A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

az ENERGY STAR-programnak az Európai Unióban a 2006 és 2010 közötti időszakban történő végrehajtásáról

1. Bevezetés

Az információs és kommunikációs technológiák, és ezen belül az irodai berendezések (számítógépek, képernyők, képalkotó berendezések, szerverek stb.) a villamos energia esetében az egyik leggyorsabb ütemben növekedő végfelhasználási módot jelentik mind uniós, mind világszinten. Az irodai berendezések teszik ki a szolgáltatási szektorban elfogyasztott villamos energia 17%-át[1], az IKT-berendezések és -szolgáltatások pedig az EU teljes villamosenergia-fogyasztásának mintegy 8%-áért felelősek. Azáltal, hogy újabb és újabb alkalmazások és funkciók jelennek meg a piacon, és egyre többen rendelkeznek ilyen eszközökkel, az ezek által felhasznált energia 2030-ra várhatóan megháromszorozódik[2]. Az áramfogyasztás jelentős csökkentését lehetővé tevő, jelenleg is létező technológiák alkalmazása az állandósult piaci hiányosságok (így az információhiány vagy a megosztott ösztönzések) miatt nem tud teret nyerni. Ha az irodai berendezések energiahatékonyságával kapcsolatban a fogyasztók pontos, összehasonlítható és világos információkhoz jutnának, az részben elősegítené, hogy az IKT-berendezések funkcióinak és használatának növekedése ne vezessen egyúttal az energiafelhasználás növekedéséhez.

Az irodai berendezések kereskedelme világszinten zajlik. Noha a gyártás egyre inkább Ázsiában összpontosul, a kutatást és fejlesztést, marketinget, sőt gyártást végző létesítmények jelentős hányada az EU-ban és az Egyesült Államokban található. E piaci szegmensen belül az EU és az USA közötti kereskedelem csökken ugyan, de továbbra is jelentős. Az Egyesült Államok az irodai berendezések tekintetében az EU legnagyobb exportpiacát jelenti: az EU és az USA közötti kereskedelem e piaci szegmensben éves szinten meghaladja a 10 milliárd EUR-t (ezen belül 4 milliárd EUR-t tesz ki az Egyesült Államokba irányuló export, és 6 milliárdot az EU-ba irányuló import)[3].

Az irodai berendezések energiafogyasztásának növekedése és az IKT-piac globális jellege e területen nemzetközi szabályozói fellépést követel meg. Az EU és az Egyesült Államok e körülményekre tekintettel kötött 2000 decemberében megállapodást az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról (a továbbiakban: megállapodás)[4]. A megállapodás, amelyet 2006-ban újabb öt évre megújítottak, alapot biztosít az ENERGY STAR-program (a továbbiakban: program) uniós végrehajtásához. Az ENERGY STAR egy, az USA Környezetvédelmi Ügynöksége (Environment Protection Agency – EPA) által működtetett, önkéntes alapon működő energiahatékonysági címkézési program, amely az EU-val létrejötthöz hasonló megállapodások révén számos országban, köztük Japánban, Kanadában és Ausztráliában is bevezetésre került.

A megállapodás értelmében az irodai berendezésekre vonatkozó ENERGY STAR-program igazgatását az EPA és a Bizottság közösen látja el. Ennek keretében a felek együttműködnek a termékekre vonatkozó előírások kidolgozásában és kölcsönösen elismerik az EU-ban, illetve az Egyesült Államokban bejegyzett termékeket.

Az ENERGY STAR szerves részét képezi az EU energiahatékonysági programjának, ahogyan az az Energiahatékonysági cselekvési tervben[5] is szerepel. A program célja, hogy az irodai berendezések piacán elmozdulás történjen a hatékonyabb termékek irányába, és ezáltal kapcsolódik a környezetbarát tervezésről szóló 2009/125/EK irányelvhez[6], mely kötelező vagy önkéntes energiahatékonysági minimumkövetelmények révén kíván a piacon változást előidézni.

Tekintettel arra, hogy a megállapodás 2011 decemberében lejár, ez a közlemény arra vállalkozik, hogy az alábbi szempontok alapján értékelje a megállapodás esetleges megújításának (5. szakasz) előnyeit:

- A program Európai Unióban való végrehajtása kapcsán szerzett tapasztalatok (2. szakasz)

- A program hatékonyságának értékelése abból a szempontból, hogy mennyiben volt képes elősegíteni az irodai berendezések energiahatékonyságának javulását (3. szakasz)

- Az USA Energy Star-programjának tervezett módosításai (4. szakasz)

2. Az Energy Star-program végrehajtása az EU-ban

A program végrehajtása a 2006/1005/EK tanácsi határozat[7] és az irodai berendezésekre vonatkozó közösségi energiahatékonysági címkézési programról szóló 106/2008/EK rendelet[8] révén történt.

2.1. Fő elemek

A program végrehajtásával kapcsolatban az alábbi főbb aspektusokra kell felhívni a figyelmet:

- Egységesség: a termékekre vonatkozó előírásokat az EPA és az Európai Bizottság közösen dolgozza ki, a tagállamok támogatása mellett (EU Energy Star Testület, EUESB). Az előírások ezáltal egyformán kötelező erővel bírnak az Egyesült Államokban és az EU-ban, és gyakorlatilag egyszerre lépnek hatályba. Továbbá az irányítási testületek egyike (az EPA vagy az Európai Bizottság) által bejegyzett termékeket a megállapodás másik felének területén is úgy tekintik, mint amely megfelel az ENERGY STAR előírásainak.

- Dinamizmus: Az előírásokat rendszeresen felülvizsgálják abból a célból, hogy olyan szakpolitikai keretek jöjjenek létre, amelyek az irodai berendezések piacán folyamatosan az egyre hatékonyabb termékek irányába való elmozdulást ösztönzik. Az előírások 2000 óta 3 alkalommal kerültek felülvizsgálatra, és az energiahatékonysági szabályok minden alkalommal szigorodtak. A jelenlegi megállapodás célja, hogy az előírások azon termékek legfeljebb 25 százalékát fedjék le, amelyekre vonatkozóan az előírások rögzítésekor az adatok rendelkezésre állnak.

