[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.12.21.

COM(2009)690 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK

A 98/34/EK irányelv 2006 és 2008 közötti működéséről

SEC(2009)1704

TARTALOMJEGYZÉK

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK – A 98/34/EK IRÁNYELV 2006 ÉS 2008 KÖZÖTTI MűKÖDÉSÉRőL 1

Bevezető összefoglalás 3

I. RÉSZ: SZABVÁNYOSÍTÁS 4

1. Bevezetés 4

2. Tájékoztatási eljárás 4

2.1 Az eljárás működése 2006 és 2008 között 4

2.2 Következtetés 4

3. Megbízások 5

3.1 A megbízási eljárás működése 2006 és 2008 között 5

3.2 A megbízásokkal kapcsolatos tendenciák 6

3.3 Következtetés 6

4. Formális kifogások 7

4.1 Az eljárás működése 2006 és 2008 között 7

4.2 Következtetés 7

II. RÉSZ: MŰSZAKI SZABÁLYOK 8

1. 2006 és 2008 közötti fejlemények 8

1.1 A bejelentési eljárás a kibővített belső piacon 8

1.2 Az eljárás alkalmazása a „jobb szabályozás” szempontjából 9

1.2.1 A 98/34 eljárás irányításának javítása 9

2. A 98/34 eljárás alkalmazása 9

2.1 Hatékonyság: általános áttekintés 9

2.2 A sürgősségi eljárás alkalmazása 11

2.3 A Bizottság válaszainak nyomon követése 11

2.4 A tagállamokkal folytatott párbeszéd 12

2.5 Az irányelvvel szembeni jogsértések 12

2.6 Következtetés 12

BEVEZETő ÖSSZEFOGLALÁS

E jelentés elemzi a szabványosítás és a műszaki szabályok tekintetében a 98/34/EK irányelvben[1] előírt eljárások 2006 és 2008 közötti alkalmazását. A jelentés kiemeli, milyen jelentős mértékben járulnak hozzá ezek az eljárások a jobb szabályozás végrehajtásához és az egységes piac működéséhez.

A szabványosítási rész a szabványokra vonatkozó tájékoztatási eljárásból, az európai szabványügyi szervezetekhez[2] intézett, szabványosítási munkára vonatkozó bizottsági kérelmekből („megbízások”) és a szabványokkal szemben emelt formális kifogásokból áll. Mindezek fontos elemnek bizonyultak az egységes piac működésében. A tájékoztatási eljárás átláthatóvá tette a szabványokat, és arra ösztönözte a nemzeti szabványügyi testületeket, hogy további kezdeményezéseket tegyenek az európai harmonizáció előmozdítása érdekében. A formális kifogások lehetővé tették a tagállamok és a Bizottság számára annak biztosítását, hogy a szabványok eleget tegyenek a szabályok által kitűzött céloknak az új megközelítés szerinti jogi szabályozás céljaira való felhasználáskor. A megbízások szolgáltatták azt az eszközt, amely meghatározza a Bizottság szolgálatai és a szabványosítók közötti kapcsolatot; ez volt a köztes felület a szakpolitika és annak műszaki tekintetben való kifejezésre juttatása között.

A műszaki szabályok terén a Bizottság értesítése a nemzeti műszaki szabályokról azok elfogadása előtt hatékony eszköznek bizonyult a kereskedelem akadályainak felszámolása és a Bizottság, valamint a tagállamok, illetve a tagállamok egymás közötti együttműködése szempontjából, mindamellett pedig a szabályozási keretet is javította. 2008 végén ez az eljárás továbbá hasznosnak mutatkozott olyan protekcionista intézkedések a belső piacon való megjelenésének megakadályozásában is, amelyeket a tagállamok a gazdasági és pénzügyi válságra való tekintettel esetleg javasoltak volna[3]. A bejelentési eljárás ezenfelül hasznos eszköze volt a nemzeti szabályozási tevékenységre vonatkozó útmutatásnak a feltörekvő ágazatokban, és a nemzeti műszaki szabályok minősége javításának – a fokozottabb átláthatóság, olvashatóság és hatékonyság tekintetében - a nem vagy részben harmonizált területeken. Az egyes tagállamok jogi kereteinek fokozottabb átláthatósága segítette a gazdasági élet szereplőit a szabályokhoz való hozzáféréssel és megfelelő alkalmazásukkal kapcsolatos költségeik csökkentésében.

