A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a vízumliberalizációról szóló cselekvési tervnek a Moldovai Köztársaság általi végrehajtásáról /* COM/2012/0348 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a vízumliberalizációról szóló cselekvési tervnek a Moldovai Köztársaság általi végrehajtásáról I. Bevezetés 2010. június 15-én kezdődött az EU és a Moldovai Köztársaság között zajló vízumkérdésekről zajló párbeszéd, amely a Moldovai Köztársaság állampolgárainak az Unióba történő vízummentes beutazására vonatkozó feltételeket vizsgálta. A vízumliberalizációról szóló cselekvési tervet[1] a Bizottság 2011. január 24-én adta át a moldovai hatóságoknak. A vízumliberalizációról szóló cselekvési terv négy releváns témakörben számos kritériumot állapított meg a Moldovai Köztársaság számára mind a jogi és szakpolitikai keret elfogadása (1. szakasz), mind pedig annak hatékony végrehajtása (2. szakasz) érdekében. A Bizottság rendszeresen jelentést nyújtott be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv végrehajtásáról. A vízumliberalizációról szóló cselekvési tervnek a Moldovai Köztársaság általi végrehajtásáról szóló első eredményjelentést[2] 2011. szeptember 16-án terjesztették elő. 2011. október 7-én került sor a vezető tisztviselői találkozóra, melynek során előterjesztették az első eredményjelentést és megvitatták a folyamat következő lépéseit. A vízumliberalizációról szóló cselekvési terv 2., 3. és 4. témakörét értékelő missziókat 2011. október második felében és november elején rendezték meg, bevonva az uniós tagállamok szakembereit, valamint a bizottsági szolgálatok és az EKSZ tisztviselőit. E szakértői missziók célja az volt, hogy a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv első szakaszának kritériumai alapján értékeljék a jogi, szakpolitikai és intézményi keretet és azt, hogy e keret megfelel-e az uniós és nemzetközi normáknak. A szakértői jelentéseket 2011 decemberében véglegesítették. A vízumliberalizációról szóló cselekvési tervnek a Moldovai Köztársaság általi végrehajtásáról szóló második eredményjelentést[3] 2012. február 9-én terjesztették elő. 2012. február 27-én sor került a vezető tisztviselői találkozóra, melynek során előterjesztették a második eredményjelentést és megvitatták a folyamat következő lépéseit. E bizottsági jelentés a harmadik és végső eredményjelentés a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv első szakaszáról. A Bizottság e jelentésben összefoglaló értékelést ad arról az előrelépésről, amelyet a jogi, szakpolitikai és intézményi keretet létrehozását illetően a Moldovai Köztársaság tett a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv első szakaszára vonatkozó kritériumok teljesítése terén. II. A vízumliberalizációról szóló cselekvési terv négy témakörében hozott intézkedések értékelése 1. témakör: Okmánybiztonság, ideértve a biometrikus azonosítókat is Általános értékelés Az új jogi keret létrejött. Egyértelmű ütemtervet jelöltek ki a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet szabványainak megfelelő biometrikus útlevelek teljes körű bevezetéséhez (külföldön, a moldovai konzulátusokon is) és az említett követelményeknek nem megfelelő útlevelek teljes megszüntetéséhez. A Bizottság megítélése szerint a Moldovai Köztársaság eleget tesz az 1. témakörben megállapított követelményeknek. Részletes megjegyzések · A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet szabványainak teles mértékben megfelelő, géppel olvasható biometrikus útlevelek biztonságos személyazonosság-ellenőrzési rendszer (anyakönyv és személyi okmányok) alapján, a megfelelő adatvédelem figyelembevételével történő kibocsátására vonatkozó jogi keret egységes szerkezetbe foglalása A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet legszigorúbb szabványainak teles mértékben megfelelő, géppel olvasható biometrikus útlevelek kibocsátásának jogi keretét a 2011. június 9-én elfogadott két jogszabály, valamint a 2011. május 10-én elfogadott kormányhatározat egészíti ki. E további rendelkezések biztosítják a biztonságos személyazonosság-ellenőrzési rendszer konszolidált keretét. Ezen felül 2011. december 27-én további jogszabályt fogadtak el, amely biztosítja, hogy a diplomata- és szolgálati útlevelek kapcsán érvényesítsék az egy személy – egy dokumentum elvet. · Egy cselekvési terv elfogadása, amely tartalmazza a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet követelményeinek megfelelő biometrikus útlevelek teljes körű bevezetésének (külföldön, a moldovai konzulátusokon is) és az említett követelményeknek nem megfelelő útlevelek teljes megszüntetésének ütemtervét Elfogadtak egy egyértelmű ütemtervet tartalmazó cselekvési tervet. · Az útlevelekkel, valamint a személyazonosító igazolványokkal és egyéb személyi okmányokkal foglalkozó hatóságok tisztviselőit célzó képzési programok létrehozása és korrupcióellenes etikai kódexek elfogadása 2011. április 1-jén elfogadták a népesség-nyilvántartással és okmányok kibocsátásával foglalkozó alkalmazottak etikai kódexét, amely rendelkezéseinek megsértése esetén a munka törvénykönyvének szankcióira utal. Rendelkezik az összeférhetetlenségről, az összeegyeztethetetlenségről és a szabálytalanságok jelentésére irányuló kötelezettségről. A CSIR „Registru” főigazgatója 2011. május 31-én jóváhagyta a korrupció és protekcionizmus elleni egyes megelőző intézkedésekről szóló rendeletet, amelyet 2011. augusztus 11-én a népesség-nyilvántartás és az anyakönyvi nyilvántartás terén jelentkező korrupciós kockázatokról szóló kockázatkezelési cselekvési terv követett. A CSIR „Registru” főigazgatója 2012. április 5-én jóváhagyta a népesség-nyilvántartás terén jelentkező korrupciós kockázatokról szóló kockázatkezelési cselekvési tervet. 2011 folyamán és 2012 első harmadában képzéseket tartottak a népesség-nyilvántartás területi alosztályainak munkatársai számára. 2. témakör: Illegális bevándorlás, ideértve a visszafogadást is Általános értékelés A határigazgatás terén lefogadták a vonatkozó jogszabályokat. Hatályba lépett az intézményi keret, ideértve a képzésekre és a korrupcióellenes etikai kódexre vonatkozó rendelkezéseket is. A migrációkezelés tekintetében a Moldovai Köztársaság lefektette a hatékony migrációkezelési rendszer átfogó alapját és hatályba lépett a vonatkozó jogi keret is. Szükség van ugyan a tökéletesítésre, de az elfogadott eszköz nagyjából megfelel az európai és nemzetközi normáknak. Az intézményi keret nagy része működésbe lépett, azonban több forrást kell elkülöníteni a vonatkozó rendelkezések végrehajtásához. A menekültügy terén a szilárd jogi alap nagyjából megfelel az európai és nemzetközi normáknak. A Bizottság megítélése szerint a Moldovai Köztársaság eleget tesz az 2. témakörben megállapított követelményeknek. Részletes megjegyzések szakpolitikai területenként 2. témakör/1. téma – Határigazgatás · A határigazgatás jogi keretének konszolidációja, ideértve az államhatárról szóló törvény elfogadását, amely lehetővé teszi a moldovai határőrszolgálat számára, hogy valamennyi illetékes bűnüldöző hatósággal együttműködve részt vegyen a határokon átnyúló bűnözés felderítésében és nyomozásában, és kiterjessze felelősségi körét az ország teljes területére, továbbá a határőrszolgálat, a bűnüldöző szervek és a határigazgatásban résztvevő más hivatalok közötti hatékony intézményközi együttműködés jogi keretének kialakítása Az államhatárról szóló törvényt 2011. november 4-én fogadták el, 2012. április 20-án hirdették ki és 2012 július 1-jén lépett hatályba. A jogszabály követi a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex (562/2006/EK rendelet) meghatározásait és keretét, továbbá figyelembe veszi a fuvarozói felelősségre vonatkozó uniós jogi keretet. Mint ilyen, megfelelő keretet nyújt egyéb jogalkotási és szakpolitikai dokumentumok számára. A jogszabály hatálybalépése előtt tervezik a vonatkozó szabályzatok elfogadását. A határrendőrségről szóló törvényt 2011. december 28-án fogadták el, 2012. április 20-án tették közzé és 2012 július 1-jén lépett hatályba. A jogszabály megfelelő alapot nyújt a későbbiekben határrendőrséggé alakítandó határőrszolgálat katonai jellegének megszüntetéséhez, illetve szakmai színvonalának emeléséhez. E jogszabály szilárd alapját képezi a modern határigazgatásnak, emellett a határrendőrségre ruházza a hatékony határrendészethez szükséges hatáskört és végrehajtási jogkört. A jogszabály különösen azt teszi lehetővé a határrendőrség számára, hogy valamennyi illetékes bűnüldöző hatósággal együttműködve részt vegyen a határokon átnyúló bűnözés felderítésében és nyomozásában. A jogszabály a határrendőrség felelősségi körét az ország teljes területére kiterjeszti. Ezen felül a jogszabály jogi keretet teremt a határőrszolgálat, a bűnüldöző szervek és a határigazgatásban résztvevő más ügynökségek közötti hatékony intézményközi együttműködés számára. Az együttműködési megállapodásokat, az operatív eljárásokat és a feladatok elosztását azonban egyértelműbbé kell tenni. Különösen a külföldiek felügyeletének, valamint az elfogott illegális bevándorlók és a menedékkérők kezelésének eljárásáról legalább együttműködési jegyzőkönyvek szintjén kell megállapodni. A szabálysértésekről szóló törvény módosításáról szóló törtvényt 2011. október 21-én fogadták el, 2011. december 16-án hirdették ki és 2012 július 1-jén lépett hatályba. E törvény hatáskörrel ruházza fel a határrendőrséget az olyan szabálysértések kivizsgálására, mint például az államhatár-szabályozás és az államhatár átlépésére vonatkozó szabályok megsértése, a határjelzések megrongálása és megsemmisítése, valamint a külföldiek moldovai tartózkodási jogaira vonatkozó szabályok megsértése. A szabálysértésekről szóló törvénynek a fuvarozói felelősség tekintetében történő módosításáról szóló törvényt 2012. február 23-án fogadták el. E törvény, amely összhangban van a nemzetközi és európai normákkal, szankciókat szab ki a külföldieknek az országba szállítására vonatkozó szabályok megsértésére. A moldovai határőrszolgálat olyan együttműködési megállapodásokat és jegyzőkönyveket kötött a szomszédos országokkal, vagyis Romániával és Ukrajnával, amelyek a szomszédos országok határőrszolgálataival folytatott együttműködés alapját képezik. Számos uniós tagállammal (Lettországgal, Litvániával, Észtországgal, Magyarországgal és Lengyelországgal), valamint Oroszországgal és Grúziával írtak alá együttműködési megállapodást. A határőrszolgálat tervezi a Fehéroroszország és Kazahsztán határőrszolgálatával kötendő együttműködési megállapodás véglegesítését. A FRONTEX-szel kötött munkamegállapodást 2008 augusztusában írták alá, és a Moldovai Köztársaság teljes mértékben elkötelezte magát a határellenőrzést segítő európai uniós misszióval (EU BAM) zajló együttműködés mellett, amelyben aktívan részt is vesz. A 2012–2014 közötti időszakra vonatkozó új együttműködési tervet a FRONTEX és a Moldovai Köztársaság 2011 decemberében írta alá. · Az integrált nemzeti határigazgatási stratégia hatékony végrehajtásáról szóló cselekvési terv elfogadása, amely a határigazgatás vonatkozásában magában foglalja a jogszabályok, a szervezet, az infrastruktúra, a felszerelés további fejlesztésére, valamint a megfelelő finanszírozásra és az emberi erőforrásokra vonatkozó konkrét célkitűzéseket és ütemtervet A 2011–2013 közötti időszakra érvényes integrált nemzeti határigazgatási stratégiát, amely összhangban van az európai normákkal és bevált módszerekkel, és amely a hatékony határigazgatással kapcsolatos valamennyi releváns