A kezdeményezésnek ezenkívül összhangban kell állnia minden olyan egyéb kezdeményezéssel, amelyet a Bizottság különböző szakpolitikai területeken szándékozik kidolgozni a Covid19-világjárvány tőkepiaci hatásának mérséklése céljából, így azokkal a helyreállítást támogató alapvető eszközökkel is, amelyeket a Bizottság „Európa nagy pillanata: Helyreállítás és felkészülés – a jövő generációért” című, 2020. május 27-i közleményében mutatott be.

Ezzel összefüggésben a pénzügyi eszközökbe történő befektetésekre vonatkozóan a MiFID II e módosításának célja, hogy megszüntesse az olyan dokumentációs és közzétételi szabályokból eredő adminisztratív terheket, amelyeket nem ellensúlyoz a befektetővédelem arányos növekedése. A módosítás újraszabályozza a pozíciólimitek és az ezekhez kapcsolódó fedezeti mentesség rendszerét is, amellyel támogatni kívánja az euróban denominált eszközök kialakulóban lévő piacait.

Annak érdekében, hogy a pénzügyi intézmények és közvetítők elláthassák alapvető feladatukat a reálgazdaság finanszírozásában, indokolt a 2014/65/EU irányelv (a továbbiakban: MiFID II) egyes előírásainak célzott kiigazítása. Az érdekeltek már 2019-ben is felhívták a Bizottság figyelmét arra, hogy a MiFID II forgalmazási szabályainak több eleme felesleges, vagy túlzott megterheléssel jár. A jelenlegi Covid19-világjárvány miatt még fontosabb, hogy az elengedhetetlenül nem szükséges formaságok okozta terhek megszűnjenek. A befektetői előírások finomabb szabályozása emellett több erőforrást hagyna a Covid19-világjárvány következményeinek kezelésére is. A Bizottság ezért az érintett területek újraszabályozásával törekszik egyensúlyba hozni az ügyfél számára biztosított megfelelő átláthatóságot, a legszigorúbb védelmi előírásokat, valamint a vállalkozások számára elfogadható megfelelési költségeket.

Ezzel párhuzamosan az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (ESMA) folytatja az annak nyomon követéséhez szükséges adatok gyűjtését, hogy a Covid19-világjárvány milyen hatással jár az európai befektetési vállalkozásokra és befektetési tevékenységekre, a piacokra, valamint a felügyeleti módszerekre. Ez lehetővé teszi az új szakpolitikai eszközök jövőbeli értékelését. Emellett a Bizottság szervezeti egységei továbbra is szoros figyelemmel kísérik a legújabb fejleményeket, és együttműködnek a releváns fórumokkal, köztük az Európai Értékpapír-bizottsággal.

Az intézkedések végrehajtásának tervezett módja a MiFID II irányelv útján történő módosítása. A javasolt intézkedések az említett jogi aktus jelenleg is meglévő rendelkezéseire hivatkoznak, illetve azokat fejlesztik tovább. Az EUMSZ 53. cikkének (1) bekezdése irányelvek formájában teszi lehetővé jogi aktusok elfogadását. A 2014/65/EU irányelv módosítása ezért kizárólag a 2014/65/EU irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv útján lehetséges.

A javaslat maradéktalanul figyelembe veszi az arányosság elvét, nevezetesen azt, hogy az uniós intézkedéseknek a célkitűzések eléréséhez megfelelőeknek kell lenniük, és nem léphetik túl az ehhez szükséges mértéket. A befektetési vállalkozások terheinek csökkentésére irányuló javasolt intézkedések tiszteletben tartják az arányosság elvét. Ennek megfelelően az előírások kialakításakor kiemelt szempont volt a befektetővédelem, a piacok hatékonysága és az ágazat költségei közötti egyensúly. A javasolt alternatívák arányossági célkitűzés alapján elvégzett egyedi értékelése mellett külön problémaként jelent meg a meglévő szabályok aránytalansága is. A módosítások ezért összeegyeztethetők az arányosság elvével, figyelembe veszik a kockán forgó közérdek és az intézkedés költséghatékonysága közötti helyes egyensúlyt.

