[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2005.10.6

COM(2005) 472 végleges

2005/0201 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az európai angolnaállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

1.1. Célkitűzések

A javaslat célja az európai angolnaállománynak a kifejlett halak korábbi mennyiségi szintjére való visszaállítása és az üvegangolna állománypótlása.

1.2. Történeti háttér

Az európai angolna széles körben elterjedt az európai torkolati és belvizekben. Kifejlett korban az angolna a nyugat-közép Atlanti-óceánban ívik, az angolnalárvák pedig az európai torkolatokban gyűlnek össze. Az európai angolnaállomány szabályozása a Közösség egészét érintő kérdés, mivel ez a halfaj egységes, az egész európai kontinensen elterjedt állományt képez.

Szakértői vélemények szerint az angolnaállomány nagymértékben kimerített.

1.3. Meglévő rendelkezések

Számos tagállam az angolnaszabályozásra vonatkozó intézkedések széles körét fogadta el, mint pl. a minimális kirakodási méretek, a tilalmi időszakok és lezárt területek, az angolnahalászok jogosítvánnyal való ellátása, vagy a gátak és angolnalépcsők megépítésére vonatkozó szabályozások. Az EU élőhelyekről szóló irányelvét 1992-ben, a vízügyi keretirányelvet pedig 2000-ben alkották meg, többek között annak a környezetnek a védelme, megőrzése és javítása céljából, amelyben az angolna életciklusa legnagyobb részét tölti.

1.4. A meglévő rendelkezésektől való eltérések

Az angolnapopulációkra a különböző vízgyűjtőkben hatással lévő sokféle élőhely és halászat miatt az angolnát nem lehet valamennyi területen kizárólag a szabványszabályozási eszközökkel szabályozni. Ezért a javasolt rendelet az angolnapopulációk vonatkozásában konkrét célt határoz meg. E cél elérése érdekében valamennyi tagállamnak helyi szinten megfelelő szabályozási intézkedéseket kell alkalmaznia. Közös cél elérése valamennyi tagállam részéről szükséges annak érdekében, hogy az angolnapopulációk helyreállítására szolgáló intézkedések méltányosak legyenek. Ez a javasolt rendelet egyúttal kötelezettséget ír elő a tagállamok számára, hogy kifejlesszék, foganatosítsák, felügyeljék és értékeljék az e célok elérését szolgáló eszközöket. Az ennek során szerzett tapasztalatokról áttekintés készül.

Közösségi szintű megközelítésre van szükség ahhoz, hogy valamennyi tagállam kiegyensúlyozott és méltányos módon járuljon hozzá az angolnaszabályozáshoz. Nem egyértelmű, hogy a meglévő nemzeti rendelkezések megfelelőek, illetve méltányosak-e.

1.5. Összhang más politikákkal

Az e javaslat, illetve az említett irányelvek értelmében meghozott intézkedések közötti koordináció és következetesség elsődleges fontosságú szempont, mivel az egészséges angolnapopuláció helyreállítása a folyók folytonosságának és a víz minőségének az indikátora a vízügyi keretirányelv értelmében.

2. A KONZULTÁCIÓK ÉS HATÁSVIZSÁLATOK EREDMÉNYEI

2.1 Konzultációk

A Bizottság 2003 márciusában regionális munkaértekezletet tartott az angolnaszabályozásról, amelyen az angolnaszabályozásra vonatkozó szakértői véleményt terjesztettek be és vitattak meg a tudósok, valamint az angolnahalászati ágazat és a tagállamok képviselői. A Bizottság 2003. október 1-jén elkészítette a „Közösségi cselekvési terv kidolgozása az európai angolna szabályozására" c. közleményt (COM(2003) 573 végleges). Ezt a dokumentumot a Tanács megvitatta, melynek következtetéseit 2004 júliusában fogadták el. E következtetések alapján a Bizottság egy második munkaértekezletet tartott 2004. szeptember 17-én azzal a céllal, hogy megvitassák az angolnaszabályozás specifikus célkitűzéseit és az azonnal meghozandó intézkedéseket.

A Bizottság, a tudományos tanácsadók, az ipari ágazatok és a tagállamok egyetértettek abban, hogy az angolnaállomány rendkívül kimerített, hogy intézkedések meghozatalára van szükség, és hogy a Bizottságnak mind a környezeti, mind pedig a halászati szempontokat figyelembe vevő helyreállítási intézkedésekre vonatkozó javaslatokat kell tennie. Valemennyi ágazat egyetértett abban, hogy megfelelő az a módszer, mely szerint meghatároznak egy közösségi szintű szabályozási célt, és ugyanakkor a tagállamok szabad belátására bízzák az e cél elérésére szolgáló eszközök megválasztását.

Egyes ipari ágazatok azonban az üvegangolna piaci forgalmazásának problémájára összpontosítottak, és követelték az ezen angolnák exportjának tilalmát, valamint az állománypótlásra irányuló állami támogatást. A Bizottság megvizsgálja a lehetséges piaci intézkedéseket, de megjegyzi, hogy a Világkereskedelmi Szervezet szabályai többek között előírják, hogy a megőrzést szolgáló intézkedések az érintett ágazatokra méltányos módon gyakorolhatnak hatást. Az új Európai Halászati Alap keretén belül a Bizottság foglalkozik az állománypótlás támogatása lehetőségeivel.

2.2. Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása

A Bizottságot tudományos tanáccsal látta el a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács és az Európai Belvízi Halászati Tanácsadó Bizottság. A tanács rámutat, hogy sürgős szabályozási lépésekre van szükség az állomány helyreállítása érdekében. Az angolna közelmúltbeli állománypótlódása a korábbi szintek 1 %-a volt, az ívás céljából tenger felé vándorló kifejlett angolna elhullási aránya pedig magas. Szükséges e forrás védelme annak biztosítására, hogy a tagállamok vízgyűjtői megfelelő és növekvő mennyiségű angolnával teljenek meg, és hogy elegendő mennyiségű angolna érje meg az ívási időszakot.

2.3. Hatásvizsgálat

Az angolnahalászati ágazat nagyfokú eltéréseket mutat Európa-szerte. A fő ágazatok Franciaország, az Egyesült Királyság és Spanyolország üvegangolna halászatai, az európai akvakultúra angolnatenyésztői. Az angolnahalászatra vonatkozó európai statisztikák hiányosak. A FAO adatai szerint a vadon élő halak átlagos fogása az 1990-es években évi 15 000 tonna, az akvakultúratenyésztés pedig megközelítőleg évi 18 000 tonna volt, az eladási érték pedig megközelítőleg 150 millió euro. Emellett az 1980-as években az üvegangolna fogása 500–800 tonnára volt tehető (rendkívül magas értékben), ám ez jelenleg jóval alacsonyabb szintű. Az európai angolnahalászati ágazat legutóbb kb. 25 000 halászt jegyzett. Egyes területeken, különösen Franciaország torkolati halászataiban, ahol az ágazattal folytatott konzultációk során kiderült, hogy mintegy 1100 angolnára halászó halászhajó működik a torkolati vizekben és további 450 halász végzi tevékenységét a folyókban, az üvegangolna halászata a területen dolgozó halászok forgalmának mintegy 75 %-át tette ki.

Ha nem történik lépés a kifejlett ezüstangolna életbenmaradási esélyeinek javítása érdekében, az üvegangolna jelenlegi rendkívül alacsony mennyisége a bronzangolnák mennyiségének a csökkenéséhez fog vezetni a folyókban, majd az öttől tíz évig tartó növekedési szakasz végére a vándorló ezüstangolna mennyisége is csökkenni fog. Ha a kifejlett populációk mennyiségének csökkenése az üvegangolna természetes állománypótlódásának a visszaesését tükrözi, ez az jelenti, hogy az angolna mennyiségi csökkenése százszoros lesz. Továbbá, ha az üvegangolna természetes állománypótlódásának visszaesése az ezüstangolna kiszökési arányának csökkenésével egyidejűleg történik, ez gyakorlatilag azt jelenti, hogy tíz év múlva az angolnaállomány megszűnik jelentős kiaknázható forrásnak lenni, és az ehhez kapcsolódó munkahelyek és piacok el fognak tűnni. E hatások hozzáadódnak az üvegangolna hiányából következő alacsony kínálat és magas árak közvetlen problémájához, valamint a szabadidős horgászat terén tapasztalt hatásokhoz.

A javaslat értelmében továbbra is a tagállamok választanák meg az angolna fennmaradása biztosítását szolgáló védelmi intézkedéseket. A bronzangolna nyári halászatának csökkentése, az ezüstangolna halászatának csökkentése az őszi folyásirányú vándorlások idején, az állománypótlás növelése, a vízminőség javítása, a gátak és turbinák módosítása az angolnavándorlás megkönnyítése érdekében, a szabadidős horgászat és a társult vándorlások csökkentése mind-mind az angolnaszabályozási terv részét képező intézkedés lehet. Az ezen intézkedések közötti eltérő választás eltérő szociális és gazdasági következményekkel járhat, amelyeket nem lehet átfogó módon felmérni. Fontos szem előtt tartani azt a tényt, hogy intézkedések elmaradása esetén, ha az állomány csökkenése folytatódik, el fog tűnni az angolnához kapcsolódó halászati és akvakultúraágazat.

3. JOGI ELEMEK

Az angolnaállományok védelmére irányuló intézkedések a Szerződés 37. cikke hatálya alá tartoznak, lévén hogy a Szerződés e cikke alkalmazásában mezőgazdasági termékeknek minősülnek.

3.1. Angolnaszabályozási tervek

A rendelet fő eleme nemzeti angolnaszabályozási tervek készítése, amelyek segítségével valamennyi tagállam elérné a vízgyűjtőbeli kifejlett angolnák 40 %-os kiszökésére irányuló célkitűzést (zavartalan feltételekre vonatkozó számítások szerint). Ezeket a terveket a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottságnak kell áttekinteni, és amennyiben pozitív értékelés születik, azokat a Bizottságnak kell jóváhagynia, és 2007. július 1-jén kell hatályba lépniük.

3.2. Rövid távú intézkedések

Tekintettel a helyzet sürgősségére, az angolna fennmaradásának körülményeit, amennyire csak lehetséges, havonta 15 napos halászati tilalmak bevezetésével javítani kell, a szociális és gazdasági szükségletekkel összeegyeztethető módon. Ezek a tilalmak mindaddig érvényben maradnak, amíg az adott tagállam végre nem hajt egy jóváhagyott angolnaszabályozási tervet.

3.3. A rövid távú intézkedésektől való eltérések

A halászat a tilalom idején is folytatódhat, ha egy tagállam hiteles módon bizonyítani tudja, hogy a meglévő intézkedések összhangban vannak a 3.1. részben ismertetett 40 %-os célkitűzéssel, vagy ha a kihalászott üvegangolnákat állománypótlás céljára használják.

3.4. Szubszidiaritás és arányosság

Az angolnaállomány helyreállítása valamennyi tagállam angolnahalászának kedvezni fog. Jelentős szociális és gazdasági haszonnal jár az angolnára támaszkodó ágazatokban, mint pl. a forgalmazás, az elosztás és az akvakultúra terén. Valamennyi tagállamnak méltányos, megegyezés szerinti és összehangolt erőfeszítéseket kell tennie angolnapopulációi védelme érdekében, hogy ily módon valamennyien az angolnaállomány helyreállításának haszonélvezői lehessenek. Ezért a javasolt rendelet fő része kötelezettségként hárul a tagállamokra az angolnaszabályozás kitűzött célja elérése érdekében. Az alkalmazandó szabályozási eszközök megválasztása a tagállamok belátása szerint történik. Ez a feladatkörök megfelelő megosztása a tagállamok és a Közösség között. Az átruházás módszere, mely elsődlegesen azon alapul, hogy az angolnaszabályozási terveket a tagállamok készítik, ám azok célkitűzését közösségi jogszabályok határozzák meg, minőségük és alkalmasságuk pedig a közösségi intézmények felülvizsgálatának tárgyát képezi, mind a szubszidiaritás, mind pedig az arányosság szempontjából megfelelő módszer a közös, a különböző folyórendszerek, halászatok és létesítmények között eloszló közösségi halászati forrás szabályozására.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A rendeletnek a közösségi költségvetésre nézve elhanyagolható közvetlen járulékos költségvetési vonatkozásai vannak. Az angolnakutatás támogatására vonatkozó költségvetési vonatkozásokat a hetedik keretprogram keretében veszik figyelembe. A halászatokra fordítható állami támogatással és annak az angolnahalászatban és a környezetvédelmi intézkedések terén való alkalmazhatóságával az Európai Halászati Alap foglalkozik.

5. KIEGÉSZÍTő ELEMEK

A Bizottság hamarosan javasolni fogja a nyomon követhetőség rendszerének létrehozását, mely az orvhalászat elleni harcban nyújtana segítséget. E folyamat első lépéseként a Bizottság javasolja, hogy a közös halászati politika ellenőrzésére és érvényesítésére vonatkozó rendelkezéseket az angolnahalászat és az angolnatermékek vonatkozásában is alkalmazzák. Továbbá a Bizottságnak szándékában áll az üvegangolna exportját korlátozó intézkedések felkutatása, összhangban a nemzetközi kereskedelmi joggal, annak érdekében, hogy növeljék az állománynövelő intézkedésekhez rendelkezésre álló, és a állományvédelmi célokhoz szükséges üvegangolna mennyiségét.

Az angolnaállományok és halászatok megfelelő szabályozása szükségessé teszi mind a halászatok, mind pedig a környezetbeli változtatások, pl. gátak, angolnalépcsők és hidroelektromos létesítmények hatásának figyelembevételét. A jelen rendelet önmagában az angolnaállományok szabályozására irányul. Az ezen intézkedések végrehajtására fordított pénzügyi támogatás hatókörét és feltételeit az Európai Halászati Alap keretén belül vitatják meg a 2007–2013 közötti programozási időszakra.

2005/0201 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az európai angolnaállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére,

mivel:

(1) A Nemzetközi Tengerkutatási Tanácsnak (ICES) az európai angolnával kapcsolatos legutóbbi tudományos állásfoglalása szerint az állomány kívül esik a biztonságos biológiai határokon, és a jelenlegi halászatok nem fenntarthatók.

(2) Az ICES továbbá megállapította, hogy az angolnahalászatok szabályozása összehangolt, a vízgyűjtő területek szintjén vagy afölött történő intézkedéseket tesz szükségessé.

(3) Az ICES azt javasolja, hogy sürgősségi jelleggel egy az egész állományra vonatkozó helyreállítási tervet kell kidolgozni, továbbá hogy a halászatot vagy az állományt érintő kiaknázást és egyéb emberi tevékenységeket amennyire lehetséges, a nullához közeli szintre kell csökkenteni mindaddig, amíg a tervről megegyezés nem születik és azt végre nem hajtják.

(4) 2004. július 19-én a Tanács végkövetkeztetéseket fogadott el a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett 2003. október 1-jei közleményével kapcsolatban, az európai angolna szabályozására irányuló közösségi cselekvési terv[1] kidolgozásáról, amelyben egyebek mellett felkérte a Bizottságot, hogy tegyen javaslatokat az angolnaállomány hosszú távú szabályozására Európában.

(5) A Közösségen belül meglévő különböző feltételek és szükségletek eltérő megoldásokat követelnek meg. Ezt a különbözőséget figyelembe kell venni az európai angolnaállomány védelme és fenntartható felhasználása biztosítását szolgáló intézkedések tervezésekor és végrehajtásakor. A döntéseket a lehető legközelebb kell meghozni azokhoz a helyekhez, ahol az angolna halászata történik. Elsőbbséget kell adni a tagállamok által tett lépéseknek, a regionális és helyi feltételekhez igazított angolnaszabályozási tervek megalkotása révén.

(6) A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43/EGK irányelv[2] és a vízvédelmi politika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló 2000/60/EK irányelv[3] célja többek között annak a vízi környezetnek a védelme, megőrzése és javítása, amelyben az angolna életideje legnagyobb részét tölti, és szükséges a koordináció és következetesség biztosítása az e rendelet és az említett irányelvek értelmében meghozott intézkedések között.

(7) Az angolnaszabályozási terveknek különösen a vízvédelmi politika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelvvel[4] összhangban meghatározott vízgyűjtőkre kell összpontosítaniuk.

