BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA_A fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló 842/2006/EK rendelet felülvizsgálata amely a következő dokumentumot kíséri Javaslat_AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fluortartalmú üvegházhatású gázokról /* SWD/2012/0363 final */





1. Bevezetés Az F-gázokat[1] egyre gyakrabban használják számos olyan alkalmazási területen, mint például a hűtés és a légkondicionálás, valamint habok, aeroszolok, tűzvédelmi és elektromos berendezések előállítása. Az F-gázok azonban jelentős hatást gyakorolnak az éghajlatra.[2] A jelenleg hatályos, F-gázokról szóló rendelet elsődleges célja, hogy csökkentse ezen üvegházhatású gázok kibocsátását a berendezések élettartama és használatból való kivonáskor végzett kezelése során, az F-gázok új berendezésekben való használatát azonban csak csekély mértékben korlátozza. Azonban már jelenleg is rendelkezésre állnak az F-gázok biztonságos és energiahatékony alternatívái szinte minden alkalmazási területen. A Bizottság az F-gázokról szóló rendelet alkalmazásáról, hatásairól és megfelelőségéről szóló jelentést[3] tett közzé. A Bizottság a végrehajtás terén tárt fel bizonyos hiányosságokat, amelyeket orvosolni kell. Teljes körű alkalmazása esetén az F-gázokról szóló rendelet a mobil légkondicionáló rendszerekről szóló 2006/40/EK irányelvvel együttesen alkalmazva a jelenlegi szinten tartaná az F-gázok kibocsátását. A jelentés azonban arra a következtetésre is jutott, hogy az Európai Uniónak további intézkedéseket kell tennie az F-gázokkal kapcsolatban, mivel viszonylag alacsony költségek mellett tovább csökkenthető a kibocsátásuk. Hasonlóképpen az Európai Parlament is többször szólított fel ambiciózusabb intézkedések végrehajtására e téren.[4],[5] Nemzetközi szinten több mint száz ország szorgalmaz F-gázokra vonatkozó intézkedéseket az ózonréteget lebontó anyagokról szóló montreali jegyzőkönyv keretében.[6] Az Európai Unó 2009 óta elvben támogatja a montreali jegyzőkönyv szerinti, világszintű fokozatos csökkentésre irányuló javaslatokat. Emellett az F-gázokkal kapcsolatos intézkedéseket szorgalmaz „a rövid távú éghajlatbefolyásolók visszaszorításáért küzdő Éghajlat és Tiszta Levegő Koalíció” (Climate and Clean Air Coalition on Short-Lived Climate Pollutants) elnevezésű kezdeményezés is, amely magában foglalja az Egyesült Államokat, a G8-akat, az Európai Bizottságot, a Világbankot és az UNEP-et.[7] 2. Problémameghatározás Az éghajlatváltozás a szélsőséges időjárási viszonyok és az alkalmazkodással járó költségek miatt mindenkire kihatással van. A nemzetközi tudományos konszenzus szerint a nemkívánatos éghajlati hatások elkerülése érdekében 2 °C-ra kell korlátozni a globális hőmérséklet-emelkedést.[8] Az F-gázok jelenleg az összes üvegházhatású gáz 2 %-át teszik ki az Európai Unióban, azonban a szén-dioxidnál jóval nagyobb légköri felmelegedési potenciállal rendelkeznek. Az uniós gazdaság szén-dioxid-mentesítésének költséghatékony módja szerint az F-gázok kibocsátását 2050-ig nagyjából 70–78 %-kal, 2030-ig pedig 72–73 %-kal kell csökkenteni megközelítőleg 50 EUR, egy tonna szén-dioxid-egyenértékre vetített elhárítási határköltség mellett.