EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.9.28. 
SEC(2011) 1103 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat - a Tanács irányelve 
a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerér ől és a 2008/7/EK irányelv módosításáról 
 
{COM(2011) 594 végleges} 
{SEC(2011) 1102 végleges}  
 
HU 2   HU A pénzügyi ágazat megadóztatásának eszközeir ől 
szóló hatásvizsgálat összefoglalója 
1. BEVEZETÉS  
2010. október 7-i, „A pénzügyi szektor megadóztatása” cím ű közleményében a Bizottság 
általános hatásvizsgálat elindítását jelentette  be, amely a pénzügyi szektor megadóztatásának 
további lehet őségeit vizsgálja annak érdekében,  hogy a Bizottság számára lehet ővé tegye a 
megfelelő szakpolitikai javaslatok kialakítását . Ez a hatásvizsgálat ennek megfelel ően 
különböző adózási rendszereket elemez, valamint  meghatározza a pénzügyi tranzakciós adó 
megfelelő kialakítását és lehetséges hatását.  
2. ELJÁRÁSI KÉRDÉSEK ÉS KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL  
A hatásvizsgálatra vonatkozó iránymutatásokban f oglaltakkal összhangban ez a hatásvizsgálat 
az érdekeltek teljes körével folytatott konzultációkra épül. E zenkívül felhasználja az eseti 
külső tanulmányok eredményeit is. 
3. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA ÉS A SZUBSZIDIARITÁS  
3.1. A probléma meghatározása 
A válság költségei Nyilvános viták során gyakran megfogalmaz ódik az az igény, hogy a pénzügyi szektor 
vállaljon méltányos részt a pénzügyi  válság költségeinek viseléséb ől. Az egyes tagállamok 
vállalták, hogy a pénzügyi szek tort összesen 4,6 billió euróval (az EU -27 2009. évi GDP-
jének 39 %-ával) támogatják. Ez oly mértékben súlyosbította az államháztartások helyzetét, 
amely költségvetési szempontból aligha tartható, és  súlyos terhet ró  a jelen és a jöv ő 
generációkra. 
A pénzügyi szolgáltatások héamentessége 
A héairányelv 135. cikkének (1) bekezdése al apján a legtöbb pénzügyi és biztosítási 
szolgáltatás héamentes. Az elemzés szerin t a héamentesség miatt a pénzügyi szektor 
nagyságrendileg a GDP 0,15 %-ának megfelel ő adókedvezményt élvez. Ez a pénzügyi szektor 
számára kedvezményes elbánást biztosít a ga zdaság többi ágazatáva l szemben, továbbá az 
árak torzulásához vezet. 
Piaci hiányosságok és rendszerk ockázatok a pénzügyi szektorban 
A válsághoz a piaci hiányosságok, a globális pé nzügyi és monetáris egyensúlytalanságok, a 
nem megfelel ő szabályozás, a gyenge felügyelet, va lamint a hiányos makroprudenciális 
felügyelet összetett kölcsönhatása vezetett.  Megfogalmazódott, hogy az adók szabályozási 
eszközként alkalmazhatók az olyan problémák kezelésére, mint az implicit és explicit 
garanciák, az automatikus kereskedés (általános abban pedig a rövid távú járadékvadászat), az 
idegen tőke és a saját t őke eltérő adóztatása, a kockázatvállalásra ösztönz ő túlzott 
javadalmazási rendszerek, az összetett származt atott termékek nagy száma, valamint a 
gazdasági járadékok megléte,  ami a szektorban els ősorban prémiumokat eredményez. 
 