I. RÉSZ: SZABVÁNYOSÍTÁS

Bevezetés

Ez a szakasz ismerteteti az irányelv szabványosítási részét, mely az alábbiakat foglalja magában: a szabványokra vonatkozó tájékoztatási eljárást, az európai szabványügyi szervezetekhez intézett, szabványosítási munkára vonatkozó bizottsági kérelmeket (megbízások[4]) és az elsősorban az új megközelítés szerinti irányelvek hatálya alá tartozó szabványokkal szemben emelt formális kifogásokat. Ezen túlmenően statisztikai adatokat bocsát rendelkezésre a 2006 és 2008 közötti időszakra vonatkozóan, és elemzi az irányelv ezen részének a működését.

TÁJÉKOZTATÁSI ELJÁRÁS

Az eljárást a szabványok terén a nemzeti szabványügyi testületek által bevezetett új szabványosítási tevékenységek nyomon követésére alakították ki. Rendszereket hoztak létre elsősorban abból a célból, hogy más testületek számára lehetővé tegyék az észrevételek megtételét, hogy részt vegyenek a munkában vagy európai szintű kezdeményezést kérjenek (lásd az 1. mellékletet).

2.1 Az eljárás működése 2006 és 2008 között

Az eljárás továbbra is eredményesen működik. A CEN és a CENELEC által rendelkezésre bocsátott éves jelentésekből kiderül, hogy a bejelentett nemzeti intézkedések éves átlaga továbbra is változatlan. A 3. melléklet 1991-es adatokat tartalmaz, melyekből látható, hogy a bejelentések száma minden egyes bővítéssel nőtt.

Az ágazatonkénti felbontásból (4. melléklet) megtudható, hogy a nemzeti bejelentések terén az építőipari ágazat jár élen. Jelentős területnek számítanak továbbá az élelmiszeripari termékek, a vízminőség, valamint az útépítés és -karbantartás.

Az eljárás keretében terjesztett információ eredményeképpen a Bizottság szolgálatai információval kapcsolatos kérelmeket nyújtanak be, valamint kérdéseket a bejelentésekből vagy más forrásokból származó szünetelésre (7. cikk) vonatkozóan.

2.2 Következtetés

A tájékoztatási eljárás továbbra is fontos szerepet játszik a nemzeti szabványügyi testületek ösztönzésében kezdeményezéseik európai szintűvé tételét illetően. A bővítéssel megnőtt az új tagállamokból érkező bejelentések száma, mely a jövőben változatlan marad vagy akár csökkenhet is, amint ezek a tagállamok teljes mértékben integrálódnak, követve ezáltal a régi tagállamok tendenciáját.

MEGBÍZÁSOK

A szabványosítási „megbízások” a Bizottság megfelelően kialakított eszközei az európai jogalkotást és/vagy szakpolitikákat támogató műszaki előírások beszerzése érdekében. Ezek a szabványügyi testületekhez intézett, szabványosítási munkára vonatkozó kérelmek, és hivatkozásul szolgálnak ehhez a munkához (lásd az 1. mellékletet). Elengedhetetlenek olyankor, amikor a szabványok támogatást nyújtanak a jogalkotásban, például az új megközelítés szerinti irányelvek esetében.

3.1 A megbízási eljárás működése 2006 és 2008 között

Összességében 62 megbízást adtak ki a szabványügyi testületeknek. Az új megközelítés szerinti irányelveket érintő megbízások száma az előző időszakhoz képest csökkent (lásd az 5. mellékletet).

A megbízási eljárás jól működik. A bizottság ülése előtt sorra kerülő nem hivatalos konzultáció azt jelenti, hogy a megbízással kapcsolatban általában már a hivatalos konzultáció megkezdése előtt konszenzusos megállapodás születik.

A szabványosításban érdekelt európai feleket – az ANEC-et (Európai Szövetség a Fogyasztók Képviseletének Összehangolására a Szabványosításban), az ECOS-t (európai környezettudatos polgárok szabványosítási szövetsége), a NORMAPME-t (Európai Mesterségek, Kereskedők és Kis- és Középvállalatok Szabványügyi Hivatala) és az ETUI-t (Európai Szakszervezeti Intézet) – a jelentéstételi időszak végére megfelelően bevonták a folyamatba. Ennek eredményeképpen nagyobb a nem hivatalos konzultáció átláthatósága.

