célkitűzéseihez, hogy fellendítse a fenntartható áruk kínálatát és keresletét, megvalósítsa a fenntartható termelést, és egyenlő versenyfeltételeket biztosítson a belső piacon értékesített termékek számára. Az ágazatban harmonizált, az egész területen irányadó követelmények, a betartatásukhoz pedig hatékony eszközök, megfelelő végrehajtás, megerősített piacfelügyelet és kockázatelemzésen alapuló vámellenőrzések szükségesek. A termékek létfontosságú szerepet töltenek be az uniós polgárok életében, és a számunkra kínált termékek száma, választéka és változatossága folyamatosan növekszik. Az elmúlt évtizedekben bekövetkezett technológiai ugrásokkal a termékekre való hagyatkozásunk is nőtt: a Covid19-válság idején bennünket összekötő IKT-termékektől kezdve a bútorokig és az otthonunk napi működtetését segítő készülékekig. A termékek szabad forgalma elengedhetetlen a belső piac működésének biztosításához, amely továbbra is az uniós vállalatok versenyképességének és a fogyasztók választási lehetőségeinek alapját képezi. Ez a rendelet a termékek legkárosabb környezeti hatásait kívánja kezelni azzal, hogy a környezettudatos terméktervezési megközelítést a termékek igen széles körére alkalmazza, és lehetővé teszi a termékekre vonatkozó célzott követelmények széles körének meghatározását. Ezért a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervben felsorolt fenntarthatósági és körforgásos szempontok alapján keretet állapít meg a környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározásához, mint például a termék tartóssága, újrafelhasználhatósága, korszerűsíthetősége és javíthatósága, aggodalomra okot adó anyagok jelenléte a termékekben, a termékek energia- és erőforrás-hatékonysága, a termékek újrahasznosított tartalma, a termékek újragyártása és a minőségi újrahasznosítás, valamint a termékek szén- és környezeti lábnyomának csökkentése. Ezzel hozzájárul az Unió általános éghajlat-, környezet- és energiacéljainak eléréséhez, egyidejűleg támogatva a gazdasági növekedést, a munkahelyteremtést és a társadalmi befogadást. Az anyagok élettartamának meghosszabbításával, értékük lehető leghosszabb ideig történő megőrzésével, valamint a termékekben az újrahasznosított anyagok felhasználásának ösztönzésével elősegíti a gazdasági fejlődés és a természeti erőforrások felhasználásának szétválasztását, valamint az anyagfüggőség csökkentését – ezáltal támogatva az Unió nyílt stratégiai autonómiáját és rezilienciáját. Számos közelmúltbeli esemény újra rádöbbentett bennünket a globális ellátási láncok lehetséges sebezhetőségeire. Ez a rendelet a Bizottság által előterjesztett, a fenntartható termékek és a fenntartható termékválasztás népszerűsítésével kapcsolatos kezdeményezéscsomag része. A csomag tartalmaz a textiltermékekkel és építőipari termékekkel kapcsolatban célzott ágazati kezdeményezéseket, amelyek a környezetre és az éghajlatra a legjelentősebb hatást gyakorló termékekkel foglalkoznak, valamint a tisztességtelen gyakorlatok elleni védelem erősítése és jobb tájékoztatás révén a fogyasztókat a zöld átállásban segítő kezdeményezést. Végül e rendelet hatályba lépéséig a Bizottság gondoskodni fog arról, hogy folytatódjon a munka a környezettudatos terméktervezésről szóló meglévő irányelv alapján, ideértve a 2022–2024 közötti időszakra vonatkozó új környezettudatos terméktervezési és energiacímkézési munkaterv elfogadását, amely foglalkozik az energiával kapcsolatos új termékekkel, valamint a már szabályozottak terén frissíti és erősíti az érvényre juttatásuk lendületét. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Ez a rendelet ki fogja terjeszteni a környezettudatos tervezésről szóló irányelv hatályát mind a termékek, mind az újfajta követelmények tekintetében. Ezért a jogi egyértelműség érdekében a környezettudatos tervezésről szóló irányelvet hatályon kívül kell helyezni. Tekintettel a javasolt rendelet tág hatályára, a lehető legnagyobb mértékben meg kell határozni, hogy az miként kapcsolódik az érintett termékekre irányadó meglévő jogszabályokhoz, valamint a rendelet céljaihoz kapcsolódó vagy azok tekintetében jelentőséggel bíró egyéb kezdeményezésekhez. A cél a párhuzamos szabályozás megelőzése, hogy a vállalkozások és a hatóságok adminisztratív terhei minimálisra csökkenjenek. Általános megközelítése szerint ez a rendelet követelményeket határoz meg ott, ahol a meglévő jogszabályok nem, vagy nem kellőképpen rendezik a környezeti fenntarthatóság szempontjait. Ezért a lex specialis derogat legi generali (ahol az általánosabb szabályokkal szemben a konkrétabb szabályok érvényesülnek) általános jogelvét kell alkalmazni. A megközelítés konkrétabban két kategóriát fed le: a termékspecifikus jogszabályokat és a horizontális szempontokat rendező jogszabályokat. A termékspecifikus jogszabályok alatt az egy adott termékre vagy jól körülhatárolt termékcsoportra összpontosító jogszabályokat kell érteni, amelyek gyakran főleg a biztonsági szempontokat szabályozzák (például az akkumulátorok, játékok, tisztítószerek és csomagolás esetében). E rendelet általános szintjén nem lehetséges minden meglévő termékspecifikus jogszabályhoz részletes előírásokat megadni. Mielőtt azonban a Bizottság a rendelet alapján hozott intézkedések révén konkrét követelményeket határozna meg termékspecifikus szinten, részletesen értékelni fogja a meglévő jogszabályokkal való esetleges átfedéseket vagy ütközéseket, a követelmények megkettőzésének és a vállalkozásokra nehezedő túlzott terheknek a megelőzése érdekében. Alapelvként ez a rendelet csak a meglévő jogszabályok hatálya alá nem tartozó termékekre lesz irányadó, vagy akkor, ha a jogszabályok nem rendezik kellőképp e termékek fenntarthatóságát. Ezenkívül a jogszabályi hierarchia elvét követve az e rendelet szerinti termékspecifikus követelmények felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban fognak szerepelni, és ekként azok nem léphetnek a jogalkotási aktusokban, például irányelvekben vagy rendeletekben meghatározott követelményeket helyébe (jóllehet konkrétabbak lehetnek). Különösen az építési termékek vonatkozásában (noha ezek e rendelet hatálya alá tartoznak), tekintettel arra, hogy kezelni kell a környezeti és szerkezeti teljesítőképességük közötti szoros kapcsolatot – többek között egészségi és biztonsági tulajdonságaikat – a környezettudatos terméktervezési követelményeket a felülvizsgált 305/2011/EU rendelet (az építési termékekről szóló rendelet) fogja meghatározni, kivéve az energiával kapcsolatos építési termékeket, amelyeket a környezettudatos tervezésről szóló meglévő irányelv már szabályoz. A horizontális szempontokat szabályozó jogszabályok azok a jogszabályok, amelyek e rendelet értelmében ténylegesen vagy potenciálisan a termékek széles körének horizontális vonatkozásaival foglalkoznak, mint például a REACH szabályok, amelyek a vegyi anyagokat szabályozzák, és a termékekben lévő vegyi anyagokkal kapcsolatban adnak felhatalmazást. Amennyiben a jogszabályok az e rendelet hatálya alá tartozó egyes szempontokat ténylegesen vagy potenciálisan horizontálisabb jelleggel szabályozzák, egyértelműen szükséges és lehetséges annak általánosabb szintű meghatározása, hogy ez miként viszonyul ehhez a rendelethez. Hasonlóképpen, ez a rendelet épít a piacfelügyelet piacfelügyeleti rendeletben meghatározott általános keretére is, ugyanakkor szükség esetén a rendelkezéseket a kezdeményezés konkrét céljaihoz igazítja. Lásd még a 7.9. szakaszt, valamint a hatásvizsgálat 14. mellékletét, amely részletezi, hogy a kezdeményezés milyen kölcsönhatásban és összhangban áll a meglévő és elfogadás alatt álló jogszabályokkal. Végül a rendeletjavaslattal párhuzamosan az energiacímkézési rendelet továbbra is alkalmazandó lesz az energiával kapcsolatos termékekre. A koherencia biztosított lesz. Ez például azt jelenti, hogy főszabályként az ilyen termékeken csak az energiacímkézési rendeletben meghatározott energiacímkét kell feltüntetni. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival Ez a rendelet több uniós szakpolitikára épül. A kezdeményezés alapját az európai zöld megállapodás képezi, amely növekedési stratégiaként az EU-t olyan igazságos és virágzó társadalommá kívánja alakítani, amely modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággal rendelkezik, amelyben 2050-re megszűnik a nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás, és ahol a gazdaság növekedése nem erőforrásfüggő. Az európai zöld megállapodás egyben meghirdette az új európai iparstratégiát is és a 2020 márciusában azzal együtt közzétett egy, a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervet.

Az Európai Bizottság 2020-ig szóló uniós iparpolitikai stratégiája rögzíti az a klímasemlegességre és a digitális vezető szerepre való „kettős átállás” előmozdítására irányuló, átfogó uniós törekvést. A stratégiában visszaköszön az európai zöld megállapodás, azon vezető szerep kiemelésével, amelyet az európai iparnak abban be kell töltenie a szén-dioxid- és anyaglábnyom csökkentésével, valamint a körforgásos jelleg gazdaságba való beágyazásával. Kiemeli, hogy el kell távolodni a hagyományos modellektől, és forradalmasítani kell a termékek tervezését, gyártását, felhasználását és ártalmatlanítását. 2021-ben a Bizottság közzétett egy frissítést az iparstratégiához, amely megerősíti a 2020-as stratégia fő üzeneteit, és végrehajtási eszközök további tárházát biztosítja. A körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv célja többek között a klímasemleges és fenntartható termékek vezető piaca fejlődésének ösztönzése, az EU-ban és azon kívül. Ennek elérése érdekében fenntartható termékpolitikai keretet hoz létre, amely három nagy területet érintő intézkedésekből áll, ezek: a fenntartható terméktervezés előmozdítása, a fogyasztók és az állami vevők helyzetének erősítése, valamint a körforgásos jelleg elősegítése a termelési folyamatokban. Míg a fenntartható termékpolitika keretrendszerének három területe egymással szinergiában áll, ez a rendelet elsősorban az első területen (fenntartható terméktervezés) meghatározott intézkedésekre összpontosít, amelyek célja, hogy a termékeket alkalmassá tegyék egy klímasemleges, erőforrás-hatékony és körforgásos gazdasághoz, csökkenjen a hulladék mennyisége, és biztosított legyen, hogy a fenntarthatóság éllovasainak teljesítőképessége fokozatosan általánossá váljon. Amint azt a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv meghirdette, ennek a jogalkotási kezdeményezésnek az a lényege, hogy kiterjessze a környezettudatos tervezésről szóló irányelv hatályát az energiával kapcsolatos termékeken túlra, a lehető legszélesebb termékskála lefedése és a körforgásos gazdaság megvalósításának támogatása érdekében. Az e jogszabályban meghatározott termékkövetelményeknek ki kell egészíteniük és meg kell erősíteniük a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv egyéb kezdeményezéseiben meghatározott követelményeket. Az e jogszabályban meghatározott termékkövetelményeknek mindenekelőtt összhangban kell állniuk a kulcsfontosságú értékláncok tekintetében a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv végrehajtása során meghatározott egyéb intézkedésekkel, mint például fenntartható és körforgásos textiltermékekre vonatkozó uniós stratégia, és elő kell segíteniük azok célkitűzéseinek teljesítését. Továbbá a zöld átállásban a fogyasztók szerepvállalásának növelését célzó kezdeményezés javítani fogja az értékesítés helyén a termékekről különösen tartósságuk és javíthatóságuk tekintetében adott tájékoztatást, és segít megelőzni a „zöldrefestést” és az idő előtti elavulást. A zöld állításokra vonatkozó, készülő bizottsági kezdeményezés is ki fogja egészíteni az e jogszabályban szereplő intézkedéseket a termékekre vonatkozó környezetvédelmi állítások megbízhatóságának, összehasonlíthatóságának és ellenőrizhetőségének olyan követelmények révén történő növelésével, amelyek szerint ezeket az állításokat életciklus-elemzési módszerekkel kell alátámasztani és igazolni, beleértve a termék környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszert is. Ezen túlmenően e jogszabály céljait tovább fogja támogatni a vállalatok fenntarthatósági átvilágításáról szóló jogszabály, különösen a vállalatok számára megállapított környezetvédelmi átvilágítási szabályok. Végül a követelmények is hozzá fognak járulni az EU éghajlat-politikai céljainak eléréséhez: szinergiákat fognak létrehozni a közvetlenebb klímacéllal rendelkező eszközökkel és kiegészítik azokat, az alapanyagok/alapanyag-összetevők gyártásán túlmutatóan magukra a végtermékekre kiterjedően. Ez lehetővé teszi a teljes értéklánc mentén keletkező negatív hatások elleni fellépést (beleértve a termék teljes életciklus során beágyazott kibocsátását, vagy egyéb negatív következményeket), közvetlenül támogatva a zöld megállapodás célkitűzéseit, és összhangban áll a jelentős károkozás elkerülésének elvvel. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 114. cikkén alapul, amelyet a belső piac létrehozására, illetve működésének biztosítására irányuló intézkedések tekintetében kell alkalmazni. A környezettudatos tervezésről szóló irányelv (amelynek ezzel a rendelettel történő hatályon kívül helyezésére a Bizottság javaslatot tesz) jogalapja maga az Európai Közösséget létrehozó szerződés 95. cikke (jelenleg az EUMSZ 114. cikke) volt. A kezdeményezéssel rendezett kérdések a belső piachoz kapcsolódnak, ideértve a fenntarthatóbb megközelítéseket alkalmazni kívánó vállalatok számára az egyenlőtlen versenyfeltételeket, vagy azt, hogy a hatályos uniós szabályok csak részben fedik le a termékek fenntarthatósági szempontjait. Ez azt jelenti, hogy nem létezik átfogó követelményrendszer annak biztosítására, hogy az uniós piacon forgalomba hozott összes termék egyre fenntarthatóbbá váljon. Ennek eredményeként a tagállamokban nemzeti szinten elkezdődött többféle megközelítés elfogadása (ami a belső piac széttagoltságát eredményezi), és a hatályos környezettudatos terméktervezési szabályok végrehajtása nem kielégítő és eltérő szintű. A megfelelő és átfogó belső piaci szabályok hiánya teret enged a tagállamok vagy iparágak által kidolgozott olyan kezdeményezéseknek, amelyek potenciális akadályokat, széttagoltságot és következetlen megközelítéseket keltve rontják a belső piac működését. Emellett a termék környezeti fenntarthatóságát meghatározó átfogó követelményrendszer vagy a környezettudatos terméktervezési követelmények hiányában előfordulhat, hogy az a termék, amelyet az egyik tagállamban fenntarthatónak tekintenek, egy másik tagállamban nem minősül fenntarthatónak. Sőt, a közelmúltban elfogadott nemzeti jogszabályok valószínűleg arra kötelezik az Unióban határokon átnyúlóan működő gyártókat (és kiskereskedőket), hogy teljesítsenek egy sor tagállamonként eltérő nemzeti kötelezettséget. Ezek az új nemzeti kötelezettségek – a felújított elektronikus eszközökön végzett műszaki műveletekre vonatkozó tájékoztatási követelményektől kezdve a Franciaországban a szoftverkompatibilitásra előírt időszakon át a Németországban az eladatlan tartós cikkek kezelésével kapcsolatban érvényesülő jelentéstételi kötelezettségekig – egyértelműen jelzik azt a tendenciát, hogy olyan szabályozási intézkedések kerülnek elfogadásra, amelyek az árukra vonatkozó környezettudatos terméktervezési követelményeket határoznak meg. Következésképpen uniós fellépés nélkül elkerülhetetlenül növekedni fognak a nemzeti szintű kötelezettségek és erősödik a piac széttagoltsága. A fent kifejtett problémák indokolják, hogy a javaslat jogalapja az EUMSZ 114. cikke legyen. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) A szükségességi vizsgálat azt a kérdést vizsgálja, hogy a javaslat céljai kielégítően megvalósíthatók-e a tagállamok önmagukban meghozott intézkedéseivel. E vizsgálathoz alapvető fontosságú egy harmonizált szabályrendszer bevezetése a fenntartható termékek valamennyi tagállamban harmonizált és jól működő belső piacának megvalósítása érdekében, ezzel egyenlő versenyfeltételeket biztosítva a belső piacon működő vállalkozások számára. Ennek részét képezik a termékkövetelmények és a felhasználók megbízható tájékoztatásának kötelezettsége. A tagállamok önmagukban nem tudnának ilyen hatókörű intézkedéseket meghozni anélkül, hogy ez ne vezetne eltérésekhez a vállalkozásokra vonatkozó követelményekben, és hogy ne teremtene akadályokat a termékek szabad mozgása előtt, szabályozási terheket és a túlzott költségeket a vállalkozások számára. Ezenkívül a tagállamok önmagukban hozott intézkedései nyilvánvalóan a fogyasztói döntéseket bonyolító, eltérő eszközöket eredményeznének. Ezért ha a tagállamok egyéni fellépéseket tesznek, nagy lenne a különböző módszereken és megközelítéseken alapuló, egymással versengő rendszerek kialakulásának veszélye, különösen a teljes belső piacon forgalmazott termékek esetében. Ez széttagolja a piacot, és valószínűleg az Unióban a termékek környezeti teljesítményével kapcsolatos ismeretek és információk eltérő szintjéhez, valamint az uniós tagállamok közötti kereskedelmet folytató vállalatok számára többletköltségekhez vezet. A hatékonysági vizsgálat azt ellenőrzi, hogy az uniós szintű fellépés a nemzeti szintűnél hatékonyabb-e. Ehhez a vizsgálathoz csak uniós szintű intézkedések határozhatnak meg az egész EU-ra érvényes harmonizált termékkövetelményeket és a fenntarthatósági szempontokra vonatkozó tájékoztatási követelményeket, biztosítva az áruk szabad mozgását, és a fogyasztóknak a termékek fenntartható jellemzőiről és körforgásos jellemzőiről releváns és megbízható tájékoztatást nyújtva, függetlenül attól, hogy azt melyik tagállamban vásárolják meg. Az uniós szintű követelmények meghatározása egyértelmű hozzáadott értékkel jár, mivel harmonizált és jól működő belső piacot hoz létre valamennyi tagállamban, és ezzel egyenlő versenyfeltételeket biztosít a belső piacon működő vállalkozások számára. Az uniós szinten meghatározott harmonizált minimum- és tájékoztatási követelmények a fenntartható termékeket és a körforgásos gyakorlatokat minden tagállamban népszerűsíteni fogják, ami azok számára nagyobb és hatékonyabb piacot hoz létre, és ezzel az ipart ilyen termékek fejlesztésére ösztönzik. Végül a belső piac mérete biztosítja a kritikus tömeget ahhoz, hogy az EU világszerte előmozdítsa a termékek fenntarthatóságát és befolyásolja a terméktervezést és az értéklánc-irányítást. •Arányosság A javaslat nem lépi túl az ahhoz szükséges mértéket, hogy szabályozási keretet biztosítson a termékek lehető legszélesebb körére vonatkozó környezettudatos terméktervezési követelmények kidolgozásához. A Bizottság a környezettudatos tervezésről szóló irányelv esetében követett, végrehajtási intézkedések kibocsátását előirányzó megközelítést fogja tovább vinni, a minőségi jogalkotásra vonatkozó bizottsági iránymutatásokkal összhangban végzett hatásvizsgálatok alapján. Ezért minden követelménycsoportra vonatkozóan elemzést fog végezni a különböző alternatívák gazdasági és környezeti hatásairól. Ez fogja lehetővé tenni az arányosság fenntartását. A javaslat az arányosság biztosításának eszközeként rugalmas keretként került kialakításra. Emiatt nem határoz meg kritériumokat vagy célokat a követelmények tekintetében, kivéve, ha azok előzetes értékelés alapján indokoltak. Az arányosság biztosítása érdekében minden egyes követelményt bármely termékcsoportra alkalmazása előtt meg kell indokolni. A követelmények, kritériumok vagy célok jól meghatározott termékcsoportok szintjén történő megállapítása lehetővé teszi a hatások körültekintő értékelését. Lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a termékek belső jellemzőitől, gyártási folyamataiktól és piaci helyzetüktől függően vegye figyelembe a követelmények, célok vagy kritériumok meghatározásának hozzáadott értékét és arányosságát.

•A jogi aktus típusának megválasztása A rendeletek közvetlen követelményeket határoznak meg minden gazdasági szereplő számára, biztosítva ezáltal a szükséges jogbiztonságot és az egész Unióra kiterjedő, teljes mértékben integrált piac végrehajtásának a lehetőségét. A rendeletek azt is biztosítják, hogy a kötelezettségeket egyidejűleg és azonos módon hajtsák végre mind a 27 tagállamban. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata A Bizottság 2019 márciusában tette közzé a „Fenntartható termékek a körforgásos gazdaságban – Az uniós termékpolitikai keret hozzájárulása a körforgásos gazdasághoz” című bizottsági szolgálati munkadokumentumot. A munkadokumentum azt vizsgálta, hogy a termékeket érintő uniós szakpolitikák milyen mértékben járulnak hozzá a körforgásos gazdaságra való átálláshoz, és hogy hol van lehetőség nagyobb hozzájárulásra. Megállapítást nyert, hogy nincs olyan átfogó, integrált uniós szakpolitikai eszköz, amely lefedné az összes termék fenntartható előállítását és fogyasztását és/vagy az e termékekre vonatkozó információk fogyasztók számára való elérhetőségét és megbízhatóságát. Bár a környezettudatos tervezésről szóló irányelv egymást követő értékelései megerősítették, hogy az irányelv egyértelműen releváns és hatékony szabályozási eszköz, lehetőséget azonosítottak a végrehajtás és az érvényre juttatás javítására. Az említett értékelések rögzítették például, hogy „bár széles körben elismert, hogy a környezettudatos tervezésről szóló irányelv és a végrehajtási intézkedések szolgálhatják a fenntartható fogyasztásról, termelésről és iparpolitikáról szóló cselekvési terv energiahatékonysági vonatkozásait és az EU erőforrás-hatékonysági politikáját, egyes tagállamok képviselői és környezetvédelmi civil szervezetek is azt sugallják, hogy lehetőségeket szalasztottak el az egyéb környezetvédelmi szempontok végrehajtási intézkedéseinek korlátozott hatóköre miatt”. Az értékelés kiemelte az irányelvben az energiahatékonyságon túlmutató szempontok kezelésére rejlő kiaknázatlan lehetőségeket is, és arra a következtetésre jutott, hogy „voltak olyan nem energetikai jellegű fejlesztések, amelyeket a termékkör, a szakpolitikai döntések vagy a mögöttes műszaki elemzés eredményeként nem vettek figyelembe”. •Konzultáció az érdekelt felekkel A minőségi jogalkotásra vonatkozó iránymutatással összhangban több konzultációs tevékenységre került sor. –Konzultáció egy bevezető hatásvizsgálatról 2020. szeptember 14-től november 16-ig. 193 válasz érkezett. –Egy nyilvános konzultáció 2021. március 17-től június 9-ig. 626 válasz érkezett. –Sorozatos műhelytalálkozók 2021 áprilisától júliusig a fenntartható termékekre vonatkozó kezdeményezéshez kapcsolódó különböző témákban, amelyeken számos érdekképviseleti csoport résztvevői vettek részt. –A kis- és középvállalkozások körében végzett felmérés 2021. április 26-tól június 15-ig. 332 válasz érkezett. –Egy második célzott felmérés kis- és középvállalkozások (kkv-k) vonatkozásában 2021. október 20-tól november 4-ig. Ez elsősorban a kkv-kat képviselő szervezetek szakértelmére támaszkodott. 35 válasz érkezett. –A kiválasztott érdekelt felek képviselőinek személyre szabott kérdőívek megküldése 2021. május 20. és június 9. között. –A kiválasztott érdekelt felek képviselőivel lefolytatott interjúk. Összességében a konzultációs tevékenységek bizonyították a termékek fenntarthatóságát lefedő szabályozási kezdeményezés erős általános támogatottságát. A legtöbb érdekelt fél annak érdekében szólalt fel, hogy a kezdeményezés széles termékkörre terjedjen ki, és a termékszabályozás életciklus-alapú szemléletét alkalmazza. Erőteljes támogatást kapott a környezettudatos tervezésről szóló hatályos irányelv hatályának kiterjesztése, annak általános elfogadása mellett, hogy a körforgásos gazdaságra vonatkozó 2020-as uniós cselekvési tervben meghatározott ágazatokat kiemelten kell kezelni. A visszajelzések azt mutatták, hogy a termék sajátosságait figyelembe vevő megközelítés a preferált (különösen a gyártók/importőrök részéről). Általános egyetértés van abban, hogy az egyértelmű, átfogó és kötelező erejű jogszabályok hiánya, valamint a megbízható információk hiánya ugyanúgy akadályozza a fenntartható termékek uniós piacon való elérhetőségének növelését, mint a környezettudatos terméktervezési követelmények eltérő szintű végrehajtása. A digitális termékútlevél bevezetésének ötletét általánosságban az összes érdekképviseleti csoport egyértelmű többséggel támogatja, a fenntartható termékek iránti kereslet ösztönzésére szolgáló ösztönzőkkel és eszközökkel együtt. E kezdeményezés végrehajtásával párhuzamosan szükségesnek tekintik az erőteljesebb végrehajtási és piacfelügyeleti tevékenységeket (például ellenőrzéseket vagy auditokat). Az érdekelt felekkel folytatott konzultációkból levont részletes következtetéseket a hatásvizsgálat 2. melléklete tartalmazza. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása A Bizottság külső szakértőknek ítélte oda javaslatot kísérő hatásvizsgálathoz a tanulmányra vonatkozó szerződést. Ez a tanulmány biztosította a dokumentumban meghatározott szakpolitikai alternatívák elemzésének alapjául szolgáló adatok egy részét, és beépült a jelenlegi javaslatban szereplő intézkedésekbe. Ezek a szakértők a tanulmány különböző szakaszaiban mindvégig szorosan együttműködtek a Bizottsággal. •Hatásvizsgálat

