EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.12.19. COM(2022) 736 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Jelentés az emberkereskedelem elleni küzdelem terén elért eredményekről

(negyedik jelentés)

{SWD(2022) 429 final}



1.BEVEZETÉS Az emberkereskedelem súlyos bűncselekmény, valamint az alapvető jogok súlyos megsértését jelenti. Az emberkereskedelem elleni küzdelem elsőbbséget élvez az Európai Unió számára . A 2011/36/EU irányelv 20. cikke úgy rendelkezik, hogy kétévente jelentést kell tenni az emberkereskedelem elleni küzdelem terén elért eredményekről. Az elmúlt években elért eredmények ellenére továbbra is nagy a veszély. A közelmúltban bekövetkezett súlyos válságok, különösen a Covid19-világjárvány és az Ukrajnával szembeni orosz agresszió tovább súlyosbította az emberek kizsákmányolással szembeni kiszolgáltatottságát. Az Európai Unió súlyos és szervezett bűnözés általi fenyegetettségének 2021. évi értékelése (EU SOCTA 2021) szerint az emberkereskedelem az Unióban a súlyos és szervezett bűnözés fő tevékenységei közé tartozik, és a belátható jövőben továbbra is fenyegetést fog jelenteni. A bűncselekmények megelőzése céljából uniós és tagállami szinten hozott intézkedések csökkentik az emberkereskedelmet ösztönző keresletet; ellehetetlenítik az emberkereskedők üzletszerű tevékenységét; védik és támogatják az áldozatokat; valamint foglalkoznak a nemzetközi dimenzióval. E jelentés a következőket veszi figyelembe: ·az összes tagállam által a nemzeti előadók vagy azzal egyenértékű mechanizmusok uniós hálózatán (NREM) keresztül nyújtott észrevételek, ·az emberkereskedelem elleni uniós civil társadalmi platform tagjainak észrevételei, ·kilenc uniós ügynökség észrevételei, ·az uniós ügynökségek, az uniós intézmények és a nemzetközi szervezetek jelentései és egyéb dokumentumai. Egész pontosan a jelentés i. azonosítja az emberkereskedelem elleni küzdelemmel kapcsolatos legfontosabb mintákat és kihívásokat, ii. vázolja a 2019 és 2022 közötti időszakban hozott főbb, emberkereskedelem elleni intézkedéseket, és iii. elemzi a 2019–2020-as időszakra vonatkozó statisztikákat, amit egy szolgálati munkadokumentum tartalmaz. A jelentésben és a szolgálati munkadokumentumban szereplő adatokat az Eurostat a nemzeti statisztikai hivatalokon keresztül a tagállamokból gyűjtötte össze. 2.AZ EMBERKERESKEDELEM ELLENI KÜZDELEMMEL KAPCSOLATOS KIHÍVÁSOK ÉS TENDENCIÁK AZ EU-BAN 2.1.Az emberkereskedelemhez kapcsolódó jelenlegi kihívások Az emberkereskedelem elleni küzdelem terén elért eredményekről szóló harmadik jelentés már rávilágított a Covid19-világjárvány emberkereskedelemre gyakorolt hatásaira. Az Europol szerint a világjárvány gazdasági hatásai fokozni fogják a munkaerő-kizsákmányolás iránti keresletet. A civil társadalmi szervezetek hangsúlyozták, hogy a Covid19-világjárvánnyal kapcsolatos intézkedések, köztük az utazási korlátozások, aránytalan mértékben érintettek egyes embercsoportokat, például az okmányokkal nem rendelkező migránsokat, az idénymunkásokat, a bizonytalan munka- és életkörülmények között élő személyeket és a prostituáltakat. Következésképpen ezek a csoportok jobban ki vannak téve annak a veszélynek, hogy emberkereskedők áldozatává válnak. A világjárvány a szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelemre is jelentős hatással volt, különösen mivel csökkent az emberkereskedők, az áldozatok és az ügyfelek közötti fizikai kapcsolat, és több művelet is az online térben zajlott. Ehhez hasonlóan több tagállam számolt be arról, hogy a Covid19-világjárvány következtében felgyorsult az utcai prostitúció magánlakásokba, rövid távú bérleményekbe és szállodákba , valamint az online környezetbe való áthelyeződése. Ez megnehezítette a bűnüldöző hatóságok és más érintett szereplők számára a szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem lehetséges áldozatainak felderítését és elérését. A Covid19-világjárvánnyal kapcsolatos korlátozások és különféle kijárási korlátozások hozzájárultak ahhoz, hogy az áldozatok még jobban elszigetelődtek, néha az emberkereskedőkkel együtt. Ez különösen azokra az áldozatokra volt jellemző, akik nem térhettek vissza származási országukba. A tagállamok és a civil társadalmi szervezetek kihívásokat tapasztaltak az áldozatok azonosítása és a segítségnyújtási, támogatási és védelmi szolgáltatásokhoz (pl. egészségügyi ellátáshoz, tanácsadáshoz, közigazgatási szolgáltatásokhoz, jogi segítségnyújtás) való továbbirányítása, valamint az áldozatok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférése terén. Az érdekelt felek emellett kiemelték a határokon átnyúló bűnüldözési és igazságügyi együttműködés terén a világjárvány idején jelentkező növekvő nehézségeket, a távmeghallgatások miatt elhúzódó büntetőeljárásokat, valamint a munkaügyi ellenőrzések számának csökkenését. A Covid19-világjárvány számottevően felgyorsította a bűncselekmények digitális környezetbe való átkerülését, különösen a szexuális kizsákmányolás, de emellett a kizsákmányolás más formái céljából folytatott emberkereskedelem tekintetében is. Az emberkereskedők a bűncselekmény minden szakaszában igénybe veszik a technológiát és az internetet (a látható webet és a dark webet egyaránt), ideértve az áldozatok toborzását (amely gyakran a közösségimédia-platformokon keresztül történik), az emberkereskedők, az áldozatok és az ügyfelek közötti kommunikációt, a szolgáltatások hirdetését, az áldozatok szállításának megszervezését, valamint a kifizetések lebonyolítását is. A gyermekek kiváltképp kiszolgáltatottabbá váltak az online toborzással és gyermekcsábítással szemben. A technológia emberkereskedelemmel kapcsolatos bűncselekmények elkövetéséhez való használata jelentős kihívások elé állította a bűnüldöző és igazságügyi hatóságokat, mivel a bűnözők így több potenciális áldozatot és ügyfelet érhetnek el, az áldozatokat