Az EUMSZ 4. cikke értelmében a belső piac megvalósítására irányuló uniós fellépést az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikkének (3) bekezdésében foglalt szubszidiaritási elv fényében kell értékelni. A javasolt intézkedésekkel elérni kívánt célkitűzések célja a már meglévő uniós jogszabályok kiegészítése, ezért ezek jobban megvalósíthatók uniós szinten, mint különböző nemzeti kezdeményezések révén. A pénzügyi piacok eredendően és egyre inkább határokon átnyúló jellegűek. Az e környezetben a vállalkozások és piacműködtetők versenyét meghatározó feltételeknek, a befektetővédelmet is beleértve, valamennyi tagállamban azonosaknak kell lenniük – jelenleg épp ennek szabályozása adja a MiFID II lényegét. Az integrációból adódóan az elszigetelt tagállami beavatkozások sokkal kevésbé lennének hatékonyak és a piacok széttagoltságához vezetnének, ami szabályozási arbitrázst és versenytorzulást eredményezne. A tagállamonként eltérő mértékű befektetővédelem széttagolná a piacokat, rontaná a hatékonyságot, emellett káros szabályozási arbitrázshoz vezetne.

A MiFID II 25. cikkének (2) bekezdése alkalmassági értékelés elvégzését írja elő a befektetési tanácsadást vagy portfóliókezelést végző vállalkozások számára. Ez a rendelkezés a lakossági és a szakmai ügyfelekre egyaránt vonatkozik. Az alkalmazást a jogosult szerződő felek esetében a 30. cikk (1) bekezdése zárja ki. A saját kérésükre szakmainak tekintett ügyfelekre vonatkozóan a vállalkozásoknak be kell szerezniük ezeket az információkat annak megalapozott megállapításához, hogy az ajánlani vagy megkötni tervezett ügylet megfelel-e az ügyfél befektetési céljainak, ezen belül kockázati toleranciájának, és az ügyfél képes-e pénzügyileg elviselni a befektetési céljaihoz kapcsolódó és azokkal összhangban álló befektetési kockázatokat. A MiFID II irányelv II. mellékletének I. szakaszában felsorolt szakmai ügyfelek esetében a vállalkozások feltételezhetik, hogy az ügyfél képes pénzügyileg elviselni a befektetési kockázatokat.

A MiFID II 25. cikkének (6) bekezdése például arra kötelezi a vállalkozásokat, hogy az ügyleteket követően nyújtanak szolgáltatási beszámolót az ügyfelek részére. A beszámolókban a 10 %-os portfólióveszteségekről szóló jelentések szerepelnek. A jelentések bizonyos felhasználók számára nem hasznosíthatók, sőt, zavarók, különösen rendkívüli piaci volatilitás esetén, ahogy a Covid19-világjárvány alatt is. A Covid19-világjárvány megmutatta, hogy a volatilitás vagy igazgatási határidő miatt készített beszámolók továbbítása helyett az egyedi és időszerű tájékoztatás sokkal relevánsabb a nagybani ügyfelek számára. Annak érdekében, hogy a vállalkozások és az ügyfelek is a számukra releváns tájékoztatás nyújtására, illetve átvételére (tényleges feldolgozására) összpontosíthassanak, különösen kihívással teli piaci viszonyok között, az ilyen beszámolók készítése a jogosult szerződő felek esetében nem lesz kötelező, míg a szakmai ügyfelek választhatnak, hogy igénylik-e azok átvételét.

A MiFID II előírja a befektetési vállalkozások számára, hogy utólagos kimutatást küldjenek az ügyfeleknek a részükre teljesített szolgáltatásokról. A jogosult szerződő feleket és a szakmai ügyfeleket teljes mértékben mentesíteni kell az utólagos kimutatások átvétele alól. A szakmai ügyfelek számára azonban lehetővé kell tenni, hogy választhassák a kivonatok átvételét. Ha ezek az ügyfelek választási lehetőséget kapnak, akkor a kivonatokat továbbra is átvehetik azok, akik igényt tartanak erre, ugyanakkor nem kapnak szabványos tájékoztatást azok, akik ezt nem tartják hasznosnak.

A Covid19-világjárvány következtében erősödött az elektronikus befektetési szolgáltatások használata, ennélfogva pedig az online és telefonos megbízások gyors és hatékony végrehajtása iránti igény is. Mivel a költségekre vonatkozó előzetes tájékoztatási kötelezettség jelenlegi alkalmazása az ügyletek késedelmes végrehajtását eredményezi olyan piaci szereplőknél, akik számára az idő döntő jelentőségű, és ezek a hatások negatívan befolyásolhatják a legjobb végrehajtást, lehetővé kell tenni az ügyfelek számára, hogy hozzájáruljanak a költségekre vonatkozó tájékoztató dokumentumok késleltetett átadásához.

