EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2019.7.15. COM(2019) 339 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 2018. évi jelentés a versenypolitikáról {SWD(2019) 297 final}



A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 2018. évi jelentés a versenypolitikáról 1.A versenyképes belső piac előmozdítása az európai vállalatok és fogyasztók érdekében 2018-ban volt a 60. évfordulója annak, hogy hatályba lépett az Európai Gazdasági Közösségről szóló szerződés, amely lerakta a mai Európai Unió alapjait. Az Európai Unió – a maga 24,5 millió kis-, közepes méretű és nagyvállalatával, amelyek 500 millió uniós fogyasztó kiszolgálásáért versenyeznek – továbbra is élénk belső piacot működtet, amely hozzájárul az uniós ipar versenyképességéhez, valamint az európai gazdaság versenyalapú szociális piacgazdasági értékekre támaszkodó fenntartható fejlődéséhez. Az EU-ban a kezdetektől fogva érvényesek a Szerződésben foglalt szabályok , amelyek a Bizottságot felhatalmazzák a belső piacon folyó tisztességes és torzulásoktól mentes verseny védelmére. Az EU versenyszabályai jól meghatározott jogi keretet írnak elő, amely szabályozza azt, hogy a belső piacon a vállalatok hogyan folytathatnak üzleti tevékenységet, és ezzel lehetővé teszi, hogy a vállalkozások méretüktől függetlenül tisztességesen tudjanak egymással versenyezni. Ez a jogi keret az elmúlt hat évtized során átalakult, de az európai bíróságok szigorú ellenőrzése mellett mindig szorosan tartotta magát a jogállamiság alapelvéhez. A Bizottság napi jogérvényesítési gyakorlatában szigorúan alkalmazza a megkülönböztetésmentesség, a tisztességes eljárás, az átláthatóság, a kiszámíthatóság, a meghallgatáshoz való jog és a titoktartás védelmének elveit. Az uniós rendszer kiszámíthatóságának és hitelességének köszönhetően a Bizottság a világ egyik vezető és legbefolyásosabb versenyhatósága. A végrehajtási intézkedések hatásainak erősítése érdekében a Bizottság együtt dolgozik a tagállamok nemzeti versenyhatóságaival és nemzeti bíróságaival, valamint aktívan együttműködik a világ különböző országainak versenyjogi szerveivel a kétoldalú kapcsolatok szintjén és több nemzetközi fórumon (például az OECD-ben, a Nemzetközi Versenyügyi Hálózatban és az UNCTAD-ban), annak érdekében, hogy valóban globális szinten valósuljon meg az egyenlő versenyfeltételek kialakítása és a jogállamiság tiszteletben tartása. 2018. június 7-én a Bizottság a 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret részeként elfogadta az Egységes piac programra vonatkozó javaslatot . Ez magában foglalja az új versenypolitikai programot, amelynek indikatív költségvetése az adott programozási időszakra 140 millió EUR. A társjogalkotók általi elfogadás után a versenypolitikai program segíti majd a Bizottságot az uniós versenypolitika előtt álló, a nagy adathalmazok, az algoritmusok és a további gyorsan változó fejlesztések mindinkább digitalizált környezetben történő használatához kapcsolódó új kihívások kezelésében, valamint a tagállamok hatóságai és a Bizottság közötti, az egységes piacon folyó tisztességes versenyt támogató együttműködési hálózatok megerősítésében. 2018-ban a Bizottság versenypolitikai intézkedései továbbra is az uniós polgárok és az EU-ban működő vállalkozások számára fontos piacokat célozták meg, többek között a távközlési és a digitális ágazatot, a pénzügyi szolgáltatásokat, az energia és környezet, a mezőgazdaság és az élelmiszerek, valamint a közlekedés és a gyártás piacait. E jelentés a Bizottság által a versenypolitika területén 2018-ban végzett tevékenységek nem kimerítő felsorolása. További és részletesebb információk találhatók a jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumban és a Versenypolitikai Főigazgatóság honlapján . 2. A versenyszabályok hatékonyabb érvényesítése A Bizottság folyamatosan a versenyjogi ügyek egyszerűsítésére és korábbi határozatai gazdasági hatásainak értékelésére törekszik annak érdekében, hogy javítsa az uniós versenyszabályok szerinti jogérvényesítési intézkedéseinek időszerűségét, hatékonyságát és eredményességét. 2018 decemberében a Bizottság közzétette a vállalatok számára készült módosított iránymutatását az üzleti titkokról és más bizalmas információkról az antitröszteljárások kontextusában, valamint iránymutatást és sablonokat tett közzé az úgynevezett bizalmi körök aktákhoz való hozzáférés céljából történő alkalmazása kapcsán. Az antitrösztügyekben alapvető eljárási lépés a vállalatok hozzáférése a Bizottság aktáihoz. E két új iránymutatás része a Bizottság folyamatos tevékenységének, amelynek célja a versenyjogi eljárások időszerűségének és hatékonyságának javítása a jogszerű eljárás és a vállalatok védelemhez való jogának biztosítása mellett. Ezek az iránymutatások kiegészítik a Bizottság korábbi, az adatszobákhoz kapcsolódó bevált gyakorlatokról szóló iránymutatását , a határozatai nyilvános változatának elkészítéséhez kapcsolódó bizalmas kezelés iránti kérelmekről szóló iránymutatását , valamint a dokumentumok elektronikus benyújtásához kapcsolódó ajánlásokat . A kartellek kapcsán vizsgált vállalatok együttműködését jutalmazó hatékony keretrendszer nyomán és az első nem kartellezéssel kapcsolatos ügy (2016) után a Bizottság 2018-ban több nem kartellezéssel kapcsolatos antitrösztügyet zárt le a vizsgálat alatt álló vállalatok együttműködése alapján . Az ilyen jellegű együttműködésnek köszönhetően a Bizottság javítani tudja határozatainak relevanciáját és hatását a vizsgálatok felgyorsításának köszönhetően, míg a vállalatok érdekét a pénzbírságoknak az együttműködés jellegétől és időzítésétől függő jelentős mértékű csökkentése szolgálja. 2018 decemberében a Bizottság informális iránymutatást tett közzé arról, hogy a vállalatok alacsonyabb pénzbírságokért cserébe hogyan tanúsíthatnak együttműködést az antitrösztvizsgálatokban . Az Európai Parlament és a Tanács elfogadja a tagállami versenyhatóságok hatékonyságának javítását célzó bizottsági javaslatot 2018. december 11-én az Európai Parlament és a Tanács elfogadta az úgynevezett ECN+ irányelvet , amely lehetővé teszi a tagállamok versenyhatóságai számára, hogy az antitrösztkérdésekben hatékonyabban érvényesíthessék az uniós versenyszabályokat. Az irányelv a Bizottság 2017. márciusi javaslatán alapult, amely a 2015 novembere és 2016 februárja között lezajlott nyilvános konzultáció nyomán készült. Az ECN+ irányelv biztosítja, hogy az azonos jogszabályi rendelkezések – az uniós antitrösztszabályok – alkalmazása esetén a nemzeti versenyhatóságok rendelkeznek az érvényesítés hatékony eszközeivel, valamint az uniós versenyszabályokat megszegő vállalatok azonosításához és szankcionálásához szükséges forrásokkal. Biztosítja azt is, hogy döntéseiket teljesen függetlenül, a tények és a jog alapján hozhassák meg. Az új szabályok előmozdítják a valódi egységes piac megvalósulását, segítve a versenyképes piacok, munkahelyek és növekedés általános céljának elérését. Az ECN+ irányelvet 2021. február 4-ig kell átültetni. A Bizottság nyomon követi majd az átültetés folyamatát, és segíti a tagállamokat abban, hogy az irányelv Hivatalos Lapban történő közzétételétől kezdődő kétéves végrehajtási időszakon belül átültessék az irányelvet nemzeti jogukba. Az állami támogatásokra vonatkozó szabályok modernizációja nyújtotta előnyök kiaknázása A Bizottság 2012 májusa óta dolgozik az állami támogatások korszerűsítése elnevezésű jelentős reformcsomag végrehajtásán. E következetes reformcsomag lehetővé teszi a tagállamok számára a beruházásokat, a gazdasági növekedést és a munkahelyteremtést segítő állami támogatási intézkedések gyors végrehajtását. E csomag részeként 2014-ben új szabályok kerültek bevezetésre, különös tekintettel az úgynevezett általános csoportmentességi rendeletre (GBER) , amelyet 2017-ben módosítottak. E szabályok csökkentették az adminisztratív terheket a kevésbé torzító hatású támogatási intézkedések esetében; ezekről a tagállamok a továbbiakban nem kötelesek tájékoztatni a Bizottságot. Ugyanakkor továbbra is szigorú ellenőrzésnek vannak alávetve azok az intézkedések, amelyek súlyosan sérthetik a versenyt vagy az egységes piac széttagoltságához vezethetnek. A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret kapcsán a Bizottság javasolta, hogy az általános csoportmentességi rendelet elfogadásának jogalapjául szolgáló, az állami támogatást lehetővé tevő uniós rendelet további bővítésével egyszerűsítsék az uniós finanszírozást és a tagállami beruházást egyaránt magukban foglaló társbefektetéseket.

A 2018-as állami támogatási értesítő megerősítette az állami támogatások korszerűsítése csomag előnyeit. 2015 óta az újonnan végrehajtott támogatási intézkedések több mint 96 %-a tartozik a GBER hatálya alá, ami lehetővé teszi a gyorsabb tagállami végrehajtást, valamint azt, hogy az állami támogatások ellenőrzése „a nagyobb dolgok tekintetében nagyobb szerepet kapjon, a kisebb dolgok tekintetében pedig kisebbet”. A GBER hatálya alá tartozó kiadások növekvő aránya is azt mutatja, hogy a tagállamok által végrehajtott, a Bizottság által regisztrált állami támogatási intézkedések átlagos gyorsasága nagy mértékben megnőtt: 2013-hoz képest az állami támogatási intézkedések végrehajtásához átlagosan szükséges idő 15 %-kal csökkent . Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások terén a tagállamok által benyújtott, az e szolgáltatásokról szóló éves jelentések szerint az e szolgáltatásokról szóló határozat értelmében a támogatási intézkedések több mint 90 %-a élvez csoportmentességet. Minél nagyobb átláthatóság jellemzi az állami támogatás használatát, annál valószínűbb, hogy a végrehajtás hatékonyabb lesz. Ennek érdekében a bizottsági szolgálatok elősegítik az állami támogatásokra vonatkozó szabályok korszerűsítése csomag átláthatósági rendelkezéseknek való megfelelést a támogatás-átláthatósági modul – az 500 000 EUR összeget meghaladó összegű állami támogatásokra vonatkozó adatok benyújtására és közzétételére szolgáló informatikai eszköz – tagállamokkal közösen való kidolgozásával. 2018. október végéig 25 tagállam csatlakozott a támogatás-átláthatósági modulhoz. A 25 tagállam és Izland mintegy 43 000 támogatási döntést tett közzé. Az értékelés úgynevezett célravezetőségi vizsgálat formájában történik meg, és célja annak megállapítása, hogy a szabályok a szándéknak megfelelően működtek-e és megfelelnek-e a céloknak. E vizsgálat alapján dönt a Bizottság a jövőben a szabályok újabb meghosszabbításáról, illetve frissítéséről. Folytatódik a kartellekkel szembeni küzdelem A Bizottság a közelmúltban egy új anonim eszközt hozott létre a visszaélések bejelentésére, amely megkönnyíti a kartelltevékenységről vagy az antitröszt szabályok egyéb jellegű megsértéséről belső információval rendelkező személyek számára azt, hogy a Bizottságot kétirányú titkosított üzenetküldő rendszer használatával, anonimitásuk megőrzése mellett értesítsék a versenyellenes magatartásról. 2018-ban a Bizottság a komoly kartellekkel szembeni erőteljes jogérvényesítési fellépése továbbra is arra engedett következtetni, hogy hatékony az egyezségi eljárás, amely a 2018-ban elfogadott határozatok 75 %-át érintette. Az egyezségi eljárás a titkos kartellek azonosítását gyorsítja, aminek köszönhetően más vizsgálatokra fordítható értékes erőforrások szabadulnak fel. Az egyezségi eljárásban a kartellben részt vevő vállalkozások elismerik jogsértésben való részvételüket és az abból eredő felelősségüket. Az egyezségnek köszönhetően a Bizottság egyszerűsített eljárást tud alkalmazni, és csökkenteni tudja a vizsgálat időtartamát és költségeit, míg a vállalatok érdekét a gyorsabb határozathozatal és a pénzbírságok 10 %-os csökkentése szolgálja. 2018. február 21-én a Bizottság személygépkocsik tengeri szállítása és gépjármű-alkatrészek szállítása kapcsán három különböző ügyben összesen 546 millió EUR összegű pénzbírságot szabott ki kartellben való részvételért . A Bizottság határozatai tengeri személygépjármű-szállító vállalatok és autóipari szállítók ügyeiben: fellépés az európai fogyasztókat és iparágakat érintő komoly kartellekkel szemben A Bizottság az uniós antitrösztszabályok megsértéséért három külön határozatban 395 millió EUR összegű pénzbírságot szabott ki tengeri személygépjármű-szállító vállalatokra, 76 millió EUR összegű pénzbírságot gyújtógyertya-beszállítókra és 75 millió EUR összegű pénzbírságot fékrendszer-beszállítókra. Mindegyik vállalat elismerte a kartellekben való részvételét, és egyezséget kötött. Mindegyik ügy az engedékenységi közlemény szerinti kérelemmel indult. Az ezekben a kartellekben érintett, a mentességet sikeresen kérelmező vállalatok elkerülték a pénzbírságot, mivel a Bizottság előtt felfedték a kartellek létezését. 2006 októberétől 2012 szeptemberéig, azaz csaknem hat éven keresztül öt szállítóvállalat (a chilei CSAV tengeri szállítóvállalat, a japán „K” Line, MOL és NYK szállítóvállalat és a norvég/svéd WWL-EUKOR szállítóvállalat) kartellt hozott létre az új személygépjárművek, tehergépjárművek és más nagy méretű járművek tengeri szállításának piacán, amely az Európa és más kontinensek közötti útvonalak közül többet érintett. A szállítóvállalatok megállapodtak abban, hogy fenntartják a jelenlegi piaci helyzetet és tiszteletben tartják egymás hagyományos üzleti tevékenységeit bizonyos útvonalak vagy bizonyos ügyfelek kapcsán, azzal, hogy mesterségesen magas árakat határoznak meg vagy egyáltalán nem nyújtanak be árajánlatot a gépjárműgyártók által kiírt tendereken. A kartell hatással volt a személygépjármű-importőrökre, a gépjárműgyártókra (mint exportőrökre) és a végfogyasztókra az Európai Gazdasági Térségben (EGT). A vizsgálat során a Bizottság együttműködött különböző országok – többek között Ausztrália, Kanada, Japán és az Egyesült Államok – versenyhatóságaival. A MOL feltárta a kartell létezését, és ezzel teljes mentességben részesült, valamint körülbelül 203 millió EUR összegű pénzbírságot került el. A gépjárműiparban a Bizottság két további kartellügyben alkalmazott szankciókat. Az egyik ügy gyújtógyertyákat (gépjárműiparban használt elektromos eszközöket) érintett, amelyek kapcsán a Bosch (Németország) és az NGK (Japán) összejátszott a Densóval (Japán). A kartell 2000-től 2011-ig állt fenn, és célja a verseny elkerülése volt azzal, hogy a vállalatok tiszteletben tartották egymás hagyományos ügyfélkörét és fenntartották a fennálló helyeztet az EGT gyújtógyertya-iparágában. A Denso teljes mentességet kapott, mivel feltárta a kartell létezését, valamint körülbelül 1 millió EUR összegű pénzbírságot került el. A másik bizottsági határozat a fékrendszerek terén történt két jogsértést érintett. Az első kartell hidraulikus fékrendszerek szállításához kapcsolódott, a TRW (USA; jelenleg: ZF TRW, Németország), a Bosch (Németország) és a Continental (Németország) vett benne részt, és 2007 februárjától 2011 márciusáig tartott. A második jogsértés 2010 szeptemberétől 2011 júliusáig állt fenn, elektronikus fékrendszerekhez kapcsolódott, és a Bosch és a Continental vett részt benne. A gépjárműalkatrész-beszállítók szándéka mindkét jogsértés esetén az volt, hogy érzékeny információk (többek között az árazással kapcsolatos információk) megosztásával összehangolják piaci magatartásukat. A kartellek felfedésének és a teljes mentességnek köszönhetően a TRW körülbelül 54 millió EUR összegű pénzbírságot, a Continental pedig körülbelül 22 millió EUR összegű pénzbírságot került el. A gyújtógyertyákat és a fékrendszereket érintő kartellek ügyében hozott határozatok a gépjármű-alkatrészek ágazatában végrehajtott nagyléptékű vizsgálatsorozat részét alkották. A Bizottság ekkorra már pénzbírságot szabott ki autócsapágyak , a gépjárművekben használt vezetékkötegek , a többek között a gépjárműülésekben használt rugalmas hab , a gépjárművekben és tehergépkocsikban használt állófűtő-készülékek , generátorok és önindítók , hőtechnikai rendszerek , világítási rendszerek és utasbiztonsági rendszerek beszállítóira. A Bizottság továbbá 2018. szeptember 18-án részletes vizsgálatot indított bizonyos autógyártóknak a személygépkocsik kibocsátástisztítási rendszereinek technológiai fejlesztése terén folytatott feltételezett összejátszása kapcsán. 2017 októberében a Bizottság ebben az ügyben végzett első vizsgálatok keretében ellenőrzést hajtott végre a BMW, a Daimler, a Volkswagen és az Audi németországi helyiségeiben és területein. A Bizottság jelenleg azt vizsgálja, hogy e vállalatok megállapodtak-e abban, hogy nem versenyeznek egymással az EGT-ben értékesített személygépjárművek kibocsátáscsökkentési rendszereinek fejlesztése és bevezetése terén. Az érintett kibocsátáscsökkentési rendszerek a szelektív katalitikus redukciós (SCR) rendszerek, amelyek csökkentik a dízelmotoros személygépkocsik nitrogén-oxid-kibocsátását (NOx), valamint az Otto részecskeszűrők (OPF), amelyek a benzinmotoros személygépkocsik lebegőrészecske-kibocsátását csökkentik. Az eljárás hivatalos megindítása nem határozza meg eleve annak végkimenetelét. 2018. március 21-én a Bizottság határozatot tett közzé a kondenzátor-ágazatot érintő kartellről. A kondenzátorok energia tárolására alkalmas elektromos alkatrészek, amelyek a fogyasztók által használt elektronikus készülékek számos fajtájában megtalálhatók. Nyolc gyártó esetében került kiszabásra összesen 254 millió EUR összegű pénzbírság az 1998-tól 2012-ig folytatott kartellgyakorlat miatt. A Bizottság az összefonódások terén szankcionálja a korai végrehajtást Az összefonódásokkal kapcsolatos uniós szabályok előírják a vállalatok számára, hogy a Bizottságot felülvizsgálat céljából tájékoztassák uniós léptékű tervezett összefonódásokról (értesítési követelmény), és hogy az összefonódást ne hajtsák végre addig, amíg a Bizottság jóvá nem hagyta azt (felfüggesztési kötelezettség). A felfüggesztési kötelezettség a Bizottság által elvégzett vizsgálat eredményeinek elkészültéig kivédi az ügyletek egységes piacra gyakorolt potenciálisan kijavíthatatlan hatásait. 2018. április 24-én a Bizottság 124,5 millió EUR összegű pénzbírságot szabott ki a hollandiai központú Altice-ra amiatt, hogy a PT Portugal elnevezésű portugál távközlési szolgáltató felvásárlását még azelőtt végrehajtotta, hogy arról a Bizottságot értesítette volna, illetve a Bizottság azt jóváhagyta volna (engedélyezés előtti tranzakció). A pénzbírság várhatólag eltántorítja majd a többi vállalatot a szabályok megsértésétől. Az összefonódások értesítés vagy engedélyezés nélküli végrehajtása aláássa az EU összefonódás-ellenőrzési rendszerének hatékonyságát. E rendszer védi az európai fogyasztókat azoktól az összefonódásoktól, amelyek magasabb árakat vagy csökkent mértékű választási lehetőséget eredményeznének. 3. A digitális gazdaságban jelentkező új kihívások kezelése