könnyebben elszállíthatják egyik helyről a másikra, tevékenységeiket pedig távolról is végezhetik. Az emberkereskedők a fokozott anonimitásból is hasznot húznak, különösen a titkosított kommunikációs megoldások révén. A jelentéstételi időszakra az Ukrajna elleni orosz katonai agresszió is rányomta a bélyegét, amely 2022. február 24-én vette kezdetét, és a háború elől az Unióba menekülő emberek tömeges beáramlásához vezetett, akiknek a 90 %-a nő és gyermek volt. Az emberkereskedelem kockázatát kezdettől fogva nagyon magasnak ítélték. Az Ukrajna és az EU közötti határon már a háború előtt is tevékenykedtek bűnszervezetek. A 2019–2020-as időszakban Ukrajna az első tíz olyan ország közé tartozott, ahonnan az Unióban azonosított, nem uniós állampolgársággal rendelkező áldozatok származtak, főleg a szexuális kizsákmányolás és munkaerő-kizsákmányolás tekintetében. A háború következtében az emberkereskedőknek még több lehetőségük nyílt arra, hogy pénzügyi haszonszerzés céljából kihasználják az agresszió elől menekülő emberek – főként nők és gyermekek – kiszolgáltatott helyzetét. Különösen fennáll annak a kockázata, hogy növekedni fog az emberkereskedelem áldozatainak kizsákmányolásával nyújtott szolgáltatások iránti kereslet, mind offline, például a magánszállással, szállítással és segítségnyújtással kapcsolatos rosszindulatú ajánlatokkal összefüggésben, mind pedig online, többek között a közösségi médiában, például az ukrán nők által nyújtott szexuális szolgáltatásokra vonatkozó online hirdetések révén. 2.2.Az emberkereskedelem tendenciái 2.2.1. Áldozatok (nem, kor, állampolgárság)

A 2019–2020-as jelentési időszakban az emberkereskedelem terén 14 311 áldozatot regisztrálták az Unióban. Ez a szám valamivel magasabb, mint amit az előző kétéves időszakban az Unióban regisztráltak (14 145). 2021-ben az áldozatok számát 7 109-re becsülték. A regisztrált áldozatok számának 2019 (7 777) és 2020 (6 534) közötti csökkenése nagy valószínűséggel összefügg a Covid19-világjárvánnyal, amely kihívásokhoz vezetett az emberkereskedelem áldozatainak azonosítása terén. Meg kell jegyezni, hogy az áldozatok tényleges száma valószínűleg jóval magasabb, mint amire a bejelentett adatok alapján következtetni lehet, mivel a statisztikák csak azokat az áldozatokat tartalmazzák, akikről valamelyik nyilvántartást kezelő szervezet tudomást szerez, és sok áldozatról továbbra sem szereznek tudomást. Az emberkereskedelem továbbra is jelentős nemi dimenzióval rendelkező bűncselekmény. Az Unióban regisztrált áldozatok 63 %-a nő és lány volt. A férfi áldozatok aránya (33 %) azonban nőtt a 2017–2018-as időszakhoz képest (23 %). Az áldozatok 53 %-a uniós, 43 %-a pedig nem uniós állampolgár volt.

Az emberkereskedelem áldozatainak állampolgársága szerint a számokat tekintve az első öt uniós tagállam Románia, Franciaország, Olaszország, Bulgária és Lengyelország volt. Az Unióban folytatott emberkereskedelem áldozatainak állampolgársága szerint az első öt nem uniós ország Nigéria, Kína, Moldova, Pakisztán és Marokkó volt. A regisztrált áldozatok 37 %-a annak az országnak az állampolgára volt, ahol regisztrálták (belső emberkereskedelem). Az Észtország, Magyarország, Bulgária, Románia és Szlovákia által regisztrált áldozatok mindegyike vagy majdnem mindegyike saját állampolgár volt. 2.2.2. A szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem A 2019–2020-as időszakban az Unióban továbbra is a szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem jelentette a kizsákmányolás legelterjedtebb formáját (51 %). Az áldozatok túlnyomó többsége nő (87 %), ebből 73 % felnőtt nő és 27 % lány. A korábbi évekhez hasonlóan a szexuális kizsákmányolás szempontjából magas kockázatú területek közé tartoznak a következők: prostitúció, escortügynökségek és -szolgáltatások, pornóipar, masszázsszolgáltatások, bárok és éjszakai szórakozóhelyek. A tagállamok azt vették észre, hogy a világjárvány idején nőtt a nők és lányok elleni erőszak. Az Europol rávilágított, hogy escort- és társkereső weboldalakon, valamint közösségimédia-platformokon hirdetik a kizsákmányoló szexuális szolgáltatásokat. Egyre többen számolnak be „szextúrákról”, amelyek során az áldozatok különböző városokba utaznak, hogy bérelt lakásokban és szállodai szobákban találkozzanak az ügyfelekkel. A fentiekben már említettek szerint a tagállamok azt is megerősítették, hogy széles körben használják a technológiát az áldozatok toborzásának, hirdetésének és szexuális kizsákmányolásának eszközeként. Az Europol továbbá arról számolt be, hogy az emberkereskedők önkéntes üzleti megállapodások megkötésére veszik rá az áldozatokat, amelyek keretében vállalják a prostitúciót, valamint a védelemért és az adminisztratív ügyekben nyújtott támogatásért cserébe átadják keresetük egy részét. Az ilyen típusú megállapodásokban részt vevő személyek nem feltétlenül tekintik magukat áldozatnak, ami megkönnyíti az emberkereskedők számára, hogy kihasználják őket. A tagállamok gyakran Nigériát jelölték meg a szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem áldozatainak egyik fő származási országaként. Emellett több tagállam, valamint az Europol is jelezte, hogy megnövekedett a szexuális kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem áldozatává vált dél-amerikai nők és transzneműek száma. 