A Bizottság jogalkotási javaslatot fogadott el, amellyel az adóhatóság és az egyéb bűnüldöző hatóságok közötti igazgatási együttműködési eszközök megerősítése útján egyszerűbbé és csalásbiztosabbá kívánja tenni az uniós héarendszert, továbbá be kívánja zárni a határokon átnyúló kereskedelem kiskapuit.

·az európai szemeszter folyamatának keretében a korrupció elleni küzdelemmel kapcsolatban továbbra is rendszeresen értékelte a fejleményeket, továbbá megfogalmazta az egyes tagállamoknak szóló ajánlásait;

Első lépésként az OLAF megbízatását és hatásköreit rögzítő 883/2013/EU, Euratom rendelet értékelésére került sor, amely kiemelte a rendelet eredményeit, egyúttal az Európai Ügyészség létrehozására tekintettel annak hiányosságait is.

Az Unió és a tagállamok egyaránt felelősek az Unió pénzügyi érdekeinek védelméért és a csalás elleni küzdelemért. A tagállami hatóságok kezelik az uniós kiadások mintegy 74 %-át, és ők szedik be a tradicionális saját forrásokat. A Bizottság felügyeli mindkét területet, normákat állapít meg és ellenőrzi azok betartását. Annak érdekében, hogy az Unió pénzügyi érdekeinek védelme eredményes legyen, a Bizottságnak és a tagállamoknak szorosan együtt kell működniük egymással.

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 325. cikkének (5) bekezdése alapján a Bizottság a tagállamokkal együttműködve évente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalások és más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem terén megvalósított intézkedésekről.

2017-ben összesen 15 213, a 2016. évinél 20,8 %-kal kevesebb csalárd és nem csalárd szabálytalanságot jelentettek be a Bizottságnak. Ezek mintegy 2,58 milliárd EUR összeget érintettek, ami 8,6 %-kal volt alacsonyabb, mint az előző évben.

A tagállamok az EU pénzügyi érdekeinek védelmét és a csalás elleni küzdelmet szolgáló 73 jelentős intézkedés elfogadásáról számoltak be. Ezek lefedik a csalás elleni küzdelem teljes ciklusát, ugyanakkor kiemelten a felderítésre és a megelőzésre irányulnak. Elsősorban a megosztott irányítás alatt álló pénzeszközök ellenőrzéséhez kapcsolódnak.

A későbbiekben más tagállamok is csatlakozhatnak.

Az irányelv felváltja az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. évi egyezményt és annak jegyzőkönyveit (a továbbiakban: PIF-egyezmény) abban a 26 tagállamban, amelyekben az irányelv kötelező erővel bír. A PIF-egyezmény Dániában és az Egyesült Királyságban továbbra is hatályban marad.

2017-ben a korrupció elleni küzdelem a prioritások egyike volt a gazdasági kormányzás európai szemeszterének folyamatában. Több országjelentés tartalmazott értékelést a korrupció elleni küzdelem jogi, szakpolitikai és intézményi környezetéről, ezen belül az elért előrehaladásról és a továbbra is fennálló kihívásokról.

Az Európai Ügyészségről szóló rendelet jelenleg is tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek az Európai Ügyészség és az OLAF kapcsolatát szabályozzák. E rendelkezések a szoros együttműködés, az információcsere, a komplementaritás és az átfedések elkerülése elvére épülnek. A 883/2013/EU, Euratom rendelet módosításainak tükrözniük kell és ki kell egészíteniük a szabályokat; ennek általános célkitűzése, hogy olyan integrált politika útján erősítse meg az uniós költségvetést érintő csalás elleni küzdelmet, amelynek keretében az erős, teljes feladatkörű OLAF igazgatási vizsgálatok lefolytatásával egészíti ki az Európai Ügyészség büntetőjogi megközelítését.

A Bizottság 2018. május 23-án a rendelet módosítására irányuló javaslatot fogadott el, amelyet elsősorban az Európai Ügyészség létrehozása indokolt, és amely egyúttal reagált az értékelés legegyértelműbb megállapításaira is annak érdekében, hogy az OLAF továbbra is az Európai Ügyészség erős, teljes feladatkörű partnere maradjon.

