Az elmúlt egy évre visszatekintve a tagállamok a 2018. júliusban kapott 10 ajánlás közül csak 4 esetében értek el legalább „némi haladást” (lásd a 2. ábrát). Ez a teljesítmény rosszabb, mint a korábbi években. Az országjelentésekkel összefüggésben elvégzett februári értékelés óta a reformfolyamat összességében nem haladt jelentősen előre. A háttérben azonban az egyes tagállamok, illetve szakpolitikai területek teljesítménye eltérő. A reformok végrehajtása továbbra is erős a pénzügyi szolgáltatások terén, noha a haladás némileg kisebb, mint a válságot közvetlenül követő azonnali intézkedések esetében. Továbbra is lassú a haladás az adóalap kiszélesítésére és a szolgáltatások versenyének erősítésére vonatkozó ajánlások tekintetében. A fennmaradó gazdasági és társadalmi kihívások, valamint a gazdasági kilátásokat érintő lefelé mutató kockázatok fényében döntő fontosságú a reformok eltökéltebb végrehajtása, az uniós gazdaságok ellenálló képességének erősítése érdekében.

Noha az elmúlt években az alapvető gazdasági tényezők jelentősen javultak, mégis fokozni kell az európai gazdaság ellenálló képességét és növekedési potenciálját. A jövőbeli gazdasági sokkok kivédéséhez elengedhetetlen a potenciális növekedés javítása és a költségvetési mozgástér bővítése. A gazdasági kilátásokat övező jelentős és összefüggő kockázatok miatt növelni kell az erőfeszítéseket a strukturális kihívások és a gazdasági lendület gyengülésével esetleg felmerülő hiányosságok kezelésére. Az oktatásra és a készségekre, a minőségi infrastruktúrára és az innovációra irányuló beruházások előmozdítása és védelme egyidejűleg erősíti gazdaságaink növekedési potenciálját és támogatja az aggregált keresletet. Ezzel összefüggésben elengedhetetlen a jogállamiság tiszteletben tartása, különösen a független igazságszolgáltatási rendszerek és a szilárd korrupcióellenes keretek előmozdítása is. Ami az államháztartást illeti, a magas adóssággal rendelkező országoknak olyan politikákat kell követniük, amelyekkel növelni tudják költségvetési tartalékaikat és tartósan csökkenő pályára tudják állítani az adósságrátát. A meglévő költségvetési mozgástereket ugyanakkor most fel kell használni. Minden tagállamnak különös figyelmet kell fordítania kiadásainak és adórendszerének növekedésbarát jellegére és újraelosztó hatásaira. Végezetül, az euróövezeten belüli egyensúly szimmetrikusabb helyreállítása csökkentené a hitelállomány-leépítés növekedésre gyakorolt negatív hatását, és a gazdasági teljesítményünk kevésbé függne a külső kereslettől.

Az Európai Unió gazdasága idén és jövőre várhatóan tovább nő, habár lassabb ütemben. A gazdasági növekedés 2019. évi várható lassulása részben annak tudható be, hogy a külső környezet jelentős negatív hatást gyakorolt az exportorientált ágazatokra. Néhány nagy európai gazdaságban bizonyos ország- és ágazatspecifikus tényezők is befolyásolták a termelési adatokat (pl. az autóiparban). Egyes országokban a belpolitikai bizonytalanság és a reformok visszafordítása rányomta bélyegét a bizalomra és a növekedési kilátásokra. A foglalkoztatás további bővülése és az alkalmazotti bérek mérsékelt emelkedése várhatóan élénkítően hat a fogyasztásra és a gazdasági tevékenységre, de a gazdasági kilátásokkal kapcsolatos bizonytalanság tompítja e hatást. A beruházások várhatóan tovább nőnek, de a kevésbé kedvező külső környezet és a kereskedelmi politikákkal kapcsolatos bizonytalanság miatt csak lassabb ütemben. Összességében a kedvező finanszírozási környezet és egyes tagállamok fiskális expanziója várhatóan fenn fogja tartani a belső kereslet növekedését.

A globális növekedés gyengülése arra figyelmeztet, hogy folyamatosan foglalkozni kell az uniós gazdaságok strukturális kihívásaival. A gazdasági kockázatok és a bizonytalanság növekedésére tekintettel gazdaságaink ellenálló képessége és növekedési potenciálja csak a reformok határozottabb végrehajtásával és rangsorolásával erősíthető. Ezzel összefüggésben növelni kell az innováció hatását és nagyságrendjét, továbbá biztosítani kell a készségek színvonalát és munkaerőpiaci relevanciáját. A társadalmi befogadás előmozdítása, a beruházások védelme és előmozdítása, valamint az államháztartás színvonalának javítása kulcsfontosságú a lassabb növekedés foglalkoztatásra és egyenlőtlenségre gyakorolt hatásának kiegyenlítéséhez. A gazdasági lendület lassulása figyelmeztet az euróövezeten belüli egyensúly szimmetrikusabb helyreállításának szükségességére is. A tagállamoknak – különösen azoknak, amelyeknek magas az adósságrátája – továbbra is javítaniuk kell az államháztartás fenntarthatóságát. Ugyanakkor a költségvetési mozgástérrel és alacsony szintű beruházásokkal rendelkező tagállamoknak forrásaikat a növekedési potenciál fokozására kell fordítaniuk. Az egységes piac megerősítése, illetve az egységes piaci politikák és a nemzeti strukturális reformok közötti összhang fokozása hozzá fog járulni az uniós gazdaság termelékenységének és ellenálló képességének javításához. Globális szinten az EU Kínával kapcsolatos megújult stratégiája nagy lehetőségeket biztosít Európának a munkahelyteremtésre és a növekedésre.

Az európai gazdaság korszerűsítéséhez továbbra is a hatékony strukturális reformok jelentik a jó irányt, amelyeket jól célzott beruházási stratégiák és felelősségteljes költségvetési politikák kísérnek. Az európai szemeszter keretében elfogadott országspecifikus ajánlások iránymutatást nyújtanak a tagállamok számára ahhoz, hogy megfelelően reagáljanak a fennálló és új kihívásokra, és teljesítsék közös kulcsfontosságú szakpolitikai célkitűzéseiket. Az európai szemeszter keretében továbbra is a „bűvös háromszöget”, vagyis a beruházások fellendítését, a fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló hatékony reformokat, valamint a rendezett fiskális politikát kell irányadónak tekinteni. Az országspecifikus ajánlások iránymutatást adnak továbbá a gazdasági és monetáris unió teljesítményének és kormányzásának, valamint az euróövezeti gazdaságok ellenálló képességének a megerősítéséhez – az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló 2019. évi ajánlással összhangban –, valamint a társadalmi konvergencia előmozdításához a szociális jogok európai pillérével összhangban.

Az expanzió jövőre is folytatódik: a kedvezőtlenebb feltételek ellenére minden tagállam gazdasága növekedni fog. Az európai gazdaságot tavaly olyan globális problémák érintették, mint a tartós kereskedelmi feszültségek, a nagy fokú bizonytalanság és a nemzetközi pénzügyi feltételek év végi jelentős szigorodása. Idén és jövőre várhatóan továbbra is a belső kereslet lesz a gazdasági növekedés forrása, köszönhetően a foglalkoztatás és a jövedelmek további emelkedésének, az alacsony finanszírozási költségeknek és egyes tagállamok fiskális expanziójának.

A közkiadások minőségének javítása növelheti az államháztartás képességét a növekedés és a társadalmi kohézió támogatására. A közkiadások és -bevételek szerkezetének oktatás-, foglalkoztatás- és beruházásorientált átalakítása fokozná a növekedési potenciált. A kiadások ellenőrzésére és a hatékonyság javítására irányuló erőfeszítések mellett ezért folytatni kell a közkiadások növekedésbarát összetételéért tett erőfeszítéseket is. A kiadások felülvizsgálata – megfelelő tervezés és szigorú végrehajtás mellett – hatékony eszköz lehet a közkiadások összetételének javítására, többek között mivel növeli a produktív és jól célzott állami beruházások mozgásterét. Számos tagállam indított már valamilyen típusú kiadási felülvizsgálatot (például Ciprus, Észtország, Luxemburg, Szlovákia és Spanyolország), de még mindig van lehetőség az ilyen eljárások alkalmazásának fokozására, hatókörének kiterjesztésére, módszertanának javítására és a költségvetési ciklussal való jobb összehangolására. Végül azoknak a tagállamoknak, amelyek a felülvizsgálatok révén azonosítani tudták a kiadáshatékonyság javítása szempontjából érintett területeket, meg is kell hozniuk a releváns szakpolitikai intézkedéseket.

