HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2004.7.14. 
COM(2004) 487 végleges 
 
   
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI 
PARLAMENTNEK 
A 2007-2013 közötti id őszakra szóló pénzügyi terv 
 
HU 2   HU A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI 
PARLAMENTNEK   
2004. februárjában a Bizottság felvázolt az Unió  számára egy politikai tervezetet, amely 
számot vet a 2013-ig jelentkez ő, Európát és polgárait érint ő kihívásokkal. Ennek az volt a 
célja, hogy jöv őbe tekint ő vitát indítson az Európai Unió céljait, valamint az e célok 
megvalósításához szükséges eszközöket illet ően. 
Ahhoz, hogy a határid őként megjelölt 2007. január 1-én már aktív tevékenység folyhasson, a 
vitának új szakaszba kell lépnie. A figyelem középpontjában a gyakorla ti intézkedéseknek 
kell állniuk, amelyek szükségesek a po litikai elgondolások megvalósításához. 
E célból a Bizottság részlete s intézkedési tervjavaslatok  kidolgozásán munkálkodik. E 
javaslatok konkretizálják a februári közleményben vázolt elveket: egyértelm ű politikai célokat 
követnek; valós hozzáadott ér tékkel bírnak; egy egyszer űsítési folyamat termékei és 
tiszteletben tartják a felel ős kormányzás alapelveit. 
E javaslatok jó része már elkészült. Így alkalmas az id ő arra, hogy számot vessünk a február 
óta végzett munkáról, tudatosí tsuk, hogy az EU tevékenységei hozzáadott értéket képviselnek, 
számoljunk a Bizottság által a 2007-2013 közötti id őszakra javasolt politikai célkit űzések 
elősegítéséhez szükséges kiadásokkal és  bemutassuk, miként kerülnek egyszer űsítésre és 
ésszerűsítésre a célkit űzések megvalósítási eszközei. Az el őbbiek egyben e dokumentum 
célját is képezik. 
E dokumentumot a részletes javaslatok els ő csoportja kíséri, amelye k a kulcs intézkedési 
területek jogi keretfeltételeit mutatják be. A kés őbbiekben további javaslatokkal is 
kidolgozásra kerülnek a külka pcsolatok, a környeze t, a kutatás, valamint a szabadság, 
biztonság és jog területén.   
* * 
* 
 
HU 3   HU 1. ÚTON A DÖNTÉS FELÉ  
Vita a Tanáccsal és a Parlamenttel 
A február 10-i „Közös jöv őnk építése, a kib ővített Európai Unió politikai kihívásai és 
költségvetési eszközei.” 1 c. közlemény elfogadása jelentette az új pénzügyi tervr ől szóló 
döntés kiindulópontját. A Tanácsnak és az Európai Parlamentnek ez lehet őséget adott a 
Bizottság által te tt intézkedési javaslat ok szemügyre vételére. Az Európai Parlament 
áprilisban elfogadott állásfoglal ásában az Unió politikai prioritásait tartotta szem el őtt. Ezzel 
párhuzamosan a Tanács megkezdte a Bizottság közleményének els ő körben való megvitatását 
és az ír elnökség részletes jelentést készíte tt, rámutatván a további megvitatást igényl ő 
kulcsterületekre. Az Európai Tanács június i találkozóján megállapodás született a munka 
folytatásáról az e jelentésben azonosított  témákban, különös tekintettel a következ őkre: 
– szigorúbb rangsorolás szükségessége a kül önféle kiadási igén yek tekintetében; 
– szükséges kiadási színvonal a tagállamok uni ós törekvései megvalósítása érdekében; 
– az EU kiadások jelentette többl etérték részletesebb elemzése. 
A Bizottság üdvözli a közleményére és az álta la definiált prioritá sokra tett ezen els ő 
véleményeket. 
E diskurzusra alapozva, a Bizo ttság nagyobb részletességgel kí vánja bemutatni elemzését a 
javasolt tevékenységeket és sz abályozási eszközöket illet ően, hogy a tagállamok 
haladhassanak a vitában. A jelenlegi közlemény valamint jogszabályjavaslatok kidolgozása a 
disputa további adalékaiként szolgálnak. 
Érdemes felidéznünk a vita néhány kiindulópon tját, melyek meghatározzák a Bizottság 
javaslatában definiált prioritásokat: 
• Az EU költségvetése korlátos . A nemzeti költségvetésekhez képest, melyek a nemzeti 
jövedelem átlagosan 45%-át emésztik fel, az EU  költségvetése alig ha ladja meg az 1%-ot. 
A Bizottság az EU szinten meghatározandó források fels ő határát illet ően nem tett 
változtatási javaslatot, így az a bruttó nem zeti termék 1.24%-a marad, javasolta azonban e 
felső határon belül használt források emelését. . Ezen sáv mozgósítás a szükségessé vált az 
Unió szaporodó feladatai és az egymást követ ő bővítések költsége miatt: ennek fényében 
kiemelend ő, hogy az EU költségvetésének növeke dési üteme csupán fele volt a 
tagállamokéinak.  
• A következ ő pénzügyi tervet meghatározó politikai döntések javát már meghozták. 
Ezek egyértelm ű követelményeket támasztanak a kiadások vonatkozásában: 
– A bővítés mostani szakasza az Unió bru ttó hazai össztermékét (GDP) – így 
bevételeit is - 5%-al emeli, míg a lakosság száma 30%-al n ő. Következésképpen a 
kiadások növekedési üteme magasabb a be vételek növekedési üteménél. Példának 
okáért, a b ővítés 4 millióval növeli a mez őgazdaságból él ők számát, mely 50%-os 
                                                 
1 COM(2004)101 
 
HU 4   HU növekedésnek, valamint a gazdagok és szegények közötti jövedelem-
egyenlőtlenség megduplázódásának felel meg. A költségvetésnek támogatnia kell 
a lisszaboni stratégiát, valamint az EU gazdasági átalakulását a versenyképesség 
és innováció tengelye mentén; 
– A mezőgazdaság 2013-ig való finanszí rozásáról hozott döntés az EU 
költségvetésnek már eleve nagy hányadát leköti;  
– Az Európai Unió új feladatokat kíván uniós szintre emelni, f őképp a szabadság, 
biztonság és jog területén, hogy me gbirkózhasson a biztonságot érint ő új 
fenyegetésekkel és vá lsághelyzetekkel;  
– Egyre inkább szükség van arra, hogy az Unió a határain kívül is szerepet vállaljon 
(és a várakozások szerint ezt hatékonyan teszi majd), párhuzamosan azzal, hogy a szomszédos országok stabili tása ingatagabbá vált. 
Politikai konszenzus az intézkedésekhez 
Az előterjesztett javaslatok a Tanács  és az Európai Parlament munkájára épülnek, amely célja 
egyértelm ű elképzelést kidolgozni Európa jöv őjére nézve. Széleskör ű a politikai egyetértés 
abban, mely területeken kell az Uniónak szerepet vállalnia; ez kiderül a Szerz ődésből, az 
Alkotmányból, az Európai Parlament állásf oglalásaiból és az Európai Tanács 
következtetéseib ől. A központi célterületek,  mint a foglalkoztatotts ág, biztonság és hatékony 
globális fellépés, egyértelm űen definiáltak: 
• Az egységes piac az európai gazdaságoknak megadta azon lehet őséget, hogy a növekedés 
és jólét pótlólagos dimenzióval gyarapodjon. Mi vel néhány év alatt az európai növekedési 
lehetőségek 3%-ról 2%-ra csökkentek, javítani kell a gazdasági teljesítményt. A 
munkanélküliség továbbra is elfogadhatatlan szint ű, a szociális kirekesztés kockázata pedig 
magas. Ahol az EU liberalizáció változásokat hoz magával, ott az EU-nak kell biztosítania a zökken ősmentes átmenetet. A b ővítés következtében n őtt a gazdagabb és szegényebb 
tagállamok közötti űr, mely megbéklyózza az európai gazdaság életképességét.  
 Minden szinten beavatkozásra van szükség a hhoz, hogy növekedési pá lyára állh assunk és 
csökkenthessük az egyenl őtlenségeket. Ez a kényszer űség a lisszaboni stratégiából is 
következik, de az eredmények egyel őre jelentősen alulmúlják a várakozásokat. Megújult 
lendület és új irányvonal szükséges a hhoz, hogy Európát dinamikus, tudás alapú 
társadalommá alakíthassuk; ezzel párhuzamban, a b ővítés nyomán meg kell er ősítenünk az 
Unió összetartását. 
• Európa gazdag er őforrásokban. Az európai társadalmat a táj, a vizek, a vidék, és ezek 
adományai alakították. A kihívás abban áll, hogy ügyesen bánjunk és védjük ezen 
erőforrásokat mind a mostani, mind a jövend ő generációk érdekében. Az Európai Unió 
szerepe egyértelm ű ezen a területen. Az Európában el őállított élelmiszerek egységes 
piacon kerülnek forgalomba, a magas min őségi színvonalat meg kell őrizni.. A környezeti 
kihívásokkal kontinentális ill. globális szinten kell szembenéznünk. Nem véletlen, hogy 
ezek régóta a legfontosabb uniós politikák közé tartoznak. 
• Az EU-nak jelenleg olyan gondokkal kell megbi rkóznia, amelyek a polgárok érdekeinek 
legérzékenyebbjei. Az uniós polgárság ez id áig értékorientált téma kör volt: ideje ezt 
tettekre váltani. A szervezett b űnözés és terrorizmus  határokon túlível ő fenyegetések. Az 
 
HU 5   HU illegális bevándorlás csak összefogással fékezhet ő meg. Az egységes piac automatikusan 
EU szerepvállalást követel a közegészség, élelmiszerbiztonság és fogyasztói érdekek 
területén. A sokszín űség fokozódása lehet őségeket támaszt, melyek együttes fellépést 
igényelnek. Az összes ilyen területe n nélkülözhetetlen az európai szint ű fellépés. 
• Az EU súlya tekintélyes: több mint 450 m illió lakos, a világtermelés egy negyede, vezet ő 
kereskedelmi hatalom, a legjelent ősebb segélynyújtó. Ennek fényében, a külvilág 
folyamatosan próbára teszi az EU, mint önálló politikai egység, cselekvési és reagálási képességét. Az EU azon dönt ő jelentőségű választás el őtt áll, hogy felvállalja-e a vezet ő 
szerepet: amennyiben ezt teszi, partnereivel  és szomszédaival sz embeni politikai és 
pénzügyi kötelezettségei óriásiak lesznek. De  megteheti-e, hogy elszigeteli magát és nem 
néz szembe a kihívással? Együtt tevékenykedv e, egységben kiállva az Unió a politikai 
befolyásoló eszközök egyedi keverékét ve thetni be: segélynyújtás, kereskedelem, 
gazdasági együttm űködés és politik ai párbeszéd. 
A tétlenség költséges. A problémák útjából való  kitérés, az európai gazdaság gyógyír nélkül 
hagyása egy lefelé tartó gazd asági spirál kockázat át rejti magában. Ha  kudarcot vallunk a 
természeti er őforrások meg őrzésében és a velük való gazd álkodásban, azzal extra költségeket 
varrunk a jövend ő generációk nyakába. Ha nem fogl alkozunk a polgárok biztonsággal és 
életminőséggel kapcsolatos aggályaival, az nemc sak veszedelmes hanem kiábrándultságot is 
okozna. Ha nem tesszük hatékonyabbá a külpolitikát, eltékozoljuk annak lehet őségét, hogy 
védjük és fejlesszük az európai értékeket, hogy világszerte el ősegítsük a békét és a fejl ődést. 
A politikai célkit űzések megvalósítása 
Valamennyi rendelkezésre álló politikai befoly ásoló eszközt össze kell kapcsolni, hogy e 
célokat megvalósíthassuk: tagállami szint ű cselekvés, közösségi j og, koordináció és az EU 
költségvetésb ől eszközölt közkiadások. Az Unió politikai döntéshozóinak a feladata a 
megfelelő időben a megfelel ő kombinációról gondoskodni. A Bi zottság javaslatának nem 
célja pénzügyi er őforrások öncélú átirányítása EU szintre. A befektetés megtérülése a 
megfelelő célok megfelel ő szinten való azonosításán  áll. Tagállami szint ű fellépés szükséges 
ott, ahol ez hozza a legjobb eredményeket: EU szint ű pedig csak akkor, ha az a 
leghatékonyabb. Ha az EU költségvetésben elkö ltött egy euró hozadéka magasabb a nemzeti 
szinten elköltött egy euró hozadékánál, akkor az lesz az adófizet ők szempontjából az 
értéknövelés legjobb útja. A nemzeti er őforrások EU-szint ű egyesítése a nemzeti 
költségvetéseknek jelent ős megtakarítást jelenthet. 
Számos olyan eszközzel rendelkezi k az Unió, ahol alacsony vagy nul la a finanszírozási igény. 
Néhány területen az Unió feladata a tevékenységek igazságos és hatékony szabályozási környezetének biztosítása, mint pé ldául a versenypolitika, a bels ő piac vagy a 
környezetvédelem területén. Ez a feladat nélkülözhetetlen az Unió politikai céljai szempontjából, finanszírozási igénye pedig minimális. 
Mindazonáltal, számos EU-s  politika csak pénzügyi er őforrások biztosításán keresztül 
hatékony. Több Európát kevesebb  pénzért várnunk egyszer űen valószer űtlen. Új EU-szint ű 
politikák további pénzügyi szükségletet vonnak magukkal.  
A Bizottság megvizsgálta, a kiadások hol képezik szükséges részét a politikai eszköz-
kombinációnak. Javaslataiban gondoskodott arró l, hogy a kiadás természete és volumene 
arányos legyen, és hogy a politikát oly m ódon valósítják meg, hogy az a legjobb befektetés-
 
HU 6   HU megtérülési rátát eredményezze. Amennyiben e kí vánalmak teljesülnek, az adott politikát nem 
szabad megfosztani a hatékony m űködéshez szükséges er őforrásoktól. 
Az EU költségvetésének volumene korl átos, de várható kihatása jelent ős. A nemzeti 
költségvetésekhez képest, melyek a nemzeti jövedelem átlagosan 45%-át emésztik fel, az EU költségvetése alig haladja meg az 1%-ot. A nemzeti költségvetések folyamatosan n őnek, az 
EU költségvetésének növekedési üteme az e lmúlt hét évben kevesebb mint fele volt a 
tagállamokéinak. A Bizottság az Unió rendelk ezésére álló források mérsékelt növelését 
javasolja, a fenti kihívásoknak és fela datoknak való megfelelés érdekében.  A Bizottság 
rendszeres jelleggel, de 2010-ig bezárólag mi ndenképpen felméri a szükséges kifizetési 
előirányzatokat a 2013-at követ ő időszakra nézve, hogy a kifizetések mértéke a 
kötelezettségvállalási el őirányzatok tükrében megfelel ő módon alakuljon. Ez a felmérés 
figyelembe veszi majd a kötelez ettségvállalási és fizetési el őirányzatok aktuális alkalmazását, 
az EU előrejelzett bruttó nemzeti jövedelmét (GNI) és az el őirányzatok felhasználását. 
2. A
 BIZOTTSÁG JAVASLATAINAK HOZZÁADOTT ÉRTÉKE  
A Bizottság a 2007-2013 közötti id őszakban bizonyos politikák kiadásainak jelent ős emelését 
javasolja. A Bizottság a költségvetési megszorítá sok ellenére azért java solja ezt, mert ezen 
kiadásnövelések elengedhetetlenek az EU célkit űzéseinek eléréséhez és  a kötelezettségek 
teljesítéséhez. Ha nem teszünk eleget  abbéli kötelezettsé günknek, hogy az elvárt 
intézkedéseket a szükséges er őforrás-ráfordítással meghozzuk, az el őre borítékolja az Európát 
övező kiábrándultságot. 
Fel kell szabadítani az Európai Unió határain belül és kívül rejl ő lehetőségeket. Ez az Unió 
cselekvési készségét megbéklyózó tényez ők kiszűrését jelenti: 
• Kapcsolódási pontok hiánya:  az egységes piac célja a határokon túli kereskedelem, a 
páneurópai vállalkozások és a szabad utazás el őmozdítása az Unió területén. Azonban 
számos területen (oktatás és kutatás; közle kedési, energia- és információtechnológiai 
infrastruktúra valamint kiszolgáló rendsze rek; pénzügyi szolgált atások; vám, polgári 
védelem, jogalkalmazás) a nemzeti rendszere k továbbra is szétda raboltak, hiányoznak az 
összekötő elemek, a mobilitás elve sérül. En nek eredményeképp a szabad áramlásból 
adódó el őnyök alulmúlják a lehet őségek számosságát. Ez gátolja az intézkedések 
hatékonyságát. 
• Az európai szemlélet hiánya:  gyakorta a nemzeti kormányok nem képesek megfelel ően 
megbirkózni keresztmetszeti és határon túlível ő problémákkal, hiszen a befektetéseiken 
(pl. kutatás és határokon túli oktatási prog ramok, multimodális szállítási infrastruktúra, 
országhatárok ellen őrzése, környezetvédelem, egészségügyi sürg ősségi programok és 
rendszerek) realizált politikai és pénzügyi hozam több ország között, gyakran EU-szerte 
oszlik meg, míg a költségeket egyedül az int ézkedést finanszírozó kormány viseli; illetve 
mert a határokon túlnyúló in tézkedések pótlólagos koo rdinációs problémákkal és 
költségekkel járnak. Emiatt kulcsfontosságú szolgáltatások színvon ala elégtelen, az 
erőforrás-felhasználás pazarló, az er őfeszítések összehangolatlanok, az intézkedések 
hatékonysága romlik. 
• Az intézkedések és célkit űzések közötti szinergia hiánya:  a célkitűzéseket EU szinten 
határozzák meg, teljesítésük mind az EU-t, mi nd a tagállamokat intézkedésre kötelezi. 
 
HU 7   HU Ugyanakkor a különféle intézked ési szintek között nincs szervezett, szisztematikus 
összehangoltság. Így az Unió képtel en a legjobb eredményeket produkálni. 
A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a következ ő pénzügyi tervben a kiadások egyértelm űen 
vegyék figyelembe ezen hiányosságokat: 
• Szükséges befektetések a hiányzó kapcso lódási pontok megter emtéséhez, Európa 
összekötése, a mobilitás lehet ővé tétele. 
• A nemzeti költségvetéseket az er őforrások és szakértelem EU szinten történ ő egyesítésével 
tehermentesíteni kell. 
• Az EU kiadásokat fokozottabban kell úgy felhas ználni, hogy azok kiegészítsék, serkentsék 
és katalizálják a célok elérés ét. Ez a különféle EU szinteken megvalósított feladatok 
közötti hatékony szinergiát igényli. 
A fentiek fényében a Bizottság megvizsgálta a javasolt kiadások nyújtotta hozzáadott értéket 
valamennyi politikai területen, amelyeket a 2007-2013 közötti id őszakra vonatkozó politikai 
elképzelések érintenek. A vizsgála t elvégzéséhez a Bizottság a következ ő kritériumokat 
alkalmazta, hogy a fent vázolt problém ák is figyelembe legyenek véve: 
• Eredményesség: olyan esetek, amikor az EU in tézkedés az egyedüli járható út a hiányzó 
láncszemek megteremtésére, a szétdaraboltság elkerülésére és a ha tárok nélküli Európa 
lehetőségeinek kiaknázására. 
• Hatékonyság: olyan esetek, amikor az EU adott mennyiség ű pénzért több ellenértéket 
szolgáltat, mert az externáliák kezelhet ők, az erőforrások és szakértelem egyesíthet ők, és 
az intézkedés jobban koordinálható. 
• Szinergia: olyan esetek, amikor az EU intézkedése szükséges a tevékenységek 
kiegészítése, serkentése és katalizál ása végett, hogy csökk enjenek az egyenl őtlenségek, 
növekedjen az életszínvonal és szinergiák keletkezzenek. 
2.1 Eredményesség: eredmények csak EU szinten véghezvitt intézkedéssel érhet ők 
el 
Az Unió közös céljai csakis az európai és a nemzeti szint közötti együttm űködéssel érhet ők el. 
A nemzeti közkiadások oly módon irányíthat ók, hogy azáltal a polgárok számára számtalan 
előny jelentkezzen, növekedjék a közszolgáltatás oknak, az oktatásnak és infrastruktúrának 
köszönhet ően a nemzetgazdaságok életképessége és stabilitása; garantálva a kül- és 
belbiztonságot, megfelelvén a politikai spektr um egészében a társadalom preferenciáinak. A 
nemzeti szint ű intézkedés eredményessége azonban behatárolt. A fennmaradó hiányosságokat 
az EU hivatott pótolni. E célkit űzések elérése érdekében a Szerz ődés központi szerepet szán a 
teljes mértékben kiforrott közös politikáknak, úg ymint a kereskedelmi, verseny-, közlekedés-, 
agrár- és halászati politikák, valamint nemrégiben a GMU. Nem létezhet igazi bels ő piac és 
vámunió olyan precíz szabályozás hiányá ban, mely mindenki számára egyenl ő feltételeket 
biztosít. A legkülönfélébb tagállami politikák ha rmonizálása nélkül fel kellett volna tartani a 
belső határok ellen őrzését, az EU nem léphetett volna fe l a nemzetközi kereskedelem önálló 
szereplőjeként és a fenntarthatóság er ősen csorbult volna a nega tív verseny lefelé húzó 
sodrában. 
 
HU 8   HU • Az Európai Unió egyedülálló lehet őséget biztosít arra, hogy ta pasztalatokkal töltsük fel a 
tudásbázisunkat. Az eltér ő hagyományok, az eltér ő képességek lehet ővé teszik Európa 
számára az oktatás és képzés  terén felhalmozott tapasztalatok igazi hozadékának 
lefölözését. Azonban e lehet őségeket leginkább a mobilitás se gíti kibontakozni: a mobilitás 
pedig eredményesen csak EU szinten kezelhet ő. A mobilitás elérhetetlen egy olyan EU-
szintű hálózat hiányában, mely képes a diákmobilitás iránti hatalmas igénynek megfelelni. 
A humánt őke a növekedés egyik legf ontosabb meghatározó tényez ője. Egy, az oktatásban 
eltöltött pótlólagos év eg y tipikus európai állam es etében 6.2%-al növelheti az 
össztermelékenységet. Azonban 1995-2000. között az oktatásra és képzésre fordított állami 
beruházások összes közkiadásra vetett aránya a legtöbb tagállamban csökkent. Mindent meg 
kell tenni annak érdekében, hogy növekedjen a közkiadások legjobb áttételes hatása. A 
mobilitást szolgáló intézkedések kielégít ően nagy mértékben fogják el őmozdítani a diákcserét, 
hogy az kézzelfogható gazdasági hatá ssal bírjon, extra vetülettel kib ővítvén ezáltal a 
munkavállalói szakismeretek halmazát. Eg y, az egyetemi hallgatók 10%-át felölel ő 
csereprogram már megfelel ő nagyságrend ű lenne. 
• Azon tényt, hogy az összetett, határokon átnyúló tevékenységeket megfelel ően csak EU 
szinten lehet kezelni – tekintette l az egymásnak nem megfeleltethet ő (nemzeti szinten 
felmerülő) költségekre és a (térben szóródó) el őnyökre, illetve a határokon túli 
infrastruktúra projektek kidol gozásának további nehézségeire – a Tanács és az Európai 
Parlament egy új kelet ű határozatban meger ősítette, ebben azonosították a 30 legfontosabb 
közlekedési projektet a transz-e urópai hálózat program égisze alatt. Egy sikeres gazdaság 
szempontjából központi jelent őségű a hatékony közlekedési hálózat  megteremtése. Ha az 
infrastruktúrát olyan problémák terhel ik, mint például a forgalmi dugó, az más 
szektorokban a versenyel őnyök jelentette hasznot tékozolha tja el. Ahogy az európai ipar 
egyre inkább integrálódik, úgy a rossz infrastruktúra kö ltségei emelkednek és mind 
szembetűnőbbek a határokon is átnyúló elégtele nségek. A források európai szint ű 
szétosztása az egyedüli eszköze annak, hogy e llensúlyozzuk azt a nemzeti preferenciát, 
mely a nemzeti kiadásokat a nemzeti határokon belül kezd ődő és ott is befejez ődő 
projektekre fordítja. Ugyanakkor arra is lehet őséget nyújt, hogy Euró pa kevéssé fejlett 
gazdaságait is segítsük olyan beruházás ok megvalósításában, melyek mindenki javát 
szolgálják. 
A göteborgi Európai Tanács 2001-ben különös hangsúlyt fektetett a közúti szállításról a 
környezeti szempontból jobban fenntartható szá llítási módozatokra  való áttérés el ősegítésére. 
A multimodalitást támogató intézkedések a határokon túlmutató sz űk forgalmi 
keresztmetszetek okozta közúti torlódások le építését céloznák meg Európában. A jelenleg is 
élő Marco Polo programra épül ő intézkedések a becslések szerint mintegy 36 millió távolsági 
tehergépkocsi fuvartól kímélik me g az utakat: ez azt jelenti, hogy minden elköltött euró hat 
euró megtakarítást jelent a szennyezés és a balesetek számának csökkenése miatt. 
• Az Európai integráció puszta ténye azt jelenti, hogy adott tagállam számára a határain 
kívül végzett tevékenységb ől adódó el őnyök mások számára is hasznosak, így az EU 
szinten végzett beavatkozásnak van létjogosu ltsága, hiszen csakis az EU rendelkezik a 
harmadik országokkal való tárgyaláshoz szükséges létez ő eszközök teljes tárházával. 
A bővítés egyértelm ű példa: jelent ős EU szint ű ráfordítást igényel a tagjelöltek segítése 
szabályozási környezetük EU standardokhoz va ló hozzáigazításában, még ha ennek folyamán 
a tagállamok tapasztalatának igénybevétele is szü kségessé válik (pl. ikerintézményesítés). 
További példák a biztonság és migráció, a normák és standardok felállítása, az EU bels ő 
 
HU 9   HU politikáinak határokon túli viszonylatra vet ítése (pl. biodiverzitás, éghajlatváltozás, 
vállalatvezetés stb.). 
A Balkán nyugati részén az EU mind a válsághelyzettel, mind pedig a stabilizáció 
szükségességével olyan eredményesen birkózot t meg, amelyet az egyes tagállamok együttes 
fellépése nagy valószín űséggel nem biztosíthatott volna. Az Unió a politikai párbeszéd, az 
igényekhez mért kereskedelmi szabályozás, az átfogó pénzügyi programok, az igazságügyi 
együttműködés és a demokráciát stabilizál ó intézkedések elegyét alkalmazta. 
A lehetőségek kihasználatlanságára a nemzetközi pénzügyi intézmények adnak példát. Bár a 
tagállamok az IMF és a Vil ágbank Igazgatótanácsában számszer űen többségben vannak, az 
Egyesült Államokhoz képest kisebb befolyássa l bírnak. Az együttes cselekvés és fellépés 
elengedhetetlen a befolyás és a jelenlét er ősítéséhez. 
2.2 Hatékonyság: az EU szerepvállalásakor magasabb a kiadások hozadéka 
Az EU szerepvállalását a kiad ásokon realizált magasabb hozadék  indokolhatja. Az EU szinten 
elköltött egy euró után elérhet ő hozadék magasabb lehet, mint nemzeti szinten. Ezen felül, a 
közös célkit űzések elérése érdekében nemzeti szinte n eszközölt összehangolatlan kiadások 
kidobott pénzt jelentenek. Sok esetben az er őforrások és a tapasztalatok egyesítése a 
megtakarítások és az egyes f ő célkitűzések megvalósításához szükséges kritikus tömeg 
elérésének hatékony módja. Néhány példa: 
• Egyértelm ű a kapcsolat az üt őképes kutatási  kapacitások és az élénk gazdaság között: 
2002-ben az Európai Tanács azt a célt t űzte ki, hogy 2010-ig a GDP 3%-át kutatásra 
fordítják, ebb ől 1% a közszférába áramlana. Az EU lépték ű kutatási befektetések hozadéka 
magasabb, mint a tagállamilag finanszírozott kutatás, és er őteljes áttételi hatást 
gyakorolhatnak a magánfinanszíro zásra, ösztönözve ezzel a jelent ős nagyságrend ű 
technológiai kezdeményezéseket, az európa i technológiai központok fejlesztését az er ős 
versenynek kitett területeken, úgymint az info rmációs és kommunikációs technológia, a 
biotechnológia és a repül őgépipar. Ahogy a kutatások összetettsége fokozódik és a 
szükséges kritikus pénzügyi tömeg n ő, úgy egy tagállam sem képes már egymaga 
előteremteni a szükséges, minimális mérték ű kritikus er őforrás tömeget. Az EU szinten 
realizálható skála hozadék egyre jelent ősebb és az eltér ő nemzetiség ű szakértők egy táborba 
tömörítése egyre kézenfekv őbb.  
 
