A demokratikus intézmények megfelelő működése a legtöbb országban továbbra is jelentős kihívásnak számít. A nemzeti parlamentek központi szerepét szilárdan be kell ágyazni a politikai kultúrába. A konstruktív pártközi párbeszéd gyakorlata még nem gyökeresedett meg. Az ellenzéki pártok számára, amelyeknek szintén jelentős felelősségük van országuk jövőjének alakításában, lehetőséget kell biztosítani arra, hogy teljes mértékben betöltsék szerepüket, és részt vehessenek a demokratikus folyamatokban. A parlamenti elszámoltathatóság fokozása, a végrehajtó hatalom felügyelete és a demokratikus ellenőrzés alapvető fontosságú.

Az EU közös kül- és biztonságpolitikájához való igazodás felgyorsítása, többek között a korlátozó intézkedések terén is, fontos része a bővítési folyamatnak, továbbá fontos bizonyítéka annak, hogy az országok teljes mértékben egyetértenek egymással azon elvek, értékek és célok tekintetében, amelyeket az Unió a szomszédságában és azon túl is előmozdítani kíván. Albánia és Montenegró következetesen igazodik az EU közös kül- és biztonságpolitikai álláspontjaihoz.

Törökország kulcsfontosságú partner az Európai Unió számára, tagjelölt ország. A közös érdekű fontos területeken a legmagasabb szinten is folytatódott a párbeszéd és az együttműködés, többek között a migrációval kapcsolatos hatékony együttműködés és a menekülteknek nyújtott határozott uniós támogatás révén. Ugyanakkor Törökország továbbra is távolodik az Európai Uniótól, jelentősen visszalépve a jogállamiság és az alapvető jogok területén, valamint a politikai rendszer hatékony fékeinek és ellensúlyainak meggyengítése miatt, amely az alkotmánymódosításra vezethető vissza. A Tanács 2018 júniusában egyhangúlag megállapította, hogy a török csatlakozási tárgyalások ennélfogva gyakorlatilag leálltak, és egyetlen további fejezet megnyitását vagy lezárását sem lehet fontolgatni. Az e megállapítás alapjául szolgáló tények továbbra is fennállnak.

Ez az üdvözlendő előrelépés az Unió részéről konkrét és gyors fellépést tesz szükségessé. Az EU-nak most megvan a lehetősége, illetve erős érdeke fűződik ahhoz, hogy a régió egészének hosszú távú pozitív lendületet adjon. Az Uniónak tartania kell a szavát, és el kell ismernie az előrelépést. Az EU hitelessége az egész régióban és azon túl is csorbát szenvedne, ha az objektív előrelépést nem jutalmazná a csatlakozáshoz vezető út következő szakaszának megnyitása. Ha történelmi eredményekre és a jelentős reformokra nem érkezik erőteljes válasz, az aláásná a stabilitást, komolyan elriasztana az égetően szükséges további reformoktól, és visszavetné az olyan érzékeny kétoldalú problémák megoldását, mint a Belgrád és Pristina közötti párbeszéd. Stratégiai szempontból csak azt segítené elő, hogy az EU geopolitikai versenytársai megvessék lábukat Európa kapujában.

Az Európai Bizottság 2018. februári nyugat-balkáni stratégiája jelentős lökést adott a régió európai fejlődésének. A stratégia megerősítette, hogy a Nyugat-Balkán a jövőben az EU szerves részévé válhat. Megismételte, hogy a szilárdan megalapozott kritériumok teljesítésén alapuló uniós tagság ígéretéhez az Uniónak igen konkrét politikai, biztonsági és gazdasági érdeke fűződik. Megerősítette, hogy a régióban jelentős előrelépés történt mind a reformok végrehajtása, mind a háború és a konfliktus örökségének felszámolása terén. Ahhoz azonban, hogy az országok az összes tagsági feltételt teljesíteni tudják, ideértve demokráciáik megerősítését is, komolyabb, átfogóbb és meggyőzőbb reformokra van szükség valamennyi kulcsfontosságú területen, különösen a jogállamiság terén – ideértve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelmet is –, továbbá a gazdasági reformok és a versenyképesség, valamint a regionális együttműködés és megbékélés terén. A Bizottság a régiónak szánt uniós politikai, technikai és pénzügyi támogatás jelentős növelését kérte, többek között a stratégia hat kiemelt kezdeményezése révén, amihez a 2014–2020 közötti időszakra 11,7 milliárd EUR előcsatlakozási támogatást ígért. A szakpolitika ösztönző hatásának javítása érdekében a Bizottság azt is megjegyezte, hogy a szükséges politikai akarattal, valódi és tartós reformok megvalósításával, valamint a szomszédokkal fennálló viták végleges megoldásával a csatlakozási tárgyalások jelenlegi éllovasai 2025-ig potenciálisan készen állhatnak a tagságra.

A gyermekjogok megsértésének hatékony kezelése fokozott erőfeszítéseket igényel a Nyugat-Balkánon és Törökországban. A kormányoknak fel kell lépniük továbbá a fogyatékossággal élő személyek, valamint a kisebbségek és más veszélyeztetett csoportok megkülönböztetése ellen. Emellett nagyobb erőfeszítésekre van szükség a nemek közötti egyenlőség biztosítása, valamint a nőkkel szembeni megkülönböztetés és erőszak megelőzése és kezelése érdekében. Előrelépés történt a nyugat-balkáni leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek jogaival kapcsolatban. A megkülönböztetés, és különösen a gyűlöletbeszéd és az erőszak kezeléséhez azonban jelentős erőfeszítésekre van szükség. A romák továbbra is társadalmi kirekesztéssel, marginalizálódással és megkülönböztetéssel szembesülnek. A börtönkörülmények változatlanul javításra szorulnak. Törökországban a szükségállapot feloldása ellenére továbbra is hatályban maradt a szükségállapot idején bevezetett intézkedések többsége, köztük azok is, amelyek korlátozzák a kulcsfontosságú eljárási jogokat, például a védelemhez és a hatékony jogorvoslathoz való jogot.

Az egész Nyugat-Balkánon csak igen korlátozott erőfeszítések voltak megfigyelhetők. Összességében nem változott a fizikai és verbális megfélemlítés gyakorlata, a kapcsolódó nyomozások és a büntetőeljárások pedig továbbra is lassúak. A közszolgálati műsorszolgáltatók függetlenségének befolyásolására irányuló erőfeszítések, a média átláthatatlan köz- és magánfinanszírozása és a torzított hirdetési piac továbbra is jellemző a régió minden országára. A média üzleti környezetét gyakori politikai beavatkozás és homályos média-tulajdonviszonyok jellemzik, ami aláássa a független média fenntarthatóságát. Az EU továbbra is határozottan támogatja a helyi társadalmi szervezeteket, az emberijog-védőket, az újságírókat és a független médiaorgánumokat.

A nyugat-balkáni országok jogszabályai általánosságban biztosítják az alapvető jogokat, de azok fokozott érvényesítése érdekében komoly erőfeszítéseket kell tenni. Törökországban a kulcsfontosságú emberi jogok terén továbbra is erőteljes hanyatlás következett be a vizsgált időszakban.

A szervezett bűnözés továbbra is rendkívül súlyos probléma a Nyugat-Balkánon és Törökországban. Törökországon és a Nyugat-Balkánon fontos csempészútvonalak haladnak át. Nemzetközi szinten tevékenykedő erős bűnszervezetek működnek továbbra is ezen országokból és rajtuk keresztül. Az érintett országok foglalkoztak e jelenség bizonyos aspektusaival, és 2018 folyamán jelentős letartóztatásokra és kábítószer-lefoglalásokra került sor. Intenzívebbé vált az operatív együttműködés, többek között az uniós ügynökségekkel, illetve különösen Albániával, ami látható helyszíni eredményekhez vezetett. A szervezett bűnözéssel kapcsolatos ügyekben hozott jogerős elmarasztaló ítéletek terén azonban összességében továbbra is gyengék az eredmények. Egyes országok a szervezett bűnözés vagy a pénzmosás kapcsán semennyi vagy csak alig néhány jogerős elmarasztaló ítéletet tudnak felmutatni az elmúlt évekből. A gyenge eredmények azt mutatják, hogy a büntetőeljárások nem hatékonyak, ami a szinte biztos büntetlenség sugalmazásával növeli annak a kockázatát, hogy a bűnözés beszivárogjon a politikai és gazdasági rendszerekbe. Az országoknak emellett mind a szervezett bűnözéssel, mind a korrupcióval kapcsolatos ügyekben jelentősen növelniük kell a vagyoni eszközök lefoglalását és elkobzását, valamint erőteljesebben fel kell lépniük a szervezett bűnözői körökkel szemben.

A nyugat-balkáni országok és Törökország továbbra is a széles körben elterjedt korrupció jeleit mutatják. A magas és közepes szinten elkövetett korrupció elleni küzdelem terén többféle előrelépés történt a régióban. Egyes országok – például Észak-Macedónia és Albánia – haladást értek el, a legtöbb országban azonban továbbra sem meggyőzőek az eredmények, és távolról sem teljesültek a tagsági követelmények. A magas szinten elkövetett és a politikai korrupcióra egyértelműbb és következetesebb módon kell megoldást találni. A stabil és átlátható üzleti környezet kialakításához és a demokratikus struktúrákat fenyegető valós veszélyek enyhítéséhez a korrupció elleni küzdelem terén is kézzelfogható eredményekre van szükség. A közbeszerzés továbbra is különösen nagy mértékben ki van téve a széles körben elterjedt korrupciónak. Meg kell erősíteni a közbeszerzési eljárás egészére vonatkozó ellenőrzési mechanizmusokat, továbbá határozott és ambiciózus intézkedésekkel jelentősen fokozni kell az átláthatóságot.

A jogállamiság szempontjából elengedhetetlen a jól működő és független igazságszolgáltatás, amelynek határozatait hatékonyan végrehajtják. Albánia jelentős előrelépést tett igazságszolgáltatási rendszerének reformja terén, amely továbbra is az ütemterv szerint halad. Az új igazságszolgáltatási szervek létrehozásának célja az igazságszolgáltatás független irányításának biztosítása. Az átvilágítási folyamat további látható eredményekkel járt: összesen több mint 140 határozatot hoztak, az összes kiemelt ügy már első fokon jogerőssé vált, és az átvilágított bírák közül 88-nak az elbocsátását vagy felmondását eredményezte. A nyugat-balkáni régióban azonban továbbra is hátráltatja a reformokat, hogy az igazságügyi kultúra csak lassan változik. Szerbiában még nem fogadták el azt az alkotmánymódosítást, amellyel az alkotmányt az uniós igazságszolgáltatási normákhoz kívánják igazítani. Törökországban nem változott a bírákra és az ügyészekre nehezedő politikai nyomás, önkényes áthelyezésük ma is gyakori, ami tovább rontja a török igazságszolgáltatás függetlenségét.

A parlamentek felügyeleti funkciójának erősítéséhez jelentős erőfeszítésekre van szükség. Észak-Macedóniában a parlament javította felügyeleti kapacitását, helyreállította fékeit és ellensúlyait, és 2018-ban jelentősen, 20 %-ra csökkentette a rövidített parlamenti eljárások alkalmazásának arányát. A szóban forgó jelenség azonban továbbra is aggodalomra ad okot a régióban – ugyanez az arány a 44 %-ot is eléri Szerbiában, ahol a kormánykoalíció parlamenti gyakorlatai a jogalkotási vita és ellenőrzés romlásához vezettek. Montenegróban a választási és egyéb jogszabályok további reformjával foglalkozó ideiglenes pártközi bizottság még mindig nem ért el eredményeket.

Az uniós bővítési politika fő célja továbbra is a stabilitás exportja. Az EU ezért nem engedheti és nem is fogja engedni a kétoldalú viták és az azokhoz kapcsolódó instabilitás unióba hozatalát. Az ilyen vitákra a regionális stabilitást növelő, végleges és kötelező erejű megoldást kell találni és végrehajtani még a csatlakozás előtt. Észak-Macedónia és Görögország történelmi jelentőségű megállapodásra jutott a 27 éve tartó névvitában, a régió és az egész világ számára is példát mutatva az országok közötti megbékélésre. A Nyugat-Balkán egészében azonban sürgősen további erős és meggyőző erőfeszítésekre van szükség. Pristina és Belgrád között megromlott a kapcsolat, főként mivel Koszovó a két fél közötti provokációk sorozatának legújabb epizódjaként 100 %-os vámot vetett ki a Szerbiából és Bosznia-Hercegovinából érkező importra, megsértve ezzel a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodást. Koszovónak sürgősen vissza kell vonnia ezt a határozatot, és mindkét félnek tartózkodnia kell minden olyan további fellépéstől, amely provokatívnak tekinthető. Sürgős előrelépésre van szükség a Szerbia és Koszovó között az EU támogatásával zajló párbeszéd területén, amelynek célja a két ország kapcsolatának rendezéséről szóló átfogó, jogilag kötelező erejű megállapodás megkötése és végrehajtása.

Az EU továbbra is messze a legnagyobb kereskedelmi partner a Nyugat-Balkánon mind a behozatal (73,5 %), mind a kivitel (80,6 %) tekintetében. A közvetlen külföldi befektetések 73 %-ával az uniós vállalatok a legnagyobb befektetők a régióban, és egyben a növekedés és a munkahelyteremtés fő mozgatórugói. A régió ellenálló képességének erősítéséhez elengedhetetlen, hogy a külföldről támogatott gazdasági tevékenységek minden tekintetben megfeleljenek az uniós értékeknek, normáknak és szabványoknak, különösen az olyan kulcsfontosságú területeken, mint a jogállamiság, a közbeszerzés, a környezetvédelem, az energia, az infrastruktúra és a verseny. A Nyugat-Balkánon egyre növekszik Kína üzleti és beruházási tevékenysége, ami elvileg lehetőségeket is kínálhat a régió számára; a kínai beruházások azonban legtöbbször nincsenek tekintettel a társadalmi-gazdasági és a pénzügyi fenntarthatóságra, valamint az uniós közbeszerzési szabályokra, továbbá magas szintű eladósodást, valamint a stratégiai eszközök és források feletti ellenőrzés elvesztését eredményezhetik. Ez azt jelenti, hogy a partnerországoknak teljes mértékben végre kell hajtaniuk az EU-val kötött stabilizációs és társulási megállapodások betűjét és szellemét, és prioritásként kell kezelniük a csatlakozási folyamat megfelelő tárgyalási fejezeteiben előírt reformokat. Az EU-nak határozottabban kell irányítania ezeket a reformokat, amit a jövőbeli tárgyalási keretekben is figyelembe kell vennie.

A Nyugat-Balkán és Törökország gazdasága továbbra is olyan jelentős kihívásokkal szembesül, amelyek megakadályozzák gazdasági potenciáljuk teljes körű kihasználását. Az elmúlt években a növekedés, a munkahelyteremtés és a jövedelmek növekedése némileg felgyorsult, de az országok még mindig el vannak maradva a gazdasági struktúráik megreformálása és a versenyképesség javítása terén. Továbbra is problémát jelent számukra a magas munkanélküliség – különösen a fiatalok körében –, a strukturális munkaerőhiány, az informális gazdaság tartós jelenléte, a barátságtalan üzleti környezet és az alacsony innováció.

A Nyugat-Balkánon a nemzeti erőfeszítéseket támogató uniós koordinálású válaszintézkedések folytatása a vizsgált időszakban további 35 %-kal csökkentette az útvonalon szabálytalanul érkezők számát, folytatva a 2017. évi csökkenő tendenciát. Az érintett országokat azonban jobban fel kell készíteni a migráció kezelésére, ideértve a hatékonyabb határigazgatásra és az irreguláris migráció csökkentésére irányuló erőfeszítéseket is. Bosznia-Hercegovinába 2018-ban több mint 20 000 migráns és menekült érkezett. Az EU továbbra is támogatja a régiót: a menekültügyi eljárások, a visszatérési mechanizmusok és az információcsere kialakításával fokozza a partnerek képességét a migrációs áramlások kezelésére. A régió öt országával lezárultak a jogállásról szóló megállapodásokról folytatott tárgyalások; e megállapodások lehetővé teszik az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség végrehajtó jogkörökkel rendelkező csapatainak kiküldését az EU külső határaival szomszédos zónákba, a nemzeti határvédelmi hatóságokat támogatva. Az Albániával kötött megállapodás már hatályos, és az első határőröket ki is vezényelték. A nyugat-balkáni országoknak fokozniuk kell az arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy visszaszorítsák az állampolgáraik által az uniós tagállamokban benyújtott megalapozatlan menedékjog iránti kérelmek számát.

Törökország továbbra is kiemelkedő erőfeszítéseket tesz a több mint 3,6 millió regisztrált szíriai és mintegy 370 000 egyéb menekült befogadásával. Az EU továbbra is támogatta az országot e kihívás kezelésében. A törökországi menekülteket támogató uniós eszköz 6 milliárd EUR összegű éves költségvetését továbbra is a menekültek és a befogadó közösségek humanitárius és fejlesztési szükségleteire fordítja. Az eszköz 3 milliárd EUR összegű első részletét teljeskörűen lekötötték. Az eredmények jól láthatók és igen hatékonyak: jelenleg mintegy 1,6 millió menekült részesül havi készpénzjuttatásban a szükséghelyzeti szociális védőhálón keresztül, 5 millió orvosi konzultációra került sor az alapellátás keretében, és több mint 494 000 iskolás gyermek családja kapott pénzügyi támogatást. A második 3 milliárd EUR összegű részlet végrehajtása folyamatban van. Az eszköz továbbra is olyan kiemelt koordinációs mechanizmusként működik, amely lehetővé teszi az uniós támogatás gyors, hatékony és eredményes végrehajtását.

A 2016. márciusi EU–Törökország nyilatkozat továbbra is konkrét eredményeket hozott a szabálytalan és veszélyes határátlépések, valamint az Égei-tengeren végzett életmentés terén. A szabálytalan beutazások száma 97 %-kal alacsonyabb, mint a nyilatkozat alkalmazása előtti időszakban, és a tengeren bekövetkezett halálesetek száma is jelentősen csökkent. Törökország bűnüldöző szervei a vizsgált időszakban fokozták erőfeszítéseiket.

A szakpolitikai tervezés javítása terén történt némi előrelépés, de a központi kormányzatok által végzendő szigorú minőség-ellenőrzés biztosításához további erőfeszítésekre van szükség. A szakpolitikák és a jogszabályok kidolgozása, valamint a közberuházások végrehajtása gyakran még most is hatásvizsgálatok, illetve intézményközi és nyilvános konzultációk nélkül történik. Jelentős erőfeszítésekre van szükség az átlátható és hatékony közbeszerzés biztosításához. Az erőforrás-pazarlás, a csalás és a korrupció csökkentéséhez az uniós vívmányok gyors átvételére és hatékony belső ellenőrzési rendszerre van szükség.

A közigazgatás reformja elengedhetetlen a kormányzás minden szintet érintő megerősítéséhez. A reformterületek közé tartozik a közigazgatás minősége és elszámoltathatósága, a közszolgálat professzionalizálása és politikamentesítése, a stabil államháztartási gazdálkodás, valamint a polgárok és a vállalkozások számára nyújtott minőségi szolgáltatások biztosítása. Ezen a területen mérsékelt előrelépés történt a Nyugat-Balkánon. Törökországban a közigazgatás és a közszolgálati rendszer elnöki rendeletekkel való jelentős átszervezése miatt komoly visszalépés következett be a közszolgálat területén, ami a szakpolitikai tervezésre és az elszámoltathatóságra is hatással volt.

5.Az EU továbbra is a növekedés és a munkahelyteremtés fő külső mozgatórugója a Nyugat-Balkánon. A régió sikeréhez elengedhetetlen, hogy a külföldi gazdasági tevékenységek minden tekintetben megfeleljenek az uniós értékeknek, normáknak és szabványoknak, különösen az olyan területeken, mint a jogállamiság, a verseny, a közbeszerzés, a környezetvédelem, az energia és az infrastruktúra. A régióban egyre növekszik Kína üzleti és beruházási tevékenysége, ami elvileg lehetőségeket is kínálhat; a kínai beruházások azonban legtöbbször nincsenek tekintettel a társadalmi-gazdasági és a pénzügyi fenntarthatóságra. Ez arra figyelmeztet, hogy a partnerországoknak az említett területeken teljes mértékben alkalmazniuk kell az EU-val kötött stabilizációs és társulási megállapodások szellemét és konkrét rendelkezéseit, továbbá prioritásként kell kezelniük a csatlakozási folyamat vonatkozó reformjait.

4.Az EU régóta támogatja a teljes nyugat-balkáni régió európai perspektíváját, amelyet tavaly is megerősített. Amint az a Bizottság nyugat-balkáni stratégiájában is szerepel, jelenleg egyetlen ország sem teljesíti a tagsági kritériumokat. Ehhez éveken át tartó kemény munkára és eredményekre lesz szükség. Emellett az Uniónak is növelnie kell erejét és szilárdságát, mielőtt újabb tagokkal bővülhetne. Ugyanakkor a szilárd és hiteles perspektíva továbbra is alapvető fontosságú az összes ország számára az átalakuláshoz, a megbékélés elősegítéséhez, a régió stabilitásának előmozdításához, valamint az uniós értékek, normák és szabványok átadásához. Az EU-nak tiszteletben kell tartania kötelezettségvállalásait, továbbá egyértelműen és pozitívan kell reagálnia az országok által az általa meghatározott feltételekkel kapcsolatban elért objektív eredményekre. Ez egy stratégiai beruházás – nemcsak a régió jövőjébe, hanem mindenekelőtt az EU saját politikai és gazdasági érdekeibe.

2.Törökország továbbra is az Európai Unió kulcsfontosságú partnere több közös érdekű területen. A Bizottság 2018. februárban elfogadott nyugat-balkáni stratégiája új lendületet adott a régiónak, és fokozta az EU és a tagállamok szerepvállalását. Az érintett országok azonban továbbra is eltérő mértékben élnek ezzel a történelmi eséllyel. Albánia és Észak-Macedónia élt az eséllyel és teljesítette a reformokat, különösen a 2018. júniusi tanácsi következtetésekben egyhangúlag meghatározott területeken. Montenegrónak és Szerbiának még fokoznia kell elszántságát, és több erőfeszítést kell tennie az alapvető fontosságú területeken. Bosznia-Hercegovina számos strukturális kihívással szembesül. A Bizottság az ország uniós tagsági kérelméről szóló véleményében átfogó ütemtervet szabott meg a reformokhoz, új lendületet adva az ország uniós integrációs folyamatának. Koszovónak a politika fókuszát vissza kell helyeznie a csatlakozáshoz vezető útra.

1.A hiteles bővítési politika egy geostratégiai beruházás Európa egészének békéjébe, stabilitásába, biztonságába és gazdasági növekedésébe. Szerves része az Unió 2025-ig való megerősítését célzó szélesebb stratégiának. Az EU és csatlakozni kívánó partnerei a közös lehetőségek mellett olyan közös kihívásokkal is szembesülnek, mint a migráció, a szervezett bűnözés és a terrorizmus. Továbbra is az EU egyik fő politikai prioritása, hogy felkészítse az érintett országokat az összes tagsági követelmény teljesítésére.

Fontos megőrizni az ENSZ vezetésével zajló ciprusi rendezési tárgyalások során eddig elért eredményeket, és folytatni kell az előkészületeket egy méltányos, átfogó és életképes rendezés érdekében, ideértve annak külső szempontjait is. Alapvető jelentőségű, hogy Törökország továbbra is elkötelezett legyen és konkrét lépésekkel járuljon hozzá a tárgyalásokhoz a ciprusi kérdésnek az ENSZ keretében történő méltányos, átfogó és életképes rendezése érdekében. Törökországnak sürgősen eleget kell tennie az EU–Törökország társulási megállapodáshoz csatolt kiegészítő jegyzőkönyv teljes körű végrehajtására vonatkozó kötelezettségének, és előre kell lépnie a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kapcsolatainak rendezésében. A Bizottság kéri, hogy Törökország tartózkodjon minden olyan fenyegetéstől, konfliktusforrástól és fellépéstől, amely árt a jószomszédi kapcsolatoknak és a viták békés rendezésének. A Bizottság kiáll az uniós tagállamok összes szuverén joga mellett. Ezek kiterjednek többek között kétoldalú megállapodások megkötésére, illetve a természeti erőforrásoknak az uniós vívmányokkal és a nemzetközi joggal – például az ENSZ tengerjogi egyezményével – összhangban történő feltárására és kiaknázására.

A 2019. februári miniszteri találkozón aláírt, tiszta energiákra való átállásról szóló nyilatkozat alapján a Nyugat-Balkán országainak jelentős mozgástere van arra, hogy a környezetvédelmi kérdések kezelése érdekében kidolgozzák a régió „zöld menetrendjét”, amely a hulladékártalmatlanítástól és a légszennyezettségtől kezdve az olyan szélesebb körű kérdésekre is kiterjed, mint az éghajlatváltozás. Ez nemcsak polgáraik egészségét és jólétét szolgálná közvetlenül, hanem vonzóvá tenné a régiót a beruházások és a turizmus számára is, és szabad utat engedne a zöld növekedés és a körforgásos gazdaság jelentős gazdasági potenciáljának.

10.Albánia továbbra is jó eredményeket ért el, és demonstrálta, hogy tartósan elkötelezett az uniós program megvalósítása iránt: az erősen polarizált politikai környezet ellenére kézzelfogható és tartós eredményeket ért el, különösen a 2018. júniusi tanácsi következtetésekben a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez előírt feltételek tekintetében. Az ellenzéki pártoknak – amelyek képviselőinek többsége 2019 februárban lemondott parlamenti mandátumáról – konstruktív módon újra részt kellene venniük a demokratikus intézmények működésében és az európai témákat érintő széles körű konszenzus kialakításában. Az igazságügyi reform folytatódó végrehajtása összességében jó eredményeket hozott, és jó alapokat teremtett az ágazat jelentős mértékű megerősítéséhez, valamint a függetlenség, a pártatlanság, a szakmaiság és az elszámoltathatóság megszilárdításához. Konkrét eredményeket sikerült elérni a bírák és az ügyészek újbóli értékelése (átvilágítása) során. Folytatódott az igazságszolgáltatás intézményi átalakítása is. Az igazságszolgáltatás szervezeti függetlenségének erősítése érdekében új szerveket hoztak létre, ami végül a szervezett bűnözés és a korrupció elleni szakosodott bíróságok és nyomozó hatóságok megalakulásához vezetett. A korrupció és a szervezett bűnözés – többek közt a kábítószer-kereskedelem és -termesztés – elleni küzdelem terén folytatódtak a korábbi határozott erőfeszítések, amelyek hozzájárultak a proaktív nyomozásokban, büntetőeljárásokban és jogerős elmarasztaló ítéletekben megnyilvánuló stabil eredményekhez. Albánia az elmúlt években határozottan elkötelezte magát a kannabisztermelés és -kereskedelem elleni küzdelem mellett. Intenzívebbé vált a nemzetközi rendőrségi együttműködés is, különösen az uniós tagállamokkal, ami végül számos sikeres, nagyszabású bűnüldözési intézkedéshez, valamint több szervezett bűnözői hálózat vezetőjének letartóztatásához és büntetőeljárás alá vonásához vezetett. A korrupció ellen minden szinten folytatott küzdelem és a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén tartós kihívás marad a proaktív nyomozásokban, büntetőeljárásokban és elmarasztaló ítéletekben megnyilvánuló stabil eredmények felmutatása, és e kihívás megválaszolásához Albániának továbbra is megerősített és következetes erőfeszítéseket kell tennie, ideértve az uniós tagállamokkal folytatott operatív együttműködést is.

9.Észak-Macedónia nagy előrelépést tett az ország uniós és NATO-csatlakozására irányuló stratégiai célkitűzése felé. Az ország demonstrálta, hogy elkötelezett az uniós reformmenetrend megvalósítása iránt: kézzelfogható és tartós eredményeket ért el, különösen a 2018. júniusi tanácsi következtetések által a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez előírt feltételek tekintetében. A vizsgált időszakban a kormány következetesen demonstrálta előrelépésre irányuló politikai akaratát, amihez fokozatosan az ellenzék is csatlakozott, vagyis a politikai kihívások ellenére pozitív változás következett be a szemléletben. E strukturális reformok fenntarthatóságának biztosítása hosszú távú folyamat, amely folyamatos szerepvállalást igényel. Az érintett területekre vonatkozó jogszabály-módosításokat legtöbbször inkluzív és átlátható módon hajtották végre, az ellenzék, a civil társadalom és a nemzetközi partnerek bevonásával. Megszülettek az első konkrét eredmények az igazságszolgáltatás függetlenségének megerősítése, a korrupcióval és a szervezett bűnözéssel (köztük a magas szinten elkövetett bűncselekményekkel) kapcsolatos nyomozások, büntetőeljárások és jogerős elmarasztaló ítéletek terén. Ezen erőfeszítéseknek változatlanul és átlátható módon folytatódnia kell annak biztosításához, hogy az igazságszolgáltatás kizárólag szakmai szempontok alapján és pártatlanul működjön. A korrupció megelőzéséért felelős állami bizottság fontos lépéseket tett a korrupció elleni proaktív küzdelem érdekében, amelyhez a teljes politikai palettáról bevont magas rangú tisztviselőket. A múltban előfordult súlyos problémák megelőzése érdekében a NATO-val és a stratégiai partnerekkel együttműködésben szabályozták a hírszerzési és biztonsági szolgálatok működését. Erőfeszítések történtek a közigazgatás professzionalizálódásának javítására, a korrupció megelőzéséért felelős állami bizottság pedig lépéseket tett a politikai kinevezésekkel kapcsolatos vádak kezelésére. Általánosságban helyreállt a fékek és ellensúlyok rendszere, erősítve a demokráciát és a jogállamiságot az országban. A 2019. április 21-én és május 5-én tartott elnökválasztást nyugodt, békés körülmények között, átlátható módon bonyolították le. A Görögországgal kötött történelmi jelentőségű megállapodás véget vetett a régóta fennálló vitának, a régió és egész Európa számára példát mutatva az országok közötti megbékélésre. A Bizottság örömmel várja a Bulgáriával kötött barátsági szerződés végrehajtásának folytatását. A gazdasági növekedés a stagnálás évei után 2018-ban 2,7 %-os volt, a munkanélküliség pedig tovább csökkent, de még mindig magas. A kormány elfogadta a jövedelemadó és a nyugdíjrendszer reformját, és további intézkedéseket hozott az államháztartási gazdálkodás javítása és az átláthatóság növelése érdekében. A szakemberhiány, az üzleti környezet strukturális problémái és az infrastrukturális beruházások hiánya ugyanakkor gátolja a hazai vállalatok versenyképességét és integrációját a globális értékláncokban.

Szerbia politikai színterét egyre inkább a polarizáció és az eltérő politikai vélemények szűkülő mozgástere jellemzi. Szerbiának sürgősen nagyobb teret kell biztosítania a pártok közötti valódi vitáknak, ezzel elősegítve a széles körű Európa-párti konszenzus kialakulását, amely elengedhetetlen az ország uniós csatlakozásához vezető úton. Több ellenzéki párt 2019 márciusában bojkottálni kezdte a parlamenti munkát. A kormányzó koalíció parlamenti gyakorlata a jogalkotási vita és ellenőrzés romlásához vezetett, és aláásta a parlament végrehajtó hatalom feletti felügyeletét. 2018 decemberében Belgrádban heti rendszerességű kormányellenes tüntetések kezdődtek egy ellenzéki pártvezető megtámadása nyomán. A véleménynyilvánítás szabadsága terén összességében nem történt előrelépés, de az új médiastratégia átlátható és inkluzív módon került kidolgozásra. A területet érintő kihívások miatt e stratégiát most sürgősen el kell fogadni és végre kell hajtani. A polgároknak nyújtott szolgáltatások területén történt némi előrelépés, de erőfeszítéseket kell tenni a közigazgatás professzionalizálására és politikamentesítésére. Alapvetően fontos, hogy Szerbia szakképzett tisztviselői állománnyal tudja tartósan feltölteni a közigazgatás uniós kérdésekkel foglalkozó ágát. A kormány által támogatott 2018. októberi törvénytervezeten alapuló, folyamatban lévő alkotmányreform leginkább arra irányul, hogy az európai normákkal összhangba hozza az igazságszolgáltatás függetlenségének biztosítékait. A gazdasági reformok továbbra is eredményeket hoznak, különösen a makrogazdasági stabilizáció tekintetében. Az infláció visszafogott maradt, és javult a munkaerőpiac teljesítménye. A közigazgatást, az adóhatóságot és az állami tulajdonban lévő vállalatokat érintő főbb strukturális reformok azonban csak lassan haladnak előre. A magánszektor továbbra is fejletlen, és a helyzet javulását a jogállamisággal és a tisztességes verseny érvényesítésével kapcsolatos hiányosságok gátolják. Szerbia továbbra is jelentősen hozzájárult az EU-ba irányuló vegyes migrációs áramlások kezeléséhez.

