[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 15.12.2006

COM(2006) 806 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Kétéves jelentés a hagyományos AKCS-banánszállítók számára nyújtott különleges segítségnyújtási keretről

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Kétéves jelentés a hagyományos AKCS-banánszállítók számára nyújtott különleges segítségnyújtási keretről

Bevezetés

Az Európai Közösség banánimportját hagyományosan olyan kvóta-rendszer keretében szabályozták, mely kedvezményes elbánásban részesítette az Afrikából, a Karib-tengeri és a csendes-óceáni térségből (AKCS) származó banánt. A kérdést többször is megvitatták az 1990-es években és a 2000-es évek elején. Ennek eredményeként a kvóta-rendszert többször is megváltoztatták (1998-ban és 2001-ben), majd annak helyébe 2006. január 1-től tarifa-alapú behozatali rendszer lépett.

Annak érdekében, hogy segítséget nyújtsanak a tizenkét hagyományos AKCS-banánszállítónak a megváltozott kereskedelmi megállapodásoknak való megfeleléshez, 1999-ben különleges segítségnyújtási keretet hoztak létre, melyet erre elkülönített költségvetési tételből finanszíroznak. A következő öt afrikai és hét Karib-tengeri ország hagyományos banánszállító és emiatt a különleges segítségnyújtási keret kedvezményezettje:

Belize, Kamerun, Zöld-foki-szigetek, Dominika, Grenada, Elefántcsontpart, Jamaica, Madagaszkár, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Szomália és Suriname

Ez a keret technikai segítségnyújtás mellett pénzügyi támogatást nyújt az érintett országok által kidolgozott specifikus projektekhez, melyek a Bizottsággal korábban kidolgozott és általa jóváhagyott hosszútávú stratégiára épülnek. Az egyes országoknak járó összegeket éves alapon számítják ki két kritérium figyelembevétele mellett: az egyik a harmadik országok szállítói viszonylatában megfigyelt versenyképességbeli hátrány, a másik a banántermelés jelentősége az érintett AKCS-ország gazdaságában. Az éves költségvetés az 1999. évi 44,5 millió euróról 2006-ra fokozatosan 30,7 millió euróra csökkent. 1999 és 2003 között a felosztási kulcsot úgy állapították meg, hogy az több támogatást nyújtson az olyan országoknak, melyek nagyobb versenyképességbeli hátránnyal küzdenek, és ahol magasabb a banánágazat részesedése a teljes GDP-ből. 2004-től a számítások során a nemzeti felosztást legfeljebb 15 %-kal csökkenteni kell, a versenyképességükön javító országok esetében ez a ráta alacsonyabb.

Jogalap

A Tanács 1999. április 22-én elfogadta a hagyományos AKCS-banánszállítók számára különleges segítségnyújtási keret létrehozásáról szóló 856/1999/EK rendeletet[1]. A Bizottság 1999. július 22-én elfogadta az e rendelet végrehajtására irányuló részletes szabályok megállapításáról szóló 1609/1999/EK rendeletet[2].

A program általános célkitűzése a hagyományos AKCS-banántermelés versenyképességének javítása, vagy, amennyiben ez már nem valósítható meg, a szakosodás támogatása. Összefoglalva, e célkitűzéseket olyan projektek finanszírozásával kívánják megvalósítani, melyek:

- növelik a termelékenységet,

- javítják a minőséget,

- elősegítik a közösségi minőségi szabványoknak megfelelő termelést és marketinget

- az értékesítés javítására, környezetbarát termelési módszerekre (beleértve a tisztességes kereskedelemből származó banánt) összpontosító termelői szervezetek létrehozását célozzák

- értékesítési stratégiák kidolgozását célozzák a banán piacának EK közös szervezésének követelményei teljesítése érdekében

- támogatják a banántermelőket a környezetbarát termelési módszerek – beleértve a tisztességes kereskedelemből származó banánt – kidolgozásában.

- a szakosodás támogatása ott, ahol a banánágazat versenyképességének növekedése nem tartható fenn.

2005-ben és 2006-ban a költségvetési tétel 34,5 millió eurót, illetve 30,7 millió eurót tett ki. A 2005-ben és 2006-ban rendelkezésre álló (országonkénti) összegeket megállapító bizottsági határozatokat 2005. április 29-én[3] és 2006. március 31-én[4] fogadták el. Az országokra vonatkozó felosztási képlet két kritériumra épül: a versenyképességbeli hátrány az AKCS-országok és a harmadik országok banánszállítói között és az ágazat jelentősége a kedvezményezett gazdaságában. Az utóbbi vonatkozásában elmondható, hogy a 7. szakaszban említett értékelés eredménye szerint a CIF-árak nem alkalmasak a versenyképesség mérésére, mivel azok nem tükrözik feltétlenül teljes mértékben az AKCS-országok és a legnagyobb kedvezményben részesített országok szállítói közötti versenyképességbeli hátrányokat.

