A Bizottság a következő tanácsi határozatjavaslatokat nyújtja be:

2013. október 15-én a Tanács felhatalmazta a Bizottságot az ASEAN-országokkal folytatott folyamatban lévő kétoldalú tárgyalások kiterjesztésére, hogy azok magukban foglalják a beruházásvédelmet is, a Lisszaboni Szerződés szerinti új uniós hatáskör alapján.

2009. december 22-én a Tanács elfogadta az egyes ASEAN-országokkal folytatott kétoldalú tárgyalások megkezdésének elvét, amely a 2007. évi felhatalmazáson és tárgyalási irányelveken alapul, a térségközi megállapodás stratégiai célkitűzésének megőrzése mellett. A Tanács felhatalmazta a Bizottságot arra is, hogy először Szingapúrral indítson kétoldalú tárgyalásokat, a többi érintett ASEAN-országgal folytatandó tárgyalások kellő idejű megindítása felé vezető út első lépéseként. Az EU ezután kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalásokat indított Malajziával (2010), Vietnammal (2012), Thaifölddel (2013), a Fülöp-szigetekkel (2015) és Indonéziával (2016).

Vietnam Szingapúrt követően és Malajziát megelőzve az EU második legnagyobb ASEAN-térségbeli kereskedelmi partnerévé vált; az EU és Vietnam közötti kereskedelem értéke 2017-ben 47,6 milliárd EUR-t tett ki. Vietnam az egyik leggyorsabban növekvő ASEAN-ország, az elmúlt évtizedben mintegy 6 %-os volt az átlagos GDP-növekedés üteme, és ez az előrejelzések szerint továbbra is fennmarad. Vietnam több mint 90 millió lakosú, élénk gazdaság, amely az ASEAN-térség leggyorsabban növekvő középosztályával, valamint fiatal és dinamikus munkaerővel rendelkezik. A magas írástudási aránynak és oktatási szintnek, a viszonylag alacsony béreknek, a jó hálózati összekapcsoltságnak és az ASEAN-térségen belüli központi elhelyezkedésének köszönhetően egyre több külföldi befektető választja Vietnamot a Mekong-régió és a tágabb térség szolgáltatási központjául.

Amint azt az EU–Szingapúr szabadkereskedelmi megállapodásra, és analógia útján az EU–Vietnam szabadkereskedelmi megállapodásra vonatkozó 2/15 sz. vélemény is megerősítette, az EU–Vietnam szabadkereskedelmi megállapodás Tanács elé terjesztett változata nem terjed ki az EU kizárólagos hatáskörén kívül eső ügyekre.

Az Európai Unió Bírósága 2/15. sz. véleményét követően, valamint a kereskedelmi és beruházási megállapodások szerkezetéről az uniós intézmények között folytatott széles körű megbeszélések fényében a Bizottság az alábbi két önálló megállapodás formájában terjeszti elő a Vietnammal folytatott tárgyalások eredményét: egy szabadkereskedelmi megállapodás (FTA) és egy beruházásvédelmi megállapodás (IPA), amint ez az EU és Szingapúr közötti tárgyalások eredménye esetében is történt.

A tárgyalások előtt és során a Tanács Kereskedelempolitikai Bizottságán keresztül rendszeresen tájékoztatták az uniós tagállamokat, valamint írásbeli és szóbeli konzultációt folytattak velük a tárgyalások különböző szempontjairól. A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság, és különösen annak az EU–Vietnam szabadkereskedelmi megállapodással foglalkozó csoportja keretében az Európai Parlamentet is rendszeresen tájékoztatták, és konzultációt folytattak az intézménnyel. A tárgyalások nyomán több lépésben kialakult szövegeket az egész folyamat során megküldték mindkét intézménynek.

A kereskedelmi bizottság feladata az összes érdekelt féllel – többek között a magánszektorral és a civil társadalommal – való kommunikáció is, a megállapodás működésével és végrehajtásával kapcsolatban. A megállapodásban mindkét Fél elismeri az átláthatóság és a nyitottság fontosságát, és vállalja, hogy figyelembe veszi a közvéleményt annak érdekében, hogy e megállapodás végrehajtásába a szempontok széles körét bevonják.

