HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 26.11.2008 
SEC(2008) 2893 
  
A BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
Javaslat 
 
A TANÁCS (Euratom) IRÁNYELVE 
 
a nukleáris biztonsági közösségi  keretrendszer létrehozásáról 
 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA   
{COM(2008) 790 végleges} 
{SEC(2008) 2892} 
HU 2   HU 1. KONZULTÁCIÓ ÉS SZAKÉRT ŐI VÉLEMÉNYEK  
A hatásvizsgálat a napirend következ ő tételére vonatkozik: 2008/TREN/003  – Felülvizsgált 
jogalkotási javaslat a nukleáris biztonságról. A hatásvizsgálat a nukleáris biztonsági 
közösségi keretrendszer létrehoz ásáról szóló felülvizsgált irányelvtervezetet kíséri, amelynek 
célja az, hogy újraindítsa a nukleáris biztonságra vonatkozó közös uniós keretrendszer 
létrehozásának folyamatát azáltal,  hogy a Bizottság által 2003-ban el őterjesztett, a nukleáris 
létesítmények biztonságával kapcsolatos alapvet ő kötelezettségek és általános elvek 
meghatározásáról szóló irányelvjavaslat1 helyébe lép.  
Ez az új javaslat egy átfogó és folyamatos  konzultációs folyamat eredménye, amelyet a 
Tanács ír elnöksége kezdeményezett 2004-ben. Ezt követ ően a Tanács nukleáris biztonsággal 
foglalkozó munkacsoportja (WNPS) és a nukleár is biztonsággal és hulladékkezeléssel 
foglalkozó magas szint ű munkacsoport, valamint az Eur ópai Nukleáris Energia Fórum 
dolgozott tovább a kérdésen. 
A 2004-ben kezd ődő konzultációs folyamat a 2004-es biztonsági irányelvjavaslatban 
elfogadott megközelítés alapos felülvizsgálatához  vezetett, amely javaslat akkor a tagállamok 
blokkoló kisebbsége miatt került elvetésre. A f őbb érvek a kötelez ő szabályozás túl részletes 
előírásai, valamint az azzal kapcsolatos kétség ek voltak, hogy a javaslat teljes mértékben 
tiszteletben tartja-e a szubszidiaritás elvét.  
A nukleáris biztonságról sz óló, felülvizsgált jogal kotási javaslat a következ őkre épít: a) a 
Nyugat-európai Nukleáris Hatóságok Szövets égének (WENRA) technikai munkája, amely 
2006-ban zárult a meglév ő nukleáris létesítmények tekint etében, és amelyben valamennyi 
európai nukleáris biztonsági szabályozó ható ság részt vett, b) az az elv, hogy az EU 
atomerőműveinek folytonos biztonságos m űködését csak er ős és független szabályozó 
hatóságok képesek biztosítani, c) a meglév ő főbb nemzetközi jogi aktusok, mindenekel őtt a 
nukleáris biztonságról szóló egyezmény2 elveinek belefoglalása az európai szabályozásba, 
továbbá a NAÜ biztonság terén végzett m unkája, különösen a biztonsági alapelvek3 
kidolgozása. Ezenkívül a nukleáris  biztonsági közösségi keretre ndszer létrehozásáról szóló, 
felülvizsgált irányelvtervezetben javasolt alapvet ő elveket támogató technikai hátteret a 
nukleáris biztonsági ügyekkel foglalkozó, különböz ő szakértői csoportok tevékenységének 
eredménye biztosította.  
Az Európai Parlament – amint azt az évek során kiadott jelentései4 is mutatják – folyamatosan 
támogatott egy referenciaszinteket meghatározó  európai nukleáris bizt onsági szabályozást. 
Ezenkívül, amint azt a második Európai Nukleáris  Energia Fórum következtetései is tükrözik, 
az ágazat is er őteljesen támogatja az uniós nukleáris biztonsági jogi szabályozást.  