A MiFID II 24. cikke részletesen rendelkezik a tájékoztatási követelményekről. Minden ügyfél-kategóriában számos ügylet megkötésére telefonon vagy online kerül sor. A befektetési szolgáltatásoknál ma már minden ügyfél-kategóriában alapvető elvárás a távoli megbízások azonnali végrehajtása. A költségekre vonatkozó előzetes tájékoztatásból adódó időeltolódás miatt fennáll a megbízás beérkezése és végrehajtása közötti kedvezőtlen árváltozás kockázata. A költségekre vonatkozó módszeres, előzetes tájékoztatás kötelezettsége sok esetben hátrányt okozna az ügyfeleknek. A költségekre vonatkozó előzetes tájékoztatás ilyen körülmények között nem megengedhető és nem is indokolt, különösen arra tekintettel, hogy a költségekre vonatkozó előzetes tájékoztatás elkészítése és átadása közötti időszakban a kedvezőtlen árváltozás piaci kockázatát az ügyfél viselné.

A költségekre és díjakra vonatkozó tájékoztatás rendeltetése, hogy az árak tekintetében az alapvető átláthatóság biztosításával lehetővé tegye a befektetők számára a különböző ajánlatok összehasonlítását. Jelenleg a költségekkel és díjakkal kapcsolatos tájékoztatási követelmények valamennyi ügyfél-kategóriára egységesen vonatkoznak. A szakmai ügyfelek, a jogosult szerződő felek és az ESMA azonban egybehangzóan, több ízben jelezték a Bizottságnak, hogy ezeknek a követelményeknek a portfóliókezeléstől és befektetési tanácsadástól eltérő szolgáltatások esetében nincs hasznuk. Az ilyen ügyfelek kapcsolata a befektetési vállalkozásokkal más, mint a lakossági ügyfeleké: sokszor e piaci szereplők nemcsak hogy tisztában vannak a piaci viszonyokkal és a különböző szolgáltatók áraival, hanem a szóban forgó ügylet feltételeit is maguk szabják meg. A szakmai ügyfelek és a jogosult szerződő felek emellett általában nagy számban adnak a lakossági befektetőkéhez képest nagy értékű megbízást, és kiemelten fontos számukra a megbízások gyors teljesítése. A nagybani ügyfelek így önszántukból versenyeztetik a befektetési tanácsadókat és a brókercégeket az ügyleteik árazására vonatkozó ajánlatkéréskor. Ennélfogva e befektetői csoportok az átlagos lakossági ügyfélhez képest nagyobb befolyást és erősebb kontrollt gyakorolnak az árakra. A sem a jogosult szerződő felek, sem a szakmai ügyfelek által állítólagosan nem hasznosított információkra vonatkozó könnyítés révén a tájékoztatás egyedivé válik, és a nagybani ügyfelek hozzájutnak az általuk igényelt adatokhoz.

Amellett, hogy egyes vállalkozások a Covid19-világjárvány idején nehézségekbe ütköztek az ügyfelek papíralapú tájékoztatása kapcsán, az alapértelmezetten papíralapú kommunikáció a Bizottság zöld megállapodásában és digitális pénzügyi szolgáltatási menetrendjében foglalt célkitűzésekhez sem illeszkedik. A Covid19-világjárvány okozta gazdasági visszaesés nyomán még sürgetőbbé vált a befektetési folyamat megkönnyítése, ezért az európai vállalkozások finanszírozási lehetőségeinek bővítéséhez, valamint ahhoz, hogy a befektetési vállalkozások hatékonyabban használhassák fel az erőforrásokat, a teljes ügyfél-kommunikációra vonatkozóan elektronikus formátum (e-mail, külön weboldal, elektronikus postafiók) használatát kell biztosítani alapértelmezett lehetőségként. Annak érdekében, hogy az ügyfél a szükséges információkhoz könnyen, egy helyen hozzáférhessen, valamennyi tájékoztató dokumentumot a választott alapértelmezett lehetőség szerinti formában kell a rendelkezésére bocsátani. Ezért a papíralapú kommunikációt ki kell vezetni, amint az lehetséges. A lakossági befektetők továbbra is választhatják a papíralapú tájékoztatást, ha azt igénylik.