A Herkules III program kedvezményezettjei számottevő sikerekről számoltak be, amelyeket a program keretében finanszírozott eszközök és képzés segítségével értek el többek között az alábbi területeken:

Annak érdekében, hogy az uniós költségvetést érintő csalás ellen az uniós határokon kívül folytatott küzdelem eredményesebb lehessen, a Bizottság továbbra is csalásellenes rendelkezéseket szerepeltet a nem uniós országokkal kötött megállapodásokban, valamint a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel és egyéb nemzetközi szervezetekkel kötött támogatási és átruházási megállapodások mintáiban.

A javaslat célja, hogy korszerűsítse és egyszerűsítse az uniós pénzügyi szabályokat, továbbá megerősítse az uniós költségvetés csalással és pénzügyi szabálytalanságokkal szembeni védelmét ellátó jelenlegi rendszereket. Többek között szigorítja az uniós végrehajtó partnerekre vonatkozó, adókikerülésről szóló szabályokat is, valamint leszögezi, hogy az összeférhetetlenség elkerülésére vonatkozó kötelezettség alkalmazandó az uniós pénzeszközök valamennyi végrehajtási módja esetén (ideértve a tagállami szinten történő végrehajtást). A egyszerűsítés várhatóan csökkenti a hibák számát, ugyanakkor növelni fogja a szakpolitikák hatását és azok helyszínen elért eredményeit is.

2017 végéig összesen tíz tagállam fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát és nyújtotta be azt a Bizottságnak. Ez bizonyítja, hogy felismerték a stratégiai megközelítés fontosságát a csalás és a szabálytalanságok elleni küzdelemben. A Bizottság üdvözli e fejleményeket, és felszólítja az összes többi tagállamot, hogy dolgozzanak ki hasonló stratégiákat.

2017-ben a tagállamok az EU pénzügyi érdekeinek védelmére és a csalás elleni küzdelemre irányuló 73 intézkedésről számoltak be. Az intézkedések a csalás elleni küzdelem teljes ciklusát lefedték, főként a megosztott irányítás területén, ezenkívül azonban kiterjedtek a pénzügyi bűnözésre, a vámigazgatásra és az illegális kereskedelemre, a közbeszerzésre, az összeférhetetlenségre, a korrupció és a csalás elleni stratégiákra, a szervezett bűnözésre, a csalásellenes koordinációs szolgálatokra (a továbbiakban: AFCOS), a csalás fogalmának meghatározására, valamint a visszaélést bejelentő személyekre is. A legtöbb intézkedés a felderítéssel volt kapcsolatos, amelyet sorrendben a megelőzés, a nyomozás és büntetőeljárás, a visszafizettetés és a szankciók követtek.

Ez az összegzés áttekinti a tagállamok csalásellenes intézkedéseivel kapcsolatos tendenciákat és prioritásokat, ugyanakkor ez nem teljes körű; a tagállamok arra kaptak felkérést, hogy legfeljebb három csalásellenes intézkedésről számoljanak be, de ennél többet is végrehajthattak.

Három tagállam számolt be olyan intézkedésekről, amelyek meghatározott ágazatok bevételeire és kiadásaira irányultak:

A tagállamok által 2017-ben a közbeszerzéssel kapcsolatban elfogadott intézkedések közül sok a korrupció és az összeférhetetlenség leküzdésére, valamint az átláthatóság növelésére irányult. Hat tagállam számolt be ilyen intézkedés meghozataláról.

2017-ben 1 146 szabálytalanságot jelentettek be csalárdként (azaz az összes felderített és bejelentett szabálytalanság 7,5 %-át), összesen 467 millió EUR értékben (ami a szabálytalanságok által érintett teljes pénzösszeg 18,1 %-át jelenti) a kiadási és a bevételi oldalon együttesen ( a 3. ábra szerint).

Sem a csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma (amely magában foglalja a csalásgyanús eseteket és a megállapított csalásokat is), sem a kapcsolódó összeg nem mutatja közvetlenül az uniós költségvetést érintő csalások szintjét. Ezek az adatok mindössze azt jelzik, hogy hány potenciális csalási esetet derítenek fel a tagállamok és az uniós szervek.

2017-ben összesen 15 213, a 2016. évinél 20,8 %-kal kevesebb csalárd és nem csalárd szabálytalanságot jelentettek be a Bizottságnak. Ezek mintegy 2,58 milliárd EUR összeget érintettek, ami 8,6 %-kal volt alacsonyabb, mint az előző évben.

Ennek ellenére maradt javítanivaló, így új szabályokat kell bevezetni a valósnál alacsonyabb vámérték megállapítására, valamint az áruk kétség esetén történő visszatartására vonatkozóan; emellett a „tiszta átlagárakon” alapuló uniós kockázati profilok szélesebb körű alkalmazása is mérlegelhető. További intézkedésekre lehet szükség a teljesen digitális közbeszerzési eljárások megvalósításához. Emellett bár egyes tagállamok az adatminőség javítása, valamint a már bejelentett szabálytalanságok aktualizálása céljából jelenleg is nyújtanak vagy szerveznek képzéseket és tanfolyamokat az információtechnológiai rendszerek adatszolgáltatási felhasználásával kapcsolatban, más tagállamok részéről fokozottabb erőfeszítésekre lehet szükség. Végül javítható a tagállamok közötti együttműködés a transznacionális csalás növekvő veszélye, valamint az európai területi együttműködési programok tekintetében is.

2017-ben az OLAF 215 vizsgálatot indított és 197-et zárt le, továbbá 3,1 milliárd EUR visszafizettetésére tett javaslatot, amelyből 2,7 milliárd EUR a bevételekhez kapcsolódott. Ez a rendkívül magas szám az OLAF által az év során lezárt több nagyszabású alulértékelési csalási ügynek tudható be. Az év végén 362 vizsgálat volt folyamatban.

A csalás elleni tranzitinformációs rendszerbe (ATIS) 22,5 millió új tranzitszállítmányról érkezett információ. Ezek a behozatali, kiviteli és továbbítási nyilvántartásban is elérhetőek.

Az 515/97/EK rendeletet módosító (EU) 2015/1525 rendelet új, 43b. cikket vezetett be, amely megköveteli, hogy a Bizottság mérje fel a konténerállapot-üzenetekre (a továbbiakban: CSM) vonatkozó nyilvántartás és a behozatali, kiviteli és továbbítási (a továbbiakban: IET) nyilvántartás nem kizárólag a jövedéki termékekre korlátozott kiviteli adatokkal való kibővítésének szükségességét. A Bizottságnak továbbá fel kell mérnie, hogy ki lehet-e terjeszteni a szállítási nyilvántartásban szereplő adatok körét az áruk szárazföldi és légi behozatalára, kivitelére és továbbítására vonatkozó adatok felvételével.

12 tagállam a vám- és adócsalások elleni küzdelmet szolgáló intézkedésekről számolt be; ezek közé tartoztak a következők:

Ezenkívül az EU 2016. június 24-én ratifikálta az Egészségügyi Világszervezet dohányzás visszaszorításáról szóló keretegyezményét. Az erről szóló jegyzőkönyv 2018. szeptember 25-én lép hatályba. A Bizottság képviseli az Uniót a jegyzőkönyvben részes felek első, 2018. októberben tartandó találkozóján, és továbbra is vezető szerepet játszik abban, hogy a jegyzőkönyv ratifikálására és végrehajtására ösztönözze a tagállamokat, a szomszédos országokat, valamint a fő származási és tranzitországokat.

A Bizottság 2017. május 12-én eredményjelentést tett közzé a „Határozottabb fellépés a cigarettacsempészet és a dohánytermékek illegális kereskedelmének egyéb formái ellen – Átfogó uniós stratégia” című 2013. évi bizottsági közlemény előzetes eredményeiről, amelyhez átfogó cselekvési terv is tartozott.

A tagállamok több olyan intézkedésről számoltak be, amelyek egyidejűleg több alapra, elsősorban az európai strukturális és beruházási alapokra irányulnak. Az intézkedések közül egyesek más megosztott irányítás alatt álló alapokra is kiterjedtek, például a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapra, a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alapra, valamint az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapra. Az intézkedések jellegüket és céljukat tekintve igen eltérőek; az eljárások egyszerűsítésétől a pénzügyi korrekciók rendszerének felülvizsgálatáig, valamint a kockázatértékeléstől a konkrét horizontális kérdésekkel foglalkozó képzésekig terjednek.

2017-ben összesen 441 szabálytalanságot jelentettek be csalárdként. Ez 33 %-kal alacsonyabb, mint az ötéves átlag (a 2013–2017 közötti időszakban átlagosan 658 szabálytalanság). A becsült és megállapított tradicionális saját források érintett összege (76 millió EUR) 2017-ben 28 %-kal volt alacsonyabb, mint az ötéves átlag (106 millió EUR).

Három ország olyan intézkedéseket vezetett be, amelyek célja az Unió saját forrásainak szabályszerű kifizetése, az eredményesebb visszafizettetés, vagy az adócsalás és -kijátszás elleni küzdelem.