- Ösztönzők: 2008-ban a programot jelentős mértékben megszigorították: a tagállamok központi kormányzati hatóságai és az uniós intézmények számára kötelezővé tették, hogy a közbeszerzési eljárások során legalább az ENERGY STAR kritériumaival megegyező szintű energiahatékonysági követelményeket írjanak elő[9]. Az EU-ban a termékbejegyzések fő motorja a közbeszerzés.

2.2 Alkalmazási kör

Az ENERGY STAR már a megállapodás létrejötte óta tartalmaz számítógépekre, monitorokra/képernyőkre és képalkotó berendezésekre (másolókra, nyomtatókra, lapolvasókra stb.) vonatkozó előírásokat. Az előírásokat a technológiai fejlődéshez való hozzáigazítás és a nagyobb energiahatékonyság ösztönzése céljából időközben 3 alkalommal vizsgálták felül. A szerverekre vonatkozó első előírások várhatóan 2011 első negyedévében lépnek hatályba. Az EPA és a Bizottság emellett jelenleg három további termékcsoportra (központi adattárolók, szünetmentes tápegységek és kis hálózati eszközök) vonatkozóan dolgoz ki előírásokat. Ez a 7 termékcsoport együttesen az irodai berendezések energiafogyasztását gyakorlatilag teljes egészében lefedi. Az alábbi ábrából (amely mind a szórakoztatóelektronikai eszközökre, mind az irodai berendezésekre vonatkozó adatokat bemutatja) jól látszik, hogy a megállapodás hatálya alá tartozó termékek – a tv-készülékekkel együtt – az IKT/szórakoztatóelektronikai ágazaton belül a legjelentősebb villamosáram-végfelhasználók. Az ábrából az is kiderül, hogy míg egyes termékek, így a számítógépek esetében az energiafelhasználás szintje állandósulni fog, mások, köztük a szerverek és a központi adattárolók esetében ez a szint jelentősen nő. Éppen ezért a jövőben elsősorban ezekkel a termékekkel kell foglalkozni.

[pic]

1. ábra: Az IKT-eszközök teljes villamosenergia-fogyasztásának alakulása az EU-ban 2020-ig, újabb intézkedések nélkül (azonban figyelembe véve a meglévő szakpolitikai eszközök, köztük az ENERGY STAR hatását) [10]

A számítógépekre vonatkozó előírásokat 2006 óta két alkalommal vizsgálták felül, a jelenlegi változat 2009 júliusa óta van hatályban. Az előírások a termékek széles skáláját lefedik (asztali számítógépek, laptopok, munkaállomások, vékony kliensek, kis méretű szerverek). A legújabb előírások a korábbihoz képest mintegy 40%-kal szigorúbb szinteket írnak elő. A képalkotó berendezésekre vonatkozó előírások szintén 2009 júliusában léptek hatályba. Ezek esetében a szigorú értelemben vett energiahatékonysági követelményeken túl a kritériumok között szerepel a kétoldalas nyomtatás is, tekintettel arra, hogy a papírfelhasználás miatt ennek jelentős környezeti hatása van. A képernyőkre vonatkozó új kritériumok, amelyek 2009 októberében léptek hatályba, fel fogják gyorsítani az új, energiahatékonyabb technológiákra, köztük a LED háttérvilágítás alkalmazására való áttérést.

A szerverekkel és a központi adattárolókkal kapcsolatos munka az adatgyűjtésre összpontosít: a cél megérteni a hardver-, illetve szoftverkonfigurációk és a bekapcsolt, illetve alvó üzemmódban mért energiateljesítmény közötti kapcsolatot. A szünetmentes tápegységekkel kapcsolatos munka nagyban támaszkodik a Közös Kutatóközpont (JRC) által e termékcsoporttal kapcsolatban kidolgozott magatartási kódexnek köszönhetően szerzett uniós tapasztalatokra. A kis hálózati eszközök termékcsoport többek között a modemeket és a routereket foglalja magában. Ezek esetében a cél szintén a JRC égisze alatt készülő, a szélessávú adatátviteli berendezésekkel kapcsolatban kidolgozott uniós magatartási kódex-szel való szinergiák kiaknázása.

2.3 Az ENERGY STAR-előírásokat teljesítő termékek és partnerek népszerűsítése és bejegyzése

A program internetes portálja (www.eu-energystar.org) információkkal szolgál az érintett piaci szereplők számára. Többek között tartalmazza a programban való részvételi útmutatót a gyártók számára, az EU piacán hozzáférhető, az ENERGY STAR-nyilvántartásba felvett termékek adatbázisának kereshető felületét, valamint az energiakezelés helyes beállítására és használatára vonatkozó tanácsokat. Az oldal átlagos napi látogatottsága 2006 és 2010 között mintegy 25%-kal nőtt.

A programban részt vevő gyártók száma 2006 és 2010 között jelentősen, 17-ről 74-re emelkedett. Ez a komoly növekedés a közbeszerzési eljárásokra vonatkozó, 2008-ban bevezetett rendelkezéseknek köszönhető: a program résztvevőinek 60%-a ugyanis részvétele fő okaként a közbeszerzést jelölte meg. A közbeszerzési eljárásokra vonatkozó, az EU egészében érvényes közös specifikációk szemmel láthatóan fontosak: a program résztvevői körében végzett felmérés válaszadóinak 65%-a[11] nyilatkozott úgy, hogy részt vesz letelepedési helyétől eltérő tagállamban kiírt közbeszerzési pályázatban.