Az államadósság több tagállamban továbbra is magas. A népesség elöregedésének hatása további kihívásokat jelent, és szükségessé teszi a nyugdíj-, az egészségügyi és a tartós ápolás-gondozási rendszerek reformjának folytatását azok hatékonyságának, eredményességének és megfelelőségének növelése, valamint hosszú távú költségvetési fenntarthatóságuk megőrzése érdekében. A munkával töltött életszakasz és a nyugdíjba vonulás közötti egyensúly kiigazítását és a kiegészítő nyugdíj-megtakarítások támogatását célzó nyugdíjreformok továbbra is elengedhetetlenek. Szükség esetén haladéktalanul meg kell állapodni a jóléti rendszer reformjáról, figyelembe véve az érintett csoportokra gyakorolt hatásokat. A tapasztalatok szerint ezek a területek a legnehezebben megreformálhatók, ezért reformjaikat haladéktalanul meg kell indítani. A reformok során ugyanakkor a kezdetektől fogva törekedni kell az érdekelt felekkel folytatott konzultációra. A reformok visszavonását egyértelműen el kell kerülni, illetve semmissé kell tenni, mivel az veszélyeztetheti a költségvetés fenntarthatóságát, és csökkentheti a növekedési potenciált és a generációk közötti méltányosságot.

Az idei európai szemeszter elemzéseinek beruházás-központúsága segített abban, hogy a tagállamok meghatározhassák a legnagyobb makrogazdasági megtérülést hozó beruházási prioritásokat, és észlelhessék azokat a szabályozási és strukturális szűk keresztmetszeteket, amelyek hátráltatják a hosszú távú növekedési potenciált. Az elmúlt években a beruházások fejlődése nem volt egyenletes az ágazatok, az országok és az eszköztípusok között. A közberuházások és a magánberuházások között továbbra is különbségek állnak fenn: a magánberuházások szintje 2013 óta folyamatosan nő, és most már eléri a válság előtti átlagot, az állami beruházások azonban csak 2017-ben kezdtek erőre kapni. Továbbá, noha a beruházások minden tagállamban nőttek, arányuk egyes tagállamokban még mindig lényegesen elmarad a válság előtti hosszú távú átlagtól.

A szociális helyzet továbbra is javul, de a szociális védelmi rendszerek hatóköre és a szolgáltatásokhoz való hozzáférés továbbra is hiányos. A szegénység csökken, néhány tagállamban azonban továbbra is magas. A dolgozói szegénység több tagállamban is kihívást jelent. Emellett egyes hátrányos helyzetű csoportok, például a fogyatékossággal élők és a migráns háttérrel rendelkezők, továbbra is kihívásokkal néznek szembe. Az atipikus munkavállalók és az önálló vállalkozók szociális védelemhez való megfelelő hozzáférésének biztosítása elengedhetetlen a munkavállalók jóllétéhez és a jól működő munkaerőpiacokhoz. Bulgária, Észtország, Magyarország, Lettország, Portugália, Románia és Spanyolország számára ajánlott a szociális védőháló hatókörének, megfelelőségének és hatékonyságának javítását célzó intézkedések – például minimálbér-szabályozások – meghozatala, Horvátország és Görögország számára pedig a szociális ellátások átfogóbb reformjának befejezése. Bulgáriában, Észtországban és Finnországban jobb hozzáférést kell biztosítani a minőségi szociális szolgáltatásokhoz. Hollandia az önálló vállalkozók megfelelő szociális védelmének előmozdítására kapott ajánlást. A fogyatékossággal élő személyek támogatását célzó konkrét ajánlások címzettje a Cseh Köztársaság és Lettország.