témával foglalkozik, 2010. december 27-én fogadták el. A 2011–2013 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti határigazgatási stratégiáról szóló cselekvési tervet 2011. május 16-án fogadták el. Részletes terveket tartalmaz az integrált nemzeti határigazgatási stratégia végrehajtásának módjára vonatkozóan, ideértve a konkrét célkitűzéseket és fellépéseket is. Ahogy az integrált nemzeti határigazgatási stratégiát, az e stratégiára vonatkozó cselekvési tervet is megfelelően dolgozták ki, és magában foglalja a stratégia végrehajtásához kapcsolódó valamennyi témát. A fő célkitűzések olyan területekre vonatkozik, amelyek a jogi és szakpolitikai keret fejlesztésével, a határellenőrzéssel, valamint az ügynökségek közötti és a nemzetközi együttműködéssel, továbbá a szervezeti felépítés fejlesztésével, az emberi erőforrások kezelésével, a logisztikával és a kockázatelemzési rendszerrel kapcsolatosak. A végrehajtási szakaszban az integrált nemzeti határigazgatási stratégia hatékony végrehajtásáról szóló cselekvési tervet részletesebb tervekkel kell kiegészíteni, amelyek magukban foglalják többek között a felszerelés és a berendezések számát és helyét, valamint olyan tervekkel, amelyek koordinációs központok, egy légi megfigyelő szolgálat és egy okmányvizsgálati központ létrehozására vonatkoznak. A jogi keret a határigazgatás terén rendelkezik a megfelelő pénzügyi és emberi erőforrásokról. · A határőröket, a vámtisztviselőket és a határigazgatással foglalkozó tisztviselőit célzó képzési programok létrehozása és korrupcióellenes etikai kódexek elfogadása Számos – mind elméleti, mind gyakorlati – képzési programot hoztak létre alap- és egyetemi szinten egyaránt. A szakszerűség szintjének növelése céljából biztosítják a külső és belső alkalmazottak továbbképzését. A rendelkezésre álló képzési programok megfelelő keretet kínálnak a szakszerű határigazgatáshoz. Hatályba lépett a korrupció megelőzésének és a tisztviselők etikus magatartásának megfelelő szakpolitikai kerete. 2008. június 13-án elfogadták a határőrök deontológiai kódexét, ideértve az összeférhetetlenség esetén követendő magatartási szabályokat és az erő alkalmazásának elveit. A vámhatóság hasonló etikai kódexszel rendelkezik. Ezen felül a határrendőrségről szóló törvény meghatározza a határrendőrség tisztjeinek jogait és kötelességeit, valamint ezzel összefüggésben az etikai normákat is tartalmazza. Az integrált nemzeti határigazgatási stratégia, az e stratégiára vonatkozó cselekvési terv tartalmazza a korrupció megelőzésére irányuló intézkedéseket. Figyelembe veszik a schengeni katalógus ajánlásait és bevált gyakorlatát. Továbbá számos korrupcióellenes tevékenységet indítottak el az EUBAM védnöksége alatt. 2. témakör/2. téma – Migrációkezelés · A migrációs politika jogi keretének konszolidációja, ideértve (az önkéntes alapon vagy az EU és a Moldovai Köztársaság közötti visszafogadási megállapodás alapján visszatérő) moldovai állampolgárok reintegrációját, valamint az illegális bevándorlás elleni küzdelmet (többek a főbb származási országokkal való visszafogadási megállapodások megkötésére irányuló erőfeszítéseket, és az illegális bevándorlók országon belüli felderítését) A Moldovai Köztársaságban tartózkodó külföldiekről szóló új törvényt 2011. július 16-án fogadták el. A külföldiek számára a Moldovai Köztársaságban adott tartózkodási engedélyek kibocsátásának jogi eljárásáról szóló keretjogszabályról van szó. Részletes rendelkezései a bevándorlási ügyek valamennyi területére kiterjednek. 2011 júliusától további operatív eljárások léptek hatályba, amelyek egyértelműbbé teszik az új jogszabályt. Néhány régebbi nemzeti jogszabály továbbra is alkalmazandó azonban a külföldiek Moldovai Köztársaságban való jogszerű tartózkodására. A jogbiztonság növelése érdekében e jogszabályokat hatályon kívül kell helyezni és be kell építeni azokat az új jogszabályba (lásd a 4. témakört). A külföldiekről szóló új törvény alapján a migrációs és menekültügyi irodában 2011 januárjában kialakították az egyablakos ügyintézést. Az új jogszabály egyértelműbbé és egyszerűbbé teszi a vízumkérelmek, valamint a tartózkodási és munkavállalási engedélyek benyújtását a Moldovai Köztársaságban. Fontos lépés ez a migrációkezelési rendszer kidolgozása terén. A külföldiek integrációjáról szóló törvényt 2011. december 27-én fogadták el, 2012. március 13-án hirdették ki és 2012 július 1-jén lépett hatályba. Nagyobb jogbiztonságot teremt a Moldovai Köztársaságban tartózkodó, erre jogosult külföldiek számára biztosított integrációs jogok és szolgáltatások tekintetében. A moldovai migránsoknak az országba való visszailleszkedése tekintetében a Moldovai Köztársaság egy új cselekvési tervet dolgoz ki, amely a moldovai migráns munkavállalók külföldről való hazatérésének támogatásáról szóló korábbi cselekvési terv helyébe lép. Számos fellépést hajtottak végre, köztük a PARE 1+1 Programot, amely a vállalkozói képességek fejlesztésére irányuló képzések mellett előirányozza az induló üzleti vállalkozások pénzügyi támogatását is. Emellett a készségek és képesítések elismerése rendszerének fejlesztésére, valamint a helyi munkaerőpiac megerősítésére irányuló fellépéseket végrehajtották, többek között az EU és a Moldovai Köztársaság közötti mobilitási partnerség keretében. A Moldovai Köztársaságnak a hontalanok jogállásáról szóló egyezményhez való csatlakozásáról szóló törvényt 2011. december 27-én fogadták el. A hontalanság csökkentéséről szóló egyezményhez való csatlakozásáról szóló törvényt 2011. december 8-án fogadták el. E jogszabályok kitöltik az e területen fennálló joghézagokat. A Moldáv Köztársaság közzétette a külföldiek illegális tartózkodása elleni küzdelemre vonatozó módszertani ajánlásokat, amelyek operatív iránymutatással szolgálnak a helyi szinten tevékenykedő bevándorlási tisztviselők számára. Az intézményi kapacitás tekintetében a migrációs és menekültügyi irodát, a Moldovai Köztársaságban irányuló migrációs áramlások kezeléséért felelős fő szervként összetett előjogokkal ruházták fel. A migrációs és menekültügyi iroda kapacitásának további bővítésére van szükség, különösen helyi szinten, valamint létre kell hozni a Belügyminisztérium vonatkozó szervei közötti együttműködési jegyzőkönyveket, amelyek tisztázzák a hatáskörök megosztását a bevándorlási folyamat során. A Moldovai Köztársaság visszafogadási megállapodást kötött az Európai Unióval (amely 2008. január 1-jétől hatályos), Ukrajnával (1997), Svájccal (2004 és 2010), Norvégiával (2006), Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal (2008), Szerbiával (2011) és Dániával (2011). 2009 és 2011 között a Moldovai Köztársaság az Európai Unióval kötött visszafogadási megállapodást kiegészítő végrehajtási jegyzőkönyvet írt alá 11 uniós tagállammal, és további 11 tagállammal folytatnak tárgyalásokat. Ez idő alatt a Moldovai Köztársaság és az illegális migránsok fő származási országai között tovább zajlanak a tárgyalások a visszafogadási megállapodásokról. 2007-ben jóváhagyták az engedély nélkül tartózkodó személyek visszafogadásáról szóló kormányközi megállapodás tervezetét, és megküldték Oroszország, Üzbegisztán, Tádzsikisztán, Grúzia, Azerbajdzsán, Örményország, Kazahsztán, Fehéroroszország, Kirgizisztán, Türkmenisztán, Törökország, Szíria, Banglades, India, Libanon, Pakisztán, Jordánia, Afganisztán, Irán, Irak, Kína, Bosznia-Hercegovina és Montenegró számára. Az Oroszországgal, Montenegróval és Bosznia-Hercegovinával folytatott tárgyalások megfelelő mederben zajlanak. Megindították az Ukrajnával kötendő új visszafogadási megállapodás aláírásáról szóló tárgyalásokat. A Törökországgal folyó tárgyalások tekintetében bizonyos előrelépést jelentettek. A török hatóságok felkérték a moldovai hatóságokat, hogy fontolják meg a vízummentesség lehetőségét. A Moldovai Köztársaság szerint ennek egyik előfeltétele a Törökországgal kötött visszafogadási megállapodás lenne. · A migrációs politika jogi keretének hatékony végrehajtását szolgáló nemzeti migrációkezelési stratégia és cselekvési terv elfogadása, amely magában foglalja az ütemtervet, a konkrét célkitűzéseket, fellépéseket, eredményeket, teljesítménymutatókat, valamint a megfelelő pénzügyi és emberi erőforrásokat 2011. július 6-án lefogadták a migrációs és menekültügyi stratégiát, amely a migrációs áramlások kezelésének egy fontos szakpolitikai eszköze. Kellően hosszú időszakra (2011-2020) határoz meg célkitűzéseket, és megállapítja azokat az alapelveket, amelyek biztosítják a szakpolitikák átfogó és következetes végrehajtását. Emellett a Moldovai Köztársaságban a migrációs folyamattal kapcsolatos tevékenységek összehangolásával egy kormánybizottságot bíz meg. A stratégiát a 2011. november 8-án elfogadott cselekvési terv (2011-2015) keretében fogják végrehajtani. A cselekvési terv tartalmazza a stratégia hosszú távú célkitűzéseinek megvalósítására irányuló részletes tevékenységeket, a finanszírozás elosztását, a felelős intézményeket, a határidőket és a fejlődési mutatókat. A stratégia átfogó megvalósítását célzó feladataik ellátása érdekében az érintett hatóságok (különösen a migrációs és menekültügyi iroda) rendelkezésére kell bocsátani a megfelelő humán erőforrásokat. · A migrációs állományokat és áramlásokat nyomon követő mechanizmusok létrehozása, meghatározva a Moldovai Köztársaság rendszeresen frissített migrációs profilját, amely tartalmazza mind az illegális, mind pedig a jogszerű migrációra vonatkozó adatokat, és létrehozva azokat a szerveket, amelyek a migrációs állományokra és folyamatokra vonatkozó adatok gyűjtéséért és elemzéséért felelősek Jól halad a bővített migrációs profil kialakítása, amelyet a Nemzetközi Migrációs Szervezet és a Moldovai Köztársaság az Európai Bizottság pénzügyi támogatásával végez. Ezen eszköz segítséget nyújt a moldovai hatóságok számára, hogy a migrációt jobban kezelhessék, és az ország általános fejlődése érdekében a migrációs kérdéseket bevonhassák az olyan szakpolitikákba is, mint például a foglalkoztatási és szociálpolitika. A migrációs profil kialakítása a 2011 decemberében megtartott, a migrációval és a fejlődés kérdéseivel foglalkozó globális fórum megítélése szerint a legjobb gyakorlat, és a moldovai hatóságok e tekintetben aktívan megosztják tapasztalataikat. A migrációs és menekültügyi irodának jutott a migrációs profilt rendszeres frissítésének feladata. Folyamatban van a „migráció és menekültügy” integrált automatikus információs rendszere. Zajlik a különféle alrendszerek kidolgozása. További tisztázásra szorul az ügynökségek között a migránsokra vonatkozó adatok gyűjtése és elemzése tekintetében zajló együttműködés, ideértve a migránsokra vonatkozó adatokat tartalmazó információs rendszerek összekapcsolásának mértékét is. 2. témakör/3. téma – Menekültügyi politika · A menekültügyi politika jogi keretének konszolidációja a menekültek vagy a védelem egyéb formáiban részesülő személyek beilleszkedéséről szóló jogszabályok elfogadása révén A Moldovai Köztársaság nagyon rövid idő alatt fogadta el a menekültügy szilárd jogi keretét. A legfontosabb jogszabály a 2008. december 18-án elfogadott menekültügyi törvény, amely 2009. március 13-án lépett hatályba. Az európai és nemzetközi normáknak nagyjából megfelelő törvény rendelkezik a szükséges intézményi keretről, jogi eljárásokról és alapelvekről, bizonyos elemei azonban tökéletesítésre szorulnak. A törvény lehetővé teszi a menekültek számára, hogy úti okmányért folyamodjanak, azonban annak nyújtását nem teszi kötelezővé a hatóságok