Noha arra vonatkozóan nincsenek adatok, hogy a fogyasztók mekkora hányada ismeri a ENERGY STAR címkét, valószínűleg meglehetősen kevesen, hiszen a programban részt vevő gyártók csupán 27%-a jelölte meg részvétele elsődleges okaként a fogyasztók tájékoztatását. Ez nem is meglepő, hiszen a program az irodai berendezésekre irányul, tehát célcsoportja nem az egyéni fogyasztók, hanem a szolgáltatási szektor. Éppen ezért a programban való részvétel legfőbb motorja továbbra is a közbeszerzés.

3. Hatások

Ez a szakasz az ENERGY STAR-program által az EU-ban kifejtett hatások számszerűsítésére vállalkozik a következők értékelésén keresztül: (a) a piacon a hatékonyabb termékek irányába való elmozdulás sebessége, (b) a gyártók által szolgáltatott adatok pontosságának megbecslése és (c) a program által az energiamegtakarításra kifejtett hatás. Az elemzés elsősorban a 2008 és 2010 között folyamatosan végzett piacfelmérésre támaszkodik[12].

3.1 Az ENERGY STAR előírásait teljesítő termékek piaci térhódítása

Annak értékelése céljából, hogy milyen gyors a piacon az ENERGY STAR-program által előírt hatékonysági szintek irányába való elmozdulás, rendszeres piacelemzésre került sor. A 2. ábra az ENERGY STAR előírásait teljesítő összes termék piaci arányát mutatja be.

[pic]

2. ábra: Az ENERGY STAR előírásait teljesítő termékek aránya a piacon 2008 és 2010 között

Az ábrából látszik, hogy az ENERGY STAR eredményesen segíti elő az egyre hatékonyabb termékek irányába való elmozdulást: az előírásokat teljesítő termékek aránya évről évre 20 százalékponttal, vagy ennél is nagyobb mértékben növekszik. 2008 első féléve és 2009 első féléve között az összes termék (tehát a számítógépek, képernyők és képalkotó berendezések) tekintetében 45%-ról 66%-ra nőtt az előírásokat teljesítő termékek aránya. Ezt követően, 2009 második felétől, vagyis az új, immár szigorúbb előírások bevezetésével ez a szám jelentősen csökkent (30%-ra), azonban kis idő múlva újból gyors növekedésnek indult.

Az ENERGY STAR jelzéssel ellátott modellek térnyerése egyes terméktípusok esetében gyorsabb volt. Különösen a képernyők és a képalkotó berendezések szegmensében általában véve magas az ilyen termékek aránya. Az ENERGY STAR jelzéssel ellátott modellek térnyerése – miután elérte a 60–80% közötti arányt – stagnál, ami azt jelzi, hogy a piac egyes szegmenseihez nem jut el a program.

3.2 A benyújtott adatok megfelelősége és pontossága

A megállapodással összhangban az irányítási testületek (vagyis a Bizottság és az EPA) felelősek az ENERGY STAR előírásainak érvényesítéséért, és ezen belül az előírások be nem tartásának nyomon követéséért. A 106/2008/EK rendelet 12. cikke értelmében a program Európai Unióban való végrehajtásáért a Bizottság és a tagállamok közösen felelősek. A tagállamok feladata, hogy saját területükön biztosítsák a rendeletnek való megfelelést, a Bizottság pedig koordinátori szerepet tölt be és visszaélések esetén korrekciós intézkedéseket hoz.

E tevékenysége keretében a Bizottság felmérést készített a gyártók által szolgáltatott adatok pontosságának ellenőrzése céljából. A vizsgálat nem a termékek bevizsgálására vagy teljesítményének mérésére, hanem a benyújtott adatoknak az ugyanazon termékekre vonatkozóan más célból benyújtott adatokkal való összevetésére irányult. Noha az elemzés szerint az elmúlt három évben jelentősen javult az EU ENERGY STAR adatbázisában szereplő különféle kritériumok minősége, viszonylag sok termék esetében tapasztaltak komoly eltéréseket az ENERGY STAR-program keretében, illetve a más célból benyújtott adatok között.

A vizsgálat mindenestre nem alkalmas az ENERGY STAR-programmal kapcsolatos nem megfelelőség mértékének értékelésére: ez kizárólag a termékek tényleges bevizsgálásával történhet. Az EPA 2009-ben 120 terméken végzett ilyen bevizsgálást[13], és az alábbi következtetésekre jutott:

- A tesztelésnek alávetett, ENERGY STAR-címkével ellátott számítógép monitorok 100%-a, és a nyomtatók 95%-a megfelelt az ENERGY STAR-kritériumoknak;

- A tesztelésnek alávetett, ENERGY STAR-címkével nem ellátott számítógép monitorok 80%-a, és a nyomtatók 40%-a szintén megfelelt az ENERGY STAR-kritériumoknak.

Az eredmények azt mutatják, hogy ENERGY STAR-programon belül a szabályoknak való megfelelés magas szintű. Ugyanakkor az, hogy magas volt azon termékek aránya, amelyek ugyan nincsenek ENERGY STAR-címkével ellátva, azonban megfelelnek az előírásoknak, arra utal, hogy a kritériumokat gyakrabban kell felülvizsgálni, mert csak így biztosítható, hogy a program valóban különbséget tegyen a hatékony és a kevésbé hatékony termékek között. Az új előírások teljesítése a piac jelentős hányadában a termékek piacra kerülésétől számítva – termékcsoporttól függően – 2–4 éven belül magától értetődő (a monitorok esetében korábban, a képalkotó berendezések és a számítógépek esetében később). Ettől kezdve a specifikációk már nem a lehető legmagasabb energiahatékonysági szintet reprezentálják. Ahogyan az a következő ábrából is kitűnik, mind az ENERGY STAR-termékek, mind a nem ENERGY STAR-termékek jelentős hányada esetében jóval az ENERGY STAR-kritériumokat meghaladó mértékű energiahatékonysági szintet lehetne elérni.