2.2.3. A munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem A munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem az emberkereskedelem második legelterjedtebb formája az Unióban (28 %). Mértéke jelentősen nőtt a 2017–2018-as időszakhoz képest (15 %). A munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem áldozatainak többsége férfi (66 %), míg 34 %-uk nő. A munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem hét tagállamban a kizsákmányolás meghatározó formája. Az Europol hangsúlyozta, hogy bár a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelemről a korábbinál gyakrabban számolnak be az Unióban, sok eset marad felderítetlenül. A munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelemmel foglalkozó bűnszervezetek főként nagy készpénzforgalmat lebonyolító vállalkozások keretében működnek, ahol nagyszámú, alacsony bérezésben részesülő munkavállalót, valamint idénymunkásokat alkalmaznak. Az ilyen nagy kockázatú ágazatok közé tartozik a mezőgazdaság, az építőipar, az erdészet, az élelmiszer-feldolgozás, a szerelősorok, a vendéglátás, a kiskereskedelem, az autómosók, a szépségszalonok és takarítási szolgáltatások, a szállítás, a házvezetés és a háztartási segítségnyújtás. Az emberkereskedők egyre inkább online toborozzák a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem áldozatait, mégpedig úgy, hogy munkaközvetítő ügynökségeket és alvállalkozókat hoznak létre vagy ilyenekkel működnek együtt annak érdekében, hogy a jogszerűség álcája mögé bújtassák tevékenységüket. Míg a munkaerő-kizsákmányolás áldozatai túlnyomórészt férfiak (66 %), több tagállam arról számolt be, hogy egyre gyakrabban válnak nők a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem áldozatává (34 %), különösen a háztartási munka vagy a takarítási szolgáltatások terén. Gyakran láthatatlanok maradnak, hiszen kizsákmányolásuk rendszerint a magánszférában történik, és sokan közülük nem uniós országból származnak. Ami a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem áldozatait illeti, a 2019–2020-as időszakban az Unióban közel azonos arányban regisztráltak uniós (45 %) és nem uniós (50 %) áldozatokat. A tagállamok azonban hangsúlyozták, hogy a migránsok különösen kiszolgáltatottak a kizsákmányolás e formájával szemben. Őket gyakran a származási országukban toborozzák az azonos állampolgárságú emberkereskedők, és a magasabb bérek kilátásba helyezésével csalogatják őket az Unióba. A tagállamok arról számoltak be, hogy a nem uniós áldozatok gyakran vízummal lépnek be az Unióba, bár az emberkereskedők olykor hamisított okmányokat használnak (pl. személyazonossággal való visszaélés, hamis munkaszerződések, valamint fedőcégeken keresztül, a jogszerű lehetőségekkel visszaélve megszerzett törvényes munkavállalási engedélyek). Néhány tagállam arról tett említést, hogy a nem uniós országokból, különösen Ázsiából (pl. Vietnamból) származó áldozatok gyakran például körömszalonokban vagy kannabiszültetvényeken kénytelenek munkát vállalni, hogy visszafizessék az utazási költségekből eredő adósságukat. A tagállamok nem szolgáltattak adatokat olyan jogi személyekről, akik ellen 2019–2020-ban emberkereskedelemmel kapcsolatos bűncselekmények miatt nyomozás vagy büntetőeljárás indult volna, illetve ítélet született volna. 2.2.4. A kizsákmányolás egyéb formái céljából folytatott emberkereskedelem A jelentéstételi időszakban az emberkereskedelem egyéb – a szexuális és munkaügyi kizsákmányoláson kívüli – formái az összes eset 11 %-át tették ki. A kizsákmányolás ilyen formái közé tartoznak a bűnözésre kényszerítés, a koldulásra kényszerítés, a szerveltávolítás és a 2011/36/EU irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében foglalt meghatározásban nem szerepelő „egyéb” formák, ideértve a jogellenes örökbefogadást, a kényszer- és színlelt házasságokat, a jogellenes béranyaságot és a társadalombiztosítási juttatással való visszaélést. Jóllehet a 2019–2020-as időszakban az Unióban a bűnözésre kényszerítés és a koldulásra kényszerítés az összes regisztrált áldozat csupán 3 %-át érintette, több tagállam a kizsákmányolás ezen formáinak növekedéséről számolt be. A bűnözésre kényszerítés gyakran lopáshoz, kisebb bűncselekményekhez, zsebtolvajláshoz, bolti lopáshoz és kábítószer-értékesítéshez kapcsolódik. Észtországban a koldulásra kényszerítés volt a második fő kizsákmányolási forma (20 %), Görögországban pedig a bűnözésre kényszerítés volt a második legelterjedtebb kizsákmányolási forma (42 %). A tagállamok beszámolói szerint a nők, a gyermekek és az irreguláris migránsok különösen ki vannak téve az e célokból folytatott emberkereskedelem veszélyének. Az áldozatok gyakran hátrányos helyzetűek, hajléktalanok, illetve alkohol- vagy egyéb függőségben szenvednek. Néhány tagállam hangsúlyozta, hogy a koldulásra kényszerítés céljából folytatott emberkereskedelem áldozatai többnyire roma közösségekből és a fogyatékossággal élő személyek közül kerülnek ki. A koldulásra kényszerítés céljából folytatott emberkereskedelem áldozatainak számára vonatkozó 2019–2020-as adatok szerint 47 %-uk gyermek volt. Több tagállam is beszámolt a kényszer- és színlelt házasság céljából folytatott emberkereskedelem eseteiről, amelyek főként a kiszolgáltatott migráns nőket, valamint az etnikai kisebbségeket, például a romákat érintik. A tagállamok hangsúlyozták, hogy a kizsákmányolás e formájának áldozatai gyakran válnak szexuális kizsákmányolás, munkaerő-kizsákmányolás vagy koldulásra kényszerítés céljából folytatott emberkereskedelem áldozatává is. Az Eurojust szerint a tagállamok roma közösségeiből származó nők különösen ki vannak téve a harmadik országbeli állampolgárok Unióba való szabad beutazását és Unión belüli szabad mozgását lehetővé tevő színlelt házasságok céljából folytatott emberkereskedelemnek és kizsákmányolásnak . A Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete továbbá arról számolt be, hogy a kényszerházasság áldozatául esett nőket és lányokat gyakran a magánháztartásokban és a prostitúciós szektorban rejtik el, ami megnehezíti felderítésüket és azonosításukat. Az Europol, az Eurojust és néhány tagállam illegális béranyaság és kényszerterhesség céljából folytatott emberkereskedelemről számolt be, amikor is azzal a céllal toboroznak nőket, hogy ellenszolgáltatás ígérete ellenében átadják újszülött gyermeküket, vagy jogellenes béranyasági programokban vegyenek részt.

Egyes tagállamok szerveltávolítás és társadalombiztosítási juttatással való visszaélés céljából folytatott emberkereskedelemről is beszámoltak. A kizsákmányolás e két formája az Unióban 2019–2020-ban regisztrált esetek kevesebb mint 1 %-át tette ki. 2.2.5. Gyermekkereskedelem 2019–2020-ban az emberkereskedelem áldozatainak közel egynegyede (23 %) gyermek volt. A gyermekáldozatok többsége (75 %) lány volt. A regisztrált gyermekáldozatok között aránytalanul nagy számban találhatók uniós polgárok (85 %), akiknek 75 %-át a saját állampolgárságuk szerinti országban regisztrálták. A gyermekáldozatok 10 %-a nem uniós állampolgár volt. A regisztrált gyermekáldozatok fele (50 %) szexuális kizsákmányolás, 17 %-a munkaerő-kizsákmányolás, 4 %-a pedig koldulásra kényszerítés céljából esett az emberkereskedelem áldozatául. A társkereső és escort-weboldalak gyakran felnőttként hirdetik a gyermekáldozatokat. Olyan speciális weboldalakon is hirdetnek gyermekeket, ahol felnőttek kifejezetten gyermekekkel kívánnak szexuális kapcsolatot létesíteni. A gyermekeket gyakran titkos helyszíneken, például „pop-up” (ideiglenes) bordélyházakban és néha nyilvános helyeken (szállodákban, éttermekben, valamint szex-, éjszakai és sztriptízklubokban) is bántalmazzák. Több tagállam kiemelte az emberkereskedők által alkalmazott „loverboy-módszert”, amelynek segítségével szexuális kizsákmányolás céljából csábítanak el gyermekeket és fiatal, felnőtt nőket. A jelentéstételi időszakban az Europol és az Eurojust két különböző művelet keretében kiváltképp Romániának, Franciaországnak és Spanyolországnak nyújtott segítséget. E műveletek olyan bűnszervezetek ellen irányultak, amelyek a „loverboy-módszerrel” toboroztak áldozatokat. A „lover boy” olyan emberkereskedő, akinek a tevékenysége rendszerint azon alapul, hogy megpróbál magába bolondítani fiatal lányokat vagy fiúkat, vagy más eszközökkel manipulál fiatalokat annak érdekében, hogy kizsákmányolja őket, például a szexiparban. Napjainkban a „lover boy-ok” zsarolást és erőszakot alkalmazva egyre hamarabb és gyakrabban fenyegetik áldozataikat. Az Europol és több tagállam is arról számolt be, hogy az uniós családi klánok továbbra is saját gyermekeikkel, valamint a velük egy közösségben élő más gyermekekkel kereskednek, főként koldulás, zsebtolvajlás és bolti lopás vagy háztartási munkavégzés céljából. Az Unióban tevékenykedő bűnszervezetek szintén használnak – gyakran nem uniós országokból származó – gyermekeket különböző típusú bűncselekmények elkövetése, például zsebtolvajlás, bolti lopás vagy termékértékesítés céljából. A gyermekek jogellenes örökbefogadási programok keretében is emberkereskedelem áldozatává válnak. 2.2.6. Emberkereskedelem a migrációval összefüggésben Az emberkereskedelem továbbra is kihívást jelent a migrációval összefüggésben, különösen néhány tagállamban, amelyek arról számoltak be, hogy az áldozatok többsége migráns háttérrel rendelkezik. Az irreguláris migráció profitszerzési lehetőségeket teremtett az emberkereskedelmi hálózatok számára, és a migránsok nemcsak a célországokban, hanem a tranzitállomásokon és a menekülttáborokban is ki vannak téve az emberkereskedelem különböző formáinak. Egyértelmű kapcsolat áll fenn a migránscsempészéssel, amelynek áldozatait a származási országban toborozzák, néha az Unióban végezhető tisztességes munka ígéretével, majd a célországokban kényszermunka vagy szexuális kizsákmányolás céljából emberkereskedelem áldozatává válnak, hogy törlesszék az Unióba való elszállításuk költségeit. Ebben az esetben az emberkereskedők gyakran az áldozatokkal azonos nemzetiségűek vagy ugyanahhoz az etnikai csoporthoz tartoznak. Előfordultak olyan esetek is, amikor más áldozatok önként toboroztak áldozatokat, de olyan esetek is, amikor véletlenül, a származási országukba továbbított, a célországokon belüli munkavállalással vagy a tartózkodási engedély megszerzésével kapcsolatos lehetőségekre vonatkozó információk alapján toboroztak áldozatokat. Számos olyan eset is előfordult, amikor az Unióba jogszerű úton érkező migránsok váltak emberkereskedelem, majd kizsákmányolás áldozatává. 3.AZ EMBERKERESKEDELEM KEZELÉSÉT CÉLZÓ UNIÓS ÉS TAGÁLLAMI INTÉZKEDÉSEK 3.1. Az emberkereskedelem kezelésére irányuló átfogó megközelítés 2021 áprilisában a Bizottság elfogadta az emberkereskedelem elleni küzdelemre irányuló uniós stratégiát (2021–2025) , amely átfogó megközelítést alkalmaz a bűncselekmények megelőzésétől kezdve az áldozatok védelmén át az emberkereskedők büntetőeljárás alá vonásáig és elítéléséig. Ahogyan az a következő szakaszokban is szerepel, az uniós stratégia négy területén bejelentett jogi, szakpolitikai és operatív kezdeményezések közül sok esetében már jelentős előrehaladás történt, illetve sokukat már meg is valósították. Az uniós stratégia egyik kiemelt intézkedése a 2011/36/EU irányelv értékelése. Az értékelés arra a megállapításra jutott, hogy az irányelv szilárd keretet biztosít az emberkereskedelem megelőzéséhez és az ellene való küzdelemhez, valamint az áldozatok védelméhez, és uniós szinten közös alapot teremtett a bűncselekmény kezeléséhez. Az értékelés azonban számos olyan problémát is azonosított, amelyek akadályozzák a bűncselekmény mértékének csökkentését, az emberkereskedőkkel szembeni hatékony bűnüldözési és igazságügyi válaszlépések biztosítását, valamint az áldozatok mihamarabbi azonosítását, segítését és támogatását. E hiányosságok kezelése érdekében a Bizottság 2022. december 13-án az emberkereskedelem megelőzéséről, az ellene folytatott küzdelemről és az áldozatok védelméről szóló 2011/36/EU irányelv módosításáról szóló irányelvre irányuló javaslatot nyújtott be. Ezenkívül, ahogyan azt az értékelés eredményei is alátámasztják, az uniós stratégia főbb nem jogalkotási intézkedései továbbra is rendkívül nagy jelentőséggel bírnak az irányelv tagállami végrehajtásának javítása szempontjából. Az uniós stratégia hangsúlyozza, hogy javítani kell az emberkereskedelemmel kapcsolatos adatrögzítést és adatgyűjtést, hogy