[9] Ennek megfelelően az F-gáz-ágazatban mintegy 70 millió tonna szén-dioxid-egyenértéknek (Mt CO2-egyenérték) megfelelő csökkentést kell elérni a jelenleg hatályos szabályozás teljes körű alkalmazása esetén 2030-ban várható kibocsátáshoz képest. Az F-gáz-felhasználás világszinten 1990 óta rohamosan növekszik, és a megfelelő ellenintézkedések hiányában jelentős kibocsátás-növekedéshez vezet. Mivel az F-gázokat tartalmazó berendezések és termékek (például épületszigetelő-habok) élettartama hosszú, akár az 50 évet is elérheti, ezért ha most nem történik nyilvános beavatkozás, az szükségtelenül magas kibocsátáshoz vezethet több évtizeden át. A jelenleg hatályos, F-gázokról szóló rendelet alkalmazásában felfedezhető hiányosságok orvoslásán túl emiatt égető szükség van a jövőbeli kibocsátások további mérséklésére. Egy elemzés[10] szerint az Európai Unióban várható kibocsátások[11] kétharmad része költséghatékony módon[12] kiküszöbölhető 2030-ig, amennyiben a kellő intézkedésekkel sikerül elérni az F-gázok használatának mellőzését akkor, ha rendelkezésre megfelelő alternatívák. Mindent összevetve megközelítőleg 625 Mt CO2-egyenértéknek megfelelő kibocsátáscsökkenés érhető el költséghatékonyan a 2015 és 2030 közötti időszakban. Ha semmilyen intézkedésre nem kerül sor e téren, akkor az Európai Unió nem tudja majd teljesíteni a üvegházhatású gázok kibocsátásával kapcsolatos célkitűzéseit, vagy más ipari ágazatokban kell jóval költségesebb intézkedéseket végrehajtani, ennek következtében pedig az ipar egésze veszíthet a költségek versenyképességéből. Emellett eddig kihasználatlan lehetőség kínálkozik a környezetbarát, alternatív technológiák piaci térnyerésének előmozdítására, amellyel egyúttal fokozható az innováció, a környezetbarát munkahelyek száma és a növekedés.[13] 3. Szakpolitikai célkitűzések Az F-gázokról szóló rendelet felülvizsgálatának általános célja, hogy költséghatékony módon[14] hozzájáruljon ahhoz, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátása 80–95 %-kal csökkenjen az Európai Unióban 2050-ig. E célkitűzés azon globális kihívás részét képezi, miszerint az éghajlatváltozást 2 °C-kal az iparosodás előtti szint alatt kell tartani. Ezt a célkitűzést különösen a következőkkel kell megvalósítani: – a magas globális felmelegedési potenciállal rendelkező F-gázok használatának visszaszorítása, amennyiben rendelkezésre állnak megfelelő alternatívák; – olyan alternatív anyagok vagy technológiák használatának ösztönzése, amelyek nem veszélyeztetik a biztonságot, a funkcionalitást és az energiahatékonyságot; – a berendezésekből való szivárgás megelőzése, valamint az F-gázt használó felszerelések használatból való kivonásakor végzett, megfelelő kezelés; – olyan lehetséges jövőbeli megállapodás felé mutató konvergencia előmozdítása, amelynek célja, hogy a montreali jegyzőkönyv szerint fokozatosan csökkentse a HFC-k felhasználását; – a fenntartható növekedés fokozása, az innováció serkentése és környezetbarát technológiák fejlesztése; – a kkv-kra, a versenyképességre és a foglalkoztatásra gyakorolt, nem kívánt hatásoknak, valamint a vállalatok és hatóságok adminisztratív terheinek korlátozása, továbbá a belső piaci verseny megóvása a lehető legnagyobb mértékben. 