A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv fontos szerepet játszik abban, hogy az EU-t az európai zöld megállapodásban meghirdetett szennyezőanyag-mentességi célkitűzés elérésére ösztönözze. A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv a víz-keretirányelv keretében sorra kerülő „alapvető intézkedés”. Jelentős szerepet tölt be az EU-ban található víztestek állapotának javításában, az ökoszisztémák ellenálló képességének növelésében és a biológiai sokféleség védelmében. Tekintettel arra a komoly kihívásra, amit az EU-ban található víztestek jó állapotának legkésőbb 2027-ig történő biztosítása jelent, nagyon fontos a települési szennyvíz hatékony gyűjtése és kezelése. Ez szerepet játszik az emberi egészség védelmében is, pl. a szennyvíz megfigyelése hozzájárult a Covid19 kimutatásához a világjárvány előtt és közben, és korai előrejelzést nyújthat az egészségügyi hatóságok számára.

A 10. jelentésben szereplő adatok nem csupán a végrehajtás elemzésére, de az irányelv értékelésére is szolgáltak. A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv REFIT-értékelés tárgyát képezte. Az eredményeket 2019-ben tették közzé. Az értékelés megállapításaira reagálva a Bizottság hatásvizsgálatot indított, melynek során felmérik azokat a szakpolitikai lehetőségeket, amelyekkel a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv felkészíthető a jövő elvárásaira.

Továbbra is a finanszírozás és a tervezés jelenti a legfőbb kihívást a vízszolgáltatási ágazat számára. A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való megfelelés biztosításához szükséges beruházások összértéke az összes tagállam (akkor még az Egyesült Királysággal együtt) 2016-os becslése szerint csaknem 229 milliárd EUR. Hasonlóak az OECD becslései is, miszerint az uniós országoknak és az Egyesült Királyságnak 2020 és 2030 között még további 253 milliárd EUR összeget kell költenie a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való megfelelés elérése és fenntartása érdekében. Számos tagállam jelenlegi költései túl kevésnek bizonyultak a hosszú távú megfelelés eléréséhez és fenntartásához.

Ez a 10. kétéves jelentés a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv és a tagállami beruházási programok tagállamok általi végrehajtásáról. A jelentés a 2016-os évre vonatkozik, és több mint 23 600 agglomerációra terjed ki, ahol az emberek (és korlátozott mértékben az ipar) 612 millió lakosegyenértéknek megfelelő mennyiségű szennyvizet termelnek. Az elmúlt évtizedben javult az EU-ban a települési szennyvíz gyűjtése és kezelése, a megfelelési arány 95 % a gyűjtés, 88 % a másodlagos (biológiai) kezelés és 86 % a szigorúbb követelményeket kielégítő tisztítás (foszfor és nitrogén eltávolítása) tekintetében. Mindazonáltal még mindig van tennivalónk a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való teljes megfelelés eléréséig. Néhány tagállamban továbbra is jelentős a célértéktől való távolság: 6,6 millió lakosegyenértéknek (1 %) megfelelő mennyiségű települési szennyvíz összegyűjtésére nem kerül sor, 37 millió lakosegyenértéknek (6 %) megfelelő mennyiségű összegyűjtött szennyvíz nem kellően jól kezelt a másodlagos kezelésre vonatkozó előírások teljesítéséhez, míg közel 32 millió lakosegyenértéknek (8 %) megfelelő mennyiség esetében nem teljesülnek a szigorúbb követelményeket kielégítő tisztításra vonatkozó előírások. Ez azt jelenti, hogy az EU-ban vannak olyan agglomerációk, ahol szükség van az infrastruktúra kiépítésére vagy fejlesztésére. Rendszeresen indulnak kötelezettségszegési ügyek meg nem felelés esetén.

Megköveteli a tagállamoktól annak biztosítását, hogy az agglomerációk (kis- és nagyvárosok, városi települések) megfelelő módon összegyűjtsék és kezeljék a szennyvizet, ami egyébként szennyezné a folyókat, a tavakat és a tengereket. Ezáltal a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv kulcsfontosságú szerepet tölt be az emberi egészség védelme és a vízi ökoszisztémák általános ellenálló képességének fenntartása terén. Fontos szerepet játszik továbbá a körforgásos gazdaságban a tisztított szennyvíz és szennyvíziszap újrafelhasználása, megújuló energia előállítása, valamint tápanyagok újrafeldolgozása révén.

2016-ban a tagállamok több mint 23 600, legalább 2 000 lakosegyenértéket képviselő agglomerációról tettek bejelentést. Ezek az agglomerációk 612 millió lakosegyenértéknek megfelelő szennyvízterhelést eredményeztek, ami leginkább háztartási forrásokból származik, de ipari szennyvizet és elfolyó csapadékvizet is tartalmaz. Az ipar részesedése korlátozott, viszont az ipari szennyvíz olyan szennyező anyagokat tartalmazhat, amelyeket települési szennyvíztisztító telepek kevésbé hatékonyan távolítanak el. 2014-hez képest 1,5 %-kal több szennyvíz keletkezett. A meglévő tisztítótelepek tisztítási kapacitása (783 millió lakosegyenérték) meghaladja a jelenleg keletkező szennyvízterhelés szintjét, ezáltal képesek megbirkózni a telepre belépő terhelés változásaival és nagyobb igényeket kielégíteni a jövőben.

·Lengyelország, Magyarország, Görögország, Olaszország és Németország arról számolt be, hogy az egyedi rendszerek vagy más megfelelő intézkedések alkalmazásával összegyűjtött és/vagy kezelt terhelés meghaladja az 1 millió lakosegyenértéket.

·Lengyelország, Magyarország, Szlovákia, Görögország, Bulgária, Csehország és Lettország arról számolt be, hogy a szennyvíz több mint 5 %-át egyedi rendszerek vagy más megfelelő intézkedések alkalmazásával gyűjtik és/vagy kezelik.

A célértéktől való távolság nem nyújt teljes képet, mert közel 6 300 000 lakosegyenértéket kizártak a számításokból, mivel még függőben lévő határidőkhöz kötődött. Ezenfelül a nem összegyűjtött szennyvizet nem kezelték és nem is vették figyelembe a szigorúbb követelményeket kielégítő tisztítás vonatkozásában a célértéktől való távolság kiszámítása során.

A „szükséges beruházások” a definíció szerint csak a követelményeknek nem megfelelő agglomerációkra terjednek ki, és nem veszik figyelembe sem a működési költségeket, sem pedig azokat a költségeket, amelyek az infrastruktúra jó állapotban való fenntartásához szükségesek, hogy az továbbra is megfeleljen a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek. Az ezen előrejelzés által lefedett évek száma országonként eltérő.

A fentiekben leírt „szükséges beruházásoktól” eltérően a „várható beruházási költségek” a definíció szerint a jövőbeni beruházások becslését jelentik, és magukban foglalják az infrastruktúra jó állapotban való fenntartásához szükséges várható költségeket, hogy az továbbra is megfeleljen a követelményeknek. Az ezen előrejelzés által lefedett évek száma országonként eltérő. A 7. ábra szerint csak két ország tervez évi 100 EUR összeget meghaladó egy főre eső beruházást. Az országok többsége arról számol be, hogy évi 40 EUR alatti egy főre eső beruházást tervez. A 7. ábrát óvatosan kell értelmezni, mivel a 17. cikk szerinti jelentésekbe nem minden tagállam foglalja bele az összes beruházási és fenntartási költséget. Ezenfelül pedig országonként eltérő az az időszak, amelyről jelentést tesznek az előrejelzés vonatkozásában: Belgium a 2009–2017 közötti időszakról tett jelentést, míg Csehország jelentése a 2016–2017 közötti időszakra vonatkozik. Az ország mérete is befolyásolhatja a 7. ábrában szereplő számokat: Luxemburg beruházásai tűnnek a legnagyobb mértékűnek, de ez valószínűleg egy kis országban tervezett egyetlen nagy beruházásnak tulajdonítható.

9. ábra: Tagállami végrehajtási programok – szennyvízgyűjtő-rendszerek és szennyvíztisztító telepek telepítésének és felújításának egy főre eső várható éves beruházási költségei [EUR/lakos/év]

Megjegyzés: Németország és Magyarország nem szolgáltatott adatokat a várható beruházásokról.

Az ábrát átszelő narancssárga vonal az éves várható átlagos beruházási költséget jelöli az EU-ban.

5A megfelelés előmozdítása

5.1Beruházások támogatása és finanszírozása

A Bizottság több kezdeményezést dolgozott ki a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való teljes körű megfelelésre irányuló erőfeszítések támogatására. Ezek között szerepelnek a beruházások tervezésének javítására irányuló kezdeményezések (pl. egy OECD tanulmány, amely a finanszírozási stratégiákra és a szükséges beruházásokra vonatkozó összehasonlítható adatokat nyújt), valamint az uniós kohéziós politikai finanszírozásra irányuló kezdeményezések (a 2021–2027 közötti időszakra javasolt kohéziós politika szorosan kapcsolódik a fenntartható vízgazdálkodásra vonatkozó nemzeti beruházási tervezéshez).

5.1.1Finanszírozási stratégiák

Az OECD javaslatokat tett a finanszírozással kapcsolatos kihívások kezelésére a korlátozott finanszírozási kapacitással és magas beruházási igényekkel rendelkező tagállamokban. Ezek között szerepel a meglévő eszközök és pénzügyi erőforrások hatékonyabb kihasználása, a beruházási igények minimalizálása, valamint további finanszírozási források kiaknázása.

Az OECD előrejelzést adott a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való megfelelés eléréséhez szükséges beruházások összértékére vonatkozóan. Az alábbiakban található egy összehasonlító áttekintés, amely bemutatja a vízellátásra és köztisztaságra vonatkozó, egy főre eső összes többletkiadást 2030-ig, három forgatókönyv kombinálásával:

·szabályozás nélküli forgatókönyv (amit az urbanizáció határoz meg),

·az ivóvíz-irányelvnek és a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való megfelelés, valamint

·hatékonyság (az elszivárgás csökkentése a vízellátás során).

A települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek való teljes körű megfelelés eléréséhez szükséges beruházások halmozott többletösszege a 27 tagállamban és az Egyesült Királyságban 2020 és 2030 között 253 milliárd EUR összeget tesz ki.

szabályozás nélküli forgatókönyv + megfelelés + hatékonyság (EUR)

Forrás: OECD elemzés az Európai Bizottság és az Eurostat adatai alapján.