A minőségi oktatáshoz és képzéshez való hozzáférés kulcsfontosságú ahhoz, hogy a polgárok az egész életen át tartó tanulás révén a jövőbeli igényeknek is megfelelő készségekre és kompetenciákra tehessenek szert. A szakemberhiány, a strukturális munkaerőhiány, és a munka világát jellemző változások fényében a humán tőkébe való befektetés elengedhetetlen a tudásintenzív, fenntartható és inkluzív növekedés fellendítéséhez. Mindazonáltal több népességcsoport továbbra is alacsony készségszinttel rendelkezik, ezért sok tagállam számára ajánlott az oktatási és a képzési rendszer megerősítése és korszerűsítése. Például Bulgáriában, Horvátországban, a Cseh Köztársaságban, Észtországban, Franciaországban, Görögországban, Írországban, Olaszországban, Lettországban, Litvániában, Lengyelországban, Portugáliában, Szlovákiában és Szlovéniában fontolóra kell venni a jövőorientált készségszerzésre, többek között a felnőttkori tanulás előmozdítására irányuló intézkedéseket. A Bizottság ajánlásokat címzett Belgium, Bulgária, Ciprus, Horvátország, Görögország, Litvánia, Portugália, Románia és Spanyolország számára oktatási és képzési rendszereik munkaerőpiaci relevanciájának javítása érdekében. Spanyolország számára ajánlott még a korai iskolaelhagyás csökkentése, illetve Ciprus, Görögország és Lettország számára a szakképzési kapacitás növelése. Több tagállamban további erőfeszítésekre van szükség az oktatási és képzési rendszerek minőségének és befogadó jellegének javítása érdekében, különös tekintettel a hátrányos helyzetű csoportokra, a Cseh Köztársaságnak és Olaszországnak pedig növelnie kell a tanári szakma vonzerejét.

A nők munkaerőpiaci részvétele továbbra is nő, de a foglalkoztatás és a bérezés terén továbbra is vannak nemek közötti egyenlőtlenségek. Ezt gyakran a munkavállalás ellen ható tényezők, a munka és a magánélet közötti egyensúly hiánya, vagy a megfizethető gyermekgondozási és tartós ápolási-gondozási lehetőségek hiánya okozza. E kérdésekkel kapcsolatban Ausztria, a Cseh Köztársaság, Észtország, Németország, Írország, Olaszország, Lengyelország és Szlovákia kapott ajánlásokat.

Ebben a tavaszi csomagban a Bizottság előterjeszti az országspecifikus ajánlásokra vonatkozó javaslatát. Az országspecifikus ajánlások sokkal tágabbak, mint az országjelentések mellékletében szereplő beruházási iránymutatások. Az ajánlások az egész gazdaság reformjára és beruházási igényeire vonatkoznak. Finanszírozási és szabályozási intézkedésekkel egyaránt kezelhetők. Érdemes kiemelni, hogy a tagállamok nem minden beruházási igényét lehet uniós alapokból finanszírozni, de a szóban forgó alapok jelentős mértékben hozzájárulhatnak a szemeszter során azonosított kihívások kezeléséhez, figyelembe véve azok sajátosságait (például a tematikus koncentrációkat). Az országspecifikus ajánlások – a hatókör és a részletesség eltérései ellenére – összhangban vannak az országjelentések mellékletében szereplő beruházási iránymutatással, amely kizárólag azokat a beruházási igényeket vizsgálta, amelyek alkalmasak az uniós kohéziós politikai alapokból való társfinanszírozásra. Az országspecifikus ajánlások beruházási szempontjainak végrehajtását a jövőbeli európai szemeszter ciklusainak részeként nyomon fogják követni. A 2021–2027 közötti uniós kohéziós politikai alapokból az országspecifikus ajánlásokhoz nyújtott hozzájárulást olyan információk alapján követik majd nyomon, amelyeket jól bevált fórumokon és eljárásokkal gyűjtenek majd (idetartoznak például az éves felülvizsgálati ülések és jelentések, a monitoringbizottságok stb.).

