Brüsszel, 29.9.2004

COM(2004) 628 végleges

2004/0219 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz létrehozására vonatkozó általános rendelkezések meghatározásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

Bevezetés

A pénzügyi eszközök javasolt új felépítését, amelynek a 2007–2013-as új pénzügyi tervben kellene működnie, és az e javaslathoz vezető indokokat a Bizottság kifejtette a Tanácsnak és a Parlamentnek a pénzügyi tervekről szóló közleményekben[1]. Az „Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz”-ről (ENPI) – csak úgy, mint a három másik külkapcsolati eszközről szóló rendeletet bemutató bevezető közlemény további és részletesebb információval szolgál az eszköz főbb sajátosságai mögött meghúzódó logikai alapról. Ennek ismeretében ezen indoklás elsősorban a rendelet főbb cikkeinek magyarázatára összpontosít.

Az ENPI az érintett országokat lefedő meglévő földrajzi és tematikus programok helyébe fog lépni. A belpolitikák – jelenleg egy egyedi eszközzel lefedett – külpolitikai aspektusait vagy egy országra vagy több országot érintő programokba fogják bevonni, vagy – adott esetben – azokra egyedi tematikus programok fognak vonatkozni.

Az ENPI egyik egyedi és újító jellemzője annak határokon átnyúló együttműködési összetevője. Ezen összetevő szerint az ENPI finanszírozni fogja a közös határokkal rendelkező tagállami régiókat és partnerországokat összehozó „közös programokat”. Ez az eljárások radikális egyszerűsítését és a hatékonyságban megmutatkozó alapvető előnyöket fogja eredményezni. Ez főleg a „strukturális alapok” olyan elvei alapján kidolgozott megközelítést fog használni, mint a külkapcsolatok sajátosságainak figyelembe vétele érdekében kiigazított többéves tervezés, partnerség és társfinanszírozás. Az ENPI határokon átnyúló együttműködési összetevőjét az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) fogja társfinanszírozni. A III. cím a kizárólag és határozottan erre az összetevőre tervezett rendelkezések sorát tartalmazza. E rendelkezések összhangban vannak a vonatkozó strukturális alapokról szóló rendeletek szerinti határokon átnyúló együttműködésre létrehozott hasonló rendelkezésekkel.

Az egyedi rendelkezésekre vonatkozó megjegyzések

I. cím - Célkitűzések és elvek

1. cikk – Tárgy és alkalmazási kör

Az 1. cikk megállapítja a támogatás alkalmazási körét, utalva az Európai Uniót és a szomszédos országokat magába foglaló jóléti és szoros együttműködési térség kialakításának jelentőségére, amint azt az alkotmánytervezetben is elismerik.

Az eszköz hatálya alá tartozó partnerországokat az I. melléklet tartalmazza. A jegyzék tartalmazza azokat a szomszédos országokat, amelyeknek jelenleg nincs csatlakozási tervük, és amelyekhez az európai szomszédsági politikát (ENP) címezték. Az eredetileg az Új Független Államok négy nyugati tagjára és tíz mediterrán országra korlátozott jegyzéket a 2004. június 17-18-i brüsszeli Európai Tanácsot követően kibővítették, hogy az tartalmazza a három dél-kaukázusi országot (Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia) is.

Az ENPI hatálya alá tartozik Oroszország, mert az Európai Unió és Oroszország úgy döntött, hogy egyedi stratégiai partnerségüket „négy közös terület” létrehozásával alakítják ki, amint erről a 2003. májusi szentpétervári csúcstalálkozón megállapodtak, az európai szomszédsági politikával létrehozott keretek helyett. Az eszköz nevében a partnerségre történő utalás ezt az egyedi sajátosságot jelenti. A csatlakozás kilátásával rendelkező szomszédos országok – úgymint Törökország és a nyugat-balkáni országok – támogatása egy külön előcsatlakozási eszköz hatálya alá tartozik.

A „jószomszédsági” térség kialakítása a forrásoktól a határmenti régiók közötti integrált regionális fejlesztés elősegítése, és az új választóvonalak kialakításának elkerülése érdekében azt követeli meg, hogy segítsék elő a partnerországok és a tagállamok közötti határokon átnyúló együttműködést. Annak érdekében, hogy a határokon átnyúló együttműködés hatékony és hatásos támogatására és a közös projektek finanszírozására képes legyen, az 1. cikk – első alkalommal egy támogatási rendelet esetében – előírja, hogy a támogatás a tagállamok és a partnerországok közös javára is felhasználható. Ez a jelenlegi helyzet radikális egyszerűsítését eredményezi, amikor is az EU külső határán a határokon átnyúló együttműködést a különböző szabályok szerint működő belső és külső támogatási eszközök közötti összeütközések akadályozzák.

Végül az 1. cikk utal az Unió alapvető értékeire, amelyek tekintetében az Unió szomszédai az EU-val kötött kétoldalú megállapodásaikban és számos többoldalú egyezményben és más okmányokban kötelezettségvállalásokat tettek. Mivel annak mértéke, hogy a szomszédos országok e kötelezettségvállalásokat mennyiben hajtják végre, változó, fontos, hogy az Unió külső tevékenysége a párbeszéden és együttműködésen keresztül megpróbálja a nagyobb megfelelést elősegíteni. Kirívó esetekben az Unió a 28. cikkben körvonalazott eljárás szerint a támogatás teljes vagy részleges felfüggesztéséhez folyamodhat.

2. cikk - A támogatás alkalmazási köre

A 2. cikk a támogatás főbb céljait állapítja meg, és kapcsolatot létesít e célok és a szomszédos országokkal meglévő megállapodások között. Ez tükröződik az eszköz politika által vezérelt jellegében és e megállapodások végrehajtása támogatásának fontosságban. Ennek ellenére e kapcsolatot nem arra szánták, hogy kizárja a támogatás nyújtásának lehetőségét az olyan országok számára, mint Belarusz és Líbia, ahol a szerződéses keret hiányában is hasznosnak bizonyulhat a támogatás az EU politikai célkitűzéseinek megvalósítása érdekében.

A 2. cikk – főleg magyarázó okokból – tartalmazza a célkitűzéseknek az e rendelet szerint követhető jegyzékét. E – nem teljes körű – jegyzék tartalmazza az európai szomszédsági politikára jellemző célkitűzéseket, más hagyományosabb, fejlesztési célkitűzések mellett. Ez visszatükrözi a – számos esetben fejlődő – szomszédos országok valóságát. Az egy országban követendő célkitűzést akkor választják meg, amikor az országstratégiákat és a többéves programokat létrehozzák.

3. cikk – A politikai keret

A 3. cikk az ENPI politikához kapcsolódó eszköz jellegét emeli ki. A támogatásprogramozásra vonatkozó átfogó politikai keretet a meglévő megállapodások figyelembevételével kell megállapítani a Bizottság olyan közleményeiben és a Tanács olyan következtetéseiben, amelyek az Uniónak a szomszédos országokkal szembeni átfogó stratégiáját határozzák meg. Ezt legutóbb a 2004. májusi bizottsági közleményben[2] tették meg, amelyet 2004. júniusában a Tanács következtetései[3] követtek, amelyeket az Európai Parlament állásfoglalása követhet. Amennyiben vannak ilyenek, a Tanács közreműködésével kidolgozott és az EU és a partnerországok közötti kétoldalú megállapodásokban létrehozott közös társulási/partnerségi és együttműködési tanácsok által jóváhagyott, európai szomszédsági politikai (ENP) cselekvési tervek lesznek majd azok a kulcsdokumentumok, amelyekből a támogatási prioritásokat megállapítják. E cselekvési tervek hatálya alá tartozik egy sor olyan prioritás, amelyek teljesülése a partnerországokat közelebb fogja hozni az Európai Unióhoz. Oroszország esetében a prioritásokat a partnerségi és együttműködési tanács által jóváhagyott négy közös területre[4] vonatkozó térképek tükrében fogják meghatározni.

A megállapodások és/vagy az ENP cselekvési tervek hiányában továbbra is nyújtják a támogatást, különösen a határokon átnyúló együttműködés tekintetében, illetve amikor az EU-nak a vonatkozó bizottsági közleményekben meghatározott politikai célkitűzései követéséhez ez szükséges.

4. cikk - Kiegészítő jelleg, partnerség, és társfinanszírozás

A 4. cikk a következő általános elveket határozza meg e rendelet végrehajtására, nevezetesen, hogy:

- a támogatás kiegészíti a nemzeti intézkedéseket az összhang elősegítése és a hatás fokozása érdekében;

- a támogatást a Bizottság és a kedvezményezettek közötti partnerség alapján alakítják ki, és a támogatás programozását úgy kell elvégezni, hogy abba adott esetben bevonják a központi, regionális és helyi hatóságokat, a civil társadalmat, a gazdasági és szociális partnereket;

- a támogatáshoz társfinanszírozást biztosítanak a tulajdonjog elősegítésének és annak kiegyenlítő hatása maximalizálásának érdekében.

Ezen elveket az EU kohéziós politikájával összefüggésben is alkalmazzák, és azok visszatükrözik az eszköz kettős jellegét (külpolitika, valamint gazdasági és társadalmi kohézió), amikor a határokon átnyúló és a régiók közötti együttműködés finanszírozásáról van szó a partnerországok és a tagállamok között.

5. cikk - Összhang, összeegyeztethetőség és koordináció

Az 5. cikk a támogatásnak a közösségi politikákkal és azokkal a megállapodásokkal való összhangját írja elő, amelyeknek az Unió és a partnerországok felei. Hangsúlyozza továbbá az EK-Szerződés 180. cikkével összhangban – és amint azt a bizottsági közlemények és a tanácsi következtetések ismételten megállapítják – a Közösség, a tagállamok és más adományozók közötti koordináció szükségességét.

II. cím - Az alapok programozása és elosztása

6. cikk - Programtípusok

A 6. cikk leírja azon programtípusokat, amelyeken keresztül e rendelet szerint támogatást fognak nyújtani, nevezetesen az egy vagy több országot érintő programokat, a tematikus programokat, és a határokon átnyúló együttműködési programokat.

Az egy vagy több országot érintő programok hatálya alá tartozik az ezen eszköz által egy országnak (nemzeti program) vagy az országok egy csoportjának (regionális vagy szubregionális programok) nyújtott támogatás. Ezek általában több prioritást tartalmaznak.

A tematikus programok általában, látható és felismerhető módon, a különös jelentőséggel bíró globális kihívásokra, vagy – amennyiben ezt megfelelőnek tartják – a belpolitikák külső vetületére szoktak irányulni. Ez különösen fontos, mivel a külkapcsolatok területén működő pénzügyi eszközök egyszerűsítése azt jelenti, hogy a tematikus eszközök – mint például a LIFE-harmadik országok és a TEMPUS – külön jogalap alatti létezése meg fog szűnni. A tematikus programok a legtöbb esetben minden partnerországra fognak irányulni.

Az EU-tagállamok támogatható határmenti régiói az e rendelet szerint létrehozott, a határokon átnyúló együttműködési programok hatálya alá fognak tartozni. A tagállamok számára lehetséges lesz a tematikus és/vagy a több országot érintő programokba való társulás a régiók közötti együttműködésen keresztül. Ezen az alapon egy egységes pénzügyi eszköz, az ENPI képes lesz a partnerországok és a tagállamok kedvezményezettjeit érintő közös projektek finanszírozására.

7. cikk - Programozás és az alapok elosztása

A 3. cikkben leírt politikai kerethez visszanyúlva, a többéves indikatív programokat tartalmazó stratégiai dokumentumok létre fogják hozni a támogatási prioritásokat, és meg fogják határozni a programokhoz tartozó többéves keretösszeget. Ezeket a Bizottság a bizottság véleménye alapján fogja elfogadni, egy irányítási eljárás szerint. Az egy országot és a több országot érintő programokra vonatkozó keretösszegek nem csak az érintett ország jellemzőit és irányítási képességét fogják visszatükrözni, hanem egy adott országnak az Európai Unióval létesített partnerségének törekvési szintjét is.

A határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó stratégiai dokumentum(ok) leginkább a határokon átnyúló „közös” programok, azok földrajzi kiterjedése és keretösszege jegyzékének létrehozását célozzák. Ezeket a III. címben említett „közös programok”-hoz vezető programalapú, középtávú és alulról felfelé megközelítés teljes tiszteletben tartása szükségességének figyelembevételével fogják megtervezni. Az Európai Regionális Fejlesztési Alap hozzá fog járulni az e rendelet rendelkezései szerinti határokon átnyúló együttműködés programokhoz.

III. cím - A határokon átnyúló együttműködés

8. cikk - Földrajzi támogathatóság

A 8. cikk létrehozza a tagállamoknak és a partnerországoknak a majdan határokon átnyúló együttműködés programok hatálya alá tartozó területi egységeit meghatározó kritériumokat. Ez magában foglal minden, a NUTS III. szintnek megfelelő, az országhatárok és a jelentős fontosságú tengeri átkelőhelyek mentén elhelyezkedő régiót, valamint minden, a NUTS II. szintnek megfelelő, közös tengeri medencével rendelkező partmenti régiót. A szomszédos régiók is társulhatnak az együttműködésben.

9. cikk - Programozás

A 9. cikk tartalmazza a tagállamok és a partnerországok támogatható régióit összekapcsoló közös programok létrehozására vonatkozó egyedi rendelkezéseket. E programok az országhatárokon és a jelentős fontosságú tengeri átkelőhelyeken keresztül általában kétoldalúak és többoldalúak a partmenti régiók esetében. Egy egyedi rendelkezést [(3) bekezdés] is felvettek, hogy az e rendelet hatálya alá nem tartozó országok – és különösen Törökország – számára lehetővé tegyék a többoldalú tengeri programokban való részvételt.

A közös programokat a Bizottság fogja elfogadni. E programok elfogadását követően a tagállamok és az érintett partnerországok fogják kiválasztani azokat a projekteket, amelyek közösségi támogatásban fognak részesülni.

A (7) bekezdés olyan védzáradékot ír elő, amely kivételes körülmények között lehetővé teszi a tagállamok határmnenti régiói számára, hogy akkor is részesüljenek a támogatásból, ha közös program nem jöhet létre. E rendelkezés biztonsági hálót ajánl abban az esetben, ha az Európai Unió és a partnerország közötti kapcsolatokban bekövetkezett súlyos válság lehetetlenné teszi a közös program létrehozását.

10. cikk - Programok irányítása

A 10. cikk azt írja elő, hogy a határokon átnyúló programokat a tagállamok és az érintett partnerországok közösen irányítsák egy közös, megosztott irányítással működő és általában valamely tagállamban elhelyezkedő irányító hatóságon keresztül. A végrehajtási feladatok kedvezményezett tagállamra történő ráruházásának megengedésével ezen irányítási módszer összeegyeztethető a programalapú, többéves és alulról felfelé történő megközelítéssel, amely a határokon átnyúló együttműködési programokat jellemzi.

Ahogyan a strukturális alapok esetében is, a közös irányító hatóságot fogadó tagállam lesz felelős a Bizottságnak a program alapján finanszírozott tevékenységek szabályszerűségéért. E rendelkezés figyelembe veszi azt a tényt, hogy a tagállamok a partnerországoknál nagyobb tapasztalattal rendelkeznek az EU-s alapok kezelésében, és hogy beszerzéseik és pénzügyi ellenőrzési eljárásaik igazodnak az EU jogszabályaihoz.

Ennek ellenére továbbra is lehetséges lesz a közös irányító hatóságnak a partnerországokban történő elhelyezése egy olyan bizottsági határozathoz vezető eljárást követően, amely megerősíti, hogy a partnerországban elhelyezkedő közös irányító hatóság képes a közösségi alapok teljesen decentralizált módon történő irányítására.

11. cikk - Végrehajtási szabályok

A 11. cikk megadja a Bizottságnak a felhatalmazást, hogy elfogadja az ezen összetevőre vonatkozó végrehajtási szabályokat. E szabályokat a Bizottság – egy irányítási eljárás szerint – a bizottság véleménye után fogja elfogadni.

IV. cím - Végrehajtás

12. cikk - Cselekvési programok elfogadása

A 12. cikk előírja, hogy a Bizottság finanszírozási határozatai országokra vagy régiókra vonatkozó éves cselekvési programok formáját öltsék. Ez tükrözi a legutóbbi bizottsági rendeletekben[5] bevezetett új elveket. Mint a tagállamok által jóváhagyott többéves programozási dokumentumokkal párhuzamosan a Bizottság által meghozott határozatokat, e cselekvési programokat még nem vetetették alá bizottsági eljárásnak. A Bizottság a határozata elfogadását követő egy hónapon belül meg fogja küldeni a cselekvési programokat a tagállamoknak tájékoztatás céljából. A cselekvési programok eredménye finanszírozási megállapodások aláírása lesz a partnerországokkal és – adott esetben – a régiókkal, jelesül a földrajzi programok keretében. A Bizottság felhatalmazással rendelkezik arra, hogy szükség esetén a cselekvési programokat kiigazítsa. A 12. cikk előírja kivételes esetben a cselekvési programokban elő nem írt intézkedések ugyanazon szabályok és eljárások szerinti elfogadását, mint amelyeket a cselekvési programokra kell alkalmazni. E rendelkezés hasznosnak bizonyulhat, amennyiben a Bizottságnak gyorsan kell a finanszírozást nyújtania, még akkor is, ha a cselekvési programot még teljesen véglegesíteni kell.

13. cikk - A stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem előirányzott egyedi intézkedések elfogadása

A 13. cikk – előre nem látott szükség vagy körülmények esetén – a stratégiai dokumentumokban vagy a többéves indikatív programokban elő nem írt egyedi intézkedések elfogadását írja elő. E rendelkezés – különösen a szükséghelyzetekben – növeli a Közösség reakcióképességét, és bevezeti a Közösség külső támogatásainak hatékony végrehajtásához szükséges rugalmasságot. Mivel e határozatokat a. Bizottság a tagállamok által jóváhagyott többéves programok alkalmazási körén kívül fogadja el, a 15 millió eurót meghaladó határozatokat bizottsági eljárásnak kell alávetni. Ennek megfelelően a stratégiai dokumentumokban vagy a többéves indikatív programokban elő nem írt egyedi intézkedéseket a Bizottság a 1999/468/EK határozat 3. cikkében előírt eljárás szerint fogadja el, azaz a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselőjének elnökletével működő tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően (a bizottságot a rendelet 26. cikke hozza létre). A bizottság véleményt ad az egyedi intézkedésekről, és a Bizottság a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszi a bizottság által adott véleményt, és tájékoztatja azt a vélemény figyelembevételének módjáról. A Bizottság ugyanezen eljárás szerint kiigazíthatja az egyedi intézkedéseket; a bizottság véleménye azonban nem szükséges a 13. cikk (4) bekezdésében felsorolt kisebb kiigazítások esetében.

14. cikk - Támogathatóság

A 14. cikk felsorolja a rendelet szerint támogatható jogalanyokat, testületeket, és intézményeket. A jelenlegi gyakorlattal párhuzamosan széles alapokon nyugvó támogathatóságot ír elő. Az Európai Unió intézményei és ügynökségei szintén támogathatóak. A közösségi támogatások támogathatóságát illetően a 14. cikket a közbeszerzési és támogatási eljárásokban való részvételre vonatkozó szabályokat megállapító 21. cikkel együtt kell értelmezni.

15. cikk - Intézkedéstípusok, 16. cikk - Támogatási intézkedések

A jelenlegi gyakorlat alapján a 15. cikk az e rendelet szerint finanszírozható intézkedések nem kimerítő jegyzékét tartalmazza.

A 16. cikk lehetővé teszi minden, a rendelet végrehajtásához szükséges támogatási intézkedés Közösség általi finanszírozását. Amennyiben a támogatási intézkedéseket a többéves programok és a cselekvési programok közvetlenül nem finanszírozzák, a 16. cikk (2) bekezdése előírja, hogy ezeket ugyanúgy kell elfogadni, mint a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban elő nem írt egyedi intézkedéseket (lásd a 13. cikket).

17. cikk - Társfinanszírozás, 18. cikk – Irányítási eljárások

A jelenlegi gyakorlattal és az adományozóknak az együttműködési intézkedések jobb koordinációjának elősegítésére irányuló óhajával párhuzamosan a 17. cikk megerősíti, hogy a finanszírozott intézkedések (párhuzamosan vagy közösen) társfinanszírozhatóak. A (3) bekezdés előírja, hogy a Bizottság ez esetben a tagállamoktól (és különösen azok állami és félig állami szerveitől), bármely más adományozó országtól és nemzetközi és regionális szervezettől pénzösszegeket kaphat, és azokat kezelheti. E rendelkezés a Bizottságot a többi adományozóval egyenlő alapokra helyezi.

A 18. cikk lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy e rendelet szerint a költségvetési rendeletben előírt irányítási módszereket alkalmazó intézkedéseket irányítson. A költségvetési rendelet 54. cikke (2) bekezdésével összhangban létrehozza a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatoknak a tagállamok nemzeti testületeire történő átruházására vonatkozó kritériumokat. Megállapítja továbbá azokat a feltételeket, amelyek értelmében a decentralizált irányítás alatt működő kedvezményezett országok a saját beszerzési eljárásaikat alkalmazhatják.

19. cikk - Költségvetési kötelezettségvállalások

A 19. cikk előírja, hogy a költségvetési kötelezettségvállalásokat a Bizottság által meghozott határozatok alapján kell megtenni, a határokon átnyúló közös együttműködési programok (9. cikk), a cselekvési programok (12. cikk), a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban elő nem írt egyedi intézkedések (13. cikk) és a támogatási intézkedések (16. cikk) szerint. Lehetővé teszi [(2) bekezdés] a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre történő felosztását több éven keresztül, a költségvetési rendelet 76. cikkével összhangban, amely ezt akkor engedélyezi, ha az alapaktusban ezt előírták. Ez különösen a határokon átnyúló többéves együttműködési programok esetében hasznos.

A költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre történő felosztásának lehetőségét T[(2) bekezdés] a határokon átnyúló együttműködési programokra szánták. Ez alapvető a 2007-től 2013-ig tartó teljes időszakra kiterjedő világos és előre meghatározott pénzügyi keret létrehozásához, és a többéves, programalapú megközelítés hatékony végrehajtása feltételeinek megalkotásához. Ebben a szakaszban nincs arra vonatkozó terv, hogy a megosztott kötelezettségvállalásokat egy országra kiterjedő, vagy több országot érintő, vagy tematikus programok esetében alkalmazzák.

20. cikk - A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

A 20. cikk a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmére szánt intézkedéseket határozza meg, és különösen lehetővé teszi a számára, hogy a végrehajtott tevékenységek szükséges ellenőrzéseit elvégezze.

21. cikk - Versenytárgyalásokon és szerződésekben való részvétel

A 21. cikk az e rendelet végrehajtása céljából a közbeszerzésekben és a támogatási eljárásokban való részvételre vonatkozó szabályokat állapítja meg. Ebben a szakaszban a tervezett rendelkezések megfelelnek a közösségi külső támogatáshoz való hozzáférésről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslatnak[6], amelyet arra szántak, hogy módosítsa a a főbb közösségi segélyhiteleszközökre vonatkozó alaprendeleteket további, feltétel nélküli segélyhitelek céljából. Megjegyzendő, hogy a 21. cikk lehetővé teszi az EU-tagállamok előtt a saját közbeszerzési és támogatási eljárásokat megnyitó harmadik országok természetes és jogi személyei számára, hogy közbeszerzési és támogatási eljárásokban vegyenek részt. A 21. cikket az annak a rendeletnek a vizsgálatára vonatkozóan megtett tanácsi és európai parlamenti következtetések fényében lehet módosítani.

22. cikk - Előfinanszírozás, 23. cikk - Az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítők rendelkezésére bocsátott alapok

A 22. cikk megállapítja, hogy a kifizetett előfinanszírozások kamatait a végső kifizetési összegből le kell vonni

A 23. cikk meghatározza a Bizottság által eseti alapon elfogadandó szabálytípusokat, amikor arról határoz, hogy az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítők számára alapokat bocsát rendelkezésére.