Az európai versenypolitika utóbbi hat évtizedében a piacok jelentős változáson mentek keresztül. Különösen a gazdaság digitalizálódása alakította át alapjaiban a fogyasztók viselkedését és a piacok működését. Ezen belül is kihívás merül fel az adatok kapcsán, tekintettel az algoritmusok növekvő jelentőségére. Az algoritmusoknak a tanuláshoz adatokra van szükségük, azaz minél nagyobb az adatmennyiség, annál intelligensebb az algoritmus. További lényeges kérdés azoknak a digitális platformok a növekvő piaci ereje, amelyek kettős szerepet töltenek be, azaz forgalmazási csatornaként szolgálnak mások számára, miközben saját termékeik piaci értékesítését is végzik. Az e digitális technika által teremtett potenciál és lehetőségek legjobb kiaknázása érdekében Európának egy ténylegesen összekapcsolt digitális egységes piacra van szüksége. A versenypolitika a jól működő digitális egységes piac kialakításának szerves része. A digitális korszak hatására teljesen új piaci szereplők kerültek előtérbe, köztük olyanok is, amelyek igen gyorsan jelentős technológiai szolgáltatókká váltak. A számos jelenlegi és kialakuló digitális piacot uraló sikeres vállalatok innovációi megkönnyítik a polgárok és a vállalkozások életét, de továbbra is alapvető fontosságú, hogy befolyásukat ne használják a verseny aláásására. A Tanács és a Parlament – annak biztosítása érdekében, hogy az európai piacok szolgálják ki az embereket, és ne az emberek a piacot – jelenleg egy adatvédelmi szabályozásról szóló, már létező rendeletet , valamint egy, az online platformokra vonatkozó átláthatósági kötelezettségeket előmozdító rendeletet vizsgál. 2018-ban a Bizottság megkezdte annak felmérését, hogy a versenypolitika a gyorsan változó világban hogyan tudja a legjobban szolgálni az európai fogyasztókat. Ennek érdekében a Bizottság Heike Schweitzer professzort, Jacques Crémer professzort és Yves-Alexandre de Montjoye adjunktust szaktanácsadónak nevezte ki a versenypolitika digitalizációjához kapcsolódó jövőbeni kihívások terén. A szaktanácsadók „Versenypolitika a digitális korszakban” (Competition Policy for the Digital Era) című jelentése 2019. április 4-én jelent meg. A szaktanácsadók jelentésükben i. meghatározzák, hogy véleményük szerint melyek a digitális piacok legfőbb sajátos jellemzői, ii. ismertetik nézőpontjukat az uniós versenypolitika digitális korszakban érvényes céljairól, és iii. megvitatják a versenyszabályok digitális platformokra és adatokra történő alkalmazásának kérdését, valamint azt, hogy az összefonódások ellenőrzése milyen szerepet játszik a verseny és az innováció fenntartásában. A jelentés célja, hogy információkkal szolgáljon a Bizottság folyamatban lévő reflexiós folyamatához, amelynek tárgya az, hogy a versenypolitika hogyan szolgálhatja a legjobban az európai fogyasztókat a gyorsan változó világban. Az antitrösztszabályok érvényesítése a digitális piacokon az innováció fenntartása érdekében 2018. július 18-án a Bizottság határozatot hozott, amelyben megállapította, hogy a Google visszaélt erőfölényével. A Bizottság a Google-t 4,34 milliárd EUR összegű pénzbírsággal sújtotta amiatt, hogy a vállalat az általános internetes keresés terén élvezett erőfölényének megőrzése céljából 2011 óta a versenyellenes korlátozásokat alkalmazott a mobileszköz-gyártókkal és hálózatüzemeltetővel szemben. A „Google Android” ügy: a hatékony verseny előnyeinek visszaállítása a mobil ágazatban az európai fogyasztók érdekében A Google keresőmotorja a vállalat legfontosabb terméke, amelynek hirdetésekből származó éves bevétele – főként a mobil okoseszközök használatának elterjedése miatt – meghaladja a 95 milliárd USD-t. Jelenleg a mobil internet teszi ki a globális internetforgalom több mint felét. Emellett Európában és világszerte a mobil okoseszközök körülbelül 80 %-a, vagyis összesen több mint 2,2 milliárd eszköz Androidot használ. A Bizottság határozata a Google által a mobileszköz-gyártókra és a hálózatüzemeltetőkre kényszerített, a forgalom Google Search-re történő irányítását biztosító korlátozások három típusával foglalkozik: - Először is, a Google megkövetelte a gyártóktól, hogy az Android mobil operációs rendszert használó eszközökre a Google kereső- és böngészőalkalmazásokat előre telepítsék. A gyártóknak így kellett eljárniuk, ha eszközeiket a Google alkalmazásáruházában kívánták értékesíteni. - Másodszor, a Google fizetett a gyártóknak és a hálózatüzemeltetőknek annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen eszközökön kizárólag a Google keresőalkalmazás legyen előre telepítve. - Harmadszor, a Google gátolta a rivális mobil operációs rendszerek fejlesztését. E rendszerek platformként szolgálhattak volna, ahol a forgalom egy része a rivális keresőmotorokhoz került volna át. A Bizottság határozata megállapította, hogy a visszaélések e három típusa a Google általános stratégiájának részét képezik, amelynek célja az, hogy a Google az általános internetes keresés terén élvezett erőfölényét megőrizze egy olyan időszakban, amikor a mobil internet fontossága jelentős mértékben nő. Jóllehet az uniós antitrösztszabályok szerint a piaci erőfölény önmagában nem jogellenes, az erőfölénnyel rendelkező vállalkozásokat különleges felelősség terheli azért, hogy ne éljenek vissza piaci erőfölényükkel úgy, hogy – azon a piacon, ahol erőfölényben vannak, illetve a különálló, de kapcsolódó piacokon – a versenyt korlátozzák. A Google magatartása megfosztott más vállalkozásokat a lehetőségtől, hogy érdemen alapuló versengést és innovációt folytassanak, és ezáltal megsértette az uniós antitrösztszabályokat. Ennél is fontosabb, hogy az európai fogyasztók a jelentős mobil ágazatban nem részesülhettek a tényleges verseny összes előnyében. A Bizottság határozata kötelezte a Google-t arra, hogy a határozat után 90 napon belül hatékony módon hagyjon fel jogellenes gyakorlatával. A Bizottság határozata minimális követelményként arra kötelezi a Google-t, hogy hagyjon fel a korlátozások fent leírt három típusával, és a továbbiakban ne térjen vissza e gyakorlatokhoz. A határozat azt is előírja a Google számára, hogy tartózkodjon minden olyan intézkedéstől, amelynek tárgya vagy hatása e gyakorlatokéival azonos vagy egyenértékű. A Bizottság igen szigorúan ellenőrizi majd mindezek betartását. A határozat nem akadályozza a Google-t abban, hogy a tulajdonosi alkalmazásokat és szolgáltatásokat használó androidos eszközök megfelelő működésének biztosítása érdekében észszerű, méltányos és objektív rendszert alkalmazzon, ugyanakkor nem befolyásolhatja az eszköz gyártóinak alternatív változatokon (ún. Android-forkokon) alapuló eszközök gyártására irányuló szabadságát. 2018-ban a Bizottság tovább vizsgálta azokat a korlátozásokat, amelyekkel a Google bizonyos harmadik feleket korlátozott abban, hogy honlapjukon a Google versenytársainak keresőhirdetéseit megjelenítsék (AdSense). 2019. március 20-án a Bizottság 1,49 milliárd EUR összegű pénzbírságot szabott ki a Google-re e korlátozások miatt. 2018. január 24-én a Bizottság 997 millió EUR összegű pénzbírságot szabott ki a Qualcomm vállalatra , mivel az LTE alapsávú lapkakészletek piacán visszaélt piaci erőfölényével, megsértve ezzel az uniós antitrösztszabályokat. A Bizottság határozata előírja a Qualcomm számára, hogy a jövőben tartózkodjon minden olyan gyakorlattól, amelynek tárgya vagy hatása e gyakorlatokéival azonos vagy egyenértékű. Az LTE alapsávú lapkakészletek piacára jellemző, hogy a piacra lépés akadályai jelentősek. E piacon a Qualcomm globálisan messze a legnagyobb beszállító. 2011 és 2016 között a Qualcomm jelentős összegeket fizetett az Apple-nek azzal a feltétellel, hogy iPhone és iPad eszközeiben kizárólag a Qualcomm lapkakészleteit használja. A kizárólagosságot biztosító kifizetések következtében a versenytársaknak nem nyílt alkalmuk arra, hogy érdemen alapuló versengést folytassanak, és megfosztotta az európai fogyasztókat a tényleges választási lehetőségtől és innovációtól. A kartellszabályok hatékony érvényesítése védi a digitális eszközök versenyképes inputárait 2018. március 21-én a Bizottság 254 millió EUR összegű pénzbüntetést szabott ki nyolc kondenzátorgyártóra (Elna, Hitachi Chemical, Holy Stone, Matsuo, NEC Tokin, Nichicon, Nippon Chemi-Con és Rubycon) , mivel azok 14 éven keresztül kartellben vettek részt az elektrolit-kondenzátorok szállítása terén. A kondenzátorok olyan elektromos alkotóelemek, amelyek villamos energiát tárolnak elektromos mezőben, és számos elektronikus termékben használatosak. A kartellel kapcsolatos megbeszélésekre és kapcsolattartási eseményekre főként Japánban került sor, de a kartelltevékenység globális mértékben folyt, és az EGT-re is kiterjedt. A vállalatok rendszeresen találkoztak, és bizalmas üzleti adatokat cseréltek a jövőbeni árakról, valamint a jövőbeni keresletről és kínálatról. A cél a jövőbeni fellépés összehangolása és az árverseny elkerülése volt. A Sanyo Electric Co., Ltd. és anyavállalata, a Panasonic Corporation teljes mentességben részesült és elkerülte a pénzbírságot, mivel a Bizottság előtt felfedte a kartell létezését.

A Bizottság általi vizsgálat a globális szintű erőfeszítések része volt. Brazília, Japán, Szingapúr és Tajvan versenyhatóságai már a Bizottság határozatát megelőzően pénzbírságot szabtak ki a kondenzátor-kartell résztvevőire. 2018 októberében a Nippon Chemi-Con a nyolcadik vállalat volt, amelyet az Egyesült Államokban pénzbírsággal sújtottak. Ezután intézkedett a dél-koreai versenyhatóság, amely 2018 decemberében kilenc vállalatra szabott ki pénzbírságot. Az uniós antitrösztszabályok védik az árversenyt és jobb választásai lehetőséget kínálnak a fogyasztók számára az e-kereskedelem terén Az e-kereskedelem jelentős lehetőségeket biztosít a fogyasztók és a vállalkozások számára egyaránt. Az európai fogyasztók áruk és szolgáltatások szélesebb választékához férnek hozzá, valamint lehetőségük nyílik arra, hogy határokon átnyúló vásárlásokat bonyolítsanak le és bármely európai eladók árait összehasonlítsák. Ugyanígy a vállalkozások is a több mint 500 millió embert tömörítő egységes piac egészén tudnak kereskedni, ha kirakatként egyetlen weboldalt használnak. Az online kereskedelem gyorsan növekvő piaca jelenleg Európában évente több mint 500 milliárd EUR-t tesz ki; az európaiak több mint fele vásárol online. A Bizottság e-kereskedelmi ágazatot érintő vizsgálata, amelynek eredményét 2017. május 10-én tették közzé a Bizottság digitális egységes piac stratégiájának részeként, rámutatott arra, hogy az e-kereskedelmi piacokon a viszonteladói árakkal kapcsolatos korlátozások messze a legelterjedtebb korlátozások. Ezért nagyon fontos ezen a területen a versenyszabályok hatékony érvényesítése. A megállapítások arra is rávilágítottak, hogy a kiskereskedők egyre nagyobb mértékben használnak automatikus szoftvereket az árak nyomon követéséhez és az árképzéshez. Az árakba való beavatkozás kezelése: a Bizottság pénzbírságot szabott ki négy, fogyasztói elektronikai termékeket gyártó vállalatra az online viszonteladói árak rögzítése miatt 2018. július 24-én a Bizottság külön határozatokat hozott, amelyekben összesen 111 millió EUR összegű pénzbírságot szabott ki az Asus (Tajvan), a Denon & Marantz, a Pioneer (Japán) és a Philips (Hollandia) vállalatokra, mivel azok korlátozták online viszonteladóikat abban, hogy saját kiskereskedelmi árakat határozzanak meg a széles körben használt fogyasztói elektronikai termékek, például konyhai eszközök, notebookok és hi-fi termékek esetében. Ezt az eljárást a viszonteladási ár kikötésének nevezik. A négy vállalat ezt a gyakorlatot 2011 és 2015 között folytatta. Az árakba való beavatkozás korlátozta a kiskereskedők közötti tényleges árversenyt, és közvetlen hatással volt az európai fogyasztók millióira, akik magasabb árakkal szembesültek a konyhai eszközök, a hajszárítók, a notebookok, a fülhallgatók és az online kiskereskedőknél elérhető számos más termék esetében. A négy gyártó különösen azoknál az online kiskereskedőknél avatkozott be, amelyek termékeiket alacsony árakon kínálták. Amennyiben e kiskereskedők nem alkalmazták a gyártók által kért árakat, szankciókra, például a szállítások leállítására kellett számítaniuk. Számos vállalat használ árazó algoritmusokat, amelyek áraikat automatikusan a versenytársak áraihoz igazítják. Így az alacsony árakkal dolgozó online kiskereskedőkre kényszerített árazási korlátozások végül jóval szélesebb körben hatottak e fogyasztói elektronikai termékek általában vett online áraira. Emellett kifinomult nyomonkövetési eszközök alkalmazásával a gyártók ténylegesen figyelemmel tudták kísérni a forgalmazási hálózatban a viszonteladási árak képzését, és az árak csökkenése esetén gyorsan be tudtak avatkozni. Mind a négy vállalat együttműködött a Bizottsággal: rendelkezésre bocsátották a releváns bizonyítékokat, és kifejezetten elismerték a tényeket és az uniós antitrösztszabályok megsértését. Ennek az együttműködésnek köszönhetően a Bizottság gyorsabban le tudta folytatni a vizsgálatot, és a határozat hatása és relevanciája javult. A vállalatok érdekét eközben a pénzbírságoknak az együttműködés mértékétől függő csökkentése szolgálta, amelynek mértéke 40 % (az Asus, a Denon & Marantz és a Philips esetében) és 50 % (a Pioneer esetében) között mozgott. A Bizottság az e-kereskedelem ágazati vizsgálatáról szóló jelentésében azt is megállapította, hogy a vizsgált kiskereskedők több mint tizede talált forgalmazási szerződésében a határokon átnyúló értékesítést korlátozó elemeket. 2018. december 17-én a Bizottság körülbelül 40 millió EUR összegű pénzbírságot szabott a Guess ruházati cégre a határokon átnyúló értékesítést akadályozó versenyellenes megállapodások miatt. A Guess forgalmazási szerződései arra tettek kísérletet, hogy – a kiskereskedők határokon átnyúló hirdetési és értékesítési tevékenységének akadályozásával – az uniós fogyasztókat gátolják abban, hogy más tagállamokban vásároljanak. Ez lehetővé tette a vállalat számára, hogy mesterségesen magas kiskereskedelmi árakat tartson fenn, különösen a közép- és kelet-európai országokban. A Guess teljes mértékben együttműködött a Bizottsággal: elismerte a jogsértést és rendelkezésre bocsátotta a releváns bizonyítékokat, aminek köszönhetően a pénzbírság 50 %-os csökkentéséből profitálhatott. A Guesst érintő határozat az ágazati vizsgálat eredményeivel állt összhangban. A Bizottság a vizsgálatot önálló eljárásként, az ágazati vizsgálattól függetlenül indította meg. A határozat továbbá az értékesítést korlátozó, az egységes piacnak ellentmondó elemek problémájával is foglalkozik. A határozat a területi alapú indokolatlan tartalomkorlátozásra vonatkozó szabályokat egészíti ki, amelyek 2018. december 3. óta vannak hatályban . Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok, amelyek lehetővé teszik az európai kormányok számára a széles sávú hálózatok kiépítésének támogatását A Bizottság stratégiai prioritásai egyikeként határozta meg digitális menetrendje és a „gigabitalapú információs társadalom” célkitűzéseit. A digitális egységes piac 2020-ra és 2025-re vonatkozó konnektivitási célkitűzéseinek eléréséhez a becslések szerint összesen körülbelül 500 milliárd EUR összegű beruházásra van szükség az elkövetkező évtizedben. Jóllehet a magánfinanszírozás várhatólag e beruházás nagy részét lefedi, továbbra is szükség lesz állami finanszírozásra ahhoz, hogy a vidéki és a távoli területek ne szakadjanak le. Az állami támogatások ellenőrzésének célja annak biztosítása, hogy az ilyen állami beruházások ne szorítsák ki a (tervezett) magánberuházásokat, és hogy az államilag finanszírozott infrastruktúra minden versenyezni kívánó szereplő előtt nyitva álljon. Ebben az összefüggésben az Európai Bizottság 2018-ban a széles sávú hálózatokról szóló iránymutatás keretében jóváhagyott egy bajorországi projektet , amelynek tárgya nagyon nagy kapacitású hálózatok kiépítése hat településen. Ez volt az első olyan alkalom, hogy a Bizottság a gigabitalapú kommunikáció célkitűzései által megfogalmazott támogatási intézkedést vizsgált. Az átviteli sebességek jóval nagyobbak annál, amit a célterületeken a felhasználók eddig tapasztaltak. Az új hálózatok tehát jelentős előrehaladást jelentenek majd, amely összhangban áll a gigabitalapú kommunikáció stratégiai célkitűzéseivel. Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy közösen támogassanak közös európai érdeket szolgáló fontos projekteket 2014 júniusában a Bizottság elfogadott egy, a közös európai érdeket szolgáló fontos projektekről szóló közleményt azzal a céllal, hogy a tagállamokat olyan projektek támogatására ösztönözze, amelyek egyértelműen hozzájárulnak az európai gazdasági növekedéshez, munkahelyteremtéshez és versenyképességhez. A közös európai érdeket szolgáló fontos projekteket érintő keretrendszer kiegészíti az állami támogatásokról szóló többi szabályt, például az általános csoportmentességi rendeletet és a kutatáshoz, fejlesztéshez és innovációhoz nyújtott állami támogatások keretrendszerét , amely lehetővé teszi az innovatív projektek támogatását, és ugyanakkor garantálja a potenciális versenytorzulások korlátozását. A szabályoknak köszönhetően tehát lehetségessé válik az áttörést jelentő kutatás és innováció, valamint azok eredményeinek széles körben történő megismertetése, de ugyanakkor garantálható, hogy az adófizetők pénzéből nyújtott támogatás valóban az európai polgárokat szolgálja. 2018 decemberében a Bizottság megállapította, hogy a Franciaország , Németország , Olaszország és az Egyesült Királyság által közösen bejelentett mikroelektronikai kutatási és innovációs integrált projekt összhangban áll az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokkal, és a közös európai érdeket szolgálja. A Bizottság megállapítása szerint a mikroelektronika a jövőbeni ipari fejlődés szempontjából alapvető fontosságúnak tartott hat kulcsfontosságú alaptechnológia egyike. A négy tagállam legfeljebb 1,75 milliárd EUR összegű finanszírozást biztosít e projekthez, amelynek célja a downstream alkalmazások széles körében integrálható kutatások lehetővé tétele, valamint innovatív technológiák és alkatrészek (pl. chipek, fejlett optikai eszközök, integrált áramkörök és intelligens érzékelők) kifejlesztése. A downstream alkalmazások körébe tartoznak például a fogyasztói termékek és az automatizált járművek, a kereskedelmi és ipari járművek, például az elektromos mobilitás és az energiatárolás céljára használt akkumulátorok kezelőrendszerei. Különösen az várható, hogy a projekt további downstream kutatásokat és innovációkat ösztönöz majd, különös tekintettel a dolgok internetének széles területére és az összekapcsolt vagy vezető nélküli gépjárművekre. A 2024-ben záruló projekt célja, hogy további 6 milliárd EUR-t tegyen hozzáférhetővé a magánberuházások terén. 4. Az EU energiaügyi és környezetvédelmi célkitűzéseit támogató versenypolitika A Bizottság továbbra is az európai energiaunió létrehozásán munkálkodik, ahol a tiszta energia szabadon és biztonságosan áramolhat. A vállalkozásoknak és fogyasztóknak egyaránt elfogadható áron és minimális környezeti hatás mellett nyújtott megbízható energiaellátás létfontosságú az európai gazdaság számára. A gazdaság ökologizálását célzó állami támogatás

Az állami támogatásokra vonatkozó szabályok kulcsszerepet játszanak a környezetbarát és energiahatékony villamosenergia-termelésben és -fogyasztásban. Segítik továbbá az ellátásbiztonsághoz szükséges beruházásokat és az európai energiarendszerek dekarbonizálását. Az állami támogatásokra vonatkozó szabályok e tekintetben segítenek az EU-nak abban, hogy ambiciózus energetikai és éghajlat-politikai céljait az adófizetők szempontjából a lehető legkisebb költségek mellett, az egységes piacon folyó verseny indokolatlan torzítása nélkül érje el, hozzájárulva a Párizsi Megállapodás céljának eléréséhez, vagyis ahhoz, hogy az EU-ban 2030-ig legalább 40 %-kal csökkenjen a kibocsátás mértéke. 2018-ban az állami támogatásokra vonatkozó szabályok érvényesítése továbbra is igen intenzíven zajlott a megújuló energia terén. A Bizottság 21 olyan programot hagyott jóvá, amely a megújuló energiákat és az energiahatékony erőműveket támogatja. Ennek eredményeként csaknem minden tagállam megkapta az állami támogatásokra vonatkozó engedélyt a megújuló energiákat és a kapcsolt energiatermelő létesítményeket támogató programjaikhoz. A flamand régióban például a nagy hatékonyságú kapcsolt energiatermelő létesítmények tanúsítványt kapnak energiamegtakarításukról, majd e tanúsítványokat a piacon értékesíthetik, ezzel további bevételt generálva a szokásos villamosenergia-piaci áron felül . A 2018-ban a megújuló energia terén megadott, állami támogatásokra vonatkozó engedélyek alapjául a környezetvédelmi és energetikai támogatásokra vonatkozó állami támogatásokról szóló, 2014-es bizottsági iránymutatás szolgált. Ez az iránymutatás több tagállam számára tette lehetővé, hogy a fenntartható energiát versenyalapú, technológiasemleges pályázatokkal támogassák, valamint a megújuló energiákat a villamosenergia-piacba integrálják. Ennek köszönhetően a villamosenergia-rendszer egészében csökkentek a fogyasztók költségei. Például minden eddiginél alacsonyabb árat eredményezett az első technológiasemleges pályázat, amelyet Dániában 2018-ban hagytak jóvá, és amelynek keretében a napenergiához és a szárazföldi szélenergiához kapcsolódó projektek részesültek támogatásban. A Bizottság továbbá 2018. február 26-án jóváhagyott egy 70 millió EUR összegű állami támogatási programot, amely az elektromos buszokat és a töltőinfrastruktúrát érinti Németországban, és 2021 végén zárul. A tömegközlekedési üzemeltetők akkor jogosultak a támogatásra, ha gondoskodnak arról, hogy elektromos és hálózatról tölthető hibrid elektromos buszaik megújuló energiaforrásból származó villamos energiával üzemelnek. 2018. november 14-én a Bizottság jóváhagyott egy 107 millió EUR összegű állami támogatást, amely Németországban teszi környezetbarátabbá a buszokat azzal, hogy a közösségi személyszállításhoz használt dízelüzemű buszokat utólagos átalakításnak vetik alá 90 olyan településen, ahol a nitrogén-oxid-kibocsátás 2016 és 2017 között átlépte a határértékeket. Mindkét intézkedés összhangban áll az EU környezetvédelmi célkitűzéseivel és az alacsony kibocsátású mobilitás európai stratégiájával, valamint azzal, hogy e stratégia támogatja a kibocsátásmentes járművek felé történő elmozdulást a városokban és az ilyen járművek piacának kialakítását. A villamosenergia-piac szabályozása az EU energia- és éghajlat-politikai célkitűzéseinek megvalósítása mellett A kapacitásmechanizmusok célja a villamosenergia-ellátás biztonságának garantálása. A kapacitásmechanizmusok jellemzően további – a villamos energia piaci értékesítéséből származó bevételen felüli – előnyöket kínálnak a kapacitásszolgáltatók számára a meglévő kapacitás fenntartásáért, illetve a villamosenergia-ellátás biztonságának garantálásához szükséges új kapacitásba történő beruházásért cserébe. A kapacitásmechanizmusok azonban nem helyettesíthetik a villamosenergia-piac nemzeti és európai szintű reformjait. Ezzel párhuzamosan a tagállamoknak piaci reformokat kell végrehajtaniuk azoknak a piaci vagy szabályozási hibáknak a kezelése érdekében, amelyek akadályozzák, hogy az energiaipari szereplők ösztönzést kapjanak arra, hogy az energiakapacitás terén az Unió dekarbonizációs törekvéseivel összhangban beruházásokat hajtsanak végre. A kapacitásmechanizmusok ágazati vizsgálatáról szóló 2016-os zárójelentésében a Bizottság megállapította, hogy a kapacitásmechanizmusok hatással lehetnek a termelés szerkezetére, és ezen belül kölcsönhatásban állnak a dekarbonizáció ösztönzésére irányuló szakpolitikai eszközökkel. A nem fosszilis eredetű kapacitás támogatása érdekében a Bizottság azt ajánlotta, hogy a kapacitásmechanizmusok támogathatósági és elosztási kritériumai lehetővé tegyék azt, hogy a megújuló energia terén működő szereplők és a keresletoldali szereplők más kapacitás kapcsán versenyezzenek. Ha ez nem történik meg, a kapacitásmechanizmusok veszélyeztethetik a dekarbonizációs célkitűzéseket és növelhetik az ellátásbiztonság költségeit. 2018. december 18-án politikai megállapodás született a „Tiszta energia minden európainak” csomagról . A csomag fontos lépést jelent az európai energiarendszer dekarbonizációja felé. A jövőbeni kapacitásmechanizmusok új határértékeket szabnak meg a fosszilis tüzelőanyagból származó szén-dioxid-kibocsátás vonatkozásában. A csomag emellett új piaci szerkezetet vezet be, amelynek célja a megfelelő beruházási ösztönzők megalkotása, valamint a megújuló energiák további fejlesztésének ösztönzése a villamosenergia-ágazatban. Az európai polgárok és vállalkozások energiaellátásának biztonságát továbbra is állami támogatási intézkedések garantálják 2018. február 7-én a Bizottság hat villamosenergia-kapacitási mechanizmust hagyott jóvá az ellátásbiztonság Belgiumban , Franciaországban , Németországban , Görögországban , Olaszországban és Lengyelországban történő garantálása érdekében. További kapacitásmechanizmus került jóváhagyásra Görögország esetében 2018. július 30-án. A Bizottság – határozatait a környezetvédelmi és energetikai támogatásokra vonatkozó állami támogatásokról szóló 2014-es iránymutatásra alapozva – megállapította, hogy az intézkedések hozzájárulnak majd az ellátásbiztonsághoz, anélkül, hogy magasabb villamosenergia-árakat váltanának ki vagy akadályoznák az EU határait keresztező villamosenergia-áramlást, és ennek köszönhetően összhangban állnak az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokkal. A hét jóváhagyott kapacitásmechanizmus az EU népességének több mint felét érinti, és az egyes tagállamokban jelentkező sajátos szükségletekre reagáló, különböző típusú mechanizmusokat foglal magában. A hét határozat támogatja a Bizottság energiaunió-építési stratégiáját Európa biztonságos és versenyképes energiával való ellátása érdekében. Az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerén belül az állami támogatásokra vonatkozó szabályok is kulcsszerepet játszanak éghajlat-politikai célkitűzések megvalósításában, mivel a leginkább villamosenergia-intenzív ágazatok esetében csökkentik az uniós szén-dioxid-piac közvetett költségeit. A kibocsátáskereskedelmi rendszer alapelve, hogy a szén-dioxid-kibocsátásért a szennyezőnek fizetnie kell. Azonban az EU-n kívül nem mindegyik ország alkalmazza ezt az alapelvet. Ha a vállalkozások termelésüket részben az EU-n kívülre helyeznék a szén-dioxid-kibocsátási költségek miatt, az globális szinten növelné a szén-dioxid-kibocsátást. Mivel villamosenergia-termelők nem részesülnek térítésmentesen kibocsátási egységekben, meg kell vásárolniuk azokat, aminek következtében a fogyasztók felé érvényesített villamosenergia-árak emelkednek. Ezért a tagállamok részben kompenzálhatják a villamosenergia-intenzív fogyasztókat a kibocsátáskereskedelmi rendszerből eredő közvetett költségek kapcsán. 2012-ben a Bizottság elfogadta az iránymutatást, amely előírta, hogy a tagállamok milyen feltételek mellett nyújthatnak ilyen részleges kompenzációt, amely a 2012–2020 közötti kereskedelmi időszakban állami támogatásnak minősül. 2018. március 14-én a Tanács és a Parlament egy, a kibocsátáskereskedelmi rendszerről szóló felülvizsgált irányelvet fogadott el a 2021–2030-as időszakra nézve. Az irányelv kiemeli, hogy a tagállamoknak a kompenzáció mértékét a kibocsátási egységek árveréséből származó bevételeik legfeljebb 25 %-ára kell korlátozniuk. A Bizottság emiatt 2018. december 20-án megkezdte a kibocsátáskereskedelemhez kapcsolódó állami támogatásokról szóló irányelv felülvizsgálatának folyamatát. A nyitott és integrált földgáz- és villamosenergia-piac támogatása A Párizsi Megállapodásban foglalt célok megvalósításához az EU-nak növelnie kell energiamixében a megújuló energia (például a szél- és a napenergia) arányát, és ugyanakkor biztosítania kell a versenyképesen árazott földgáz (mint rugalmas tartalékkapacitás) elérhetőségét. A tényleges verseny nem csupán az uniós versenyjogi szabályok érvényesítésétől függ, hanem a gázellátás diverzifikációját szolgáló beruházásoktól, továbbá a célirányos európai és tagállami energiapolitikai jogszabályoktól és azok megfelelő végrehajtásától is. Mindez az európai energiaunió ügyét is előmozdítja, amely a Bizottság egyik fő prioritása. 2018-ban a Bizottság az energiaunió célkitűzéseivel összhangban továbbra is segítette a nyitott és versenyalapú energiapiac fogyasztók érdekeit szolgáló fejlesztését. 2018. május 24-én a Bizottság elfogadott egy határozatot , amely a Gazprom által létrehozott, a földgáz közép- és kelet-európai szabad áramlását befolyásoló akadályokat szüntetett meg, valamint a Gazprom jövőbeni tevékenységére nézve kötelezettségeket írt elő. A Gazprom-határozat: a versenyképes árú földgáz szabad áramlásának lehetővé tétele A Gazprom számos közép- és kelet-európai országban domináns piaci pozícióval rendelkező földgázszállító. 2015 áprilisában a Bizottság kifejezte aggályait amiatt, hogy a Gazprom megsértette az EU antitrösztszabályait a földgázpiacok nyolc tagállam – Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország Lettország, Lengyelország, Litvánia, Magyarország és Szlovákia – nemzeti határai mentén történő szétválasztására irányuló átfogó stratégia folytatásával. E stratégia lehetővé tette a Gazprom számára, hogy e tagállamok közül ötben (Bulgáriában, Észtországban, Lengyelországban, Lettországban és Litvániában) magasabb földgázárakat határozotton meg.

A Bizottság versenyjogi aggályainak eloszlatása érdekében a Gazpromnak teljesítenie kell bizonyos kötelezettségeket, amelyek célja a földgáz közép- és kelet-európai szabad áramlása. A Gazprom kötelezettségei nyolc évre szólnak, és tükrözik az érdekelt felek egy, a Bizottság által 2017 márciusában indított piaci teszt során adott visszajelzéseit. A Gazprom kötelezettségei négy részből állnak. Először is, a Gazprom ügyfeleire a továbbiakban nem vonatkoznak a vásárolt földgáz határokon átnyúló viszonteladását érintő korlátozások. Másodszor, az ügyfelek rugalmasabban határozhatják meg, hogy a Gazprom hová szállítsa a földgázt részükre (Közép- és Kelet-Európa egyes részei – konkrétan a balti államok és Bulgária – még mindig el vannak szigetelve a többi tagállamtól a rendszerösszekötők hiánya miatt). Harmadszor, az ügyfelek hatékony eszközt kapnak annak biztosítása érdekében, hogy az általuk fizetett földgázár tükrözze a versenyalapú nyugat-európai földgázpiacok árszintjét, különös tekintettel a cseppfolyósítottföldgáz-elosztó központokra. Negyedszer, a Gazprom nem élhet a gázinfrastruktúrával kapcsolatos előnyeivel. Ezek a kötelezettségek együttesen választ adnak a Bizottság versenyjogi aggályaira, és megvalósítják a földgáz Közép- és Kelet-Európában versenyképes árakon történő szabad áramlásának lehetővé tételére vonatkozó célkitűzéseket. A Bizottság úgy döntött, hogy e kötelezettségeket (úgynevezett „kötelezettségvállalások”) jogilag kötelező erejűvé teszi a Gazprom számára, ami azt jelenti, hogy ha a vállalat megszegi bármely ilyen kötelezettségvállalását, a Bizottság a vállalat világméretű forgalmának akár 10 %-át kitevő pénzbírságot is kiszabhat. 2018. június 21-én a Bizottság hivatalos vizsgálatot indított annak megállapítására, hogy a cseppfolyósított földgázt exportáló Qatar Petroleum vállalatai és az európai importőrök az EU antitrösztszabályait megsértve akadályozták-e a földgáz szabad áramlását az Európai Gazdasági Térségen belül. A Qatar Petroleum a cseppfolyósított földgáz legnagyobb exportőre globális szinten és az Európába irányuló exportok tekintetében egyaránt. Az EU teljes cseppfolyósítottföldgáz-importjának körülbelül 40 %-ért felelős, és bizonyos tagállamokban importrészesedése ennél is jóval magasabb. A Bizottság tovább vizsgálja majd, hogy a Qatar Petroleum hosszú távú (jellemzően húsz vagy huszonöt évre szóló) megállapodásai, amelyek a cseppfolyósított földgáznak az EGT-be történő szállítását érintik, tartalmaznak-e az EU belső földgázpiacát szegmentáló területi korlátozásokat. 2018. december 7-én a Bizottság elfogadott egy határozatot, amely jogilag kötelezővé tette a német TenneT hálózatüzemeltető által javasolt kötelezettségvállalásokat , amelyek a villamos energia Dánia és Németország közötti, határokon átnyúló áramlásának jelenetős mértékű növelésére vonatkoztak. A TenneT-nek gondoskodnia kell arról, hogy egy meghatározott garantált kapacitás mindig elérhető legyen, így lehetővé téve, hogy több villamosenergia-termelő férjen hozzá a német nagykereskedelmi piachoz. Ez teljes összhangban áll a Bizottság azon törekvésével, hogy az európai energiapiacot versenyalapúbbá és integráltabbá tegye, és hogy a fogyasztók érdekében előmozdítsa az Unió tisztább, megújulóenergia-forrásokra történő átállását. 2018. december 17-én a Bizottság 77 millió EUR összegű pénzbírságot szabott ki a Bulgarian Energy Holdingra (BEH), annak a földgázellátás terén működő leányvállalatára, a Bulgargazra és a gázinfrastruktúra terén működő leányvállalatára, a Bulgartransgazra (a BEH csoportra), mivel azok az EU antitrösztszabályait megszegve akadályozták a versenytársak alapvető gázinfrastrukúrákhoz való hozzáférést Bulgáriában. A Bizottság emellett folytatja a Transgas román szállításirendszer-üzemeltető vizsgálatát a földgáz exportját érintő potenciális korlátozások ügyében. 5. A verseny védelme az egységes piacon A sikeres globális vállalatok sokszor a versenyalapú hazai piacokon végbemenő, az üzleti szakértelemnek és innovációnak betudható szerves növekedés eredményei. Bizonyos esetekben azonban a vállalatok dönthetnek úgy, hogy az összefonódások segíthetnek nekik abban, hogy az Európában és külföldön folytatott hatékonyabb versenyhez szükséges méretet és erőt elérjék. Úgy vélhetik, hogy az összefonódásokkal megtörténik az egymást kiegészítő portfóliók kombinálása, beáll a mérethatékonyság vagy könnyebbé válik az új piacokra vagy földrajzi területekre történő belépés. Ezek az előnyök – amennyiben megvalósulnak – e vállalatok ügyfeleinek előnyét is szolgálhatják. Az összefonódások uniós ellenőrzése lehetővé teszi a vállalatok számára a más vállalkozások felvásárlása útján történő növekedést, de ugyanakkor az uniós polgárok és vállalkozások érdekében védi a választási lehetőséget, a minőséget, az innovációt és a versenyképes árakat. Kulcsfontosságú összefonódások az agrokémiai ágazatban A magok és a növényvédő szerek nélkülözhetetlenek a mezőgazdasági termelők és végső soron a fogyasztók számára. A Bizottság hatékony versenyt biztosít ebben az ágazatban, hogy a mezőgazdasági termelők számára az innovatív termékek, jobb minőség és versenyképes árak elérhetők legyenek. A Bizottság az ezen a koncentrált piacon közelmúltban végbement – a Dow és a DuPont , valamint a Syngenta és a ChemChina közötti – összefonódásokat vizsgálva értékelte azoknak a verseny minden aspektusára (ideértve a mezőgazdasági termelők költségeit és az innovációt) gyakorolt hatását. Mindkét határozat a tervezett összefonódások részletes vizsgálatát követően született meg. 2018. március 21-én a Bizottság egy részletes vizsgálat nyomán, az EU összefonódás-ellenőrzési rendelete értelmében feltételesen jóváhagyta a Bayer terveit a Monsanto felvásárlására vonatkozóan. Az összefonódás feltétele egy több mint 6 milliárd EUR-t meghaladó értékű széleskörű jogorvoslati csomag elidegenítése volt, amely a feleknek a magok, a növényvédő szerek és a digitális mezőgazdaság területén tapasztalt átfedéseit orvosolta. A Bayer és a Monsanto összefonódásának feltételes jóváhagyása: a verseny és az innováció fenntartása az agrokémiai piacon A Bayer (Németország) és a Monsanto (Egyesült Államok) a magok és a növényvédő szerek ágazatában egyaránt jelentős szereplő. A Monsanto a világ legnagyobb magbeszállítója; értékesítéseinek nagy részét az Egyesült Államokban és Latin-Amerikában végzi (termékeinek kevesebb mint 10 %-át értékesíti Európában). A Bayer globálisan a második legnagyobb növényvédőszer-beszállító, amely termékeinek 30 %-át Európában értékesíti, és több növény esetében jelentős, globálisan aktív magbeszállító. A Bizottság a részletes vizsgálat során több mint 2000 különböző termékpiac értékelését és 2,7 millió belső dokumentum felülvizsgálatát végezte el. Különösen a piaci vizsgálat fogalmazott meg aggályokat a növényvédő szerek, magok és tulajdonságok, illetve a digitális mezőgazdaság területén. A feltárt versenyjogi aggályok orvoslása érdekében a Bizottság 2018. március 21-i határozata kifejezetten arra kötelezte a Bayert, hogy megfelelő vevő számára 6 milliárd EUR értékben értékesítse releváns – többek között a kutatáshoz és a fejlesztéshez kapcsolódó – üzletágait és eszközeit. A Bizottság megállapította, hogy elidegenítési csomag lehetővé teszi a megfelelő versenytárs számára, hogy a Bayer által kifejtett versenykényszert fenntartható módon helyettesítse, és minden európai polgár (ideértve a fogyasztókat és mezőgazdasági termelőket is) és a környezet javára folytassa az innovációs tevékenységet. 2018. április 30-án a Bizottság az EU összefonódás-ellenőrzési rendeletének megfelelően feltételesen jóváhagyta a Bayer Crop Science bizonyos részeinek BASF által történő felvásárlását a Bayer/Monsanto összefonódás elidegenítési kötelezettségvállalásai kapcsán. A Bizottság Bayer/Monsantóval kapcsolatos határozata biztosítja, hogy e koncentrált piacokon nem változik az aktívan versenyző globális szereplők száma, és ezzel garantálja a tényleges verseny és innováció folytatódását a magok és tulajdonságok, a növényvédő szerek, illetve a digitális mezőgazdaság területén, valamint azt, hogy a mezőgazdasági termelők e piacokon a magok és a növényvédő szerek beszállítóinak a korábbihoz hasonlóan széles kínálatából tudnak választani. Az ügylet következtében a legnagyobb globális integrált vállalat jött létre a magok és a növényvédő szerek területén. A Bayer és Monsanto tevékenységeinek világléptékű mértékére tekintettel a Bizottság ebben az ügyben szorosan együttműködött más versenyhatóságokkal is, különös tekintettel az Egyesült Államok Igazságügyi Minisztériumára és Ausztrália, Brazília, Kanada, India, Kína és Dél-Afrika trösztellenes hatóságaira.

A magok és a növényvédő szerek területén további alapvető fontosságú, a versenypolitikán túlmutató szempontok is felmerülnek; ilyen például a fogyasztóvédelem, az élelmiszer-biztonság, valamint a környezet és az éghajlat szempontjából legszigorúbb szabványok érvényesítése. Az ezeken a területeken érvényben lévő nemzeti és európai szabályozástechnikai standardok az összefonódások után is ugyanolyan szigorúak maradnak, és ugyanúgy alkalmazandók. A tényleges verseny fenntartása az európai acélpiacokon Az acél kritikus fontosságú nyersanyag számos európai ipari ágazat és termék vonatkozásában. Az európai acélipar körülbelül 360 000 embert alkalmaz 23 tagállamban, több mint 500 termelési helyszínen. 2018. május 7-én a Bizottság egy részletes vizsgálatot követően jóváhagyta az Ilva ArcelorMittal általi felvásárlását. Az ArcelorMittal a síkhengerelt szénacél termékek legnagyobb gyártója Európában és az egész világon egyaránt. A Bizottság határozata feltételként írja elő egy széleskörű jogorvoslati csomag elidegenítését az európai acélpiacokon folyó tényleges verseny fogyasztók és a vállalkozások érdekében történő fenntartása céljából. Az Ilva ArcelorMittal általi felvásárlásának feltételes jóváhagyása a Bizottság által A luxemburgi székhelyű ArcelorMittal az egész Európai Gazdasági Térségben kiterjedt gyártási hálózatot irányít, míg az Ilva fő gyártási eszközei Olaszországban találhatók, ideérve a tarantói acélgyárat is, amely Európa legnagyobb egy helyszínre telepített, síkhengerelt szénacél előállítását végző gyára. Az Ilva ArcelorMittal általi felvásárlásával messze a legnagyobb acélgyártó vállalat jön létre Európában. A Bizottság a részletes vizsgálat során több mint 800 000 belső dokumentum felülvizsgálatát végezte el, valamint a legkülönbözőbb ágazatokban (például az építőiparban, az autógyártásban, a háztartási készülékek gyártásában, valamint a csőgyártásban) működő több mint 200 ügyféltől érkezett visszajelzéseket is figyelembe vette. Ezeknek az ügyfeleknek versenyképes acélárakra van szükségük ahhoz, hogy az egységes piacon és a globális piacokon versenyezni tudjanak az importált termékekkel. A Bizottság melegen hengerelt, hidegen hengerelt és horganyzott síkhengerelt szénacél termékekkel kapcsolatos versenyjogi aggályainak eloszlatása érdekében az ArcelorMittal felajánlotta, hogy több európai acélgyárát eladja egy vagy több olyan vevőnek, amely tartósan versenyez az ArcelorMittallal. A Bizottság megállapította, hogy a kötelezettségvállalásokkal módosított tervezett ügylet az európai gyártási ágazatok és a fogyasztók érdekében garantálja a verseny fenntartását az európai acélpiacokon és nem vezet magasabb árakhoz. A határozat feltétele a kötelezettségek teljes körű betartása. Az összefonódások ellenőrzése tehát a határozott uniós fellépéssel együttesen valósul meg, és célja az EU acéliparának védelme a harmadik országok által kiváltott tisztességtelen versenytorzulásokkal szemben. A Bizottság az európai acélipar és az acéltól mint nyersanyagtól függő számos európai vállalkozás aggályait egyaránt tekintetbe veszi. Jelenleg több piacvédelmi eszközt alkalmaznak az acél- és vastermékek – többek között Kínából, Oroszországból, Indiából és több más országból érkező – importja vonatkozásában. Emellett az acéltermékek kapcsán jelenleg is több piacvédelmi vizsgálat folyik. A Bizottság továbbá részt vesz az acéliparban kialakult kapacitásfelesleggel foglalkozó globális fórum munkájában, azzal a céllal, hogy az acélágazatban jelentkező globális kapacitásfelesleg alapvető okainak kezelésére konkrét szakpolitikai megoldásokat dolgozzon ki. Az Ilva eszközeinek ArcelorMittal részére történő eladása felgyorsítja a környezet megtisztítását célzó sürgős munkálatokat a tarantói régióban. Ennek az alapvető fontosságú szennyezésmentesítési munkának késedelem nélkül kell folytatódnia a közelben élő népesség egészségének védelme és a környezet védelme érdekében, az olasz hatóságokkal 2016–2017-ben közösen elfogadott módon. Egy, az állami támogatásokra vonatkozó szabályok értelmében folytatott külön vizsgálat során a Bizottság 2017. december 21-én megállapította , hogy az Olaszország által az Ilva részére 2015-ben nyújtott két hitel jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatásnak tekintendő. A Bizottság arra kötelezte Olaszországot, hogy az Ilvával a jogosulatlan előnyök miatt körülbelül 84 millió EUR összeget téríttessen vissza. A Bizottság részletes vizsgálata az Alstom Siemens általi tervezett felvásárlása kapcsán A vonatok és az azokat irányító jelzőberendezések alapvető szerepet játszanak az európai közlekedésben. 2018. július 13-án az Európai Bizottság részletes vizsgálatot indított , hogy az uniós összefonódás-ellenőrzési rendelet alapján értékelje az Alstom Siemens általi tervezett felvásárlását. A Siemens (Németország) és az Alstom (Franciaország) a vasúti közlekedésben működő globális vezető vállalatok. A tervezett ügylet a vasúti járműveknek és a jelzőrendszeri megoldásoknak két olyan beszállítóját egyesítené, amelyek az egyesített műveletek léptéke és a földrajzi lábnyom szempontjából az EGT-n belül a legnagyobbaknak minősülnek. A Bizottság azzal kapcsolatban fogalmazott meg aggályokat, hogy gyengülhet a verseny azokon a piacokon, ahol az összefonódással létrejött szereplő működik majd, különös tekintettel a vonatok (vasúti járművek) és a jelzőrendszerek több típusának vasúti üzemeltetők részére történő beszállítására. Ennek következtében – a vasúti üzemeltetők, az infrastruktúrakezelők és végső soron a munkavégzés vagy a szabadidő eltöltése céljából a vasúti közlekedést naponta használó európai emberek milliói kárára – emelkedhetnek az árak, és csökkenhet a beszállítók és az innovatív termékek közötti választási lehetőség. A Bizottság meglátása szerint nem tűnik valószínűnek, hogy a belátható jövőben új versenytársak jelennének meg a vasúti járművek és a jelzőrendszeri megoldások EGT-piacán (különös tekintettel a potenciális kínai beszállítókra). A Bizottság részletes vizsgálat során elemezte az ügylet következményeit annak megállapítása érdekében, hogy a versenyjogi aggályok megalapozottak-e. A Bizottság úgy ítélte, hogy az összefonódás sértette volna a vasúti jelzőrendszerek és a nagyon nagy sebességű vonatok piacán folyó versenyt. A felek nem ajánlottak fel a versenyjogi aggályokat megfelelően kezelő korrekciós intézkedéseket. 2019. február 6-án a Bizottság az uniós összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében megtiltotta a Siemens Alstom általi tervezett felvásárlását . A versenyképes közlekedési piac támogatása A versenyképes és hatékony közlekedési ágazat alapvető fontosságú a jól működő egységes piac, a fenntartható növekedési stratégia és a globális piacokba integrált nyitott gazdaság szempontjából. A légi közlekedésben 2018-ban is folytatódott az igen jelentős növekedés, amely részben a légitársaságok és a repülőterek közötti intenzív verseny nyújtotta előnyöknek volt betudható. Továbbra is prioritás a tényleges verseny megőrzése ebben az ágazatban. A repülőterek kapcsán a Bizottság határozatot fogadott el, amely megállapítja, hogy az athéni Eleftherios Venizelos nemzetközi repülőtér koncessziójának húsz évvel történő meghosszabbítása nem minősül állami támogatásnak. E határozatot azt követően fogadták el, hogy a kezdeti 484 millió EUR összegű koncessziós díjat – amely a piaci feltételeknek nem megfelelő pénzügyi és üzleti paramétereken alapult – 1 115 millió EUR összegre emelték. A megemelt díjra tekintettel a Bizottság úgy találta, hogy a meghosszabbított koncesszió nem jelent állami támogatást, mivel az Athens International Airport S.A. megfelelő piaci árat fizet majd azért, hogy az athéni Eleftherios Venizelos nemzetközi repülőteret a továbbiakban is üzemeltethesse.

2018 novemberében a Bizottság az EUMSZ 101. cikke szerint eljárást indított a számítógépes helyfoglalási rendszerekkel foglalkozó két globális beszállító, az Amadeus és a Sabre ellen. A vizsgálat a repülőjegy-forgalmazási szolgáltatások piacán folyó verseny lehetséges korlátozásaira fókuszál. A Bizottság aggodalmának adott hangot amiatt, hogy az ilyen korlátozások akadályozhatják az innovációt, megnövelhetik a jegyek forgalmazási költségeit, és végső soron megemelhetik az utazók által fizetendő jegyárakat. A légi közlekedési ágazat vonatkozásában a Bizottság által az Air Berlin csődje kapcsán hozott összefonódási határozatok lehetővé tették az Air Berlin eszközeinek erős versenytársak általi, megfelelő időben történő felvásárlását, ami nem csak fenntartja, hanem javítja is a számos németországi és ausztriai repülőtéren zajló versenyt, az oda vagy onnan repülő számos európai utas javát szolgálva . A Bizottság – annak érdekében, hogy fellépjen a gazdasági gondokkal küzdő légitársaságoknak nyújtott állami támogatások okozta indokolatlan versenytorzulások ellen – hivatalos vizsgálatot indított a 900 millió EUR összegű áthidaló kölcsön miatt, amelyet az Alitalia részére nyújtott az olasz állam 2017 folyamán . 6. A pénzügyi ágazat ellenálló képességének fokozása a bankunió kapcsán A pénzügyi ágazat általános stabilizálása és a bankunióra vonatkozó keretszabályozás fokozatos végrehajtása eredményeként az állami költségvetés felhasználásával kevesebb beavatkozást hajtanak végre, így ebben az ágazatban csökkent az állami támogatásokkal kapcsolatos ügyek száma. Emellett a Bizottság le tudta zárni további tíz bank nyomon követését az állami támogatásokról szóló korábbi határozatokból eredő kötelezettségvállalások vonatkozásában, valamint le tudott zárni több régóta húzódó régebbi ügyet. Németországban a Bizottság 2018-ban jóváhagyta a HSH Nordbank támogatásmentes privatizációját egy olyan nyitott és versenyalapú folyamatot követően, amelynek eredményeként a bank értékesítése pozitív áron történt meg és a bank hosszú távú életképességét visszaállító szerkezetátalakítást is magában foglalta. A szlovén állam az NLB csoportban fennálló 65 %-os részesedését értékesítette a Bizottság által 2018-ban jóváhagyott felülvizsgált kötelezettségvállalásoknak megfelelően. Az értékesítés fontos szerepet játszott az életképesség Bizottság általi értékelésében, amelyre az NLB-t érintő állami támogatásokról szóló 2013-as határozathoz kapcsolódóan került sor. A Bizottság továbbra is nyomon követi, hogy Szlovénia megfelel-e a fennmaradó kötelezettségvállalásoknak. Bár az EU banki ágazatának ellenálló képessége javult, a pénzügyi ágazat egyes részei továbbra is szembesülnek régóta fennálló, a bankunióra vonatkozó keretrendszert megelőzően kialakult problémákkal, különös tekintettel a nemteljesítő hitelek egyes tagállamokban tapasztalható magas szintjére. A Bizottság által az állami támogatások pénzügyi ágazatban végrehajtott ellenőrzése központi szerepet játszik e problémák kezelésében. 2018-ban a Bizottság jóváhagyta a Ciprus második legnagyobb bankjának (Cyprus Cooperative Bank) az értékesítését érintő felszámolási támogatást, valamint a fennmaradó gazdálkodó egység felszámolását . Ennek köszönhetően rendezetten tudott kivonulni a piacról a bank, amely korábban már kétszer részesült állami támogatásban, valamint a ciprusi nemteljesítő hitelek csaknem 30 %-a eltávolítható volt a hazai bankrendszerből. Szintén Cipruson a Bizottság jóváhagyta az ESTIA programot, amelynek célja azoknak a magánháztartásoknak és mikrovállalkozásoknak a támogatása, amelyek nehézségekkel szembesülnek a jelzáloghitelek visszafizetése kapcsán, és ki vannak téve a kockázatnak, hogy elsődleges lakóhelyüket elveszítik. Olaszországban a nemteljesítő hitelek értékpapírosítását segítő állami kezességvállalási programot (GACS) először 2016 februárjában hagyták jóvá, majd 2019 március elejéig meghosszabbították . E program keretében az olasz bankok továbbra is finanszírozni tudják a kiválasztott nemteljesítő hitelek piaci feltételek mellett nyújtott állami kezességvállalással történő elidegenítését. A GACS-program jelentősen hozzájárult ahhoz, hogy az olasz bankrendszerből eltávolíthatók legyenek a nemteljesítő hitelek: a nemteljesítő hitelek GACS keretében támogatott, a program hatálybalépése és 2018. november közepe között 17 esetben történő elidegenítésének volt tulajdonítható, hogy Olaszországban az adott időszakban a bedőlt hitelek mennyisége kb. 60 %-os nettó csökkenésen ment keresztül (a bruttó nem teljesítő hitelek esetén ez körülbelül 51 milliárd EUR-t jelent). 7. Egyenlő versenyfeltételek teremtése az adózásban Az uniós egységes piac iránti bizalom azon is múlik, hogy az adózás tekintetében is egyenlő versenyfeltételek álljanak fenn a vállalkozások közötti érdemi versenyhez. Például a tagállamok nem adhatnak olyan adókedvezményeket a multinacionális csoportoknak, melyek az önálló vállalkozások (gyakran helyi vállalkozások) számára nem elérhetőek, mivel ez súlyosan versenytorzító hatású lenne. A Bizottság továbbra is küzd a szelektív adóelőnyökkel szemben 2018. június 20-án a Bizottság megállapította, hogy az az adóügyi megítélés, amelyben a luxemburgi Engie földgáz- és villamosenergia-szolgáltató részesült az állami támogatásokra vonatkozó uniós eljárás tekintetében jogellenes, valamint az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokkal összeegyeztethetetlen. Emiatt Luxemburg köteles volt több mint 120 millió EUR összeget visszafizettetni az Engie-vel. A szelektív adóelőnyök megszüntetése: az Engie-határozat A 2016 szeptemberében indított részletes vizsgálatot követően a Bizottság megállapította, hogy a Luxemburg által kibocsátott két adómegállapítás-sorozat bármilyen elfogadható indok nélkül egy évtizeden keresztül mesterségesen csökkentette az Engie luxemburgi adóterheit. Az Engie két csoporton belüli összetett finanszírozási struktúrát alkalmazott Luxemburgban az Engie csoport két vállalata esetében (az Engie LNG Supply esetében 2008-ban és az Engie Treasury Management esetében 2010-ben), amelyek egyfelől az Engie LNG Supply, illetve az Engie Treasury Management, másfelől pedig az Engie csoport két luxemburgi vállalata közötti háromszögügyletet foglaltak magukban. A Bizottság általi vizsgálat feltárta, hogy a Luxemburg által kibocsátott adómegállapítások ugyanazon ügyletet következetlenül kezelték adósságnak és tőkének, ami nem tükrözte a gazdasági valóságot, mivel mesterségesen csökkentette a vállalat adóterheit. Ennek következében az Engie által bizonyos nyereségek után Luxemburgban fizetett társasági adó tényleges mértéke körülbelül egy évtizeden keresztül 0,3 % volt. Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a feltételes adómegállapítási határozat szelektív gazdasági előnyhöz juttatta az Engie-t. Ezen belül az adómegállapítások lehetővé tették az Engie számára, hogy az Engie LNG Supply és az Engie Treasury Management által termelt nyereség 99 %-a után Luxembourgban semmiféle adót ne fizessen. Luxemburg köteles volt több mint 120 millió EUR kifizetetlen adót visszakövetelni az Engie-től. A Bizottság üdvözölte a luxemburgi kormány jogalkotási lépéseit, amelyek célja a luxemburgi adótörvénykönyv módosítása, valamint a vonatkozó rendelkezéseknek az OECD adóalap-erózióra és nyereségátcsoportosításra vonatkozó projektjével való összhangba hozása volt . E lépések egyike a luxemburgi társaságiadó-törvény módosítása volt, amely a kölcsönök részvényekké alakítása kapcsán keletkező nyereség utáni adózás elmaradásának megelőzését célozta. Ez a módosítás azonban nem érinti az Engie által végrehajtott ügyletekhez hasonló háromszögügyleteket. Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok megakadályozzák, hogy a tagállamok tisztességtelen adókedvezményekben részesítsenek egyes vállalatokat. Az azonos nemzeti jog célkitűzésének fényében a tagállamok nem tehetnek különbséget az azonos jogi és ténybeli helyzetben lévő vállalatok között. Az ilyen megkülönböztetés torzítja a versenyt, és az állami támogatásokra vonatkozó szabályok értelmében jogellenes. Emellett az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok – a támogatás által kiváltott versenytorzulás megszüntetése érdekében – előírják a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizettetését. Az állami támogatásokra vonatkozó szabályok nem rendelkeznek pénzbírságról. A visszafizettetés nem bünteti az érintett vállalatot, hanem mindössze visszaállítja a többi vállalatra érvényes bánásmóddal azonos bánásmódot.

2018. szeptember 19-én a Bizottság úgy találta, hogy nem minősül jogellenes állami támogatásnak az, hogy a McDonald’s bizonyos nyereségeinek adóztatása elmaradt Luxemburgban . Ez a megítélés – amely összhangban állt a nemzeti adójoggal, valamint a Luxemburg és az Egyesült Államok között megkötött, a kettős adóztatásra vonatkozó szerződéssel – nem nyújtott szelektív előnyt a McDonald’s részére, hanem a luxemburgi és amerikai adójog közötti eltérésből adódott. A Bizottság ezért megállapította, hogy Luxemburg nem sértette meg az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokat. Az adótörvénykönyv fent említett módosításai keretében – amelyek azt célozzák, hogy az adójog összhangba kerüljön az OECD adóalap-erózióra és nyereségátcsoportosításra vonatkozó projektjével – Luxemburg szigorította az állandó üzleti telephely adótörvénykönyv szerinti kritériumait. A 2019. január 1-jén hatályba lépett új rendelkezések értelmében Luxemburg bizonyos körülmények között kötelezheti a külföldi adóalanyiságot bejelentő vállalatokat arra, hogy igazolást nyújtsanak be, amely alátámasztja, hogy valóban kötelesek adót fizetni a másik országban. A Bizottság továbbá 2018. december 19-én megállapította, hogy Gibraltár jogellenes adókedvezményben részesített multinacionális vállalatokat a kamatok és jogdíjak esetében 2011 és 2013 között alkalmazott társasági adó megfizetése alóli mentesítés révén, valamint annak az öt egyedi feltételes adómegállapítási határozatnak révén, amelyek holland betéti társaságok által generált bizonyos bevételek esetében szelektív adókedvezményeket biztosítottak. A kedvezményezettek kötelesek körülbelül 100 millió EUR összegű be nem fizetett adót visszafizetni Gibraltárnak. A Bizottság általi vizsgálat során Gibraltár módosította adózási szabályait a feltételes adómegállapítási eljárás javítása, a transzferárazásra vonatkozó szabályok megerősítése, az adózói kötelezettségek (pl. az éves adóbevallás kitöltése, releváns információ nyújtása a feltételes adómegállapítás iránti kérelmekben) megerősítése, valamint a gibraltári területi adózási rendszer Gibraltár általi végrehajtása során alkalmazott módszer átláthatóságának javítása érdekében. A Bizottság üdvözölte e javított szabályokat, amelyek 2018 októberében léptek hatályba. A Bizottság folytatja a Hollandia által az Inter IKEA javára nyújtott feltételes adómegállapítási határozatok és egy, az Egyesült Királyságban működő multinacionális vállalatcsoportok esetében alkalmazott adózási rendszer kapcsán végzett vizsgálatokat. A tagállamok egyedi feltételes adómegállapítási határozatainak Bizottság általi vizsgálatai azok hatékonyságát erősítik meg Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok keretében a feltételes adómegállapítások önmagukban nem jelentenek problémát, ha pusztán megerősítik, hogy az ugyanazon csoportba tartozó vállalatok közötti adómegállapodások eleget tesznek a vonatkozó adóügyi jogszabályoknak. Azonban a bizonyos vállalatokat szelektív adóelőnyben részesítő feltételes adómegállapítási határozatok torzíthatják az EU egységes piacán folyó versenyt és sérthetik az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokat. A tagállamok jelentős előrehaladást értek el a be nem fizetett adók visszafizetését előíró, a Bizottság által az előző évben elfogadott határozatok végrehajtása terén. E határozatok de facto megakadályozzák, hogy a vállalatok továbbra is profitáljanak a jogellenes előnyökből. 2018 májusában Luxemburg lezárta a több mint 260 millió EUR összeg, valamint a 21 millió EUR összegű visszafizetési kamat Amazon általi visszafizetésének folyamatát. 2018 októberében Luxemburgnak több mint 120 millió EUR-t, valamint 1 millió EUR visszafizetési kamatot fizetett vissza az Engie. Ugyanabban a hónapban Írország visszafizettette az Apple-lel a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatás teljes összegét (13,1 milliárd EUR-t és körülbelül 1,2 milliárd EUR visszafizetési kamatot). Az összegek minden ügy esetében egy escrow-számlán találhatók addig, amíg a Bizottság határozatai ellen a fellebbezés folyik az EU bíróságai előtt. 8. Közös erővel a globális versenykultúra előmozdításáért Amint továbbra is zajlik a világpiacok integrálása és egyre több vállalat támaszkodik a globális értékláncokra, a versenyhatóságoknak – jobban, mint valaha – fokozniuk kell az együttműködést és egyezségre kell jutniuk a közös normákról és eljárásokról. A versenyszabályok hatékony érvényesítése egyre inkább a többi jogalkalmazóval való együttműködéstől függ. Ha egy vállalat üzleti gyakorlatai révén képes különböző országokban és földrészeken megsérteni a versenyt, a tisztességes és egyenlő piaci feltételeket csak akkor lehet helyreállítani, ha a versenyjog érvényesítéséért felelős hatóságok csapatként együttműködnek. A Bizottság a versenypolitika terén való nemzetközi együttműködés élvonalában van többoldalú és kétoldalú szinten is. 2001-ben a Bizottság a mára 130 tagot számláló Nemzetközi Versenyügyi Hálózat (ICN) alapító tagjai között volt. A Bizottság a versennyel foglalkozó nemzetközi fórumokon – ideértve az OECD-t, az UNCTAD-ot, a WTO-t és a Világbankot – is tevékeny szerepet vállal . Kétoldalú szinten a Bizottság célja egyenlő versenyfeltételek előmozdítása nemzetközi szinten a versenyre és az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseinek szabadkereskedelmi megállapodásokba történő beillesztésével. A Bizottság 2018-ban folytatta a tárgyalásokat Chilével, Mexikóval, a Mercosurral, Azerbajdzsánnal, Tunéziával, Indonéziával, Andorrával, Monacóval és San Marinóval, illetve tárgyalásokba kezdett Ausztráliával, Új-Zélanddal, Kirgizisztánnal és Üzbegisztánnal. 2018 végén az európai uniós és a svájci felek elfogadták az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokat is tartalmazó intézményi keretmegállapodás szövegét. Ezen kívül a Bizottság – megállapodások vagy egyetértési megállapodások alapján – számos harmadik országban folytat széles körű együttműködési tevékenységeket a versenyhatóságokkal. 2018 júniusában a Bizottság igazgatási megállapodást írt alá Mexikóval. 2018-ban a Versenypolitikai Főigazgatóság a versenypolitikai együttműködést és az ügyek kapcsán történő együttműködést (ideértve az állami támogatások ellenőrzésével kapcsolatos párbeszédet) a kínai piacszabályozási közigazgatási szervvel, az SAMR-rel folytatta. Az SAMR-t 2018-ban, a kínai központi közigazgatás átszervezése során hozták létre. Az SAMR átcsoportosítja a Kereskedelmi Minisztérium Monopóliumellenes Hivatalait, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságot (NDRC), az iparért és kereskedelemért felelős szervet és az NDRC tisztességes versennyel kapcsolatos felülvizsgálatért felelős hatóságát. A Versenypolitikai Főigazgatóság eseti alapon együttműködött az SAMR-rel öt összefonódás-ellenőrzési ügyben, és reagált az SAMR felkérésére, amely a Főigazgatóság piaci erőfölénnyel való visszaélést tiltó rendelettervezeteihez kapcsolódó megjegyzésekre vonatkozott. Emellett több szakmai eszmecserére került sor az SAMR tevékenységei kapcsán a tisztességes versennyel kapcsolatos felülvizsgálati rendszer előmozdítása érdekében. A Bizottság továbbra is elkötelezi magát a messzeható versenykultúra ösztönzése, valamint a vállalatok érdemen alapuló versengéséhez keretet biztosító egyenlő globális versenyfeltételek előmozdítása mellett. 2018-ban a Bizottság továbbra is erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy – a WTO modernizációját érintő uniós koncepció részeként – javítsa a támogatásokra vonatkozó többoldalú szabályokat. A fő célkitűzések a következők: az átláthatóság növelése, a káros támogatásokkal kapcsolatos megfelelőbb szabályok és az állami tulajdonú vállalatokkal kapcsolatos kérdések megfelelő kezelése. Ezen kívül a Bizottság továbbra is részt vett ágazati kezdeményezésekben a támogatások nemzetközi környezetben való kezelése érdekében, például az acél (az acélkapacitás-többletről szóló G20 globális fórum), a félvezetők (a félvezetőiparnak szóló regionális támogatási irányelvek) és a hajóépítés (OECD) területén. Végezetül, a Bizottság továbbra is együttműködik az uniós tagállamokkal a nemzetközi támogatáspolitikákkal foglalkozó csoportban az eszmecsere, valamint a nemzetközi politikai támogatással kapcsolatos kezdeményezések több- és kétoldalú szinten történő összehangolása céljából. Rendszeres és építő jellegű intézményközi párbeszéd folytatása Az Európai Parlament, a Tanács és a tanácsadó bizottságok az európai polgárok és érdekeltek szempontjából ellátott konkrét feladataikra tekintettel kulcsfontosságú partnerek a versenypolitikáról folyó párbeszédben. Áprilisban Vestager biztos eszmecserét folytatott a parlament plenáris ülésével a versenypolitika terén folyamatosan elért általános eredményekről. Októberben a biztos arra mutatott rá, hogy verseny egyik előnye az, hogy javítja az európai iparágak versenyképességét. Novemberben a Parlamenttel együtt üdvözölte az új irányelv véglegesítését, amelynek köszönhetően a nemzeti versenyhatóságok hatékonyabban tudják érvényesíteni az európai versenyszabályokat. A biztos továbbá időszerű kérdésről folytatandó vitákban vett részt a Parlament bizottságaival (a Gazdasági és Monetáris Bizottsággal júniusban és októberben, az Ipari és Kutatási Bizottsággal júliusban). Johannes Laitenberger főigazgató májusban ellátogatott a Gazdasági és Monetáris Bizottság speciális versenyjogi munkacsoportjába. Novemberben eszmecserét folytatott a teljes Gazdasági és Monetáris Bizottsággal azután, hogy Carles Esteva Mosso főigazgatóhelyettes ugyanezen bizottságban októberben előkészítő vitában vett részt. A Parlament a korábbi évekhez hasonlóan állásfoglalást fogadott el a Bizottság versenypolitikáról szóló éves jelentéséről. A Parlament erőteljes versenypolitikát fogadott el, amely megőrzi a belső piac integritását, és piacon megfizethető árakat, választási lehetőséget és innovációt biztosít a polgárok számára, és ezzel örvendetes módon támogatta a Bizottság erőfeszítéseit, amelyeket 2018-ban tett vállalatok illegális kartelljeinek és az erőfölénnyel való visszaéléseinek felszámolása, valamint az egységes piacunkon zajló összefonódások és elérhetővé tett állami támogatások felülvizsgálata terén. 2018-ban a Parlament továbbra is szerepet vállalt az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelemben. A Parlament üdvözölte, hogy az állami támogatások ellenőrzése hatékonynak bizonyult a multinacionális vállalatoknak biztosított szelektív adóelőnyök elleni küzdelemben. 2018 során a Bizottság folytatta a fontos intézkedések végrehajtását ezen a területen . A Bizottság szisztematikus megközelítéssel elemezte a feltételes adómegállapítási határozatokhoz kapcsolódó, valamennyi tagállamból érkező bizonyítékokat. A Parlament sürgette, hogy a Bizottság továbbra is játsszon kulcsszerepet az állami támogatások pénzügyi ágazatban történő ellenőrzésében annak biztosítása érdekében, hogy a bankoknak nyújtott támogatások a szükséges minimumra korlátozódjanak, valamint hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak a bankok életképességének helyreállítására és a belső piacon fennálló versenytorzulások minimalizálására. A Bizottság helyeselte a Parlament célkitűzését, hogy az ágazatban idővel csökkenteni kell az állami támogatásokat. A Bizottság a többi intézményben további magyarázattal szolgált az ezen téren végrehajtott fellépéseire.