A javaslat hatásvizsgálaton alapul. A Szabályozói Ellenőrzési Testület 2021. szeptember 17-én kiadott elutasító záradékában felvetett kérdések megoldását követően a hatásvizsgálatról 2022. január 21-én kedvező vélemény született. A Testület végleges véleményében további részleteket kért az alternatívákról köréről, a rendelet alapján alkalmazandó módszerről, valamint arról, hogy a digitális termékútlevelekre vonatkozó szabályok a gyakorlatban miként kerülnek megállapításra. A kezdeményezés által orvosolni kívánt fő probléma, a kapcsolódó részproblémák és a feltárt szakpolitikai alternatívák részletezése a hatásvizsgálat 2. és 5.2. szakaszában olvasható. Az alternatívák előnyben részesített kombinációját a hatásvizsgálat 7. szakasza ismerteti részletesen. A hatásvizsgálat 10. számú melléklete ad összefoglaló áttekintést az összes elemzett részalternatíva költségeiről és hasznáról, míg a 12. melléklet bővebb információkat nyújt az alternatívák előnyben részesített kombinációjával kapcsolatos költségekről és előnyökről. Mindezeket a szempontokat a hatásvizsgálatot kísérő vezetői összefoglaló összegzi. Az előirányzott keretarchitektúra miatt a követelményekből adódó pontos költségekre nehéz pontos becslést végezni. A legtöbb költség csak a második szakaszban, a másodlagos jogszabály elfogadását követően fog felmerülni. Az egyes felhatalmazáson alapuló jogi aktusokhoz kapcsolódóan a jövőben elvégzendő célzott hatásvizsgálatok részletesen értékelni fogják a várható hatásokat, beleértve a harmadik országbeli gazdasági szereplőkre gyakorolt hatásokat, figyelemmel a WTO-nak történt bejelentésükre is. Meg kell jegyezni, hogy mivel a Bizottság a vállalatok fenntarthatósági átvilágításáról szóló irányelvre irányuló javaslata e kezdeményezés előkészítése során került elfogadása, indokoltnak minősül a szociális szempontokra vonatkozó követelmények kizárása e jogalkotási javaslat hatálya alól. A jogszabályszövegben meghatározottak szerint értékelésre e rendelet alkalmazásának időpontjától számított 8 év elteltével kerül sor. Ez az értékelés többek között vizsgálhatja a szociális követelmények szabályozási keretbe való beépítését. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés Ez a rendelet várhatóan egyenlő versenyfeltételeket teremt a belső piacon működő vállalkozások számára. Az uniós szinten javasolt harmonizált követelmények valószínűleg csökkentik az általános megfelelési költségeket, mivel valószínűleg több meglévő vagy tervezett nemzeti szintű követelményt is kiváltanak. A fenntarthatóbb termelést és átláthatóbb ellátási láncokat alkalmazó termelők várhatóan piaci részesedést szereznek az Unióban, és fokozzák versenyképességüket a kevésbé fenntartható módszereket alkalmazó termelőkkel szemben. Bár a kkv-k utaltak arra, hogy származhatnak bizonyos negatív hatások a hatásvizsgálatban meghatározott szakpolitikai alternatívák előnyben részesített kombinációjának egyes intézkedéseiből, sokan azon meggyőződésüknek is hangot adtak, hogy ezek ellensúlyozhatók, és idővel hozzáadott értéket hozhatnak (az anyagköltségek csökkenése, a megnövekedett vevői lojalitás, a környezetbarátabb termékek piacához való jobb hozzáférés, a jó hírnévhez fűződő előnyök stb. révén). Ezenkívül a Bizottság kifejezetten vizsgálta a kkv-kra gyakorolt negatív hatások mérséklésének módjait is. Ezeket a kísérő hatásvizsgálat 19. melléklete, valamint e javaslat konkrét rendelkezései részletezik. Konzultációs célra, a környezettudatos tervezésről szóló irányelv alapján működő konzultációs fórum sikeres példájának folytatásaként a javaslat egy környezettudatos terméktervezési fórumot hoz létre a tagállamok képviselőinek és valamennyi érdekelt félnek, például az iparnak – ideértve a kis- és középvállalkozásokat és kézművesipart, szakszervezeteket, kereskedőket, kiskereskedőket, importőröket, környezetvédő csoportokat és fogyasztói szervezeteket – kiegyensúlyozott részvételével. A környezettudatos terméktervezési fórum funkciója arra korlátozódik, hogy a Bizottság átruházott hatásköreinek hivatalos gyakorlása előtt szakértelmet biztosítson a Bizottságnak a munkatervvel és a környezettudatos terméktervezési követelmények előkészítésével kapcsolatban. A Bizottság a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodással összhangban további szakértői csoportot hozhat létre a tagállamokkal az e rendelet alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló jogi aktusokról történő konzultáció céljából. A javaslatnak része egy digitális termékútlevél létrehozása is a termékekkel kapcsolatos információk elektronikus nyilvántartásba vétele, feldolgozása és az ellátási lánc vállalkozásai, a hatóságok és a fogyasztók közötti megosztása érdekében. Ez várhatóan növeli az átláthatóságot mind az ellátási láncban működő vállalkozások, mind a nagyközönség számára, és javítja az információátadás hatékonyságát. Valószínűleg elősegíti és egyszerűsíti különösen a szabályozás uniós és tagállami hatóságok által végzett nyomon követését és végrehajtását. Minden bizonnyal olyan piaci információs eszközt is biztosít, amelyet a jövőben fel lehet használni a kötelezettségek felülvizsgálatára és finomítására. A jövőállósági platform környezettudatos terméktervezésről alkotott véleménye elismerte, hogy javítani kell a termékek fenntarthatóságát, és új kötelezettségeket kell bevezetni, a vállalkozások terheinek a legalacsonyabb szinten tartása mellett. A platform kilenc javaslatot fogalmazott meg, amelyeket figyelembe vettek a digitalizációról szóló új jogszabály kidolgozásakor – figyelemmel a kkv-kra nehezedő terhekre; valamint a következetesség és az egyértelműség biztosítására. Például lehetővé kell tenni a fogyasztók számára az információkhoz való jobb hozzáférést, ezzel párhuzamosan biztosítani kell, hogy a digitális termékútlevél a bevált módszereket követve lehetővé tegye a hatékony információáramlást, valamint az e rendelet szerinti intézkedések mellett enyhítő intézkedések bevezetésének lehetősége, hogy a kkv-k esetében a hatások várhatóan arányosak maradjanak. •Alapvető jogok A környezettudatos terméktervezési követelmények az Európai Unió Alapjogi Chartájában meghatározott alapvető jogok védelme és előmozdítása szempontjából előnyösek lehetnek, ideértve a vállalkozás szabadságát (16. cikk), a környezetvédelemhez (37. cikk) és a fogyasztóvédelemhez (38. cikk) való jogot. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslatnak költségvetési vonzatai a Bizottság számára korlátozottak. Konkrétan 54 teljes munkaidős egyenértékre van szükség a rendelet és a kapcsolódó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok teljes körű végrehajtásához az Unió többéves pénzügyi kerete (MFF) 2022–2027 közötti időszakában. A meglévő költségvetési sorokon új kötelezettségvállalásokra lenne szükség, amelyek összege 23,338 millió EUR a többéves pénzügyi keret 1. fejezetében (Egységes piac, innováció és digitális gazdaság), 43,912 millió EUR a 3. fejezetben (Természeti erőforrások és környezet), és 38,621 millió EUR a 7. fejezetben (Igazgatási kiadások). Az új kötelezettségvállalások a vonatkozó programok meglévő költségvetési kereteiből lesznek finanszírozva. A költségvetési vonzatok főként a következő munkákhoz köthetők: –2022 és 2026 között 33 bizottsági rendelet felülvizsgálata és 5 új intézkedés elfogadása a hatályos környezettudatos terméktervezési irányelv keretében, amely feladatokat az irányelv végrehajtásán jelenleg dolgozó személyzet nem hajthatja végre, –2024 és 2027 között mintegy 18 új felhatalmazáson alapuló jogi aktus előkészítése és elfogadása; 2028 és 2030 között 12 új felhatalmazáson alapuló jogi aktus is elfogadásra kerülne, amelyek személyzeti és költségvetési vonzatai 2025–2027 között jelentkeznek,

–végrehajtási aktusok előkészítése (2024-től átlagosan évente egy), amennyiben ez e rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosításához szükséges, például a piacfelügyelettel, az eladatlan fogyasztási cikkek megsemmisítésére vonatkozó információk közzétételével vagy az önszabályozó intézkedések elismerésével kapcsolatban, és –horizontális feladatok ellátása a digitális termékútlevéllel, a piacfelügyelet és a vámellenőrzés támogatásával, valamint a körforgásos jelleg terméktervezésbe és gyártásba való integrálása terén a gazdasági szereplők közötti tapasztalatcsere céljából egy európai körforgásos üzleti központ kialakítása. A személyzeti igényeket illetően a Bizottság alaposan megvizsgálta a vezető főigazgatóságok közötti munkamegosztásnak, a személyzet lehetőség szerinti átcsoportosításának, valamint a felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok előkészítéséhez és a több területet átfogó feladatokhoz nyújtott tudományos és technikai támogatás kiszervezésének módjait. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A minőségi jogalkotásról szóló, 2021 novemberében közzétett iránymutatásokkal és különösen a 38. eszközzel összhangban a Bizottság a jogalkotási javaslat társjogalkotók általi elfogadása után végrehajtási stratégiát fog kidolgozni. A stratégia be fogja mutatni a különböző igénybe veendő, megfelelést elősegítő eszközöket, és tartalmazni fogja a digitális végrehajtással kapcsolatos szempontokat. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Az 1. cikk állapítja meg e rendelet tárgyát, nevezetesen a környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározásának, a digitális termékútlevél létrehozásának és az eladatlan fogyasztási cikkek megsemmisítési tilalmának kereteit. Meghatározza azokat a termékszempontokat, amelyekre a környezettudatos terméktervezési követelmények vonatkoznak, ilyen például a tartósság és a megbízhatóság, az újrafelhasználhatóság, a korszerűsíthetőség, a javíthatóság, valamint a karbantartás és felújítás lehetősége, az aggodalomra okot adó anyagok jelenléte, az energia- és erőforrás-hatékonyság, az újrafeldolgozott tartalom. Továbbá meghatározza a rendelet hatályát, csak néhány ágazatot – például az élelmiszereket, a takarmányokat és a gyógyszereket – mentesítve az alól. A 2. cikk meghatározza az e rendelet alkalmazásában szükséges fogalmakat. E fogalommeghatározások közül számos az új jogszabályi keretből (765/2008/EK rendelet és 768/2008/EK határozat), a környezettudatos tervezésről szóló, hatályon kívül helyezett irányelvből vagy a hatályos uniós környezetvédelmi jogszabályokból (például a hulladékokról szóló keretirányelvből) került átvételre. Új fogalommeghatározások kerülnek bevezetésre, például a termékútlevél és az eladatlan fogyasztási cikkek megsemmisítésére vonatkozó rendelkezések tekintetében. A 3. cikk rögzíti az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak megfelelő termékek szabad mozgásának általános elvét. A 4. cikk a Bizottságnak felhatalmazást állapít meg arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendelet kiegészítésére azáltal, hogy környezettudatos terméktervezési követelményeket, megfelelőségértékelési eljárásokra vonatkozó követelményeket, az energiafogyasztás vagy a teljesítőképesség más paraméterek vonatkozásában történő mérésére vonatkozó követelményeket, a gyártók, meghatalmazott képviselők vagy az importőrök részére előírt, a Bizottság vagy a piacfelügyeleti hatóságok tájékoztatására vonatkozó követelményeket, a termékek teljesítőképességének kiszámításához online eszközök használatára vonatkozó követelményeket, a megfelelőségi nyilatkozatra vagy a jelölésekre vonatkozó alternatív szabályokra vonatkozó követelményeket, és végül tagállami ösztönzőkre vonatkozó követelményeket és közbeszerzési kritériumokat állapítson meg. Az 5. cikk megállapítja a környezettudatos terméktervezési követelmények elfogadásának általános kereteit. Meghatározza azokat a termékjellemzőket, amelyeket ezek a követelmények javíthatnak. Kifejti, hogy ezek a követelmények vonatkozhatnak egy meghatározott termékcsoportra vagy horizontálisan több termékcsoportra is, amennyiben a műszaki hasonlóságok lehetővé teszik közös követelmények meghatározását. Meghatározza, hogy a környezettudatos terméktervezési követelmények magukban foglalnak teljesítőképességi követelményeket és tájékoztatási követelményeket). Végül meghatároz számos olyan feltételt, amelyeket a Bizottságnak kell teljesítenie a környezettudatos terméktervezési követelmények előkészítése során, valamint számos olyan kritériumot, amelyeknek az említett követelményeknek meg kell majd felelniük. Lehetővé teszi a Bizottság számára annak előírását is, hogy a környezettudatos terméktervezési követelményeknek való megfelelés ellenőrzése érdekében az ellátási lánc szereplői működjenek együtt a gyártókkal, a bejelentett szervezetekkel és az illetékes nemzeti hatóságokkal. A 6. cikk további részleteket határoz meg a teljesítőképességi követelményekről, például arról, hogy ezek egyaránt ölthetik mennyiségi szint vagy nem mennyiségi követelmény formáját, amelyek meghatározásával a termék vonatkozásainak javítása a cél, a kiválasztott termékparaméter(ek) alapján (amelyek listája az I. mellékletben található). A 7. cikk a tájékoztatási követelményekre összpontosít. Megállapítja, hogy ezeknek a követelményeknek mindig tartalmazniuk kell a termékútlevélre és az aggodalomra okot adó anyagokra vonatkozó követelményeket. A cikk tovább részletezi a megadható egyéb típusú információkat, például a termék teljesítőképességére vonatkozó információkat vagy a fogyasztóknak szóló információkat a termék telepítési vagy használati módjáról. Ez az információ megjelenhet „teljesítményosztályok” formájában – például A-tól G-ig terjedő skálán – a termékek összehasonlításának megkönnyítése érdekében. Végül a cikk meghatározza az információk megadásának különböző módjait (például a termékútlevélben, egy weboldalon, címkén stb.). A 8. cikk meghatározza azokat az elemeket, amelyeket a Bizottságnak meg kell határoznia a digitális termékútlevéllel kapcsolatos tájékoztatási követelményekben, például a feltüntetendő információkat és azt, hogy ki milyen információkhoz férhet hozzá. A 9–11. cikk állapítja meg a termékútlevél végrehajtásához szükséges rendelkezéseket. A 9. cikk állapítja meg a termékútlevélre vonatkozó általános követelményét. A 10. cikk rendelkezik a termékútlevél műszaki kialakításának és működésének alapvető követelményeiről. A 11. cikk rögzíti az egyedi üzemeltetői és létesítményazonosítókra vonatkozó szabályokat. A 12. cikk rendelkezik a termékútlevélben szereplő információkat tároló nyilvántartás létrehozásáról, amely lehetővé teszi a Bizottság számára a feltöltendő információk meghatározását. A 13. cikk tartalmazza a vámhatóságok termékútlevéllel kapcsolatos elvárásait és azt részletező rendelkezéseket, hogy milyen információkhoz kell hozzáférniük munkájuk megkönnyítése érdekében. A 14. cikk határozza meg az egy adott termékcsoporthoz használandó címkékre vonatkozó követelményeket. Kifejti, hogy ilyen esetekben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak kell meghatározniuk a címke tartalmát (beleértve a teljesítményosztályokat) és formátumát, valamint azt, hogy azt miként kell megjeleníteni a fogyasztók számára. Ha a termékre az (EU) 2017/1369 energiacímkézési rendelet már előírt címkét, és az egyéb paraméterekre vonatkozó információk – beleértve az egyéb teljesítményosztályokat – nem tüntethetők fel azon, akkor ez az információ szerepelhet külön címkén, ha a Bizottság ezt megfelelőnek találja.