Az időszak során folytatódott a bizottsággal folytatott összes megbízási konzultáció nyomon követésének gyakorlata a frissített jegyzék rendelkezésre bocsátásával.

3.2 A megbízásokkal kapcsolatos tendenciák

A megbízások hatóköre továbbra is bővül. Az új megközelítés szerinti irányelvekre kiadott megbízások aránya 38%, ami nagyon közel áll az előző jelentéstételi időszakéhoz. Egyéb szakpolitikai területeken – különösen a fogyasztóvédelem, a környezetvédelem, de a közlekedési- és az energiaágazat terén is – továbbra is számos megbízást adtak ki

A vezető piacokat támogató megbízások

A 2007-ben útjára indított vezető piaci kezdeményezés kezdete óta két megbízást adtak ki. A megbízások a biotermékeket érintik, és rámutatnak arra, mekkora jelentőséget tulajdonít a Bizottság a szabványoknak e fontos szakpolitikai területen.

A jogszabályokat támogató szabványok

Jogszabályok széles körét támogató megbízások kiadására került sor, ami a modellnek tulajdonított jelentőséget bizonyítja. Ezek között említhető például a kozmetikai termékekre, a gépjárműjavításokra és-karbantartásra, az élelmiszerekre, a takarmányokra, az általános termékbiztonságra, valamint a környezetvédelemre vonatkozó jogszabályok. Az előző jelentéstételi időszakhoz képest kétszeresére nőtt az európai politika új területeit támogató megbízások száma. Ezek közé tartoznak az ellátólánc biztonságára, az épített környezet akadálymentesítésére vagy az űripari programra vonatkozó megbízások.

A környezetbarát tervezésről szóló irányelv támogatására az első megbízást 2008 végén adták ki. Ezt hangsúlyozta a Környezetvédelmi szempontok európai szabványokba történő beépítéséről szóló bizottsági közlemény (COM(2004) 130 végleges), mely aláhúzta a szabványoknak a környezetvédelemre és a fenntartható fejlődésre irányuló bizottsági politika előmozdításában betöltött szerepét.

A új megközelítésen kívüli jogszabályokat támogató megbízások (lásd az 5. mellékletet) száma továbbra is nagy (összességében mintegy 35 %), és ez azt mutatja, hogy ezt a modellt a Bizottság szolgálatai széles körében elfogadták.

2006-ban megbízást adtak ki a fogyasztói központokkal való kapcsolattartásra vonatkozóan. A szolgáltatási ágazat új, fejlődésben lévő területet jelent a szabványosítás szempontjából. A megbízásoknak az új megközelítésen kívüli és a szakpolitika új területeit szabályozó jogszabályok támogatására való felhasználásának tendenciája tükrözi azt a jelenlegi helyzetet, mely szerint az európai szabványosítást egyre fokozottabb mértékben használják fel a jobb szabályozást célzó bizottsági politika támogatására. Ezt felismerte és ösztönözte Az európai politikák és jogszabályok keretében az európai szabványosítás szerepéről szóló, 2004. évi bizottsági közlemény[5].

3.3 Következtetés

A megbízások kiadásának folyamata megfelelően lett kialakítva, de gondoskodni kell arról, hogy az a jövőben is zökkenőmentesen működjön. E célból alapvető fontosságú és erősítendő a valamennyi érdekelt féllel folytatott, nem hivatalos konzultáció lefolytatása a bizottsági konzultáció előtt.

A bizottság működése átláthatóságának javítása céljából a Bizottság szolgálatai 2006-tól felkérték az európai szabványosításban érdekelt feleket (ANEC, az ECOS, az ETUI-REHS és a NORMAPME), hogy vegyenek részt a kibővített üléseken.

Az átláthatóság kedvéért a Bizottság szolgálatai mérlegelni fogják egy – internetes fórumok példáján alapuló – írásos eljárás megszervezésének lehetőségét. A cél annak biztosítása, hogy valamennyi bizottsági tag elolvashassa a többi tag észrevételeit, hasonlóvá téve ezáltal a konzultáció e módját a bizottsági üléseken tartott konzultációkéhoz.

