[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.12.14.

COM(2010) 734 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

A 2005. évi csatlakozási szerződésben rögzített, a mezőgazdasági ingatlanok szerzésére vonatkozó átmeneti intézkedések felülvizsgálatáról

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

A 2005. évi csatlakozási szerződésben rögzített, a mezőgazdasági ingatlanok szerzésére vonatkozó átmeneti intézkedések felülvizsgálatáról

ÖSSZEFOGLALÁS

A 2005-ben Bulgáriával és Romániával aláírt csatlakozási szerződés[1] hétéves átmeneti időszakról rendelkezik (2007 és 2014 között), amely időszak alatt lehetővé teszi a két új tagállam számára, hogy fenntarthassák a mezőgazdasági földterületnek, erdőnek és erdős területnek egy másik uniós tagállam vagy EGT-ország természetes vagy jogi személyei általi megszerzésére vonatkozó, érvényben lévő korlátozásokat. Arról is rendelkezik, hogy a csatlakozás időpontjától számított harmadik évben a Bizottságnak felül kell vizsgálnia ezen átmeneti rendelkezéseket[2].

E jelentés célja az átmeneti korlátozások és hatásaik felülvizsgálata a tekintetben is, hogy van-e lehetőség az átmeneti időszak lerövidítésére vagy a csatlakozási szerződésben megjelölt időpontnál korábbi lezárására. Ennek érdekében 2009 során a Bizottság tanulmány készítésére adott megbízást. A tanulmány és e jelentés az alábbi következtetésekre jutottak:

- Bulgáriában és Romániában nem vonatkozik teljes tilalom a mezőgazdasági földterületek megszerzésére. Így az átmeneti korlátozások ellenére is jelentős külföldi jelenlétet sikerült kiépíteni (új vállalkozások létrehozása, a már meglévő, székhellyel rendelkező vállalatokban való részesedésszerzés, uniós állampolgárok mezőgazdasági vállalkozóként történő letelepedése és a mezőgazdasági földterületek bérbevétele révén), ami nem okozott érzékelhető megrázkódtatást a rendszerben. Tekintettel a tőkéhez való korlátozott hozzáférésre, valamint a földterületek elaprózottságára a két érintett tagállamban, e külföldi befektetések akár úgy is tekinthetők, mint amelyek segítenek megszüntetni néhány intézményi korlátozást. A külföldi befektetők tevékenysége új technológiák bevezetése, a gyártáshoz oly nagyon szükséges tőke biztosítása, a földterületek használatának ésszerűsítése, valamint a földterületek értékének növelése révén kedvező hatást gyakorolhat Bulgária és Románia mezőgazdasági reformjára.

- A bulgáriai és romániai jövedelmeknek és földterület-értékesítési áraknak a többi uniós tagállamétól való elmaradása fokozatosan csökken, de még mindig jelentős és távol van a teljes konvergenciától. Ezen eltérés csökkenése azonban sem elvárt, sem szükséges feltétele nem volt az átmeneti korlátozások megszüntetésének.

- A mezőgazdasági termelés társadalmi-gazdasági mutatói javulnak, és a várakozások szerint ez a tendencia folytatódik. Továbbra is fennáll azonban e két új tagállam többi uniós tagállamhoz viszonyított elmaradása a termelékenység terén, valamint továbbra is jelentős az eltérés a mezőgazdasági foglalkoztatás teljes foglalkoztatáson belüli aránya tekintetében.

Bár a jelentés által lefedett időszak szükségszerűen rövid, a félidős felülvizsgálat során megállapított bulgáriai és romániai helyzet alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a mezőgazdasági földterületek szerzésére vonatkozó átmeneti korlátozó intézkedések alkalmazási időszaka nem rövidíthető le .