A tanácsi rendelet 9. cikke meghatározza, hogy „2000. december 31-ig, és ettől kezdődően minden második évben a Bizottság az Európai Parlament és a Tanács részére jelentést terjeszt elő e rendelet működéséről, megfelelő esetben javaslatokkal kiegészítve.” Ez a jelentés a 2005-ös és a 2006-os éveket fogja át. A korábbi, 2003-ról és 2004-ről szóló jelentés[5] 2004. december 21-én jelent meg.

P IACI A DATOK

2005-ben az EK banánfogyasztása 4 371 324 tonna volt, ebből 3 722 949 tonna importból származott, 648 375 tonna pedig belső termelésből. Az EK így az USA után (3 824 409 tonna) a világ második legnagyobb importpiaca. Az USA 2005. évi majdnem teljes banánimportja Dél-Amerikából származott (az AKCS-banán csupán 4 437 tonnát tett ki, ami az összes import 0,12 %-a).

Ezzel ellentétben az EK beszállítói három csoportba sorolhatók: Dél-Amerikából, az AKCS-országokból és az EK-termelőktől. 2005-ben Dél-Amerika a teljes EK-importból 79,5 %-kal részesedett, a fennmaradó 20,5 % AKCS-országokból származott. 2005-ben az EK legfontosabb dél-amerikai beszállítói Ecuador, Kolumbia és Costa Rica voltak, melyek külön-külön 1 059 245, 878 229 és 623 468 tonnát exportáltak. Ugyanebben az időszakban a Közösség főbb AKCS-szállítói a következő országok voltak: Kamerun, az Elefántcsontpart és a Dominikai Köztársaság, melyek külön-külön 253 349, 183 397 és 144 683 tonnát exportáltak.

2006. január 1-jével az EK módosította behozatali rendszerét. 2006 első hat hónapjában valamennyi (Dél-Amerikából, az AKCS-országokból és az EK-ból származó) banán ára 2005-höz képest alacsonyabb volt, bár a 2004. évi árakhoz hasonló szinten.

Az EK Kereskedelmi Rendszere

2006. január 1-jétől az EK új behozatali rendszert alkalmaz a banánokra vonatkozóan, mely 176 euró/tonna legnagyobb kedvezményes vámtarifából és az AKCS-országokból származó banánokra alkalmazott vámmentes kontingensből áll, 775 000 tonnáig. Az új rendszer megfelel az EK arra irányuló vállalásának, hogy 2006-tól tarifaalapú rendszerre tér át a korábbi kvótaalapú rendszerről. A rendszer figyelembe veszi az EK által javasolt tarifaszintek kérdésében 2005-ben meghozott két választottbírósági ítéletet, melyeket a Cotonou-i megállapodás alóli mentesítésről szóló megállapodás mellékletében felállított speciális WTO választottbírósági eljárás szerint hoztak.

Az EK vállalta, hogy megfigyeli az új rendszer különböző eredetű importokra gyakorolt hatását annak érdekében, hogy biztosíthassa a piachoz való hozzáférés korábbi rendszerrel egyenértékű feltételeit.

Az AKCS-szállítók vonatkozásában a banánkereskedelem végleges rendszerét a gazdasági partnerségi megállapodások fedik le, melyekről jelenleg tárgyalások folynak az EK és az AKCS-országok között, és amelyek a tervek szerint 2008. január 1-jével lépnek hatályba.

Pénzügyi Határozatok

2005-ös költségvetési tétel

Az EFA-bizottság 2005 novemberében hagyta jóvá a tizenkét kedvezményezett által megküldött finanszírozási javaslatokat. Ez alapján a Bizottság 2005 decemberében elfogadta a kapcsolódó finanszírozási határozatokat és 2006 első felében valamennyi finanszírozási megállapodást aláírtak. A finanszírozási megállapodások összesen 34,5 millió eurót tettek ki, ez 7,5 %-os csökkenést jelent a 2004. évi költségvetési eredményhez képest.

Az elfogadott programok keretében az alapok 48 %-a a banánexport-ágazat versenyképességének javítását célozza hat országban. Az alapok kb. 52 %-a szakosodást szolgálja nyolc AKCS-országban. Az 1. melléklet részletes adatokat tartalmaz az alapok felosztásáról a program két célkitűzése között.