A megbízási folyamat jelentős mértékben hozzájárult a szabványosítás szerepének kibővítéséhez az európai jogszabályok és politikák új területein. Ez abban is megmutatkozik, hogy számos új európai uniós jogalkotási aktus hivatkozik az irányelvre.

FORMÁLIS KIFOGÁSOK

Az új megközelítés szerinti irányelvek biztosítékokat tartalmaznak azokra az esetekre, amikor egy harmonizált szabvány nem teszi lehetővé a termékek megfelelését a vonatkozó irányelvek alapvető követelményeinek. Ilyen esetekben a tagállamok vagy a Bizottság formális kifogást emelhet a szóban forgó szabvánnyal szemben, amiről kikérik a bizottság véleményét (lásd az 1. mellékletet).

4.1 Az eljárás működése 2006 és 2008 között

A Bizottság által emelt kifogások száma a jelentéstételi időszak során alacsony volt (11). Csupán két esetben született határozat a megfelelőség vélelmének fenntartásáról; 9 esetben részben vagy teljesen visszavonták azt (lásd a 7. mellékletet).

Figyelembe véve azonban az új kifogásokról szóló bejelentést, a formális kifogások száma növekedik. A főbb területek a gépekről, játékokról és a nyomástartó berendezésekről szóló irányelvek hatálya alá tartoznak.

A bizottságban számos esetben megvitatták a szabványok összeegyeztethetőségével kapcsolatos problémákat és ennek eredményeképpen kérelmek születtek a harmonizált szabványok módosítására anélkül, hogy formális kifogást kellett volna emelni.

4.2 Következtetés

Habár az eljárás a kifogás kézhezvételétől a határozathozatalig meglehetősen időigényes, a folyamat általánosságban megfelelően működött.

A megbízásokhoz hasonlóan és az átláthatóság érdekében a Bizottság a formális kifogásokról szóló határozatokat egységesített formában fogja nyilvánosságra hozni, és minden ülésen hozzáférhetővé teszi a bizottság számára a formális kifogásokkal kapcsolatban hozott intézkedések frissített táblázatát.

II. RÉSZ: MŰSZAKI SZABÁLYOK

2006 ÉS 2008 KÖZÖTTI FEJLEMÉNYEK

A bejelentési eljárás (a továbbiakban: eljárás) lehetővé teszi a Bizottság és az EU tagállamai számára azon műszaki szabályok előzetes megvizsgálását, amelyeket a tagállamok szándékoznak az (ipari, mezőgazdasági és halászati) termékek, valamint az információs társadalom szolgáltatásai tekintetében bevezetni (lásd a 8. mellékletet). Ez egyszerűsített formában alkalmazandó az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodást aláíró EFTA-államok, valamint Svájc és Törökország esetében is (lásd a 11. mellékletet).

Az eljárás fő hozadékai

- Lehetővé teszi a belső piac új akadályainak észlelését még mielőtt azok kifejtenék negatív hatásukat, elkerülve ezzel a hosszadalmas és költséges jogsértési eljárásokat.

- Lehetővé teszi olyan protekcionista intézkedések észrevételét, amelyeket a tagállamok különleges körülmények között, például a gazdasági és pénzügyi válságra való tekintettel esetleg bevezethetnek.

- Lehetővé teszi a tagállamok számára a bejelentett tervezetek és a közösségi jogszabályok, többek között az irányelvek közötti kompatibilitás mértékének biztosítását.

- A tagállamoknak a bejelentett tervezetek értékelésében való tevékeny részvétele az évek során lehetővé tette a köztük és a Bizottság közötti hatékony párbeszéd megteremtését.

- A gazdasági szereplők hangot adhatnak véleményüknek, és tevékenységeiket időben hozzá tudják igazítani a jövőbeni műszaki szabályokhoz. A gazdasági szereplők gyakran élnek ezzel az ellenőrzési joggal, segítséget nyújtva ezáltal a Bizottságnak és a nemzeti hatóságoknak a kereskedelmi akadályok felkutatásában.

