[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 8.7.2008

COM(2008) 453 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

az európai uniós halászflották magas üzemanyagárak gazdasági következményeihez való alkalmazkodásának előmozdításáról

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

az európai uniós halászflották magas üzemanyagárak gazdasági következményeihez való alkalmazkodásának előmozdításáról

1. Bevezetés

Az Európai Uniónak elemi érdeke fűződik a fenntartható halászati ágazat fennmaradásához. A halászati ágazat számos parti régióban a gazdasági élet fontos összetevője. Az európai halászati gazdaság hozzájárulása az élelmiszerbiztonság és a népegészségügy területén kiemelkedő, ugyanis többféle magas minőséget képviselő helyi terméket biztosít az uniós fogyasztóknak.

Az EU halászati gazdasága régóta annak az ördögi körnek a foglya, amelyet az alacsony fokú gazdasági nyereségesség, illetve a jelentős kihasználatlan kapacitások miatti túlzott mértékű erőforrás-felhasználás jelent. E káros folyamatok megtörésére a közös agrárpolitika (KAP) 2002-es reformja óta számos intézkedést hoztak. A kihasználatlan kapacitások és a túlzott mértékű halászati tevékenység azonban továbbra is releváns kérdés az EU flotta számos szegmensében, és az ágazat gazdasági életképességére nézve kockázatot jelent.

Az EU fogások 1993 óta jelentősen visszaestek, éves szinten átlagosan 2%-kal, ami a bevételek folyamatos csökkenését eredményezte (a 90-es évek eleje óta 25%-kal). Ezen belül is az utóbbi években valamennyi tengerfenéken élő állomány esetében fogyatkozás történt, így ezen állományok nem fenntarthatók. Ezenkívül a piaci árakban is stagnálás, egyes esetekben visszaesés következett be. A csökkenő bevetélek és a túlzott mértékű (becslések szerint 40% körüli) befektetett tőkehányad mellett a működési költségekben erőteljes növekedési hatás jelentkezik, ami évek óta negatív hatást gyakorol az ágazat nyereségességi mutatóira. Az alacsony tőkemegtérülés késlelteti a korszerűsítést és tovább gyengíti a halászati ágazat versenyképességét.

Ezen strukturális gyengeségek mellett súlyos következményekkel járt az olaj világpiaci árának nagymértékű emelkedése. A Brent-olaj világpiaci ára a 2002-es hordónkénti 20 USD-ról 2008-ra 130 USD fölé emelkedett, azaz több mint ötszörös áremelkedés történt, miközben semmiféle ellentétes tendenciára utaló jel nem mutatkozik. 2008 januárja óta a nyersolaj USD-ára 35, míg EUR-ára 22 %-os növekedést mutatott. A hajózási üzemanyagárak az EU-ban 2002 óta reálértéken mintegy 240%-kal növekedtek (mely növekedés hatását némileg tompította az euró USA dollárral szembeni erősödése), így ma sok esetben még a 0,7 euro/liter árat is meghaladják, holott a halászati célú hajózási üzemanyag már most is jövedékiadó-mentes.

Az üzemanyag árának emelkedése elsősorban azoknak a vontatott halászfelszereléssel ellátott halászati eszközöknek (például a vonóhálós halászhajóknak) a flottaszegmensét sújtja, amelyek többnyire nagy teljesítményű motorral rendelkeznek: az ilyen hajók üzemanyag-költsége akár a kirakodási érték 60 %-át is elérheti (például az egyesült királyságbeli és holland fenékvonóhálós halászhajók esetében). A passzív felszerelést (pl. csapdák, kopoltyúhálók, horogsorok) használó hajókra gyakorolt hatás az általuk végzett halászati tevékenységek jellege miatt jelentősen csekélyebb, azonban még így is elérheti az 5–20%-ot. A kisüzemi halászflották többnyire ez utóbbi kategóriába sorolhatók.

A haláraknak elméletileg tükrözniük kell ezen megemelkedett költségeket. Az első adásvétel piacán kialakuló halárak azonban a legutóbbi tíz évben folyamatosan stagnáltak, ami miatt a halászok nem tudták áthárítani költségnövekedésüket az értékesítési lánc alsó szintjeire. Ez részben a halászati feldolgozók és az értékesítési konglomerátumok nagy piaci erejéből következő akadályoknak tudható be, melyek a világpiacról alacsony importárakon képesek halászati termékeket beszerezni, különösen nagy mennyiségű jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan fogásból származó halat.

Nemcsak a halászati ágazat szenvedi el a magas olajárakból következő problémákat, amint erre a Bizottság legutóbbi, olajárakról szóló közleményében[1] és a legutóbbi európai csúcstalálkozón is rámutattak. A Bizottság szintén hangsúlyozta, hogy a magas olajár elsősorban strukturális problémaként jelentkezik, és csökkenésére a jövőben nem lehet számítani. A halászat problémája azonban különösen bonyolult, amint azt az Európai Tanács a júniusi csúcstalálkozónak szóló következtetéseiben maga is megjegyezte. Ez elsősorban a kétszeresen – erőforrás- és piaci oldalról – is jelentkező akadályozó tényezőnek tudható be, melyek miatt az ágazat kevésbé ellenálló a gazdasági nyomásnak. A másik ok az, hogy az ágazat szereplői csaknem kizárólag kis- és középvállalkozások, illetve hogy az üzemek erőteljesen olyan periferikus régiókra koncentrálódnak, amelyek mind bevételeiket mind foglalkoztatásukat tekintve nagy mértékben függenek a halászattól.