2006-os költségvetési tétel

Az EFA-bizottság 2006 októberében hagyta jóvá a tizenkét kedvezményezett által megküldött finanszírozási javaslatokat. Ez alapján a Bizottság 2006 decemberében elfogadta a kapcsolódó finanszírozási határozatokat. A finanszírozási megállapodásokat várhatóan 2007 első felében írják alá, A tizenkét finanszírozási megállapodás teljes összege 30,7 millió eurót tett ki, ami 11 %-os csökkenést jelent a 2005. évi költségvetéshez képest

Az elfogadott programok szerint az alapok 39 %-a a banánexport-ágazat versenyképességének javítását célozza öt AKCS-országban. Az alapok kb. 61 %-a a szakosodást szolgálja kilenc AKCS-országban. Az 1. melléklet részletes adatokat tartalmaz az alapok felosztásáról a 856/1999/EK tanácsi rendelet két fő célkitűzése között. Az 1. ábra a célkitűzésekhez rendelt alapok időbeni alakulását mutatja, a 2. ábra az alapok országonkénti felosztását.

Végrehajtás

A programok általános igazgatási működése

Az új finanszírozási szabályok bevezetése döntő hatást gyakorolt a költségvetési tételből finanszírozott valamennyi program végrehajtási módjára. 2005 és 2006 folyamán a legtöbb esetben lezárultak a szükséges kiigazítások a végrehajtási módokat illetően. Ezek keretében sor került a legtöbb olyan program érvényességi idejének 24 hónappal történő meghosszabbítására, amelyről 2003 előtt született határozat

A költségvetési rendelet 164. cikke szerinti, első ízben 2004-ben elvégzett ellenőrzés eredményei alapján tíz ország a részlegesen decentralizált programigazgatást választotta, a másik két országban a programokat centralizált igazgatás keretében hajtják végre. Ezeket a végrehajtási módokat a 2003-as, 2004-es és 2005-ös költségvetési évre elfogadott programokra, valamint a 2006-ra javasolt programra alkalmazták, Belize kivételével, mivel az részlegesen decentralizált igazgatásra tér át. A centralizált igazgatás keretében végrehajtott programokra (Belize, Grenada, Suriname, Kamerun és Szomália) a Bizottság előkészíti a szerződéseket és teljesíti a kifizetéseket. A részlegesen decentralizált igazgatás keretében végrehajtott programok (Jamaica, Dominikai Köztársaság, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Zöld-foki-szigetek, Elefántcsontpart és Madagaszkár) egy részét a finanszírozási megállapodásban kijelölt szerződéskötő hatóság hajtja végre a program-előirányzatokon keresztül. A Bizottság jóváhagyja a program-előirányzatokat és az 50 000 eurót meghaladó szerződések esetében előzetesen, az 50 000 euró alatti szerződések esetében utólagosan ellenőrzi a szerződéskötési eljárásokat. A program-előirányzatokon keresztül a működési költségek és a kis összegű szerződések esetében a kifizetések decentralizáltak a következő határokig:

Építési beruházásra irányuló szerződés | Szállítási szerződés | Szolgáltatási szerződés | Támogatási szerződés |

< 300 000 EUR | < 150 000 EUR | < 200 000 EUR | ≤ 100 000 EUR |

A program-előirányzatok által le nem fedett szerződések tekintetében a Bizottság az 50 000 eurót meghaladó szerződések esetében előzetesen, az 50 000 euró alatti szerződések esetében utólagosan ellenőrzi a szerződéskötési eljárásokat és teljesíti a kifizetéseket.

2005 folyamán a valamennyi AKCS-kedvezményezett programjaiért az adott képviselet volt felelős. 2005 augusztusában lezárták az ellenőrzést, mely nagy mértékben járult hozzá a programok végrehajtásához mind mennyiségi (az aláírt szerződések száma), mind minőségi tekintetben. Az érintett képviseletek a következők: Jamaica (Jamaica és Belize), Barbados (Dominika, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek és Grenada), Elefántcsontpart, Kamerun, Kenya (Szomália) és Madagaszkár, valamint a Suriname-ban és a Zöld-foki-szigeteken működő irodák.