A beruházási akadályok továbbra is fennállnak az EU egészében. Általában véve a szabályozási szűk keresztmetszetek, az intézményi hiányosságok, valamint a belépési, működési és kilépési akadályok csökkentik a vállalkozások beruházási hajlandóságát, és akadályozzák az erőforrások újraelosztását. A Bizottság nemzeti és uniós szinten egyaránt foglalkozott, és a jövőben is foglalkozni fog a szabályozási és adminisztratív akadályokkal. Az uniós szintű kezdeményezések és a tagállamok strukturális reformjai kiegészítik egymást. Noha a beruházási akadályok kezelése terén nemzeti és uniós szinten is történt előrelépés, a különböző országokban és szakpolitikai területeken továbbra is jelentős akadályok állnak fenn. Olaszországban például a kis- és középvállalkozások és az innovatív vállalkozások beruházásait a forráshoz jutás nehézségei korlátozzák, a közberuházásokat pedig az igazgatási kapacitások szűkössége és a közbeszerzési szabályok alkalmazásával kapcsolatos bizonytalanság. Bulgáriában a fő beruházási akadályok továbbra is a szakemberhiányra, az intézményi hiányosságokra és a szabályozás bizonytalanságára vezethetők vissza. Lengyelországban viszont változatlanul a bizonytalan szabályozási környezet és egyes ágazatok szakemberhiánya jelent akadályt. Cipruson a gyenge üzleti környezet és a forráshoz jutás jelenti a legfőbb akadályt.

A beruházásokhoz üzleti bizalom, kiszámíthatóság és jogbiztonság, valamint a jogállamiság teljes mértékű tiszteletben tartása szükséges. Egyes tagállamokban – például Ausztriában, Szlovákiában és Szlovéniában – jelentős mértékben javult a szabályozás, bár további javulásra is van még lehetőség. A versenyképességi előny fenntartásához folyamatosan aktualizálni kell a reformokat, mivel a globális versenytársak is javítják üzleti környezetüket. A szabályozási stabilitás, a kiszámíthatóság és a jó minőségű, a jogállamiság tiszteletben tartásán alapuló intézmények – többek között a hatékony és független igazságszolgáltatási rendszerek – kulcsfontosságúak a beruházásbarát környezet megőrzéséhez. A jogállamiság, a hatékony igazságszolgáltatási rendszerek és a korrupció elleni küzdelem javítja az üzleti környezetet, ami hosszú távú előnyöket biztosít, beruházások és munkahelyek formájában. Néhány tagállam folytatta korrupcióellenes erőfeszítéseit, de e komoly probléma számos tagállamban továbbra is megoldatlan, ami negatív hatást gyakorol az üzleti környezetre és a beruházásokra. A korrupcióval kapcsolatos vizsgálatok és büntetőeljárások hatékonyságának fokozása és a korrupció megelőzésének javítása továbbra is kulcsfontosságú célkitűzés. E szempontok kiemelt szerephez jutnak a Cseh Köztársaság, Horvátország, Magyarország, Olaszország, Málta, Ciprus és Szlovákia által kapott ajánlásokban.

A hatékony közigazgatás és az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló folyamatos erőfeszítések támogatják az európai vállalkozások versenyképességét. Az adminisztratív terhek továbbra is visszafogják a beruházásokat, az innovációt és a vállalkozások növekedését. Az adminisztratív terhek és a közigazgatási hatékonysághiány leginkább a kisebb és rendkívül innovatív vállalkozásokat sújtja. Idén például Belgium, Ciprus, Horvátország, a Cseh Köztársaság, Magyarország, Lettország, Lengyelország, Portugália, Románia, Szlovákia, Szlovénia és Spanyolország kapott ajánlást a terhek csökkentésére és a közigazgatás hatékonyságának és minőségének különböző szempontokból történő javítására, és különösen a közbeszerzés hatékonyságának növelésére. A közszolgáltatási digitalizáció ütemének fokozásával az államháztartások forráshiánya ellenére is magas színvonalú közszolgáltatások biztosíthatók az elöregedő népesség számára. A hosszú távú fenntartható növekedés előfeltétele a gondos gazdasági kormányzás, amely a korrupció és pénzmosás elleni keret hiányosságainak megszüntetésével biztosítható.

A szakemberhiány és a strukturális munkaerőhiány jelentős beruházási akadályt jelenthet. E tekintetben az emberekbe való befektetés kulcsfontosságú kiegészítője az innovációba, kutatásba és infrastruktúrába történő beruházásoknak, mivel növeli a humán tőkét, a munkaerő alkalmasságát és a társadalmi kohéziót. Mindez pedig javítja és ellenállóképesebbé teszi a gazdaság teljesítményét. A munkaerő termelékenységének és alkalmazkodóképességének növelése szempontjából különösen a készségszintek javítása és munkaerőpiaci igényekhez igazítása kulcsfontosságú. A jól működő és befogadó oktatási és képzési rendszerek segíthetnek megelőzni vagy csökkenteni a szakemberhiány és a strukturális munkanélküliség kockázatát, illetve gazdasági és társadalmi költségeit, amelyek a növekedési lehetőségek elmaradása és egyes népességcsoportok munkalehetőségeinek szűkülése miatt merülnek fel.

A kutatási és innovációs tevékenységek megerősítése kulcsfontosságú Európa növekedése szempontjából. Számos tagállamban és régióban, például Bulgáriában, Észtországban, Lettországban, Litvániában és Romániában bőven van még lehetőség szorosabbra fűzni a vállalkozások (különösen a kis- és középvállalkozások), a tudományos körök, a kutatás és a közszektorbeli szereplők közötti együttműködést. Az áttörést hozó innovációknak, továbbá a gyorsan növekvő vállalkozások létrehozásának és növekedésének az állami támogatása az üzleti kutatás és fejlesztés szilárd keretfeltételeivel párosulva piaci lehetőségeket teremt, és fokozza a gazdaság innovációs képességét.

A digitalizáció politikai prioritás az Európai Unióban, de számos tagállamban további gyors erőfeszítésekre van szükség. A digitalizáció a termelékenység, a versenyképesség és a növekedés kulcsfontosságú tényezője. A hagyományos ágazatok és a kis- és középvállalkozások különösen lassúak a digitális átalakulás terén. Az EU egészében fel kell gyorsítani a folyamatot, amihez megfelelő támogatásra van szükség. Ehhez jobban össze kell hangolni az uniós, a tagállami és a regionális szakpolitikákat, és össze kell vonni a köz- és a magánforrásokat, a beruházások növelése és a digitális gazdaság és társadalom közötti szinergiák erősítése érdekében.

A környezeti és energetikai infrastruktúra hiányosságai negatívan hatnak a növekedésre és a munkahelyteremtésre. A karbonsemleges, erőforrás-hatékony, körforgásos gazdaságra való átállás és a kapcsolódó dekarbonizációs folyamat jelentős beruházásokat igényel. Több tagállamban, különösen Ausztriában, Cipruson, Franciaországban, Németországban, Máltán, Hollandiában és Lengyelországban további erőfeszítésekre van szükség az üvegházhatásúgáz-kibocsátási célkitűzések teljesítéséhez. Sok tagállamban további infrastrukturális beruházásokra van szükség a víz- és a hulladékgazdálkodás területén. A közberuházásoknak, valamint a további magánberuházásokat ösztönző intézkedések bevezetésének az együttes erejével elérhető közelségbe kerülnek a vonatkozó uniós célok. A körforgásos gazdaság növekedése bizonyos termelési folyamatok átalakításához regionális és helyi közberuházásokat is igényel.

A beruházási igények tagállamonként eltérőek. Egyes ágazatokban, régiókban és országokban állóeszköz-beruházásokra van szükség a termelési kapacitások fejlesztéséhez. Ez különösen igaz a lemaradó régiókra, hogy folytatni tudják a felzárkózást. Emellett a fejlett régióknak és ágazatoknak, például a gépjárműiparnak, is beruházásokra van szükségük ahhoz, hogy az új kihívások leküzdése érdekében fel tudják gyorsítani a technológiai változásokat. Mindenütt különösen nagy szükség van az immateriális javakba való beruházásokra, mivel azok elősegítik az új technológiák bevezetését.

Több tagállam további előrelépést tett a pénzügyi stabilitás megerősítése terén. Intézkedéseket tettek a nemteljesítő hitelek csökkentése, a felügyeleti keretek megerősítése és a fizetésképtelenségi keretek javítása érdekében. A tavalyi év jelentős csökkenése ellenére számos tagállamban továbbra is magas a nemteljesítő hitelek aránya. A bankok nyereségessége továbbra is visszafogott, mivel azt nagyban befolyásolja a nemteljesítő hitelek magas aránya, és egyes esetekben a nem megfelelő üzleti modell, a telített piac, és a pénzügyi piacok volatilitása (ami 2018 első felétől újra tapasztalható). A pénzmosás elleni keretek felügyelete és végrehajtása több tagállamban is problémát jelent; ezzel összefüggésben Bulgária, Dánia, Észtország, Lettország, Málta és Svédország kapott országspecifikus ajánlást. A nemteljesítő hitelek további csökkentése érdekében a Bizottság országspecifikus ajánlásokat intézett Bulgáriához, Ciprushoz, Írországhoz, Olaszországhoz és Portugáliához. Bulgária és Ciprus a nem banki pénzügyi ágazatok felügyeletének megerősítése kapcsán is kapott ajánlást.