számára (megengedő szabály). A végrehajtási szakaszban erőfeszítéseket kell tenni annak biztosítása érdekében, hogy az úti okmányokat kiállítsák a nemzetközi védelemben részesülő személyek számára. A hatóságok a tervek szerint 2012 júliusától ki tudják bocsátani a dokumentumokat. Ezen felül a törvény az 1951. évi egyezményhez képest a menekült jogállás kizárásának és a visszaküldés okainak szélesebb körét irányozza elő. Ennek megfelelően módosítani kell. A törvényt javítani kell annak érdekében, hogy a menedékkérők számára lehetővé tegyék az aktájukban szereplő bármely következetlenség és hiányosság tisztázását, és a meghallgatásukról készült jegyzőkönyv tartalmához való hozzáférést. A külföldiek beilleszkedéséről szóló törvényt 2011. december 27-én fogadták el, 2012. március 13-án tették közzé és 2012 július 1-jén lépett hatályba (lásd a fenti 2. témát). E törvény rendelkezik arról, miként kell a menekülteknek és humanitárius védelemben részesülőknek a menekültügyi törvényben foglalt jogait a gyakorlatban érvényesíteni. Ennek érdekében a törvény rendelkezik a szükséges intézményi keretről, jogi eljárásokról, mechanizmusokról és alapelvekről. Emellett a központi és helyi hatóságok számára koordinációs mechanizmusokat hoz létre. Az integrációs folyamat elősegítése érdekében a Moldovai Köztársaságnak meg kell fontolnia, hogy a menekültek, a humanitárius védelemben részesülők és hontalan személyek esetében a jelenlegi, nyolc éves jogszerű és szokásos tartózkodással összefüggő követelményt öt vagy kevesebb évre csökkentse. A menedékkérők elhelyezésére szolgáló központ tevékenységéről szóló rendelet nagyjából összhangban van a nemzetközi és európai normákkal, valamint kiterjed a legfontosabb jogokra, kötelezettségekre és eljárásokra. Bizonyos javításokat lehetne eszközölni azonban többek között a veszélyeztetett csoportokra vonatkozó különleges rendelkezések tekintetében, illetve feltétel nélkülivé tehetnék a pszichológiai és szociális támogatáshoz való jogukat. 3. témakör: Közrend és biztonság Általános értékelés Létrehozták a szervezett bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem jogi és szakpolitikai keretét. Elfogadták a szervezett bűnözésről szóló törvényt, az ide vonatkozó stratégiát és az azt kísérő cselekvési tervet, amelyek nagyjából megfelelnek az európai és nemzetközi normáknak. Konszolidálták az emberkereskedelem megelőzése és az ellene folytatott küzdelem jogi és szakpolitikai keretét, amely megfelel az európai és nemzetközi normáknak. A 2012–2013-ra vonatkozó cselekvési terv az emberkereskedelem kérdésének holisztikus megközelítését írja elő. A korrupcióellenes politika tekintetében átfogó jogi és szakpolitikai keret lépett életbe, amely a konszolidáció előrehaladott szakaszában van. A Moldovai Köztársaság jelentős számú jogszabály-módosítást fogadott el, illetve fog elfogadni, amelyek célja a jogi keretnek a fő európai és nemzetközi eszközökkel való összehangolása. Elfogadták a 2012–2013-ra vonatkozó korrupcióellenes stratégiát és cselekvési tervet. Elfogadták a gazdasági bűncselekmények és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központról (új nevén nemzeti korrupcióellenes központ) szóló törvényt. A hatékony végrehajtás érdekében a stratégiai tervezést és a szükségletek felmérését tovább kell tökéletesíteni. Tovább kell erősíteni a korrupcióellenes feladatokkal megbízott intézmények kapacitását, hatásköreik megosztását és a közöttük zajló együttműködést. A bűnüldözési együttműködés tekintetében a hatékony információcsere lehetővé tétele érdekében fejleszteni kell a koordinációt. Életbe lépett a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzése és az ellene folytatott küzdelem jogi és szakpolitikai kerete, amely megfelel az európai és nemzetközi normáknak. A Moldovai Köztársaság csatlakozott az ENSZ és az Európa Tanács keretében a közrendet és a közbiztonságot illetően létrejött valamennyi egyezményhez, valamint az ENSZ és az Európa Tanács keretében a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozóan létrejött legtöbb egyezményhez. További lépéseket kell tenni – főként az EU részéről – az Europollal és az Eurojusttal kötendő megállapodásokra vonatkozó tárgyalások felé. Az adatvédelemre vonatkozóan elfogadott jogi és intézményi keret nagyjából megfelel az európai normáknak. A Moldovai Köztársaság létrehozta a kábítószer-ellenes politika terén szükséges jogi, szakpolitikai és intézményi keretet, amely összhangban van az európai és nemzetközi normákkal. A büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés jogi keretének további konszolidációjára került sor. A Moldovai Köztársaság aláírta az Európa Tanács kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményének második kiegészítő jegyzőkönyvét, amelynek ratifikálása függőben van. Elfogadták. majd tovább fejlesztették a közrend és a közbiztonság teljes területére vonatkozó olyan fontos intézményi reformokat, mint például a Belügyminisztérium és annak alárendelt és decentralizált szervek reformját, valamint az igazságügyi reformot: 2012 márciusában létrehozták a reformközpontot; a Belügyminisztérium 2012–2014-re vonatkozó stratégiai fejlesztési tervének végrehajtása folyamatban van; a reformfolyamat szempontjából fontos további jogszabályok elfogadása előrehaladott szakaszban van. Az igazságügyi reform megvalósítása zajlik, és a parlament elfogadta a stratégia végrehajtásáról szóló cselekvési tervet. A 3. témakörbe tartozó cselekvési tervek tekintetében további figyelmet fordítanak a várt eredményekre, az ütemtervekre/határidőkre, a teljesítménymutatókra és a végrehajtásukhoz szükséges humán és pénzügyi forrásokra. A Bizottság megítélése szerint a Moldovai Köztársaság eleget tesz az 3. témakörben megállapított követelményeknek. Részletes megjegyzések 3. témakör/1. téma – A szervezett bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem · A szervezett bűnözés megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló törvény és átfogó stratégia, valamint az ütemtervet, a konkrét célkitűzéseket, fellépéseket, eredményeket, teljesítménymutatókat, valamint a megfelelő pénzügyi és emberi erőforrásokat magában foglaló cselekvési terv elfogadása A szervezett bűnözés megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló törvény felülvizsgált változatát a parlament 2012. március 22-én fogadta el. A törvény bevezeti a megelőző és az eljárási intézkedések közötti különbségtételt, valamint jelzi a szervezett bűnözéssel kapcsolatban alkalmazandó eljárásokat. Tartalmazza többek között a újabb bűnözői csoportok vagy bűnszervezetek létrehozásának megelőzésére és az ellenük folytatott küzdelemre irányuló intézkedéseket, a bűnözés megelőzésére és az ellene folytatott küzdelemre irányuló intézkedéseket, szervezett bűnözés megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló tájékoztató kampányokat, valamint a szervezett bűnözői tevékenységbe bevonható, veszélyeztetett személyek operatív felügyeletét. A törvény azt is kijelöli, melyek az e területen hatáskörrel rendelkező hatóságok: a főügyészi hivatal, a Belügyminisztérium, az Igazságügyi Minisztérium, a Hírszerző és Biztonsági Hivatal, a korrupcióellenes központ és a határrendőrség. A törvény rendelkezik a szakértőknek a nemzetközi szervezetekkel és nem kormányzati szervezetekkel való együttműködésben zajló szakmai képzéséről is. A törvényt azonban még inkább össze lehetne hangolni az olyan horizontális európai és nemzetközi okmányokkal, mint például az Egyesült Nemzetek keretében létrejött, a nemzetközi szervezett bűnözés elleni egyezmény. Konkrétabban meg lehetne határozni azokat a szervezett bűnözői csoportokat és bűncselekményeket, amelyek a törvény hatálya alá tartoznak. További összehangolásra kerülhetne sor a bűnszervezetben való részvétel bűncselekménnyé nyilvánítása, a lefoglalás és elkobzás, a joghatóság, az elítélt személyek átszállítása, az igazságszolgáltatás akadályozásának bűncselekménnyé nyilvánítása, a tanúvédelem, a sértettek segítése és védelme, valamint a szervezett bűnözés természetére és mértékére vonatkozó információ gyűjtése és elemzése tekintetében. A szakpolitikai keret tekintetében a kormány a szervezett bűnözés megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló, a 2011–2016 közötti időszakra vonatkozó stratégiát 2011. június 22-én, a kapcsolódó cselekvési tervet pedig 2011. november 11-én elfogadta. A stratégia előirányozza a szervezett bűnözés veszélyeinek és kockázatainak folyamatos értékelését. Meghatározza a szervezett bűnözés elleni küzdelem alapelveit, az általános célkitűzéseket, valamint az alá- és fölérendelt hatóságok hatásköreit. A stratégia fő célkitűzései az intézményi és működési fejlődés elősegítése, az igazgatási kapacitás növelése, a jogszabályok összehangolása, az operatív tevékenység javítása, a nemzetközi együttműködés konszolidációja és a nemzeti hatóságok közötti együttműködés megerősítése. Mindaddig megfelelő alappal szolgál a szervezett bűnözés elleni küzdelemhez, amíg a kiválasztott módszerek és intézkedések eredményesek. A cselekvési terv a következő területekre terjed ki: működési és intézményi fejlődés, az ügynökségek közötti és a nemzetközi együttműködés megerősítése, az igazgatási kapacitás megerősítése és korszerűsítése, az intézményi kapacitás megerősítése valamint a jogi keretnek az uniós normákhoz való hozzáigazítása. A cselekvési terv számos általános célkitűzést foglal magában, amelyek megfelelőek, azonban nem határoz meg határidőt minden egyes intézkedés esetében, miközben egyes fejlődési mutatók nem mérhetőek, illetve nem kellően pontosak. Az intézményi keret tekintetében számos intézmény rendelkezik hatáskörrel a szervezett bűnözés megelőzéséhez és az ellene folytatott küzdelemhez. A főügyész hivatala koordinálja ezen intézmények minden operatív tevékenységét. A főügyész szerepét a folyamatban lévő intézményi reformok, különösen az igazságügyi és büntetőjogi reformok révén következetesen tovább kell erősíteni. · Az emberkereskedelem megelőzése és az ellene folytatott küzdelem jogi keretének konszolidációja és a vonatkozó nemzeti terv rendszeres frissítése, ideértve az ütemtervet, a konkrét célkitűzéseket, fellépéseket, eredményeket, teljesítménymutatókat, valamint a megfelelő pénzügyi és emberi erőforrásokat Az emberkereskedelem megelőzése és az ellene folytatott küzdelem jogi és szakpolitikai keretének konszolidációja több évvel ezelőtt megkezdődött. Az emberkereskedelem megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló keretjogszabályt 2005-ben fogadták el, és számos egyéb jogszabály egészíti ki, köztük a büntető törvénykönyv, a büntetőeljárási törvény, valamint a nemzetközi egyezmények vonatkozó rendelkezései. A gyermekek szexuális kizsákmányolással és szexuális visszaéléssel szembeni védelméről szóló Európa tanácsi egyezmény (Lanzarotei Egyezmény) ratifikálásáról szóló törvényt a parlament 2011. december 19-én fogadta el. A megerősítő okiratokat 2012. március 12-én helyezték letétbe az Európa Tanácsnál, és az egyezmény 2012. július 1-jén lépett hatályba. 2012. április 12-én fogadták el a büntető törvénykönyv és a büntetőeljárási törvény – a nemzeti jogszabályoknak a Lanzarotei Egyezmény rendelkezéseihez való hozzáigazítása érdekében történő – módosításáról szóló törvényt. Az emberkereskedelem megelőzésére és az ellene folytatott küzdelemre a 2010–2011 közötti időszakban vonatkozó tervet 2010. szeptember 13-án hagyták jóvá, és a jelenség legyőzését célzó intézkedéseket foglalta magában. 