HU 3   HU 
 
HU 4   HU Belső piaci szempontok 
A pénzügyi válságot követ ően a tagállamok különböz ő adókkal és illetékekkel sújtották a 
pénzügyi szektort. Az efféle egyoldalú fellépés  a tevékenység áthelyez éséhez és az egységes 
piacon a verseny torzulásához vezethet, ezért összehangoltabb intézkedésekre van szükség. 
Az intézkedések összehangolását a kett ős adóztatás kockázata is indokolja. 
3.2. Az EU fellépési joga és a szubszidiaritás 
Az EU joga a pénzügyi szektort terhel ő adókkal kapcsolatos fellépésre az Európai Unió 
működéséről szóló szerz ődés (EUMSZ) 113. és 115. cikkére al apozható. Az uniós fellépést 
elsősorban az indokolja, hogy a bels ő piac működését akadályozná, ha a tagállamok e téren az 
egyoldalú intézkedés mellett döntenének. Legalá bb 12 tagállam vetett ki  banki illetéket a 
pénzügyi intézményekre, vagy vizsgálja annak lehet őségét. A pénzügyi szektort terhel ő adók 
ilyen összehangolatlan bevezetés e tagolttá tenné az EU pénzügyi piacát, torzítaná a versenyt, 
és fokozná a pénzügyi tevékenységek áthelyezés ének kockázatát az Unión belül és azon kívül 
egyaránt. Fokozná egyúttal a pénzügyi szektor kett ős adóztatásának kockázatát is, amely 
viszont gátolná az EUMSZ által védett alapvet ő szabadságok gyakorlását.  
Elmondható tehát, hogy az uniós fellépés tisztele tben tartaná a szubszidi aritás elvét, mivel a 
szakpolitikai célokat a tagállami in tézkedések nem tudják kielégít ően megvalósítani, és azok 
uniós szinten jobban megvalósíthatók. 
4. CÉLKITŰZÉSEK  
A következ ő általános célkit űzések határozhatók meg: 
• Bevételteremtés és a pé nzügyi szektor megfelel ő hozzájárulása az 
adóbevételekhez; 
• A piacok stabilizálása a nemkívánatos piaci magatartás korlátozásával; 
• A belső piac működésének biztosítása (a kett ős adóztatás és a versenytorzulás 
elkerülése). 
Általános problémák Konkrét problémák Általános célkit űzések Konkrét célkit űzések 
(1) Új bevételi források 
azonosítása 
(2) A jelenlegi pénzügyi válság költségeinek 
behajtása 
(3) Fedezet az esetleges 
jövőbeni pénzügyi 
válságok költségvetési 
terheire A válság költségei (a 
költségvetési 
konszolidációt érint ő 
kérdések) 
A pénzügyi szektor 
adókedvezményei A jelent ős állami 
pénzügyi támogatások és 
a pénzügyi válság egyéb 
költségvetési hatásai miatt 
költségvetési 
konszolidációra van 
szükség 
 
A pénzügyi szolgáltatások 
héamentessége Bevételteremtés 
 Megfelelő (méltányos és 
számottev ő) hozzájárulás 
a pénzügyi szektor részéről 
(4) A pénzügyi 
szolgáltatások héamentességének 
 
HU 5   HU kompenzációja 
(1) Az implicit garanciák 
miatti nemkívánatos piaci 
magatartás (erkölcsi 
kockázat) A túlzott kockázatvállalás 
ösztönzőinek mérséklése 
(2) Nem megfelel ően 
kezelt és felügyelt 
automatikus kereskedés Az automatikus 
kereskedésb ől adódó 
konkrét kockázatok kezelése 
(3) Az idegen 
tőke/sajáttőke-arány 
megválasztásának 
torzulása: T őkeáttétel 
(4) A túlzott vezet ői 
kompenzációs rendszerek 
kockázatvállalásra 
ösztönöznek  A piacok stabilizálása a 
nemkívánatos piaci 
magatartás korlátozásával A tőkeáttétel csökkentése 
(idegen t őke/sajáttőke-
arány)  
(5) Összetett termékek és 
partnerkockázat Az Unión belüli 
torzulások kerülése, az intézkedések 
hatékonyságának 
biztosítása, az Unión 
belüli versenyképesség 
megőrzése Piaci hiányosságok és 
rendszerkockázatok a 
pénzügyi szektorban 
 
(6) Gazdasági járadék  A bels ő piac 
működésének biztosítása a 
bevezetend ő intézkedések 
összehangolásával 
A kett ős adóztatás 
elkerülése 
5. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
A hatásvizsgálat keretében vizsgált szakpolitikai lehet őségek (a pénzügyi tranzakciós adó és a 
pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó) értékelése az alapforgatókönyv mentén történik.  
Az alapforgatókönyv feltételezi, hogy adók bevezetésére nem kerül sor. Jellemz ői a szektor 
héamentessége, amely a pénzügyi szektor és az  egyéb gazdasági ágazatok adóztatásában a 
legfőbb eltérésként jelenik meg; a pénzügyi szektor magas szint ű vezetői juttatásai; a 
tagállamok által az utóbbi id őben egyoldalú intézkedések kere tében bevezetett banki illetékek 
és a szektort vagy a pénz ügyi tranzakciókat terhel ő nemzeti adók; a kett ős adóztatás 
kockázata, valamint a szektor szabályozás át célzó számos új kezdeményezés. 
Az alapforgatókönyv emellett számol bi zonyos, a pénzügyi szektort érint ő, javaslati 
stádiumban lév ő szabályozási intézkedésekkel, amel yek szintén a fen ti célok elérésére 
törekszenek. A hatásvizsgálat különösen azon szabályozási intézkedések bevezetését feltételezi, amelyek célja a pénzügyi szektor eg yedi és rendszerkockázatainak csökkentése a 
tőkésítés, valamint a t őkepufferek növelésével mind a pénzügyi intézményeknél, mind pedig a 
pénzügyi rendszer egészében. A hatásvizsgálat nem foglalkozik az olyan egyéb szakpolitikai 
lehetőségekkel, mint a kiegészít ő szabályozás, a héamentesség megszüntetése vagy az idegen 
tőke és a saját t őke eltérő adózásának a társaságiadó -rendszer módosítá sával történ ő kezelése, 
mivel ezek nem kezelik a feltárt problémák kell ően széles körét. 
 
