[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 9.1.2007

COM(2006) 871 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

A Közösség Kanadára vonatkozó polgári légiközlekedési politikájának kidolgozásáról

1. BEVEZETÉS

1.1 A nemzetközi légi közlekedést hagyományosan az egyes államok közötti kétoldalú egyezmények szabályozzák. Ugyanakkor az Európai Bíróság 2002. november 5-én hozott „nyitott égbolt” ítéletei a közösségi szintű légiközlekedési külpolitika kezdetét jelentik.

Az Európai Bizottság „ Developing the agenda for the Community’s external aviation policy (A Közösség légiközlekedési külpolitikája menetrendjének kidolgozása)” című közleményében[1] szerepel, hogy az Európai Közösség és egyes harmadik országok közötti célzott megállapodások lényeges hozzáadott értéket képviselnek, mivel a piacok megnyitásával és a befektetési lehetőségek előmozdításával új gazdasági lehetőségeket teremtenek. Ezenkívül az ilyen megállapodások jelentik a legjobb módot a tisztességes piaci versenynek, a repülésbiztonságnak és légvédelemnek, valamint a környezetvédelemnek a szabályozási együttműködésen és konvergencián keresztüli biztosítására.

Ezért az Európai Bizottság célzott tárgyalások megkezdését javasolta a világ főbb régióit magában foglaló légiközlekedési egyezmények megkötése érdekében, amelyek célja az európai ipar lehetőségeinek előmozdítása és a tisztességes piaci verseny biztosítása, valamint a nemzetközi polgári légi közlekedés reformja.

1.2 Piacorientált gazdaság- és közlekedéspolitikájával és magas szintű szabályozásával Kanada ígéretes jelölt az Európai Közösséggel létrejövő új generációs megállapodás megkötésére. Az EU és Kanada közötti légi forgalom 2000 és 2005 között megduplázódott, és Kanada az EU egyik vezető légiközlekedési partnere. 2005-ben 8,5 millió utas utazott az EU és Kanada között[2].

1.3 Az új kanadai kormány kész az Európai Unióval folytatandó tárgyalások megkezdésére annak céljából, hogy a tagállamok és Kanada között jelenleg a kétoldalú légiközlekedési megállapodások alapján fennálló légiközlekedési kapcsolatokat liberalizálják.

A Kanadával létrejövő légiközlekedési liberalizációról szóló megállapodás gazdasági előnyöket jelent a légi fuvarozók, repülőterek, utasok, fuvaroztatók, az idegenforgalmi iparág, valamint a szélesebb értelemben vett gazdaság számára az Európai Unióban és Kanadában. A Bizottság által folytatott gazdasági elemzés szerint több mint kilencmillió további utas várható a piacok megnyitását követően. Ezenkívül a nyitott légtér várhatóan legalább 72 millió eurós nyereséggel járhat a fogyasztók számára. A megállapodás tovább erősítené a transzatlanti gazdasági kapcsolatokat, és kiegészítené az Egyesült Államok és az Európai Unió közötti légiközlekedési megállapodást. Ugyanilyen fontos, hogy a megállapodás megkötése mérföldkő a légiközlekedési ágazat szabályozási kereteinek nemzetközi reformja felé.

1.4 E közleménnyel a Bizottság tehát azt ajánlja a Tanácsnak, hogy hatalmazza fel a Bizottságot az Európai Közösség nevében lebonyolítandó, a Kanadával kötendő, átfogó légiközlekedési megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére. Ez a piac megnyitását egyidejűleg kombinálná a szabályozási együttműködéssel és konvergenciával főként az olyan kiemelt területeken, mint a repülésbiztonság és légvédelem, a környezetvédelem, az utasok védelme, valamint olyan versenyszabályok alkalmazása, amelyek egyenlő feltételeket biztosítanak a verseny tekintetében.

2. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG ÉS KANADA KÖZÖTTI LÉGIKÖZLEKEDÉSI SZOLGÁLTATÁSOKRA VONATKOZÓ JELENLEGI SZABÁLYOZÁSI KERET

Kétoldalú légiközlekedési megállapodások az EU tagállamai és Kanada között

2.1 Kanada és az EU közötti légi közlekedést jelenleg 17 kétoldalú légiközlekedési megállapodás szabályozza. Kanada és nyolc EU-tagállam között jelenleg nincs érvényes légiközlekedési megállapodás[3].

Az EU tagállamai és Kanada közötti légiközlekedési megállapodások nem teszik lehetővé, hogy a légitársaságok, az utasok és a szállítók teljes mértékben élvezzék a nyitott piacok nyújtotta előnyöket. Ezenkívül jelentős különbségek figyelhetők meg e megállapodások között: kiegyenlítetlen keretet képeznek az EU és Kanada közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozóan, amennyiben nem minden megállapodás egyformán megengedő a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a rendelkezésre álló kapacitások tekintetében. Egyes megállapodások kapacitásbeli korlátokat állapítanak meg a Kanada és az EU közötti közvetlen járatok esetében. A kétoldalú megállapodások némelyike korlátozza a szolgáltatást biztosító lehetséges légitársaságok számát, és korlátozó jellegű díjszabást foglal magában. A tagállamok és Kanada között létrejött kétoldalú légiközlekedési megállapodások közötti eltérések egyenlőtlenségekhez vezetnek a közösségi légi fuvarozóknak biztosított lehetőségei terén. E megállapodások tarifákra vonatkozó cikkei a legrészletesebbek és a legösszetettebbek közé sorolhatók az egész világon. Kanada azon viszonylag kevés országok egyike, amelyek még mindig szigorúan ellenőrzik a viteldíjakat, ez pedig mind a légitársaságok, mind a fogyasztók számára magasabb költségeket eredményez.

2.2 A legtöbb kétoldalú légiközlekedési megállapodáshoz hasonlóan az EU tagállamai és Kanada közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások állampolgárságon alapuló korlátozásokat tartalmaznak; ezt az Európai Bíróság jogszerűtlennek minősítette. Az EU és Kanada között létrejövő megállapodásnak lehetővé kell tennie bármely uniós légitársaság számára, hogy légi járatokat indíthasson Kanadába bármely olyan EU-tagállamból, amelyben székhellyel rendelkezik/képviselteti magát. A tárgyalások ezen első lépésének célja, hogy jogbiztonságot teremtsen a Kanada és az Európai Unió közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozóan.

A légi közlekedés keretszabályozása Kanadában

2.3 Kanada egy ideje fontolgatja légiközlekedési politikája liberalizációját. Az elmúlt hónapokban a nyitottabb légiközlekedési politika felé mozdult az utazás, a kereskedelem és az idegenforgalom elősegítése céljából. Liberális légiközlekedési megállapodások születtek a két legfontosabb nemzetközi piaccal: az Egyesült Államokkal és az Egyesült Királysággal. Az Egyesült Királysággal 2006 áprilisában megkötött új megállapodás megszüntette az addigi tarifakorlátozásokat, hogy naprakészebb válasszal szolgáljon a piaci igényekre, és biztosította az ötödik forgalmi szabadságjoghoz tartozó üzemeltetéseket harmadik országok számára. A légitársaságok utóbbi időben tett nyilatkozatai azt mutatják, hogy kedvezőbben tekintenek a liberalizációra, mint néhány évvel ezelőtt. Széles körben elterjedt az érzés, hogy a transzatlanti nyitott légtér kanadai részvétel nélkül nem szolgálná a kanadai fuvarozók érdekeit[4].

2.4. Nem meglepő, hogy Kanada legfontosabb légiközlekedési partnere az Amerikai Egyesült Államok. A kanadai adatok szerint a tavalyi év során 18,6 millióan utaztak a két ország között. 2005-ben Kanada és az Egyesült Államok kiszélesítette a két ország közötti légiközlekedési megállapodást, és tovább nyitotta piacát. A megállapodás ugyanakkor nem engedélyezte sem a kabotázsjogot (a másik ország két pontja közötti közlekedés), sem pedig a hetedik szabadságjoghoz tartozó üzemeltetéseket (önálló szolgáltatások a légi fuvarozó székhelyétől eltérő két ország között).