[pic]

3. ábra: 40 számítógép monitor esetében végzett, az ENERGY STAR-kritériumok szerinti tesztelés eredményei[14]

Ebből az alábbi következtetéseket lehet levonni:

- A rendelkezésre álló vizsgálati eredmények alapján elmondható, hogy az előírások betartásának mértéke kellően magas a program integritásának megőrzéséhez. A tesztelésnek alávetett minta azonban viszonylag alacsony volt, ezért fontos, hogy mindkét irányítási testület nagyobb rendszerességgel végezzen hasonló teszteket, hogy a szabálykövetés csökkenésére utaló tendenciákat időben fel lehessen fedezni.

- Mivel az energiahatékonysági szintek általában javulnak, egy bizonyos idő elteltével az ENERGY STAR-címke már nem a leghatékonyabb termékeket jelzi, ezért a kritériumokat rendszeresen felül kell vizsgálni.

3.3 Energiamegtakarítás

Az ENERGY STAR-programnak köszönhetően megvalósuló energiamegtakarítás értékelése az Eurostatnál (Prodcom) és a gyártóknál rendelkezésre álló, illetve egyéb forrásból származó értékesítési adatok, továbbá – egyebek mellett – a termékek energiafogyasztásával kapcsolatban az ENERGY STAR adatbázisában szereplő adatok, a környezetbarát tervezéssel kapcsolatos előkészítő tanulmányok és az Egyesült Királyság piacátalakítási programja alapján történt. Az értékesítési adatok alapján számított megtakarításokra[15] vonatkozóan csak megközelítő adatok állnak rendelkezésre, mivel ezek azon feltételezésektől függenek, hogy miként alakulna a piac szerkezete az ENERGY STAR nélkül. Ezt szem előtt tartva a számítások alapján az ENERGY STAR hatása viszonylag jelentősnek mondható. Becslések szerint az ENERGY STAR nélkül az elmúlt három évben értékesített irodai berendezések energiafogyasztása megközelítőleg 67 TWh volna. Az ENERGY STAR-nak köszönhetően ezt mintegy 11 TWh-val, azaz körülbelül 16 %-kal sikerült csökkenteni. Ez egyúttal azt jelenti, hogy több mint 1,8 milliárd EUR összegű energiaköltséget sikerült megtakarítani és 3,7 millió tonna szén-dioxid-kibocsátást elkerülni. Fontos megjegyezni, hogy ezek a számok csupán „pillanatnyi állapotot” tükröznek, azaz nem veszik figyelembe a korábbi (2008 előtti) előírások jelenleg érezhető hatását, sem a jelenlegi előírások jövőbeli hatását. Ha e két tényezőt is figyelembe vesszük, az ENERGY STAR-nak köszönhetően 2020-ra az EU-ban várhatóan több mint 30%-kal csökkenhet a számítógépek, a képernyők és a képalkotó berendezések energiafogyasztása. A következő ábra a számítógépek és a képernyők esetében mutatja be ezt a folyamatot.

[pic]

4. ábra: Az ENERGY STAR által a számítógépek és a képernyők villamosenergia-fogyasztására gyakorolt várható hatás 2020-ig[16]

A jelenlegi előírások felülvizsgálata nyomán elérhető további potenciális megtakarításra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre pontos becslések, hiszen a folyamat csak nemrégiben kezdődött el, azonban feltételezhetjük, hogy továbbra is jelentős marad. Az ENERGY STAR adatbázisa ugyanis olyan termékeket is tartalmaz, amelyek energiafogyasztása a jelenlegi ENERGY STAR-köszöbérték kevesebb mint egynegyede. Továbbá – ahogyan ez az 1. ábrából is kitűnik –, azon termékek energiafogyasztása, amelyek ma még nem tartoznak a megállapodás hatálya alá, az elkövetkezendő években meredeken fog emelkedni, ezért e kérdéssel is foglalkozni kell.

4. AZ USA ENERGY STAR-PROGRAMJÁNAK TERVEZETT MÓDOSÍTÁSAI ÉS VÁRHATÓ HATÁSUK A MEGÁLLAPODÁSRA

2011. februári hatállyal az EPA előírta, hogy minden olyan terméket, amelyet az Egyesült Államokban a program keretében be kívánnak jegyeztetni, harmadik fél által tanúsított laboratóriumban kell bevizsgáltatni, majd a bejegyzést követően rendszeres ellenőrzésnek kell alávetni. Mindennek bevezetésére azért került sor, mert a szövetségi ellenőrző hatóság (General Accounting Office) által végzett vizsgálat során kiderült, hogy a nem megfelelő felügyelet miatt fennáll a csalás kockázata (noha konkrét csalásra nem derült fény).

A Bizottság annak biztosítására törekszik, hogy ezek a változások ne ütközzenek a megállapodásban foglaltakkal, és ne befolyásolják kedvezőtlenül az uniós gyártók programban való részvételét. A kérdést mind az EU-USA Energiaügyi Tanács, mind az EU-USA magas szintű szabályozási együttműködési fórum keretében részletesen megtárgyalták. Ennek nyomán az EPA megerősítette, hogy a jelenlegi megállapodás értelmében az EU-ban bejegyzett termékeket az USA továbbra is elismeri, tehát azokat nem kell harmadik fél által tanúsíttatni[17]. Az USA e megoldásnak a jelenlegi megállapodáson túli kiterjesztését nem tartja elfogadhatónak, mivel az EPA szerint ez az USA termékbejegyzési rendszerén egy állandó „lyukat” ütne (a gyártók az EU-ban jegyeztetnék be termékeiket, hogy így elkerüljék a harmadik fél általi tanúsításhoz kapcsolódó költségeket és időt nyerjenek). Ez a fejezet tehát azt vizsgálja, hogy az ENERGY STAR-program a jövőben milyen módon működhetne az EU-ban, mérlegelve az egyes lehetőségek várható hatását a gyártókra, azt, hogy mennyire képesek a piacot az egyre hatékonyabb termékek irányába mozdítani és azt, hogy mennyire hordozzák magukban a csalás kockázatát.