Ezzel egyidejűleg a Bizottság rávilágít annak fontosságára, hogy e két tagállam az átmeneti időszak hátralevő részét jól használja ki a mezőgazdasági szektor fejlesztésének ösztönzésére. A Bizottság meglátása szerint Bulgária és Románia mezőgazdasági szektora versenyképességének fokozása szempontjából előnyös lenne mérlegelni további mezőgazdasági piacoknak a külföldi befektetések előtti megnyitását mérsékelt intézkedések révén, még az átmeneti időszak lejáratát megelőzően. E tekintetben a Bizottság a következő intézkedések önkéntes alapon történő meghozatalát ajánlja:

- annak lehetővé tétele az e két tagállamban nem letelepedett, uniós külföldiek számára, hogy szabadon megszerezhessék az ország mezőgazdasági területének bizonyos részét;

- annak lehetővé tétele az e két tagállamban nem letelepedett, uniós külföldiek számára, hogy szabadon megszerezhessenek bizonyos nagyságú mezőgazdasági földterületet oly módon, hogy e földterület nagysága tranzakciónként maximált lenne, és ehhez – adott esetben – bizonyos technológiai innovációkba történő beruházás követelménye társulhatna;

- annak engedélyezése az e két tagállamban nem letelepedett, de ott mezőgazdasági területet bérlő uniós külföldiek számára, hogy szabadon megszerezhessenek mezőgazdasági épületeket, valamint a földterületet, amelyen ezek az épületek állnak.

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

A 2005. évi csatlakozási szerződésben rögzített, a mezőgazdasági ingatlanok szerzésére vonatkozó átmeneti intézkedések felülvizsgálatáról

A Bizottság a Bolgár Köztársaság és Románia Európai Unióba történő felvételének feltételeiről és részletes szabályairól szóló jegyzőkönyvvel összhangban a Tanács elé terjeszti e jelentést. A jegyzőkönyv és annak VI. és VII. melléklete tartalmazzák az átmeneti intézkedések alkalmazásának feltételeit, többek között azt az átmeneti időszakot, amely során fenntarthatók a mezőgazdasági földterület, erdő és erdős terület egy másik uniós tagállam vagy EGT-ország állampolgárai, illetve egy másik uniós tagállam vagy EGT-ország jogszabályai szerint létrehozott jogi személyek általi megszerzésére vonatkozó, érvényben lévő korlátozások. Mindkét melléklet előírja, hogy a csatlakozás időpontja utáni harmadik évben a Tanácshoz intézett bizottsági jelentés formájában végre kell hajtani ezen átmeneti intézkedések általános felülvizsgálatát.

E kötelezettség fényében egy tanácsadó[3] tanulmányt[4] készített, amelyben elemezte az átmeneti intézkedéseknek Bulgária és Románia (a továbbiakban: EU2) mezőgazdasági szektorára gyakorolt hatását.

1. A bizottsági jelentés jogalapja

Az EUMSz. 63. cikke rögzíti a tőkemozgások[5] alapvető szabadságát, ami többek között magában foglalja az ingatlanszerzések szabad befektetési rendszerét is[6].

A Bulgáriával és Romániával 2005-ben aláírt csatlakozási szerződés úgy rendelkezik, hogy a tőkemozgások szabadsága tekintetében a Szerződéstől eltérve mindkét új tagállam számára hétéves átmeneti időszakot kell biztosítani 2007-től (a csatlakozás időpontjától) 2014-ig, amely időszak alatt a mezőgazdasági földterület, erdő és erdős terület szerzése vonatkozásában fenntarthatják a jogszabályaikban a csatlakozási szerződés aláírásakor már meglévő korlátozásokat .

A Bolgár Köztársaság és Románia Európai Unióba történő felvételének feltételeiről és részletes szabályairól szóló jegyzőkönyv 20. cikke úgy rendelkezik, hogy a fent említett átmeneti intézkedések a jegyzőkönyv VI. (Bulgária), illetve VII. mellékletében (Románia) foglalt feltételeknek megfelelően alkalmazandók.

A mellékletek értelmében a „ csatlakozás időpontjától számított harmadik évben a fenti átmeneti rendelkezések általános felülvizsgálatára kerül sor. Ennek érdekében a Bizottság jelentést nyújt be a Tanácsnak . A Tanács, a Bizottság javaslata alapján, egyhangúlag az […] átmeneti időszak lerövidítéséről vagy lezárásáról határozhat. ”