Montenegró politikai színtere továbbra is polarizált, és az ellenzék lényegében a legutóbbi, 2016. őszi választások óta bojkottálja a parlamenti munkát. A korrupcióval és az illegális pártfinanszírozással kapcsolatos 2019. eleji vádak miatt a polgárok békés tüntetésekbe kezdtek. Valamennyi párt felelőssége, hogy a politikai vita visszatérjen a parlamentbe. A választási és egyéb jogszabályok további reformjával foglalkozó ideiglenes parlamenti bizottság még mindig nem ért el eredményeket a pártközi párbeszédben. Jelentős előrelépés történt a szakpolitikai tervezés, az érdemalapú munkaerő-felvétel és az államigazgatás szervezeti észszerűsítése terén, de a közszolgálat átpolitizáltsága továbbra is különös kihívást jelent, helyi szinten is. Az ország megerősítette a migrációra és a menekültügyre vonatkozó jogi keretét. Montenegró gazdasága továbbra is erőteljes ütemben bővült. Az államadósság szintje azonban új rekordot ért el. A magánszektor fejlődését továbbra is korlátozzák az üzleti környezet és az igazságszolgáltatás gyengeségei, valamint az informális szektor domináns jelenléte, ami a jogállamiságért és a piaci versenyért felelős kulcsfontosságú állami intézmények elégtelen végrehajtási kapacitását tükrözi.

Törökország üdvözölte az ENSZ újabb erőfeszítéseit az érdekelt felekkel folytatott, Ciprust érintő tárgyalások esetleges újraindítására. Fontos megőrizni az ENSZ vezetésével zajló ciprusi rendezési tárgyalások során eddig elért eredményeket, és folytatni kell az előkészületeket egy átfogó, méltányos és életképes rendezés érdekében, ideértve annak külső szempontjait is. Igen fontos, hogy Törökország továbbra is elkötelezett legyen, és hozzájáruljon e tárgyalásokhoz.

A 2016. márciusi EU–Törökország nyilatkozat továbbra is eredményeket hoz, mivel mindkét fél elkötelezte magát a végrehajtás mellett. A Törökország és az EU közötti szabálytalan határátlépések száma a nyilatkozat hatálybalépése óta csökken, ami Törökország fokozott erőfeszítéseinek is köszönhető. Törökország továbbra is kiemelkedő erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy jelentős humanitárius segélyt nyújtson a több mint 3,6 millió szíriai és mintegy 370 000 egyéb menekültnek. Törökország és az EU továbbfejlesztette a törökországi menekülteket támogató eszköz keretében folytatott gyümölcsöző együttműködést. Az EU által mozgósított 6 milliárd EUR-ból 2019 májusáig több mint 80 projektet indítottak.

6.Törökország továbbra is az Európai Unió kulcsfontosságú partnere az olyan közös érdekű területeken, mint a migráció és a terrorizmus elleni küzdelem, az energia, a közlekedés vagy a kereskedelem. Az Általános Ügyek Tanácsa a 2018. júniusi következtetéseiben megállapította, hogy az adott körülmények között a török csatlakozási tárgyalások gyakorlatilag leálltak, és egyetlen további fejezet megnyitását vagy lezárását sem lehet fontolgatni. Az e megállapítás alapjául szolgáló tények továbbra is fennállnak. A török kormány az uniós csatlakozás iránti elkötelezettségét nem támasztotta alá megfelelő intézkedésekkel és reformokkal, és nem törődött a jogállamiság, az alapvető jogok és az igazságszolgáltatás terén tapasztalható folyamatos negatív fejlemények miatti uniós aggodalmakkal.

Bosznia-Hercegovinának javítania kell választási keretét és az igazságszolgáltatás működését. Az országnak meg kell erősítenie a korrupció és a szervezett bűnözés megelőzését és az ellenük folytatott küzdelmet, ideértve a pénzmosást és a terrorizmust is, valamint biztosítania kell a határigazgatás, a migráció és a menekültügyi rendszer hatékony működését. Fokoznia kell minden állampolgár alapvető jogainak védelmét, ideértve a civil társadalom és a megbékélés számára kedvező környezet kialakítását, valamint a veszélyeztetett csoportok védelmét és integrációját. Ezen túlmenően végre kell hajtania a közigazgatási reform alapvető lépéseit is.

11.Koszovóban az általános politikai helyzet kihívásokkal teli. Az uniós viszonylatban szükséges kulcsfontosságú reformok némelyike terén elért előrelépés sikerét beárnyékolja, illetve a CEFTA-t és a stabilizációs és társulási megállapodás szellemét is sérti a kormány azon döntése, hogy 100 %-os vámot vet ki a Szerbiából és Bosznia-Hercegovinából érkező importra. Koszovónak sürgősen vissza kell vonnia ezt az intézkedést, és arra kell összpontosítania, hogy előrelépjen a stabilizációs és társulási megállapodás végrehajtásában, amihez erős pártközi konszenzusra van szükség. Koszovónak eredményesen végre kell hajtania a jogállamiság és a közigazgatás területén nemrégiben elfogadott jogszabályokat, és be kell fejeznie az európai reformmenetrend végrehajtását. Komoly erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy a vezető köztisztviselők felvételében ne érvényesülhessen a politika befolyása, és összehangoltabb erőfeszítésekre van szükség a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén. A háborús bűnökért vagy korrupcióért/szervezett bűnözésért elítélt személyek hivatalos pozíciókba való kinevezése ellentétes az európai értékekkel. Határozottan fel kell lépni a magas szinten elkövetett korrupcióval és szervezett bűnözéssel szemben, Koszovó északi részén is. Némi előrelépés történt a gazdaság terén: a növekedés tartós, és némileg javult az üzleti környezet is. Intézkedéseket kell azonban hozni a gazdasági aktivitás és a foglalkoztatás szintjének növelésére, illetve annak biztosítására, hogy a költségvetés megfeleljen a hatályos költségvetési szabályoknak, továbbá a gazdaság fehérítésére.

A Bizottság emellett arra is bíztatja Bosznia-Hercegovinát, hogy továbbra is vegyen részt a regionális együttműködésben és erősítse meg kétoldalú kapcsolatait a szomszédos országokkal, többek között határmegállapodások megkötése, valamint a Nyugat-Balkán tartós megbékélésére való törekvés útján.

Törökország érdemi előrelépést tett a migrációs és menekültügyi politika terén, és továbbra is elkötelezett a 2016. márciusi EU–Törökország nyilatkozat hatékony végrehajtása mellett. A Törökország és az Égei-tengeri szigetek közötti szabálytalan határátlépések száma a nyilatkozat hatálybalépése óta csökken, ami a török bűnüldöző hatóságok fokozott erőfeszítéseinek is köszönhető. Törökország továbbra is kiemelkedő erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy jelentős és példa nélküli humanitárius segélyt nyújtson a több mint 3,6 millió szíriai és mintegy 370 000 egyéb regisztrált menekültnek, és ezzel a világ legnagyobb menekültközösségének ad otthont. Törökország hét munkacsoportot hozott létre a függőben lévő vízumliberalizációs követelményekkel kapcsolatos technikai munka elvégzésére. A török vízumpolitika és a közös uniós vízumpolitika összehangolása terén azonban nem történt előrelépés.

A korrupció elleni küzdelem terén az ország a felkészülés korai szakaszában jár. Visszaesés történt, mivel a megszüntetett korrupcióellenes szervek helyébe nem lépett független testület, noha ezt az Egyesült Nemzetek Korrupció elleni egyezménye is előírja, amelynek Törökország részes fele. A jogi és intézményi keret ma is lehetővé teszi, hogy a végrehajtó hatalom jogszerűtlenül befolyásolja a nagy horderejű korrupciós ügyek kinyomozását és büntetőeljárás alá vonását. A korábbi korrupcióellenes stratégiákban tervezett jogszabály-módosításokat nem végezték el. A közbeszerzési jogszabályok továbbra is összeegyeztethetetlenek az uniós vívmányokkal, és tovább bővült a közbeszerzési jogtól való eltérések köre. A szilárd korrupcióellenes stratégia és cselekvési terv hiánya annak a jele, hogy a politika nem támogatja a korrupció elleni határozott küzdelmet. Nincs állandó, funkcionálisan független korrupcióellenes szerv, nincs korrupció elleni nyomozásokra szakosodott ügyészség, és csak néhány szakosodott bíróság működik. A korrupció összességében továbbra is elterjedt, és aggodalomra ad okot.

Törökország igazságszolgáltatási rendszere a felkészülés korai szakaszában jár. Újabb komoly visszaesésekre került sor, a korábbi jelentések ajánlásait pedig vagy el sem fogadták vagy nem hajtották végre. Nem változott a bírákra és az ügyészekre nehezedő politikai nyomás sem, önkényes áthelyezésük ma is gyakori. Ez csökkenti az igazságszolgáltatás függetlenségét, általános minőségét és hatékonyságát. Aggodalomra ad okot, hogy a jelenlegi rendszerben igen nagy számban vesznek fel bírákat és ügyészeket, mivel felvételük és előmenetelük továbbra sem objektív, érdemalapú, egységes és előre meghatározott kritériumok alapján történik. A szükségállapot alatt bezárt török igazságügyi akadémiát elnöki rendelettel újjáalapították. A bírák és ügyészek elbocsátása és önkényes áthelyezése még ma is érezteti elrettentő hatását, és növeli az öncenzúra kockázatát. Nem történtek intézkedések az igazságszolgáltatás végrehajtó hatalomtól való függetlenségét biztosító jogi garanciák visszaállítására, illetve a bírói és ügyészi tanács függetlenségének megerősítésére. 2018 augusztusában bejelentették a 2019–2023 közötti időszakra vonatkozó igazságügyi reformstratégiát, de annak elfogadására még nem került sor. Törökország ugyanakkor konzultált az Európa Tanáccsal és a Bizottsággal a stratégia tervezetéről.

Az ország délkeleti részén uralkodó helyzet a biztonsági környezet javulása ellenére ma is kihívást jelent. A kormány a Kurd Munkáspárt (PKK) által végrehajtott sorozatos erőszakos cselekmények miatt folytatta a biztonsági műveleteket – a PKK továbbra is szerepel a terrorcselekményekben részt vevő személyek, csoportok és szervezetek uniós listáján. A kormány jogszerűen küzd a terrorizmus ellen, de biztosítania kell, hogy erre a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása mellett kerüljön sor. A terrorellenes intézkedéseknek arányosaknak kell lenniük. Bizonyos helyreállítási munkák ellenére a belső menekültek közül csak kevesen részesültek kompenzációban. Nem történt látható előrelépés a békés és fenntartható megoldáshoz vezető hiteles politikai folyamat újraindítása terén sem.

A 2018. júniusi elnök- és parlamenti választásokat, valamint a 2019. márciusi helyhatósági választásokat magas részvétel jellemezte. A szavazóknak annak ellenére valódi választási lehetőségük volt, hogy a jelöltek nem versenyezhettek egyenlő feltételek mellett. A kormánypárt jelentős előnyt élvezett, ami a kormányközeli állami és magánmédia által biztosított szereplési lehetőségek mennyiségében is tükröződött. A helyhatósági választásokat követően a török választási bizottság Törökország délkeleti részében négy megválasztott polgármestert és egyes önkormányzati képviselőket alkalmatlannak nyilvánított tisztségük betöltésére, noha jelöltségüket a választások előtt még elismerte. Megsemmisítette továbbá az isztambuli főpolgármester-választás eredményét is, és elrendelte, hogy e választást június 23-án meg kell ismételni. A választási bizottság döntései – az isztambuli választások megismételtetése és a délkelet-törökországi polgármesteri címek második helyezett jelölteknek való odaítélése – komoly aggályokat ébresztenek a választási folyamat törvényességét és integritását, valamint az intézmény politikai függetlenségét illetően. E döntések ellentétesek a demokratikus választási folyamat alapvető céljával, vagyis a népakarat teljesülésének biztosításával. Az ellenzéki pártok erősen tiltakoztak az isztambuli főpolgármester-választás eredményének megsemmisítése és a választás megismételtetése ellen.

Továbbra is őrizetben van – néha vádemelés nélkül – számos emberijog-védő, civil aktivista, médiaképviselő, tudós, politikus, orvos, jogász, bíró, illetve leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális (LMBTI-) személy, akiknek a média és a vezető politikusok lejárató kampányaival is szembesülniük kell. Az alapvető jogokkal és szabadságokkal foglalkozó társadalmi szervezetek mozgástere tovább zsugorodott, legfőképpen további adminisztratív akadályok bevezetése miatt. A szükségállapot során bezárt jogszerűen működő szervezetek máig sem jutottak jogorvoslathoz az elkobzott eszközeik tekintetében. A társadalmi szervezetek a parlament eljárási szabályzatának módosítása miatt 2018 októbere óta nem vehetnek részt a parlamenti bizottságoknál zajló jogalkotási konzultációs folyamatban. Hiányoznak a társadalom lehető legszélesebb körére kiterjedő inkluzív konzultációs mechanizmusok is.

Az emberi és alapvető jogok terén továbbra is komoly hiányosságok tapasztalhatók. A jogi keret ugyan általános garanciákat ad az emberi és alapvető jogok tiszteletben tartására, de még mindig nincs összhangban az emberi jogok európai egyezményével (EJEE) és az Emberi Jogok Európai Bíróságának (EJEB) ítélkezési gyakorlatával. Komoly visszaesés következett be a véleménynyilvánítás, a gyülekezés és az egyesülés szabadsága, valamint az eljárási és tulajdonjogok területén is. Változatlanul érvényben vannak azok a közvetlenül a szükségállapot feloldása után bevezetett jogszabályok, amelyek megfosztották a civil társadalmi aktivistákat, az emberijog-védőket, az újságírókat, a tudományos dolgozókat és másokat a visszaélésekkel szembeni védelem alapvető biztosítékaitól. A jogérvényesítést akadályozza az említett jogok és szabadságok védelméért felelős állami intézmények széttagoltsága és korlátozott függetlensége, valamint a független igazságszolgáltatás hiánya. A szakszervezeti jogok továbbra is nehezen érvényesíthetők. Nem történtek lépések a szükségállapot idején elkövetett súlyos emberi jogi jogsértésekben részt vevő személyek felderítése, büntetőeljárás alá vonása vagy megbüntetése céljából. A társadalom meg volt félemlítve, mivel a szükségállapotot az eltérő vagy alternatív vélemények korlátozására használták. 2018. decemberében 57 000 ember – a bebörtönzöttek több mint 20 %-a – volt börtönben vádemelés vagy ítélet nélkül. A túlzsúfoltság miatt egyre rosszabbak a fogva tartás körülményei. Tovább folytatódott a véleménynyilvánítás szabadságának súlyos korlátozása, és riasztóan sok esetben indult büntetőeljárás írókkal, közösségimédia-felhasználókkal és más nyilvános szereplőkkel – sőt, gyermekekkel – szemben az elnök megsértése miatt. A média tulajdonviszonyainak átláthatatlansága miatt továbbra is kérdéses a szerkesztőségek függetlensége. A roma lakosság továbbra is igen rossz lakhatási körülmények között, gyakran az alapvető közszolgáltatásokat nélkülözve, szociális segélyekből él. A városfelújítási projektek jellemzően a romák lakóhelyeit veszélyeztetik, egész családok kényszerülnek otthonuk elhagyására. A leginkább veszélyeztetett csoportok és a kisebbségekhez tartozó személyek jogait jobban kell védeni. A nemi alapú erőszak, a megkülönböztetés, a kisebbségek ellen irányuló gyűlöletbeszéd, az előítéletből elkövetett bűncselekmények, valamint az LMBTI-személyek emberi jogainak megsértése továbbra is aggasztó méreteket ölt.

Törökország üdvözölte az ENSZ újabb erőfeszítéseit az érdekelt felekkel folytatott, Ciprust érintő tárgyalások esetleges újraindítására. A Ciprus partjainál fekvő szénhidrogén-lelőhelyek feltárásával összefüggésben a régióban nőttek a feszültségek: Törökország tettekkel és nyilatkozatokkal is kétségbe vonta a Ciprusi Köztársaság jogát a ciprusi kizárólagos gazdasági övezetben található szénhidrogén-források kiaknázására. Törökország 2019 májusában katonai hajók kíséretében fúrótornyot telepített a Ciprusi Köztársaság kizárólagos gazdasági övezetébe, ami tovább fokozta a feszültségeket. A Bizottság emlékeztetett arra, hogy az Európai Tanács 2018 márciusában határozottan elítélte Törökországnak a Földközi-tenger keleti térségében és az Égei-tengeren folytatott jogellenes tevékenységét. Emlékeztetett továbbá Törökország azon kötelezettségére, hogy tiszteletben kell tartania a nemzetközi jogot és a jószomszédi kapcsolatokat, és felszólította Törökországot, hogy tartsa tiszteletben Ciprus szuverén jogait arra, hogy az uniós és a nemzetközi joggal összhangban feltárja és kiaknázza természeti erőforrásait. Az EU 2019 márciusában felszólította Törökországot, hogy tartózkodjon a jogellenes tevékenységektől, mivel azokra Ciprussal szolidárisan megfelelő válaszlépéseket tenne.

Az EU ismételten hangsúlyozta az uniós tagállamok szuverén jogait, többek között kétoldalú megállapodások megkötésére, illetve természeti erőforrásaiknak az uniós vívmányokkal és a nemzetközi joggal – például az ENSZ tengerjogi egyezményével – összhangban történő feltárására és kiaknázására. Törökország még mindig nem teljesítette az EU–Törökország társulási megállapodáshoz csatolt kiegészítő jegyzőkönyv teljes körű és megkülönböztetésmentes végrehajtásának biztosítására vonatkozó kötelezettségét, és nem szüntette meg az áruk szabad mozgását gátló valamennyi akadályt, ideértve a Ciprussal való közvetlen szállítási kapcsolatokra vonatkozó korlátozásokat is. A Ciprusi Köztársasággal fennálló kétoldalú kapcsolatok rendezése terén nem történt előrelépés.

Görögországgal tovább folytatódott a migrációval kapcsolatos operatív együttműködés. Az Égei-tengeren és a Földközi-tenger keleti részén tapasztalt feszültségek azonban nem tettek jót a jószomszédi kapcsolatoknak, és aláásták a regionális stabilitást és biztonságot. Több uniós tagállammal, különösen Ausztriával, Németországgal és Hollandiával javultak a kétoldalú kapcsolatok. Hollandia és Törökország rendezte kapcsolatát. Törökország ismételten és egyre súlyosabban megsértette Görögország és Ciprus felségvizeit és légterét. További komoly aggodalomra adott okot két, a szárazföldi határon járőröző görög katonának az őrizetbe vétele és hathónapos fogva tartása, de 2018. augusztusi szabadon bocsátásukat és a görög miniszterelnök februári törökországi látogatását követően jelentősen javult a két ország kapcsolata.

Ebben az összefüggésben az EU újra komoly aggodalmainak adott hangot, és felszólította Törökországot, hogy tartózkodjon a tagállamok ellen irányuló fenyegetésektől vagy fellépéstől, illetve minden konfliktusforrástól és minden olyan tevékenységtől, amely veszélyeztethetné a jószomszédi kapcsolatokat és a viták békés rendezését.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, a török gazdaság komoly visszaesésének folytatódásával elmélyültek az ország piacgazdaságának működésével kapcsolatos aggályok. A külső finanszírozási feltételek 2018. évi erős romlása feltárta az ország évek óta növekvő sebezhetőségét. Erre válaszul a török hatóságok számos szakpolitikai intézkedést hoztak, amelyekkel azonban még jobban megzavarták a piacok működését, mivel beavatkoztak az árképzésbe, és korlátozták a devizák szabad felhasználását. Mélyültek a kulcsfontosságú gazdasági intézmények függetlenségével kapcsolatos aggodalmak is. A folyó fizetési mérleg hiánya 2018 első felében tetőzött, majd a gazdaság gyengülésével és a líra árfolyamának esésével összefüggésben határozott korrekciójára került sor. Az inflációs ráta jóval a céltartomány felső sávja fölé ugrott, miután a valutaválság lezárta a hitelállomány növekedésével, pénzbőséggel és alacsony kamatokkal fémjelzett éveket. Az állami támogatások átláthatósága nem javult.

Törökország tett némi előrelépést, és jól felkészült az EU-n belüli versenykényszerhez és piaci erőkhöz való alkalmazkodás terén. Törökország jól integrálódott az EU piacával mind a kereskedelem, mind a beruházások tekintetében. Az energiaágazatot érintő javulás mellett némi előrelépés történt a kutatásra és fejlesztésre, az oktatásra és a fizikai tőkére fordított kiadások terén. Az oktatás minőségével és a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatban azonban tartós problémák állnak fenn.

Ami a tagságból eredő kötelezettségek teljesítésére vonatkozó képességet illeti, Törökország folytatta az uniós vívmányokhoz való közelítést, de csak korlátozott tempóban. A tőke szabad mozgása, a közbeszerzés, a verseny, az információs társadalom, a gazdasági és monetáris politika, valamint a külkapcsolatok területén számos kulcsfontosságú tekintetben több visszalépés is bekövetkezett. Törökország jól előrehaladt a társasági jog, a transzeurópai hálózatok, a tudomány és a kutatás területén, és jól felkészült az áruk szabad mozgása, a szellemi tulajdonjogok, a pénzügyi szolgáltatások, a vállalkozás- és iparpolitika, a fogyasztóvédelem és az egészségvédelem, a vámunió és a pénzügyi ellenőrzés területén. Törökország mérsékelten felkészült a közbeszerzés területén, mivel a jogharmonizációban továbbra is jelentősek a hiányosságok. Törökország mérsékelten felkészült a tőke szabad mozgása, a statisztika, az energia, az adózás, a gazdasági és monetáris unió, a regionális politika, az oktatás és a kultúra, a KKBP és a közlekedéspolitika területén is, ahol további jelentős erőfeszítésekre van szükség. Törökország bizonyos szinten felkészült a verseny, a mezőgazdaság, az élelmiszer-biztonság, az állat- és növényegészségügyi politika, a szociálpolitika és a foglalkoztatás, valamint a környezetvédelem és az éghajlatváltozás terén, ahol még ambiciózusabb és összehangoltabb szakpolitikákat kell kidolgozni és végrehajtani. Az összes területen több figyelmet kell fordítani a jogszabályok érvényesítésére, számos területen pedig további jelentős előrelépésre van szükség a jogszabályoknak az uniós vívmányokkal való összehangolása, a szabályozó hatóságok függetlenségének erősítése és az igazgatási kapacitások bővítése céljából.

Montenegró

Ami a politikai kritériumokat illeti, a vizsgált időszakban továbbra is alacsony szintű bizalom övezte a választási rendszert, amelyet ezért átfogó és inkluzív módon felül kell vizsgálni. 2018 őszén többek között e célból alakult meg a választási és egyéb jogszabályok reformjával foglalkozó ideiglenes parlamenti bizottság, amely azonban még nem végezte el ambiciózus feladatát. A vizsgált időszakban egy elnökválasztásra, továbbá 11 vidéki települési és egy városi helyhatósági választásra került sor. A helyi választások folyamatosan zajlanak, ami megnehezíti a nemzetközi megfigyelést, és a szabálytalanságokkal kapcsolatban számos panaszra ad lehetőséget, amelyeket nem lehet külön-külön megvizsgálni.

A politika színterét továbbra is széttagoltság, polarizáció, és a valódi politikai párbeszéd hiánya jellemzi. 2018 folyamán korlátozott előrelépés történt a parlamenti politikai párbeszéd visszaállítása terén, amikor az ellenzéki pártok többsége ideiglenesen és részlegesen visszatért a parlamentbe, és megalakult az ideiglenes parlamenti bizottság. Az ellenzék nagy része azonban egy ellenzéki képviselő 2018 év végi őrizetbe vétele, illetve a korrupcióval és az illegális pártfinanszírozással kapcsolatos 2019. év eleji vádak (a „borítékügy”) miatt visszatért a parlament bojkottjához. E vádak miatt polgári tüntetéssorozat kezdődött, parlamenten kívüli politikai párbeszédek indultak, az ellenzék pedig szakértői kormány megalakítását követelte.

Valamennyi politikai szereplő felelőssége, hogy a politikai vita visszatérjen a parlamentbe. A parlamenti elszámoltathatóság fokozásához, a végrehajtó hatalom felügyeletéhez, a demokratikus ellenőrzéshez és a jogalkotás minőségének javításához az összes fél aktív és konstruktív részvétele szükséges. Nem történt új fejlemény a közpénzek pártpolitikai célokra történő 2012-es állítólagos visszaélésszerű felhasználásának politikai és igazságügyi nyomon követése terén. Ami az újabb vádakat illeti, az ügyészség egyes állítások kapcsán nyomozást indított, a korrupcióellenes ügynökség pedig megbírságolta az illegális készpénzadományt elfogadó pártot. Ezek a vádak hiteles, független és hatékony intézményi választ igényelnek.

Ami a kormányzást illeti, meg kell erősíteni az átláthatóságot, az érdekelt felek részvételét, valamint a kormány reformvégrehajtási kapacitását. A stratégiai tervezés új jogi kerete és módszertana várhatóan a stratégiai tervezés, a nyomon követés és a végrehajtás színvonalának javulásához vezet. A társadalmi szervezetek működését szabályozó jogi, intézményi és pénzügyi környezet összességében javult. A gyakorlatban azonban még nem valósult meg a társadalmi szervezetek politikai döntéshozatalba való tényleges bevonása.

Montenegró a közigazgatás reformját illetően mérsékelten felkészült. Összességében történt némi előrelépés. Érdemi előrelépés történt különösen a középtávú szakpolitika-tervezési keret, az érdemalapú munkaerő-felvétel és az államigazgatás szervezeti észszerűsítése terén. A politikamentes közszolgálat, az optimalizált államigazgatás, az inkluzív és tényalapú szakpolitika-fejlesztés, a döntéshozatali hatáskör-átruházás és a vezetői elszámoltathatóság hatékony megvalósításához azonban továbbra is erős politikai akarat szükséges.

Montenegró igazságügyi rendszere mérsékelten felkészült, némi előrehaladást ért el. Az igazságszolgáltatás függetlenségének és szakmaiságának növelését célzó jogi keretet még teljes mértékben végre kell hajtani. Az intézményi kapacitást megerősítették.

A korrupció elleni küzdelem terén Montenegró bizonyos szinten felkészült. A vizsgált időszakban történt bizonyos korlátozott előrelépés. A korrupció ugyanakkor számos területen jelen van, és továbbra is aggodalomra ad okot. Az intézmények működési kapacitása javult; ugyanakkor valamennyi intézménynek proaktívabb hozzáállást kell tanúsítania. Továbbra is foglalkozni kell a korrupcióellenes ügynökség hitelességét, függetlenségét és prioritásmeghatározását érintő kihívásokkal. Javulásra van szükség a pénzügyi nyomozás, valamint a vagyoni eszközök lefoglalása és elkobzása terén. A magas szinten elkövetett korrupcióval kapcsolatos ügyeket érintő nyomozások, büntetőeljárások és jogerős elmarasztaló ítéletek meghozták első eredményeiket, de a büntető igazságszolgáltatás magas szinten elkövetett korrupcióval szembeni fellépése továbbra is túlságosan korlátozott. E tekintetben további javulás csak olyan környezetben lehetséges, ahol a független intézmények mentesek minden jogszerűtlen befolyástól, és ösztönözve vannak hatáskörük teljes kihasználására.

A szervezett bűnözés elleni küzdelem terén Montenegró továbbra is mérsékelten felkészült. Némi előrelépés történt az igazságügyi együttműködés terén és a szervezett bűnözés elleni küzdelem egyes területein. A pénzmosással kapcsolatos nyomozások, a pénzügyi nyomozások és a bűncselekményekből származó vagyoni eszközök ideiglenes lefoglalásai meghozták első eredményeiket. A fokozott nemzetközi rendőrségi együttműködés eredményességét számos nagy horderejű nemzetközi művelet, letartóztatás és kábítószer-lefoglalás szemlélteti. További meggyőző eredményekre van szükség azonban az olyan összetettebb szervezett bűncselekmények tekintetében is, amelyeknél helyi érdekek forognak kockán, ideértve a pénzmosást, az emberkereskedelmet és a dohánycsempészetet, valamint a bűncselekményből származó jövedelem elkobzását is.

Az alapvető jogok vonatkozásában Montenegró nemzeti joga tovább igazodott az uniós normákhoz. Az ombudsmani hivatal és a nemzeti megelőző mechanizmus kapacitása javult, de még több erőfeszítésre van szükség az intézményi keret megerősítése és az emberi jogok hatékony védelme terén. Montenegrónak megfelelő intézményi mechanizmusokat kell kialakítania a kiszolgáltatott csoportok hátrányos megkülönböztetéssel szembeni védelmére. A jogszabályok végrehajtása továbbra is gyenge, és növelni kell az emberi jogokra vonatkozó intézményi kapacitást. A romák és az egyiptomi kisebbség továbbra is a legkiszolgáltatottabb és a megkülönböztetést leginkább elszenvedő közösség. A nemi alapú erőszak és a gyermekekkel szembeni erőszak problémája továbbra is súlyos aggodalomra ad okot.

Montenegró bizonyos szinten felkészült ugyan a véleménynyilvánítás szabadsága terén, de a vizsgált időszakban nem történt előrelépés. Az újságírók elleni erőszakos cselekmények kinyomozása terén csak korlátozott fejlemények történtek. Komoly aggodalomra ad okot a nemzeti közszolgálati műsorszolgáltató tanács és az elektronikusmédia-ügynökség munkájába történt közelmúltbeli politikai beavatkozás. A média színtere továbbra is erősen polarizált, és kihívást jelent a szabad média szerepének megítélése. Az önszabályozó mechanizmusok szerepe továbbra is gyenge.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, Montenegró tett némi előrelépést, és mérsékelten felkészült a működőképes piacgazdaság kialakítása terén. A gazdaság továbbra is erőteljes ütemben bővült, ami javította a munkaerőpiaci eredményeket, noha a munkanélküliségi ráta továbbra is magas. A pozitív exportdinamika ellenére továbbra is igen nagy a folyó fizetési mérleg hiánya, amelyet az erős hazai kereslet táplál, és csak részben finanszírozható a közvetlen külföldi befektetések nettó beáramlásával. A pénzügyi szektor fizetőképességi és likviditási mutatói javultak, a szigorú hitelezési feltételek azonban továbbra is gátolják a kisvállalkozások finanszírozáshoz jutását. A költségvetési konszolidációs erőfeszítések 2018-ban folytatódtak, de a költségvetési hiánycélt nem sikerült elérni, miközben az államadósság új rekordot ért el, részben a kínai hitelből finanszírozott nagyszabású autópálya-projekt finanszírozási igénye miatt. A magánszektor fejlődését továbbra is korlátozzák az üzleti környezet és az igazságszolgáltatás gyengeségei, valamint az informális szektor domináns jelenléte, ami a jogállamiságért és a piaci versenyért felelős kulcsfontosságú állami intézmények elégtelen végrehajtási kapacitását tükrözi.