1.1 A bejelentési eljárás a kibővített belső piacon

Az eljárás jelentős mértékben hozzájárult a belső piaci gördülékeny működéséhez az Európai Unió 10 „új” tagállammal való 2004. évi bővítése során. Az eljárásnak köszönhetően elért, 2005-ben megfigyelt pozitív eredményeket azóta az a tény is megerősítette, hogy e tíz tagállamból 2006-ban 122, 2007-ben 131, 2008-ban pedig 109 bejelentés érkezett.

Az eljárást ezenkívül Bulgáriára és Romániára is kiterjesztették (EU-27). A két tagállam gondoskodott az irányelv alkalmazásához szükséges adminisztratív kapacitás, műszaki szerkezet és tudás biztosításáról: 2007. január 1. és 2008. december 31. között 33 tervezetet jelentettek be.

Az irányelv e tekintetben is hatékony eszköznek bizonyult a belső piac zökkenőmentes működésének biztosításában mind a termékeket, mind pedig az információs társadalom szolgáltatásait illetően.

1.2 Az eljárás alkalmazása a „jobb szabályozás” szempontjából

A szabályozási környezet egyszerűsítését és javítását célzó bizottsági cselekvési tervet követően számos kezdeményezést emeltek be a bejelentési eljárás keretébe a jelentéstételi időszakban. A tagállamokat felkérték, hogy a bejelentett tervezetekkel együtt nyújtsanak be hatástanulmányokat is. E hatástanulmányok arra ösztönzik a tagállamokat, hogy előzetesen elgondolkodjanak a legalkalmasabb használandó eszközről, és ugyanakkor lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy a belső piac működését gátló esetleges akadályokat figyelembe véve megvizsgálja, szükség van-e a javasolt intézkedésekre.

A jobb szabályozás elveivel összhangban a Bizottság fokozta erőfeszítéseit, hogy biztosítsa a bejelentett tervezetek egyértelműségét és következetességét, és hogy feltárja azokat a szükségtelenül bonyolult vagy költségigényes eljárásokat, amelyeket le kell egyszerűsíteni annak érdekében, hogy segítsék a gazdasági élet szereplőit, biztosítva ugyanakkor a közegészség, a fogyasztók és a környezet nagyfokú védelmét.

A nemzeti hatóságokat különösen az alábbi szempontok figyelembe vételére biztatták:

- a tervezetek megszövegezésénél ügyeljenek az alábbiakra: egyértelműség, következetesség, átláthatóság és jogbiztonság a szövegek alkalmazásakor;

- az adott ágazatban rendelkezésre álló valamennyi szabályhoz való hozzáférés lehetősége a szövegek egységesített változatának mind papíralapú, mind online formában való közzététele révén;

- a gazdasági élet szereplőire szükségtelenül bonyolult és költségigényes adminisztratív terheket hárító eljárások meghatározása, különösen egy termék forgalomba hozatalakor.

1.2.1 A 98/34 eljárás irányításának javítása

A Bizottság különféle kampányokat szervezett az átláthatóság és a nemzeti hatóságokkal folytatott párbeszéd javítása céljából. A TRIS („műszaki szabályozások információs rendszere”) adatbázist folyamatosan javították, és legkésőbb 2010 elején új verzióban áll majd rendelkezésre. Ezáltal gyorsabb lesz a bejelentések feldolgozása és lehetővé válik a TRIS és a nemzeti adatbankok összekapcsolása. 2007-ben a Bizottság átfogalmazta a bejelentésről szóló üzenet 7. pontját annak tisztázása érdekében, hogy az „egyablakos rendszer” keretében egy, az irányelv értelmében tett bejelentés más uniós jogi aktus szerint is érvényesnek tekinthető-e.

A Bizottság biztosítja a bejelentett tervezetekhez való nyilvános hozzáférést az EU 23 hivatalos nyelvén, továbbá a hozzáférést az eljárás lefolytatásával kapcsolatos alapvető információkhoz a http://ec.europa.eu/enterprise/tris weboldalon. Az interneten folytatott konzultációk számának folyamatos növekedését tapasztalták: 2006-tól 2008-ig 7,5%-kal nőtt a keresések száma, így 2008-ban összesen már 140.000 körül volt.