2. Az átmeneti intézkedések

A csatlakozási tárgyalások során Bulgária és Románia (az Unióhoz 2004-ben csatlakozott tíz állam közül hét által említettekhez hasonló okokból) átmeneti időszakot kért a mezőgazdasági földterületek más uniós tagállamok állampolgárai, valamint olyan, más uniós tagállamok jogszabályai szerint létrehozott jogi személyek általi megszerzésére, amelyek Romániában illetve Bulgáriában nem rendelkeznek székhellyel, illetve nem kerültek bejegyzésre[7] (a továbbiakban: uniós külföldiek). E kérés mögött meghúzódó legfőbb ok a mezőgazdasági tevékenységek társadalmi-gazdasági feltételei megőrzésének szükségessége az egységes piac bevezetésének és a közös agrárpolitikára való áttérésnek a kezdetén . Az átmeneti intézkedések célja az EU2 mezőgazdasági ingatlanpiacának megnyitásából fakadó hatások enyhítése – e hatásokat az Unió többi tagállamához (a továbbiakban: EU25) viszonyított alacsony földvásárlási árak és a mezőgazdasági termelők alacsony jövedelme váltja ki . Mivel azonban a külföldi befektetések korlátozása negatív hatással lehet a mezőgazdasági szektor fejlődésére, különösen a termelékenységre, a technológiai innovációra és a versenyképességre, Bulgária és Románia csak korlátozott, hétéves átmeneti időszakban (2007-től 2014-ig) alkalmazhatja ezeket a korlátozó rendelkezéseket.

3. A jelentés célkitűzései

A Bizottság célja a csatlakozás és az átmeneti korlátozások mezőgazdasági szektorra gyakorolt hatásának felülvizsgálata az EU2-ben. A Bizottság azt is mérlegeli, hogy továbbra is relevánsak-e azok az aggodalmak, amelyek Bulgáriát és Romániát átmeneti időszak kérésére ösztönözték a mezőgazdasági földterületek szabad megszerzése vonatkozásában. Ez lehetővé teszi a Bizottság számára annak értékelését, hogy szükséges-e fenntartani az átmeneti intézkedéseket az előirányzott átmeneti időszakban, valamint lehetővé teszi, hogy jelentést készítsen az átmeneti időszak lerövidítésének vagy a csatlakozási szerződésben megjelölt 2014-es időpontnál korábbi lezárásának megvalósíthatóságáról . A Bizottság értékelését megelőzte a 2010. évi CEPS-tanulmány, amely tartalmazott egy felmérést, valamint az EU2-ben a csatlakozási tárgyalások óta lezajlott fejlődés elemzését és annak összehasonlítását az EU25 helyzetével.

4. Módszertani megközelítés

A földtulajdonlási korlátozások jelenlegi és jövőbeli hatásainak megértéséhez a tanulmány két kérdésre összpontosított: i. milyen mértékben befolyásolja a külföldi tulajdonlás korlátozása a földterületek cseréjét, allokációját és a termelékenység növekedését; valamint ii. milyen mértékben érvényesek még a Bulgária és Románia aggodalmai (vagyis hogy a korlátozások hiányában a földterületek tömegesen külföldi kézbe kerülnének) mögött meghúzódó tényezők.

A felmérés a következő főbb kérdéskörökre összpontosított: az EU2 átmeneti korlátozásainak összehasonlító elemzése; a mezőgazdasági földterületek piacát és a földterületekkel kapcsolatos tranzakciókat befolyásoló egyéb tényezők; a mezőgazdasági földterületek piacainak alakulása az elmúlt években, különösen a földek ára és bérleti díjai, a mezőgazdasági jövedelmek alakulása, valamint ez utóbbiak EU25-höz való közeledésének foka tekintetében, valamint néhány főbb mezőgazdasági teljesítménymutató elemzése az EU2-ben, összehasonlítva az EU25 megfelelő mutatóival.

5. A helyzet áttekintése három év uniós tagság után

A külföldi tulajdonlás korlátozása és a földterületek piacának működése

A Bulgária és Románia által bevezetett korlátozások a mezőgazdasági földterületek külföldi (azaz csak nem letelepedett mezőgazdasági termelők és jogi személyek általi) tulajdonlására (azok bérletére nem) vonatkoznak. Mivel az EU2-ben a külföldiek mezőgazdaságiföldterület-szerzése esetében alkalmazandó megkötések korlátozott jellegűek, hangsúlyozni kell, hogy a földterületek hatékony cseréjét a jelek szerint egyéb tényezők sora is hátráltatja, például a következők: i. tőkepiaci korlátozások és hiányosságok, amelyek elkerülhetetlenül arra kényszerítik a mezőgazdasági termelőket, hogy saját megtakarításaikból finanszírozzák a földvásárlást; ii. a földterületek fragmentáltsága korlátozza azok értékesíthetőségét, mivel a vásárlók inkább az egyesített területekben érdekeltek; iii. a földterületekkel kapcsolatos tranzakciókhoz és a tulajdonjogok védelméhez kapcsolódó magas adminisztrációs költségek .