Végül a hatásvizsgálat véglegesítésének céljá ból irányítóbizottság jött létre, a Bizottság 
valamennyi érdekelt szolgálata képvisel őinek bevonásával.  
A hatásvizsgálat-tervezetet érté kelésre nyújtották be a hatásviz sgálati testülethez, amely els ő 
véleményét 2008. szeptember 9-én, végs ő véleményét pedig 2008. október 14-én adta ki az 
újra benyújtott, felülvizsgált dokumentumról. A hatásvizsgálati testül et záró megjegyzéseit 
teljes mértékben figyelembe vették.  
                                                 
1 Az eredeti, 2003. évi bizottsági javaslat (hivat kozási szám: COM 2003/32 végleges) és a 2004. évi 
felülvizsgált változat (hivatkozási szám: COM (2004)526 végleges). 
2 NAÜ, 1994. július 5-i INFCIRC 449. 
3 NAÜ, biztonsági alapelvek: biztonsági alapelvek, a NAÜ biztonsági normái, SF-1 sorozat (2006). 
4 A legutóbbi a Maldeikis-jelentés volt, az Euratom-Szerz ődés 50 éves évfordulójára (hivatkozási szám: 
A6-0129/2007), valamint a Reul-jelentés a hagyományos energiaforrásokról (hivatkozási szám: A6-
0348/2007). 
HU 3   HU 2. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Számos tagállam atomenergia iránti megújult érdekl ődése, valamint az er őművek élettartama 
meghosszabbításának és új er őművek építésének perspektívája különösen id őszerűvé teszi ezt 
a felülvizsgált javaslatot. Nyilvánvaló, hogy a ra diológiai események hatásai nem állnak meg 
a határoknál, és potenciális következményekk el járnak a munkavállalók és általában a 
lakosság egészségére nézve. Ezek az események széleskör ű gazdasági hatást gyakorolnak az 
energiatermel ő ágazatra is. Az EU egyik f ő politikai célkit űzése lakosságának védelme. A 
nukleáris biztonság és az azzal kapcsolatos közö sségi szabályozás megvalósítását fenntartását 
és folyamatos jobbítását, valamint a tagáll ami szabályozó hatóságok szerepének növelését 
célzó jogi keret további védelmi garanc iát jelentene az európai lakosok számára. 
A lakosság körében való elfogadottság az atomenergia további  fejlesztésének el őfeltétele, és a 
Közösség eddig következetesen fe llépett a nukleáris bi ztonság támogatása mellett, mindeddig 
azonban nincs közös biztonsági el őírásokat megállapító közösségi jogi keretrendszer az EU-
ban az új és a meglév ő nukleáris létesítmények tekint etében. A Közösségnek ugyanakkor 
megfelelően foglalkoznia kell az eur ópai polgároknak a nuk leáris létesítmények biztonságával 
kapcsolatos aggályaival. A nukleáris bi ztonsággal kapcsolatos 2007. évi felmérés5 egyik fő 
következtetése az volt, hogy még ha  az európaiak általában kell ően tisztában is vannak a 
nukleáris kérdésekkel, különösen azzal, hogy van-e atomer őmű az országukban, a nukleáris 
biztonság kérdése idegen a számukra (56% és 90% közötti a szóródás).  
3. AZ EU FELLÉPÉSI JOGA  
Az Euratom-Szerz ődés kifejezetten szabályozza a Kö zösség azon hatáskörét, hogy alapvet ő 
biztonsági el őírásokat határozzon meg euró pai uniós szinten. A Szerz ődés 2. cikkének b) 
pontjával összhangban: „ Feladatának teljesítése érdekében a Közösség, e szerz ődés 
rendelkezései szerint... a lakosság és a munkavállalók egészségének védelme érdekében 
egységes biztonsági el őírásokat állapít meg, és gondoskodik azok alkalmazásáról. ” A 
második cím 3. fejezete (Egészségvédelem) számos  részletes rendelkezést tartalmaz, amelyek 
célja az, hogy létrehozzák, hatályba lépt essék és alkalmazzák az Euratom-Szerz ődés 2. 