(4)a Vietnamba irányuló európai élelmiszer-kivitel jóváhagyására vonatkozó, a kereskedelmet jobban megkönnyítő rendszer, amely nemzetközi szabványokon alapul;

(5)Vietnam kötelezettségvállalása arra vonatkozóan, hogy csökkenti vagy eltörli a vámokat az EU-ból származó behozatal tekintetében, valamint a Vietnamból származó termékekhez való olcsóbb hozzáférés az európai vállalkozások és fogyasztók számára;

(6)a szellemitulajdon-jogok magas szintű védelme, amely e jogok érvényesítésére is kiterjed, többek között a határon is, valamint TRIPS+-szintű védelem az uniós földrajzi árujelzők részére;

(7)a kereskedelemre és a fenntartható fejlődésre vonatkozó átfogó fejezet, amelynek célja annak biztosítása, hogy a kereskedelem támogatást nyújtson a munkajogokhoz, a környezetvédelemhez és a társadalmi fejlődéshez, valamint elősegítse a fenntartható erdő- és halászati gazdálkodást. Kiterjed a nemzetközi szabványok tényleges alkalmazására és számos nemzetközi egyezmény megerősítésére irányuló erőfeszítésekre vonatkozó kötelezettségvállalásra is. A fejezet azt is meghatározza, miként vonják be a szociális partnereket és a civil társadalmat annak végrehajtásába és ellenőrzésébe; valamint

(8)gyors vitarendezési mechanizmusok választottbírósági eljárás útján vagy közvetítő segítségével.

Az EU–Vietnam beruházásvédelmi megállapodás biztosítja a beruházásvédelem magas szintjét, miközben meghagyja az EU és Vietnam szabályozásra és olyan jogos közpolitikai célok követésére vonatkozó jogát, mint például a közegészségügy, a biztonság és a környezetvédelem. A megállapodás tartalmazza az EU beruházásvédelemre vonatkozó új megközelítésének és végrehajtási mechanizmusainak valamennyi újítását, amelyek nem szerepelnek a Vietnam és az uniós tagállamok között jelenleg meglévő 21 kétoldalú beruházási szerződésben. A beruházásvédelmi megállapodás nagyon fontos jellemzője, hogy a 21 meglévő kétoldalú beruházási szerződés helyébe lép, és ily módon javítja azokat. A tárgyalási irányelvekben meghatározott célkitűzésekkel összhangban a Bizottság biztosította, hogy az uniós beruházók és a Vietnamban eszközölt beruházásaik tisztességes és méltányos elbánásban részesüljenek, és azokat ne érje hátrányos megkülönböztetés a hasonló helyzetben lévő vietnami beruházásokkal szemben. Ugyanakkor a beruházásvédelmi megállapodás védi az uniós beruházókat és a Vietnamban eszközölt beruházásaikat a kisajátítástól, kivéve, ha erre közérdekű célokból, jogszerű eljárás szerint, megkülönböztetésmentes alapon, valamint a kisajátított beruházás valós piaci értéke szerinti azonnali, megfelelő és hatékony kompenzáció ellenében kerül sor. Szintén a tárgyalási irányelvekkel összhangban a Bizottság által megtárgyalt beruházásvédelmi megállapodás a beruházók számára egy korszerű és megreformált vitarendezési mechanizmus lehetőségét kínálja. Ez a rendszer biztosítja a beruházásvédelmi szabályok betartását, és arra törekszik, hogy egyensúlyt teremtsen a beruházók átlátható módon történő védelme és az állam azon jogának biztosítása között, hogy közpolitikai célkitűzések megvalósítása érdekében szabályozzon. A megállapodás állandó nemzetközi és teljes mértékben független vitarendezési rendszert hoz létre, amely egy állandó Elsőfokú Bíróságból és egy Fellebbviteli Bíróságból áll, és amely átlátható és pártatlan módon folytatja majd le a vitarendezési eljárásokat. A Bizottság tudatában van annak, hogy egyensúlyt kell teremteni a megreformált uniós beruházási politika előmozdítása és az uniós tagállamoknak az e kérdésekre vonatkozó megosztott hatáskör lehetséges kiterjesztésével kapcsolatos érzékenysége között. A Bizottság ezért nem tett javaslatot a beruházási megállapodás ideiglenes alkalmazására. Mindamellett amennyiben a tagállamok szeretnék, hogy javaslat szülessen a beruházásvédelmi megállapodás ideiglenes alkalmazásáról, a Bizottság készen áll egy ilyen javaslat benyújtására.

2018/0359 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Vietnami Szocialista Köztársaság közötti beruházásvédelmi megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikke (5) bekezdésével,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

mivel:

(1)2007. április 23-án a Tanács felhatalmazást adott a Bizottságnak arra, hogy tárgyalásokat kezdjen a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetsége (ASEAN) országaival egy szabadkereskedelmi megállapodásról. A felhatalmazás megnyitotta az utat a kétoldalú tárgyalások előtt.

(2)2009. december 22-én a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy kétoldalú szabadkereskedelmi tárgyalásokat folytasson az egyes ASEAN-országokkal. 2012 júniusában a Bizottság szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló kétoldalú tárgyalásokat indított Vietnammal, amelyeket a meglévő tárgyalási irányelvekkel összhangban kellett lefolytatni.