Az EU2-ben a külföldiek mezőgazdaságiföldterület-szerzésére alkalmazandó jogi korlátozások

A Bulgáriával és Romániával kötött csatlakozási szerződés a csatlakozást követő hétéves átmeneti időszakra megteremti azon nemzeti szabályok fenntartásának lehetőségét, amelyek értelmében az uniós külföldiek általánosságban véve nem szerezhetnek mezőgazdasági földterületet. Bizonyos feltételek mellett azonban uniós külföldiek már az átmeneti időszak alatt is hozzájuthattak mezőgazdasági földterülethez. Továbbá uniós külföldiek mindkét országban szabadon bérelhetnek mezőgazdasági földterületet.

Bulgáriában és Romániában hasonló módon szabályozták az uniós külföldiek mezőgazdaságiföldterület-szerzését:

i. azon uniós külföldiek re, akik Bulgáriában illetve Romániában kívánnak önálló vállalkozó mezőgazdasági termelőként letelepedni és ott mezőgazdasági földterületet szerezni, semmiféle korlátozás vagy a bolgár, illetve román állampolgárokra vonatkozóktól eltérő eljárás nem vonatkozik; ii. a Bulgáriában illetve Romániában székhellyel rendelkező jogi személyek ugyancsak szabadon juthatnak mezőgazdasági földterülethez mindkét országban, függetlenül attól, mekkora tőkéjükben a külföldi részesedés.

Az uniós külföldiek ezen beruházási lehetőségei azt bizonyítják, hogy az EU2-ben alkalmazandó korlátozások kevésbé szigorúak, mint az Unióhoz 2004-ben csatlakozott és a mezőgazdasági földterületek szerzésére átmeneti időszakot kért országok némelyikében (a továbbiakban: EU7[8]) meglévő korlátozások. A legfőbb különbség az, hogy Bulgária és Románia nem korlátozza a területén székhellyel rendelkező jogi személyek földterület-szerzését – függetlenül attól, hogy mekkora a külföldi részesedés e jogalanyok tőkéjében. Ugyancsak hangsúlyozni kell, hogy mind Bulgária, mind Románia kevésbé korlátozó feltételeket támasztott az uniós polgárokkal szemben ahhoz, hogy azok önálló vállalkozó mezőgazdasági termelőként letelepedhessenek és élhessenek mezőgazdaságiföldterület-szerzéshez fűződő jogukkal ezen országokban. Mivel azonban nem állnak rendelkezésre hivatalos adatok a külföldi tulajdonú mezőgazdasági földterületekről Bulgáriában és Romániában, nehéz megbecsülni a korlátozások hatását. Mindazonáltal a tanulmányban részt vevő nemzeti földszakértők által különböző forrásokból összegyűjtött információk[9] arra utalnak, hogy mindkét országban jelentős a külföldi tulajdonú mezőgazdasági ingatlanok aránya. A külföldi befektetők általi földterület-szerzést egyértelműen fellendítette a földterületek magánkézbe történő visszaadása.

Az uniós külföldiek Bulgáriában és Romániában történő mezőgazdasági földterület-szerzésére vonatkozó jogi korlátozások jól mutatják, hogy nincsen érvényben szigorú és teljes körű tilalom, és az így nem is tekinthető elengedhetetlenül szükségesnek az átmeneti időszak bevezetése által elérni kívánt célok megvalósításához.

Közvetlen külföldi befektetések

A mezőgazdaságba történő közvetlen külföldi befektetések (kkb) növekedése jelentős hatással lenne a szektor számára oly szükséges tőkéhez való hozzáférésre, technológiára és know-how-ra. A 2008. évi mintegy 32 milliárd EUR-s bulgáriai teljes kkb-állományból 166 millió EUR irányult a mezőgazdasági szektorba, Románia esetében ez a 2007. évi mintegy 43 milliárd EUR-ból 280 millió EUR volt. E befektetések, viszonylag kis összegük ellenére és a kapcsolódó ágazatokba (pl. az élelmiszerágazatba) eszközölt közvetlen külföldi befektetések (vertikális) továbbgyűrűző hatásával együtt pozitív hatást gyakorolnak a mezőgazdasági termelékenység fokozására és a föld értékének növelésére.