cikkének b) pontjában említett alapvet ő előírásokat. Az Euratom-Szerz ődés 3. fejezetét f őként 
sugárvédelmi célokra alkalmazták, amíg az Európa i Bíróság el nem ismerte a sugárvédelem és 
a nukleáris biztonság közötti tényleges kapc solatot, és a Közösség nukleáris biztonsági 
hatáskörét (a C-29/99. sz. ügyben hozott határozatában6 a Bíróság kimondta, hogy „ a 
közösségi hatáskörök meghatározásának céljából nem helyénvaló mesterségesen különbséget 
tenni a lakosság egészségének védelme és az  ionizáló sugárforrások biztonsága között .”) A 
határozat tehát elismeri azt a tényt, hogy a m unkavállalók és a lakosság egészségének az 
ionizáló sugárzásból származó veszél yekkel szembeni védelmét célzó, meglév ő biztonsági 
előírásokat ki kell egészíteni a nukleáris létesítményekre vonatkozó biztonsági el őírásokkal. A 
biztonságért felel ős nemzeti hatóságok technikai hatá sköre nem zárja ki, hogy a Közösség e 
tekintetben jogi szab ályozást hozzon létre. 
4. A HATÁSVIZSGÁLAT FORRÁSAI  
A hatásvizsgálat naprakésszé teszi az erede ti nukleáris biztonsági ja vaslathoz kapcsolódó 
hatásvizsgálatot7, technikai hátterét pedig a WPNS záró jelentésében8 foglalt következtetések 
és javaslatok képezik. Az említett jelentés, am elyet a Tanács nukleáris kérdésekkel foglalkozó 
                                                 
5 271. Eurobarométer-különkiadás „Az európaiak és a nukleáris biztonság”, terepmunka: 2006. október–
november, közzétéve: 2007. február. http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_271_en.pdf. 
6 Az Európai Közösségek Bizottsága kontra az Európai Unió Tanácsa (C-29/99. sz. ügy). 
7 Tartalmazza a COM 2003/32 végleges dokumentum. 
8 Doc. 15475/2/06 REV2 (http://register.consilium.eu ropa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02.en06.pdf). 
HU 4   HU munkacsoportja (WPAQ) 2006. december 13-án hagyott jóvá, kiegészül a WPNS 
alcsoportjainak jelentéseibe n foglalt megállapításokkal9.  
Ezzel összefüggésben különösen hangsúlyozn i kell a WENRA keretében folytatott 
tevékenységet. Ez a szervezet 17 európai ország10 nukleáris szabályozó hatóságának 
igazgatóit, illetve vezet ő tisztvisel őit tömöríti, akik számos közös biztonsági referenciaszintet 
határoztak meg az atomer őművek tekintetében a nemzeti követelmények 2010-ig való 
összhangba hozása érdekében. 
Másodszor a hatásvizsgálat  a NAÜ nukleáris biztonságról  szóló egyezménye által 
meghatározott kötelezettségeken és követelményeken, valamint a NAÜ biztonsági alapelvein 
alapul. Ez az egyezmény, amely a nukleáris bi ztonság kialakításának nemzetközileg elismert 
platformja, nem tartalmaz részletes m űszaki szabályokat, ugyanakkor pontos jogi 
keretrendszert hoz létre, amelynek célja a bizt onság folyamatos növelése. Az Euratom és az 
EU valamennyi tagállama szerz ődő fele a nukleáris biztonságról szóló egyezménynek. A 
NAÜ-alapelvek olyan gyakorlati keretet alkotna k, amely a nemzeti biztonsági követelmények 
alapját képezi, és amelynek tökéletesítésében a tagállamok jelent ős részt vállaltak. 
5. POLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
A hatásvizsgálat négy politikai lehet őséget  tekint át:  
– a 0. politikai lehet őség a jelenlegi helyzet változatlanul hagyása; 
– az 1. politikai lehet őség a meglév ő nukleáris létesítményekre vonatkozó közös biztonsági 
előírásokról szóló közös ségi jogi szabályozás kidolgozása;  
– a 2. politikai lehet őség olyan közösségi jogi szabályoz ás kidolgozása, amely mindössze 
olyan közös keretrendszert állapít meg, amel ynek célja a nukleáris biztonság egységesen 
magas szintjének elérése és fenntartása az egész Közösségben azáltal, hogy figyelembe 
veszi a széles körben elismert nukleáris bi ztonsági elveket; a sz ükséges végrehajtási 
intézkedések kidolgozása a magas szint ű munkacsoport feladata. 
– a 3. politikai lehet őség nemzetközileg elismert nukleáris  biztonsági elvekre épít (a 2. 
politikai lehet őségben foglalt megközelítés); ezeket olyan, az új atomer őművekre 
vonatkozó további biztonsági követelmények egészítenek ki, amelyeket a tagállamoknak 
kell kidolgozniuk a biztonság szintjének fo lyamatos emelésére vonatkozó elvvel és a 
WENRA által kidolgozott biztonsági szin tekkel összhangban, valamint együttm űködésben 
a magas szint ű munkacsoporttal11, amely valamennyi EU-tagállam szabályozó és 
biztonsági hatóságainak magas szint ű képviselőiből áll. 
6. A LEHETŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA – A JAVASOLT UNIÓS INTÉZKEDÉS  
A lehetőségek értékelése rámutatott arra, hogy a köz össégi nukleáris bizt onsági keretrendszer 
létrehozására a legh atékonyabb megoldást a 3. politikai lehet őség vázolja fel. Így a jelenlegi 
felülvizsgált irányelvjavaslat alapvet ő megközelítése szerint a Közösség csak egy sor közös 
elvet határoz meg a nukleáris biztonság területén, amelyek már szerepelnek a NAÜ nukleáris 
biztonságról szóló egyezményében (pl. a nemzeti szabályozó szerepének kib ővítése, az 
                                                 
9 Doc. 15475/2/06 REV 2 ADD 1(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-
re02ad01.en06.pdf) doc. 15475/2/06 REV 2 ADD 2 
(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/s t15475-re02ad02.en06.pdf) doc. 15475/2/06 REV 2 
ADD 3 (http://register.consilium.europa.eu/pd f/en/06/st15/st15475-re02ad03.en06.pdf). 
10 Belgium, Bulgária, Cseh Köztársaság, az Egyesü lt Királyság, Finnország, Franciaország, Hollandia, 
Litvánia, Magyarország, Németors zág, Olaszország, Románia, Span yolország, Svájc, Svédország, 
Szlovákia és Szlovénia. 
11 Létrehozta a 2007. július 17-i 2007/530/Euratom bizottsági határozat (HL L 195., 2007.7.27.). 
HU 5   HU engedély jogosultjának els ődleges felel őssége a szabályozó testület ellen őrzése mellett, a 
szabályozó testület függetlenségének meger ősítése, magas szint ű átláthatóság biztosítása a 
nukleáris létesítménye k biztonságát érint ően, irányítási rendszerek életbe léptetése, rendszeres 
biztonsági felülvizsgálatok, a nukleáris bizt onságra vonatkozó szakértelem rendelkezésre 
állása, a biztonság kiemelt fontossága ), s ezek kiegészülnek az új atomer őművekre vonatkozó 
további biztonsági követelményekkel, amel yeket a tagállamoknak kell kidolgozniuk a 
biztonság szintjének folyamatos emelésére vonatkozó elvvel és a WENRA által kidolgozott 
biztonsági szintekkel összhangban, valamint együttm űködésben a magas szint ű 
munkacsoporttal. A magas szint ű munkacsoport az általa a nukleáris biztonság szabályozása 
vonatkozásában elfogadott tíz el v alapján a tagállami  nukleáris létesítmények biztonságáért 
felelős szabályozó testületek közötti együttm űködés összeköt ő pontja lesz, és hozzájárul az 
EU nukleáris biztonsági keretének fejl ődéséhez. 
