HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 224/68

P8_TA(2016)0442

Jelnyelv és hivatásos jelnyelvi tolmácsok

Az Európai Parlament 2016. november 23-i állásfoglalása a jelnyelvekről és a szakképzett jelnyelvi tolmácsokról (2016/2952(RSP))

(2018/C 224/09)

Az Európai Parlament,

— tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 2., 5., 9., 10., 19.,168. cikkére és 216. cikkének (2) bekezdésére, valamint az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. és 21. cikkére,

— tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájára,

— tekintettel a siketek jelnyelvéről szóló 1988. június 17-i (1), valamint a jelnyelvekről szóló 1998. november 18-i állásfoglalására (2),

— tekintettel a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményre (CRPD) és az EU-ban 2011. január 21-én, a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezménynek az Európai Közösség által történő megkötéséről szóló, 2009. november 26-i 2010/48/EK tanácsi határozattal összhangban történt hatályba lépésére (3),

— tekintettel a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény végrehajtásáról szóló, 2016. július 7-i állásfoglalására, különös tekintettel az ENSZ CRPD-bizottságának záró észrevételeire (4),

— tekintettel a fogyatékossággal élő személyek jogaival foglalkozó ENSZ-bizottságnak az inkluzív oktatáshoz való jogról szóló 4. sz. (2016) általános megjegyzésére (5),

— tekintettel az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatára, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezményre, a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára,

— tekintettel a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvre (a továbbiakban: „a foglalkoztatási egyenlőségről szóló irányelv”) (6),

— tekintettel a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (7),

— tekintettel „Az Erasmus+ program és a szakképzési mobilitás támogatásának más eszközei – az egész életen át tartó tanulás perspektívájából” című, 2016. április 12-i állásfoglalására (8),

— tekintettel az Európai Ifjúsági Fórum az egyenlőségről és a megkülönböztetésmentességről szóló szakpolitikai dokumentumára (9),

— tekintettel a termékekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférés követelményeire vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló, 2015. december 2-i javaslatra (COM(2015)0615),

— tekintettel a közszektorbeli szervezetek webhelyeinek akadálymentesítéséről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló 2012. december 3-i javaslatra (COM(2012)0721),

— tekintettel a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról szóló, 2010. október 20-i 2010/64/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (10),

— tekintettel a jelnyelvi tolmácsok európai fórumának (efsli) a „Tanulási eredmények” és „Értékelési iránymutatások” című kiadványaira, melyek célja, hogy a jelnyelvi tolmácsok egyenlő képzési lehetőségeket kapjanak, valamint hogy a siket polgárok az Unió egész területén minőségi szolgáltatásokban részesüljenek (11),

— tekintettel az efsli/Siketek Európai Uniója által a jelnyelvi tolmácsok számára a nemzetközi/európai szintű találkozókhoz kidolgozott iránymutatásra (12),

— tekintettel a Szinkrontolmácsok Nemzetközi Szövetségének (AIIC) a vegyes csapatokban dolgozó tolmácsok számára kidolgozott iránymutatására (13),

— tekintettel a külföldi munkavállalás vagy tanulás esetén a jelnyelvi tolmácsolási szolgáltatáshoz való jogokról szóló efsli-jelentésre (14),

— tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) bekezdésére,

A. mivel teljes jogú polgárként a fogyatékossággal élő személyek, és különösen a nők és gyermekek – beleértve a siket és nagyothalló személyeket, a jelnyelvet használókat és az azt nem használókat – egyenlő jogokkal rendelkeznek, és joguk van az elidegeníthetetlen méltósághoz, az egyenlő bánásmódhoz, a független életvitelhez, az önállósághoz és a teljes körű társadalmi szerepvállaláshoz;

B. mivel az EUMSZ értelmében az Uniónak politikái és tevékenységei meghatározása és végrehajtása során fel kell lépnie a fogyatékosságon alapuló megkülönböztetés ellen (10. cikk), és az ilyen megkülönböztetés leküzdésére az Unió jogszabályokat fogadhat el (19. cikk);

C. mivel az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. és 26. cikke kifejezetten tiltja a fogyatékosságon alapuló megkülönböztetést, és a fogyatékossággal élő személyek társadalomban való egyenlő részvételéről rendelkezik;

D. mivel az EU-ban mintegy egymillió a jelnyelvet használó (15), és 51 millió a nagyothalló polgárok száma (16), és ez utóbbiak közül számosan jelnyelvet használók is;

E. mivel a nemzeti és regionális jelnyelvek teljes jogú, a beszélt nyelvekkel egyenértékű, természetes nyelvek, amelyek saját nyelvtannal és szintaxissal rendelkeznek (17),

F. mivel az EU többnyelvűségi politikája ösztönzi az idegen nyelvek tanulását, és mivel egyik célja az, hogy minden európai anyanyelvén kívül még két nyelvet beszéljen; mivel a nemzeti és regionális jelnyelvek tanulása és előmozdítása támogathatja ezt a célkitűzést;

G. mivel az akadálymentes hozzáférhetőség előfeltétele annak, hogy a fogyatékossággal élő személyek önálló életet élhessenek és teljes körű és egyenlő módon részt vehessenek a társadalom életében (18),

H. mivel az akadálymentes hozzáférhetőség nem korlátozódik a környezet fizikai hozzáférhetőségére, hanem kiterjed az információk és a kommunikáció hozzáférhetőségére is, többek közt a tartalom jelnyelven való biztosításának formájában is (19),

I. mivel a szakképzett jelnyelvi tolmácsok a megbízások és feladatok tekintetében egyenrangúak a tolmácsokkal;

J. mivel a jelnyelvi tolmácsok helyzete nem egységes a tagállamokban, és az informális családi támogatástól a felsőfokú képesítéssel rendelkező tolmácsokig terjedő, széles skálán helyezkedik el;

K. mivel valamennyi tagállamban hiány van a szakképzett jelnyelvi tolmácsokból, és mivel a jelnyelvet használók és a jelnyelvi tolmácsok aránya 8: 1 és 2 500:1 közt mozog, az átlagos arány pedig 160:1 (20);

L. mivel olyan petíció (21) benyújtására került sor, amely az Európai Parlamenttől a petíciók nemzeti és regionális jelnyelveken való benyújtásának lehetővé tételét kéri;

M. mivel az Európai Unióban használt jelnyelvekkel foglalkozó brüsszeli nyilatkozat (22) a természetes jelnyelv használatához való megkülönböztetésmentes megközelítést szorgalmaz, ahogyan azt a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény előírja, amelyet az EU, és egy kivételével valamennyi tagállam is aláírt;

N. mivel az állami és a magán televízióban alkalmazott feliratozás szintje és minősége jelentősen eltér az egyes tagállamokban, a skála ugyanis a 10 %-nál kisebb értéktől a csaknem 100 %-ig terjed, és a minőségi normák is nagyban különböznek egymástól (23); mivel a tagállamok többségében nem állnak rendelkezésre adatok a televíziós jelnyelvi tolmácsolás szintjéről;

O. mivel az új nyelvi technológiák fejlesztése előnyöket hozhat a jelnyelvet használók számára;

P. mivel a CRPD szerint az ésszerű alkalmazkodás megtagadása megkülönböztetést jelent, és mivel a foglalkoztatási egyenlőségről szóló irányelv értelmében az egyenlő bánásmód elvének való megfelelés biztosítása érdekében kötelező az ésszerű alkalmazkodás végrehajtása;

Q. mivel a siket, siketvak vagy nagyothalló polgárok jelenleg nem kommunikálhatnak közvetlenül az Európai Parlament képviselőivel és az Európai Unió intézményeinek tisztviselőivel, illetve fordítva, mivel az uniós intézmények sem léphetnek közvetlen kapcsolatba siket vagy nagyothalló emberekkel;

Képzett és professzionális jelnyelvi tolmácsok

1. hangsúlyozza, hogy szakképesítéssel rendelkező és professzionális jelnyelvi tolmácsokra van szükség, amit csak a következő megközelítés alapján lehet biztosítani: a) a nemzeti és regionális jelnyelv(ek) hivatalos elismerése a tagállamokban és az uniós intézményekben, b) hivatalos képzés (egyetemi vagy 3 éves nappali tagozatos tanulmánnyal egyenértékű, a beszélt nyelvi tolmácsok képzése tekintetében megkövetelt képzésnek megfelelő egyéb képzés) (24), c) nyilvántartásba vétel (hivatalos akkreditációs és minőségellenőrzési rendszer, például folyamatos szakmai továbbképzés), d) a szakma hivatalos elismerése;

2. elismeri, hogy a magas színvonalú jelnyelvi tolmácsszolgáltatás nyújtása: a) valamennyi érdekelt fél bevonásával megvalósított objektív minőségértékelés függvénye, b) szakmai képesítéseken alapul, c) a siketek közössége szakértő képviselőinek bevonását feltételezi; d) a jelnyelvi tolmácsok képzésére és alkalmazására szolgáló elégséges források függvénye;

3. elismeri, hogy a jelnyelvi tolmácsolás szakmai szolgáltatás, amelyet megfelelő szakmai díjazással kell ellentételezni;

Az akadálymentes hozzáférhetőség és az ésszerű alkalmazkodás közötti különbségtétel (25)

4. méltányolja, hogy az akadálymentes hozzáférhetőség bizonyos csoportok számára előnyöket hoz, és hogy fokozatosan bevezetett előírások csomagján alapul;

5. tudatában van annak, hogy aránytalanságra vagy indokolatlan teherre hivatkozva nem indokolható az akadálymentes hozzáférhetőség biztosításának elmulasztása;

6. elismeri, hogy az ésszerű alkalmazkodás egyénre vonatkozik, és az akadálymentes hozzáférhetőségre vonatkozó kötelezettség kiegészítése;

7. megjegyzi továbbá, hogy egy konkrét személy az ésszerű alkalmazkodás tekintetében intézkedéseket igényelhet még akkor is, ha az akadálymentes hozzáférhetőség kötelezettsége egyébként teljesül;

8. megérti, hogy a jelnyelvi tolmácsolás biztosítása az adott helyzettől függően akadálymentes hozzáférhetőséget vagy ésszerű alkalmazkodást biztosító intézkedésének minősülhet;

Akadálymentes hozzáférhetőség

9. hangsúlyozza, hogy a siket, siketvak és nagyothalló polgárok számára jelnyelvi tolmácsolás, feliratozás, beszédfelismerő formátumok és/vagy alternatív kommunikációs formák, többek között szóbeli tolmácsolás révén ugyanolyan tájékoztatást és kommunikációt kell biztosítani, mint amelyben egészséges társaik részesülnek;

10. hangsúlyozza, hogy az állami és kormányzati szervek által nyújtott szolgáltatásokat, többek között az általuk közzétett online tartalmakat élő közvetítők, például helyszíni jelnyelvi tolmácsolás, vagy szükség esetén akár alternatív internetalapú és a távvezérelt szolgáltatások révén is hozzáférhetővé kell tenni;

11. ismételten kifejezésre juttatja elkötelezettségét a politikai folyamat a lehető legnagyobb mértékű hozzáférhetővé tétele mellett, többek között szakképzett jelnyelvi tolmácsolás szolgáltatása révén is; megjegyzi, hogy ez kiterjed a választásokra, a nyilvános konzultációkra és adott esetben egyéb eseményekre is;

12. hangsúlyozza, hogy a nyelvi technológiák egyre nagyobb szerepet játszanak a digitális térhez való akadálymentes hozzáférés mindenki számára egyenlő módon történő biztosításában;

13. elismeri a minimumszabványok jelentőségét az akadálymentes hozzáférhetőség biztosítása szempontjából, különös tekintettel az új és a kialakulóban lévő technológiákra, például az internetalapú jelnyelvi tolmácsolási és feliratozási szolgáltatásokra;

14. megjegyzi, hogy bár az egészségügyi ellátás biztosítása tagállami hatáskörbe tartozik, foglalkozni kell a siket, siketvak és nagyothalló betegek szükségleteivel is (különös figyelmet fordítva a nőkre és gyermekekre), például oly módon is, hogy szakképzett jelnyelvi tolmácsokat bocsát rendelkezésre és ilyen jellegű ismereteket adó képzésben részesíti a személyi állomány tagjait;

15. elismeri, hogy az igazságszolgáltatáshoz való egyenlő hozzáférés a siket, siketvak és nagyothalló polgárok számára csak akkor biztosítható, ha megfelelő képesítéssel rendelkező és professzionális jelnyelvi tolmácsok állnak rendelkezésre;

16. tisztában van a szakszerű és precíz tolmácsolási és fordítási szolgáltatások jelentőségével, különösen bírósági és egyéb jogi környezetben; ismételten rámutat ezért annak fontosságára, hogy szakosodott és magasan képzett jelnyelvi tolmácsok álljanak rendelkezésre különösen a fent említett körülmények között;

17. hangsúlyozza, hogy fegyveres konfliktus, humanitárius szükségállapot vagy természeti katasztrófa esetén a fogyatékossággal élő személyeket fokozottan és egyedi intézkedésekkel kell segíteni, például jeltolmácsolás és a vészhelyzetre vonatkozó hozzáférhető, valós idejű, szövegalapú információk rendelkezésükre bocsátása révén ( 26 )

Foglalkoztatás, oktatás és képzés

18. megjegyzi, hogy a foglalkoztatáshoz, az oktatáshoz és képzéshez való egyenlő hozzáférés biztosítása érdekében meg kell hozni az ésszerű alkalmazkodással kapcsolatos, a szakképzett jelnyelvi tolmácsok rendelkezésre bocsátását is magukba foglaló intézkedéseket;