Az uniós csatlakozás hatása az EU2 földterületpiacára

A mezőgazdasági ágazatba történő külföldi befektetések (részleges) korlátozása ellenére az uniós csatlakozás már eddig is pozitívan befolyásolta az ágazat fejlődését. Azáltal, hogy ösztönözte az EU2 teljes gazdaságába történő befektetéseket és elősegítette a pénzügyi szektor növekedését, az uniós csatlakozás javította a mezőgazdasági termelők hitelhez és biztosításhoz való hozzáférését, ami a mezőgazdasági termelékenység javulását, valamint a földterületek iránti kereslet és a föld értékének növekedését eredményezte.

Emellett a közös agrárpolitika (KAP) keretében az EU2 mezőgazdasági üzemeinek nyújtott támogatások (annak ellenére, hogy szintjük továbbra is alacsonyabb a más uniós tagállamokban a mezőgazdasági üzemek rendelkezésére álló támogatásokénál) a mezőgazdasági termelők jövedelmének jelentős részét teszik ki. Mivel a legtöbb támogatás vagy földterülethez vagy kibocsátáshoz kötött, a támogatások ösztönzik a földterület iránti keresletet és a termelékenység növekedését.

Változó földpiacok az EU2-ben

A földterületek értékesítési piaca mind Bulgáriában, mind Romániában kicsi. Bulgáriában körülbelül 140 000 ha mezőgazdasági földterületet értékesítettek 2008-ban. Romániában 2009-ben az értékesített mezőgazdasági földterületek nagysága mintegy 220 000 ha volt. Az értékesített területek nagysága mindkét országban meghétszereződött az 1999–2008 közötti időszakban. A csatlakozás időpontja körül a földterület-értékesítés 45 %-kal nőtt Bulgáriában (a 2006–2008 közötti időszakban), és több mint háromszorosára emelkedett Romániában (a 2005–2009 közötti időszakban).

Míg a földterület-értékesítési piacok hasonló módon fejlődnek az EU2-ben, a földterületek bérlésének piaca jelentősen eltér egymástól a két országban. A bérlet sokkal kevésbé fontos Romániában, mint Bulgáriában. Az EU27-en belül Romániában a legalacsonyabb a bérelt földterületek aránya[10], bár ez az arány az elmúlt években emelkedett. Romániában, más országokhoz hasonlóan, a földterületek bérlése fontosabb a nagyobb jogalanyok számára, amelyek az általuk használt földterület több mint egyharmadát bérelik (2007-ben 36 %-ot). 2007-ben mindazonáltal Románia teljes mezőgazdasági földterületének csupán mintegy 35 %-át használták vállalati mezőgazdasági üzemek, míg Bulgáriában ugyanez az arány 53 % volt.

A tanulmány nemzeti forrásokra támaszkodva állította össze a földterületek értékesítési árainak és bérleti díjainak statisztikáit. Az átlagos bérleti díjak csak mérsékelten emelkedtek a csatlakozást követően[11]. Ezzel szemben a földterületek értékesítési ára jelentősen megnőtt a csatlakozás körüli és az azt követő években.

A csatlakozást megelőző időszakban (2004–2006) a földterület-értékesítési árak 24 %-kal (895 EUR/ha szintre) nőttek Bulgáriában. A csatlakozást követően a földterület-értékesítési árak a csatlakozást megelőző időszakhoz képest további 34 %-kal emelkedtek Bulgáriában, és 2007–2008-ban elérték az 1202 EUR/ha-s szintet. Romániában a csatlakozást megelőző időszakban (2004–2005) a földterület-értékesítési árak több mint 200 %-kal nőttek, 900 EUR/ha körüli szintre. Különösen éles emelkedés volt tapasztalható 2005-ben, a csatlakozási szerződés aláírásának évében. A csatlakozást követően a mezőgazdasági földterületek értékesítési árai további, több mint 50 %-kal növekedtek a csatlakozást megelőző időszakhoz képest, 2008-ban elérve az 1400 EUR/ha szintet.

A bulgáriai és romániai földterület-értékesítési árak fentebb bemutatott növekedése következtében csökken a két ország és az EU25 között a földterületek ára terén fennálló különbség. Továbbra is jól érzékelhető azonban a különbség az EU2 és az EU15 (a 2004. május 1-je előtt csatlakozott tagállamok) földterület-értékesítési árai között. Ezzel szemben az EU2 földterület-értékesítési árai összehasonlíthatóvá váltak az EU7 áraival[12].