Az EU kutatáspolitika az európai szemszögb ől kulcsfontosságú kutatási  infrastruktúrák EU 
szintű támogatását vállalhatja fel, olyan pr ojekteket fejlesztvén mint pl. nagyméret ű lézer és 
neutron források, EU szint ű genomikai bioadatbankok. Egy példát kiemelve, 20 különböz ő 
tagállam 52 laboratóriuma lett összekapcsolva azért, hogy a fert őző szivacsos 
agyvelőbántalmak témakörében együtt dolgozzanak. 
• Az értékes er őforrások egyesítése valós hozadékka l jár. Például, minden tagállam 
rendelkezik készenléti polgári védelmi er őkkel és sürg ősségi egészségügyi egységekkel, 
melyek rövid határid őn belül bevetésre alkalmasak. Az ezen er őkhöz csatolható elsüllyedt 
költségek gyakran igen magasak, hisz nélkülöz hetetlen a speciális felszerelés és a magas 
színvonalú kiképzés. Viszonylag kis be fektetéssel, az EU  koordináció lehet ővé teszi a 
rendelkezésre álló eszközökhöz való folyamodást a célból, hogy kivitelezhet őek legyenek a 
megfelelően gyors és tagállami kasszákat kímél ő határokon átnyúló megel őző és 
válságkezel ő intézkedések. Ez a természeti katasztrófákra vagy más válsághelyzetekre való 
 
HU 10   HU reagáláskor, az áldozatok azonnali megsegíté sekor, hogy azok átvészeljék a válság 
azonnali következményeit, minden tagállam  szempontjából hatékonysági megtakarítással 
jár és segíti fokozni az ered ményességet. Ezen felül a sürg ősségi intézkedések és az 
azonnali válságenyhítés költségvetésre gya korolt hatása általában igen nagy. A 
Szolidaritási Alap  lehetőséget nyújt az Uniónak a ta gállamok segítésére, hogy a 
válsághelyzetekkel sikeresen szálljanak szembe. 
• Néha az intézkedések nagyságrendje és összetettsége olyan mérték ű, hogy az EU szint ű 
intézkedés az egyetlen módja a szükséges kr itikus tömeg elérésének. Ez volt a Galileo 
program mögött meghúzódó elgondolások alapja: a műholdas navigációs rendszerek  
megkövetelte befektetés olyannyira jelent ős volt, hogy az egységes fellépés 
nélkülözhetetlenné vált. Ezt a tevékenységet  most folytatni kell a projekt további 
fázisaiban, a Galileo felállításakor és üzembe helyezésekor. 
• Mostanra egyértelm ű az a felismerés, hogy a bevándorlás és menekültügy  támasztotta 
kihívások megfelel ő kezelésére a nemzeti államappará tusok egyedül nem képesek. A bels ő 
határok eltörlését az Unió küls ő határainak hatékony ellen őrzésére és felügyeletére 
irányuló közös intézkedéseknek kell követn ie. A jobb operatív, a rendelkezésre álló 
erőforrások összefogását ma gában foglaló együttm űködés olyan területeken mint a képzés 
és felszerelés a közpénzek hatékonyabb felhas ználását biztosítja. Ezen felül, a küls ő 
határok integrált menedzsmentjét célzó EU szer epvállalás a tagállam ok közötti igazságos 
tehermegosztás elérésének egyetlen módja,  akik közül egyesek hosszú országhatárokkal 
rendelkeznek és migrációs hullámokna k vannak kitéve. Egy bizonyos mérték ű 
tehermegosztás meger ősíti majd közöttük a szolidaritást,  ráadásul egy igazságosabb és 
hitelesebb politika általános pénzügyi el őnyökkel jár. A sevill ai Európai Tanácson 
jóváhagyott fenntartható migrációs  politikának ez a sarokköve. 
Az EU 6000 km szárazföldi határ és 85000 km tengerparti határ ellen őrzésének kihívásával 
áll szemben. Ez a feladat egyenl őtlenül oszlik meg: az új  tagállamok közül 7 a küls ő 
szárazföldi határok 40%-val rendelkezik. Évente mintegy 400000 ember ad be menedékjogi 
kérelmet az Unióban,- a menedékjogi kérelmek 7%-a ugyanazon személyekt ől származik, 
noha különböz ő tagállamokban benyújtva – és több mint 14 millió harmadik országbeli 
állampolgár él már az EU-ban, ebb ől 64% Németországban, Franciaországban és az 
Egyesült Királyságban. Ezen kihívások nagyságrendj e elengedhetetlenné teszi a kontinentális 
léptékű fellépést. 
• Az EU külkapcsolatai nak hatótávolsága olyan mérték ű, hogy az biztosítja a befolyást és a 
jelenlétet, intézkedései során a kr itikus pénzügyi tömeget, és jelent ős skálahozadékot 
termel ki. 
A Millenniumi Fejlesztési Célok egyike felére kívánja csökkenteni a tiszta ivóvíz nélkül él ők – 
jelenleg 1 milliárd ember - arányát. Még ha van is egyes tagállamoknak a Bizottságéval 
összemérhet ő szakértelme, az EU komparatív el őnyökkel rendelkezik a kritikus tömeg ű 
finanszírozást mozgósító képességén keresztül , mely valós globális kihatással bír (a 
Fenntartható Fejl ődés Világtalálkozót követ ően az EU 1 milliárd euróval támogatja a Víz az 
életért Kezdeményezést). 
A tagállamok és a Bizott ság külszolgálat ainak jelenlegi párhuzamossága a 
méretgazdaságossági lehet őségek további és igen kézzelfogható példáját nyújtja. A 
tagállamok mintegy 1500 követségén 45000 személ yt foglalkoztatnak,  míg a Bizottság 130 
 
HU 11   HU delegációján 5000 személy dolgozik. Összehasonlításképp, az USA mintegy 300 követségén 
15000 személy áll alkalmazásban. 
2.3 Szinergia: EU-s intézkedés a kiegészít ő, ösztönző és áttételes hatások érdekében 
Az Európai Unió a szolidaritásra, az egym ástól való tanulásra épül. Ugyanakkor a 
megállapodott f ő célkitűzések elérése a tevékenységek és kiadási döntések közötti szinergiát 
követelik meg, EU-s, nemzeti és regionális viszonylatban is. A problémát jól szemléltetik a lisszaboni stratégia vagy az EU külpolitikai intézkedései. A gazdasági fejl ődést elősegítő 
nemzeti er őfeszítések kiegészítése és ösztönzése által az EU a nemzeti szint ű tevékenységek 
hatásfokát növelheti, valamint EU szint ű szolidaritásról tesz tanúbizonyságot. Ez egyre 
fontosabb, tekintettel a növeked ő egyenlőtlenségekre, de a b ővítést követ ő nagyobb 
változatosságból adódó el őnyökre is. Az egyenl őtlenségek csökkentése azt is jelenti, hogy az 
Európai Uniónak katalizátor szerepet kell be töltenie az életszínvonal-emelés érdekében, 
valamint értékelnie kell a gyakorla tban legjobban bevált eljárásokat: 
• A kohéziós politika azon a meggy őződésen alapul, hogy az Unió  a tagok jólétét közös 
érdeknek tekint ő szolidáris közösség; és hogy a kohéziós intézkedések ösztönzik a 
versenyképességet és az eszközölt közérdek ű befektetéseken keresz tül pedig jó hozamot 
eredményeznek a fenntartható fejl ődés EU viszonylatban való er ősítése által. A 25-ök 
Európájában minden eddiginél nagyobb a nnak szüksége, hogy az EU közvetlenül és 
érezhető módon kifejezze szolidaritását polgá rai irányában. Azonban a fejlesztési 
stratégiák és intézkedések a regionális és  nemzeti hatóságokhoz tartoznak és alapvet ően 
azokat nekik kell kivitelezniük. Az EU feladata a nemzeti intézkedések kiegészítése, és 
mintegy emel őkarként való m űködés a kiadások eredménye sségének maximalizálása 
érdekében, különösképp az á ltalános fenntartható fejl ődésre legnagyobb hatással bíró 
területeken. 
A kohéziós politikában elért eredmények azt je lzik, hogy a kedvezményezett régiók az EU 
átlagtól rendre magasabb növekedési rátát könyvel hettek el. Minden egyes kohéziós politikára 
kiadott euró áttételi hatása jelent ős – három euró minden egyes euró után a 2-es célkit űzésbe 
tartozó régiók esetében. A kizárólag befektetések re kiélezett kohéziós politika mind a tárgyi 
infrastruktúra, mind a humánt őke esetében nagyságrendi el őrelépést jelentett. A kohéziós 
politika a partnerség és helyes kormányzás tekintetében is el őnyöket hozott: a tény, hogy ezt a 
feladatot a Bizottság és a tagállamo k megosztják egymás között, lehet ővé tette, hogy a nemzeti 
és regionális politikákkal ö sszhangban fejtse ki hatását. 
• A hatékony együttm űködés másik példája a vidékfejlesztési  politika területér ől származik. 
A vidékfejlesztés jelenleg a köz ös agrárpolitika második pillér ét képezi, ezáltal a KAP-át 
szélesebb perspektívával ruh ázza fel, mely a mostani, kib ővült Európa igényeivel nagyobb 
összhangban áll. Ily módon jobban illeszkedik más, a szociális és gazdasági változások útját egyengetni hivatott más politikákhoz. Mi vel az EU lakosságának több, mint fele az 
Unió területének mintegy 90%-át jelent ő vidéki régiókban él, a vidékfejlesztés más 
politikákban – mint például a környezetvéde lemi és kohéziós politika - való szerepe 
nyilvánvaló. A vidékfejlesztés se gíti az Unióban a gazdák és mez őgazdasági kollektívák 
alkalmazkodását a vidéki gazdaság támaszto tta új kívánalmaknak, ugyanakkor támogatja a 
magas környezetvédelmi normák érvényesülését és különös figyelmet fordít az Unió 
fejletlenebb régióira. 
• Természetéb ől adódóan a terrorizmus jelentet te fenyegetés nemzetközi szint ű. Az Unió 
számára hatalmas kihívás mara d a biztonság fenntartása, a b űnözés és terrorizmus elleni 
 
HU 12   HU küzdelem és megel őzés, ezeknek a tagállamok önmaguk nem képesek eleget tenni. Nem 
várt események – mint pl. a Madridban történ tek – felkeltették a közvélemény aggodalmát 
és ama elvárást támasztják alá, hogy szükség van EU szint ű intézkedésekre. Ugyanakkor a 
belső határok eltörlése az EU pol gárainak személyes biztonságát nem veszélyeztetheti. 
Ahogy azt 2004-ben az Európai Tanács brüsszeli ülésén mer ősítette, a terrorizmus 
veszélyét csak együttes fellépéss el és szolidaritással lehet el hárítani. Mivel a magas szint ű 
biztonság fenntartásában a tagállamok egym ásra vannak utalva, szükséges az európai 
szinten összehangolt tevékenység. 
• Az Unió feladatainak nagy részét a szakértelem hozzáférhet ő tétele, illetve a politikák 
katalizálása jelenti a hatékony megvaló sítás érdekében. Számos területen – 
környezetvédelem, szociálpolitika, vám- és  adópolitika, halászat  – viszonylag kis 
volumenű befektetés hathatós tudás- és szakértelem-áramlást hozhat mozgásba, 
kézzelfogható el őnyök láncolatát generálva. 
Az Európai Éghajlati Változás Program  azonosítja a legi nkább költséghatékony 
intézkedéseket, hogy a a Kyotói Jegyz őkönyvnek való megfelelés a lehet ő legalacsonyabb 
költséggel legyen biztosítva. Az éghajlati változás költségei megdöbbent őek – 
biztosításmatematikai el őrejelzések szerint a következ ő 10 évben csak a természeti 
katasztrófák költsége évi 150 milliárd dollá rra rúg majd. Azonban, ha az EU programokon 
keresztül azonosításra kerülnek a megfelel ő intézkedések, a Kyotói Jegyz őkönyvben kit űzött 
célok évi 2.9-3.7 milliárd euró költségen elérhet ők - ez a lehetséges költségek töredéke. 
• A tagállamok a világ különféle régióiban fö ldrajzi helyzetük vagy történelmük okán 
gyakorta jó lehet őségekkel bírnak az er őforrások, a diplomácia, és a külpolitikai  eszköztár 
védelmi vetülete tekintetében. Azonban az EU tevékenysége az együttes külpolitikai 
erőfeszítést koherensebbé teszi, mely így több, mint részeinek összessége, olyan 
intézkedéseket finanszírozván, melyek hatékony abbá teszik a fejleszté si segélyeket vagy az 
egyéni er őfeszítések közötti átfedések kisz űrésén munkálkodnak. Az EU által hozzáadott 
érték az alkalmazott módszerekb ől is ered (különösen a segélyezés, az ágazati és 
költségvetési támogatások egymástól való szétválasztása, kizárólag teljesítmény alapú megközelítés a fejlesztéspolitikában, a segélyek  mértékének az országok teljesítményéhez 
igazítása a szegénység felszámolását célzó nemzeti célok megvalósításának függvényében). 
Az EU által biztosított költs égvetési támogatás a partneror szágokban ösztönzi a reformokat. 
Ez érdekeltté teszi a Bizotts ágot a költségvetési rendszerekr ől folytatott dialógusban, és segít 
erősíteni a tagállami elszámoltathatóságot. Összességében pedig hozzájárul más 
segélyprogramokhoz – ideértve a tagállamo k programjait is - szükséges feltételek 
megteremtéséhez.  
Az EU humanitárius segélyezési rendszere  nagymértékben hatékony munkamegosztással 
jellemezhet ő. A terhek leghatékonyabb módon való  megosztásának képessége, az EU 
humanitárius segélyeinek politikai semlegessé ge és a tagállamok bilaterális segélyezési 
rendszerének az EU segélyezéssel való összekapcsolása olyan politikát eredményeztek, amely 
egyedülálló módon kézzelfogható eredményeket produkál.  
Az EU intézkedéseit oly módon kell testre szabni, hogy a hozzáadott érték maximális legyen. 
Vannak még kiaknázható hozzáadott érték ta rtalékok. Az Unió tevékenységeiben 
 
HU 13   HU érvényesített fokoz ott következetesség er ősítheti az EU befolyását. Az eszközök 
továbbfejlesztése javítja az eredményességet. 
* * 
* 
3. A LEHETSÉGES HOZZÁADOTT ÉRTÉK KIAKNÁZÁSA : JOBB IRÁNYÍTÁS A POLTIKÁK 
VÉGREHAJTÁSAKOR  
A Bizottság a 2004. február 10 -én elfogadott közleményében fe lvázolta azokat az elveket, 
amelyek alapján bejelentésével összhangban egyszer űsíti és ésszer űbbé teszi a pénzügyi 
eszköztárát. Ezen ésszer űsítés eredménye az alábbi költségvetési fejezetben található. 
3.1 Els ő költségvetési fejezetcím: Fenntartható növekedés 
A februárban felvázolt politikai program sarokköve volt a fenntartható fejl ődés. E cél elérése 
érdekében a következ ő három fő tengely mentén szükséges mozgósítás: Európa növekedés-
orientált, dinamikus tudás-alapú társadal ommá alakítása; a kohézió megszilárdítása; a 
természeti er őforrások óvásának és fenntartható menedzsmentjének biztosítása. 
A két els ő tengely mentén felmerül ő teendőket az 1A. és 1B. költségvetési fejezetcímek 
tárgyalják. 
Versenyképesség és innováció az egységes piacon 
• A versenyképesség összetett és többrét ű kérdéskör. A kutatás, innováció és az üzleti 
szférának kedvez ő környezet mind a hatékony versenyképessé gi stratégia kul csvetületeihez 
tartoznak. Ezeket a hatékony versenyt ma gába foglaló egészséges szabályozási 
környezettel serkenteni kell. Számos EU politika és eszköz támogatja az európai 
versenyképességet; az innovációs és versenyképességi  keretprogramnak bizonyos 
célterületeken módjában áll intézkedéseket hozni. A keretprogram három kulcstémát fog 
felölelni: 
– Az üzleti környezet kedvez őbbé tétele. A kit űzött célok között szerepel a 
befektetési t őkéhez való jutás; a biztonságos elektronikus hálózatok; az EU 
léptékű üzleti szolgáltatások si keres rendelkezésre bocsá tása; és az információs 
és kommunikációs technol ógiák segítségével korszer űsített szolgáltatások. 
– Annak biztosítása, hogy az innováció a versenyképesség el őmozdítására 
irányul és vállalati szinten a gyakorlatban is megvalósul. A szinergiákról az ipar hatáskörébe utalt Kutatás keretprogram égisze alatt m űködő „Technológiai 
platformok” gondoskodnak majd, melyeken az érdekeltek a ve rsenyképességi 
programhoz kapcsolódva az ipar versenyképességét célzó kutatási menetrendeket alakítanak ki. A tevékenység palettáján a környezetvédelmi technológia is szerepelne, helyet adván a kísérleti projektek vagy els ő ízben 
végrehajtott éles rendszerbeüzemeléseknek, melyek célja a technológiai kiforrottság és a gazdasági szem pontból vett életképesség górcs ő alá vétele; 
valamint a megújuló er őforrások is, az Intelligens Energiaügynökség 
munkájára alapozva a stratégiai pr ojektek sikerre vitele érdekében. 
 
HU 14   HU – A vállalatai versenyképessé gre, innovációra,  vállalkozási kedvre, valamint a 
kis- és középvállalatokra  irányuló európai politik ák támogatása releváns 
szakértelemmel és az EU szerepvállalásának el őmozdításával. Az iparpolitikát, 
innovációt és vállalkozó szellemet támogató valamennyi tevékenység a 
versenyképességi keretprogram alá tömörü l, a kívánt hatás fokozása érdekében. 
• Az egységes piac m űködtetése az adózás és vámügyek  hathatós összeha ngolását igényli. 
A jelenlegi fiskális és vámügyi programok egy tet ő alá kerülnének, hogy a tagállamok 
vám- és pénzügyi szerveivel együttm űködve olyan intézked éssorozatot lehessen 
foganatosítani, mely  biztosítja az el őírások betartását. Képzéssel és a szükséges 
informatikai apparátus segítségével a ne mzeti vám- és pénzügyi szervek egységben 
tevékenykedhetnek. 
A kutatási és technológiai fejlesztés er ősítése 
• A Bizottság álláspontja szerint az európai kutatási  tevékenységben elengedhetetlen 
nagyságrendi el őrelépés szükségessége igazolja az EU költségvetésb ől kutatásra szánt 
források jelent ős növelését. Azonban az európai kutatás politika fókuszát és kivitelezésének 
menetét is felül kell vizsgálni. A 7. Kutatási keretprogram a következ ő célokat tűzi ki maga 
elé: 
– Kiválósági központok létrehozása nemzetközi együttm űködés által; 
– Európai Technológiai Kezdeményezések indítása, a Technológiai Platformokra 
alapozva; 
– A kutatási csoportok európai szint ű versenyén keresztül a kreativitás serkentése 
az alapkutatásban; 
– Európa kutatókra gyakorolt vonzerejének növelése; 
– Európai szempontból jelent ős kutatási infrastruktúrák fejlesztése; 
– A nemzeti programok közötti koordináció er ősítése. 
Ezekben az esetekben a munka ol yan sarkalatos, európai jelent őségű tématerületekre fog 
irányulni, melyek az EU illetékességi területeihez szorosan köt ődnek, középpontba helyezvén 
az űrkutatást és a biztonságot. Míg a Bizottság megt artja a politikai területekért való politikai 
felelősséget, addig a köz- és magánszfér a érdekeltjeinek bevonásával további 
decentralizációra kerül majd sor, egy "Európai Kutatási Tanács" profes szionális tudásbázisára 
építve. Három lehet őség kínálkozik: 
• Tagállamokkal való partnerség olyan intézk edések esetében, melyek a közös célokra 
alapuló nemzeti kutatási irányvonalak ö sszehangolását hiva tottak szolgálni. 
• Kiszervezés az önálló kutatócsoportok támoga tását célzó tevékenységek esetében, egy 
végrehajtó vagy szabályozó szervi funkciót betölt ő ügynökség létrehozásán keresztül. 
• Bizottság általi kutatási együttm űködés megszervezése, különös gondot fordítva a 
felügyeleti és ellen őrzési feladatokra. Az intézkedés ek végrehajtását célzó további 
feladatokat egy végrehajtó ügynökség  hatáskörébe lehetne utalni.  
 
 
HU 15   HU E javaslatok vázlatát júniusban2 fogadta el a Bizottság, jelenleg is tart az idevágó 
konzultáció, hogy az intézetek és a kuta tási szféra is véleményezhesse őket. 
A fenntartható szállítási-, energia- és EU-s hálózatok támogatása 
• A transzeurópai szállítási és energia hálózatok  teljes kiépítésének céljából külön, a 
Tanács és az Európai Parlament által azonosított eszköz áll majd rendelkezésre. A szállítási 
hálózatok többéves finanszírozásban részesülnének egy, a 2007-2013 közöttii d őszakra 
vonatkozó, az e hálózatok finanszírozását s zabályozó rendelet ke retében. A rendelet 
egyszerűsített EU-szint ű döntéshozatali folyamatokat, a fe ltételességet és szelektivitást 
illetően egyértelm ű előírásokat, az elképzelést ől a megvalósításig terjed ő láncolat javítását 
szolgáló áttekinthet őbb projektmenedzsmentet vezet majd be. A Bizottság azt is 
megvizsgálja majd, hogy a partnerek sikeres projektmegvalósításának segítésére egy 
végrehajtó ügynökség valóban a leghatékonyabb eszköz-e.  
 Az energiahálózatokra vonatkozó re ndelkezések egy, a rendszerösszeköt őkbe való 
befektetések támogatására összpontosító t öbbéves programot valósítanának meg, hogy 
garantált legyen az európai en ergiaszektorban az ellátásbiztonság és a maximális 
hatékonyság. Ez az eddigi gyakorlattal ellentétben nem csak esettanulmányok 
támogatásában nyilvánul meg, hanem a fejlesz tési tevékenység, néhá ny esetben pedig a 
kivitelezési munkák limitált támogatásában is. 
• Egy külön eszköz a meglév ő, Marco Polo programra  épül majd, mely utóbbi a 
multimodális közlekedést és kisebb nagyságrend ű projekteket segíti el ő, hogy segítsék a 
magánszférát az országutak tehermentesí tése konkrét céljának megvalósításában. 
• Külön eszközre lesz  majd szükség a Galileo  műholdas navigációs rendszer új, m űködése 
következő fázisának jobban megfelel ő jogi alapokra helyezéséhez. 
• A csatlakozási szerz ődések keretében olyan jogi kötel ezettségvállalások születtek vagy 
állnak még tárgyalás alatt, melyek a meghatározott nukleáris létesítmények leszerelésével járó rendkívüli pénzügyi ráfordítást érintik: az Európai Unió kész a 2006-on túli leszerelési 
munkákat segít ő megfelel ő mértékű pótlólagos pénzügyi támogatás nyújtására. 
 E célból az 1A költségvetési fejezetcím alatt külön költségvetési tételre lenne szükség. E 
tételhez két forrásból lenn e elkülönítve a megfelel ő mennyiség ű pénzeszköz: 
– Az 1A költségvetési fejezetcímb ől rendelkezésre álló összegek, melyek nem 
oktatási, kutatási, szociálpolitikai és tr anszeurópai hálózatok célzattal lettek 
előirányozva; 
– A Növekedési Kiigazítási Alap mé rleg-egyensúlytalanságok esetében. 
A Bizottság 2004 szeptemberében a leszerelésekben való EU közrem űködésről egy külön 
határozatot terjeszt el ő elfogadásra. Ez a pénzügyi szüks égletek objektív felmérésén, és a 
minden egyes leszerelend ő atomerőműhöz rendelt kifizetések ütemezési profiljára fog 
alapulni, ahol a jelenlegi, 2004- 2006 tekintetében már megfinansz írozott kiadások jelentik a 
kiindulópontot. 
                                                
 
2 Tudomány és technológia, Európa jöv őjének kulcsa – Iránymutatások az Európai Unió kutatástámogató 
politikájához (COM(2004) 353) 
 
HU 16   HU Az oktatás és képzés min őségének javítása 
• Egy életre szóló tanulást el őmozdító program az oktatás és képzés  minden területén 
egyesíti majd az intézkedéseket, egyedüli utódké nt felváltva ezzel a je lenlegi programokat 
(Erasmus, Erasmus Mundus, Comenius, Socrat es, Leonardo da Vinci). Nagy hangsúly lesz 
fektetve a mobilitást ösztönz ő ösztöndíjakra, ezt a Jean Monnet intézkedések valamint két 
horizontális, a politika kidolgozásra, a nyelvtanu lásra és az új technológiák alkalmazására 
kiterjedő intézkedés segíti majd.  
 Számos különféle intézkedéscsomag átszer vezése közös eljárást, kevesebb jogi el őírást és 
költségvetési tételt jelent, mindez pe dig az érintettek számára kézzelfogható 
egyszerűsödéssel jár.  
 A források több mint 80%-a decentralizá lt módon lesz kezelve, ahol a nemzeti 
ügynökségek választják ki a kedvezményezetteket és fizetik ki a támogatásokat a programok résztvev őinek. Ez felveti a nemzeti ügynökségekt ől elvárt pénzügyi kontrol 
mértékének kérdését: az EU költségvetésb ől jelentős összegeket kifizet ő nemzeti 
ügynökségeknek ugyanazon ellen őrzési szabványoknak kell megfelelniük mint a 
Bizottságnak és az EU ügynökségeinek. 
Szociálpolitikai menetrend az európai társ adalom támogatására, h ogy az elébe mehessen 
a változásoknak és me gbirkózzon azokkal 
• A szociálpolitikai menetrend  a Közösség szociális célkit űzéseinek teljes palettáját 
felöleli: teljes foglalkoztatottság, szociális védettség és társadalmi integráció; 
munkafeltételek; diszkriminációmentesség és sokszín űség; nemek közötti egyenl őség. E 
területeken az intézkedések a foglalkoztatá si és társadalmi szolidaritási program 
(„PROGRESS”) alatt kerülnek  egyesítésre. A résztvev ők szempontjából ez „központi 
programértékesítést” (one-stop-shop) jelenten e, valamennyi program pályázójára egységes 
szabályozás lenne érvényes.   A szociális intézkedések némelyike a Bizottságnak a Szerz ődésben meghatározott autonóm 
hatásköréb ől adódik, a legnyilvánvalóbb ezek közül a szociális párbeszéd el ősegítése. A 
jelenlegi szabályozás a társadalombiztos ítási rendszerek összehangolásának és a 
munkavállalók szabad mozgásának területé n (ideértve a tagálla mok foglalkoztatási 
szolgálatai között régóta fenná lló EURES hálózatot) olyan jogi feltételeket teremt a 
szociálpolitikai  menetrend egyes elemei számára, amelyek nem támogathatók a Bizottság 
autonóm hatáskörei alapján. 
A változó igényeknek való megfelelés 
A versenyképességet segít ő hatékony stratégiának meg kell bi rkóznia az európai gazdasággal 
szembenéz ő hosszú távú problémákkal. Mindemelle tt rugalmasnak is kell lennie. A 
költségvetési fegyelem és a hatékonyság kett ős célja csak akkor teljesíthet ő, ha minden évben 
elkülönítésre kerül egy allokált pénzösszeg a pontosan meghatározott célokra. Az Európai 
Növekedési Kezdeményezés rávilágított arra , hogy az EU-nak mihamarabb szüksége van egy 
a gazdasági változásokra gyorsa n reagáló eszközre, hogy serken thesse a növekedést és a 
munkahelyteremtést. A versenyképességre nézve még proaktívabb megközelítést a 
Növekedési Kiigazítási Alap  nyújt majd. Minden évben, amikor az Unió a Lisszaboni 
stratégia megvalósításának folyamatát értékeli  a tavaszi Európai Ta nács ülésén, szükség 
esetén er őforrásokat csoportosíthatna át a különösen hatékony kezdeményezések 
 
HU 17   HU támogatására, melyek gyorsítják a haladást a menetrendt ől elmaradt célkit űzési területeken 
(pl. transzeurópai hálózatok vagy a nagy horderej ű környezetvédelmi és kutatási projektek) 
vagy segítenek váratlan eseményekre reagálni – pl. szakszervezeti viták, vagy kereskedelmi 
megállapodások nem várt következményei, rendkívüli felhívások sürg ősségi akciókra, mint 
például pénzügyi igényeknek kielégítése a nukl eáris leszerelési köte lezettségeknek való 
haladéktalan megfelelés végett. Az Al ap nem igényelne kü lön eszközt: létez ő programokat és 
megvalósítási módozatokat alkalmazna. 
Nagyobb kohézió a növekedés és foglalkoztatottság érdekében 
A kohéziós politika mostanra már megfelel ő múlttal rendelkezik, a kulcskérdés az, hogyan 
legyenek a jelenlegi struktúrák átalakítva a még hatékonyabb teljesítmény érdekében. A 
partnerség alapvet ő elve megmaradna; de a rendszer kevésb é összetett, jóval inkább stratégiai 
szemlélet ű lesz. 
A kohéziós programok új generációja a következ ő vezérelvek szerint fog m űködni: 
• Az egész id őszakra egy stratégiai pol itikai dokumentum kerül majd elfogadásra, mely 
hivatkozási pontként szolgál majd mind a tagállamok, mind pedig a régiók számára. A 
kohéziós támogatás összpontosítására vonatkozóan f ő célkitűzéseket fogalmazna meg. A 
Tanács évente tartandó ülése a kohéziós célok azonosításának folyamatát a lisszaboni 
stratégia megvalósításának éves ciklusába ágya zná be. Egy javasolt teljesítménytartalékból 
a támogatások szintén a stratégiai célok me gvalósítási fokának függvényében lennének 
lehívhatóak. A regionális versenyképesség és foglalkoztatottság tekintetében az alap 
bizonyos hányadát el lehetne kü löníteni, hogy azt egy konkrét gazdasági tört énés negatív 
hatásainak ellentételezésére lehessen felhasználni. 
• Valamennyi régió és tagállam ezt követ ően egy stratégiai referenc ia dokumentumot terjeszt 
elő a 2007-2013 közötti id őszakra nézve. Ez a Bizottság jóváhagyása után a 
programszervezés kiindulópontjaként szolgál majd, mely a beavatkozási területek f őbb 
erővonalainak kijelölésére koncentrálna, így a decentralizált döntéshozatal mozgástere 
maximális lenne. A pénzügyi menedzsment a f ő erővonalak mentén zajlana, nem pedig 
maguknak az intézkedéseknek a szintjén; a pénzügyi ellen őrzés és kiértékelés arányosabb 
és decentralizáltabb lenne. 
• A program résztvev ői a kohéziós politikát megvalósít ó törvényhozási apparátus jelent ős 
racionalizációjának el őnyeit élvezhetik majd. Csak három pénzügyi eszközre lesz szükség, 
a Kohéziós Alapra, az Európai Regionális Fe jlesztési Alapra és az Európai Szociális 
Alapra. A Kohéziós Alap és az ERFA programszervezése emellett közös lesz, valamint ugyanazon m űködési előírások vonatkoznak majd az infrastruktúra projektekre. 
• A határon átível ő együttműködés jogi akadályainak elle nsúlyozására egy külön eszköz 
kerül bevezetésre az ilyen tevékenység támogatására, amelyhez fakultatív jelleggel lehetne 
folyamodni. 
• A bevándorlók társadalmi beilleszkedését er ősítő és munkalehet őségekhez való jutásának 
javítását szolgáló specifikus intézkedések az Európai Szociális Alap sajátságos elemét 
képezik majd. Ez az Európa i Foglalkoztatási Stratégi a égisze alatt a bevándorló 
munkavállalók magasabb részvételi arányára irányul majd, illetve arra, hogy a harmadik 
országok eltér ő kulturális, vallási, nyelvi és etnikai háttérrel rendelkez ő állampolgárai 
letelepedjenek és az európai társadalom  valamennyi vetületének tevékeny résztvev ői 
 
HU 18   HU legyenek. Ez szoros koordinációt követel majd  meg az Európai Szociális Alap e területen 
végzett m űveletei, és a bevándorlási politikáért felel ős politikaterület által kés őbbiekben 
kijelölt stratégia és célkit űzések között. Az Európai Szociális Alap harmadik országok 
állampolgárainak beilleszkedését célzó int ézkedéseit a DG EMPL a DG JAI-val egyeztetve 
viszi majd véghez.  
3.2 Második költségvetési fejezetcím: A természeti er őforrások meg őrzése és a 
velük való gazdálkodás 
A második költségvetési fejezetcím alatti célkit űzésekre szánt közpénzek jelent ős volumenére 
tekintettel különösen fontos  a hatékony megvalósítás eszközeinek és kivitelez ő 
mechanizmusainak megléte. 
• Az újsütet ű KAP 2003 és 2004-es reformjá ból, illetve a mez őgazdasági kiadások 2013-ig 
való meghatározottságából adódóan a pénzügyi terv id őtartamára nézve meghatározottak a 
keretfeltételek. Érdemes szem el őtt tartani, hogy e reformok már jelent ős egyszer űsítést 
hoztak: egyszeri fizetés a gazdáknak, egys éges szabályozási keretek a közvetlen 
támogatások esetében, ellen őrzés a földhasználaton, nem pedi g a termelésen keresztül. A 
közös piacszervezés jöv őbeni változtatásai e keretben  történnének. Egy új a KAP 
finanszírozás szerkezetét kialakító rendelet, mindegyik pillér számára önálló alapot termet, 
ezek az Európai Mez őgazdasági Garancialap és az Európai Mez őgazdasági Vidékfejlesztés 
Alap. Az alapok számos eleme hasonló lenne, ez azt is jelentené, hogy a kifizetések és 
hasonló pénzügyi ellen őrzési előírások tekintetében kizáról ag feljogosított kifizet ő 
ügynökségekhez lehetne folyamodni. 
• A vidékfejlesztési politika  három fő célkitűzésen keresztül le sz érvényesítve: 
–  Szerkezetátalakítási támogatáson keresztül a mez őgazdasági szektor 
versenyképességének fokozása; 
– A földterületekkel való gazdálkodás tá mogatásán át a vidék és a környezet 
minőségi javítása; 
– A mezőgazdaságból él őkre és más a vidéki szem pontjából érintett alanyokra 
irányuló intézkedéseken keresztül az életmin őség emelése a vidéki területeken 
valamint a gazdasági tevékenységek diverzifikálásának el őmozdítása. 
A vidékfejlesztési programoknak mind a háro m célt követniük kell va lamennyi tagállamban. 
A három cél közötti egyens úly megválasztásának jelent ős mértékben decentralizáltnak kell 
maradnia. A viszonylag alulfejlett mez őgazdasági infrastruktúrával rendelkez ő tagállamok 
akár dönthetnek úgy, hogy a modernizálásra és s zerkezeti átalakításra helyezik a hangsúlyt, 
így a KAP el őírásait hatékonyan érvényesí teni lehet és a mez őgazdasági szektor jó feltételek 
mellett vehet részt a versenyben. Ezzel szemben ha  egy másik tagállamban a vidéki életforma 
életképessége központi probléma, dönthet inkább úgy, hogy a gazdasági tevékenységek 
diverzifikációjár a koncentrál. 
Minden esetben, a nemzeti, regionális és helyi szint ű partnereknek a rendelkezések jelent ős 
egyszerűsítésének el őnyeiből részesülni ke ll. Idetarozik: 
– Valamennyi intézkedés átcsoportosítása egy eszköz alá, hogy egyetlen program 
álljon rendelkezésre; 
 
HU 19   HU – Különös figyelem fordítása a vidékfejlesz tési és kohéziós intézkedések közötti 
összhang szükségére; 
– Az ellenőrzés és decentraliz áció egy megfelel őbb kombinációja: egy EU 
stratégiai dokumentum a nemzeti vidé kfejlesztési stratégiák keretének 
biztosítására; a programkimunkálások mikéntjér ől és a programok gyakorlatba 
ültetésekor több alul ról felfelé történ ő konzultáció; kevésbé részletes el őírások 
és feltételek a progra mok megvalósításakor; er őteljesebb monitoring és 
kiértékelés. A pénzügyi irányításban  mind a tagállamok, mind a Bizottság 
hatásköre továbbra is egyértelm űen lesz megosztva. 
• A halászati politika két eszközön kere sztül valósul meg. Az Európai Halászati Alap a 
halászati szektor szerkezeti átal akításának és a halászatból él ő tengerparti területek 
fejlesztésének egyedüli alapját képezi majd. Ezen alap majd korlátozott számú kulcsfontosságú er ővonalra koncentrál: 
– A tengerparti területek fenntartható fejl ődése (mind a gazdasági tevékenységek 
diverzifikálása, mind a környezet szempontjából); 
– A halászati flotta igényekhez való idomítása; 
– Környezetbarát és versenyképes akvakultúra és halfeldolgozás; 
– Más közös érdeket képez ő intézkedések, ideértve az állományvédelmi kísérleti 
projekteket. 
Míg ezen alap egyértelm űen a kohéziós eszköztárral áll kapcsolatban – és m űködtetése 
többéves programok használatával a felel ősségi körök megosztásával történne – a Közös 
Halászati Politika megvalósításával való szoros kapcsolata értelemszer űvé teszi a 2. 
költségvetési fejezetcím alá sorolását. 
A második eszköz egy fedél alá gy űjtené az összes olyan területet, ahol a Közös Halászati 
Politikának KHP-reform támogató pénzügyi er őforrásra van szüksége: 
– Ellenőrző intézkedésekbe való befektetés, hogy az összes ellen őrzött vizeken 
modern ellen őrzési technológiák legyenek bevethet őek, és a Közösségi 
Halászati Ellen őrző Ügynökség munkájának támogatása; 
– Kiváló min őségű és könnyedén hozzáférhet ő tudományos szaktanácsadás és 
technikai adatok el őmozdítására irányuló intézkedések; 
–  Nemzetközi halászati egyezmények me gkötésének és finanszírozásának, 
valamint a Regionális Halászati Szervezetekben való részvétel el őkészítése. 
• Nem tartható fenn a politikák közötti koherencia , ha egymástól elkülönítetten kezeljük az 
eszközkészleteket. A környezetvédelem  területén, az EU tevékenységek nagy része a 
környezetvédelem más politikákban való érvény esítése (mainstreaming) útján valósul meg. 
 Az elkövetkezend ő időszakban kett ős kihívás jelentkezik: el őször is, biztosítani kell, hogy 
a fő környezetvédelmi célkit űzések kiegészítsék és támogass ák a növekedési menetrendet. 
A jelenlegi fejlemények a környezet állapotában  a politikai területek teljes skáláján 
fokozott megel őző és helyreállító intézkedéseket tesznek szükségessé.  
 
HU 20   HU  
Az 1A és 1B, a 2. (mez őgazdasági-környezetvédelmi kérdés ek, halászat, vidékfejlesztés), 
és 4. költségvetési fejezetcímek alatti finanszírozás alapvet ő a környezetvédelmi politikai 
célok eléréshez, melyek részei az EU tágabban értelmezett fenntartható fejl ődési 
célkitűzéseinek. Példaképpen, az ERFA 16.5%-a és a Kohéziós Alap 50%-a jelenleg a 
környezetvédelemre irányul.   A környezetvédelmi tevékenységek jelenleg i finanszírozási szí nvonalát a következ ő 
költségvetési ciklusban fenn kell tartani és ahol sz ükséges, meg kell emelni, hogy 
megfelelő súlyt kapjon a környezetvédelem, mint a fenntartható fejl ődés egyik pillére. Az 
EU környezetvédelmi politikája finanszírozásának általános elv ű érvényesítése tehát 
továbbra is fennmarad.   A környezetvédelmi finanszírozásnak való ezen elkötelezettséget majd a stratégiai irányvonalak, a program-összeállítást és a megvalósítási irányelveket tartalmazó 
dokumentumok fejtik ki, melyeket a Bizottság a következ ő hónapokban fog el őterjeszteni. 
Ezen kívül a Bizottság elvárja majd a tagá llamoktól annak bemutatását, mennyiben vették 
figyelembe a környezetvédelem pénzügyi er őforrás-igényét a struktur ális alapok alá tartozó 
nemzeti programok kialakításában, ideértve a Natura 2000 idevonatkozó aspektusait; és 
megvitatja velük a közösségi társfinanszírozás szükségessé gét a program-jóváhagyási 
folyamat során. 
• Bár a legtöbb környezetvédelmi  intézkedés azok más politik ákban való érvényesítése 
(mainstreaming) útján valósul meg, szükség van egy kimondottan környezetvédelmi 
jellegű intézkedések megvalósításáról gondoskodó eszközre A LIFE+ program  az EU 
környezetvédelmi politikájának és jogalkotásának fejlesztéséhez, megvalósításához, megfigyeléséhez és értékeléséhez igyek ezne hozzájárulni. Támogatná különösképpen a: 
– A környezetvédelmi politika területén a tudásbázis kiterjesztését és a 
következetességet biztosítani hivatott legf őbb eszközök kifejlesztését 
(adatgyűjtés, tanulmányok, forgatókönyvek felvázolása stb.); 
– A környezetvédelmi politika helyi adottságokat is figyelembe vev ő 
megvalósítását különösen a kapacitásépí tésen, a gyakorlatban leginkább bevált 
megoldások egymással való megosztásán, a kapcsolatépítésen és a nem kormányzati szervezetek bevonásán keresztül; 
– Új politikai megközelítések és eszközkészletek felvonultatását; 
– Az információs és kommunikáci ós kampányokat a környezetvédelmi 
tudatosság növelésére. 
Egy egységes eszköz az el őírások egységes rendszerét valamint egységes döntéshozatali és 
finanszírozási eljárásokat teremtenek, valamint következetesebb politikai célterület 
megválasztást tesznek lehet ővé. Mindez alacsonyabb igazgatási általános költségekhez, 
nagyobb átláthatósághoz és jelenléthez vezet. 
3.3 Harmadik költségvetési fejezetcím: Állampolgárság 
Az EU-nak mint a szabadságon, a biztonságon  és a jog érvényesülésén alapuló térségnek 
az erősítése 
 
HU 21   HU A Bizottság a célok megvalósítása során három keretprogramra  támaszkodik,  hogy ezáltal 
helyettesítse az e területeken alkalmazott számtalan eszközt és költségvetési kiadási tételt. 
Ezáltal növekedik az átláthatóság, hiszen a programok potenciális „ügyfelei” azonnal 
tisztában lesznek azzal, hogy részvételük mely  átfogó EU politika megvalósításához járul 
hozzá. M űködésük és m űködési szabályzataik tekintetéb en a keretprogramok hasonlóak 
lesznek, így az érintettek egyf ajta egységes eszköz el őnyeit élvezhetik. 
Ez az egyszer űsített szerkezet növeli majd e pr ogramok mint politik ai eszköztárak 
hatékonyságát, a megfelel ő monitoring és értékelési rendszereken keresztül lesz űrt gyakorlati 
tapasztalatok által. Ezen kívül,a három politikai terület által kijelölt programok több 
rugalmasságot tesznek lehet ővé adott politikán belül a kül önféle tevékenységek közötti 
prioritások felállításában, ezáltal segítve a vá ratlan eseményekre való gyors reagálást – a 
biztonság területén például a javasolt szerkezeti felépítés a megel őző és reagáló intézkedések 
között egy rugalmas mozgásteret teremt. 
Az e területhez kiutalt források dönt ő része a tagállamokkal együttesen lenne kezelve. A 
programok egyszer űsített szerkezete megkönnyíti a nemzeti adminisztratív szervekkel való 
együttműködést. A nemzeti sajtságok figyelembev ételét nemzeti programdokumentumok 
biztosítják majd. A három f ő politikai terület összefüggésrendszerébe a küls ő szervek 
egységes egészként illeszkednek. 
• A mozgás szabadsága valamin t a szolidaritás a küls ő határok, a me nekültügyi és 
bevándorlásai programok területén  támogatni fogja a szolidaritás megvalósulását e 
politikai területen és ezek f ogják lekötni a forráskiutalások  túlnyomó részét a szabadság, 
biztonság és jog tekintetében. A finanszírozá s támogatni fog olyan intézkedéseket, melyek 
támogatják az EU küls ő határainak integrált személet ű kezelését; és segíti majd egy közös 
menekültügyi politika kidolgozását, ahol  a tagállamok közötti közös felel ősség segít 
megfelelni nemzetközi kötelezettségeiknek. A program majd hozzájárul a bevándorlási 
hullámok eredményes és fenntartható kezeléséhez - ideértve az illegális bevándorlás elleni 
küzdelmet és az illegálisan ott tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok vagy 
szabályellenesen EU-ba vándorló  személyek visszahonosítását..  
 Egy közös bevándorlási politika azt is  megköveteli, hogy a Közösség hitelt érdeml ően 
kezelje a harmadik országból érkez ők integrációjának sokdimenziós problematikáját. Ez 
azt is jelenti, hogy nagyobb hangs úlyt kell fektetni a bevándor lók fokozottabb bevonására 
az Európai Szociális Alap szervezte tevékeny ségekbe. Ez a szolidaritás új formáját is 
igényli a tagállamok azon er őfeszítéseinek támogatása céljá ból, hogy a harmadik országok 
eltérő kulturális, vallási, nyelvi és etnikai hátter ű állampolgárai letelepedhessenek és az 
európai társadalmak valamennyi vetületének tevékeny résztvev ő lehessenek. Végezetül, az 
ESZA által le nem fedett tevékenységek esetébe n, mint pl. a polgári és  a politikai életben 
való részvétel, a sokszín űség és a civil állampolgárság tiszteltben tartása, avagy a 
menedékjogot kér őkre irányuló intézkedések, ideértve a hálózatépítést, 
teljesítményértékelést és a mutatók kidolgozását e területeken, a 3. költségvetési fejezetcím gondoskodik a finanszírozásról.   Egy a migrációs hullám okat kezelni hivatott Külső Határok Ügynökség  létrehozatalát 
már javasolta a Bizottság. Vizsgálat tárgyá t képezi majd, hogy a bel- és igazságügy 
szempontjából releváns nagylépték ű információs rendszerek kezelése, mint pl. az Eurodac, 
SIS vagy VIS, szintén ezen ügynökség hatásk örébe utalható vagy egy új ügynökséget 
igényelne. Azonban vannak más szektorok, mint  pl. az élelmiszerbiztonság és vámügyek, 
melyek szintén a racionalizálást és az EU küls ő határain végzett ellen őrzések szigorítását 
 
HU 22   HU követelik meg. Tekintettel a méretgazdaságossági el őnyökre és a tagállamok közötti 
lehetséges átfedésekre, megvizsgáljuk annak a lehet őségét, hogy vállalha t e kulcsszerepet a 
Külső Határok Ügynökség a határok felügyeletéért felel ős fő szervek közötti 
együttműködés koordinálásában.  
• A Biztonság program  támogatja majd a b űn és terrorizmus megel őzését, meger ősíti a 
bűnüldöző szervek közötti együttm űködést és tapasztalatcserét,  támogatja európai szinten 
az operatív b űnüldözési információk rendelkezésre boc sátását, valamint megteremti a 
tagállamok magas rangú rend őrségi tisztvisel őinek nyújtott képzések európai dimenzióját. 
 A Bizottság számít arra, hogy mind az Europol , mind az Európai Rend őrtiszti Főiskola , 
jelenleg kormányközi szervek, az Alkotmánnyal összhangban EU szervekké alakulnak. 
• Az Igazságügyi és Alapvet ő Jogok Program  az igazságügyi együttm űködés, az 
igazságszolgáltatáshoz való jobb hozzáférés el őmozdításán és a jogbiztonság üzleti 
szereplőknek, magánszemélyeknek való biztos ításán fáradozik majd, hogy ezáltal 
megkönnyítse a határon átível ő növekvő számú jogi eset kezelé sét. Figyelemmel kíséri 
majd a közösségi vívmányok fejl ődését e területen valamint információk közzétételén, 
bírák és jogászok képzésén keresztül a köl csönös megértést és bizalmat egymás jogi 
rendszerei tekintetében. A határokat átszel ő súlyos b űntényeken dolgozó nyomozók és 
ügyészek közötti együttm űködést és koordinációt is er ősíti majd mind m űködési, mind 
stratégiai szinten. Az EU in tézkedések célja lesz a büntet őügyekben hozott döntésekre, pl. 
korábban hozott ítéletekre vonatkozó in formációk cseréjére is. Az alapvet ő jogok 
előmozdítása a Charta Alkotmányba való beille sztésével párhuzamosan fog zajlani, és a 
2009-es európai választásokat megel őző időszakban a demokratikus részvétel áll majd a 
figyelem középpontjában.   A Bizottság számít arra, hogy az Eurojust , jelenleg kormányköz i szerv, az Alkotmánnyal 
összhangban EU szervvé alakul. A Rasszizmus és Idegengy űlölet Európai 
Megfigyel őközpontja a teljesen önálló Alapvet ő Jogok Ügynökséggé lesz továbbfejlesztve 
összhangban az Európai Tanácson 2003 decemberében megállapodottakkal.   A Bizottság a tervek szerint a következ ő évben nyújt be törvényhozási javaslatokat. 
Azonban az intézkedések id őzítését az új Szerz ődés hatályba lépése határozza meg, és ez a 
külső határok felügyeletét (a Mozgás szabadsága  program részeként) és az új Igazságügyi 
programot érint ő együttműködési mechanizmusra is vonatkozik. 
Az alapvet ő árucikkekhez és szolgáltatások hoz való hozzáférés biztosítása 
A jelenlegi fogyasztói, élelmiszerbiztonsági és egészségügyi programok  nem felelnek meg 
a polgárok elvárásainak. Jelenleg például a közegészségügyi program  háromszor annyi, a 
kritériumoknak megfelel ő, támogatási kérelmet kap, mint amennyit ki tud elégíteni. Az 
élelmiszerláncot érint ő betegségek megsz űntetését akadályozzák a finanszírozási nehézségek, 
míg a bővítés a szociális infrastruktúra (e gészségügy, fogyasztóvédelem) korszer űsítése 
tekintetében a 25 tagú EU egész területén külön ösen nagy kihívást jele nt. A helyzet javítása 
érdekében a Bizottság azt javasolja, hogy két f ő eszköz helyettesítsen minden jelenlegi 
eszközt az állampolgársággal kapcsolatos politikai célkit űzéseknek való jobb megfelelés 
érdekében. 
• Egy élelmiszerbiztonsági program  alapvetően az állati betegségek  leküzdésére törekszik 
majd, megkönnyíti az EU labor atóriumok közötti együttm űködést, csökkenti az 
 
HU 23   HU élelmiszerbiztonsági követelmények közötti országon belüli és országok közötti 
eltéréseket, és biztosítja a teljes élelmiszerlánc védelmét. 
• Egy fogyasztópolitikai és közegészségügyi program  a fogyasztóvédelmi szervek közötti 
folyamatos kapacitásépítésr ől gondoskodik majd; javítja a fogyasztói biztonságot a 
tagállami hatóságok illetve az EU és harmadik országok közötti jobb együttm űködésen 
keresztül. A tagállamok közötti együttm űködést is élénkíteni fogja, hogy Európa szerte 
javuljon az egészségbiztosítási rendsze rek eredményessége és hatékonysága. 
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság  és az Európai Járványvédelmi és 
Járványmegel őzés Központ  biztosítják a Bizottságnak a szükséges (szabályozási és 
végrehajtási) támogatást feladatai elvégzése során. Szaktanácsadással és elemzéssel szolgálnak, de hálózatokat is építenek az Un ió-szerte a gyakorlatb an legjobban bevált 
módszerek egymással való ismertetésére.  
Az európai kultúra és a sokszín űség támogatása 
A kulturális, média és ifjúsági  programok jelenlegi generációjának egyszer űsítése az 
értékelések rendre felmerül ő témája. Egyszer űbb és arányosabb szerz ődési feltételek és 
pénzügyi szabályozás, kevésb é összetett szabályok lehet ővé tennék, hogy több er őfeszítés 
irányuljon a célok elérésére, ke vesebb az adminisztrációra. 
E célból a Bizottság kevesebb számú, egyszer űbb és rugalmasabb jogszabályt javasol. A 
javaslatok a jogalapok számát a jelenlegi nyolcr ól négyre csökkentik; a költségvetési tételek 
számát pedig 22-r ől négyre. 
Az új eszközök a decentralizáció magasabb fokát teszik lehet ővé. Ezen kívül a Bizottság a 
szóban forgó programokhoz egy végrehajtó ügynöks éget kíván felállítani. Ezen új szerv 
valamennyi programmal kapcsolatos technikai feladatért felel ős lesz, segítséget nyújt és napi 
rendszerességgel követi nyomon a fejleményeket. 
• Az új Ifjúság program  a fiatalság számára igyeks zik vonzóbbá tenni az európai 
állampolgárságot EU-s, nemzeti és helyi szinte n is. A jelenlegi négy költségvetési tételt 
egyetlen tétel váltja majd fel, amelyek minden tevékenység et magukban foglalnak majd, és 
melyek megvalósítása jelenleg két különböz ő jogi alap függvényé ben zajlik (az Ifjúság 
program és A közösségi akcióprogram az ifjú ság területén európai szinten tevékenyked ő 
szervezetek el őmozdítására).  
 Az Ifjúság program az illet ékességi körök nemzeti ügynökség ekhez való átruházására 
alapul, ezek a Bizottság által me ghatározott kereteken belül m űködnek. E rendszer el őnye, 
hogy felhasználóbarát, a nemzeti ügynökségek err ől az anyanyelv hasz nálatának, a helyi 
nemzeti rendszerek ismeretének stb. köszönhet ően gondoskodnak. A program a 
decentralizált tevékenységekre koncentrál, közvetlenül irányítás csak azon területek 
esetében lehetséges, ahol az egyértelm űen hozzáadott értéket képes nyújtani (pl. hálózatok, 
politika támogatás, nem kormá nyzati szervek támogatása). 
• Az új Kultúra program mindennem ű kulturális és m űvészeti területre kiterjed, nem 
alkalmaz el őre meghatározott kategóriákat, a kultúra területén tevékenyked ők szélesebb 
csoportja számára lesz hozzáférhet ő, pl. központi és helyi szint ű közigazgatás, hálózatok, 
kulturális szektorban m űködő vállalatok. A jelenlegi két jogi  alapot és öt költségvetési 
 
