P9_TA(2021)0132

Végrehajtási jogi aktussal szembeni kifogás: szermaradék-határértékek egyes anyagok, többek között a lufenuron esetében

Az Európai Parlament 2021. április 27-i állásfoglalása a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II., III. és IV. mellékletének a bizonyos termékekben, illetve azok felületén található aklonifen, akrinatrin, Bacillus pumilus QST 2808, klórantraniliprol, etirimol, lufenuron, pentiopirád, pikloram és Pseudomonas sp. DSMZ 13134 törzs megengedett szermaradék-határértékei tekintetében történő módosításáról szóló bizottsági rendelettervezetről (D070113/03 – 2021/2590(RPS))

(2021/C 506/04)

Az Európai Parlament,

— tekintettel a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II., III. és IV. mellékletének a bizonyos termékekben, illetve azok felületén található aklonifen, akrinatrin, Bacillus pumilus QST 2808, klórantraniliprol, etirimol, lufenuron, pentiopirád, pikloram és Pseudomonas sp. DSMZ 13134 törzs megengedett szermaradék-határértékei tekintetében történő módosításáról szóló bizottsági rendelettervezetre (D070113/03,

— tekintettel a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2005. február 23-i 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

— tekintettel a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságának 2020. december 4-i véleményére,

— tekintettel a peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/128/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2),

— tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) által 2020. július 15-én elfogadott és 2020. augusztus 18-án közzétett, indokolással ellátott véleményre (3),

— tekintettel az EFSA által 2016. november 18-án elfogadott és 2017. január 5-én közzétett, indokolással ellátott véleményre (4),

— tekintettel az EFSA által 2008. szeptember 30-án elfogadott és 2009. június 22-én közzétett tudományos véleményre (5),

— tekintettel a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (6) 5a. cikke (3) bekezdésének b) pontjára,

— tekintettel eljárási szabályzata 112. cikkének (2) és (3) bekezdésre és (4) bekezdésének c) pontjára,

— tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság állásfoglalási indítványára,

A. mivel a lufenuron egy benzo-karbamidos növényvédő szer, amely gátolja a rovarok kitinkiválasztását, és amelyet peszticidként és gombaölő szerként használnak; mivel a lufenuron uniós jóváhagyása 2019. december 31-én lejárt, és nem nyújtottak be megújítási kérelmet az 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) keretében; mivel a lufenuron már nem rendelkezik engedéllyel az Unióban való felhasználásra, hanem agrár-élelmiszeripari peszticidként exportálják azt; mivel a Német Környezetvédelmi Ügynökség tanulmánya (8) szerint a lufenuron megfelel a perzisztens, bioakkumulatív és mérgező anyagokra vonatkozó kritériumoknak, amelyeket az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) XIII. melléklete határoz meg;

B. mivel az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 191. cikkének (2) bekezdése az Unió egyik alapvető elveként határozza meg az elővigyázatosság elvét;

C. mivel az EUMSZ 168. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy „valamennyi uniós politika és tevékenység meghatározása és végrehajtása során biztosítani kell az emberi egészségvédelem magas szintjét”;

D. mivel a 2009/128/EK irányelv célja a peszticidek fenntartható használatának elérése az Unióban azáltal, hogy az alternatív megközelítések előmozdításával csökkenti a peszticidek használatának az emberi és állati egészségre, valamint a környezetre gyakorolt kockázatait és hatásait;

E. mivel a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló stockholmi ENSZ-egyezmény és a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokat felülvizsgáló bizottság 2012. évi ülése (10) megállapította, hogy a lufenuron nagy valószínűséggel megfelel a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokra vonatkozó valamennyi kritériumnak;

F. mivel a Bizottságnak „a termelőtől a fogyasztóig – stratégia a méltányos, egészséges és környezetbarát élelmiszerrendszerért” című, 2020. május 20-i közleménye (11) nem csak az Unió határain belül, hanem azokon kívül is előmozdítja a fenntartható agrár-élelmiszeripari rendszerekre való globális átállást, és célja, hogy figyelembe vegye „a környezetvédelmi szempontokat az import tűréshatár iránti kérelmek elbírálása során olyan növényvédőszer-hatóanyagok esetében, amelyek az Unióban már nincsenek jóváhagyva, a WTO előírásainak és kötelezettségeinek való megfelelés mellett”;

G. mivel a bizottsági rendelettervezetre a Brazíliában grépfrúton és cukornádon alkalmazott lufenuronra vonatkozóan benyújtott behozatali tűréshatár iránti kérelem nyomán került sor, amely szerint magasabb megengedett szermaradék-határértékekre (MRL) van szükség ahhoz, hogy elkerülhetők legyenek a nem vámjellegű kereskedelmi akadályok e termények behozatala tekintetében;

H. mivel a bizottsági rendelettervezet aggályokat vet fel a lufenuron biztonságával kapcsolatban az elővigyázatosság elve alapján, tekintettel a lufenuron közegészségre és környezetre gyakorolt hatásával kapcsolatos adatok hiányosságaira;

I. mivel 2020. július 15-i véleményében az EFSA megállapította a következőket: „A 396/2005/EK rendelet 6. cikkének megfelelően a Syngenta Crop Protection AG kérelmet nyújtott be Portugália illetékes nemzeti hatóságához (értékelő tagállam, EMS) a lufenuron hatóanyag különböző terményekre és állati eredetű termékekre vonatkozó behozatali tűréshatárának meghatározása céljából, a lufenuron Brazíliában, Chilében és Marokkóban való engedélyezett felhasználása alapján. Az EMS a 396/2005/EK rendelet 8. cikkének megfelelően értékelő jelentést készített, amelyet 2019. május 24-én benyújtott az Európai Bizottságnak és továbbított az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA).” mivel az EMS a Brazíliából származó grépfrútban (x30) és cukornádban (x2) előforduló lufenuronra vonatkozó MRL-ek emelését, valamint az állati eredetű termékekben előforduló lufenuronra vonatkozó MRL-ek emelését javasolta;

J. mivel az EFSA 2020. július 15-i véleményében levont következtetések csak azzal indokolják a lufenuronra vonatkozó MRL-ek növelését, hogy meg kell felelniük a normatív értékeknek Brazíliában, és figyelmen kívül hagyják a lufenuronnak a reprodukciós toxicitásra gyakorolt hosszú távú kumulatív hatásával, a fejlődési neurotoxicitásával és a hosszú időn át a szervezetbe jutás esetén jelentkező immunotoxikus potenciáljával kapcsolatos megfontolásokat;

1. ellenzi a Bizottság rendelettervezetének elfogadását;

2. úgy véli, hogy a Bizottság rendelettervezete nem egyeztethető össze a 396/2005/EK rendelet céljával és tartalmával;

3. úgy véli, hogy e bizottsági rendelet tervezete túllépi a 396/2005/EK rendeletben meghatározott végrehajtási hatásköröket; megjegyzi, hogy az említett rendelet (5) preambulumbekezdése kimondja, hogy az MRL-eket a lehető legalacsonyabb szinten kell megállapítani a veszélyeztetett csoportok, például a gyermekek és a születendő gyermekek védelme érdekében;

4. megállapítja, hogy a bizottsági rendelettervezet értelmében a lufenuronra vonatkozó jelenlegi MRL-ek a grapefruitok esetében 0,01 mg/kg-ról 0,30 mg/kg-ra, a cukornádak esetében pedig 0,01 mg/kg-ról 0,02 mg/kg-ra emelkednének;

5. megjegyzi, hogy egy közelmúltbeli tudományos jelentés arra a következtetésre jutott, hogy a lufenuron patkányoknál teratogén hatásokat és kórszövettani változásokat idézhet elő, ami arra utal, hogy a várandós nők és születendő gyermekeik veszélyben lehetnek ( 12 )