4.1. 1. lehetőség: a harmadik fél általi tanúsítás bevezetése az EU-ban

E lehetőség keretében az ENERGY STAR-megállapodást újabb 5 évre meghosszabbítanák és bevezetésre kerülne a harmadik fél általi tanúsítás. Ez a megoldás várhatóan az alábbi következményekkel járna:

- A megfelelési mutató javulna. Azonban tekintettel arra, hogy az irodai berendezéseken végzett legutóbbi tesztek szerint az öntanúsítás módszerével a termékek 95%-a megfelelt az előírásoknak, a további előnyök várhatóan minimálisak lennének.

- A termékbejegyzés költségei oly módon emelkednének, hogy az eltérő hatással járna az egyes piaci szereplőkre. A legnagyobb gyártók saját laboratóriumai már ma is rendelkeznek azon nemzetközi szabványok szerinti tanúsítással, amelyek az új amerikai követelmények alapját képezik. Továbbá az ilyen vállalatok – tevékenységük léptékéből következően – a külső tanúsítás költségeit könnyebben tudják állni. E piaci szegmensben a két legnagyobb vállalattól érkezett visszajelzés alapján a termékbejegyzés költségei 30%-kal emelkednének. A kkv-k számára ugyanakkor az új követelményekből eredő további terhek arányosan nagyobbak lennének. Tekintettel arra, hogy az ENERGY STAR követelményei a közbeszerzési eljárások alapját képezik, az új követelmények a nyilvános pályázatokhoz való hozzáféréskor egyenlőtlen feltételeket teremtenének.

- A program résztvevőinek száma csökkenne. Az EU ENERGY STAR programjában részt vevő, és az ezekkel a kérdésekkel foglalkozó kérdőívre válaszoló vállalatok 60%-a úgy nyilatkozott, hogy kilépnének a programból, amennyiben a harmadik fél általi tanúsítás bevezetésre kerülne.

- A tesztelésre vonatkozó új követelmények legalább egy hónappal meghosszabbítják a termékbejegyzés folyamatát. Az iparág képviselői rámutattak, hogy az IT-berendezések esetében a termékfejlesztési ciklus rövid, és emiatt előfordulhat, hogy az ENERGY STAR-címke használatára feljogosító engedély csak a termék piacra kerülését követően érkezik meg.

A fentiekből következik, hogy a harmadik fél általi tanúsítás az EU-ban aránytalan volna, és hátrányosan befolyásolná a programot, amely így kisebb hatást gyakorolna a piacra. Ez a következetés összhangban áll az EU Energy Star Testület égisze alatt a tagállamokkal és az érdekelt felekkel 2010 júniusában folytatott konzultáció eredményével.

4.2. 2. lehetőség: az öntanúsítás rendszerének fenntartása az EU-ban

Amennyiben az EU-ban megmarad az öntanúsítás rendszere, akkor a leendő megállapodás immár nem azonos feltételekkel vonatkozna a felekre: a kölcsönös elismerés elvét el kellene hagyni, és ezáltal két elkülönülő termékbejegyzési rendszer működne. Ebben az esetben fontos szempont az uniós gyártókra gyakorolt hatás.

Noha az EU-ba behozott irodai berendezések 85%-a Ázsiából érkezik, az EU és az USA közötti kereskedelem e piaci szegmensben továbbra is jelentős. Az uniós gyártmányú irodai berendezések Egyesült Államokba irányuló exportja 2008-ban közel 4 milliárd EUR volt (ennek mintegy felét a számítógépek jelentették), miközben ez az érték az elektromos gépek esetében 13 milliárd EUR-t, a személygépkocsik esetében pedig 20 milliárd EUR-t tett ki. Ahogyan fentebb is szerepel, annak ellenére, hogy az Egyesült Államokba irányuló export folyamatosan csökken (a 2004. évi 24%-ról 2008-ra 15%-ra), az USA az irodai berendezések tekintetében továbbra is az EU legnagyobb exportpiacát jelenti.

A fenti számok tükrében első látásra úgy tűnhet, hogy a kölcsönös elismerés elve az ENERGY STAR-megállapodás kulcselemét jelenti. Azonban a megállapodás jövőbeli folytatásával kapcsolatos felmérés válaszadói közül csupán egy, az ENERGY STAR-programban részt vevő gyártó jelezte, hogy az Egyesült Államokba való exportra szánt termékeket jegyeztet be. Ez arra utal, hogy az uniós programban részt vevő partnerek szinte kizárólag az EU belső piacát célozzák meg. Feltételezhetjük tehát, hogy az Egyesült Államokba irányuló uniós export túlnyomó részét olyan nagyvállalatok teszik ki, amelyek már korábban közvetlenül az Egyesült Államokban bejegyeztették termékeiket és e regisztráció költségeit könnyebben tudják állni. Azt is feltételezhetjük, hogy e piaci szegmensben az uniós export jelentős része a piac olyan szegleteiből származik, amelyekben az EU pozíciója stabil és amelyekre nem terjed ki az ENERGY STAR-előírások hatálya (ilyenek például a telekommunikációs berendezések és a specializált szoftverek).

