Ami a környezeti hatásokat illeti, az irányelv várhatóan hozzájárul a kapcsolódó fenntartható fejlődési célok és célértékek eléréséhez is. Az MI-alkalmazások elterjedése előnyös a környezet számára. A folyamatoptimalizálásban alkalmazott MI-rendszerek például kevésbé pazarlóvá teszik a folyamatokat (pl. azáltal, hogy csökkentik a szükséges műtrágyák és növényvédő szerek mennyiségét, azonos teljesítmény mellett csökkentik a vízfogyasztást stb.). Az irányelv pozitív hatást gyakorolna a fenntartható fejlődési célokra is, mivel az átláthatóságra, az elszámoltathatóságra és az alapvető jogokra vonatkozó hatékony jogszabályok a mesterséges intelligenciában rejlő potenciált az egyének és a társadalom javának szolgálatába fogják állítani a fenntartható fejlődési célok elérése érdekében.

A javaslatban szereplő második szakasz az Európai Parlament kérésének megfelelően biztosítja, hogy annak értékelése során, hogy az első szakasz milyen hatást gyakorolt a károsultak védelmére és a mesterséges intelligencia elterjedésére, a Bizottság vegye figyelembe a jövőbeli technológiai, szabályozási és jogi fejleményeket, amikor újraértékeli, hogy szükség van-e a kártérítési igények egyéb elemei vagy a kártérítési igényekkel kapcsolatos egyéb eszközök harmonizálására, ideértve azokat a helyzeteket is, amikor az objektív felelősség megfelelőbb lenne. Ez az értékelés valószínűleg arra is kiterjedne, hogy egy ilyen harmonizációt össze kellene-e kötni kötelező biztosítás előírásával a hatékonyság biztosítása érdekében.

Ez a javaslat kiegészíti továbbá a Bizottság mesterséges intelligenciára vonatkozó szakpolitikájának más ágait is, amelyek olyan megelőző szabályozási és felügyeleti követelményeken alapulnak, amelyek közvetlenül az alapvető jogok megsértésének (például a hátrányos megkülönböztetésnek) elkerülését célozzák. Ezek a következők: a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály, az általános adatvédelmi rendelet, a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály, valamint a megkülönböztetésmentességre és az egyenlő bánásmódra vonatkozó uniós jogszabályok. Ugyanakkor ez a javaslat nem hozza létre vagy harmonizálja az említett jogi aktusok által szabályozott tevékenységet folytató különböző szervezetek gondossági kötelezettségeit vagy felelősségét, és ezért nem keletkeztet új kártérítési igényeket, valamint nem érinti az említett egyéb jogi aktusok szerinti felelősség alóli mentességeket. Ez a javaslat csak az MI-rendszerek által okozott károk károsultjaira háruló bizonyítási teher enyhítését vezeti be az olyan igények esetében, amelyek alapulhatnak a nemzeti jogon vagy az említett egyéb uniós jogszabályokon. E többi ág kiegészítésével ez a javaslat védi a károsult magánjogi kártérítéshez való jogát, beleértve az alapvető jogok megsértése miatti kártérítést is.

Ezenkívül a 2. cikk (6) bekezdésének c) pontja úgy rendelkezik, hogy kártérítési keresetet egy vagy több károsult nevében eljáró személy is indíthat az uniós vagy a nemzeti joggal összhangban. E rendelkezés célja, hogy több lehetőséget biztosítson egy mesterségesintelligencia-rendszer károsultjai számára követeléseik bíróság általi értékelésére, még azokban az esetekben is, amikor az egyéni keresetek benyújtása túl költségesnek vagy túlságosan nehézkesnek tűnhet, vagy amikor az együttes keresetek nagyságrendi előnyökkel járhatnak. Annak érdekében, hogy az MI-rendszerek által okozott károk károsultjai képviseleti keresetek révén érvényesíthessék az ezen irányelvvel kapcsolatos jogaikat, a 6. cikk módosítja az (EU) 2020/1828 irányelv I. mellékletét.

A 2. cikk (6) bekezdésének b) pontja úgy rendelkezik, hogy a kártérítési igényeket nemcsak a károsult, hanem olyan személyek is benyújthatják, akik a károsult jogutódjai vagy akikre ezeket a jogok átszálltak. Az átszállás azt jelenti, hogy harmadik fél (például biztosítótársaság) átvállalja a másik fél tartozás vagy kártérítés behajtására vonatkozó törvényes jogát. Ily módon tehát az egyik személy jogosult arra, hogy saját javára érvényesítse egy másik személy jogait. A jogok átszállása az elhunyt károsult örököseire is kiterjedne.