A versenyképesség javítása

A banánexportőrök versenyképességének javítását célzó projektek folytatódtak abban az öt országban, melyek 2002–2004 között ezt a célkitűzést követték. A programok 2005-re és 2006-ra a következőket tartalmazzák:

- Az ültetvények megújítása Belize, Kamerun, Jamaica és Suriname esetében. Jamaica ültetvényeiben komoly károkat okoztak a hurrikánok 2004-ben és 2005-ben. Belize-ben, Jamaicán és Suriname-ban új banánfajtákat vezettek be, melyek ellenállóbbak az olyan betegségekkel szemben, mint a fekete cercosporiosis (fekete sigatoka betegség).

- Az EUREGAP és/vagy ISO 14001 szerinti minőségtanúsítás megszerzésére vagy megőrzésére irányuló beruházások Belize-ben, Kamerunban, az Elefántcsontparton, Jamaicán és Suriname-ban. A nagyobb európai kereskedőknél követelmény az ezen minőségi előírásoknak való megfelelés.

- A banánok kezelése, csomagolása és raktározása Kamerunban, az Elefántcsontparton és Suriname-ban

- Az ültetvényeken szociális infrastruktúra megteremtése és az ültetvényi munkások számára szociális mikroprojektek kidolgozása Kamerunban és az Elefántcsontparton.

- Elsősorban a vidékfejlesztésre és az intézmények erősítésére összpontosító technikai segítségnyújtás Belize, Kamerun és Jamaica számára.

A 2005. évi különleges segítségnyújtási kereten belül Saint Lucia kérelmezte, hogy a részére kiosztott összeg 30 %-át képzésekre és technikai segítségnyújtásra használhassa fel a fennmaradó banánexport-ágazat támogatása céljából. Bár a banánexport versenyképességét támogató programok a 2005-ben rendelkezésre álló összeg majdnem 50 %-át tették ki, ez a szám 2006-ban 39 %-ra esett, mely hasonló a 2000-rel kezdődött időszak értékeihez (lásd: 1. melléklet). Mind az öt ország, mely támogatta ezt a célkitűzést, meg tudta tartani vagy növelni tudta az EK-ba exportált banán mennyiségét a 2003–2006 közötti időszakban.

[pic]

Szakosodás

2005-ben és 2006-ban hét ország választotta célkitűzéseként a szakosodást (Zöld-foki-szigetek, Dominika, Grenada, Madagaszkár, Szomália, Saint Lucia és Saint Vincent és a Grenadine-szigetek). Ezek az országok vagy leállították exportjukat, vagy banánexportjuk jelentősen csökkent 1990 és 2000 között. 2003-2006 között egyikőjüknek sem sikerült piacokat visszaszereznie. A tervezett tevékenységek több gazdasági ágazatra és beruházási típusra terjednek ki, de mindegyik célja, hogy a (volt) banánültetvényeseknek és az ültetvényeken dolgozók számára alternatív jövedelemforrást nyújtson. A programok futamideje hosszabb, jellemzően 4-5 évig tartanak, mivel több idő alatt fejtik ki teljes hatásukat. A 2005-re és 2006-ra szóló programok a következőket tartalmazzák:

- Szakképzés, ideértve a felnőttek írás-olvasás oktatását volt banánültetvényesek/ültetvényeken dolgozók foglalkoztatásának növelése érdekében a kelet-karib-tengeri országok szolgáltatási ágazataiban.

- A mezőgazdaság kertészetre való szakosodása, mely a madagaszkári helyi piacot, valamint a kelet-karib-tengeri térség turizmusiparát és helyi piacát célozza meg. Jamaicán a volt banánexportőröknek segítséget nyújtanak a helyi piacra termelt banán- és főzőbanán-termelésre történő átálláshoz (Jamaica évente kb. 100 000 tonnányi friss és feldolgozott banánt és főzőbanánt fogyaszt). A mezőgazdaság szakosodásához nyújtott segítség tartalmazza a Mezőgazdasági Minisztériumok által nyújtott, a mezőgazdasági ismeretek terjesztésére irányuló szolgáltatások megerősítését.

- A kelet-karib-tengeri térségben általában véve a turizmuságazat és/vagy a magánszektor erősítése.

- Vidékfejlesztés a hagyományosan banántermelést folytató területeken Belize-ben, a Zöld-foki-szigeteken, Jamaicán és Szomáliában (ez tartalmazza a kisebb öntözőrendszerekbe való beruházásokat is).

- Mind a hét országban technikai segítségnyújtás és az intézmények támogatása.

[pic]

Kötelezettségvállalások és kifizetések

Összefoglalva elmondható, hogy a programok végrehajtása továbbra is késedelmes. A kiosztott összegeknek csupán 48 %-át kötötték le építési beruházásra irányuló, szállítási, szolgáltatási és támogatási szerződésekre és csak 35 %-ot fizettek ki. Emiatt azon programok esetében, melyekről 1999 és 2005 között határoztak, kb. 150 millió eurót kell még leszerződni (RAC) és 186 millió eurót kell kifizetni (RAL).