A Bizottság 2006-ban közleményt adott ki, amelyben elismerte ezeket a gazdasági nehézségeket, és körvonalazta azokat az uniós és nemzeti szintű szakpolitikai eszközöket, amelyek alkalmasak lehetnek e problémák kezelésére. Azóta azonban az üzemanyagárak drámai mértékben elszabadultak, és a helyzet tovább romlott. Ezért ma égető szükség van a határozott fellépésre – amelyre lehetőség is kínálkozik – annak érdekében, hogy elhárítható legyen az EU halászati ágazatát fenyegető esetleges súlyos válság, és elősegíthető a régóta szükséges szerkezetátalakítás.

A Bizottság ezért egy olyan sürgősségi intézkedési csomagra tesz javaslatot, amely egyszerre igyekszik kezelni a jelenlegi nehéz gazdasági-társadalmi helyzetet, valamint hosszú távú megoldást találni az ágazati szintű kihasználatlan kapacitások problémájára. EU-szintű koordinált válaszadásra van szükség a tagállamok, illetve a flották közötti verseny torzulásainak elkerülése érdekében.

2. A csomag összeállításának alapelvei

Az EU flotta gondos felkészítése a gazdasági és környezeti fenntarthatóságra

A magas üzemanyagárak által kiváltott válság minden korábbinál sürgetőbbé teszi az ágazat strukturális problémáinak gyökeres felszámolását. A csomag elsődleges célja ezért a halászati kapacitásfelesleg csökkentése és a hajók hatékonyabb és nagyobb termelékenységgel történő üzemelésének biztosítása. A csomag ezzel hozzájárul az ágazat versenyképességének növeléséhez. Semmilyen flottakapacitást vagy halászati erőkifejtést növelő intézkedésre nem kerülhet sor. A csomag igyekszik megoldást találni a magas üzemanyag-függőség problémájára is: a fogyasztáscsökkentés módja a korszerűsítés, valamint a visszatérés a magasabb energiahatékonyságú halászati technikákhoz és felszerelésekhez. A javasolt intézkedések egy része az energiahatékonyság javítására és a halászati flotta általános kibocsátási szintjének csökkentésére irányul. Ez jótékony hatással lesz továbbá a különösen környezetromboló halászati technikák (pl. fenékvonóhálók) elhagyására. Végül ki fog térni a halászati elsődleges piaci árak növelésére.

Azonnali segítségnyújtás az ágazat társadalmi-gazdasági nehézségeinek enyhítéséhez

Az ágazat nagy hányada számára a jelenleg kialakult helyzet nem tartható fenn. A halászhajók egyre nagyobb számban vesztegelnek a kikötőkben, mivel a jelenlegi körülmények között egyszerűen nem gazdaságos kihajózniuk. Elsősorban a halászhajók személyzetének azon tagjai szorulnak ideiglenesen segítségre, akiknek az utóbbi hónapokban bevételcsökkenéssel kellett szembenézniük. Szintén támogatandók azok a hajótulajdonosok, akiknek az egyedüli hosszú távú megoldást jelentő szerkezetátalakítás megkezdéséhez áthidaló időszakra van szükségük. Azaz a csomag korlátozott határidejű, elsősorban szociális jellegű sürgősségi intézkedésekről rendelkezik.

Az intézkedések súlypontjának a legsúlyosabban érintett flottaszegmensekre való koncentrálása a flottaátalakítási programok segítségével

Az EU-nak és a tagállamoknak oda kell koncentrálniuk erőfeszítéseiket és forrásaikat, ahol ezekre a leginkább szükség van, és ezek közül a legsokoldalúbbakat kell kiválasztaniuk. Ezeket azután konkrét intézkedések formájában kell megvalósítani, különösen ami a kedvezményezettek körének meghatározását és az EHA rendelet jelenleg érvényes határértékeitől való eltéréseket illeti. Miközben a magas üzemanyagárak problémája a teljes halászati ágazatra hatással van, a hatékonyságnövelésre a leginkább sújtott alágazatokban van a leginkább lehetőség. Ezért a csomag mindenekelőtt azon flottaszegmenseket támogatja, amelyek esetében magas az üzemanyagköltségeknek való kitettség (a termelési összköltség 30%-a fölötti). E flottaszegmensek többféle formában részesülnek támogatásban, feltéve hogy átfogó flottaátalakítási programot dolgoznak ki, amely tartalmazza egyebek mellett a halászflotta-kapacitás nagymértékű (minimum 30%-os) tartós csökkentését, valamint a hajók energiahatékonyságának jelentős javítását.

Összehangolt EU beavatkozás biztosítása az EHA hatékonyabb felhasználása, esetleg egyéb uniós alapok és eszközök révén

A jelenlegi helyzet uniós szükséghelyzet, amely EU szintű koordinált megoldásokat igényel. Mivel az EU egységes halászati erőforrásokkal és egységes halászati piaccal rendelkezik, el kell kerülnünk az olyan nem koordinált nemzeti kezdeményezéseket, amelyek csak a problémák más helyre való áthelyeződését eredményezik, azaz a tagállamok közötti egyenlő esélyeket károsan befolyásolják. Ezen okból a csomag alapvetően az Európai Halászati Alap (EHA) hatékonyabb felhasználására épül, hiszen a közös halászati politika keretében ezt az eszközt hozták létre az ágazat támogatásának szándékával. A csomag tervbe veszi az EHA hatályos szabályainak és eljárásainak kivételes és ideiglenes jelleggel történő módosítását, hogy azok alkalmasabbak legyenek a jelenlegi helyzetben történő felhasználásra. Ezáltal források szabadíthatók fel a strukturális fellépések és átmeneti kísérő intézkedések körében történő azonnali felhasználásra, amint ezt a jelenlegi gazdasági válsághelyzet megköveteli.