A különböző nemzeti jogrendszerek eltérő objektív felelősségi rendszereket írnak elő. Egy ilyen rendszer elemeire uniós szinten az Európai Parlament is javaslatot tett 2020. október 20-i saját kezdeményezésű állásfoglalásában, amely bizonyos mesterséges intelligencián alapuló technológiákra vonatkozó korlátozott, objektív felelősségi rendszert, valamint a vétkességen alapuló felelősségi szabályok alapján enyhített bizonyítási terhet tartalmazott. A nyilvános konzultációk rávilágítottak arra is, hogy a válaszadók (kivéve a nem kkv-k) előnyben részesítik ezt a rendszert, függetlenül attól, hogy kötelező biztosítással párosul-e vagy sem.

A felperesnek az alkalmazandó uniós vagy nemzeti szabályok szerint kell bizonyítania az alperes vétkességét. Ilyen vétkesség például a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály szerinti valamely gondossági kötelezettségnek vagy más, uniós szinten meghatározott szabályoknak – például az automatizált nyomon követés és döntéshozatal platformalapú munkavégzésre való használatára vonatkozó szabályoknak vagy a pilóta nélküli légi járművek üzemeltetését szabályozó szabályoknak – való meg nem felelés esetén állapítható meg. A bíróság a bizonyítékok bemutatására vagy megőrzésére vonatkozó, a 3. cikk (5) bekezdése szerinti bírósági végzésnek való meg nem felelés alapján is vélelmezheti a vétkességet. Mindazonáltal csak akkor helyénvaló az ok-okozati összefüggés vélelmét bevezetni, ha valószínűnek tekinthető, hogy az adott vétkesség befolyásolta a vonatkozó MI-rendszer kimenetét vagy annak hiányát, amit az eset általános körülményei alapján lehet értékelni. Ugyanakkor a felperesnek továbbra is bizonyítania kell, hogy az MI-rendszer (azaz a kimenete vagy a kimenet előállításának elmulasztása) okozta a kárt.

(2)Ugyanakkor a mesterséges intelligencia – konkrét alkalmazásának és használatának körülményeitől függően – kockázatokkal is járhat, és sértheti az uniós vagy a nemzeti jog által védett érdekeket és jogokat. Például a mesterséges intelligencia hátrányosan érinthet számos alapvető jogot, így az élethez és a testi sérthetetlenséghez való jogot, valamint a megkülönböztetésmentesség és az egyenlő bánásmód tiszteletben tartását. Az (EU).../... európai parlamenti és tanácsi rendelet [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] a biztonságot és az alapvető jogokat érintő kockázatok csökkentését célzó követelményeket ír elő, más uniós jogi eszközök pedig a mesterséges intelligencián alapuló gépipari termékekre és rádióberendezésekre is alkalmazandó általános és ágazati termékbiztonsági szabályokat fogalmaznak meg. Bár a biztonságot és az alapvető jogokat érintő kockázatok csökkentését célzó követelmények a kockázatok megelőzését, nyomon követését és kezelését, és így a társadalmi aggályok eloszlatását hivatottak szolgálni, nem nyújtanak egyéni segítséget azoknak, akik a mesterséges intelligencia miatt kárt szenvedtek. A meglévő követelmények elsősorban a mesterséges intelligenciára épülő rendszerekkel (a továbbiakban: MI-rendszer) kapcsolatos engedélyezéseket, ellenőrzéseket, nyomon követést és közigazgatási szankciókat szabályozzák a károk megelőzése érdekében. Nem írnak elő kártérítést a károsult számára a mesterséges intelligenciára épülő rendszer kimenetével vagy kimenete előállításának elmulasztásával okozott kárért.

(12)[A digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály] teljes mértékben harmonizálja a belső piacon működő közvetítő szolgáltatókra alkalmazandó szabályokat, lefedve az e szolgáltatók által kínált szolgáltatásokból eredő társadalmi kockázatokat, így az általuk használt MI-rendszereket is. Ez az irányelv nem érinti a [digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály] azon rendelkezéseit, amelyek átfogó és teljes mértékben harmonizált keretet biztosítanak a tárhelyszolgáltatók algoritmikus döntéshozatala során elvárható gondosságra vonatkozó kötelezettségekhez, beleértve a szolgáltatásaik igénybe vevői által feltöltött jogellenes tartalom terjesztésével kapcsolatos felelősség alóli mentességet is az említett rendeletben foglalt feltételek teljesülése esetén.

(13)Ez az irányelv az általa megállapított vélelmektől eltekintve nem harmonizálja a nemzeti jogszabályokat abban a tekintetben, hogy melyik félre hárul a bizonyítási teher, vagy hogy a bizonyítási küszöböt illetően milyen fokú bizonyosság szükséges.

(14)Ennek az irányelvnek minimális harmonizáción alapuló megközelítés kell követnie. Ez a megközelítés lehetővé teszi a felperesek számára, hogy az MI-rendszerek által okozott károk esetén a nemzeti jog kedvezőbb szabályaira hivatkozzanak. Így például a nemzeti jogszabályok fenntarthatják a bizonyítási teher megfordítását a vétkességen alapuló nemzeti rendszerek vagy a nem vétkességi alapú (ún. objektív) nemzeti felelősségi rendszerek keretében; utóbbiaknak már jelenleg is igen sok válfaja ismert a nemzeti jogrendszerekben, és azok esetlegesen és azokat esetlegesen az MI-rendszerek által okozott károkra is alkalmazzák.

(15)[A mesterséges intelligenciáról szóló jogszabállyal] való összhangot is biztosítani kell. Ezért helyénvaló, hogy ez az irányelv ugyanazokat a fogalommeghatározásokat alkalmazza az MI-rendszerek, -szolgáltatók és -felhasználók tekintetében. Ezen túlmenően ez az irányelv csak azokra a kártérítési igényekre terjedhet ki, amelyeket egy adott MI-rendszernek valamely személy – például a [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] szerinti szolgáltató vagy felhasználó – felróható magatartásával előidézett kimenete vagy kimenete előállításának elmulasztása révén okozott kár tekintetében támasztanak. Nincs szükség a kártérítési igények lefedésére, ha a kárt emberi értékelést követő emberi cselekmény vagy mulasztás okozta, az MI-rendszer pedig csak olyan információt vagy tanácsot adott, amelyet az érintett emberi szereplő figyelembe vett. Ez utóbbi esetben a kár visszavezethető valamely emberi cselekményre vagy mulasztásra, mivel az MI-rendszer kimenete nem illeszkedik az emberi cselekmény vagy mulasztás és a kár közé, és így az ok-okozati összefüggés megállapítása nem nehezebb, mint olyan helyzetekben, amikor nem kerül sor MI-rendszer közrehatására.

(16)Annak eldöntésekor, hogy a károsult kíván-e kártérítési igényt érvényesíteni, és alá tudja-e támasztani a kártérítési igényt, fontos tényező az olyan konkrét, nagy kockázatú MI-rendszerekre vonatkozó információkhoz való hozzáférés, amelyekkel kapcsolatban felmerül annak a gyanúja, hogy kárt okoztak. Ezenkívül a nagy kockázatú MI-rendszerek esetében [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] konkrét dokumentációs, tájékoztatási és naplózási követelményeket ír elő, de nem biztosítja a károsult számára az ezen információkhoz való hozzáférés jogát. Ezért helyénvaló olyan szabályokat megállapítani, amelyek előírják, hogy azok, akiknek a releváns bizonyítékok a rendelkezésére állnak, a felelősség megállapítása céljából kötelesek bemutatni e bizonyítékokat. Ez további ösztönzést is jelentene arra nézve, hogy eleget tegyenek a [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabályban] meghatározott, a releváns információk dokumentálására illetve rögzítésére vonatkozó követelményeknek.

(17)A nagy kockázatú MI-rendszerek tervezésében, fejlesztésében, üzembe helyezésében és üzemeltetésében rendszerint részt vevő személyek nagy száma megnehezíti a károsultak számára az okozott kárért potenciálisan felelős személy azonosítását és a kártérítési igénnyel kapcsolatos feltételek teljesülésének bizonyítását. Annak érdekében, hogy a károsultak meggyőződhessenek arról, hogy a kártérítési igény megalapozott-e, helyénvaló biztosítani a potenciális felperesek számára azt a jogot, hogy a kártérítési igény előterjesztése előtt bíróságtól kérhessék a releváns bizonyítékok bemutatásának elrendelését. E bemutatást csak akkor lehet elrendelni, ha a potenciális felperes olyan tényeket és információkat nyújt be, amelyek elegendőek a kártérítési igény megalapozottságának alátámasztásához, és előzetesen kérte a szolgáltatót, a szolgáltatói kötelezettségek hatálya alá tartozó személyt vagy a felhasználót, hogy mutassa be a rendelkezésére álló ilyen bizonyítékokat olyan konkrét nagy kockázatú MI-rendszerekre vonatkozóan, amelyek esetében felmerül a károkozás gyanúja, és az e kérelmet megtagadta. A bemutatás elrendelése várhatóan csökkenti a szükségtelen pereskedést, a lehetséges peres felek számára pedig elkerülhetővé teszi azokat a költségeket, amelyek a megalapozatlan vagy valószínűsíthetően sikertelen kárigények miatt merülnének fel. Annak alapján, hogy a szolgáltató, a szolgáltatói kötelezettségek hatálya alá tartozó személy vagy a felhasználó a bírósághoz intézett kérelem benyújtását megelőzően elutasította a bizonyítékok bemutatását, nem vélelmezhető, hogy az e bemutatást elutasító személy nem tesz eleget a vonatkozó gondossági kötelezettségeknek.

(18)A nagy kockázatú MI-rendszerekre vonatkozó bizonyítékok bemutatásának korlátozása összhangban van [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabállyal], amely bizonyos konkrét dokumentációs, naplózási és tájékoztatási kötelezettségeket ír elő a nagy kockázatú MI-rendszerek tervezésében, fejlesztésében és üzembe helyezésében részt vevő szereplők számára. Ez az összehangolt szabályozás annak elkerülésével is biztosítja a szükséges arányosságot, hogy az alacsonyabb kockázatot jelentő vagy egyáltalán nem kockázatos MI-rendszerek üzemeltetőitől elvárható legyen, hogy az információkat ahhoz hasonló szinten dokumentálják, mint amit [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] a nagy kockázatú MI-rendszerek esetében előír.

(19)A nemzeti bíróságok számára lehetővé kell tenni, hogy polgári eljárások során elrendeljék a nagy kockázatú MI-rendszerek által okozott kárral kapcsolatos releváns bizonyítékok bemutatását vagy megőrzését olyan személyekkel szemben, akik [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] értelmében már jelenleg is kötelesek dokumentálni vagy rögzíteni az információkat, legyen szó akár szolgáltatókról, akár a szolgáltatókkal azonos kötelezettségek hatálya alá tartozó személyekről vagy az MI-rendszer felhasználóiról, függetlenül attól, hogy alperesként vagy harmadik félként szerepelnek a kárigény érvényesítése során. Előfordulhatnak olyan helyzetek, amikor az ügy szempontjából releváns bizonyítékok olyan szervezetek birtokában vannak, amelyek nem felei a kártérítési igénynek, de [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] értelmében kötelesek dokumentálni vagy rögzíteni az ilyen bizonyítékokat. Ezért meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek mellett a kárigény által érintett ilyen harmadik személyek kötelezhetők a releváns bizonyítékok bemutatására.

(20)A kártérítési igény felei és a harmadik felek érdekei közötti egyensúly fenntartása érdekében a bíróságok csak akkor rendelhetik el a bizonyítékok bemutatását, ha ez a kártérítési igény vagy az esetleges kártérítési igény alátámasztása szempontjából szükséges és arányos. E tekintetben a bemutatás csak az adott kártérítési igényről való döntéshozatalhoz szükséges bizonyítékokra vonatkozhat, például az érintett nyilvántartásoknak vagy adatkészleteknek csak azon részeire, amelyek [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabályban] meghatározott valamely követelménynek való meg nem felelés bizonyításához szükségesek. Az ilyen bemutatást elrendelő vagy biztosítási intézkedés arányosságának biztosítása érdekében a nemzeti bíróságoknak hatékony eszközökkel kell rendelkezniük valamennyi érintett fél jogos érdekeinek védelmére, például az (EU) 2016/943 európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében vett üzleti titkok és a bizalmas információk – mint a köz- és nemzetbiztonsággal kapcsolatos információk – védelmére. Az (EU) 2016/943 irányelv értelmében bíróság által bizalmasnak minősített üzleti titok vagy feltételezett üzleti titok tekintetében a nemzeti bíróságokat fel kell hatalmazni arra, hogy konkrét intézkedéseket hozzanak annak érdekében, hogy az üzleti titkok bizalmassága ne sérüljön az eljárás során és azt követően, egyúttal méltányos és arányos egyensúlyt teremtve az üzleti titok jogosultjának a titoktartáshoz fűződő érdeke és a károsult érdeke között. Ebbe olyan intézkedéseknek is bele kell tartozniuk, amelyek korlátozott számú személyre szűkítik az üzleti titkokat tartalmazó dokumentumokhoz való hozzáférést, valamint a meghallgatásokon való részvétel, illetve a kapcsolódó dokumentumokhoz és átiratokhoz való hozzáférés lehetőségét. Az ilyen intézkedésekről való döntéskor a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jog biztosításának követelményét, a felek és adott esetben harmadik személyek jogos érdekeit, valamint az említett intézkedések elrendelése vagy alkalmazásuk elutasítása esetén a feleket és adott esetben harmadik személyeket érő lehetséges sérelmet. Ezen túlmenően annak biztosítása érdekében, hogy a bemutatást elrendelő intézkedést arányosan alkalmazzák a kártérítési igényekben érintett harmadik felekkel szemben, a nemzeti bíróságok harmadik feleket csak akkor kötelezhetnek az információk bemutatására, ha a bizonyítékok nem szerezhetők be az alperestől.

(21)Bár a nemzeti bíróságoknak megvannak az eszközeik arra, hogy különböző intézkedések révén kikényszerítsék a bizonyítékok bemutatását elrendelő határozataik végrehajtását, az ilyen kikényszerítő intézkedések késleltethetik a kárigény érvényesítését, és így potenciálisan további költségeket róhatnak a peres felekre. A károsultak számára az ilyen késedelmek és többletköltségek megnehezíthetik a hatékony bírósági jogorvoslat igénybevételét. Ezért amennyiben a kártérítési kereset alperese nem mutatja be a rendelkezésére álló bizonyítékokat a bíróság végzésének megfelelően, helyénvaló azt vélelmezni, hogy nem teljesítette azokat a gondossági kötelezettségeket, amelyek teljesítésének igazolására e bizonyítékok szolgálnának. Ez a megdönthető vélelem csökkenti a peres eljárások időtartamát, és megkönnyíti a hatékonyabb bírósági eljárásokat. Az alperes számára lehetővé kell tenni, hogy ellenkező bizonyítékok benyújtásával megdöntse ezt a vélelmet.

(22)Helyénvaló bizonyos feltételekhez kötötten az ok-okozati összefüggésre vonatkozó vélelmet előírni az annak bizonyításával kapcsolatos nehézségek áthidalása érdekében, hogy az MI-rendszernek azt a kimenetét, amely a szóban forgó kárhoz vezetett, az esetlegesen felelős személy felelősségi körébe tartozó konkrét input okozta. Bár a vétkességen alapuló kártérítési igény esetében a felperesnek általában bizonyítania kell a kárt, az alperes felróhatónak minősülő emberi cselekményét vagy mulasztását, valamint a kettő közötti ok-okozati összefüggést, ez az irányelv nem harmonizálja azokat a feltételeket, amelyek alapján a nemzeti bíróság megállapítja a vétkességet. E feltételek tekintetében továbbra is az alkalmazandó nemzeti jog, harmonizáció esetén pedig az alkalmazandó uniós jog irányadó. Hasonlóképpen, ez az irányelv nem harmonizálja a kárral kapcsolatos feltételeket, például azt, hogy mely károk téríthetők meg, amit szintén az alkalmazandó nemzeti és uniós jog szabályoz. Ahhoz, hogy az ezen irányelv szerinti ok-okozati összefüggés vélelme érvényesüljön, meg kell állapítani az alperes felróható magatartását mint olyan emberi cselekményt vagy mulasztást, amely nem teljesít valamely, az uniós vagy a nemzeti jogon alapuló és közvetlenül a bekövetkezett kár kivédésére irányuló gondossági kötelezettséget. Tehát ez a vélelem alkalmazható például a testi sérülés miatti kártérítési igény esetében, ha a bíróság megállapítja, hogy az alperesnek felróható a természetes személyeknek okozott károk megelőzését célzó használati utasítások be nem tartása. Nem eredményezi a vélelem alkalmazását az olyan gondossági kötelezettségek be nem tartása, amelyek célja nem közvetlenül a bekövetkezett károk kivédése volt, például testi sérülés miatti kártérítési igények esetében nem vezethet a vélelem alkalmazásához az, hogy a szolgáltató nem nyújtotta be a szükséges dokumentációt az illetékes hatóságokhoz. Azt is meg kell állapítani, hogy az ügy körülményei alapján észszerűen valószínűsíthető-e, hogy a felróható magatartás befolyásolta az MI-rendszer által előállított kimenetet vagy a kimenet előállításának az MI-rendszer általi elmulasztását. Végül a felperestől továbbra is meg kell követelni annak bizonyítását, hogy a kárt a kimenet vagy a kimenet előállításának elmulasztása idézte elő.

(23)Az említett felróhatóság megállapítható olyan uniós szabályoknak való meg nem felelés esetén, amelyek kifejezetten a nagy kockázatú MI-rendszereket szabályozzák, mint amilyenek az egyes nagy kockázatú MI-rendszerekre vonatkozóan [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] által bevezetett követelmények, illetve az egyéb nagy kockázatú MI-rendszerekre vonatkozó jövőbeli ágazati jogszabályokkal [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály 2. cikkének (2) bekezdése] szerint bevezethető követelmények, valamint bizonyos tevékenységekhez kapcsolódó gondossági kötelezettségek tekintetében, amelyek attól függetlenül alkalmazandók, hogy mesterséges intelligenciát használnak-e az adott tevékenységhez. Ugyanakkor ez az irányelv nem hoz létre és nem is harmonizálja az olyan szervezetekre vonatkozó követelményeket és felelősségi szabályokat, amelyek tevékenységét az említett jogi aktusok szabályozzák, és ennélfogva nem is keletkeztet új kártérítési felelősségi jogalapokat. A szóban forgó követelmények felróhatóságot megalapozó megsértésének megállapítása az említett alkalmazandó uniós jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően fog történni, mivel ez az irányelv nem vezet be új követelményeket, és nem érinti a meglévő követelményeket. Ez az irányelv például nem érinti a közvetítő szolgáltatók felelősség alóli mentességét és a [digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály] alapján rájuk vonatkozó elvárható gondossági kötelezettségeket. Hasonlóképpen, a szerzői jogi védelem alatt álló művek jogosulatlan nyilvánossághoz közvetítésének elkerülése érdekében az online platformokra rótt követelményeknek való megfelelést a digitális egységes piacon a szerzői és szomszédos jogokról szóló (EU) 2019/790 irányelv és más vonatkozó uniós szerzői jogi jogszabályok alapján kell megállapítani.

(24)Az uniós jog által nem harmonizált területeken továbbra is a nemzeti jog alkalmazandó, és a vétkesség megállapítása az irányadó nemzeti jog alapján történik. Valamennyi nemzeti felelősségi rendszer megállapít gondossági kötelezettségeket, amelyek magatartási standardokként az észszerűen eljáró személytől elvárható magatartás elvének különféle kifejeződéseit alkalmazzák, és az MI-rendszerek biztonságos működtetését is biztosítják az elismert jogi érdekek sérelmének megelőzése érdekében. Az ilyen gondossági kötelezettségek például megkövetelhetik az MI-rendszerek felhasználóitól, hogy bizonyos feladatok elvégzésére egy konkrét jellemzőkkel rendelkező MI-rendszert válasszanak, vagy a lakosság bizonyos szegmenseit zárják ki egy adott MI-rendszernek való kitettségből. A nemzeti jog bizonyos tevékenységek kockázatainak megelőzése érdekében konkrét kötelezettségeket is bevezethet, amelyek attól függetlenül alkalmazandók, hogy az adott tevékenységhez mesterséges intelligenciát használnak-e; ilyenek például a közlekedési szabályok vagy a kifejezetten MI-rendszerek számára kidolgozott kötelezettségek, így [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] 29. cikkének (2) bekezdése szerinti, a nagy kockázatú MI-rendszerek felhasználóira vonatkozó további nemzeti követelmények. Ez irányelv nem vezet be ilyen követelményeket, és nem érinti a felróhatóság megállapításának feltételeit a szóban forgó követelmények megsértése esetén.

(25)Még ha megállapítást is nyer a közvetlenül a bekövetkezett kár kivédésére irányuló gondossági kötelezettség megsértéséből álló magatartás felróhatósága, nem minden felróható magatartás alapozza meg a mesterséges intelligencia kimenetéhez kapcsolódó megdönthető vélelem alkalmazását. Ez a vélelem csak akkor lenne alkalmazandó, ha a kár bekövetkeztének körülményei alapján észszerűen valószínűsíthető, hogy az ilyen felróható magatartás befolyásolta az MI-rendszer által előállított, a kárt előidéző kimenetet vagy azt, hogy az MI-rendszer nem állította elő a kimenetet, ami kárt okozott. Például észszerűen valószínűsíthető, hogy a felróható magatartás befolyásolta a kimenetet vagy a kimenet előállításának elmulasztását, ha a felróható magatartás az MI-rendszer üzemeltetési területének korlátozására vonatkozó gondossági kötelezettség megsértésében áll, és a kár az üzemeltetési területen kívül következett be. Ezzel ellentétben olyan követelmények megsértése tekintetében, amelyek egy bizonyos dokumentumnak adott hatóságnál történő benyújtásából vagy nyilvántartásba vételéből állnak, még akkor sem tekinthető észszerűen valószínűnek, hogy azok befolyásolták volna az MI-rendszer által előállított kimenetet vagy a kimenet előállításának MI-rendszer általi elmulasztását, ha a szóban forgó követelmény az adott tevékenység esetében előre látható, vagy akár konkrétan alkalmazandó egy MI-rendszer üzemetetésére.

(26)Ez az irányelv azokra a felróható magatartásokra terjed ki, amelyek a nagy kockázatú MI-rendszerek szolgáltatói és felhasználói tekintetében [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] 2. és 3. fejezetében meghatározott bizonyos felsorolt követelményeknek való meg nem felelésből állnak, és amelyek esetében a meg nem felelés bizonyos feltételek mellett megalapozhatja az ok-okozati összefüggés vélelmét. A mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály – ha kifejezetten másként nem rendelkezik – az MI-rendszerekre vonatkozó követelmények teljes körű harmonizációját írja elő. A jogszabály harmonizálja a nagy kockázatú MI-rendszerekre vonatkozó konkrét követelményeket. Ezért olyan kártérítési igények esetében, amelyek során az ok-okozati összefüggés ezen irányelv szerinti vélelmét alkalmazzák, a szolgáltatók vagy [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] szerinti szolgáltatói kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek esetleges felróható magatartása csak az ilyen követelményeknek való meg nem felelés alapján állapítható meg. Tekintettel arra, hogy a gyakorlatban a felperes számára nehézséget okozhat a meg nem felelés bizonyítása, ha az alperes az MI-rendszer szolgáltatója, és teljes összhangban [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] logikájával, ennek az irányelvnek azt is elő kell írnia, hogy annak eldöntésekor, hogy a szolgáltató eleget tett-e a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály ezen irányelvben említett vonatkozó követelményeinek, figyelembe kell venni a szolgáltató által a kockázatkezelési rendszerben tett lépéseket és a kockázatkezelési rendszer által elért eredményeket, azaz az arra vonatkozó döntést, hogy megtesz-e vagy sem bizonyos kockázatkezelési intézkedéseket. A szolgáltató által [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] alapján bevezetett kockázatkezelési rendszer a nagy kockázatú MI-rendszer életciklusát végigkísérő, megszakítás nélkül végzett iteratív folyamat, amelynek során a szolgáltató biztosítja a kockázatok csökkentését célzó kötelező követelményeknek való megfelelést, és ezért hasznos elem lehet e megfelelés értékelése szempontjából. Ez az irányelv a felróható felhasználói magatartás eseteire is kiterjed, amennyiben a felróható magatartás [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabályban] meghatározott bizonyos konkrét követelményeknek való meg nem felelésből áll. Emellett [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] 29. cikkének (2) bekezdése értelmében a nagy kockázatú MI-rendszerek felhasználóinak felróható magatartása az uniós vagy nemzeti jogban meghatározott egyéb gondossági kötelezettségeknek való meg nem felelés nyomán is megállapítható.

(27)Bár egyes MI-rendszerek sajátos jellemzői – például az autonómia és az átláthatatlanság – rendkívül megnehezíthetik a felperes számára a bizonyítási teher eredményes viselését, előfordulhatnak olyan helyzetek, amikor ilyen nehézségek nem állnak fenn, mivel elegendő bizonyíték és szakértelem áll a panaszos rendelkezésére az ok-okozati összefüggés bizonyítására. Ez például a nagy kockázatú MI-rendszerek esetében fordulhat elő, ahol a felperes [a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabály] szerinti dokumentációs és naplózási követelmények révén észszerűen hozzáférhet a megfelelő bizonyítékhoz és szakértelemhez. Ilyen helyzetekben a bíróság nem alkalmazhatja a vélelmet.

(28)Az ok-okozati összefüggés vélelme a nem nagy kockázatú MI-rendszerekre is alkalmazandó lehet, mivel a felperes számára túlzott bizonyítási nehézségek merülhetnek fel. Ezeket a nehézségeket például az egyes MI-rendszerek jellemzői – így az autonómia és az átláthatatlanság – fényében lehetne értékelni, amelyek a gyakorlatban nagyon megnehezítik az MI-rendszer belső működésének magyarázatát, ami negatívan befolyásolja a felperes képességét annak bizonyítására, hogy ok-okozati összefüggés áll fenn az alperes felróható magatartása és az MI-rendszer kimenete között. A nemzeti bíróságnak akkor kellene alkalmaznia a vélelmet, ha a felperes rendkívül nehéz helyzetben van az ok-okozati összefüggés bizonyítása tekintetében, mivel azt kellene elmagyaráznia, hogy a felróhatónak minősülő emberi cselekmény vagy mulasztás hogyan vezetett ahhoz, hogy az MI-rendszer olyan kimenetet állított elő, aminek következtében kár keletkezett, vagy elmulasztotta előállítani a kimenetet, és ez okozta a kárt. A felperes azonban nem kötelezhető arra, hogy megmagyarázza az érintett MI-rendszer jellemzőit, és azt, hogy ezek a jellemzők hogyan nehezítik meg az ok-okozati összefüggés megállapítását.

