HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2004. 4. 21. 
COM(2004) 279 végleges 
2004/0084 (COD) 
Javaslat: 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE 
a férfiak és n ők közötti esélyegyenl őség és egyenl ő bánásmód elvének a foglalkoztatás és 
munkavégzés területén történ ő megvalósításáról 
(átdolgozott változat) 
   
(előterjesztő: a Bizottság) 
 
HU 2   HU INDOKLÁS  
1. ÁLTALÁNOS MEGFONTOLÁSOK 
Ennek az európai parlamenti és tanácsi irá nyelvre irányuló ja vaslatnak az a célkit űzése, hogy 
egyszerűsítse, modernizálja, és fejlessze a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód területén 
meglévő közösségi jogszabályokat azáltal, hogy – minden polgár javára, a közösségi 
joganyag egyértelm űbbé és hatékonyabbá tétele érdeké ben – egyetlen szövegbe foglalja a 
tárgyuknál fogva ehhez kapcsolódó irányelvek rendelkezéseit. Ez az irányelvre irányuló 
javaslat is az új jogi és politikai környezet általános összefüggésén is  alapul, amely az Unió 
nyitottabbá, érthet őbbé, és a mindennapi élet szempontjából  lényegesebbé téte lét célozza.  
A férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód az Európai Unió egyik alapvet ő elve. Az 
elsődleges joganyag Római Szerz ődésben megállapított rendelkezései ezt a kezdetekt ől fogva 
állítják, és ezt azóta a kés őbbi módosítások meger ősítették – ezáltal az az Európai Unió 
szociálpolitikájának in tegráns részévé vált. 
Az egyenl ő bánásmód elve egy, a Római Szerz ődésben szerepl ő, az egyenl ő díjazásra 
vonatkozó elszigetelt rendelkezésb ől fejlődött az egyenl őség területén egy igen fontos és 
messzire nyúló vívmánnyá – egy olyan jellemvonássá, amely Európát nemzetközi szinten els ő 
helyre emeli. Az EK-Szerz ődés 2. cikke a férfiak és n ők egyenlőségét alapvet ő elvként, 
valamint a Közösség egyik célkit űzéseként és feladataként ismeri el. Ezen túlmen ően, az EK-
Szerződés 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egy különleges küldetés hárul a Közösségre, 
azaz hogy minden tevékenység folytatása  során törekszik a férfiak és n ők közötti egyenl őség 
előmozdítására. 
Az Amszterdami Szerz ődés jelent ősen meger ősítette az els ődleges jogot és az Európai Unió 
arra irányuló képessé gét, hogy az esélyegyenl őség és a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
bánásmód területén intézkedés eket tegyen azáltal,  hogy a közösségi jogalkotó számára 
különös jogalapokat nyújtott (az EK-Szerz ődés 13., 137., és 141. cikke). A Szerz ődésben 
történt ilyen fejl ődések a Bíróság azon beadványának ki fejezett megtestesülését képezik, 
amely szerint a nemen alapuló megkülönböztetés megszüntetése az alapvet ő jogok részét 
képezi. A Bíróság hangsúlyozta, hogy a 141. cikk (az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikke) egy 
olyan Közösség szociális célkit űzéseinek részét képezi, amely nem pusztán gazdasági unió, 
hanem amit egyúttal arra is szántak, hogy – közös fellépéssel – biztosítsa a szociális fejl ődést, 
és törekedjen az élet- és munkakörülmények folyamatos javítására. A Bíróság azt a 
következtetést vonta le, hogy az EK-Szerz ődés 141. cikkében megfogalmazott gazdasági cél 
másodlagos az ugyanezen rendelkezésben szerepl ő szociális célhoz képest, amely egy 
alapvető jog kifejez ődése1. 
A 2000. december 7-én, Nizzában aláírt, az Európai Unió alapjogi chartája a 23. cikkben 
szintén alapvet ő elvként ismeri el a férfiak és n ők közötti egyenl őséget. 
A másodlagos jogszabályok te kintetében szintén jelent ős előrehaladás történt. A meglév ő 
irányelvek a nemzeti jogszabályokban, hozzáál lásban, és gyakorlatban meghatározták 
szükséges radikális változtatások jogalapját , míg a Bíróság a jogg yakorlatával segített 
                                                 
1 A 270/97. sz. Deutsche Post AG kontra Elisabeth Sievers ügyben és a 271/97. sz. Brunhilde Schrage 
2000. február 10-én hozott ítélet. 270/97. sz. és a 271/97. egyesített ügyek EBHT 2000., 00929.o. 
 
HU 3   HU egyértelm űvé tenni, és továbbfejleszteni az egyenl ő bánásmód elvének értelmezését, és 
alkalmazási körét.  
Az EK-Szerz ődés korábbi 100. cikke alapján 1975-be n elfogadott, és ezen túlmen ően a 
korábbi 119. cikket végrehajtó és alkalmazó, az egyenl ő díjazásról szóló els ő irányelvt ől 
(75/117/EGK) kezdve az egyenl ő bánásmód alkalmazási körét kiterjesztették, hogy annak 
hatálya a szociálpolitika más területeire is kiterjedjen. 1976-ban az EK-Szerz ődés korábbi 
235. cikke alapján egy második, a munka vállaláshoz, a szakképzéshez, az el őmenetelhez és a 
munkakörülményekhez történ ő hozzáféréssel kapcsolatos egyenl ő bánásmóddal foglalkozó 
irányelvet (76/207/EGK irányelv) fogadtak el. 1979-ben az EK-Szerz ődés korábbi 235. cikke 
alapján, egy harmadik, az egyenl ő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történ ő 
fokozatos megvalósításáról szóló irá nyelvet (79/7/EGK) fogadtak el. 
1986-ban további két irá nyelvet fogadtak el: az egyik az EK-Szerz ődés korábbi 100. és 235. 
cikke alapján, a foglalkoztatási  szociális biztonsági rendszerekkel kapcsolatos irányelv 
(86/378/EGK), a másik – az EK-Szerz ődés korábbi 235. cikke alapján – az önálló vállalkozói 
tevékenységet, be leértve a mez őgazdasági tevékenységet is, folytató férfiakkal és n őkkel való 
egyenlő bánásmód elvének alkalmazásával, valamint az önálló vállalkozó n ők terhességi és 
anyasági védelmével kapcsolatos irányelv (86/613/EGK). 
A Szerződés ezt követ ő módosításai lehet ővé tették olyan irányelve knek az új jogalappal és 
más eljárások szerint történ ő elfogadását, amely irányelvek – többek között – azt a szerepet 
hangsúlyozzák, amit a szociális pa rtnerek játszhatnak az egyenl őség területén, ilyenek 
nevezetesen az EK-Szerz ődés korábbi 118A. cikke alapján elfogadott, a terhesség és az 
anyaság védelmér ől szóló irányelv (92/85/EGK), valamint a szül ői szabadságról szóló 
irányelv (96/34/EK). A 96/ 34/EK irányelv volt az els ő irányelv, melyet – az Európai 
Közösséget létrehozó szerz ődés mellékletét képez ő, a szociálpolitikáról szóló (14.) 
jegyzőkönyv mellékletében szerepl ő, a szociálpolitikáról szóló megállapodás, és különösen 
annak 4. cikkének (2) bekezdése ér telmében – a Maastrichti Szerz ődés után a szociális 
partnerek közösségi szint ű első megállapodását követ ően fogadtak el. 
A Bíróság által meghozott fontos  ítéletek sorozata után a Barber-ügy után szükségesnek t űnt a 
86/378/EGK irányelvet módosító 96/ 97/EK irányelv elfogadása a 86/378/EGK irányelv és a 
korábbi 119. (új 141.) cikk összhangjának biztos ítása érdekében, a Bíróság által a Barber-
ügyben és azt követ ően kifejtett értelmezés szerint.  
A Bíróság joggyakorlata, és a közösségi jog hatékonyságára irányuló szükségesség arra 
késztette a Tanácsot, hogy – egy bizottsági java slat alapján – az Európai Közösséget létrehozó 
szerződés mellékletét képez ő, a szociálpolitikáról szóló (14.) jegyz őkönyv mellékletében 
szereplő, a szociálpolitikáról  szóló megállapodás, és különösen annak 2. cikke (2) bekezdése 
értelmében elfogadja a bizonyítási teherr ől szóló 97/80/EK irányelvet. 
A különböz ő jogalapokon nyugvó, meglév ő irányelvek (módosításaikkal együtt) er ős 
jogszabályi környezetet biztosítanak. Nem kétséges azonban, hogy ezeket – a kib ővült Unión 
belül a nagyobb fokú egyértelm űség, és jogbiztonság biztosítása, valamint ezek olvashatóbbá 
tétele érdekében – naprakésszé kell tenni, és egyszer űsíteni kell.  
A 76/207/EGK irányelvnek a 2002/73/EK irányelvve l történt legutóbbi módosítása – melyet 
az Amszterdami Szerz ődéssel bevezetett, az EK-Szerz ődés 141. cikkének (3) bekezdésében 
szereplő különleges jogalap szerint fogadtak el – szintén rámu tatott arra, hogy a jogalkotó 
egyetértett azzal, hogy va lós szükség van a meglév ő irányelvek naprakésszé tételére (néhány 
 
HU 4   HU irányelv több mint húsz éves). A 2002/73/ EK irányelv figyelembe veszi a Szerz ődésben 
végbement új fejl ődéseket (az Amszterdami Szerz ődés után az egyenl ő bánásmód elve 
végrehajtásának jogi eszközei, valamint és a férfiak és n ők közötti egyenl őség elérésére 
irányuló munka jelent ősen erősödött), a Bíróság joggyakorlatát (amely jelent ősen fejlesztette 
az egyenl ő bánásmód elvét), és más hasonló jogszabályok elfogadását (az EK-Szerz ődés 13. 
cikkén alapuló 2000/43/EK és a 2000/78/EK irányelv). 
Ebben az összefüggésben a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmódra vonatkozó 
jogszabályokat az egyszer űsítésre, modernizációra és fejlesztésre váró politikai 
prioritásterületként azonosították2. A jogszabályi környezet egyszer űsítésére és fejlesztésére 
irányuló általános cél az egyenl ő bánásmódra vonatkozó jogszabályok esetében különösen 
azért lényeges, mert e jogszabályok az egyes férfiakat és n őket közvetlenül érintik, és 
szükségük van arra, hogy egyé ni jogaikat egyértelm űen megállapítsák.  
2. A KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLAT EREDMÉNYEI 
2003 júliusában a Bizottság a v ilághálón konzultációt indított3, ami arra irányult, hogy felhívja a 
tagállamokat, és más érdekelt feleket (szociális partnere k, nem kormányzati szervezetek, 
nőszövetségek, valamint magá nszemélyek) hogy fejtsék ki véleményüket a Bizottság 
kezdeményezésér ől. A konzultáció egy választási lehet őségekről szóló könyvön alapult, amely 
három, a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód területén meglév ő jogszabályok 
egyszerűsítése, modernizációja, és fejlesztése során követhet ő választási lehet őséget állapított 
meg. A tagállamoktól, szociális partnerekt ől, az egyenl ő bánásmóddal foglalkozó 
intézményekt ől és a nem kormányzati szervezetekt ől harminc válasz érke zett. A megjegyzések 
mindegyike épít ő jellegű volt. A legtöbb válaszban az a né zet uralkodott, hogy az egyszer űsítés, 
a modernizáció, és a fejlesztés sz ükséges. Nagy vonalakban: a vála szoló kormányok, valamint az 
ipar, a kereskedelem, és a sze llemi szabadfogl alkozásúak köréb ől kikerülő érdekelt felek olyan 
kevesebb változtatással járó megk özelítést kerestek, míg a munk avállalók és a nem kormányzati 
szervezetek képvisel ői a közösségi jogszabályi keret messzebbre nyúló változtatásait 
részesítették el őnyben. 
2003. október 3-án a tagállamok, a csatlakozó  országok és az EFTA -tagországok szakért őinek 
részvételével informális ülést tartottak. Az ülésen  tovább elemezték a politikai választási 
lehetőségeket, és e lehet őségeket mélyebben vitatták meg. A Bizottságnak – a vívmányok 
fenntartása mellett – a közö sségi jogszabályok egyértelm űbbé tételére és egyszer űsítésére 
irányuló kezdeményezését széles körben fogadták  el helyes megközelítésként. Néhány résztvev ő 
a puszta egységes szerkezetbe  foglalást részesítette el őnyben, de úgy t űnt, hogy mások inkább a 
meglévő jogszabályok átdolgozásán keresztül a mérsékeltebb változásokat szorgalmazták, ismét 
mások egy távolabbra mutató megközelítés t támogattak. Hangsú lyozták a jelenlegi 
vívmányoknak a jól megalapozott ítélkezési gyakorlatot képez ő bírósági ítéletek integrálása 
mellett történ ő fenntartásának fontosságát.  
Sor került egy informális véleménycserére is az EU szintjén képviselt szociális partnerekkel 
(UNICE, CEEP, UEAPME, ETUC).  
                                                 
2 „A közösségi vívmányok napr akésszé tétele és egyszer űsítése”, a Bizottság 2003. január 24-i közleménye a 
Tanács, az Európai Parlament, és  a Gazdasági és Szociális Bizott ság részére, COM(2003)71 végleges. 
3 http://europa.eu.int/comm/employment_s ocial/news/2003/jul/consultation_en.html. 
 
HU 5   HU 2003. október 19-én a Bizottság esélyegyenl őséggel foglalkozó tanácsadó bizottsága elfogadott 
egy erre a kérdésre vonatkozó véleményt, miközben egyértelm űvé tette, hogy – tekintettel a 
bizottság jellegére és tagjainak jogállására – a vélemény nem tükrözi és nem is köti a tagállamok 
kormányait. A vélemény egy új, átdolgozott irányelv et – beleértve az anyaságról szóló irányelvet 
– részesít el őnyben. Az UNICE, az UEAP ME és a CEEP képvisel ői ettől eltérő, a véleményhez 
csatolt álláspontra hely ezkedtek, és a meglév ő jogszabályok bármiféle módosítása nélküli 
egyszerűsítését támogatták. 
A Bizottság szolgálatai szintén lefolytattak egy kiterjesztett hatásvizsgálatot (mellékletként 
csatolva).  
Az egyenl ő bánásmódra vonatkozó európai közösségi j ogszabályi keret fejle sztésére irányuló 
lehetséges választási lehet őségek átfogó elemzése tükrében úgy t űnik, hogy egy új, 
átdolgozott irányelv felelne me g leginkább az e területen meglév ő közösségi vívmányok 
naprakésszé tételére, egyszer űsítésére, modernizációjára és fejlesztésére irányuló 
követelményeknek. Ennélfogva javasolt egy olyan irányelv megalkotása, ami: 
– az egységes szerkezetbe foglalt irányelvek alapján egységes összefügg ő szöveget 
tartalmaz, egyértelm űen különböz ő fejezetekre tagolódik, horizontális és egyedi 
rendelkezésekkel, és koherens fogalo mmeghatározásokkal. A szövegben tükröz ődik 
az egyenl ő bánásmód különböz ő vonatkozásai közötti kapc solat, és rámutat, hogy 
ezek – a közös elvek nyomvonalán – hogyan kapcsolódnak egymáshoz. 
– egyértelm űen tükrözi a megállapított ítélkezési gyakorlatot, és ezzel hozzájárul a 
jogbiztonsághoz és az érthet őséghez. 
– egyértelm űen tükrözi a 2002/73/EK iránye lv és a nemi alapon történ ő hátrányos 
megkülönböztetés esetén a bizonyítási te her megfordításáról szóló irányelvek 
horizontális rendelkezéseinek az egyenl ő díjazásra, valamint a foglalkoztatási 
szociális biztonsági rendszereke történ ő alkalmazását.  
– a közösségi társadalomgazdasági politikai célok elérése érdeké ben nyújtja az egyenl ő 
bánásmód hatékony végrehajtása felgyor sításához szükséges támogatást. 
Ez a javaslat tükrözi a férfiak és n ők közötti egyenl ő díjazás elvét végrehajtó minden 
irányelvben (beleértve az egyenl ő bánásmódot a foglalkoztatá si szociális biztonsági 
rendszerekben), valami nt a férfiak és a n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének a 
munkavállalás, a szakképzés, az el őmenetel és a munkakörülmények terén történ ő 
végrehajtásáról szóló irányelv ekben és a bizonyítási teherr ől szóló irányelvben rejl ő választási 
lehetőséget. 
E javaslat több célt szolgál: el őször is egyetlen eszköz formáj ában jelenik meg az olvasóbarát 
megközelítés és az érthet őség érdekében; korszer űsíti a munkával és foglalkoztatással 
kapcsolatban a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének végrehajtását; és végül 
javítja az e területeken meglév ő vívmányokat azzal, hogy integr álja a Bíróság ítélkezési 
gyakorlatát. 
3. AZ IRÁNYELVRE IRÁNYULÓ JAVASLATBAN MEGÁLLAPÍTOTT 
INTÉZKEDÉSEK 
 
HU 6   HU Általános néz őpontból elmondható, hogy az euró pai parlamenti és tanács i irányelvre irányuló 
jelen javaslat az egyetlen szövegbe összefogl alt korábbi irányelvek hatálya alá tartozó 
ügyekben az egyenl ő bánásmód elvének végrehajtását célozza. E célból a javaslat célja a 
következő: 
- az esélyegyenl őség elvének, valamint a férfiak és a n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének –
beleértve az egyenl ő vagy egyenl ő értékű munkáért járó egyenl ő díjazás elvét – a 
munkavállalás, a szakképzés, az el őmenetel és a munkakörülmények terén történ ő 
végrehajtásának és alkalmazásának biztosítása, és  
- annak biztosítása, hogy a tagállamok által az egyenl ő díjazás és az egyenl ő bánásmód 
elvének végrehajtására megtett intézkedések  hatékonyabbakká váltak annak érdekében, hogy 
lehetővé váljon minden, magát – mivel ezeket az elveket nem alkalmazták rá – károsultnak 
érző személy számára, hogy – miután más hatáskörrel rendelkez ő szervekhez már esetleg 
fordult – rendelkezzen a bírósági eljá rás során megállapíto tt/kimondott jogokkal. 
A jelen javaslat f őbb újításai a következ ők: 
- a Bíróságnak különösen az alábbiakra vonatk ozó ítélkezési gyakorla tának integrálása: 
- egyetlen forrásból származó egyenl ő díjazás – a Lawrence- valamint az Allonby-ítélet4 - 
(lásd a jelen javaslat 4. cikkét,  és a (9) preambulumbekezdést); 
- egyenlő bánásmód és a köztisztvisel ők nyugdíjrendszerei – a Bíróságnak a Beune-, 
Evrenopoulos- és Niemi-ítéletben me gállapított ítélkezési gyakorlata5 – (lásd a jelen javaslat 
6. cikkének (2) bekezdését, és a (12) preambulumbekezdést); 
- a várandós dolgozók védelme kiterjeszt ésének pontosítása minden munkakörülmény 
esetében és nem csak a korábbi munkahe lyükre vagy azzal azonos munkakörbe történ ő 
visszatérés jogára – a 76/207/EGK irányelv 2. cikkének helyébe lép ő, a 2002/73/EK irányelv 
1. cikke 2. pontjának (7) bekezdésével be vezetett módosítások, a Bíróság ítélkezési 
gyakorlatának megfelel ően – (lásd a jelen javaslat 15. cikk ének (1) és (2) bekezdését);  
- a 2002/73/EK irányelvben szerepl ő fogalommeghatározások alkalmazása az ezen javaslat 
hatálya alá tartozó minden területre (lásd a jelen javaslat 2. cikkét, és az (5) 
preambulumbekezdést); 
- a bizonyítási teherre vonatkozó szabályoknak a javaslat tárgyi hatá lya alá tartozó minden 
területre történ ő kiterjesztése – az egyenl ő bánásmód elvének (az irányelvek 13. cikkében 
szereplő, a megkülönböztetés-mentesség tekintet ében analógia útján már ismert) 
hatékonyságát biztosítandó – (lás d a jelen javaslat 20. cikkét); 
- a jogoknak a jogos  érdekkel rendelkez ő szövetségek általi védelmére vonatkozó 
rendelkezések kiterjesztése, a 2002/ 73/EK irányelvvel bevezetett, a jelen javaslat hatálya alá 
                                                 
4 A 320/00. sz. A. G. Lawrence és mások kontra Regent Office Care Ltd, Commercial Catering Group 
and Mitie Secure Services Ltd. ügyben 2002. szepte mber 17-én hozott ítélet. EBHT 2002., 07325 o, 
valamint a 256/01 sz. Allonby-ügy 
5 A 7/93. sz. Beuene-ügyben 1994. szeptember 28-án hozott ítélet (EBHT 1994., 4471.o.); a 147/95. sz. 
Evrenopoulos-ügyben 1997. április 17-én hozott íté let (EBHT 1997., 2057.o.); és a 351/00 Neim-
ügyben 2002. szeptember 12-én hozott ítélet (EBHT 2002., 07007.o.) 
 
HU 7   HU tartozó más területekre – a 2002/73/EK irányelvben szerepl ő módosításoknak megfelel ően – 
(lásd a jelen javaslat 17. cikkének (2) bekezdését); 
- a keresetindításra vonatkozó határid őkre irányuló nemzeti szab ályok kérdését pontosító 
rendelkezés kiterjesztése a jelen javaslat ha tálya alá tartozó minde n más területre – a 
76/207/EGK irányelvnek a 2002/73/EK iránye lvvel módosított 6. cikkének megfelel ően – 
(lásd a jelen javaslat 17. cikkének (3) bekezdését); 
- a szankciókra/büntetésekre vona tkozó ítélkezési gyakorlatnak a jelen javaslat hatálya alá 
tartozó minden területre történ ő kiterjesztése – a 2002/73/ EK irányelvben szerepl ő 
módosításoknak megfelel ően – (lásd a jelen javaslat 18. és 26. cikkét); 
- az egyenl ő bánásmód el ősegítésével foglalkozó testül etekre vonatkozó szabályoknak, 
valamint a társadalmi párbeszédre vonatkozó re ndelkezéseknek a jelen javaslat hatálya alá 
tartozó minden más területre történ ő kiterjesztése – a 2002/73/EK irányelvben szerepl ő 
módosításoknak megfelel ően – (lásd a jelen javaslat 21-23. cikkét);  
- a nemekkel kapcsolatos f őbb kötelezettségnek az egyenl ő bánásmódnak a jelen javaslat 
hatálya alá tartozó minden más területére történ ő kiterjesztése – az EK-Szerz ődés 3. cikke (2) 
bekezdésének megfelel ően, és a 76/207/EGK irányelvnek a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének 
1. pontjával kiegészített 1. cikkének (1a.) bekezd ésével összhangban – (lásd a jelen javaslat 
29. cikkét); 
- a felülvizsgálati klauzula bevezetése – ez állan dó klauzula - (lásd a jele n javaslat 32 cikkét). 
A javaslat az alábbi öt címb ől áll. 
I. CÍM ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK  
Ez a cím határozza meg a javaslat célját, ami az esélyegyenl őség elve alkalmazásának, 
valamint munkavállalási és foglal koztatási ügyekben a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
bánásmód biztosítása. 
Ez a cím el őírja továbbá a 2002/73/EK irányelvben szerepl ő fogalommeghatározásoknak 
(közvetlen és közvetett megkülönböz tetés, zaklatás és szexuá lis zaklatás) a javaslatban 
összefoglalt többi irányelv hatály a alá tartozó kérdésekre történ ő alkalmazását. Tartalmazza 
továbbá az EK-Szerz ődés 141. cikkének (2) be kezdésében szerepl ő díjazás meghatározását, 
valamint a foglalkoztatási szociális bizt onsági rendszereknek a 96/97/EK irányelvvel 
módosított 86/378/EGK irányelvben szerepl ő fogalommeghatározását is. 
A személyi hatály tekintetében ez az irányelvre  irányuló javaslat a te ljes dolgozó népességre, 
és az általuk eltartottakra. 
II. CÍM KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK  
Ez a cím három fejezetb ől áll, az els ő az egyenl ő vagy egyenl ő értékű munkára vonatkozó 
egyenlő díjazás elvére, a második a foglalkoztat ási szociális biztonsági rendszerekben az 
egyenlő bánásmód elvére, és a harmadik a munkavállalás, szakképzés és el őmenetel, valamint 
a munkakörülmények terén a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elvére vonatkozik.  
1. fejezet Az egyenl ő díjazás elve  
 
HU 8   HU Ez a fejezet megfelel a 75/117/EGK irányelv f őbb rendelkezéseinek. Átveszi továbbá a 
Bíróság legújabb ítélkezési gyakorlatát.6 Fontos megjegyezni, hogy 1976. április 8-án (a II. 
Defrenne-ítélet  időpontja)7 az Európai Bíróság kimondta, hogy az EK-Szerz ődés korábbi, az 
egyenlő díjazásra vonatkozó 119. cikke (az EK-Szerz ődés új 141. cikke) közvetlen hatályú 
rendelkezés. 1970. óta (az I. Defrenne-ítélet óta)8 a Bíróság az EK-Szerz ődés korábbi 119. 
cikke, valamint a 75/117/EGK irányelv hatály ának pontosításával kifejlesztette az egyenl ő 
díjazásra vonatkozó ítélkezési gyakorlatát.  
Ebben az összefüggésben úgy t űnik, hogy jelenleg az egyenl ő díjazás elvének alkalmazására 
vonatkozó másodlagos joganyag, azaz az egyenl ő díjazásról szóló 75/117/EGK irányelv nem 
tükröződik teljesen a Bíróság legújabb ítélke zési gyakorlatában. A 75/117/EGK irányelv 
hatályon kívül helyezése, és annak az ezen a javaslaton al apuló új, egyetlen átdolgozott 
irányelvvel történ ő felváltása pontosítaná az egyenl ő díjazás elvének tart almát, mivel az új 
irányelvben teljesen tükröz ődne a díjazás Szerz ődésben el őírt értelmezése, valamint annak a 
Bíróság által történ ő értelmezése. Ezt úgy érté k el, hogy az Allonby-ítéletet9, valamint a 
Lawrence-ítéletet10 az irányelv 4. cikkébe integrálták. Ezen túlmen ően a Niemi-11 és a Beune-
ügyben12 leírt, a köztisztvisel ők nyugdíjrendszereihez kapcsolódó díjazás fogalmát 
belefoglalták az ezen ir ányelv 6. cikkébe.  
Fontos megjegyezni, hogy a 2002/73/EK irányelv  1. cikke (3) bekezdése (1) albekezdésének 
c) pontja már el őírja, hogy az egyenl ő bánásmód elvének alkalm azása azt jelenti, hogy – 
többek között a 75/117/EGK irányelvben el őírt díjazással kapcsolatban – nemi alapon 
semmiféle hátrányos megkülönböztetés nem á llhat fenn a köz- vagy a magánszektorban, 
ideértve a közigazgatási intézményeket.  
Ezt, a közösségi vívmányoknak már részét képez ő ítélkezési gyakorlatot a következ őképpen 
lehetne összefoglalni:  
- Egyenlő értékű munka  
A Bíróság meghatározta, hogy a 141. cikk (1) be kezdése azt az elvet állapítja meg, hogy az 
egyenlő vagy egyenl ő értékű munkát ugyanolyan módon kell díj azni, függetlenü l attól, hogy 
azt férfi vagy n ő végzi. Ennek alkalmazásához tehát feltételezni kell, hogy a férfi és n ői 
munkavégz ők összehasonlítható helyzetben vannak.  
Ebben az összefüggésben az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkében me gállapított, az egyenl ő 
díjazásra vonatkozó elv nem zárja ki, hogy egyösszeg ű díjazásban részesítsék kizárólag azon 
női munkavállalókat, akik szülési szabadsá gra mennek, amennyiben ezt a díjazást azon 
foglalkoztatási hátrányok e llensúlyozására szánták, amelyek e munkavállalók számára a 
                                                 
6 A 320/00. sz. A. G. Lawrence és mások kontra Regent Office Care Ltd, Commercial Catering Group 
and Mitie Secure Services Ltd. ügyben 2002. sz eptember 17-én hozott ítélet (EBHT., 07325.o.), 
valamint a 256/01 sz. Allonby-ügy 
7 A 43/75. sz. ügyben 1976. április 8-án hozott ítélet (EBHT 1976., 455.o.)  
8 A 80/70. sz. Defrenne kontra Belgium ügyben 1971. május 25-én hozott ítélet (EBHT 1971., 445.o.) 
9 A 2004. január 13-i ítélet 
10 EBHT 2002., 7325.o. 
11 EBHT 2002., 7007.o. 
12 EBHT 2002., 4471.o. 
 
HU 9   HU munkából történ ő távol maradásuk miatt merülnek fel13 azért, mert az anyaságnak betudható 
különleges helyzetük nem hasonlítható ö ssze a férfi munkavállalók helyzetével. 
A Bíróság jónéhány alkalommal kimondta, hogy az egyenl ő érték meghatározása tartalmazza 
a női munkavállaló és a férfi helyettese m unkájának egyfajta összehasonlítását, a 
munkavállalók felé irányuló, a feladataik elvé gzésével kapcsolatos igényekre – úgy, mint 
készségek, er őfeszítés és felel ősség, vagy az elvállalt munka, és az elvégzend ő munkával 
kapcsolatos feladatok jellege – való utalással. 
A Bíróság kifejlesztette a férfiak és n ők egyenl ő díjazásának elve tekintetében az 
összehasonlíthatóság kritériumait. A Bíróság szerint14 
- az EK-Szerz ődés 141. cikke és a 75/117/EGK iránye lv vonatkozik a teljesítménybéres 
rendszerekre is, ahol a díjazás  teljes egészében vagy nagy mértékben az egyes munkavállalók 
egyedi teljesítményét ől függ. 
- az EK-Szerz ődés 141. cikkében, és a 75/117/EGK irá nyelv 1. cikkében megállapított, a 
férfiak és n ők közötti egyenl ő díjazás elve azt jelenti, hogy az  a puszta ténymegállapítás, hogy 
egy teljesítménybéres rendszerben  egy adott típusú munkát végz ő, főként női 
munkavállalókból álló csoport átlagos díjazása érzékelhet ően alacsonyabb, mint egy másik – 
egyenlő értékűnek tartott – típusú munkát végz ő, főként férfi munkavállalókból álló csoport 
átlagos díjazása, még nem elegend ő annak megállapításához, hogy a díjazás tekintetében 
megkülönböztetik őket. Amennyiben azonban egy olyan te ljesítménybéres rendszerben, ahol 
az egyéni díjazás az egyes munkavállaló teljesítményét ől függő változó elemb ől, valamint az 
érintett munkavállalók csoportjától függ ően eltérő, meghatározott elemb ől tevődik össze, és 
lehetetlen a díjazás változó elemének kis zámításához alkalmazott mértékarányokat vagy -
egységeket meghatározó tényez ők azonosítása, valószín űleg a munkáltató fogja viselni az arra 
vonatkozó bizonyítási terhet, hogy a felt árt különbségek nem a nemen alapuló 
megkülönböztetésnek tudhatók be. 
- A férfiak és n ők közötti egyenl ő díjazás elve tekintetében, a teljesítménybérben dolgozó 
munkavállalók két csoportjának át lagos díjazása között elvégzend ő összehasonlítás során a 
nemzeti bíróságnak meg kell gy őződnie arról, hogy mindkét csoport minden olyan 
munkavállalót magában foglal, akik – figyelembe véve egy sor olyan tényez őt, mint például a 
munka jellege, a képzési követelmények és  a munkakörülmények – összehasonlítható 
helyzetben lév őnek tekinthet ők, valamint, hogy e csoportok viszonylag magas számú 
munkavállalót tartalmaznak annak biztos ítására, hogy a különbségek nem tisztán a 
véletlennek vagy rövid távú tényez őknek, vagy az érintett munkavállalók egyéni 
teljesítményében megjelen ő különbségnek tudhatók be. 
A Bíróság azt is megállapította, hogy „a 119. cikk közvetlen alkalmazásának hatálya alá 
tartozó tényleges megkülönböztetések esetében az összehasonlítások az ugyanazon intézménynél vagy szolgálatban, különböz ő nemű munkavállalók által ténylegesen 
megvalósított munka értékelése alapján megállapított megközelítésekhez vezetnek"
15.  
                                                 
13 A 218/98. sz. Oumar Dabo Abdoulaye és mások kontra Régie nationale des usines Renault SA. ügyben 
1999. szeptember 16-án hozott ítélet (EBHT 1999., 5723.o.) 
14 A 400/93. sz. Specialarbejderforbundet i Danmark v Dansk Industri formerly Industriens Arbejdsgivere 
acting for Royal Copenhagen A/S. ügyben 1995. május 31-én hozott ítélet (EBHT 1995., 1275.o.) 
15 A 129/79. sz. McCarthy Ltd kontra Wendy Smith ügy (EBHT 1980., 1275.o.), a 236/98. sz. 
Jämställdhetsombudsmannen kontra Örebro läns landsting ügyben 2000. március 30-án hozott ítélet 
 
HU 10   HU Legújabban16 azonban a Bíróság megállapította,  hogy „ebben az összefüggésben az EK-
Szerződés 141. cikke (1) bekezdésének megszövegezésében semmi nem sugallja azt, hogy e 
rendelkezés alkalmazhatósága csak olyan helyze tekre korlátozódik, amikor a férfiak és n ők 
ugyanannál a munkáltatónál dolgoznak”. A Bíró ság megállapította, hogy az említett cikkben 
megállapított elvre a nemzeti bíróságok el őtt is lehet hivatkozni , különösen a közvetlenül 
jogszabályi rendelkezésekb ől vagy a kollektív munkaszerz ődésekből eredő megkülönböztetés 
esetében, illetve olyan eset ekben, amikor a munkát ugyanaz on magán- vagy közintézménynél 
vagy -szolgálatban végzik (lásd többek közöt t a II. Defrenne-ítélet 40. pontját; a 129/79. sz. 
Macarthys-ügyben [EBHT 1275., 1980.] hozott ítél et 10. pontját; és a 96/80. sz. Jenkins-
ügyben [EBHT 911., 1981.], hozott ítélet 17. po ntját). Amennyiben azonban az egyenl ő vagy 
egyenlő értékű munkát végz ő munkavállalókra vonatkozó díj azási feltételekben feltárt 
különbségek nem egyetlen forrásnak tudhat ók be, nincs olyan testület, amely az 
egyenlőtlenségért felel ős, és amely vissza tudná állítani az egyenl ő bánásmódot. Az ilyen 
helyzet nem tartozik az EK-Szerz ődés 141. cikke (1) bekezdésének  hatálya alá. Az ilyen 
munkavállalók munkája és díjazása enné lfogva nem hasonlítható össze az említett 
rendelkezés alapján. 
A Bíróság a fenti ítélkezési gyakorlatában ebb ől következ ően bevezetett az egyenl ő értékű 
munka összehasonlítására egy új, az ugyanazon intézménynél vagy szolgálatban végzett 
munkáénál szélesebb hatókör ű elemet, az egyetlen forrást. Amennyiben az egyenl ő vagy 
egyenlő értékű munkát végz ő különböz ő nemű munkavállalók díjazási feltételeiben 
azonosított különbségek nem tudha tók be egyetlen forrásnak, azok nem tartoznak az EK-
Szerződés 141. cikke (1) bek ezdésének hatálya alá17. A jelen javaslat tartalmazza ezt az 
ítélkezési gyakorlatot. 
- A munkakör értékelése és a munkakör-besorolás  
A 75/117/EGK irányelv 1. cikke el őírja, hogy „Különös teki ntettel a díjazás 
meghatározásakor alkalmazott munkakör-besorolás i rendszerekre, amelyeknek mind a férfiak, 
mind a n ők számára azonos feltételeken kell  nyugodniuk kizárva a nemi alapon történ ő 
megkülönböztetés minden formáját”. 
A Bíróság ítélkezési gyakorlatá ban – és különösen a 237/85. sz. Gisela Rumler kontra Dato 
Druck GmbH  ügyben hozott ítéletében – a 75/117/E GK irányelv 1. cikkének második 
bekezdéséb ől levezethet ő három, a munkakör-besorolás ké rdésére vonatkozó irányadó elvet 
állapított meg, az alábbiak szerint; 
a) „A bérszint besorolásra irányadó kritér iumoknak biztosítaniuk kell, hogy az objektíven 
ugyanolyan munkához ugyanolyan bérs zint társul, függetlenül a ttól, hogy azt férfi vagy n ő 
végzi. 
b) Az adott nemhez tartozó munkavá llalók átlagos teljesítményét tükröz ő értékek annak 
meghatározása alapjául szolgáló alkalmazás a, hogy egy munka milyen mértékben követel 
vagy igényel er őfeszítést, vagy hogy az nehéz munka, az irányelvvel ellentétes, nemen 
alapuló megkülönböztetés egyik formája. 
                                                                                                                                                         
(EBHT 2000., 2189.o.) A szülészn ő díjazásának a klinikai szakápoló díjazásával történ ő 
összehasonlítása – figyelembe véve a kellemetlen munkaid ő miatt nyújtott pótlékot és a munkaid ő 
csökkentését.  
16 A 320/00. sz. A. G. Lawrence és mások kontra Regent Office Care Ltd, Commercial Catering Group 
and Mitie Secure Services Ltd. ügyben 2002. szeptember 17-én hozott ítélet (EBHT., 07325.o.) 
17 Legutóbb a 256/01. sz. Allonby-ügyben er ősítették meg. 
 
HU 11   HU c) Ahhoz, hogy egy munkakör-besorolási rends zer teljes egészében megkülönböztetésmentes 
legyen – olyan mértékben, ahogyan azt az intézménynél végzett feladatok lehet ővé teszik –, 
figyelembe kell venni azokat a kritériumokat, amelyek vonatkozásában a bármely nemhez 
tartozó munkavállalók különös alkalmassággal rendelkezhetnek. 
Ezen irányadó elvek el őírják, hogy vita esetén a 75/117/E GK irányelv 1. cikkének második 
bekezdése szerinti munkakör-besorolási rendszern ek – a Bíróság ítélke zési gyakorlata szerint 
– formálisnak, elemzésen, és tényez őkön alapulónak, és megkülönbö ztetésmentesnek kell 
lennie.  
A Bíróság legutóbb a Brunnhofer-ügyben  2001. június 26-án hozott ítéletében18 pontosította a 
munkakör-besorolásra és az egyenl ő értékű munkára vonatkozó íté lkezési gyakorlatát: 
- az a tény, hogy egy n ői munkavállaló, aki állítása szer int nemen alapuló megkülönböztetés 
áldozata, valamint férfi helyettese a m unkavállalásukra irányadó kollektív szerz ődés 
értelmében ugyanabba a munkakategóriába  tartoznak, önmagában nem elegend ő annak 
megállapításához, hogy az érintett két munkavállaló ugyanazt a munkát végzi, vagy hogy az EK-Szerz ődés 141. cikkének és a 75/117/EGK iránye lv 1. cikkének értelmében vett egyenl ő 
értékű munkát végeznek, mivel ez a tény – a többi  között – csak egyik jele annak, hogy ez a 
kritérium teljesül; - a bérben meglév ő különbség indokolható az érintett munkavállalókra alkalmazandó 
kollektív szerz ődés értelmében figyelembe nem vett körülményekkel, feltéve, hogy ezek 
objektív, a nemen alapuló megkülönböztetésh ez nem kapcsolódó indokok, és összhangban 
vannak az arányosság elvével;  - időbéres munka esetében két különböz ő nemű munkavállalónak ugyanazon munka vagy 
egyenlő értékű munka tekintetében kifizetett díjban a megegyezés id őpontjában meglév ő 
különbség nem indokolható olyan tényez őkkel – mint például az ér intett személyek egyéni 
munkaképességében meglév ő különbség, vagy egy meghatározott alkalmazott munkájának a 
munkatársáéhoz képest vett hatékonysága –, amel yek csak az érintett munkavállalók munkába 
állását követ ően kerültek felszínre, és amelyek csak akkor értékelhet ők, ha a munkaszerz ődést 
már alkalmazzák. 
A díjazás meghatározása a 141. cikk (2) bekezdésének alkalmazásában
 
A Bíróság többször megáll apította, hogy az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikke második 
bekezdésének értelmében vett díjazás fogalm a magában foglalja az összes készpénzben vagy 
természetben adandó, jelenlegi vagy jöv őbeli juttatást feltéve, hogy azokat a munkáltató – 
jóllehet közvetve – a munkavállalónak  a munkaviszonyára tekintettel ad.19 
Az alap- vagy minimálbéren felüli egyéni bérkiegészítések (Handels kontra Danfoss)20 és a 
rangidősségen alapuló növekmények (Nimz)21 az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkének 
hatálya alá tartoznak. Az 1992. június 4-i ítéletben (Bötel22) azt mondták ki, hogy munkából 
történő fizetett távolmaradás egy üzemi tanácsi képzésben részt vev ő részidős munkavállaló 
esetében fizetésnek min ősül. A „háztartás fejének” nyújtott hozzájárulások beletartoznak a bér 
fogalmába (Európai Bizottság kontra Luxembourg).23 A pénzben kifejezve kiszámított 
                                                 
18 A 381/99. sz. Brunnhofer-ügyben 2001. június 26-án hozott ítélet (EBHT 2001., 4961.o.) 
19 A 262/88. sz. Barber-ügyben 1990. május 17-én hozott ítélet (EBHT 1990., 1889.o.) 
20 A 109/88. sz. Danfoss-ügyben 1989. október 17-én hozott ítélet (EBHT 1989., 3199.o.) 
21 A 184/89. sz. Nimz v.Freie und Hansestadt Hamburg ügy (EBHT 1991., 322.o.) 
22 A 360/90. sz. Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin kontra Bötel 
23 A 58/81. sz. ügy (EBHT 2175.o.) 
 
HU 12   HU hozzájárulások, mint például a betegségi támogatások bérnek min ősülnek (Rinner-Kuhn).24 
Ezen túlmen ően az üzemi tanácsi képzésben történ ő részvétel miatti távolmaradást bérnek 
minősítették (Bötel). A nyugdíjakat, a nyugdíjba vonuláskor megszerezhet ő utazási 
támogatásokat és a végkielégítési rendszereket mind bérnek min ősítették (Garland, Barber25). 
Ennélfogva úgy t űnhet, hogy az alapbért kiegészít ő bármilyen közvetlen ki fizetés ide tartozik. 
Úgy tűnik, ez magába foglalja a váltott m űszak után járó prémium okat, a túlmunka és az 
elismerés minden formája, valamint a teljesítmény után járó díjazást. 
A korábbi 119. cikknek a szociáli s biztonsági rendszerekre történ ő alkalmazása volt a 80/70 
sz. Defrenne kontra Belgium26 üggyel kapcsolatos el őzetes döntéshozatal magja. Az ebben az 
ügyben hozott ítéletében a Bíróság egyértelm űvé tette álláspontját, kizárva a kötelez ő 
szociális biztonsági rendszereket a „minden eg yéb juttatás” fogalmá ból (az új 141. cikk (2) 
bekezdése). A Bíróság – a f őtanácsnok következtetései után – úgy rendelkezett, hogy a 
közvetlenül vagy közvetve, készpénzben vagy  természetben fizetett juttatás fogalma nem 
foglalhatja magába a vállal aton vagy az érintett foglal koztatási ágazaton belüli 
megállapodások bármely eleme nélküli, és a munkavállalók minden ka tegóriájára kötelez ően 
alkalmazandó kötelez ő szociális biztonsági rendszerek el őnyeit. A Bíróság megjegyezte, hogy 
e rendszerek finanszírozásához a munkavállal ók, munkáltatók és a hatóságok nem annyira a 
munkavállalók és a munkáltatók között meglév ő foglalkoztatási kapcsolat, mint a 
szociálpolitika megfontolásai  által meghatározott mértékben járulnak hozzá. Ezen okokból 
kifolyólag a Bíróság azt a következtetést vonta le, hogy a „m inden egyéb juttatás” nem 
tekinthető úgy, mint ami tartalmazza a kötelez ő szociális biztonsági rendszerek ellátásait. 
Másrészről azonban ez a fajta érvelés azt jelenti, hogy az egyedi rendszerek – mint például a 
társasági foglalkoztatási rendszerek – ide ta rtoznak, mivel éppen ezek azok, amelyekre nem a 
jogszabály az irányadó. Ezek a vállalaton va gy a leányvállalaton belü li megállapodás egyik 
elemét tartalmazzák, ezek a munkavállalók á ltalános kategóriái számára nem, csak a 
vállalatnál vagy a leányvállalatn ál dolgozó kategóriákra kötelez őek, és azokat a munkáltatók 
és a munkavállalók közvetlen hozzájárulással – a rendszerek finanszírozási követelményeit ől, 
nem pedig szociálpolitikai megfontolásoktól függ ően – finanszírozzák. 
1986-ban a 170/84. sz. Bilka-Ka ufhaus kontra Weber ügyben27, a Bíróság meger ősítette a 
fente említett I. Defrenne-ügyre vonatkozó ítéletében adott implicit döntéshozatalt28, 
nevezetesen azt, hogy csak a kötelez ő szociális biztonsági rendszer ellátásai nem tartoztak az 
EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkének hatálya alá. A Bíróság ennek megfelel ően úgy 
határozott, hogy a munkáltató által finanszíro zott foglalkoztatási nyugdíjrendszer az EK-
Szerződés korábbi 119. cikkének alkalmazásában díjazásnak min ősül.  
1990. május 17-i ítéletében (262/88. sz . Barber-ügy) és az azt követ ő ítéletekben (lásd alább) 
a Bíróság meger ősíti a 170/84. sz. Bilka-ügyben hozott kor ábbi ítélkezési gyakorlatát, azaz, 
hogy a foglalkoztatási rendszerekb ől a díjazásban részesül ő munkavállalók számára nyújtott 
ellátások az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkének értelmében vett díjazás fogalma alá 
tartoznak. 
                                                 
24 A 171/88. sz. Rinner-Kuhn kontra Spezial-Gebäudreinigung-ügy (EBHT 1989., 2743.o.) 
25 A 262/88. sz. Barber-ügy (EBHT 1990, 1889.o.) 
26 A 80/70. sz. I. Defrenne-ügy (EBHT 1971., 455.o.) 
27 A 170/84. sz. ügy (EBHT 1986., 1607.o.) 
28 A 80/70. sz. Defrenne kontra Belgium („I. Defrenne-ügy”) (EBHT 1971., 445.o.) 
 
HU 13   HU Az a tény, hogy a munkavállalóknak tört ént kifizetéseket nem a munkaszerz ődés szabályozza, 
még nem veszi ki ezeket az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkében szerepl ő díjazás hatálya 
alól. A munkáltató szabad mérlegelése szer int nyújtott prémiumok is ide tartoznak 
(Garland)29. Ennélfogva ez vonatkozik a díjazásra , függetlenül attó l, hogy azt szerz ődés 
szerint, törvényen vagy kolle ktív rendelkezéseken alapul óan, vagy önkéntesen nyújtják. 
2. fejezet Az egyenl ő bánásmód elve a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben  
Ez a fejezet a 96/97/EK irányelvve l módosított 86/378/EGK irányelv legf őbb rendelkezéseit 
veszi át, és ezen túlmen ően anélkül pontosítja a foglalkoz tatási szociális biztonsági 
rendszerekben az egyenl ő bánásmód elvének végrehajtását,  hogy megváltoztatná a jelenlegi 
jogi álláspontot. Integrálja az újabb ítélkezési gyakorlatot30 is. 
- Egyenlő díjazás és a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek  
A korábban leírtak alapján a „díjazás” hatályát számos – különösen a fogl alkoztatási szociális 
biztonsági rendszerekkel kapcsolatos – bírósági döntés pontosította.  
1990. május 17-i ítéletében (262/88. sz. Barber-ügy)31 a Bíróság meger ősítette korábbi ítéletét 
(170/84. sz. Bilka-ügy), nem hagyva kétséget afel ől, hogy a foglalkoztatási nyugdíjrendszer 
feltételei szerinti ellátások és munkavállalói hozzájárulások az EK-Szerz ődésnek az egyenl ő 
díjazásra vonatkozó korábbi 119. cikkének (a  módosítás után jelenleg az EK-Szerz ődés 141. 
cikke) értelmében vett díjazás foga lma alá tartoznak. A Bíróság meger ősítette, amit a 80/70. 
sz. I. Defrenne-ügyben 1971. május 25-én hozott ítéletében32 már implicite kimondott, azaz 
hogy nyugdíjrendszerb ől nyújtott, az érintett személy munkavállalásához alapvet ően 
kapcsolódó ellátások az e s zemélynek nyújtott díjazás részét  képezik, és az EK-Szerz ődés 
korábbi 119. cikkének hatálya alá tartoznak.33 
A foglalkoztatási szociális biztons ági rendszerekben a férfiak és n ők közötti 
megkülönböztetés ennélfogva tilos, és nem csak a nyugdíjjo gosultsági korhatár 
megállapításakor, hanem akkor is, amikor fo glalkoztatási nyugdíjat aj ánlanak a gazdasági 
okokból történ ő elbocsátás miatti kompenzációként (a 262/88. sz. Barber-ügyben szerepl ő 
tények). Mindazonáltal a Bíróság – a Barbe r-ítélet meghozatalakor – kétséget hagyott a 
Szerződés foglalkoztatási szociális biztons ági rendszerekre vonatkozó 119. cikke id őbeli 
alkalmazásának (visszamen őleges) hatálya fel ől.  
A Bíróságnak a korábbi 119. cikk foglalkoztatási szociális bi ztonsági rendszerekben történ ő 
alkalmazásának területén megalkot ott ítélkezési gya korlata a következ őképpen foglalható 
össze: 
                                                 
29 A 12/81. sz. Eileen Garlan d kontra British Rail Engineering Ltd (EBHT 1982., 359.o.) 
30 A 7/93. sz. Beune-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4471.o.), a 147/95. sz. Evrenopoulos-
ügyben 1997. április 17-én (EBHT 02057.o.), a 36 6/99. sz. Griesmar-ügyben 2001. november 29-én 
(EBHT 09383.o.), 206/00. sz. Henr i Mouflin-ügyben 2001. december 13 -án (EBHT 2001., 0201.o.), és 
legújabban a 351/00. sz. Niem-ügyben 2002. szeptember 12-én (EBHT 2002. 07007.o.) hozott ítélet. 
31 EBHT 1990., 1889.o. 
32 EBHT 1971.,445.o. 
33 E célból lásd különösen a 170/84 sz. Bilka kontra Weber von Hartz ügy (EBHT 1986., 1607.o.) 22. 
pontját; Barber-ügy 28. pontját; a Beune-ügy 46. pontját; és legújabban a 234/96. sz. és a 235/96. sz. 
Deutsche Telekom kontra Vick és Conze egyesített ügyek (EBHT 2000., 799.o.) 32. pontját. 
 
HU 14   HU A Bíróság – a korábbi 119. cikkhez csatolt kiegészít ő jegyzőkönyvvel összhangban – az 1993. 
október 6-i (Ten Oever), az 1993. december 14- i (Moroni), az 1993. december 22-i (Neath), 
és hat 1994. szeptember 28-i ítéletében meger ősítette a fizetett munka vállalók foglalkoztatási 
rendszereiben a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elve alkalmazása visszamen őleges 
hatályának értelmezését34. 
A 109/91. sz. „Ten Oever”-ügyben (1993. okt óber 6-i ítélet), a Bíróság meger ősítette, hogy a 
korábbi 119. cikk 1990. május 17-én kezd ődő hatállyal a foglalkoztatá si szociális biztonsági 
rendszerb ől nyújtott túlél ő hozzátartozói ellátásokra is vona tkozik, valamint, hogy a férfiak és 
nők közötti megkülönböztetés az ilyen ellátá sok nyújtása tekintetében többé nem 
megengedett. 
A 110/91. sz. „Moroni”-ügyben (1993. decem ber 14-i ítélet), a Bíróság meger ősítette, hogy az 
EK-Szerz ődés korábbi 119. cikke a foglalkoztatási rendszerek minden típus ára vonatkozik, és 
ebből következ ően az e rendszerek szerinti öregségi  nyugdíjjogosultsági korhatárnak mindkét 
nem esetében 1990. május 17-én kezd ődő hatállyal azonosnak kell lennie. 
A 152/91. sz. „Neath”-ügyben (1993. december 22-i ítélet) és a 200/91. sz. „Coloroll”-ügyben 
(1994. szeptember 28-i ítélet) a Bíróság megá llapította, hogy a foglal koztatási szociális 
biztonsági rendszerhez történ ő munkavállalói hozzájárulás oknak mindkét nem esetében 
azonosnak kell lenniük, mivel ezek az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikke értelmében vett 
díjazás egyik elemének min ősülnek. Másrészr ől az ilyen rendszerekhez történ ő munkáltatói 
hozzájárulások nemenként eltér őek lehetnek, amennyiben ezek objektív, a n ők várható 
hosszabb élettartamát figyelembe vev ő biztosításmatematikai számításokon alapulnak. 
Ezekben az ügyekben hozott ítéleteiben a Bíróság egyértelm űvé tette az egyenl ő díjazás 
elvének alkalmazását a foglalkoztatási rends zerek területén, különösen a tekintetben, hogy 
mely rendszerek tartoznak a Szerz ődés vonatkozó cikkében szerepl ő díjazás fogalmának 
hatálya alá 35. 
A Bíróság ítéletei el őtt, a tagállamok Maastrichtban ülésez ő állam- és kormányf ői aláírtak 
egy, az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkéhez csatolt kiegészít ő jegyzőkönyvet, amelynek célja 
az, hogy a foglalkoztatási re ndszerekkel kapcsolatban id őben korlátozza az EK-Szerz ődés 
korábbi 119. cikkének hatályát. A Szerz ődés ezt követ ő (az Amszterdami és a Nizzai 
Szerződéssel történt) módos ításai után ez a jegyz őkönyv a 141. cikkhez tová bbra is csatolva 
maradt. 
                                                 
34 A 109/91. sz. Ten Oever-ügyben 1993. október 6-án (EBHT 1993., 4879.o.), a 110/91. sz. Moron-
ügyben 1993. december 14-én (EBHT 6591.), a 15 2/91. sz. Neath-ügyben  1993. december 22-én 
(EBHT 6953.), a 200/91. sz. Coloroll-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4389.o.) hozott 
ítéletek. A 57/93. sz. Vroege-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4541.o.) és a 128/93. sz. 
Fisscher-ügyben (EBHT 1994., 4583.o.), valamint legújabban a 246/96. sz. Magorrian-ügyben 1997. december 11-én (EBHT 1997., 07153 .o.), és a 78/98. sz. Preston- ügyben 2000. május 16-án (EBHT 
2000., 03201.o.) hozott ítéletek 
35 A 109/91. sz. Ten Oever-ügyben 1993. október 6-án (EBHT 1993., 4879.o.), a 110/91. sz. Moron-
ügyben 1993. december 14-én (EBHT 6591.), a 15 2/91. sz. Neath-ügyben  1993. december 22-én 
(EBHT 6953.), a 200/91. sz. Coloroll-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4389.o.) hozott 
ítéletek. A 57/93. sz. Vroege-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4541.o.) és a 128/93. sz. 
Fisscher-ügyben (EBHT 1994., 4583.o.), a 7/93. sz. Beune-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 
1994., 4471.o.) hozott ítélet, és legújabban a 246/96. sz. Magorrian-ügyben 1997. december 11-én (EBHT 1997., 07153.o.), és a 78/98. sz. Preston-ügyben 2000. május 16-án (EBHT 2000., 03201.o.) 
hozott ítélet, a 50/99. sz. Jean-Marie Podesta kontra Caisse de retraite par répartition des ingénieurs 
cadres & assimilés (CRICA) és mások ügyben 2000. május 25-én hozott ítélet (EBHT 2000., 04039.o.) 
 
HU 15   HU E jegyzőkönyv értelmében: 
„E szerződés 141. cikkének alkalmazásában a foglalkoz tatási szociális biztonsági rendszerek-
ben nyújtott juttatások nem tekinthet ők díjazásnak akkor és a nnyiban, amennyiben azok az 
1990. május 17-ét (a Barber-ítélet id őpontja) megel őző munkaviszony alapján járnak, kivéve 
az olyan munkavállalók vagy az azok jogá n jogosultak esetében, akik ezen id őpont előtt az 
irányadó nemzeti jog szerint bírósági eljárást indítottak vagy ezzel azonos hatályú igényt jelentettek be”. 
A Tanács által a Bizottság java slata alapján elfogadott, a 86 /378/EK irányelv módosításáról 
szóló 96/97/EK irányelv tükrözi a Bíróság ítélkezési gyakorlatát, és a korábbi 119. cikkr ől 
szóló kiegészít ő jegyzőkönyvet, és célja az volt, hogy – jogbiztonsági és érthet őségi okokból 
– a másodlagos jogszabályt, azaz a 86/378/E GK irányelvet megfeleltesse a korábbi 119. 
cikknek, amint azt a Bíróság értelmezte. 
Tekintettel különösen a foglal koztatási rendszerekhez történ ő hozzájárulások és azok ellátásai 
kiszámítása vonatkozásában nemenként eltér ő biztosításmatematikai tényez ők 
figyelembevételének problémájára, szem el őtt kell tartani, hogy a Bizottság 1983. április 23-i 
javaslatában (COM (83) 217 végege s) – amely a 86/378/EGK irányelv el őfutára volt – a 6. 
cikkben megadta az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes egyes rendelkezések nem kimerít ő 
jegyzékét. Az ezen iránye lvvel kapcsolatos legf őbb probléma e cikkb ől, és különösen annak 
h) és i) pontjából származott. 
A 86/378/EGK irányelv el őírta, hogy a rendszerek figyelembe vehetik a járulékfizetés alapján 
számított munkáltatói hozzájárulások és ellá tások tekintetében nemenként eltér ő 
biztosításmatematikai számítási tényez őket. Első ránézésre a kivételek a meghatározott 
hozzájárulásokat tartalmazó rendszerekkel kapcsolatosnak t űnnek, azt is ki kell azonban 
emelni, hogy az elfogadott szöveg nem volt eléggé egyértelm ű, és a kormányzati szakért ők, 
nyugdíjalapok és a szociális partnerek bev onásával is zajló, a 86/378/EGK irányelv 
módosítására irányuló konzultációk során minden fél egyetértett abban, hogy a szöveget 
egyértelm űvé kell tenni. 
A 86/378/EGK irányelv 6. cikke h)  és i) pontjának rendelkezései  miatt felmerült helyzetet a 
Bíróság ítélkezési gyakorlata, és különösen a fent említett 1993. december 22-i (152/91. sz. 
Neath-ügy), valamint az 1994. szeptember 28-i (200/91. sz. Coloroll- ügy) ítéletek tették 
egyértelm űvé. A Bíróság szerint a járulékfizetés alapján számított foglalkoztatási 
nyugdíjrendszerekben a nemenként eltér ő biztosításmatematikai tényez ők alkalmazása a 
munkáltatói hozzájárulások tekintet ében nem tartozik az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkének 
hatálya alá. 
A Bíróság rámutatott, hogy ez a következtetés szükségképpen kiterjed az el őzetes 
döntéshozatal céljából a Neath- és Coloroll-ü gyekben a Bíróság elé terjesztett kérdések 
különös vonatkozásaira is, nevezetesen az id őszakos nyugdíj egy részének t őkésítésére, és 
azon nyugdíjjogosultságok átruházására, amelyek értéke csak a finanszírozási megállapodások feltételeiben határozható meg. 
A Bíróság továbbmenve arra is rámutatott, hog y a járulékfizetésen alapuló foglalkoztatási 
rendszerben a munkavállalói hozzájárulásoknak mindkét nem esetében azonosnak kell 
lenniük. Következtetése azon az elgondoláson alapul, hogy – a f oglalkoztatási nyugdíjjakkal 
összefüggésben – a korábbi 119. cikk hatálya csak  a munkáltató által íg ért ellátásokra, azaz a 
nyugdíjkorhatár elérése ut án nyújtandó nyugdíjból ered ő időszakos ellátásokra terjed ki. 
 
HU 16   HU Ennélfogva sem a munkáltatói hozzájárulás ok, sem pedig a m unkahelyváltást követ ően az 
egyik nyugdíjalaptól a másiknak átutalt összeg ek nem tartoznak a korábbi 119. cikk hatálya 
alá. 
E tényezők egyértelm űen a nyugdíjrendszer „finanszírozásáv al” kapcsolatosak, és – a Bíróság 
okfejtése szerint – nem tartoznak a korábbi 119. cikk hatálya alá. Ami viszont kevéssé 
egyértelm ű az az, hogy ez az okfejtés kizárja-e a korábbi 119. cikk ha tálya alól azt a 
tőkeösszeget, amit néhány rendszer a rende s nyugdíj egy részére vonatkozó igényr ől történő 
lemondásért cserébe nyú jt. A Bíróság egyértelm űen úgy véli, hogy az ilyen típusú 
tőkefelhalmozás nem tartozik a korábbi 119. ci kk hatálya alá (a Neath-ügyben hozott ítélet 
indokolásának 33. pontja). Meg kell azonban jegyezni, hogy a t őkésített összeg pusztán a 
rendes nyugdíj egy részének helyettesítése, és a Bíróság okfejtése csak az ellátási alapú 
biztosítási rendszer ekre vonatkozik. 
A fentiekb ől következik, hogy a Miniszterek Tanácsa által 1986-ban elfogadott 86/378/EGK 
6. cikke h) és i) pontjának rendelkezései  továbbra is megfelelnek az EK-Szerz ődés korábbi 
119. cikkének. A kérdéseknek – például a járuléka lapú biztosítási rendszerek (amelyekben a 
munkáltató tesz ígéretet a hoz zájárulásra) és az ellátási alapú biztosítási rendszerek 
(amelyekben a munkáltató ígérete a végs ő ellátás) közötti me gkülönböztetéssel történ ő – 
egyértelm űvé tétele érdekében azonban felmer ült az igény biz onyos kiigazításokra.36 A 
munkáltatói hozzájárulások tekintetében a Bíróság kifejezetten úgy határozott, hogy az ellátási alapú biztosítási rend szerekkel összefüggésben fizetend ő összeg az eltér ő 
biztosításmatematikai számítási tényez ők figyelembe vétele érdeké ben – a Bíróság szerint – 
eltérő lehet nemenként. 
A Bíróság másrészr ől nem határozott a járulékalapú  biztosítási rendszerek ilyen 
hozzájárulásainak összegér ől.  
A 132/92. sz. Birds Eye Walls-ügyb en 1993. november 9-i ítéletében
37 a Bíróság fenntartotta, 
hogy az ilyen rendszerek (járulékalapú biztosít ási rendszerek) munkáltatói hozzájárulásai 
közötti különbségek azzal a feltétellel me gengedettek, hogy ezek célja a mindkét nem 
számára egyenl ő nyugdíjak elérése. 
A 200/91. sz. Coloroll-ügyben hozott ítéletét ezen túlmen ően 1994. szeptember 28-én a 
Bíróság öt másik ítéletében tovább pontosította az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkének 
hatályát, valamint a foglalkoztatási szociá lis biztonsági rendszerekkel alkalmazását. 
A 200/91. sz. Coloroll-ügybe n hozott ítélet a biztos ításmatematikai tényez ők kérdésén 
túlmenően megerősíti a Bíróság korábbi ítéleteiben (Ten Oever, Moroni, Neath) megállapított 
főbb elveket, amelyek bizonyos területeket tová bbpontosítanak, például azt a tényt, hogy az 
EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkére mind a munkaválla lók, mind eltartottj aik hivatkozhatnak 
a gondnokokkal szemben (a foglalkoztatási rendszerek kezel ői), akik kötelesek figyelni az 
egyenlő bánásmód elvét (a munkáltató ill etve a gondnokok kötelezettségei). 
A 408/92. sz. Smith-ügyben, és a 28/93. sz. Va n den Akker-ügyben hozott ítéleteiben a 
Bíróság úgy véli, hogy az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkét úgy ke ll értelmezni, mint ami 
megakadályozza a munkáltatót abban, hogy a nyugdíjkorhatárt úgy tegye egyenl ővé, hogy az 
                                                 
36 A 96/97/EK irányelvnek a 86/378/EGK irányelv 6. cikke helyébe lép ő 1. cikkének (3) bekezdését, és 
különösen annak h) és i) pontját. 
37 A Birds Eye Walls Ltd. kontra Friedel M. Roberts ügy (EBHT 1993., 5579.o.) 
 
HU 17   HU 1990. május 17-e (a Barber-ítélet id őpontja) és a Barber-ítéletnek való megfelelés céljából 
elfogadott új intézkedések hatálybalépésé nek napja között letöltött szolgálati id őszakok 
tekintetében a n őkre vonatkozó korhatárt felemeli a férfiakéra. 
Ennélfogva az 1990. május 17-e és az on szabály hatálybalépésének id őpontja – amellyel a 
rendszer egységes nyugdíjkorhatárt vezet  be – között letöltött szolgálati id őszakok 
tekintetében, a korábbi 1 19. cikk csak úgy teszi lehet ővé az egyenl ő helyzet elérését, ha a férfi 
munkavállalókra a n ői munkavállalókra alkalmazandó rendelkezéseket alkalmazzák. 
Másrészről az egyenl ő bánásmódot hatékonyan megállapító intézkedések hatálybalépésének 
időpontja után letöltött szolgálati id őszakok tekintetében a korá bbi 119. cikk nem akadályozza 
meg a női munkavállalók nyugdíjkorhatára inak a férfiakéira történ ő felemelését. Az 1990. 
május 17-ét megel őző szolgálati id őszakok tekintetében a közösség jog nem állapított meg 
olyan kötelezettséget, ami indokolná a n őknek nyújtott el őnyök visszamen őleges 
csökkentését.38  
Az 57/93. sz. Vroege-ügyben és a 128/93. sz. Fisscher-ügyben hozott ítéletek a részid ős 
munkavállalók foglalkoztatá si nyugdíjrendszerbe történ ő belépésének jogára vonatkoznak. A 
Bíróság – a korábbi ítélkezési gyak orlatát (170/84. sz. Bilka-ügy meger ősítve) – úgy vélte, 
hogy a részid ős munkavállalóknak a foglalkoztatási rends zer tagságából való kizárása az EK-
Szerződés korábbi 119. cikkével tiltott, a n őkkel szembeni közvetett megkülönböztetést 
valósíthat meg, amennyiben az ilyen kizárás objektíven nem indokolt. Az 1990. május 17-i Barber-ítélet, valamint az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkére vonatkozó 2. számú 
jegyzőkönyv id őbeli hatályának korlátozása ne m vonatkozik a foglalkoztatási 
nyugdíjrendszerbe történ ő belépés jogára, amelyre továbbra  is az 1985. május 13-i Bilka-ítélet 
az irányadó. Mivel ez utóbbi ítélet nem tartalmazott id őbeli korlátozást, ezért lehet hivatkozni 
a korábbi 119. cikk közvetlen hatályára a foglalkoztatási nyugdíjrendszerbe történ ő belépésre 
irányuló joggal kapcsolatos egyenl ő bánásmód visszamen őleg történ ő követelése érdekében, 
és ez 1976. április 8-tól, a II. Defrenne-ítélet id őpontjától tehet ő meg, amelyben a Bíróság 
első alkalommal állapította me g, hogy a korábbi 119. cikk közve tlen hatályú. A Bíróság 
legújabban a 246/96. sz. Magorrian-ügyben 1997. december 11-én, valamint a 78/98. sz. 
Preston-ügyben 2000. május 16-án hozo tt ítéletében pontosította a részid ős munkavállalók 
helyzetére vonatkozó ítélkezési gyakorlatát. 
Az a tény, hogy egy munkavállaló visszamen őleg is követelheti egy foglalkoztatási 
nyugdíjrendszerbe történ ő belépését, nem teszi lehet ővé a számára, hogy kikerülje az érintett 
tagsági id őszakkal kapcsolatos hozzájárulások megfizetését. 
A foglalkoztatási nyugdíjrendszerbe va ló belépésre irányuló jogukat követel ő 
munkavállalókkal szemben lehet hivatkozni a nemzeti jogszabályok szerinti keresetek 
megindításának határidejére vonatkozó nem zeti szabályokra, feltéve, hogy ezek az ilyen 
keresetek vonatko zásában nem kedvez őtlenebbek, mint a hasonló, hazai jelleg ű keresetekre 
vonatkozóak, és nem teszik a közösségi j og által nyújtott jogok gyakor lását lehetetlenné a 
gyakorlatban.  
A 7/93. sz. Beune-ügyben hozott íté letében a Bíróság megállapítj a azokat a kritériumokat, 
amelyek szerint az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkét a köztisztvisel ők bizonyos 
                                                
 
38 A 50/99. sz. Jean-Marie Podesta kontra Caisse de retraite par répartition des ingénieurs cadres & 
assimilés (CRICA) és mások ügyben 2000. május 25-én hozott ítélet (EBHT 2000., 04039.o.). 
 
HU 18   HU rendszereivel kapcsolatban alkalmazni kell. Az ezt követ ő ítéletekben (az Evrenopoulos-, 
Griesmar-, Mouflin-, valamint a Niemi-ügyben hozott ítéletekben39) a Bíróság 
továbbpontosította a Beune-ügyben 1994. szeptember 28-án hozott ítéletét, mely szerint a 
közszolgálati nyugdíjrendszerek (közszek tor rendszerei) szintén az EK-Szerz ődés korábbi 
119. cikke értelmében vett díja zás fogalmának hatálya alá tartoznak, amennyiben azok 
munkaviszonyból származnak.  
A Bíróság fenntartotta40, hogy annak megállapítása érde kében, hogy egy közszolgálati 
nyugdíjrendszer az EK-Szerz ődés 141. cikkének (az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikke) 
hatálya alá tartozik-e, az a tény, hogy a nyugellá tás munkaviszonyhoz kapcsolódik és – ennek 
eredményeképpen – azt az állam munkáltatói min őségben fizeti, ez a kritérium nem tekinthet ő 
kizárólagosnak olyan mértékben, mint amilyenben azt a kötelez ő szociális biztonsági 
rendszerekb ől fizetett nyugdíjak esetleg – teljesen va gy részben – a munka tekintetében 
fizetett díjazást tükrözik (a Beune-ítélet 44. pontja, és a Griesma r-ítélet 29. pontja).  
Azok a szociálpolitikai, az állami szervezetekt ől származó vagy etikai megfontolások vagy 
akár a költségvetési érdekek, amelyek befoly ásolták, vagy befolyásolhatták egy rendszernek a 
nemzeti jogszabályok útján történ ő létrehozását, nem dominá lhatnak, ha a nyugdíj csak a 
munkavállalók egy kategóriájá ra vonatkozik, ha az a letöltött szolgálati id őszakhoz 
közvetlenül kapcsolódik, és ha annak összegét a köztisztvisel ő utolsó illetménye alapján 
számítják ki. Az állami munkáltató által fize tett nyugdíj ez esetben te ljesen összehasonlítható 
a magánszektorbeli munkáltató által a korábbi  munkavállalóinak fize tett nyugdíjjal (Beune-
ítélet 45. pontja, Griesma r-ítélet 30. pontja, és a Ni emi-ítélet 47. pontja).  
Ezek az ítéletek különösen lény egesek a nyugdíjkorhatár, a túlél ő hozzátartozói 
nyugellátások, a gyermekeiket gondozó s zemélyeknek nyújtott öregségi el őnyök 
vonatkozásában.  
E legutóbbi ítélkezési gyakor lat most egyértelm űen tükröz ődik az új, átdolgozott javasolt 
irányelv szövegében.  
A Bíróság a 50/99. sz. Jean-Marie Podesta kontra  Caisse de retraite par répartition des 
ingénieurs cadres & assimilés ügyben 2000. május 25-én hozott ítéletében szintén 
egyértelm űvé tette, hogy az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkét alka lmazni kell a járulékalapú, 
felosztó-kirovó rendszer ű több foglalkoztatásra kiterjed ő magán kiegészít ő 
nyugdíjrendszerekre olyan mértékben, am ilyenben e rendszerek célja a kötelez ő szociális 
biztonsági rendszerekb ől nyújtott ellátások kiegészítése vagy felváltása, és amennyiben a 
nyugdíjat a munkavállalónak a közö tte és egykori munkáltatója  közötti munkaviszony okán 
fizetik, függetlenül attól, hogy az ilyen rendszerben meglév ő tagság kötelez ő-e vagy 
választható.41 Ebből következ ően az EK-Szerz ődésnek a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
díjazás elvét megállapító korábbi 119 . cikkét a franciaországi kiegészít ő nyugdíjrendszerekre, 
az AGIRC-ra és az ARRCO-ra [az Association Gé nérale des Institutions de Retraite des 
Cadres (AGIRC) és az Association des Régime s de Retraite Complémentaire (ARRCO)] is 
                                                 
39 A 7/93. sz. Beune-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4471.o.), a 147/95. sz. Evrenopoulos-
ügyben 1997. április 17-én (EBHT 02057.o.), a 36 6/99. sz. Griesmar-ügyben 2001. november 29-én 
(EBHT 09383.o.), a 206/00. sz. He nri Mouflin-ügyben 2001. decembe r 13-án (EBHT 2001., 0201.o.), 
és legújabban a 351/00. sz. Niem-ügyben 2002. szeptember 12-én (EBHT 2002. 07007.o.) hozott ítélet.. 
40 A 42. ponttal megegyezik. 
41 A 50/99. sz. Jean-Marie Podesta kontra Caisse de retraite par répartition des ingénieurs cadres & 
assimilés (CRICA) és mások ügyben 2000. május 25-én hozott ítélet (EBHT 2000., 04039.o.). 
 
HU 19   HU alkalmazni kell, és az megtiltja a számukra, hogy különbséget tegyenek férfiak és n ők között 
a tekintetben, hogy házastársuk halálát követ ően hány évesen jogosultak a túlél ő 
hozzátartozói nyugdíjra. 
A Bíróság ugyanezen ítéletében azt is meger ősítette, hogy – a korábban megállapított 
ítélkezési gyakorlatának megfelel ően – a foglalkoztatási nyugd íjak ügyében lehet hivatkozni 
az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikkében megkövetelt egyenl ő bánásmódra a Barber-ítélet 
időpontját, 1990. május 17-ét követ ő szolgálati id őszakok tekintetében fizetend ő ellátásokkal 
kapcsolatban (e célból lásd a 28/93. sz. Van Den Akker és mások42 ügyében hozott ítélet 12. 
pontját). Ebb ől az következik, hogy 1990. május 17-t ől a foglalkoztatási nyugdíjrendszerek 
kötelesek voltak megvalósítani az egyenl ő bánásmódot (lásd a Van Den Akker és mások 
ügyében hozott íté let 14. pontját) . Az EK-Szerz ődés 141. cikkét (az EK-Szerz ődés korábbi 
119. cikke) alkalmazni kell az olyan kiegészít ő nyugdíjrendszerekre is, mint az AGIRC és az 
ARRCO, és ez kizárja, hogy e rendszerek 1990. május 17-t ől különbséget tegyenek a férfiak 
és nők között a tekintetben, hogy e munkavállalók halálát követ ően hány évesen jogosultak a 
túlélő hozzátartozói nyugdíjra. 
- Az önálló vállalkozók foglalkoztatási rendszerei  
Fontos megjegyezni, hogy a Barber-ügyben és az azt követ ő ügyekben hozott ítéletekben 
megállapított ítélkezési gyakorlat nem érinti az olyan önálló vállalkozók  helyzetét, akik a 
86/378/EK irányelv személyi hatálya alá tart oznak. Ennélfogva ez az irányelv – a korábbi 
96/97/EK irányelvhez hasonlóan – nem vezet be  semmiféle változást az önálló vállalkozók 
helyzete tekintetében.  
E munkavállalók a 86/378/EGK irá nyelv hatálya alá tartoznak, de  igen korlátozott mértékben 
és csak addig, amíg e foglalkoztatási szoc iális biztonsági rendszerek kollektív alapon 
szerveződnek (pl. a franciaországi ágazati rendszer ek). Az önálló vállalkozók egyéni 
rendszereit kifejezetten kizá rják a 96/97/EK irányelvvel módosított 86/378/EGK irányelv 
hatálya alól (a 96/97/EK iránye lvnek a 86/378/EGK irányelv 2. ci kke (2) bekezdésének a) és 
b) pontja helyébe lép ő 1. cikke (2) bekezdésének 1. pontja). E rendelkezések értelmében az 
önálló vállalkozók egyéni szerz ődéseit, valamint az önálló válla lkozóknak a csak kegyetlen 
taggal rendelkez ő rendszereit kizárták a ha tálya alól. Ezen túlmen ően a 86/378/EGK irányelv 
4. cikke értelmében a családi támogatásokra azt az irányelvet kell alka lmazni, mivel azokat az 
alkalmazottaknak fizetik ki, míg az irányelvne k a 96/97/EK irányelv 1. cikkének 5. pontjával 
módosított 9. cikke a) és b) pontja értelméb en a tagállamok a nyugdíjkorhatár meghatározása 
tekintetében és az önálló vállalkozók túlél ő hozzátartozói nyugellátásai vonatkozásában 
eltérhetnek egyenl ő bánásmód elvének kötelez ő alkalmazásától. Az egyetlen olyan 
rendelkezés, amely viszonylagos fontossággal bí r az önálló vállalkozók tekintetében a 
96/97/EK irányelv 1. cikkének 5. pontjával módosított 9. cikk c) pontja, amely 1999. július 
31-től (tizenhárom évvel a 86/378/EGK irá nyelvre vonatkozó értesítés után) el őírja a férfiak 
és nők egyenlő hozzájárulásait az önálló vállalkozók f oglalkoztatási rendszeréhez (kollektív 
rendszer). Ebb ől következ ően 1999. augusztus 1-jét ől a foglalkoztatási szociális biztonsági 
rendszereknek nemt ől független biztosításmatematikai számításokat kell alkalmazniuk e 
rendszerek önálló vállalkozóina k hozzájárulásai tekintetében. 
                                                 
42 EBHT 1994., 4527.o. 
 
HU 20   HU 3. fejezet A férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elve a munkavállalás, a szakképzés 
és az előmenetel, valamint a munk akörülmények tekintetében  
A 76/207/EGK irányelvet módosító 2002/73/EK eur ópai parlamenti és tanácsi irányelv jogi 
érthetőség és jogbiztonságot bizt osít azzal, hogy az Európai Bíróság számos, az eredeti 
irányelvre vonatkozó döntését e gységes szerkezetbe foglalta.  
Ez a fejezet megfelel a 2002/73/EK irá nyelvvel módosított 76/207/EGK irányelv f őbb, a 
nemen alapuló (közvetlen vagy közvetett) megkülönböztetés eltörlésével kapcsolatos 
rendelkezéseinek. Ez a fejezet magába fogla lja az arra vonatkozó rendelkezéseket, hogy 
milyen mértékben engedhet ők meg eltérések az egyenl ő bánásmód elve alól egy olyan munka 
estében, amely jellegénél f ogva egy meghatározott nem ű személyt igényel.  
Ezen túlmen ően – a 2002/73/EK irányelvhez hasonlóa n – ez a javaslat megismétli az EK-
Szerződés 141. cikkének (4) bekezdésében szerepl ő elvet, amely kijelenti, hogy „Annak 
érdekében, hogy ténylegesen bi ztosítsák a teljes egyenl őséget a férfiak és n ők között a munka 
világában, az egyenl ő bánásmód elve nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy bizonyos 
előnyöket nyújtó intézkedéseket tartsanak fenn vagy fogadjanak el abból a célból, hogy az 
alulreprezentált nem számára a szakmai te vékenységek folytatását megkönnyítsék, vagy hogy 
a szakmai el őmenetelükben őket érő hátrányokat megakadályozzák vagy kiegyenlítsék”.  
Ez a fejezet ezen túlmen ően tartalmazza a 2002/73/EK irányelvnek a szülési szabadságon 
lévő nők védelmének meger ősítésére vonatkozó rendelkezéseit, és egyértelm űvé teszi a 
92/85/EK irányelvvel való kapcsolatot.43 Tartalmazza a 2002/73/EK irányelvnek az apasági 
és/vagy az örökbefogadási szabadságon lév ő apák és anyák védelmével kapcsolatos 
rendelkezéseit, az ilyen jogokat elismer ő tagállamok esetében. 
III. CÍM HORIZONTÁLIS RENDELKEZÉSEK  
1. fejezet A jogok védelme  
1. szakasz: Jogorvoslat  
Ez a fejezet a 2002/73/EK iránye lvvel bevezetett új, a jogor voslatra és a végrehajtásra 
vonatkozó rendelkezéseket tartalmazza. E rende lkezések tükrözik a Bíróság ítélkezési 
gyakorlatát. Ez a következ őkre vonatkozik: 
- a) még a munkaviszony végén is a megkülönböztetés áldozatai védelmének44 és b) bármilyen 
kedvezőtlen bánásmód elleni védelem végrehajtása; 
- a Bíróságnak a kártérítésre vagy a helyre állításra vonatkozó ügye kben a (csak bizonyos 
kivételes esetekben megengedett) fels ő határok kérdésére45 vonatkozó ítélkezési gyakorlatának 
integrációja. 
                                                 
43 A várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és 
egészségvédelmének javítását ösztönz ő intézkedések bevezetésér ől szóló, 1992. október 19-i 
92/85/EGK irányelv (tizedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének 
értelmében) HL L 348., 1992.11.28.,1.o. 
44 A 185/97. sz. Goote-ügy (EBHT 1998., 5199.o.) 
45 A 180/95. sz. Draehmpaehl-ügy (EBHT 1997., 2195.o.) és a 271/31. sz. Marshal-ügy (EBHT 1993., 
4367.o.) 
 
HU 21   HU E rendelkezéseket – a jelen javasl at összefüggésében – horizontálisan  kell majd alkalmazni, és 
ezek hatálya alá fognak tartozni nem csak a munkavállalással, szakképzéssel és el őmenetellel, 
és a munkakörülményekkel kapcsolatos ügyek, hanem a díjazással – beleértve a munkával és a foglalkoztatással kapc solatos ügyekben az egyenl ő bánásmód elve végrehajtásának fontos 
vonatkozásait alkotó foglalkoztatási  szociális biztonsági rendszer eket – kapcsolatos ügyek is. 
2. szakasz: Bizonyítási teher
 
Ez a fejezet nem csak a 97/80/EK iránye lvnek a bizonyítási teherre vonatkozó legf őbb 
rendelkezéseit tartalmazza, hanem annak szövege a legújabban elfogadott 2002/73/EK irányelv rendelkezéseit is felsorakoztatja. E javaslat f ő hatása az lesz, hogy az egyenl ő 
bánásmód elvének hatékonyságát az zal fogja biztosítani, hogy k iterjeszti a biz onyítási teherre 
vonatkozó szabályokat a foglalkoztatási szoc iális biztonsági rends zerek területére. 
Fontos megjegyezni, hogy a foglalkoztatási sz ociális biztonsági rends zerek néhány aspektusa 
(ellátások és munkavállalói hozzájárulások) az EK-Szerz ődés korábbi 119. cikke értelmében 
vett díjazás, és ezen aspektusok má r implicite a bizonyítási teherr ől szóló 97/80/EK irányelv 
hatálya alá tartoztak, mivel az irányelv 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében az 
irányelvet kell alkalmazni „a Szerz ődés 119. cikkében, a 75/117/EGK, a 76/207/EGK és, 
amennyiben a nemi hovatartozáson alapuló megkülönböztetés áll fenn, a 92/85/EGK és a 
96/34/EK irányelvekben említett esetekben”. A 97/80/EK irányelv – a Bizottság kezdeti 
javaslata
46 és az Európai Parlament véleménye47 ellenére – nem vonta hatály alá a 
foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek te rületén a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
bánásmóddal kapcsolatos 86/378/EGK és 96/97/EK irányelvet. Ezen irányelvek kizárására 
vonatkozóan korábban felvázolt indokok már nem t űnnek relevánsnak, mivel az EK-
Szerződés 13. cikkén alapuló iránye lvek a bizonyítási tehe r vonatkozásában hasonló 
rendelkezéseket tartalmaznak. Ennek ellenére  a 97/80 irányelv elfogadására vonatkozó 
tárgyalások során a Tanács és a Bizotts ág a 3. cikk (1) bekezdésének a) pontja 
vonatkozásában egy közös nyilatkozat ot hozott létre, amely szerint:48  
„A Tanács kéri, hogy a Bizottság a 7. cikk érte lmében benyújtandó jelentésében az irányelv 
hatályára vonatkozó kérdé st is vizsgálja meg. 
Ebben a jelentésben kell ő figyelmet fognak fordítani a Bíró ságnak a szociálpo litika bármely 
területén hozott olyan döntésére, amely r ánézésre a megkülönbözteté smentesség általános 
elvével összefüggésben van.” 
A jelen javaslat – a foglalkoztatá si szociális biztonsági rendszer ekre és a bizonyítási teherre 
vonatkozó rendelkezések egyetlen  szövegbe való összefoglalás ával – e területen hatékonnyá 
fogja tenni az egyenl ő bánásmód elvének alkalmazását, és ezzel válaszolni fog e 
nyilatkozatra, és az Európai Parlament korábbi kérésére.  
Ebben az összefüggésben a jelen javaslat egy másik fontos, gyakorlati hatása a 97/80/EK 
irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében szerepl ő közvetett megkülönböztetés 
fogalommeghatározásának annak érdekében történ ő hatályon kívül helyezése, hogy az 
                                                 
46 HL C 332., 1996.11.7., 11.o., és HL C 185., 1997.6.18., 21.o. 
47 Az Európai Parlament 1997. április  10-i véleménye (HL C 132., 1997 .4.28., 215.o.), a Tanács 1997. 
július 24-I közös álláspontja (HL C 307., 1997.10.8., 6.o.), és az Európai Parlament 1997. November 6.i 
határozata (HL C 358., 1997.11.24.).  
48 Az 1997. június 27-i SN 157/2/97(SOC) REV 2  
 
HU 22   HU összhangba kerüljön a 2002/73/EK irányelvben szerepl ő fogalommeghatározással. E 
tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 76/207/EGK irányelv módosításáról szóló 
2002/73/EK irányelv elfogadása a közvetett megkülönböztetésnek egy új 
fogalommeghatározását vezette be, amelynek szövegében – az EK-Szerz ődés 13. cikke 
alapján elfogadott irányelvekben szerepl ő fogalommeghatározással összhangban – nem 
szerepelt a statisztikai elem. E tekintetbe n meg kell jegyezni, hogy a 76/207/EGK irányelv 
módosításáról szóló 2002/73/EK ir ányelv elfogadására irányul ó tárgyalások során, mikor a 
közös álláspontot elfogadták, 2001 júni usában mind a Bizottság, mind a Tanács 
nyilatkozatot49 tett a közvetett megkülönböztetésnek  a 98/52/EK irányelvvel módosított 
97/80/EK irányelvben szerepl ő fogalommeghatározásának a közös álláspontban, és ezt 
követően a 2002/73/EK irányelvben elfoga dott fogalommeghatározással történ ő összhangba 
hozatalának szükségességér ől.50 A jelen javaslat ennélfogva  válasz e nyilatkozatokra. 
Nyomon követi a tagállamok részér ől a Bizottság felé tett azon meghatározott kérelmet, hogy 
a közvetett megkülönböztetés fogalommeghatá rozásának kiigazítása érdekében tegyen 
javaslatot a 97/80/EK irányelv módosíto tt javaslatára. A Bizottság e kérdésr ől szóló 
nyilatkozatát 2001 júniusában felvették a szociális ügyekkel foglalkozó tanács 
jegyzőkönyvébe. Ennélfogva ez, a 2002/73/EK iránye lvet a 97/80/EK irá nyelvvel egységesít ő 
gyakorlat szintén válasz a fen ti nyilatkozatokra, és arra tö rekszik, hogy javítsa a Bíróság 
értelmezése szerinti egyenl ő bánásmód elvének hatékonyságát.51  
2. fejezet Az egyenl ő bánásmód el ősegítésével foglalkozó testületek – társadalmi  
párbeszéd  
Az előző fejezethez hasonlóan ez a fejezet is ta rtalmazza a 2002/73/EK irányelvvel bevezetett 
új rendelkezéseket, amelyek has onlóak a 13. cikken alapuló meglév ő irányelvekben – tehát a 
2000/43/EK és 2000/78/EK irányelvben – szerepl ő rendelkezésekhez. Ez a következ őkre 
vonatkozik: 
- Testületeknek a tagállamok által történ ő kijelölése, amely testületek szerepe – azaz az 
egyenlő bánásmód el ősegítése – a közösségi jogszabál yok nyomon követése, valamint a 
megkülönböztetés áldozatai számára nyújtott támogatás. 
- A szociális partnerek és a nem kormányzati szervezetek szerepének meger ősítése az egyenl ő 
bánásmód elvének el ősegítésében. 
Az előző fejezethez hasonlóan e rendelkezéseke t – a jelen javaslat összefüggésében – 
horizontálisan kell majd alkalmazni, és ezek  hatálya alá fognak tartozni nem csak a 
munkavállalással, szakképzéssel és el őmenetellel, és a munkakör ülményekkel kapcsolatos 
ügyek, hanem a díjazással – beleér tve a foglalkoztatási szociáli s biztonsági rendszereket – 
kapcsolatos ügyek is. 
                                                 
49 A 2001. június 6-i 9588/01, SOC 233, CODEC 519  
50 A Bizottság beadványa a jegyz őkönyvhöz (Tárgy: a 97/80/EK irán yelv módosítása) „A közvetett 
megkülönböztetés fogalommeghatározásának módosítása tükrében a Bizottság a lehet ő leggyorsabban 
javasolni fogja a 98/52/EK irányelvvel módosított 97/80/EK irányelv megfelel ő módosítását.” A Tanács 
beadványa a jegyz őkönyvhöz (Tárgy: A 97/80/EK irányelv módosításáról szóló bizottsági beadvány) 
„A Tanács tudomásul veszi a Bizottság azon szándékát,  hogy javaslatot tegyen a 97/80/EK irányelvnek 
a közvetett megkülönböztetés fogalommeghatározásának módosítása tükrében történ ő módosításáról.” 
51 A 381/99. sz. Brunnhofer-ügyben 2001. június 26-án (EBHT 2001., 4961.o.), a 127/92. sz. Enderby-
ügyben 1993. október 27-én (EBHT 1993., 5535.o.) hozott ítéletek, lásd még a 109/88. sz. Danfoss-
ügyben 1989. október 17-én (EBHT 1989., 3199.o.) hozott ítéletet. 
 