A 98/34 ELJÁRÁS ALKALMAZÁSA

2.1 Hatékonyság: általános áttekintés

► A bejelentések és a bevont ágazatok száma

2006 és 2008 között a bejelentett tervezetek összesített száma (1979) a 2003 és 2005 közötti időszakéhoz (1782) képest nőtt. A növekedéshez a bővítés (EU-27) is hozzájárult. Egyes tagállamok esetében bizonyos hiányosságok mutatkoztak a műszaki szabálytervezetek bejelentési kötelezettségének teljesítését illetően (lásd a 10.2 mellékletet.

Az építőipari ágazatban került sor a legtöbb bejelentésre. Számos bejelentés az épületek energiahatékonyságának növelését célzó tagállami intézkedésekhez fűződött. Az építőipart a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek követték. Az intézkedések ebben az ágazatban az élelmiszerhigiéniát, a géntechnológiával módosított szervezetek és a hagyományos növények együttélését, valamint az élelmiszerek összetételét és címkézését érintették. A telekommunikációs és a szállítási ágazatban jelentősen megnőtt a bejelentések száma. Több bejelentésre került sor a szerencsejáték-ágazatban (online szerencsejátékok), a vegyiparban (veszélyes anyagok és növényalapú gyógyhatású készítmények), valamint a környezetvédelem terén (a műanyag zacskók használatának visszaszorítása, hulladékok, valamint a bioüzemanyagok minősége) (lásd a 10.1-10.3 mellékletet).

► Megvizsgált kérdések

Az EK-Szerződés 28-30. (áruk szabad mozgása), valamint 43. és 49. cikkének (a letelepedés joga és a szolgáltatásnyújtás szabadsága) hatálya alá tartozó nem harmonizált területeken a Bizottság válasza jórészt arra irányult, hogy figyelmeztesse a tagállamokat az elérendő célkitűzéssel aránytalan, szükségtelen intézkedés által esetleg létrehozott kereskedelmi akadályokra. A Bizottság továbbra is arra kérte a tagállamokat, hogy minden egyes műszaki szabálytervezetbe illesszenek be egy kölcsönös elismerési záradékot.

A harmonizált területeken a válaszok célja annak biztosítása volt, hogy a nemzeti intézkedések valóban szükségesek és indokoltak, valamint az EU másodlagos jogával összeegyeztethetőek legyenek.

- Az építőipar területén tett bejelentéseket elsősorban az építési termékekről szóló 89/106/EGK irányelv, az ugyanezen irányelv keretében elfogadott harmonizált szabványok, valamint az épületek energiateljesítményéről szóló 2002/91/EK irányelv keretében vizsgálták meg.

- Több tagállam jelentett be tervezetet a géntechnológiával módosított és a hagyományos és a biogazdálkodással termesztett növények együttéléséről és a GMO-k általi véletlen szennyezés ellenőrzéséről. A 2001/18 irányelv (a GMO-k szándékos kibocsátása), a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló 1829/2003/EK rendelet és az élelmiszer- és takarmánytermékek nyomon követhetőségéről, valamint a 2001/18/EK irányelv módosításáról szóló 1830/2003/EK rendelet fényében elemzett szövegek a szabályozási megoldások különböző példáival szolgáltak más tagállamok számára.

- 2006. január 1-jén hatályba lépett a 852/2004 (élelmiszer- higiénia ), a 853/2004 (az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályai) és a 854/2004 (az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzése szervezésének részletes szabályai) rendelet. E rendeletek olyan nemzeti szintű intézkedések megtételére hatalmazzák fel a tagállamokat, melyeket a 98/34 eljárás keretében jelentettek be, és amelyekre vonatkozóan részletes véleményeket és/vagy észrevételeket nyújtottak be.

- Több tagállam jelentett be tervezeteket az élelmiszerekre vonatkozó egészségügyi állításokra, az élelmiszerek címkézésére, valamint a bennük található adalékokra, színezőanyagokra vagy tartósítószerekre vonatkozóan.

- Hasonlóan nagy számú bejelentés történt a rádiós interfészek tekintetében. Ebben az ágazatban a gyors technológiai fejlődés rendkívül komplex nemzeti szabályozásokat eredményezett, amelyek valószínűsíthetően akadályozzák majd a belső piac működését.