Ezt a következtetést az Unió IKT-ágazatának szerkezete is megerősíti. Miközben ezen iparág egyes alszegmenseiben az uniós vállalatok világszinten is a piacvezetők közé tartoznak (nevezetesen a telekommunikáció, a specializált, pl. gépjárművekben vagy az orvoslásban használt elektronikai eszközök, specializált szoftverek), az irodai berendezések és a számítógépek tekintetében nincsenek a legnagyobbak között[18]. Az IKT-ágazat ez utóbbi alszegmensében az uniós foglalkoztatás folyamatosan csökken, miközben a kapcsolódó alszegmensekben, nevezetesen a telekommunikáció és a számítógépes szolgáltatások esetében) látványos növekedés ment végbe[19]. Ezzel együtt az EU-ban továbbra is működnek gyártók, és ezeket két jól elkülöníthető csoportba sorolhatjuk. Az első csoportba a külföldi multinacionális cégek leányvállalatai tartoznak. Csaknem egy tucat amerikai és japán gyártónak vannak gyártóüzemei az uniós tagállamokban (általában az EU-15-ök valamelyikében). A második csoportba főként kkv-k tartoznak, amelyek földrajzilag szétszórtabban helyezkednek el, mint a multinacionális cégek, és nagy számban vannak jelen az EU-10 tagállamaiban. Ezek a cégek elsősorban az asztali számítógépek piacára összpontosítanak. Vagy helyi gyártású alkatrészekből gyártanak számítógépeket, vagy hozzáadott értéket állítanak elő az értéklánc részeként (például specializált alkalmazásokhoz készítenek szoftvereket), vagy pedig egyszerűen az EU-n kívül gyártott termékek viszonteladásával foglalkoznak. Tekintettel tevékenységük korlátozott szintjére, ezek a cégek nem a világpiaci árak tekintetében versenyeznek a nagy multinacionális cégekkel, hanem arra törekszenek, hogy a helyi piac igényeinek megfelelő, testre szabott megoldásokat alakítsanak ki. Éppen ezért e cégek bevételének túlnyomó része nem hardverértékesítésből, hanem hardverkarbantartásból származik. E gyártók többsége a piac alsó árszegmensében versenyez, és haszonkulcsa viszonylag alacsony (5% körüli). Az EU ENERGY STAR-programjában részt vevő partnerek jellemző profilja tehát ez.

Az uniós gyártók szempontjából tehát az egyszerűsített termékbejegyzési folyamat fenntartása fontosabb, mint a kölcsönös elismerés fenntartása. Az első csoportba tartozó gyártóknak – függetlenül az EU által választott megközelítéstől – termékeiket mindenképpen harmadik fél általi tanúsításnak kell majd alávetniük az Egyesült Államokban, míg a második csoportba tartozó gyártók főként az uniós belső piacra koncentrálnak, és számukra alapvető fontosságú az egyszerűsített termékbejegyzési folyamat fenntartása.

Ugyanakkor gondoskodni kell arról, hogy az ENERGY STAR-címke megszerzésekor az amerikai és nem amerikai gyártókra azonos feltételek vonatkozzanak. Az USA eredetileg annak előírását tervezte, hogy a tanúsítási szervek (amelyeken keresztül a termékbejegyzési folyamat zajlik majd) „jelentős észak-amerikai befolyással rendelkezzenek”. Az EU és Korea tiltakozására ezt visszavonták, és a követelményeket a nemzetközi szabványokhoz igazították. Ennek eredményeképpen az USA ENERGY STAR-programjának tanúsítási szervei ma számos tagállamban vannak jelen.

Végül meg kell említeni, hogy noha az ENERGY STAR-címkével ellátott irodai berendezések esetében az előírások betartásának mértéke magas volt, az öntanúsítás rendszerének fenntartása a program szigorú végrehajtását követelné meg. Általános megítélés szerint az ENERGY STAR integritásának megőrzése szúrópróbaszerű ellenőrzések és az ENERGY STAR-címkével visszaélő termékek tekintetében azonnali következmények alkalmazásával biztosítható. A Bizottság törekedni fog arra, hogy a tagállamok számára segítséget nyújtson a program végrehajtásában.

4.3 3. lehetőség: az ENERGY STAR-program más szabályozási eszközökkel való felváltása

Az ENERGY STAR sikeresen segítette elő a piacon az egyre hatékonyabb termékek irányába való elmozdulást. Az amerikai partnerek által tervbe vett változások nyomán azonban – amennyiben ezek a változások az EU-ban nem kerülnek bevezetésre –, többé nem érvényesül a kölcsönös elismerés elve, és ez bizonyos mértékig megkérdőjelezi egy újabb megállapodás megkötésének létjogosultságát. Ennek megfelelően ez a szakasz az ENERGY STAR alternatíváját, azaz a készülékek energiateljesítményének a 2010/30/EK irányelv[20] szerinti kötelező címkézésének lehetőségét vázolja fel.

Az ENERGY STAR a különböző berendezések energiahatékonyságával foglalkozó szakpolitikai keretbe tartozó eszközök egyike. E keretbe tartozik a fent említett környezetbarát tervezésről szóló irányelv és az energiafogyasztást jelölő címkézésről szóló irányelvek is. Míg a környezetbarát tervezésről szóló irányelv hatékonysági minimumkövetelmények rögzítése révén kíván a piacra nyomást gyakorolni, addig az energiafogyasztást jelölő címkézés és az Energy Star ösztönzést nyújt a gyártók számára ahhoz, hogy termékeik energiahatékonysága terén versenyezzenek egymással. A környezetbarát tervezésre vonatkozó jogszabály tehát a piac gyorsabb és teljesebb átalakulását segíti elő, és ily módon kiegészíti a címkézéssel kapcsolatos két eszközt. Emellett olyan piaci szegmenseket is el tudna érni, ahol a címkézéssel kapcsolatos eszközök nem bizonyulnak hatékonynak. Ilyen például a játékkonzolok szegmense, ahol a vásárlói döntések meghozatalakor az energiahatékonysági szempontoknak nem jut fontos szerep. A környezetbarát tervezés tehát nem alternatívája az ENERGY STAR-nak, hanem kiegészíti azt, azonban az olyan rohamosan fejlődő termékek esetében, mint amilyenek az IKT-ágazat termékei, alkalmazása során körültekintően kell eljárni.

Az ENERGY STAR egyik lehetséges alternatívája az energiacímkézés. Az üzletekben elhelyezett, a termékek hatékonyságát jelző, A-tól G-ig terjedő, összehasonlító skála széles körű ismertségnek örvend az uniós fogyasztók körében, és a hatálya alá tartozó termékek vonatkozásában látványos hatékonyságjavulást idézett elő.