(8) Az európai angolnaállomány helyreállítását szolgáló intézkedések eredményessége a közösségi, tagállami és helyi szintű szoros együttműködésen és egységes fellépésen, valamint a részt vevő közszektorok információin, a velük folytatott konzultációkon és azok részvételén múlik.

(9) Annak érdekében, hogy biztosítva legyen a helyreállítási intézkedések hatékonysága és méltányossága, szükséges, hogy a tagállamok megállapítsák a meghozni kívánt intézkedéseket és a lefedni kívánt területeket, valamint hogy ezt az információt széles körben elterjesszék, továbbá hogy sor kerüljön az intézkedések értékelésére.

(10) Azokban a vízgyűjtőkben, ahol az angolnákra kihatással lévő halászati és egyéb emberi tevékenységek hatása határokon átívelő, valamennyi programot és intézkedést a vonatkozó vízgyűjtő egészére nézve kell összehangolni. A Közösség határain átnyúló vízgyűjtők esetében a Közösségnek törekednie kell arra, hogy biztosítsa a megfelelő koordinációt az érintett harmadik országokkal. Mindazonáltal egy ilyen koordináció szükségessége nem akadályozhatja meg a tagállamok által meghozott sürgősségi intézkedést,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet létrehozza az Anguilla anguilla fajhoz tartozó, a III., IV., VI., VII., VIII., IX. ICES-övezetben a tengerekbe vagy a Mediterrán-tengerbe folyó, a tagállamok területén lévő torkolatokban és folyókban élő európai angolnaállomány védelmére és fenntartható felhasználására szolgáló keretrendszert.

Az e rendelet szerinti intézkedéseket a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43/EK tanácsi irányelv, és a vízvédelmi politika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv vonatkozó rendelkezései sérelme nélkül fogadják el és hajtják végre.

2. cikk

Az angolnahalászat tilalmi időszakai

Minden hónap elsejétől tizenötödikéig tilos az Anguilla anguilla fajhoz tartozó angolna halászata, kirakodása és tárolása.

3. cikk

A tilalmi időszakok alóli ideiglenes mentességek a kiszökés szintjének növelése céljából

A 2. cikktől eltérve 2007. június 30-ig engedélyezett az Anguilla anguilla fajhoz tartozó angolna halászata, kirakodása és tárolása minden hónap elsejétől tizenötödikéig, feltéve hogy:

(a) az angolnák hossza 12 cm-nél kevesebb, és

(b) valamennyi kifogott angolnát szabadon engednek a tengeri kijárattal rendelkező európai belvizekben, a kifejlett ezüstnagolnák kiszökési szintjének növelése céljából

4. cikk

A tilalmi időszakok alóli ideiglenes mentességek egyes vízgyűjtők esetében

1. Ha a meglévő nemzeti intézkedések egyes meghatározott vízgyűjtők esetében biztosítják a 6. cikk (4) bekezdésében említett célkitűzés megvalósítását, az érintett tagállam az adott vízgyűjtők vonatkozásában kérelmet nyújthat be 2007. június 30-ig érvényes mentességre a 2. cikkben előírt intézkedések alól.

2. A tagállamnak a kérelmet átfogó tudományos és műszaki indoklással mellékelve kell a Bizottságnak és a többi tagállamnak benyújtania.

3. A Bizottság a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottsággal folytatott konzultációt követően dönt a kérelemről.

5. cikk

A tilalmi időszakok alóli mentességek szabályozási tervek esetében

A 2. cikktől eltérve 2007. július 1-től engedélyezett az Anguilla anguilla fajhoz tartozó angolna halászata, kirakodása és tárolása minden hónap elsejétől tizenötödikéig, feltéve hogy ezek a halászati tevékenységek megfelelnek az angolnaszabályozási tervben meghatározott előírásoknak és korlátozásoknak.

6. cikk

Angolnaszabályozási tervek készítése

1. A tagállamok beazonosítják és meghatározzák azokat a nemzeti területükhöz tartozó vízgyűjtőket, amelyek az emberi beavatkozást megelőzően az európai angolna természetes élőhelyei voltak („angolnás vízgyűjtők”).