Figyelembe véve azonban, hogy a földterület-bérleti piacok mindkét EU2 országban nyitva állnak a külföldiek előtt, meg kell jegyezni, hogy a bérleti díjak csatlakozást követő konvergenciája nem volt erőteljesebb, mint a földterület-értékesítési áraké. Ez a jelenség azt jelezheti, hogy a mezőgazdasági földterületek bérlete – amennyiben nem kombinálható a mezőgazdasági tevékenységekhez szükséges földterület megvásárlásának lehetőségével – csupán korlátozott vonzerőt gyakorol a külföldi befektetőkre.

A mezőgazdasági ágazat társadalmi-gazdasági szerkezete

Az EU2 mezőgazdasági ágazatának folyamatban lévő átalakítási folyamata már most kedvező eredményeket tud felmutatni. A rendelkezésre álló adatokból kiderül, hogy 2008-ban Bulgáriában a búzatermés elérte az EU25 szintjének 70 %-át, míg Romániában a termés az EU25 szintjének 60 %-át tette ki. Ugyancsak csökken az EU2 és az EU25 munkaerő-termelékenysége közötti rés (bár a különbségek továbbra is nagyok). 2008-ban a mezőgazdasági munkaerő-ráfordításra vetített hozzáadott érték Romániában az EU25 szintjének 45 %-át tette ki, Bulgáriában pedig az EU25 szintjének 60 %-át. Meg kell azonban említeni, hogy a mezőgazdasági munkaerő-ráfordítás Bulgáriában és Romániában egyaránt jelentős mértékben (2000-től 2009-ig több mint 40 %-kal) csökkent[13].

Emellett, míg 2007-ben a mezőgazdasági ágazatban foglalkoztatottak aránya 18 % volt Bulgáriában és 28 % Romániában, az EU25-ben csupán 5 % volt. A munkaerő-ráfordításra vetített mezőgazdasági reáljövedelem 2000-től 2008-ig mintegy 51 %-kal nőtt Bulgáriában és 68 %-kal Romániában[14]. Mindazonáltal, bár az EU2 és az EU25 mezőgazdasági jövedelmei közötti különbségek csökkenő tendenciát mutatnak, továbbra is jelentősek. 2008-ban a mezőgazdasági jövedelmek szintje Bulgáriában az EU15 szintjének csupán felét tette ki[15], de közelebb volt az EU7 átlagához. Ugyanakkor viszont Románia mezőgazdasági jövedelme 2008-ban az EU15 szintjének egynegyedét tette ki, és míg összehasonlítható volt Lettország, Litvánia és Lengyelország mezőgazdasági jövedelem-szintjével, továbbra is elmaradt az EU7 átlagától[16].

6. Következtetések

A Bulgária és Románia mezőgazdasági ágazatában tapasztalható fejlődés, különösen a mezőgazdasági termelés javulása, a termelékenység növekedése, valamint a mezőgazdasági jövedelem és a földterület-értékesítési árak emelkedése azt jelzi, hogy az EU2 és az EU25 közötti különbségek, bár továbbra is jelen vannak, egyértelműen csökkenő tendenciát mutatnak. Ezért a csatlakozási tárgyalások során kifejezésre juttatott aggodalmak, nevezetesen, hogy az EU25-höz képest viszonylag alacsonyabb EU2-beli jövedelmek és földterület-értékesítési árak a mezőgazdasági ágazatba történő külföldi befektetések átmeneti korlátozása nélkül a földterületek külföldiek általi széleskörű felvásárlásához vezetnének, jelenleg, három évvel a csatlakozás után – ugyan csak bizonyos mértékig, de – továbbra is jogosnak tűnnek.