A 15. cikk írja elő, hogy a gazdasági szereplők nem helyezhetnek el az e rendeletben előírt címkéket utánzó címkéket. A 16. cikk előírja, hogy a Bizottságnak legalább 3 évre szóló munkatervet kell elfogadnia, amelynek meg kell jelölnie a termékek rangsorolásának kritériumait. A munkaterv azon termékcsoportok indikatív listáját tartalmazza, amelyekkel a Bizottság az elkövetkező években foglalkozni kíván. A 17. cikk hozza létre a környezettudatos terméktervezési fórumot (szakértői csoportot). Ennek alapját a 2009/125/EK irányelv alapján létrehozott konzultációs fórum képezi. A 18. cikk az önszabályozó intézkedésekre vonatkozik. Ezek az iparági kezdeményezésű intézkedések, amelyek az 5. cikk alapján elfogadott, környezettudatos terméktervezési követelményeket megállapító felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alternatívájaként használhatók. A 2009/125/EK irányelvben már volt egy cikk az önkéntes megállapodásokról. E rendelet 17. cikke kibővíti a 2009/125/EK irányelv eredeti cikkét. Meghatározza mindenekelőtt azt, hogy mit kell tartalmaznia az önszabályozó intézkedésnek, mit kell az iparágnak bizonyítékként benyújtania a Bizottsághoz, valamint azt az eljárást, amely során a Bizottság elismeri az önszabályozó intézkedést valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus érvényes alternatívájaként. A 19. cikk számos, a tagállamok és a Bizottság által abból a célból meghozandó intézkedést határoz meg, hogy segítsenek a kkv-knak e rendelet és a jövőbeli felhatalmazáson alapuló jogi aktusok általános végrehajtásában. Az említett intézkedések magukban foglalják az iránymutatásokat, a pénzügyi támogatást és a képzést. A 20. cikk elsőként általános átláthatósági kötelezettséget ír elő azon gazdasági szereplők számára, akik leselejtezik az eladatlan fogyasztási cikkeket. Lehetőséget biztosít továbbá a gazdasági szereplőknek az eladatlan fogyasztási cikkek megsemmisítését tiltó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. Ezek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok az általános tilalom alóli mentességet is tartalmazhatnak, például egészségügyi és biztonsági okokból. Az említett mentesség alkalmazása esetén a gazdasági szereplőket átláthatósági kötelezettség is terheli (azaz a megsemmisített termékek számának, a megsemmisítés indokainak közzététele stb.). A cikk nem vonatkozik a kkv-kra, de a termékek megsemmisítését tiltó felhatalmazáson alapuló jogi aktus meghatározhatja, hogy bizonyos kötelezettségek vonatkoznak a kkv-k bizonyos kategóriáira (mikro-, kis- vagy középvállalkozásokra). A 21., 22., 23. és 24. cikk állapítja meg a gyártók, a meghatalmazott képviselők, az importőrök és a forgalmazók kötelezettségeit. Ezek a 768/2008/EK határozat egységes rendelkezésein alapulnak. A 25. cikk a kereskedők (akik jellemzően kiskereskedők vagy értékesítők) kötelezettségeit állapítja meg, különösen a címkék kihelyezésével és a termékútlevélhez való hozzáféréssel kapcsolatban, beleértve az (online) távértékesítést is. A 26. cikk gyűjti egybe azokat a különböző kötelezettségeket, amelyeket a gazdasági szereplőknek teljesíteniük kell, ha a felhatalmazáson alapuló jogi aktus azt írja elő, hogy a terméket címkével kell ellátni (például a kereskedők címkékkel való ellátása). A 27. cikk pont a logisztikai szolgáltatók kötelezettségeiről szól, nevezetesen annak biztosításáról, hogy a termék kezelése során a raktározás, csomagolás, címzés vagy feladás körülményei nem veszélyeztethetik a termékek környezettudatos terméktervezési követelményeknek való megfelelését. A 28. cikk a 768/2008/EK határozat egységes cikke, amely azt a két esetkört határozza meg, amikor az importőrökre és a forgalmazókra a gyártók kötelezettségei vonatkoznak. A 29. cikk rögzíti az online piacterek és az internetes keresőmotorok kötelezettségeit, különösen a piacfelügyeleti hatóságokkal való együttműködés tekintetében. Azt is meghatározza, hogy a piacfelügyeleti hatóságoknak hatáskörrel kell rendelkezniük arra, hogy online piacteret az illegális tartalom eltávolítására kötelezzék. A 30. cikk rögzíti annak lehetőségét, hogy a jövőbeni felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előírják a gazdasági szereplők számára a műszaki dokumentáció kérés nélküli, digitális elérhetőségének biztosítását. Ezen túlmenően azon termékek piaci penetrációjának felmérése érdekében, amelyekre környezettudatos terméktervezési követelményeket írtak elő, a cikk előírja a gazdasági szereplőknek a leszállított termékekről történő tájékoztatást. A 31. cikk előírja, hogy a termékeknek adott esetben képesnek kell lenniük a használatuk során fogyasztott energia vagy más releváns paraméterekhez viszonyított teljesítőképesség mérésére, és ezen adatok elérhetővé tételére a végfelhasználó számára. Ha egy felhatalmazáson alapuló jogi aktus úgy rendelkezik, a gyártók ezeket az adatokat összegyűjtik, anonimizálják és jelentik a Bizottságnak. A termékek megfelelőségére vonatkozó VIII. fejezet többnyire egységes rendelkezéseket tartalmaz a termékek megfelelőségértékelésének módjára vonatkozóan. Ez az alábbiakat érinti: –megbízható, pontos és megismételhető módszerek alkalmazása a vizsgálatokhoz, mérésekhez és számításokhoz (32. cikk), –a megfelelőségi vélelmet előíró harmonizált szabványok (34. cikk), –a Bizottság azon lehetősége, hogy harmonizált szabványok hiányában közös előírásokat fogadjon el (35. cikk), –megfelelőségértékelési eljárások (36. cikk), –az EU-megfelelőségi nyilatkozat (37. cikk), valamint

–a CE-jelölés (38. és 39. cikk) és alternatív jelölések használatának lehetősége (40. cikk). Ebben az egységes fejezetben kiemelendő az uniós ökocímkével ellátott termékek környezettudatos terméktervezési követelményeinek való megfelelés vélelme (34. cikk) és a vonatkozó megfelelőségértékelési modul felhatalmazáson alapuló jogi aktusban történő módosításának lehetősége, a szóban forgó terméktől függően (36. cikk). A 33. cikk a rendelkezések kijátszásának megelőzésére vonatkozik. Például nem kerülhetnek forgalomba olyan termékek, amelyeket úgy terveztek, hogy képesek legyenek észlelni a vizsgálatot, és automatikusan kedvezőbb eredményre módosítani teljesítőképességüket. A IX. fejezet (41–56. cikk) a megfelelőségértékelő szervezetek bejelentéséről szól, és a 768/2008/EK határozaton alapuló egységes rendelkezésekből áll, e rendelkezések célzott a jogi egyértelműség biztosítását, valamint a bejelentett szervezetek függetlenségének, kompetenciájának és ellenőrzésének további erősítését célzó továbbfejlesztésével kombinálva. Az 57. cikk előírja, hogy ha a tagállamok ösztönzőket fogadnak el a termékek díjazására, ezeknek az ösztönzőknek elvileg a két legmagasabb, leggyakrabban használt teljesítményosztályt kell megcélozniuk, illetve azokat, amelyek rendelkeznek uniós ökocímkével. Abban az esetben, ha nincs beállítva teljesítményosztály, vagy a teljesítményosztály több termékparaméteren alapul, a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusban részletesebben meghatározhatja a tagállami ösztönzők kötelező működési módját. Az 58. cikk a zöld közbeszerzést érinti, pontosabban annak lehetőségét, hogy az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok a közbeszerzési szerződésekre irányadó követelményeket (például műszaki leírások, kiválasztási kritériumok, odaítélési szempontok stb.) állapítsanak meg az e rendelet mellékletében felsorolt termékparaméterek alapján. A XI. fejezet a piacfelügyeletről szól. Általánosságban az (EU) 2019/1020 piacfelügyeleti rendeletben meghatározott kötelezettségekre épít, egyben konkrétabb kötelezettségeket ír elő az e rendelet szempontjából releváns esetekre. Az 59. cikk előírja a tagállamok számára a piacfelügyeleti tevékenységekre vonatkozó cselekvési terv készítését, amelynek tartalmaznia kell a „piacfelügyeleti prioritásokat”, amelyeket az ugyanazon cikkben meghatározott számos kritérium, valamint a tervezett ellenőrzések jellege és száma alapján kell meghatározni. A 60. cikk felhatalmazza a Bizottságot, hogy az egyes termékeken elvégzendő ellenőrzések minimális számát meghatározó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el. A 61. cikk a piacfelügyeleti rendelet (ICSMS) szerinti információs és kommunikációs rendszerre hivatkozik, és előírja a tagállamoknak, hogy vigyék be abba az e rendelet alapján kiszabott szankciókra vonatkozó információkat. Ennek alapján a Bizottságnak jelentést kell elfogadnia, amely tartalmazza az ellenőrzések gyakoriságára, valamint a kiszabott szankciók jellegére és súlyosságára vonatkozó indikatív referenciaértékeket. A 62. cikk hivatkozik a piacfelügyeleti rendelet alapján létrehozott közigazgatási együttműködési csoportra („AdCo”), és meghatározza e rendelettel összefüggésben a szerepét. E szerep magában foglalja a tagállamok cselekvési terveihez vagy az uniós támogatás prioritásaihoz a közös prioritások meghatározását (például közös piacfelügyeleti és vizsgálati projektek, közös beruházás a piacfelügyeleti kapacitásokba, beleértve a berendezéseket és az informatikai eszközöket, a közös képzéseket és iránymutatásokat). A XII. fejezet a védintézkedésekre vonatkozik, és egységes rendelkezéseken alapul. A 61. cikk meghatározza a nemzeti piacfelügyeleti hatóság által abban az esetben követendő eljárást, ha úgy ítéli meg, hogy valamely termék kockázatot jelent. Ebben az esetben a nemzeti piacfelügyeleti hatóságnak eljárást kell kezdeményeznie, amelyben tájékoztatja a többi piacfelügyeleti hatóságot a megtett intézkedésekről (a termék forgalomba hozatalának tilalma vagy korlátozása, forgalomból történő kivonása vagy visszahívása). A 64. cikk meghatározza az abban az esetben alkalmazandó uniós védintézkedési eljárást, ha egy tagállam vagy a Bizottság nem ért egyet a nemzeti szinten, a 63. cikkben meghatározott védintézkedési eljárás keretében hozott intézkedéssel. A konzultációt követően a Bizottság végrehajtási aktust fogad el, amely dönt arról, hogy az intézkedés indokolt-e vagy sem. Az elfogadás után minden tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy a nem megfelelő terméket kivonja piacáról. A 65. cikk arra a konkrét esetre vonatkozik, amikor a meg nem felelés alaki kötelezettséghez kapcsolódik (CE-jelölés, EU-megfelelőségi nyilatkozat stb.) A XIII. fejezet egy egységes fejezet a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokról (66. cikk) és a végrehajtási jogi aktusokról (67. cikk) szóló egy-egy cikkel. A XIV. fejezet a záró rendelkezésekről szóló egységes fejezet, a szankciókra (68. cikk), a rendelet 8 évvel az elfogadását követően esedékes értékelésének elvégzésére (69. cikk), valamint a hatályon kívül helyezési és átmeneti rendelkezésekre (70. cikk) vonatkozó egy-egy cikkel. Megjegyzendő, hogy a környezettudatos tervezésről szóló irányelv alapján elfogadott végrehajtási intézkedéseket mindaddig alkalmazni kell, amíg azokat az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatályon kívül nem helyezi. Az I. melléklet határozza meg az e rendelet szerinti termékek esetében a teljesítőképesség és a tájékoztatási követelmények meghatározásához használatos termékparamétereket. A II. melléklet írja elő az e teljesítőképességi követelmények megállapítására vonatkozó eljárást. A III. melléklet sorolja fel a termékútlevélben feltüntethető információkat, és meghatározza az abban kötelezően feltüntetendő információkat. A IV. melléklet átveszi a 35. cikkben említett egységes megfelelőségértékelési modult (a 768/2008/EK határozatból).