HU 24   HU tételt egy jogi alap és egy költségvetési tétel váltja majd fel. A program egyben 
fokozottabban felhasználóbarát lesz. 
• Az európai audiovizuális szektort  támogató program f ő célkitűzése az európai kulturális 
sokszínűség és az audiovizuális örökség meg őrzése és ápolása lesz; valamint a kultúraközi 
párbeszéd és megértés el őmozdítása; az európai audiovizuális alkotások terjesztése az 
Unión belül és kívül. Ez a jelenlegi két MEDIA programot egy egyetlen programban 
egyesíti, így összekapcsolja az európai audi ovizuális értéklánc kül önféle alkotóelemeit. A 
közvélemény-kutatások eredményeivel összhangban egyszer űsítésre kerülnek a szabályok 
és eljárások. 
• Egy polgári részvételi program  a nemrégiben útjára indított programra épül és a 2007-t ől 
kezdődő időszakot öleli fel. Ez az Unió célkit űzéseit és értékeit  igyekszik majd 
előrelendíteni, a polgárokat az EU-hoz és annak intézményeihez közelebb hozni, a 
tevékeny polgárságot el őmozdítani. A tevékeny európai polg árság terén általános európai 
érdekeket szolgáló szerv ezetek, ideértve a kutatóközpontoka t, is részesülhetnek 
támogatásban. További intézkedés szükséges még, 2005. elején új törvényhozási javaslatot 
nyújtunk be. 
Szolidaritási és gyorsreagálási eszköz 
Az európai szint ű intézkedések a vészhelyzetek e gységes megközelítését is lehet ővé teszik. A 
polgárok érdekében egy azolidaritási és gyorsreagálási eszköz  európai szint ű beavatkozást 
biztosít jelent ős katasztrófák esetén. A tervezett es zköz magában foglalja az azonnali 
beavatkozást (er őforrások felvonultatása és összehangolása a katasztr ófa-elhárítás érdekében 
az esemény el őrehaladtakor) és a pénzügyi segítségnyújtást , hogy kezelhet őek legyenek a 
váratlan válsághelyzetek folyamán jelentkez ő szükséghelyzetek. Ez a felkészülési 
intézkedések szükségességét is orvosolhatn á. Az eszköz a terrorizmus áldozatainak 
támogatását is finanszírozza; kielégíti a polgári védelmi követelményeket; reagál a 
közegészségügyi válsághelyzetekre, valamint más természeti katasztrófák következményeire. 
3.4 4. Költségvetési fejezetcím: Eu rópa mint globális partner 
Az évek folyamán az Unió a külkapcsolati esz közök széles skáláját fejlesztette ki (közös 
kereskedelempolitika, együttm űködés a két- és többoldalú egy ezmények keretében, fejlesztési 
együttműködés, közös kül- és biztonságpolitika, közös védelmi és biztonságpolitika, 
humanitárius segítségnyújtás és pénzügyi támogatás, valamint a bels ő politikák EU-n kívülre 
való kiterjesztése: energia, környezetvédelem, közlekedés, bel- és igazságügy stb.). Az éves 
költségvetési eljárás során kialakított új költs égvetési tételek, valamint az ezek folyamán 
elfogadott végrehajtási joganyagok az eszközök elburjánzásához vezettek. 
Az eredmény egy vegyes és összetett eszközkészlet . Az EU a határain túlra irányuló globális 
támogatási tevékenységeit jelenleg több mint 30 különféle jogszabályon (programon) 
keresztül gyakorolja, ezek közöt t tematikus program pl. az „EIDHR3”, földrajzi irányultságú 
pl. az EFA vagy a TACIS. A KKBP eszköz ök egész sorával is rendelkezik (együttes 
fellépések)4. Van még néhány külön eszköz, melyek a bels ő politikaterületeink küls ő 
vetületeit fedik le, mint például az Intelligens Energia. Egyre nehezebb feladat ezt a sokféle 
                                                 
3 Európai Kezdeményezés a Demokr áciáért és az Emberi Jogokért 
4 A február 10-i közleményben hivatkozott 100 különféle eszköz, ideértve mind az els ő pillér, mind a KKBP 
eszközeit 
 
HU 25   HU programot hatékonyan és összehangoltan m űködtetni , és sérül mind a kommunikáció, 
mind az átláthatóság. 
Amint az a február 10-i közleményb ől kiderül, a Bizottság a fentiekb ől adódóan az 
eszközkészlet drasztikus egyszer űsítését javasolja, hogy a küls ő fellépésekben a koherencia és 
következetesség könnyebben legyen érvényesíthet ő, hogy a rendelkezésre álló er őforrásokkal 
több és jobb eredményt lehessen elérni – ennek során a következ ő elveket követjük: 
• A politika irányítja az eszközöket:  fennáll a valós veszélye annak, hogy a farok csóválja 
a kutyát, és a po litikákat az eszközök irányítják; itt  az ideje, hogy az EU alaposan 
felülvizsgálja az eszközeit, hogy azokat koherensebbé, eredményközpontúbbá, 
rugalmasabbá tegye, valamint hogy azok áttételi hatása jobban kibontakozzék. 
• Átfogó politika-koherencia biztosítása:  a megfelel ő politikai kombinációt valamint a 
rövid távú beavatkozási szükségletek és hossz ú távú stratégiai elképzelések közötti 
egyensúlyt az Országos Stra tégiai Dokumentumok (CSP) és  a Regionális Stratégiai 
Dokumentumok (RSP), valamint a csatlakozási és tematikai stratégiák biztosítják majd. A 
javasolt új esz közök megfelel ő kombinációjának használatán, valamint rendszeres 
felülvizsgálatokon keresztül biztosítható a politikai megközelíté sben a szükséges 
koherencia. 
• Szerkezeti és eljárási egyszer űsítés5: Egyszer űsítésre kerülnek mind a költségvetési 
tételek, mind az eljárások (eszközfina nszírozás és jogszabályok), hogy azok 
eredményesebbek és hatékonyabbak legyenek, különös tekintettel a sürg ősségi és 
válsághelyzetekre, hogy rugalm asabban reagáljanak az olyan új  kezdeményezésekre, mint 
pl. A HIV/AIDS, a Tuberkulózis és a Malá ria elleni Globális Alap vagy a Súlyosan 
eladósodott szegény országokra vonatkozó kezdeményezés. 
• Teljesítményközpontú er őforrás elosztás:  széles kör ű az egyetértés abban, hogy az 
erőforrásokat a várt és tényleges teljesít mények függvényében kell szétosztani. A CSP-
RSP folyamatnak, megalapozottabb elemz ői kapacitással kiegészítve, szembe kell állítania 
a kezdeti célkit űzéseket a tényleges teljesítményekkel. 
• Javított párbeszéd és koordináció más adom ányozó szervekkel és intézményekkel: 
elsősorban EU intézményekkel, de tagállam i és Bretton Woods intézményekkel is. 
• Javított párbeszéd harmadik országokkal:  az egyszer űsített, célirányos és új 
eszközkészlet minden országra irányul majd, érthet őbbek és könnyebben felfoghatóak 
lesznek. 
Hogy a Bizottság által kezelt EU segélyek általában vett eredményessége javuljon, az új 
eszközök és a pénzügyi kiutalások tekintet ében nagyobb hangsúly szerepel majd a 
szükségleteken és a teljesítménykritériumokon. A korábbi EFA segélyeknek a költségvetésbe 
való felvétele kölcsönösen megtermékenyít ően hat az ez idáig különálló két rendszer legjobb 
teljesítményeinek szintjére. A Bizottság arra is törekszik majd, hogy a segélyek ütemezését és 
kiutalását szabályozó új keretrendszer megkönnyítse majd a gyakorlati megvalósítást. 
                                                 
5 Jelenleg 91 költségvetési tétel tartozik a RELEX po litikaterületek családjába. Nincsenek ideszámítva azon más 
politikaterületen lév ő költségvetési tételek, melyek a jelenl egi 4. költségvetési  fejezetcím alatti 
forrásokat veszik igénybe. 
 
HU 26   HU A javasolt új szerkezeti vázban, három általános eszköz támogatja közvetlenül az EU 
külső politikáit : az előcsatlakozási politika; a szomszédságpo litika és a fejlesztési politika. A 
válsághelyzetekre való reagálás három – különféle téma köré csoportosuló – eszköz 
feladata , legyenek azok politikai, human itárius vagy pénzügyi természet űek, és valamennyi 
harmadik országra kiterjednek. Az egyszer űsítési folyamatban számos jelenleg különálló 
tematikus eszköz összevonására is sor kerül, és ezeket tematikai terj edelmük függvényében át 
is lehet csoportosítani. 
3.4.1 Politika vezérelte eszközök 
• Az előcsatlakozási eszköz (IPA) 
Kiterjed majd a tagjelölt (Horvátország, Törökor szág) és a potenciálisa n tagjelölt országokra 
(a Balkán nyugati részén található többi állam). Az IPA ezáltal felváltja a létez ő eszközöket 
(PHARE, ISPA, SAPARD valamint Törökország tekintetében az el őcsatlakozási rendelet), 
egyszerűsíti a csatlakozásra váró országok szempontjából a programok irányítását.6 Az IPA a 
CARDS-ot is felváltja majd, a nyugat-balk áni országoknak biztosított segítségnyújtás 
ésszerűsítése és a szükségtelen segély -leépítések elkerülése végett. 
Az eszköz a következ ő területekre fog kiterjedni: intézményfejlesztés; regionális és határon 
túlnyúló együttm űködés; emberi er őforrás fejlesztés; vidékfejlesztés. Az IPA által 
kedvezményezett országok két csoportba lesznek osztva, attól függ ően, hogy elismert , vagy 
potenciális  tagjelölt országok. 
Valamennyi nyugat-balkáni ország része a stab ilizációs és társulási folyamatnak, ezért ezek 
potenciális tagjelölt országnak min ősülnek. Segítségnyújtásban ezek a jelenleg a CARDS 
rendeletben meghatározott elvek és prioritások alapján részesülnek: intézményfejlesztés és 
demokratizálódás, gazdasági és szociális el őrelépés, regionális és határon átnyúló 
együttműködés, valamint bizonyos mértékben a közösségi vívmányokhoz  való közeledést. 
Mihelyt egy ország elnyeri az elismert tagjelöl ti státuszt, az IPA kiterj eszti a segítségnyújtást 
mind az öt fentebb felsorolt területr e, és jóval nagyobb figyelmet fordít a közösségi vívmányok  
átültetésére. A tagjelölt és  potenciálisan tagj elölt országok közöt t tehát egyértelm ű 
megkülönbözetést alkalmazunk. Adott ország csak a Bizottság értékelését követ ő, a Tanács 
által hozott egyhangú politikai döntés nyomán léphet a potenciális tagjelölti státuszból 
tagjelölti jogállásba.  
• Az európai szomszédság és partnerség eszköz (ENPI) 
A 2004. május 12-én kelt7, az Európai Tanács júniusi ül ésén elfogadott közleményében a 
Bizottság rávilágított arra , hogy általánosságban az Európai szomszédságpolitika (ENP), 
különösen pedig az ENP Akciótervek határozzák meg programrésztvev ő partnerországok 
rendelkezésére bocsátandó pénzügyi segítségnyújtás irányadó keretét. A Bizottság 2007-tel kezdődően egy új, kimondottan szomszédságpolitikai  eszköz életre hívását is javasolta. 
Mindezidáig azzal számoltunk, hogy ezen eszköz inkább kiegészítené, semmint felváltaná a 
létező eszközöket (TACIS, MEDA) ill. azok utód programjait, és hogy az EU küls ő határain 
                                                
 
6 Ezen összefüggésben figyelembe vesszük azokat a követelményeket, amelyeket az új tagjelölt és tagjelölt-
várományos országok által alkalmazandó közösségi politikák átvétele jelent. 
7 COM (2004) 373, Stratégiai Dokumentum az Európai Szomszédságpolitikáról 
 