HU 23   HU Ésszerű elvárás, hogy a munkaválla lás, szakképzés és el őmenetel, és a munkakörülmények 
terén a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmóddal való foglalkozás érdekében létrehozott 
testületek foglalkozzanak a munkakörülménye k más vonatkozásaival, mint például a 
díjazással és a foglalkoztatási szociális bizt onsági rendszerekkel. Az ilyen testületek 
hatáskörének a jelen java slattal összhangban történ ő kiterjesztése nem fog jelent ős terhet róni 
a tagállamokra. 
IV. CÍM VÉGREHAJTÁS  
Ez a rész az irányelv végrehajtásával kapcso latos horizontális rendelkezéseket tartalmazza. 
Megköveteli a tagállamoktól a nnak biztosítását, hogy az egyenl ő díjazás vagy egyenl ő 
bánásmód elvével ellentétes minden rendelk ezést (például törvények, kollektív szerz ődések, 
egyéni szerz ődések, stb.) eltörölnek vagy semmi snek nyilvánítanak vagy megfelel ően 
módosítanak. El őírja továbbá a munkavállalóknak – bel eértve azokat a munka vállalókat, akik 
egyben a munkavállalók képvisel ői – a viktimizáció ellen történ ő védelmét.  
Megköveteli a tagállamoktól, hogy – az ir ányelv teljes gya korlati hatásának ( effet utile ) 
biztosítása érdekében – bi ztosítsák a hatékony, ará nyos és visszatartó erej ű szankcióknak az 
ezen irányelv értelmében nyújtott jogok megsér tése esetén alkalmazandó rendszerét. A 
tagállamok ezen felül kötelesek értesíteni a Bizottságot az e területen elfogadott rendelkezésekr ől. 
Megköveteli a tagállamoktól, hogy ösztönözzék  a munkáltatókat és a szakképzésért 
felelősöket, hogy dolgozzanak ki megfelel ő megelőző intézkedéseket a nem alapon történ ő 
megkülönböztetés, és különösen a munkahelyi zaklatás és szexuális zaklatás megel őzésére. 
Tartalmaz egy állandó, a regressz ió elleni rendelkezést is.  
Az irányelvre irányuló javaslat tartal maz egy, a 2002/73/EK irányelvben szerepl őhöz hasonló 
rendelkezést a tagállamok arra  irányuló kötelezettségér ől, hogy aktív módon vegyék 
figyelembe a férfiak és n ők közötti egyenl őségre irányuló célkit űzést, amikor az irányelv 
alkalmazási körén belül említett területeken me galkotják és végrehajtják a törvényeket, 
rendeleteket és közigazgatási intézkedés eket, és tevékenységeket fejtenek ki. 
A javaslat ezen túlmen ően kötelezi a tagállamokat, hogy bizt osítsák, hogy az irányelvre – az 
átültető nemzeti rendelkezésekkel együtt – felhívják minden érdekelt személy figyelmét. 
V. CÍM ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
 
Ez a rész az irányelvre irányuló javaslathoz igazított állandó rendelkez éseket tartalmazza.  
Az irányelv átültetésére vonatkozó álla ndó klauzula megköveteli, hogy a tagállamok 
feleljenek meg néhány információs követelménynek, mint például az átültet ő nemzeti 
jogszabályok és kollektív szerz ődések, valamint a megfelel ő megfelelési táblázatoknak a 
Bizottsággal történ ő rendszeres közlése. Egy másik, a 2002/73/EK irányelv 2. cikkéb ől átvett 
klauzula azt követeli meg a tagállamoktól, hogy az átültet ő jogszabályokban hivatkozzanak 
erre az irányelvre.  
Tartalmaz ezenfelül a jelen javaslatba be vett irányelvekre vonatkozó cikket, amely 
irányelveket akkor kell majd hatályon kívül helyezni, ha az új irányelv a tagállamokban 
alkalmazandóvá válik. 
 
HU 24   HU Szerepel még benne egy azt el őíró „standard felülvizsgálat i klauzula” (32. cikk), hogy a 
Bizottság legkés őbb 2008. június 30-ig vizsgálja felül ennek az irányelvnek a m űködését, 
abból a célból, hogy – ha kell – nyújtsa be a szükséges módosításokat.  
Integrálja továbbá a 2002/73/EK  irányelvnek a Bizottság rés zére négyévenként benyújtandó 
rendszeres jelentésekre vonatkozó különös re ndelkezéseit, amelyekkel a tagállamoknak a 
Bizottságot tájékoztatniuk kell az EK-Szerz ődés 141. cikkének (4) bekezd ése értelmében és a 
28. nyilatkozattal összhangban megtett pozitív cselekvési intézkedésekr ől (a prioritás a n ők 
tekintetében megtett pozitív cselekvé si intézkedésekre vonatkozik).  
4. JOGALAP 
Ez az irányelvre irányuló javaslat az EK-Szerz ődés 141. cikkének (3) bekezdésén alapul, 
amely felhatalmazza a Közösséget, hogy intézked éseket fogadjon el annak érdekében, hogy 
biztosítsa a férfiak és n ők között az egyenl ő bánásmód elvének alkalm azását a foglalkoztatás 
és a munka területén. Mivel minden, az ered eti 75/117/EGK, a 96/97/EGK irányelvvel 
módosított 86/378/EGK, a 2002/73/EK irányelvve l módosított 76/207/EGK, valamint a 
98/52/EK irányelvvel módosított 97/80/EK irányelv hatálya al á tartozó terület „a foglalkoz-
tatás és a munka területének” jogi kategóriájába ta rtozik, az említett irányelveket egyesít ő 
átdolgozott irányelv ugyanezen jogalapra helyezhet ő. 
A hasonló célkit űzésekkel rendelkez ő jogszabályok közötti jogi és  politikai koherencia 
biztosítása érdekében a munkavállalás és foglalkoztatás területén a férfiak és n ők közötti 
egyenlő bánásmódot biztosító, az EK-Szerz ődés 141. cikke értelmében/hatálya alatt 
elfogadott jogszabályok ugyanazoka t a fogalmakat alkalmazzák, mint a legújabban elfogadott 
jogszabályok, úgy mint a 76/207/EGK irányelv módosításáról szóló 2002/73/EK irányelv, 
valamint az EK-Szerz ődés 13. cikke szerint elfogadott ha sonló jogszabályok, azért, hogy 
küzdjenek a nemen alapuló megkülönböztetést ől eltérő megkülönböztetés ellen, mivel ez 
utóbbi a munkavállalás területre is vonatkozik. Biztosítani kell ezért az  azonos kérdésekkel, 
mint például a közvetlen megkülönböztetés fogalmával, vagy az annak szükségességével 
foglalkozó másodlagos jogszabályok koherenciá ját, hogy a tagállamok rendelkezzenek az 
egyenlő bánásmód el ősegítésével rendelkez ő testületekkel, a munkavállalás és a 
foglalkoztatás mind nagyobb területén, és nem csupán a 76/207/EGK irányelv módosításáról 
szóló 2002/73/EK irányelv hatálya alá tartozó ügyekben. 
5. INDOKLÁS  A SZUBSZIDIARITÁS  ÉS AZ ARÁNYOSSÁG  TEKINTETÉBEN  
A közösségi jogi eszköz felhasználása beta rtja a szubszidiaritás elvét. Az esélyegyenl őség, 
valamint a munkavállalási és foglal koztatási ügyekben a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
bánásmód területén meglév ő irányelvek átdolgo zása segíteni fog annak biztosításában, hogy 
ezeket az elveket egységesen és hatékonyan alkalmazzák nemzeti szinten. Ezen túlmen ően 
van egy, az egyenl ő bánásmód elvét végrehajtó jogszabályok közösségi szint ű 
koherenciájának biztosítására irányuló követelmény. A nemi alapon történ ő 
megkülönböztetés esetében ez a meglév ő jogszabályok átdolgozásával érhet ő el. 
A javasolt eszköz tartalma me gfelel az arányosság elvének is, mivel a tagállamok számára a 
lehető legnagyobb mozgásteret adja annak meghatározásában, hogy az egyenl ő bánásmód 
elve alkalmazásának mikéntjét e tekintetben hogyan végzik. 
 
HU 25   HU A közösségi jogszabálynak nem lesz közvetlen hatása a vállalatok tevékenységeire, és nem 
fog a kis- és középvállalkozások létrehozását és fejl ődését esetlegesen veszélyeztet ő 
közigazgatási vagy jogi korlátokat állítani. 
6. A CIKKEKHEZ  FŰZÖTT  MEGJEGYZÉS 
A többi nyelvi változattal való konzisztencia bi ztosítása céljából a fin n, olasz, portugál és 
svéd változat esetében az átdolgozott iránye lvek nyelvi helyesbítésére volt szükség. 
I. CÍM  
Általános rendelkezések  
1. cikk  
Ez a cikk határozza meg az irányelv célját.  
Az irányelv hatálya azokra az ügyekre terjed ki, amelye kkel a 2002/73/EK irányelvvel 
módosított 76/207/EGK irányelv (munkavállalás, szakképzés és el őmenetel, valamint 
munkakörülmények), és a 75/117/EGK irányelv (egyenl ő díjazás) és a 96/97/EK irányelvvel 
módosított 86/378/EGK irányelv (foglalkoztatási szociális biztonsági re ndszerek) foglalkozik. 
Az irányelv célja továbbá, hogy pontosítsa a 92/85/EGK irányelvvel módosított, az ezen 
irányelvek hatálya alá tartozó anyasá ggal és a várandósságga l kapcsolatos ügyekr ől szóló 
76/207/EGK irányelv között meglév ő kapcsolatokat. Pont os és következetes 
fogalommeghatározásokat nyújt, a szöveget a megállapított ítélkezési gyakorlat integrációján 
keresztül teszi naprak ésszé, és egyértelm űen megszerkesztett jogszabályszöveget ír el ő. 
Ezt az irányelvet arra is szánták, hogy biztosítsa az egyenl ő bánásmód elvének hatékony 
alkalmazását, beleértve különösen a bizonyítási teher megfordulására vonatkozó szabályoknak a tárgyi hatálya alá tartozó területekre történ ő kiterjesztését. 
2. cikk
 
Ez a cikk meghatározza a közvetlen és a közvetett megkülönböztetés, a nemen alapuló 
zaklatás, és a szexuális zaklatás fogalmát. A fogalommeghatározások megegyeznek a már 
elfogadott 2002/73/EK irányelvben szerepl őkkel. 
Újra bemutatja az EK-Szerz ődés 141. cikkében szerepl ő „díjazás” fogalommeghatározását, 
valamint a 96/97/EK irányelv 1. cikkének 1. pontjával módosított 86 /378/EGK irányelv 2. 
cikkében szerepl ő „foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek”  fogalommeghatározását. 
3. cikk  
Ez a cikk az irányelv személyi hatályát ha tározza meg a 96/97/EK irányelvben alkalmazott 
feltételekkel azonos módon. 
A (2) bekezdés egy állandó, a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmóddal kapcsolatos minden 
irányelvben meglév ő formulát használ. Tükrözi azt a jó l megállapított elvet, mely szerint a 
nőknek a várandósság és gyermekszülés idején já ró védelem megengedett kivételt képez az 
egyenlő bánásmód elve alól. Egységes szerk ezetbe foglalja a 2002/73/EK irányelv 1. 
 
HU 26   HU cikkének (2) bekezdésében szerepl ő szöveget, amelynek az irányelvek vonatkozásában 
horizontális hatása van (lásd még a 86/378/ EGK irányelv 5. cikkének (2) bekezdését). 
A (2) bekezdés magába foglalja a 76/207/ EGK irányelvnek a 2002/73/EK irányelv 1. 
cikkének (2) bekezdésével módosított, 2. cikk e (7) bekezdése negyedik albekezdésének 
kiigazított els ő mondatát52. 
II. CÍM  
Különös rendelkezések  
1. fejezet 
Az egyenl ő díjazás elve 
4. cikk  
Ez a cikk megfelel a 75 /117/EGK irányelv egyenl ő díjazásról szóló alapvet ő cikkének, amit 
kis mértékben kiigazítottak, hogy az figyelemb e vegye a Bíróság legújabb ítélkezési 
gyakorlatát, különösen a 320/00. sz. A. G. Lawren ce és mások kontra Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group and Mitie Secure  Services Ltd. ügyben 2002. szeptember 17-én 
hozott ítéletet53, valamint a 256/01. sz. Debra All onby kontra Accrington/Rossdendale 
College ügyben 2004. január 13-án hozott ítéletet54. Ezen ítélkezési gyakorlat értelmében a 
Bíróság bevezetett az egyenl ő értékű munka összehasonlítására egy új, az ugyanazon 
intézménynél vagy szolgálatban végzett munkáénál szélesebb hatókör ű elemet, az egyetlen 
forrást. A Bíróság meghatározta, hogy „ebben az összefüggésben az EK-Szerz ődés 141. cikke 
(1) bekezdésének megszövegezésében semmi  nem sugallja azt, hogy e rendelkezés 
alkalmazhatósága csak olyan helyzetekr e korlátozódik, amikor a férfiak és n ők ugyanannál a 
munkáltatónál dolgoznak”. 
Ennélfogva a férfiak és n ők vonatkozásában az egyenl ő díjazás elve, magában foglalja, hogy 
az ugyanazon munkával vagy egyenl ő értékű munkával kapcsolatos javadalmazást nem 
szükségképpen kell egy és ugyanazon munkálta tónak fizetnie, hane m egy egyetlen olyan 
forrásból kell származnia, amelynek a fizetési  feltételekben feltárt különbségek betudhatók 
tekintetében. Az egyetlen forrás hi ányában nem volna senki, aki felel ős volna a bármiféle 
egyenlőtlenségért, és aki helyre  tudná állítani az egyenl ő bánásmódot.  
A munkakör-besorolás kérdése te kintetében ezen javaslat sz övege a 75/117/EGK irányelv 1. 
cikkét változatlanul hagyja. 
2. fejezet 
Az egyenl ő bánásmód elve a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben 
5. cikk  
Ez a cikk megfelel a 86/378/ EK irányelv 5. cikke els ő bekezdésének, amelyet a 96/97/EK 
irányelv nem módosított. El őírja az egyenl ő bánásmód elvének a foglalkoztatási szociális 
biztonsági rendszerekben a 6. cikkben me gállapított korlátokon belül történ ő alkalmazását.  
                                                 
52 HL L 348, 1992.11.28., 1.o. 
53 EBHT. 2002 I., 7325.o. 
54 Nyomtatásban még nem jelent meg. 
 
HU 27   HU 6. cikk  
E cikknek a fejezet foglalkoztatási rendszerek kel és a kockázatokkal kapcsolatos tárgyi 
hatályára vonatkozó els ő bekezdése a 86/378/EGK irá nyelv 4. cikkét változatlanul 
tartalmazza.  
A második bekezdés egy új, a Bíróságnak az EK-Szerz ődés 141. cikke (1) és (2) 
bekezdésének a köztisztvisel ők egyedi rends zereire történ ő alkalmazására vonatkozó 
ítélkezési gyakorlatát tükröz ő rendelkezés.55 Ennek az ítélkezési gyakorlatnak az egységes 
szerkezetbe foglalásával az irányelv egyértelm űvé teszi, hogy azt a köztisztvisel ők egy 
meghatározott csoportjára vonatkozó szociális bi ztonsági rendszerekre is alkalmazni kell 
abban az esetben, ha az érintett  ellátásokat munkaviszonnyal kapc solatban fizeti k, közvetlenül 
kapcsolódnak a letöltött szolgálati id őhöz, és az összeget a legutolsó illetmény figyelembe 
vételével számítják ki. E tekintetben nem sérül az a tény, hogy a köztisztvisel ők és más, az 
állam által toborzott személyzet meghatáro zott csoportjára vonatkozó rendszer egy kötelez ő 
rendszer általános és harmonizált ke retének a része (lásd különösen a Beune-  és a Niemi-
ítéletet).  
7. cikk  
Ez a rendelkezés változtatás nél kül veszi át a 86/378/EGK irá nyelv – a 96/97/EK irányelv 1. 
cikkének (1) bekezdésével módosított – 2. cikkének (2) és (3) bekezdését. 
Csak úgy, mint a korábbi irányelveknél az alábbiak:  
a) önálló vállalkozók egyéni szerz ődéseire  (e szerződések elvben magánjogi szerz ődések); 
b) az önálló vállalkozók kizárólag egy taggal rendelkez ő rendszereire  (az előző ponthoz 
hasonlóan e szerz ődések elvben magánjogiak );  
c) azokra a biztosítási szerz ődésekre, amelyeknél a munkáltató nem szerz ődő fél, nem 
tartoznak a jelen java slat hatálya alá. 
A d) és az e) pont olyan, a biztosított és a rendszer kö zött létrejött egyedi szerz ődésekre 
vonatkozik, amelyek nem tartozna k a jelen javaslat 2. cikkében  meghatározott foglalkoztatási 
szociális biztonsági rendszer fogalmába. 
A második bekezdés a Bíróságnak 132/92. sz. Birds Eye Walls-ügyben  az „átmeneti 
nyugdíjakról ” szóló, 1993. november 9-én hozott ítéletében56 szerelő ítélkezési gyakorlatát 
tükrözi, és változatlanul vesz i át a 86/378/EGK irányelvnek – 96/97/EK irányelv 1. cikkének 
(1) bekezdésével kiegészített – 2. cikkének (3) bekezdését. 
8. cikk  
Ez a cikk megfelel a 86/378/EGK irányelv 6.  cikkének, melyet a 96/97/EK irányelv 1. 
cikkének (3) bekezdése módosított annak ér dekében, hogy figyelembe vegye a Bíróságnak a 
Neath-  és Coloroll-ügyben  alkalmazott ítélkezési gyakorlatát, valamint tartalmazza az egyenl ő 
bánásmód elvével ellentétes rendelkezések nem kimerít ő jegyzékét. 
                                                 
55 A 7/93. sz. Beune-ügyben 1994. szeptember 28-án (EBHT 1994., 4471.o.), a 147/95. sz. Evrenopoulos-
ügyben 1997. április 17-én (EBHT 02057.o.), a 36 6/99. sz. Griesmar-ügyben 2001. november 29-én 
(EBHT 09383.o.), a 206/00. sz. He nri Mouflin-ügyben 2001. decembe r 13-án (EBHT 2001., 0201.o.), 
és legújabban a 351/00. sz. Niem-ügyben 2002. szeptember 12-én (EBHT 2002. 07007.o.) hozott ítélet.  
56 Birds Eye Walls Ltd. kontra Friedel M. Roberts. EBHT 1993., 5579.o. 
 
HU 28   HU Az eredeti cikket némileg módosították, am ennyiben az (1) bekezdés h) pontja nem 
hivatkozik a 86/378/EGK irányelv módosításá ról szóló 96/97/EK irányelvben szerepl ő 
mellékletre. Ez a melléklet példákat tartalmaz a t őkefedezeti, ellátásalapú rendszerek esetében 
egyes összetev őkre, amelyek egyenl őtlenek lehetnek, amennyiben az összegek 
egyenlőtlensége a rendszer finanszírozásának megvalósítása idején alkalmazott, nemekt ől 
függően eltérő biztosításmatematikai számításokból ered. 
E példák az alábbiak: 
- rendszeres nyugdíj részleges t őkésítése,  
- nyugdíjjogosultság átruházása,  - hozzátartozói nyugellátás, amely egy jogosultnak kerül kifizetésre, a nyugdíj egy részér ől 
történő lemondás fejében, 
- csökkentett összeg ű nyugdíj, ha a munkavállaló el őnyugdíjazást választ. 
9. cikk
 
Ez a cikk megfelel a 86/378/EGK irányelv 8.  cikkének, melyet az irányelvnek az önálló 
vállalkozók foglalkoztatá si rendszereire történ ő alkalmazása vonatkozásában a 96/97/EK 
irányelv 1. cikkének (4) beke zdése módosított. Ezeket a rendelkezéseket nem érintette a 
Bíróságnak a Barber- és az azt követ ő ügyekben hozott ítéleteiben alkalmazott ítélkezési 
gyakorlata. 
Az önálló vállalkozók foglalkoztatási rendszereiben az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes 
rendelkezéseket legkés őbb 1993. január 1-jét ől kezdődő hatállyal, vagy az olyan tagállamok 
esetében, amelyek csatlakozására ezen id őpont után került sor, attól az id őponttól, amikor 
területükön a 96/97/EK irányelvvel módosíto tt 86/378/EK irányelv alkalmazandóvá válik, 
felül kell vizsgálni.  
Az irányelv nem korlátozza azt, hogy az önálló vállalkozók foglalkoztatási rendszerében a 
rendszer felülvizsgálatát megel őző tagsági id őszakra vonatkozó jogok és kötelezettségek 
továbbra is a rendszernek azon biztosítási id őszakában érvényben lév ő rendelkezéseinek 
hatálya alá tartozzanak. 
10. cikk  
Ez a cikk megfelel a 86/378/EGK irányelvne k – a 96/97/EK irányelv 1. cikkének (5) 
bekezdésével módosított – 9. cikkének. Ez az irányelvnek az önálló vállalkozók olyan 
foglalkoztatási rendszereire történ ő alkalmazásával kapcsolatos eltérésekre vonatkozik, 
amelyeket – csak úgy, mint az el őző cikk esetében – nem érintett a Bíróságnak a Barber- és az 
azt követő ügyekben hozott ítéleteiben alkalmazott ítélkezési gyakorla ta. Ezek az eltérések a 
nyugdíjkorhatárnak, a túlél ő hozzátartozói nyugellátásokra való  jogosultságnak, valamint az 
önálló vállalkozók foglalkoztatási szoc iális biztonsági rendszeréhez történ ő hozzájárulások 
kiegyenlítésének meghatározására vonatkoz nak. A 86/378/EGK irányelvnek a 96/97/EK 
irányelvvel (1. cikk (5) bek ezdés) módosított korábbi 9. cikkének c) pontja az önálló 
vállalkozók hozzájárulásainak kiegyen lítése tekintetében egy átmeneti id őszakot tartalmaz.  
11. cikk  
Ez a cikk megfelel a 96/97/EK irányelv 2. cikkének.  
 
HU 29   HU E cikk (1) és (2) bekezdése a Bíróságnak a jele nlegi 141. cikk (korábbi 119. cikk) (1) és (2) 
bekezdésének a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben történ ő visszaható hatályú 
alkalmazására vonatkozó ítélkezési  gyakorlatát tükrözi, ami a 96/97/EK irányelvbe is 
bekerült. A (3) bekezdés az irányelvnek az olyan tagállamokban történ ő alkalmazására 
vonatkozik, amelyek korábban az Európai Gazdasági Térségr ől szóló megállapodás szerz ődő 
felei voltak. 
Van azonban egy új, (4) bekezdés, amely azt  határozza meg, hogy a többi olyan tagállam 
esetében, amelyek csatlakozására 1990. május 17- e után került sor, a fenti (1) és (2) 
bekezdésben említett 1990. május 17-i id őpont helyébe az az id őpont fog lépni, amikortól 
területükön a 141. cikk (korábbi 119. cikk) (1) és (2) bekezdése alkalmazandóvá válik (annak 
érdekében, hogy figyelembe vegyék a csatlakozó országok helyzetét). 
12. cikk  
Ez a cikk megfelel a 86/378/EGK irányelvne k a rugalmas nyugdíjról szóló 9a. cikkének 
(amellyel az irányelvet a 96/97/EK irányelv  1. cikke egészítette ki). Ennek megfelel ően, ha a 
rugalmas nyugdíjkorhatár megállapítását a férfiak és a n ők azonos feltételek mellett kérhetik, 
akkor ez nem tekinthet ő ezzel az irányelvvel összeférhetetlennek. 
3. fejezet  
A férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elve a munkavállalás, szakképzés és 
előmenetel, valamint a munkakörülmények tekintetében 
13. cikk  
E cikk els ő bekezdése megfelel a 76/207/EGK irá nyelvnek – a 2002/73/EK irányelv 1. 
cikkének (3) bekezdésével módosított – 3. cikke (1 ) bekezdésének. Ez az új cikk megfelel az 
EK-Szerz ődés 13. cikkén alapuló irányelvekben – azaz a 2000/43/EK57 és a 2000/78/EK58 
irányelvben – szerepl ő hasonló formuláknak. 
E cikk második bekezdése megfelel a 76/207/E GK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv 1. 
cikkének (2) bekezdésével módosított – 2. ci kke (6) bekezdésének. Tartalmazza annak 
terjedelmét, ameddig az egyenl ő bánásmód elvét ől való eltérések megengedettek olyan munka 
esetében, amikor az – annak jellege miatt – egy meghatározott nemhez tartozó személyt 
igényel, és ez megfelel a Bíróságnak az e tárgyban alkotott ítélkezési gyakorlatával59.  
A harmadik bekezdés megfelel a 76/207/EGK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének, ami a 
76/207/EGK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv  1. cikke (2) bekezdésének 6. pontjával 
módosított – 2. cikkének (6) bekezdésében szerepl ő kivételi klauzulának felel meg.  
14. cikk  
Ez a cikk megfelel a 76/207/E GK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének (2) 
bekezdésével módosított – 2. cikke (8) bekezdésének, és az EK-Szerz ődés 141. cikkének (4) 
                                                 
57 HL L 180., 2000.7.19., 22.o. 
58 HL L 303., 2000.12.2., 16.o. 
59 A C-222/84. sz. Johnston-ügyben 1986. május 15-én hozott ítélet; a Sirdar-ügyben 1999. október 26-án 
hozott ítélet [EBHT 1999., I-0000.o.] és a C-285/98 . sz. Kreil-ügyben 2000. január 11-én hozott ítélet 
[EBHT 2000., I-0000.o.]. 
 
HU 30   HU bekezdésében szerepl ő azon lehet őséggel kapcsolatos, amely szerint a tagállamok 
fenntarthatnak vagy elfogadhatnak intézkedés eket annak érdekében, hogy a gyakorlatban 
biztosítsák a férfiak és n ők közötti teljes egyenl őséget a munka világában. 
15. cikk  
Ez a cikk a Bíróságnak az anyasággal és a vá randóssággal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatát 
tükrözi (lásd különösen a 184/83. sz. Hofman n kontra Barmer Ersatzkasse ügyben hozott 
ítélet [EBHT 1984., 3047.o.] 25. pontját, a C- 421/92. sz. Habermann-Beltermann-ügyben 
hozott ítélet [EBHT 1994., I-1657.o.] 21. pontját,  valamint a C-32/93. sz. Webb kontra EMO 
Air Cargo ügyben hozott [EBHT 1994., I- 3567.o.] ítélet 20. pon tját). Egyértelm űvé teszi a 
92/85/EGK irányelv és a jelen, ir ányelvre irányuló javaslat közötti kapcsolatot azon ügyek 
tekintetében, amelyekkel ez a fejezet foglalkoz ik, és amelyek a 76/207/EGK irányelvnek – a 
2002/73/EK irányelv 1. cikkéne k (2) bekezdésével módosított  – 2. cikke (7) bekezdése 
második és harmadik francia bekezdésének ha tálya alá tartoznak, am int azt az ítélkezési 
gyakorlat megállapította.  
Az első bekezdésben szerepl ő javaslat, amely meghatározza, hogy „Ha egy n őt terhességgel 
vagy szülési szabadsággal kapcsolatban kevésbé kedvez ő bánásmódban részesítenek, az 
ennek az irányelvnek az értelmében  hátrányos megkülönböztetésnek min ősül", a 76/207/EGK 
irányelvnek – a 2002/73/EK iránye lv 1. cikkének (2) bekezdésével  kiegészített – 2. cikke (7) 
bekezdésének harmadik francia bekezdését tükrözi. 
A második bekezdés 76/207/EGK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének (2) 
bekezdésével kiegészített – 2. cikke (7) bekezd ése második francia bekezdésének felel meg, 
és változatlanul veszi át annak a rendelkezésn ek a szövegét, amely a Bíróság arra vonatkozó 
ítélkezési gyakorlatát tükrözi, amel y szerint a szülési szabadságon lév ő nő jogosult arra, hogy 
a szülési szabadság lejárta után visszatérjen munkahelyére vagy egy azzal azonos munkakörbe 
olyan feltételek mellett, amel yek számára nem kevésbé kedvez őek, valamint hogy minden, a 
munkafeltételekben bekövetkezett javulás, amelyre távolléte alatt jogosu lt lett volna, rá is 
vonatkozzon. 
16. cikk  
Ez a cikk változatlanul vesz i át a 76/207/EGK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv 1. 
cikkének (2) bekezdésével kiegészített – 2. cikke (7) bekezdése negyedik francia 
bekezdésének második részét, ami meghatáro zza, hogy ez az irányelv nem érinti a tagállamok 
arra vonatkozó jogát, hogy eltér ő jogokat ismerjenek el az apasági  és/vagy az 
örökbefogadási szabadsághoz . Az ezeket a jogokat elismer ő tagállamok meghozzák a 
szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy megvé djék a munkavállaló férfiakat és n őket az e 
jogok gyakorlása miatti elbocsátástól, továbbá  biztosítják, hogy az említett szabadságokat 
követően ezek a személyek jogosultak legyene k arra, hogy visszatérjenek munkahelyükre 
vagy egy azzal azonos munkakörbe  olyan feltételek mellett, amelyek számukra nem kevésbé 
kedvezőek, valamint hogy minden, a munkafeltétele kben bekövetkezett javulás, amelyre 
távollétük alatt jogosultak lettek  volna, rájuk is vonatkozzon. 
Ezt az apasági és örökbefogadási szabadságr ól szóló bekezdést mind az Európai Parlament 
mind pedig a Tanács bevezette a 2002/73/EK ir ányelv elfogadására irányuló tárgyalások 
során. 
III. CÍM  
 
HU 31   HU Horizontális rendelkezések  
1. fejezet  
A jogok védelme 
1. szakasz 
Jogorvoslatok 
17. cikk  
Ez a cikk megfelel a 76/207/EGK irányelvne k a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének (5) 
bekezdésével annak érdekében módosított 6. cikke (1), (3) és (4 ) bekezdésének, hogy az 
kiterjedjen az egyenl ő díjazásra is. 
A Bíróság ítélkezési gyakorlatának60 megfelel ően, a (3) bekezdés meghatározza, hogy az 
előző bekezdések nem érintik az egyenl ő bánásmód elvére vonatkoz ó keresetek határidejével 
kapcsolatos nemzeti szabályokat. Ez megfel el a 76/207/EGK irányelvnek – a 2002/73/EK 
irányelv 1. cikkének (5) bekezdésével be vezetett – 6. cikke (4) bekezdésének. 
18. cikk  
Ez a cikk megfelel a 76/207/E GK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének (5) 
bekezdésével módosított – 6. cikke (2) bek ezdésének, és az – a Bíróság ítélkezési 
gyakorlatával összhangban – az egyenl ő bánásmód elvének megsértésével kapcsolatos 
esetekben nyújtandó kártérítésre vonatkozik. 
2. szakasz 
Bizonyítási teher 
19. cikk  
Ez a cikk megfelel a 97/80/EK irányel vnek a bizonyítási teherre vonatkozó legf őbb, azaz a 4. 
cikkének. 
20. cikk  
Ez a cikk megfelel a 97/80/EK irányelvnek az irányelv hatály ával kapcsolatos 3. cikkének. 
Ezt a cikket is kis mértékben kiigazították, hogy  annak hatálya kiterjedjen a jelen, irányelvre 
irányuló javaslat hatálya alá tart ozó minden helyzetre (lásd fent). 
A büntetőeljárásokra vonatkozó kivétel (a 97/80/EK irányelv 3. cikk ének (2) bekezdése) a (2) 
bekezdésben szerepel. 
2. fejezet 
Az egyenl ő bánásmód el ősegítésével foglalkozó testül etek – társadalmi párbeszéd  
                                                 
60 A C-78/98. sz. Preston-ügyben 2000. május 16-án hozott ítélet (EBHT 2000., I-03201.o.). 
 
HU 32   HU 21. cikk  
Ez a cikk a 76/207/EGK irányelvnek (a 2002/73/EK  irányelv 1. cikkének (7) bekezdésével 
bevezetett) 8a. cikkében már el őírt, az esélyegyenl őséggel foglalkozó testületek létrehozására, 
szerepére, és hatásköreire vonatkozik. A jele n javaslat értelmében e rendelkezést minden, a 
jelen átdolgozott irányelv részét képez ő irányelvek hatálya alá tartozó ügyekre alkalmazni 
kell.  
22. cikk  
E cikk a tagállamoknak a társadalmi párbeszéd el ősegítésére, és az egyenl ő bánásmódra 
irányuló munkahelyi tervek ösztönzésére vonatkozó nemzeti hagyomán yokkal és gyakorlattal 
összhangban meglév ő kötelezettségére vonatkozik.  
E cikk megfelel a 76/207/EGK irányelvnek (a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének (7) 
bekezdésével bevezetett) 8b. cikkének, és ezt minden, az irányelvre irányuló jelen javaslat 
hatálya alá tartozó ügy re alkalmazni kell.  
23. cikk  
Ez a cikk a tagállamok azon kötelezettségér e vonatkozik, amely szerint ösztönzik a 
párbeszédet a megfelel ő nem kormányzati szervezetekkel, amelyeknek – a nemzeti 
jogrendszerrel és gyakorlattal összhangban – tö rvényes érdekében áll hozzájárulni a nemen 
alapuló megkülönböztetés elle ni küzdelemhez az egyenl ő bánásmód elvének el őmozdítása 
céljából. Ennek a 76/207/EGK irányelvben már létez ő rendelkezésnek (a 2002/73/EK irányelv 
1. cikkének (7) bekezdésével bevezetett 8c. cikk) jogszer űen kell horizontális hatással 
rendelkeznie, és azt minden, a jelen javaslat hatálya alá tartozó ügyre alkalmazni kell. Egy 
ehhez hasonló cikk már létezik az újonnan elfogadott, az EK-Szerz ődés 13. cikkén alapuló 
irányelvekben (a 2000/43/EK és a 2000/78/EK irányelv).  
IV. CÍM  
Végrehajtás  
24. cikk  
Ez a cikk egy klasszikus, a 2002/73/EK irányelv  1. cikkének (3) bekezdésével módosítottan a 
76/207/EGK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében már szerepl ő olyan rendelkezés, ami az 
irányelvnek a tagállamok általi me gfelelésére vonatkozik. Az egyenl ő bánásmód magában 
foglalja a bármely törvényb ől, rendeletb ől, és közigazgatási rendelkezésb ől fakadó 
megkülönböztetés eltörlését, és  az irányelv ennélfogva me gköveteli a tagállamoktól, hogy 
töröljenek el minden ilyen rendelkezést. A korá bbi jogszabályokhoz hasonl óan az irányelv azt 
is megköveteli, hogy az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes minden rendelkezést meg kell 
semmisíteni vagy módosítani kell, vagy lehet ővé kell tenni megsemmisítésüket, ha azokkal 
kapcsolatban vita merül fel. 
25. cikk  
Ez a rendelkezés a 2002/73/EK irányelvb ől származik, és azt horizontálisan alkalmazni kell 
minden, az irányelv tárgyi hatá lya alá tartozó helyzetre (a  76/207/EGK irányelv 7. cikke 
helyébe lép ő 1. cikk (6) bekezdése). Ez a tagállamokna k arra a kötelezetts égére vonatkozik, 
amely szerint meghozzák a nemzeti jogrendszerükön belül a szükséges intézkedéseket 
 
HU 33   HU azoknak az alkalmazottaknak a védelmében, ideértve a nemzeti jogszabályok és/vagy 
gyakorlat által el őírt munkavállalói képvisel őket, akiket az egyenl ő bánásmód elvének 
betartása érdekében a vállalkozáson belül tett panasz vagy egyéb jogi eljárás megindítása 
miatt a munkáltató elbocsát, vagy e gyéb hátrányos bánásmódban részesít. 
26. cikk  
Ez a cikk egy, az egyenl ő bánásmód elvének megsértése esetén alkalmazandó szankciókkal 
foglalkozó állandó rendelk ezés. Az ezzel egyenérték ű rendelkezések megtalálhatók a 
76/207/EGK irányelvnek a 2002/73/EK irányelv 1. cikkének (7) bekezdésév el bevezetett 8d. 
cikkében is. A 26. cikk átcsoport osítja a szankciókkal kapcsolato s rendelkezéseket, és azok 
alkalmazását kötelez ővé teszi az ezen ir ányelv hatálya alá tartozó ügyekre. 
27. cikk  
Ez a cikk a 76/207/EGK irányelvek – a 2002/73/EK  irányelv 1. cikkének (2) bekezdésével 
kiegészített – 2. cikkének (5) bekezdéséb ől származik, amely azt ajánlja, hogy a tagállamok 
ösztönözzék a nemen alapuló megkülönböztetést, a zaklatást, és a szexuális zaklatást 
megelőző intézkedések meghozatalát. 
28. cikk  
Ez ismét egy állandó rendelkezés, amely azt írja el ő, hogy nem lehet a nemen alapuló 
megkülönböztetés elleni védekezés szintjét az ir ányelv végrehajtása során a tagállamok által 
megengedettnél alacsonyabban megállapítani. 
29. cikk  
Ez a nemek esélyegyenl őségére vonatkozó cikk tükrözi az EK-Szerz ődés 3. cikke (2) 
bekezdésének szellemét, és megegyezik a 76/207/EGK irányelvnek – a 2002/73/EK irányelv 
1. cikkének (1) bekezdésével kiegészített – 1. cikkének (1a.) bekezdésével. E rendelkezés 
horizontális hatású, és azt a jelen átdolgozott irányelv részét képez ő irányelvek hatálya alá 
tartozó ügyekre alkalmazni kell.  
30. cikk  
Ezt a rendelkezést a 97/80/EK irányelvb ől (5. cikk), valamint a 75/117/EGK irányelvb ől (7. 
cikk) vették át, és a tagá llamok azon kötelezettségére von atkozik, hogy biztosítják, hogy 
azokról az intézkedésekr ől, amelyeket ezen irányelv érte lmében hoznak és a már hatályban 
lévő intézkedésekr ől, az érintett személyeket valamennyi megfelel ő módon – például a 
munkahelyen – tájékoztatják. Ez a fontos rendelk ezés horizontális hatással bír, és azt minden, 
az irányelvre irányuló jelen ja vaslat hatálya alá tartozó mi nden ügyre alkalmazni kell majd. 
V. CÍM  
Záró rendelkezések  
31. cikk  
Az (1) bekezdés megköveteli  a tagállamoktól, hogy legkés őbb […]-ig tegyenek jelentést a 
Bizottságnak az irányelv végrehajtásáról, hogy a Bizottság összeállíthasson egy jelentést az 
Európai Parlament és a Tanács számára.  
 
HU 34   HU A (2) bekezdés megfelel a 2002/73/EK iránye lv 2. cikkének (3) bekezdésében szerepl ő, a 
tagállamok által az EK-Szerz ődés 141. cikkének (4) bekezdése értelmében megtett 
intézkedések négyévente történ ő jelentésére vonatkozó rendelkezésnek. 
32. cikk  
Ez a cikk az irányelv esetleges felülvizsgálatát írja el ő, és ez más irányelvekben is hasonló 
feltételekkel létezik. Az irányelv hatását a Bizo ttság gondosan értékelni fogja, és adott esetben 
javasolhat bármilyen szükségesnek tartott kiigazítást. 
33. cikk  
E cikk (1) bekezdése meghatározza az irá nyelv tagállamok általi átültetésének id őpontját. A 
legújabban kialakult gyakorla ttal összhangban azt is megköveteli a tagállamoktól, hogy 
közöljék az irányelv átültetése sorá n elfogadott rendelkezések szövegét. 
A (2) bekezdés egy olyan állandó rendelkezés , amely megköveteli, hog y az ezen irányelv 
végrehajtására elfogadott rendelkezések hivatk ozzanak erre az irányelvre, vagy azokat ilyen 
hivatkozás kísérje. Ez a bekezd és egy olyan további, azt megkövetel ő rendelkezést is 
tartalmaz, hogy az ilyen hivatkozás tartalmazz on olyan kijelentést, amely szerint a meglév ő 
törvényekben, rendelete kben, és közigazgatási rendelkezésekben szerepl ő, az ezen irányelvvel 
hatályon kívül helyeze tt irányelvekre történ ő hivatkozásokat az ezen irányelvre történ ő 
hivatkozásokként kell értelmezni. 
34. cikk  
Ez a cikk a jelen átdolgozo tt javaslat részét képez ő irányelvek hatályon kívül helyezésére 
vonatkozik abban az esetben, ha ezt az irányelvet a Tanács és az Európai Parlament elfogadta. 
Ez a rendelkezés nem sérti a tagállamoknak a meglév ő irányelvek nemzeti jogba történ ő 
átültetésére vonatkozó határid őkkel, valamint azok alkalmazásának id őpontjával kapcsolatos 
kötelezettségeit. 
35. cikk  
Ez egy azt meghatározó állandó cikk, hogy az irá nyelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában 
történő kihirdetését követ ő [huszadik] napon lép hatályba. 
36. cikk  
Ez egy állandó, azt meghatározó cikk, hogy az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.  
 
HU 35   HU 2004/0084 (COD) 
Javaslat: 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE 
a férfiak és n ők közötti esélyegyenl őség és egyenl ő bánásmód elvének a foglalkoztatás és 
munkavégzés területén történ ő megvalósításáról 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Kö zösséget létrehozó szerz ődésre és különösen annak 141. cikke (3) 
bekezdésére, 
tekintettel a Bizottság javaslatára61, 
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére62, 
tekintettel a Régiók Bi zottságának véleményére63, 
a Szerződés 251. cikkében megállapíto tt eljárásnak megfelel ően, 
mivel: 
 
Ø új szöveg 
(1) A férfiak és a n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének a munka vállalás, a szakképzés, 
az előmenetel és a munkakörülmények terén történ ő végrehajtásáról szóló, 1976. 
február 9-i 76/207/EGK tanácsi irányelvet64, valamint a férfiak és a n ők közti egyenl ő 
bánásmód elvének a foglalkoztatási sz ociális biztonsági rendszerekben történ ő 
megvalósításáról szóló, 1986. július 24- i 86/378/EGK tanácsi irányelvet65 jelentősen 
módosították. A férfiak és a n ők egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozó 
tagállami jogszabályok közelítésér ől szóló, 1975. február 10-i 75/117/EGK tanácsi 
irányelv66, valamint a nemi alapon történ ő hátrányos megkülönböztetés esetén a 
bizonyítási teherr ől szóló, 1997. december 15-i 97/80/EK tanácsi irányelv67 szintén 
tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek célja a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
                                                 
61 HL C […]., […], […]. o. 
62 HL C […]., […], […]. o. 
63 HL C […]., […], […]. o. 
64 HL L 39., 1976.2.14., 40. o., a legutóbb a 2002/73/EK irányelvvel (HL L 269., 2002.10.5., 15. o.) módosított 
irányelv. 
65 HL L 225., 1986.8.12., 40. o., a legutóbb a 96/97/EK irányelvvel (HL L. 46., 1997.2.17., 20. o.) módosított 
irányelv. 
66 HL L 45., 1975.2.19., 19. o. 
67 HL L 14., 1998.1.20., 6. o., a legutóbb a 98/52/EK irányelvvel (HL L 205., 1998.7.22., 66. o.) módosított 
irányelv. 
 
HU 36   HU bánásmód elvének megvalósítása. Mivel ez en irányelvek vonatkozásában további 
módosításokra kerül sor, az áttekinthet őség érdekében szükség van átdolgozásukra, 
egyrészt a területet érint ő főbb meglév ő intézkedések, másrészt az Európai 
Közösségek Bírósága ítélkezési gyakorla tából fakadó egyes fejlemények egyetlen 
szövegben történ ő egyesítése céljából. 
 
Ð 2002/73/EK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(2) A nők és férfiak ⌦ és nők ⌫ közötti egyenl őség ⌦ egyenlő bánásmód a közösségi 
jog alapelve, amelyet ⌫ az EK -Szerződés ⌦ a Szerződés ⌫ 2. cikke és 3. cikkének 
(2) bekezdése, valamint a Bíróság joggyakorlata  szerint alapelv. A Szerz ődés e 
rendelkezései kimondják, hogy a n ők és férfiak közötti egyenl őség a Közösség 
feladata és célja, és tev őleges kötelezettséget rónak  a Közösségre  ⌦ Közösségnek ⌫ 
, hogy ezt  minden tevékenysége során el őmozdítsa  ⌦ elő kell mozdítania ⌫. 
 
Ð 2002/73/EK (5) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(3) A Szerződés 141. cikke ⌦ (3) bekezdése ⌫ és különösen annak (3) bekezdése  
konkrétan  ⌦ jelenleg konkrét jogalapot  nyújt a közösségi intézkedések elfogadásához 
annak érdekében, hogy biztosítsa az ⌫ foglalk ozik a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
esélyekkel  ⌦ esélyegyenl őség ⌫ és ⌦ az ⌫ egyenlő bánásmóddal  ⌦ bánásmód 
elvének alkalmazását ⌫ a foglalkoztatás és munkavégzés területén ⌦ , beleértve az 
egyenlő és egyenl ő értékű munkára vonatkozó egyenl ő díjazás elvét ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EK (3) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(4) Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvet ő jogokat, és betartj a különösen az  
⌦ Az ⌫ Európai Unió alapjogi chartája ⌦ 21. és 23. cikke ⌫ által elismert elveket  
⌦ ugyancsak tiltja a nemi alapon történ ő megkülönböztetés minden formáját, továbbá 
valamennyi területre vonatkozóa n rögzíti a férfiak és n ők közötti egyenl ő 
bánásmódhoz való jogot, beleértve a f oglalkoztatást, a munkát és a díjazást ⌫ . 
 
Ø új szöveg 
(5) A koherencia végett szükség van a közvetl en és közvetett megkülönböztetés egységes 
meghatározására. 
 
HU 37   HU  
Ð 97/80/EK (19) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a közvetett megkülönböztetés bizonyítása  rendkívül nehéz; mivel emiatt fontos a 
közvetett megkülönböztetés fogalmának a meghatározása;  
 
Ð 2002/73/EK (8) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(6) Egy személy nemével kapcsolatos zaklatás és szexuális zaklatás ellentétes a n ők és 
férfiak ⌦ és nők ⌫ közötti egyenl ő bánásmód elvével; ⌦ , ⌫ ezért helyénvaló 
meghatározni ezeket a fogalmakat és megtiltani a megkülönböztetésnek ezeket a 
formáit  ⌦ az ilyen zaklatás ezen irányelv alkalmazásában nemi alapon történ ő 
megkülönböztetésnek tekintend ő ⌫ . Ebből a célból hang súlyozni kell, hogy a  
⌦ A ⌫ megkülönböztetés e formái nemcsak a foglalkoztatás és  a munkavégzés 
során  a munkahelyeken jelennek meg, hanem a munkához való hozzájutás és a 
szakképzés területén is. 
 
Ð 2002/73/EK (9) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(7) Ebben az összefüggésben a munkaa dókat és a szakképzésért felel ős személyeket 
ösztönözni kell, hogy hozzák meg a megfelel ő intézkedéseket a szexuális  ⌦ nemi 
alapon történ ő ⌫ megkülönböztetés minden formájának kiküszöbölésére és 
különösen a munkahelyi zaklatást és  a szexuális zaklatást megel őző intézkedéseket, a 
nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatnak megfelel ően. 
 
Ø új szöveg 
(8) A Szerződés 141. cikkében megállapított egyenl ő vagy egyenl ő értékű munkára 
vonatkozó egyenl ő díjazás elve jelent ős vetületét képezi a férfiak és n ők közötti 
egyenlő bánásmód elvének. Ezért helyénvaló a megvalósítását szolgáló további 
rendelkezések meghozatala. 
(9) Megállapítást nyert, hogy az egyenl ő díjazás elve nem csupá n azokra a helyzetekre 
korlátozódik, amelyekben férfiak és n ők egyazon munkaadó számára végeznek 
munkát. A Bíróság a C-320/00. sz. A. G. Lawrence és mások kontra Regent Office 
Care, Commercial Catering Group  és Mitie Secure Services ügyben68, valamint a C-
256/01. sz. Debra Allonby kontra Acccrington & Rossendale College, Education 
                                                 
68 EBHT 2002., I-7325. o. 
 
HU 38   HU Lecturing Services és The Secretary of State for Educa tion and Employment ügyben69 
hozott ítélete értelmében mindazonáltal re ndelkezni kell egy egyetlen forrással, 
amelynek a fizetési feltételekben feltárt  különbségek betudhatók, mivel annak 
hiányában nincs olyan te stület, amely az egyenl őtlenségért felel ős, és amely vissza 
tudná állítani az egyenl ő bánásmódot. 
 
Ð 86/378/EGK (1) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Szerz ődés rendelkezik arról, hogy minden tagá llam biztosítsa annak az elvnek az 
alkalmazását, amely szerint a férfiaknak és a n őknek egyenl ő munkáért egyenl ő 
díjazásban kell részesülniük; mivel a „díjazást” úgy kell értelmezni, hogy az a  rendes 
alap- vagy minimálbér, illetve illetmény, és minden egyéb olyan el látás, amelyet a 
munkavállaló a munkáltatójá tól közvetlenül vagy közve tve, készpénzben vagy 
természetben a munkaviszonyára tekintettel kap;  
 
Ð 86/378/EGK (2) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel az egyenl ő díjazás elve közvetlenül azokra az esetekre vonatkozik, amikor a hátrányos 
megkülönböztetés csak az egyenl ő bánásmód és az egyenl ő díjazás szempontjai 
alapján állapítható meg, azonban vannak olyan esetek is, a mikor ezen elv végrehajtása 
szükségessé teszi az elv hatályát pontosabban kifejez ő további intézkedések 
meghozatalát;  
 
Ð 75/117/EGK (1) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Szerz ődés 119. cikkében rögzítet t, a férfiak és a n ők egye nlő díjazása elvének 
végrehajtása a közös piac létrehozásának és m űködésének nélkülözhetetlen része;  
 
Ð 75/117/EGK (2) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel elsősorban a tagállamok felel őssége ezen elv alkalmazásának a biztosítása a m egfelelő 
törvényi, rendeleti és közig azgatási rendelkezések által;  
                                                 
69 A 2004. január 13-án hozott ítélet. 
 
HU 39   HU  
Ð 75/117/EGK (3) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Tanács 1974. január 21 -i állásfoglalása 70 a szociális cselekvési programra 
vonatkozóan, amelynek célja lehet ővé tenni az élet - és munkahelyi feltételeknek a 
harmonizálását a fejl ődés egyidej ű fenntartásával, továbbá megvalósítani a Közösség 
kiegyensúlyozott szociális és gazdasági fejl ődését, elismeri, hogy a munkavállalás és a 
szakképzés, illetve el őmenetel, valam int a díjazást is magában foglaló munkahelyi 
feltételek tekintetében a n ők érdekében hozott intézkedéseknek kell els őbbséget adni;  
 
Ð 75/117/EGK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel kívánatos az alapvet ő jogszabályok ismételt meg erősítése olyan intézkedésekkel, 
amelyek célja az egyenl őség elvének gyakorlati alkalmazását el ősegítése annak 
érdekében, hogy a Közösségben minden alka lmazott védelmet élvezzen az ilyen 
ügyekben;  
 
Ð 75/117/EGK (5) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel az 1961. december 30 -án a férfiak és a n ők egyenlő díjazásának elvér ől a tagállamok 
részvételével megtartott konf erencia állásfoglalásának alkalmazása érdekében tett 
erőfeszítések ellenére is még mind ig vannak különbségek a tagállamok kö zött, és 
mivel ezért az egyenl ő díjazás elvének alkalmazása tekintetében a nemzeti 
rendelkezéseket közelíteni kell egymáshoz;  
 
Ø új szöveg 
(10) Alkalmazási körének egyértelm űbb meghatározásával párhozamosan az egyenl ő 
bánásmód elvének a foglalkoztatási sz ociális biztonsági rendszerekben történ ő 
megvalósítását biztosító különös intézkedések elfogadására van szükség. 
                                                 
70 HL C. 13., 1974.2.12., 1. o.  
 
HU 40   HU  
Ð 86/378/EGK (3) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a férfiak és a n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének a mun kavállalás, a szakképzés, az 
előmenetel és a munkakörülmények terén történ ő végrehajtásáról szóló, 1976. február 
9-i 76/207/EGK tanácsi irányelv 71 1. cikkének (2) bekezdése4 elrendeli, hogy az 
egyenlő bánásmód elvének a szociális  biztonság területén történ ő fokozatos 
megvalósítása céljából a Tanács a Bizottság javaslata alapján eljárva rendelkezéseket 
fogadjon el, meghatározva az elv tartalmát, hatályát és alkalmazásának módjait; mivel 
e célból a Tanács 1978. december 19 -én elfogadta a férfiak és a n ők közöt ti egyenlő 
bánásmód elvének a szociális biztonság terén történ ő fokozatos végrehajtásáról szóló 
79/7/EGK irányelvet 72; 
 
Ð 86/378/EGK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a 79/7/EGK irányelv 3. cikkének (3) bekezdése elrendeli, hog y az egyenl ő bánásmód 
elvének a foglalkoztatási rendszerekben történ ő megvalósítása céljából a Tanács a 
Bizottság javaslata alapján eljárva rendelk ezéseket fogadjon el, meghatározva ennek 
az elvnek a tartalmát, hatályát és alkalmazási módjait;  
 
Ð 86/378/EGK (5) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel az egyenl ő bánásmód elvét az olyan foglalkoztatá si szociális biztonsági rendszerekben 
kell megvalósítani, amelyek a 79/7/EGK ir ányelv 3. cikkének (1) bekezdésében 
említett kockázatok ellen b iztosítanak védelmet, és az olyanokban is, amelyek 
bármilyen más, a Szerz ődés értelmében vett pénz beli vagy természetbeni 
ellenszolgáltatást biztos ítanak a munkavállalóknak;  
 
Ð 86/378/EGK (6) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel az e gyenlő bánásmód elvének megvalósítása nem sérti a n ők anyasági védelméhez 
kapcsolódó rendelkezéseket,  
                                                 
71 HL L 39., 1976.2.14., 40. o.  
72 HL L 6., 1979.1.10., 24.o.  
 
HU 41   HU  
Ð 96/97/EK (2) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(11) mivel az Európai Közösségek Bírósága  ⌦ A Bíróság ⌫ a C-262/88. sz.  Barber v. 
kontra  Guardian Royal Exchange Assurance Group  ügyben 1990. május 17 -én hozott 
C-262/88.  ítéletében73 elismeri  ⌦ kimondta ⌫ , hogy a Szerz ődés 119.  ⌦ 141. ⌫ 
cikke értelmében a foglal kozási nyugdíj minden formája a díjazás részét képezi. 
 
Ø új szöveg 
(12) Noha a díjazás fogalma a Szerz ődés 141. cikke értelmében nem foglalja magában a 
szociális biztonsági juttat ásokat, mára egyértelm űen megállapítást nyert, hogy a 
köztisztvisel ők egy adott nyugdíjrendszere az egyenl ő díjazás elvének alkalmazási 
körébe tartozik, amennyiben a re ndszer értelmében fizetend ő juttatások kifizetését a 
munkavállaló állami munkáltatóval fennálló  munkaviszonya indokolja, annak ellenére, 
hogy az ilyen rendszer egy általános törvényile g szabályozott rendszer részét képezi. 
A Bíróság C-7/93. sz. Bestuur van het Algemeen Burger lijk Pensioenfonds kontra G. 
A. Beune  ügyben74, valamint a C-351/00 sz. Pirkko Niemi  ügyben75 hozott ítélete 
szerint ez a feltétel akkor teljesül, ame nnyiben a nyugdíjrendszer a munkavállalók egy 
adott csoportját érinti, és juttatásai közvetlenül ka pcsolódnak a szolgálati id őszakhoz, 
továbbá azokat a köztisztvisel ő utolsó illetményére való hivatkozással számítják ki.
 Az egyértelm űség végett helyénvaló az e célt szolgáló további rendelkezések 
meghozatala. 
 