Az V. melléklet átveszi az egységes EU-megfelelőségi nyilatkozatot. A VI. melléklet részletesebb tájékoztatást nyújt az e rendelet alapján elfogadandó, környezettudatos terméktervezési követelményeket rögzítő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tartalmáról. A VII. melléklet határozza meg az önszabályozó intézkedésekre alkalmazandó általános kritériumokat (18. cikk). A VIII. melléklet a környezettudatos tervezésről szóló irányelvvel való megfelelési táblázatot tartalmazó egységes melléklet. 2022/0095 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fenntartható termékek környezettudatos tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról és a 2009/125/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)Az európai zöld megállapodás Európa növekedési stratégiája, amely az Uniót olyan igazságos és virágzó társadalommá kívánja alakítani, amely modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággal rendelkezik. Azt az ambiciózus célt tűzi ki, hogy 2050-re az Unió váljon az első klímasemleges kontinenssé. Elismeri az Unió versenyképességének fenntarthatóságába való befektetés egy igazságosabb, zöldebb és digitálisabb Európa felépítésével jelentkező előnyeit. A termékek kulcsszerepet töltenek be ebben a zöld átállásban. Hangsúlyozva, hogy a jelenlegi termelési folyamatok és fogyasztási minták továbbra is túlságosan lineárisak, és a kitermelt, értékesített új anyagok és a feldolgozott, majd végül hulladékként vagy kibocsátásként ártalmatlanított anyagok forgalmától függőek, az európai zöld megállapodás hangsúlyozza, hogy sürgősen át kell állni a körforgásos gazdaság modelljére, valamint hogy még jelentős fejlődést kell megvalósítani. Ezenkívül rögzíti az energiahatékonyság kiemelt szerepét az energiaágazat szén-dioxid-mentesítése és az éghajlat-politikai célkitűzések 2030-ra és 2050-re történő elérése szempontjából. (2)A körforgásos gazdaság modelljére való átállás felgyorsítása érdekében a Bizottság a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervében jövőorientált menetrendet dolgozott ki a tisztább és versenyképesebb Európáért (a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv) azzal a céllal, hogy a szabályozási keret alkalmassá váljon egy fenntartható jövő számára. Amint az e tervben is szerepel, jelenleg nincs olyan átfogó követelményrendszer, amely biztosítaná, hogy az uniós piacon forgalomba hozott összes termék egyre fenntarthatóbb legyen, és kiállja a körforgásos jelleg próbáját. Különösen a terméktervezés nem támogatja kellőképpen a teljes életcikluson keresztül érvényesülő fenntarthatóságot. Ennek eredményeként a termékeket gyakran cserélik, ami jelentős energia- és erőforrás-felhasználással jár az új termékek előállítása és forgalmazása, valamint a régiek ártalmatlanítása tekintetében. A gazdasági szereplők és a polgárok számára még mindig túl nehéz fenntartható döntéseket hozni a termékekkel kapcsolatban, mivel ehhez hiányoznak a megfelelő információk és a megfizethető alternatívák. Ennek folyományai a fenntarthatóság és az értékmegőrző műveletek terén az elszalasztott lehetőségek, a másodlagos anyagok iránti korlátozott kereslet, és a körforgásos üzleti modellek elfogadásának akadályai. (3)Az európai iparstratégia megfogalmazza az Unió klímasemlegességre és a „kettős átállás” előmozdítására, valamint a digitális vezető szerepre irányuló átfogó ambícióját. Az európai zöld megállapodást tükrözi azzal, hogy rámutat az európai iparnak a szén-dioxid- és anyaglábnyomának csökkentésével, valamint a körforgásos jelleg gazdaságba való beágyazásával ebben betöltendő vezető szerepére, és hangsúlyozza, hogy el kell mozdulni a hagyományos modellektől, és forradalmasítani kell a termékek tervezésének, gyártásának, felhasználásának és ártalmatlanításának módját. Az iparstratégia 2021-es frissítése megerősíti a 2020-as stratégia fő üzeneteit, és a Covid19-válság tanulságaira összpontosít, beleértve a reziliencia előmozdításának szükségességét. (4)Uniós szintű jogszabályok hiányában már megjelentek a termékek környezeti fenntarthatóságának javítását célzó eltérő nemzeti megközelítések, az elektronikus eszközök szoftverkompatibilitásának időtartamára vonatkozó tájékoztatási követelményektől az eladatlan tartós cikkek kezelésével kapcsolatos jelentéstételi kötelezettségekig. Ez azt jelzi, hogy az e rendeletben kitűzött célok elérése érdekében tett további nemzeti erőfeszítések valószínűleg a belső piac további széttagolódásához vezetnek. Ezért a belső piac működésének és a környezet magas szintű védelmének biztosítása érdekében olyan szabályozási keretre van szükség, amely a termékekre fokozatosan környezettudatos terméktervezési követelményeket vezet be. Ez a rendelet egy ilyen keretet nyújt azzal, hogy az eredetileg a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott környezettudatos terméktervezési megközelítést a termékek lehető legszélesebb körére teszi alkalmazhatóvá.

(5)E rendelet hozzá fog járulni ahhoz, hogy a termékek megfeleljenek a klímasemleges, erőforrás-hatékony és körforgásos gazdaság követelményeinek , hogy csökkenjen a hulladék mennyisége, és hogy a fenntarthatóság terén élen járók teljesítménye fokozatosan általánossá váljon. A rendeletnek új környezettudatos terméktervezési követelményeket kell megállapítania annak érdekében, hogy a termékek tartósabbá, újrafelhasználhatóbbá, korszerűsíthetőbbé és javíthatóbbá váljanak, hogy javítani lehessen a felújítás és a karbantartás lehetőségeit, hogy kezelni lehessen a termékekben jelen lévő veszélyes vegyi anyagok problémáját, hogy javuljon a termékek energia- és erőforrás-hatékonysága, csökkenjen a várhatóan keletkező hulladékanyag mennyisége, és hogy növelni lehessen a termékek újrahasznosított tartalmát, egyidejűleg biztosítva azok teljesítőképességét és biztonságos használatát, lehetővé téve az újragyártást és a magas színvonalú újrahasznosítást, valamint csökkentve a szén- és környezeti lábnyomot. (6)Az Európai Parlament 2020. november 25-i „A vállalkozások és a fogyasztók fenntarthatóbb egységes piaca felé” című állásfoglalásában üdvözölte az olyan tartós termékek népszerűsítését, amelyek könnyebben javíthatók, újrafelhasználhatók és újrahasznosíthatók. A 2021. február 16-án elfogadott, az új körforgásos gazdaságra vonatkozó uniós cselekvési tervről szóló jelentésében az Európai Parlament tovább támogatta a Bizottság által a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervben előterjesztett napirendet. Úgy ítélte meg, hogy a körforgásos gazdaságra való átállás megoldásokat kínálhat a jelenlegi környezeti kihívások és a Covid19-világjárvány okozta gazdasági válság kezelésére. A Tanács a 2020. december 11-én elfogadott, „Helyreállítás a körforgásos és zöld gazdaság jegyében” című következtetéseiben üdvözölte továbbá a Bizottság által bejelentett kezdeményezést, miszerint jogalkotási javaslatokat nyújt be egy olyan, a termékek fenntarthatóságára vonatkozó átfogó és integrált szakpolitikai keret részeként, amely előmozdítja a klímasemlegességet, az energia- és erőforrás-hatékonyságot, valamint a toxikus anyagoktól mentes anyagkörforgásra épülő gazdaságot, védi a közegészséget és a biológiai sokféleséget, valamint védi a fogyasztókat és a közbeszerzőket, és erősíti pozícióikat. (7)Ennek a rendeletnek hozzá kell járulnia az Unió éghajlat- és energiapolitikai célkitűzéseinek eléréséhez. Az Unió által 2016-ban ratifikált Párizsi Megállapodásban megfogalmazott célokkal összhangban az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/1119 rendelete – az „európai klímarendelet” – kötelező érvényű uniós kötelezettségvállalást állapít meg az üvegházhatást okozó gázok nettó kibocsátásának 2030-ig legalább 55 %-os csökkentésére vonatkozóan, és jogszabályban rögzíti 2050-re a gazdaság egészére kiterjedő klímasemlegesség elérésének célját. 2021-ben a Bizottság elfogadta a „Irány az 55 %!” csomagot abból a célból, hogy az Unió éghajlat- és energiapolitikái alkalmassá váljanak e célok elérésére. Ennek érdekében az (EU) 2018/2002 európai parlamenti és tanácsi irányelvben foglalt „első az energiahatékonyság” elvvel összhangban az energiahatékonyság javítását jelentősen fokozni kell, 2030-ra a végső energiafogyasztásban mérve mintegy 36 %-ra. Az e rendelet alapján megállapított termékkövetelményeknek jelentős szerepet kell kapniuk e cél elérésében azáltal, hogy jelentősen csökkentik a termékek energialábnyomát. Ezek az energiahatékonysági követelmények csökkentik a fogyasztók energiaár-emelkedésnek való kiszolgáltatottságát is. Amint azt a Párizsi Megállapodás is elismeri, a fogyasztás és a termelés fenntarthatósága javításának is fontos szerepe lesz az éghajlatváltozás kezelésében. (8)Ennek a rendeletnek hozzá kell járulnia az Unió szélesebb körű környezeti célkitűzéseinek eléréséhez is. A 8. környezetvédelmi cselekvési program jogi keretbe foglalja az Unió azon célkitűzését, hogy bolygónk tűrőképességének határain belül maradjon, és meghatározza azokat az előfeltételeket, amelyek lehetővé teszik a kiemelt célkitűzések teljesítését, beleértve a toxikus anyagoktól mentes körforgásos gazdaságra való átállást. Az európai zöld megállapodás arra is felszólítja az Uniót, hogy kísérje jobban figyelemmel, jelentse, előzze meg és orvosolja a levegő-, a víz- és a talajszennyezést, valamint a fogyasztási cikkek keltette szennyezést. Ez azt jelenti, hogy a vegyi anyagoknak, anyagoknak és termékeknek tervezésük révén és életciklusuk során a lehető legbiztonságosabbnak és legfenntarthatóbbnak kell lenniük, ami elvezet a toxikus anyagoktól mentes anyagciklusokhoz. Ezenkívül mind az európai zöld megállapodás, mind a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv elismeri, hogy az Unió belső piaca olyan kritikus tömeget biztosít, amely képes befolyásolni a termékek fenntarthatóságára és a terméktervezésre vonatkozó globális szabványokat. Ennek a rendeletnek ezért jelentős szerepet kell kapnia az Egyesült Nemzetek Szervezete fenntartható fejlődési céljai keretében az ENSZ 2030-ig tartó időszakra szóló „Felelős fogyasztás és termelés” című programjában meghatározott több cél elérésében, az Unión belül és kívül egyaránt. (9)A 2009/125/EK irányelv az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteit hozza létre. Az (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendelettel együtt jelentősen csökkentette a termékek tekintetében az uniós primerenergia-igényt, és a becslések szerint ez a megtakarítás tovább fog növekedni. A 2009/125/EK irányelv alapján elfogadott végrehajtási intézkedések a körforgásos jelleg szempontjaira, például a tartósságra, a javíthatóságra és az újrafeldolgozhatóságra vonatkozó követelményeket is tartalmaztak. Ugyanakkor az olyan eszközök, mint a 66/2010/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet által bevezetett uniós ökocímke vagy az uniós zöld közbeszerzési kritériumok nagyobb hatókörűek, de az önkéntes megközelítések korlátai miatt hatásuk kisebb. (10)A 2009/125/EK irányelv általában véve sikeresnek bizonyult az energiával kapcsolatos termékek energiahatékonyságának és egyes körforgásos szempontjainak előmozdításában, és megközelítése képes lehet valamennyi termék fenntarthatóságának fokozatos kezelésére. A zöld megállapodás kötelezettségvállalásainak teljesítése érdekében ezt a megközelítést ki kell terjeszteni más termékcsoportokra, és módszeresen foglalkozni kell a kötelező érvényű követelményekkel rendelkező termékek környezeti fenntarthatóságának növelése kiemelt szempontjaival. Annak biztosításával, hogy csak az e követelményeknek megfelelő termékeket hozzák forgalomba az uniós piacon, e rendeletnek nemcsak az ilyen termékek szabad mozgását kell javítania a nemzeti egyenlőtlenségek kiiktatása révén, hanem csökkentenie kell azon termékek életciklusra gyakorolt negatív környezeti