A bulgáriai és romániai mezőgazdasági ágazat jelenlegi helyzetének elemzése azt mutatja, hogy a korlátozások nem eredményezik a mezőgazdasági földterületekbe történő külföldi befektetések teljes körű és szigorú tilalmát. Ezzel egyidejűleg vannak olyan intézményi tényezők, amelyek bizonyos fokig lelassítják a mezőgazdasági strukturális reformok előrehaladását az EU2-ben. E tényezők közé tartoznak a tőkepiai hiányosságok, a földterületek fragmentáltsága, valamint a magas tranzakciós költségek. Ezért úgy tűnik, hogy az átmeneti korlátozások révén elérni kívánt cél, azaz az EU2 mezőgazdasági ingatlanpiacának megnyitásából fakadó hatások enyhítése könnyebben megvalósítható lenne, ha az átmeneti időszak alatt a helyi mezőgazdasági termelők is korlátlanul hozzáférnének a tőkéhez. Ez lehetővé tenné számukra földterületeik egyesítését, a technológiába való befektetést, termelékenységük növelését, és következményképpen a mezőgazdasági jövedelmek és a földterület-értékesítési árak növekedését eredményezné. Tekintettel azonban a (részben a pénzügyi válságnak betudható) tőkepiaci hiányosságokra, az EU2 mezőgazdasági ágazata fejlődésének további elősegítéséhez és ösztönzéséhez elengedhetetlenül szükség van friss tőkére. Ezért az EU2 mezőgazdasági szektora versenyképességének biztosítása érdekében komoly megfontolásra érdemes a mezőgazdasági piacoknak a külföldi befektetések előtti megnyitása mérsékelt intézkedések révén, még az átmeneti időszak lejáratát megelőzően.

A fenti javaslattal összefüggésben érdemes lehet megfontolni a következő, mérsékelt reformok bevezetését:

- annak lehetővé tétele az e két tagállamban nem letelepedett, uniós külföldiek számára, hogy szabadon megszerezhessék az ország mezőgazdasági területének bizonyos részét;

- annak lehetővé tétele az e két tagállamban nem letelepedett, uniós külföldiek számára, hogy szabadon megszerezhessenek bizonyos nagyságú mezőgazdasági földterületet oly módon, hogy e földterület nagysága tranakciónként maximált lenne, és ehhez – adott esetben – bizonyos technológiai innovációkba történő beruházás követelménye társulhatna;

- annak engedélyezése az e két tagállamban nem letelepedett, de ott mezőgazdasági területet bérlő uniós külföldiek számára, hogy szabadon megszerezhessenek mezőgazdasági épületeket, valamint a földterületet, amelyen ezek az épületek állnak.

Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy Bulgária és Románia mezőgazdasági piacán már jelenleg is számottevő a külföldi jelenlét az EU2-ben székhellyel rendelkező és külföldi tőkével működő jogi személyek, a mezőgazdasági földterületet korlátozás nélkül bérlő külföldiek, valamint az EU2-ben letelepedett önálló vállalkozó mezőgazdasági termelők révén. A földterületek ezen uniós befektetők általi megszerzése nem okozott érzékelhető megrázkódtatást a rendszerben. Épp ellenkezőleg: úgy is tekinthető, hogy gazdasági tevékenységük segít megoldani azokat a hosszan elhúzódó intézményi problémákhoz kapcsolódó rendszerszintű hibákat, amelyek gátolják a mezőgazdasági földterületek hatékonyabb felhasználását és ezáltal a mezőgazdaság termelékenységének növelését. Ezenfelül hasonlóképpen valószínűtlennek tűnik az átmeneti időszak végét követő tömeges földterület-felvásárlás okozta sokk is, mivel a jövőbeni befektetők várhatóan azok lesznek majd, akik érdekeltek ugyan az EU2 mezőgazdasági piacában, de nem annyira, hogy már az átmeneti időszak alatt letelepedtek volna ott és a korábbi, alacsonyabb árakon szereztek volna mezőgazdasági földterületet. Emellett a már most is korlátozásoktól mentes bérleti piac árainak alakulása is arra utal, hogy a földterületek értékesítési árának fokozatos közelítése az EU25 konvergenciafokához az átmeneti időszak végét követően is folytatódhat. A külföldi befektetők várhatóan kombinálják majd a mezőgazdasági földterületek bérletére és vásárlására irányuló tevékenységeiket.