4. Szakpolitikai lehetőségek A hatásvizsgálat öt szakpolitikai lehetőséget vesz számba. Az első vizsgált lehetőség a „változatlan szakpolitika” (A. lehetőség), amely nem vezet be új jogszabályi előírásokat, ugyanakkor pontosítja a fogalommeghatározásokat, valamint tartalmaz uniós szintű, nem jogalkotási intézkedéseket, amelyek célja a hatályos előírások jobb alkalmazásának támogatása. A jelenleg hatályos jogszabályok ugyan alapvető fontosságúnak minősülnek, azonban nem elégségesek a célkitűzések eléréséhez, így kiindulási pontként szolgálnak az alábbi négy kiegészítő jellegű szakpolitikai lehetőség értékeléséhez: – B. lehetőség: ipari szereplők közötti „önkéntes megállapodások” alkalmazása azokban az ágazatokban, ahol e megállapodásoknak az alacsony kibocsátáscsökkentési költségek miatt van létjogosultságuk; – C. lehetőség: a „tározás és visszanyerés kiterjesztése” lehetőség szerint olyan ágazatokban is meg kellene valósítani az F-gázok tározását, amelyek jelenleg nem tartoznak az F-gázokról szóló rendelet hatálya alá; – D. lehetőség: a „fokozatos csökkentés” lehetőség 2030-ig lépcsőzetesen csökkenő határértékeket vezetne be az Unióban forgalomba hozható HFC-k mennyiségére. Ez a lehetőség az előtöltött berendezésekben lévő HFC-ket érintő intézkedéseket is tartalmaz annak elkerülése érdekében, hogy a plafonérték kizárólag az Unióban előállított termékekre vonatkozzon; – E. lehetőség: az F-gázok használatának „tilalma” azokban az ágazatokban, ahol már jelenleg is rendelkezésre állnak helyettesítő technológiák az összes alkalmazási mód esetében. Egyes felsorolt szakpolitikai lehetőségek és a bennük foglalt intézkedések nem zárják ki egymást, és összekapcsolhatók egyéb mérlegelt szakpolitikai lehetőségekkel. Az alábbi négy kritérium alapján további lehetőségeket és allehetőségeket vizsgáltunk meg és vetettünk el: – eredményesség (kevesebb mint 1 Mt CO2-egyenérték); – hatékonyság (több mint 50 EUR/t csökkentett CO2-egyenérték); – technikai korlátok, például biztonság vagy energiahatékonyság; – egyéb korlátok, például az egyéb uniós szakpolitikákkal való összhang. Ezért mindegyik kiválasztott lehetőség és azok allehetőségei eleve eredményesek, költséghatékonyak, energiahatékonyak és biztonságosak, mivel a vizsgálati elemzés foglalkozott az üvegházhatású gázok életciklusával kapcsolatos és az egészségügyi szempontokkal. 5. Hatások 5.1. Környezeti hatás Az üvegházhatású gázok kibocsátásának visszaszorítása szempontjából a fokozatos csökkentést előirányozó megközelítés (D. lehetőség) a legeredményesebb, mivel végrehajtásával a kibocsátás 2030-ig 71 Mt CO2-egyenértékkel csökkenthető, ami a jelenlegi szint kétharmadának felel meg. A bizonyos, erre alkalmas ágazatokban bevezetett tilalom (E. lehetőség) révén 53 Mt CO2-egyenértékkel, azaz a jelenlegi szintnek mintegy felére csökkenne a kibocsátás, míg önkéntes megállapodások bevezetésével (B. lehetőség) 22 Mt CO2-egyenértéknek megfelelő kibocsátáscsökkenést lehetne elérni 2030-ig (1. táblázat). A tározás kiterjesztésével (C. lehetőség) csak csekély kibocsátáscsökkenés következne be, mivel csak bizonyos szállítási módokra korlátozódik. Ez a kibocsátáscsökkenés az energiahatékonyságra is hatással van (mégpedig az alternatív megoldásokból fakadó teljes csökkenés révén). E megállapítások módszertani alapját egy részletes és átfogó elemzés képezi, amely felméri, hogy bevezethetők-e biztonságos és energiahatékony alternatívák úgy, hogy a csökkentett CO2-egyenérték tonnánkénti költsége 50 EUR alatt legyen az F-gázokat használó 28 fő alágazat mindegyikében[15]. Az anyagok környezetbe jutásának ökotoxikológiai kockázatai az összes lehetőség esetében csekélynek vagy elhanyagolhatónak minősülnek. 