[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 28.11.2007

COM(2007) 759 végleges

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások hatálya alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2008. évre történő meghatározásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat indokai és célkitűzései Az éves halászati lehetőségekről szóló rendelet képezi a közös halászati politikán belül a halállományok megőrzésére irányuló politika fő eszközét. Részét képezik a helyreállítási és a hosszú távú tervek keretében bevezetett fogási és halászati erőkifejtési korlátozások, az ideiglenes intézkedések, valamint a más jogszabályoktól (mint például a technikai intézkedésekre vonatkozó rendelet, a mélytengeri fajok halászatának korlátozására vonatkozó rendelet stb.) való eltérések. A COM(2007) 295 végleges bizottsági közlemény képezi a javaslat hátterét. A szakvélemények szerint a halászatot sok halállomány tekintetében be kell tiltani vagy a lehető legkisebb szintre kell csökkenteni. Számos állomány kívül esik a biztonságos biológiai határértékeken. A közös halászati politika keretében bevezetett megőrzési intézkedések ellenére a sérülékeny halállományok száma nem csökken. Az elemzés megerősíti, hogy az intenzíven halászott halállományok esetében nélkülözhetetlen a fokozott megőrzési intézkedések foganatosítása. Az ICES 2008-ra vonatkozó véleményében ismét kihangsúlyozza, hogy a közösségi vizeken számos halászati erőforrás állapota aggasztó. A legtöbb állományt a maximális lehetséges hozamot meghaladó mennyiségben aknázzák ki. Számos halállomány kiaknázásának mértéke túllépi az elővigyázatossági szinteket, több kulcsfontosságú állomány – a tőkehalállományok többségét ideértve – halászata pedig olyan méreteket ölt, ami rendkívüli mértékben veszélyezteti reprodukciós képességüket. A 2371/2002/EK tanácsi rendelet előírja a Bizottság számára, hogy a közösségi halászatok ökológiai, gazdasági és szociális fenntarthatóságának biztosítására évente javaslatot tegyen a fogási és halászati erőkifejtési korlátozásokra. |

Általános háttér A halászati erőforrások kiaknázása gyakran túlzott mértéket ölt. Bár a Tanács minden évben megállapítja a fogási korlátozásokat, a fogások tényleges mértéke – sok esetben – továbbra is meghaladja a fenntartható hozamok szintjét. Ennek oka az, hogy a fogási korlátozásokat olykor alacsonyabb szinten állapítják meg, mint amelyre a fenntarthatóság biztosítása érdekében szükség volna, illetve hogy e fogási korlátozások végrehajtása több esetben nem megfelelő. Az utóbbi években egyes halászatokban erőkifejtési korlátozásokat vezettek be a fogási korlátozások szigorítására, egyes állományok tekintetében pedig éves fogási korlátozások megállapításával többéves helyreállítási terveket léptettek életbe annak érdekében, hogy a halállományok halászattal előidézett pusztulásának fokozatos csökkentése révén a fenntarthatóság megvalósítható legyen. A fogások és a halászati erőkifejtés hatékony ellenőrzésének hiánya a halászati erőforrások további csökkenéséhez fog vezetni. A halállomány csökkenése összeegyeztethetetlen a közös halászati politika azon célkitűzésével, hogy a Közösségben fenntartható halászatot kell kialakítani. |

Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések 2006. december 31-én lejárnak. |

Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel A javasolt intézkedések a közös halászati politika célkitűzéseivel összhangban kerültek kidolgozásra, és azok összeegyeztethetők a Közösség fenntartható fejlődési politikájával. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekelt felekkel |

A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása A javaslat figyelembe veszi a regionális tanácsadó testületekkel, a halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottsággal (ACFA, amely a termelői ágazatot, a feldolgozóipart, a halászati és akvakultúra-termékek kereskedelmi szervezeteit képviselő szakmai szervezeteik, valamint a fogyasztói, környezetvédelmi és fejlesztői érdekeket képviselő nem szakmai szervezetek küldötteiből áll), valamint a halászati és akvakultúra-ágazati bizottsággal folytatott konzultációkat. Az említett konzultációk alapja egyrészt a Bizottság közösségi halászati gazdálkodással kapcsolatos konzultáció javításáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett közleménye (COM(2006)246 végleges) volt, amely meghatározza a döntések előrehozatalának folyamatára vonatkozó alapelveket, másrészt a Bizottság 2008. évi halászati lehetőségekről szóló, a Tanácsnak címzett közleménye (COM(2007)295 végleges), amely ismerteti a Bizottság álláspontját és szándékait a teljes kifogható mennyiségekre és kvótákra vonatkozó javaslatával kapcsolatban, az állományok 2008-as állapotáról készített tudományos vélemény elfogadásáig. |

A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A regionális tanácsadó testületek hangsúlyozzák annak szükségességét, hogy az éves teljes kifogható mennyiségek és kvóták bármilyen módosításának fokozatosnak kell lennie annak érdekében, hogy minimalizálni lehessen a gazdasági tevékenység rövid távú zavarait. Mint az a javaslat alábbi részletes kifejtéséből kiderül, a javaslat részét képezi a halászati lehetőségek éves változásainak fokozatos kiigazítása és korlátozása, amennyiben az nem vezet a sérülékeny erőforrások állapotának romlásához. |

Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |

Érintett tudományos/szakértői területek Halászatbiológia és halászat-gazdaságtan. |

Alkalmazott módszer Konzultáció egy független nemzetközi tudományos testülettel (ICES), valamint a halászati, tudományos, műszaki és gazdasági bizottság plenáris ülésének megszervezése. |

A megkérdezett fő szervezetek/szakértők - Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES), 2007. október, - halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB), 2007. november. |

A beérkezett és felhasznált tanácsok összefoglalása Elhangzott, hogy visszafordíthatatlan következményekkel járó, potenciálisan súlyos kockázatokkal kell számolnunk. E kockázatok létezését illetően teljes az egyetértés. |

A HTMGB megerősíti – és esetenként kiegészíti – az ICES által előterjesztett szakvéleményt. |

A szakértői tanácsok nyilvános hozzáférhetőségének biztosítása Valamennyi HTMGB-jelentés hozzáférhető a Halászati Főigazgatóság honlapján az után, hogy a Bizottság hivatalosan elfogadta azokat. |

Hatásvizsgálat A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke előírja, hogy a hatóságoknak intézkedéseket kell elfogadniuk a fogások és a halászati erőkifejtés korlátozására. A javasolt intézkedések – végrehajtásuk esetén – a közösségi hajók halászati lehetőségeinek általános csökkenését fogják eredményezni. A javaslat nemcsak rövid távú határozatokat tartalmaz, hanem egy hosszabb távú megközelítésnek is a részét képezi, amely szerint a halászat mértékét fokozatosan a hosszú távon fenntartható szintekre kell csökkenteni. A javaslatban alkalmazott eljárás rövid távon a teljes kifogható mennyiségek csökkenését fogja eredményezni, azonban a túlhalászott állományok állapotának javulásával a fogási lehetőségek bővülni fognak. Az eljárás közép- és hosszú távú következményei az előrejelzések szerint a következők: a halászati erőkifejtés csökkenése eredményeként a környezetre gyakorolt mérsékeltebb hatás, a halászati ágazatban a hajók számának, illetve a hajónkénti átlagos halászati erőkifejtés csökkenése, valamint a kirakodások számának változatlansága vagy növekedése. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

A javaslat összefoglalása Annak érdekében, hogy megvalósuljon a közösségi halászati politikának a halászatok biológiai, gazdasági és szociális szempontból is fenntartható szintű kiaknázásának biztosítására irányuló célkitűzése, a javaslat megállapítja az alkalmazandó fogási és erőkifejtési korlátozásokat a közösségi, valamint azon nemzetközi halászatok vonatkozásában, amelyekben közösségi halászhajók is részt vesznek. |

Jogalap A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke |

A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazható. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő okok miatt: |

A közös halászati politika közös politika, ennélfogva tanácsi rendeletekkel kell végrehajtani. Az adott tanácsi rendelet a tagállamok között elosztja a halászati lehetőségeket, a tagállamok azonban saját belátásuk szerint teljesen szabadon dönthetnek e lehetőségek régiók vagy üzemeltetők közötti elosztásáról, tehát az odaítélt halászati lehetőségek kiaknázására a tagállamoknak kellő mozgástér áll rendelkezésre az általuk választott szociális/gazdasági modellel kapcsolatos döntések meghozatalában. |

A javaslatnak a tagállamokra nézve nincsenek új pénzügyi vonzatai. Ezt a rendeletet a Tanács fogadja el évente, végrehajtásának állami és magánszektorbeli módozatai pedig már adottak. |

Az eszközök megválasztása |

A javasolt eszköz: rendelet. |

Más eszköz az alábbi ok miatt nem lenne megfelelő: Ez egy halászati gazdálkodásra vonatkozó javaslat, amelyet a 2371/2002/EK tanácsi rendelet értelmében minősített többséggel évente meghozott tanácsi rendelettel kell végrehajtani. |

KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |

A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére. |

TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |

A szabályozás egyszerűsítése |

A javaslat a közigazgatási eljárások egyszerűsítéséről rendelkezik az (uniós vagy nemzeti szintű) hatóságokra vonatkozóan, különös tekintettel az erőkifejtés-szabályozás alkalmazásával összefüggő adatküldési követelményekre. |

Felülvizsgálati/módosító/megszüntető záradék |

A javaslat egy 2008-ra vonatkozó rendeletre irányul, ennélfogva nem tartalmaz felülvizsgálati záradékot. |

A javaslat részletes magyarázata A fogási korlátozások és a halászati erőkifejtés szabályozása tekintetében a javaslat összhangban áll a döntések előrehozatalának folyamatára vonatkozó alapelvekkel, amelyeket a közösségi halászati gazdálkodással kapcsolatos konzultáció javításáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági közleményben (COM(2006)246 végleges) határoztak meg, illetve a 2008. évi halászati lehetőségekről szóló, a Tanácsnak címzett bizottsági közleménnyel (COM(2007)295 végleges), amely ismerteti a Bizottság álláspontját és szándékait a teljes kifogható mennyiségekre és kvótákra vonatkozó javaslatával kapcsolatban, az állományok 2008-as állapotáról készített tudományos szakvélemény elfogadásáig. A döntések előrehozatalának folyamatával összhangban az év során konzultációkat folytattak az érintett felekkel és a tagállamokkal. A javaslat továbbá összhangban van az EU halászatában a fenntarthatóság elvének a legnagyobb fenntartható hozamon keresztül történő végrehajtásáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági közleménnyel (COM(2006)360 végleges) abban a tekintetben, hogy nem növeli a halászattal előidézett halpusztulást, amely jelenség ellentétben állna a Közösség és a tagállamok által a fenntartható fejlődésről szóló johannesburgi csúcstalálkozón vállalt azon kötelezettséggel, hogy az állományokat a legnagyobb fenntartható hozamot biztosító szinten tartják vagy állítják helyre, figyelemmel arra, hogy az állományok tekintetében az említett célokat a lehető leghamarabb, lehetőség szerint legkésőbb 2015-re meg lehessen valósítani. Az erőkifejtés szabályozásával összefüggésben a tagállamok a döntések előrehozatalával kapcsolatos – egy nem hivatalos dokumentumon alapuló – egyeztetések során három alkalommal, a Tanács belső/külső halászati politikával foglalkozó munkacsoportjában két alkalommal, a halászati és akvakultúra-ágazati bizottságban pedig egy alkalommal megvitatták a kilowattnapban kifejezett felső határokon alapuló alternatív rendszer lehetőségét. A tagállamok általában kedvezően fogadták az említett alternatív rendszerre vonatkozó elképzelést, azonban valamennyi érintett tagállam egyetértett abban, hogy mélyrehatóbb megbeszélésekre és tágabb időkeretre lesz szükség ahhoz, hogy a nemzeti közigazgatási eljárásokat összhangba hozzák a kilowattnapokon alapuló erőkifejtés-szabályozási rendszer követelményeivel. A tagállamok ezért egyhangúlag az új rendszer bevezetésének 2009-re történő halasztását javasolták. A tengeren tölthető napokon alapuló, a IIA., IIB. és IIC. mellékletben foglalt jelenlegi erőkifejtés-szabályozási rendszer tehát 2008-ban is hatályban marad, eközben a tervek szerint 2008-ban folytatódnak a kilowattnapokon alapuló erőkifejtés-szabályozási rendszerre vonatkozó egyeztetések azzal a céllal, hogy a rendszert 2009-ben bevezessék. A javaslat magában foglalja az egyes regionális halászati szervezetek keretében megállapított fogási korlátozásokat. Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) fogási korlátozásai és egyéb ajánlásai a szervezet 2007. novemberi éves ülésén kerülnek megtárgyalásra. A 2007. novemberi és decemberi konzultációk befejezéséig a grönlandi vizekben lévő, valamint a Norvégia és Grönland között megoszló állományokra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre teljes kifogható mennyiségek. Ezek a teljes kifogható mennyiségek pro memoria (p. m.) formájában vannak feltüntetve. Érdemes megjegyezni továbbá, hogy a bizonyos halállományok – többek között a tőkehalállományok – helyreállításának összefüggésében a hajók halászati erőkifejtéséről szóló II. mellékletben, a hajók által egy adott területen belül tölthető napok száma is pro memoria (p. m.) formájában került meghatározásra, mivel a Bizottság még elemzi a HTMGB adatait a II. melléklet 2007-ben való alkalmazására vonatkozóan. A IIIa és IV övezetben, valamint a IIa övezet közösségi vizeiben található homoki angolnára irányuló végleges halászati erőkifejtés meghatározására vonatkozó módszer még ugyancsak elemzés alatt áll. A mélytengeri állományokra vonatkozó erőkifejtés-szabályozás keretében a Tanács, 2006 decemberében a 2005-ös szinthez képest 10 %-kal csökkentette az említett fajokra irányuló erőkifejtés mértékét. Ez a csökkentés azonban kisebb mértékű az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) által megkövetelt 30 %-nál. Az említett referenciaszinthez képest további 10 %-os csökkentés szükséges a Közösség nemzetközi kötelezettségeinek teljesítése és azon állományok védelme érdekében, amelyek igen sérülékenyek és rendkívül alacsony szaporodási képességük miatt haladéktalanul védelemre szorulnak. Az éven belüli gazdálkodási rendszerek érvényben maradnak a rövid élettartamú fajok védelme érdekében, mint amilyen a Vizcayai-öbölben található szardella, valamint a homoki angolna, a norvég tőkehal és a spratt északi-tengeri állományai. Ezekben az esetekben a 2008 korai szakaszára javasolt halászati lehetőségek az év folyamán bizottsági rendeletekkel felülvizsgálhatók a frissített tudományos szakvéleményekkel összhangban, ami lehetővé teszi a tervezett gazdálkodási intézkedések gyors végrehajtását. |