Tekintettel a 2005. évi csatlakozási szerződésben e jelentés összeállítására meghatározott határidőre, a vizsgált időszak[17] túlságosan rövid ahhoz, hogy alaposabb empirikus bizonyíték álljon rendelkezésünkre a csatlakozás és az átmeneti korlátozások által az EU2 mezőgazdasági piacának fejlődésére gyakorolt hatásokról. Ennek ellenére a bizottsági jelentés rámutatott, hogy az EU2 és EU25 közötti, a jövedelmek és a földterület-értékesítési árak terén tapasztalható különbségek (amelyek a csatlakozás idején e két ország legfőbb aggodalmai közé tartoztak) csökkentek az elmúlt években – a teljes konvergenciától azonban továbbra is messze vannak még. Ezért a teljes konvergencia az eltérések megszüntetésének sem elvárt, sem szükséges feltétele nem lehet. A 2010. évi CEPS-tanulmány emellett arra is rávilágított, hogy tanácsos lenne, ha az EU2 az átmeneti időszak hátralevő részét jól használná ki a mezőgazdasági szektor fejlesztésének ösztönzésére és az átmeneti korlátozások elkerülhetetlen végére való felkészülésre. Mivel úgy tűnik, a külföldi befektetések elősegítik a mezőgazdasági földterületek felhasználásának ésszerűsítését, a termelékenység növelését, a technológiai innováció szintjének emelését és a mezőgazdasági piacok versenyképességének javítását, helyénvaló az EU2-nek megfontolásra ajánlani mezőgazdasági ágazatuk további megnyitását célzó intézkedések önkéntes alapon történő meghozatalát.

A mezőgazdasági földterületek szerzésére vonatkozó átmeneti intézkedések félidős felülvizsgálatában az EU2 helyzetéről alkotott kép alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nem kell lerövidíteni a Bulgária és Románia által alkalmazott átmeneti korlátozó intézkedések alkalmazási idejét.

[1] HL L 157., 2005.6.21., 11. o.

[2] A csatlakozási jegyzőkönyv VI. és VII. mellékletének 3.2. pontja szerint: „Ennek érdekében a Bizottság jelentést nyújt be a Tanácsnak. A Tanács, a Bizottság javaslata alapján, egyhangúlag az […] átmeneti időszak lerövidítéséről vagy lezárásáról határozhat.”

[3] Európai Politikatudományi Központ (CEPS).

[4] Review of the Transitional Restrictions Maintained by Bulgaria and Romania with regard to the Acquisitions of Agricultural Real Estate (A Bulgária és Románia által a mezőgazdasági ingatlanok szerzése tekintetében fenntartott átmeneti korlátozások felülvizsgálata), a továbbiakban: a 2010. évi CEPS-tanulmány, http://ec.europa.eu/internal_market/capital/reports.

[5] Lásd a tőkemozgások nómenklatúráját a Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról szóló, 1988. június 24-i 88/361/EGK tanácsi irányelv (HL L 178., 1988.7.8., 5. o.) I. mellékletében. Bár a Maastrichti Szerződés hatályon kívül helyezte az irányelvet, az Európai Unió Bírósága indikatív értékűnek ismeri el a nómenklatúrát.

[6] A Bulgáriának és Romániának a másodlagos lakóhely céljára történő ingatlanvásárlás tekintetében biztosított ötéves átmeneti időszak nem képezi e jelentés tárgyát.

[7] A csatlakozási szerződés pontos szövege értelmében valamennyi fent említett szabály a csatlakozást követően azonnal alkalmazandó az EGT-beli állampolgárokra és jogi személyekre.

[8] Ezek a következők: a Cseh Köztársaság, Észtország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország és Szlovákia.

[9] Lásd a 2010. évi CEPS-tanulmány 4. és 6. szakaszában található magyarázatokat és példákat.

[10] Lásd a 2010. évi CEPS-tanulmány 20. oldalán a 4. táblázatot.

[11] Bulgáriában, ahol a földterületek bérbeadása sokkal fontosabb, mint Romániában, a bérleti díjak a csatlakozást követően, 2008-ban csupán 17 %-kal haladták meg a csatlakozás előtti, 2006-os szintet.

[12] Lásd a 2010. évi CEPS-tanulmány 43–44. oldalán a 11. ábrát és a 17. táblázatot.

[13] Forrás: Eurostat (mezőgazdasági számlák rendszere, mezőgazdasági munkaerő-ráfordítási statisztika).

[14] A mezőgazdasági tevékenységből származó jövedelem „A” mutatója alapján (forrás: Eurostat, mezőgazdasági számlarendszer).

[15] Vásárlóerő-standardban mérve.

[16] Lásd a 2010. évi CEPS-tanulmány 54. oldalán a 18. ábrát.

[17] Az e jelentés elfogadásakor rendelkezésre álló statisztikák többsége csak 2008. évi adatokat tartalmaz.