1. Bevezetés

Az adathalmazok elemzésén alapuló innováció az európai növekedés és foglalkoztatás kulcsfontosságú tényezője. Az interneten keresztül gyűjtött adatok fontossága, a dolgok internetéhez (IoT) csatlakozó tárgyak által előállított adatok növekvő fontossága, a nagy adathalmazok elemzésére szolgáló eszközök egyre fokozottabb elérhetősége és bizonyos mesterségesintelligencia-alkalmazások széles körű hozzáférhetősége kulcsfontosságú technikai tényezőknek számítanak. Az adatok nem versengő jellege, amely lehetővé teszi, hogy ugyanazokat az adatokat több különböző új termék, szolgáltatás vagy új termelési módszer vonatkozásában is felhasználják, arra utal, hogy a vállalkozások számára előnyös lehet, ha több általuk birtokolt adatot osztanak meg egyéb vállalkozásokkal, mivel így a lehető legnagyobb mértékben kiaknázható lenne az adatok nyomán keletkező érték.

Az ilyen technikai tényezőkre építő új adatvezérelt üzleti modellek nem csupán a nagyvállalatok, hanem az európai kis- és középvállalkozások és induló vállalkozások számára is lehetőséget jelentenek. Hasonlóképpen a közszféra is elkezdte kihasználni az adathalmazok elemzésén alapuló innovációban rejlő lehetőségeket. A vállalkozások már részesülnek a nyílt hozzáférésű adatok formájában elérhető közadatokhoz való hozzáférésből, valamint az adatok egymás közötti megosztásából származó előnyökből. A kis- és középvállalkozások és az induló vállalkozások ugyanakkor továbbra is akadályokba ütköznek a birtokukban lévő adatok elérhetővé tétele, illetve az egyéb vállalkozásoktól származó adatok további felhasználása tekintetében. Ez különösen igaz a gépek által előállított, nem személyes adatokra. Hasonlóképpen, adatközpontúságuk és költséghatékonyságuk javítása érdekében a közszférabeli szervezeteknek is korszerűsíteniük kell működési módjukat, ki kell aknázniuk az új adatforrásokban rejlő potenciált. Ez várhatóan a polgárok és a vállalkozások, különösen a kis- és középvállalkozások előnyére fog válni. Míg bizonyos esetekben az adatalapú kapcsolódó szolgáltatások beszerezhetők a piacról, addig más esetekben szükség van arra, hogy a közszféra közvetlenül elemezze a magánvállalatok által birtokolt adatokat vagy rendszeres adatgyűjtést végezzen, például hivatalos statisztikák készítése érdekében. Előfordulhat, hogy az adatok bizalmas kezelésére vonatkozó aggályok vagy a vállalkozások kereskedelmi érdekeit érintő felmerülő kockázatok következtében ezek az adatok nem mindig érhetők el a közszféra számára. Ez arra utal, hogy az adatszolgáltatás és az adatok (további) felhasználásának („adatmegosztás”) kérdésére két helyzetben kell megoldást találni: vállalkozások közötti (B2B), illetve a vállalkozások és a kormányzat/közszféra (B2G) közötti adatmegosztás.

A Bizottság már tett javaslatot olyan fellépésekre, amelyek célja, hogy javítsák az adatok hozzáférhetőségét a vállalkozások számára. Az általános adatvédelmi rendelet és az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv útján az Unió meghatározta a személyes adatok és az elektronikus hírközlési adatok kezelésének szilárd keretét, melynek célja az adatmegosztás kulcsfontosságú előfeltételének számító digitális bizalom megteremtése. Ez a keret lefekteti az alapjait egy olyan jövőbeli versenyelőnynek, amelynek köszönhetően az európai üzleti szereplők a lehető legnagyobb mértékben aknázhatják ki az adattechnológiákban rejlő lehetőségeket. Emellett a nem személyes adatok szabad áramlására vonatkozó rendeletre irányuló javaslat meg fogja könnyíteni az ilyen adatok Európai Unión belüli továbbítását.

„Az európai adatgazdaság kiépítése” című, 2017. január 10-i közleményében a Bizottság első ízben mutatta be az adatok hozzáférhetőségével kapcsolatos potenciális problémákat, különösen ami a gépi adatokat, illetve a platformok és a vállalkozások közötti kapcsolatokat illeti. Emellett felhívta a figyelmet a magánszektorbeli adatok közérdekű célokból való hozzáférhetőségének fontosságára.

Ennek a közleménynek az alapján az érdekelt felekkel folytatott széles körű párbeszédre került sor. Ennek nyomán megállapítást nyert, hogy az érintett kérdés ebben a szakaszban nem indokol horizontális jogalkotási beavatkozást, hanem egy iránymutatás megfelelőbb megoldás lenne .

A jelen szolgálati munkadokumentum által kísért közleményében a Bizottság meghatározza azokat a fő elveket, amelyeket tiszteletben kell tartani annak érdekében, hogy a vállalkozások közötti, illetve a vállalkozások és a kormányzat közötti, adatokkal kapcsolatos interakciókat minden érintett fél sikerként könyvelhesse el.

Emellett ennek a szolgálati munkadokumentumnak a célja egy eszköztár biztosítása a vállalkozások számára, amelyek adatbirtokosok, adatfelhasználók vagy egyszerre mindkettők. Ennek érdekében iránymutatást tartalmaz az adatmegosztás jogi, üzleti és technikai szempontjaira vonatkozóan, amely felhasználható a gyakorlatban az egyazon vagy különböző ágazatokhoz tartozó vállalkozások közötti adattovábbítások mérlegelésekor és előkészítésekor.

Kialakításából adódóan a jelen dokumentumban szereplő iránymutatás minden gazdasági ágazatban alkalmazható. Az egyes piacok szerkezetének különbözőségéből adódóan előfordulhat, hogy ezeket ágazatspecifikus intézkedésekkel kell kiegészíteni.

Végezetül, ez a dokumentum nem minősül jogi állásfoglalásnak, és nem érinti az uniós jognak az Európai Unió Bírósága (EUB) általi értelmezését. Nem kötelezi a Bizottságot az uniós jog alkalmazására, különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 101. és 102. cikkében szereplő versenyszabályokat illetően.





2. A vállalkozások közötti (B2B), illetve a vállalkozások és a kormányzat közötti (B2G) adatmegosztás elvei

A jelen szolgálati munkadokumentum által kísért közlemény az alábbi elveket határozza meg, hogy tisztességes piacokat lehessen biztosítani a dolgok internete, valamint az ezen dolgok által létrehozott adatokon alapuló termékek és szolgáltatások számára:

a) Átláthatóság: A vonatkozó szerződéses megállapodásoknak átlátható és érthető módon meg kell határozniuk i. azokat a személyeket vagy szervezeteket, amelyek hozzáféréssel fognak rendelkezni a termék vagy szolgáltatás által előállított adatokhoz, továbbá a szóban forgó adatok típusát és részletességét; valamint ii. ezen adatok felhasználásának célját. b) Közös értékteremtés: A vonatkozó szerződéses megállapodásoknak el kell ismerniük, hogy amennyiben az adatokat egy termék vagy szolgáltatás felhasználásának melléktermékeként állítják elő, több fél is hozzájárult az adatok létrehozásához. c) Egymás kereskedelmi érdekeinek tiszteletben tartása: A vonatkozó szerződéses megállapodásoknak meg kell felelniük az adatbirtokosok és az adatfelhasználók kereskedelmi érdekeinek és titkainak védelmével kapcsolatos igénynek. d) A torzulásoktól mentes verseny biztosítása: A vonatkozó szerződéses megállapodásoknak figyelembe kell venniük annak szükségességét, hogy az üzleti szempontból érzékeny adatok megosztásakor ne torzuljon a verseny. e) Adatfüggőség minimalizálása: Azoknak a vállalkozásoknak, amelyek olyan terméket vagy szolgáltatást kínálnak, amely mellékterméknek minősül, meg kell engedniük és minél nagyobb mértékben lehetővé kell tenniük az adathordozhatóságot . A vállalkozásoknak – lehetőség szerint és a tevékenységük által érintett piac jellemzőinek megfelelően – mérlegelniük kell, hogy ugyanazt a terméket vagy szolgáltatást adattovábbítással vagy anélkül, esetleg csak korlátozott adattovábbítással kínálják-e.

A közlemény rámutat továbbá, hogy a következő alapelvek tiszteletben tartása támogathatja a közszféra szerveinek a további felhasználás szempontjából preferenciális feltételek melletti hozzáférését a magánszektorbeli adatokhoz: