INDOKOLÁS

1. A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény (amely CMS-egyezmény vagy Bonni Egyezmény néven is ismert) célja, hogy teljes elterjedési területükön védelmet biztosítson a vándorló szárazföldi és tengeri állatfajok és madárfajok számára. Az egyezmény kormányközi szerződés formájában az ENSZ környezetvédelmi programjának keretében jött létre, melynek célja a vadon élő állatok és az élőhelyek globális szintű védelme. Az Európai Unió 1983. november 1. óta szerződő fele az egyezménynek.[1]

2. A védelmet igénylő vándorló állatfajokat az I. függelék (veszélyeztetett fajok) és a II. függelék (azon fajok, melyek védelmére megállapodásokat kell kötni) sorolja fel.

3. Az egyezmény döntéshozó szerve a szerződő felek konferenciája, amelynek hatáskörébe tartozik a vándorló fajok természetvédelmi helyzetének értékelése, és ennek alapján az egyezmény I. és II. függelékében szereplő jegyzékek felülvizsgálata.

4. Az egyezmény XI. cikkével összhangban bármelyik fél tehet javaslatot az egyezmény módosítására. Az egyezmény függelékeinek módosítása valamennyi szerződő fél vonatkozásában a szerződő felek konferenciája azon ülését követő 90. napon lép hatályba, amelyen azt elfogadták, kivéve azokat a szerződő feleket, amelyek fenntartással élnek.

5. Az egyezmény szerződő felei konferenciájának tizedik ülésére a norvégiai Bergenben, 2011. november 20. és 25. között kerül sor. A szerződő felek erre az ülésre javaslatokat nyújtottak be annak érdekében, hogy az egyezmény I. és II. függelékének módosítása révén további fajok is védelemben részesüljenek.

6. Ezek közül két javaslatot az Európai Unió terjesztett elő, amelyeket a vonatkozó tanácsi határozatnak[2] megfelelően az egyezmény titkárságának nyújtott be. Az értékelések szerint ezek a javaslatok összhangban vannak a madárvédelmi irányelvvel[3] és a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló rendelettel[4]. Az Uniónak ezért tevékenyen támogatnia kell az általa benyújtott javaslatok elfogadását.

7. Az egyezmény más felei hat javaslatot nyújtottak be az I. és a II. függelék módosítására vonatkozóan. A madár- vagy emlősfajokat érintő javaslatok egyike sem teszi szükségessé az uniós jog módosítását. A Manta birostris halfajra vonatkozó javaslatok a faj védelme érdekében szükségessé teszik a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló uniós jogszabály módosítását. Kívánatos, hogy az Unió támogassa ezeket a javaslatokat, mert: 1. e fajok felvétele tudományosan megalapozott; 2. ezzel az Unió kifelé és befelé következetes módon lép fel; valamint 3. az Unió elkötelezett a biológiai sokféleség védelmét szolgáló nemzetközi együttműködés mellett.

8. A fentiek alapján indokolt, hogy a Tanács határozzon a szerződő felek konferenciájának tizedik ülésén az Unió által a módosítások kapcsán képviselendő álláspontról.

2011/0252 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény szerződő felei konferenciájának tizedik ülésén, az egyezmény I. és II. függelékének módosítására irányuló javaslatok tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (9) bekezdésével összefüggésben értelmezett 192. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[5],

mivel:

1. A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény[6] szerződő feleként az Európai Unió javaslatot tehet az egyezmény védelmet igénylő állatfajokat felsoroló függelékeinek módosítására.

2. Az egyezmény döntéshozó szerve a szerződő felek konferenciája, amelynek hatáskörébe tartozik a vándorló fajok természetvédelmi helyzetének értékelése és ennek alapján az egyezmény I. és II. függelékében szereplő jegyzékek módosítása.

3. Az egyezmény XI. cikke alapján az egyezmény függelékeinek módosítása valamennyi szerződő fél vonatkozásában a szerződő felek konferenciája azon ülését követő 90. napon lép hatályba, amelyen azt elfogadták, kivéve azokat a szerződő feleket, amelyek fenntartással élnek.

