A rendelkezésre álló tudományos adatok megerősítik, hogy a III. mellékletet ki kell egészíteni további 10 rákkeltő anyag határértékeivel. A SCOEL két anyag (az o-toluidin és a 2nitropropán) kivételével az összesre vonatkozóan ajánlásokat nyújtott be. E két anyagot illetően a Bizottság elsősorban a nyilvánosság számára is elérhető tudományos ismeretekre támaszkodott, köztük a tagállamok tudományos bizottságainak foglalkozási expozíciós határértékeket megállapító következtetéseire. Az ACSH véleményét e javaslat minden vonatkozásával kapcsolatban kikérték a 2003. július 22-i tanácsi határozat 2. cikke (2) bekezdése f) pontjának megfelelően. A javasolt értékek megállapításakor az ACSH-val folytatott konzultáción túlmenően a társadalmi-gazdasági megvalósíthatósági tényezőket is figyelembe vették.

A Bizottság javaslata szerint 13 vegyi anyag tekintetében felül kell vizsgálni az expozíciós határértékeket, illetve be kell vezetni ilyen határértékeket. A hatásvizsgálat szerint így a 2069-ig tartó időszakban mintegy 100 ezer életet meg lehetne menteni (becsült adat). A javaslatnak megfelelően a határértékek a munkájuk során rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló 2004/37/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: irányelv) szövegébe kerülnének be. Az irányelv 16. cikke értelmében a Tanácsnak a rendelkezésre álló adatok alapján, beleértve a tudományos és műszaki adatokat, határértékeket kell megállapítania minden olyan rákkeltő anyag és mutagén vonatkozásában, amelyek tekintetében ez lehetséges.

E javaslat célja, hogy a rákkeltő vegyi anyagoknak való foglalkozási expozíció csökkentése révén javítsa a munkavállalók egészségvédelmét, fokozza az idevágó uniós jogszabályok hatékonyságát, valamint tisztább helyzetet és kiegyenlítettebb versenyfeltételeket teremtsen a gazdasági szereplők számára. A Bizottság 2016. évi munkaprogramjában is kitüntetett helyen áll. Ezzel a kezdeményezéssel a Bizottság az azon a téren vállalt kötelezettségének tesz eleget, hogy hatékonyabbá és eredményesebbé tegye a munkavállalók védelmét biztosító uniós jogi keretet. Egyben az is szándékában áll, hogy folytassa az ezen a téren megkezdett fontos munkát, és további hatásvizsgálatok végzését követően további rákkeltő anyagok tekintetében is határértékeket javasoljon.

A 13 vegyi anyagból a következő három felkerült az úgynevezett „különös aggodalomra okot adó anyagként” azonosított anyagoknak a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról szóló 1907/2006/EK rendelet (a továbbiakban: REACH) 59. cikkének (1) bekezdése szerint létrehozott jelöltlistájára: a hidrazin, az o-toluidin és a tűzálló kerámiaszálak. A tűzálló kerámiaszálaknak a REACH XIV. mellékletébe való felvételét az Európai Vegyianyag-ügynökség is ajánlotta. Bizonyos króm(VI)-vegyületeket szintén „különös aggodalomra okot adó anyagként” azonosítottak és felvettek a jelöltlistára, majd az Ügynökség ajánlását követően a REACH XIV. mellékletébe is.

A munkakörülmények javítása, a munkavállalók súlyos balesetektől és foglalkozási megbetegedésektől való megóvása, valamint egészségük védelme a munkával töltött évek alatt – ezek mind meghatározó elvek, összhangban Juncker elnök politikai iránymutatásában megfogalmazott azon törekvéssel, hogy Európa szociális szempontból a lehető legjobb („AAA”) minősítést kapja. Ez kedvező hatással van a termelékenységre és a versenyképességre is, és nagyban hozzájárul ahhoz a célkitűzéshez is, hogy a munkavállalók az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégia jegyében több évet töltsenek munkaviszonyban.

Ez a kezdeményezés összhangban áll azzal, hogy Bizottság prioritásnak tekinti az egységes piac elmélyítését, és különösen azt, hogy annak társadalmi dimenzióját tekintve méltányosabb feltételeket teremtsen. Egyben illeszkedik a Bizottság arra irányuló munkájához is, hogy tisztességes és valódi értelemben vett páneurópai munkaerőpiacot hozzon létre, amelyben a munkavállalók megfelelő védelmet élveznek, és munkahelyük fenntartható. A munkahelyi egészségvédelem és biztonság, a szociális védelem és a munkaszerződéssel kapcsolatos jogok is idetartoznak.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

Mivel a munkavállalók egészségét és biztonságát fenyegető kockázatok az egész EU-ban jórészt hasonlóak, egyértelmű szerep rajzolódik ki az EU számára a tekintetben, hogy támogatnia kell a tagállamokat e kockázatok kezelésében.