Ð 96/97/EK (10) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(13) mivel ezenkívül a  ⌦ A ⌫ Bíróság a C -152/91. és C -200/91. számú ügyben hozott 
ítéletében m egállapította  ⌦ megerősítette ⌫ , hogy ⌦ míg ⌫ a férfi és n ői 
munkavállalóknak azonos mérték ű járulékot  ⌦ munkavállalók járulékai ⌫ kell 
fizetniük  az ellátásalapú nyugdíjrendszerekben, minthogy  a Szerz ődés 119.  
⌦ 141. ⌫ cikke hatálya alá tartoznak, míg  e rendelkezést nem kell alkalmazni 
tőkefedezeti, ellátásalapú rendszereknek fizetett, a nemek esetében különböz ő 
biztosításmatematikai számításokból ered ő, ⌦ bármely ⌫ eltérő mérték ű 
munkáltatói járu lékok esetén. 
                                                 
73 EBHT 1990., I-1889. o. 
74 EBHT 1994., I-4471. o.  
75 EBHT 2002., I-7007. o. 
 
HU 42   HU  
Ð 96/97/EK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(14) mivel az Európai Közösséget létrehozó szerz ődéshez csatolt, a Szerz ődés 119. cikkér ől 
szóló 2. jegyz őkönyvvel összhangban  ⌦ Megállapítást nyert, hogy ⌫ a 
foglalkoztatási szociális bi ztonsági rendszerekben nyújtott  ⌦ fizetendő ⌫ juttatások 
nem tekinthet ők ⌦ tekintend ők ⌫ díjazásnak akkor és annyiban , amennyiben azok 
az 1990. május 17-ét megel őző munkaviszony alapján já rnak, kivéve az olyan 
munkavállalók vagy az azok jogán j ogosultak esetében, akik ezen id őpont előtt az 
irányadó nemzeti jog szerint bírósági eljárást indítottak vagy azzal azonos hatályú igényt jelentettek be;
 ⌦ezen időpont előtt. Ennélfogva szükség van az egyenl ő 
bánásmód elve megvalósításának ennek megfelel ően történő korlátozására ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EK (11) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(15) ⌦ A munkavállalásra és az azt eredményez ő szakképzésre való egyenl ő jogosultság 
biztosítása alapvet ő jelentőséggel bír a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód 
elvének a foglalkoztatás és a munkavégzés területén történ ő alkalmazása 
szempontjából. Az ezen elv alóli bármely kivételt ezért azon ⌫ Azoknak a  szakmai 
tevékenységeknek  a körét,  ⌦ tevékenységek körére kell korlátozni, ⌫ amelyeket a 
tagállamok kizárhatnak a 76 /207/EGK irányelv hatálya al ól, azokra a tevékenységekre 
kell korlátozni,  amelyeknél az egyik  ⌦ egy bizonyos ⌫ nemhez tartozó 
munkavállaló alkalmazása szükséges az érintett szakmai tevékenység  ⌦ azok ⌫ 
természete ⌦ vagy ellátásuk körülményei ⌫ miatt, feltéve, hogy a kit űzött cél jogos, 
és ⌦ megfelel az ⌫ figyelembe veszik a Bíróság joggyakorlatában76 megállapított  
arányosság elvét  ⌦ elvének ⌫ . 
 
Ð 76/207/EGK (1) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Tanács az 1974. január 21 -i, a szociális cselekvé si programra vonatkozó 
állásfoglalásának 77 elsődleges céljai között olyan inté zkedéseket határoztak meg , 
amelyek célja a férfiak és a n ők közötti egyenl őség megvalósítása a munkavállalás, a 
szakképzés, az el őmenetel, valamint a díjazást is  magában foglaló munkafeltételek 
terén;  
                                                 
76 C -222/84. sz. Johnston -ügy, [1986] ECR 1651; C -273/97. sz. Sirdar -ügy, [1999] ECR I -7403 és a C -
285/98.sz. Kreil -ügy [2000] ECR I -69. 
77 HL C 13., 1974.2.12., 1. o.  
 
HU 43   HU  
Ð 76/207/EGK (2) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a díjazásra vonatkozóan a Tanács 1975. február 10 -én elfogadta a férfiak és a n ők 
egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozóan a tagállami jogszabályok 
közelítésér ől szóló 75/117/EGK irányelvet 78; 
 
Ð 76/207/EGK (3) 
preambulumbekezdés  (kiigazított 
szöveg) 
mivel szükségesnek t űnik a Közösség intézkedése a férfiak és a n ők közötti egyenl őségnek a 
munkavállalás, a szakképzés, az el őmenetel, illetve az egyéb munkafeltételek terén 
történő megvalósítása érdekében; mivel a férfi és a n ői munkaválla lókkal való egyenl ő 
bánásmód a Közösség egyik célját  képezi, amelynek keretében el ő kell segíteni az 
élet- és munkafeltételek harmonizálását, to vábbfejlesztve azokat; mivel a Szerz ődés az 
e cél megvalósításához szükséges, különös jogkörökr ől nem rendelkezi k; 
 
Ð 76/207/EGK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel az egyenl ő bánásmód elvének a szociális  biztonság területén történ ő meghatározása és 
fokozatos megvalósítása további in tézkedések révén biztosítható,  
 
Ð 2002/73/EK (14) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(16) A Szerz ődés 141. cikkének (4) bekezdés e értelmében  ⌦ bekezdésével 
összhangban ⌫ a tagállamok fenntarthatnak vagy elfogadhatnak  ⌦ az egyenl ő 
bánásmód elve nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy ⌫ bizonyos 
előnyöket nyújtó intézkedéseket ⌦ fenntartsanak vagy elfogadjanak ⌫ annak 
érdekében, hogy az alulreprezentált nem számára a szakmai tevékenység folytatását megkönnyítsék, vagy hogy a szakmai el őmenetelükben őket érő hátrányokat 
megakadályozzák vagy kiegyenlítsék. A jelenlegi helyzet ismeretében és az 
Amszterdami Szerz ődés 28. nyilatkozatát szem el őtt tartva a tagállamoknak 
mindenekel őtt arra kell töreke dniük, hogy javíts ák a nők helyzetét a munka világában.  
                                                 
78 HL L 45., 1975.2.19., 19.o.  
 
HU 44   HU  
Ð 2002/73/EK (12) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(17) ⌦ A Bíróság joggyakorlata szerint egyértelm ű, ⌫ az egyenl ő bánásmód elvének 
értelmében, következetesen elismerte a n ők terhesség alatti és utáni fizikai állapota 
védelmének jogosságát. Továbbá a  Bíróság következetesen úgy döntött,  hogy a nőkkel 
⌦ egy nővel ⌫ szembeni hátrányos bánásmód, a terhességgel vagy anyasággal 
kapcsolatban, közvetlen nemi ⌦ alapon történ ő ⌫ megkülönböztetésnek min ősül. 
⌦ Ezen irányelvnek ezért kifejezetten ki kell terjednie az ilyen bánásmódra ⌫.  
(18) ⌦A Bíróság, az egyenl ő bánásmód elvének értelmében következetesen elismerte a 
nők terhesség alatti és utáni fizikai állapota védelmének jogosságát. ⌫ Ez az irányelv 
ezért nem érinti a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönz ő intézkedések bevezetésér ől 
szóló, 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelvet
79. (tizedik egyedi irányelv a 
89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdés ének értelmében), amely a várandós, a 
gyermekágyas vagy szoptató n ők fizikai és szellemi védelmét  kívánja biztosítani.  A 
92/85/EGK irányelv preambuluma úgy re ndelkezik, hogy a várandós, a gyermekágyas 
vagy szoptató munkavállalók biztonság - és egészségvédelme nem jelentheti a n ők 
hátrányos megítélését a munkaer őpiacon, és nem is eredményezheti a n ők és férfiak 
közötti egyenl ő bánásmódról szóló irányelvek megsértését.  
(19) ⌦ Az egyértelm űség végett helyénvaló rendelkezéseket hozni ⌫ A Bíróság 
elismerte  a ⌦ szülési szabadságon lév ő ⌫ nők munkához való jogának a védelmét  
⌦ védelme érdekében ⌫ , különösen azt a jogukat ⌦ érintően ⌫ , hogy ugyanabba 
vagy olyan  hasonló ⌦ állásba ⌫ munkakörbe  térjenek vissza, ⌦ és a szülési 
szabadság lejárta után ne kerüljenek  hátrányos helyzetbe a munkaviszonyukra 
vonatkozó szabályok tekintetében. ⌫ ahol a munkafeltételek nem kevésbé 
kedvezőek, valamint azt, hogy a munkafeltéte lekben bekövetkezett minden olyan 
javulás ban, amelyre távollétük alatt jogosultak lettek volna, nekik is részük legyen.  
 
Ø új szöveg 
(20) Az egyenl ő bánásmód elvének hatékony megval ósításához elengedhetetlen, hogy a 
tagállamok megfelel ő eljárásokat vezessenek be. 
(21) Az egyenl ő bánásmód elvének hatékony megvalósítása szempontjából alapvet ő 
jelentőséggel bír, hogy megfelel ő igazságügyi vagy közigazgatá si eljárások álljanak 
rendelkezésre az ezen irányelv által el őírt kötelezettségek be tartatása érdekében.  
                                                 
79 HL L 348., 1992.11.28., 1. o. 
 
HU 45   HU  
Ð 97/80/EK (13), (14), (16) és 
(18) preambulumbekezdés 
(kiigazított szöveg) 
(22) ⌦A bizonyítási teherrel kapcsola tos szabályok elfogadása jelent ős szerepet játszik 
annak biztosításában, hogy lehet őség nyíljon az egyenl ő bánásmód elvének hatékony 
betartatására. ⌫ mivel  az Európai Közösségek Bírósága úgy határozott, hogy a 
bizonyítási teherrel kapcsolatos szab ályok módosíthatók, ha a megkülönböztetés 
valószínűsíthető és ilyen esetekben az egyenl ő bánásmód elvének hatékony 
alkalmazása érdekében  ⌦ A Bíróság határozata értelmében gondoskodni kell annak 
biztosításáról, hogy ⌫ a bizonyítási teher visszaszá ll az alperesre, amennyiben a 
megkülönböztetésr ől ⌦ megkülönböztetés valószín űsíthető, ⌫ bizonyítékok állna k 
rendelkezésre; mivel a tagállamoknak nem kell a bizonyítási teherrel kapcsolatos 
szabályokat bevezetni  ⌦ kivéve ⌫ olyan eljárások esetéb en, amelyekben a bíróság 
vagy az egyéb illetékes hatóság fe ladata az esettel kapcsolatos  ⌦ a ⌫ tények 
feltárása.; mivel ezen eljárásokban a felper es nem köteles a tényeket bizonyítani, mert 
az a bíróság vagy az illetékes hatóság feladata;  ⌦Lényeges azonban an nak tisztázása, 
hogy ⌫ mivel  a közvetlen vagy a közvetett megkülönböztetésre utaló tények 
értékelése a nemzeti jogszabályoknak vagy gyakorlatnak megfelel ően ⌦ továbbra is 
az illetékes ⌫ a nemzeti bíróságok vagy az egyéb illetékes szervek  ⌦ szerv ⌫ 
feladata. mivel  ⌦ Ezen túlmen ően ⌫ a tagállamok feladata az eljárás megfelel ő 
szakaszában a felperes számára kedvez őbb bizonyítási szabályok bevezetése. 
 
Ð 97/80/EK (1) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Szerz ődés mellékletét képez ő, a szociálpolitikáról szóló jegyz őkönyv alapján az 
1989 -es Szociális Chartát megvaló sítani kívánó tagállamok Nagy -Britannia és Észak -
Írország Egyesült Királysága kivételéve l (a továbbiakban: tagállamok), elf ogadták a 
szociálpolitikáról szóló megállapodást;  
 
Ð 97/80/EK (2) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a munkavállalók alapvet ő szociális jogairól szóló közösségi charta elismeri bármilyen, 
így a nemen, a b őrszínen, a fajon, a meggy őződésen vagy a valláson alapuló 
megkülönböztetés leküzdésének fontosságát;  
 
HU 46   HU  
Ð 97/80/EK (3) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a munkavállalók alapvet ő szociális jogairól sz óló közösségi chartának a férfiakkal és a 
nőkkel szembeni a zonos bánásmódról szóló 16. bekezdése többek között el őírja, hogy 
„határozottabb lépéseket ke ll tenni a férfiak és n ők esélyegyenl őségének biztosítása 
érdekében, különös tekintettel a munkavál lalás, a javadalmazás, a munkakörülmények, 
a szociális védelem, az oktatás, a szakképzés és a szakmai el őmenetel tekintetében”;  
 
Ð 97/80/EK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a szociálpolitikáról szóló megállapodás 3. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság 
közösségi szinten kikérte a sz ociális partnerek véleményét a lehetséges közösségi 
intézkedésekr ől a nemi alapon történ ő megkülönböztetés esetén a bizonyítási teherre 
vonatkozóan;  
 
Ð 97/80/EK (5) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Bizottság a szociális partner ek meghallgatása után célszer űnek tekintette a közösségi 
fellépést, ezt követ ően még egyszer tanácskozott a szociális partnerekkel a 
Megállapodás 3. cikke (3) bekezdésének megfelel ően kialakított javaslat tartalmáról; 
mivel a szociális partnerek megküldték  véleményüket a Bizottságnak;  
 
Ð 97/80/EK (6) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a tárgyalások második fordulóját követ ően a szociális partnerek nem tájékoztatták a 
Bizottságot azon szándékukról, hogy a szociálpolitikáról szóló meg állapodás 4. cikke 
értelmében megindítanak -e egy lehetséges megállapodáshoz vezet ő eljárást;  
 
Ð 97/80/EK (7) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a Megállapodás 1. cikkének megfelel ően a Közösség és a tagállamok többek között azt 
a célt tűzték ki maguk elé, hogy javítsák az élet - és munkakörülményeket; mivel a 
 
HU 47   HU férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének hatékony me gvalósítása hozzájárulna 
e cél eléréséhez;  
 
Ð 97/80/EK (8) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel  az egyenl ő bánásmód elvét rögzítették a Szerz ődés 119. cikkében, a férfiak és a n ők 
egyenlő díjazása elvnek az alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok 
közelítésér ől szóló, 1975. február 10 -i 75/117/EGK tanácsi irányelvben 80, valamint a 
férfiak és a nők közötti egyenl ő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az 
előmenetel és a munkakörülmények terén történ ő végrehajtásáról szóló, 1976. február 
9-i 76/207/EGK tanácsi irányelvben 81; 
 
Ð 97/80/EK (9) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A várandós, a gyermekágyas va gy a szoptató munkavállalók m unkahelyi biztonságának és 
egészségvédelmének javítását ösztönz ő intézkedések bevezetésér ől szóló, 1992. 
október 19 -i 92/85/EGK tanácsi irányelv szintén hozzájárul a férfiakkal és n őkkel 
szemb eni egyenl ő bánásmód elvének hatékony megva lósításához; mivel az irányelv 
nem érinti hátrányosan az egyenl ő bánásmóddal kapcsolatos, korábban említett 
irányelveket; mivel az említett irányelvben szerepl ő női munkavállalók számára is 
előnyös a bizonyítási t eherrel kapcsolatos szabályok elfogadása;  
 
Ð 97/80/EK (10) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel az UNICE, a CEEP és az ETUC által elfogadott, a szül ői szabadságról szóló 
keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3 -i 96/34/EK tanácsi i rányelv 82 szintén a 
férfiak és a n ők közötti egyenl ő bánásmód elvén nyugszik;  
 
Ð 97/80/EK (11) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a „bírósági eljárásr a” és a „bíróságra” történ ő utalások olyan eljárásokat jelentenek, 
amelyek során a  vitás ügyeket olyan független testül eteknek nyújtják be vizsgálat és 
                                                 
80 HL L 45., 1975.2.19., 19. o.  
81 HL L 39., 1976.2.14., 40. o.  
82 HL L 145., 1996.6.19., 4. o.  
 
HU 48   HU döntéshozatal céljából, amel yek a vitás ügyben a résztvev ő felekre kötelez ő döntést 
hoznak;  
 
Ð 97/80/EK (12) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a „peren kívüli e ljárás” els ősorban olyan eljárásokat jelent, mint a megegyezés és a 
közvetítés;  
 
Ð 97/80/EK (15) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel figyelembe kell venni az egyes tagáll amok jogrendszereinek sajátosságait, többek 
között, amennyiben  a bíróság vagy az egyéb il letékes hatóság hátrányos 
megkülönböztetést állapít meg akkor, ha az alperes nem tudja bizonyítani, hogy az 
egyenlő bánásmód elvét nem sértették meg;  
 
Ð 97/80/EK (17) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel a felperesnek nem állna rendelkezésére hatékony eszköz az egyenl ő bánásmód elvének 
a nemzeti bíróságok által történ ő kikényszerítésére akkor, ha egy nyilvánvaló 
megkülönböztetés esetében az alperes ne m lenne köteles azt bizonyítani, hogy az ő 
cselekménye val ójában nem diszkriminatív;  
 
Ð 2002/73/EK (20) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(23) Azoknak a személyeknek, akik nemük mi att hátrányos megkül önbözetésnek voltak 
kitéve, a jogi védelem kielégít ő eszközeivel kell rendelkezniük.  A ⌦ Az ezen 
irányelv által nyújtott ⌫ védelem hatékonyabb  szintjének biztosításához  ⌦ további 
fokozása érdekében ⌫ az egyesületeket, szervezeteket és egyéb jogi személyeket fel 
kell jogosítani arra, hogy – amennyiben a tagállamok úgy határoznak – részt 
vehessenek az eljárásokban az áldozat  ⌦ a panaszos ⌫ nevében vagy érdekében, a 
bíróság el őtti képviseletre és védelemre vonat kozó eljárás nemzeti szabályainak 
sérelme nélkül. 
 
HU 49   HU  
Ð 2002/73/EK (17) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(24) Tekintettel a hatékony bírósági  ⌦ jogi ⌫ védelemhez való jog alapvet ő 
természetére, a Bíróság úgy döntött, hogy  ⌦ helyénvaló annak biztosítása, hogy ⌫ a 
munkavállalók akkor  ⌦ továbbra ⌫ is élvezzék ezt a védelmet, ⌦ még abban az 
esetben is, ⌫ ha ⌦ az egyenl ő bánásmód elvének állítólagos megsértésével járó ⌫ 
munk aviszonyuk  ⌦ munkakapcsolatuk ⌫ véget ért83. Az a munkavállaló, aki egy, az 
ezen irányelv szerint védelemben részesül ő személyt véd, vagy ér dekében tanúként lép 
fel, ugyanerre a védelemre jogosult.  
 
Ð 2002/73/EK (18) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(25) A Bíróság – a hatékonyság  érdekében – úgy döntött  ⌦ egyértelm űen 
megállapította ⌫ , hogy az egyenl ő bánásmód elvéb ől az következik, hogy ennek az 
elvnek a megsértése esetén a kártérítés  ⌦ a kártérítésnek valamennyi jogsértés esetén 
arányban kell állnia ⌫ álljon arányban  az elszenvedett ká rral. Ezen kívül 
meghatározta,  ⌦ Ezért helyénvaló, ⌫ hogy egy  ⌦ ilyen jelleg ű kártérítés esetén 
kizárják bármely ⌫ előzetes fels ő határ megállapítása  ⌦ megállapítását. ⌫ eleve 
megakadályozza a hatékony kártérítést, és nem zárható ki az elszenvedett kár 
megtérítése kapcsán a kamat megítélése84. 
 
Ð 2002/73/EK (21) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(26) ⌦Az egyenl ő bánásmód elvének hatékony megvalósítását el ősegítendő, a ⌫ A 
tagállamoknak támogatniuk kell a szociális  partnerek közötti, valamint a hazai 
gyakorlat keretein belül, a nem kormányzati szervezetekkel folytatott párbeszédet., 
hogy azok fellépjenek a nemi alapon történ ő munkahelyi megkülönböztetés különböz ő 
formáival szemben, és leküzdjék azokat.  
 
Ð 2002/73/EK (22) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(27) A tagállamok hatékony, arányos és visszatartó erej ű szankciókat hoznak arra az esetre, 
ha a 76/207/EGK  ⌦ az ezen ⌫ irányelv szerinti kötelez ettségeket megsértik.  
                                                 
83 C -185/97. sz. Coote -ügy [1998] ECR I. -5199.  
84 C -180/95. sz. Draehmpaehl -ügy [1997] ECR I -2195; C -271/91. sz. Marshall -ügy [1993] ECR I -4367.  
 
HU 50   HU  
Ð 2002/73/EK (23) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(28) A Szerz ődés 5. cikkében megállapított sz ubszidiaritás elvével összhangban  
⌦ Mivel ⌫ a javasolt intézkedések célkit űzéseit tagállami szinten nem lehet 
megfelelő módon elérni, és ezért azokat  ⌦ azok ⌫ közösségi szinten kell 
megvalósítani.  ⌦ hatékonyabban megvalósíthatóak, ⌫ ⌦ a Közösség a Szerz ődés 
5. cikkében meghatározott szubszidiaritás  elvével összhangban intézkedéseket 
hozhat. ⌫ Az arányosság elvének megfelel ően, ahogyan azt az említett cikk 
meghatározza, ez az irányelv nem lépi túl az ehhez szükséges mértéket.  ⌦ lép túl 
azon, ami az említett célkit űzések megvalósításához szükséges. ⌫ 
 
Ð 97/80/EK (20) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
mivel még nem minden tagállam vezette be a bi zonyítási teherrel kapc solatban a megfelel ő 
szabályokat a Szerz ődés 3. cikkének b) pontjában me gfogalmazott szubszidiaritás, 
valamint az arányosság elve alapján, ezért ezt a célt köz össégi szinten kell elérni; 
mivel ez az irányelv a megkövetelt minimális in tézkedésekre szorítkozik, és nem lépi 
túl a cél eléréséhez szükséges mértéket,  
 
Ø új szöveg 
(29) Ezen irányelvnek a nemzeti jogba történ ő átültetésére irányul ó kötelezettség csak 
azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek ta rtalmán a korábbi irányelvekhez képest 
jelentős mértékben változtattak. A tartalmilag változatlan rendelkezések átültetésére 
vonatkozó kötelezettség az eddigi irányelvekb ől adódik. 
(30) Ez az irányelv nem sértheti az 1. melléklet B. részében felsorolt irányelvek nemzeti 
jogba történ ő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határid őkkel kapcsolatos 
tagállami kötelezettségeket. 
 
HU 51   HU  
Ø új szöveg 
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 
I. CÍM 
ÁLTALÁNOS  RENDELKEZÉSEK 
1. cikk 
Ezen irányelv célja, hogy a foglalkoztatás és  a munkavégzés területén biztosítsa az 
esélyegyenl őség, valamint a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elvének alkalmazását. 
E célból az alábbiak vonatko zásában tartalmaz az egyenl ő bánásmód elvének megvalósítására 
irányuló rendelkezéseket: 
 a) az el őmenetelt is magában foglaló munkavállalás és a szakképzés; 
 b) a díjazást is magában foglaló munkafeltételek; 
 c) foglalkoztatási szociá lis biztonsági rendszerek. 
Az irányelv rendelkezéseket tartalmaz továbbá annak érdekében, hogy megfelel ő eljárások 
megállapítása révén biztosítsa ezek megva lósításának fokozott hatékonyságát.  
 
Ð 76/207/EGK (kiigazított 
szöveg) 
1. cikk  
1. Ezen irányelv cé lja, hogy a tagállamok ban a férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elve 
érvényesüljön az el őmenetelt is magában foglaló munkavá llalás, szakképzés, munkafeltételek 
valamint - a (2) bekezdésben említett feltételek esetén - a szociális biztonság tekintetében. A 
továbbiakban az „e gyenlő bánásmód elve” kifejezés jelöli ezt az elvet.  
2. Az egyenl ő bánásmód elvének a szociá lis biztonság terén történ ő fokozatos megvalósítása 
céljából a Tanács a Bizottság javaslata alapján,  ezen elv tartalmát, hatályát és alkalmazási 
módjait meghatározó  rendelkezéseket fog elfogadni.  
 
HU 52   HU  
Ð 86/378/EGK (kiigazított 
szöveg) 
1. cikk  
Ezen irányelv célja, hogy a foglalkoztatási sz ociális biztonsági rendszerekben megvalósítsa a 
férfiak és a n ők közötti egyenl ő bánásmód elvét - a továbbiakban „egyenl ő bánásmód elve”.  
 
Ð 97/80/EK (kiigazított szöveg) 
1. cikk  
Az irányelv célja  
Ezen irányelv célja, hogy az egyenl ő bánásmód elvének megvalósítására, a tagállamok által 
tett intézkedések hatékonyabbá tételé t biztosítsa annak érdekében, hogy mind en olyan 
személy, aki úgy ítéli meg, hogy az egyenl ő bánásmód elve alkalmazásának elmulasztása 
miatt sérelmet szenvedett, igényét bírói úton érvényesíthesse, miután  esetleges jogorvoslati 
lehetőségét az illetékes hatóságoknál már kimerítette.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
2. cikk 
2. ⌦ 1. ⌫ Ezen irányelv alkalmazásában: 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ a) ⌫ - közvetlen megkülönböztetés: ha egy szem éllyel szemben neme miatt kevésbé 
kedvezően járnak el, mint ahogyan egy másik s zeméllyel szemben hasonló helyzetben 
eljárnak, eljártak vagy eljárnának  fognak eljárni , ⌦ ; ⌫ 
⌦ b) ⌫ - közvetett megkülönböztetés: ha egy láts zólag semleges rendelkezés, feltétel 
vagy gyakorlat az egyik nemhez tartozó személyeket a másik nemhez tartozó személyekhez képest hátrányosan érint, kivéve ha ez a rendelkezés, feltétel vagy gyakorlat jogszer ű céllal 
objektív módon igazolható, továbbá e cél megvalósításának eszközei megfelel őek és 
szükségesek,
 ⌦ ; ⌫ 
 
HU 53   HU  
Ð 97/80/EK 2. cikk (2) bekezdés 
(kiigazított szöveg) 
– Az (1) bekezdésben említett egyenl ő bánásmód elvére vonatkozóan  közvetett 
megkülönböztetés áll fenn, amikor egy látszó lag semleges rendelkezés, feltétel vagy 
gyakorlat az egyik nemhez tartozókat lényegesen nagyobb arányban érinti 
kedvezőtlenül, kivéve, ha a rendelkezés, feltét el vagy gyakorlat helyes és szükséges, 
és a nemi hovatartozástól független, objektív okok igazolják.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ c) ⌫ - zaklatás: ha egy személy nemével ka pcsolatos nemkívánatos magatartásra 
kerül sor olyan céllal vagy hatással, amely sé rti az adott személy méltóságát, és amely 
megfélemlít ő, ellenséges, megalázó, megszégyenít ő vagy sért ő környezetet teremt,  ⌦ ; ⌫ 
⌦ d) ⌫ - szexuális zaklatás: szexuális természet ű, nemkívánatos magatartás minden 
formája, amely szóbeli, nem szavakkal történ ő vagy fizikai módon valósul meg, olyan céllal 
vagy hatással, amely sérti az adott szem ély méltóságát és különösen amennyiben 
megfélemlít ő, ellenséges, megalázó, megszégyenít ő vagy sért ő környezetet teremt.  ⌦ ; ⌫ 
 
Ø új szöveg 
e) díjazás: az a rendes alap- vagy minimálb ér, illetve illetmény, és  minden egyéb olyan 
ellátás, amelyet a munkavállaló a munkáltató jától közvetlenül vagy közvetve, készpénzben 
vagy természetben a munkaviszonyára tekintettel kap; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 1. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ f) ⌫ 1. A „ foglalkoztatási szociális  biztonsági rendszerek”  ⌦ : ⌫ olyan, a 
79/7/EGK irányelv hatálya alá nem tartozó rendszereket jelentenek  ⌦ rendszerek ⌫ , 
amelyek célja, hogy valamely vállalkozásban vagy vállalkozások cso portjában, gazdasági 
ágazatban, vagy foglalkoztatási ágazatban  vagy ilyen ágazatok csoportjában akár 
alkalmazottként, akár önálló vállalkozóként tevékenyked ő munkavállalóknak olyan 
ellátásokat biztosítsana k, amelyek a törvény álta l szabályozott kötelez ő érvényű szociális 
biztonsági rendszerek által biztosított ellátásokat kívánják kiegészíteni vagy helyettesíteni, akár kötelez ő, akár választható az ilyen rendszerekben való tagság. 
 
HU 54   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
3. ⌦ 2. Ezen irányelv alkalmazásában a megkülönböztetés magában foglalja az 
alábbiakat: ⌫ 
⌦ a) ⌫ Ennek az irányelvnek az értelmében a  zaklatás és a  szexuális zaklatás nemi 
megkülönböztetésnek min ősül, ezért tilos.  ⌦ , továbbá bármilyen kevésbé kedvez ő 
bánásmód, amelynek alapja, hogy egy ad ott személy visszautasítja vagy t űri az ilyen 
magatartást; ⌫  
Az a tény, hogy egy személy visszautas ítja az ilyen magatartást, vagy t űri azt, nem 
használható fel az adott személyt érint ő döntés alapjául.  
- 4. Az olyan  ⌦ b) ⌫ utasítás, amely egyes személyek nemi alapon történ ő 
megkülönböztetésére szólít fe l., ennek az irányelvnek az értelmében hátrányos 
megkülönböztetésnek min ősül. 
 