(29)Az ok-okozati összefüggés vélelmének alkalmazása arra szolgál, hogy ugyanolyan szintű védelmet biztosítson a károsult számára, mint olyan helyzetekben, amikor nem kerül sor mesterséges intelligencia közrehatására, és ezért az ok-okozati összefüggés könnyebben bizonyítható. Mindazonáltal ezen irányelv értelmében nem mindig helyénvaló enyhíteni az ok-okozati összefüggés bizonyításának terhét, ha az alperes nem szakmai felhasználó, hanem olyan személy, aki az MI-rendszert magántevékenysége céljából használja. Ilyen helyzetben a károsult és a nem szakmai felhasználó érdekeinek kiegyensúlyozása végett figyelembe kell venni, hogy a szóban forgó nem szakmai felhasználók magatartásukkal növelhetik-e annak kockázatát, hogy az MI-rendszer kárt okoz. Ha az MI-rendszer szolgáltatója eleget tett valamennyi kötelezettségének, és ennek következtében a rendszert kellően biztonságosnak ítélték ahhoz, hogy a nem szakmai felhasználók általi adott felhasználás céljából forgalomba hozzák, és ezt követően a rendszert az említett feladatra használják, az ok-okozati összefüggés vélelme nem alkalmazható arra, hogy az érintett nem szakmai felhasználók pusztán működésbe hozzák a rendszert. Az ezen irányelvben meghatározott, az ok-okozati összefüggésre vonatkozó vélelem nem terjedhet ki az olyan nem szakmai felhasználóra, aki megvásárolja az MI-rendszert és csupán rendeltetésszerűen elindítja azt anélkül, hogy érdemben beavatkozna a rendszer működésének feltételeibe. Ha azonban a nemzeti bíróság megállapítja, hogy egy nem szakmai felhasználó érdemben beavatkozott egy MI-rendszer működési feltételeibe, vagy köteles és képes volt meghatározni az MI-rendszer működési feltételeit, és ezt elmulasztotta, akkor az összes többi feltétel teljesülése esetén alkalmazni kell az ok-okozati összefüggés vélelmét. Ez a helyzet például akkor fordulhat elő, ha a nem szakmai felhasználó az MI-rendszer működési területének kiválasztásakor vagy teljesítményfeltételeinek meghatározásakor nem tartja be a használati utasítást vagy más alkalmazandó gondossági kötelezettséget. Ettől függetlenül a szolgáltatónak meg kell határoznia az MI-rendszer rendeltetését, beleértve a használat konkrét körülményeit és feltételeit, és adott esetben a tervezéskor és a fejlesztéskor meg kell szüntetnie vagy minimálisra kell csökkentenie a rendszer kockázatait, figyelembe véve a tervezett felhasználó ismereteit és szakértelmét.

(30)Mivel ez az irányelv megdönthető vélelmet vezet be, az alperes számára lehetővé kell tenni annak megdöntését, különösen annak bizonyításával, hogy felróható magatartása nem okozhatta a kárt.

(31)Rendelkezni kell arról, hogy [öt évvel] az átültetési idő végét követően felül kell vizsgálni ezt az irányelvet. E felülvizsgálat során különösen azt kell megvizsgálni, hogy szükség van-e objektív felelősségi szabályok létrehozására az üzemeltetővel szembeni kárigények esetében, amennyiben más uniós felelősségi szabályok, különösen a 85/374/EGK irányelv rendelkezései nem terjednek ki azokra, egyúttal pedig szükség van-e az Európai Parlament javaslatának megfelelően az egyes MI-rendszerek üzemeltetésére vonatkozó kötelező biztosításra. Az arányosság elvének megfelelően a fentiek szükségességét helyénvaló az elkövetkező években bekövetkező releváns technológiai és szabályozási fejlemények fényében értékelni, szem előtt tartva az MI-rendszerek bevezetésére és elterjedésére gyakorolt hatást, különösen a kkv-k esetében. E felülvizsgálat során többek között mérlegelni kell annak kockázatát, hogy a mesterséges intelligencián alapuló termékek vagy szolgáltatások üzemeltetése révén sérülhetnek olyan fontos jogi értékek, mint például vétlen harmadik felek élete, egészsége és tulajdona. A felülvizsgálatnak elemeznie kell továbbá, hogy az ezen irányelvben előírt intézkedések mennyire hatékonyan kezelik ezeket a kockázatokat, valamint azt, hogy a biztosítási piac ki tudott-e dolgozni megfelelő megoldásokat. A szóban forgó felülvizsgálat elvégzéséhez szükséges információk rendelkezésre állásának biztosítása érdekében adatokat és a releváns kérdésekre vonatkozó egyéb szükséges bizonyítékokat kell gyűjteni.