Az energiacímkézés az ENERGY STAR-hoz képest az alábbi előnyökkel és hátrányokkal jár:

Előnyök |

Kötelező jellegű, ezáltal biztosítja a piacon lévő összes termék energiahatékonysági szempontból való összehasonlíthatóságát. Lehetővé teszi továbbá a piac összes szegmensének elérését, miközben az ENERGY STAR bizonyos szegmensekben nem képes hatékonyságra ösztönözni a gyártókat. Széles körű ismertségnek örvend az EU fogyasztói körében. Az irodai berendezések esetében azonban a fogyasztók körében való ismertség kisebb szerepet játszik, mint például a közbeszerzési követelmények. |

Hátrányok |

Az ENERGY STAR-ral ellentétben uniós szinten nem kapcsolódik a közbeszerzésre vonatkozó kötelező rendelkezésekhez. A jogalkotási folyamat lassabb és kevésbé rugalmas, ami problémát jelenthet az olyan rohamosan fejlődő és összetett termékek esetében, mint amilyenek az IKT-ágazat termékei. Noha az energiafogyasztás címkézéséről szóló felülvizsgált irányelv sajátossága, hogy teret biztosít a fejlődésnek (az „A” kategórián felüli, jelenleg üres kategóriák révén, amelyekbe a piac fejlődésével kerülhetnek majd be termékek), a környezetbarát tervezésre és az energiafogyasztást jelölő címkézésre vonatkozó követelmények kidolgozása átlagosan 3–4 évet vesz igénybe, míg az ENERGY STAR esetében csupán 1 évet. Ez abból adódik, hogy a kötelező eszközök esetében az önkéntes rendszerekhez képest alaposabban meg kell fontolni az olyan szempontokat, mint a piac egyes szegmenseire gyakorolt hatás vagy a különböző alkalmazások összehasonlíthatósága. Ebből kifolyólag a kötelező eszközök kidolgozása gyakran nem tud lépést tartani az IKT-termékek egyre rövidebb termékfejlesztési ciklusával. Továbbá az IKT esetében egy kötelező, valamennyi termékre alkalmazandó címke kidolgozása – a termékkonfigurációk, alkalmazások és felhasználási módok sokféleségéből adódóan – rendkívül bonyolult feladatot jelentene (az ENERGY STAR például az irodai környezetre jellemző felhasználási módon alapul, és nem tükrözi a háztartási felhasználási módot). Az ENERGY STAR-ról az energiacímkézésre való átállás a nemzetközi szabályozási keretek felszabdalásához vezetne, ez pedig pluszterheket róna az iparágra és a közszférára. A piac globális jellegéből kifolyólag ezt el kell kerülni. |

Bár az energiacímkézés az ENERGY STAR-hoz képest rendelkezik néhány előnnyel, az irodai berendezések esetében ez utóbbi megfelelőbb eszköznek tűnik. Az ENERGY STAR jelenleg is rendelkezésre álló megoldást kínál az irodai berendezések energiahatékonyságának kezelésére. E következtetés érvényességét azonban folyamatosan felül kell vizsgálni, és az e szakaszban felsorakoztatott érveket a megállapodás hatálya alá tartozó egyes termékek esetében – a piac és a technológia fejlődését szem előtt tartva – értékelni kell.

4.4. Következtetés

Dinamikussága és a részvétel önkéntes jellege miatt az ENERGY STAR olyan szakpolitikai eszköz, amely különösen jól alkalmazható az IKT-termékek esetében. A program sikere részben a termékbejegyzési folyamat egyszerűségének köszönhető. A harmadik fél általi tanúsítás bevezetése a kkv-kat hátrányos helyzetbe hozná a nagyobb vállalatokkal szemben. Ezt célszerű elkerülni, hiszen a program szorosan kapcsolódik a kötelező közbeszerzési eljárásokhoz és résztvevői között a kkv-k vannak többségben. A harmadik fél általi tanúsítás bevezetése a partnerek számának, és ezáltal az ENERGY STAR piacra gyakorolt hatásának csökkenéséhez vezethet. A programban részt vevő gyártók profilját és az irodai berendezések uniós piacát áttekintve elmondható, hogy a kölcsönös elismerés nem tartozik az EU-USA megállapodás központi elemei közé. Azt kell célul kitűzni, hogy a program központi eleme és fő célja megmaradjon, ez pedig nem más, mint hogy az EU és az USA olyan előírásokat dolgozzon ki és hajtson végre közösen, amelyek az irodai berendezések energiahatékonyságának javításához folyamatosan ösztönzőül szolgálnak. Ezt a fentebb bemutatott 2. lehetőség biztosítaná. Ennek keretében az EU továbbra is befolyással bírna az IKT-termékek energiahatékonyságát jelző, de facto globális szabványt képező ENERGY STAR-előírások kialakítására.

5. Következtetés: A megállapodás megújítására vonatkozó ajánlás

A hatályban lévő megállapodás 2011 decemberében jár le. Az elmúlt 4 év során a program hozzájárult ahhoz, hogy az irodai berendezések energiahatékonysága javuljon, a fogyasztók pedig pénzt takarítsanak meg. Ahogy a program egyre népszerűbbé vált a gyártók körében, úgy a piacra gyakorolt hatása is erősödött. A programot az iparág erőteljesen támogatja, hiszen rugalmas és dinamikus szakpolitikai keretet biztosít, amely különösen alkalmas az olyan rohamosan fejlődő ágazatok igényeinek kielégítésére, mint amilyen az IKT-ágazat. Az USA által tervezett módosítások ugyanakkor kihívást jelentenek a megállapodás jövőjére nézve. Javasolt tehát, hogy az Európai Unió – néhány szükséges kiigazítással – továbbra is részt vegyen az ENERGY STAR-programban. A megállapodás meghosszabbítására vonatkozóan a Bizottság konkrétan az alábbi ajánlásokat teszi:

- Fontos, hogy az EU és az USA továbbra is szorosan együttműködjön a termékekre vonatkozó előírások kidolgozásában, azaz a két fél nagyjából egy időben, azonos szintű követelményeket vezessen be.