hatásait is, amelyekre ilyen követelmények meghatározásra kerültek. (11)A hatékony és időtálló szabályozási keret létrehozása érdekében lehetővé kell tenni a környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározását minden forgalomba hozott vagy használatbavételre bocsátott fizikai árura, beleértve az alkatrészeket és a köztes termékeket is. Ennek lehetővé kell tennie a Bizottság számára, hogy a termékek lehető legszélesebb körét vegye figyelembe a környezettudatos terméktervezési követelmények megállapításának rangsorolásakor, és ezzel maximalizálja azok hatékonyságát. Szükség esetén különleges mentességeket kell adni a környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározásakor, például olyan különleges célú termékek esetében, amelyeknél e cél nem teljesülhet a környezettudatos terméktervezés követelményeinek való megfelelés esetén. Ezen túlmenően keretszintű mentességet kell adni azon termékekre, amelyek esetében már egyértelmű, hogy a környezettudatos terméktervezési követelmények nem lennének megfelelőek, vagy amelyekre más keretek írják elő ilyen követelmények meghatározását. Ez a helyzet a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott élelmiszerek és takarmányok, a 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott emberi felhasználásra szánt gyógyszerek, az (EU) 2019/6 európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott állatgyógyászati készítmények, az élő növények, állatok és mikroorganizmusok, emberi eredetű termékek, valamint a közvetlenül a növények vagy állatok jövőbeli reprodukciójához kapcsolódó növényi vagy állati eredetű termékek esetében. (12)Az épületek energiahatékonyságáról (átdolgozás) szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslat előírja a tagállamok számára, hogy a külső térelhatárolók részét képező épületelemekre vonatkozóan energiahatékonysági minimumkövetelményeket, az új és meglévő épületekbe beépített épületgépészeti rendszerek általános energiateljesítménye, megfelelő beszerelése, valamint megfelelő méretezése, beállítása és ellenőrzése tekintetében pedig rendszerkövetelményeket határozzanak meg. E rendelet célkitűzéseivel összeegyeztethető, hogy ezek az energiahatékonysági minimumkövetelmények bizonyos körülmények esetén korlátozzák az energiával kapcsolatos olyan termékek beszerelését, amelyek megfelelnek ennek a rendeletnek és annak felhatalmazáson alapuló jogi aktusainak, feltéve hogy az ilyen követelmények nem jelentenek indokolatlan piaci akadályt. (13)A termékek környezeti fenntarthatóságának javítása és a termékek belső piacon belüli szabad mozgásának biztosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkével összhangban jogi aktusokat fogadjon el e rendelet környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározásával történő kiegészítésére. Ezeket a környezettudatos terméktervezési követelményeket elvileg meghatározott termékcsoportokra, például mosógépekre vagy mosógépekre és mosó-szárítógépekre kell alkalmazni. A környezettudatos terméktervezési követelmények hatékonyságának maximalizálása és a termékek környezeti fenntarthatóságának hatékony javítása érdekében lehetővé kell tenni egy vagy több horizontális környezettudatos terméktervezési követelmény meghatározását a termékcsoportok szélesebb körére, például az elektronikai készülékekre vagy a textiltermékekre. Horizontális környezettudatos terméktervezési követelményeket kell megállapítani, amennyiben a termékcsoportok műszaki hasonlóságai lehetővé teszik környezeti fenntarthatóságuk ugyanazon követelmények alapján történő javítását. (14)Annak érdekében, hogy a Bizottság adott esetben követelményeket állapíthasson meg az érintett termékcsoportokra vonatkozóan, a teljesítőképességre és a tájékoztatásra vonatkozó követelményeknek a környezettudatos terméktervezési követelmények körébe kell tartozniuk. Ezeket a követelményeket a környezeti fenntarthatóság szempontjából lényeges termékjellemzők – például az energiahatékonyság, a tartósság, a javíthatóság, valamint a szén- és környezeti lábnyom – javítására kell használni. A környezettudatos terméktervezési követelményeknek átláthatónak, objektívnek, arányosnak és a nemzetközi kereskedelmi szabályoknak megfelelőnek kell lenniük. (15)Miután a Bizottság egy adott termékcsoportra vonatkozóan elfogad egy környezettudatos terméktervezési követelményeket megállapító, felhatalmazáson alapuló jogi aktust, a belső piac működésének biztosítása érdekében a tagállamok többé nem határozhatnak meg nemzeti teljesítőképességi követelményeket az említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározott követelmények által lefedett termékparaméterek alapján, és többé nem állapíthatnak meg nemzeti tájékoztatási követelményeket az abban a felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározott tájékoztatási követelmények hatálya alá tartozó termékparaméterek alapján. A belső piac működésének biztosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni annak megállapítására, hogy egy adott termékparaméter vonatkozásában nincs szükség teljesítőképességi követelmények és/vagy tájékoztatási követelmények formáját öltő környezettudatos terméktervezési követelményekre. (16)A környezettudatos terméktervezési követelmények megállapításakor a Bizottságnak figyelembe kell vennie az érintett termékek jellegét és rendeltetését, valamint az érintett piacok jellemzőit. Például a katonai felszerelésnek képesnek kell lennie arra, hogy meghatározott és időnként zord körülmények között működjön, amit figyelembe kell venni a környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározásakor. A katonai felszerelésekre vonatkozó bizonyos információkat nem szabad nyilvánosságra hozni, és azokat védeni kell. Ezért a katonai vagy érzékeny berendezésekre vonatkozó környezettudatos terméktervezési követelményeknek figyelembe kell venniük a biztonsági szükségleteket és a védelmi piac jellemzőit, a 2009/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározottak szerint. Hasonlóképpen, az űripar Európa számára és technológiai függetlenség miatt is stratégiai fontosságú. Mivel az űrtechnológiák extrém körülmények között működnek, az űrtermékekre vonatkozó környezettudatos terméktervezési követelményeknek egyensúlyt kell teremteniük a fenntarthatósági megfontolások, valamint a rugalmasság és az elvárt teljesítőképesség között. Továbbá az orvostechnikai eszközökről szóló (EU) 2017/745 rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott orvostechnikai eszközök és az (EU) 2017/746 rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott in vitro diagnosztikai orvostechnikai eszközök esetében a Bizottságnak figyelembe kell vennie annak szükségességét, hogy a betegek és a felhasználók egészségét és biztonságát ne érjék negatív hatások. (17)A párhuzamos erőfeszítéseket és a szabályozási terheket megelőzendő összhangot kell biztosítani e rendelet és más uniós jogszabályokban – különösen a termékekre, vegyi anyagokra és hulladékokra vonatkozó jogszabályokban – vagy azok alapján megállapított követelmények között. Ugyanakkor e rendelet eltérő rendelkezése hiányában az e rendeletben meghatározott követelményekkel azonos vagy hasonló hatású követelmények megállapítására vonatkozó más uniós jogszabályok szerinti felhatalmazások nem korlátozzák az e rendeletben foglalt felhatalmazásokat. (18)A környezettudatos terméktervezési követelményeket is magukban foglaló felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat – ahogy az a 2009/125/EK irányelvben történt – célzott hatásvizsgálatnak és az érdekelt felekkel folytatott konzultációnak kell alávetni, és azokat a Bizottság minőségi jogalkotási iránymutatásaival összhangban kell kidolgozni, valamint azokban szerepelnie kell a nemzetközi dimenzió és a harmadik országokra gyakorolt hatások értékelésének. Ennek során a Bizottságnak kellően figyelembe kell vennie a termék életciklusának valamennyi szempontját, és hatásvizsgálatát az elérhető legjobb bizonyítékokra kell alapoznia. A környezettudatos terméktervezési követelmények elkészítésekor a Bizottságnak tudományos megközelítést kell alkalmaznia, és figyelembe kell vennie a vonatkozó – különösen a 66/2010/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletből, a 2010/75/ európai parlamenti és tanácsi irányelvből eredő – műszaki információkat, az (EU) 2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján elfogadott műszaki átvilágítási kritériumokat és a zöld közbeszerzési kritériumokat. (19)A termékek sokféleségének figyelembevétele érdekében a Bizottságnak ki kell választania a környezettudatos terméktervezési követelmények meghatározásának értékelésére szolgáló módszereket, és adott esetben tovább kell fejlesztenie azokat a termék jellege, legfontosabb szempontjai és a termékre teljes életciklusa alatt gyakorolt hatása alapján. Ennek során a Bizottságnak figyelembe kell vennie a 2009/125/EK irányelv szerinti követelmények megállapításának értékelése során szerzett tapasztalatait, valamint a tudományos alapú értékelési eszközök fejlesztésére és javítására irányuló folyamatos erőfeszítéseket, például az energiával kapcsolatos termékek környezettudatos terméktervezési módszertanának frissítését, valamint az (EU) 2021/2279 bizottsági ajánlásban meghatározott, a termék környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszert, beleértve az időszakos széntárolást illetőt is, valamint a nemzetközi és európai szabványügyi szervezetek által kidolgozott szabványokat, beleértve az energiával kapcsolatos termékek anyaghatékonyságára vonatkozó szabványokat is. Ezekre az eszközökre építve és szükség esetén célzott tanulmányok felhasználásával a Bizottságnak a termékek értékelése és a környezettudatos terméktervezési követelmények előkészítése során tovább kell erősítenie a körforgásos jelleg szempontjait (ilyen például a tartósság, a javíthatóság, beleértve a javíthatóság pontozását, az újrahasználatot és újrafeldolgozást akadályozó vegyi anyagok azonosítását), és adott esetben új módszereket vagy eszközöket kell kidolgoznia. Új megközelítésekre lehet szükség a kötelező közbeszerzési kritériumok elkészítéséhez és az eladatlan fogyasztási cikkek megsemmisítésének tilalmához is. (20)A teljesítőképességi követelményeknek egy olyan kiválasztott termékparaméterre kell vonatkozniuk, amely releváns a termék azon megcélzott vonatkozása szempontból, amelyre a környezeti fenntarthatóság javításának lehetősége megállapítást nyert. Az említett követelmények körébe tartozhat a termékparaméterrel kapcsolatos teljesítőképesség minimális vagy maximális szintje, a termék paramétereihez képest a teljesítőképesség javítását célzó nem mennyiségi követelmények, vagy a termék funkcionális teljesítőképességével kapcsolatos követelmények annak biztosítására, hogy a kiválasztott teljesítőképességi követelmények ne befolyásolják kedvezőtlenül a termék azon funkcióját, amelyre azt tervezték és a piacon értékesítik. A minimális vagy maximális szintet illetően ez öltheti például a felhasználási szakaszban az energiafogyasztás vagy a termékbe beépített adott anyag mennyiségének határértéknek, az újrafeldolgozott tartalom minimális mennyiségére vonatkozó követelménynek, vagy egy adott környezeti hatáskategória vagy az összes releváns környezeti hatás összesítése tekintetében egy határértéknek a formáját. A nem mennyiségi követelményre példa az olyan konkrét műszaki megoldások tilalma, amelyek károsak a termék javíthatósága szempontjából. A teljesítőképességi követelményeket a legrosszabbul teljesítő termékek piacról való kivonásának biztosítására fogják használni, amennyiben ez a rendelet környezeti fenntarthatósági célkitűzéseihez való hozzájáruláshoz szükséges. (21)A következetesség biztosítása érdekében a teljesítőképességi követelményeknek ki kell egészíteniük