az egyedi igényeket kielégítő szakpolitikákhoz megbízható és összehasonlítható információkat lehessen biztosítani. A Bizottság 2021-ben a féléves adatgyűjtésről az éves adatgyűjtésre tért át, amely adatok az előző jelentéstételi évek adataival együtt az Eurostat weboldalán lesznek elérhetőek. A Bizottság a 2011/36/EU irányelv módosítását javasolja annak érdekében, hogy a tagállamokat az emberkereskedelemre vonatkozó adatok gyűjtésére, valamint arra kötelezzék, hogy a Bizottságnak évente beszámoljanak az ilyen statisztikai adatokról. Így az Unióban lehetőség nyílik majd a jelenség mértékének naprakészebb áttekintésére és nyomon követésére. Az emberkereskedelem elleni küzdelmet a tematikus eszköz 2021–2022-es munkaprogramjain keresztül, a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap (MMA) és a Belső Biztonsági Alap (BBA) keretében finanszírozták (összesen 13 millió EUR költségvetést biztosítottak az uniós fellépésekhez, valamint a közvetlen és megosztott irányítás keretében végrehajtott egyedi fellépésekhez). 2021. július 1-jén nevezték ki az emberkereskedelem elleni küzdelem jelenlegi európai uniós koordinátorát. Az emberkereskedelem elleni küzdelem európai uniós koordinátora azóta különböző érdekelt felekkel találkozott a tagállamokban és nem uniós országokban, az emberkereskedelem elleni irányelv és az emberkereskedelem elleni küzdelemről szóló uniós stratégia végrehajtásával összefüggésben pedig megerősítette a nemzetközi szervezetekkel való együttműködést. A nemzeti előadók és azzal egyenértékű mechanizmusok uniós hálózata hat ülést, az emberkereskedelem elleni uniós civil társadalmi platform pedig négy ülést tartott. Az emberkereskedelem elleni küzdelem európai uniós koordinátora az emberkereskedelem kockázatainak kezelése és az ukrajnai háború elől menekülők közül kikerülő esetleges áldozatok támogatása érdekében a nemzeti előadókkal és koordinátorokkal, az uniós ügynökségekkel, a civil társadalmi szervezetekkel, Ukrajnával és Moldovával szoros együttműködésben kidolgozta az emberkereskedelem elleni közös tervet és koordinálta annak végrehajtását. Az emberkereskedelem kezeléséhez nemzeti szinten is átfogó megközelítést alkalmaznak. A jelentéstételi időszakban a tagállamok jogi és szakpolitikai eszközöket fogadtak el az emberkereskedelem elleni küzdelem és a 2011/36/EU irányelv végrehajtásának támogatása érdekében. Ezek közé tartoztak a következők: új vagy megújított nemzeti stratégiák és cselekvési tervek , az érintett érdekelt feleknek az áldozatok felderítése, azonosítása és védelme terén való támogatását célzó iránymutatások, protokollok és eljárások , valamint az emberkereskedelem elleni küzdelemben tett erőfeszítések összehangolására irányuló intézkedések . 3.2. Az emberkereskedelem megelőzése és a bűnözést előmozdító kereslet csökkentése Az uniós stratégia rávilágított, hogy a megelőzésére irányuló kezdeményezések ellenére sem csökkent a kizsákmányolt áldozatok által nyújtott szolgáltatások iránti kereslet. Az emberkereskedelem áldozatai által nyújtott szolgáltatások igénybevételének bűncselekményére vonatkozó 2019–2020-as statisztikák szerint 11 tagállam összesen 159 gyanúsítottról, 46 büntetőeljárásról és 51 bűnösséget megállapító ítéletről számolt be. Ezek a számok jóval alacsonyabbak, mint az előző jelentéstételi időszakban , ami összefüggésben állhat a Covid19-világjárvány büntető igazságszolgáltatási rendszerre gyakorolt hatásával. Az uniós stratégia kulcsfontosságú intézkedései közé tartozott azon lehetőség vizsgálata is, hogy módosíthatók-e a 2011/36/EU irányelvnek az emberkereskedelem áldozatai által nyújtott szolgáltatások igénybevételének bűncselekménnyé nyilvánítására vonatkozó rendelkezései. A tagállamok különböző megközelítésekkel igyekeznek visszaszorítani és csökkenteni a keresletet, de nem mindegyikük alkalmazta a 2011/36/EU irányelv 18. cikkének (4) bekezdését, amely előírja számukra, hogy mérlegeljék az áldozatoktól kikényszerített szolgáltatások tudatos igénybevételének bűncselekménnyé nyilvánítására irányuló intézkedések meghozatalát. A jelentéstételi időszakban Magyarország új jogszabályt fogadott el, amely bűncselekménnyé nyilvánítja az áldozatok kizsákmányolásával nyújtott szolgáltatások tudatos igénybevételét, és szigorította az igénybevevőkre kiszabható büntetési tételeket, ha az áldozat gyermek. Hollandia bűncselekménnyé nyilvánította a szexuális szolgáltatások igénybevételét, amennyiben az igénybevevő tudta vagy alapos oka volt azt feltételezni, hogy az adott személy emberkereskedelem áldozata. Szigorúbb a büntetés, ha az áldozat gyermek. Németország, amely már korábban is bűncselekménnyé nyilvánította az áldozatok kizsákmányolásával nyújtott szexuális szolgáltatások tudatos igénybevételét, 2021-ben szigorúbb megközelítést fogadott el, amikor a kizsákmányolással nyújtott szexuális szolgáltatások meggondolatlan igénybevétele esetén büntetőjogi felelősséget állapított meg. Ciprus 2019-ben módosította jogszabályait, hogy szigorítsa az áldozatok kizsákmányolásával nyújtott szolgáltatások bármelyike igénybevételének bűncselekményével kapcsolatban kiszabható büntetési tételeket, és eltörölte azt a követelményt, miszerint szexuális kizsákmányolás esetén a igénybevevőnek „alapos gyanúval” kell rendelkeznie. Emellett néhány tagállamban, például Szlovákiában és Spanyolországban is viták folynak az áldozatok kizsákmányolásával nyújtott szolgáltatások tudatos igénybevételének és a szexuális szolgáltatások iránti kereslet bűncselekménnyé nyilvánításáról. Három tagállam egyúttal értékelte vagy most értékeli az áldozatok kizsákmányolásával nyújtott szolgáltatások igénybevételének bűncselekménnyé nyilvánítására vonatkozó jogszabályokat. A kereslet visszaszorítására adott büntető igazságszolgáltatási válaszlépések megerősítése érdekében a Bizottság a 2011/36/EU irányelv módosítását javasolja azzal a céllal, hogy kötelezővé tegye az emberkereskedelem áldozataitól kikényszerített szolgáltatások tudatos igénybevételének bűncselekménnyé nyilvánítását.