5.2. Gazdasági hatás Az F-gáz-ágazatban számos olyan piaci szereplő tevékenykedik, amelyet különbözőképpen érinthetnek a szakpolitikai változások: ezek az F-gáz-előállítók, a berendezésgyártók, a villamosenergia-ipari vállalatok, a berendezések szervizelését végző cégek, az importőrök és az exportőrök, a berendezések felhasználói, valamint a kiskereskedelmi és a nyersanyag-ágazatok (például fémek és termékek). Számos gazdasági hatást elemeztünk (1. táblázat) input-output modell (EmIO-F) és általános egyensúlyi modell (GEM-E3) felhasználásával. Az általános hatások elenyészőek, hiszen az input-output modell szerint csekély pozitív hatásra lehet számítani az össztermelésben (legfeljebb 0,009 %), a GEM-M3 pedig kismértékű visszaesést jósolt (legfeljebb -0,006 %). Ezek a hatások a fokozatos csökkentés (D. lehetőség), majd a tilalom (E. lehetőség) esetén érezhetőek a legjobban. A közvetlenül érintett ágazatok közül a berendezésgyártásban csekély növekedés várható, míg az energiaellátási ágazatban visszaesésre lehet számítani, mivel az alternatív berendezések energiahatékonyabbak. A vegyipari ágazatra gyakorolt hatás elenyésző. A modellek kisebb visszaesést jósolnak a szolgáltatási ágazatban, mivel kevesebb lesz a szivárgás-ellenőrzést igénylő, F-gázt használó berendezés. Ezt az esetleges visszaesést azonban teljes mértékben ellensúlyozzák majd az alternatív berendezésekkel kapcsolatosan újonnan felmerülő szervizelési igények, valamint a hatályos tározási rendelkezések alkalmazása terén kínálkozó, ez idáig kihasználatlan lehetőségek. A fokozatos csökkentés (D. lehetőség) érinti a legtöbb alkalmazó ágazatot, ezért a legnagyobb mértékben mozdítja elő az új keletű (környezetbarát) technológiákat, emellett pedig az alternatívák leggyakoribb alkalmazását eredményezi. Ugyanebből az okból a berendezések felhasználóinál jelentkező közvetlen (beruházási és üzemeltetési) költségek összességében némileg magasabbak lesznek (a fokozatos csökkentést e szempontok alapján a tilalom (E. lehetőség) és az önkéntes megállapodások (B. lehetőség) követik). A mögöttes értékelés konzervatív megközelítésen alapul, mivel csak a jelenleg elérhető helyettesítő lehetőségeket mérlegeli, a számítások pedig a jelenlegi költségek felhasználásával készültek. A felmerülő költségeknek a technológiai fejlődés és a méretgazdaságosság miatt várható csökkenését ezért nem vettük figyelembe. A közvetett hatások elhanyagolhatónak minősülnek. Az alacsony költségek miatt a versenyképesség általában véve nem sérül, főként azért sem, mivel egyik szakpolitikai lehetőség sem írja elő meglévő berendezések cseréjét, így közvetlen beruházási költségek csak a berendezések használatból való kivonása után jelentkeznek. A fogyasztói árakra gyakorolt hatás csekély, makrogazdasági szempontból pedig elhanyagolható lesz mindegyik lehetőség esetében (a GEM-E3 alapján -0,01–0,00 % a D. és E. lehetőség esetében). A regionális hatásokat vizsgálva megállapítható, hogy a közvetlen hatás a dél-európai országokban egy főre vetítve 1 EUR-val magasabb lehet, mivel elterjedtebbek a légkondicionáló berendezések. A kkv-k nagy számban képviseltetik magukat az F-gázokat használó ágazatokban tevékenykedő vállalkozások között. Az elemzésben megfigyelt, elenyésző gazdasági