Ð96/97/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
3. cikk 
⌦ 1. ⌫ Ezen irányelv hatálya alá tartoznak a foglalkoztatottak, beleértve az önálló 
vállalkozókat, továbbá azokat a személyeket, akiknek a tevékenységét betegség, anyaság, 
baleset vagy kényszer ű munkanélküliség szakítja me g, valamint a munkát keres őket, illetve  
⌦ továbbá ⌫ a nyugdíjas és rokkant munkavállalókat  ⌦ munkavállalókra ⌫ vagy  
⌦ és ⌫ az azok jogán jogosultak  ⌦ jogosultakra ⌫ , a nemzeti joggal és/vagy 
gyakorlattal összhangban. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
7. ⌦ 2. ⌫ Ez az irányelv nem érinti a n ők védelmér ől szóló rendelkezéseket, különös 
tekintettel a terhessé gre és az anyaságra. 
⌦ 3. ⌫ Ez az irányelv nem érinti továbbá az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szül ői 
szabadságról kötött keretmegá llapodásról szóló, 1996. június 3 -i ⌦ a ⌫ 96/34/EK tan ácsi 
irányelv85 és a várandós, a gyermekágyas va gy szoptató munkavállalók munkahelyi 
biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönz ő intézkedések bevezetésér ől szóló, 
1992. október 19 -i 92/85/EGK tanácsi  irányelv86 (tizedik egyedi irányelv a 89/391/EG K 
irányelv 16. cikke (1) be kezdésének értelmében)  rendelkezéseit.  
                                                 
85 HL L 145., 1996.6.19., 4. o. 
86 HL L 348., 1992.11.28., 1. o. 
 
HU 55   HU  
Ð 86/378/EGK 5. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Az egyenl ő bánásmód elve nem sérti a n ők anyasági védelmére vonatkozó rendelkezéseket.  
 
Ð75/117/EGK 1. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Öúj szöveg 
⌦ II. CÍM⌫ 
⌦KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK ⌫ 
⌦ 1. fejezet ⌫ 
⌦Az egyenl ő díjazás elve ⌫ 
4. cikk 
A Szerződés 119. cikkében felvázolt, a férfiak és a n ők egyenl ő díjazásának elve (a 
továbbiakban: egyenl ő díjazás elve) azt jelenti, hogy ugyanazért  ⌦ Ugyanazért ⌫ a 
munkáért vagy azonos érték űnek tekintett munkáért járó Ö egyetlen forrásból 
származó Õ díjazás minden vonatkozásában és minden feltételében meg kell szüntetni  
⌦ megszűnik ⌫ a nemi alapon történ ő megkülönböztetés minden fajtáját  ⌦ fajtája ⌫ . 
 
Ð 75/117/EGK 1. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Különös tekintettel a díj azás meghatározásakor alkalm azott munkakör-besorolási 
rendszerekre, amelyeknek mind a férfiak, mind a n ők számára azonos feltételeken kell 
nyugodniuk  ⌦ nyugszanak ⌫ kizárva a nemi alapon történ ő megkülönböztetés minden 
formáját. 
 
HU 56   HU  
Ð 86/378/EGK (kiigazított 
szöveg) 
⌦ 2. fejezet ⌫ 
⌦ Az egyenl ő bánásmód elve a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben ⌫  
5. cikk 
1. A következ ő rendelkezések alkalmazásában az egyenl ő bánásmód elve azt jelenti, hogy  
⌦ A 4. cikk sérelme nélkül, a foglalkozta tási szociális biztonsági rendszerekben ⌫ 
semmilyen ⌦ közvetlen vagy közvetett ⌫ nemi ⌦ alapon történ ő ⌫ megkülönböztetés 
nem áll  ⌦ állhat ⌫ fenn, sem közvetlenül, sem közvetett en, különös tekintettel a családi 
állapotra és a családi j ogállásra történ ő hivatkozással,  különösen a következ ők tekintetében: 
- ⌦ a) ⌫ a ⌦ az ilyen ⌫ rendszerek alkalmazási területe és a belépés feltételei, 
- ⌦b) ⌫ a járulékfizetési kötelezettség és a járulékok kiszámítása, 
- ⌦c) ⌫ az ellátások kiszámítása, beleértve a házastárs és az eltartottak kiegészít ő 
ellátásait, illetve az ellátásokra való jogosultság tartamára és fe nntartására irányuló feltételek. 
 
Ð 86/378/EGK 4. cikk (kiigazított 
szöveg) 
6. cikk 
⌦ 1. ⌫ Ezen irányelvet kell alkalmazni : ⌦ E fejezet az alábbiakra vonatkozik: ⌫ 
a) azokra a foglalkoztatási re ndszerekre, amelyek a következ ő kockázatok ellen 
nyújtanak védelmet: 
- ⌦ i. ⌫ betegség, 
- ⌦ ii. ⌫ rokkantság, 
- ⌦ iii. ⌫ idős kor, beleértve a kor kedvezményes nyugdíjat, 
- ⌦ iv. ⌫ munkahelyi balesetek és foglalkozási megbetegedések, 
- ⌦ v. ⌫ munkanélküliség; 
b) azok  azokra  a foglalkoztatá si rendszerek  rendszerekre , amelyek egyéb pénzbeli vagy 
természetbeli szociális ellá tásokat, különösen a túlél ő hozzátartozói ellátásokat és a családi 
támogatásokat biztosítják, ha az ilyen ellátások  ellátásokat  alkalmazottnak fizetik ki, mert 
 
HU 57   HU azok  a munkáltató által a munkavállalónak a m unkaviszonyára tekintettel fizetett díjazás 
részét képezik.  
 
Ø új szöveg 
2. E fejezet vonatkozik továbbá a munkavállal ók egy adott csoportját – mint például a 
köztisztvisel őket – érint ő nyugdíjrendszerekre, amennyiben a rendszer értelmében fizetend ő 
juttatások kifizetését a munkavállaló állami  munkáltatóval fennálló munkaviszonya abból a 
szempontból indokolja, hogy közvetlenül kapcsolódnak a szolgálati id őszakhoz, továbbá 
azokat a köztisztvisel ő utolsó illetményére való hivat kozással számítják ki. E tekintetben 
mindez nem érinti azt a tényt, hogy az ilyen rendszer egy álta lános törvényileg szabályozott 
rendszer részét képezi. 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 1. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 7. cikk⌫ 
2. ⌦ 1. ⌫ Ezen irányelv hatálya nem terjed ki:  ⌦ E fejezet nem vonatkozik az 
alábbiakra: ⌫ 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 1. pont 
a) az önálló vállalkozók egyéni szerz ődéseire; 
b) az önálló vállalkozók kizá rólag egy taggal rendelkez ő rendszereire; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 1. pont 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
c) bérb ől és fizetésb ől élő munkavállalók esetében az okra a biztosítási szerz ődésekre, 
amelyeknél a munkáltató nem szerz ődő fél; 
d) a foglalkoztatási rendszerek tagj ainak felkínált választási lehet őségekre, amelyek: 
- ⌦ i. ⌫ kiegészít ő ellátásokat, vagy  
- ⌦ ii. vagy ⌫az önálló vállalkozók részére a rendes ellátások folyósításának kezd ő 
időpontjának a megválasztását, vagy különf éle ellátások közötti választást 
biztosítanak; 
e) az olyan foglalkoztatási rendszerekre, amelyekben az e llátásokat a munkavállalók 
önkéntes hozzájárulásai fedezik. 
 
HU 58   HU 3. ⌦ 2. ⌫ Ez az irányelv  ⌦ E fejezet ⌫ nem tiltja meg a munkaadóknak, hogy azoknak a 
személyeknek, akik elérték azt a korhatárt , amely egy foglalkoztatási rendszerben 
nyugdíjjogosultságot biztosít számukra, de még a jogszabályban meghatározott, az öregségi nyugdíjhoz szükséges korhatárt nem érték el, ol yan nyugdíj-kiegészítést  adjanak, amellyel 
ezek a személyek ugyanakkora vagy majdnem ugya nakkora ellátásban részesülnek, mint az 
ugyanabban a helyzetben lév ő, ellenkez ő nemű személyek, akik már elérték a törvényes 
nyugdíjkorhatárt, mindaddig, amíg a kiegészít ő ellátásban részesül ő személyek el nem érik a 
törvényes nyugdíjkorhatárt. 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
6. ⌦ 8. ⌫ cikk 
1. Az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes rendelkezések közé azok a rendelkezések 
tartoznak, amelyek a családi állapo tra és a családi jogállásra történ ő hivatkozással,  akár 
közvetlenül, akár közvetette n a nemre tekintettel: 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
a) meghatározzák azon személyek körét, akik valamely foglalkoztatási rendszerben részt 
vehetnek; 
b) rögzítik a foglalkoztatási re ndszerben való részvétel kötelez ő vagy választható 
jellegét; 
c) eltér ően szabályozzák a rendszerbe történ ő belépés korhatárát vagy a munkaviszony, 
illetve a rendszerbeni tagság minimális, ellátásra jogosító id őtartamát; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
d) eltér ően szabályozzák – a h) ⌦ , ⌫és az i) ⌦ és a j) ⌫ pontban említettek 
kivételével – a járu lékok visszatérítését abban az esetben, amikor a munkavállaló 
anélkül lép ki a rendszerb ől, hogy teljesítette volna az okat a feltételeket, amelyek 
számára kés őbb hosszú távú ellátásokat biztosítanak; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
e) különböz ő feltételeket szabnak meg az ellátások teljesítésére, vagy az ilyen 
ellátásokat valamelyik nemhez tartozó munkavállalókra korlátozzák; 
f) eltér ő nyugdíjkorhatárokat állapítanak meg; 
 
HU 59   HU g) felfüggesztik a jogosultsá gok fenntartását vagy teljesíté sét a szülési szabadság vagy 
egyéb, jogszabályban vagy megállapodásban bizt osított, a munkáltató  által fizetett, 
családi okokból igénybeve tt szabadság idejére; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
h) eltér ő mértékű ellátásokat állapítanak meg, kivé ve, ha ezt biztosításmatematikai 
számítások szükségessé teszik, amelyek nemt ől függően eltérnek a járulékalapú 
rendszerek esetén. A ⌦ ; a ⌫ tőkefedezeti, ellátásalapú rendszerek esetében egyes 
összetevők (az err ől szóló példák a mellékletben szere pelnek)  egyenlőtlenek 
lehetnek, amennyiben az összegek egyenl őtlensége a rendszer finanszírozásának 
megvalósítása idején alkalmazott, nemekt ől függően eltérő biztosításmatematikai 
számításokból ered; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
i) eltér ő mértékű munkavállalói járuléko t állapítanak meg; 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ j) ⌫ eltér ő mértékű munkáltatói járulékot állapítanak meg, kivéve: 
- ⌦ i. ⌫ ha a járulékalapú rendszerekben az a cél, hogy a végleges ellátások 
összegét egyenl ővé vagy megközelít ően egyenl ővé tegyék a két nem 
tekintetében, 
- ⌦ ii. ⌫ azokban a t őkefedezeti, ellátásalapú biztosítási rendszerekben, 
amelyekben a munkaadók járuléka arra szolgál, hogy a megfelel ő tőkét 
biztosítsák a meghatározott ellátások költségeinek fedezésére; 
j ) ⌦ k) ⌫ eltérő szabályokat állapítanak meg vagy csak az egyik nemhez tartozó 
munkavállalókra nézve állapítanak meg szabályokat – a h) ⌦ , ⌫ és az i) ⌦ és a 
j) ⌫ pontban említettek kivételével – a kés őbbi ellátásokra való jogosultság 
biztosítása vagy fenntartása tekintetében, amikor a munkavállaló kilép a rendszerb ől. 
2. Ha az ezen irányelv  ⌦ e fejezet ⌫ hatálya alá tartozó ellátá sok megadásáról a rendszert 
irányító testületek saját jogkörükben döntenek, akkor a hozott döntéseknek meg kell felelniük  
⌦ megfelelnek ⌫ az egyenl ő bánásmód elvének. 
 
HU 60   HU  
Ð 96/97/EK 1. cikk 4. pont 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
8. ⌦ 9. ⌫ cikk 
1. A tagállamok megteszik azokat a szükséges in tézkedéseket, amelyek biztosítják az önálló 
vállalkozók foglalkoztatási  rendszereinek az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes 
rendelkezéseinek legkés őbb 1993. január 1-jéig történ ő felülvizsgálatát. Ö Azon tagállamok 
esetében, amelyek csatlakozására ezen id őpontot követ ően került sor, a 96/97/EK irányelvvel 
módosított 86/378/EGK irá nyelv területükön történ ő alkalmazásának id őpontja vonatkozik. Õ 
 
2. Ez az irányelv  ⌦ a fejezet ⌫ nem korlátozza azt, hogy az önálló vállalkozók 
foglalkoztatási rendszerében a re ndszer felülvizsgálatát megel őző tagsági id őszakra 
vonatkozó jogok és kötelezetts égek továbbra is a rends zernek azon biztosítási id őszakában 
érvényben lév ő rendelkezéseinek hatálya alá tartozzanak. 
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 5. pont 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
9. ⌦ 10. ⌫ cikk 
Az önálló vállalkozók ⌦ foglalkoztatási ⌫ biztosítási rendszereinek vonatkozásában a 
tagállamok elhalasz thatják az egyenl ő bánásmód elvének kötelez ő alkalmazását, a 
következőkre tekintettel: 
a) a nyugdíjak, az öregségi nyugdíjak nyújtá sának szempontjából a nyugdíjkorhatár, 
illetve a nyugdíjkorhatár az egyéb ellátásokra vonatkozó esetleges 
következményeinek a meghatározása: 
- ⌦ i. ⌫ vagy addig az id őpontig, amíg az ilyen egyenl őséget jogilag 
szabályozott rendszerekben  nem valósítják meg; 
- ⌦ ii. ⌫ vagy legkés őbb addig, amíg az ilyen egyenl őséget valamelyik irányelv 
nem írja el ő; 
b) a túlél ő hozzátartozói nyugellátások szempontjából  mindaddig, amíg e tekintetben a 
közösségi jog el ő nem írja az egyenl ő bánásmód elvének a jogszabályban 
meghatározott szociális bizt onsági rendszerekben történ ő alkalmazását; 
c) a 6.  ⌦ 8. ⌫ cikk (1) bekezdése i) pontja els ő albekezdésének  ⌦ pontjának ⌫ 
alkalmazása a különféle  biztosításmatematikai számítások figyelembevételére, 
legkésőbb ⌦ használatának vonatkozásában ⌫ 1999. január 1-jéig. Ö Azon 
tagállamok esetében, amelyek csatlakozására ezen id őpontot követ ően került sor, a 
 
HU 61   HU 96/97/EK irányelvvel módosított 86/378 /EGK irányelv területükön történ ő 
alkalmazásának id őpontja vonatkozik. Õ  
 
Ð 96/97/EK 2. cikk (kiigazított 
szöveg) 
⌦ 11. ⌫ cikk 
1. Minden, a bérb ől és fizetésb ől élő munkavállalók tekintetében ezen irányelv  ⌦ fejezet ⌫ 
végrehajtását célzó intézkedésnek rendelkeznie kell azon ellá tásokról  ⌦ intézkedés 
rendelkezik valamennyi, foglalkozta tási szociális biztonsági re ndszerekben nyújtott ellátásról, 
amely ⌫ amelyek  az 1990. május 17-ét követ ő foglalkoztatási id őszakokból származnak  
⌦ származik ⌫ , és visszamen őleg érvényesek  ⌦ érvényes ⌫ addig az id őpontig, nem 
érintve az olyan munkaválla lókat vagy az azok jogán jogos ultakat, akik ezen id őpont előtt az 
irányadó nemzeti jog szerint bírósági eljárást indítottak vagy azzal azonos hatályú igényt jelentettek be. A végrehajtási intézkedések visszamen őleg 1976. április 8-ig érvényesek és 
minden olyan ellátásról re ndelkeznek, amely azt az id őpontot követ ő szolgálati id őből 
származik. Azon tagállamok esetében, amelyek 1976. április 8-a után és 1990. május 17-e előtt csatlakoztak a Közösséghez, azt az id őpontot kell figyelembe venni, amikor a Szerz ődés 
119.
 ⌦ 141. ⌫ cikke területükön hatályba lépett. 
2. Az (1) bekezdés második mondata nem akadályozza meg, hogy a nemzeti törvények 
hatálya alatt indítandó keresetek id őbeli korlátozásairól szóló ne mzeti szabályokra lehessen 
hivatkozni azokkal a munkavállalókkal vagy az  általuk jogosultakk al szemben, akik 1990. 
május 17-e el őtt az irányadó nemzeti jog szerint bírósági  eljárást indítottak vagy azzal azonos 
hatályú igényt jelentettek be, feltéve, ha azok nem kedvez őtlenebbek az ilyen keresetekre 
tekintettel a nemzeti jogon alapul ó, hasonló kereseteknél, és a gya korlatban nem lehetetlenítik 
el a közösségi jog gyakorlását.  
3. Azon tagállamok esetében, amelyek 1990. május 17-e után csatlakoztak és amelyek 1994. 
január 1-jén az Európai Gazdasági Térségr ől szóló megállapodás szerz ődő felei voltak, az 
ezen cikk  (1) bekezdése  ⌦ bekezdés ⌫ első mondatában szerepl ő 1990. május 17-i dátumot 
az 1994. január 1. dátum váltja fel. 
 
Ø új szöveg 
4. Azon tagállamok esetében, amelyek 1990. május 17-e után csatlakoztak, az (1) és (2) 
bekezdésben szerepl ő 1990. május 17. dátumot az a dátum váltja fel, amelyen a Szerz ődés 
141. cikke területükön hatályba lépett.  
 
HU 62   HU  
Ð 96/97/EK 1. cikk 6. pont 
(kiigazított szöveg) 
9a. ⌦ 12. ⌫ cikk 
Abban az esetben, ha a rugalmas nyugdíjkor határ megállapítását a férfiak és a n ők azonos 
feltételek mellett kérhetik, akkor ez nem tekinthet ő ezzel az irányelvvel  ⌦ a fejezettel ⌫ 
összeférhetetlennek. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 3. fejezet ⌫ 
⌦A férfiak és n ők közötti egyenl ő bánásmód elve a munkavállalás, a szakképzés és 
előmenetel, valamint a munkafeltételek tekintetében ⌫  
2. cikk  
1. A következ ő rendelkezések alkalmazásában az egyenl ő bánásmód  elve azt jelenti, hogy 
semmiféle nemi megkülönböztetés nem alka lmazható sem közvetlenül, sem közvetetten, 
különös tekintettel a családi állapotra  és a családi jogállásra történ ő hivatkozással.  
 
Ð 97/80/EK 2. cikk (1) bekezdés 
(kiigazított szöveg) 
Meghatározások  
1. Ezen irányelv alkalmazásában az egyenl ő bánásmód elve azt jelenti, hogy semmilyen nemi 
megkülönböztetés nem állhat fenn, sem közvetlenül, sem közvetetten.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
3. ⌦ 13. ⌫ cikk 
1. Az egyenl ő bánásmód elvének alkalmazása azt jelenti, hogy nemi  ⌦ Nemi ⌫ alapon 
semmiféle közvetlen vagy közvetett hátrányos  megkülönböztetés nem állhat fenn a köz- vagy 
a magánszektorban, ideértve a közigazgatási intézményeket, a következ ők vonatkozásában: 
 
HU 63   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 3. pont 
a) a nem önálló és az önálló keres őtevékenységhez, illetve a foglalkoztatáshoz való 
hozzáférés feltételei – beleértve a ki választás kritériumait és a munkaer ő-toborzás 
feltételeit –, a tevékenység fajtájától és  a szakmai hierarchiában elfoglalt helyt ől 
függetlenül, beleértve a szakmai el őmenetelt; 
b) hozzájutás a pályaválasztási tanácsadás, a szakképzés, a szakmai továbbképzés és az 
átképzés, ideértve a szakmai gyakorlato t, minden típusához és szintjéhez; 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
c) foglalkozási és munkakörülmények  foglalkoztatási és munkafeltételek , ideértve az 
elbocsátásokat, valamint a 75/117/EGK  ⌦ az ezen ⌫ irányelvben el őírt díjazást;  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 3. pont 
d) tagság és részvétel munkaadói vagy munkavállalói szervezetben, illetve olyan 
szervezetben, amelynek tagjai egy bizonyos szakmát képviselnek, ideértve az ilyen 
szervezetek nyújtotta el őnyöket. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
6. ⌦ 2. ⌫ A tagállamok, a munkavállalással ka pcsolatban, beleértve az ahhoz vezet ő 
képzést is, rendelkezhetnek úgy , hogy a nemmel kapcsolatos jellemz őkön alapuló, 
bánásmódban megnyilvánuló különbség nem jele nt hátrányos megkülönböztetést azokban az 
esetekben, amikor az érintett szakmai tevékenység természete miatt vagy a 
tevékenységvégzés körülmé nyei miatt az ilyen jellemz ők valódi és dönt ő szakmai 
követelményt elégítenek ki, feltéve, hogy a célkit űzés ⌦ annak célkit űzése ⌫ jogos és a 
követelmény arányos. 
 
Ð 76/207/EGK 9. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
2. ⌦ 3. ⌫ A tagállamok id őszakosan felülvizsgálják a 2. cikk (2) bekezdésében ⌦ (2) 
bekezdésben ⌫ említett szakmai tevékenységeket, és a társadalmi fejl ődés tükrében 
döntenek arról, hogy in dokolt-e a kivételek további fennt artása. A vizsgálat eredményeir ől 
tájékoztatják a Bizottságot. 
 
HU 64   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 14. cikk⌫ 
8. A Szerz ődés 141. cikkének (4) bekezdése értelmében  a tagállamok fenntarthatnak vagy 
elfogadhatnak intézkedés eket annak érdekében, hogy ⌦ a munka világában ⌫ biztosítsák a 
férfiak és n ők közötti teljes egyenl őséget. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 15. cikk⌫ 
⌦ 1. ⌫ Ha egy n őt terhességgel vagy szülési s zabadsággal kapcsolatban – a 92/85/EGK 
irányelv értelmében – kevésbé kedvez ő bánásmódban részesítenek, az ennek az irányelvnek 
az értelmében hátrányos megkülönböztetésnek min ősül. 
⌦ 2. ⌫ A szülési szabadságon lév ő nő jogosult arra, hogy a szülés i szabadság lejárta után 
visszatérjen munkahelyére vagy egy azzal azonos  munkakörbe olyan feltételek mellett, 
amelyek számára nem kevésbé kedvez őtlenek, valamint hogy minden, a munkafeltételekben 
bekövetkezett javulás, amelyre távolléte alatt jogosult lett  volna, rá is vonatkozzon. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 16. cikk ⌫ 
⌦ Ezen irányelv ⌫ Nem  ⌦ nem ⌫ érinti továbbá  a tagállamok arra vonatkozó jogát, 
hogy eltér ő jogokat ismerjenek el az apasági és/vagy az örökbef ogadási szabadsághoz. Az 
ezeket a jogokat elismer ő tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy 
megvédjék a munkavállaló férfiakat és n őket a jogok gyakorlása mia tti elbocsátástól, továbbá 
biztosítják, hogy az említ ett szabadságokat követ ően ezek a személyek jogosultak legyenek 
arra, hogy visszatérjenek munkahelyükre vagy e gy azzal azonos munkakörbe olyan feltételek 
mellett, amelyek számukra nem kevésbé kedvez őtlenek, valamint hogy minden, a 
munkafeltételekben bekövetkezett javulás, amelyr e távollétük alatt jo gosultak lettek volna, 
rájuk is vonatkozzon. 
 
HU 65   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 5. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ III. CÍM ⌫ 
⌦ HORIZONTÁLIS  RENDELKEZÉSEK ⌫ 
⌦ 1. fejezet ⌫ 
⌦ Jogvédelem ⌫ 
⌦ 1. szakasz ⌫ 
⌦ Jogorvoslat ⌫ 
6. ⌦ 17. ⌫ cikk 
1. A tagállamok biztosítják, hogy minden személy, aki úgy ítéli meg, hogy az egyenl ő 
bánásmód elvének be nem tartása miatt őt sérelem érte, ⌦ miután az esetleges jogorvoslati 
lehetőségeket más illetékes hatóságoknál már kimerítette, ⌫ az ebből az irányelvb ől eredő 
igényeit bírósági és/vagy közigazgatási úton – a tagállamok által szükségesnek vélt esetben 
akár egyeztet ő eljárás útján is – érvényesíth esse annak a viszonynak a megsz űnte után is, 
amelyben a megkülönböztetés állítólagosan történt. 
3. ⌦ 2. ⌫ A tagállamok biztosítják, hogy azok az e gyesületek, szervezete k vagy egyéb jogi 
személyek, amelyeknek a nemzeti jog álta l szabályozott kritériumokkal összhangban 
törvényes érdekükben áll az ezen irányelvben el őírt rendelkezések betartásának biztosítása, a 
sértett személy nevében vagy támogatója ként, annak beleegyezésével, az ebb ől az irányelvb ől 
eredő kötelezettségek teljesítéséért folytatott bí rósági és/vagy közigazgatási eljárásban részt 
vehessenek. 
4. ⌦ 3. ⌫ Az (1) és (3)  ⌦ (2) ⌫ bekezdés nem érinti az egyenl ő bánásmód elvére 
vonatkozó keresetek határidejével kapcsolatos nemzeti szabályokat. 
 
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
2. cikk  
A tagállamok bevezetik nemzeti jogrendsze rükbe azokat a rendelkezéseket, amelyek 
szükségesek ahhoz, hogy minden olyan alka lmazott, aki saját feltételezése s zerint az egyenl ő 
 
HU 66   HU díjazás elve alkalmazásának elmulasztása mia tt sérelmet szenvedett, igényét bírói úton 
érvényesíthesse, miután az es etleges jogorvoslati lehet őségeket az illetékes hatóságoknál már 
kimerítette.  
 
Ð 86/378/EGK (kiigazított 
szöveg) 
10. cikk  
A tagállamok nemzeti jogrendszerükben megho zzák a szükséges rendelkezéseket annak 
érdekében, hogy minden olyan személy, aki az egyenl ő bánásmód elve alkalmazásának 
elmulasztása miatt sérelmet szenved, ig ényét bírói úton érvényesíthesse, miutá n az egyéb 
jogorvoslati lehet őségeket az illetékes ható ságoknál már kimerítette.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 5. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 18. cikk⌫ 
2. A tagállamok nemzeti jogrendszerük kereté ben meghozzák azokat az intézkedéseket, 
amelyekkel valódi és hatékony kártérítés, ille tve jóvátétel biztosítható – a tagállamok 
jogszabályai alapján – a 3. cikkel ellentétes  ⌦ nemi alapon történ ő ⌫ hátrányos 
megkülönböztetést elszenved ő személy részére az őt ért veszteségért vagy kárért; mindez 
visszatartó erej ű és arányos az elszenvedett kárral ⌦ . ⌫ ; az  ⌦ Az ⌫ ilyen kártérítést 
vagy jóvátételt nem lehet fels ő határ megszabásával korlátozni, kivéve azokat az eseteket, 
amikor a munkaadó bizonyítani tudja, hogy a pályázó ezen irányelv szerinti hátrányos 
megkülönböztetés következtében csak azt a ká rt szenvedte el, hogy pályázatát nem vették 
figyelembe. 
 
Ð 97/80/EK 4. cikk (kiigazított 
szöveg) 
⌦ 2. szakasz  ⌫ 
⌦ A bizonyítási teher  ⌫ 
19. cikk 
A bizonyítási teher  
1. A tagállamok, nemzeti bírósági rendsze rükkel összhangban, megteszik a szükséges 
intézkedéseket annak érdekében, hogy az al peres legyen köteles azt bizonyítani, hogy az 
egyenlő bánásmód elvét nem sértették meg, amennyiben valaki úgy ítéli meg, hogy az 
 
HU 67   HU egyenlő bánásmód elvének alkalmazásának elmulasztása miatt sérelmet szenvedett és bíróság 
vagy más illetékes hatóság el őtt olyan tényekre hivatkozik, amelyekb ől közvetlen vagy 
közvetett megkülönböztetésre lehet következtetni. 
2. Ez az irányelv  ⌦ Az (1) bekezdés ⌫ nem sérti a tagállamok azon jogát, hogy a felperes 
számára kedvez őbb bizonyítási szabályokat vezessenek be. 
 
Ð 97/80/EK 4. cikk 
3. A tagállamok az (1) bekezdést nem alkalma zzák azon eljárásokra, amelyekben a bíróság 
vagy az illetékes hatóság fela data a bizonyítékok feltárása. 
 