HU 6   HU 6. A SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
6.1. Bevételteremtés és a pénzügyi szektor megfelel ő hozzájárulása az 
adóbevételekhez 
Új bevételi források azonosítása Mindkét adózási eszköz (a pénzügyi tranzak ciós adó és a pénzügyi tevékenységekre 
kivetendő adó) új bevételi forrást  jelenthet, mivel az állami költségvetés számára jelent ős 
mértékű adóbevételt teremthet. A tényleges bevételteremt ő potenciált illet ően azonban nagy a 
bizonytalanság az ismeretlen változók száma és a becslések során tett feltételezések miatt.  
A pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó esetében a szemléltet ő jelleggel meghatározott 
5 %-os adókulcsból származó bevétel a tevéke nységek áthelyezésével és a kialakítással 
kapcsolatos feltételezésekt ől függően 9,3 milliárd EUR és 30,3 milliárd EUR között 
becsülhet ő.  
A pénzügyi tranzakciós adó ennél nagyobb bevételteremt ő potenciállal bír. A becsült bevétel 
16,4 milliárd EUR és 400 milliárd EUR között változik a volumen csökkenésére, az érintett 
termékek körére, valamint az adókulcsokra (0,01 % az els ő és 0,1 % a második becslés 
esetében) vonatkozó becslésekt ől függően. A tevékenységek áthelyezésére vonatkozó 
feltételezés egyaránt kiterjed a tranzakciók migrációjára és a tevékenység volumenének 
csökkentésére, különösen a nagy sebesség ű kereskedési tranzakciók esetében. 
A jelenlegi és a jöv őbeni pénzügyi válságok költségeinek behajtása 
A pénzügyi szektorra kivetett új adók hozzájáru lnának a jelenlegi vá lság költségvetési 
terheinek behajtásához, ha megállap ítható, hogy a szektor egészének el őnye származott az 
egyes pénzügyi intézményeknek nyújtott pénzügyi támogatásokból. Ezenfelül a „szennyez ő 
fizet” elve igazolja azt az el várást, hogy a pénzügyi szekto r nagyobb mértékben járuljon 
hozzá az állami költségvetéshez, amelyb ől a jövőbeni válságoknak a válságkezelési 
mechanizmusok határait meghaladó költségei fedezhet ők.  
6.2. A pénzügyi szolgáltatások hé amentességének kompenzációja 
Bár a hozzáadás módszerére épül ő, a pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó részben 
érintené a pénzügyi szektor héamentességét, a hatásvizsgálat megállapítja, hogy a kérdés 
optimálisan a héa témájával foglalko zó zöld könyv keretében oldható meg. 
6.3. A piacok stabilizálása a nemkívánat os piaci magatartás korrekciójával 
A túlzott kockázatvállalás ösztönz őinek mérséklése  
A rendszerkockázat forrásaihoz  szorosabban kapcsolódó szabályozási intézkedésekkel a 
túlzott kockázatvállalás talán jobban kezelhet ő. 
A pénzügyi tranzakciós adó azonban megfelel ő eszköz lehet a túlzott kockázatvállalás 
kezelésére, amennyiben a rendszerkoc kázatok a rövid távú kereskedésb ől és nagy t őkeáttételű 
származtatott termékekkel való kereskedésb ől adódnak. A kockázatvállalás kezelésében a 
pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó csak közvetett intézkedésként kapna szerepet.  
 