4. A szerződő felek konferenciájának tizedik, a norvégiai Bergenben 2011. november 20. és 25. között tartandó ülésére az Unió javaslatokat[7] nyújtott be az egyezmény titkárságának azért, hogy kezdeményezze az I. függelék módosítását a Falco cherrug és a Falco vespertinus faj felvétele érdekében.

5. Más szerződő felek is nyújtottak be javaslatokat azzal a céllal, hogy az egyezmény I. és II. függelékének módosítása révén további fajok is védelemben részesüljenek.

6. Kívánatos, hogy az Unió támogassa ezeket a javaslatokat, mert tudományos szempontból megalapozottak, összhangban vannak az uniós joggal, a biológiai sokféleség megőrzéséért folytatott nemzetközi együttműködés mellett – a biológiai sokféleségről szóló ENSZ-egyezmény[8] 5. cikkének megfelelően – vállalt uniós elkötelezettséggel, valamint a szerződő felek konferenciáján meghozott döntésekkel, különösen a tizedik ülésen elfogadott globális célkitűzéssel: „2020-ra sikerül megakadályozni az ismert veszélyeztetett fajok kipusztulását, amelyek – különösen a kipusztulás szélén lévő fajok – természetvédelmi helyzete javul és stabilizálódik”;

7. A madár- vagy emlősfajokat érintő módosító javaslatok egyike sem teszi szükségessé az uniós jog módosítását.

8. A Manta birostris halfajra vonatkozó javaslatok a faj védelme érdekében szükségessé teszik a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló uniós jogszabály módosítását.

9. Mivel a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény mind uniós, mind tagállami hatáskörbe tartozik, a Bizottságnak és a tagállamoknak szorosan együtt kell működniük az egyezmény függelékeinek módosítása érdekében, szem előtt tartva azt, hogy az Unió nemzetközi képviselete egységes legyen.

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

Egyetlen cikk

A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény szerződő felei konferenciájának tizedik ülésén a Bizottság az egyezmény I. és II. függelékének módosítása tekintetében a következő álláspontot képviseli az Unió nevében:

10. a Bizottság felhatalmazást kap, hogy támogassa a következő fajok I. függelékbe történő felvételét:

11. Falco cherrug;

12. Falco vespertinus;

13. Numenius madagascariensis;

14. Numenius tahitiensis;

15. Manta birostris;

16. a Bizottság felhatalmazást kap, hogy támogassa a következő fajok II. függelékbe történő felvételét:

17. Ovis ammon;

18. Dolichonyx oryzivorus;

19. Manta birostris.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök [..]

[1] A Tanács 82/461/EGK határozata (1982. június 24.) a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény megkötéséről (HL L 210., 1982.6.24., 10. o.).

[2] A Tanács határozata a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény szerződő felei konferenciájának tizedik ülésén az I. függelék módosítására irányuló javaslat tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról (elfogadására írásbeli eljárás keretében, 2011. június 23-án került sor) (hiv.: 11078/11 ENV 432).

[3] Az Európai Parlament és a Tanács 2009/147/EK irányelve (2009. november 30.) a vadon élő madarak védelméről (HL L 20., 2010.1.26., 7. o.).

[4] A Tanács 338/97/EK rendelete (1996. december 9.) a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről (HL L 61., 1997.3.3., 1. o.).

[5] HL C […], […], […]. o.

[6] A Tanács 82/461/EGK határozata (1982. június 24.) a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény megkötéséről (HL L 210., 1982.6.24., 10. o.).

[7] A javaslatok a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény szerződő felei konferenciájának tizedik ülésén az I. függelék módosítására irányuló javaslat tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról szóló tanácsi határozattal kerültek elfogadásra (írásbeli eljárás keretében, 2011. június 23-án) (hiv.: 11078/11 ENV 432).

[8] A Tanács 93/626/EGK határozata (1993. október 25.) a biológiai sokféleségről szóló egyezmény megkötéséről (HL L 309., 1993.12.13., 1. o.).