6. megjegyzi, hogy a rovarölő szereknek való kitettség biokémiai elváltozásokat, többek között oxidatív stresszt idéz elő, és hogy a fejlődő országokban az anyák kémiai szennyező anyagoknak való környezeti kitettsége a közelmúltban a csecsemőhalandóság második legfontosabb oka volt ( 13 )

7. emlékeztet arra, hogy a peszticid-expozíció generációkon átnyúló hatásait nem vizsgálják megfelelően, és hogy ritkán tanulmányozzák a terhesség időszakában történő peszticid-expozíció által a születendő gyermekre gyakorolt hatásokat; hangsúlyozza, hogy egyre több bizonyíték van az ismételt kitettség korai életszakaszban betöltött szerepére vonatkozóan;

8. javasolja, hogy a lufenuronra vonatkozó MRL-ek maradjanak a legalacsonyabb meghatározási szinten;

9. úgy véli, hogy a lufenuronra vonatkozó MRL-ek emelésére vonatkozó döntés nem indokolható, mivel nem áll rendelkezésre elegendő bizonyíték arra vonatkozóan, hogy a várandós nőket és születendő gyermekeiket, valamint az élelmiszerbiztonságot fenyegető kockázat elfogadható lenne;

10. felkéri a Bizottságot, hogy vonja vissza a rendelete tervezetét és nyújtson be új, az elővigyázatosság elvét tiszteletben tartó tervezetet a bizottságnak;

11. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek.

(1) HL L 70., 2005.3.16., 1. o.

(2) HL L 309., 2009.11.24., 71. o.

(3) Az EFSA indokolással ellátott véleménye a különböző növényi és állati eredetű árukban előforduló lufenuronra vonatkozó behozatali tűréshatárok meghatározásáról, EFSA Journal 2020; 18(8):6228, https://efsa.onlinelibrary.wiley.com/doi/10.2903/j.efsa.2020.6228

(4) Az EFSA indokolással ellátott véleménye a lufenuron szermaradék-határértékeinek a 396/2005/EK rendelet 12. cikke szerinti felülvizsgálatáról, EFSA Journal 2017; 15(1):4652, https://doi.org/10.2903/j.efsa.2016.4652

(5) Az EFSA tudományos véleménye a lufenuron hatóanyag esetében felmerülő kockázatok felméréséről szóló, peszticideket vizsgáló szakértői értékelésből levont következtetésről, EFSA Journal 2009; 7(6):189, https://doi.org/10.2903/j.efsa.2009.189r.

(6) HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

(7) Az Európai Parlament és a Tanács 1107/2009/EK rendelete (2009. október 21.) a növényvédő szerek forgalomba hozataláról valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről (HL L 309., 2009.11.24., 1. o.).

(8) Altenburger, R., Gündel, U., Rotter, S., Vogs, C., Faust, M., Backhaus, T., „Establishment of a concept for comparative risk assessment of plant protection products with special focus on the risks to the environment” (A növényvédő szerek összehasonlító kockázatértékelésének koncepciója, különös tekintettel a környezetre jelentett kockázatokra), 47/2017, (UBA-FB) 002256/ENG, https://www.umweltbundesamt.de/sites/default/files/medien/1410/publikationen/2017-06-07_texte_47-2017_umweltrisiken-pflanzenschutzmittel.pdf

(9) Az Európai Parlament és a Tanács 1907/2006/EK rendelete (2006. december 18.) a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 396., 2006.12.30., 1. o.).

(10) UNEP/POPS/POPRC.8/INF/29.

(11) COM(2020)0381.

(12) Basal, W.T., Rahman T. Ahmed, A., Mahmoud, A.A., Omar, A.R., „Lufenuron induces reproductive toxicity and genotoxic effects in pregnant albino rats and their fetuses”, Scientific reports, 2020: 10:19544, https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7658361/

(13) Cremonese, C., Freire, C., Machado De Camargo, A., Silva De Lima, J., Koifman, S., Meyer, A., „Pesticide consumption, central nervous system and cardiovascular congenital malformations in the South and Southeast region of Brazil”, International Journal of Occupational Medicine and Environmental Health. 2014; 27(3), p. 474-86, https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/24847732/