[pic]

A 2. táblázat a kiosztott összegek évenkénti alakulását mutatja.

[pic]

A 2006-ra kiosztott összegeket a 2. táblázat tartalmazza, de mivel a pénzügyi megállapodásokat még nem írták alá, ezeket nem tartalmazzák a fenti részösszegek. Különösen azon programok esetében figyelhető meg késedelem, melyekről a 2003. évi költségvetési rendelet bevezetését követően határoztak.

[pic]

A 3. táblázat a finanszírozási státuszt tartalmazza országonkénti bontásban, ami az országok közötti jelentős eltéréseket mutatja: Szomáliában majdnem a teljes összeget, Madagaszkár és a Zöld-foki-szigetek esetében csupán az összeg ¼-ét kötötték le szerződésekre. A legnagyobb késés a szakosodást szolgáló kelet-karib-tengeri országok programjaiban mutatkozik. Ugyanakkor a programok kiigazításának csaknem teljes lezárása és a végrehajtás felelősségi jogkörének képviseletekre való átruházása segítette a programok végrehajtását. A 3. ábra mutatja, hogy 2006-ban a leszerződött és október végéig kifizetett összegek az utóbbi évekhez képest jelentősen javultak. A Bizottság abból indul ki, hogy a következő két év alatt vissza tud szerezni néhány elveszített területet.

A 7. szakasz tartalmazza a különleges segítségnyújtási keret értékelését, mely szerint a szakosodás és a versenyképesség javítását célzó intézkedések pénzügyi végrehajtása az utóbbi esetében gyorsabban zajlott. Az eddigi programok végrehajtásának elemzése rámutat arra, hogy a banánágazat hosszú távú erőfeszítései nem hozhatók minden további nélkül összhangba a tanácsi határozat azon követelményével, miszerint a támogatási programokról évente kell határozni. Emellett az új költségvetési rendelet bevezetését követően ki kellett igazítani a program végrehajtási módjait, ami átmenetileg csökkentette az intézkedéseket és emiatt a programok hatását. Ugyanakkor a program működése során felmerült legtöbb probléma 2005-ben megoldódott. Ez hozzájárult a programok jelentős felgyorsulásához 2006-ban.

[pic]

A KÜLÖNLEGES SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI KERET ÉRTÉKELÉSE

Általános észrevételek

A program külső értékelését 2005 vége és 2006 eleje között végezték[6]. Lehetőség nyílt arra, hogy kilenc AKCS-országban (Belize, Kamerun, Elefántcsontpart, Dominika, Grenada, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent és a Grenadine-szigetek és Suriname) pontosabban megvizsgálják az intervenciókat, mivel ezekben az országokban általában véve 2003-2005 között a projekttevékenységek jelentősen felgyorsultak, miközben a három másik kedvezményezett esetében (Zöld-foki-szigetek, Madagaszkár és Szomália) még nem kezdődtek meg a különleges segítségnyújtási keretből finanszírozott beruházások a tanulmány megkezdésekor.

A különleges segítségnyújtási keret szerinti országstratégiák relevanciája

A közép- és hosszútávú stratégiák (ld. a Banán Stratégiai Dokumentumokat), melyeket a kedvezményezett AKCS-országokkal közösen fogadtak el és a kormánnyal megkötendő éves programok alapját képezik, már bizonyították relevanciájukat. Azok az államok, melyek a banánágazatuk versenyképességének javítását választották, fenn tudták tartani, illetve növelni tudták az EK-ba exportált banán mennyiségét, ideértve 2006 első hónapjait. A szakosodást választó államok esetében (a Windward-szigetek 1996-ban kb. 191 000 tonnát exportált összesen, 2004-re ez a szám 79 000 tonnára csökkent) tovább csökkent az EK-ba exportált banán mennyisége és a piaci részesedés 1996–2004 között. Külön eset Jamaica, mely mindkét célkitűzést támogatja.

Ezeket a stratégiákat is összhangban állónak találták az adott AKCS-országok fejlesztési stratégiáival, valamint a Bizottsággal az országstratégia-dokumentumokban megállapított támogatási stratégiákkal.