A jogalkotási javaslat előkészítése során gyűjtött adatok szerint jelentős eltérések állnak fent a tagállamok között a javaslat tárgyát képező rákkeltő anyagokkal kapcsolatban meghatározott határértékek tekintetében. Néhány tagállam már kötelező határértékeket vezetett be, amelyek megegyeznek az ACSH által ajánlott értékekkel, vagy még alacsonyabbak is azoknál. Ez azt igazolja, hogy a szóban forgó vegyi anyagokra vonatkozó határértékek megállapítása egyoldalú tagállami fellépéssel is lehetséges. Sokszor azonban inkább az a helyzet, hogy a tagállamok nem állapítottak meg határértékeket, vagy ha mégis, azok csupán alacsonyabb szintű védelmet biztosítanak a munkavállalók számára, mint az ebben a javaslatban előterjesztett értékek. Ráadásul ha vannak is nemzeti szintű határértékek, akkora a szórás közöttük, hogy eltérő szintű védelmet eredményeznek. Néhány esetben a tudományos adatok alapján ajánlatos értékeket jóval meghaladó értékekről van szó.

Ilyen körülmények között pusztán tagállami intézkedésekkel nem lehet elérni, hogy az összes uniós munkavállaló egészségvédelme minden tagállamban legalább minimális szinten biztosított legyen a szóban forgó rákkeltő anyagoknak való expozíció jelentette kockázatokkal szemben. A vizsgált rákkeltő anyagokra vonatkozó egyes határértékek bevezetésével kapcsolatos hatáselemzés azon munkavállalók arányára is kiterjedt, akik potenciálisan ki vannak téve ezeknek az anyagoknak, de nem rendelkeznek ilyen jogi védelemmel. Az egyes anyagok vonatkozásában szubszidiaritási és arányossági ellenőrzésre is sor került, amely – amennyiben megfelelő adatok rendelkezésre álltak – kimutatta, hogy a javasolt határértékek bevezetése révén a szóban forgó anyagoknak kitett munkavállalók jogi védelme az esetek 33–98 %-ában javulna.

Ebből az következik, hogy a célok eléréséhez uniós szinten meghozott intézkedésre van szükség, az EUSZ 5. cikke (3) bekezdésének megfelelően.

A nem létező, illetve túl magas határértékek esetleg arra ösztönözhetik a vállalatokat, hogy gyártóüzemeiket a kevésbé szigorú előírásokat alkalmazó tagállamokba telepítsék, ami a termelési költségek torzulását vonná maga után. Az eltérő munkaügyi normák mindenesetre hatással vannak a versenyképességre, mert a gazdasági szereplőkre különböző költségeket rónak. Az egységes piac torzulása csökkenthető lenne azáltal, hogy a munkavállalók védelmét szolgáló egyértelmű és konkrét minimumelőírások bevezetésével egyenlő versenyfeltételeket hoznánk létre a tagállamokban.

E javaslat ezenkívül a határokon átnyúló foglalkoztatás terén is nagyobb rugalmasságra ösztönöz, hiszen a munkavállalókat biztosítani lehet majd afelől, hogy egészségüket valamennyi tagállamban ugyanazok a minimumelőírások ugyanolyan szinten védik.

Az irányelv módosítása csak uniós szinten lehetséges a szociális partnerek kétszakaszos (munkáltatók és munkavállalók), az EUMSZ 154. cikkének megfelelően végzett konzultációját követően.

•Arányosság

E javaslat az irányelv módosításával nagy lépést tesz azon célok elérése felé, hogy javuljanak a munkavállalók életfeltételei és munkakörülményei.

A javasolt értékek megállapítása során társadalmi-gazdasági megvalósíthatósági tényezőket is figyelembe vettek, miután hosszas és intenzív megbeszéléseket folytattak minden érdekelt féllel (a munkavállalói és munkáltatói szövetségek és a kormányok képviselőivel).

A javaslat nyitva hagyja a tagállamok előtt azt a lehetőséget, hogy a munkavállalók számára kedvezőbb előírásokat is megállapíthassanak, és a saját országukra jellemző helyzetet is rugalmasan figyelembe vehessék. Az EUMSZ 153. cikke (4) bekezdésének megfelelően e javaslat rendelkezései nem akadályozhatják a tagállamokat abban, hogy pl. alacsonyabb határértékek formájában szigorúbb védintézkedéseket tartsanak fenn vagy vezessenek be, mindaddig, amíg azok a Szerződésekkel összeegyeztethetők. Az EUMSZ 153. cikkének (3) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a szociális partnereket együttes kérelmükre irányelvek végrehajtásával bízhassák meg, amely irányelvek elfogadására az EUMSZ 153. cikke (2) bekezdésének megfelelően, azaz az adott területen bevett nemzeti szabályozás tiszteletben tartásával került sor.

Az EUSZ 5. cikkének (4) bekezdésében foglalt arányosság elvének megfelelően e javaslat tehát nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

•A jogi aktus típusának megválasztása

Az EUMSZ 153. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint a munkavállalók egészsége és biztonsága területén „irányelvek útján” minimumkövetelményeket lehet elfogadni.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata

Az irányelv (mint a munkahelyi egészségvédelemmel és biztonsággal kapcsolatos általános uniós jogszabályok része) független utólagos értékelése nemrég zárult le. A REACH-rendelet és az irányelv közötti átfedésektől függetlenül az értékelés során feltárt legfontosabb kérdések a javaslat hatályán kívül esnek, mely utóbbi konkrétan az irányelv mellékleteinek technikai módosítására irányul, és nem az azzal kapcsolatos tágabb értelemben vett politikai kérdésekre, hogy mennyiben működőképes és releváns az irányelv.

•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk