[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 4.7.2006

COM(2006) 357 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A Bizottság észrevételei az „Intelligens energia – Európa” program (2003–2006) időközi értékelésének következtetéseivel és ajánlásaival kapcsolatban {SEC(2006) 858}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A Bizottság észrevételei az „Intelligens energia – Európa” program (2003–2006) időközi értékelésének következtetéseivel és ajánlásaival kapcsolatban (EGT vonatkozású szöveg)

1. BEVEZETÉS

Az „Intelligens energia – Európa” elnevezésű programot (a továbbiakban: program) az 1230/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hozta létre 2003 júniusában.[1] A program 2006. december 31-ig tart. A 250 millió euro indikatív költségvetésből gazdálkodó program célja, hogy kiegyensúlyozott módon hozzájáruljon az energiaellátás biztonságával kapcsolatos általános célkitűzések valóra váltásához, a Lisszabonban a gazdasági növekedéssel, a fenntartható foglalkoztatással és a versenyképességgel kapcsolatban kitűzött célok megvalósításához, valamint a környezetvédelemhez.

Ebben a dokumentumban a Bizottság a programot létrehozó határozat 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően beszámol az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a program időközi értékelése során levont következtetésekről, valamint a Bizottság ezekkel kapcsolatos észrevételeiről.

Az időközi értékelést független szakértői csoport (a továbbiakban: értékelők) végezte különféle adatok alapján. Az értékelők figyelembe vették a programról és az előzményprogramokról korábban elvégzett értékelések eredményeit, elemezték a programra vonatkozó adatokat, felmérést végeztek a pályázók és a kedvezményezettek körében, konzultáltak az érdekeltekkel, és tekintetbe vették a program stratégiai értelemben vett létjogosultságát elemző részpiaci jelentéseket.

A jelentés az időbeli és a pénzbeli korlátok figyelembevételével értékeli a program relevanciáját, hatékonyságát, eredményességét, hozzáadott értékét és fenntarthatóságát, az indokoltnak ítélt körben javaslatokat tesz a Bizottságnak a program igazgatásának javítására, és iránymutatással szolgál a tárgykörben végzett törekvések folytatásához és kiterjesztéséhez. A jelentés saját eredményeit összehasonlítja a korábbi programok során készült értékelések, például az energetikai keretprogram (1998–2002) időközi értékelésének eredményeivel. Az értékelők hivatalosan 2006. március 24-én nyújtották be végleges jelentésüket a Bizottságnak.

2. A BIZOTTSÁG ÁLLÁSPONTJA AZ ÉRTÉKELőK MUNKÁJÁVAL ÉS A JELENLEGI KORLÁTOKKAL KAPCSOLATBAN

A Bizottság úgy véli, hogy az értékelők kiegyensúlyozott és átfogó jelenést készítettek, amely egyszerre tartalmaz elismerést és kritikát. A Bizottság elégedett a jelentés általános minőségével.

A Bizottság hangsúlyozni kívánja, hogy az értékelők legtöbb következtetése nagy vonalakban megfelel saját benyomásainak, így a Bizottság máris több jobbító intézkedéseket tett, illetve készül tenni például a program hatékonyabbá és hozzáférhetőbbé tétele érdekében. Azokat az intézkedéseket ugyanakkor, amelyek a meglévő jogi keret módosítását igénylik, csak az utódprogram(ok) kidolgozása során lehet majd figyelembe venni.

Az értékelés a program 2003. augusztus és 2005. november közötti szakaszára vonatkozik. A dolog természeténél fogva az értékelőknek csak az első két pályázati felhívásra, valamint az első pályázati felhívás alapján kötött szerződések végrehajtásának kezdeti szakaszára vonatkozó értékelési eredmények álltak rendelkezésére. Megjegyzendő még, hogy több, a program hátralévő idejére ajánlott intézkedés csak az ezután közzéteendő utolsó pályázati felhívás szempontjából érdekes, mert a legtöbb cselekvéstípus vonatkozásában a harmadik pályázati felhívás közzétételére 2005. október 7-én, 2006. január 31-i határidővel már sor került.

Az értékelés nem foglalkozik a programbizottság szerepével és teljesítményével. Mivel programszintű értékelésről van szó, az értékelők nem fogalmaztak meg észrevételeket az egyes projektekkel kapcsolatban.

3. A BIZOTTSÁG ÁLLÁSPONTJA AZ ÉRTÉKELőK JELENTÉSÉNEK Fő KÖVETKEZTETÉSEIVEL ÉS JAVASLATAIVAL KAPCSOLATBAN

3.1. Általános következtetések és javaslatok

A teljes jelentés öt fő következtetést, illetve javaslatot tartalmaz:

– A program sok tekintetben jelentős előrelépést jelent a korábbi energetikai keretprogramhoz képest, és a Bizottság sikerrel építette be a programba a korábbi független értékelések számos releváns javaslatát és tanácsát.

– A program létjogosultsága már megkezdése óta is nőtt, amit mi sem bizonyít jobban, mint hogy céljai jó összhangot mutatnak mind a lisszaboni stratégia céljaival, mind az energiaellátás biztonságával és a globális felmelegedéssel kapcsolatos egyre erősödő aggályokkal. A program értékes, minőségi projekteket tudhat magáénak, és igazgatása általában véve jó. Az értékelők ezért a program továbbvitele mellett foglalnak állást.

– Fontos vonása a programnak, hogy a megújuló energiaforrások, az energiahatékonyság és a közlekedés erős szinergiájából jelentős új értéket hoz létre. Joggal lehet arra is számítani, hogy a finanszírozott projektek a tagállamokat szakpolitikáik megváltoztatására és beavatkozásra késztetik. Ezzel a kérdéssel a program utólagos értékelésében volna érdemes foglalkozni.

– A program nem ismétli a más finanszírozási források keretében egyszer már elvégzett munkát, hanem kiegészíti más közösségi programok, például a hatodik kutatási és technológiafejlesztési közösségi keretprogram keretében tett erőfeszítéseket, és sajátos transznacionális jellegének köszönhetően növeli a nemzeti, a regionális és a helyi programok és kezdeményezések értékét, segít eredményeik értékelésében, és hozzájárul a feleslegesen végzett munka elkerüléséhez.

– A program általános költségvetése kielégítő. Az értékelők ugyanakkor kevéssé bíznak abban, hogy a program képes jelentősen befolyásolni az energiaüggyel kapcsolatos általános célkitűzéseket és hozzájárulni megvalósításukhoz. Ennek megfelelően a tanácsadók általában egyetértenek abban, hogy indokolt lenne kibővíteni a program hatókörét, bevonni a kedvezményezett projektek körébe a technológiák és a bevált gyakorlati megoldások piaci elterjesztésével foglalkozó projekteket is, és ennek megfelelően növelni a program költségvetését.

A Bizottság válasza

A Bizottság üdvözli az értékelők által megfogalmazott első fő következtetést. A 2003 és 2006 közötti időszakra vonatkozó többéves energetikai program javaslatának[2] kidolgozása során a Bizottság kellően figyelembe vette a korábbi értékelésekben tett javaslatokat, és meggyőződése, hogy az energetikai keretprogrammal és annak hat egyedi programjával összehasonlítva az „Intelligens energia – Európa” program egységes szerkezete nagyobb általános koherenciát és hatást eredményezett a támogatott projektek körében, és könnyebbé tette koherensebb igazgatási eljárások bevezetését és a változó igényeknek és prioritásoknak megfelelően a program rugalmasságának növelését. A program által képviselt új érték szempontjából kulcsfontosságú a lefedett területek közötti nagyfokú szinergia.

A Bizottság teljes mértékben magáénak vallja az értékelők véleményét, hogy a program létjogosultsága erős és egyre növekszik, figyelembe véve – az éghajlatváltozás elleni küzdelemmel és az energiaellátás biztonságával összefüggésben – az energiahatékonyság javításának és a megújuló energiaforrások egyre nagyobb igénybevételének fontosságát. Az energiaellátás biztonságát egyébként a Bizottság által nemrégiben elfogadott, „Európai stratégia az energiaellátás fenntarthatóságáért, versenyképességéért és biztonságáért” című zöld könyv,[3] valamint az Európai Unió állam- és kormányfői[4] egyaránt kulcsfontosságú célkitűzésként jelölik meg. A Bizottság üdvözli továbbá, hogy az értékelők nagyra becsülik a program működésének módját és a támogatott projektek kiváló minőségét.

A társfinanszírozásban részesített projektek európai uniós szinten új értéket hoznak létre, mivel felhasználhatók akár prototípusként, akár viszonyítási alapként, a létrejövő eredményeket pedig később más közösségi programok nagyobb léptékben terjeszthetik; a projektek emellett azt is lehetővé teszik, hogy az „upstream” jellegű európai uniós kutatás jobban reagáljon a szakpolitikai szinten megfogalmazott igényekre. A Bizottság általában véve azt várja, hogy a más releváns közösségi programokkal folytatott koordináció szélesebb pénzalapot nyújt a fenntartható energetikával kapcsolatos tevékenységek számára, és maximalizálja a közösségi finanszírozás általános hatását.

A Bizottság kiemelkedő figyelmet fordított azokra a cselekvésekre, amelyek kiegészítik és össze vannak hangolva a tagállamok és az energetika területén működő érdekeltek erőfeszítéseivel. Ebben a tekintetben a legfontosabb hozzájárulást a programbizottság tagjai tették, akikkel a Bizottság megvitatja a program prioritásaival és végrehajtásával kapcsolatos kérdéseket. Európai dimenziója folytán a program valóban növeli a nemzeti, a regionális és a helyi erőfeszítések értékét. Ebben az összefüggésben a Bizottság megfontolja az értékelők arra vonatkozó javaslatát, hogy a program utólagos értékelésében érdemes volna megvizsgálni, hogy a finanszírozott projektek milyen mértékben késztetik a tagállamokat szakpolitikáik megváltoztatására és beavatkozásra.

Az energetikai keretprogram értékelésében megfogalmazott javaslatok alapján a Bizottság megvizsgálta a programirányítás kiszervezésének költséghatékonyságát, és ennek alapján 2003. december 23-án létrehozta az intelligens energiával foglalkozó végrehajtó hivatalt (a továbbiakban: végrehajtó hivatal). A végrehajtó hivatal 2004 végén kezdte meg tevékenységét, és 2006 januárja óta teljes autonómiával rendelkezik.

Végül a Bizottság tudomásul veszi, hogy az értékelők kevéssé bíznak abban, hogy a program képes jelentősen befolyásolni az energiaüggyel kapcsolatos általános célkitűzéseket és hozzájárulni megvalósításukhoz. A Bizottság teljes mértékben magáénak vallja az értékelők azon következtetését, hogy indokolt lenne kibővíteni a program hatókörét, új eszközöket létrehozni a bevált technológiák és gyakorlati megoldások piaci elterjesztésére, és ennek megfelelően növelni a program költségvetését. Ez a javaslat azonban csak az utódprogram előkészítése során vehető figyelembe.

3.2. Konkrét javaslatok a program igazgatására vonatkozóan

Az értékelők számos olyan területre rámutattak, ahol javítani lehetne a program végrehajtásán.

Elődjéhez képest a program kevesebb pályázattal büszkélkedhet, noha költségvetése nagyobb. Sikerült ugyanakkor új résztvevőket és új típusú piaci szereplőket is magához vonzania, és – Liechtenstein kivételével – az összes támogatható ország aktívan részt vesz benne. A pályázók köre azonban még mindig lehetne szélesebb; jó lenne, ha a program több pályázót vonzana az új tagállamokból. Az értékelők javasolják, hogy érdemes volna célzottabb tematikus tájékoztató napokat tartani annak érdekében, hogy a program – különösen az új tagállamokból – több pályázót vonzzon.

Az értékelők azt is felvetik, hogy kívánatos volna további erőfeszítéseket tenni a benyújtott pályázatok minőségének javítása és az értékeléssel járó munkateher csökkentése érdekében, és javasolják a pályázati útmutatók továbbfejlesztését.

Az értékelők arra kérik a Bizottságot, hogy – részben korábbi tapasztalatai alapján, akár a program keretében kiadott utolsó pályázati felhívással, akár az utódprogrammal összefüggésben – fontolja meg, nem hatékonyabb-e kétfordulós pályázati eljárást alkalmazni.

A program alapján a rendezvényekhez nyújtott támogatás tekintetében az értékelők azt javasolják, hogy amennyiben ez a fajta támogatás későbbi programokban is folytatódik, érdemes volna megfontolni a könnyített elbírálás lehetőségét.

A pályázók általában kimutathatóan elégedettebbek a programról, a pályázati felhívásokról, a részvételi szabályokról és iránymutatásokról, valamint a folyamatban lévő finanszírozott projektekről szóló tájékoztatással. Ez a fajta tájékoztatás határozottan fejlődött és javult az egyes pályázati felhívások között. Sok pályázó azonban még mindig nem érti teljes mértékben, mit kell mutatók alatt érteni. A projektek sikerességét mérő mutatók alkalmasságának és használhatóságának javítása érdekében az értékelők javasolják a pályázók számára készített tájékoztató anyagok kiegészítését az output–eredmény–hatás láncolat további egyszerű példáival, továbbá azt, hogy folytatódjék a végrehajtó hivatal által a pályázati űrlapok és útmutatók javítása terén megkezdett munka.

A különösen a pályázati űrlapok szintjén elért komoly javulás ellenére tovább lenne javítható az eredmények kollektív terjesztése; ebben az összefüggésben az értékelők rámutatnak, hogy érdemes volna továbbfejleszteni az IntellEbase és más hasonló eszközök felhasználói felületét és könnyebbé tenni használatukat, továbbá bővebb körben is alkalmazni azt a gyakorlatot, hogy a tárgyalási szakaszban az egymáshoz kapcsolódó projektek koordinátorai találkoznak egymással.

A COOPENER-projektek kivételével a 50%-os finanszírozás megfelelő és elegendő. Az értékelők továbbra is aggályokat táplálnak az odaítélt szerződések alapján tett kifizetések ütemezésével és potenciális elhúzódásukkal kapcsolatban.

A program COOPENER eleme tekintetében az értékelők úgy vélik, hogy továbbra is szoros egységet kell fenntartani a fenntartható fejlődésre és a szegénység felszámolására irányuló európai uniós energetikai kezdeményezés (EUEI) intézményi folyamatával, és folytatni kell az AKCS-országokban található EK-küldöttségekkel fennálló kapcsolatok megerősítését.

Az előzetes információk alapján a Bizottság az Energiaügyi és Közlekedési Főigazgatóságon és a végrehajtó hivatalon keresztül a program első két évében pozitív hozzájárulást tett a program hatékonyságának javításához. Megjegyezve, hogy egyelőre túlságosan korai lenne hivatalosan észrevételeket tenni a végrehajtó hivatal eredményességével vagy a személyzet létszámának megfelelőségével kapcsolatban, az értékelők azt javasolják, hogy a kérdéskört a későbbiekben érdemes volna hivatalos értékelésnek alávetni.

A Bizottság válasza

A Bizottság nagyra értékeli az értékelők konstruktív megjegyzéseit és javaslatait, és vállalja, hogy részletesen megvizsgálja őket, és megteszi a szükséges intézkedéseket. Az alábbiakban a konkrét javaslatokra vonatkozó észrevételek olvashatók.

A Bizottság egyetért az értékelőkkel abban, hogy a pályázók köre lehetne szélesebb, különösen ami az új tagállamokat illeti, bár ez utóbbiak gyakran nehezen találnak társfinanszírozást a program projektjeiben való részvételhez. Lényeges szerepet töltenek be ebben a tekintetben a tájékoztató napok, és a végrehajtó hivatal a 2005. évi pályázati felhívás kapcsán növelte is számukat, különösen valamennyi új tagállamokra kiterjedően, gyakran nemzeti nyelven elhangzó előadásokkal. Ezek a rendezvények azonban viszonylag költségesek, mert csak korlátozott számú potenciális pályázóhoz jutnak el. A végrehajtó hivatal gyakorlati útmutatókat dolgozott ki, hogy segítsen a tagállamoknak a tájékoztató napok lehető leghatékonyabb megszervezésében. Annak érdekében, hogy az információk több potenciális pályázóhoz eljuthassanak, a Bizottság a jövőben a tájékoztató napok mellett bemutató előadásokat is tart stratégiai megfontolások alapján kiválasztott fontosabb rendezvényeken és konferenciákon.

A 2005. évi felhíváshoz valamennyi típusú pályázathoz új pályázati útmutató került kidolgozásra. Ezek az új útmutatók további magyarázatot adnak a sikerességet mérő mutatókról, és konkrét példákat tartalmaznak az energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások területén. A pályázók visszajelzései és a pályázatok értékelésében részt vevő külső szakértők javaslatai alapján az útmutatókon további javítások végrehajtását tervezzük. Emellett külön figyelmet fordítottunk arra, hogy a pályázók kérdései hatékonyabb válaszban részesüljenek.

A pályázati és értékelési folyamatot tekintve felül kell vizsgálni a jelenlegi eljárást, és további lehetőségeket kell megfontolni, például a kétfordulós pályázati eljárást vagy a rendezvényekhez nyújtott kisebb támogatás esetére a könnyített elbírálást. A Bizottság elismeri, hogy a kétfordulós pályázati eljárás általában véve csökkentheti a pályázók összköltségét, feltéve, ha az első szakasz egyszerű. Különösen a kutatási és technológiafejlesztési közösségi keretprogramok kapcsán szerzett tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy a kétfordulós eljárás hosszabb átfutási időt és jelentős további munkaterhet eredményezhet a pályázatok elbírálása terén, és csak dologi befektetéssel járó, összetett, nagy volumenű projektek esetében lehet költséghatékony. Emiatt a Bizottság nem látja indokoltnak a kétfordulós pályázati eljárás bevezetését a jelenlegi programban, de nem zárja ki, hogy az utódprogram kidolgozása során fontolóra veszi annak esetleges megvalósítását.

A Bizottság egyetért azzal, hogy a projekteredmények terjesztése rendkívül fontos. A program weboldala folyamatos fejlesztés alatt áll, és az összes projektre vonatkozóan tartalmaz projekttájékoztatókat. A weboldal látogatottsági adatai folyamatosan növekvő érdeklődést mutatnak az ott elhelyezett információk iránt: a projektek tájékoztatóit eddig több mint 41 000 alkalommal nézték meg, az építőipari ágazattal kapcsolatos projektekből készült összeállítást pedig megközelítőleg 27 000-szer. A terjesztési tevékenységek részeként a végrehajtó hivatal negyedéves gyakorisággal hírlevelet ad ki, amelyet számonként eddig több mint 10 000 alkalommal töltöttek le. A Bizottság még idén (ajánlattételi felhíváson keresztül) külső támogatás igénybevételét tervezi a programhoz tartozó projektek átfogóbb adatbázisának kidolgozása érdekében. A tapasztaltok szerint a koordinátorokkal – mind a tárgyalások, mind a megvalósítás szakaszában – folytatott tematikus találkozók nagyon sikeresek voltak, ezért minden tématerületre ki kell őket terjeszteni.

Annak ellenére, hogy a megkérdezett koordinátorok elégedettek voltak a legfeljebb 50%-os finanszírozással, a Bizottság negatív jelenségeket is tapasztal. Említést érdemel, hogy a konzorciumon belül a koordinátorok gyakran a többi partner rovására nagyobb arányú finanszírozásban részesülnek, hogy ezzel ellensúlyozzák a projekt irányítására fordított többletmunkájukat. Erre lehetőség van, mert a programból nyújtott finanszírozás 50%-os felső határa a projekt egészére vonatkozik, nem az egyes résztvevőkre. Mint korábban láttuk, egyrészről a Bizottság a finanszírozás maximumát az új tagállamok pályázói, illetve egyes tématerületek esetében problematikusnak tartja, másrészről a piachoz közelebb elhelyezkedő tématerületeken alacsonyabb szintű finanszírozás is lehetséges lenne. Általános az a vélekedés, hogy a kevesebb pályázat részben annak tulajdonítható, hogy a tagállamokban köz- és magánforrásokból csupán korlátozott mértékű társfinanszírozás áll rendelkezésre. A utódprogram kapcsán fontolóra kell venni a differenciáltabb megközelítésmód lehetőségét.

Történeti okokból a pályázók bizonyos mértékig továbbra is aggódnak a kifizetések elhúzódásának lehetősége miatt; a végrehajtó hivatalnak időre van szüksége, hogy kiépítse az időbeni kifizetéseket lehetővé tévő rendszerét. Ennek ellenére a végrehajtó hivatal teljes mértékben elkötelezte magát amellett, hogy jobban igazodik a kifizetések időütemezéséhez, és a javulás jelei máris láthatók. Az utóbbi időben a végrehajtó hivatal által a szerződésekben – különösen a bankgarancia terén – bevezetett egyszerűsítések minden bizonnyal megkönnyítik és lerövidítik majd a pénzügyi folyamatokat.

A COOPENER tekintetében Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a COOPENER szerves része az Európai Unió energetikai kezdeményezésének, amelyet a fenntartható fejlődésről tartott 2001. évi világszintű csúcsértekezleten fogadtak el. A Bizottság elismeri, hogy meg kellene erősíteni a kapcsolatokat a COOPENER-projektek kedvezményezett országaiban működő EK-küldöttségekkel. A jelenlegi programban nincs lehetőség nagyobb arányú társfinanszírozást alkalmazni a COOPENER-projektek esetében, mert a finanszírozás szintjéről a programot létrehozó jogszabály rendelkezik.

A végrehajtó hivataltól kapott rendszeres jelentésekből kiindulva a Bizottság osztja a hivatal működésével kapcsolatban az értékelők által tett észrevételeket. A hivatal teljesítményének és a program végrehajtására gyakorolt hatásainak értékelésére 2006-ban, az utódprogram kiszervezésére vonatkozó költség-haszon elemzés keretében kerül sor.

3.3. Konkrét javaslatok az utódprogrammal kapcsolatban

Az értékelők nézete szerint számos meggyőző bizonyíték szól a program szükségessége mellett, ezért javasolják annak kiterjesztését a 2006 utáni időszakra, továbbá kibővítését nagyobb költségvetés mellett és nagyobb alkalmazási területre úgy, hogy kiterjedjen a bevált gyakorlati megoldások tömeges piaci bevezetésére is, és új pályázókat és kulcsfontosságú szereplőket vonzzon. Érdekes lehetőségek rejlenek a versenyképességi és innovációs keretprogram más egyedi programjaival való szinergiában, és jók a kilátások a pályázók és a célcsoportok körének bővítésére és diverzifikálására, valamint a teljesítési mechanizmusok egyszerűsítésére. Fontos azonban, hogy a program megtartsa identitását és függetlenségét, és saját hagyományaira építkezzen.

Az értékelők véleménye szerint a Bizottság azon javaslata, hogy a programba a piaci bevezetést célzó ún. replikálási projektek finanszírozását is be kell építeni, az átfedések elkerülése érdekében nagyon szoros összehangolást tesz majd szükségessé a versenyképességi és innovációs keretprogram és a majdani hetedik kutatási keretprogram között.

Abból kiindulva, hogy az első jelek szerint a végrehajtó hivatal javítja a program hatékonyságát, az értékelők azt javasolják, hogy – amennyiben a hivatal teljesítményének hivatalos értékelése ezt a lehetőséget kellően alátámasztja és visszaigazolja – a hivatalt célszerű volna kibővített formában megtartani a versenyképességi és innovációs keretprogramba illeszkedő utódprogram, illetve esetleg az egész versenyképességi és innovációs keretprogram igazgatására.

A Bizottság válasza

A Bizottság észrevételezi, hogy az értékelők által az utódprogrammal kapcsolatban megfogalmazott következtetések és javaslatok összhangban vannak saját véleményével és a tavaly az új versenyképességi és innovációs keretprogramról (2007–2013) előterjesztett javaslattal.[5] Ennek megfelelően, miközben illeszkedik annak koherens és mindent átható célkitűzéseihez, általános szerkezetéhez és költségvetéséhez, az utódprogram az új versenyképességi és innovációs keretprogramon belül is megtartja költségvetési önállóságát, saját programbizottságát és igazgatási autonómiáját. Ez egyben arra is garancia, hogy megmarad a program egyedi jellege.

A Bizottság emlékeztet továbbá arra, hogy a hetedik kutatási keretprogram a jövőben is támogatást nyújt az alapkutatási, a technológiafejlesztési és a demonstrációs projektekhez, ezen belül a megújuló energiaforrások és az energiahatékony technológiák fejlesztését célzó projektekhez is. A versenyképességi és innovációs keretprogram nem foglalkozik a Szerződés 166. cikkével összhangban végzett kutatási és technológiafejlesztési tevékenységgel; a hetedik kutatási keretprogramot az innováció tekintetében oly módon egészíti ki, hogy olyan technológiai és nem technológiai jellegű innovációt támogat, amely a végső demonstrációs fázison túl, közvetlenül a piaci bevezetés előtt helyezkedik el. A Bizottság vállalja, hogy az utódprogram éves munkaprogramjainak kidolgozása során gondoskodik a hetedik kutatási keretprogrammal való összhang megerősítéséről annak érdekében, hogy a két, egymást kiegészítő eszköz között fennálló szinergia minél teljesebb mértékben kihasználható legyen.

A 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendelet értelmében a Bizottság az elvégzendő költség-haszon elemzés eredménye alapján dönthet új és/vagy meglévő végrehajtó hivatal, akár az „Intelligens energia – Európa” program végrehajtó hivatala igénybevételéről is a versenyképességi és innovációs keretprogram egészének vagy egyes részeinek végrehajtása céljából. Ezt a döntést azonban csak akkor lehet meghozni, ha az Európai Parlament és a Tanács már elfogadta a keretprogramot.

3.4. Konkrét javaslatok a jövőbeni program külső komponensére (COOPENER) vonatkozóan

A külkapcsolatokra vonatkozó programok 2007 és 2013 közötti új architektúrájának összefüggésében a program COOPENER részének egy nemzetközi fejlesztési és gazdasági együttműködési programba történő beillesztése az értékelők véleménye szerint megoldást ad a társfinanszírozással kapcsolatos problémákra és a célország alvállalkozói jogállásának kérdésére. Az értékelők azonban azt javasolják, hogy ezen az új tematikus programon belül a COOPENER tartsa meg egyedi jellegét, autonómiáját és láthatóságát, és hangsúlyozzák annak szükségességét, hogy igazgatásában az energiaügyi és a nemzetközi segítségnyújtási szakismeret egyaránt jelen legyen, még ha az utóbbi fontosabb is.

A Bizottság válasza

„A környezetvédelemre, illetve a természetes erőforrásokkal és energiaforrásokkal való fenntartható gazdálkodásra” irányuló, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó tematikus program 2006. január 25-i bizottsági javaslatának[6] egyik vonulata „a fenntartható energiaforrások támogatása a partnerországokban és -régiókban”. Ez a vonulat a COOPENER korábbi cselekvéseire épül, és a majdan előirányzandó költségvetéstől függően hatóköre várhatóan nagyobb lesz, mint a mai programé, ugyanis intézményi támogatást nyújt a fejlődő országoknak a fenntartható energetikai szolgáltatásokhoz való hozzáférés feltételeinek javításához, és a partnerországokban olyan cselekvéseket is támogat, amelyek a globális energiaellátás biztonságosságát és általában a környezetvédelmet célozzák.

A Bizottság várakozásai szerint a COOPENER beépítése ebbe a nagyobb szabású tematikus programba a finanszírozott cselekvések körében nagyobb hatást és jobb láthatóságot hoz magával, az EK más, a külkapcsolatok terén végzett kapcsolódó cselekvéseivel összefüggésben pedig az egységesség és a szinergia fokozódását eredményezi. Segíthet emellett a társfinanszírozás 50%-os felső határával, valamint a harmadik országokban működő szervezetek jogállásával kapcsolatos jelenlegi problémák megoldásában is.

A Bizottság tudomásul veszi, hogy az értékelők aggódnak a program végrehajtásához szükséges energetikai szakismeret miatt, és vállalja, hogy a tematikus program igazgatási struktúráinak meghatározása során kellő mértékben figyelembe veszi ezt az észrevételt.

[1] HL L 176., 2003.7.15., 29. o.

[2] COM(2002) 162 végleges, 2002. április 9.; COM(2002) 162 végleges/2, 2002. április 24.

[3] COM(2006) 105 végleges, 2006. március 8.

[4] Az Európai Tanács következtetései, 2006. március 23–24.

[5] COM(2005) 121 végleges, 2005. április 6.

[6] COM(2006) 20 végleges.