Összességében, a 2003–2006-ra szóló stratégiák (melyek a beruházások elindítását lehetővé tevő finanszírozási megállapodások alapjául szolgálnak) egyre nagyobb mértékben tükrözik a nemzeti és nemzetközi változásokat a közösségi banánpiac jövőbeni alakulása tekintetében. Ez a megfontolás különösen azokra az országokra vonatkozik, melyek határozottan nemzeti banánágazataik versenyképességének javítását tűzték ki célul: Kamerun, az Elefántcsontpart, Belize és Suriname.

A különleges segítségnyújtási keret banánágazatra gyakorolt hatása

Azokban az országokban, melyekben a különleges segítségnyújtási keretből finanszírozott beruházásokat megelőző időszakban a banánágazat növekedett vagy stabil volt, a különleges segítségnyújtási keret hatása a termelékenység és a hatékonyság növelésében és a költségek csökkentésében jelentkezett. Ez az eset áll fenn Kamerun és az Elefántcsontpart vonatkozásában. Ezekben az országokban a banánágazat egyre nagyobb fokú koncentrációt mutat és függ a közepes vagy nagyobb termelő és/vagy kereskedelmi vállalatoktól (akár multinacionális vagy nem multinacionális vállalat). A különleges segítségnyújtási keret jelentős hatást gyakorolt a termelésre és az ágazat szervezésére, mely már ezt megelőzően is kedvezően alakult. Kamerunban az adatok az átlagos hozamarány 13,9 %-os növekedését mutatják 2002-2004-re az 1994-1998 közötti időszakhoz képest; az export 1998 és 2003 között 20 %-kal növekedett; az 1000 tonnára jutó dolgozók száma az 1998. évi 50,78 főről 2003-ra 40,77 főre csökkent; a csomagolt termék ára vállalatonként 2000 és 2005 között 12,8 %-kal csökkent. Az Elefántcsontparton már 1991–1999 között jelentős haladás történt: 1991-ben 118 400 tonnát termeltek 12 000 hektárnyi területen, 1999-ben 217 500 tonnát termeltek 5493 hektárnyi területen. 1999–2004 között további haladás történt, az export elérte a 229 000 tonnát, melyet 2004-ben 5120 hektárnyi területen termeltek. Ennek megfelelően a hozamarány 1991-ben hektáronként 9,9 tonna, 1999-ben 39,6 tonna és 2004-ben 41,7 tonna volt.

A különleges segítségnyújtási keretet hozzáigazították az ágazat környezetéhez és szerkezeti jellemzőihez, ez Belize-ben és Suriname-ban egyaránt jó eredményekkel járt. A különleges segítségnyújtási keret ebben a két országban meghatározó szerepet játszott az ágazat élénkítésében. Belize-ben, miután az Iris hurrikán 2001-ben elpusztította az összes ültetvényt, a termelés a 2001-es holdankénti 472 rekeszről 2004-re holdanként 760 rekeszre nőtt. Suriname-ban, miután 2002-2003-ban bezárták a válságba jutott ültetvényt, a terméshozam 2004-ben hektáronként 14,5 tonnára csökkent a 2001. évi 15,7 tonnáról, azonban 2005-re jelentősen nőtt, hektáronként 34,8 tonnára.

Továbbá, a versenyképesség javulása (melyet az összes export alakulása és közösségi piacon betöltött pozíció jellemez), melyet részben a különleges segítségnyújtási keretből finanszírozott termelékenységet növelő (melyet az output és a munkatermelékenység növekedésével, és a csökkenő termelési költségekkel mérnek) beruházások eredményeztek, pozitív hatást gyakorolt a foglalkoztatásra a banánágazatban, különösen Kamerunban, Suriname-ban és Belize-ben.

Jamaicán a különleges segítségnyújtási keretet a banánexport-ágazatban maradó vállalatok versenyképességének javítására használták fel jól kidolgozott, a termék minőségére összpontosító technikai segítségnyújtási stratégia keretében. Ennek első hatásai a versenyképességi mutatók javulásában figyelhetők meg. A különleges segítségnyújtási keret sikerrel támogatott olyan (a versenyképesség és a szakosodás célkitűzésére elkülönített összegekből egyaránt finanszírozott) tevékenységeket is, melyek a termelők átállását támogatják a helyi piacra és a főzőbanán-termelésre.