HU 7   HU Az automatikus kereskedésb ől adódó konkrét kockázatok kezelése 
A pénzügyi piacokon bonyolított tranzakciók költségeit ténylegesen növel ő pénzügyi 
tranzakciós adó olyan intézkedésként al kalmazható, amely visszafogja az automatikus 
kereskedést, ezen belül különösen a nagyfrekvenciájú kereskedést. A tranzakciókat terhel ő 
többletköltségek hatása különösen er ős lehet azon piaci szegmensekben, amelyekre az igen 
szűk árkülönbözet jellemz ő. 
A pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó a pénzügyi piacokon érvényesül ő kereskedési 
magatartásra nincs közvetlen kihatással. 
A tőkeáttétel csökkentése (idegen t őke/sajáttőke-arány) 
Sem a pénzügyi tranzakciós adó, sem a pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó nem kezeli a 
finanszírozási döntések torzul ásait, valamint a túlzott t őkeáttétel azon ösztönz őit, amelyek 
abból származnak, hogy az idegen t őkét és a saját t őkét a jelenlegi társaságiadó-rendszerek 
eltérően kezelik. E célra megfelel őbbek a szabályozási intézkedések. 
A gazdasági járadék megadóztatása – Célszer ű intézkedéseket bevezetni a pénzügyi 
szektorban keletkez ő hozzáadott érték megadóztatására? 
A gazdasági járadékot terhel ő adóként a pénzügyi tranzakci ós adó csupán korlátozott 
előnyökkel járna. A pénzügyi tevékenységekre kivetend ő adó célozhatja kifejezetten a 
gazdasági járadék megadóztatását, bár haté konysága attól függ, hogy az adóalapra a normál 
hozam fogalma milyen mértékben alkalmazható.  
6.4. A belső piac működésének biztosítása  
A belső piac működésének biztosítása, valamint az Unión belüli gazdasági torzulások 
minimalizálása érdekében mindkét adózási eszköz  bevezetésére ideális  esetben az adóalapok 
és adókulcsok nagyfokú harmonizációja mellett kerülne sor. Közelebbr ől mind a pénzügyi 
tranzakciós adó, mind a pénzügyi  tevékenységekre kivetend ő adó bevezetését harmonizáltan 
kell végrehajtani, hogy elkerülhet ő legyen a kett ős adóztatás, illetve az adóztatás elmaradása. 
6.5. Halmozott hatások 
Bár az adó szabályozási válto zásokkal együtt járó halm ozott hatása a pénzügyi 
tevékenységekre kivetend ő adó esetében könnyebben mérhet ő, mint a pénzügyi tranzakciós 
adó esetében, valószín űleg mindkét adózási eszköz a le gtöbb gazdasági változóra (a 
hitelköltségekre, makrogazdasági változókra, valamint ágazati szinten) kifejtett hatása egyszerűen hozzáadódik a most javasolt szabál yozási intézkedések hatásaihoz.  
6.6. Áttekintés és záró megjegyzések 
Az elemzésb ől kiderül, hogy mindkét eszköz (a pé nzügyi tranzakciós adó és a pénzügyi 
tevékenységekre kivetend ő adó) technikailag kivitelezhet ő, de a kett ő közötti választás 
lényegében a különböz ő célkitűzések közötti kompromisszum, amely az adó sajátos 
jellemzőinek kialakításától is függ.  
Mindkét adóról elmondható, hogy a pénzügyi szektorból származó adóbevétel jelent ős 
növelését eredményezheti, amely azonban a pénzügyi  tranzakciós adó eset ében potenciálisan 
nagyobb mérték ű. 
 
HU 8   HU A pénzügyi tranzakciós adó esetében nagyobb a kockázata a tevékenységek áthelyezésének 
vagy a tranzakciók elt űnésének, különösen a gyakori rövi d távú tranzakciók esetében. 
Ennyiben a tranzakciós költségek adózás mi atti növekedése hatással lehet a pénzügyi 
piacokon való automatikus kereskedésre, mivel ezek a költségek jelent ősen csökkentenék a 
határprofitot, befolyásolva ezzel a nagyfre kvenciájú kereskedés üzleti modelljét. 
Emellett várhatóan mindkét adón em szerény, de nem elhanyagol ható mértékben hat a GDP-re 
és a foglalkoztatásra; a pé nzügyi tranzakciós adó kedvez őtlen hatása valószín űleg nagyobb. A 
kedvezőtlen hatás oka a t őke drágulása, mivel a megadóztatott gazdasági szerepl ők 
megkísérlik az ügyfeleikre áthárítani az ad ót, ez pedig hátrányosan befolyásolja a 
beruházásokat. A pénzügyi szektorra kivetett adó elosztási hatása jellemz ően progresszív, 
vagyis az ilyen adók terheit nagyobb mértékbe n viselik a társadalom vagyonosabb, mint 
szegényebb rétegei, ugyanis az el őbbiek többször és nagyobb ha szonnal veszik igénybe a 
pénzügyi szektor nyújtotta szol gáltatásokat. Ez különösen a pénzügyi tranzakciós adó 
esetében igaz akkor, ha az csak a pénz ügyi instrumentumokkal (pl. kötvényekkel, 
részvényekkel) és azok származtatott termék eivel végrehajtott tranzakciókat terheli. 
Az Európai Bizottság 2011. június 29-én  javaslatot tett a 2014–2020 közötti többéves 
pénzügyi keretre. Ebben az összefüggésben els ő lépésként javasolta a pénzügyi tranzakciós 
adó bevezetését az EU-ban, figyelembe véve bevételteremt ő potenciálját és a túlzott egyedi 
kockázatvállalásra gyakorolt hatását. A javaslatot kísér ő bizottsági szolgálati 
munkadokumentum1 több olyan elemet is meghatároz, amelyet figyelembe kell venni ahhoz, 
hogy a tevékenységek áthelyezésének kockázata csökkenthet ő legyen a pénzügyi tranzakciós 
adó uniós szint ű bevezetése során. Ezek bemutatá sa az alábbiakban található.  
7. A PÉNZÜGYI TRANZAKCIÓS ADÓ KÜLÖNBÖZ Ő VÁLTOZATAINAK HATÁSELEMZÉSE  
7.1. Az érintett termékek és tranzakciók köre 
A szakpolitikai lehet őségek megkülönböztetik (i) az  azonnali és származtatott 
devizatranzakciókat terhel ő adót; (ii) az els ődleges és másodlagos piacokon bonyolított 
értékpapír-tranzakciókat terhel ő adót; valamint (iii) a szár maztatott termékek piacát 
terhelő adót (kivéve a devizat őzsdén bonyolított származtatot t ügyleteket). Valamennyi 
érintett piac szabályozott vagy t őzsdén kívüli piac. 
A devizaügyletekre kivetend ő adó 
A beszedés központilag a devizaváltá si rendszereken belül, valós idej ű bruttó elszámolással 
történne. Az ezekben a rendszerekben nyom on követett tranzakciók esetében az adó 
központilag kivethet ő. Meg kell jegyezni,  hogy ez a lehet őség lényeges jogi kérdéseket vet 
fel. Emiatt megkülönböztetjük az azonnali de vizapiacokat és a devizacserére épül ő 
származtatott piacokat. 
Az értékpapír-tranzakciókra kivetend ő adó, a származtatott és devizatranzakciók nélkül 
Ez a szűk adóalapú tranzakciós adónak fele l meg, amely kizárólag az els ődleges és 
másodlagos piacokon bonyolított, azonnali részvé ny- és kötvénytranzakciókat terhelné. Ez a 
lehetőség hasonlít az Egyesült Királyságban kivetett  illetékhez, a belföl di kibocsátás elvével 
                                                 