24. cikk - Értékelés

A 24. cikk kötelezi a Bizottságot, hogy a földrajzi és tematikus politikák és programok, illetve az ágazati politikák eredményeit, valamint a programozás hatékonyságát rendszeresen értékelje.

V. cím – Záró rendelkezések

25. cikk – Éves jelentés

A 2001. óta végrehajtott határozatokkal összhangban, és a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek elküldött jelentések egyszerűsítésének és számuk ésszerűsítésének céljából, a 26. cikk fenntartja a status quót és előírja a Bizottság számára, hogy éves jelentéseket nyújtson be a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek. A jelentés ki fog terjedni minden, a különböző külkapcsolati eszközök szerint nyújtott támogatásra. Azt a 2001. óta megszerzett tapasztalatok – és különösen minden évben a jelentés formájára és tartalmára vonatkozó, a Tanács és az Európai Parlament által tett megjegyzések – fényében fogják létrehozni.

26. cikk - Bizottság

A 26. cikk egy, a tagállamok képviselőiből álló bizottságot hoz létre. A bizottság előjogaira vonatkozó részletek tekintetében lásd a 7., 12. és 13. cikkhez fűzött indoklást.

27. cikk – Az e rendelet szerint nem támogatható harmadik ország részvétele

A közösségi támogatás hatékonyságának növelése és bizonyos programok különböző eszközök közötti felosztásának elkerülése érdekében a 27. cikk kiterjeszti az e rendelet szerinti támogathatóságot, hogy az magába foglalja a tengerentúli országokat és területeket, az előcsatlakozási eszközzel támogatható országokat és a fejlesztési és gazdasági együttműködés finanszírozási eszközével támogatható országokat. Ezt a rendelkezést akkor fogják alkalmazni, ha az elfogadott projekt vagy a program globális, regionális vagy határokon átnyúló természetű. .

28. cikk - A támogatás felfüggesztése

A 28. cikk megállapítja az I. címben említett elvek megsértése esetén alkalmazandó eljárást. Abban az esetben kell alkalmazni, ha nincs partnerségi és együttműködési megállapodás egy partnerországgal, vagy az ilyen megállapodás nem írja elő a támogatás felfüggesztését.

29. cikk - Pénzügyi referenciaösszeg

A 29. cikk megállapítja a rendelet végrehajtására vonatkozó pénzügyi referenciaösszeget.

30. cikk - Felülvizsgálat

A 30. cikk lehetővé teszi a rendelet bizottsági javaslat alapján történő felülvizsgálatát.

31. cikk - A korábbi rendeletek hatályon kívül helyezése

A 31. cikk hatályon kívül helyezi a Tacis-, MEDA-rendeletet, és szükség szerint más rendeletet is.

32. cikk - Hatálybalépés

E rendelet terv szerint húsz nappal a Hivatalos Lapban történő közzétételét követően lép hatályba, de azt csak 2007. január 1-jétől kell alkalmazni. Ennek oka, hogy a hatályon kívül helyezett rendeletekre a jelenlegi pénzügyi terv végéig szükség van, de az új rendelet mindeközben már jogalapot nyújthat a végrehajtási szabályok megtervezésére és elfogadására, amit a lehető leghamarabb meg kell tenni.

2004/0219 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz létrehozására vonatkozó általános rendelkezések meghatározásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 179. és 181a. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[7],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,

mivel:

(1) A Közösség külső támogatási tevékenységének hatékonyabbá tételére új keretet javasolnak a támogatás tervezésére és nyújtására. A .../EK tanácsi rendelet előcsatlakozási támogatási eszközt (IPA) hoz létre a tagjelölt és a potenciális tagjelölt országok számára.[8] A Tanács és az Európai Parlament .../EK rendelete létrehoz egy finanszírozási eszközt a fejlesztési együttműködés és a fejlesztési együttműködés számára.[9] Ez a rendelet a harmadik olyan általános eszköz, amely az Európai Unió külpolitikai céljainak közvetlen támogatását szolgálja.

(2) Az Európai Tanács, a 2002 december 12–13-i koppenhágai ülésén megerősítette, hogy az Európai Unió kibővítése nagy lehetőséget kínál a szomszédos államok közötti kapcsolatok előrelendítésére a közös politikai és gazdasági értékek alapján, és hogy az Unió továbbra is eltökélt abban a tekintetben, hogy elkerülje új választóvonalak kialakulását Európában, és hogy elősegítse a stabilitást és a jólétet az Unió új határain belül és kívül egyaránt

(3) Az Európai Tanács, 2004 június 17–18-i brüsszeli ülésén megerősítette, hogy jelentősnek tartja az együttműködés erősítését e szomszédokkal, a partnerség és a közös tulajdon alapján, továbbá a demokrácia és az emberi jogok tiszteletbentartásának közös értékeire építve.

(4) Az Európai Unió és szomszédai közötti megkülönböztetett kapcsolatok a közös értékek – beleértve a demokráciát, a jogállamiságot, a jó kormányzást és az emberi jogokat – valamint a piacgazdaság, a szabadkereskedelem, a fenntartható fejlődés elvei, és a szegénység csökkentése iránti kötelezettségvállalásokra épülnek.

(5) Kelet-Európában és a dél-kaukázusi térségben a partnerségi és együttműködési megállapodások biztosítják a szerződéses kapcsolatok alapját. A mediterrán térségben az euro-mediterrán partnerség (a „barcelonai folyamat”) biztosít regionális keretet az együttműködésnek, amelyet társulási megállapodások hálózata egészít ki.

(6) Az európai szomszédsági politikán belül az Európai Unió és a partnerországok meghatározzák a prioritásokat, amelyeket kölcsönösen elfogadott cselekvési tervekbe illesztenek, amelyek a konkrét tevékenységek számos kulcsfontosságú területét fogják át, mint a politikai párbeszéd és reform, a kereskedelmi és gazdasági reform, a kiegyensúlyozott társadalmi-gazdasági fejlődés, a bel- és igazságügy, az energia, a közlekedés, az információs társadalom, a környezet, a kutatás és az innováció, az emberek és az emberek közötti kapcsolatok. Az e prioritások területén elért előrehaladás hozzájárul a partnerségi és együttműködési megállapodásokban, és a társulási megállapodásokban rejlő összes lehetőség megvalósításához.

(7) Annak érdekében, hogy támogatni tudja a partnerországok közös értékek és elvek melletti elkötelezettségét és erőfeszítéseiket a cselekvési tervek megvalósításában, a Bizottságnak olyan helyzetben kell lennie, hogy támogatást tudjon nyújtani ezeknek az országoknak, és támogatni tudja a közöttük és a tagállamok között kialakuló különböző típusú együttműködési formákat azzal a céllal, hogy kölcsönös stabilitási, biztonsági és jóléti térséget alakítsanak ki, mely jelentős mértékű gazdasági együttműködést és politikai integrációt tartalmaz.

(8) Fontos, hogy az európai szomszédsági politika által létrehozott keretben a szomszédos fejlődő országoknak nyújtott támogatás koherens legyen a Közösség fejlesztési politikájának célkitűzéseivel és elveivel, amint azt az Európai Közösség fejlesztési politikájáról 2000 november 10-én elfogadott tanácsi és bizottsági közös álláspont kifejti.

(9) Az Európai Unió és Oroszország úgy döntöttek, hogy kialakítják egyedi stratégiai partnerségüket négy közös terület felállításával, és e partnerség kialakításának támogatására, valamint az Oroszország és annak európai uniós szomszédai határán a határokon átnyúló együttműködés elősegítésére közösségi támogatást fognak felhasználni.

(10) A mediterrán partnerek számára a támogatás és az együttműködés az 1995. november 28-i barcelonai nyilatkozattal létrehozott euro-mediterrán partnerség keretében valósul meg, és figyelembe veszi az abban az összefüggésben kötött megállapodást áruk szabadkereskedelmi övezetének létrehozásáról és egy aszimmetrikus liberalizálási folyamat elindításáról.

(11) Fontos az együttműködés előmozdítása úgy az Európai Unió külső határa mentén, mint a partnerországok között, különösen azok között, amelyek földrajzi értelemben közel vannak egymáshoz.

(12) Új választóvonalak kialakulásának elkerülése érdekében különösen az Európai Unió külső határai mentén fontos elhárítani a hatékony, határokon átnyúló együttműködés útjában álló akadályokat. A határokon átnyúló együttműködésnek hozzá kell járulnia a szomszédos határrégiók közötti integrált és fenntartható regionális fejlődéshez és az összehangolt területi integrációhoz a Közösség egészében és a szomszédos országok viszonylatában. Ezt a célt leginkább a külpolitikai célkitűzések és a környezetvédelem szempontjából fenntartható gazdasági és szociális kohézió kombinálásával lehet elérni.

(13) Annak érdekében, hogy a szomszédos partnerországok segítséget kapjanak céljaik eléréséhez, és hogy lendületet kapjon a közöttük és a tagállamok közötti együttműködés, indokolt létrehozni egy egységes politikához kapcsolódó támogatási eszközt, amely számos létező támogatási eszköz helyébe lép, biztosítva az összhangot és egyszerűsítve a támogatások programozását és irányítását.

(14) E támogatási eszköz a partnerországok és a tagállamok közötti határokon átnyúló együttműködést is támogatni fogja, és jelentős hatékonyságjavulást biztosít azáltal, hogy egyetlen irányítási mechanizmuson keresztül és egyetlen eljárási rend keretében valósítja azt meg. Építeni fog a 2004–2006 közötti időszakban megvalósított szomszédsági programokból nyert tapasztalatokra, és olyan elvek szerint működik majd, mint a többéves programozás, a partnerség és a társfinanszírozás.

(15) Ez a rendelet a 2007–2013 közötti időszakra egy pénzügyi keretet hoz létre, amely a költségvetési fegyelem és a költségvetési eljárások javításáról szóló 1999. május 6-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött intézményközi megállapodás 33. pontja szerint a költségvetési hatóság számára az elsődleges referenciaösszeget jelenti.

(16) Az e rendelet megvalósításához szükséges intézkedések a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról 1999. június 28-i 1999/468 tanácsi határozat szerint elfogadandó intézkedések [10].

(17) Az irányítási eljárást azoknak a végrehajtási szabályoknak a meghatározásánál kell alkalmazni, amelyek a határokon átnyúló együttműködés megvalósítását szabályozzák, és amikor a valamely ország, régió vagy egy egyedi tematikus kérdés számára a közösségi támogatás nyújtását vezérlő stratégiai megfontolásokat és általános célkitűzéseket tartalmazó dokumentumok elfogadására kerül sor. A nem a stratégiai dokumentumokon alapuló, vagy a megállapított küszöbértékeket meghaladó ad hoc intézkedésekről indokolt esetekben a Bizottság dönthet, a konzultációs eljárás alkalmazásával.

(18) A javasolt cselekvés célkitűzése az Európai Unió és a szomszédos országok közötti szorosabb együttműködés és fokozatos gazdasági integráció előmozdítása. Mivel ezeket a célkitűzéseket a tagállamok nem tudják kellő mértékben elérni, és a cselekvés nagyságrendje révén ezek elérésére a Közösség inkább képes, a Közösség az EK-Szerződés 5. cikke 2. bekezdése szerint a szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket hozhat.

(19) E rendelet szükségessé teszi a Közösség és a mediterrán harmadik országok között létrejött, a pénzügyi és műszaki együttműködésről szóló jegyzőkönyvek végrehajtásáról szóló 1992. június 29-i 1762/92/EGK tanácsi (MEDA-) rendelet[11], az euro-mediterrán partnerség (MEDA) keretében végrehajtott gazdasági és társadalmi szerkezeti reformokat kísérő pénzügyi és műszaki intézkedésekről szóló 1996. július 23-i 1488/96/EK tanácsi rendelet[12] a kelet-európai és közép-ázsiai partnerállamoknak történő segítségnyújtásról szóló 1999. december 29-i 99/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (TACIS)[13], a megszállt területekkel való pénzügyi és műszaki együttműködésről szóló 1994. július 11-i 1734/94/EK tanácsi rendelet[14] hatályon kívül helyezését.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM

CÉLKITŰZÉSEK ÉS ELVEK

1. cikk

Tárgy és alkalmazási kör

(1) Ez a rendelet létrehozza a szomszédsági és partnerségi eszközt azzal a céllal, hogy támogatást (a továbbiakban: „közösségi támogatás”) nyújtson az Európai Uniót és az 1. mellékletben felsorolt országokat (a továbbiakban: „partnerországok”) magába foglaló jóléti és jószomszédsági térség kialakításához.