Az uniós stratégiával összhangban a Bizottság számos intézkedést fogadott el azzal a céllal, hogy foglalkozzon a vállalatok és a vállalkozások azzal kapcsolatos felelősségével, hogy a tevékenységeik során és ellátási láncaikon belül csökkentsék a keresletet, valamint felderítsék az emberkereskedelem lehetséges eseteit. 2021 júliusában a Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat iránymutatást tett közzé, hogy segítse az uniós vállalkozásokat a kényszermunka kockázatának a tevékenységeikben és ellátási láncaikban történő kezelésére alkalmas intézkedések meghozatalában. A fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati átvilágításról szóló irányelvre irányuló bizottsági javaslat továbbá horizontális keretet határoz meg annak érdekében, hogy előmozdítsa az egységes piacon működő vállalkozásoknak az emberi jogok tiszteletben tartásához való hozzájárulását saját tevékenységeik során és értékláncaik mentén azáltal, hogy azonosítják, megelőzik és mérsékelik az emberi jogokra gyakorolt káros hatásaikat, valamint számot adnak azokról, ideértve az emberkereskedelmet is. A Bizottság 2022. szeptember 14-én benyújtotta a kényszermunkával előállított termékek uniós piacon belüli tilalmáról szóló rendeletre irányuló javaslatot. Ezek a javaslatok – elfogadásukat követően – megerősítik az Unió arra irányuló erőfeszítéseit, hogy a jogi személyeket szigorúbban felelősségre vonják az emberkereskedelemmel kapcsolatos bűncselekményekért. Nemzeti szinten a tagállamok olyan intézkedéseket hoztak vagy terveznek hozni, amelyek egy bizonyos méret felett arra kötelezik vállalatokat, hogy az ellátási láncuk mentén az esetleges munkaerő-kizsákmányolás felderítése és megelőzése érdekében átvilágítást végezzenek. Németországban 2023. január 1-jén fog hatályba lépni az ellátási láncokban alkalmazandó vállalati átvilágításról szóló törvény. Belgium, Finnország, Hollandia és Románia hasonló jogszabályok elfogadásán dolgozik. Belgium létrehozott egy eszköztárat, amely iránymutatással szolgál a vállalatok számára az emberi jogi jogsértések és a munkaerő-kizsákmányolás azonosításához. Emellett a Bizottság arra irányuló intézkedéseket javasolt, hogy fokozzák a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv eredményességét, amely tiltja az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok – köztük az emberkereskedelem áldozatainak – foglalkoztatását. A közlemény kimondta, hogy a Bizottság elő fogja mozdítani a kizsákmányolás és az emberkereskedelem áldozatainak azonosítása területén bevált gyakorlatok cseréjét, többek között a kifejezetten ezzel foglalkozó egységek közös ellenőrzéseivel kapcsolatban is. A Bizottság részt vesz az Európai Munkaügyi Hatóság égisze alatt a be nem jelentett munkavégzés kezelésével foglalkozó európai platform ülésein, amely mozgósítja a tagállami munkaügyi felügyelőségeket annak érdekében, hogy felhívja a figyelmet a be nem jelentett munkavégzés és a munkaerő-kizsákmányolás problémájára, és megossza az emberkereskedelem lehetséges áldozatainak felderítésével kapcsolatos gyakorlatokat. Emellett az Európai Munkaügyi Hatóság részt vesz az Európai Multidiszciplináris Platform a Bűnügyi Fenyegetettség Ellen (EMPACT) azon fellépéséiben, amelyek célja a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem kezelése. Az uniós stratégia szerint az emberkereskedelem kockázataira vonatkozó figyelemfelhívó kampányok a bűncselekmény felderítésének és megelőzésének fontos eszközei. A tagállamok emberkereskedelemmel kapcsolatos figyelemfelhívó kampányokat hajtottak végre többek között a közösségi médiában, videókon, szórólapokon és plakátokon keresztül, a médiában és az iskolákban. Egyes tagállamok kampányokat indítottak a közösségi médiában, a társkereső weboldalakon és a szexuális szolgáltatásokat hirdető platformokon jelen lévő ügyfeleket megcélozva, hogy felhívják a figyelmüket az emberkereskedelem kockázataira, és felelősségteljesebb magatartásra ösztönözzék őket. Más tagállamok a munkavállalói jogokról és a biztonságos munkalehetőségekről, valamint a munkaerő-kizsákmányolás céljából történő emberkereskedelem veszélyeiről folytattak figyelemfelhívó kampányokat. A Covid19-világjárvány ellenére a tagállamok továbbra is nyújtottak képzéseket az érdekelt felek széles körének, többek között a bűnüldöző és igazságügyi hatóságoknak, az áldozatokkal közvetlenül érintkező szakembereknek, a határőröknek, a menekültügyi és bevándorlási tisztviselőknek, az egészségügyi szakembereknek, a szociális munkásoknak, a szociális és munkaügyi felügyelőknek, a konzulátusi személyzetnek, az önkormányzati személyzetnek, valamint a légi járatok személyzetének, hogy képesek legyenek felderíteni és azonosítani az emberkereskedelemmel kapcsolatos eseteket. 