A lakáspiac alakulása hatással lehet a pénzügyi stabilitásra, és ezért egyes tagállamokban fellépést igényel. A lakóingatlan általában a háztartások fő vagyoni eszköze, a lakáshitelek pedig nagy részét teszik ki a teljes gazdaság hitelállományának. Ráadásul a megfelelő és megfizethető lakások hiánya egyre nagyobb problémát jelent több tagállamban. Ezzel összefüggésben Írország, Luxemburg, Hollandia, Svédország és az Egyesült Királyság számára ajánlott a lakáskínálat szűk keresztmetszeteinek csökkentése és a lakáspiaci torzulások megszüntetése. Mivel a nagy magánadósságok felerősíthetik az ingatlanpiac áringadozásait, a háztartások nagymértékű eladósodottságának csökkentése fontos tényező a pénzügyi stabilitás szempontjából. Ezért Hollandia és Svédország számára ajánlott, hogy csökkentsék az adórendszerből – például a jelzáloghitel-kamatok levonhatóságából – eredő eladósodási kedvet.





4.Az európai szemeszter: az uniós intézmények és a tagállamok közös erőfeszítése

A tagállamok a gazdasági válság alatt azért hozták létre az európai szemesztert, hogy annak keretében egész évben össze tudják hangolni gazdaságpolitikájukat, és foglalkozni tudjanak a közös gazdasági és társadalmi kihívásokkal. Az európai szemeszter ma az uniós tagállamokkal, illetve az uniós tagállamok között folytatott gazdaságpolitikai párbeszéd egyedi platformja. Lehetővé teszi a Bizottság és a tagállamok számára, hogy folyamatosan összehangolják gazdaságpolitikai prioritásaikat. A gazdasági kormányzási keret részeként nyomon követi, és megakadályozza vagy korrigálja azokat a gazdasági tendenciákat, amelyek gyengíthetik a nemzeti gazdaságokat vagy az EU egészét. A Bizottság folyamatos – többoldalú és kétoldalú – kapcsolatban áll a tagállamokkal, többek között a fővárosokban az európai szemeszterrel foglalkozó tisztviselő révén.

A párbeszéd eredményeként a Bizottság és az uniós tagállamok közös elemzést végeznek. A Bizottság ajánlásait minden évben az Európai Tanács hagyja jóvá, és az Ecofin Tanács fogadja el hivatalosan, a többi érintett tanácsi formációval folytatott megbeszélést követően.

A Bizottság az általa kidolgozott eszközökkel segíti a tagállamokat az országspecifikus ajánlások végrehajtásában. A Strukturálisreform-támogató Szolgálat például abban segíti az uniós országokat, hogy a munkahelyteremtés és a fenntartható növekedés támogatása érdekében tett erőfeszítéseik részeként strukturális reformokat dolgozzanak ki és hajtsanak végre. A megfelelő bizottsági szolgálatokkal együttműködve testre szabott technikai támogatást nyújt az uniós országoknak, és azt koordinálja. A támogatást a strukturálisreform-támogató programon keresztül nyújtja. Célja, hogy segítse az uniós országokat a cselekvőképesebb intézmények, az erősebb irányítási keretek és a hatékonyabb közigazgatás kialakításában. A támogatás révén az uniós országok jobban képesek a munkahelyteremtéssel és a fenntartható növekedéssel kapcsolatos szakpolitikák kialakítására és végrehajtására. Az eurócsoporton belül jelenleg tárgyalt „Konvergencia és versenyképesség” költségvetési eszköz – amelynek alapja a 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi kerettel összefüggésben előterjesztett bizottsági javaslat az új reformtámogatási programról – további ösztönzőket biztosíthatna a reformok számára.

Az országspecifikus ajánlások végrehajtása tekintetében azonban a végső felelősség a tagállamokat terheli.