1 Európai Bizottság SEC(2011) 876 végleges, 29–30. o. 
 
HU 9   HU kombinálva. Alternatív megoldásk ént nem lenne adóköteles az els ődleges piac, így a 
tőkebevonás e formájának drágulása elkerülhet ő. Ebben az esetben az értékpapír-
tranzakciókra kivetend ő adó csak a másodlagos piacokon bonyolított részvény- és 
kötvényforgalmat terhelné. 
Származtatott termékek pénzügyi adója 
Ez az adó valamennyi olyan pénzügyi deriva tívát terhelné, amel y közvetlenül vagy 
közvetetten a szabályozott piacon vagy t őzsdén kívül forgalmazott termékekb ől 
származtatható. Ide sorolhatók a devizaügyletb ől származtatott pénz ügyi derivatívák, az 
árualapú derivatívák, a kockázaton, kamatlábon al apuló termékek és minden egyéb pénzügyi 
derivatíva, amely nem kifejezetten azonnali devizatranzakció, és nem a t őkebevonást 
szolgálja, mint pl. a kötvények és a részvények. 
 
HU 10   HU Pénzügyi tranzakciós adó 
Ennél a lehet őségnél az adó a fentiekben vázolt valame nnyi pénzügyi tranzakciót, vagy azok 
részhalmazát terhelné. Elképzelhet ő az adóköteles tranzakciók olyan részhalmaza, amelybe 
nem tartoznak bele pl. a kifejezetten azonnali devizatranzakciók, valamint a kötvény- vagy 
részvénykibocsátással végrehajtott t őkebevonás. 
Az egyes lehet őségek előnyei és hátrányai 
A pénzügyi eszközök piacairól  szóló irányelv már kell ő megalapozottsággal osztályozza a 
pénzügyi instrumentumokat és termékeket, amelyb ől kiindulva meghatározható a pénzügyi 
tranzakciós adóra vonatkozó javaslat ha tóköre az érintett termékeket illet ően.  
Az adóköteles termékek kosarának tartalmaznia kell minden olyan terméket, amely 
meghatározása szerint pénzügyi piacon bonyolított, pénzügyi termék, valamint az ilyen termékek közvetlen helyettesítésére alkalmas termékeket is. A sz űkebb meghatározásra való 
törekvések nagyarányú adóelkerülés i tevékenységre adnának lehet őséget. Így a pénzügyi 
tranzakciós adó körébe tartozó termékek re vonatkozóan az olya n adó kivetése t űnik a 
legmegfelel őbbnek, amely minden értékpapírra és az azokból származtatott valamennyi 
termékre kiterjed. 
A devizaügyleteket illet ően a célkit űzések egymással ellentétesek lehetnek: többletbevétel 
előteremtésére van szükség, de úgy, hogy az a t őke szabad mozgását ne korlátozza. Ez 
kifejezetten az azonnali devizaügyl etek esetében igaz. Az EU devizanemeiben bonyolított 
devizaügyletek mega dóztatása jellemz ően az EUMSZ 63. cikkében foglaltak megsértésének 
számít. Ezzel szemben a nem uniós devizanem ben bonyolított devizaügyletek megadóztatása 
elfogadtatható lehet, ha a Tanács az EUMSZ ezt megenged ő 64. cikke (3) bekezdését 
alkalmazva így dönt. 
7.2. Adóköteles esemény 
Az adóköteles esemény megállapítható eredményszemlélet ű és pénzforgalmi szemlélet ű 
módszerrel is. Egyes tranzakciók esetében a különbségtétel nem meghatározó, mivel a kett ő 
időben egybeesik, különösen akkor, ha a tranzakciót elektronikusan bonyolítják. Ez a 
pénzügyi piacokra jellemz ő. A kizárólag pénzforgalmi szemlélet ű módszer választása 
azonban halasztott fizetésre ösztönözhet, amelyb ől számottev ő pénzforgalmi el őnyök 
származhatnak. Adóköteles esemény történik akkor is, ha nem kerül sor instrumentumok 
cseréjére. A származtatott termékeknél az adóköteles esemény id őpontja jellemz ő
en a az 
ügylet megkötése. A hatásvizsgálat szerint a legjobb megoldás a pénzforgalmi szemlélet ű és 
az eredményszemlélet ű módszer ötvözete lenne , az érintett termékekt ől függően. 
7.3. Az adózás helye 
Az, hogy az egyes joghatóságok mely pénzügyi  tranzakciókra vethetnek ki pénzügyi 
tranzakciós adót, különböz ő elvek alapján állapítható meg (a felek illet ősége, a tranzakció 
helye, valamint a pénzügyi instrumentum ki bocsátásának helye). Mindegyik megközelítés 
sajátos kihívásokkal jár az adóbe szedés mechanizmusai, a végreh ajtás és a bevételek elosztása 
tekintetében. A hatásvizsgálat szerint az illet őség szerinti adózás elve a legjobb megoldás, 
tekintettel a tevékenységek áthe lyezésével kapcsolatos kockázatok mérséklésével, valamint az 
egyszerű adóigazgatási rendszerrel kapcsolatos igényekre. 
 
HU 11   HU 7.4. Adófizető 
A vizsgált lehet őségek közül a pénzügyi tranzakciós adó a tranzakcióban részes, vagy a felek 
nevében beavatkozó pénzügyi in tézményekre lenne kivethet ő. Ez azzal az el őnnyel járna, 
hogy a pénzügyi szektor jogi kötelezésével elkerülhet ő lenne a nem pénzügyi szerepl őkre 
kivetett adó körülményes és esetlegesen költséges igazgatása.  A csoporton belüli 
finanszírozás és az árnyékbankrendszer te vékenységének megragadásához célszer ű a 
pénzügyi tranzakciós adó fizetésére köteleze ttek körét kiterjeszt eni valamennyi olyan 
vállalkozásra, amelynél a pénzügyi tevé kenység egy bizonyos szintet meghalad. 
A hatásvizsgálat szerint az adóelkerülés elleni küzdelem érdekében megfelel ő az olyan 
megoldás, amely a tranzakció az EU területén letelepedett feleit kötelezi az esedékes adó 
megfizetésére akkor, ha a tranzakciót nem az unióban letelepedett pénzügyi intézménnyel 
bonyolítják le.  
7.5. Adóalap 
Az azonnali tranzakcióknál az adóalap különö sebb probléma nélkül meghatározható. Bár 
egyes származtatott termékek szerz ődéskötéskor saját értékkel bírnak, sok terméknél a 
mögöttes instrumentum vagy eszköz  értéke az egyetlen egyértelm űen meghatározható 
viszonyítási alap, amely adóalapnak tekinthet ő. A hatásvizsgálat két érték figyelembevételét 
javasolja: (i) az azonnali ügyletek  esetében a bruttó ügyleti értéket, valamint (ii) a 
származtatott ügyleteknél a mögöttes eszköz  értékét (vagyis a fiktív értéket). 
7.6. Adókulcs 
Egy egységes, alacsony mérték ű törvényes adókulcs szükségesnek tekinthet ő a piacokat ér ő 
erős negatív hatások megel őzéséhez, valamint a bevételek beszedésének biztosításához, 
ugyanis az adóelkerülés ösztönz ői az adókulccsal párhuzamosan er ősödnek. A hatásvizsgálat 
javaslata szerint ezenkívül a termékkategóri a alapján differenciált kulccsal a megfelel ő 
bevétel biztosítása mellett eredményesen mérsékelhet ők a tevékenységek áthelyezésével 
kapcsolatos kockázatok. 
7.7. Az adó kialakításával kapc solatos következtetések 
A pénzügyi tranzakciós adó bármely változatá nak az Unión belüli hatékony alkalmazásához 
érdemes az adó hatályát, kulcsait, pontos alapját és  egyéb lényeges jellemz őit közösségi 
szinten meghatározni. El őször is a kiváltást és a ki búvók elkerülését célzó nagyfokú 
harmonizáció és koordináció mellett súlyos gazdasági érvek szólnak. Emellett vannak technikai szempontok is. Az utóbbi években nemzeti t őzsdék fúziójára került sor, amelyek 
azonos technikai infrastruktúrát ha sználnak. Ezek a rendszerek er ősen integráltak, így javasolt 
az adóigazgatás és -végrehajtás orsz ágok közötti összehangolása. Az illet őség szerinti adózás 
elvének alkalmazásával e problémák is mérsékelhet ők. A fentiek alapján az el őnyben 
részesített megoldás a harmonizált pénzügyi tranzakciós adó bevezetésére a pénzügyi 
instrumentumok és származtatott termékeik a pénzügyi intézmények által bonyolított forgalmára az illet őség szerinti adózás elvén kivetett adó, amely kiterjed  a részvényekre, 
kötvényekre és – fiktív értéken – azok szárm aztatott termékeire. Az  azonnali devizaügyletek 
bevonása az adóköteles körbe a jogi me gvalósíthatóság függvénye. A kötvények és 
részvények els ődleges piaca mentességet élvezne. Ennek célja a reálgazdaságban m űködő 
vállalkozások finanszírozását ér ő közvetlen hatások mérséklése.  
 