(2) A közösségi támogatást a partnerországok javára használják fel. Közösségi támogatás a tagállamok és a partnerországok közös javára is felhasználható, a 6. cikkben meghatározott határokon átnyúló és a régiók közötti együttműködés előmozdításának a céljából.

(3) Az Uniót az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartása értékeire alapították, és az, a párbeszéd és az együttműködés révén arra törekszik, hogy a partnerországok elkötelezzék magukat ezen elvek mellett.

2. cikk

A támogatás alkalmazási köre

(1) A szomszédsági és partnerségi eszköz szerinti közösségi támogatás a fokozott együttműködést és a fokozatos gazdasági integrációt fogja előmozdítani az Európai Unió és a partnerországok között, illetve különösen a partnerségi és együttműködési megállapodások, a társulási megállapodások és más meglévő és jövőbeni megállapodások megvalósítását.

(2) A közösségi támogatást olyan intézkedések támogatására használják, amelyek az alábbi célkitűzésekből kívánnak megvalósítani egyet vagy többet:

(a) politikai párbeszéd és reform előmozdítása;

(b) a jogszabályok és szabályzatok harmonizációja minden fontos területen, és különösen a partnerországoknak a belső piacba való fokozatos bekapcsolódása és a kereskedelem intenzívebbé tétele érdekében;

(c) a társulási megállapodásokban, a partnerségi és együttműködési megállapodásokban, és egyéb jövőbeni hasonló megállapodásokban rögzített területeken kialakított politikák kidolgozásáért és tényleges alkalmazásáért felelős nemzeti intézmények és szervek megerősítése;

(d) a fenntartható fejlődés előmozdítása;

(e) a környezetvédelem és a természeti erőforrások gondos kezelése;

(f) a szegénység csökkentését célzó politikák támogatása;

(g) a szociális fejlődést és a nemek közötti egyenlőséget, a foglalkoztatottságot és a szociális védelmet előmozdító politikák támogatása, beleértve a társadalmi párbeszédet, a szakszervezeti jogok és az alapvető munkaügyi normák tiszteletbentartását;

(h) az egészségügyet, az oktatást és a képzést előmozdító politikák támogatása;

(i) az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok előmozdítása és védelme és a demokratizációs folyamat támogatása, beleértve a választási megfigyeléseket és segítséget;

(j) a civil társadalom megerősítése;

(k) a piacgazdaság fejlődésének előmozdítása, beleértve a magánszektort támogató, a beruházásokat elősegítő és a globális kereskedelmet előmozdító intézkedéseket;

(l) az együttműködés előmozdítása az energia-, távközlési és közlekedési szektorokban, beleértve a kapcsolódásokat, a hálózatokat és ezek működését, a nemzetközi közlekedési és energiaügyi műveletek biztonságát és biztonságosságát, a megújítható energiaforrásokat, az energiatakarékosságot és a tiszta szállítást;

(m) támogatás nyújtása olyan tevékenységekhez, amelyek célja az élelmiszerek biztonságának javítása a polgárok számára, különösen a közegészségügy és a növényvédelem területén;

(n) hatékony és biztonságos határfelügyelet biztosítása;

(o) az együttműködés előmozdítása a bel- és igazságügy területén, beleértve olyan kérdéseket, mint a menekültügy és a migráció, valamint a terrorizmus, a szervezett bűnözés – beleértve annak finanszírozását, a pénzmosást és az adócsalást – elleni harc és ezek megelőzése;

(p) az igazgatási együttműködés támogatása az átláthatóság és az információcsere javítására az adózás területén és az adókikerülés elleni harc érdekében;

(q) közösségi kutatási és innovációs programokban való részvétel előmozdítása;

(r) a tagállamok és a partnerországok felsőoktatási intézményei közötti együttműködésnek, valamint a tanárok, a kutatók és a diákok mobilitásának az előmozdítása;

(s) a kultúrák közötti megértés, a egyes emberek közötti kapcsolatok, a civil szervezetek közötti együttműködés és az ifjúsági csereprogramok előmozdítása;

(t) a partnerországok részvételének a támogatása a közösségi programokban és ügynökségekben;

(u) a határokon átnyúló együttműködés támogatása a fenntartható gazdasági, szociális és környezeti fejlődés előmozdítására a határmenti régiókban;

(v) a regionális együttműködés és integráció előmozdítása;

(w) támogatás nyújtása válság utáni helyzetekben, beleértve a menekülteknek és a lakhelyüket elhagyni kényszerült személyeknek nyújtott támogatást, továbbá segítség a konfliktus megelőzésben és a katasztrófafelkészültségben;

(x) a partnerek közötti kommunikáció bátorítása és cserék elősegítése a programok alapján finanszírozott intézkedések és tevékenységek területén;

(y) valamint közös témák szerinti kihívások kezelése közös érdeklődésre számot tartó területeken, és bármely más, e rendelet alkalmazási körével összeegyeztethető célkitűzés.

3. cikk

A politikai keret

Az e rendelet szerinti támogatási program kidolgozására az általános politikai keretet a partnerségi és együttműködési megállapodások, társulási megállapodások vagy egyéb meglévő vagy jövőbeni, a partnerországok közötti kapcsolatokat létrehozó megállapodások, és az Európai Unió ezen országok irányában követendő politikájához iránymutatást meghatározó releváns bizottsági közlemények és tanácsi következtetések biztosítják. A támogatási prioritások meghatározásánál alapvető hivatkozási pontot jelentenek a kölcsönösen elfogadott cselekvési tervek vagy más egyenértékű dokumentumok.

4. cikk

Kiegészítő jelleg, partnerség, és társfinanszírozás

(1) Az e rendelet szerinti közösségi támogatás általában kiegészíti a megfelelő nemzeti, regionális vagy helyi támogatási eszközöket, vagy hozzájárul azokhoz.

(2) Az e rendelet szerinti közösségi támogatást általában a Bizottság és a kedvezményezettek közötti partnerség alapján alakítják ki. A partnerségbe, ahol indokolt, nemzeti, regionális és helyi hatóságokat, gazdasági és szociális partnereket, a civil társadalmat és egyéb szerveket is bevonnak.

(3) A programok és projektek előkészítésében, megvalósításában és nyomonkövetésében a kedvezményezett országok az igények szerint társulnak a megfelelő partnerekkel, különösen regionális és helyi szinten.

(4) Az e rendelet szerinti közösségi támogatáshoz a kedvezményezett országok általában társfinanszírozást biztosítanak közalapítványokból, a kedvezményezettek hozzájárulásaiból vagy egyéb forrásokból.

5. cikk

Összhang, összeegyeztethetőség és koordináció

(1) Az e rendelet alapján finanszírozott programoknak és projekteknek összhangban kell lenniük a közösségi politikákkal. Összeegyeztethetőknek kell lenniük a Közösség és tagállamai, valamint a partnerországok között megkötött megállapodásokkal és be kell tartaniuk az azokban a többoldalú megállapodásokban vállalt kötelezettségeket, amelyeknek részes felei.

(2) A Bizottság és a tagállamok biztosítják az e rendelet szerint nyújtott közösségi támogatás és a Közösség és a tagállamok által egyéb belső és külső pénzügyi eszközök révén, valamint az Európai Beruházási Bank által nyújtott pénzügyi támogatás között összhangot.

(3) A Bizottság és a tagállamok biztosítják a saját támogatási programjaik közötti koordinációt, azzal a céllal, hogy fokozatos harmonizálás révén növeljék a támogatások nyújtásában az eredményességet és a hatékonyságot. A koordináció magában foglalja a megfelelő információk gyakori és rendszeres cseréjét, különösen a helyi megvalósítás szintjén, és kulcsfontosságú eleme a tagállamok és a Közösség programozási folyamatának.

(4) A Bizottság, a tagállamokkal kapcsolatot tartva, megteszi a szükséges lépéseket a multilaterális és regionális szervezetekkel és testületekkel, mint a nemzetközi pénzügyi intézetekkel, az Egyesült Nemzetek ügynökségeivel, alapjaival és programjaival és a nem EU adományozókkal kialakítandó megfelelő koordináció és együttműködés biztosítására.

II. CÍM

AZ ALAPOK PROGRAMOZÁSA ÉS ELOSZTÁSA

6. cikk

Programtípusok

(1) Az e rendelet szerinti közösségi támogatást az alábbi eszközök révén nyújtják:

(a) országprogramok, vagy több országot érintő programok, amelyek vagy egy partnerország számára nyújtott támogatást tartalmaznak, vagy két vagy három partnerország közötti régiós vagy szubregionális együttműködéssel foglalkoznak és amelyben tagállamok is részt vehetnek;

(b) tematikus programok, amelyek több partnerországot érintő sajátos kihívásokkal foglalkoznak, és amelyekben egy vagy több tagállam is érdekelt lehet;

(c) határokon átnyúló együttműködési programok, amelyek egy vagy több tagállam, és egy vagy több partnerország közötti együttműködésre terjednek ki, és olyan régiókban valósulnak meg, amelyek az Európai Közösséggel meglévő közös határaik mentén találhatók.

(2) A regionális és szubregionális együttműködéssel foglalkozó tematikus programok és több országot érintő programok keretében e rendelet szerint közösségi támogatás nyújtható a partnerországok és tagállamok részvételével megvalósított, régiók közötti együttműködés számára.

7. cikk

Programozás és az alapok elosztása

(1) Az országprogramok, a több országot érintő programok és a tematikai programok esetében a 26. cikk (2) bekezdésben hivatkozott eljárás szerint stratégiai dokumentumokat fogadnak el. A stratégiai dokumentumok tükrözik a 3. cikkben hivatkozott politikai keretet és cselekvési terveket. A stratégiai dokumentumokat a politikai keretben meghatározott prioritásokkal összeegyeztethető időszakra készítik el, és azok többéves indikatív programokat tartalmaznak, beleértve a többéves indikatív pénzügyi előirányzatokat. Ezeket szükség szerint időnként felülvizsgálják, és a 26. cikk (2) bekezdésében hivatkozott eljárás szerint módosíthatják.

(2) Országprogramok vagy több országot érintő programok kialakítása során a Bizottság az előirányzatokat minden egyes programra úgy határozza meg, hogy figyelembe veszi az érintett ország vagy régió sajátos jellemzőit és igényeit, az adott országgal kialakítandó európai uniós együttműködés igényének szintjét, az irányítási kapacitást és az alapok befogadási képességét.

(3) Kizárólag a határokon átnyúló együttműködés céljára, és annak érdekében hogy elkészítse a 9. cikk (1) bekezdésében hivatkozott közös programok listáját, a többéves indikatív előirányzatokat és azokat a területi egységeket, amelyek jogosultak a programokban részt venni, a 26. cikk (2) bekezdésében hivatkozott eljárás szerint egy, vagy ha szükséges, több egyedi stratégiai dokumentumot fogadnak el. Ezek az egyedi stratégiai dokumentum(ok) elvileg hétéves időszakra vonatkoznak, 2007. január 1-től 2013. december 31-ig.

(4) Az Európai Regionális Fejlesztési Alap hozzájárul az e rendelet rendelkezései szerint kialakított és megvalósított, határokon átnyúló együttműködési programokhoz. A határokon átnyúló együttműködési programokra előirányzott teljes költségvetés, beleértve az Európai Regionális Fejlesztési Alap hozzájárulását a partnerországokkal közös határokra vonatkozóan, legalább a kétszerese kell, hogy legyen annak az összegnek, amelyet a partnerországokkal közös határokra (az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap és a Kohéziós Alap általános rendelkezéseiről szóló( (…( rendelet határozott meg.