a hulladékra vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtását. Míg a csomagolás végtermékként történő forgalomba hozatalára vonatkozó követelményeket a 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv állapítja meg, ez a rendelet kiegészítheti az irányelvet azzal, hogy meghatározott termékek forgalomba hozatalkori csomagolására összpontosító, termékalapú követelményeket határoz meg. Adott esetben az ilyen említett kiegészítő követelményeknek hozzá kell járulniuk különösen a felhasznált csomagolás mennyiségének minimalizálásához, ezzel viszont hozzájárulva az Unióban a hulladékkeletkezés megelőzéséhez. (22)A kémiai biztonság a termék fenntarthatóságának elismert eleme. Ennek alapját a vegyi anyagoknak az egészségre vagy a környezetre gyakorolt belső veszélyei képezik, a specifikus vagy általános expozícióval kombináltan, és azokat a vegyi anyagokra vonatkozó jogszabályok szabályozzák, mint például az 1935/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, az 1223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, az (EU) 2017/745 európai parlamenti és tanácsi rendelet, valamint a 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv. Ez a rendelet nem teheti lehetővé az anyagok kémiai biztonságon alapuló korlátozását, ahogyan az más uniós jogszabályok alapján történik. Hasonlóképpen, ez a rendelet nem teheti lehetővé az anyagok élelmiszerbiztonsági okokból történő korlátozását. A vegyi anyagokra és élelmiszerekre vonatkozó uniós jog azonban nem alkalmas a kémiai biztonsághoz vagy az élelmiszerbiztonsághoz nem kapcsolódó, fenntarthatóságra gyakorolt hatások bizonyos anyagokra vonatkozó korlátozások révén történő kezelésére. E hiányosság orvoslása érdekében e rendeletnek bizonyos feltételek mellett lehetővé kell tennie a termékekben jelen lévő vagy a gyártási folyamataik során felhasznált, a termékek fenntarthatóságát negatívan befolyásoló anyagok korlátozását, elsősorban a vegyi vagy élelmiszer-biztonságtól eltérő okokból. Ez a rendelet nem eredményezheti a 2011/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálya alá tartozó anyagokra vonatkozó azon korlátozások megkettőzését vagy felváltását sem, amelynek célja az emberi egészség és a környezet védelme, beleértve az elektromos és elektronikus berendezésekből származó hulladékok környezetvédelmi szempontból megfelelő hasznosítását és ártalmatlanítását. (23)A termékek környezeti fenntarthatóságának javítása érdekében a tájékoztatási követelményeknek a termék szempontjából releváns kiválasztott termékparaméterekre kell vonatkozniuk, például a termék környezeti lábnyomára vagy tartósságára. E követelmények kötelezhetik a gyártót, hogy egy kiválasztott termékparaméterrel kapcsolatban az adott paraméterrel kapcsolatos teljesítőképesség javítása érdekében tegyen elérhetővé a termék teljesítőképességére vonatkozó információkat, vagy olyan egyéb információkat, amelyek befolyásolhatják a terméknek a gyártótól eltérő felek általi kezelését. Az említett tájékoztatási követelményeket az adott termékparaméterre vonatkozó teljesítőképességi követelmények mellett vagy azok helyett kell meghatározni. Amennyiben egy felhatalmazáson alapuló jogi aktus tájékoztatási követelményeket tartalmaz, meg kell jelölnie a szükséges információk elérhetővé tételének módját, például annak szabad hozzáférésű weboldalon, termékútlevélben vagy termékcímkében való feltüntetését. A tájékoztatási követelményekre abból a célból van szükség, hogy el lehessen érni az e rendeletben meghatározott környezeti fenntarthatósági célkitűzések megvalósításához szükséges magatartásbeli változást. A tájékoztatási követelmények a vevőknek és a hatóságoknak a termékek környezeti fenntarthatóságuk alapján történő összehasonlításához szilárd alap biztosításával várhatóan fenntarthatóbb választások felé terelik a fogyasztókat és a hatóságokat. (24)Amennyiben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tájékoztatási követelményeket tartalmaznak, ezen túlmenően teljesítményosztályokat is meghatározhatnak egy vagy több releváns termékparaméterrel kapcsolatban, hogy megkönnyítsék a termékek e paraméter alapján történő összehasonlítását. A teljesítményosztályoknak lehetővé kell tenniük a termékek relatív fenntarthatóságuk alapján történő megkülönböztetését, és azokat a fogyasztók és a hatóságok egyaránt felhasználhatják. E funkciójuk célja, hogy a piacot a fenntarthatóbb termékek felé tereljék.

(25)Az aggodalomra okot adó anyagok termékekben való jelenlétére vonatkozó tájékoztatás kulcsfontosságú elem a fenntartható termékek azonosítása és népszerűsítése céljából. A termékek kémiai összetétele nagyban meghatározza funkcióikat és hatásaikat, valamint az újrafelhasználásuk vagy hulladékká válásuk utáni hasznosításuk lehetőségeit. A vegyi anyagokra vonatkozó fenntarthatósági stratégia az aggodalomra okot adó anyagok termékekben való jelenlétének minimalizálására, valamint tájékoztatási követelmények bevezetésével és az anyagok és termékek teljes életciklusa során a veszélyes anyagok jelenlétének nyomon követésével a kémiai tartalomra és a biztonságos felhasználásra vonatkozó információk elérhetőségének biztosítására szólít fel. Az 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és a vegyi anyagokra vonatkozó egyéb meglévő jogszabályok – mint például az 1223/2009/EK rendelet – már biztosítják egyes önmagukban vagy keverékben aggodalomra okot adó anyagok által az egészségre vagy a környezetre jelentett veszélyekre vonatkozó tájékoztatást. Az anyagok és keverékek felhasználóit tájékoztatni kell a fenntarthatósággal kapcsolatos releváns olyan információkról is, amelyek nem elsősorban az egészségre vagy a környezetre vonatkozó veszélyekkel kapcsolatosak. Ezenkívül az anyagoktól és keverékektől eltérő termékek felhasználóinak és az ilyen termékekből származó hulladékok kezelőinek a fenntarthatósággal kapcsolatos információkat is meg kell kapniuk, beleértve a vegyi anyagoknak elsősorban az egészségre vagy a környezetre jelentett veszélyeire vonatkozó információkat. Ezért ennek a rendeletnek lehetővé kell tennie a fenntarthatósággal kapcsolatos információk nyomon követésével és kommunikációjával kapcsolatos követelmények meghatározását, ideértve az aggodalomra okot adó anyagoknak a termékekben való jelenlétét a termékek teljes életciklusa során, a szennyeződésmentesítésük és hulladékká válásukkor történő hasznosításuk céljából történő nyomon követésre és kommunikációra kiterjedően is. Egy ilyen keretnek arra kell törekednie, hogy fokozatosan lefedje az összes olyan aggodalomra okot adó anyagot, amely a Bizottság által kezelni kívánt termékcsoportokat meghatározó munkatervben felsorolt összes termékben megtalálható. (26)Az e rendeletben meghatározott tájékoztatási követelmények körébe kell tartoznia a termékútlevél elérhetővé tételére vonatkozó követelménynek. A termékútlevél fontos eszköze annak, hogy az információk elérhetővé váljanak valamennyi szereplő számára a teljes értéklánc mentén, és a termékútlevél megléte várhatóan jelentősen javítja majd az értékláncban a termék végpontok közötti nyomonkövethetőségét. A termékútlevélnek többek között segítenie kell a fogyasztókat a tájékozott döntések meghozatalában azáltal, hogy javítja a számukra érdemi termékinformációkhoz való hozzáférést, lehetővé kell tennie a gazdasági szereplők és az értéklánc egyéb szereplői – például a javítók vagy az újrahasznosítók – számára, hogy hozzáférjenek a releváns információkhoz, valamint segítenie kell az illetékes nemzeti hatóságok számára feladataik ellátását. Ezért a termékútlevélnek nem helyettesítenie kell, hanem ki kell egészítenie a tájékoztatás nem digitális formáit, például a termék kézikönyvében vagy a címkén szereplő információkat. Ezenkívül lehetővé kell tenni, hogy a termékútlevelet más uniós jogszabályok értelmében az érintett termékcsoportra alkalmazandó fenntarthatósági szempontokra vonatkozó tájékoztatáshoz is használják. (27)A termék jellegének és piacának figyelembevétele érdekében a termékútlevélben feltüntetendő információkat a termékspecifikus szabályok elkészítésekor eseti alapon alaposan meg kell vizsgálni. Az így kapott információkhoz való hozzáférés optimalizálása és a szellemi tulajdonjogok védelme érdekében a termékútlevelet úgy kell megtervezni és megvalósítani, hogy differenciált hozzáférést biztosítson a termékútlevélben szereplő információkhoz, az információ típusától és az érdekelt felek tipológiájától függően. Hasonlóképpen, annak elkerülése érdekében, hogy a vállalatokra és a lakosságra a szélesebb körű előnyökhöz képest aránytalan költségek háruljanak, a termékútlevélnek konkrétan a cikkre, a tételre vagy a termékmodellre kell vonatkoznia, például a vizsgált termékek értékláncának összetettségétől, méretétől, jellegétől vagy hatásától függően. (28)Az átjárhatóság biztosítása érdekében meg kell határozni az engedélyezett adathordozók típusait. Ugyanezen okból az adathordozót és az egyedi termékazonosítót nemzetközileg elismert szabványok szerint kell kiadni. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkével összhangban jogi aktusokat fogadjon el e rendeletet azon szabványok felváltásával vagy hozzáadásával történő módosítására, amelyekkel összhangban az adathordozó és az egyedi azonosítók a műszaki vagy tudományos fejlődésre figyelemmel kiadhatók. Ennek biztosítania kell, hogy a termékútlevélben szereplő információkat valamennyi gazdasági szereplő rögzíthesse és továbbíthassa, valamint garantálnia kell az egyedi azonosító külső összetevőkkel, például szkennelő eszközökkel való kompatibilitását. (29)Annak érdekében, hogy ne szenvedjen szükségtelen késedelmet a környezettudatos terméktervezési követelmények termékútlevélen kívüli megállapítása, illetve biztosított legyen a termékútlevelek eredményes végrehajtása, a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy mentesítsen termékcsoportokat a termékútlevél-követelmények alól abban az esetben, ha nem állnak rendelkezésre műszaki leírások a termékútlevél műszaki tervezésére és működésére vonatkozó alapvető követelményekkel kapcsolatban. Hasonlóképpen, a gazdasági szereplőkre nehezedő szükségtelen adminisztratív terhek megelőzése érdekében a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy mentesítsen termékcsoportokat a termékútlevél-követelmények alól abban az esetben, ha más uniós jogszabály már tartalmaz olyan rendszert a termékinformációk digitális megadására, amely lehetővé teszi az értéklánc szereplői számára a vonatkozó termékinformációk elérését, és megkönnyíti a termék megfelelőségének az illetékes nemzeti hatóságok általi ellenőrzését. Ezeket a mentességeket rendszeresen felül kell vizsgálni, figyelembe véve a műszaki leírások további elérhetőségét. (30)A termékek egyedi azonosítása a nyomonkövethetőség alapvető eleme az egész ellátási láncban. Ezért a termékútlevelet egyedi termékazonosítóhoz kell kapcsolni. Ezenkívül adott esetben az útlevélnek lehetővé kell tennie az adott termékhez kapcsolódó szereplők és gyártó létesítmények nyomon követését. Az átjárhatóság biztosítása érdekében a nyomonkövethetőséget lehetővé tevő egyedi üzemeltetői azonosítókat és egyedi létesítményazonosítókat a nemzetközileg elismert szabványoknak megfelelően kell kiadni. A Bizottságot fel kell ruházni jogi aktusok EUMSZ 290. cikkével összhangban történő elfogadására vonatkozó hatáskörrel e rendelet azon szabványok felváltásával vagy hozzáadásával történő módosítására, amelyekkel összhangban az egyedi üzemeltetői azonosítók és egyedi létesítményazonosítók a műszaki vagy tudományos fejlődésre figyelemmel kiadhatók. (31)A termékkel és életciklusával vagy adott esetben útlevelével kapcsolatos digitalizált információknak könnyen hozzáférhetőnek kell lenniük egy adathordozó – például vízjel vagy QR-kód – beolvasásával. Lehetőség