(Explanatory memorandum validated – xxxxxx characters - complying with DGT norm.) |

1. .

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások hatálya alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2008. évre történő meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 20. cikkére,

tekintettel a teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 2. cikkére,

tekintettel a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletre[3] és különösen annak 6. és 8. cikkére,

tekintettel az északi szürketőkehal-állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 5. cikkére,

tekintettel a Kantábriai-tenger és az Ibériai-félsziget nyugati részének déli szürketőkehal- és norvéghomár-állományának helyreállítását célzó intézkedésekről, valamint a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló 850/98/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. december 20-i 2166/2005/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. és 6. cikkére,

tekintettel a Vizcayai-öböl nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2006. február 23-i 388/2006/EK tanácsi rendeletre [6] és különösen annak 4. cikkére,

tekintettel a La Manche csatorna nyugati része nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. május 7-i 509/2007/EK tanácsi rendeletre[7] és különösen annak 3. és 5. cikkére,

tekintettel az Északi-tengerben élő sima lepényhal és közönséges nyelvhal halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. június 11-i 676/2007/EK tanácsi rendeletre[8] és különösen annak 6. és 9. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

mivel:

(1) A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke előírja a Tanács számára a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés és a halászati tevékenységek fenntartható folytatásának biztosításához szükséges intézkedések elfogadását, a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények, és különösen a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) által készített jelentés figyelembevételével.

(2) A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke értelmében a Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként meghatározza a teljes kifogható mennyiségeket (TAC). A halászati lehetőségeket az említett rendelet 20. cikkében előírt kritériumoknak megfelelően kell elosztani a tagállamok és a harmadik országok között.

(3) A teljes kifogható mennyiségek és a kvóták hatékony kezelésének biztosítása érdekében ki kell alakítani azokat az egyedi feltételeket, amelyek alapján a halászati tevékenységek végezhetők.

(4) A halászati gazdálkodásra vonatkozó elveket és egyes eljárásokat közösségi szinten kell megállapítani annak érdekében, hogy a tagállamok biztosíthassák a lobogójuk alatt közlekedő hajók irányítását.

(5) A 2371/2002/EK rendelet 3. cikke megállapítja a halászati lehetőségek elosztása szempontjából lényeges fogalommeghatározásokat.

(6) A halászati lehetőségek felhasználása a vonatkozó közösségi jogszabályokkal összhangban kell történjen, különös tekintettel a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1983. szeptember 22-i 2807/83/EGK bizottsági rendeletre[9], a halászhajók jellemzőinek meghatározásáról szóló, 1986. szeptember 22-i 2930/86/EGK tanácsi rendeletre[10], a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1987. május 20-i 1381/87/EGK bizottsági rendeletre[11], az Atlanti-óceán északkeleti részén halászatot folytató tagállamok névleges fogási statisztikájának benyújtásáról szóló, 1991. december 17-i 3880/91/EGK tanácsi rendeletre[12], a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendeletre[13], a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1627/94/EK tanácsi rendeletre[14], a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendeletre[15], a közvetlen emberi fogyasztáson kívüli ipari célokra felhasznált hering kirakodásának feltételeiről szóló, 1998. június 29-i 1434/98/EK tanácsi rendeletre[16], a mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK tanácsi rendeletre[17], az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések irányításáról, a 2847/93/EK rendelet módosításáról, valamint a 685/95/EK és a 2027/95/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 4-i 1954/2003/EK tanácsi rendeletre[18], a műholdas hajómegfigyelési rendszerekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról szóló, 2003. december 18-i 2244/2003/EK bizottsági rendeletre[19], a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletre[20], az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos ellenőrző intézkedések megállapításáról, valamint a 3943/90/EGK, a 66/98/EK és az 1721/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. március 22-i 601/2004/EK tanácsi rendeletre[21], az északi szürketőkehal-állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletre[22], a grönlandi laposhalra vonatkozó helyreállítási tervnek az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet keretében történő létrehozásáról szóló, 2005. december 20-i 2115/2005/EK tanácsi rendeletre[23], a Kantábriai-tenger és az Ibériai-félsziget nyugati részének déli szürketőkehal- és norvéghomár-állományának helyreállítását célzó intézkedésekről, valamint a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló 850/98/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. december 20-i 2166/2005/EK tanácsi rendeletre[24], a Biscay-öböl nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2006. február 23-i 388/2006/EK tanácsi rendeletre[25], a közösségi halászhajók egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó, 2007-es és 2008-as halászati lehetőségeinek rögzítéséről szóló, 2006. december 19-i 2015/2006/EK tanácsi rendeletre[26], a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről, a 2847/93/EGK rendelet módosításáról és az 1626/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 21-i 1967/2006/EK tanácsi rendeletre[27],a La Manche csatorna nyugati része nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. május 7-i 509/2007/EK tanácsi rendeletre[28], a hosszú távon vándorló fajok egyes állományainak védelmét célzó technikai intézkedések megállapításáról és a 973/2001/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. május 7-i 520/2007/EK tanácsi rendeletre[29], az Északi-tengerben élő sima lepényhal és közönséges nyelvhal halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. június 11-i 676/2007/EK tanácsi rendeletre[30], valamint az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet szabályozási területén alkalmazandó védelmi és végrehajtási intézkedések megállapításáról szóló, xx-i xxxx/2007/EK tanácsi rendeletre[31].

(7) Egyértelművé kell tenni, hogy a kizárólag tudományos kutatások céljából folytatott halászati műveletek során fogott tengeri élőlények semmilyen célból nem értékesíthetők, nem tárolhatók és eladásra nem állíthatók ki vagy kínálhatók fel.

(8) A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) szakvéleményét követve a ICES VIII övezetben fenn kell tartani az ideiglenes rendszert a szardellára vonatkozó fogási korlátozások szabályozására. A 2008 első felében begyűjtött tudományos információk, valamint a szardellára vonatkozó többéves helyreállítási tervekkel kapcsolatos megbeszélések fényében a Bizottság az ICES VIII övezetre vonatkozóan meghatározza a szardellaállomány fogási korlátozásait.

(9) Az ICES szakvéleményét követve fenn kell tartani és felül kell vizsgálni a homoki angolnára vonatkozó halászati erőkifejtés szabályozási rendszerét az ICES IIIa és IV övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein.

(10) Az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményre figyelemmel átmeneti intézkedésként tovább kell csökkenteni az egyes mélytengeri fajokra irányuló halászati erőkifejtést.

(11) A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke alapján a Tanácsra hárul a fogási és/vagy halászati erőkifejtési korlátozásokhoz kapcsolódó feltételek megállapítása. A tudományos szakvélemények rámutatnak arra, hogy a megegyezés szerinti teljes kifogható mennyiségeken felül zsákmányolt fogások meghiúsítják a halászati műveletek fenntarthatóságát. Ezért meg kell állapítani azokat a kapcsolódó feltételeket, amelyek a kölcsönösen elfogadott halászati lehetőségek hatékonyabb végrehajtását fogják eredményezni.

(12) Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) 2007. évi ülésén számos technikai és ellenőrző intézkedést fogadott el. Ezeket az intézkedéseket végre kell hajtani.

(13) [Az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény (CCAMLR) 2007-ban tartott XXVI. éves ülésén elfogadták a fogási határértékeket azokra az állományokra vonatkozóan, amelyek bármely CCAMLR-tag meglévő halászata számára hozzáférhetőek. A CCAMLR jóváhagyta továbbá a közösségi halászhajók részvételét a Dissostichus spp. felderítő halászatában a 88.1 és 88.2 FAO-alterületen, valamint az 58.4.1, 58.4.2., 58.4.3a és 58.4.3b körzetben, és az érintett halászati tevékenységeket fogási és járulékos fogási korlátozásoktól, valamint bizonyos technikai intézkedésektől tette függővé. Az említett korlátozásokat és technikai intézkedéseket szintén alkalmazni kell.]

(14) [A Közösség által a CCAMLR szerződő feleként vállalt nemzetközi kötelezettségek betartása érdekében – a CCAMLR-bizottság által elfogadott intézkedések alkalmazásának kötelezettségét is ideértve –, alkalmazni kell az említett bizottság által a 2007–2008-as idényre elfogadott teljes kifogható mennyiségeket és az idényt meghatározó megfelelő dátumokat.]

(15) A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet[32] 2. cikkével összhangban meg kell határozni a fenti cikkben említett intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.

(16) [A halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban vagy jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban a Közösség a halászati jogokról konzultációkat tartott Norvégiával[33], a Feröer szigetekkel[34] és Grönlanddal[35].]

(17) A Közösség számos regionális halászati szervezet szerződő fele. Ezek a halászati szervezetek egyes fajokra vonatkozóan fogási korlátozások és/vagy halászati erőkifejtési korlátozások, valamint más megőrzési szabályok megállapítását javasolták. Ezeket az ajánlásokat ezért a Közösségnek végre kell hajtania.

(18) A kilowattnapban kifejezett felső határokon alapuló, 2008-tól bevezetendő alternatív erőkifejtés-szabályozási rendszerrel összefüggésben 2007-ben tartott megbeszélések rávilágítottak arra, hogy tágabb időkeretre lesz szükség ahhoz, hogy a nemzeti közigazgatási eljárásokat összhangba hozzák a tervezett erőkifejtés-szabályozási rendszer követelményeivel, ezért a jelenlegi erőkifejtés-szabályozási rendszer 2008-ban is hatályban marad azzal, hogy 2008-ban folytatni kell a kilowattnapokon alapuló erőkifejtés-szabályozási rendszerre vonatkozó megbeszéléseket az új rendszer 2009-ben történő bevezetése érdekében.