3.3. Az emberkereskedők üzletszerű tevékenységének ellehetetlenítése A bűnüldözési együttműködés uniós és nemzetközi szinten egyaránt jelentősen fokozódott a 2019–2022-es időszakban . Ez abban is megmutatkozik, hogy az emberkereskedelemmel gyanúsított személyek teljes száma 29 %-kal nőtt az előző jelentéstételi időszakhoz képest . A 2019–2020-as időszakban az Unióban regisztrált összes gyanúsított 62 %-a uniós polgár volt. Számos tagállam számolt be arról, hogy részt vesz az EMPACT emberkereskedelem elleni küzdelmet célzó operatív intézkedéseiben, többek között a nem uniós országokkal együttműködésben . Az Europol Unió-szerte számos nagyszabású, szexuális kizsákmányolás, gyermekkereskedelem, munkaerő-kizsákmányolás (ideértve a mezőgazdasági ágazatban végrehajtott célzott intézkedéseket is), valamint koldulásra kényszerítés és bűnözésre kényszerítés elleni intézkedést támogatott. Az Europol tovább működtette a migránscsempészés és az emberkereskedelem elleni küzdelemmel foglalkozó, 2019-ben létrehozott közös összekötői munkacsoportot, amely a migránscsempészéssel és emberkereskedelemmel foglalkozó bűnszervezetekkel szembeni, hírszerzési információkon alapuló koordinált intézkedések kidolgozására összpontosít. Ezenkívül a tagállamok kétoldalú együttműködést folytattak más uniós tagállamokkal, nem uniós országokkal , valamint az uniós ügynökségekkel és az Interpollal, többek között nyomozások, az összekötő tisztviselők kiküldetése, képzés és kapacitásépítés, valamint a bevált gyakorlatok cseréje terén. A 2019–2020-as időszakban 6 539 büntetőeljárást és 3 019 bűnösséget megállapító ítéletet regisztráltak az Unióban. Ez enyhe növekedést jelent az előző jelentéstételi időszakhoz képest . Mindazonáltal a büntetőeljárások számának gyanúsítottak számához viszonyított aránya a 2017–2018-as 52 %-ról a 2019–2020-as időszakban 43 %-ra csökkent. Az elítéltek számának büntetőeljárások számához viszonyított aránya 39 %-ról 46 %-ra nőtt a 2019–2020-as időszak során. 2021-ben a büntetőeljárások becsült száma 4 452, a bűnösséget megállapító ítélet becsült száma pedig 2 507 volt. Mindazonáltal az általános növekedés ellenére a büntetőeljárások és a bűnösséget megállapító ítéletek abszolút száma továbbra is alacsony, különösen a regisztrált áldozatok és a gyanúsítottak számához képest. 2019 és 2021 között 486 nyomozást és büntetőeljárást utaltak az Eurojusthoz segítségnyújtás céljából . Az Eurojust ugyanebben az időszakban 156 közös nyomozást támogatott . Az Eurojust által koordinált nyomozások és büntetőeljárások száma a 2019-es 183-ról 2020-ban 163-ra, 2021-ben pedig 140-re csökkent, ami arra világíthat rá, hogy a tagállamok nehézségekbe ütköznek az ügyek uniós ügynökséghez történő továbbításával kapcsolatban vagy nem rendelkeznek ezzel kapcsolatos ismeretekkel. Több tagállam számolt be arról, hogy részt vett az Eurojust által koordinált közös nyomozócsoportokban – uniós tagállamokkal és nem uniós országokkal együtt egyaránt. 2022. június 14-én az emberkereskedelem elleni küzdelem európai uniós koordinátora az Eurojusttal közösen megszervezte az emberkereskedelem elleni küzdelemre szakosodott ügyészekből álló fókuszcsoport első ülését, amely az uniós stratégia kulcsfontosságú intézkedései közé tartozik . Az ülésen az uniós tagállamok ügyészei és bírái vettek részt a szakértelem megteremtése és az emberkereskedelem elleni igazságügyi együttműködés fokozása érdekében, többek között az ukrajnai háborúval összefüggésben is. Ahogy azt az uniós stratégia is hangsúlyozza, a bűnüldöző és igazságügyi szakemberek szisztematikus képzése fontos az emberkereskedelem elleni hatékony küzdelemhez. A CEPOL további képzéseket nyújtott az emberkereskedelem elleni küzdelem fő szempontjaival, többek között a megelőzéssel, a nemek közötti egyenlőség szempontját érvényesítő és a gyermekek szempontját figyelembe vevő megközelítéssel, a pénzügyi és online nyomozásokkal, a határokon átnyúló bűnüldözési és igazságügyi együttműködéssel, valamint az áldozatok korai azonosításával, segítésével, támogatásával és védelmével kapcsolatban. A korábbiakban már említettek szerint az emberkereskedők az emberkereskedelem minden szakaszát egyre inkább áthelyezték az online felületekre. Az emberkereskedelem elleni küzdelemre irányuló uniós stratégia egyik kulcsfontosságú intézkedéseként a Bizottság az uniós internetfórum tevékenységét az internetes és technológiai vállalatokkal folytatott egyeztetésekre, valamint az emberkereskedelemmel kapcsolatos tartalmak megelőzésére, felderítésére és eltávolítására irányuló intézkedésekre is kiterjesztette. A Bizottság javasolja továbbá, hogy az emberkereskedelem fogalommeghatározása terjedjen ki az információs vagy kommunikációs technológiák segítségével elkövetett vagy elősegített bűncselekményekre is. Ezen túlmenően a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály fontos eszközként fog szolgálni az emberkereskedelemmel kapcsolatos online tartalmak felderítésében, nyomon követésében és eltávolításában, mivel a közvetítő szolgáltatók – például az online platformok – számára átvilágítási kötelezettséget vezet be a jogellenes és káros online tartalmak csökkentése érdekében, ideértve az emberkereskedelmet is. Az emberkereskedők üzletszerű tevékenységének digitalizálása lehetőséget teremtett a bűnüldöző hatóságok számára az áldozatok felderítésére és az emberkereskedők letartóztatására, különösen a digitális bizonyítékok felkutatása és összegyűjtése révén, amelyek hozzájárulhatnak az ügy felépítéséhez és kiegészíthetik az áldozat tanúvallomását . Az EMPACT több, az uniós ügynökségek – köztük az Europol – által támogatott összehangolt online együttes fellépése olyan bűnszervezetek ellen irányult, amelyek weboldalakat és közösségimédia-platformokat, köztük a kiszolgáltatott ukrán menekültekkel kapcsolatos online platformokat használnak az áldozatok szexuális kizsákmányolás céljából történő toborzásához. A tagállamok különböző stratégiákat fogadtak el a technológia használatával elősegített emberkereskedelem eseteinek felderítésére. Ide tartozik az internet (mind a látható web, mind a dark web) nyílt forrásból származó, valós idejű értékelt felderítési információk elemzésével összekapcsolt megfigyelése, az emberkereskedelem elleni küzdelemre szakosodott kiberbiztonsági egységek létrehozása, valamint „kiberjárőrök” olyan szakosodott tisztviselőkkel együtt történő bevetése, akiknek feladata az internetes nyomozások lefolytatása a vonatkozó jogi követelményekre is figyelemmel. Egyes bűnüldöző hatóságok kifejezetten a weboldalakra vonatkozó információk megszerzésre kifejlesztett webes szüretelő eszközöket használnak, különösen a felnőtteknek szóló szolgáltatások weboldalain jelentkező kockázatok és sebezhetőségek azonosítása céljából. Számos tagállam vezetett be olyan rendszereket, amelyek segítségével az internetfelhasználók jelenthetik azokat a tartalmakat és weboldalakat, amelyekről feltételezik, hogy illegális tevékenységekhez – többek között szexuális és munkaerő-kizsákmányoláshoz – kapcsolódnak. Ausztria megemlítette, hogy a bűnüldöző hatóságok digitális bizonyítékok felhasználásával nyomozzák ki az emberkereskedelem áldozatává vált nők munkaidejét és munkakörülményeit, szállítási logisztikáját, napi jövedelmét, fenyegetését, valamint folyamatos ellenőrzését és bántalmazását. A tagállamok munkaügyi ellenőrzéseket végeztek a munkaerő-kizsákmányolás céljából folytatott emberkereskedelem lehetséges eseteinek felderítése érdekében, többek között az EMPACT emberkereskedelemmel kapcsolatos prioritása keretében. Néhány tagállam az emberkereskedelem terén a munkaügyi ellenőrzések javítását célzó egyedi intézkedéseket is elfogadott, ideértve a pénzügyi hatóságok ellenőrzési és vizsgálati hatáskörét kiterjesztő jogalkotási aktusokat, a bűnüldöző és munkaügyi hatóságok közötti együttműködési megállapodások megkötését, valamint az emberkereskedelemmel kapcsolatos ügyekben illetékes munkaügyi felügyelők külön egységének létrehozását Ezen túlmenően a tagállamok intézkedéseket hoztak a pénzügyi nyomozások emberkereskedelmi ügyekben való alkalmazásának fokozása és javítása céljából, beleértve a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok képzését, a pénzügyi információs egységek, a nemzeti munkaügyi hatóságok és a bankok közötti köz-magán társulások létrehozását, a bűnüldöző hatóságok azzal kapcsolatos kapacitásának megerősítését, hogy emberkereskedelmi ügyekben pénzmosással kapcsolatos nyomozásokat folytassanak; valamint a pénzügyi nyomozásokra és vagyonvisszaszerzésre vonatkozó kézikönyvek kidolgozását is. A tagállamok továbbá arról számoltak be, hogy az emberkereskedelemmel kapcsolatos büntetőeljárások keretében vagyontárgyak és jövedelmek lefoglalására és elkobzására is sor került. A vagyonvisszaszerzésről és elkobzásról szóló új irányelvre irányuló bizottsági javaslat azzal járul hozzá az emberkereskedelem elleni küzdelemhez, hogy olyan új szabályokat vezet be, amely megerősíti a vagyonvisszaszerzést a felkutatástól és azonosítástól kezdve a befagyasztáson és kezelésen át a bűncselekményekből – többek között az emberkereskedelemből – származó jövedelmek és eszközök elkobzásáig és végleges elidegenítéséig. A Bizottság az uniós jogi keret további harmonizálása érdekében a 2011/36/EU irányelv módosítását javasolja azzal a céllal, hogy az emberkereskedelmi ügyekben megkönnyítse a határokon átnyúló együttműködést és kezelje a felmerülő veszélyeket. A fent említetteken felül e módosítások magukban foglalják a kényszerházasság és a jogellenes örökbefogadás tagállamok által bűncselekménnyé nyilvánítandó kizsákmányolási formák közé való felvételét, valamint a jogi személyekkel szembeni, a javukra elkövetett emberkereskedelemmel kapcsolatos bűncselekményekhez kapcsolódó szankciórendszer megerősítését. 2022-ben a Bizottság a Belső Biztonsági Alap keretében, összesen 3 millió EUR költségvetéssel pályázati felhívást tett közzé az emberkereskedelem elleni fellépésekkel kapcsolatban azzal a céllal, hogy lehetetlenné tegye az emberkereskedők üzletszerű bűnözői tevékenységének folytatását. Az emberkereskedelem elleni küzdelem teljes mértékben beépül az EMPACT által nyújtott támogatásokba, amelyek a Tanács által az EMPACT-ciklus keretében meghatározott tíz bűnüldözési prioritással kapcsolatos multidiszciplináris fellépéseket támogatják . 3.4. Az áldozatok korai azonosítása, segítése és védelme