HU 27   HU transznacionális és határon átnyúló együttm űködési tevékenységekre kon centrál majd, ezáltal 
a folyamatok radikális egyszer űsödését és jelent ős hatékonysági javulást eredményezve. 
A különféle küls ő segítségnyújtási eszközökkel kapcsolatos elméleti munka el őrehaladtával 
nyilvánvalóvá vált, hogy á ltalánosabb megközelítésre van szükség ahhoz, hogy az ENP 
megközelítés sajátosságai érvényre jussanak, hogy a szomszédos országokkal való kapcsolatok kézzelfoghatóbbá váljanak, hogy a partnerországoknak biztosított segítségnyújtás megfelelően következetes legyen, lebonyolítása pedig minél egyszer űbbé váljon. Ez magával 
vonja az ENPI hatósugarának kiterjesztését, hogy fedezhet ő legyen az európai 
szomszédságpolitika által érintett orszá goknak biztosított pénzügyi segítségnyújtás. 
Fokozottabb politikai, biztonsági,  gazdasági és kulturális együttm űködésen keresztül az 
ENPI-nek segítenie kell megakadályozni az EU és szomszédai közötti új törésvonalak 
kialakulását, valamint lehet ővé kell tennie a kedvezményezettek számára, hogy azok részt 
vehessenek a különféle EU tevékenységekben. Különös hangsúlyt kell fektetnie az ENP 
akcióprogramok megvalósítására – ezen közös en kidolgozott dokumentumok leírják azon 
prioritásokat, melyek teljesítése a pa rtnerországokat közelebb hozza az EU-hoz. 
Az ENPI hatósugarába nem csak a fenntartható fejl ődés, a gazdasági növekedés és a 
szegénység leküzdése tartozik. Jelent ős mértékben támogat olyan intézkedéseket, melyek 
célja a fokozatos gazdasági integrác ió, az intenzívebb politikai együttm űködés, ideértve a 
jogharmonizációt, az intézményfejlesztés, kö zösségi programokban és ügynökségekben való 
részvétel és tagság, közös infrastruktúra fejlesztése és összeköt ő kapcsok kialakítása. Hogy a 
segítségnyújtás eredményesebbé váljon, felhasználja majd a b ővítés során szerzett 
tapasztalatokat és olyan hasonló techni kai eszközöket alkalm az majd, mint pl. az 
ikerintézményesítés (twinning) vagy a TAIEX. 
Mind az IPA, mind az ENPI része lesz majd egy olyan elem, amely a határon átnyúló 
együttműködést (CBC) segíti el ő, az érintett tagállam és a ha rmadik ország közötti határ 
mindkét oldalán. Ez az elem a küls ő politikákból, és a gazdasági és társadalmi kohéziós 
politikákból levezetett célkit űzéseket kapcsolja majd össze, egységes módszertan és 
összehangolt irány ítás mellett fog m űködni, olyan elvekre építve, mint a többéves tervezés, a 
partnerség és társfinanszírozás. Az er őforrásokat a javasolt pénz ügyi terv kohéziós és 
külkapcsolati fejezetcímei bizt osítanák. Az érintett tagállam részletezné a kohéziós politikai 
fejezetcím ENPI-hez és IPA-hoz való hozzájáru lását, és ezen összegek részei lennének a 
strukturális és kohéziós ala pokból lehívható támogatásoknak, melyekre nézve 4%-ban lett 
maximálva a fels ő korlát. 
• A „fejlesztési együttm űködés és gazdasági együttm űködés" eszköze 
A millenniumi fejlesztési célkit űzések elérésében ezen új eszköz lesz a fejl ődő országok 
támogatásának eszköze. A következ ő pénzügyi tervid őszak dönt ő jelentőségű, hogy ezek a 
célok 2015-ig teljesíthet ők legyenek. Az eszköz hatósugará ba tartozik majd minden olyan 
ország, terület és régió, mely az IPA ava gy ENPI programoktól nem kap támogatást. 
Az eszköz a partnerországokkal és régiókka l egyetemben a fejlesztési és gazdasági 
együttműködés különféle formáit és módo zatait, valamint a Szerz ődés 179. cikkével és a 181. 
cikk a) bekezdésével összhangban globális és horizontális kezdeményezéseket valósít meg. 
Magába foglalja majd a 2007-ben kifutó 9. EFA foly tatását. A Bizottság maga is azt javasolta, 
hogy az AKCS országokat a 10. EFA helye tt teljes mértékben a legjelent ősebb 
 
HU 28   HU együttműködési eszközökön keresztül segélyezzé k. Arra számítunk, hogy ezáltal az AKCS 
országoknak nyújtott segélyezés rendszere eredmé nyesebb (az ország stratégiákról szóló 
tárgyalások mindennem ű segélyezésre kiterjednek majd), rugalmasabb és hatékonyabb lesz 
(méretgazdaságossági el őnyök az irányításban, nemcsak a Bi zottság szolgála tainak, hanem 
legelsősorban a kedvezményezett országok és valamennyi érdekelt szempontjából). Egy 
külön, 2003. októberi bizottsági közlemény részle tesen bemutatja azon realizálható el őnyöket, 
melyeket az AKCS segélyeknek az EU  mint költségvetési szerv felel ősségi körébe tartozó 
költségvetési keretbe vonása jelent8. 
Kiterjed majd a partnerországokkal kötött megállapodásokban és kétoldalú megegyezésekben 
ill. a partnerországokkal közösen eldöntött együttm űködési menetrendekben kijelölt 
területekre is, mint például:  a különféle szociá lis szolgáltatások (o ktatás, egészségügy) 
megerősítése; hozzájárulás a gazdasági és társadalmi fejl ődés fenntartásához szükséges alap 
infrastruktúrákhoz (szállítás, közüzemi szolgá ltatások, telekommunikáció...); a fenntartható 
vidékfejlődés és az élelmiszerbiztonság kül önféle vetületeinek kezelése (mez őgazdasági 
reform, környezetvédelem stb.), ideértve a cukor-jegyz őkönyv9 reformjához szükséges 
megfelelő intézkedéseket; hozzájárulás a hatékony magángazdaság kialakulásához, mely 
képes a globális kereskedelmi szabályokkal és a piacgazdaság el veivel összhangban m űködni 
(ideértve az intézményfejlesztési er őfeszítéseket, melyek kimondottan e célt szolgálják); a 
helyes kormányzás, a jogállamiság, a demokr atizálódás és az em beri jogok tiszteletben 
tartásának el ősegítése; az intézményfejlesztés tá mogatása; menekült és bevándorlási 
hullámokkal való megbirkózás; biztonsági kérdések, mint pl. a csempészet, b űnözés és 
terrorizmus kezelése; nukleárbiztonsági té mák kezelése; hozzájárulás a média és 
kommunikációs szektor fejl ődéséhez; a fejlettebb országokkal való gazdasági és kulturális 
együttműködés támogatása. 
Gyors és integrált válaszlépéseket tesz majd lehet ővé a válságkövet ő átmeneti szükségletek 
kielégítésére. 
3.4.2 Válságkezel ő eszközök 
• Stabilitási eszköz 
Más eszközök alkalmazását megel őzően ezen eszköz a következ őket teszi lehet ővé a 
Közösség számára: 
– Válság és bizonytalanság esetén eredmé nyes, azonnal és integrált válaszlépések 
tétele egy finanszírozó eszközön kere sztül, a gyorsreagálási mechanizmus 
nyújtotta el őnyök kiaknázásával, amíg egy valamely általános együttm űködési és 
segélyezési eszköz alatt m űködő program meg nem kezdi újbóli m űködését; 
– A polgári biztonságot veszélyeztet ő globális és regionális, határon átnyúló 
kihívásokkal való szembenézés, mint pl. csempészet, szervezett b űnözés és 
terrorizmus elleni küzdelem, amennyiben ilyen válságkezel ő lépésekre van 
szükség; 
                                                 
8 COM(2003)590 
9 Ezen intézkedések meghatározásra kerültek a következ ő dokumentumban: „A Bizottság közleménye a 
Tanácsnak és az Európai Parlamentnek a fenntartható európai mez őgazdasági modell KAP reformján át 
történő megvalósításáról - a cukor szektor reformja” (COM(2004)499) 
 
HU 29   HU – A nukleáris biztonság kérdéseinek k ezelése, amennyiben ilyen válságkezel ő 
lépésekre van szükség; 
– Nemzetközi békefenntartó készségek ki fejlesztése regioná lis szervetekkel 
együttműködésben, összhangban az Afrikai bé keszolgálattal kapcsolatban 
megállapított politikával és a Brahimi-jelentés ajánlásaival; 
– Választási segítségnyújtásért felel ős küldetések vállalása  olyan országokban, 
ahová túl veszélyes megfigyel ő küldöttségeket rendelni. 
Ezen eszköz továbbá keretbe fogla lja az Unió által a rendelet célkit űzéseivel összhangban 
támogatott új politikai kezdeményezésekre te tt válaszlépéseket, amennyiben ezek a más 
külkapcsolati eszközök égisze alatt kiv itelezett intézkedések et egészítik ki. 
A Szerződések10 jelenlegi jogi megszorításai nem teszik lehet ővé egy egységes, pilléreken 
átívelő eszköz létrehozatalát, hogy valamennyi ilyen  feladattal megbirkózzunk. A stabilitási 
eszköz emiatt csakis az els ő pillérhez tartozó intézkedésekke l foglalkozik. A második pillér 
alatti intézkedéseket továbbra is a KKBP kere tén belül kerülnek meghatározásra, ezek 
terjedelmét a jelenlegi gyakorlatnak megfelel ően a Tanács határozza me g egyedi elbírálással. 
• A humanitárius segélyek eszköze 
A javaslat az, hogy maradjon meg az EU humanitá rius segítségnyújtási rendszere annak 
jelenlegi formájában, amelynek céljai és terjedelme jól körülhatároltak, és amely m űködési ill. 
hatékonysági szempontból jó teljesítményt hoz. 
Azonban az egyszer űsítési és ésszer űsítési folyamat részeként javaslatra került más 
humanitárius természet ű tevékenységek beillesztése is a humanitárius segélyek eszközébe. Ez 
többek között az élelmiszersegélyezésre és az otthonuktól elszakadtak humanitárius 
segélyezésére vonatkozik. 
• Makroszint ű pénzügyi támogatás (MFA) 
1990-es születése óta, az MFA a gazdasági stabilizáció hatékon y eszközének és a 
kedvezményezett államok szerkezeti reformjainak  húzóerejévé vált. Ezen eszközt fenn kell 
tartani és meg kell er ősíteni, tekintettel lehetséges alkalmazásának mind nagyobb szükségére, 
különösen a kib ővített Unió szomszéd országainak tekintetében: a FÁK nyugati csoportja 
(Belorusszia, Moldva, Ukrajna), a Kaukázus és  a Földközi-tenger térs égében található nem-
tagállam országok. 
Ezen eszközt az Alkotmányos szerz ődés hatályba lépéséig a Szerz ődés 308. cikke szerint a 
Tanácsi döntései szabályozzák majd. 
3.4.3 Bels ő politikai területek küls ő vetületei 
A belső politikai területek Unión kívülre való ve títése az Unió külkapcsolatainak szintén 
fontos aspektusa. Elengedhetetlen feladat kibékíteni egymással az érintett bels ő politikai 
területek (különösen az oktatásügy; környe zetvédelem; bevándorlás és menekültügy; 
vámügyek és adózás; hálózatok) politikai egységességének és tematikus egyértelm űségének 
                                                 
10 Ez a kényszer űség akkor is fennmarad, amennyiben elfogadják az alkotmányt 
 
HU 30   HU igényét azon elvárással, hogy a külkapcsolati po litikai területek általánosan egységesek 
legyenek (az ország vagy re gionális stratégiai dokumen tumokban meghatározottakkal 
összhangban). 
A külkapcsolatok terén javasolt 3 f ő eszköznek valamennyi politik ai területet le kell fedni, 
vagy egy külön tematikus vonulatként, vagy pedi g egy a harmadik országok tekintetében 
meghatározott politikai eszközkombináció elemeként. Éppen ezért alapvet ően nincs szükség 
külön jogi eszközre a bels ő politikák küls ő vetületeinek kezelése végett, amennyiben a küls ő 
politikákra vonatkozó joganya gba bekerülnek a megfelel ő, egyenérték ű rendelkezések, hogy 
meg lehessen felelni az érintett tematikus politikaterület egyedi követelményeinek és az megőrizhesse önállóságát. A releváns eszközkészleteken belül teljes kör ű és megfelel ő 
rendelkezéseket születnek majd, hogy a bels ő politikai területek küls ő vetületei megfelel ően 
érvényesülhessenek, lehet ővé téve olyan politikai területek támogatását, mint a 
környezetvédelem, bevándorlás és menekü ltügy, oktatásügy, közlekedés, vámügyek és 
adózás). Különös figyelmet kell fordítani a fels őoktatást támogató intézkedésekre (TEMPUS), 
a mobilitás hangsúlyozásával. Egyes esetekben a politikai célkit űzések elérése a források nem 
földrajzi megosztású kiutalását kívánja meg, mivel multilaterális célkit űzésekről van szó, mint 
pl. az EU környezetvédelmi céljai multilaterális közegben való érvényesítésének el ősegítése, 
tekintet nélkül az egyes kedvezmén yezet országok prioritásaira. 
A programok irányítását a bels ő és a küls ő politikaterületért felel ős főigazgatóságok 
megosztják majd egymás közt: ez feltételezi a közös programszerkesz tést, a Külkapcsolati 
Főigazgatóság vonatkozó bizottságának elnöki szerepét - az érintett bels ő politikáért felel ős 
főigazgatóság vagy pótelnökség által támogatva. A projektek AIDCO F őigazgatóság által 
végzett kiválasztásában és értékelésében a bels ő politikáért felel ős főigazgatóság is részt 
vállal.