19. hangsúlyozza, hogy kiegyensúlyozott és átfogó tájékoztatást kell nyújtani a jelnyelvről és a siketek élethelyzetéről annak érdekében, hogy a szülők a gyermekeik legjobb érdekeit szolgáló, tájékozott döntést hozhassanak;

20. hangsúlyozza, hogy a korai beavatkozást célzó programok kulcsfontosságúak a gyermekek számára az életvezetési készségek, így a nyelvi készségek kifejlődése szempontjából; megjegyzi továbbá, hogy ezeknek a programoknak ideális esetben siket példaképeket is kellene tartalmazniuk;

21. hangsúlyozza, hogy a siket, siketvak és nagyothalló diákok és szüleik számára az iskoláskor előtti szolgáltatások vagy iskolai oktatás révén lehetőséget kell adni a környezetükben használt nemzeti vagy regionális jelnyelv megtanulására ( 27 )

22. hangsúlyozza, hogy a jelnyelvet fel kell venni a tantervekbe a figyelem felkeltése, valamint a jelnyelvek használatának fokozása érdekében;

23. hangsúlyozza, hogy intézkedéseket kell hozni a siket közösségek nyelvi identitásának elismerése és előmozdítása érdekében ( 28 )

24. felhívja a tagállamokat, hogy éppúgy ösztönözzék a jelnyelv elsajátítását, mint az idegen nyelvekét;

25. hangsúlyozza, hogy a képesítéssel rendelkező jelnyelvi tolmácsok és a tantestületek jelnyelvben járatos, a kétnyelvű befogadó oktatási környezetben hatékony munkavégzés képességeivel bíró tagjai jelentős mértékben hozzájárulnak a siket gyermekek és fiatalok egyetemi szintű tanulmányi sikereihez, ami hosszú távú magasabb oktatási eredményekhez és a munkanélküliségi arány csökkenéséhez vezet;

26. hangsúlyozza, hogy széles körben tapasztalható a hozzáférhető formátumú és nyelvű kétnyelvű jelnyelvi tankönyvek és tananyagok hiánya;

27. nyomatékosan kéri a szabad mozgás elvének szavatolását az EU-ban a siket, siketvak és nagyothalló emberek számára, különösen az Erasmus+ és a hozzá kapcsolódó mobilitási programok keretében, biztosítva, hogy a résztvevőkre ne háruljanak aránytalan terhek abból fakadóan, hogy maguknak kell biztosítaniuk saját tolmácsolási szükségleteik kielégítését;

28. üdvözli a „fogyatékossággal élő személyek európai kártyája” kísérleti projektet; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a jelnyelvi tolmácsolást kizárták a projektből, mivel ez jelentősen akadályozza a siket, siketvak és nagyothalló a munkavállalók és diákok a szabad mozgását az EU-ban;

Az Európai Unió intézményei

29. elismeri, hogy az EU intézményeinek a legjobb gyakorlat példáit kell közvetíteniük alkalmazottaik, választott tisztviselőik, gyakornokaik és az uniós polgárok számára az ésszerű alkalmazkodás és az akadálymentes hozzáférhetőség tekintetében, amibe a jelnyelvre történő tolmácsolás is beletartozik;

30. üdvözli, hogy az Európai Unió intézményei eseti alapon már jelenleg is gondoskodnak a nyilvános rendezvények és bizottsági ülések akadálymentes hozzáférhetőségéről; úgy véli, hogy a feliratozás és a beszédfelismerés alkalmazását alternatívaként kellene fontolóra venni, ugyanakkor egyenértékű és szükséges intézkedésként is a jelnyelvet nem használó nagyothallók vonatkozásában, valamint hogy ez szintén fontos az uniós intézmények alkalmazottai számára az ésszerű alkalmazkodásnak a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló 2000/78/EK tanácsi irányelv 5. cikkével összhangban való biztosítása tekintetében;

31. elismeri, hogy az uniós intézményeknél működik egy rendszer, melynek keretében a tolmácsolási osztályok jelnyelvi tolmácsolási szolgáltatást nyújtanak az akadálymentes hozzáférhetőséget biztosítandó; sürgeti az intézményeket, hogy akkor is vegyék igénybe ezeket a meglévő rendszereket, amikor ésszerű alkalmazkodást biztosítanak az alkalmazottak és/vagy a választott tisztviselők számára, ezáltal hatékonyan csökkentve az egyénekre s az intézményekre nehezedő adminisztratív terheket;