A Windward-szigeteken, miután a programok eredetileg részben a banánágazat versenyképességének javítására irányultak, fokozatosan áttértek az egyértelműen a szakosodást célzó projektekre. Bár az eredeti stratégia kidolgozásakor valószínűleg alábecsülték a Windward banánágazat gyengeségeit és az EK-piacon egyre növekvő versenyt, ez a váltás egy olyan folyamat eredménye volt, melynek során tudatosult annak szükségessége, hogy a Windward-szigeteken új irányt kell adni a gazdasági fejlődésnek. Az 1990-es évek óta tartó általános visszaesés ellenére a Windward-szigetek banánágazata továbbra is jelen van a meghatározott EK-piacokon. A Windward-szigetek banánágazatára kidolgozott stratégia viszonylagos sikerének kulcsa a tisztességes kereskedelem felé történő orientálódás. Bár a különleges segítségnyújtási keret általánosan támogatta a banánágazatot, eddig egyetlen olyan projekt sem született, mely közvetlenül támogatná a stratégia ezen aspektusát.

Érdemes megemlíteni a különleges segítségnyújtási keret és a kereskedelmi minőség közötti kapcsolatot. Az értékelt időszak alatt Jamaicán, Belize-ben és Kamerunban a különleges segítségnyújtási kereteket az EUREPGAP (környezeti és szociális kritériumokra épülő európai kiskereskedői szabvány) és az ISO 14001 (környezetgazdálkodás) minősítés megszerzését célzó kereskedelmi stratégiára használták fel. A tanúsított minőség a kiskereskedelem egyre jelentősebb követelménye, különösen a közösségi piacon. A minősítés megszerzésére irányuló, különleges segítségnyújtási keretből finanszírozott ilyen beruházások pozitív hatást gyakoroltak a környezeti szempontokra és az ültetvényeken uralkodó szocio-gazdasági munkafeltételekre, amellett, hogy az értékesítési láncban erősítették az ágazat pozícióját.

A gazdaságok és a szociális feltételek diverzifikációjára gyakorolt hatások

Bár még továbbra is korai átfogó értékelés készítése, a hatásértékelés különböző eredményeket tárt fel az 1999 és 2004 között finanszírozott, szakosodásra irányuló tevékenységek vonatkozásában. Összefoglalva ugyanakkor megállapítható, hogy a különleges segítségnyújtási keretből finanszírozott, szakosodást szolgáló tevékenységek szociális hatással járhatnak, mivel a finanszírozott szociális projektek és infrastruktúrák a banánágazat hanyatlásától sújtott lakosság életkörülményeinek javítását célozzák.

Következtetések és ajánlások

A különleges segítségnyújtási keret végrehajtásának helyzetét vizsgáló elemzésében a Bizottság elismeri az eszköz végrehajtása során felmerülő nehézségeket. Ugyanakkor 2005-ben megoldották a költségvetési rendelettel kapcsolatos legtöbb működési problémát, ami hozzájárult a programok jelentős felgyorsulásához 2006-ban. A Bizottság továbbra is megtesz minden erőfeszítést a végrehajtás felgyorsítása érdekében, miközben biztosítja az intervenciók minőségét.

Tekintettel a keret összetettségére és a legtöbb kedvezményezettet sújtó korlátozásra, ajánlott a támogatás megerősítése mind a végrehajtásért felelős helyi szintű technikai szervek, mind a végső kedvezményezettek tekintetében. Az ilyen technikai támogatásnak igazgatási és eljárási problémákra kell összpontosítania és nyilvánvalóan komoly szakértelmet kíván.

Tekintettel a keret kedvezményezett országok közötti felosztására, az értékelés kiemeli a CIF-árak alkalmazásával járó problémákat a versenyképességbeli hátrány mérésében. Mivel azonban a különleges segítségnyújtási keret 2008-ban mindenképpen hatályát veszti, a felelősségteljes igazgatás érdeke ellen szólna, ha most bármilyen változást vennénk fontolóra ezen a területen.

Végezetül, a különleges segítségnyújtási keret azon hatásai tekintetében, melyeket az érintett országokban a banánágazat szocio-gazdasági helyzetére gyakorol, az értékelés szerint még túl korai a keretnek az érintett gazdaságok szakosodására gyakorolt hatásainak mérése. A hatás általában véve kielégítő volt az olyan banánágazatokat célzó programok esetében, melyeket a versenyképesség tekintetében kedvező feltételek jellemeznek. A különleges segítségnyújtási keret számára hasznosak lehetnek ugyanakkor az olyan, viszonylag sikeres tevékenységekből nyert tapasztalatok, mint a Windward-szigetek átállása a tisztességes kereskedelemre, mely lehetőséget teremt a kisebb vállalkozásoknak a globális piaci versenyben való fennmaradásra.