A Bizottság felhívja a tagállamokat, hogy a jelenlegi erőforrás-elosztás prioritási tengelyek közötti átcsoportosítása céljából programozzák újra EHA működési programjaikat, és ezáltal tegyék lehetővé, hogy a következő két évben az 1. tengelybe tartozó intézkedések javára történjen hangsúlyeltolódás. A Bizottság emellett javaslatot fog tenni az EHA-rendelettől való eltérésekre annak érdekében, hogy megnövelje a működési programokhoz a tagállamoknak adott előfinanszírozási kifizetések összegét, és hogy megemelje az ezen fellépés keretében finanszírozott intézkedésekhez az EHA-ból nyújtható részesedés felső határát.

A válság súlyossága és a meghozandó intézkedések köre miatt ugyanakkor további pénzügyi intézkedésekre lesz szükség. A Bizottság ezért kiegészítő uniós finanszírozás biztosítását javasolja ezen intézkedésekhez, az ezen közlemény 6. szakaszában rögzített alapelvek mentén.

Esetlegesen állami támogatás is mozgósítható a folyamat támogatása érdekében, ami szükségessé teheti egyes hatályos rendelkezések módosítását, a területet érintő jogi alapelvek sérelme nélkül. A csomag tartalmát gondosan megtervezik, hogy biztosítsák a WTO-szabályoknak való megfelelést, illetve a halászati támogatásokról jelenleg folytatott tárgyalások figyelembe vételét.

3. Intézkedéscsomag

A csomag tartalmát elsősorban az EHA szabályai alóli ideiglenes eltérésekre épülő intézkedések képezik, melyek meggyorsítják a közösségi flotta jelenlegi helyzethez történő alkalmazkodását, valamint ideiglenesen sürgősségi segítséget biztosítanak a gazdasági-társadalmi hatások átmeneti időszakban történő mérsékléséhez. Az intézkedések lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy flottaátalakítási terveket dolgozzanak ki a leginkább üzemanyagfüggő flották, illetve azon flották számára, amelyeket leginkább sújt a kihasználatlan kapacitások problémája.

Formáját tekintve a csomag elsősorban egy tanácsi rendelettervezetet jelent, amely ideiglenes jelleggel egy olyan speciális szabályozási helyzetet hozna létre, amelyben 2010 végéig eltérést alkalmaznak az EHA-rendelet egyes rendelkezéseitől.

4. Intézkedések

A csomagban öt főbb intézkedéstípus szerepel: sürgősségi intézkedések, szerkezetátalakítási intézkedések, horizontális intézkedések és az EHA felhasználását megkönnyítő intézkedések.

4.1. Sürgősségi intézkedések

4.1.1. A halászati tevékenység ideiglenes szüneteltetéséhez nyújtott kivételes sürgősségi támogatás

Annak érdekében, hogy a tagállamok és a halászati vállalkozások részletesen kidolgozhassák a szükséges szerkezetátalakítási és módosító intézkedéseket, a Bizottság javasolja biztosítani a tagállamok számára annak lehetőségét, hogy az ideiglenesen nem üzemeltetett halászhajók után legfeljebb három hónapos időtartamra (melyet 2008.11.30. előtt kell megkezdeni) szóló finanszírozás formájában sürgősségi segélyt folyósíthassanak. Ezen intézkedések keretében a személyzet költségei és a hajók állandó költségei finanszírozhatók. Ezen intézkedés csak olyan esetben alkalmazható, ha kifejezett kötelezettségvállalás van érvényben arra nézve, hogy a kedvezményezett vállalkozások a kapacitások és a halászati tevékenység csökkenését eredményező szerkezetátalakítást fognak végrehajtani pl. flottaátalakítási program (lásd alább), tevékenységmódosítási tervek, nemzeti kapacitásleépítési programok, halászati tervek vagy egyéb szerkezetátalakítási/korszerűsítési intézkedések keretében. A szerkezetátalakítást a (3) bekezdésben említett tanácsi rendelet hatályba lépését követő hat hónapon belül kell megkezdeni (ellenkező esetben a támogatás visszafizetendő).

Az ezen intézkedés alapján nyújtható közfinanszírozás teljes összegét legfeljebb 400 millió EUR-ban kell meghatározni; a tagállamok ezen összeget az EHA nemzeti finanszírozási allokációinak arányában vehetik igénybe. Az ilyen ideiglenes szüneteltetést nem szabad figyelembe venni az EHA rendelet által az ideiglenes szüneteltetési intézkedésekre meghatározott határértékek (időtartam és költségvetés) meghatározása során.

Az ilyen ideiglenes szüneteltelést úgy kell megvalósítani, hogy az állományok regenerálódásának ösztönzése és/vagy kedvezőbb értékesítési feltételek kialakulása formájában nagyobb gazdasági haszon jelentkezzen. E célból a tagállamokat ösztönözni kell, hogy az ideiglenes szüneteltelés időtartamát olyan feltételekhez kössék, mint a biológiai dinamika, a szezonalitás és a piaci szempontok.

4.2. Szerkezetátalakítási intézkedések (flottaátalakítási programok)

A flották speciális támogatásban részesülhetnek, amennyiben a tagállamok által is jóváhagyott flottaátalakítási programokat dolgoznak ki. A flottaátalakítási programoknak kötelezően az alábbi feltéteknek kell eleget tenniük:

- az üzemanyagköltségek átlagosan a flotta termelési összköltségének 30%-át teszik ki,

- biztosított a halászflotta-kapacitások legalább 30%-os tartós leépítése. A csomag tartalmazzon olyan intézkedéseket, amelyek biztosítják a flottaátalakítási programok feltételeinek és célértékeinek teljesítését, ideértve a 30%-os kapacitáscsökkentési követelményt. Nagyon különleges körülmények között, és csak azon tagállamok vonatkozásában, amelyek 100 hajónál kisebb létszámú flottával rendelkeznek, ez a küszöbérték csökkenthető, amennyiben a 30%-os kapacitáscsökkentés aránytalan negatív hatással lenne az ezen flottától függő, halászathoz kapcsolódó tevékenységek fennmaradására.