Ð 97/80/EK 3. cikk (kiigazított 
szöveg) 
20. cikk 
Az irányelv hatálya  
1. Ezt az irányelvet kell alkalmazni : ⌦ A 19. cikk alkalmazandó továbbá: ⌫ 
a) a Szerz ődés 119.  ⌦ 141. ⌫ cikkében, a 75/117/EGK, a 76/207/EGK  és, 
amennyiben a nemi hovatartozás on alapuló  alapon történ ő megkülönböztetés áll 
fenn, a 92/85/EGK és a 96/34/EK irányelvekben említett esetekben; 
 
Ð 97/80/EK 3. cikk 
b) mind az állami, mind a magán szektorban bármely polgári vagy közigazgatási eljárás 
keretében, amely a nemzeti jog értelmében jogorvoslati lehet őséget kínál az a) 
pontban említett intézkedések alap ján, az önkéntes alapon történ ő vagy a nemzeti 
jogban szabályozott peren kívüli eljárások kivételével. 
 
Ð 97/80/EK 3. cikk (kiigazított 
szöveg) 
2. Ez az  irányelv  ⌦ E fejezet ⌫ nem vonatkozik a büntet ő eljárásokra, kivéve akkor, ha a 
tagállamok másként rendelkeznek. 
 
HU 68   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 2. fejezet ⌫ 
⌦ Az egyenl ő bánásmód el őmozdításával foglalkozó te stületek – társadalmi 
párbeszéd ⌫ 
8a. ⌦ 21. ⌫ cikk 
1. A tagállamok olyan testületet va gy testületeket jelölnek ki, valamint megteszik a szükséges 
intézkedéseket, amely testületek minden személy számára el ősegítik, elemzik, ellen őrzik és 
támogatják az egyenl ő, nemi megkülönböztetést ől mentes bánásmódot. Ezek a testületek az 
emberi jogok védelmével  ⌦ védelméért ⌫ vagy az egyén jogainak védelmével  
⌦ védelméért ⌫ nemzeti szinten megbízott  ⌦ felelős ⌫ intézmények részét képezhetik. 
2. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy eze knek a testületeknek a hatásköre a 
következőket foglalja magában: 
a) az áldozatok és a 6. cikk (3)  ⌦ 17. cikk (2) ⌫ bekezdésében említett egyesületek, 
szervezetek vagy más jogi személyek jogain ak sérelme nélkül önálló segítséget 
nyújtsanak a megkülönböztetés áldozatai nak a megkülönböztetés miatti panaszaik 
érvényesítése során; 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
b) független vizsgálatokat folytass anak a megkülönböztetés tárgyában; 
c) független jelentéseket adjanak ki, és ja vaslatot tegyenek bármely kérdésben, amely 
összefügg az ilyen megkülönböztetéssel. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
8b. ⌦ 22. ⌫ cikk 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
1. A tagállamok a nemzeti hagyományaikkal és a nemzeti gyakorlatta l összhangban megfelel ő 
intézkedéseket tesznek a szociális partnerek közötti társadalmi párbeszéd el ősegítésére abból 
a célból, hogy öszt önözzék az egyenl ő bánásmód megvalósítását többek között a munkahelyi 
gyakorlatok ellen őrzése, kollektív szerz ődések, magatartási szabál yzatok, kutatás, valamint 
tapasztalatcsere és a bevált gyakorlat okkal kapcsolatos információcsere révén. 
 
HU 69   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
2. Nemzeti hagyományaik és a nemzeti gyakorlat  tiszteletben tartásával, a tagállamok a 
szociális partnereket azok autonómiájának sére lme nélkül arra ösztönzik, hogy támogassák a 
férfiak és n ők közötti egyenl őséget, és, megfelel ő szinten, olyan megá llapodásokat kössenek, 
amelyek az 1. cikkben említett és a kollektív tárgyalások körébe es ő területeken 
megkülönböztetés-ellenes szabályok at állapítanak meg. Ezek a megállapodások tiszteletben 
tartják az ebben az irányelvben me gállapított minimumkövetelményeket,  ⌦ ezen irányelv 
rendelkezéseit, ⌫ illetve a vonatkozó nemzeti vé grehajtási intézkedéseket. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
3. A tagállamok a nemzeti jogs zabályokkal, a kollektív szerz ődésekkel vagy gyakorlattal 
összhangban arra ösztönzik a munkaadókat, hogy tervezett és szisztematikus módon segítsék 
elő a férfiakkal és n őkkel való egyenl ő bánásmódot a munkahelyen. 
4. Ebből a célból a munkaadókat ösztönözni kell arra, hogy a munkavállalókat és/vagy azok 
képviselőit megfelel ő, rendszeres id őközönként információval lássá k el a férfiakkal és n őkkel 
való egyenl ő bánásmódról a vállalkozáson belül. 
Ez az információ tartalmazhat statisztikát a szervezet különböz ő szintjein foglalkoztatott 
férfiak és n ők arányáról, valamint vonat kozhat a munkavállalók képvisel őivel 
együttműködésben történ ő, a helyzet javítását szolgáló lehetséges intézkedésekre. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
8c. ⌦ 23. ⌫ cikk 
A tagállamok ösztönzik a párbeszédet a megfelel ő nem kormányzati szervezetekkel, 
amelyeknek, a nemzeti jogrendszerrel és gyako rlattal összhangban törv ényes érdekében áll 
hozzájárulni a nemen alapuló  nemi alapon történ ő megkülönböztetés elleni küzdelemhez az 
egyenlő bánásmód elvének el őmozdítása céljából. 
 
HU 70   HU  
Ð 2002/73/EK 1. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ IV. CÍM ⌫ 
⌦ VÉGREHAJTÁS ⌫ 
⌦ 24. cikk ⌫ 
2. E célból a  ⌦ A ⌫ tagállamok megteszik a  ⌦ megtesznek minden ⌫ szükséges 
intézkedéseket  ⌦ intézkedést ⌫ annak biztosítására, hogy: 
a) az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes minden törvényt, rendeletet vagy 
közigazgatási rendelkezést ha tályon kívül helyezzenek; 
b) az egyenl ő bánásmód elvével ellentét es minden olyan rendelkezést  
⌦ rendelkezéseket ⌫ , amelyet szerz ődések, kollektív szerz ődések,  ⌦ amelyek 
szerződésekben, kollektív szerz ődésekben, bértarifákban, bérmegállapodásokban, 
üzemi megállapodásokban, ⌫ vállalkozások bels ő szabályzatai  
⌦ szabályzataiban ⌫ , a szabadfoglalkozásúakra, illetve munkavállalói és 
munkaadói szervezetekre vonatkozó szabályok tartalmaznak  ⌦ szabályokban, 
egyéni munkaszerz ődésekben vagy bármely egyéb megállapodásban szerepelnek ⌫ 
, semmissé nyilvánítsanak vagy nyilv áníthassanak, illetve módosíthassanak.  ⌦ ; ⌫ 
 
Ð 86/378/EGK (kiigazított 
szöveg) 
7. cikk  
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedés eket annak biztosítására, hogy:  
a) az egyenl ő bánásmód elvével ellentétes mi nden olyan rendelkezést, amelyet 
jogszabályban el őírt kollektív szerz ődések, üzemi megállapodások vagy a foglalkoztatási 
rendszerre vonatkozó, egyéb  rendelkezések tartalmaznak, semmissé nyilvánítsanak vagy 
nyilváníthassanak, ille tve módosíthassanak;   
b) ⌦ c) ⌫ az ilyen rendelkezéseket tartalmazó f oglalkoztatási rendszereket közigazgatási 
határozatokkal nem lehet jóváha gyni vagy általánosan kötelez ő érvényűnek 
nyilvánítani.  
 
HU 71   HU  
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
3. cikk  
A tagállamok megszüntetnek minden törvényi, rendeleti vagy közigaz gatási rendelkezésekb ől 
származó megkülönböztetést a férfiak és a n ők között, ame ly ellentétben áll az egyenl ő 
díjazás elvével.  
 
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
4. cikk  
A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a kollektív 
szerződéseknek, bértarifáknak, bérmegállapodásoknak vagy az egyé ni munkaszerz ődéseknek 
az egyenl ő díjazás elvével ellentétes rendelk ezéseit semmisnek nyilvánítsák vagy 
nyilváníthassák, ille tve módosíthassák.  
 
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
6. cikk  
A tagállamok a nemzeti sajátosságaikkal és jogrendszer ükkel összhangban meghozzák a 
szükséges intézkedéseket, hogy biztosítsák az egyenl ő díjazás elvének alkalmazását. 
Gondoskodnak arról, hogy hatásos eszközök állj anak rendelkezésre az elv betartásának 
biztosítására.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 6. pont 
(kiigazított szöveg) 
7. ⌦ 25. ⌫ cikk 
A tagállamok, a nemzeti jogrendszerükön belül, meghozzák a szükséges intézkedéseket 
azoknak az alkalmazottaknak a védelmében, ideértve a nemzeti jogszabályok és/vagy gyakorlat által el őírt munkavállalói képvisel őket, akiket az egyenl ő bánásmód elvének 
betartása érdekében a vállalkozáson belül tett panasz vagy egyéb jogi eljárás megindítása 
miatt a munkáltató elbocsát, vagy e gyéb hátrányos bánásmódban részesít. 
 
HU 72   HU  
Ð 86/378/EGK (kiigazított 
szöveg) 
11. cikk  
A tagállamok meghozzák azokat az intézked éseket, amelyek szükségesek azoknak a 
munkavállalóknak az elbocsátá sa ellen, akik az egyenl ő bánásmód elvének betartása 
érdekében a vállalkozáson belül pana szt tettek vagy más jogi eljárás t kezdeményeztek.  
 
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
5. cikk  
A tagállamok meghozzák a szükséges intézked éseket azon alkalmazottak elbocsátása ellen, 
akik az egyenl ő díjazás elvének betartása érdekében a vállalkozáson belül panaszt tettek vagy  
más jogi eszközzel éltek.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
8d. ⌦ 26. ⌫ cikk 
A tagállamok megállapítják az ennek az irányelvnek megfelel ően elfogadott nemzeti 
rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciók szabályait, és meghoznak minden 
szükséges intézkedést, hogy biztosítsák ezek  alkalmazását. A szankcióknak, amelyek az 
áldozat számára fizetend ő kártérítést is magukban foglalha tják, hatékonynak, arányosnak és 
visszatartó erej űnek kell lenniük. A tagállamok legkés őbb 2005. október 5 -ig Ö a 33.cikkben 
meghatározott id őpontig Õ értesítik ezekr ől a rendelkezésekr ől a Bizottságot, és 
haladéktalanul bejelentenek valamennyi kés őbbi, ezeket érint ő módosítást.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg)  
⌦ 27. cikk ⌫ 
5. A tagállamok – a nemzeti joggal, a kollektív szerz ődésekkel vagy gyakorlattal összhangban 
– ösztönzik a munkaadókat és a szakképzésért felel ős személyeket, hogy hozzák meg azokat 
az intézkedéseket, amelyek megel őzik a munkahelyen történ ő előforduló  nemi alapon történ ő 
megkülönböztetés valamennyi formáját, különös en a zaklatást és szexuális zaklatást. 
 
HU 73   HU  
Ð 97/80/EK 6. cikk (kiigazított 
szöveg) 
⌦ 28. ⌫ cikk 
A regresszió tilalma  
Ezen irányelv végrehajtása nem jelentheti  a munkavállalóknak nyú jtott védelem általános  
szintjének csökkentését az irányelv által szab ályozott területeken, a tagállamok azon jogának 
sérelme nélkül, hogy a bekövetkeze tt változásokhoz igazodjanak, olyan törvényi, rendeleti és 
közigazgatási rendelkezések bevezetésével, amel yek különböznek az ir ányelv bevezetésekor 
hatályban lév őktől, feltéve, hogy ezen irányelv alapvet ő követel ményeinek  
⌦ rendelkezéseinek ⌫ megfelelnek. 
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
8e. cikk  
1. A tagállamok bevezethetnek vagy fenntar thatnak olyan rendelkezéseket, amelyek 
kedvezőbbek az egyenl ő bánásm ód elvének védelme szempontjából, mint azok, amelyeket ez 
az irányelv állapít meg.   
2. Ennek az irányelvnek a végrehajtása semm ilyen körülmények között sem adhat alapot a 
tagállamok által már biztosított hátrányos megkülönböztetéssel szembeni védelem szint jének 
csökkentésére az ezen irányelv á ltal szabályozott  területeken.  
 
Ð 2002/73/EK 1. cikk 1. pont 
(kiigazított szöveg) 
⌦ 29. cikk⌫ 
(1a) A tagállamok ténylegesen figyelembe veszik a férfiak és n ők közötti egyenl őség 
célkitűzését az (1) bekezdésben  ⌦ ezen irányelvben ⌫ említett területekre vonatkozó 
törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések, politikák és tevékenységek kialakítása és végrehajtása során. 
 
HU 74   HU  
Ð 97/80/EK 5. cikk (kiigazított 
szöveg) 
⌦ 30. ⌫ cikk 
Tájékoztatás  
A tagállamok biztosítják, hogy azokról az intézkedésekr ől, amelyeket ezen irányelv 
értelmében hoznak és a már hatályban lév ő intézkedésekr ől, az érintett személyeket 
valamennyi megfelel ő módon ⌦ – például a munkahelyen – ⌫ tájékoztatják.  
 
Ð 76/207/EGK (kiigazított 
szöveg) 
8. cikk  
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a munkavállalók minden megfelel ő eszköz útján, 
például a munkahelyükö n, tájékoztatást kapjanak az irányelv alapján hozott rendelkezésekr ől, 
valamint a már hatályos idevonatkozó rendelkezésekr ől. 
 
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
7. cikk  
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a munkavállalók minden megfelel ő eszköz útján, 
például a munkahelyükön, tájékoztatást kapjanak  az irányelv alapján hozott rendelkezésekr ől, 
valamint a már hatályos idevonatkozó rendelkezésekr ől. 
 
Ð 2002/73/EK 2. cikk (kiigazított 
szöveg) 
⌦ V. CÍM ⌫ 
⌦ ZÁRÓ  RENDELKEZÉSEK ⌫ 
⌦ 31. ⌫ cikk 
2. ⌦ 1. A ⌫ tagállamok az irányelv hatályba lépését ől számított három éven belül  
⌦ legkésőbb […]-ig ⌫ közlik a Bizottsággal azokat az információkat, amelyekre annak 
 
HU 75   HU szüksége van ahhoz, hogy jelentést állítson ös sze ezen irányelv alkalmazásáról az Európai 
Parlament és a Tanács számára. 
3⌦2. ⌫A (2)  ⌦ Az (1) ⌫ bekezdés sérelme nélkül, a tagállamok négyévente közlik a 
Bizottsággal azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási  rendelkezéseket, amelyeket a 
Szerződés 141. cikkének (4) bekezdése értelmében fogadnak el, valamint jelentést tesznek 
ezekről az intézkedésekr ől és azok végrehajtásáról. Az információk alapján a Bizottság 
négyévente elfogad és közzétesz egy jelentést,  amely összehasonlító értékelést nyújt az 
intézkedésekr ől az Amszterdami Szerz ődés záróokmányához csatolt 28. nyilatkozat fényében. 
 
Ð 97/80/EK 7. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Az irányelv hatálybalépését követ ően két éven belül a tagállamok megadnak a Bizottságnak 
minden olyan információt, amely a Bizottság számára ahhoz szükséges, hogy az Európai 
Parlament és a Tanács részére az irány elv alkalmazásáról beszámolót készítsen.  
 
Ð 96/97/EK 3. cikk 2. pont 
(kiigazított szöveg) 
(2) A tagállamok ezen irányelv  hatálybalépését követ ően legkés őbb két éven belül 
megadnak a Bizottságnak minden ahhoz  szükséges tájékoztatást, hogy a Bi zottság jelentést 
készíthessen ezen irányelv alkalmazásáról.  
 
Ð 86/378/EGK 12. cikk 
(kiigazított szöveg) 
2. A tagállamok az ezen irányelvr ől szóló értesítést ől számított öt éven belül minden 
szükséges információt a Bizottság rendelkezésére bo csátanak, hogy a Bizottság az ezen 
irányelv alkalmazásáról szóló jelentését a Tanács elé történ ő terjesztés céljá ból elkészíthesse.  
 
Ð 76/207/EGK (kiigazított 
szöveg) 
10. cikk  
A tagállamok a 9. cikk (1) bekezdésének els ő albekezdésében megáll apított 30 hónapos 
időszak lejártától számított két éven belül minden szükséges információt a Bizottság 
rendelkezésére bocsássanak annak érdeké ben, hogy a Bizottság az ezen irányelv 
alkalmazásáról szóló jelentését a Tanács elé történ ő terjesztés céljából e lkészíthesse.  
 
HU 76   HU  
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
9. cikk  
A tagállamok a 8. cikkben említett egyéves id őtartam lejártától számított két éven belül 
minden szükséges információt a Bizottság rend elkezésére bocsátanak annak érdekében, hogy 
a Bizot tság az irányelv alkalmazásáról szóló jelentését a Tanácsnak elé történ ő terjesztés 
céljából elkészíthesse.  
 
Ø új szöveg 
32. cikk 
A Bizottság legkés őbb 2008. június 30-ig felülviz sgálja ezen irányelv m űködését, és adott 
esetben javaslatot tesz a szükséges módosításokra. 
 
Ø új szöveg 
33. cikk 
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, 
amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek legkés őbb […]-ig megfeleljenek, vagy 
gondoskodnak arról, hogy a szociális partnerek legkés őbb ezen id őpontig megállapodás útján 
bevezetik a szükséges rendelkezéseket. A ta gállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, 
amelyek szükségesek annak érdekében, hogy biztosíthassák az ezen irányelv betartatása révén 
megvalósuló eredményeket. E rendelkezések sz övegét és a rendelkezések és az irányelv 
közötti megfelelési táblázatot haladé ktalanul eljuttatják a Bizottsághoz. 
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, az okban hivatkozni kell erre az 
irányelvre, vagy azokhoz hiva talos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell f űzni. A 
rendelkezésekben egy olyan nyilatkozatot is fel kell tüntetniük, amely szerint a hatályban lév ő 
törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelk ezéseknek az ezen irán yelvvel hatályon kívül 
helyezett irányelvekre való hivatkozásait az ezen irányelvre történ ő hivatkozásokként kell 
értelmezni. A tagállamok megállapítják, mily en módon kell a hivatkozást megtenni, és 
hogyan kell a nyilatkozatot megfogalmazni. 
A tagállamok közlik a Bizo ttsággal nemzeti joguk azon f őbb előírásait, amelyeket az ezen 
irányelv által szabályozott területen fogadnak el. 
 
HU 77   HU  
Ð 97/80/EK (kiigazított szöveg) 
7. cikk  
Az irányelv végrehajtása  
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendele ti és közigazgatási rendelkezéseket, 
amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2001. január 1 -jétől megfeleljenek. 
Erről haladéktalanul tájékoz tatják a Bizottságot.  
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az  intézkedéseket, az okban hivatkozni kell  erre az 
irányelvre, vagy azokhoz hiva talos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell f űzni. A 
hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.   
 
Ð 98/52/EK 2. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Nagy -Britannia és Észak -Írország Egyesült Királysága esetében az (1) bekezdésben szerepl ő 
2001. január 1 -jei időpont helyébe 2001. július 22 -e lép.  
 
Ð 86/378/EGK (kiigazított 
szöveg) 
12 .cikk  
1. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelye k szükségesek ahhoz, hogy az ezen ir ányelv alkalmazásáról szóló 
értesítéstől számított 3 éven belül megfeleljenek.87 Erről haladéktalanul tájékoztatják a 
Bizottságot.  
 
Ð 76/207/EGK (kiigazított 
szöveg) 
9. cikk  
1. A tagállamok hatályba léptetik  azokat a törvényi, rend eleti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az értesítést ől számított 30 hónapon belül 
megfeleljenek ennek az irányelvnek, és err ől haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.  
                                                 
87 A tagállamok ezen irányelvr ől 1986. július 30 -án kaptak értesítést.  
 
HU 78   HU Mindazonáltal az irányelvr ől szóló értesítést ől számított négy éven belül a tagállamok a 3. 
cikk (2) bekezdése c) pontjának els ő része, illetve az 5. cikk (2 ) bekezdése c) pontjának els ő 
része tekintetében lefolytatják az els ő vizsgálatot és ha szükséges, elvégzik az ott említett 
törvényi, rendeleti és közig azgatási rendelkezések els ő módosítását.  
3. A tagállamok közlik a Bizottsággal azokat  a törvényi, rendele ti és közigazgatási 
rendelkezéseiket, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.  
 
Ð 75/117/EGK (kiigazított 
szöveg) 
8. cikk  
1. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az értesítést ől számított egy éven belül 
megfeleljenek ennek az irányelvnek, és err ől haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.   
2. A tagállamok közlik a Bizottsággal azokat  a törvényi, rendele ti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelyeket az ezen irányelv ál tal szabályozott területen fogadtak el.  
 
Ø új szöveg 
34. cikk 
1. Az 1. melléklet A. részében szerepl ő irányelvekkel módosíto tt 75/117/EGK, 76/207/EGK, 
86/378/EGK és 97/80/EK irányelvek az ezen irányelv 33. cikke els ő bekezdésében rögzített 
időponttól hatályukat vesztik a tagállamok nemze ti jogukba való átülteté sre, valamint az 1. 
melléklet B. részében meghatározott irán yelvek alkalmazására vonatkozó határid őkkel 
kapcsolatos kötelezettségeinek sérelme nélkül. 
2. A hatályon kívül helyezett iránye lvekre való hivatkozást úgy kell értelmezni, mint erre az 
irányelvre történ ő hivatkozást a 2. mellékletben szerepl ő megfelelési táblázatnak megfelel ően. 
 
Ø új szöveg 
35. cikk 
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában  való kihirdetését követ ő [huszadik] 
napon lép hatályba.  
 
HU 79   HU  
Ð . 
36. cikk 
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 
Kelt Brüsszelben, -án/-én. 
az Európai Parlament részér ől a Tanács részér ől 
az elnök az elnök  
 
HU 80   HU  
 
Ð 96/97/EK 1. cikk 7. pont 
(kiigazított szöveg) 
MELLÉKLET  
Példák az olyan elemekre, amelyek egyenl őtlenek lehetn ek azokon a t őkefedezeti ellátásalapú 
rendszereken belül, amelyekr e a 6. cikk h) pontja utal:  
– rendszeres nyugdíj részleges t őkésítése,  
– nyugdíjjogosultság átruházása,  
– hozzátartozói nyugellátás, amely egy jogos ultnak kerül kifizetésre, a nyugdíj egy 
részéről történő lemondás fejében,  
– csökkentett összeg ű nyugdíj, ha a munkavállaló el őnyugdíjazást választ.  
 
HU 81   HU  
Ï 
1. MELLÉKLET  
A. rész 
A hatályukat vesztett irányelvek és azok egymást követ ő módosításai  
(hivatkozás a 34. cikk (1) bekezdésében) 
a Tanács 75/117/EGK irányelve HL L 45., 1975.2.19. 
 
a Tanács 76/207/EGK irányelve HL L 39., 1976.2.14. 
az Európai Parlament és a Tanács 
2002/73/EK irányelve HL L 269., 2002.10.2. 
 
a Tanács 86/378/EGK irányelve HL L 225., 1986.8.12. 
a 96/97/EK irányelv HL L 46., 1997.2.17. 
 
a Tanács 97/80/EK irányelve HL L 14., 1998.1.20. 
a 98/52/EK irányelv HL L 205., 1998.7.22. 
B. rész  
A nemzeti jogba történ ő átültetésre és az alkalmazásra vonatkozó határid ők felsorolása 
(hivatkozás a 34. cikk (1) bekezdésében) 
Irányelv Átültetés határideje Alkalmazás id őpontja 
75/117/EGK irányelv 1976. február 19.  
76/207/EGK irányelv 1978. augusztus 14.  
86/378/EGK irányelv 1993. január 1.  
96/97/EK irányelv 1997. július 1.  1990. május 17. a fizetett 
munkavállalók 
vonatkozásában, kivéve azokat a munkavállalókat vagy az azok jogán jogosultakat, akik ezen időpont előtt a nemzeti jog 
 
HU 82   HU szerint bírósági eljárást 
indítottak vagy azzal azonos hatályú igényt jelentettek be.  
A 96/97/EK irányelvvel 
módosított 86/378/EGK irányelv 8. cikkében meghatározott id őpont, 
legkésőbb 1993. január 1. 
A 96/97/EK irányelvvel 
kiegészített 86/378/EGK irányelv 6. cikke (1) bekezdése i. pontjának első francia bekezdésében 
meghatározott id őpont, 
legkésőbb 1999. január 1.  
97/80/EK irányelv 2001. január 1. Nagy-Britannia és Észak-
Írország Egyesült Királysága esetében 2001. július 22. 
98/52/EK irányelv 2001. július 22.  
2002/73/EK irányelv 2005.október 5.  
 
HU 83   HU 2. MELLÉKLET  
Megfelelési táblázat  
75/117 
irányelv 76/207 
irányelv 86/378 
irányelv 97/80 
irányelv Ezen 
irányelv 
- 1. cikk (1) 
bekezdés 1. cikk 1. cikk 1. cikk 
- 1. cikk (2) 
bekezdés - - - 
- 2. cikk (2) 
bekezdés, els ő 
francia bekezdés - - 2. cikk (1) 
bekezdés, első francia 
bekezdés 
- 2. cikk (2) 
bekezdés, második francia bekezdés - 2. cikk (2) 
bekezdés 2. cikk (1) 
bekezdés, második francia bekezdés 
- 2. cikk (2) 
bekezdés, harmadik és negyedik francia bekezdés - - 2. cikk (1) 
bekezdés, harmadik és negyedik francia bekezdés 
- - - - 2. cikk (1) 
bekezdés, 
ötödik 
francia bekezdés 
- - 2. cikk (1) 
bekezdés - 2. cikk (1) 
bekezdés, hatodik francia bekezdés 
- 2. cikk (3) és 
(4) bekezdés - - 2. cikk (2) 
bekezdés 
- - 3. cikk - 3. cikk (1) 
bekezdés 
- 2. cikk (7) 
bekezdés, els ő 
albekezdés 5. cikk (2) 
bekezdés - 3. cikk (2) 
bekezdés 
 
HU 84   HU - 2. cikk (7) 
bekezdés, negyedik albekezdés, első mondat - - 3. cikk (3) 
bekezdés 
1. cikk - - - 4. cikk 
- - 5. cikk (1) 
bekezdés - 5. cikk 
- - 4. cikk - 6. cikk (1) 
bekezdés 
- - - - 6. cikk (2) 
bekezdés 
  2. cikk (2) 
bekezdés  7. cikk (1) 
bekezdés 
- - 2. cikk (3) 
bekezdés - 7. cikk (2) 
bekezdés 
- - 6. cikk - 8. cikk 
- - 8. cikk - 9. cikk 
- - 9. cikk - 10. cikk 
- - - - 11. cikk 
- - 9a. cikk - 12. cikk 
- 2. cikk (1) 
bekezdés és 3. cikk (1) bekezdés - 2. cikk (1) 
bekezdés 13. cikk (1) 
bekezdés 
- 2. cikk (6) 
bekezdés - - 13. cikk (2) 
bekezdés 
- 9. cikk (2) 
bekezdés - - 13. cikk (3) 
bekezdés 
- 2. cikk (8) 
bekezdés - - 14. cikk 
- 2. cikk (7) 
bekezdés, harmadik albekezdés - - 15. cikk (1) 
bekezdés 
 
HU 85   HU - 2. cikk (7) 
bekezdés, második albekezdés - - 15. cikk (2) 
bekezdés 
- 2. cikk (7) 
bekezdés, negyedik albekezdés, második és harmadik mondat - - 16. cikk 
2. cikk 6. cikk (1) 
bekezdés 10. cikk - 17. cikk (1) 
bekezdés 
 - 6. cikk (3) 
bekezdés - - 17. cikk (2) 
bekezdés 
- 6. cikk (4) 
bekezdés - - 17. cikk (3) 
bekezdés 
- 6. cikk (2) 
bekezdés - - 18. cikk 
- - - 4. cikk 19. cikk 
- - - 3. cikk 20. cikk 
- 8a. cikk - - 21. cikk 
- 8b. cikk - - 22. cikk 
- 8c. cikk - - 23. cikk 
3. és 6. cikk 3. cikk (2) 
bekezdés a) pont - - 24. cikk a) 
pont 
4. cikk 3. cikk (2) 
bekezdés b) pont 7. cikk a) 
pont - 24. cikk b) 
pont 
- - 7. cikk b) 
pont - 24. cikk c) 
pont 
5. cikk 7. cikk 11. cikk - 25. cikk 
6. cikk - - - - 
- 8d. cikk - - 26. cikk 
 
HU 86   HU  2. cikk (5) 
bekezdés   27. cikk 
- 8e. cikk (1) 
bekezdés - - - 
- 8e. cikk (2) 
bekezdés - 6. cikk 28. cikk 
- 1. cikk (1a) 
bekezdés - - 29. cikk 
7. cikk 8. cikk - 5. cikk 30. cikk 
9. cikk 10. cikk 12. cikk 
(2) bekezdés 7. cikk 
negyedik albekezdés 31. cikk 
- - - - 32. cikk 
8. cikk 9. cikk (1) 
bekezdés, els ő 
albekezdés és 9. cikk (2) és (3) bekezdés 12. cikk 
(1) bekezdés 7. cikk els ő, 
második és harmadik albekezdés 33. cikk 
- 9. cikk (1) 
bekezdés, második albekezdés - - - 
- - - - 34. cikk 
- - - - 35. cikk 
- - - - 36. cikk 
- - Melléklet - -