A tagállamok kötelesek tiszteletben tartani a NAÜ biztonsági alapelveit, valamint a nukleáris 
biztonságról szóló egyezmé nyben foglalt kötelezettségek et és követelményeket.  
7. HOZZÁADOTT ÉRTÉK  
Az atomenergia iránti megújult érdekl ődés Európában és máshol sz ükségessé teszi a nukleáris 
biztonság magas szintjének az EU-ban történ ő fenntartását, a kötelez ő szabályok kidolgozását 
és a közös uniós biztonsági el őírásokat. Az új atomer őművek EU-ban történ ő építésének 
közelmúltbeli bejelentése miatt még nagyobb szükség van uniós szint ű 
konvergenciaszabályokra, hogy támogassák a ta gállamokat a biztonsági gyakorlataik 
összehangolására irányuló törekvéseikben. A nukleáris létesítmények üzemeltetésében rejl ő, 
határokon átnyúló kockázat ellenére a múltban csak korlátozott mérték ű szabványosításra 
került sor az országok között.  
Ebben az összefüggésben a vá lasztott politikai lehet őség alapvet ő hozzáadott értéke  az, hogy 
a nukleáris létesítmények biztons ágával kapcso latos alapvet ő kötelezettségeke t és általános 
elveket meghatározó kötelez ő uniós jogi keret hozzájár ul ahhoz, hogy siker koronázza a 
nukleáris biztonság Közösségen belüli kimunkálásá ra, fenntartására és folyamatos növelésére 
irányuló törekvést. Ennek az eredménynek a pusztán nemzeti szint ű elérése nem volna 
kellőképpen hatékony. Ez a megközelítés egyértelm ű előnyt jelent a közösségi szint ű 
szabályozással összefügg ő nagyobb jogbiztonság tekintetében. Ebb ől következ ően az 
Euratom-Szerz ődés intézményi rendelkezései szerin t az Euratom rendelkezik az annak 
biztosításához szükséges mechanizmusokka l, hogy a tagállami nemzeti jogszabályok 
megfeleljenek az irányelv rendelkezéseinek, és  így betölti a közösségi vívmányok helyes 
alkalmazásának védelmezésével kapcsolatos szer epét. Ezenkívül ki kell emelni, hogy az uniós 
jog nem csak az egyes tagállami hatóságok tekintetében állapít meg jogokat és kötelezettségeket, de a magánsze mélyek és vállalkozások tekintet ében is. Az egyes tagállami 
hatóságok felel ősek az uniós szabályozás nemzeti jogszabályokban való alkalmazásáért és 
megfelelő végrehajtásáért, és garantálniuk kell az e jogszabályok szerinti állampolgári 
jogokat.  
Az Európai uniós jogi kere t hiányában a NAÜ nukleáris bizt onságról szóló egyezményét 
kellene alkalmazni a tagállamokra. A NAÜ nukleár is biztonságról szóló egyezményében való 
részvétel azonban önkéntes, mivel ez az egyezmény ösztönz ő aktus, így megsértése nem jár 
semmilyen szankcióval sem. Az egyezményn ek nem célja, hogy a részes felek általi 
kötelezettségteljesítést ellen őrzések és szankciók révén bi ztosítsa, hanem azon a közös 
érdeken alapul, hogy elérjék a bi ztonságnak a részes felek rends zeres ülésein kidolgozott és 
támogatott magasabb szintjét. Az egyezm ényhez való csatlakozás az egyes szerz ődő felek 
tekintetében két alapvet ő kötelezettségvállalással jár: nemzeti jelentések készítése és 
HU 6   HU rendelkezésre bocsátása felülvizsgálatra, és a nemzeti jelentés más szerz ődő felek szakért ői 
részéről történő értékelésnek való alávetése.  
Az a tény, hogy az uniós szabályozás a nukleár is biztonságról szól ó egyezmény elvein 
alapulva és a NAÜ által – a biztonsági alap elvek kidolgozásával – a biztonság terén már 
elvégzett munka hasznosításával kerül kidolgozás ra, nemcsak a nemzetközi téren elért haladás 
értékére rávilágít rá, de lehet őséget is kínál a civil társadal omnak a fokozottabb részvételre. 
Végül a javaslat céljai közt ott szerepel a nemzeti szabályozó testületek szerepének és 
függetlenségének meger ősítése is; ennek során – szembe n az eredeti nukleáris biztonsági 
javaslattal – a testületek kompet enciájára épít ahelyett, hogy felülr ől építkező megközelítést 
alkalmazna. A javaslat meger ősíti a nemzeti testületek kölcsönösen elfogadott intézkedések 
végrehajtásában betöltött szer epét is, s ez a megoldás telj es mértékben összhangban van a 
szubszidiaritás elvével.  
8. SZUBSZIDIARITÁS  
Az EU tagállamai már végrehajtottak olyan intézkedéseket, amelyek lehet ővé teszik számukra 
a nukleáris biztonság magas szintj ének elérését az EU-ban. A különböz ő történelmi háttér, az 
eltérő jogi keretrendszer, a reaktorok eltér ő típusa és száma, valamint a szabályozási 
megközelítés különböz ősége miatt azonban eddig nem hoztak létre közös, az egész 
Közösségben alkalmazandó szabályokat a nukleáris bi ztonság területén, jóllehet ez vezethet a 
nukleáris biztonság olyan további javulásához, am elyet kizárólag nemzeti szinten nem lehetne 
elérni.  
Az új javaslat alulról építkez ő megközelítésre módosítja a 2003/2004-es javaslat felülr ől 
építkező megközelítését, mivel a tagállamoknak – az új atomer őművek biztonsága érdekében 
– további biztonsági követelményeket kell kido lgozniuk a biztonság szintjének folyamatos 
emelésére vonatkozó elvvel és a WENRA ál tal kidolgozott biztonsági szintekkel 
összhangban, valamint együttm űködésben a magas szint ű munkacsoporttal. Ezenkívül a 
tagállamoknak továbbra is jogukban áll nemzeti sz inten a közösségi jogi keretnél szigorúbb 
biztonsági intézkedéseket el őírni. 
Másodszor a javasolt elvek szintjén a felülvizsgált irányelv a tagállamok szabályozó 
hatóságainak képességeire támaszkodik, eme llett pedig a nukleáris biztonságról szóló 
egyezmény nemzetközileg elfogadott elveire és  a NAÜ biztonsági alapelveire, így nem ró 
további terhet a tagállami hatóságokra.  
Az EU kötelez ő szabályozása jogbi ztonságot teremt azáltal, hogy lehet őséget ad a 
polgároknak arra, hogy az európai intézményekhez forduljanak, ha feny egetve érzik magukat 
az atomenergia-termelés kapcsán. 
Ezenkívül meg kell említeni, hogy az új javasl at teljes mértékben figyelembe veszi a 
tagállamoknak a 2003/2004-es csomag vizsgálata  során kifejtett állá spontját azáltal, hogy 
elválasztja a biztonságot a nukleáris hulladékokkal kapcsolatos és a pénzügyi kérdésekt ől, 
valamint, hogy elveti a biztonsági ellen őrök közösségi testületének  létrehozására vonatkozó 
elgondolást, és a nukleáris biztonsági felülv izsgálatokat kizárólag a nemzeti szabályozó 
hatóságok feladatkörébe utalja. 
9. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
Azokat a mutatókat, amelyek segítenek a kit űzött cél felé megtett el őrehaladás nyomon 
követésében, a tagállamok állapítják meg. 
HU 7   HU 10. KÖVETKEZTETÉS  
A fenti megfontolások értelmében a választott politikai lehet őség tűnik az előnyben részesített 
megközelítésnek, mivel ez kecsegtet a legtöbb m űszaki, gazdasági és biztonsági el őnnyel 
azáltal, hogy túllép az elvek szintjén, és tény leges ösztönzést jelent a tagállamok számára a 
további biztonsági követelmények meghatározása terén.