szerint az adathordozónak magán a terméken kell lennie, hogy az információ a termék teljes életciklusa során elérhető maradjon. Az érintett termékek jellegétől, méretétől vagy felhasználásától függően azonban lehetségesek kivételek. (32)Annak biztosítása érdekében, hogy a termékútlevél rugalmas, gyorsan változtatható és piacvezérelt legyen, valamint az üzleti modellekkel, a piacokkal és az innovációval összhangban fejlődjön, a gazdasági szereplők által létrehozott és fenntartott decentralizált adatrendszeren kell alapulnia. A végrehajtás és a nyomon követés érdekében azonban szükséges lehet, hogy az illetékes nemzeti hatóságok és a Bizottság közvetlen hozzáféréssel rendelkezzen a forgalomba hozott vagy használatbavételre bocsátott termékekhez kapcsolódó összes adathordozó és egyedi azonosító nyilvántartásához. (33)A termékútlevél hatékony bevezetésének biztosítása érdekében a termékútlevél műszaki kialakításának, adatkövetelményeinek és működésének meg kell felelnie az alapvető műszaki követelményeknek. Az említett követelményeknek alapot kell biztosítaniuk a termékútlevél több ágazatra kiterjedően következetes alkalmazásához. Ezen alapvető követelmények eredményes végrehajtásának biztosítására műszaki leírásokat kell megállapítani, akár a Hivatalos Lapban hivatkozott harmonizált szabványok, akár tartalék lehetőségként a Bizottság által elfogadott közös előírások formájában. A műszaki kialakításnak biztosítania kell, hogy a termékútlevél biztonságos módon, az adatvédelmi szabályok betartásával hordozza az adatokat. A digitális termékútlevelet a nemzetközi partnerekkel folytatott nyílt párbeszéd keretében fogják kifejleszteni annak érdekében, hogy a műszaki leírások kidolgozásakor figyelembe vegyék véleményüket, és biztosítsák, hogy elősegítsék a környezetbarátabb termékek előtti kereskedelmi akadályok felszámolását, valamint a fenntartható befektetések, a marketing és a megfelelés költségeinek csökkentését. Az értékláncon keresztüli nyomonkövethetőséghez kapcsolódó műszaki leírásokat és követelményeket – eredményes végrehajtásuk lehetővé tétele érdekében – a lehető legnagyobb mértékben konszenzusos megközelítésre, valamint a különböző szereplők, köztük szabványügyi testületek, iparági szövetségek, fogyasztói szervezetek, szakértők, nem kormányzati szervezetek és nemzetközi partnerek – beleértve a fejlődő gazdaságokat – bevonására, részvételére és hatékony együttműködésére kell alapozni. (34)A környezettudatos terméktervezési követelmények végrehajtásának javítása érdekében szükséges, hogy a nemzeti hatóságok és a Bizottság közvetlen hozzáféréssel rendelkezzen a forgalomba hozott vagy használatbavételre bocsátott termékekhez kapcsolódó összes adathordozó és egyedi azonosító nyilvántartásához. E célból a Bizottságnak termékútlevél-nyilvántartást kell létrehoznia és fenntartania az említett adatok tárolására. Amennyiben a végrehajtás további megkönnyítése érdekében szükséges, a Bizottságnak adott esetben meg kell határoznia a termékútlevélben szereplő olyan egyéb információkat, amelyeket a nyilvántartásban tárolni kell. (35)A személyes adatok e rendelet szerinti feldolgozásának meg kell felelnie a személyes adatok védelmére vonatkozó szabályoknak. A személyes adatok tagállami illetékes hatóságok általi kezelését az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban kell végezni. A személyes adatok Bizottság általi bármely kezelése a 2018/1725/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően történik. (36)E rendelet céljainak eléréséhez elengedhetetlen az uniós piacon forgalomba hozott – akár belföldön előállított, akár importált – termékek vonatkozásában történő tényleges végrehajtás. Ezért amennyiben a Bizottság nyilvántartást hozott létre, a vámhatóságoknak közvetlenül hozzá kell férniük ahhoz a(z) …/…/EU rendelettel létrehozott uniós egyablakos vámügyi környezeten keresztül. A vámhatóság feladata annak biztosítása, hogy a termékútlevél hivatkozása elérhető legyen a vámáru-nyilatkozatban, és hogy ez a hivatkozás megfeleljen a nyilvántartásban tárolt egyedi termékazonosítónak. Ez lehetővé tenné annak a vámhatóság általi ellenőrzését, hogy létezik-e termékútlevél az importált termékekhez. (37)Ha a termékútlevélben szereplő bizonyos információkat az adathordozókon és az egyedi azonosítókon kívül a nyilvántartásban is tárolnak, a Bizottság adott esetben rendelkezhet arról, hogy a vámhatóságok ellenőrizzék ezen információk és a vámáru-nyilatkozat közötti összhangot annak érdekében, hogy a termékek jobban megfeleljenek a környezettudatos tervezési előírásoknak, annak szem előtt tartásával, hogy a vámhatóságokra ne háruljanak aránytalanul nagy terhek. (38)A termékútlevélben szereplő információk lehetővé teszik a vámhatóságok számára, hogy gazdagítsák és megkönnyítsék a kockázatkezelést, és lehetővé teszik a határellenőrzések célzottabbá tételét. Ezért a vámhatóságok számára lehetővé kell tenni a termékútlevélben és a kapcsolódó nyilvántartásban szereplő információk lekérését és felhasználását feladataiknak az uniós jogszabályokkal összhangban történő elvégzéséhez, ideértve a 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti kockázatkezelést is. (39)A fogyasztók fenntarthatóbb választások felé terelése érdekében a címkéknek – ha azt az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előírják – olyan információkat kell szolgáltatniuk, amelyek lehetővé teszik a termékek tényleges összehasonlítását, például a teljesítményosztályok feltüntetésével. A fizikai címkék az értékesítés helyén – kifejezetten a fogyasztók számára – további információforrást jelenthetnek. A fogyasztók gyorsan, ránézéssel megkülönböztethetik a termékeket egy adott termékparaméterhez vagy termékparaméter-csoporthoz kapcsolódó teljesítőképességük alapján. Adott esetben lehetővé kell tenniük a további információkhoz való hozzáférést konkrét hivatkozások, például webhelycímek, dinamikus QR-kódok, online címkékre mutató hivatkozások vagy bármely megfelelő, fogyasztóbarát eszköz segítségével. A Bizottságnak a vonatkozó felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meg kell határoznia az említett címkék elhelyezésének leghatékonyabb módját, az online távértékesítésre vonatkozóan is, figyelembe véve a fogyasztókra és a gazdasági szereplőkre gyakorolt hatásokat, valamint az érintett termékek jellemzőit. A Bizottság azt is előírhatja, hogy a címkét rányomtassák a termék csomagolására. (40)Az energiafelhasználással kapcsolatos címkézés kereteit meghatározó (EU) 2017/1369 rendelet e rendelettel párhuzamosan vonatkozik az energiával kapcsolatos termékekre is. Ez azt jelenti, hogy az energiacímkék azok az elsődleges eszközök, amelyek megfelelő tájékoztatást nyújtanak a fogyasztóknak az energiával kapcsolatos termékekről, és hogy az e rendelet alapján meghatározott teljesítményosztályokat adott esetben kiegészítő információként kell feltüntetni a címkén az (EU) 2017/1369 rendelet 16. cikkében előírtak szerint. Azokban az esetekben, amikor a termék valamely termékparaméterrel kapcsolatos teljesítőképességére vonatkozó releváns információ nem szerepelhet kiegészítő információként az energiával kapcsolatos termékre az (EU) 2017/1369 rendelet szerint megállapított energiacímkén, a Bizottságnak értékelnie kell, hogy e rendelettel összhangban címkét kell-e megállapítani, figyelembe véve annak szükségességét, hogy a fogyasztókat tájékoztassák a termék legfontosabb paramétereiről, valamint a lakosság általi összetéveszthetőség és a gazdasági szereplőkre háruló túlzott adminisztratív terhek tekintetében fennálló hátrányokról. (41)A fogyasztókat védeni kell a félrevezető információktól, amelyek akadályozhatják, hogy fenntarthatóbb termékeket válasszanak. Emiatt meg kell tiltani az e rendeletben előírt címkéket utánzó címkével ellátott termékek forgalomba hozatalát. (42)Az európai zöld megállapodás céljainak leghatékonyabb megvalósítása és a leghatásosabb termékek elsőként történő rendezése érdekében a Bizottságnak rangsorolnia kell az e rendelet alapján szabályozandó termékeket és az azokra vonatkozó követelményeket. A 2009/125/EK irányelv szerinti rangsorolási folyamat alapján a Bizottságnak el kell fogadnia egy legalább 3 évre kiterjedő munkatervet, amely meghatározza azon termékcsoportok listáját, amelyekre vonatkozóan felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadását tervezi, valamint a termékek azon szempontjait, amelyekre vonatkozóan horizontális alkalmazású felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kíván elfogadni. A Bizottságnak a prioritások meghatározását olyan kritériumokra kell alapoznia, amelyek különösen a felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak az Unió éghajlat-, környezetvédelmi és energiaügyi célkitűzéseihez való potenciális hozzájárulására vonatkoznak, valamint arra, hogy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok milyen mértékben képesek javítani a kiválasztott termékjellemzőket anélkül, hogy a lakosság és a gazdasági szereplők számára aránytalan költségek merülnének fel. Tekintettel az Unió energetikai célkitűzéseinek megvalósításában fennálló fontosságukra, a munkaterveknek az energiával kapcsolatos termékekkel kapcsolatos intézkedések megfelelő részét kell lefedniük. A tagállamokkal és az érdekelt felekkel a környezettudatos terméktervezési fórumon keresztül is konzultálni kell. Az e rendelet és az energiával kapcsolatos termékekre vonatkozó (EU) 2017/1369 rendelet közötti kiegészítő jellegű kapcsolat miatt az e rendelet szerinti munkaterv és az (EU) 2017/1369 rendelet 15. cikkében előírt munkaterv ütemezését össze kell hangolni. (43)Az építési termékek esetében ez a rendelet csak akkor határozhat meg követelményeket a végtermékekre vonatkozóan, ha [az építési termékekről szóló felülvizsgált rendelet] és annak végrehajtása által létrehozott kötelezettségek valószínűleg nem érik el kellőképpen e rendelet környezeti fenntarthatósági célkitűzéseit. Ezen túlmenően a munkatervek kidolgozásakor a Bizottságnak figyelembe kell vennie, hogy a jelenlegi gyakorlatot folytatva [a felülvizsgált építési termékekről szóló rendelet] az egyben építési terméknek is minősülő, energiával kapcsolatos termékek tekintetében elsőbbséget fog adni az e rendelet alapján meghatározott fenntarthatósági követelményeknek. Ez vonatkozik például a fűtőberendezésekre, kazánokra, hőszivattyúkra, víz- és térfűtő berendezésekre, ventilátorokra, hűtő- és szellőzőrendszerekre és fotovoltaikus termékekre (az épületbe integrált napelemek kivételével). E termékek esetében [az építési termékekről szóló felülvizsgált rendelet] szükség esetén kiegészítő jelleggel beavatkozhat, főként a biztonsági szempontokkal kapcsolatban, figyelembe véve a termékekre – például a gázkészülékekre, a kisfeszültségre és a gépekre – vonatkozó egyéb uniós jogszabályokat is. (44)A szabályozási megközelítések érvényes alternatívájaként az önszabályozás ösztönzése érdekében e rendeletnek – a 2009/125/EK irányelv folytatásaként – rendelkeznie kell az ipar számára önszabályozó intézkedések benyújtásának lehetőségéről. A Bizottságnak értékelnie kell az ipar által javasolt önszabályozó intézkedéseket, valamint az aláírók által benyújtott információkat és bizonyítékokat, többek között az Unió nemzetközi kereskedelmi kötelezettségvállalásaira és az uniós joggal való összhang biztosítása szükségességére figyelemmel. E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni a környezettudatos terméktervezési követelményeket megállapító felhatalmazáson alapuló jogi aktus érvényes alternatívájának tekintett önszabályozó intézkedések jegyzékét tartalmazó jogi aktus elfogadására és frissítésére. Az is helyénvaló – tekintettel például az érintett termékcsoporton belüli érintett piaci vagy technológiai fejleményekre –, hogy a Bizottság bármikor bekérh