(19) A 423/2004/EK rendeletben a tőkehalra előírt halászati erőkifejtési korlátozások kiigazítására alternatív megoldásokat tartanak fent a célból, hogy a halászati erőkifejtést a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban szabályozzák, amint azt az említett rendelet 8. cikkének (3) bekezdése megállapítja.

(20) A VMS-adatok használatára vonatkozóan bizonyos átmeneti rendelkezéseket fenn kell tartani annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés szabályozásának nyomon követése, ellenőrzése és felügyelete hatékonyabb és eredményesebb legyen.

(21) Az 509/2007/EK rendeletben a tőkehalra előírt halászati erőkifejtési korlátozások kiigazítására alternatív megoldásokat vezetnek be a célból, hogy a halászati erőkifejtést a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban szabályozzák, amint azt az említett rendelet 5. cikkének (2) bekezdése megállapítja.

(22) Az 676/2007/EK rendeletben a sima lepényhalra és közönséges nyelvhalra előírt halászati erőkifejtési korlátozások kiigazítására alternatív megoldásokat vezetnek be a célból, hogy a halászati erőkifejtést a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban szabályozzák, amint azt az említett rendelet 9. cikkének (2) bekezdése megállapítja.

(23) Az Északi-tengeren, a Skagerrakban és a Nyugati-csatornában, az Ír-tengeren és Skócia nyugati partjainál található tőkehalállományok, valamint a szürke tőkehal és a norvég homár ICES VIIIc és IXa övezetben lévő állományai esetében a gazdálkodási rendszeren belül ki kell igazítani a megengedett erőkifejtési szinteket.

(24) A halállományok megőrzéséhez való hozzájárulás érdekében 2008-ben végre kell hajtani bizonyos, a halászat ellenőrzésére és műszaki feltételeire vonatkozó kiegészítő intézkedéseket.

(25) Az ICES szakvéleménye alapján a fogási korlátozásokon túlmenően az ICES VI és VII övezetben intézkedéseket kell hozni a kék menyhal ívó rajainak védelmére.

(26) A tudományos vizsgálatok kimutatták, hogy az ICES VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk, VIII, IX, X és XII. övezetben a kopoltyúhálókkal és állítóhálókkal folytatott halászat komoly veszélyt jelent a mélytengeri fajokra. Mindazonáltal, a végleges intézkedések elfogadásáig olyan átmeneti intézkedéseket kell alkalmazni, amelyek bizonyos feltételek teljesülése esetén engedélyezik az említett halászati tevékenységek folytatását.

(27) A szürketőkehal-állományok fenntartható kiaknázása és a visszadobás gyakorlatának visszaszorítása érdekében az ICES VIIIa, VIIIb és a VIIId övezetben átmeneti intézkedésként érvényben kell tartani a szelektív halászeszközökre vonatkozó legújabb fejlesztések alkalmazását.

(28) Az Észak-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) ajánlásának megfelelően fenn kell tartani a harmadik országbeli halászhajók által fogott, lefagyasztásra kerülő hal közösségi kikötőkben történő kirakodásának és átrakodásának ellenőrzését. A NEAFC 2007 novemberében ajánlást fogadott el arra vonatkozóan, hogy a hajók jegyzékéből töröljék azokat a hajókat, amelyekről bebizonyosodott, hogy jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytatnak, és helyükbe új hajókat vegyenek fel. Biztosítani kell az ajánlások közösségi jogrendbeli végrehajtását.

(29) A polipállomány megőrzéséhez, és különösen a fiatal élőlények védelméhez való hozzájárulás érdekében, 2008-ban változatlanul kell hagyni a CECAF-övezetben található, harmadik országok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó tengeri vizeken fogott polip legkisebb kifogható méretére vonatkozó meghatározást mindaddig, amíg elfogadásra nem kerül a 850/98/EK rendeletet módosító rendelet.

(30) A HTMGB véleményére figyelemmel, 2008-ban bizonyos feltételek mellett engedélyezhető a merevítőrudas vonóhálóval, elektromos áram felhasználásával az ICES IVc övezetben és a IVb övezet déli részén folytatott halászat.

(31) Az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC) éves ülésén nem fogadott el fogási korlátozásokat a sárgaúszójú tonhalra, a nagy szemű tonhalra és a csíkoshasú tonhalra vonatkozóan, ezért – jóllehet a Közösség nem tagja az IATTC-nek – intézkedéseket kell elfogadni az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására.

(32) [A Csendes-óceán nyugati és középső részén folytatott halászatról szóló egyezmény (WCPFC) harmadik éves ülésén halászati erőkifejtési korlátozásokat fogadott el a sárgaúszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra, a csíkoshasú tonhalra, a kardhalra valamint a Csendes-óceán déli részén található germonra, és technikai intézkedéseket a járulékos fogások kezelésére vonatkozóan. A Közösség 2005 januárja óta tagja a WCPFC-nek. Következésképpen ezeket az intézkedéseket át kell venni a közösségi jogba az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására.]

(33) A Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság (GFCM) 2006-os és 2007-es éves ülésén ajánlásokat és technikai intézkedéseket fogadott el a Földközi-tengeren folytatott egyes halászati tevékenységekre. A halállományok megőrzéséhez való hozzájárulás érdekében ezeket az intézkedéseket 2008-ban – a 1967/2006/EK rendelet módosításáról szóló rendelet elfogadásáig – végre kell hajtani.

(34) A Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) 2007-es éves ülésén fogási korlátozásokat fogadott el a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen található halállományokra vonatkozóan, feltételeket állapított meg a jelenleg lezárt halászterületeken a halászati tevékenység újbóli megkezdését illetően, továbbá részletes követelményeket fogalmazott meg a kikötő szerinti államban végzendő vizsgálatokra nézve. Ezeket az intézkedéseket át kell venni a közösségi jogba.

(35) Az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) 2006-os és 2007-es éves ülésén több gazdálkodási és ellenőrzési intézkedést fogadott el. Ezeket az intézkedéseket át kell venni a közösségi jogba.

(36) A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Szervezet létrehozására irányuló, 2007 májusában megtartott harmadik nemzetközi ülés során a résztvevők ideiglenes intézkedéseket fogadtak el a Csendes-óceán déli részén a nyílt tengeren és a tengerfenéken folytatott halászati tevékenységek szabályozására. Ezeket az intézkedéseket át kell venni a közösségi jogba.

(37) Annak biztosítására, hogy a kék puha tőkehalnak a harmadik országok hajói által a közösségi vizekben zsákmányolt fogásai pontosan nyilvántarthatók legyenek, fenn kell tartani az e hajók ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket.

(38) A közösségi halászok megélhetésének biztosítása érdekében, valamint a halászati erőforrások veszélyeztetésének és a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2007. évre történő meghatározásáról szóló, 2006. december 21-i 41/2007/EK tanácsi rendelet[36] elévülése kapcsán felmerülő lehetséges nehézségeknek az elkerülése érdekében elengedhetetlen e halászterületek 2008. január 1-jei megnyitása, valamint az említett rendelet egyes szabályainak hatályban tartása 2008 januárjában. Az ügy sürgősségére való tekintettel haladéktalanul kivételt kell biztosítani az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződésekhez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló jegyzőkönyv I. címének 3. cikkében említett hathetes időszak alól,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET Hatály és fogalommeghatározások

1. cikk Tárgy

Ez a rendelet a 2008. évre meghatározza a halászati lehetőségeket bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében, valamint az ilyen halászati lehetőségek felhasználásának kapcsolódó feltételeit.

A rendelet továbbá 2009 januárja vonatkozásában bizonyos erőkifejtési korlátozásokat és azokhoz kapcsolódó feltételeket állapít meg, valamint egyes antarktiszi állományok esetében megállapítja az IE. mellékletben meghatározott időszakra vonatkozó halászati lehetőségeket és egyedi feltételeket.

2. cikk Hatály

1. Eltérő rendelkezés hiányában ez a rendelet a következőkre alkalmazandó:

a) a közösségi halászhajók (a továbbiakban: közösségi hajók); valamint

b) a harmadik országok lobogója alatt a közösségi vizeken közlekedő, harmadik országokban lajstromozott halászhajók (a továbbiakban: harmadik országbeli halászhajók).

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, e rendelet előírásai – a III. melléklet 4.2. és 14. pontjának, valamint a VIII. melléklet 1. lábjegyzetének kivételével – nem vonatkoznak a kizárólag tudományos célú, a lobogó szerinti tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt folytatott halászati tevékenységekre, amelyekről előre tájékoztatták a Bizottságot és azt a tagállamot, amelynek vizein a kutatást végzik. A kizárólag tudományos kutatások céljából folytatott halászati műveletek során fogott tengeri élőlények semmilyen célból nem értékesíthetők, nem tárolhatók, és eladásra nem állíthatók ki vagy kínálhatók fel.

3. cikk Fogalommeghatározások

A 2371/2002/EK rendelet 3. cikkében megállapított fogalommeghatározásokon túlmenően, e rendelet alkalmazásában:

a) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): valamennyi állományból évente kifogható és kirakodható mennyiség;

b) „kvóta”: a Közösség, a tagállamok vagy harmadik országok részére kiosztott teljes kifogható mennyiség aránya;

c) „nemzetközi vizek”: a bármely állam felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;

4. cikk Halászati övezetek

E rendelet alkalmazásában:

a) „ICES-övezetek” (Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 3880/91/EGK rendelet meghatározása szerinti övezetek;

b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzott vonallal határolt terület;

c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenretől Gnibens Spidsig, Korshage-től Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzott vonallal határolt terület;

d) „Cádizi-öböl”: az ICES IXa övezetnek a nyugati hosszúság 7º 23 ’48”-től keletre eső része;

e) „GFCM-övezet” (GFCM, Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság): az Európai Közösségnek a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottsághoz történő csatlakozásáról szóló, 1998. június 16-i 98/416/EK tanácsi határozat[37] meghatározása szerinti övezet;

f) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti-óceán, azaz a FAO 34. fő halászati övezete): az Atlanti-óceán északi körzetén kívüli egyes területeken halászó tagállamok által szolgáltatandó névleges fogási statisztikákról szóló, 1995. október 23-i 2597/95/EK tanácsi rendelet[38] meghatározása szerinti övezetek;

g) „a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület”: az északkelet-atlanti halászatban folytatandó jövőbeni többoldalú halászati együttműködésről szóló egyezmény megkötéséről szóló, 1981. július 13-i 81/608/EGK tanácsi határozat[39] mellékletében foglalt egyezmény 1. cikkében meghatározott vizek;

h) „NEAFC szabályozási terület”: a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a NEAFC szerződő feleinek joghatóságán kívüli vizei;

i) „NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán északnyugati körzetében halászó tagállamok által szolgáltatandó fogási és tevékenységi statisztikákról szóló, 1993. június 30-i 2018/93/EK tanácsi rendelet[40] meghatározása szerinti övezetek;

j) „NAFO szabályozási terület”: az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) létrehozásáról szóló egyezmény hatálya alá tartozó területnek a parti államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli része;

k) „SEAFO-övezetek” (SEAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezménynek az Európai Közösség által történő megkötéséről szóló 2002. július 22-i 2002/738/EK tanácsi határozat[41] meghatározása szerinti övezetek;

l) „ICCAT-övezet” (ICCAT, az Atlanti Tonhalfélék Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): a Közösségnek az 1984. július 10-én Párizsban aláírt, az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezmény részes államai meghatalmazottai konferenciájának záróokmányához csatolt jegyzőkönyvvel módosított egyezményhez történő csatlakozásáról szóló, 1986. június 9-i 86/238/EGK tanácsi határozat[42] meghatározása szerinti övezet;

m) „CCAMLR-övezetek” (CCAMLR, Egyezmény az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről): a 601/2004/EK rendelet meghatározása szerinti övezetek;

n) „IATTC-övezet” (IATTC, Egyezmény az Amerika-közi trópusi tonhalról): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság megerősítéséről szóló egyezménynek az Európai Közösség nevében történő megkötéséről szóló, 2006. május 22-i 2006/539/EK tanácsi határozat[43] meghatározása szerinti övezet;

o) „IOTC-övezet” (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): a Közösségnek az Indiai-óceáni Tonhalbizottság létrehozásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló, 1995. szeptember 18-i 95/399/EK tanácsi határozat meghatározása szerinti övezet[44];

p) „SPFO-terület” (SPFO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Szervezet): az Egyenlítőtől délre, a CCAMRL-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról szóló, 2006. július 6-i 2006/496/EK tanácsi határozat meghatározása szerinti, a SIOFA-egyezmény hatálya alá tartozó területtől keletre, valamint a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri terület;

q) „WCPFC-övezet” (WCPFC, Egyezmény a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében folytatott halászatokról): a Közösségnek a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében található, hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezményhez való csatlakozásáról szóló, 2004. április 26-i 2005/75/EK tanácsi határozat[45] meghatározása szerinti övezet.

II. FEJEZET Halászati lehetőségek és kapcsolódó feltételek a közösségi hajók számára

5. cikk Engedélyezett fogásmennyiségek és elosztásuk

1. A közösségi vizeken vagy egyes nem közösségi vizeken tartózkodó közösségi hajók által kifogható halak engedélyezett mennyiségeit, e fogásmennyiségek tagállamok közötti elosztását, valamint a 847/96/EK rendelet 2. cikkével összhangban lévő további feltételeket az I. melléklet határozza meg.

2. A közösségi hajók számára engedélyezik a halászatot a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben az I. mellékletben megállapított kvóta keretein belül, a 11., 20. és 21. cikkben meghatározott feltételekre is figyelemmel.

3. A Bizottság a IID. melléklet 8. pontjában megállapított szabályok szerint meghatározza a homoki angolna halászatára vonatkozó végleges fogási korlátozásokat az ICES IIIa és IV övezetre, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizeire vonatkozóan.

4. A Bizottság a kapelán tekintetében a közösségi fogási korlátozásokat az ICES V és XIV övezet grönlandi vizein a teljes kifogható kapelánmennyiség 7,7 %-ában rögzíti, amint a teljes kifogható mennyiséget megállapították.

5. A 2008 első felében begyűjtött tudományos információk alapján a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően felülvizsgálhatja az ICES IIIa övezetben és az ICES IIa és IV övezet közösségi vizeiben található norvég tőkehalállományra, az ICES IIa és IV övezet közösségi vizeiben található sprattállományra fogási korlátozásait.

6. A 2008 első felében összegyűjtött tudományos információk, valamint a szardellára vonatkozó többéves helyreállítási tervekkel kapcsolatos megbeszélések fényében a Bizottság az ICES VIII övezetre vonatkozóan meghatározza a szardellaállomány fogási korlátozásait.

6. cikk Tilalom hatálya alá tartozó fajok

A közösségi hajók számára minden közösségi és nem közösségi vízen tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakodása és kirakodása:

- óriáscápa ( Cetorinhus maximus )

- fehér cápa ( Carcharodon carcharias ).

7. cikk Az elosztásra vonatkozó különös rendelkezések

1. A halászati lehetőségeknek az I. mellékletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:

a) a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;

b) a 2847/93/EGK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése, 23. cikkének (1) bekezdése és 32. cikkének (2) bekezdése szerinti újraelosztások;

c) a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;

d) a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;

e) a 847/96/EK rendelet 5. cikke szerinti levonások.

2. A 2009-re átcsoportosítandó kvóták visszatartása céljából a 847/96/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése – az említett rendelettől eltérve – valamennyi olyan állományra alkalmazandó, amelyre analitikai TAC vonatkozik.

8. cikk A halászati erőkifejtés korlátozásai és az állománygazdálkodásra vonatkozó kapcsolódó feltételek

1. A halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket 2008. február 1-jétől 2009. január 31-ig a következők szerint kell alkalmazni:

a) a IIA. melléklet a Kattegat, a Skagerrak területén és az ICES IV, VIa, VIIa, VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizeiben található egyes állományokkal való gazdálkodásra vonatkozik;

b) a IIB. melléklet az ICES VIIIc és IXa övezetben – a Cádizi-öböl kivételével – a szürke tőkehal és a norvég homár állományaival való gazdálkodásra vonatkozik;

c) a IIC. melléklet az ICES VIIe övezetben a nyelvhalállományokkal való gazdálkodásra vonatkozik;

d) a IID. mellékletaz ICES IIIa és IV övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein a homoki angolna állományaival való gazdálkodásra vonatkozik.

2. A 2009. január 1-je és 2009. január 31-e közötti időszakban az (1) bekezdés a), b), c) és d) pontjában említett állományok tekintetében a 41/2007/EK rendelet IIA., IIB., IIC. és IID. mellékletében meghatározott halászati erőkifejtés és kapcsolódó feltételek továbbra is alkalmazandók.

3. A Bizottság a IID. melléklet 3–7. pontjában megállapított szabályok szerint 2008-ra meghatározza a homoki angolna halászatára vonatkozó végleges halászati erőkifejtést az ICES IIIa és IV övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein.

4. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötőn kívül töltött napok kilowattnapban mért, 2008-as halászati erőkifejtési szintjei a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében – olyan utak során, amikor a hajók mélytengeri halászati engedély birtokában voltak, és/vagy a 2347/2002/EK rendelet I. és II. mellékletében felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki – nem haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban kifejtett átlagos éves halászati erőkifejtés 70 %-át. Ezt a bekezdést kizárólag azokra a halászati utakra kell alkalmazni, amelyek során több mint 100 kg tömegű, az aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fogtak ki.

9. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

1. A fogási korlátozások hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten vagy csak akkor rakodhatók ki, ha:

a) a fogásokat egy kvótával rendelkező tagállam hajói zsákmányolták, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy

b) a fogások egy olyan közösségi részesedés részét képezik, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és ez a részesedés még nincs kimerítve.

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, a következő halfélék akkor is a fedélzeten tárolhatók vagy kirakodhatók, ha az adott tagállam nem rendelkezik kvótával, illetve a kvótákat vagy részesedéseket kimerítették:

a) a hering és a makréla kivételével azok a fajok, amelyeket

i. más fajokkal vegyesen zsákmányolnak olyan hálókkal, amelyek szembősége a 850/98/EK rendelet 4. cikkével összhangban 32 mm-nél kisebb; és

ii. sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatnak szét;

vagy

b) makréla, amennyiben

i. fattyúmakrélával és szardíniával vegyesen fogják ki;

ii. a fogások tömege nem haladja meg a fedélzeten tárolt makréla, fattyúmakréla és szardínia össztömegének 10 %-át; és

iii. a fogásokat sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatják szét.

3. Minden fogást be kell számítani a kvótába vagy – amennyiben a közösségi részesedést nem osztották fel kvótákra a tagállamok között – a közösségi részesedésbe, a (2) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott fogások kivételével.

4. A járulékos fogások százalékának meghatározása és e fogások kezelése a 850/98/EK rendelet 4. és 11. cikkének megfelelően történik.

10. cikk Szétválogatás nélkül kirakodott fogások az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein

1. Az 1434/98/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése nem vonatkozik az ICES IIIa, IV és VIId övezetben és az ICES IIa övezet közösségi vizein fogott heringre.

2. Amennyiben egy tagállam heringre vonatkozó fogási korlátozásai kimerülnek az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein, tilos a szétválogatás nélküli, heringet tartalmazó fogások kirakodása a vonatkozó fogási korlátozások hatálya alá tartozó halászterületeken halászó, az adott tagállam lobogója alatt közlekedő, a Közösségben lajstromozott hajók számára.

3. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein zsákmányolt fajok, szétválogatás nélkül kirakodott fogásainak hatékony ellenőrzésére megfelelő mintavételi program kerüljön végrehajtásra.

4. Az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein zsákmányolt, szétválogatás nélküli fogások csak olyan kikötőben vagy kirakodóhelyen szállíthatók partra, ahol az (1) bekezdésben említett mintavételi programot alkalmazzák.

11. cikk Hozzáférési korlátozások

Közösségi hajók a Skagerrak területén Norvégia alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldön belül nem halászhatnak. A Dánia vagy Svédország lobogója alatt közlekedő hajók számára azonban a Norvégia alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldig engedélyezik a halászatot.

12. cikk

A szembőség és a fonalvastagság meghatározása

A halók szembőségét és fonálvastagságát a halászati hálók szembőségének és fonálvastagságának meghatározására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2003. január 20-i 129/2003/EK bizottsági rendelettel[46] összhangban kell megállapítani.

13. cikk Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések

A közösségi hajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a III. melléklet állapítja meg.

III. FEJEZET A harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó fogási korlátozások és kapcsolódó feltételek

14. cikk Engedélyezés

A Venezuela vagy Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az I. mellékletben meghatározott fogási korlátozások keretein belül engedélyezik a halászatot a közösségi vizeken, a 15., 16., 17. és a 21–27. cikkben előírt feltételekre is figyelemmel.

15. cikk Tilalom hatálya alá tartozó fajok

Harmadik országok halászhajói számára közösségi vizeken tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakodása és kirakodása:

- óriáscápa ( Cetorinhus maximus )

- fehér cápa ( Carcharodon carcharias ).

16. cikk Földrajzi korlátozások

1. A Norvégia lobogója alatt közlekedő, illetve a Feröer szigeteken lajstromozott hajók számára a halászat a tagállamok alapvonalától számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezet azon részeire korlátozódik, amelyek az ICES IV övezetben, a Kattegaton és az Atlanti-óceánon az é. sz. 43° 00’-től északra találhatók, a 2371/2002/EK rendelet 18. cikkében említett terület kivételével.

2. A Norvégia lobogója alatt közlekedő hajók számára a halászat a Skagerrak területén a Dánia és Svédország alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldes távolságtól a tenger felé engedélyezett.

3. A Venezuela lobogója alatt közlekedő hajók számára a halászat a Francia Guyana alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezetre korlátozódik.

17. cikk Áthaladás a közösségi vizeken

A közösségi vizeken áthaladó harmadik országbeli hajóknak hálóikat az alábbi feltételek szerint kell elhelyezniük, úgy, hogy azokat ne lehessen könnyen használatba venni:

2. a hálókat, súlyokat és a hasonló eszközöket különválasztják a vonóhálólemezektől, valamint a vonó- és vontatóhuzaloktól és kötelektől.

3. a fedélzeten vagy afelett található hálókat biztonságosan odaerősítik a fedélzeti felépítmény valamelyik pontjához.

18. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

A fogási korlátozások hatálya alá tartozó állományokból származó halakat nem lehet a hajón tárolni vagy kirakodni, kivéve, ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója zsákmányolta, és az említett kvóta még nem merült ki.

19. cikk Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések

A harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a III. melléklet állapítja meg.

IV. FEJEZET A közösségi hajókra vonatkozó engedélyezési rendelkezések

20. cikk Engedélyek és kapcsolódó feltételek

1. A halászati engedélyekre és a különleges halászati engedélyekre az 1627/94/EK rendeletben előírt általános szabályok ellenére a közösségi hajók által valamely harmadik ország vizein folytatott halászat az adott harmadik ország hatóságai által kiállított engedélyhez kötött.

2. Az első bekezdés azonban nem vonatkozik az Északi-tenger norvég vizein halászó közösségi hajókra, ha azok:

a) 200 BT vagy annál kisebb űrtartalmú hajók; vagy

b) emberi fogyasztásra szánt, a makrélától eltérő fajokra halásznak; vagy

c) svéd lobogó alatt közlekednek, a bevett gyakorlattal összhangban.

3. Az engedélyek maximális számát és a többi kapcsolódó feltételt a IV. melléklet I. részében meghatározottaknak megfelelően kell rögzíteni. Az engedélykérelmeken fel kell tüntetni a halászat típusát, valamint azon közösségi hajók nevét és jellemzőit, amelyekre az engedélyt kérik; a kérelmeket a tagállamok hatóságai továbbítják a Bizottság felé. A Bizottság ezeket a kérelmeket benyújtja az érintett harmadik ország hatóságainak.

4. Ha valamelyik tagállam átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere) a IV. melléklet I. részében említett halászterületekre nézve, az átadáskor az engedélyeket is a megfelelő módon át kell adni, és erről a értesíteni kell Bizottságot. A IV. melléklet I. részében említett egyes halászati területekre vonatkozó engedélyek teljes számát azonban nem lehet túllépni.

5. A közösségi hajók betartják a tevékenységük szerinti övezetre irányadó megőrzési és ellenőrző intézkedéseket és minden más rendelkezést.

21. cikk Feröer szigetek

A Feröer szigetek vizein valamely faj célzott halászatára engedéllyel rendelkező közösségi hajók másik fajra is folytathatnak célzott halászatot, amennyiben a Feröer szigetek hatóságait erről előzetesen értesítik.

V. FEJEZET Harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó engedélyezési rendelkezések

22. cikk Engedély és különleges halászati engedély birtoklásának kötelezettsége

1. A 2847/93/EGK rendelet 28b. cikke ellenére a 200 BT-nél kisebb, norvég lobogó alatt közlekedő hajók mentesülnek az engedély és a különleges halászati engedély birtoklásának kötelezettsége alól.

2. Az engedélyt és a különleges halászati engedélyt a fedélzeten kell tartani. A Feröer szigeteken vagy Norvégiában lajstromozott halászhajók mentesülnek e kötelezettség alól.

3. A 2007. december 31-én halászati engedéllyel rendelkező, harmadik országbeli hajók 2008. január 1-jétől folytathatják a halászatot a halászatra engedélyezett halászhajók jegyzékének a Bizottsághoz történő benyújtásáig és annak a Bizottság általi jóváhagyásáig.

23. cikk Engedély és különleges halászati engedély iránti kérelem

Egy harmadik ország hatósága részéről a Bizottságnak küldött, engedély és különleges halászati engedély iránti kérelemhez csatolni kell a következő információkat:

a) a hajó neve;

b) lajstromozási szám;

c) külső azonosító betűk és számok;

d) lajstromozás szerinti kikötő;

e) a tulajdonos vagy bérlő neve és címe;

f) bruttó űrtartalom és teljes hossz;

g) motorteljesítmény;

h) hívójel és rádiófrekvencia;

i) tervezett halászati módszer;

j) tervezett halászterület;

k) a halászat tervezett célfajai;

l) az időszak, amelyre az engedélykérés vonatkozik.

24. cikk Engedélyek száma

Az engedélyek számát és a különleges kapcsolódó feltételeket a IV. melléklet II. részében meghatározottaknak megfelelően kell meghatározni.

25. cikk Érvénytelenítés és visszavonás

1. Az engedélyek és a különleges halászati engedélyek érvényteleníthetők új engedélyek és különleges halászati engedélyek kibocsátása érdekében. Az érvénytelenítés az új engedélyek és különleges halászati engedélyek Bizottság általi kibocsátását megelőző napon lép hatályba. Az új engedélyek és különleges halászati engedélyek kiállításuk napjától érvényesek.

2. Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket a lejárat napja előtt részben vagy teljesen vissza kell vonni, amennyiben a szóban forgó állományra az I. mellékletben előírt kvóta kimerült.

3. Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket az e rendeletben megállapított kötelezettségek betartásának elmulasztása esetén vissza kell vonni.

26. cikk A vonatkozó szabályok betartásának elmulasztása

1. Annak a harmadik országbeli hajónak, amely nem teljesíti az e rendeletben megállapított kötelezettségeket, egy legfeljebb 12 hónapos időszakra nem adnak ki engedélyt vagy különleges halászati engedélyt.

2. A Bizottság az érintett harmadik ország hatóságainak átadja azon harmadik országbeli halászhajók nevét és jellemzőit, amelyek számára a következő hónapban vagy hónapokban az e rendelet vonatkozó szabályainak megsértése következtében nem engedélyezik a halászatot a közösségi halászati övezetben.

27. cikk Az engedély jogosultjának kötelezettségei

1. A harmadik országbeli halászhajók betartják a tevékenységük szerinti övezetben a közösségi hajók által folytatott halászatot szabályozó megőrzési és ellenőrző intézkedéseket és más rendelkezéseket, különös tekintettel az 1381/87/EGK, 2847/93/EGK, 1627/94/EK, 850/98/EK és 1434/98/EK rendelet, valamint a 2187/2005/EK tanácsi rendelet[47] rendelkezéseire.

2. Az (1) bekezdésben említett harmadik országbeli halászhajók hajónaplót vezetnek, amelybe bejegyzik az V. melléklet I. részében meghatározott információkat.

3. A harmadik országbeli halászhajók – az ICES IIIa övezetben halászó, norvég lobogó alatt közlekedő hajók kivételével – továbbítják a Bizottság felé a VI. mellékletben meghatározott információkat, az említett mellékletben megállapított szabályoknak megfelelően.

28. cikk A Francia Guyanára vonatkozó különös rendelkezések

1. A Francia Guyana vizein történő halászatra vonatkozó engedélyeket akkor adhatók meg, ha az érintett hajó tulajdonosa vállalja, hogy a Bizottság kérésére lehetővé teszi egy megfigyelő hajóra szállását.

2. A Francia Guyana vizein halászó harmadik országbeli halászhajóknak az V. melléklet II. részében megadott mintának megfelelő hajónaplót kell vezetniük. Kérésre a fogási adatokat a francia hatóságokon keresztül továbbítják a Bizottság számára.

VI. FEJEZET A Földközi-tengeren halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

29. cikk Halászati tilalmi időszak megállapítása a halcsoportosulást előidéző eszközöket használó aranymakréla-halászatra vonatkozóan

1. Az aranymakréla ( Coryphaena hippurus ) – különösen a kisméretű példányok – védelme érdekében a halcsoportosulást előidéző eszközöket használó aranymakréla-halászat 2008. január 1-jétől 2008. augusztus 14-ig a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó terület valamennyi földrajzi alterületén tilos.

2. Az (1) bekezdés rendelkezéseitől eltérve, amennyiben egy tagállam igazolni tudja, hogy a kedvezőtlen időjárás miatt a lobogója alatt közlekedő halászhajók nem tudták kihasználni a rendes halászati napokat, az adott tagállam átviheti a halcsoportosulást előidéző eszközökkel halászatot folytató hajói által elvesztett napokat a következő év január 31-ig. Azok a tagállamok, amelyek az említett módon napokat szándékoznak átvinni, 2008. január 1-je előtt kérelmet nyújtanak be a Bizottsághoz a 2009. január 1-jétől 2009. január 31-ig terjedő halászati tilalmi időszakban halcsoportosulást előidéző eszközökkel történő aranymakréla-halászatra engedélyezett pótlólagos napok igénylése céljából. A kérelemhez csatolni kell:

a) a vonatkozó meteorológiai információkat is tartalmazó jelentést a szóban forgó halászati tevékenység beszüntetésének körülményeiről;

b) a hajó nevét;

c) lajstromozási számát;

d) a 26/2004/EK bizottsági rendelet[48] I. mellékletében meghatározott külső azonosító betűket és számokat.

A Bizottság továbbítja a tagállamoktól beérkezett információkat a GFCM Ügyvezető Titkárságára.

3. A tagállamok 2008. november 1-je előtt jelentést küldenek a Bizottságnak az (1) bekezdésben említett intézkedések végrehajtásáról.

30. cikk A sérülékeny mélytengeri élőhelyek védelme érdekében halászati korlátozás alá vont területek kijelölése

1. Tilos kotróhálós és fenékvonóhálós halászatot folytatni a következő koordinátákat összekötő vonallal körülhatárolt területen:

a) A „Lophelia korallzátony Capo Santa Maria di Leuca térségében” elnevezésű, mélytengeri halászati korlátozás hatálya alá tartozó terület:

- é. sz. 39° 27,72’, k. h. 18° 10,74’

- é. sz. 39° 27,80’, k. h. 18° 26,68’

- é. sz. 39° 11,16’, k. h. 18° 04,28’

- é. sz. 39° 11,16’, k. h. 18° 35,58’

b) A „Nílus-delta területén található hideg szénhidrogén-források” elnevezésű, mélytengeri halászati korlátozás alá tartozó terület:

- é. sz. 31° 30,00’, k. h. 33° 10,00’

- é. sz. 31° 30,00’, k. h. 34° 00,00’

- é. sz. 32° 00,00’, k. h. 34° 00,00’

- é. sz. 32° 00,00’, k. h. 33° 10,00’

c) Az „Eratosthemes-fenékhegy” elnevezésű, mélytengeri halászati korlátozás hatálya alá tartozó terület:

- é. sz. 33° 00,00’, k. h. 32° 00,00’

- é. sz. 33° 00,00’, k. h. 33° 00,00’

- é. sz. 34° 00,00’, k. h. 33° 00,00’

- é. sz. 34° 00,00’, k. h. 32° 00,00’

2. A tagállamok meghozzák az (1) bekezdésben említett területeken található sérülékeny mélytengeri élőhelyek védelméhez szükséges intézkedéseket, és különösen gondoskodnak arról, hogy az említett területeket megvédjék minden olyan, nem halászati tevékenységből származó hatástól, amely veszélyezteti az ezen élőhelyeket megkülönböztető természeti jellegzetességek megőrzését.

31. cikk Az egyes helyi és idényjellegű, fenékvonóhálós halászati tevékenységek során használt vonóhálók legkisebb szembősége

1. Az 1967/2006/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének h) pontjától és 9. cikke (3) bekezdésének 2. pontjától eltérve, a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő, hajók részére továbbra is engedélyezhetik a zsákvégnél 40 mm-es szembőségű, rombusz alakú szemekből álló hálók használatát olyan helyi vagy idényjellegű, fenékvonóhálós halászati tevékenységek során, amelyek a nem megosztott állományok kiaknázására irányulnak.

2. Az (1) bekezdés csak azokra a halászati tevékenységekre vonatkozik, amelyeket a tagállamok 2007. január 1-jén hatályos nemzeti jogukkal összhangban már hivatalosan engedélyeztek, és nem eredményezheti azt, hogy a halászati erőkifejtés mértéke a 2006. évi szint fölé emelkedjen.

3. A tagállamok a szokásos informatikai csatornán keresztül 2008. január 5. előtt benyújtják a Bizottságnak a (1) bekezdéssel összhangban engedélyezett hajók jegyzékét. Az engedélyezett hajók jegyzéke tartalmazza:

a) a hajó nevét;

b) a hajó közösségi flotta-nyilvántartási számát (CFR) és külső jelzéseit a 26/2004/EK bizottsági rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint;

c) a valamennyi hajó által végzett engedélyezett halászati tevékenység ismertetését a célfaj(ok), a GFCM/31/2007/2 határozat meghatározása szerinti halászterület és az alkalmazott halászeszköz tekintetében;

d) az engedélyezett halászati időszakot.

4 A Bizottság a tagállamoktól beérkezett információkat továbbítja a GFCM Ügyvezető Titkárságára.

VII. FEJEZET Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) szabályozási területén grönlandi laposhalra halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

32. cikk Fogási jelentés

1. A grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajó parancsnoka a saját lobogója szerinti tagállam illetékes hatóságainak elektronikus úton fogási jelentést küld, amelyben megadja a grönlandi laposhal hajója által kifogott mennyiségét, beleértve azt is, ha nem volt fogás.

2. Az (1) bekezdésben előírt jelentést első alkalommal legkésőbb a hajónak a NAFO szabályozási területre történő belépését vagy a halászati út megkezdését követő tizedik nap végén kell elküldeni. Jelentést ötnaponta kell küldeni. Ha úgy ítélik meg, hogy a grönlandi laposhal (1) bekezdés szerint bejelentett fogásai kimerítik a tagállamnak kiosztott kvóta 75 %-át, a hajóparancsnok háromnaponta küld jelentést.

3. A tagállamok a fogási jelentéseket a kézhezvételt követően továbbítják a Bizottságnak. A Bizottság ezeket az információkat haladéktalanul továbbítja a NAFO Titkárságának.

33. cikk További ellenőrző intézkedések

1. A grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajók csak abban az esetben léphetnek be a NAFO szabályozási területre, ha a fedélzeten tárolt fogások mennyisége – tekintet nélkül a fajösszetételre – nem éri el az 50 tonnát, illetve ha a halászterülethez való hozzáférést a (2), (3) és a (4) bekezdéssel összhangban engedélyezték.

2. Amennyiben a grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajók 50 tonnányi vagy azt meghaladó mennyiségű olyan fogást szállítanak, amelyet a NAFO szabályozási területen kívül halásztak, a NAFO szabályozási területre való belépés (ENT) előtt legkésőbb 72 órával e-mailben vagy faxon értesítik a NAFO Titkárságát a fedélzeten tárolt fogásmennyiségről, a földrajzi helyzetről (szélesség/hosszúság), ahol a hajó a parancsnok becslése szerint megkezdi a halászatot, valamint a megjelölt pontra való megérkezés becsült idejét.

3. Ha egy ellenőrhajó a (2) bekezdésben említett értesítés megküldését követően jelzi az ellenőrzés végrehajtására irányuló szándékát, az adott halászhajóval közölnie kell az ellenőrzés tervezett helyszínének koordinátáit. Az ellenőrzés helyszíne nem lehet 60 tengeri mérfölddel távolabb attól a ponttól, ahol a hajó a parancsnok becslése szerint megkezdi a halászatot.

4. Amennyiben a grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajók a NAFO szabályozási területre való belépésig sem a NAFO Titkárságától, sem ellenőrhajóktól nem kapnak értesítést arra vonatkozóan, hogy egy ellenőrhajó a (3) bekezdéssel összhangban ellenőrzést kíván végrehajtani, hozzáláthatnak a halászathoz. A halászhajók előzetes ellenőrzés nélkül abban az esetben is megkezdhetik a halászatot, ha az ellenőrhajó nem kezdte meg a halászhajó ellenőrzését három órával ez utóbbinak az ellenőrzési helyszínre történő megérkezése után.

34. cikk Korall védőkörzet

A VII. mellékletben meghatározott NAFO 3O körzetben minden, fenékhalászati eszközzel folytatott halászati tevékenység tilos.

VIII. FEJEZET Az északkelet-atlanti halászati egyezmény (NEAFC) hatálya alá tarozó területen tartózkodó harmadik országbeli hajók által fogott, lefagyasztásra kerülő hal kirakodására vagy átrakodására vonatkozó különös rendelkezések

35. cikk A kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzés

A 2847/93/EGK tanácsi rendelet és a harmadik országok halászhajóinak a közösségi kikötőkben történő közvetlen kikötésére és fogásaik értékesítésére vonatkozó feltételek megállapításáról szóló, 1994. május 6-i 1093/94/EK tanácsi rendelet [49] sérelme nélkül, az e fejezetben meghatározott eljárások a harmadik országbeli hajók által a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen fogott, lefagyasztásra kerülő hal tagállami kikötőkben történő kirakodására vagy átrakodására alkalmazandók.

36. cikk Kijelölt kikötők

A közösségi vizeken történő kirakodás és átrakodás csak az erre kijelölt kikötőkben engedélyezett.

A tagállamok egy kirakodásra használt helyet vagy egy parthoz közeli helyet jelölnek ki (kijelölt kikötők), ahol engedélyezik a halak 35. cikkben említett kirakodását vagy átrakodását. A tagállamok a 2007-ben kijelölt kikötők jegyzékének bármilyen változásáról, a változások hatályba lépésének időpontja előtt legalább tizenöt nappal értesítik a Bizottságot.

A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjának „C” sorozatában közzéteszi és internetes oldalán elérhetővé teszi a kikötők jegyzékét és annak változásait.

37. cikk Előzetes értesítés a kikötőbe való érkezésről

1. A 2847/93/EGK tanácsi rendelet 28e. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a valamely kikötőbe kirakodás vagy átrakodás céljából belépni szándékozó, a 35. cikkben említettek szerinti halat szállító minden halászhajó parancsnoka vagy annak képviselője legalább három munkanappal várható érkezésük előtt értesíti az adott kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságait.

2. Az (1) bekezdésben említett értesítéshez csatolni kell a X. melléklet I. részében található formanyomtatvány megfelelően kitöltött A. részét a következők szerint:

a) a PSC 1. formanyomtatvány használatos abban az esetben, ha a halászhajó saját fogásait szándékozik kirakodni;

b) a PSC 2. formanyomtatvány használatos abban az esetben, ha a halászhajó átrakodási műveletben vett részt. Utóbbi esetben minden egyes átadó hajó tekintetében külön formanyomtatványt kell kitölteni.

3. A kikötő szerinti tagállam haladéktalanul továbbítja a (2) bekezdésben említett formanyomtatvány egy példányát a halászhajó lobogó szerinti tagállama számára, illetve átrakodási műveletben részt vett hajó esetében az átadó hajók szerinti állam(ok) számára.

38. cikk Kirakodásra és átrakodásra vonatkozó engedély

1. Ki- vagy átrakodásra a kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságai csak azt követően adhatnak engedélyt, hogy a kirakodni vagy átrakodni szándékozó halászhajó lobogó szerinti állama, vagy – amennyiben a hajó átrakodásban vett részt a kikötőn kívül – az átadó hajók szerinti állam vagy államok, az 37. cikk (3) bekezdése szerint továbbított formanyomtatvány B. részének megfelelő kitöltésével és a nyomtatvány egy példányának visszaküldésével megerősítették, hogy:

a) a saját maga által zsákmányolt halat szállító hajó elegendő kvótával rendelkezik a bejelentett fajok halászatára;

b) a fedélzeten tárolt hal mennyiségét a szabályoknak megfelelően bejelentették, és azt figyelembe vették az adott esetben alkalmazandó fogási vagy erőkifejtési korlátozás kiszámításakor;

c) a saját maga által zsákmányolt halat szállító hajó a bejelentett területre vonatkozóan rendelkezik halászati engedéllyel;

d) VMS-adatok alapján ellenőrizték, hogy a hajó a bejelentett fogás származási helyeként megadott területen tartózkodott.

A kirakodási vagy átrakodási műveleteket csak azt követően lehet megkezdeni, hogy a kikötő szerinti állam illetékes hatóságai arra engedélyt adtak.

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, a kikötő szerinti állam az (1) bekezdésben említett megerősítés hiányában is adhat teljes vagy részleges kirakodási engedélyt, de ilyen esetekben az érintett halfogást egy az illetékes hatóságok felügyelete alatt álló raktárban kell tárolni. Az ilyen halakat csak az (1) bekezdésben említett megerősítés kézhezvétele után lehet értékesíteni, átrakodni vagy elszállítani. Amennyiben a kirakodás időpontjától számított 14 napon belül nem érkezik meg a megerősítés, a kikötő szerinti állam, a nemzeti szabályoknak megfelelően a halat lefoglalhatja és rendelkezhet vele.

3. A kikötő szerinti állam illetékes hatóságai a kirakodási vagy átrakodási engedély megadására vagy megtagadására vonatkozó határozatáról a X. melléklet I. részében előírt formanyomtatvány szabályszerűen kitöltött C. része egy példányának a Bizottságnak és a NEAFC titkárának történő továbbítása révén haladéktalanul értesítést ad, amennyiben a kirakodott vagy átrakodott halmennyiségeket a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területén fogták.

39. cikk Vizsgálatok

1. A tagállamok illetékes hatóságai évente az 35. cikkben említett harmadik országbeli hajók tagállami kikötőkben történő kirakodásainak vagy átrakodásainak legalább 15 %-át ellenőrzik.

2. A vizsgálatok során ellenőrzik a teljes kirakodási és átrakodási műveletet, és összehasonlító ellenőrzést végeznek a kirakodásra vonatkozó előzetes értesítésben bejelentett fajok mennyisége és a ténylegesen ki- vagy átrakodott fajok mennyisége között.

3. Az ellenőrök minden megtesznek a halászhajók indokolatlan feltartóztatásának elkerülése érdekében, illetve annak biztosítására, hogy a halászhajók a lehető legkisebb akadályoztatást és kényelmetlenséget szenvedjék el, valamint, hogy a fogott hal minősége ne romoljon.

40. cikk Vizsgálati jelentések

1. Minden egyes vizsgálatot dokumentálni kell a X. melléklet II. részében meghatározott vizsgálati jelentés kitöltésével.

2. A vizsgálati jelentések egy-egy példányát haladéktalanul továbbítani kell az ellenőrzött halászhajó lobogója szerinti állam számára, és – amennyiben a halászhajó átrakodási műveletet hajtott végre – az átadó hajók lobogója szerinti állam vagy államok számára, valamint a Bizottság és a NEAFC titkára számára, amennyiben a kirakodott vagy átrakodott halmennyiségeket a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen fogták.

3. A vizsgálati jelentések eredeti példányát vagy hiteles másolatát kérésre meg kell küldeni az ellenőrzött halászhajó lobogó szerinti állama számára.

IX. FEJEZET Az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény (CCAMLR) hatálya alá tartozó területen halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakaszKorlátozások és a hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények

41. cikk Tilalmak és fogási korlátozások

1. A VIII. mellékletben meghatározott fajok célzott halászata az említett mellékletben feltüntetett övezetekben és időszakokban tilos.

2. Az új és felderítő halászatra a IX. mellékletben meghatározott fogási és járulékos fogási korlátozásokat kell alkalmazni az említett mellékletben feltüntetett alterületeken.

42. cikk A CCAMLR hatálya alá tartozó területen halászatra jogosult hajókkal összefüggő tájékoztatási követelmények

1. A jogosult hajók számára a 601/2004/EK rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt tájékoztatási követelményeken túlmenően a tagállamok e hajók vonatkozásában 2008. augusztus 1-jétől a következőkről tájékoztatják a Bizottságot:

a) a hajó IMO-száma (ha kibocsátották);

b) korábbi lobogó, ha volt ilyen;

c) nemzetközi rádióhívójel;

d) a hajó tulajdonosának/tulajdonosainak neve és címe, és bármely haszonélvezője/haszonélvezői, ha ismert;

e) a hajó építésének helye és ideje;

f) a hajó típusa;

g) hossza;

h) színes fényképek a hajóról az alábbiak szerint:

i. i. egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó jobb oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;

ii. egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó bal oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;

iii. egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó farát mutatja hátulról;

i) a fedélzetre szerelt műholdas nyomkövető rendszer csalásmentes működését biztosító intézkedések.

2. 2008. augusztus 1-jétől kezdődően a tagállamoknak – amennyire ez megvalósítható – tájékoztatniuk kell a Bizottságot a CCAMLR hatálya alá tartozó területen való halászatra jogosult hajókkal kapcsolatos alábbi információkról:

a) az üzemeltető neve és címe, amennyiben nem azonos a hajó tulajdonosával/tulajdonosaival;

b) a parancsnok, és ahol releváns, a halászati parancsnok neve és állampolgársága;

c) a halászati módszer vagy módszerek típusa;

d) merevítőrúd (m);

e) bruttó regisztertonna;

f) a hajó kommunikációs rendszerének típusa és számai (INMARSAT A., B. és C. számok);

g) a legénység szokásos létszáma;

h) főhajtómű vagy hajtóművek teljesítménye;

i) raksúly (tonna), halraktárak száma és befogadóképessége (m³);

bármely egyéb lényeges információ (pl. jégosztályba sorolása).

43. cikk Az észlelt hajókra vonatkozó jelentés

1. Az engedéllyel rendelkező halászhajó parancsnoka, amennyiben az egyezmény hatálya alá tartozó területen egy másik halászhajót észlel, az adott hajóval kapcsolatban a lehető legtöbb információt igyekszik dokumentálni, többek között a következőket:

a) a hajó neve és leírása;

b) a hajó hívójele;

c) a hajó lajstromozási száma és Lloyds-/IMO-száma;

d) a hajó lobogó szerinti állama;

e) a hajó fényképe a jelentés alátámasztására;

f) az észlelt hajó megfigyelt tevékenységeire vonatkozó bármely egyéb lényeges információ.

2. A hajó parancsnoka az (1) bekezdésben említett információkat tartalmazó jelentést a lehető legrövidebb határidőn belül továbbítja a lobogó szerinti államnak. A lobogó szerinti állam, a CCAMLR előírásoknak megfelelően továbbítja ezeket a jelentéseket a CCAMLR Titkársága felé, amennyiben az észlelt hajó a CCAMLR előírások szerinti jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati tevékenységet folytat.

2. SZAKASZ FELDERÍTő HALÁSZAT

44. cikk Részvétel felderítő halászatban

1. A Spanyolország lobogója alatt közlekedő és ott lajstromozott halászhajók, amelyekről a CCAMLR-t a 601/2004/EK rendelet 7. cikke rendelkezéseinek megfelelően értesítették, részt vehetnek a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, 58.4.2 és 58.4.3a) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, illetve az 58.4.3b) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein.

2. Az 58.4.3a) és 58.4.3b) körzetben egy időben tagállamonként csak egy halászhajó halászhat.

3. A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a 88.1 és 88.2 alterület valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti (SSRU) felosztását a XIV. melléklet határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén berekesztik, ha a bejelentett fogás eléri a meghatározott fogási korlátozást, és az említett kisléptékű kutatási egységet az idény hátralévő részére lezárják a halászat elől.

4. A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információ megszerzése és a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban az 58.4.1 és 58.4.2 körzetben tilos a halászat az 550 méternél kisebb mélységben.

45. cikk Jelentéstételi rendszerek

A 44. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő halászhajókra a következő fogási és erőkifejtési jelentési rendszerek vonatkoznak:

a) a 601/2004/EK rendelet 12. cikkében meghatározott ötnapos fogási és erőkifejtési jelentési rendszer, azon tagállamok kivételével, amelyeknek a fogási és erőkifejtési jelentéseket legfeljebb két nappal a jelentési időszakok vége után kell benyújtaniuk a Bizottságnak a CCAMLR részére történő azonnali továbbítás céljából. A 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet esetében a jelentéseket kisléptékű kutatási egységenként kell elkészíteni;

b) a 601/2004/EK rendelet 13. cikkében meghatározott havi, részletes bontású fogási és tevékenységi adatokra vonatkozó jelentési rendszer;

c) jelentést kell tenni a visszadobott Dissostichus eleginoides és Dissostichus mawsoni fajba tartozó egyedek teljes számáról és össztömegéről, a „megkocsonyásodott” állapotúakat is beleértve.

46. cikk Különleges követelmények

1. A 44. cikkben említett felderítő halászatot az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2004. március 22-i 600/2004/EK tanácsi rendelet[50] 8. cikkének megfelelően kell végezni, tekintettel a tengeri madarak horogsoros halászattal előidézett pusztulásának mérséklését célzó intézkedésekre. Ezen intézkedéseken túlmenően:

a) ezeken a halászterületeken tilos a belsőségek tengerbe dobása;

b) az 58.4.1 és a 58.4.2 körzetben felderítő halászatban részt vevő halászhajók, amelyek a horogsorok nehezékkel való felszerelésére vonatkozóan megfelelnek a CCAMLR jegyzőkönyveknek (A., B. vagy C.), mentesülnek az éjszakai hálóvetés követelménye alól; azonban azoknak a hajóknak, amelyek összesen legalább három tengeri madarat fognak, azonnal vissza kell állniuk az éjszakai hálókivetésre a 601/2004/EK rendelet 8. cikkével összhangban;

c) azoknak a 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzetben felderítő halászatban részt vevő halászhajóknak, amelyek összesen három tengeri madarat fognak, azonnal fel kell függeszteniük a halászatot, és a 2007/08-as idény fennmaradó részében nem engedélyezhető számukra a rendes halászati idényen kívüli halászat.

2. A FAO 88.1 és 88.2 alterületen felderítő halászatban részt vevő halászhajókra továbbá a következő követelmények vonatkoznak:

a) A hajóknak tilos:

i. olaj vagy üzemanyag-termékek vagy olajos szermaradványok tengerbe ürítése, a 73/78 MARPOL (a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény) I. mellékletében engedélyezettek kivételével;

ii. a szemét kirakása;

iii. olyan élelmiszer-hulladék kirakása, amely egy legfeljebb 25 mm-es lyukú szűrőn nem megy át;

iv. baromfihús részben (a tojáshéjat is beleértve) vagy egészben történő kirakása;

v. v. a szennyvíz kiürítése a szárazföldtől vagy jégselfektől 12 tengeri mérföld távolságon belül, illetve olyankor, amikor a hajó 4 csomónál kisebb sebességgel halad;

vi. a hulladékégetésből származó hamu kiürítése; vagy

vii. belsőségek kirakása.

b) A 88.1 és 88.2 alterületre tilos élő baromfit vagy más élő szárnyast behozni, az el nem fogyasztott tisztított baromfit pedig el kell távolítani a 88.1 és 88.2 alterületről.

c) A Dissostichus spp. halászata a 88.1. és 88.2. alterületen a Balleny-szigetek partjától mért 10 tengeri mérföld távolságon belül tilos.

47. cikk A fogás meghatározása

1. E szakasz alkalmazásában a fogás egy vagy több horogsor egyetlen helyszínen történő kihelyezéséből áll. A fogási vagy tevékenységi jelentés alkalmazásában a fogás pontos földrajzi helyét a felhasznált horogsor vagy horogsorok középpontja határozza meg.

2. Ahhoz, hogy kutatófogásnak minősüljön:

a) valamennyi kutatófogást egymástól legalább öt tengeri mérföldes távolságra kell végrehajtani, amely távolságot a kutatófogás helyének földrajzi középpontjától kell mérni;

b) minden egyes fogás legalább 3500 és legfeljebb 10 000 horog felhasználásával történik; ez ugyanazon a helyszínen több külön horogsor kihelyezésével is megvalósítható;

c) valamennyi fogásnál legfeljebb hatórás merítési időt kell hagyni, amely a kihelyezési folyamat befejezésének idejétől a behúzási folyamat megkezdéséig mérendő.

48. cikk Kutatási tervek

A 44. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják a kutatási terveket. A kutatási terv végrehajtása a következőképpen történik:

a) A kisléptékű kutatási egység területére való első belépéskor az első 10 fogást – amelyet az „első sorozat”-ként jelölnek – „kutatófogás”-ként kell feltüntetni; e műveleteknek meg kell felelniük a 63. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak.

b) A következő 10 fogást vagy 10 tonnányi zsákmányt – amelyik jelzőszintet előbb elérik – „második sorozat”-ként kell jelölni. A második sorozatba tartozó fogások a hajóparancsnok döntésétől függően a rendes felderítő halászat részeként is elvégezhetők. E műveletek azonban kutatófogásnak is tekinthetők, amennyiben teljesítik az 63. cikk (2) bekezdésének kritériumait.

c) A fogás első és második sorozatának befejezésekor, amennyiben a hajóparancsnok folytatni kívánja a halászatot a kisléptékű kutatási egység területén, a hajónak egy „harmadik sorozat”-ot is el kell végezni, ily módon a három sorozatban összesen 20 kutatófogást hajtanak végre. A fogás harmadik sorozatát a kisléptékű kutatási egység területén tett ugyanazon látogatás során kell elvégezni, mint az első és második sorozatot.

d) 20 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén.

e) A 88.1 és 88.2 alterület A, B, C, E és G jelzésű kisléptékű kutatási egységében, ahol a tengerfenék halászható területe 15 000 km²-nél kisebb, a b), c) és d) pont nem alkalmazandó, és a 10 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén.

49. cikk Adatgyűjtési tervek

1. A 44. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják az adatgyűjtési terveket. Az adatgyűjtési terv a következő adatokat tartalmazza:

a) helyzet és tengermélység az egy-egy fogást alkotó valamennyi horogsor mindkét végén;

b) a kihelyezés, merítés és behúzás ideje;

c) a felszínen elvesztett halak száma és faja;

d) a kihelyezett horgok száma;

e) a csali típusa;

f) a csali alkalmazásának eredményessége (%);

g) a horog típusa;

h) tengeri és légköri viszonyok, valamint a holdfázis a horogsorok kihelyezése idején.

2. Minden kutatási célú horogsor-kihelyezés esetében össze kell gyűjteni az (1) bekezdésben meghatározott valamennyi adatot; mindenekelőtt egyenként meg kell mérni a kutatási célú horogsor-kihelyezés során fogott halakat, legfeljebb azonban csak 100 darabot, és legalább 30 halból kell mintát venni biológiai vizsgálatokra. Ha a fogás több mint 100 halból áll, megfelelő módszert kell alkalmazni a halak véletlenszerű almintákra osztására.

50. cikk Jelölési program

1. A 44. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajó jelölési programot hajt végre az alábbiak szerint:

a) A felderítő halászat során a Dissostichus spp.- re vonatkozó CCAMLR jelölési programmal és jegyzőkönyvvel összhangban a Dissostichus spp. egyedeket megjelölik és visszaengedik. A hajók csak akkor hagyják abba a jelölést, ha már 500 egyedet megjelöltek, vagy elhagyják a halászterületet, miután a fogott mennyiség friss tömegének minden tonnája után egy egyedet megjelöltek.

b) A jelölési követelmény teljesülése érdekében a program minden méretű egyedet figyelembe vesz. Kizárólag a tengeri sügérek jó állapotban lévő egyedeit jelölik meg. Minden visszaengedett egyedet kétszeresen kell megjelölni, és a visszaengedésnek a lehető legkiterjedtebb földrajzi területen kell megtörténnie.

c) Minden jelzésen jól olvasható, egyedi sorszámnak kell szerepelnie, valamint egy visszaküldési címnek, amely biztosítja, hogy a megjelölt példány újbóli kifogása esetén a jelzés eredete visszakereshető legyen.

d) Egyetlen újból kifogott megjelölt egyedet (azaz olyan kifogott halat, amelyet korábban jelöléssel láttak el) sem szabad visszaengedni, akkor sem, ha csak rövid ideig volt szabadon.

e) Minden újból kifogott egyedről biológiai adatfelvételt kell készíteni (hosszúság, tömeg, nem, ivarállapot) és – ha mód van rá – elektronikus fényképet kell készíteni, egyensúly-szervét (otolit) fel kell tárni, a jelölést pedig el kell távolítani.

f) Minden vonatkozó jelölési adatot és adatrögzítő jelölés újbóli kifogását elektronikus úton a CCAMLR űrlapján jelenteni kell a CCAMLR részére, három hónapon belül azt követően, hogy a hajó elhagyta ezeket a halászterületeket.

g) Minden vonatkozó jelölési adatot, az adatrögzítő jelölés újbóli kifogását és a megjelölt halak újbóli kifogott példányait a CCAMLR-formanyomtatványon elektronikus úton be kell jelenteni az illetékes regionális jelölési adatbanknak, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyvben előírtak szerint.

2. A megjelölt és visszaengedett tengeri sügéreket nem kell számba venni a fogási korlátozások tekintetében.

51. cikk Tudományos megfigyelők és ellenőrök

1. A 44. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajóval legalább két tudományos megfigyelő foglalkozik; egyikük a CCAMLR nemzetközi tudományos megfigyelési rendszerének megfelelően kinevezett megfigyelő, aki a halászati időszakban valamennyi halászati tevékenység során a hajón tartózkodik.

2. A tagállamok, az alkalmazandó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseikre, többek között a nemzeti bíróságon a bizonyítékok elfogadhatóságára vonatkozó szabályokra is figyelemmel, illetve azokkal összhangban, az e rendszer alapján kijelölő CCAMLR-tag ellenőrei által készített jelentéseket, a saját ellenőrei által készített jelentésekkel azonos módon kezelik és azok alapján ugyanúgy lépnek fel, és az érintett szerződő fél és kijelölő CCAMLR-tag együttműködik az ilyen jelentések alapján megindított bírósági vagy egyéb eljárások lefolytatásának elősegítése érdekében.

52. cikk A krillhalászatban való részvételi szándékra vonatkozó értesítések

Ha valamely tagállam az egyezmény hatálya alá tartozó területen krillhalászatban kíván részt venni, ezen szándékáról a CCAMLR Titkárságát legalább négy (4) hónappal a Bizottság – közvetlenül a kiválasztott halászati idényt megelőző – rendes éves ülése előtt értesíti.

53. cikk A mélytengeri kopoltyúhálós halászat átmeneti tilalma

1. Az egyezmény hatálya alá tartozó területen tudományos kutatáson kívüli célra tilos kopoltyúhálókat használni mindaddig, amíg a tudományos bizottság az említett halászeszköz lehetséges hatásait meg nem vizsgálta és arról jelentést nem készített, és a Bizottság, a tudományos bizottság szakvéleménye alapján el nem fogadta, hogy az adott halászati módszer az egyezmény hatálya alá tartozó területen alkalmazható.

2. A kopoltyúhálók 100 méternél mélyebb vízben, tudományos kutatás céljából való használatáról előzetesen értesíteni kell a tudományos bizottságot, és azt a Bizottságnak – a kutatás megkezdése előtt – jóvá kell hagynia.