HU 12   HU 7.8. A pénzügyi tranzakciós adó hatása 
Becsült bevétel A pénzügyi tranzakciós adóból származó be vétel becsült összege pl. 0,01 %-os adókulcs 
mellett 16,4 milliárd EUR (rugalmasság: –2, a volumen visszaesése nagy mérték ű) és 
43,4 milliárd EUR (rugalmasság: 0, a volumen visszaesése kis mérték ű) között becsülhet ő (ez 
a GDP 0,13–0,35 %-ának felel meg) minden forrá s figyelembevétele esetén, valamint a 
tranzakció mögöttes eszközének értékét adókö teles összegnek feltételezve. Az adókulcsot 
0,1 %-ra emelve a bevétel becsült összege 73,3 milliárd EUR (rugalmasság: –2, a volumen visszaesése nagy mérték ű) és 433,9 milliárd EUR (rugalmasság: 0, a volumen visszaesése kis 
mértékű) között becsülhet ő (ez a GDP 0,60–3,54 %-ának felel meg).  
A tevékenységek áthelyezése 
A pénzügyi tranzakciós adó egyes változataira vonatkozóan becsült be vételek nagymértékben 
függenek a volumen visszaeséséve l kapcsolatos feltételezésekt ől, valamint a fennmaradó 
kereskedési volumen adóhoz vi szonyított rugalmasságától. A hatásvizsgálat a volumen 
visszaesésével (beleértve a tevékenységek áthelyezését és elt űnését) kapcsolatban kétféle 
feltételezést alkalmaz: az egyik (70%-os vi sszaesés) a származtatott piacok reakciójára 
vonatkozó tanulmányokon, a másik, valamivel ma gasabb (90%-os visszaesés) a svédországi 
tapasztalatokon alapul. A feltéte lezések figyelembe veszik a nagyfrekvenciájú kereskedés 
alakulását is, amely jelenleg a részvénypiaci forgalom mintegy 40 %-át teszi ki, és amelyet a 
pénzügyi tranzakciós adó bevezetése súlyosan érintene. A hatásvizsgálat szerint az adó 
kialakításának egyes elemei, például az illet őség szerinti adózás elve  és az adókulcsok igen 
nagy valószín űséggel mérséklik a tevékenységek áthelyezésével kapcsolatos kockázatokat. 
A további adók bevezetésében rejl ő kockázat, hogy a szerepl ők a pénzügyi terhek enyhítése 
érdekében áthelyezik tevékenységüket. A tevé kenységek áthelyezése történhet az érintett 
tevékenység olyan joghatóságba vitelével, ahol kevesebbet adózik, vagy pedig azonos 
joghatóságon belül az adó hatálya alá nem tartozó termékekre vagy szállít ókra való á ttéréssel. 
Értelemszer űen a piacok és a piaci szerepl ők tevékenységének fizikai áthelyezésével, 
valamint a nem adózó termékekre való áttéré ssel kapcsolatos kock ázat annál alacsonyabb, 
minél szélesebb körben vezetik be az adót, és minél kiterjedtebb annak hatálya. 
Makrogazdasági hatások és foglalkoztatás 
A makrogazdasági hatások elemzéséhez használt modell alapján az érté kpapírokra kivetett 
0,1%-os tranzakciós adó enyhít ő hatások alkalmazása nélkül a jöv őbeli GDP-növekedést 
hosszú távon 1,76 %-kal csökkentheti, míg a 0,01 %-os adó 0,17 %-kal. Ezeket az eredményeket azonban körültekint ően kell értelmezni az alapul vett modellek bizonyos 
korlátai miatt. A modell korlátai közé tartozi k, hogy a pénzügyi tranzakciós adónak csak egy 
finanszírozási forrásra, a rész vénykibocsátásra gyakor olt hatásait veszi figyelembe. Az idegen 
tőkével történ ő
 finanszírozás költségeire gyakorolt hatásokat nem veszi számításba. E 
korlátozottság miatt a modell túlbecsülheti az adó GDP-re gyakorolt negatív hatásait. Nem létezik továbbá modell a java slat kialakításából ered ő javasolt enyhít ő hatások (például az 
elsődleges piacok kizárása, a lega lább egy pénzügyi intézményt  magában nem foglaló legtöbb 
tranzakció kizárása stb.), és azon csatornák ér tékelésére sem, amelyen keresztül kifejtik 
hatásukat makrogazdasági változókra. Az e gyetlen rendelkezésre álló megoldás ezért a 
hatásoknak az ilyen gyakorlattal járó nagy kor látokkal és bizonytalanságokkal való 
megközelítése. Feltételezve, hogy minden enyhít ő hatás teljes mértékben m űködik, az enyhít ő 
 