(5) Válságok vagy a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok vagy az alapvető szabadságjogok veszélyeztetettsége esetén sürgősségi eljárást lehet igénybe venni a stratégiai dokumentumok ad hoc felülvizsgálatára. Ez a felülvizsgálat biztosítja a koherenciát az e rendelet szerinti közösségi támogatás, és az egyéb pénzügyi eszközök , beleértve a stabilitási eszköz létrehozásáról szóló .../EK rendelet szerinti támogatás között.

III CÍM

HATÁROKON ÁTNYÚLÓ EGYÜTTMŰKÖDÉS

8. cikk

Földrajzi támogathatóság

(1) A 6. cikkben hivatkozott, határokon átnyúló együttműködési programok vonatkozhatnak az összes szárazföldi határokra és a valamely közös tengeri medencéhez tartozó tengeri zónákra. E cím értelmében az alábbi területi egységek támogathatóak:

(a) Minden, a NUTS III. szintnek megfelelő vagy ezzel egyenértékű területi egység a tagállamok és a partnerországok szárazföldi határai mentén;

(b) Minden, a NUTS III. szintnek megfelelő vagy ezzel egyenértékű területi egység jelentős tengeri átkelőhelyek mentén;

(c) Minden, a NUTS II. szintnek megfelelő vagy ezzel egyenértékű partmenti területi egység, mely valamely, a tagállamokkal és a partnerországokkal közös tengeri medencével szomszédos.

(2) Különleges esetekben a támogathatóság kiterjeszthető azokra a területi egységekre, amelyek határosak az 1. bekezdésben hivatkozottakkal.

(3) A jelentős tengeri átkelőhelyek listáját a Bizottság határozza meg az e rendelet 7. cikke (3) bekezdésében hivatkozott stratégiai dokumentumban, a távolság, és más megfelelő földrajzi és gazdasági kritériumok alapján.

9. cikk

Programozás

(1) Az e rendelet szerinti határokon átnyúló együttműködést többéves programok keretében valósítják meg, amelyek egy határra, vagy egy határcsoportra terjednek ki, és olyan többéves intézkedéseket tartalmaznak, amelyek konzisztens prioritások együttesét törekszenek teljesíteni, és amelyek a közösségi támogatás segítségével megvalósíthatók (a továbbiakban: „közös programok”). A közös programok alapját a 7. cikk (3)bekezdésében hivatkozott egyedi stratégiai dokumentum(ok) jelenti(k).

(2) A szárazföldi határokra és tengeri átkelőhelyekre vonatkozó közös programokat határonként alakítják ki, és azok egy vagy több tagállamhoz, valamint egy vagy több partnerországhoz tartozó támogatható területi egységeket tartalmaznak. A partmenti régiókra érvényes közös programok többoldalúak, és több részt vevő országhoz – beleértve legalább egy tagállamot és egy partnerországot – tartozó tengeri medencére néző területi egységeket tartalmaznak.

(3) Valamely közös program megvalósításával érintett közös tengeri medencével szomszédos nem partnerországok a 11. cikkben hivatkozott végrehajtási szabályokban meghatározott feltételek szerint bekapcsolódhatnak abba a közös programba és részesülhetnek közösségi támogatásban.

(4) A 7. cikk (3) bekezdésében hivatkozott stratégiai dokumentum jóváhagyásától számított egy éven belül a részt vevő országok közösen terjesztik elő a Bizottsághoz a közös programokra vonatkozó javaslataikat. A Bizottság minden egyes közös programot annak e rendelettel és a végrehajtási szabályokkal való összeegyeztethetősége alapján fogad el.

(5) A közös programok a részt vevő országok vagy a Bizottság kezdeményezésére felülvizsgálhatók annak érdekében, hogy figyelembe vegyék az együttműködési prioritásokban bekövetkezett változásokat, a társadalmi-gazdasági fejlődést, az érintett intézkedések megvalósításából és a nyomonkövetési és értékelési folyamatból adódó eredményeket, valamint a rendelkezésre álló segítség összegének kiigazítása, és a források újraelosztása iránti igényt.

(6) A közös programok elfogadása után a Bizottság, a 2002. június 25-i 1605/2002/EK rendelet – a költségvetési rendelet – megfelelő rendelkezéseivel tel összhangban a részt vevő országokkal többéves finanszírozási megállapodást köt, amely az Európai Közösség általános költségvetésére alkalmazandó[15].

(7) A részt vevő országok, a partnerségi elv figyelembevételével, közösen választják ki azokat a részprogramokat, amelyek összhangban vannak a közösségi támogatásban részesülő közös program prioritásaival és intézkedéseivel.

(8) Kivételes körülmények esetén, amikor a részt vevő országok kapcsolataiban jelentkező problémák miatt nincs lehetőség közös program kialakítására, a Bizottság elfogadhat egy olyan programot, amely e cikk jelentése értelmében nem minősül közös programnak, de ami lehetővé teszi a tagállami határtérség vagy határtérségek számára, hogy az e rendelet szerinti támogatásban részesülhessenek

10. cikk

Programok irányítása

(1) A közös programokat elvben egy valamelyik tagállamba telepített közös irányító hatóság valósítja meg.

(2) A részt vevő országok kivételesen javasolhatják a Bizottságnak, hogy a közös irányító hatóságot egy partnerországba telepítsék, feltéve, hogy a kijelölt szerv képes teljes mértékben alkalmazni az 1605/2002/EK rendelet megfelelő rendelkezéseiben meghatározott kritériumokat.

(3) A „közös irányító hatóság” bármely olyan a közszférához – beleértve az államot is –, vagy a magánszférához tartozó országos, regionális vagy helyi szintű hatóságot vagy szervet jelent, amelyet egy közös programban érintett tagállam, vagy tagállamok és a partnerország vagy partnerországok jelölnek ki, és amely rendelkezik azzal a pénzügyi és igazgatási kapacitással, hogy a közösségi támogatást kezelje, valamint azzal a jogképességgel, hogy az e rendelet szerint szükséges megállapodásokat megkösse.

(4) A közös irányító hatóság – a megbízható pénzügyi irányítás elvével összhangban – felelős a közös program irányításáért és megvalósításáért, valamint tevékenysége jogszerűségének és szabályosságának a biztosításáért. Ennek érdekében megfelelő irányítási, ellenőrzési és elszámolási rendszereket és normákat alakít ki

11. cikk

Végrehajtási szabályok

(1) Az e címben foglaltak megvalósítására vonatkozó egyedi rendelkezéseket meghatározó végrehajtási szabályokat a 26. cikk (2) bekezdésében hivatkozott eljárással összhangban fogadják el.

(2) A végrehajtási szabályokban szereplő kérdések tartalmazzák az alapok odaítélésének kritériumait és eljárásait, a társfinanszírozás mértékét, a közös programok előkészítését, a projektek közös kiválasztását, a támogatás technikai és pénzügyi igazgatását, a pénzügyi ellenőrzést és az auditot, a nyomonkövetést és az értékelést, a láthatóságot és a nyilvánosságot.

IV. CÍM

VÉGREHAJTÁS

12. cikk

Cselekvési programok elfogadása

(1) A Bizottság, általában évente, cselekvési programokat fogad el a 7. cikk 1, bekezdésében hivatkozott stratégiai dokumentumok alapján.

Kivételes esetben, elsősorban olyan esetekben, amikor a cselekvési program elfogadására még nem került sor, a Bizottság, a 7. cikkben hivatkozott stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok alapján a cselekvési terven kívüli intézkedéseket is elfogadhat, ugyanazon szabályok és eljárások szerint, mint amelyek a cselekvési programokra érvényesek.

(2) A cselekvési programok meghatározzák a megvalósítandó célkitűzéseket, az intervenciós területeket, a várt eredményeket, az irányítási módokat, valamint az előirányzott finanszírozás teljes összegét. Tartalmazzák a finanszírozandó tevékenységek leírását, egy utalást az elosztott finanszírozások összegére, valamint végrehajtásuk indikatív menetrendjére.

(3) A határokon átnyúló együttműködési programokra a Bizottság a 9. cikkben hivatkozott eljárás szerint közös programokat fogad el.

(4) A Bizottság, tájékoztatás céljából, a határozatától számított egy hónapos határidővel eljuttatja a tagállamoknak a cselekvési programokat és a közös határokon átnyúló együttműködési programokat.

13. cikk

A stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem előirányzott egyedi intézkedések elfogadása

(1) Szükség esetén, vagy ha váratlan esemény történik, a Bizottság egyedi intézkedéseket fogad el, amelyek nem szerepelnek a stratégiai dokumentumban és a többéves indikatív programokban sem (a továbbiakban: „egyedi intézkedések”).

Az egyedi intézkedések arra is használhatók, hogy megkönnyítsék az átmenetet a sürgősségi segítségnyújtástól a hosszú távú fejlesztési tevékenységek felé, beleértve azokat a tevékenységeket, amelyek célja a lakosság felkészítése arra, hogy jobban tudjon reagálni ismétlődő válsághelyzetekben.

(2) Ha az ilyen intézkedések költsége meghaladja a 15 millió eurót, ezeket a Bizottság a 26. cikk (3) bekezdésben rögzített eljárás szerint fogadja el.

Az olyan egyedi intézkedések módosításánál, mint a technikai kiigazítások, a megvalósítási időszak meghosszabbítása, az előzetes költségvetésen belüli hitelátcsoportosítások, a költségvetés 20%-os sávon belüli emelése vagy csökkentése, nem szükséges alkalmazni a 27. cikk (3) bekezdése szerinti eljárást mindaddig, amíg ezek a módosítások nem érintik a Bizottság határozatában rögzített kezdeti célokat.

(3) Az egyedi intézkedések meghatározzák a megvalósítandó célkitűzéseket, az intervenciós területeket, a várt eredményeket, az irányítási módokat, valamint az előirányzott finanszírozás teljes összegét. Tartalmazzák a finanszírozandó tevékenységek leírását, és egy utalást a megfelelő finanszírozások összegére, valamint végrehajtásuknak az indikatív menetrendjére.

(4) A Bizottság, tájékoztatás céljából, a határozatától számított egy hónapos határidővel eljuttatja a tagállamoknak az egyedi intézkedéseket.

14. cikk

Támogathatóság

A cselekvési programok, a határokon átnyúló együttműködési programok, és a speciális intézkedések megvalósítására az e rendelet szerint támogathatóak:

(a) a partnerországok és régiók, valamint intézményeik;

(b) a partnerországok decentralizált egységei, úgymint a régiók, a megyék, a tartományok és az önkormányzatok;

(c) a partnerországok és régiók, illetve a Bizottság által létrehozott vegyes szervek;

(d) a nemzetközi szervezetek, beleértve a regionális szervezeteket, az ENSZ-szerveket, -szolgálatokat és -missziókat, a nemzetközi pénzügyi intézményeket és fejlesztési bankokat, amennyiben hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez;

(e) Közösségi intézmények és szervek, de csupán a 16. cikkben hivatkozotthoz hasonló típusú támogató intézkedések megvalósítása körében;

(f) az Európai Unió ügynökségei;

(g) a tagállamok, a partnerországok és a régiók, és más, a 21. cikk szerint a közösségi külső támogatásához való hozzáférés feltételeinek megfelelő harmadik országok alábbi intézményei és szervei, amennyiben hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez:

i. állami vagy félig állami szervek, önkormányzatok vagy ezek igazgatásai és társulásai;

ii. cégek, vállalatok és más magánszervezetek és üzleti vállalkozások;

iii. pénzügyi intézmények, amelyek a partnerországokban a magánbefektetés számára adományokat, támogatást és finanszírozást biztosítanak;

iv. a (h) pontban meghatározott nem állami szereplők;

v. természetes személyek;

(h) az alábbi nem állami szereplők:

i. nem kormányzati szervezetek;

ii. őshonos lakosságot képviselő szervezetek;

iii. helyi polgári csoportok és szakmai társulások;

iv. szövetkezetek, szakszervezetek, gazdasági és szociális érdekeket képviselő szervezetek;

v. helyi szervezetek (beleértve a hálózatokat), amelyek részt vesznek a decentralizált regionális együttműködésben és integrációban;

vi. fogyasztói szervezetek, női és ifjúsági szervezetek, oktatási, kulturális, kutatási és tudományos szervezetek;

vii. egyetemek;

viii. egyházak és vallási szervezetek és közösségek;

ix. a média;

x. bármely nem kormányzati szervezet és független alapítvány, amely képes hozzájárulni a fejlődéshez;

(i) bármely olyan szerv vagy szereplő, amely szükséges e rendeletmegvalósításának eléréséhez.

15. cikk

Intézkedéstípusok

(1) A közösségi támogatást programok, projektek és minden olyan intézkedés finanszírozására használják fel, amelyek hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez. A támogatást vissza nem térítendő adományok formájában nyújtják.

(2) A közösségi támogatás ezenkívül felhasználható:

(a) a tagállamokból küldött, a közszférából érkező szakértőket bevonó célzott igazgatási együttműködési intézkedések finanszírozására is, egyedileg erre kialakított szabályok szerint;

(b) ágazati vagy általános költségvetési támogatásra, ha a partnerország állami kiadásainak igazgatása eléggé átlátható, megbízható és hatékony, és ha megfelelően kialakított ágazati vagy makrogazdasági politikákat alkalmaz, amelyeket a fő adományozók – beleértve adott esetben a nemzetközi pénzügyi intézményeket – elfogadnak;

(c) adósságcsökkentő programokra;

(d) az Európai Beruházási Bank vagy más közvetítő pénzintézet részére történő hozzájárulás formájában, összhangban a 23. cikk rendelkezéseivel, kölcsönök finanszírozására, tőkebefektetésekre, garanciaalapokra vagy befektetési alapokra;

(e) kamattámogatásokra, elsősorban a környezetvédelmet célzó kölcsönöknél;

(f) felhasználható nem kereskedelmi kockázatokra vonatkozó biztosítás nyújtására;

(g) felhasználható nemzetközi és regionális szervezetek, egyéb adományozók vagy partnerországok által létrehozott alaphoz történő hozzájárulásra;

(h) felhasználható nemzetközi pénzügyi intézmények vagy regionális fejlesztési bankok tőkéjéhez való hozzájárulásra;

(i) felhasználható e projekteknek és programoknak a közösségi támogatásban részesülő országok részéről megvalósuló hatékony igazgatásához és ellenőrzéséhez szükséges költségek finanszírozására;

(j) élelmiszersegélyre;

(k) más indokolt célokra.

16. cikk

Támogatási intézkedések

(1) A közösségi támogatás a program irányításához és céljai megvalósításához közvetlenül szükséges előkészítő, nyomonkövető, auditálási és értékelési tevékenységekhez közvetlenül szükséges költségeket is fedezheti, mint többek között a tanulmányok, az értekezletek, az információs tevékenységek, a tudatosítás, a képzés és a kiadási tevékenységek, az információcserét szolgáló informatikai hálózatokkal kapcsolatos költségek, továbbá minden olyan igazgatási és technikai költség, amelyeket a Bizottság a program irányításához igénybe vehet. Ide tartoznak azok igazgatási támogatási költségek is, amelyek a program irányítása érdekében a Bizottság delegációiban szükségesek.

(2) Ezek az intézkedések nem kell, hogy feltétlenül többéves programozás tárgyát képezzék, és ezért a stratégiai dokumentumokon és a többéves indikatív programokon kívül is finanszírozhatók. Ugyanakkor, a többéves indikatív programok körén belül is finanszírozhatók. A Bizottság a többéves indikatív programok által nem lefedett támogatási intézkedéseket a 13. cikkben előírt rendelkezések szerint fogadja el.

17. cikk

Társfinanszírozás

(1) Az e rendelet szerint finanszírozott intézkedésekhez társfinanszírozás is kapcsolódhat, elsősorban az alábbiak részéről:

(a) gállamok, különösen állami vagy félig állami szerveik;

(b) adományozó ország, különösen állami és félig állami szerveik;

(c) tközi, köztük regionális szervezetek, és különösen a nemzetközi és regionális pénzügyi intézmények;

(d) társaságok, vállalkozások és egyéb, a magánszektorhoz tartozó magánszervezetek és gazdasági szereplők, valamint a többi nem állami szereplő;

(e) az alapokban részesülő partnerországok vagy régiók.

(2) Párhuzamos társfinanszírozás esetén a projektet vagy a programot több világosan azonosítható alprojektre bontják, amelyek mindegyikét más partnerek finanszírozzák, úgy biztosítva a társfinanszírozást, hogy a finanszírozás végső címzettje mindig azonosítható legyen. Közös társfinanszírozás esetén, a projekt vagy program teljes költségét felosztják a társfinanszírozást biztosító partnerek között, és a forrásokat összevonják úgy, hogy a projekt vagy program keretében ne lehessen azonosítani egy adott tevékenység finanszírozási forrását.

(3) Közös társfinanszírozás esetén a Bizottság közös akciók végrehajtására az (1) bekezdés (a), (b) és (c) pontjában hivatkozott egységek nevében fogadhat és igazgathat pénzalapokat. Ezeket az alapokat célhoz kötött bevételként kezelik, a 1605/2002/EK rendelet 18. cikke szerint.

18. cikk

Irányítási eljárások

(1) A Bizottság az e rendelet szerinti programokat az 1605/2002/EK rendelettel összhangban valósítja meg.

(2) Társfinanszírozás esetén és más kellően indokolt esetekben a Bizottság rábízhat állami felelősségi körbe tartozó feladatokat és különösen költségvetési megvalósítási feladatokat az 1605/2002/EK rendelet 54. cikke (2) bekezdése (c) pontjában megjelölt szervekre.

(3) A Bizottság keretmegállapodásokat köt a partnerországokkal, amelyek minden szükséges intézkedést tartalmaznak ahhoz, hogy biztosítsák a közösségi támogatás hatékony megvalósítását és a Közösség pénzügyi érdekeinek a védelmét.

(4) Decentralizált irányítás esetén a Bizottság dönthet úgy, hogy beszerzési vagy támogatási eljárást alkalmaz a kedvezményezett partnerországban vagy régióban, amennyiben:

- a kedvezményezett partnerország vagy régió eljárásai megfelelnek az átláthatóság, az arányosság, az egyenlő elbánás, illetve a megkülönböztetésmentesség elveinek, és megakadályozzák az érdekek ütközését;

- a kedvezményezett partnerország vagy régió vállalja azt, hogy rendszeresen ellenőrzi a közösségi költségvetésből finanszírozott tevékenységek megfelelő végrehajtását, továbbá hogy megfelelő intézkedéseket hoz a szabálytalanságok és a csalás megelőzésére és szükség esetén jogi lépéseket tesz a nem megfelelő célokra felhasznált támogatás behajtására.

19. cikk

Költségvetési kötelezettségvállalások

(1) A költségvetési kötelezettségvállalások megállapítása a 9. cikk (5) bekezdése, a 12. cikk (1) bekezdése, a 13. cikk (1) bekezdése és a 16. cikk (3) bekezdése szerinti bizottsági határozatok alapján történik.

(2) Az olyan intézkedésekre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalások, amelyeknek a megvalósítása több pénzügyi évre terjed ki, feloszthatók több évre vonatkozó éves részletekre.

(3) A közösségi finanszírozás elsősorban az alábbi jogi formákat öltheti:

- a finanszírozási megállapodások;

- a támogatási megállapodások;

- a közbeszerzési szerződések;

- a munkaszerződések.

20. cikk

A Közösség pénzügyi érdekeinek a védelme

(1) Bármely e rendelet alapján kötött megállapodás, a 2988/95, 2185/96 és 1073/1999 EK, Euratom tanácsi rendeletekkel összhangban, tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek biztosítják a Közösség pénzügyi érdekeinek a védelmét, különösen ami a csalást, a korrupciót és bármely más szabálytalanságot illeti.

(2) Ezek a megállapodások kifejezetten előírják, hogy a Bizottságnak és az Európai Számvevőszéknek joga van auditálni minden olyan beszállítót vagy alvállalkozót, akik közösségi pénzeket kaptak, dokumentumok alapján, vagy helyszíni vizsgálat keretében. Ugyancsak kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot, hogy a 2185/96/EK, Euratom rendeletben foglaltak szerint helyszíni ellenőrzéseket és szemléket tartsanak.

(3) Minden, valamely támogatás megvalósítása eredményeképpen létrejött szerződés biztosítja a Bizottság és az Európai Számvevőszék számára a 2. bekezdésben rögzített jogokat a szerződések teljesítési ideje alatt és után.

21. cikk

Versenytárgyalásokon és szerződésekben való részvétel

(1) Az e rendelet alapján finanszírozott közbeszerzési vagy támogatási szerződésekre vonatkozó eljárásokban való részvétel nyitva áll az Európai Közösségnek a Szerződések hatálya alá tartozó tagállamaiból származó minden természetes és jogi személy előtt,

(2) Az e rendelet szerint finanszírozott közbeszerzési és támogatási szerződések odaítélési eljárásaiban való részvétel nyitott minden alábbi természetes és jogi személy előtt:

- minden olyan állam előtt, amely e rendelet szerint kedvezményezett ,

- minden olyan állam előtt, amely az előcsatlakozási eszköz kedvezményezettje,

- az Európai Gazdasági Térség bármely tagállama előtt

(3) Az e rendelet alapján finanszírozott közbeszerzési vagy támogatási szerződésekre vonatkozó eljárásokban való részvétel nyitva áll a nemzetközi szervezetek előtt.

(4) A Bizottság egészben vagy részben megnyithatja a közbeszerzési és támogatási szerződésekben való részvétel lehetőségét bármely más ország természetes és jogi személyei előtt, feltéve, hogy a külső támogatáshoz való kölcsönös hozzáférést biztosították.

(5) A közbeszerzési eljárások keretében javasolt szakértők esetében nem szükséges megfelelni a fenti ismertetett állampolgársági szabályoknak.

(6) Minden e rendelet alapján finanszírozott szerződés esetében a beszerzett szállítmányok és anyagok származási helye a Közösség vagy a 2. bekezdés szerinti jogosult ország.

(7) A Bizottság, megfelelően alátámasztott esetekben, engedélyezheti olyan országok természetes és jogi személyeinek a részvételét, amelyek hagyományos gazdasági, kereskedelmi vagy földrajzi kapcsolatokkal rendelkeznek szomszédos államokkal, amelyek harmadik országok, és engedélyezheti más származású szállítmányok és anyagok használatát.

(8) Ha az e rendelet szerinti támogatást a 10. cikk értelmében közös irányító hatóság vagy a 18. cikk értelmében nemzeti szerv kezeli, vagy ha azt nemzetközi szervezetekkel közösen kezelik, a beszerzési szabályok, beleértve a beszerzési és támogatási szerződések odaítélési eljárásaiban való részvételt, valamint a származási szabályokat, az irányító szerv szabályai lesznek. A közbeszerzési és támogatási szerződések odaítélési eljárásaiban való részvétel nyitva áll minden, az (1), (2), (3) és (4) bekezdésben hivatkozott természetes és jogi személy, és minden egyéb ország természetes és jogi személyei előtt, az irányító szerv szabályaival összhangban.

22. cikk

Előfinanszírozás

A kedvezményezetteknek kifizetett előfinanszírozások kamatait a végső kifizetési összegből levonják.

23. cikk

Az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítők rendelkezésére bocsátott alapok

(1) A 15. cikk (2) bekezdésének (c) pontjában hivatkozott alapokat pénzügyi közvetítők, az Európai Beruházási Bank, vagy más olyan bankok vagy szervezetek kezelik, amelyek képesek ezeket kezelni.

(2) A Bizottságnak eseti alapon kell elfogadnia az 1. cikk megvalósítására vonatkozó rendelkezéseket, a kockázatmegosztás, a megvalósítással megbízott közvetítő fél díjazása, az alapból származó profit felhasználása és visszaigénylése, valamint a művelet befejezése tekintetében.

24. cikk

Értékelés

(1) A Bizottság rendszeresen értékeli a földrajzi és tematikus politikák és programok, illetve az ágazati politikák eredményeit, valamint a programozás hatékonyságát, hogy megállapítsa, elérték-e a kitűzött célokat és hogy ajánlásokat tehessen a jövőbeni tevékenységek javítására.

(2) A Bizottság tájékoztatás céljából átadja az értékelő jelentést a 26. cikkben hivatkozott bizottságnak.