3. Az egyezmény hatálya alá tartozó területen áthaladni kívánó, kopoltyúhálóval felszerelt hajóknak előzetes értesítést kell küldeniük a CCAMLR Titkársága számára ezen szándékukról, illetve az egyezmény hatálya alá tartozó területen való áthaladásuk várható időpontjáról. Az egyezmény területén kopoltyúhálóval rendelkező bármely olyan hajó, amely elmulasztott előzetes értesítést küldeni, megsérti e rendelkezéseket.

54. cikk A 2007/08-as és 2008/09-es halászati idény tekintetében az egyezmény hatálya alá tartozó területhez tartozó nyílt tengeren a fenékvonóhálók használatára vonatkozó átmeneti korlátozások

1. Az egyezmény hatálya alá tartozó területhez tartozó nyílt tengerek a fenékvonóháló használata azokra a területekre korlátozódik, amelyek tekintetében hatályosak a CCAMLR fenékvonóhálóra vonatkozó megőrzési intézkedései.

2. Az (1) bekezdés nem vonatkozik a fenékvonóhálók tudományos kutatás céljából történő használatára az egyezmény hatálya alá tartozó területen.

X. FEJEZET Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) szabályozási területén halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakaszA hajók halászati engedélye

55. cikk A hajók halászati engedélye

1. A tagállamok 2008. június 1-jéig, lehetőség szerint elektronikus úton elküldik a Bizottság számára azon hajóik listáját, amelyek kiállított halászati engedély birtokában jogosultak a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászati tevékenységet folytatni.

2. Az (1) bekezdésben említett listán szereplő hajók tulajdonosai közösségi állampolgárok vagy jogi személyek.

3. A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászhajók csak abban az esetben jogosultak halászati tevékenységet folytatni, ha eleget tesznek a SEAFO-egyezményben meghatározott követelményeknek és kötelességeknek, valamint megőrzési és gazdálkodási intézkedéseknek.

4. Nem állítható ki halászati engedély azon hajók számára, amelyek jogellenes, nem bejelentett vagy szabályozatlan halászatot folytattak, kivéve ha az új tulajdonos megfelelő bizonyítékot szolgáltat arra vonatkozóan, hogy az előző tulajdonosok és üzemeltetők már semmiféle jogi, haszonélvezeti vagy pénzügyi érdekkel nem rendelkeznek hajóik tekintetében, és semmilyen ellenőrzést nem gyakorolnak hajóik felett, illetve hogy – az összes vonatkozó tényre figyelemmel – hajóik nem vesznek részt a jogellenes, nem bejelentett vagy szabályozatlan halászatban és nem is hozhatók azzal összefüggésbe.

5. Az (1) bekezdésben említett lista a következő információkat tartalmazza:

a) a hajó neve, lajstromozási száma, korábbi nevei (amennyiben ismertek) és a lajstromozási kikötő;

b) korábbi lobogó (ha volt ilyen);

c) a hajó nemzetközi rádióhívójele (amennyiben létezik);

d) a tulajdonos vagy tulajdonosok neve és címe;

e) a hajó típusa;

f) hossza;

g) az üzemeltető (kezelő) vagy üzemeltetők (kezelők) neve és címe (ha van ilyen);

h) bruttó regisztertonna; valamint

i) főhajtómű vagy hajtóművek teljesítménye.

6. A tagállamok, a jogosult hajók első listájának összeállítását követően minden alkalommal amikor változás történik haladéktalanul értesítik a Bizottságot a lista minden kiegészítéséről, az esetleges törlésekről és/vagy bármely módosításáról.

56. cikk Az engedéllyel rendelkező hajók kötelezettségei

1. A hajók megfelelnek a SEAFO valamennyi vonatkozó megőrzési és gazdálkodási intézkedésének.

2. Az engedéllyel rendelkező halászhajók a fedélzeten tartják a nyilvántartásba vételt igazoló érvényes bizonyítványokat és a halászati és/vagy átrakodási engedélyt.

57. cikk Engedéllyel nem rendelkező hajók

1. A tagállamok intézkedéseket hoznak a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó fajok a SEAFO által jóváhagyott hajók lajstromában nem szereplő hajók által történő halászatának, fedélzeten való tárolásának, át- és kirakodásának tilalmáról.

2. A tagállamok értesítik a Bizottságot minden olyan tényeken alapuló információról, amelyek alapján jogosan feltételezhető, hogy a SEAFO által jóváhagyott hajók lajtromában nem szereplő hajók az egyezmény hatálya alá tartozó fajok halászatában és/vagy átrakodásában vesznek részt az egyezmény hatálya alá tartozó területen.

3. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak annak biztosítására, hogy a SEAFO által jóváhagyott hajók lajstromába felvett hajók tulajdonosai a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen nem vesznek részt a jóváhagyott hajók lajstromában nem szereplő hajók által folytatott halászati tevékenységekben, és azokkal nem is hozhatók összefüggésbe.

2. SZAKASZ ÁTRAKODÁS

58. cikk Tengeren történő átrakodás tilalma

A tagállamok a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen a lobogójuk alatt közlekedő hajók számára megtiltják a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó fajok tengeren történő átrakodását.

59. cikk Kikötői átrakodás

1. Az egyezményben szabályozott fajokra halászó közösségi halászhajók az egyezmény hatálya alá tartozó területen csak akkor rakodhatnak át valamely SEAFO szerződő fél kikötőjében, ha az érintett kikötő szerinti szerződő féltől előzetesen engedélyt kaptak a művelet elvégzésére. A közösségi halászhajók csak akkor kapnak engedélyt átrakodási művelet végrehajtására, ha a lobogó szerinti tagállamtól és a kikötő szerinti államtól erre előzetesen engedélyt kaptak.

2. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy engedéllyel rendelkező halászhajóik előzetes engedélyt kapjanak kikötőben történő átrakodás végrehajtására. A tagállamok gondoskodnak arról is, hogy az átrakodott mennyiségek megfeleljenek a hajók által bejelentett fogásmennyiségnek, és előírják az átrakodásra vonatkozó jelentés elkészítését.

3. Azon közösségi halászhajó parancsnoka, amely a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászott és az egyezményben szabályozott fajokból álló fogásokat bármely mennyiségben egy másik hajóra (a továbbiakban: „fogadó hajó”) rakodja át, az átrakodás alkalmával tájékoztatja a fogadó hajó lobogója szerinti államot az érintett fajokról és mennyiségekről, az átrakodás időpontjáról, valamint a fogások helyéről, és saját hajójának a lobogója szerinti tagállama számára a XI. melléklet I. részében meghatározott formátumú SEAFO átrakodási nyilatkozatot küld.

4. A közösségi halászhajó parancsnoka, legalább 24 órával az átrakodás megkezdése előtt továbbítja a művelet helyszínéül szolgáló kikötő szerinti SEAFO szerződő fél számára a következő információkat:

- az átrakodó halászhajók neve,

- a fogadó hajók neve,

- az átrakodni szándékozott mennyiség fajonként,

- az átrakodás napja és a helyszínéül szolgáló kikötő.

5. Amennyiben az átrakodásra egy SEAFO szerződő fél kikötőjében kerül sor, a művelet megkezdése előtt legalább 24 órával, illetve a művelet végén a közösségi fogadó hajó parancsnoka tájékoztatja a kikötő szerinti állam illetékes hatóságait a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó fajokból a hajója fedélzetén tárolt kifogott mennyiségekről, és 24 órán belül továbbítja az említett hatóságok számára a SEAFO átrakodási nyilatkozatot.

6. A Közösség valamely tagállamának lobogója alatt közlekedő fogadó hajó parancsnoka, 48 órával a kirakodás megkezdése előtt SEAFO átrakodási nyilatkozatot küld a kirakodás helyéül szolgáló kikötő szerinti állam illetékes hatóságai számára.

7. A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket a kapott információk pontosságának ellenőrzésére, és együttműködnek a lobogó szerinti állammal annak érdekében, hogy a kirakodott mennyiségek megfeleljenek a hajók által bejelentett fogások mennyiségének.

8. A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen az egyezményben szabályozott fajok halászatára jogosult hajókkal rendelkező tagállamok 2008. június 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot a lobogójuk alatt közlekedő hajók által végrehajtott átrakodásokra vonatkozó adatokról.

3. SZAKASZ SÉRÜLÉKENY MÉLYTENGERI ÉLőHELYEK ÉS ÖKOSZISZTÉMÁK KEZELÉSÉRE VONATKOZÓ MEGőRZÉSI INTÉZKEDÉSEK

60. cikk Lezárt területek

A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó fajok közösségi hajók általi halászata tilos a következő területeken:

a) A1 alkörzet

- Dampier-fenékhegy

d. sz. 10°00’ ny. h. 02°00’ d. sz. 10°00’ k. h. 00°00’

d. sz. 12°00’ ny. h. 02°00’ d. sz. 12°00’ k. h. 00°00’

- Malahit Guyot-fenékhegy

d. sz. 11°00’ ny. h. 02°00’ d. sz. 11°00’ ny. h. 04°00’

d. sz. 13°00’ ny. h. 02°00’ d. sz. 13°00’ ny. h. 04°00’

b) B1 alkörzet

- Molloy-fenékhegy

d. sz. 27°00’ k. h. 08°00’ d. sz. 27°00’ k. h. 10°00’

d. sz. 29°00’ k. h. 08°00’ d. sz. 29°00’ k. h. 10°00’

c) C körzet

- Schmidt–Ott-fenékhegy és Erica-fenékhegy

d. sz. 37°00’ k. h. 13°00 d. sz. 37°00’ k. h. 17°00’

d. sz. 40°00’ k. h. 13°00’ d. sz. 40°00’ k. h. 17°00’

- Africana-fenékhegy

d. sz. 37°00’ k. h. 28°00’ d. sz. 37°00’ k. h. 30°00’

d. sz. 38°00’ k. h. 28°00’ d. sz. 38°00’ k. h. 30°00’

- Panzarini-fenékhegy

d. sz. 39°00’ k. h. 11°00’ d. sz. 39°00’ k. h. 13°00’

d. sz. 41°00’ k. h. 11°00’ d. sz. 41°00’ k. h. 13°00’

d) C1 alkörzet

- Vema-fenékhegy

d. sz. 31°00’ k. h. 08°00’ d. sz. 31°00’ k. h. 09°00’

d. sz. 32°00’ k. h. 08°00’ d. sz. 32°00’ k. h. 09°00’

- Wust-fenékhegy

d. sz. 33°00’ k. h. 06°00’ d. sz. 33°00’ k. h. 08°00’

d. sz. 34°00’ k. h. 06°00’ d. sz. 34°00’ k. h. 08°00’

e) D körzet

- Discovery-, Junoy- és Shannon-fenékhegy

d. sz. 41°00’ ny. h. 06°00’ d. sz. 41°00’ k. h. 03°00’

d. sz. 44°00’ ny. h. 06°00’ d. sz. 44°00’ k. h. 03°00’

- Schwabenland- és Herdman-fenékhegy

d. sz. 44°00’ ny. h. 01°00’ d. sz. 44°00’ k. h. 02°00’

d. sz. 47°00’ ny. h. 01°00’ d. sz. 47°00’ k. h. 02°00’

61. cikk A halászat újbóli megkezdése lezárt területeken

1. A halászat nem kezdhető meg újból a 60. cikkben említett lezárt területeken, amíg az érintett lobogó szerinti állam nem azonosította és térképezte fel az adott területen található sérülékeny tengeri ökoszisztémákat, ideértve a fenékhegyeket, a hidrotermikus forrásokat és a hidegvízi korallokat, és nem mérte fel a halászat bármilyen újbóli megkezdésének a sérülékeny tengeri ökoszisztémákra gyakorolt hatását.

2. Az (1) bekezdéssel összhangban elvégzett azonosítás, feltérképezés és a hatásvizsgálat eredményeit a lobogó szerinti államnak be kell nyújtania a Bizottságnak a SEAFO Tudományos Bizottságának éves ülésére történő továbbítás céljából.

3. A tagállamok kutatási célú halászati terveket nyújthatnak be a Bizottságnak annak értékelésére, hogy a halászat milyen hatást gyakorol a halászati erőforrások fenntarthatóságára és a sérülékeny tengeri élőhelyekre.

4. SZAKASZ A TENG