A MiFID II jelenleg előírja, hogy valamennyi befektetőknek szóló adatszolgáltatást és tájékoztatást „tartós adathordozón” kell teljesíteni, amely magában foglalja az elektronikus formátumokat is (például az e-mailt), azonban a tartós adathordozót igénylő esetekben az alapértelmezett kommunikációs forma továbbra is papíralapú. Mivel az ügyfelek széles körének van lehetősége a befektetési portfólióját online megtekinteni (vagy szükség esetén felvenni a kapcsolatot az azt kezelő befektetési vállalkozással), ma már felesleges az ügyfelek részére tömeges papíralapú kimutatásokat készíteni. A MiFID II keretében bevezetett követelmény teljesítése számottevő terhet ró a bankokra, emellett lassítja a befektetési folyamatot.

A 24. cikk új bekezdései biztosítják a dokumentumok elektronikus átadását. A lakossági ügyfelek ugyanakkor választhatják a papíralapú tájékoztatást is.

A Covid19-világjárvány megmutatta, hogy a likviditásnyújtás a leglikvidebb származtatott termékek esetében is kihívást jelent. Ezért a Bizottság a likviditásnyújtásra kötelezett pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felek esetében bevezeti a pozíciólimit alóli mentességet is. Ez a mentesség azt tükrözi, hogy a tevékenység kiegészítő jellegének vizsgálata nem vonatkozik azokra az ügyletekre, amelyek egy kereskedési helyszínre vonatkozó likviditásnyújtási kötelezettség teljesítését szolgálják.

A pozíciólimitekre vonatkozó rendelkezések és a származtatott energiaügyletekre vonatkozó fedezeti mentesség összekapcsolódik. Amennyiben a pozíciólimitek hasznos szerepet töltenek be, nem szabad, hogy akadályozzák a kereskedelmi vállalkozásokat a kockázatcsökkentő ügyletek megkötésében. Ezért a pozíciólimitek rendszerének kizárólag a legfejlettebb árualapú származtatott termékekre való leszűkítésével fedezeti mentességekre is kevésbé lesz szükség. A Bizottság éppen ezért mérlegeli a fedezeti mentességekre vonatkozó célzott intézkedéseket a kritikus referenciamutatókra vonatkozó pozíciólimitekkel együtt.

Az 57. cikk (1) bekezdése bevezeti azoknak a 4. cikk (1) bekezdése 44. pont c) alpontjában meghatározott pénzügyi eszközöknek a mentességét, amelyek az I. melléklet C. szakaszának 10. pontjában említett alaptermékhez kapcsolódnak.

- azok a pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felek, amelyek olyan pozícióban részesek, amely objektíven mérhető módon olyan ügyletből ered, amely a 2. cikk (4) bekezdése negyedik albekezdésének c) pontjával összhangban egy kereskedési helyszínre vonatkozó likviditásnyújtási kötelezettség teljesítésére szolgál.

(5)Az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (ESMA) által a 2014/65/EU irányelv szerinti ösztönzők és a költségekre és díjakra vonatkozó tájékoztatási követelmények hatásával kapcsolatban közzétett véleményezési felhívás, valamint a Bizottság nyilvános konzultációja egyaránt megerősítette, hogy a szakmai ügyfelek és a jogosult szerződő felek nem igénylik a költségekre vonatkozó szabványos és kötelező tájékoztatást, mivel a szükséges információkhoz már a szolgáltatójukkal folytatott tárgyalások során is hozzájutnak. Ezek az információk az igényeikre szabottak, és gyakran részletesebbek is. Ezért a jogosult szerződő feleket és a szakmai ügyfeleket mentesíteni kell a költségekre és díjakra vonatkozó tájékoztatási követelmények alól, kivéve a befektetési tanácsadási és portfóliókezelési szolgáltatások tekintetében, ugyanis a befektetési tanácsadási és portfóliókezelési jogviszonyt létesítő szakmai ügyfelek e téren nem feltétlenül rendelkeznek elégséges szaktudással és ismeretekkel ahhoz, hogy mentesülhessenek a költségekre és díjakra vonatkozó tájékoztatási követelmények alól.

(4)A termékirányítási követelmények korlátozhatják a vállalati kötvények értékesítését. A kiegészítési záradékot tartalmazó vállalati kötvények általában biztonságos és egyszerű terméknek tekinthetők, amelyek a lakossági ügyfelek számára is alkalmasak. Olyan esetekben, amikor a kibocsátó a lejárat előtti visszafizetés mellett dönt, a kiegészítési záradék védelmet nyújt a befektetőknek a veszteségekkel szemben azáltal, hogy garantálja a befektetők részére azon kamatszelvények nettó jelenértékének a kifizetését, amelyekre akkor lettek volna jogosultak, ha a kötvény lejárat előtti beváltására nem kerül sor. Ezért a kiegészítési záradékot tartalmazó vállalati kötvényeket ki kell vonni a termékirányítási követelmények hatálya alól.

Azok a piaci szereplők, amelyek szakmai befektetőként kötnek árualapú származtatott ügyleteket, mentesülhetnek a befektetési vállalkozásként való engedélyezés alól, ha kereskedési tevékenységüket a főtevékenységük kiegészítéseként folytatják. A piaci szereplőknek évente be kell jelenteniük az illetékes hatóságnál a mentesség igénybevételét, és be kell nyújtaniuk a mennyiségi vizsgálathoz szükséges elemeket. A különösen összetett mennyiségi vizsgálatok a válság során jelentős terhet rónak az üzletmenet-folytonossági üzemmódban működő piaci résztvevőkre. A tevékenység kiegészítő jellegének vizsgálata jelentősen egyszerűsödik. A javasolt egyszerűsítés szerint a kiegészítő jelleg jelenlegi fokozottan technikai, mennyiségi vizsgálatát ismét kizárólag minőségi vizsgálat váltaná fel. Emellett a kibocsátási egységek uniós és harmadik országbeli kereskedési helyszíneken történő forgalmazása kapcsán sor kerül a kiegészítő tevékenységre vonatkozó mentesség felülvizsgálatára is annak érdekében, hogy az elősegítse az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer megfelelő működését és célkitűzéseinek teljesítését.

(7)A valamely befektetési vállalkozással kapcsolatban álló ügyfelek időszakos vagy eseményhez kötött szolgáltatási beszámolót kapnak. Ezeket a beszámolókat sem a befektetési vállalkozások, sem a szakmai ügyfelek nem tartják hasznosnak. A beszámolók kifejezetten haszontalannak bizonyultak a rendkívül volatilis piacokon kereskedő szakmai ügyfelek számára, akik nagy gyakorisággal és nagy számban kapták azokat. A szakmai ügyfelek reakciója a szolgáltatási beszámolókra sok esetben az, hogy a jelentéseket nem olvassák el, vagy gyors befektetési döntéseket hoznak ahelyett, hogy továbbra is a hosszú távú befektetési stratégiájukat követnék. A jogosult szerződő felek esetében ezért be kell szüntetni a szolgáltatási beszámolók átadását, ugyanakkor a szakmai ügyfelek számára választhatóvá kell tenni azok átvételét.

(8)A 2014/65/EU irányelv beszámolási követelményeket vezetett be arra vonatkozóan, hogy a megbízásokat milyen módon hajtják végre az ügyfél számára legkedvezőbb feltételek mellett. A technikai jelentések nagy mennyiségű részletes mennyiségi adatot tartalmaznak a végrehajtási helyszínre, a pénzügyi eszközre, az árra, a költségekre és a végrehajtás valószínűségére vonatkozóan. A befektetők ritkán olvassák a jelentéseket, amit a befektetési vállalkozások honlapján mért igen alacsony letöltésszámok igazolnak. Mivel a jelentések nem teszik lehetővé a befektetők számára, hogy a közölt adatok alapján érdemi összehasonlítást végezzenek, a jelentések közzétételét átmenetileg fel kell függeszteni.

(9)A befektetési vállalkozások és ügyfeleik közötti kommunikáció, ezáltal pedig a befektetési folyamat megkönnyítése érdekében a befektetéssel kapcsolatos tájékoztatást a továbbiakban nem papíron, hanem alapértelmezett lehetőségként elektronikus formában kell nyújtani. A lakossági ügyfelek számára ugyanakkor lehetővé kell tenni, hogy a tájékoztatást továbbra is papíron kérjék.