- A nem harmonizált szerencsejáték -ágazatban folytatott intenzív szabályozási tevékenység elemzése kiemelte a belső piacon való szabad mozgás és a nemzeti közrend szempontjait.

- Az eljárás révén olyan ágazatokba is be lehet avatkozni, amelyekben közösségi szintű harmonizációt terveztek, megakadályozva ezzel a tagállamokat abban, hogy egymástól eltérő nemzeti intézkedéseket vezessenek be.

► Válaszok

A Bizottság 179 bejelentéssel kapcsolatban adott ki részletes véleményt, ami a jelentéstételi időszakban bejelentett összes tervezet (1 979) 9,04%-át teszi ki. Az előző jelentéstételi időszakhoz képest ez a szám visszaesést mutat, és arra enged következtetni, hogy a tagállamok szabályozási tevékenységük során egyre inkább tekintettel vannak a Közösség elvárásaira és a belső piac hatékony működését biztosító követelményekre. A tagállamok 142 részletes véleményt adtak ki. A jelentéstételi időszakban benyújtott 894 észrevétel közül 418-t tett a Bizottság és 476-et a tagállamok (lásd a 10.4 és a 10.6 mellékletet).

22 esetben a Bizottság felkérte az érintett tagállamokat a bejelentett szabályok elfogadásának elhalasztására egy évvel azok kézhezvételét követően, hogy ne veszélyeztessék az e téren már folyamatban lévő közösségi harmonizációs munkát (lásd a 10.5 mellékletet).

A Bizottság továbbá felhívta a tagállamok figyelmét annak szükségességére, hogy biztosítsák a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodással való összeegyeztethetőséget, amennyiben az érintett intézkedésekről a WTO-t is értesítik.

2.2 A sürgősségi eljárás alkalmazása

Az összesen 1979 bejelentés közül a tagállamok 49-szer kérték a sürgősségi eljárás alkalmazását a bejelentett tervezetekre. A Bizottság megerősítette a kivételes feltételek szigorú értelmezését, azaz hogy különösen az egészség és a biztonság védelméhez kapcsolódó komoly és előre nem látható körülményeknek kell fennállniuk. Ennek eredményeképpen a Bizottság visszautasította a sürgősségi eljárás alkalmazását azokban az esetekben, amikor az indokolást kizárólag gazdasági okokra alapozták, vagy ha azt valamely nemzeti adminisztratív késedelem behozására irányuló szándék motiválta. A sürgősségi eljárást 14 esetben találták indokoltnak (lásd a 10.7 mellékletet).

2.3 A Bizottság válaszainak nyomon követése

A 2006-2008. évi időszakban kielégítő volt az arány a tagállamok által adott válaszok száma és a Bizottság által kiadott részletes vélemények mennyisége között (átlagosan 83,7% a teljes időszakban). Az eljárás keretében fennálló tagállami kötelezettségek teljesítésének értékelésekor ez az arány a fő mutató. A Bizottság úgy tapasztalta, hogy a válaszok jórészt kielégítőek voltak (az időszak során átlagosan 64,3%-ban). Ehhez hozzájárult a Bizottság és az érintett tagállamok közötti párbeszéd folytatása, mely lehetővé tette számos eset tisztázását a bejelentést követő egy éven belül (lásd a 10.8 mellékletet).

2.4 A tagállamokkal folytatott párbeszéd

A szabványokkal és műszaki szabályokkal foglalkozó bizottság rendszeres ülései lehetővé tették a közérdekű kérdésekről és az eljárás specifikus vonatkozásairól folytatott eszmecserét.

A megbeszéléseken elsősorban Bulgária és Románia csatlakozásáról, a 98/34 eljáráshoz kapcsolódó dokumentumokhoz való, az 1049/2001/EK rendeletnek[6] megfelelő nyilvános hozzáférésről, az eljárás és más közösségi bejelentési eljárások közötti átfedésről („egyablakos” rendszer), a TRIS adatbank kezelésében bekövetkezett fejleményekről és a tagállamoknak azon kötelezettségeiről volt szó, hogy válaszoljanak a részletes véleményekre és közöljék a végleges szövegeket.