V. CÍM

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

25. cikk

Éves jelentés

A Bizottság megvizsgálja az e rendelet alapján hozott intézkedések megvalósításában elért előrehaladást és a támogatás végrehajtásáról éves jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé. A jelentést a Gazdasági és Szociális Bizottság, valamint a Régiók Bizottsága is megkapja. A jelentés, az előző évre vonatkozóan, információkat tartalmaz a finanszírozott intézkedésekről, a nyomonkövetési és értékelési tevékenységek eredményeiről, és a költségvetések teljesítéséről a kötelezettségvállalások és kifizetések szerint partnerországonként, régiónként, valamint együttműködési területenként.

26. cikk

Bizottság

(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.

(2) Amikor hivatkozás történik e bekezdésre, az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni. Az e határozat 4. cikkének (3) bekezdésében rögzített határidőt 30 napban állapítják meg.

(3) Az erre a bekezdésre tett hivatkozások esetén az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni.

(4) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

27. cikk

E rendelet szerint nem támogatható harmadik ország részvétele

Annak érdekében, hogy biztosítsa a közösségi támogatás összhangját és hatékonyságát, a Bizottság, a 12. cikkben hivatkozott cselekvési programok, vagy a 13. cikkben hivatkozott egyedi intézkedések elfogadásakor dönthet úgy, hogy olyan országok, területek és régiók, amelyek az előcsatlakozási támogatási eszközök, vagy a fejlődést célzó együttműködést és a gazdasági együttműködést finanszírozó támogatási eszközök alapján jogosultak közösségi támogatásra, valamint a Közösséggel társult tengerentúli országok és területek részesülhetnek az e rendelet szerint elfogadott intézkedésekből, ha a megvalósított projekt vagy program globális, regionális vagy határokon átnyúló jellegű.

E finanszírozási lehetőség szerepelhet a 7. cikkben hivatkozott stratégiai dokumentumban.

A 14. cikkben előirányzott, a támogathatóságra vonatkozó rendelkezéseket és a 16. cikkben előirányzott szerződésekre vonatkozó eljárásokban való részvételre vonatkozó rendelkezéseket úgy kell kiigazítani, hogy azok lehetővé tegyék az érintett országok, területek és régiók részvételét.

28. cikk

A támogatás felfüggesztése

A partnerországokkal és régiókkal megkötött partnerségi és együttműködési megállapodásokban, és társulási megállapodásokban meghatározott támogatás felfüggesztésére vonatkozó rendelkezések sérelme nélkül, ha egy partnerország nem tartja be az I. címben hivatkozott elveket, a Tanács, a Bizottság javaslatára és minősített többséggel határozva, a partnerországnak az e rendelet szerint nyújtott bármely támogatás tekintetében minden indokolt intézkedést meghozhat.

29. cikk

Pénzügyi referenciaösszeg

E rendelet 2007-2013 közötti időszakban történő megvalósításának pénzügyi referenciaösszege 14 929 millió €. Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság engedélyezi, a pénzügyi terv keretein belül.

30. cikk

Felülvizsgálat

2011. december 31-ig a Bizottság az Európai Parlament és a Tanács elé terjeszt minden, e rendelet jövőjével kapcsolatos javaslatot, és minden szükségesnek mutatkozó módosítást.

31. cikk

Hatályon kívül helyezés

(1) 2007. január 1-jétől az alábbi rendeletek hatályukat vesztik:

- A Tanács 1992. június 29-i 1762/92/EGK rendelete a Közösség és a mediterrán harmadik országok között létrejött, a pénzügyi és műszaki együttműködésről szóló jegyzőkönyvek végrehajtásáról

- A Tanács 1994. július 11-i 1734/94/EK rendelete a megszállt területekkel való pénzügyi és műszaki együttműködésről

- a Tanács 1996. július 23-i 1488/96/EK rendelete az euro-mediterrán partnerség (MEDA) keretében végrehajtott gazdasági és társadalmi szerkezeti reformokat kísérő pénzügyi és műszaki intézkedésekről

- a Tanács 1999. december 29-i 99/2000/EK, Euratom rendelete a kelet-európai és közép-ázsiai partnerállamoknak történő segítségnyújtásról

(2) A hatályukat vesztett rendeletek a 2007 előtti költségvetési évekre vonatkozó jogi aktusok és kötelezettségek tekintetében továbbra is alkalmazandók.

32. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2007. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/én

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

[…] […]

MELLÉKLET Az 1. cikkben hivatkozott partnerországok

Algéria

Azerbajdzsán

Belarusz

Ciszjordánia és a Gázai-övezet Palesztin Nemzeti Hatósága

Egyiptom

Grúzia

Izrael

Jordánia

Libanon

Líbia

Moldova

Marokkó

Orosz Föderáció

Örményország

Szíria

Tunézia

Ukrajna

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

Policy area(s): EXTERNAL RELATIONS Activit(y/ies): MULTILATERAL RELATIONS AND GENERAL EXTERNAL RELATIONS MATTERS [16] EUROPEAN INITIATIVE FOR DEMOCRACY AND HUMAN RIGHTS (EIDHR) 16 RELATIONS WITH EASTERN EUROPE, THE CAUCASUS AND CENTRAL ASIAN REPUBLICS 16 RELATIONS WITH THE MIDDLE EAST AND SOUTHERN MEDITERRANEAN POLICY STRATEGY AND COORDINATION FOR POLICY AREA ‘EXTERNAL RELATIONS’16 EXTERNAL ASPECTS OF INTERNAL POLICIES |

TITLE OF ACTION: EUROPEAN NEIGHBOURHOOD AND PARTNERSHIP INSTRUMENT (ENPI) |

1. BUDGET LINES

Administrative Expenditures

External Aspects of internal policies

06 01 04 09 Intelligent energy – Expenditures on administrative management (partially)

07 01 04 05 LIFE European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006) — Operations outside Community territory — Expenditure on administrative management (partially)

External Relations policy area

19 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA “EXTERNAL RELATIONS”

19 01 04 06 MEDA (measures to accompany the reforms of the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) – Expenditure on administrative management

19 01 04 07 Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia – Expenditure on administrative management (partially)

19 01 04 11 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms – Expenditure on administrative management (partially)

19 01 04 12 Promotion of Community investment in developing countries of Latin America, Asia, the Mediterranean and in South Africa by economic co-operation and trade agreements – Expenditure on administrative management (partially)

19 49 EXPENDITURE ON ADMINISTRATIVE MANAGEMENT OF PROGRAMMES COMMITTED IN ACCORDANCE WITH THE FORMERFINANCIAL REGULATION

19 49 04 06 Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia – Expenditure on administrative management (partially)

19 49 04 10 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms – Expenditure on administrative management (partially)

19 49 04 11 Promotion of Community investment in developing countries of Latin America, Asia, the Mediterranean and in South Africa by economic co-operation and trade agreements – Expenditure on administrativemanagement (partially)

19 49 04 12 MEDA (measures to accompany the reforms of the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) – Expenditure on administrative management

Operational expenditures

External Aspects of internal policies

06 04 02 Intelligent energy — Europe programme (2003 to 2006): external strand — Coopener (partially)

07 02 02 LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006 — Operations outside Community territory (partially)

14 03 02 Customs co-operation and international assistance (Customs 2007) (partially)

External Relations policy areas

19 02 MULTILATERAL RELATIONS AND GENERAL EXTERNAL RELATIONS MATTERS

19 02 02 Institutes specialising in relations between the European Union and third countries

19 02 03 Cooperation with third countries on migration (partially)

19 02 07 Promotion of Community investment in developing countries of Latin America, Asia, the Mediterranean and in South Africa by economic cooperation and trade agreements (partially)

19 02 11 North-South cooperation schemes in the campaign against drugs and drug addiction (partially)

19 04 EUROPEAN INITIATIVE FOR DEMOCRACY AND HUMAN RIGHTS (EIDHR)

19 04 02 Support for the victims of human rights’ abuses (partially)

19 04 03 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms (partially)

19 04 04 Support for the activities of international criminal tribunals and the International Criminal Court (partially)

19 06 RELATIONS WITH EASTERN EUROPE, THE CAUCASUS AND CENTRAL ASIAN REPUBLICS

19 06 01 Assistance to partner countries in Eastern Europe and central Asia (partially)

19 06 02 Cross-border cooperation in structural matters (partially)

19 06 04 Rehabilitation and reconstruction operations in the partner countries of Eastern Europe and central Asia (partially)

19 08 RELATIONS WITH THE MIDDLE EAST AND SOUTHERN MEDITERRANEAN

19 08 01 01 First and Second Financial Protocols with the southern Mediterranean countries

19 08 01 02 Third and Fourth Financial Protocols with the southern Mediterranean countries

19 08 02 01 MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures In the Mediterranean non-member countries)

19 08 02 02 Community contribution to the Euro-Mediterranean Investment Facility and Partnership

19 08 03 Community operations connected with the Israel / PLO peace agreement

19 08 04 Aid to the United Nations Relief and Works Agency for Palestinian Refugees in the Near East

19 08 05 Rehabilitation and reconstruction operations in the Mediterranean and Middle Eastern countries (partially)

19 08 06 Other operations in favour of Middle East developing countries (partially)

2. OVERALL FIGURES

2.1 Total allocation for action (Part B): € 14 929 million

2.2 Period of application: 2007-2013

2.3 Overall multiannual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million ( to three decimal places)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 and following[17] | Total |

Commitments | 1.376 | 1.506 | 1.802 | 2.000 | 2.229 | 2.536 | 2.883 | 14.332 |

Payments | 206 | 432 | 744 | 1.117 | 1.508 | 1.816 | 8.509 | 14.332 |

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff ( see point 6.1.2):

Commitments | 33 | 37 | 45 | 51 | 59 | 68 | 78 | 371 |

Payments | 33 | 37 | 45 | 51 | 59 | 68 | 78 | 371 |

(b2) Technical and administrative assistance of which support expenditure (see point 6.1.2):

Commitments | 24 | 26 | 30 | 32 | 34 | 38 | 42 | 226 |

Payments | 24 | 26 | 30 | 32 | 34 | 38 | 42 | 226 |

Subtotal a+b |

Commitments | 1.433 | 1.569 | 1.877 | 2.083 | 2.322 | 2.642 | 3.003 | 14.929 |

Payments | 263 | 495 | 819 | 1.200 | 1.601 | 1.922 | 8.629 | 14.929 |

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditures (see points 7.2 and 7.3)

€ million (to three decimal places)

Commitments/Payments | 69 | 78 | 95 | 107 | 122 | 142 | 164 | 777 |

TOTAL a+ b2+c |

Commitments | 1.469 | 1.610 | 1.927 | 2.139 | 2.385 | 2.716 | 3.089 | 15.335 |

Payments | 299 | 536 | 869 | 1.256 | 1.664 | 1.996 | 8.715 | 15.335 |

2.4 Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal compatible with existing financial programming.

2.5 Financial impact on revenue

Proposal has no financial implications on revenue.

3. BUDGET CHRACTERISTICS

Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions form applicant countries | Heading in financial perspective |

Non-comp | Diff | YES | NO | NO | 4 |

4. LEGAL BASE

Article 181a and Article 179 of the EC Treaty.

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The European Council has repeatedly stated its determination that enlargement of the Union must not lead to new dividing lines at the external borders of the EU of 25. The European Neighbourhood Policy was conceived as a way to respond to this challenge and develop increasingly close relations with our neighbours to the East and South. The Commission has presented a “Strategy Paper on the European Neighbourhood Policy”[18] (ENP) which spells out how the Union will continue to promote stability, security and prosperity beyond its borders by deepening political cooperation and intensifying economic relations with Russia, the Western NIS, the Southern Caucasus and the Southern Mediterranean countries. Regional and cross-border cooperation should be intensified.

The ENP covers a wide range of areas: political dialogue and reform; trade; measures preparing partners for gradually obtaining a stake in the Internal Market; justice and home affairs; energy, transport, information society, environment, and research and innovation; social policy and people-to-people contacts, including the opening of certain Community programmes; and cross-border and regional co-operation.