2.5 A kanadai légiközlekedési piacot az Air Canada, a volt nemzeti fuvarozó uralja. Az Air Canada az 1999-es Canadian Airlines-zal való fúzióját követően 2004-ben a világ 17. legnagyobb utasszállító légitársasága volt. Az Air Canada a Star Alliance tagja, tulajdonosa az Air Canada Group holdingtársaság, amely olyan más Air Canada leányvállalatok tulajdonosa is egyben, mint az Air Canada Jazz és az Air Canada Ground Handling. Az Air Canada jelentős flottakorszerűsítést helyezett kilátásba. Kanada második legnagyobb fuvarozója az olcsó viteldíjú WestJet, amely 33%-os részesedést ért el a kanadai hazai piacon, és a nemzetközi piacon is aktív. A nemzetközi piacról szólva, az Air Transat chartertársaság menetrend szerinti járatokat indított az EU-ba, és heti 48 járatot kínál Európába különböző kanadai repülőterekről.

2.6. A kanadai szállítmányozási jog szerint egy légiközlekedési társaság szavazati jogainak legalább 75 %-a kell hogy kanadai tulajdonban és ellenőrzés alatt legyen. Ennél alacsonyabb százalékarányt kormányrendelet határozhat meg. Ráadásul egy társaságot „de facto” kanadaiaknak kell ellenőrzés alatt tartaniuk. Ugyanakkor viták folynak Kanadában a külföldi tulajdonlásra és ellenőrzésre vonatkozó korlátozások lazításáról.

2.7. Az Air Canada csomópontján, a torontói repülőtéren évi több mint 28,6 millió utas fordul meg. A torontói repülőtéri illetékek nagyon magasak, így ez a világ egyik legdrágább repülőtere. Fontosak még Ottawa, Montreal, Calgary és Vancouver repülőterei. Kanada repülőtereit a repülőterekért felelős hatóságok hosszú távú lízingszerződéseken keresztül irányítják, és a repülőterek bérleti díjat fizetnek a szövetségi kormánynak a bevételek beszedési jogáért cserébe.

2.8 A kanadai repülőgépipar nagy hagyományra tekint vissza; 2002-ben 79 000 főt alkalmazott. A legismertebb repülőgépgyártó a Bombardier – ennek részét képezi az egykori LearJet Corporation –, amely a világ két legfontosabb regionális sugárhajtású légijárműgyártójának egyike.

2.9 Kanada légi közlekedését a Közlekedési Minisztérium (Transport Canada) szabályozza, támogatója az engedélyek kibocsátásáért is felelős nemzeti szállítmányozási ügynökség (CTA). A Transport Canada felelős a nemzetközi kapcsolatokért, a biztonságért, a védelemért és a közlekedéssel kapcsolatos környezetvédelmi szabályozásért. A légiközlekedési szolgáltatásokat a magántulajdonban lévő Nav Canada szolgáltató biztosítja. Ami a versenyt illeti, a Kanadai Versenyhivatal az Ipari Minisztérium felügyelete alatt működik.

3. AZ EURÓPAI UNIÓ ÉS KANADA KÖZÖTTI KAPCSOLATOK TOVÁBBI ERőSÍTÉSE

3.1 Kanada és az Európai Unió közötti politikai partnerség szoros és régóta fennáll. A két fél közötti viszonyt a közös értékek és az azonos irányba mutató átfogó célkitűzések jellemzik.

3.2 1976-ban az Európai Gazdasági Közösség és Kanada gazdasági együttműködési keretmegállapodást írt alá; ez volt az első ilyen típusú megállapodás az EK és egy fejlett ipari ország között. Mind az EU, mind Kanada elkötelezett a globális gazdasági növekedés fellendítésében, és új típusú kereskedelmi megállapodásba, a kereskedelmi és beruházásösztönzési megállapodásba kezdett a szabályozási akadályok elhárítása és az egymás piacát célzó beruházások elősegítése érdekében. Közös politikai nyilatkozatban és egy 1996-ban elfogadott cselekvési tervben a két fél megállapodott, hogy szorosabbra fűzi együttműködését a repülésbiztonság és a légiforgalom-irányítás területén.