32. határozottan felhívja az intézményeket, hogy hivatalosan adják meg a jelnyelvi tolmácsoknak ugyanazt a státuszt, mint amivel a tolmácsok rendelkeznek az intézmények és/vagy azok alkalmazottai és kinevezett tisztviselői számára nyújtott tolmácsolási szolgáltatások tekintetében, ideértve a technológiai támogatáshoz, segédanyagokhoz és dokumentumokhoz való hozzáférést is;

33. sürgeti az Eurostatot annak biztosítására, hogy az uniós intézmények megkapják a jelnyelvet használó siketekre, siketvakokra és nagyothallókra vonatozó statisztikákat fogyatékossági és nyelvi szakpolitikáik jobb kialakítása, végrehajtása és elemzése érdekében;

34. sürgeti a Parlament látogatásszervező szervezeti egységét, hogy gondoskodjék a siket, siketvak és nagyothalló látogatók igényeiről azáltal, hogy számukra közvetlen hozzáférést biztosít a nemzeti és regionális jelnyelvi és beszédfelismerési szolgáltatásokhoz;

35. kéri az intézményeket, hogy maradéktalanul hajtsák végre az INSIGN európai kísérleti projektet, amely az Európai Parlament egy valós idejű jelnyelvi alkalmazás és szolgáltatás végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i határozata nyomán született, és amelynek célja a siket és nagyothalló emberek és az uniós intézmények közti kommunikáció javítása ( 29 )

o

o o

36. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek.

(1) HL C 187., 1988.7.18., 236. o.

(2) HL C 379., 1998.12.7., 66. o.

(3) HL L 23., 2010.1.27., 35. o.

(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2016)0318.

(5) http://www.ohchr.org/Documents/HRBodies/CRPD/GC/RighttoEducation/CRPD-C-GC-4.doc

(6) HL L 303., 2000.12.2., 16. o.

(7) HL L 255., 2005.9.30., 22. o.

(8) Elfogadott szövegek, P8_TA(2016)0107.

(9) http://www.youthforum.org/assets/2016/04/0099-16_Policy_Paper_Equality_Non-discrimination_FINAL2.pdf

(10) HL L 280., 2010.10.26., 1. o.

(11) http://efsli.org/publications

(12) http://efsli.org/efsliblu/wp-content/uploads/2012/09/SL-Interpreter-Guidelines.pdf

(13) http://aiic.net/page/6701/guidelines-for-spoken-language-interpreters-working-in-mixed-teams/lang/1

(14) http://efsli.org/efsliblu/wp-content/uploads/2012/09/R1101-The-right-to-sign-language-interpreting-services-when-working-or-studying-abroad.pdf

(15) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-13-511_hu.htm

(16) A Nagyothallók Európai Szövetsége (EFHOH) http://www.efhoh.org/about_us

(17) Brentari, D., ed. (2010) Sign Languages. Cambridge University Press. Pfau, R., Steinbach M. & Bencie W., eds. (2012) Sign Language: An International Handbook. De Gruyter.

(18) 2. számú általános megjegyzés, CRPD-bizottság, CRPD/C/GC/2.

(19) Az Egyesült Nemzetek Szervezete egyezménye a fogyatékossággal élő személyek jogairól (UNCRPD), 9. cikk.

(20) Wit, M. de (2016, megjelenés előtt). Sign Language Interpreting in Europe, 2016. évi kiadás.

(21) 1056–16. sz. petíció.

(22) Brüsszeli nyilatkozat (2010), az Európai Siketek Szövetsége (EUD) http://www.eud.eu/files/8514/5803/7674/brussels_declaration_FINAL.pdf

(23) EFHOH (2015). State of subtitling access in EU. Elérhető: http://media.wix.com/ugd/c2e099_0921564404524507bed2ff3648781a3c.pdf

(24) Efsli (2013) Learning Outcomes for Graduates of a Three Year Interpreting Training Programme.

(25) CRPD/C/GC/4, 28. pont.

(26) Az Egyesült Nemzetek Szervezete egyezménye a fogyatékossággal élő személyek jogairól (UNCRPD), 11. cikk.

(27) http://www.univie.ac.at/designbilingual/downloads/De-Sign_Bilingual_Findings.pdf

(28) 4. számú általános megjegyzés, CRPD-bizottság, CRPD/C/GC/4, az alábbi helyen elérhető: http://www.ohchr.org/Documents/HRBodies/CRPD/GC/RighttoEducation/CRPD-C-GC-4.doc

(29) http://www.eud.eu/projects/past-projects/insign-project/