2010. december 21-én egy kiegészítő tervet fogadtak el, amely konkrétabb intézkedésekről rendelkezett. A célkitűzések egyike a köztisztviselőknek az emberkereskedelemmel kapcsolatos ügyekben való részvételére irányuló nyomozás és büntetőeljárás mechanizmusának javítása volt. Egy másik célkitűzés azon gyermekek védelmének erősítése volt, akik az emberkereskedelem áldozatává váltak; ez a kérdés továbbra is aggodalomra ad okot. A terv foglalkozott a nemzeti és nemzetközi együttműködéssel, a tudatosság erősítésével és a tájékoztatással. Mindkét cselekvési terv tartalmazta a megkövetelt elemek legtöbbjét: az ütemtervet, a konkrét célkitűzéseket, fellépéseket, a várt eredményeket, azonban hiányoztak a teljesítménymutatók, valamint a költségvetési és egyéb forrásokra vonatkozó konkrét számadatok. A 2012–2013 közötti időszakra vonatkozó új cselekvési tervet dolgoztak ki, amelyet várhatóan 2012 júniusában fogadnak el. Az új cselevési terv tartalmazza az előző cselekvési tervből hiányzó elemeket. Egyik példa erre azon veszélyeztetett csoportok, különösen a hátrahagyott gyermekek, az úgynevezett szociális árvák védelme, akik ki vannak téve annak a kockázatnak, hogy az emberkereskedelem áldozatává váljanak. Az új cselekvési terv rendelkezik a fejlődési mutatókról, azonban nem részletezi a teljesítményre vonatkozó intézkedéseket. Egy olyan szakaszt is tartalmaz, amelynek célja a cselekvési terv nyomon követésének és értékelésének megszilárdítása. Főként az emberkereskedelem elleni fellépések fokozott koordinációjára (mind nemzeti, mind pedig nemzetközi szinten), az emberkereskedelem kapacitásépítésen és tudatosságnövelő fellépéseken keresztül való megelőzésére, az áldozatoknak nyújtott szociális támogatásra és védelemre, valamint a nyomozati és eljárásjogi rendszer megerősítésére összpontosít. Ez általánosságban megfelel az emberkereskedelemről szóló nemzetközi és európai eszközöknek. Létrejött a konszolidált intézményi keret. 2006-ban megalakult az emberkereskedelem elleni küzdelemmel foglalkozó központ, amely teljes mértékben működik. E területen a releváns szervezeti struktúrák jelen vannak mind közigazgatási szinten, név szerint az emberkereskedelem elleni küzdelemmel foglalkozó nemzeti bizottság, amely egy kormányon belüli tanácsadó szerv, mind pedig ügyészségi szinten, amelyet egy koordinációs tanács felügyel, amelynek elnöke a főügyész, aki láthatóan teljes mértékben bekapcsolódik az emberkereskedelem elleni küzdelembe. Ezen felül az emberkereskedelem áldozatai védelme és a nekik nyújtott támogatás nemzeti irányító rendszere – a kormányzati és nem kormányzati szervezetek együttműködésének keretrendszere – magában foglalja a regionális szinten kialakított multidiszciplináris csoportokat is. · A korrupció megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló jogszabály elfogadása, valamint a gazdasági bűncselekmények és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központ korrupció elleni szerepének konszolidációja; a korrupció elleni küzdelemért felelős hatóságok közötti koordináció és információcsere megerősítése Az emberkereskedelem megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló keretjogszabályt 2008-ban fogadták el, és azt követően módosították. Számos egyéb vonatkozó jogszabály egészíti ki (például az összeférhetetlenségről szóló törvény, a köztisztviselők magatartási kódexéről szóló törvény, a közszolgálatról és a köztisztviselők jogállásáról szóló törvény, a közjogi méltóságok jövedelmének és javainak bevallásáról és nyomon követéséről szóló törvény, a közbeszerzésről szóló törvény stb.), köztük a büntető törvénykönyv, a büntetőeljárási törvény, valamint a szabálysértési törvénykönyv. Számos kiegészítő lépésre került sor a jogi keret fejlesztése érdekében, hogy a nemzeti jogszabályokat összehangolják az európai és nemzetközi követelményekkel. 2011 és 2012 folyamán jelentős számú jogszabályt készítettek elő és fogadtak el. A jogszabály-módosítások többek között az alábbiakat érintik: a korrupciós bűncselekmények személyi hatályának kiterjesztése a külföldi és nemzetközi köztisztviselőkre; a vesztegetési bűncselekmények hatályának kiszélesítése a lehetséges elkövetési magatartások körének bővítése útján (pl. „jogtalan előnyt ajánl” vagy „jogtalan előnyt ad”); a szavazók megvesztegetése esetén a büntetőjogi felelősség bevezetése; különleges elkobzás és megelőző intézkedések megállapítása a kártérítés érdekében, valamint a harmadik féltől történő elkobzásra vonatkozó intézkedések megállapítása azokban az esetekben, amikor a harmadik felek tudatában voltak a vagyoni eszközök jogellenes eredetének; a szabálysértési törvénykönyvben meghatározott, a protekcionizmusra kiszabott szankciók és az összeférhetetlenség szabályozási rendszerének módosítása; a jogi személyek felelősségének bevezetése az aktív korrupciós bűncselekményekért. További jogszabály-módosításokat fogadtak el, amelyek célja a Korrupció Elleni Államok Csoportja (GRECO) ajánlásainak vagy az ENSZ Korrupció elleni Egyezménye (UNCAC) követelményeinek való megfelelés; ezek például a következők: a hamis könyvelés bűncselekménnyé nyilvánítása, a köztisztviselők magatartási kódexe megsértésére kiszabott szankciók rendszerének megszilárdítása, a korrupciós bűncselekmények jelentésére vonatkozó követelmények megerősítése. A gyakorlatban tovább kell erősíteni mind a magán, mind pedig a közszférában a szabálytalanságok bejelentőinek megtorlás elleni védelmére vonatkozó biztosítékokat. Csak részben foglalkoztak a GRECO értékelések második körének azon ajánlásaival, amelyek a különleges nyomozati intézkedések valamennyi korrupciós ügyben való alkalmazásának jogi keretére vonatkoztak, mivel a különleges nyomozati intézkedések csak súlyos bűncselekmények esetében alkalmazandók, általános korrupciós bűncselekmények esetében nem. A jogi keret megváltozott annak érdekében, hogy az aktív és passzív vesztegetésre kiszabott szankciók szintjének növelése érdekében, és amely e bűncselekményeket automatikusan „súlyos bűncselekménynek” minősítette, amelyek esetében különleges nyomozati intézkedések alkalmazhatók. A különleges nyomozati intézkedések alkalmazásáról szóló rendelkezések hatálya azonban nem terjed ki más általános korrupciós bűncselekményekre, amelyek nem tartoznak a „súlyos bűncselekmények” közé, mint például a befolyással üzérkedés. További lépéseket tettek a GRECO értékelések harmadik körének egyes ajánlásaival kapcsolatos megoldások felé, különösen ami a büntetendőséget illeti (például a korrupciós bűncselekmények hatálya, a jogi személyek felelőssége, a korrupciós bűncselekmények hatálya a magánszektorban, az aktív befolyással üzérkedés bűncselekménnyé nyilvánítása stb.). A politikai pártok és a választási kampányok finanszírozása továbbra is olyan területek, amelyek esetében a GRECO számos olyan hiányosságot emelt ki, amelyekkel prioritásként kell foglalkozni annak érdekében, hogy biztosítsák a teljes körű átláthatóságot, a felügyelet hatékonyságát, és a hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciórendszert mind a szabályos pártfinanszírozás, mind pedig a választási kampányfinanszírozás esetében. Jelenleg a pártok és választási kampányok finanszírozásának ellenőrzését a Központi Választási Bizottság végzi, amely kilenc tagból áll (közülük csak három tag állandó). A jelenlegi keretrendszer tovább erősíthető annak érdekében, hogy biztosítsák a szükséges garanciákat az illegális pártfinanszírozás felderítésére és annak hatékony szankcionálására. A politikai pártok és választási kampányok finanszírozásáról szóló jogszabálytervezet, amelynek célja a GRECO ajánlásainak megvalósítása, kidolgozás alatt áll. A moldovai hatóságok a GRECO ajánlásainak végrehajtásáról 2012 folyamán továbbra is jelentést tesznek. A Moldovai Köztársaságnak folytatnia kell a GRECO ajánlásainak végrehajtását, és további információkat kell nyújtania arról, hogy a fennmaradó GRECO ajánlásokat milyen módon fogják megvalósítani. A közbeszerzés továbbra is egyike azon területeknek, amelyeket leginkább veszélyezteti a korrupció, és a gyakorlatban jelentős hiányosságok mutatkoznak. Számos jogszabály van kihatással e területre, és intenzív párbeszédek zajlottak arról, hogy az e jogszabályokban szereplő meghatározások megfelelőek-e tekintettel a magas fokú kockázatokra. A jelenlegi rendszer alapján a közbeszerzési eljárás tervének kidolgozása előtt kötelező a közbeszerzési kiírására irányuló szándék bejelentése. Azonban gyakran nem kerül sor e szándék bejelentésére és nem készítenek terveket sem. A szankciórendszer kevésé hatékony. Több erőfeszítést kell tenni annak érdekében, hogy biztosítsák a teljes mértékben átlátható közbeszerzési eljárásokat és a visszatartó erejű szankciókat a jogi előírások megszegése esetén. Az összeférhetetlenség, az összeegyeztethetetlenség és a vagyonnyilatkozatok tekintetében a jogi keret létrejött. A legkiemelkedőbb hiányosságok az ellenőrzési és szankcionálási mechanizmusok hatékonyságát érintették. A Nemzeti Integritási Bizottságról szóló törvényt 2011 decemberében fogadta el a parlament. A Nemzeti Integritási Bizottság feladata az összeférhetetlenség, az összeegyeztethetetlenség és a vagyonnyilatkozatok ellenőrzése, a bizottság azonban még nem teljesen működőképes. A törvény meghatározza a Nemzeti Integritási Bizottság feladatait, jogait, szervezetét és az általa követendő eljárásokat. Örvendetes, hogy egy különálló intézményt bíztak meg az összeférhetetlenség, a vagyonnyilatkozatok és az összeegyeztethetetlenség alapos ellenőrzése céljából, azonban a határozathozatal során függetlenségének és pártatlanságának megőrzéséhez további garanciákra van szükség, mivel az intézmény összetétele politikai ellenőrzésre ad lehetőséget. A Nemzeti Integritási Bizottság elnökét a parlament nevezi ki. Öt tagja közül hármat a parlamenti többség javasol, egyet az ellenzék és egy tagot pedig nyílt verseny során a civil társadalom képviselői közül választanak ki. A jelenlegi összetétel miatt lehetőség nyílik arra, hogy a politikai többség ellenőrzést szerezzen a Nemzeti Integritási Bizottság döntései felett. Az összeférhetetlenség, a vagyonnyilatkozatok és az összeegyeztethetetlenség kapcsán születő határozatoknak pártatlannak és mindennemű politikai beavatkozástól mentesnek kell lenniük. A törvény kellő részletességgel leírja a Nemzeti Integritási Bizottság feladatait és az összeférhetetlenség, a vagyonnyilatkozatok és az összeegyeztethetetlenség ellenőrzésével kapcsolatos eljárásokat. Ezen ellenőrzések eredményessége a gyakorlatban mutatkozik majd meg. A Nemzeti Integritási Bizottság tagjainak és alkalmazottainak kiválasztása során objektív és érdemre alapuló kritériumokat kell követni, és az egyes esetekben a határozathozatali folyamatnak mentesnek kell lennie a politikai befolyásoktól és politikai szempontok érvényesítésétől. Egy tisztségviselő jövedelme és vagyona közötti „egyértelmű eltérés” (amelyeket a törvény nem határoz meg) esetén a Nemzeti Integritási Bizottság értesítheti a bűnüldöző hatóságokat, amennyiben bűncselekmény elkövetésének gyanúja merül fel, illetve az adóhatóságokat is. A Nemzeti Integritási Bizottság nem rendelkezik konkrét hatáskörrel, hogy a jogalap nélküli vagyon elkobzására javaslatot tegyen. Amennyiben összeférhetetlenségre vagy összeegyeztethetetlenségre derül fény, a Nemzeti Integritási Bizottság jogsértési eljárást indíthat és végső soron felkérheti a hatóságokat, hogy fegyelmi intézkedéseket hozzanak, illetve szüntessék meg a kérdéses tisztviselő megbízatását vagy szerződését. Felkérheti a bíróságot, hogy helyezze hatályon kívül azt közigazgatási aktust, amelyet azon köztisztviselő fogadott el, aki esetében összeférhetetlenséget vagy összeegyeztethetetlenséget állapítottak meg. A törvény kötelezővé tette, hogy a vagyonnyilatkozatokat a Nemzeti Integritási Bizottság honlapján közzétegyék. Ez egy pozitív lépés afelé, hogy a közvélemény számára széleskörű hozzáférést biztosítsanak a vagyonnyilatkozatokhoz és így potenciálisan megnövekedjen a jogalap nélküli vagyonnal kapcsolatos eseteket felderítési aránya. A Nemzeti Integritási Bizottság által végzett ellenőrzések hatékonyságának biztosítása érdekében biztosítani kell a megfelelő költségvetési és emberi erőforrásokat. A döntéshozatali függetlenséggel, valamint az értékelések végzésére és a szankciókra irányuló javaslatok benyújtására való képességgel kapcsolatos valamennyi aspektus kulcsfontosságú a rendszer hatékonysága szempontjából, amelyet csak a végrehajtás eredményei alapján lehet tesztelni. További tájékoztatásra van szükség annak tekintetében, hogy milyen technikai felszerelés és elektronikus adatbázisok állnak a Nemzeti Integritási Bizottság rendelkezésére. Különös figyelmet kell fordítani az általános jogalkotási folyamat koherenciájára annak érdekében, hogy elkerüljék a jogbizonytalanságot és biztosítsák az alapos végrehajtást. A jogi keret jelenleg a számos korrupcióellenes reformintézkedés által előírt, több egymást követő változtatáson esik át. Érthető, hogy a reformok ütemét felgyorsították, és ez tükröződik a jogszabályi háttéren, azonban mindez nem gyakorolhat hatást az általános keretrendszer koherenciájára és stabilitására. Ugyanazon jogszabályt néhány hónap leforgása alatt gyakran több különböző törvény módosítja. A jogalkotási kezdeményezéseket alapos hatásvizsgálatnak kell alávetni (ideérve a pénzügyi és humán erőforrási igényeket) és koordinálni kell azokat. A parlament 2011 júliusában fogadta el a 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó korrupcióellenes stratégiát, amely egyértelmű prioritásokat és célkitűzéseket állapít meg. A stratégia tartalmazza a helyzetkép tömör értékelését, számos olyan felmérést vizsgálva, amelyek a korrupció érzékelését mérik, valamint a korrupció okainak rendkívül általános elemzését is. Emellett meghatározza a fő alapelveket és intézkedési irányvonalakat, és megállapít számos általános teljesítmény-kritériumot és általános célt, amelyet a végrehajtási időszak végéig meg kell valósítani. A stratégia megfelelő részletességgel leírja végrehajtásának nyomon követési folyamatát és a koordinációs feladatokat egy parlamenti bizottság felelősségi körébe utalja. A nyomonkövetési munkacsoport számos érdekelt félből áll, köztük a magánszektor és a civil társadalom képviselőiből. A 2012–2013 közötti időszakra vonatkozó korrupcióellenes cselekvési tervet a parlament 2012 februárjában hagyta jóvá. Míg a cselekvési terv számos részletes intézkedést, határidőt, mutatót és elvárt célkitűzést tartalmaz, nem foglalja magában sem a költségelemzést, sem pedig a költségvetésre és humán erőforrásokra vonatkozó hivatkozásokat. A cselekvési tervből hiányoznak a kockázatelemzésre, illetve a veszélyeztetett ágazatokra vonatkozó utalások is. Miközben a cselekvési terv a jogalkotási és intézményi megoldásokra összpontosít, további figyelmet kell fordítani az operatív intézkedésekre. A belső ellenőrző mechanizmusokat érintő intézkedések és a bűnüldözési szervek közötti kölcsönhatásokat tovább kell fejleszteni. Az intézményi keretrendszer tekintetében 2002-ben létrejött a gazdasági bűnözés és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központ, amely azóta számos szerkezetátalakításon esett át. A parlament 2012. május 25-én fogadta el a gazdasági bűnözés és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központról szóló törvényt. A központ új neve Nemzeti Korrupcióellenes Központ lett. A központ függetlenségét azáltal erősítették meg, hogy elszámoltathatóvá tették a parlament felé és biztosították, hogy a parlament által kinevezendő igazgatót nyílt versenyvizsga eljárás alapján válasszák ki. Az új törvény viszonylag jól meghatározza az elbocsátási eljárásokat. A központ reformjára számos nyilvános konzultációt – ideértve a nemzetközi közösség által nyújtott segítséget –, követően került sor, és egy reformstratégiai dokumentumban öltött testet, amelyet 2011 novemberében terjesztettek a kormány elé, a reform alábbi három fő irányát javasolva: függetlenség, kapacitásbővítés és állami támogatás. Ezek közül a törvény elsősorban a függetlenség kérdésére összpontosított, miközben a hatékonyságot és a kapacitásbővítést továbbra is tisztázni kell, és tesztelni kell a gyakorlatban. Jelenleg véglegesítik a központ intézményi megerősítésére vonatkozó új stratégiát, amely a korábbi reformstratégiai dokumentumban szereplő célkitűzésekre épít, és célja, hogy az új jogi keret végrehajtására összpontosítson. A függetlenségre vonatkozó garanciákat kiegészítő reform kulcsfontosságú eleme, hogy biztosítsák a központ számára a megfelelő kapacitást feladatai hatékony ellátásához. A központ az új formájában is megtartotta mind a megelőzési, mind pedig a vizsgálati jogkörét. A korrupció visszaszorítása tekintetében a központ ügyészségi felügyelet mellett végzi vizsgálati tevékenységét. A vizsgálati hatáskör jelenleg csupán a korrupcióra és a korrupcióhoz kapcsolódó bűncselekményekre terjed ki. Nincs azonban az okozott kár értéke szerinti vagy a vizsgálat alatt álló tisztviselő beosztása szerinti különbségtétel. A központ joghatósága alá tartozik valamennyi korrupciós bűncselekmény, függetlenül attól, hogy jelentéktelen vagy magas szintű bűncselekményről van-e szó. A korrupciós bűncselekményekhez nem kapcsolódó valamennyi egyén gazdasági és pénzügyi bűncselekményt a Belügyminisztérium és a vámhatóság hatáskörébe sorolták. A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása továbbra is a központ hatáskörébe tartozik; a pénzügyi hírszerző egység a központ keretében működő autonóm egység (lásd az alábbi, pénzmosással foglalkozó szakaszt). A központ igazgatóját nyílt versenyeljárást követően a parlament nevezi ki. Az igazgató elbocsátásáról szintén a parlament dönt a törvényben kimerítően meghatározott indokok alapján. A Nemzeti Korrupcióellenes Központról szóló új törvény a feddhetetlenséggel kapcsolatos számos garanciát tartalmaz, és kiterjed a központ alkalmazottai feddhetetlenségének ellenőrzését is. Az új rendszer hatékonyságát azonban még tesztelni kell, és számos kérdés maradt még nyitva a hatáskörök megosztása és az egyéb bűnüldözési szervekkel való koordináció tekintetében. A központ igazgatótanácsa 2012 januárjában hagyta jóvá az elkövetkező két évre vonatkozó stratégiai fejlesztési programot. A jövőbeli konkrét intézkedések tekintetében a program meglehetősen homályos. Említi az előző évek költségvetési forrásait és a személyi állomány létszámát, azonban nem tartalmazza a humán erőforrási igények értékelését a következő két év vonatkozásában. Hiányzik a fellépések részletes menetrendje is. A központ tevékenységének stratégiai programozása nem mutatja meg egyértelműen, miként fogják biztosítani a tevékenységek, valamint az egyéb korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó intézményekkel és bűnüldözési szervekkel való koordináció hatékonyságát. Az intézményközi együttműködés tekintetében többet kell tenni annak érdekében, hogy biztosítsák a feladatok egyértelmű elosztását és a korrupció megelőzésével és az ellene folyatott küzdelemmel foglalkozó valamennyi intézmény – köztük a Nemzeti Integritási Bizottság, a Nemzeti Korrupcióellenes Központ, a belső ellenőrző mechanizmusok, a pénzügyi hírszerző egység, az ügyészségi hivatalok és bűnüldözési szervek – között zajló hatékony együttműködést. További lépésekre van szükség a hírszerzésen alapuló bűnüldözés támogatása érdekében, és az ezen intézmények közötti információcsere rendszereinek fejlesztését prioritásként kell kezelni. · A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzése és az ellene folytatott küzdelem jogi keretének konszolidációja a pénzmosással és a terrorizmus finanszírozásával foglalkozó Pénzügyi Akció Munkacsoport által meghatározott nemzetközi normákkal összhangban; a vonatkozó nemzeti stratégia rendszeres frissítése; egy független pénzügyi hírszerző egység létrehozása 2011. április 7-én fogadták el a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló 2007. évi törvényt módosító jogszabályt. A kormány 2010. szeptember 3-án hagyta jóvá a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló, a 2010–2012 közötti időszakra vonatkozó stratégiát. E stratégia megfelelő alapot jelent. Különösen üdvözlendő annak felismerése, hogy a korábbi stratégiák nem voltak teljes mértékben hatékonyak, mivel a stratégiában az év végén intézkedéseket töröltek el, függetlenül attól, hogy azokat hatékonyan végrehajtották-e vagy sem. Az így szerzett tapasztalatok nyomán egy új megközelítés alakult ki, amely szerint éves cselekvési terveken alapuló öt éves stratégiára van szükség,, azonban a meg nem valósított intézkedéseket a következő év cselekvési tervébe bele kell foglalni. A stratégia úgy tűnik foglalkozik azzal a problémával, hogy nincsenek eljárások a tulajdonnak az alapul szolgáló bűncselekmény meghatározása nélkül történő befagyasztására és elkobzására. A független pénzügyi hírszerző egység létrehozása tekintetében a 2011. április 7-i törvény a gazdasági bűnözés és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központ független részlegeként (lásd a fenti, korrupcióellenes tevékenységgel foglalkozó szakaszt) létrehozta a pénzmosás megelőzéséért és a pénzmosás elleni küzdelemért felelős hivatalt, amelyet felruházott a pénzügyi hírszerző egység felelősségeivel. Számos további rendeletet hagytak jóvá a hivatal működésére vonatkozóan. A pénzmosás megelőzéséért és a pénzmosás elleni küzdelemért felelős hivatal teljes mértékben független a gazdasági bűnözés és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központtól. A pénzügyi hírszerző egységnek függetlennek kell maradnia minden egyéb ügynökségtől a nemzetközi normáknak való megfelelés és funkcióinak folyamatos ellátása érdekében. A pénzügyi hírszerző egység az Egmont-csoport és a Camdeni vagyonvisszaszerzési ügynökségközi hálózat (Camden Assets Recovery Inter-Agency Network – CARIN) elismert tagja. A pénzmosás megelőzéséért és a pénzmosás elleni küzdelemért felelős hivatal nemzeti szintű kockázatelemzéseket végez a pénzmosás elleni küzdelem és a terrorizmus finanszírozásának megakadályozását célzó intézkedések vonatkozásában. Operatív és nyomozati szerepet is betölt, büntetőeljárásokat folytat le és közvetítőként működik az összegyűjtött adatok, a kutatás és a bűnüldöző szervek között. Az Európa Tanács pénzmosás elleni intézkedések értékelését vizsgáló szakértői bizottsága (Moneyval) 2011. április 14-i eredményjelentésének következtetései[4] elismerték az ügyfél-átvilágítás és bejelentés területén történt folyamatos előrelépést. A Moneyval következtetései szerint javasolt, hogy további magyarázattal szolgáljanak a rendszer hatékonysága, különösképpen pedig a pénzmosási ügyekben büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletek és a visszaszerzett összegek tekintetében. A Moneyval által végzett értékelés negyedik köre további fejlődési mutatókkal szolgál majd e téren. A Moneyval helyszíni látogatására 2011 novemberében került sor az értékelés negyedik körében, a jelentéstervezetet 2012 decemberében készítik elő felülvizsgálatra és elfogadásra. E jelentés további fejlődési mutatókkal szolgál a fentiek tekintetében. 