3.3 2005-ben az Európai Közösség és Kanada polgári légiközlekedés-biztonsági megállapodást írt alá, amely az engedélyek és ellenőrzések kölcsönös elfogadását írja elő a légialkalmasság, a környezetvédelem, a légijármű-karbantartási berendezések és a légialkalmasság fenntartása tekintetében.

4. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG ÉS KANADA KÖZÖTTI ÁTFOGÓ LÉGIKÖZLEKEDÉSI MEGÁLLAPODÁS GAZDASÁGI ELőNYEI

4.1 2005-ben mintegy 8,5 millióan utaztak az Európai Unió és Kanada között, ami 9 %-os növekedés 2004-hez képest. Ezzel Kanada az Európai Unió egyik legnagyobb távolsági légiközlekedési piaca. A férőhely-kapacitás szempontjából Kanada az EU fuvarozói számára az ötödik legnagyobb légiközlekedési piac az Egyesült Államok, Svájc, Törökország és Norvégia után. Kanada számára az EU az Egyesült Államok után a legfontosabb nemzetközi légiközlekedési piac. Míg az Egyesült Államok felé irányuló légi forgalom a kanadai légiközlekedés közel felét teszi ki, az európai országok a teljes kanadai nemzetközi forgalom 27 %-át adják. Ez magában foglalja az Egyesült Államokon keresztül zajló európai közlekedést is. Egyéb fontos partnerek többek között Ausztrália, Japán, Dél-Korea és Kína. A nemzetközi közlekedés – az USA-t nem számítva – 1991 óta évi 5 %-kal, így nagyobb mértékben nő, mint a határontúli (egyesült államokbeli) és a hazai forgalom. A legfőbb piaci hajtóerők a (befelé és kifelé irányuló) turizmus, valamint a két oldal közötti erős üzleti és kereskedelmi kapcsolatok. A Kanadába tartó és onnan utazó nemzetközi utazók körülbelül 47 %-a turista; Az EU és Kanada közötti közlekedés jelentős részét a nyári időszakban a charterjáratokat igénybe vevő utasok jelentik.

4.2 Kanada legfontosabb EU-beli nemzeti piacai az Egyesült Királyság (3,6 millió utas 2005-ben), Németország és Franciaország (egyenként 1,5 millió utas), illetve Hollandia (750 000 utas). A négy piac együttesen az EU és Kanada közötti forgalom 74 %-át teszi ki. 2000 és 2005 között a járatsűrűség Kanada és az EU között csaknem megduplázódott. Az új szolgáltatások középpontjába főként az új tagállamok és Közép-Európa került, az előzőleg erős brit, német és francia piacokra irányuló szolgáltatások pedig majdnem megduplázódtak. A London Heathrow és Toronto közötti útvonal a világ kilencedik legforgalmasabb útvonala. További kapcsolatok jöttek létre a másodlagos fontosságú kanadai repülőterek és az EU között e repülőterek és a fogyasztók javára.

A közösségi megközelítés előnyei és hozzáadott értéke

4.3 Kanada a modern szabályozási keretének, valamint piacorientált gazdasági és közlekedési politikájának köszönhetően nyilvánvaló jelöltje a Közösséggel folytatott, nyitott légtérrel bővülő légiközlekedési kapcsolatoknak mind a piacra jutás, mind a szabályozói együttműködés és konvergencia szempontjából. Az EU és Kanada közötti fokozott szabályozói együttműködés jobban elősegítené az EU és Kanada közötti légi szolgáltatások biztosítását. Kanada az EU-hoz hasonlóan rendkívül magas biztonsági és védelmi előírásokkal rendelkezik. Sok hasonlóság található a szabályozási megközelítésben is, amely egy átfogó megállapodással még hatékonyabbá válhatna az ipar számára. A légiforgalmi szolgáltatás (ATM) szervezése és szabályozása területén a kanadai rendszer hasonlít az európaira. A repülésbiztonság és a légvédelem területén a két fél szigorú előírásai hatékony együttműködést tesznek lehetővé. A Közösség és Kanada között tervezett kétoldalú biztonsági megállapodás kiemeli a két fél felkészültségét arra, hogy kölcsönösen elfogadja eljárásaikat és előírásaikat. A repülésbiztonság területén a kanadai légiközlekedés-biztonsági hatósággal folyatott együttműködést e megállapodás tovább erősíti.