hatásoknak megfelelően előreláthatólag nem nehezedik majd túlzottan nagy teher e vállalkozásokra. A fokozatos csökkentés (D. lehetőség) a tilalmak bevezetéséhez (E. lehetőség) képest nagyobb rugalmasságot kínál az ipari szereplők számára, ahogy ezt az érdekeltek is gyakran kiemelték. Biztosítékok, például de minimis rendelkezések vezethetők be az F-gázokat használó, nagyon kis méretű piaci szereplők jelentéstételi és bizonyos egyéb kötelezettségek alóli mentesítésére. Az összes lehetőség kialakítása úgy történt, hogy a belföldi berendezésgyártók és -importőrök azonos feltételek mellett hozhassák forgalomba termékeiket az uniós piacon. A nemzetközi versenyképesség tehát változatlan marad. Valószínűsíthető, hogy az elsőként lépő európai cégek előnyre tesznek szert nemzetközi szinten, különösen akkor, ha világszintű megállapodás születik az F-gázok fokozatos kivonásáról. A fokozatos csökkentés (D. lehetőség) és a tilalom (E. lehetőség) komoly piacot teremtene az alacsony globális felmelegedési potenciállal rendelkező technológiák számára, ezáltal ösztönözné e technológiák kifejlesztését az exportáló harmadik országokban is. Az adminisztratív költségek viszonylag alacsonyan tarthatók, mivel az F-gázokról szóló rendelet szerint létrehozott, jelenlegi jelentéstételi rendszer képezi majd a jövőbeli szakpolitikai lehetőségek megvalósításához kapcsolódó adatigények kielégítésének gerincét. Csak a független ellenőrzés növelné a költségeket, ez az eshetőség főként az önkéntes megállapodásokkal (B. lehetőség) kapcsolatos megközelítés megfelelő megvalósításakor áll fenn. 1. táblázat: A szakpolitikai lehetőségek 2030-ig kifejtett környezeti, gazdasági és társadalmi hatásainak összefoglaló táblázata[16] HATÁSOK || B. lehetőség || C. lehetőség || D. lehetőség || E. lehetőség || || Önkéntes megállapodások || Kiterjesztés || Fokozatos csökkentés || Tilalom || KÖRNYEZETI HATÁS || || || || || Kibocsátáscsökkentés ÖSSZ. [Mt CO2-egyenérték] || 22,2 || 1,4 || 70,7 || 53,3 || Összes közvetlen költség [M EUR/év] || 530 || 66 || 1 500 || 1330 || Adminisztratív költségek [M EUR/év] || 10,7 || 0 || 0,2 (+ egyszeri 1,9) || 1,2 || Közvetlen hatások az ágazati termelésre (%-os változás) [a 2007. évi érték %-a, input-output modell] || 0,006 || elh. || 0,009 || 0,003 || – gépek/felszerelések || 0,38 || elh. || 0,52 || 0,23 || – szolgáltatások/karbantartás || -0,09 || elh. || –0,38 || –0,37 || – vegyipar || -0,19 || elh. || 0,17 || 0,03 || – villamosenergia-ipar || -0,19 || elh. || –0,59 || –0,26 || GDP-re gyakorolt hatások (%-os változás, GEM-E3 modell szerint) || csekélyebb a D. lehetőségnél || elh. || –0,006 || –0,003 || Regionális hatások || elh. || elh. || csekély hatások az EU déli részén || csekélyebb a D. lehetőségnél || Kkv-kra gyakorolt hatások || nincs jelentős hatás || elh. || nincs jelentős hatás || nincs jelentős hatás || Belső piac || nincs || nincs || nincs || nincs || Versenyképesség, kereskedelem és beruházások || csekély || elh. || csekély pozitív az alternatívák esetében || csekély pozitív az alternatívák esetében || Harmadik országok || elh. || elh. || világszerte ösztönzi az alternatívákat || világszerte ösztönzi az alternatívákat || Fogyasztói ár || elh. || elh. || elh. || elh. || Innováció és kutatás || kis mértékben ösztönzi új technológiák fejlesztését || elh. || ösztönzi új technológiák és