The ENP is aimed at developing the full potential of the Association Agreements and Partnership and Cooperation Agreements which for the time being continue to constitute the contractual frameworks for relations between the EU and the neighbouring countries concerned.

The main operational tools of the ENP are the Action Plans drawn up jointly with partner countries. Action Plans identify priority measures for political and economic reform, and enhanced co-operation in all the relevant areas. They will be a key point of reference for the country-specific programming of Community assistance (see 5.2).

The development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms constitute key objectives of the European Union’s external policies. Within the framework of the present Regulation and its geographical scope, the European Community will contribute to the implementation of operations advancing respect for human rights and fundamental freedoms, promoting and strengthening democratic processes, including where appropriate through election observation and assistance, and developing and consolidating the rule of law and good governance.

The proposed European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI) will be the main financial instrument to support the implementation of ENP and it will focus in particular on supporting the implementation of the ENP Action Plans. Its scope will go beyond promoting objectives such as sustainable development or fighting poverty to encompass for example considerable support for measures leading to progressive participation in the EU’s internal market. Legislative approximation, regulatory convergence and institution building will be supported through mechanisms such as the exchange of experience, long term twinning arrangements with Member States or participation in Community programmes and agencies.

The ENPI will improve the coherence and visibility of Community assistance and allow for simplified delivery mechanisms. A specific and innovative feature of the instrument is its cross border co-operation component. Under this component, the ENPI will finance ”joint programmes” bringing together regions from Members States and partner countries sharing a common border. The instrument will bring a radical simplification in procedures and substantial gains in efficiency. It will use a “Structural Funds” approach, based on multi-annual programming, partnership and co-financing. The cross border co-operation component of the ENPI will be co-financed by the European Regional Development Fund (ERDF).

The EU and Russia have decided to develop their relations in the framework of a Strategic Partnership based on four common spaces, rather than through the European Neighbourhood Policy. However, the issues discussed in this framework are largely similar to those dealt with in the ENP context. For this reason the ENPI will also cover Community assistance to Russia.

The partner countries’ ability to meet the commitments of the Action Plans and thus move to a more advanced stage of relations with the EU will constitute the main indicator of success for the proposed approach. Periodic reporting by the Commission on progress in the implementation of the Action Plans through the institutional framework already in place (sub-committees etc.) will provide a constant feedback.

5.1.2.and 5.1.3 Ex post and ex ante evaluation

a) The work of the Peace Group

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of European Community external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. The Commission established the “Peace Group” which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles, which were set out in the Communication “Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013”[19]. The need to align objectives and instruments more closely to European Union values and interests was identified as being fundamentally important.

In particular, the “Peace Group” underlined that the European Union’s values, reflected by its democratic tradition, social model and integration experience, include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nations and support, within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. It emphasised that its interests drive the European Union to promote stable international growth founded on sustainable development. In this way it guarantees itself increasing outlets and quality jobs on competitive, open and regulated markets. Finally, the “Peace Group” recommended that the European Union promotes its values and interests by operating simultaneously as a continental power, and as a global economic and political player.

As far as external community instruments are concerned, the “Peace Group” recognised that the European Union's co-operation and assistance policy is the result of 50 years of successive sedimentation, which results in a multiplication of assistance instruments and a fragmentation of aid management both in terms of programming and implementation functions (even if recent policy and structural reforms have helped to improve coherence and consistency of the European Union's co-operation and assistance policy).

The “Peace Group” put forward that the European Union’s framework for external assistance should be rationalised and simplified by a reduction in the number of legal bases, the number of budget lines, and the number of programmes. More precisely, it recommended that:

- the complex structure of existing aid programs (EDF, ALA, MEDA, TACIS, CARDS, etc…) covering a wide range of interventions (peacekeeping and post-crisis operations; rehabilitation; economic reforms; projects; human rights programs; budgetary support) should be significantly streamlined;

- European Community and Member States policies and implementation should be harmonised.

Furthermore, the “Peace Group” underlined the following points:

- Large geographic programmes based on the principles of ownership and partnership with partner countries and regions and thematic programmes allowing for policy initiatives by the Community should be maintained;

- Strategy papers, subject to regular reviews, are the right tool to ensure overall policy coherence and to respect external policy objectives in the different areas as well as in the external aspects of internal policies;

- Resources should be allocated to partner countries according to expected and measured performances and strategy papers process, backed up by stronger analytical capabilities, should confront goals and achievements;

- Performance-based allocations do not mean increased conditionality in the traditional sense and the issue of political conditionality should be approached cautiously, on the basis of lessons drawn from experience;

- Though this is not necessarily a solution in each and every case, such concerns for results, namely the political and economic reforms in the partner countries, leads the Commission to suggest, where possible, moving further financial and technical assistance from projects towards sector programmes, budget support and macro-economic financial assistance which facilitate both the absorption by the partner country since its own budgetary procedures are used, and donors’ co-ordination as well as quick disbursement subject to compliance though.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on development, the practice of other international and bi-lateral donors, as well as of the principles and objectives of the reform of the management of external assistance launched by the Commission in May 2000.

b) Evaluation of existing instruments operating in neighbouring counries -introduction

The ENPI is a policy-driven instrument that will bring more coherence in the delivery of Community assistance to all countries covered by the ENP. It will replace TACIS, MEDA and a number of thematic programmes. It will also replace the cross-border cooperation programmes financed by TACIS and MEDA as well as by Interreg.

All these instruments have been in operation for some time, during which considerable evaluation work has been carried out.

Regarding MEDA II, this continuous evaluation and refinement process will culminate in a major overall evaluation to be reviewed by the Council in 2006. Its outcome will provide a major input to an ex ante evaluation for its successor instrument.

As far as TACIS is concerned, a proposal for a revision of the regulation currently in force has been elaborated for the period 2005-2006. This proposal is also based on a specific ex ante evaluation.

Cross border co-operation has been subject to considerable interim and ex post evaluation work outlining the difficulties that different budget lines and different programming and implementing structures have created to the financing of truly joint projects operating on both sides of the Union’s external borders.

A summary of the findings of this evaluation work is given below. Lessons learnt in this context have been used in the elaboration of the ENPI concept.

b) TACIS

A detailed ex ante evaluation has been carried out for a revised TACIS regulation for the period 2005-2006. It included detailed stakeholder consultation and ex post evaluation of lessons learnt.

The evaluation revealed that overall, the appropriateness of the TACIS approach has faded over time. At the time of initial design in the early 1990s, TACIS correctly identified the need to support to democratic and economic transition. More recently, partner countries display widely varying results in terms of growth, poverty reduction, democracy and credible reforms. In the face of this increased divergence, the focus on technical assistance is seen as far less appropriate.

While having achieved notable results, TACIS has consistently had difficulties in ensuring sufficient ownership by partner countries. It only had a moderate effect on overall reforms. The procedures have been criticised as heavy and slow, thereby putting obstacles in the way of responsiveness and flexibility, essential elements for technical assistance.

The evaluation has produced a list of recommendations including, inter alia: tailor assistance programmes better to country needs through greater differentiation; improve ability to support poverty reduction, pay more attention to capacity-building and the rule of law; conditionality should be linked to ongoing reform efforts; improve funding and coordination with Interreg and Phare CBC; improve the efficiency of the institutional set-up for implementation; and the strengthen ability to learn from experience and to disseminate lessons.

c) MEDA

The MEDA regulation currently in force provides for an evaluation to be done by 31 December 2005. This evaluation will provide further elements to improve programming and delivery of assistance under the ENPI.

Meanwhile, there is an ongoing programme of evaluations, whose recommendations prepare the ground for the ex ante evaluation. Most recently an evaluation was conducted in 2003/04 covering economic cooperation with seven MED partners: Algeria, Egypt, Jordan, Lebanon, Morocco, Syria and Tunisia. The main recommendations were:

- At strategic level : Continue and improve the practice of designing (and regularly updating) an explicit strategy at country level. Assist partner countries in identifying their strengths and weaknesses with respect to social and economic development, and in designing their own strategies and programmes to prepare the establishment of the Euro-Mediterranean Free-Trade-Area.

- At programming level : Link Structural Adjustment Facilities and technical assistance projects. Develop complementarities with regional programmes and with EIB lending activities. Adopt a comprehensive approach to the financing of SMEs. The newly created Facility for Euro-Mediterranean Investment and Partnership (FEMIP) is a very important step in this direction. Devote more attention to the enhancement of trade and external economic relations.

- At implementation level : Generally speaking the process of “deconcentration” should favour more efficient management of the projects. Project preparation and monitoring should be strengthened. Where conditions are met, full responsibility for the management should be given to local authorities. Support to the development of local consultancy capacities should be considered.

d) Cross-border cooperation (CBC)

The CBC component of the ENPI builds on the experience of promoting cross-border cooperation within the Phare, Tacis and Interreg programmes. Starting with the Communication on the “New Neighbourhood Instrument”, the reflection leading to the present proposal drew heavily upon the lessons learnt from these current programmes. Therefore, although a formal ex ante evaluation has not been made yet, all the points that should be covered by such an evaluation as specified in the Financial Regulation and its Implementing Rules have been addressed at the reflection stage. Meetings were held with evaluators and experts, and input received from NGOs.

Interreg II (1994 – 99) was recently subjected to an ex-post evaluation commissioned by DG Regio (December 2003). The results are in general satisfactory with an extensive added value generated by the programmes of all its strands. Among the shortcomings identified were Member States´ programme management and difficulties in establishing functioning cross-border partnerships. These issues deserve of course special attention when it comes to implementing a new instrument like the ENPI and fostering a “cooperation culture” in border regions where the new Member States have limited experience of CBC and the Partner Countries no previous direct experience at all.

CBC programmes have also been subject to audits in the past by the Court of Auditors. The CoA remarked the absence of strong co-ordination mechanisms for CBC projects which involved funding under different instruments such as Interreg, Phare and Tacis. This problem has also been identified in the Commission’s evaluations and addressing it is one of the primary objectives of the ENPI. As regards Phare CBC, the existence of different Phare and Structural Funds rules for project selection, tendering, contracting and monitoring proved to be a deterrent to joint projects across the borders. The ENPI, as a unified instrument stressing joint ownership, should overcome the obstacles to joint programmes and projects.

Other observations relevant for the ENPI included that the allocation of funds between countries did not adequately take into account their absorption capacities. The distribution of funds between larger and smaller projects and their cross-border impact was also questioned. Another observation concerned delays in the implementation of projects due to lengthy procurement procedures and problems with customs clearance in the beneficiary countries.

The observations and recommendations resulting from the various evaluation work referred to above have been taken into account for the drafting of the ENPI regulation here proposed.

e) Conclusions - Added value of Community intervention

Effective support is needed to underpin a policy of contributing to a peaceful, stable, democratic and prosperous neighbourhood. This new policy driven instrument is specifically designed for that purpose.

There is also a gap to be bridged between the level of ambition of the policy and the resources currently allocated to it by the Community and its Member States. Community assistance remains below the expectation of the beneficiaries and most bilateral assistance programmes are small.

Regarding CBC, the ENPI added value will first and foremost consist in addressing specific problems associated with national borders or issues of a transnational nature, which otherwise would not be addressed. The ENPI will have a financial leverage effect for the EU neighbouring countries/regions by matching national co-financing with EU funds. Finally the implementation of the ENPI will allow for the dissemination of sound financial management and good practice in terms of programming and project design, management, implementation, financial control, monitoring and evaluation.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

The Partnership and Co-operation agreements and the Association agreements will provide an overall policy framework for Community assistance. Where they exist, jointly agreed action plans drawn up by the EU and each partner country will define priorities for action in the areas described above.

Within that framework it is expected that the instrument will promote enhanced co-operation and progressive economic integration between the EU and the partner countries. In that context promoting legislative and regulatory approximation to encourage progressive participation in the internal market and the intensification of trade is a key strategic objective of the instrument.

While the ENP provides a clear policy focus for the instrument, the provision of assistance shall take into account, for those partner countries that are developing countries, the principles and objectives of the Community development policy.

Individual actions and measures, specific objectives and corresponding criteria to measure their attainment will be defined in Country Strategy Papers and National Indicative Programmes. These will be elaborated on the basis of the Action Plans and in-depth analyses of a given country’s situation and needs, its capacities and track-record in implementing commi