(10)A 2014/65/EU irányelv értelmében azok a személyek, akik szakmai befektetőként kereskednek árualapú származtatott termékekkel, kibocsátási egységekkel és kibocsátási egységek származtatott termékeivel, mentesülhetnek a befektetési vállalkozásként való engedélyezés alól, ha kereskedési tevékenységüket a főtevékenységük kiegészítéseként folytatják. A tevékenység kiegészítő jellegének vizsgálatát kérő személyeknek évente be kell jelenteniük az illetékes hatóságnál, hogy élnek a lehetőséggel, és be kell nyújtaniuk az azt megállapító két mennyiségi vizsgálathoz szükséges elemeket, hogy kereskedési tevékenységük a fő tevékenységüket kiegészítő tevékenységnek minősül-e. Az első vizsgálat eszközosztályonként összehasonlítja a szervezet feltételezett kereskedési tevékenységének volumenét az Unióban bonyolított teljes kereskedési tevékenységgel. A második vizsgálat a feltételezett kereskedési tevékenység volumenét valamennyi eszközosztály figyelembevételével a szervezet által csoportszinten, pénzügyi eszközökben bonyolított teljes kereskedési tevékenységgel hasonlítja össze. A második vizsgálat alternatív formája a feltételezett kereskedési tevékenység során felhasznált tőke becsült összegét hasonlítja a csoportszinten a főtevékenységre fordított tényleges tőkeösszeghez. E mennyiségi vizsgálatok különösen összetettek, de a mentességre jogosult személyeket illetően nem változtattak a fennálló állapoton. A mentességnek tehát kizárólag minőségi elemeken kell alapulnia. A mentességre az árjegyzőket is beleértve azon személyek jogosultak, akik saját számlára kereskednek, vagy a főtevékenységük szerinti ügyfeleik vagy partnereik számára a saját számlára történő kereskedéstől eltérő befektetési szolgáltatásokat nyújtanak. A mentesség mindkét esetben – egyéni és összesített alapon – akkor vehető igénybe, ha a tevékenység csoportszinten kiegészítő jellegű tevékenységnek minősül. A mentességet nem veheti igénybe olyan személy, aki nagy sebességű algoritmikus kereskedési technikát alkalmaz, főtevékenységként befektetési szolgáltatást vagy banki tevékenységet végző csoporthoz tartozik, vagy árualapú származtatott termékek kapcsán árjegyzőként jár el. A mennyiségi elemekre vonatkozó valamennyi rendelkezést törölni kell.

(11)Az illetékes hatóságoknak jelenleg pozíciólimiteket kell megállapítaniuk és alkalmazniuk a kereskedési helyszíneken forgalmazott árualapú származtatott termékekben és a Bizottság által kijelölt, gazdaságilag egyenértékű, tőzsdén kívüli ügyletekben egy adott személy által bármikor tartható nettó pozíció nagyságára vonatkozóan. Miután a pozíciólimitek rendszere kedvezőtlennek bizonyult az új árupiacok kialakulása szempontjából, a kialakulóban lévő árupiacokat ki kell vonni a pozíciólimit-rendszer alkalmazási köréből. Ehelyett a pozíciólimiteket kizárólag a jelentősnek vagy kritikusnak minősülő árualapú származtatott termékek, valamint az azokkal gazdaságilag egyenértékű, tőzsdén kívüli ügyletek esetében kell alkalmazni. Jelentős vagy kritikus származtatott termék az olyan származtatott energiaügylet, amelyben egy éves időszakra vetítve legalább 300 000 tételnek megfelelő nyitott pozíció áll fenn. Figyelemmel arra, hogy a polgárok számára kritikus fontosságúak, az emberi fogyasztásra szánt alaptermékhez kapcsolódó mezőgazdasági termékek, valamint az azokkal gazdaságilag egyenértékű, tőzsdén kívüli ügyletek továbbra is a jelenlegi pozíciólimit-rendszer hatálya alá tartoznak. Az ESMA-nak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgozzon ki, amelyek meghatározzák az emberi fogyasztásra szánt alaptermékhez kapcsolódó, pozíciólimittel érintett mezőgazdasági árukat, valamint a pozíciólimittel érintett kritikus, illetve jelentős származtatott termékeket. A jelentős vagy kritikus származtatott termékek esetében az ESMA-nak az évi 300 000 tételszámnak megfelelő bruttó nyitott pozíciót, a piaci szereplők számát, valamint az alapterméket kell figyelembe vennie.

(12)A 2014/65/EU irányelv a pénzügyi szervezetek számára nem biztosít fedezeti mentességet. Számos döntően kereskedelmi jellegű vállalkozáscsoport, amely kereskedési célra pénzügyi szervezetet hozott létre, olyan helyzetbe került, amelyben a fedezeti mentességre nem jogosult pénzügyi szervezet nem tudta teljeskörűen ellátni a kereskedési feladatokat a csoport nevében. Ezért szűken meghatározott fedezeti mentességet kell bevezetni. Biztosítani kell a fedezeti mentesség igénybevételét, ha egy döntően kereskedelmi jellegű vállalkozáscsoporton belül egy személyt befektetési vállalkozásként vesznek nyilvántartásba, amely a csoport nevében ügyleteket köt. Annak érdekében, hogy a fedezeti mentességet kizárólag olyan pénzügyi szervezet vehesse igénybe, amely a döntően kereskedelmi jellegű vállalkozáscsoport nem pénzügyi szervezetei nevében köt ügyletet, a mentesség csak az adott pénzügyi szervezet azon pozícióira vonatkozhat, amelyek objektíven mérhető módon csökkentik a vállalkozáscsoport nem pénzügyi szervezeteinek kereskedelmi tevékenységével közvetlenül összefüggő kockázatokat.

(13)Az árupiacokon még likvid ügyleteknél is jellemzően csak korlátozott számú piaci szereplő tölt be árjegyzői szerepet. Amikor e piaci szereplőknek pozíciólimitet kell alkalmazniuk, akkor ezt helyzetüknél fogva nem tudják az árjegyzőkével megegyező eredményességgel megtenni. Ezért be kell vezetni a pozíciólimit-rendszer alóli mentességet a kötelező likviditásnyújtásra vonatkozó rendelkezések teljesítése céljából végrehajtott ügyletből származó pozícióban részes pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felek esetében.

(14)A jelenlegi limitrendszer nem ismeri el az értékpapírosított származtatott termékek egyedi jellemzőit. Az értékpapírosított származtatott termékeket ezért ki kell vonni a pozíciólimit-rendszer hatálya alól.

(15)A 2014/65/EU irányelv hatálybalépése óta nem azonosítottak két teljesen megegyező árualapú származtatott ügyletet. Az irányelvben alkalmazott „ugyanazon szerződés” fogalma miatt az egyéb hónapokra vonatkozó limit megállapításakor használt módszertan hátrányos a kevésbé likvid piac szempontjából olyan egymással versengő helyszínek esetében, ahol azonos alaptermékre épülő és azonos jellemzőkkel rendelkező árualapú származtatott termékeket forgalmaznak. Ezért a 2014/65/EU irányelvben az „ugyanazon szerződésre” vonatkozó hivatkozást el kell hagyni. Az illetékes hatóságok számára lehetővé kell tenni annak kölcsönös megállapítását, hogy a kereskedési helyszíneiken forgalmazott árualapú származtatott termékek azonos alaptermékre épülnek és azonos jellemzőkkel rendelkeznek, amely esetben az adott árualapú származtatott termékre vonatkozóan az egyéb hónapok tekintetében a legnagyobb likviditású piacon meghatározott alapérték felhasználható a kevésbé likvid helyszíneken forgalmazott, konkurens ügyletek egyéb hónapokra vonatkozó alapértékeként.

(16)A pozíciók kezelésében jelentős eltérések vannak az Unióban működő kereskedési helyszínek között. Ezért ahol ez szükséges, meg kell szilárdítani a pozíciókezelési kontrollmechanizmust.

(17)Az euróban denominált uniós árupiacok továbbfejlesztése érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza a pozíciólimit hatálya alá tartozó, mezőgazdasági áru alapú származtatott termékeket, valamint kritikus vagy jelentős származtatott termékeket; rögzíti az annak megállapítására szolgáló eljárást, hogy mely személyek kérhetnek fedezeti mentességet a kötelező likviditásnyújtásra vonatkozó rendelkezések teljesítése céljából kötött ügyletből eredő pozíciók tekintetében; rögzíti az annak megállapítására szolgáló eljárást, hogy egy döntően kereskedelmi jellegű vállalkozáscsoport részeként mely pénzügyi szervezetek kérhetnek fedezeti mentességet a pénzügyi szervezet által tartott azon pozíciók tekintetében, amelyek objektíven mérhető módon csökkentik a csoport nem pénzügyi szervezeteinek kereskedelmi tevékenységéhez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat; továbbá tisztázza a pozíciókezelési kontrollmechanizmus tartalmát. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során, többek között szakértői szinten, megfelelő konzultációkat folytasson, és a konzultációkra a szabályozás javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban szereplő elvekkel összhangban kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein.