termékek fejlesztését || ösztönzi új technológiák és termékek fejlesztését || TÁRSADALMI HATÁS || || || || || Foglalkoztatás: hatás 2030-ban [munkahelyek száma] || +600 || elh. || –16 000 – +7 000 || –12 000 – +4 000 || Biztonsági és egészségügyi kockázatok || elh. || elh. || elh. || elh. || 5.3. Társadalmi hatás A foglalkoztatásra gyakorolt hatások elenyészőek. A fokozatos csökkentés (D. lehetőség) esetében a modellezett hatások a munkahelyek számának közel 7000-rel való növekedésétől az 1600–16 000-rel való csökkenéséig terjedhetnek. Mivel a többi lehetőség alkalmazásakor csekélyebb hatásokra lehet számítani, a foglalkoztatásra gyakorolt legnagyobb várható hatás a +0,003–-0,007 % tartományban mozog (D. lehetőség). Munkahelyteremtésre gyakorolt hatások a gépipari és a berendezésgyártási ágazatban, valamint a kiindulási anyagokat (például fémalapanyagokat, fémtermékeket) biztosító ágazatokban várhatók. A munkahelyek száma előreláthatólag az energiaellátási és a szolgáltatási ágazatban csökken majd, ez utóbbi hatást azonban valószínűleg kiegyenlítik más hatások. A biztonsági előírások és eljárások követése esetén az alternatívák várhatóan nem idézik elő az egészségügyi és foglalkozási kockázatok fokozódását. Az alternatívák megvalósíthatóságának elemzése azon az előfeltételen alapul, miszerint csak kipróbált, biztonságos és energiahatékony technológiák alkalmazandók. A megfelelő képesítéssel rendelkező személyzetre vonatkozóan javasolt, minimális képzési követelmények az alternatív anyagokra is kiterjednek, így tovább csökkentik a biztonsági kockázatokat. 6. A lehetőségek összehasonlítása A hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a fokozatos csökkentés (D. lehetőség) járna a legjelentősebb többletértékkel a környezetvédelem terén, a legnagyobb mértékben ösztönözné az innovációt, valamint alacsony költségeket jelentene a gazdaság és a társadalom egésze számára. 2005-höz viszonyítva 2030-ra közel 60 %-os kibocsátáscsökkenést eredményezne az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósításának uniós ütemtervével összhangban, ezért az egyetlen, kellően hatékony lehetőség. E lehetőséget több érdekelt fél rugalmasabbnak tartja, mint a tilalom bevezetését (E. lehetőség). Az önkéntes megállapodások (B. lehetőség), valamint a tározás és visszanyerés kiterjesztése (C. lehetőség) – az átfogó célkitűzésre figyelemmel – korántsem eredményeznék a kibocsátás kellő mértékű csökkenését. A társadalmi és gazdasági hatások mindegyik lehetőség esetében elenyészőnek tekinthetők. Összességében a legeredményesebb megoldás az lenne, ha a fokozatos csökkentés (D. lehetőség) kiegészülne a tározási rendelkezések bizonyos szállítási módokra való kiterjesztésével (C. lehetőség) és bizonyos behatárolt területeken forgalombahozatali tilalom bevezetésével (azon gázok esetében, amelyeket nem érint az E. lehetőségben foglalt allehetőség, a melléktermékek fokozatos csökkentése és megsemmisítése). Azok az intézkedések, amelyek biztosítják, hogy az előtöltött berendezésekben importált gázmennyiségek beleszámítsanak a plafonértékbe, elengedhetetlenek a fokozatos csökkentés mechanizmusának környezetvédelmi integritása és az egyenlő piaci versenyfeltételek szempontjából. Egyes érdekeltek[17] emellett azt javasolják, hogy a fokozatos csökkentést ötvözni kell bizonyos „támogató jellegű” tilalmak bevezetésével