A Bizottság biztosítani fogja azon szükséges ellenőrzési mechanizmusokat, amelyek szavatolják, hogy a tagállamok és a vállalkozások betartsák a csomag végrehajtásával összefüggésben vállalt kötelezettségeiket. A kötelezettségek betartásának elmulasztását szankcionálni fogják, azaz visszafizettetik azokat a támogatásokat, amelyeket a fent említett tanácsi rendelet feltételeinek és előírásainak figyelmen kívül hagyásával nyújtottak.

A Bizottság egyebek mellett szigorúan ellenőrizni fogja azon kötelező előírás végrehajtását, amely a flottaátalakítási program keretében kitűzött tartós kapacitáscsökkentésre vonatkozik. E célból a végleges leállításra kijelölt hajók vonatkozásában kötelezően előírják, hogy a flottaátalakítási program elfogadásától számított hat hónapon belül véglegesen szüntessék be halászati tevékenységüket.

Az alábbi intézkedések csak a flottaátalakítási programok által érintett hajók és/vagy halászok esetében alkalmazhatók.

4.2.1. A szerkezetátalakítás alatt álló flották tartós üzemen kívül helyezéséért járó EHA prémium igénybevételének ösztönzése

A Bizottság javasolja az EHA szabályaitól való eltérést, hogy megszüntessék a flottaátalakítási programokban résztvevő flották tartós üzemen kívül helyezési prémiumának igénybevételét akadályozó mindenfajta korlátozást, feltéve hogy az ezen prémiumban részesülő hajók azonnali hatállyal beszüntetik halászati tevékenységüket. A tagállami hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a sikeres flottaátalakítást követően megfelelő irányítási mechanizmusok szavatolják a kapacitások és az erőforrások közötti egyensúly jövőbeli fennmaradását.

4.2.2. Kiegészítő támogatás az ideiglenes szüneteltetéshez

A Bizottság javasolja, hogy a flottaátalakítási programokban résztvevő hajók támogatásban részesülhessenek az ideiglenes üzemen kívül helyezés további hónapjai után, amennyiben erre 2009.12.31. előtt kerül sor. Az ilyen ideiglenes szüneteltetést nem szabad beszámítani az EHA rendelet által meghatározott határértékek (időtartam és költségvetés) meghatározása során. Az üzemen kívül helyezés ideje alatt a támogatásból a személyzet költségeit és a hajók állandó költségeit kell finanszírozni.

A támogatás az alábbi időtartamra nyújtható:

- a leselejtezésre vagy motorcserére kijelölt hajók esetében 3 hónapra; 2010. január 1-je után további legfeljebb három hónapig adható, amennyiben a szerkezetátalakítás még folyamatban van;

- a flottaátalakítási program egyéb szerkezetátalakítási intézkedései körébe tartozó minden egyéb hajó esetében hat hétre.

Az ezen intézkedés alapján nyújtható közfinanszírozás teljes összegét legfeljebb 400 millió EUR-ban kell meghatározni; a tagállamok ezen összeget az EHA nemzeti finanszírozási allokációinak arányában vehetik igénybe. Az ilyen ideiglenes szüneteltetést nem szabad figyelembe venni az EHA rendelet által az ideiglenes szüneteltetési intézkedésekre meghatározott határértékek (időtartam és költségvetés) meghatározása során.

4.2.3. A hajókorszerűsítés támogatási intenzitásának növelése

Jelenleg a hajókkal kapcsolatos finanszírozási beruházások vonatkozásában a kötelezően előírt magánfinanszírozási részarány a felszerelések esetében 60%, a motorok esetében pedig 80%. Annak érdekében, hogy további jelentős ösztönzést biztosítson a halászati vállalatoknak hatékonyabb hajók és felszerelések használatára, a Bizottság a kötelezően előírt magánfinanszírozási részarány leszállítását javasolja azon hajókorszerűsítési intézkedések esetében, ahol a beruházás tárgya energiatakarékos berendezés, motor vagy felszerelés. A tényleges százalékos arányokat a tagállamok fogják meghatározni olyan objektív kritériumok alapján, mint a hajó kora, az energiahatékonysági növekmény, továbbá a flottaátalakítási programban szereplő kapacitáscsökkentési arány. A kötelezően előírt magánfinanszírozási részarány azonban nem mehet a beruházási költségek 40%-ában meghatározott minimumérték alá.

Az öt évesnél nem idősebb hajók felszerelésének és berendezéseinek korszerűsítéséhez nyújtott támogatást azon további feltételhez kell kötni, hogy ezáltal jelentős fogyasztáscsökkentést valósítanak meg.

4.2.4. Részleges leállítási támogatás nyújtásának lehetősége a régi hajók új, kisebb és energiahatékonyabb hajókra történő lecserélésére

A Bizottság javasolja, hogy a hajóikat leselejtező és azokat új, kisebb és alacsonyabb fogyasztású hajókra lecserélő hajótulajdonosok jogosultak legyenek kiselejtezési támogatásra (részleges leállítási támogatás), amely arányos a leselejtezett hajók és az új hajók közötti kapacitáskülönbséggel. A tagállamok a részleges leállítás keretében a flottaátalakítási programban véglegesen kivont összkapacitásnak legfeljebb 25 %-át cserélhetik le.