2011 júliusa óta a Moldovai Köztársaság már nem áll Pénzügyi Akció Munkacsoport ellenőrzése alatt. · A nemzeti kábítószer-ellenes stratégia és a hozzá kapcsolódó cselekvési terv; a Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontjával folytatott együttműködés kialakítása 2010. december 27-én a Moldovai Köztársaság jóváhagyta a 2011–2018 közötti időszakra vonatkozó nemzeti kábítószer-ellenes stratégiát. E stratégia meghatározza a célkitűzéseket, a szükséges intézkedéseket, valamint a kábítószerfüggőség és a kábítószer-kereskedelem elleni küzdelemben érdekelt valamennyi fél egyértelmű felelősségeit. A stratégiát a 2005–2012 közötti időszakra vonatkozó kábítószerekkel kapcsolatos európai stratégiával és az ENSZ vonatkozó egyezményeivel összhangban alakították ki. A stratégia a kábítószer-használattal kapcsolatos kérdések átfogó megközelítését javasolja, amely a valamennyi szinten zajló komplex, szervezeti egységek közötti interdiszciplináris együttműködésen alapul,, és három fő elemből áll: a) a kábítószer-kínálat csökkentése (törvényi ellenőrzést gyakorolva a kábítószerek forgalma felett, és küzdve a kábítószerkereskedelem és a tiltott kábítószer-terjesztés ellen); b) a kábítószerek iránti kereslet csökkentése (elsődleges megelőzés, a kábítószerfüggők kezelése és rehabilitációja), valamint c) a kockázatok (károk) csökkentése. 2011. júniusában a kormány jóváhagyta a kábítószer-kereslet és -kínálat csökkentésével kapcsolatos szakpolitikák felügyeletével, kidolgozásával és koordinációjával foglalkozó kormányzati szintű állandó szerv, azaz a Nemzeti Kábítószerellenes Bizottság létrehozásáról szóló határozatot. A bizottság 2011 júliusában, egy kormányhatározat útján létrehozott titkársága megkezdte a nemzeti hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk és adatok gyűjtését és elemzését. A bűnüldözési dimenziót tekintve a Belügyminisztérium keretében működik egy kábítószerellenes osztály. A szakpolitikák koordinációját illetően létrejött egy szervezeti egységeket átfogó bizottság. Emellett az Egészségügyi Minisztérium keretében létrejöttek a releváns szervezeti struktúrák. Megerősítették a Nemzeti Kábítószerellenes Megfigyelőközpontot. Együttműködést folytatnak a Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontjával. A moldovai hatóságok rendelkezésre bocsátják a nemzeti adatokat és foglalkoznak a trendekkel. A 2011. október 28-i levelében a Moldovai Köztársaság kérte, hogy egyetértési megállapodás aláírásával tegyék hivatalossá a Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontjával folytatott együttműködést. A Moldovai Köztársaság és a Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpont közötti egyetértési megállapodás aláírásához szükséges eljárás folyamatban van, a megállapodást a várhatóan 2012-ben aláírják. · A fent említett területeken és a terrorizmus elleni küzdelem tekintetében létrejött, vonatkozó ENSZ és Európa tanácsi egyezmények elfogadása A Moldovai Köztársaság csatlakozott az ENSZ és az Európa Tanács keretében a fent említett területeken létrejött valamennyi egyezményhez. A terrorizmus elleni küzdelem tekintetében az ENSZ és az Európa Tanács keretében létrejött legtöbb egyezményt ratifikálták és azok hatályba léptek. 3. témakör/2. téma – A büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés · A kölcsönös jogsegélyszolgálat jogi keretének elfogadása A kölcsönös jogsegélyszolgálat jogalkotási kerete nagyjából létrejött. A Moldovai Köztársaság rendkívül széles körű reformot hajt végre a büntető anyagi és eljárásjog terén. A 2011. február 9-i kormányhatározat alapján létrejött a büntető eljárásjognak a műveleti nyomozás és a vádképviselet tekintetében való módosításával foglalkozó intézményközi munkacsoport. A munkacsoport kidolgozta a vádképviselet és a büntető eljárásjog rendszerének reformjáról szóló vitadokumentumot. Ezt követően kidolgozták az egyes jogszabályok módosításáról szóló törvényjavaslatot (az operatív vizsgálatról szóló, 1994. április 12-i 45-XII. sz. törvény, büntetőeljárási törvény) annak érdekében, hogy e jogszabályokat hozzáigazítsák a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemről és a közös nemzetközi nyomozócsoportokról szóló új rendelkezésekhez, felülvizsgálják a telefonbeszélgetések lehallgatásáról szóló nemzeti jogszabályokat és a délkelet-európai rendőri együttműködésről szóló egyezmény keretében felülvizsgálják a vonatkozó nemzeti jogszabályokat. 2012. március 29-én a parlament elfogadta a különleges nyomozati tevékenységekről szóló törvényt. Az egyes jogszabályok módosításáról szóló törvényt (büntetőeljárási törvény) a parlament 2012. április 5-én fogadta el. E két jogszabály közötti kapcsolatot a továbbiakban még tisztázni kell. · A kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló európai egyezmény második kiegészítő jegyzőkönyvéhez való csatlakozás A Moldovai Köztársaság 2012. március 13-án aláírta az Európa Tanács kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményének második kiegészítő jegyzőkönyvét, amelynek ratifikálása folyamatban van. · Az Eurojusttal kötött megállapodás Az Eurojust kapcsolattartó pontot létesített a Moldovai Köztársaságban. 2006 óta több kapcsolatfelvételre került sor, amelyek célja a Moldovai Köztársaság és az Eurojust közötti együttműködési megállapodásról szóló tárgyalások megindítása volt. 2008 és 2010 között e témában három találkozóra került sor. Az ilyen jellegű tárgyalások előrehaladása érdekében szükség van arra, hogy a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés céljából történő adatgyűjtés új moldovai jogi keretét teljes mértékben konszolidálják, mivel az adatvédelem megfelelő szintjének biztosítása az Eurojusttal kötött együttműködési megállapodás előfeltétele (lásd az adatvédelemről szóló alábbi 4. témakört). A Moldovai Köztársaság 2012 februárjában az adatvédelemre vonatkozó további információkat bocsátott az Eurojust rendelkezésére. A megállapodásról szóló tárgyalások várhatóan 2012 második felében kezdődnek el. 3. témakör/3. téma – A bűnüldözési együttműködés · A vonatkozó nemzeti ügynökségek közötti megfelelő koordinációs mechanizmus és az érintett tisztviselőknek közvetlen hozzáférést biztosító közös adatbázisok kialakítása A vonatkozó nemzeti bűnüldöző hatóságok közötti koordinációt a 2006-ban létrehozott SELEC (a délkelet-európai bűnüldözési központról szóló egyezmény)/GUAM (Szervezet a Demokráciáért és Gazdasági Fejlődésért) nemzeti virtuális központjának tevékenységén keresztül biztosítják. A Belügyminisztérium alosztályáról van szó, melynek célja a releváns nemzeti és európai ügynökségek közötti együttműködés kialakítása a határokon átnyúló szervezett bűnözés elleni küzdelem és a határok biztonsága terén. A SELEC/GUAM nemzeti virtuális központja biztosítja a következő bűnüldözési hatóságok közötti koordinációt: a Belügyminisztérium, a Határőrszolgálat, a Vámhatóság, a Hírszerzői és Biztonsági Hivatal, valamint a gazdasági bűncselekmények és korrupció elleni küzdelemmel foglalkozó központ. E hatóságoknak közvetlen hozzáférésük van a központnak a határon átnyúló szervezett bűnözés felderítésére, megelőzésére és az ellene folyatott közdelemre vonatkozó adatbázisához. Az információcsere a SELEC/GUAM csatornáin keresztül zajlik. A nemzeti virtuális központ általános célkitűzései a következők: 1) biztosítani a szervezeti keretet, amely azon nemzeti és nemzetközi szintű együttműködés és konkrét fellépések kialakításához szükséges, amelyek célja a határon átnyúló szervezett bűnözés és más súlyos bűncselekmények megelőzése és az ellenük folytatott küzdelem a SELEC és GUAM tagállamokban, 2) információcsere a SELEC és GUAM tagállamok bűnüldözési szervei között a határokon átnyúló bűncselekmények megelőzéséről és az ellenük folytatott küzdelemről, és 3) elemezni, rendelkezésre bocsátani és felhasználni azokat az információkat, amelyeket a kutatás és a határokon átnyúló bűncselekmények megelőzése és az ellenük folytatott küzdelem céljából gyűjtöttek össze. A központ a „Registru” elnevezésű adatbázist használja. Ezen adatbázis a személyekre, gépjárművekre, vállalkozásokra (tulajdonosuk, tevékenységük és a vállalkozás nevére bejegyzett szállítóeszközök), gépjárművezetői engedélyekre, a különböző okmányok, mint például az útlevelek vagy születési anyakönyvi kivonatok ellenőrzésére és a határátlépésekre vonatkozó adatokat biztosít. Mivel az adatbázisok több típusa létezik, amelyeknek különböző üzemeltetői vannak (az Információs, Technológiai és Távközlési Minisztérium által működtetett „Registru”, a határőrszolgálat által rendelkezésre bocsátott információk a határátlépések vonatkozásában, az ingatlanokra vonatkozó információkat tartalmazó „Cadastru”), a központ ezekhez az adatbázisokhoz kijelölt összekötő tisztviselők révén fér hozzá. A bűncselekmények, büntetőügyek és bűncselekményt elkövető személyek nyilvántartásának elektronikus információs rendszeréről szóló 2006. évi törvény létrehozta az érintett nemzeti hatóságok közötti koordinációs mechanizmust és egy adatbázist. A koordinációs mechanizmusról szóló három együttes rendeletet hagytak jóvá: 1) a bűncselekmények, büntetőügyek és bűncselekményt elkövető személyek egységes nyilvántartásáról szóló 2008. évi rendelet, 2) a keresett személyekre, ismeretlen személyazonosságú személyekre és azonosítatlan holttestekre vonatkozó műveleti akták (keresés és azonosítás) egységes nyilvántartásáról szóló 2006. évi rendelet, és 3) a megjelölt tárgyak, régiségek és műalkotások, valamint az elveszett és megtalált tulajdon egységes nyilvántartásáról szóló 2004. évi rendelet. Továbbra is törekedni kell a vonatkozó nemzeti ügynökségek közötti megfelelő koordinációs mechanizmus létrehozására egy koordinációs bizottság kialakítása révén a hírszerzéssel és nyomozással foglalkozó valamennyi ügynökség bevonásával. E koordinációs bizottság elnöki tisztét a főügyésznek kell ellátnia, akinek vezető szerepet kell betöltenie. A bizottságnak rendszeresen össze kell ülnie. Nem egyértelmű, hogy tervezik-e egy ügynökségek közötti közvetítő szervezet kialakítását a szervezett bűnözéssel kapcsolatos információk megosztásának fokozására, illetve hogy a fent említett nemzeti virtuális központ fogja-e e szerepet betölteni. Jelenleg semmilyen központi szervezeti struktúra sem biztosít közvetlen hozzáférést valamennyi olyan adatbázishoz, amelyek fontosak lehetnek, mint például: népesség (anyakönyv), gépjárművek, határátlépések, eltulajdonított javak, ujjlenyomatok, DNS, adóigazgatás, vámügyi adatbázis, a Hírszerzői és Biztonsági Hivatal adatbázisai, bűnügyi nyilvántartás, szabadságvesztés büntetést töltő személyek, ingatlannyilvántartás stb. A meglévő intézményeknek még mindig nincs közvetlen hozzáférésük az összes rendelkezésre álló adatbázishoz, és az összekötő tisztviselőkre kell hagyatkozniuk, akik a szükséges információkhoz való hozzáférés érdekében kapcsolatba lépnek az adminisztrációval. Ugyan egy „közös adatbázis” kialakításának nincsenek általános normái (egyes országok rendelkeznek ilyennel, míg más országokban különálló adatbázisok léteznek), mégis szükséges olyan eszközöket létrehozni, amelyek az összes adatbázis saját kezdeményezésre történő lekérdezéséhez szükségesek. A hatóságoknak tervbe kell venniük egy olyan intézményközi eszköz, mint például a tervezett információs és elemző csoport kialakítását, amely segítségével valamennyi hírszerzési és bűnüldözési ügynökség hozzáfér a különféle adatbázisokhoz. · Az adatvédelem megfelelő szintjét biztosító operatív együttműködési megállapodás megkötése az Europollal Az Europollal kötendő operatív együttműködési megállapodás feltétele, hogy az Europol értékelje a vonatkozó adatvédelmi normákat. Az adatvédelemmel kapcsolatos munka jelenleg is zajlik. Az Europol befejezte a rendelkezésére bocsátott anyag elsődleges vizsgálatát és 2011 januárjában további kérdésekkel fordult a Moldovai Köztársasághoz. A Moldovai Köztársaság 2011. március 23-án küldte meg válaszát, amely tartalmazta a személyes adatok védelmére vonatkozó kiegészítő információkat. 2012 áprilisában az Europol számára további jogszabályokat juttattak el (lásd lejjebb az adatvédelemről szóló 4. témát). Az Europol folytatja a Moldovai Köztársaság adatvédelmi jogszabályainak értékelését, az esetleg szükséges további információk és magyarázatok függvényében. A jogszabályok hatályba lépését és az alkalmazásukkal kapcsolatos bizonyos mértékű tapasztalatszerzést követően sor kerülhet az adatvédelemmel kapcsolatos szakmai látogatásra. Az Europollal kötendő operatív együttműködési megállapodásról szóló tárgyalások csak akkor kezdődhetnek el, ha azt az Europol adatvédelmi jelentése alapján az Europol igazgatótanácsa – a közös ellenőrző szerv véleményét követően – jóváhagyta. Az Europol 2011 áprilisában egy tájékoztató szemináriumot rendezett a moldovai bűnüldözési hatóságok számára. 2011 júliusában felkérték a Moldovai Köztársaságot, hogy rendeljen ki állandó összekötő tisztviselőt az Europolba. 3. témakör/4. téma – Adatvédelem · A személyes adatok védelme jogi keretének konszolidációja, ideértve az egyéneknek a személyes adatok gépi feldolgozása során való védelméről szóló 2001. évi európa tanácsi egyezményt kiegészítő, a felügyeleti hatóságokról és a határokon átnyúló adatáramlásról szóló jegyzőkönyvhöz való csatlakozást A Moldovai Köztársaság új adatvédelmi törvénye, amelyet 2011. július 8-án fogadtak el, 2012. április 14-én lépett hatályba. E törvény hatályok kívül helyezi a 2007. évi adatvédelmi törvényt, és a moldovai adatvédelmi jogszabályokat összehangolja a vonatozó európa tanácsi jogi aktusokkal és az uniós vívmányokkal. Ezen felül 2011. október 21-én elfogadták az egyes jogszabályok módosításáról és kiegészítéséről szóló törvényt, amely többek között megerősíti a felügyelő hatóság függetlenségét és jogait, és szankciókat vezet be az adatvédelem megsértése esetén. E jogszabályváltozások a tervek szerint 2012. június 16-án lépnek hatályba. A jogi keret teljes mértékű konszolidációja érdekében további erőfeszítéseket tesznek arra, hogy az egyéb jogszabályokat és kormányrendeleteket összehangolják az új adatvédelmi törvénnyel. Különös figyelmet kell fordítani a rendőrségre vonatkozó adatvédelmi szabályokra (különösképp a vonatkozó Európa tanácsi ajánlások teljes körű végrehajtásával), ideértve a büntetőeljárási törvény és a különleges nyomozati tevékenységekről szóló törvény felülvizsgálatát (lásd a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló fenti szakaszt). Az Eurojusttal és az Europollal kötendő operatív együttműködési megállapodás előfeltétele a jogi keret teljes körű és hatékony végrehajtása (lásd a fenti 2. és 3. témát). A Moldovai Köztársaság ratifikálta a 2001. évi, az egyéneknek a személyes adatok gépi feldolgozása során való védelméről szóló Európa tanácsi egyezményt kiegészítő, a felügyeleti hatóságokról és a határokon átnyúló adatáramlásról szóló jegyzőkönyvet. A ratifikáció 2012. január 1-jén lépett hatályba. A személyes adatok védelmének nemzeti központja a 2007. évi adatvédelmi törvény alapján 2009 közepén kezdte meg működését. Az új jogi keret megerősítette a központ függetlenségét és jogkörét. A központ a parlament felügyelete alatt álló intézmény, amely pártatlan és független bármely más kormány- vagy közigazgatási szervtől. 4. témakör: Külkapcsolatok és alapvető jogok Általános értékelés A Moldovai Köztársaság elfogadta a vonatkozó jogszabályokat, gyors ütemben haladva a nemzeti jogszabályoknak a meghatározott kritériumok teljesítését célzó felülvizsgálatával. Az egyenlőség biztosításáról szóló átfogó törvény elfogadásával a Moldovai Köztársaság elkészítette azt a keretet, amely a külkapcsolatok és alapvető jogok terén fennálló kritériumok hatékony teljesítését hivatott biztosítani. A Moldovai Köztársaság kormánya módosította a roma népességet támogató intézkedéseket magában foglaló cselekvési tervet is, figyelembe véve az integrációs politikákra vonatkozó nemzetközi normákkal kapcsolatos ajánlásokat. Tisztázta továbbá a korábbi jelentésben említett jogszabályok aspektusait is, különösen a hontalan személyek jogállásának meghatározásával kapcsolatban. A Bizottság megítélése szerint a Moldovai Köztársaság eleget tesz a 4. témakörben megállapított követelményeknek. Részletes megjegyzések 4. témakör/1. téma – Szabad mozgás a Moldovai Köztársaság területén · A jogszerűen tartózkodó külföldiek és hontalan személyek nyilvántartásba vételi és törlési eljárásai jogi és szabályozási keretének felülvizsgálata, amelynek célja az indokolatlan korlátozások elkerülése 2011 májusában a kormány elfogadta a 337. számú határozatot, amely módosítja a nemzeti útlevélrendszer konszolidációját célzó kiegészítő intézkedésekről szóló, 1995. január 6-i 376. sz. kormányhatározatot. A hatályba lépett határozatot 2011 júniusában tették közzé a nemzeti hivatalos lapban. A határozat felül kívánja vizsgálni a népesség-nyilvántartásra vonatkozó szabályokat illető rendelkezéseket, kiemelendő, hogy létrehozza a biometrikus információk megszerzésének és feldolgozásának mechanizmusát és rendelkezik az egyének, a jogi személyek, a bűnüldözési szervek és helyi kormányzati szervek közötti jogi kapcsolatok szabályozásáról annak érdekében, hogy Moldovai Köztársaság területén biztosítsa a mozgás szabadságát, valamint a lakóhely vagy tartózkodási hely létesítéséhez való jogot bárhol az országban. Annak érdekében, hogy az államok jogutódlása következtében ne kerüljön sor személyek hontalanná válására, a parlament 2011 júniusában elfogadta az állampolgárságról szóló, 2000. június 2-i 1024-XIV. sz. törvényt, amelyet 2011. július 8-án hirdettek ki a nemzeti hivatalos lapban. Ezen felül 2012 áprilisában a Moldovai Köztársaság letétbe helyezte a hontalanság csökkentéséről szóló (1961. augusztus 30-án New Yorkban elfogadott) és a hontalanok jogállásáról szóló (1954. szeptember 28-án New Yorkban elfogadott) ENSZ-egyezményhez való csatlakozási okiratokat (lásd a fenti 2. témakör 2. témáját). Az állampolgárságról szóló, 2000. június 2-i 1024-XIV. sz. törvény módosításának célja a jogszabály kiigazítása a Szovjetunió felbomlása és az államok jogutódlása következtében bekövetkező hontalanná válás megelőzése és az ilyen ügyek megoldása érdekében. A Moldovai Köztársaságnak a hontalanság csökkentéséről szóló és a hontalanok jogállásáról szóló ENSZ-egyezményhez való csatlakozása további előrelépésekhez vezet majd a hontalanok jogállása megállapításának mechanizmusa és eljárása terén, valamint biztosítja a hontalanság megállapítására szolgáló intézményi keret létrehozását. A hontalanok jogállásának meghatározására vonatkozó eljárás tekintetében a Moldovai Köztársaság fontolóra veheti, hogy a menedékkérőkhöz hasonlóan a kérelmezők számára az eljárások lefolytatásáig munkavállalási engedélyt adjon. 2011 novemberében a kormány jóváhagyta a további horizontális jogszabály-módosításokról szóló cselekvési tervet, amelynek célja, hogy a külföldiek nyilvántartásba vételéhez kötelező HIV/AIDS teszttel kapcsolatos valamennyi indokolatlan korlátozást megszüntessék. Ezt az e kérdéssel kapcsolatos rendelkezéseket is magában foglaló valamennyi vonatkozó jogszabály átvilágítására létrehozott munkacsoport által végzett értékelésre alapozták. Ennek eredményeként a parlament elfogadta a HIV/AIDS megelőzéséről szóló 23/2007. sz. törvény módosítását, valamint a kormány jóváhagyta és a parlament elé terjesztette a munkaerő-migrációról szóló 180/2008. sz. törvényt és a külföldiekre vonatkozó szabályozásról szóló 200/2010. sz. törvényt módosító és kiegészítő törvénytervezetet, amelynek célja a külföldiek dokumentációs eljárásainak elősegítése a Moldovai Köztársaságban. 4. témakör/2. téma – A polgárok jogai, köztük a kisebbségek védelme · Egy átfogó megkülönbözetés-ellenes jogszabály elfogadása az ENSZ és az Európa Tanács ellenőrző szervei javaslata alapján a megkülönbözetés elleni hatékony védelem biztosítása érdekében Az alkotmányban foglalt megkülönbözetés-ellenes kitételek, valamint a büntető-, polgári és közigazgatási jogi rendelkezések mellett a parlament 2012 májusában átfogó megkülönbözetés-ellenes jogszabályt fogadott el, az egyenlőség biztosításáról szóló törvényt. A jogszabály célja a megkülönböztetés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem, továbbá a Moldovai Köztársaság területén élő egyének egyenlő jogainak biztosítása a politika, a gazdaság, a társadalom, a kultúra és az élet egyéb területein, nem téve különbséget faj, bőrszín, nemzetiség, etnikai hovatartozás, nyelv, vallás, világnézet, nem, életkor, fogyatékosság, vélemény, politikai nézet vagy más hasonló kritérium alapján. E kritériumokat a legmagasabb politikai szinten tették egyértelművé[5]. A korábbi nyilvános konzultációk eredményeként a törvény olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek korlátozzák alkalmazhatóságát a hatályos jogszabályok által szabályozott házasságra és örökbefogadási jogviszonyra, valamint az egyházakra és vallási meggyőződésükkel kapcsolatos elemekre. Javultak a megkülönböztetés megelőzésével és az ellene folytatott küzdelemmel foglalkozó tanács munkájára vonatkozó szabályok. E tanács pártatlanul és a hatóságoktól teljesen függetlenül fog tevékenykedni a területre vonatkozó átfogó megbízatás alapján. Az egyenlőséggel foglalkozó szervnek intézkedés elrendelésére vonatkozó hatásköre is van és szankciókat szabhat ki a hátrányos megkülönböztetést megállapító határozatokat követően. A 12. cikk (1) bekezdésének k) pontja és a 15. cikk (6) bekezdése szerint ha egy állítólagos hátrányos megkülönböztetésre vonatkozó panasz vizsgálata során az egyenlőséggel foglalkozó szerv megállapítja, hogy szabálysértés történt, szankciókat szabhat ki a szabálysértésekről szóló törvény rendelkezéseinek megfelelően. A foglalkoztatás terén a szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés tilalma létrehozza az általános keretet a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló 2000/43/EK tanácsi irányelvvel és a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló 2000/78/EK tanácsi irányelvvel összhangban. A 2012. május 23-án a Moldovai Köztársasággal az emberi jogokról folytatott párbeszéd során az EU megerősítést kapott arról, hogy a törvény a hátrányos megkülönböztetés valamennyi formájára kiterjed, a Moldovai Köztársaság által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel összhangban. A moldovai fél ugyanakkor elkötelezte magát törvénynek – a párbeszédek meglévő keretében az EU által nyomon követett – végrehajtására vonatkozó iránymutatások közzététele mellett. Jóllehet a Bizottság és az ENSZ Moldovai Köztársaságban működő irodája a megkülönböztetés-ellenes törvény különféle tervezeteiben található számos hiányosságra mutatott rá, amelyek közül néhány a végleges változatban is megtalálható, a törvény jelenti a megkülönböztetés elleni küzdelem terén fennálló kritériumok teljesítéséhez szükséges jogalkotási alapot. A törvényt a következőkben tovább kell fejleszteni a közvetlen megkülönböztetés és a szexuális zaklatás fogalommeghatározása, az áruk és szolgáltatások tekintetében a magánszektorra alkalmazandó rendelkezések, valamint az uniós vívmányokkal való további harmonizáció vonatkozásában, annak érdekében, hogy kifejezetten egyértelműsítsék az olyan fontos szempontokat, mint például a fogyatékos személyek igényeihez való ésszerű alkalmazkodás. · Az emberi jogokkal kapcsolatos nemzeti cselekvési terv elfogadása, az emberi jogokkal kapcsolatos vonatkozó nemzeti cselekvési tervben az ENSZ szervei, az EBESZ/a Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala (ODIHR), az Európa Tanács/a Rasszizmus és Intolerancia Elleni Európai Bizottság és a nemzetközi emberi jogi szervezetek ajánlásainak aktív megvalósítása, különösen a megkülönböztetés-ellenes szakpolitikák végrehajtása, a kisebbségek és a magánélet védelme és a vallásszabadság biztosítása tekintetében 2011. május 12-én a parlament támogatta az emberi jogokkal kapcsolatos nemzeti cselekvési tervet, amely a az ENSZ szervei, az EBESZ/ODIHR, az Európa Tanács/a Rasszizmus és Intolerancia Elleni Európai Bizottság és a nemzetközi emberi jogi szervezetek konkrét ajánlásaira épít. Több területre vonatkozó intézkedésekről rendelkezik, ideértve a megkülönböztetés-ellenes szakpolitikák végrehajtását, valamint a kisebbségek és a magánélet védelmét. A kormányt azzal a feladattal bízták meg, hogy éves konszolidált eredményjelentést tegyen közzé a cselekvési terv végrehajtásáról, és azt minden év április 1-jén nyújtsa be a parlamentnek. Az eredményjelentésről éves konferenciákon folytatnak vitát. A cselekvési tervet a civil társadalom és a nemzetközi szervezetek képviselőivel folytatott szoros konzultációk során készítették elő. 2010 júliusában – a civil társadalom és a roma közösség képviselőivel folytatott konzultációkat követően – a 2011–2015 közötti időszakra vonatkozóan elfogadták a roma népesség támogatásáról szóló cselekvési tervet. E fontos lépés alátámasztotta a kormány politikai szándékát, hogy különös figyelmet fordítson a roma népesség helyzetének javítására. A nemzetközi szervezetekkel folytatott párbeszédsorozat azt mutatta, hogy helye van a cselekvési terv további konszolidációjának. A hatóságok jelezték, hogy a cselekvési terv a roma közvetítők bevonását érintő új fejezettel egészül ki. 2012 januárjában a kormány – figyelembe véve a nemzetközi normákkal, különösen az integrációs politikával kapcsolatos ajánlásokat – módosította a cselekvési tervet. A kormány olyan intézkedéseket kezdett, amelyek célja a végrehajtáshoz szükséges költségvetési források biztosítása a kormány középtávú kiadási keretének módosítása alapján. A végrehajtás már elkezdődött. Az emberi jogokkal kapcsolatos nemzeti cselekvési terv információkkal szolgál a nyomon követésről és az értékelésről, valamint a végrehajtására előirányzott forrásokról. A tevékenységek legtöbbje azonban az általános költségvetési előirányzatok keretében finanszírozandó, és csak néhány tevékenység számára irányoztak elő konkrét költségvetést. A hatóságok évente felülvizsgálják az egyes tevékenységek költségeit a prioritások, a pénzügyi lehetőségek és az értékelés eredményei alapján. Az emberi jogokkal kapcsolatos nemzeti cselekvési terv nem tartalmazza a gondolatszabadságot, a lelkiismereti és vallásszabadságot célzó intézkedéseket. E szempontokkal a 2011. december 27-én elfogadott, a gondolatszabadságról, valamint a lelkiismereti és vallásszabadságról szóló törvény foglalkozik, amely az egyházakról és azok alkotóelemeiről szóló törvény felülvizsgált változata, amelynek célja, hogy a hazai jogot és gyakorlatot összhangba hozzák a nemzetközi joggal. Az új törvény a kisebb egyházakkal fennálló kapcsolatok terén várhatóan pozitívabb dinamizmust hoz létre a korábbi évekhez képest. · Az ENSZ és az Európa Tanács keretében a megkülönböztetés elleni küzdelem terén létrejött eszközök ratifikációja A Moldovai Köztársaság az egyenlőség biztosításáról szóló törvény elfogadását követően elkötelezte magát, hogy fontolóra veszi, hogy a faji megkülönböztetés valamennyi formájának kiküszöböléséről szóló egyezmény 14. cikke szerinti nyilatkozatot ad ki. 2000-ben a Moldovai Köztársaság aláírta az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló 1950. évi egyezmény 12. jegyzőkönyvét, amit azonban még mindig nem ratifikált. A moldovai hatóságok kifejezték hajlandóságukat, hogy az egyenlőség biztosításáról szóló törvény elfogadását követően fontolóra veszik a 12. jegyzőkönyv ratifikálását. A kormányon belül megvitatják a Moldovai Köztársaság által az emberi jogi szerződésekben fogalt területi korlátozások feloldását. · A Moldovai Köztársaságban az állampolgárság megszerzése feltételeinek meghatározása A moldovai állampolgárság megszerzésének feltételeire és körülményeire hivatkozva 2011. május 3-án a kormány jóváhagyta az állampolgárságról szóló, 2000. június 2-i 1024-XIV. számú törvény módosításait, és módosította a Moldovai Köztársaság népesség-nyilvántartására vonatkozó szabályokról szóló kormányhatározatot. A parlament 2011. június 9-én elfogadta a módosításokat. A módosítások célja az állampolgárság megszerzése során azon hontalan személyek előtt álló akadályok elhárítása, akik a törvény 12. cikkének (2) bekezdése szerint megfelelnek az állampolgárság megszerzése feltételeinek, azonban előre megfontolt szándékkal elkövetett bűncselekmények miatt szabadságvesztésre ítélték őket és szerepelnek a bűnügyi nyilvántartásban, illetve akik ellen kérelmeik elbírálása idején büntetőeljárás folyt. A Moldovai Köztársaság aktívan folytatja a Dnyeszter-melléki helyzet megoldását. 2012. áprilisában – a tiraszpoli de facto hatóságokkal együtt a moldovai kormány újraindította a személyi jogállással foglalkozó kétoldalú munkacsoport munkáját. Jelenleg a nemzeti nyilvántartó hatóság különleges intézkedéseket alkalmaz a Dnyeszter-melléki régió lakosai állampolgárságának megerősítésére, és a számukra térítésmentes hozzáférést biztosít a nemzeti személyazonosító igazolványokhoz, az állampolgárságról szóló, 2000. június 2-i 1024-XIV. számú módosított törvénnyel, valamint a Dnyeszter-melléki régió körzetében élők állampolgárságának megerősítésére és a népesség nyilvántartására vonatkozó biztonsági intézkedésekről szóló, 2005. szeptember 9-i 959. sz. kormányhatározattal összhangban A moldovai hatóságok által legutóbb rendelkezésre bocsátott információk szerint 229 489 Dnyeszter-melléki régióban élő moldovai állampolgár számára bocsátottak ki moldovai útlevelet, amelyek közül 175 764 útlevél van érvényben (azaz még nem járt le): 2012 első hónapjaiban a chisinaui hatóságok 2 722 biometrikus útlevelet adtak ki a Dnyeszter-melléki régióban élő lakosok számára. Az Információs, Technológiai és Távközlési Minisztérium – az Igazságügyi Minisztériummal és a Belügyminisztériummal együttműködve kidolgozta a Dnyeszter-melléki régióból származó személyeknek az első nyilvántartásba vétel alkalmával – a családtagokra és rokonokra vonatkozó kiegészítő információk (a szülők személyi okmányai, házassági anyakönyvi kivonatok és egyéb okmányok) alapján – történő azonosítására vonatkozó eljárás jogi keretét. Különös figyelmet kell fordítani a fent említett jogi keret hatékony végrehajtására a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv második szakaszában. III. Következtetések A Moldovai Köztársaság által a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv első szakaszának négy témakörében meghatározott kritériumok teljesítése terén tett előrelépésekről a Bizottság rendszeresen jelentést készített az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak azóta, hogy 2010 júniusában elkezdődtek az EU és a Moldovai Köztársaság között zajló vízumügyi párbeszédek és a Moldovai Köztársaság 2011 januárjában előterjesztette a vízumliberalizációról szóló cselekvési tervet. A vízumliberalizációról szóló cselekvési terv végrehajtásáról két eredményjelentést nyújtottak be (2011 szeptemberében és 2012 februárjában)[6]. A második eredményjelentést a jogi keret elemzésére, a 2., 3. és 4. témakörben a tagállami szakértők bevonásával 2011 októberében és novemberében megrendezett értékelő missziók eredményeire, valamint a Moldovai Köztársaság által a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv végrehajtása tekintetében benyújtott eredményjelentésre alapozva készítették el. A vízumliberalizációról szóló cselekvési tervhez kapcsolódó intenzív jelentéstételi folyamaton túl a Bizottság folytatta a Moldovai Köztársaság által a cselekvési terv következő területein történt haladás nyomon követését is: 1) az EU és a Moldovai Köztársaság közötti vízumkönnyítési vegyes bizottság; 2) az EU és a Moldovai Köztársaság közötti visszafogadási vegyes bizottság; 3) az EU és a Moldovai Köztársaság közötti 3. számú vegyes albizottság[7]; 4) az EU és a Moldovai Köztársaság közötti mobilitási partnerség. Az egyes bizottságokban és keretrendszerekben haladás történt az EU és a Moldovai Köztársaság között zajló párbeszéd és együttműködés terén. A vízumkönnyítési és visszafogadási bizottságok legutóbbi ülésein, amelyekre az uniós tagállamok részvételével 2012. május 23-án került sor Chisinauban, a Bizottság mindkét megállapodás végrehajtását általánosságban kielégítőnek ítélte meg. Az EU és a Moldovai Köztársaság közötti vízumügyi párbeszédek fontos eszköznek bizonyultak a reformok előmozdítását illetően nemcsak a bel- és igazságügy terén, hanem azon túl is. A vízumliberalizációról szóló cselekvési terv négy témakörébe tartozó területeken a Moldovai Köztársaság az elmúlt két évben folyamatos és eredményes haladást ért el, alátámasztva a moldovai hatóságok szilárd elkötelezettségét és erőfeszítéseit arra vonatkozóan, hogy a cselekvési terv végrehajtását prioritásként kezelje jogi és közigazgatási ütemtervében. A vízumliberalizációról szóló cselekvési terv által az első szakaszban előírt jogi intézkedéseket végső fokon elfogadták. A Bizottság szolgálatai, az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ), valamint a tagállamok szakértői által végzett értékelésük azt mutatja, hogy e jogi intézkedések eleget tesznek a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv négy témakörében azonosított kritériumoknak. A Bizottság tehát a párbeszéd további lépései során folytatja a jogi és szakpolitikai keret nyomon követésének koordinálását annak felmérése érdekében, hogy a szükséges végrehajtási utasításokat valóban elfogadják és végrehajtják-e. Ezen felül a Bizottság különöse figyelmet fordít majd arra, hogy a Moldovai Köztársaság rendelkezésre bocsátja-e a megfelelő pénzügyi és humán erőforrásokat az említett jogi aktusok és végrehajtási rendelkezéseik végrehajtásához. A fent említett folyamatos nyomon követés és értékelés eredményeire építve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Moldovai Köztársaság végső fokon eleget tett a vízumliberalizációról szóló cselekvési terv első szakasza követelményeinek, ezért el lehet indítani a cselekvési terv második szakaszában foglalt követelményeknek való megfelelés értékelését. [1] 18078/10. számú tanácsi dokumentum. [2] SEC (2011) 1075 végleges. [3] SWD (2012) 12 final. [4] http://www.coe.int/t/dghl/monitoring/moneyval/Evaluations/Progress%20reports%202y/MONEYVAL(2011)6_ProgRep2_MLD_en.pdf [5] Lásd többek között Vlad Filat, a Moldovai Köztársaság miniszterelnöke által 2012. június 8-án közzétett nyilatkozatát. [6] (SEC(2011) 1075 végleges), (SWD(2012) 12 final). [7] 3. számú albizottság: vámügyek, határon átnyúló együttműködés, pénzmosás, kábítószerek, illegális migráció.