Ezen túlmenően több tagországban is szemináriumokat tartottak, lehetővé téve ezáltal a Bizottság és az eljárásban részt vevő nemzeti hatóságok közötti közvetlen párbeszédet, és segítve ez utóbbiakat abban, hogy megismerkedjenek az eljárás gyakran túlságosan technikai elemeivel. 2008 novemberében ezenfelül konferenciát tartottak az irányelv 25 éves jubileuma alkalmából. Ez a rendezvény lehetőséget nyújtott a 98/34 mechanizmus eredményeinek bemutatására és a jövőbeni kilátások megvitatására többek között arra vonatkozóan, hogyan lehetne e mechanizmust jobban kihasználni a vállalkozások, különösen pedig a kkv-k versenyképességének javítása érdekében. Az esemény révén a gazdasági szereplők elvárásai – elsősorban az eljárás keretében egymást között kicserélt dokumentumokhoz való hozzáférés tekintetében – is világosabbá váltak. Ugyanazon a napon „A kereskedelmi akadályok felszámolása a belső piacon – a 98/34 irányelv” címmel egy új kiadványt is közzétettek az EU valamennyi hivatalos nyelvén, és széles körben terjesztették a tagállamokban (ISBN 978-92-79-09847-5).

2.5 Az irányelvvel szembeni jogsértések

Az irányelv értelmében a tagállamokkal szemben, kötelezettségeik megszegése miatt indított jogsértési eljárások száma (az EK-Szerződés 226. cikke) továbbra is alacsony maradt a szóban forgó időszakban: 2006-ban tizennégy, 2007-ben kilenc és 2008-ban 5 eljárás indult.

2.6 Következtetés

2006 és 2008 között teljes mértékben megerősítették az eljárás hasznosságát a hatékonyság, az átláthatóság és az igazgatási együttműködés szempontjából. A jogsértési eljárások száma a bejelentett műszaki szabálytervezetek számához képest továbbra is elenyésző; ez azt mutatja, hogy a megelőzést szem előtt tartó megközelítés, valamint a Bizottság és a tagállamok, illetve az egyes tagállamok közötti szoros együttműködés révén biztosítható a közösségi jogszabályok helyes alkalmazása.

Ez a hálózatalapú megközelítés és a Bizottság és a tagállamok közötti nagyfokú együttműködés szintén hozzájárult ahhoz, hogy a nemzeti szabályozási tevékenységeket a kereskedelem akadályozása nélkül végre lehessen hajtani, és hogy közösségi harmonizációs intézkedésekre csak valódi szükség esetén kerüljön sor, a szubszidiaritás elvének szigorú betartásával. Ezzel egyidejűleg bizonyos területeken, ahol már hatályban vannak harmonizációs intézkedések, az eljárás lehetővé tette ezek kiegészítését vagy megerősítését.

A 98/34 irányelv alkalmazásakor a Bizottság továbbra is éberen ügyel a jobb szabályozás elveinek betartására és gondoskodik az európai gazdaság versenyképességéhez szükséges kedvező keretfeltételek fenntartásáról. A bejelentett tervezetek ezért már hozzáférhetők elektronikus formában, díjmentesen és az EU valamennyi hivatalos nyelvén. Ezen túlmenően további erőfeszítéseket tesznek annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők számára biztosítsák a lehető legegyértelműbb jogi keretet, elkerüljék a nemzeti szintű túlszabályozást („goldplating”), és olyan észrevételeket fogalmazzanak meg, amelyek célja az európai vállalkozások EU-n belüli és EU-n kívüli versenyképességének javítása, figyelembe véve az ezen eljárás és a Kereskedelmi Világszervezet keretében a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodásban (TBT-megállapodás) meghatározott eljárás közötti összefüggéseket.

[1] A 98/48/EK irányelvvel (HL L 217., 1998.8.5.) módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 204., 1998.7.21.)

[2] CEN (Európai Szabványügyi Bizottság), CENELEC (Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság) és ETSI (Európai Távközlési Szabványügyi Intézet).

[3] A Bizottság közleménye az Európai Tanácsnak - Az európai gazdasági fellendülés terve, 2008.11.26. COM(2008) 800 végleges.

[4] A megbízások a szabványügyi testületekhez intézett, bizonyos feltételek esetén elfogadható kérelmek.

[5] COM(2004) 674 (végleges) 2004.10.18.

[6]

Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 31-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HLL 145., 2001.5.31., 43. o.).