4.4 A Kanada és az EU közötti légi közlekedés liberalizációja különleges előnyökkel járna azon piacok számára, amelyekre vonatkozóan egyelőre korlátozó jellegű légiközlekedési megállapodások vannak érvényben. Megszüntetné a kapacitásbeli és díjszabási korlátozásokat, és ezzel új lehetőségek nyílnának meg az ipar és a fogyasztók előtt. A jelenlegi földrajzi korlátok (korlátozott számú célállomások) feloldása tovább növelhetné az EU és Kanada közötti szolgáltatások számát. Különösen a nyugati partra (Vancouver) és számos EU-tagállamra vonatkozó korlátozások szűnhetnének meg. Végül új piacok jelenhetnek meg különösen Közép-Kelet-Európában az olyan tagállamok és Kanada tekintetében, amelyek között jelenleg nincs érvényben légiközlekedési megállapodás.

4.5 A Kanadával létrejövő, nyitott légtérre vonatkozó megállapodás valószínűsíthető előnyeit egy független tanácsadók által nemrégiben végzett gazdasági elemzés is megerősítette. Az elemzés konklúziója szerint a piacnyitást követő öt éven belül több mint kilencmillió új utas várható. Az első évben az utasok száma mintegy 500 000 fővel növekedhet. Ezenkívül a nyitott légtér legalább 70 millió eurós fogyasztói hasznot teremtene az olcsóbb viteldíjaknak köszönhetően, és 3700 munkahelyet teremtene már az első évben. Az elemzés megerősítette, hogy a kanadai légi közlekedésre vonatkozó szabályozási és politikai keretek lehetővé tennék a Közösség számára, hogy olyan mintamegállapodást írjanak alá Kanadával, amely magasabb szintű szabályozási konvergenciát eredményez, valamint új lehetőségeket teremt az EU ipara és fogyasztói számára. A Kanadával létrejövő nyitott légtér növelné az EU légitársaságainak versenyképességét az észak-amerikai piacon. Nagyobb számú közvetlen járathoz vezetne az EU és Kanada között, illetve a légi forgalom jobb felosztását eredményezné. Ezen túlmenően az elemzés hangsúlyozta, hogy a nyitott légtér lehetővé tenné a légitársaságok számára, hogy szorosabb partnerséget alakítsanak ki a másik fél fuvarozóival, és a beruházási korlátozások feloldásával stratégiai beruházásokat létesítsenek. E beruházások lehetőséget nyújtanának az új piacgazdaságok számára, illetve olyan alkalmazási területet jelentenének, amely lehetővé tenné az EK fuvarozói számára, hogy egyébként nem kifizetődő piacokat is elérjenek.

4.6 A légi fuvarozás liberalizációjából fakadó általános gazdasági előnyök következtében több érdekelt fél – többek között a nemzetközi légitársaságok érdekeit képviselő Nemzetközi Légifuvarozási Szövetség (IATA)[5] és az üzleti világ érdekeit képviselő Nemzetközi Kereskedelmi Kamara (ICC)[6] – gyakran kiemelte a nemzetközi légi fuvarozást illető szabályozási keret reformjának jelentőségét.