például a hűtés terén, hogy ezáltal fokozható legyen az F-gázok rendelkezésre állásának biztonsága azokban az ágazatokban, ahol nehezebb a helyettesítés. E tilalmak elvben nem befolyásolnák a környezeti, gazdasági és társadalmi hatásokat, mivel a „fokozatos csökkentés” mindenképpen vonatkozna ezekre az ágazatokra is. Következésképpen a D. lehetőség a C. lehetőséggel és kiegészítő, támogató tilalmakkal együtt alkalmazva megközelítőleg 72 Mt CO2-egyenértéknek megfelelő kibocsátáscsökkenést eredményezne (megközelítőleg 1 Mt CO2-egyenértékkel növelve a D. lehetőséggel elérhető kibocsátáscsökkentést). [1] Az F-gázok közé tartoznak a fluorozott szénhidrogének (HFC-k), a perfluor-karbonok (PFC-k) és a kén-hexafluorid (SF6). Az Európai Unióban forgalomba hozott F-gázok 98 %-a a tömeg alapján HFC volt (2010. évi adatok). [2] Az F-gázok akár 23 000-szer nagyobb globális felmelegedési potenciállal is rendelkezhetnek, mint a szén-dioxid. [3] COM(2011) 581. „Az egyes fluortartalmú gázokról szóló 842/2006/EK rendelet alkalmazásáról, hatásairól és megfelelőségéről”. 2011. szeptember 26. http://ec.europa.eu/clima/policies/f-gas/docs/report_hu.pdf. [4] Az Európai Parlament 2011. szeptember 14-i állásfoglalása. „A szén-dioxid-mentes, éghajlatot befolyásoló emberi eredetű kibocsátásokkal kapcsolatos átfogó megközelítés.” P7_TA-PROV(2011)0384. [5] Az Európai Parlament 2012. március 15-i állásfoglalása. „Alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig – Az Európai Parlament állásfoglalása az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemtervéről” (2011/2095(INI)), P7_TA-PROV(2012)0086. [6] ozone.unep.org/Meeting_Documents/mop/22mop/MOP-22-9E.pdf [7] www.unep.org/ccac/ [8] Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC), 4. értékelő jelentés, Éghajlatváltozás 2007: III. munkacsoport: Az éghajlatváltozás mérséklése (Mitigation of Climate Change) www.ipcc.ch/publications_and_data/ar4/wg3/en/contents.html. [9] COM(2011) 112. „Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve.” http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0112:HU:NOT. [10] Schwarz et al. (2011) „Preparatory study for a review of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated greenhouse gases” [Előkészítő tanulmány az egyes fluortartamú üvegházhatású gázokról szóló 842/2006/EK rendelet felülvizsgálatához]. Öko-Recherche et al. http://ec.europa.eu/clima/policies/f-gas/docs/2011_study_en.pdf [11] Előrejelzés, feltételezve az F-gázokról szóló rendelet teljes körű végrehajtását. [12] Gyakran jóval 50 EUR/tonna CO2-egyenérték alatt. [13] E környezetbarát növekedésre összpontosító vállalkozások közül több, köztük számos kkv is hangot adott azon álláspontjának, hogy a jelenlegi piaci feltételek mellett nehézségekbe ütköznek termékeik forgalomba hozatalakor. [14] Abban az esetben költséghatékony egy megoldás, ha a csökkentett CO2-egyenérték tonnánkénti kibocsátáscsökkentési költsége 50 EUR alatt van. [15] Schwarz et al. (2011) „Preparatory study for a review of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated greenhouse gases” [Előkészítő tanulmány az egyes fluortartamú üvegházhatású gázokról szóló 842/2006/EK rendelet felülvizsgálatához]. Öko-Recherche et al. [16] elh. = elhanyagolható. [17] Például a Környezetvédelmi Hatóságok Hálózata (Network of Environmental Protection Agencies).