Ez a javaslat nagyobb rugalmasságot biztosít a leselejtezési módszerekben. Körültekintően kell azonban elkészíteni annak érdekében, hogy mind a flottaátalakítási, mind az általánosabb állományvédelmi szakpolitikai célkitűzésekhez hozzájárulást biztosítson. Fontos, hogy az új hajó kapacitása kisebb legyen, mint a visszavont kapacitás: a hajónkénti lecserélési arány nem haladhatja meg a 2:5-öt. Ezenkívül az intézkedést csak akkor szabad engedélyezni, ha a flottaátalakítási programban nagy arányban szerepelnek hasonneműként meghatározott flottából származó hajók.

4.3. Horizontális intézkedések (a flottaátalakítási programokon kívül)

4.3.1. Az EHA-támogatás intenzitásának növelése üzemanyag-takarékos berendezések esetén

Olyan fedélzeti beruházások esetében, amelyek az üzemanyag-fogyasztást jelentős mértékben csökkentő berendezésekre irányulnak, a Bizottság javasolja, hogy csökkentsék 40 %-ra a kötelező magánfinanszírozási arányt.

4.3.2. Energiahatékonysági átvilágítással kapcsolatos szakértői segítség és szerkezetátalakítási tervek kidolgozása

A Bizottság javasolja, hogy igazítsák ki az EHA közös tevékenységekre vonatkozó szabályait oly módon, hogy a tagállamok pénzügyi támogatást nyújthassanak azoknak a hajótulajdonosoknak, akik szakértői segítséget igényelnek az energiahatékonysági átvilágítással kapcsolatban, illetve akiknek tanácsadásra van szüksége a szerkezetátalakítási/korszerűsítési tervük kidolgozásához.

4.3.3. Az EHA társadalmi-gazdasági intézkedései keretében támogatható kedvezményezettek körének kibővítése

Az EHA jelenleg az ágazat korai elhagyásához, illetve a korengedményes nyugdíjazáshoz csak a halászoknak biztosít támogatást. A Bizottság javasolja, hogy a halászathoz kapcsolódó tevékenységekkel foglalkozó egyéb dolgozók (például árverési csarnokok, kikötői szolgáltatások stb.) támogatását is engedélyezzék annak érdekében, hogy enyhüljenek a halászati tevékenység csökkenése következtében a bezárásból és a konszolidációból fakadó nehézségek.

4.3.4. Az energiafogyasztás csökkentése érdekében a hajók/motorok/berendezések/eszközök technikai tökéletesítésére irányuló kutatások előmozdítása, illetve a kísérleti projektek támogathatóságának kibővítése

A halászat energiahatékonyságára irányuló kutatási tevékenységek hosszú távon továbbra is alapvető fontosságúak lesznek, ezért az ilyen irányú technikai fejlesztés céljaira több pénzt kell rendelkezésre bocsátani. A Bizottság ezért javasolja az EHA támogathatósági szabályainak oly módon történő módosítását, hogy a tagállamok támogathassák az energiafogyasztás csökkentését eredményező technikai tökéletesítésre irányuló kísérleti projekteket is.

Több uniós szintű kutatási projekt is folyamatban van, amelyek eredményeit érdemes lesz majd megosztani másokkal[2]. A Bizottság meg fogja vizsgálni, hogyan ösztönözheti tovább az e területen, illetve más iparágakban folyó kutatási programokat és tanulmányokat.

Az ágazat ezenkívül arra is ösztönözhetné a nemzeti kutatásfinanszírozókat, hogy az ERA-NET[3] és más hálózatok segítségével vizsgálják meg, milyen további kutatási tevékenységeket lehet folytatni ezen a területen. Ezzel kapcsolatban az „Európai tengeri és tengerészeti kutatási stratégia” címmel tervezett bizottsági közlemény azt javasolja majd, hogy a jelenlegi gyakorlattal szemben alkalmazzanak erőteljesebb stratégiai megközelítést, és ne csak az ERA-NET keretében zajló különféle tengerkutatási tevékenységek összehangolására szorítkozzanak.

4.4. Piaci intézkedések

A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy biztosítsanak az érintetteknek megfelelő lehetőséget és pénzügyi eszközöket a halállomány első eladási értékének javítására tett fellépésekhez. Ennek érdekében támaszkodhatnak az EHA keretében rendelkezésre álló, jórészt kihasználatlan lehetőségekre és a közös piacszervezéssel kapcsolatban a 104/2000/EK tanácsi rendeletben meghatározott lehetőségekre. A Bizottság a következő célkitűzésekre irányuló kezdeményezések előmozdítását javasolja:

- a halászok piaci helyzetének javítása érdekében a nagyobb termelői szervezetekkel vagy a helyi forgalmazói egyesületekkel történő összefogás,

- az uniós termelés hatékonyabb tervezése és a kereslethez való igazítása,

- minőségi kezdeményezések támogatása: például a jelölés, címkézés, illetve a kezelés és a feldolgozás javítása,

- a fogyasztók tájékoztatásának előmozdítása (egészségügy, táplálkozás, felelősségteljes halászat stb.),

- értéklánc- és árelemző eszközök kidolgozása: a piac vizsgálata/értékelése, árfigyelési rendszer létrehozása a Bizottság által jelenleg végzett élelmiszer-árfigyeléssel összefüggésben,

- a címkézési előírások betartásának fokozott ellenőrzése és a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelem megerősítése.

4.4.1. A közös piacszervezés keretében hozott intézkedések

Meg kell találni a módját, hogy a termelői szektor eredményesen és hatékonyan hozzáigazíthassa a kínálatot a piaci követelményekhez – és különösen a forgalmazók igényeihez –, és ennek megfelelően szabályozhassa azt. Kereskedelmi szempontból az árakat csak akkor lehet életképesen fenntartani, ha a piac igényeit mind a mennyiség, mind a minőség és a kínálat rendszeressége tekintetében kielégítik. A halászati év piaci pangással jellemzett időszakaiban történő túlfogás valószínűleg sem a vállalkozás irányítása, sem a kereskedelmi haszon tekintetében nem vezet kívánatos eredményre.

Ezért állnak a termelői szervezetek rendelkezésére az operatív programok, amelyek hatásos eszközt biztosítanak a piacszabályozáshoz. Olyan stratégiákról van szó, amelyek célja a kínálat kereslethez való igazítása: a termelői szervezeteknek előre meg kell tervezniük a tagjaiktól érkező szállítmányokat, és meg kell vizsgálniuk, hogyan tudják növelni az egyes fogásokból származó pénzügyi hasznot. A fennálló helyzet tükrében a Bizottság azt javasolja, hogy a termelői szervezetek dolgozzák át intézkedéseiket, és foglaljanak másként állást a tagjaik és a piac tekintetében. Annak érdekében, hogy a fogások első eladási értéke a lehető legmagasabb legyen, a Bizottság bizonyos kezdeményezések megtételére ösztönzi a termelői szervezeteket: irányítsák termékeiket különböző értékesítési lehetőségek felé, javítsák a termékek minőségét, vezessenek be önkéntes címkézési kezdeményezéseket, dolgozzanak ki egyéb promóciós tevékenységeket, valamint a halászati kitermelést elsősorban azokra az időszakokra időzítsék, amikor az árak magasabbak.

A frissen forgalomba hozott termékek esetében a termelési ágazatnak létre kell hoznia azokat az eszközöket, amelyek segítségével javítani lehet a minőségen, és ezzel hozzáadott értéket lehet létrehozni. A minőségfejlesztési tervek olyan mechanizmust jelentenek, amelynek lényege, hogy a termelés és a forgalmazás valamennyi szakaszában a termékminőség javítására ösztönzik a termelői szervezeteket. Ezeket eddig nagyon kevesen vették igénybe, holott az EHA keretében pénzügyi támogatás kapható rá. Ezért a Bizottság felszólítja a tagállamokat, hogy támogassák a termelői szervezeteket a minőségfejlesztési tervek elkészítésében és végrehajtásában.

Elengedhetetlen továbbá, hogy a közösségi termelők figyelembe vegyék a fogyasztói szokásminták és a forgalmazási minták változásait. A termékek nagy részét ma már a nagy forgalmazói láncokon keresztül értékesítik, amelyek általában a kereslet előrejelzése alapján vásárolnak nagyobb mennyiségeket. Előfordulhat, hogy ezek a nagy láncok nem vásárolnak közösségi terméket, mert bizonytalan a kifogás mennyisége, és az elsődleges forgalmazási ágazat rendezetlen jellegű. A helyzet javításához hozzájárulhat az ágazati szervezetek létrehozása. Ezek olyan szervezetek, amelyek egyesítik a termelés, az üzlet és a feldolgozás képviselőit annak érdekében, hogy olyan intézkedések szülessenek, amelyek a teljes iparág javára válnak. Ezen intézkedések többnyire az EHÁ-ból pénzügyileg támogathatók. Ugyanakkor ezeket a szervezeteket eddig kevesen ismerik el. Ezért a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy támogassák az ágazati szervezetek létrejöttét annak érdekében, hogy erősödjön az értékesítési lánc különböző szereplői közötti együttműködés.

4.4.2. Megfigyelés / árfigyelési rendszer

A Bizottság meghozza a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy a halászati és akvakultúra-termékek teljes értékesítési láncára kiterjedően árfigyelési rendszert hozzanak létre, amely kapcsolódik a Bizottság által jelenleg folytatott élelmiszer-árfigyelési tevékenységhez. Ez alapján olyan elemzési és döntéshozatali eszközt dolgoznak majd ki, amelynek célja, hogy javítsa az ármeghatározó tényezőkkel kapcsolatos ismereteket, illetve annak megértését, hogy az első adásvételtől kezdve hogyan jön létre a hozzáadott érték. Néhány nemrégiben készült tanulmány kimutatta, hogy az ár- és a hozzáadottérték-transzferek mechanizmusai termékcsaládonként és értékesítési láncok szerint eltérnek egymástól. Az árfigyelési rendszer keretében a kifogott, átrakodott, szárazföldre kirakodott és importált akvakultúra- és halászati termékeket figyelik.

Ennek az elemzési eszköznek nem az a célja, hogy közvetlenül befolyásolja az árat, hanem az, hogy segítségével pontosabban ki lehessen számítani az áringadozásokat. A piaci mechanizmusokkal kapcsolatos pontosabb információk segítségével továbbá a termelők várhatóan képesek lesznek módosítani kínálatukat annak érdekében, hogy termékeiket előnyösebben értékesítsék.

A Bizottság jelenleg tanulmányt készít a halászati és akvakultúra-termékek EU-n belüli kínálatáról és forgalmazásáról, amelynek keretében elsősorban az ármechanizmusokat vizsgálja meg. A tanulmány ezenkívül módszertani segítséget biztosít az árfigyelési rendszer létrehozásához. Az első összesített eredményeket és ajánlásokat legkésőbb 2009 elején teszik közzé és vitatják meg az érdekeltekkel.

Az árelemzések különböző elemei már a közös piacszervezés keretében is jelen vannak; ezeket esetleg a közös piacszervezés soron következő, 2009-re tervezett felülvizsgálatakor felülvizsgálják.

4.4.3. Az érdekeltek egyedi kezdeményezési projektjei

A Bizottság megvizsgálja a második halászati pénzügyi eszköz oly módon történő módosításának lehetőségét, hogy az eszközből közvetlenül, pályázati felhívások útján finanszírozhassák az érdekelteket tömörítő szervezeteknek a piacfigyelés, címkézés stb. területén tett kezdeményezéseit.

4.5. Az EHA felhasználását megkönnyítő intézkedések

4.5.1. Újraprogramozás

A tagállamoknak melegen ajánlják, hogy a lehető legnagyobb mértékben használják fel az EHÁ-t, és szükség esetén akár módosítsák is operatív programjukat abból a célból, hogy az üzemanyagválság enyhítését célzó kezdeményezésekhez minél nagyobb mértékű pénzügyi támogatást nyújthassanak. Ennek érdekében a tagállamoknak meg kell fontolniuk, hogy operatív programjukon belül jelentős pénzeszközöket csoportosítsanak át az EHA más területeiről az 1. tengely keretének növelésére (a közösségi halászflotta kiigazítása).

Ahhoz, hogy az EHÁ-ból több támogatás juthasson az ilyen kezdeményezésekre, egyes esetekben elegendő mindössze átcsoportosítani a pénzeszközöket az 1. tengelyen belüli intézkedések között. Ez a tagállamok önálló döntéshozatali hatáskörébe tartozik. Az esetek többségében azonban módosítani kell a programot. A Bizottság vállalja, hogy a gyors végrehajtás érdekében minden ilyen lehetséges módosítást a legrövidebb időn belül megvizsgál és jóváhagy.

Az újraprogramozás fontos előfeltétele lenne annak, hogy a tagállamok részesüljenek a Bizottság által a későbbiekben rendelkezésre bocsátandó további esetleges finanszírozási lehetőségekben.

4.5.2. Az EHA-pénzeszközök felhasználásának megkönnyítése

Annak érdekében, hogy megkönnyítsék azon tagállamok dolgát, amelyeknek nehézséget okoz a nemzeti társfinanszírozási pénzeszközök gyors mobilizálása az 1. tengelybe tartozó intézkedések tekintetében, a Bizottság javasolja, hogy a javasolt ad hoc intézkedés keretében hozott fellépések esetében az engedélyezett EHA-társfinanszírozás mértékét növeljék meg a teljes közkiadások 95 %-ára.

A Bizottság javasolja továbbá, hogy az azt kérelmező tagállamok esetében kétszerezzék meg – az operatív programra nyújtott teljes EHA-hozzájárulás 7 %-áról 14 %-ra – a Bizottság által az operatív programok elfogadása után fizetett EHA előfinanszírozási összeget. Ezzel jelentős mértékben megnő a tagállamok számára közvetlenül rendelkezésre álló pénzeszközök mennyisége, amelyből a szükséges költségvetési átcsoportosítások megtörténtével a sürgősségi intézkedéseket fedezhetik.

4.5.3. Visszaható jelleg

Az EHA keretében támogatható lesz a 2008. június 1-jétől végrehajtásra kerülő ideiglenes szüneteltelési intézkedés.

5. Egyéb intézkedések

5.1. De minimis támogatás

A de minimis szabályok jelenleg vállalkozásonként 30 000 eurós felső határt írnak elő, ami azt jelenti hogy az egyes halászok a de minimis küszöb alatt finanszírozott tagállami rendszerek keretében egymástól nagyon eltérő kedvezményekben részesülhetnek. A Bizottság további gazdasági elemzést fog végezni, és ennek eredménye alapján megfontolja a rendszernek a halászati ágazat tekintetében oly módon történő módosítását, hogy vállalkozásonkénti 30 000 EUR helyett hajónkénti 30 000 EUR de minimis támogatást engedélyezzen, miközben a teljes összeg vállalkozásonként semmiképpen nem haladná meg a 100 000 EUR-t. A Bizottság vállalja, hogy mielőbb elkészíti az ehhez szükséges gazdasági elemzést.

5.2. Szociális támogatás a szociális biztonsági hozzájárulások csökkentése formájában

A Bizottság a munkahelyek védelmének fontosságára való tekintettel módosítja a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatához készített iránymutatást , és ezzel lehetőséget teremt arra, hogy a tagállamok felelősséget vállaljanak a halászok által fizetendő szociális biztonsági hozzájárulások egy részéért.

Ennek mértéke nem haladhatja majd meg a halászok által fizetendő hozzájárulásokat (tehát nem terjed ki a munkaadó által fizetendő hozzájárulások összegére), továbbá feltétele, hogy a munkaadó nem csökkentheti egyúttal a szóban forgó munkavállalók rendes díjazását. Az intézkedés azokat a hagyományos halászokat is érinti, akik egyedüli alkalmazottként dolgoznak saját hajójukon.

Az intézkedés közvetlen előnyt jelent az alkalmazott halászoknak és az önálló egyéni vállalkozóknak, mivel alacsonyabb szociális biztonsági hozzájárulás befizetésével változatlanul ugyanazokban a szociális biztonsági juttatásokban részesülhetnének. Az intézkedés legfeljebb két évre szólhat.

6. További pénzeszközök

Igen fontos, hogy a csomag alkalmazása során továbbra is egyenlő esélyeket biztosítsanak EU-szerte. Az uniós halászok közötti verseny nem torzulhat amiatt, hogy a tagállamok különbözőképpen képesek mobilizálni a köz- és közösségi pénzeszközöket. Nem érheti hátrányos megkülönböztetés azokat a tagállamokat, amelyek már hozzákezdtek a flottarekonstrukcióhoz. Ennek legjobb módja, ha az uniós flották strukturális kiigazításának fő eszközeként az EHÁ-t használják. Ezért a csomagot továbbra is elsősorban az EHA pénzeszközeiből finanszírozzák. Ugyanakkor van számos olyan fontos probléma, amelyet nem lehet kizárólag a jelenlegi EHA keretében megoldani. Ezek a következők:

- Több tagállam nagyon alacsony EHA juttatásban részesül. Ennek oka, hogy az országra jellemző EHA felosztási kulcsok nem közvetlenül a flotta méretével függnek össze, hanem a strukturális alapokra irányadó általánosabb kritériumokon alapulnak. Amennyiben a csomagot kizárólag az EHA igénybevételével hajtják végre, ez indokolatlanul hátrányos torzulásokhoz vezethet e tagállamok számára.

- Vannak olyan tagállamok, amelyekben az EHA finanszírozás – az uniós strukturális alapok általános logikájával összhangban – javarészt a konvergenciarégiókra összpontosul. Ezek a tagállamok nem tudják kellőképpen mobilizálni az EHA pénzeszközöket konvergenciarégiókon kívüli flottáik szerkezetátalakításához.

- Néhány tagállam nagyobb EHA juttatásban részesül, ám még ez sem elegendő a válság sújtotta flották nagymértékű átalakításához szükséges valamennyi intézkedés finanszírozásához.

- Több tagállam EHA operatív programjában szerepelnek jelentős szerkezetátalakítási tervek, ám ezek az egész időszakra elhúzódnak (2007–2013). A jelenlegi válság orvoslása érdekében le kell rövidíteni ezeket a tervidőszakokat, ami azt jelenti, hogy a rövid- és középtávú finanszírozási igények jelentős mértékben megnövekednek.

- A válság kiterjedése miatt példa nélküli szerkezetátalakításra lesz szükség. A közpénzekből tehát igen nagyarányú hozzájárulásra lesz szükség a csomag végrehajtásához. A válság által nagymértékben sújtott flottaszegmensek tekintetében várhatóan a halászati tevékenységek végleges beszüntetéséhez és ideiglenes szüneteltetéséhez szükséges pénzügyi igény egymagában meghaladja az 1,6 milliárd EUR-t. Ha ehhez még hozzávesszük az energiafogyasztás csökkentésére irányuló beruházásokra, a piaci és társadalmi-gazdasági intézkedésekre, a kollektív akciókra és a kísérleti projektekre nyújtott kiegészítő támogatást, amelyek mind benne vannak a gazdasági válság által érintett halászati flották szerkezetátalakítására irányuló ideiglenes különleges fellépésben, a teljes várható pénzügyi igény 2,0 milliárd EUR körülre tehető. Az EHA 1. tengelye a jelenlegi programozás szerint ezekre az intézkedésekre mintegy 600 millió EUR-t biztosít, és további 250 millió EUR várható a nemzeti társfinanszírozásból. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az EHA operatív programjainak átprogramozásával még 550 millió EUR-t lehetne felszabadítani. Ezek szerint a fennmaradó összeg a becslések szerint 600 millió EUR lenne. Ennek az összegnek egy részét a pénzügyi keret 2. fejezetében 2009-re és 2010-re meghatározott maximális összegek el nem osztott keretéből lehet finanszírozni, amelyek nagy része 2009-ben lenne esedékes. Mindez nem érinti a KAP-kiadások tényleges mértékét. Minden további összeget azzal a feltétellel bocsátanának rendelkezésre, hogy a KAP-kiadások ezekben az években jóval a megfelelő részleges határértékek alatt vannak; ezekre az összegekre nézve teljeskörű elemzésre és indokolásra lesz szükség.

A további pénzeszközök mobilizálása előtt a Bizottság megbizonyosodik arról, hogy a tagállamok operatív programjaik újraprogramozásával és nemzeti pénzeszközeik felhasználásával rendelkezésre bocsátották a fent ismertetett jelentős forrásokat. A végrehajtás érdekében a Bizottság megvizsgálja egy ad hoc pénzügy eszköz létrehozásának lehetőségét. Ez az eszköz korlátozott időtartamra szólna, és az üzemanyag-válsággal kapcsolatos EHA-intézkedésekhez igazodna. Az új ad hoc eszköz keretében rendelkezésre álló forrásokat a tagállamok között meghatározott kritériumok szerint osztanák el.

A tagállamok azzal a feltétellel részesülnének ebből a kiegészítő támogatásból, hogy korábban az EHA juttatásukból jelentős összegeket fordítottak a válságkezeléshez szükséges intézkedésekre: átcsoportosították az operatív programjukban rendelkezésre álló pénzeszközöket az 1. tengely javára, vagy a nemzeti flotta jelentős részére kiterjedő, nagyratörő flottaátalakítási programokat hoztak létre.

7. Időtartam

A tanácsi rendelet alapján tervezett fellépésekkel kapcsolatos kötelezettségvállalások határideje 2010. december 31.

[1] Válaszok a magas olajárak miatt jelentkező kihívásokra, COM(2008) 384, Brüsszel, 2008.6.13.

[2] Az Európai Bizottság „Energy Saving in Fisheries (ESIF)”(Energiamegtakarítás a halászatban) című tanulmánya, az Európai Bizottság halászattal kapcsolatos energiamegtakarítási weboldala (tervezett indítás: 2008. szeptember), az Európai Bizottság 6. kutatási keretprogramjának projektjei „HOP – Macro-economic impact of High Oil Price in Europe” (A magas olajárak makrogazdasági hatásai Európában) és „Superior life-time operation economy of ship propellers” (A hajópropellerek magas szintű élethosszig tartó működésének gazdasága); www.hop-project.eu, http://canal.etsin.upm.es/superprop/.

[3] Az ERA-NET célja a nemzeti és regionális kutatási programok összehangolásának és együttműködésének előmozdítása.