2. Az angolnás vízgyűjtők meghatározásakor a tagállamoknak kellő tekintettel kell lenniük a 2000/60/EK irányelv 3. cikkében említett adminisztratív rendelkezésekre.

3. Az (1) bekezdésben meghatározott valamennyi angolnás vízgyűjtő esetében a tagállamok angolnaszabályozási tervet készítenek.

4. Az angolnaszabályozási tervek célja minden angolnás vízgyűjtő esetében lehetővé tenni a kifejlett angolna biomasszája legalább 40 %-ának a nagy valószínűséggel történő tengerbe való kiszökését, az állományra vagy a halászati területre kihatással lévő emberi tevékenység hiányában a vízgyűjtőből történő lehetséges kiszökésre vonatkozó legjobb becsléshez képest.

5. Valamennyi angolnaszabályozási terv tartalmazza mind a (4) bekezdésben meghatározott célkitűzés megvalósításának módját, mind pedig a célkitűzés megvalósítása ellenőrzésének és hitelesítésének eszközeit.

7. cikk

Az angolnaszabályozási tervek jóváhagyása

1. A tagállamok 2006. december 31-ig eljuttatják a Bizottságnak a 6. cikkel összhangban elkészített valamennyi egyedi angolnaszabályozási tervet.

2. A halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság általi műszaki és tudományos értékelés alapján az angolnaszabályozási terveket szükség szerint jóvá kell hagyni a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.

3. A tagállamok 2007. július 1-től végrehajtják a (2) bekezdés értelmében jóváhagyott angolnaszabályozási terveket.

4. 2006. december 31-ig valamennyi tagállam eljuttatja javasolt angolnaszabályozási terveire vonatkozó nemzeti áttekintését a többi tagállamnak és a Bizottságnak.

8. cikk

Határokon átívelő angolnaszabályozási tervek

1. Az egynél több tagállam területére átívelő angolnás vízgyűjtők esetében az érintett tagállamok közös angolnaszabályozási tervet készítenek.

2. Ha egy angolnás vízgyűjtő átnyúlik a Közösségen kívüli területekre, az érintett tagállamok arra fognak törekedni, hogy az angolnaszabályozási tervet az illető harmadik országokkal együttműködésben készítsék el.

3. Ha egy angolnás vízgyűjtő átnyúlik a Közösségen kívüli területekre, bármely releváns regionális halászati szervezet illetékességét tiszteletben kell tartani.

4. A 6. és 7. cikket értelemszerűen alkalmazni kell az (1) és (2) bekezdésben említett, határokon átívelő tervekre.

9. cikk

Jelentéstétel és értékelés

1. Minden angolnaszabályozási terv esetében valamennyi tagállam 2009. december 31-ig jelentést tesz a Bizottságnak a terv ellenőrzéséről, hatékonyságáról és eredményéről, és becslést készít az egyes vízgyűjtők vonatkozásában az ívás céljából a tengerbe kiszökő angolna biomasszájának arányáról ahhoz a kiszökéshez viszonyítva, ami a halászati tevékenységre vagy az állományra kihatással lévő halászat vagy más emberi tevékenység hiányában megvalósult.

2. 2010. július 1-ig a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, mellékelve az angolnaszabályozási tervek végrehajtásának eredményeiről készített statisztikai és tudományos értékelést, a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság véleményével együtt.

3. A Bizottság a (2) bekezdésben ismertetett jelentést figyelembe véve megfelelő intézkedéseket javasol az európai angolnaállomány nagy valószínűséggel történő helyreállítására.

10. cikk

Ellenőrzés és végrehajtás

1. A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet[5] V. fejezete értelemszerűen alkalmazandó az ezen rendelet által előírt valamennyi intézkedésre.

2. A 2371/2002/EK rendelet 22. cikke (1) bekezdésének b) pontja nem alkalmazandó.

11. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

[1] COM(2003) 573 végleges

[2] HL L 206., 1992.7.22., 7. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

[3] HL L 327., 2000.12.22., 1. o.

[4] HL L 327, 2000.12.22., 1. o. A legutóbb a 2455/2001/EK határozattal (HL L 331, 2001.12.15, 1.o.) módosított irányelv.

[5] HL L 358., 2002.12.31., 59. o.