Az esetszámot tekintve a felderített potenciális csalások többsége a vidékfejlesztést érintette, ugyanakkor a közvetlen támogatást érintő esetekben a teljes pénzösszeg nagyobb volt, és 2017-ben jelentősen nőtt. A közvetlen támogatás pénzügyi értelemben vett túlsúlya néhány piaci intézkedésekkel kapcsolatos, igen nagy összeget érintő esetnek tudható be. A piaci intézkedések területén felderített potenciális csalások által érintett átlagos pénzösszeg mindazonáltal e kivételes eseteket leszámítva is nagyobb, mint a vidékfejlesztést érintő eseteknél. A közvetlen kifizetéseket érintő potenciális csalások által érintett átlagos pénzösszeg a vidékfejlesztési esetekhez képest alacsonyabb volt, és 2017-ben csökkent.

E különbségek a tagállamok által felderített és bejelentett szabálytalanságok elmúlt ötéves tendenciáját is befolyásolják: A közvetlen támogatás stabil, stagnáló trendet követ, míg a vidékfejlesztés görbét ír le, amely 2015-ben érte el csúcspontját. A szabálytalanságok elemzése megerősíti, hogy a piactámogatási intézkedések és a vidékfejlesztési beruházások nagyobb kockázatot hordoznak.

Kilenc tagállam számolt be a mezőgazdasághoz kötődő csalásellenes intézkedésekről. Három ország a „támogathatósági feltételek mesterséges megteremtésére” összpontosított. Más intézkedések az alábbi területeket érintették:

4.2.2.2.Felderített és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok

Általánosságban a 4.2.2. szakaszban leírt minták figyelhetők meg a nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok esetében is. A vidékfejlesztéshez kapcsolódó szabálytalanságok mind az esetszám, mind a teljes pénzösszeg tekintetében túlsúlyban vannak. A közvetlen támogatáshoz kapcsolódó esetekben az átlagos pénzösszeg azonban nagyobb, és 2017-ben tovább nőtt. A magasabb átlaghoz itt is néhány piaci intézkedésekkel kapcsolatos, nagy összeget érintő eset járult hozzá. A piaci intézkedések esetében a nem csalárd szabálytalanságok által érintett átlagos pénzösszeg mindazonáltal e kivételes eseteket leszámítva is nagyobb volt 2013–2017-ben, mint a vidékfejlesztést érintő eseteknél. A közvetlen kifizetések esetében a nem csalárd szabálytalanságok által érintett átlagos pénzösszeg a vidékfejlesztési esetekhez képest alacsonyabb volt, és csökkenő tendenciát mutat.

A felderített és bejelentett, leggyakrabban előforduló nem csalárd szabálytalanságok között túlsúlyban van a kifizetési kérelmekre vagy igazoló okmányokra vonatkozó szabályok megsértése, ugyanakkor számos hamisítást is bejelentettek.Ezeket az eseteket azonban nem sorolják a csalárd szabálytalanságok közé.

Összességében a szabálytalanságok felderítési aránya (IDR) magasabb volt a vidékfejlesztés, mint a közvetlen támogatás esetében. A piaci intézkedések IDR mutatója ugyanakkor a teljes szakpolitikai területen a legmagasabb, 1,39 %. Itt is a kis számú, de jelentős pénzösszeget érintő esetek hatása érvényesült.

4.3.Kohéziós politika és halászat – Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények

4.3.1.Kohéziós politika és halászat – A tagállamok csalásellenes intézkedései

A tagállamok által 2017-ben elfogadott intézkedések leghangsúlyosabban a kohéziós politika és a halászat szakpolitikai területeire irányultak.

Nyolc ország számolt be arról, hogy irányítási rendszerében bevezette az ARACHNE eszközt, információtechnológiai eszközöket vezetett be a közbeszerzésben, számítógépesített elszámolási eszközt alkalmaz, vagy javításokat hajtott végre a kedvezményezettek információs rendszerében. Négy ország vezetett be csaláskockázat-értékelő eszközt vagy dolgozott ki a gazdasági bűncselekményekre vonatkozó konkrét kockázatelemzést.

Négy ország fogadott el a szabálytalanságok kezelésére vagy bejelentésére irányuló intézkedést. Három ország fogadott el egy adott alapra vonatkozó intézkedést. A fennmaradó intézkedések az összeférhetetlenséget, az ellenőrzési eljárás bevezetését, valamint a csalásellenes képzést érintették.