- Tekintettel az USA azon szándékára, hogy a programba beépítse a harmadik fél általi tanúsítást, a jövőben a megállapodásnak két elkülönülő termékbejegyzési rendszerről kell rendelkeznie. A kölcsönös elismerés elvének megszűnése sajnálatos, azonban valószínűleg nem jár kedvezőtlen hatással a programban részt vevő uniós gyártókra. A Bizottság ettől függetlenül minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekben, hogy az USA által bevezetett követelmények ne érintsék hátrányosan az uniós exportőröket.

- Mivel a gyártók jelezték, hogy a programban való részvételük legfőbb motorja a közbeszerzés, és tekintettel arra, hogy jelentős részük vesz részt letelepedési helyétől eltérő tagállamban kiírt közbeszerzési eljárásban, a 106/2008/EK rendelet közbeszerzésre vonatkozó rendelkezéseit célszerű megtartani, továbbá érdemes feltérképezni a központi kormányzati hatóságokon kívül más hatóságokra való kiterjesztésének lehetőségét.

- Mivel bizonyított, hogy a piac és a technológia gyors fejlődése miatt az ENERGY STAR-címke nem minden esetben a piacon éppen elérhető lehető leghatékonyabb termékeket jelöli, az előírásokat rendszeres időközönként és gyakran felül kell vizsgálni.

- Noha a rendelkezésre álló adatok azt mutatják, hogy a szabályoknak való megfelelés magas szintű, a Bizottságnak és a tagállamoknak szorosan együtt kell működniük a program teljes mértékű végrehajtása érdekében, és a megállapodás megkötésétől számítva legkésőbb 18 hónappal meg kell vizsgálniuk a végrehajtás hatékonyságát.

- A Bizottság folyamatosan nyomon követi, hogy az USA által javasolt változások és az ENERGY STAR program milyen hatást gyakorol az energiamegtakarításokra és a gyártókra. Az új megállapodás lejárta előtt legkésőbb egy évvel a Bizottság megvizsgálja az irodai berendezések energiafogyasztásának kezelésére alkalmas különböző lehetőségeket, és ezen belül az ENERGY STAR program más szakpolitikai eszközökkel való esetleges felváltásának lehetőségét.

[1] http://re.jrc.ec.europa.eu/energyefficiency/publications.htm

[2] Gadgets and Gigawatts — Policies for Energy Efficiency Electronics © OECD/IEA, 2009, [127. ábra], [287. oldal], idézve: Grochowski, E. és M.Annavaram (2006), Energy per Instruction Trends in Intel Microprocessors , Technology@Intel Magazine, 2006. március.

[3] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-GI-10-001/EN/KS-GI-10-001-EN.PDF

[4] HL L 381., 2006.12.28., 26. o.„Megállapodás az Amerikai Egyesült Államok kormánya és az Európai Közösség között az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról”, HL L 172., 2001.6.26., 3. o.

[5] COM(2006) 545 végleges.

[6] HL L 285., 2009.10.31., 10. o.

[7] A Tanács 2006/1005/EK határozata (2006. december 18.) az Amerikai Egyesült Államok kormánya és az Európai Közösség közötti, az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről; HL L 381., 2006.12.28., 24. o.

[8] HL L 39., 2008.2.13., 1. o.

[9] HL L 39., 2008.2.13., 3. o., 6. cikk.

[10] Impacts of Information and Communication Technologies on Energy Efficiency , Bio Intelligence Service, 2008. szeptember.

[11] A 74 vállalat közül 30 válaszolt a felmérésben feltett kérdésekre.

[12] EU ENERGY STAR zárójelentés, IDC, 2010. október. A piacon jelen lévő termékek mennyiségének kiszámításakor az IDC a következő adatforrásokra támaszkodott: (a) a forgalmazóktól és viszonteladóktól származó információk, (b) a bolti értékesítésre vonatkozó információk, (c) az IDC adatbázisa.

[13] EPA értékelési jelentés: ENERGY STAR Program Integrity Can Be Enhanced Through Expanded Product Testing, 10-P-0040. számú jelentés, 2009. november 30., http://www.epa.gov/oig/reports/2010/20091130-10-P-0040.pdf.

[14] EPA értékelési jelentés: ENERGY STAR Program Integrity Can Be Enhanced Through Expanded Product Testing, 10-P-0040. számú jelentés, 2009. november 30., http://www.epa.gov/oig/reports/2010/20091130-10-P-0040.pdf. Az „y” oszlopban a „szabványértéket meghaladó százalék” alatt az a százalékos érték értendő, amennyivel az érték a szabványértéket meghaladja.

[15] A számításkor kizárólag a 2008 és 2010 között hatályban lévő ENERGY STAR-előírásokat, és az ezek révén a szóban forgó időszakban megvalósult megtakarításokat vették figyelembe.

[16] A becslések a 2009/125/EK irányelvnek a számítógépekre, szerverekre és képernyőkre vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról szóló rendelethez készített hatástanulmány részeként készültek. A modell nem vette figyelembe a 2000 és 2005 között bevezetett előírások hatását.

[17] Mivel az új amerikai tanúsítási követelmények kizárólag az újonnan bejegyzett termékekre alkalmazandók, azokat a termékeket, amelyek a jelenleg hatályos megállapodás lejárta előtt szerezték meg a tanúsítást, a megállapodás lejártával nem kell újból bejegyeztetni az Egyesült Államokban.

[18] OECD Információs Technológiai Kitekintő (Information Technology Outlook), 2008. - OECD © 2008 - ISBN 9789264055537.

[19] Mapping the ICT in EU Regions: Location, Employment, Factors of Attractiveness and Economic Impact, JRC- IPTS, 2008.

[20] HL L 153/1., 2010.6.18., 1. o.