4.7 A megoldatlan jogi nehézségektől eltekintve a jelenlegi helyzet fenntartása akadályozná az Unió és Kanada közötti piacot a nyitott légiközlekedési piac más példáin keresztül megfigyelt lehetséges növekedésben. A korlátozóbb jellegű kétoldali megállapodások folyamatos – többek között a díjszabásra gyakorolt – negatív hatásai gátat szabnának bizonyos fuvarozók fejlődésének, és az EU belső piacának torzulásához vezetnének. Az EU és Kanada közötti piac komoly veszteségekkel is számolhatna, mivel más piacok a liberalizáció révén előrébb tartanának a nemzetközi légi közlekedés hálózatban működő szerkezetének kiaknázásában.

4.8 Különösen az uniós légitársaságok kerülnének hátrányos helyzetbe az egyesült államokbeli és a kanadai fuvarozókhoz képest, ha az EU és Kanada közötti piac nem nyílna meg ugyanolyan mértékben, mint az Egyesült Államok és Kanada, illetve az EU és az Egyesült Államok közötti piac. A nemrégiben az USA és Kanada között létrejött nyitott égbolt megállapodást követően az egyesült államokbeli fuvarozók az ötödik és a hatodik szabadságjogon keresztül jelentős mértékben hozzá fognak férni az EU és Kanada közötti piachoz. Az EU fuvarozóinak versenyhelyzete jelentős mértékben javulna, ha nem csak az EU és Kanada közötti piachoz férnének hozzá korlátlanul, de hozzáférésük nyílna az USA és Kanada közötti piachoz is. A kilátásba helyezett EU-USA légiközlekedési megállapodás lehetővé tenné az EU légitársaságai számára az ötödik szabadságjog gyakorlását az USA és Kanada között, de e jogokat kanadai részről is meg kell szerezni, amennyiben az EU légitársaságai élvezni kívánják az e lehetőségekből fakadó előnyöket. Tekintettel egyrészt az EU és az USA közötti légiközlekedési piacok, másrészt pedig a Kanada és az USA közötti piacok fejlődő integrációját, érdemes lenne kiterjeszteni ezen integrációt az EU és Kanada közötti piacra is.

5. KÖVETKEZTETÉSEK: A KANADÁVAL KÖTENDő LÉGIKÖZLEKEDÉSI MEGÁLLAPODÁS LÉNYEGES HOZZÁADOTT ÉRTÉKE

5.1 Kanada az utóbbi időben érdeklődést mutatott az átfogó légiközlekedési megállapodás tárgyalásának megkezdésére az Európai Közösséggel. Az EU-nak pozitív választ kellene adnia, és tőkét kovácsolnia Kanada érdeklődéséből. A kétoldalú légiközlekedési megállapodásokból fakadó jogi nehézségek megszüntetésére mindenekelőtt horizontális megállapodást kell kötni.

Az EU és Kanada közötti légi közlekedés modernizált keretei jelentős új lehetőségeket biztosítanak a légi közlekedés megerősítésére az egyenlő feltételeket biztosító versenypiacon. Ezenkívül tovább erősítenék az EU és Kanada között jelenleg is kiváló kereskedelmi és politikai kapcsolatokat.

Az Európai Unió és Kanada közötti légiközlekedési partnerség modelljének kialakítását a nemzetközi szintű reformprogramok előmozdítására irányuló törekvés ösztönözte. Az ennek eredményeként létrejövő, az Európai Közösség és Kanada közötti légi közlekedés liberalizációjáról szóló megállapodás felváltaná a Kanada és az EU tagállamai közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodásokat, és létrehozná az EU és Kanada közötti légi szolgáltatások modern kereteit a lehető legnyitottabb piacra jutással és a legmagasabb szintű szabályozási normákkal. E megállapodás más, harmadik országokkal kötendő kibővített légiközlekedési partnerség modelljeként is szolgálhat. Az USA és az EU közötti nyitott légtér várható létrejöttének tükrében a Kanada és az EU közötti légiközlekedési kapcsolatokat szintén modernizálni kellene a részben korlátozó jellegű, jelenleg foltszerűen működő kétoldalú megállapodásoknak egy teljes mértékben integrált megközelítéssel való felváltásával.

5.2 A Kanadával a nyitott légtér megállapodásról folytatott tárgyalások célja kettős a piacra jutás elősegítése és befektetési lehetőségek teremtése lenne. Egyes tagállamok már végrehajtották a piacra jutás kölcsönös nyitottá tételét Kanadával. Mégis, több megállapodás is kifejezetten korlátozó jellegű. Ez a kiegyensúlyozatlan helyzet egyenlőtlen lehetőségeket biztosít a közösségi légitársaságok számára, ami ellentétes az egységes piac által a közösségi légi fuvarozók számára biztosított esélyegyenlőséggel. Egy ilyen megállapodás várható gazdasági előnyeit egy nemrégiben készült elemzés bemutatta. Egy közösségi szintű átfogó légiközlekedési megállapodás egységessé tenné a Közösség és Kanada légiközlekedési kapcsolatait, és egyenlő jogokat és lehetőségeket biztosítana az összes, Kanadába szolgáltatást nyújtó közösségi légi fuvarozó számára.

Ezenkívül új piaci lehetőségeket teremtene a tagállamok azon légi fuvarozói számára, amelyek még nem rendelkeznek a Kanadába tartó és onnan induló légi közlekedésre vonatkozó jogokkal.

5.3 A megállapodásnak fenn kellene tartania és meg kellene szilárdítania az Európai Unió és Kanada közötti légi szolgáltatások magas szintű védelmét, biztonságát és a környezetvédelmet. A repülésbiztonság területén már született egy megállapodás.

A környezetvédelmi kérdésekre tekintettel a megállapodásnak összhangban kell lennie az EU fenntartható fejlődés melletti elkötelezettségével. A fent említett gazdasági előnyökön kívül a légi forgalom várt növekedése nemkívánatos mellékhatásokkal is járhat, elsősorban a repülőterek környékének levegőminőségére és zajszintjére, valamint az ebből fakadó globális éghajlatváltozásra vonatkozóan. Fontos, hogy a megállapodás ne korlátozza az EU lehetőségeit arra nézve, hogy az említett káros hatások enyhítése érdekében szabályozási vagy gazdasági eszközöket alkalmazzon.

A tisztességes verseny biztosítása a nyitott légiközlekedési piac kulcsfontosságú tényezője. A magasabb szintű szabályozási konvergencia elérésével a Közösség és Kanada közötti átfogó légiközlekedési megállapodás egyenlő versenyfeltételeket biztosítana a versenyhelyzet torzulásának elkerülése érdekében.

A szabályozási konvergenciát csak közösségi szinten lehet elérni. Kanada és a Közösség már megtette az első lépéseket a magas szintű szabályozási konvergencia felé, és e partnerség fokozatosan fejlődhet az Európai Közösség és Kanada közötti nyitott légtér kialakításának irányába. A javasolt új partnerség eredménye egyértelműen ösztönözne más harmadik országokat, hogy csatlakozzanak a légi közlekedés rugalmasabb nemzetközi rendszere felé mutató irányzathoz.

5.4 A fentiek fényében az Európai Bizottság tehát ajánlja, hogy a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat kezdeményezzen Kanadával egy átfogó légiközlekedési megállapodás megkötése céljából.

5.5 A Bizottság szorosan együtt fog működni a tagállamokkal és az összes érdekelt féllel a tárgyalási irányelvekben meghatározott célkitűzések továbbfejlesztése és teljesítése érdekében.

[1] COM (2005) 79 végleges, 2005.3.11.

[2] Forrás: Eurostat

[3] Ciprus, Észtország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Málta, Szlovákia és Szlovénia nem kötött kétoldalú légiközlekedési megállapodást Kanadával.

[4] McGill/Concordia jelentés a kanadai nemzetközi légiközlekedési politikáról, Montreal, 2005., 298. o.

[5] IATA általános sajtóközlemény, 2004. december 14. „A fuvarozóknak szükségük van azon szabadságra, hogy ott bonyolítsák üzleteiket, ahol arra piac nyílik.”

[6] L. az ICC ajánlását az Egyesült Államok és az Európai Unió közötti nyitott légiközlekedési piacokra vonatkozó tárgyalásokról