Ország | A termelékenység fokozása (I) |

Ország |1999 |2000 |2001 |2002 |2003 |2004 |2005 |2006 |Összesen | | | | Összeg |Típus |Összeg |Típus |Összeg |Típus |Összeg |Típus |Összeg |Típus |Összeg |Típus |Összeg |Típus |Összeg |Típus | | | | Belize | | | | |0,45 |(9/10) |0,80 |(7) | | | | | | |0,89 |(9,12,13) |2,14 |23,88 | |Kamerun | | | | | | | | | | | | | | |0,00 | |0,00 |38,41 | |Zöld-foki- szigetek |0,50 |(7) | | | | |0,50 |(7) |0,50 |(7/14) |0,50 |(7/14) |0,5 |(7/12) |0,5 |(7,12) |3,00 |3,00 | |Dominika |1,01 |(7/10) |1,27 |(7/10) |6,70 |(7/10/11) |6,40 |(10/14) |5,90 |(17/18) |5,30 |(15/19) |4,51 |(16) |3,83 |(13/14/17) |34,92 |45,64 | |Grenada |0,06 |(14) |0,00 |(-) |0,50 |(10) |0,50 |(10) |0,50 |(12/13/14) |0,50 |(15) |0,5 |(15/16) |0,5 |(13/14) |3,06 |4,50 | |Elefántcsontpart |0,38 |(7/14) |0,30 |(7/14) |0,25 |(7/14) | | | | | | | | |0,00 | |0,93 |25,85 | |Jamaica | | | | |1,53 |(14) |1,80 |(7) |1,65 |(7/14) |2,42 |(7/14) |1,65 |(12/14) |1,75 |(7,12,14) |10,80 |37,14 | |Madagaszkár |0,00 | |0,00 | |0,00 | |0,50 |(7) |0,50 |(7) |0,50 |(7) |0,5 |(7/12) |0,5 |(7) |2,50 |2,50 | |St Lucia |3,81 |(7/11) |3,92 |(7/11) |9,20 |(7/9/10/11/13/14) |8,80 |(7/9/10/11/13/14) |8,00 |(20) |7,26 |(7/11/12/14) |3,06 |(7/11/15/20) |5,41 |(7/11/13/14/21) |49,46 |60,56 | |St Vincent & a Grenadine-szigetek |4,84 |(8/14) |5,65 |(8/14) |6,40 |(8) |6,10 |(11/14) |5,60 |(11/14) |5,33 |(15) |4,53 |(16) |3,85 |(14/17) |42,30 |44,36 | |Szomália | | | | |0,60 |(14) |2,80 |(1/7) |2,60 |(1/7/14) |2,07 |(1/7) |1,76 |(7/13) |1,5 |1/7 |11,33 |11,33 | |Suriname | | | | | | | | | | | | | | | | |0,00 |19,14 | |ÖSSZESEN |10,60 | |11,14 | |25,63 | |28,20 | |25,25 | |23,88 | |17,01 | |18,73 | |160,44 |316,31 | |A szakosodás százalékban |24% | |26% | |60% | |64% | |63% | |64% | |52% | |61% | |51% | | | |45,00 | |43,48 | |43,00 | |44,00 | |40,00 | |37,30 | |32,83 | |30,70 | |316,31 | | |

Megjegyzések a Termelés fokozása és a Szakosodás című táblázatokhoz:

1 ÖNTÖZÉS ÉS VÍZELVEZETÉS

2 AZ ÜLTETVÉNYEK MEGÚJÍTÁSA

3 NÖVÉNYEGÉSZSÉGÜGYI KEZELÉS

4 TRÁGYÁZÁS

5 CSOMAGOLÁS

6 HŰTŐHÁZI TÁROLÁS

7 MEZŐGAZDASÁG/VIDÉKFEJLESZTÉS

8 UTAK

9 SZOCIÁLIS INFRASTRUKTÚRA

10 MIKROHITEL

11 SZOCIÁLIS PROJEKTEK

12 KÉPZÉS

13 INTÉZMÉNYI TÁMOGATÁS

14 TECHNIKAI SEGÍTSÉGNYÚJTÁS

15 MAGÁNSZEKTOR

16 IKT

17 TURIZMUS

18 VÍZ

19 INFRASTRUKTÚRA

20 KÖRNYEZET

21 ENERGIA

22 KÖTÉLPÁLYA

[1] HL L 108., 1999.4.27., 2. o.

[2] HL L 190., 1999.7.23., 14. o.

[3] A Bizottság C/2005/1303 sz. határozata

[4] A Bizottság C/2006/1137 sz. határozata

[5] COM(2004) 823 végleges

[6] 2005/102-529 sz. szerződés CRIS száma