HU 13   HU hatások nélküli forgatókönyv szerinti veszteségek a jöv őbeli GDP-növekedés arányában 
1,76 %-ról 0,53 %-ra csökkenthet ők. A modellezett forgatókönyvekben a 0,01 %-os, illetve 
0,1 %-os kulcsú, értékpapír -tranzakciókra kivetend ő adó mérsékelt, –0,03 %-os, illetve –
0,20 %-os negatív hatást eredményez a foglalkoztatás tekintetében. 
Kockázatvállalás és magatartási hatások 
A kockázatkezelés, valamint a pénzügyi tranzakci ós adó magatartási hatásainak vizsgálata 
ahhoz a lehet őséghez kapcsolódik, hogy a pénzügyi tranzakciós adó bevezetésével a 
spekuláció, a likviditási keresk edés és a technikai kereskedés visszaszorítható, valamint a 
piaci volatilitás mérsékelhet ő. Bár a gazdasági szakirodalom szerint a pénzügyi tranzakciós 
adó hatása a volatilitásra nem egyértelm ű és a piaci szerkezett ől függ, igen hatékony eszköz 
lenne az automatizált nagyfrekvenciájú  kereskedés, valamint a nagy t őkeáttételű származtatott 
termékek visszaszorításában. 
A tőkeköltségekre és a növekedésre gyakorolt hatás 
Sor került a tranzakciós adó a t őkeköltségre (és ezen keresztü l a vállalkozások beruházási 
magatartására) gyakorolt hatásainak vizsgálatára. Az általános elméleti eredmény szerint a magasabb tranzakciós költségek, ideértve a tr anzakciós adóból származó költségeket is, 
alacsonyabb eszközárakkal függenek össze. Ebb ől adódóan a vállalkozások drágábban 
juthatnak t őkéhez. Az értékpapírok árára és a t őke költségére gyakoro lt hatás az adókulcs 
emelkedésével párhuzamosan er ősödik, a tartási id őszak meghosszabbodásával pedig 
gyengül. Az adó pénzügyi piacokra gyakorolt ha tására vonatkozó empirikus vizsgálatok 
általánosságban igazolják az elméleti eredményt. A hatásvizsgálat szerint ha az adó hatálya nem terjed ki a kötvények és részvények els ődleges piacára, akkor az adó t őkeköltségre 
gyakorolt hatása jó eséllyel mérsékelhet ő. 
Az adóteher és elosztási hatások  
A teher nagy részét a forgalmazott pénzügy i instrumentumok közvetlen és közvetett 
tulajdonosai viselnék. A pénzügyi tranzakciós adó sajátos – pl. az adózók meghatározásával 
kapcsolatban javasolt – kialakítási jellemz ői mérsékelhetik a megnövekedett t őkeköltségek 
hatását a nem pénzügyi ágazatokra. 
A piacok szerkezetére és a verse nyképességre gyak orolt hatások 
A tranzakciós adó hatásai a piac szerkezetét ől függenek. A szerkezet piaci szegmensenként és 
országonként egyaránt változó. Heterogé n szerkezet esetén az adó igen eltér ően hathat az 
érintett piacokra. Ennek megfelel ően az empirikus irodalom a tranzakciós adó hatásainak 
értékelésekor eltér ő eredményekre jut. Míg a legtöbb vizsgálat csökken ő
 kereskedési 
forgalmat állapít meg, a volatilitásra és az árakra gyakorolt hatások kevésbé egyértelm űek 
annak ellenére, hogy a paneladatokon alapuló eredmények és a tranzakciós költségekben 
jelentkező hatásokat pontosabban meghatározó becslési  megközelítések gyakrabban tárnak fel 
pozitív összefüggést a tranzakciós kö ltségek és a volatilitás között.  
Az adónak a reálgazdaság (ipar és szolgálta tások) versenyképességére gyakorolt hatásai 
nagymértékben függenek az adó kialakításától. A hatásvizsgálat s zerint az adóköteles 
termékek a pénzügyi eszközök pi acairól szóló irányelvben (M iFID) meghatározott pénzügyi 
instrumentumokra való sz űkítése, vagyis a mindennapos pénzügyi  tranzakciók (pl. számlák, 
bérek kifizetése), valamint a vállalkozások és  háztartások banki hitelezése során bonyolított 
 
HU 14   HU tranzakciók (pl. jelzáloghitel, fogyasztási hi tel nyújtása) kizárása olya n lépés, amellyel a 
reálgazdaság védhet ő a vizsgált adó kivetésének köz vetlen hatásaival szemben. 
8. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A jogalkotási intézkedés makro- és mikrog azdasági következményeinek értékelésére az 
irányelvet végrehajtó jogalkotási intézkedések hatálybalépését követ ően három évvel kerülhet 
sor. A Bizottság ezt követ ően jelentést küldhet az irányelv technikai megvalósulásáról az 
Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.