(18)Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer az Unió kiemelt szakpolitikai intézkedése, amely az európai zöld megállapodással összhangban a gazdaság dekarbonizációjára irányul. A kibocsátási egységek, valamint az azokhoz kapcsolódó származtatott termékek forgalmazása a 2014/65/EU irányelv és a 600/2014/EU rendelet hatálya alá tartozik, és az uniós szén-dioxid-piac fontos elemének számít. A kiegészítő tevékenység 2014/65/EU irányelv szerinti mentesítése meghatározott feltételek teljesítése esetén lehetővé teszi egyes piaci szereplők számára, hogy befektetési vállalkozásként történő engedélyezés nélkül tevékenységet folyassanak a kibocsátási egységek piacain. Szem előtt tartva a rendezett, jól szabályozott és felügyelt pénzügyi piacok fontosságát, a kibocsátáskereskedelmi rendszer jelentős szerepét az Unió fenntarthatósági célkitűzéseinek elérésében, valamint a kibocsátási egységek jól működő másodlagos piacának támogató szerepét a kibocsátáskereskedelmi rendszer működésében, elengedhetetlen, hogy a kiegészítő tevékenységekre vonatkozó mentesség megfelelő kialakítása úgyszintén hozzájáruljon e célkitűzések megvalósulásához. Ez különösen olyankor lényeges, amikor a kibocsátási egységek forgalmazása harmadik országbeli kereskedési helyszíneken zajlik. Az Unió pénzügyi stabilitásának védelme, piaci integritásának megőrzése, a befektetők védelme, az egyenlő versenyfeltételek biztosítása, valamint annak érdekében, hogy a kibocsátáskereskedelmi rendszer átláthatóan és megbízhatóan működve továbbra is garantálja a költséghatékony kibocsátáscsökkentést, a Bizottságnak figyelemmel kell kísérnie a kibocsátási egységek és a kapcsolódó származtatott termékek uniós és harmadik országbeli forgalmazásának továbbfejlesztését, értékelnie kell a kiegészítő tevékenység mentesítésének hatását a kibocsátáskereskedelmi rendszerre, továbbá szükség esetén javaslatot kell tennie a kiegészítő tevékenység mentesítése terjedelmének és alkalmazásának megfelelő módosítására.

(19)A 2014/65/EU irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

(20)A módosítással elérni kívánt célkitűzések célja a már meglévő uniós jogszabályok kiegészítése, ezért ezek jobban megvalósíthatók uniós szinten, mint különböző nemzeti kezdeményezések révén. A pénzügyi piacok eredendően és egyre inkább határokon átnyúló jellegűek. Az integrációból adódóan az elszigetelt tagállami beavatkozások sokkal kevésbé lennének hatékonyak és a piacok széttagoltságához vezetnének, ami szabályozási arbitrázst és versenytorzulást eredményezne. Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a befektetési vállalkozásokra Unió-szerte alkalmazandó egységes és megfelelő követelményeket biztosító meglévő uniós jogszabályok finomítását az egyes tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért e célok az intézkedés léptéke és hatása miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célkitűzés megvalósításához szükséges mértéket.

(21)A tagállamoknak és a Bizottságnak a magyarázó dokumentumokról szóló, 2011. szeptember 28-i együttes politikai nyilatkozatával összhangban a tagállamok vállalták, hogy az átültető intézkedéseikről szóló értesítéshez indokolt esetben egy vagy több olyan dokumentumot mellékelnek, amely megmagyarázza az irányelv elemei és az azt átültető nemzeti jogi eszközök megfelelő részei közötti kapcsolatot. Ezen irányelv tekintetében a jogalkotó úgy ítéli meg, hogy ilyen dokumentumok átadása indokolt.

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

A 2014/65/EU irányelv módosításai

A 2014/65/EU irányelv a következőképpen módosul:

1.A 2. cikk a következőképpen módosul:

a)az (1) bekezdésben a j) pont helyébe a következő szöveg lép: