HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 173/45

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Új európai készségfejlesztési program – Közös erővel a humántőke, a foglalkoztathatóság és a versenyképesség megerősítéséért

(COM(2016) 381 final)

Javaslat tanácsi ajánlásra a Készséggarancia létrehozásáról

(COM(2016) 382 final – 2016/0179 (NLE))

Javaslat tanácsi ajánlásra az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszeréről, valamint az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszerének létrehozásáról szóló, 2008. április 23-i európai parlamenti és tanácsi ajánlás hatályon kívül helyezéséről

(COM(2016) 383 final – 2016/0180 (NLE))

Javaslat európai parlamenti és tanácsi határozatra a készségekkel és képesítésekkel kapcsolatban nyújtott jobb szolgáltatások egységes keretrendszeréről (Europass) és a 2241/2004/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

(COM(2016) 625 final – 2016/0304 (COD))

A munkaerőpiaci szereplők készségeinek bővítése

(feltáró vélemény [a máltai elnökség felkérésére])

(2017/C 173/09)

Előadó: Indrė VAREIKYTĖ Társelőadó: Tatjana BABRAUSKIENĖ

Felkérés: Európai Parlament, 2016.10.6. Európai Bizottság, 2017.2.17. az Európai Unió Tanácsa, 2016.10.21. máltai elnökség, 2016.9.16. Jogalap: az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke Illetékes szekció: „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2017.2.3. Elfogadás a plenáris ülésen: 2017.2.22. Plenáris ülés száma: 523. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 196/0/6

1. Következtetések és ajánlások

1.1. Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság által javasolt új európai készségfejlesztési programot, és meggyőződése, hogy ez egy pozitív lépést jelent az egyének, a munkaerőpiac és a társadalom által megkívánt készségek közötti jobb egyensúly megteremtésének irányában. Úgy véli továbbá, hogy a készségkereslet és a készségkínálat hatékonyabb összehangolása javítja majd a megfelelően képzett szakemberek munkaerőpiachoz való hozzáférését is.

1.2. Érthető, hogy az új program és az ahhoz kapcsolódó kezdeményezések arra összpontosítanak, hogy a jelenlegi kérdéseket főként a meglévő eszközök és intézkedések – alkalmazásuk és működésük javítása érdekében történő – módosításával oldják meg, ugyanakkor az oktatás és a készségfejlesztés terén még több innovatív megoldás bevezetésére van szükség, mivel Európában az oktatási ágazat céljait és működését illetően, valamint annak társadalmon belüli helyének és szerepének megértése érdekében valódi paradigmaváltásra van szükség.

1.3. Az EGSZB kiemeli, hogy a megnövekedett munkaerőpiaci részvétellel, a változó, bizonytalan és összetett munkaerőpiaci igények kielégítésével, valamint a szegénység, az egyenlőtlenségek és a megkülönböztetés elleni küzdelemmel kapcsolatos uniós kihívásokat nem lehet megfelelően kezelni a kapcsolódó társadalmi és nemi szempontok figyelembevétele nélkül.

1.4. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy nyújtson átfogó képet az oktatási és képzési, a munkaügyi és a szociális rendszerek egészének működéséről és kapcsolódási pontjairól, illetve e rendszerek egyedi intézkedéseiről, különösen a magasabb szintű oktatáshoz kapcsolódó kérdésekről, valamint az egész életen át tartó tanulás, a határokon átnyúló mobilitás, a vállalkozói szellem, a kreativitás, az innováció, a szociális és interkulturális készségek szerepéről.

1.5. Az EGSZB ezenfelül egyértelműbb kapcsolatot szeretne látni az új készségfejlesztési program és egyrészről az európai szemeszter, másrészről pedig az Európa 2020 stratégia között, különösen ezek oktatási és foglalkoztatási céljait illetően, hogy előre felmérje azt a szerepet, amelyet az új európai készségfejlesztési program játszik a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrendben, a digitális egységes piaci stratégiában, a körforgásos gazdaságra vonatkozó stratégiában, a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos, 2016 és 2019 közötti időszakra vonatkozó stratégiai kötelezettségvállalásban, a szociális jogok európai pillérében és a fenntartható fejlesztési célok keretében.

1.6. Az EGSZB sajnálja, hogy az új készségfejlesztési programban nem határoznak meg konkrét fellépést annak a kulcsfontosságú szerepnek a tekintetében, amelyet a nem formális és az informális tanulás tölt be a fiatalok életre való felkészítésében. Ezen túlmenően az új készségfejlesztési programban nem hangsúlyozzák a (tág értelemben vett) vállalkozói szellemet – azaz a kezdeményezőkészséget – mint a mindennapi életben való boldogulás szempontjából mindenki számára hasznos készséget. Ebben e tekintetben az Európai Bizottságnak kiemelt figyelmet kellene fordítania a szabadfoglalkozásúak (1) specifikus készségigényeire is.

1.7. Az EGSZB nem tudja elfogadni, hogy az új készségfejlesztési program megerősítésére semmilyen új finanszírozási forrást nem irányoztak elő, és szilárd meggyőződése, hogy a meglévő finanszírozási programok lehető legjobb kihasználása sem lesz elég a készségfejlesztési program célkitűzéseinek alátámasztására. Ezenfelül a program finanszírozásához javasolt forrásokat – nevezetesen az ESZA-t és az Erasmus+-t – nemzeti szinten már megtervezték és szétosztották, tehát azoknak a program végrehajtásához való felhasználása még bizonytalanabbá válik.

1.8. Az EGSZB méltányolja, hogy a készségfejlesztési program keretében nagy hangsúlyt helyeznek a szociális partnerekkel és a vállalkozásokkal folytatott párbeszédre, és ösztönzi, hogy tovább erősítsék az említett szereplőkkel, az érintett civil társadalmi szervezetekkel, valamint a kedvezményezettekkel közvetlen kapcsolatban álló és a kiszolgáltatott személyeket felkaroló szervezetekkel folytatott párbeszédeket.

1.9. Az EGSZB úgy véli, hogy a javasolt Készséggarancia csak akkor hozhat kézzelfogható változást, ha levonjuk a tanulságokat az ifjúsági garancia végrehajtásából.

1.10. A digitális korban a készségfejlesztés gyors és olykor nagy horderejű változások között megy végbe, ahol az üzleti modellek is alapvető változáson mehetnek keresztül. Ezért az EGSZB úgy véli, hogy nem elég az egyéneknek pusztán abban segíteni, hogy elsajátítsák a minimálisan szükséges készségeket, hanem mindenképpen gondoskodni kell arról is, hogy a Készséggarancia garantáltan lehetőséget biztosítson a továbbfejlődésükhöz és az elérhető legmagasabb szintű készségek megszerzéséhez, és bátorítsa is őket erre. Az EGSZB további megoldásokat sürget a készségfejlesztés gyors biztosításához szükséges finanszírozás növelésére. Ilyen megoldást jelenthetnek többek között az állami és magánberuházások. Meg kellene vizsgálni emellett különböző, csak néhány tagállamban alkalmazott eszközöket, például a fizetett tanulmányi szabadságra vonatkozó kollektív megállapodásokat is.

1.11. Ugyanakkor fontos elismerni, hogy az egyéni készségek fejlesztése önmagában, az egymással szorosan összefonódó, támogató jellegű szociális, gazdasági és nemi szempontokat szem előtt tartó politikák továbbfejlesztése nélkül nem fogja biztosítani a kívánt foglalkoztathatósági hatást.

1.12. Az EGSZB úgy véli, hogy az európai képesítési keretrendszer (EKKR) továbbfejlesztésére irányuló erőfeszítéseknek arra kellene irányulniuk, hogy erősítsék a tagállamok és az összes érdekelt fél közötti együttműködést, fokozzák a készségek és továbbképzési képesítések jelentőségének elismerését, valamint érvényesítsék a nem formális és informális tanulás keretében megszerzett készségeket, különös tekintettel a transzverzális készségekre. Továbbá – különösen a magas szintű készségek megszerzését illetően – az is fontos, hogy a nem formális és informális tanulást úgy ösztönözzük, hogy ezeket zökkenőmentesen ötvözni lehessen a jelenlegi formális oktatási és képzési rendszerekkel, mégpedig oly módon, amely elfogadható az összes érdekelt fél számára.

1.13. Rendkívül fontos annak biztosítása, hogy az EKKR továbbfejlesztésére irányuló törekvés ne váljon túlzottan megterhelővé és bürokratikussá, valamint nagyobb összhangot teremtsenek az uniós képesítési eszközök – azaz az európai képesítési keretrendszer, az európai szakképzési kreditrendszer és a szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakerete – között. A készségek, kompetenciák, képesítések és foglalkozások európai osztályozása (ESCO) révén támogatni kell az EKKR fejlesztését és annak használatát, azonban az ESCO hozzájárulásának biztosításához elengedhetetlen, hogy véglegesítsék a megfeleltetési folyamatot.

1.14. Az EGSZB határozottan támogatja az új Europass keretrendszert, különösen annak dokumentumalapú eszközből szolgáltatásalapú platformmá való továbbfejlesztését. Az EGSZB úgy véli, hogy e keret fejlődésében az átláthatóságnak, a használhatóságnak, a hozzáférhetőségnek és a hatékonyságnak kell a főszerepet játszania. Rendkívül fontos annak biztosítása, hogy az megújult Europass keretrendszer a fogyatékossággal élők számára is elérhető legyen.

1.15. Az EGSZB-nek azonban fenntartásai vannak azzal kapcsolatban, hogy etikus-e az Erasmus+ program forrásait kezdeti finanszírozási forrásként használni. Ugyanakkor az Európai Bizottságnak új, realisztikusabb értékelést kellene készítenie a költségvetési hatásokról, különösen a tagállamokat érintő pénzügyi hatásokról és az új Europass keretrendszer lakossági terjesztéséből adódó költségvetési hatásokról.

2. Az európai bizottsági javaslat áttekintése

2.1. Az Európai Bizottság egy új európai készségfejlesztési programot fogadott el egyrészről annak biztosítása érdekében, hogy az emberek már életük korai szakaszában a készségek széles körét sajátítsák el, másrészről azzal a céllal, hogy a legtöbbet hozza ki Európa emberi erőforrásából, fokozva ezáltal Európában a foglalkoztathatóságot, a versenyképességet és a növekedést.

2.2. Az Európai Bizottság becslései szerint 70 millió európai nem rendelkezik megfelelő olvasási és írási készségekkel, számolási készségeik gyengék, és 20 %-uk gyakorlatilag nem tud számítógéppel dolgozni (2), ami a munkanélküliség, a szegénység és a társadalmi kirekesztés veszélyének teszi ki őket. Másrészről a magasan képzett fiatalok több mint 30 %-a a képességeiknek és az elvárásaiknak nem megfelelő munkahelyen dolgozik, miközben az európai munkáltatók 40 %-a arról számol be, hogy nem találnak a növekedéshez és az innovációhoz szükséges megfelelő készségekkel rendelkező munkavállalókat. Ugyanakkor túl kevesen rendelkeznek vállalkozói szellemmel, valamint a saját vállalkozásuk elindításához és az ahhoz szükséges kompetenciákkal, hogy lépést tartsanak a változó munkaerőpiaci követelményekkel.

2.3. Az Európai Bizottság úgy véli, hogy a készségszintek emelése, a transzverzális készségek támogatása és a munkaerőpiaci igények jobb előrejelzésével kapcsolatos lehetőségeknek a – többek között az iparral folytatott párbeszéd alapján történő – feltárása elengedhetetlen ahhoz, hogy javítsák az emberek esélyeit az életben, valamint támogassák a tisztességes, inkluzív és fenntartható növekedést és az összetartó társadalmakat. A készségekkel kapcsolatos kihívások kezelésének elősegítése érdekében az Európai Bizottság tíz kezdeményezést javasol, amelyeket az elkövetkező két évben kellene végrehajtani: — új készséggarancia, amely segíti az alacsonyan képzett felnőtteket abban, hogy minimális szintű írás-olvasási, számolási és digitális készségeket szerezzenek és a felső középiskolai képesítés felé haladjanak, — az európai képesítési keretrendszer felülvizsgálata a képesítések jobb megismerése és az európai munkaerőpiacon rendelkezésre álló összes készség jobb kihasználása érdekében, — a tagállamokat és az oktatás, a foglalkoztatás és az ipar érdekelt feleit tömörítő „digitális készségekkel és munkahelyekkel foglalkozó koalíció”, amelynek célja a digitális készségek széles körű bázisának kialakítása és annak biztosítása, hogy az európaiak és az európai munkaerő a megfelelő digitális készségekkel rendelkezzenek, — a készségek terén megvalósuló ágazati együttműködés, amelynek célja a készségekkel kapcsolatos információk javítása és a készségek területén mutatkozó hiányosságok kezelése a konkrét gazdasági ágazatokban, — a harmadik országbeli állampolgárok készségeinek felmérését segítő útmutató, amely a menedékkérők, a menekültek és más migránsok készségeinek és képesítéseinek mielőbbi azonosítását és készségprofiljuk meghatározását segíti, — az Europass keretrendszer felülvizsgálata, jobb és könnyebben használható eszközöket biztosítva az embereknek készségeik ismertetése, valamint a megkívánt készségekkel és tendenciákkal kapcsolatos valós idejű információkhoz való hozzájutásuk érdekében, ami aztán segítséget nyújthat a szakma- vagy iskolaválasztásban, — a szakképzés előtérbe helyezése, javítva a szakképzésben részt vevők lehetőségeit a munkaalapú tanulással kapcsolatos tapasztalatok megszerzésére, valamint ismertebbé téve a szakképzés által elért kedvező munkaerőpiaci eredményeket, — a kulcskompetenciákról szóló ajánlás átdolgozása annak érdekében, hogy több ember szerezhesse meg a 21. században a munkához és a mindennapi élethez szükséges készségeket, különös hangsúlyt helyezve a vállalkozói és innovatív szellemre és készségekre, — a diplomások pályakövetésére irányuló kezdeményezés a diplomások munkaerőpiaci helyzetének alakulásával kapcsolatos információszerzés javítása céljából, — az elitelvándorlás hatékony kezelésére irányuló bevált gyakorlatok további elemzésére és megosztására irányuló javaslat.

3. A dokumentum hatálya

3.1. Az EGSZB e véleményében magára a készségfejlesztési programra és az ehhez kapcsolódóan korábban javasolt három kezdeményezésre: a Készséggaranciára, az európai képesítési keretrendszer felülvizsgálatára és az Europass keretrendszer felülvizsgálatára összpontosít.

3.2. Emellett teljesíti az Európai Unió Tanácsa máltai elnökségének arra irányuló kérését, hogy az EGSZB készítsen feltáró véleményt „Az egyének készségeinek fejlesztése a munkaerőpiacon” témában. A hatókörbeli és tematikus átfedések miatt az EGSZB e kérésre adott válaszát belefoglaltuk a véleménybe, amely így tartalmilag gazdagodott azáltal, hogy bővebben foglalkoztunk az EGSZB-nek a készségek és a foglalkoztatás társadalmi dimenzióját és nemi szempontjait érintő nézeteivel.

4. A készségfejlesztési programmal kapcsolatos általános észrevételek

4.1. Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság által javasolt új európai készségfejlesztési programot, és meggyőződése, hogy ez egy pozitív lépést jelent a készségekkel kapcsolatos társadalmi és gazdasági igények közötti jobb egyensúly megteremtésének irányában. Bár érthető, hogy az új program és az ahhoz kapcsolódó kezdeményezések arra összpontosítanak, hogy a jelenlegi kérdéseket főként a meglévő eszközök és intézkedések – alkalmazásuk és működésük javítása érdekében történő – módosításával oldják meg, az EGSZB hangsúlyozza, hogy az oktatás és a készségfejlesztés terén több innovatív megoldás bevezetésére van szükség. Számos tagállam és EGT-állam már most különféle innovatív megközelítéseket alkalmaz, azonban azokat a készségfejlesztési program nem követi nyomon és nem tesz róluk említést sem, nem is beszélve a tagállamok számára történő népszerűsítésükről.

4.2. Az EGSZB szilárd meggyőződése – és az átfogó uniós intézkedések (3) 2009 óta az oktatási és ifjúsági foglalkoztatási szektorban tapasztalható viszonylag gyenge hatása csak megerősíti ebbéli meggyőződésében –, hogy az oktatási és képzési ágazat (ideértve ennek valamennyi – formális, nem formális és informális – területét) céljait és működését, illetve a társadalomban elfoglalt helyének és szerepének megértését tekintve most jött el a valódi paradigmaváltásnak, valamint maga az oktatás termelékenységi tényezőként való elismerésének az ideje. Döntő fontosságú, hogy a jövőben Európában nagyobb hangsúlyt helyezzenek az emberi erőforrás fejlesztésébe való befektetésre; az új készségfejlesztési program tehát nemcsak részleges megoldásokat kínálna a meglévő munkaerőpiaci egyenlőtlenségek tekintetében, hanem intézkedésekkel is szolgálna, hogy az Unióban minden egyén képes legyen magasabb és több képesítést szerezni, és rugalmasabb lehessen a gazdasági tevékenységek kiválasztása során.

4.3. A készségek fejlesztése és összeegyeztetése, valamint az átképzés és a folyamatos szakmai fejlődés rendkívül fontos az Európai Unió szociális és politikai kötelezettségvállalásai szempontjából annak érdekében, hogy növeljék a munkaerőpiaci részvételt és kielégítsék a munkaerőpiaci igényeket, valamint az Unióban küzdjenek a szegénység, az egyenlőtlenségek és a megkülönböztetés ellen. Ezeket a kérdéseket nem lehet megfelelően kezelni a kapcsolódó társadalmi és nemi szempontok figyelembevétele nélkül. Az EGSZB ugyanakkor sajnálja, hogy az új készségfejlesztési program csak általánosságban foglalkozik a készségek és a foglalkoztathatóság kérdésével, és nem határoz meg konkrét intézkedéseket a részidőben foglalkoztatottak és a bizonytalan munkaviszonnyal rendelkezők, valamint a gazdaságilag inaktív nők, az idősek és a fogyatékossággal élők potenciáljának kiaknázására, akik mindannyian jelentősen hozzájárulhatnának az EU fejlődéséhez és növekedéséhez.

4.4. Az EGSZB úgy véli, hogy a készségfejlesztés terén meglévő nemek közötti egyenlőtlenségek (4) fő szempontjait figyelmen kívül hagyták a készségfejlesztési program tervezési szakaszában. Ilyen szempontok például a következők: a gondoskodási szerep betöltése, illetve a munka és a családi élet összeegyeztetése terén a nőkre háruló nyomás; hátrányos megkülönböztetés; sztereotípiák alkalmazása; a nők nagyobb arányú jelenléte az atipikus foglalkoztatási formákban; a részmunkaidős foglalkoztatás korlátozott kínálata (ami növeli a túlképzés kockázatát, különösen a „szakmai visszaminősítés” esetében) és bizonyos tanulmányterületek, ahol a nők és férfiak fokozottabban jelen vannak, és így nagyobb valószínűséggel érintettek a munkaerőpiaci túlképesítésben.

4.5. A készségfejlesztési program jelentős hangsúlyt helyez a minimálisan szükséges készségek biztosítására és az alacsony és közepes szintű készségek fejlesztésére, az EGSZB mégis hiányolja, hogy az Európai Bizottság nem vizsgálja tágabb összefüggésben az oktatási, munkaügyi és szociális rendszerek egészének működését és kapcsolódási pontjait és e rendszerek egyedi intézkedéseit. Egy ilyen korlátozott szemlélet figyelmen kívül hagyja a magasabb szintű oktatás és képzés ugyanilyen fontos kérdését, valamint az egész életen át tartó tanulás, a vállalkozói szellem, a kreativitás, az innováció, a szociális szempontokkal kapcsolatos készségek és az interkulturális oktatás szerepét, hogy csak néhány példát említsünk. Ebben e tekintetben az Európai Bizottságnak kiemelt figyelmet kellene fordítania a szabadfoglalkozásúak (5) specifikus készségigényeire is.

4.6. Az EGSZB ezért sürgeti az Európai Bizottságot, hogy fogadjon el egy összehangolt, átfogó és következetes megközelítést szakpolitikai kezdeményezéseivel kapcsolatban, különösen ha azok a készségfejlesztést is érintik. Elmaradt a különböző főigazgatóságok által javasolt párhuzamos, szorosan egymásba fonódó kezdeményezések hatékony összehangolása, jóllehet a jobb összhang nagymértékben növelhetné ezen intézkedések hatékonyságát és hatásait.

4.7. Mivel a készségfejlesztés alapvetően kihat a gazdasági növekedésre, és az érdemi hatás biztosítása érdekében az EGSZB közvetlenebb kapcsolatot szeretne látni az új készségfejlesztési program és egyrészről az európai szemeszter (mindenekelőtt az országspecifikus ajánlások), másrészről pedig az Európa 2020 stratégia között. Ez különösen a két fenti kezdeményezés oktatási és foglalkoztatási céljaira vonatkozik, valamint azt a kérdést érinti, hogy az új európai készségfejlesztési program milyen szerepet játszik a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrendben, a digitális egységes piaci stratégiában, a körforgásos gazdaságra vonatkozó stratégiában, a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos, 2016 és 2019 közötti időszakra vonatkozó stratégiai kötelezettségvállalásban, a szociális jogok európai pillérében (mindenekelőtt a javasolt referenciaérték-rendszereket illetően) és a fenntartható fejlesztési célok keretében. Az ilyen kapcsolódási pontok megállapítása erősítené a készségfejlesztési programnak az EU hosszú távú céljai között és átfogó szakpolitikai keretrendszerében elfoglalt helyét, és így garantálná annak stratégiai kezdeményezésként betöltött szerepét.

4.8. Az EGSZB elismeri, hogy a készségek hatékony összeegyeztetése döntő fontosságú, mivel az európai fiatalok 30 %-a a megszerzett formális képesítések tekintetében túlképzettnek számít az általuk végzett munkához képest, miközben a munkáltatók 40 %-a arról számol be, hogy tarthatatlan a szükséges készségekkel rendelkező munkavállalók hiánya. A teljesen működőképes és hatékony társadalom biztosításához azonban rendkívül fontos, hogy a készségek összeegyeztetését összhangba hozzuk a minőségi munkahelyek teremtésével, valamint hangsúlyozzuk, hogy a határokon átnyúló mobilitás lényeges szerepet tölt be a készségkereslet és a készségkínálat összehangolásának módszereként.

4.9. Az új készségfejlesztési program egyaránt hangsúlyozza a befogadásnak és a foglalkoztathatóságot javító készségek megszerzésének jelentőségét. Ráadásul a program nagyrészt az ipar igényeire összpontosít, míg az EGSZB úgy véli, hogy nagyobb figyelmet kellene szentelni azoknak a készségeknek is, amelyek a társadalom szélesebb körét érintik. A olyan készségek, mint a transzverzális, a más területen is hasznosítható vagy a humán készségek (pl. a kritikus és kreatív gondolkodás, a szociális, civil és kulturális kompetenciák) az egyén és a társadalom szélesebb köre számára is előnyökkel szolgálnak (6). Az EGSZB sajnálja továbbá, hogy az új készségfejlesztési programban nem hangsúlyozzák a (tág értelemben vett) vállalkozói szellemet – azaz a kezdeményezőkészséget – mint a mindennapi életben való boldogulás szempontjából mindenki számára hasznos készséget.

4.10. Az EGSZB továbbá ismét rámutat arra az elszalasztott lehetőségre, amely több milliárd eurós károkat okozott: a női vállalkozók hiányzó támogatására (7). A vállalkozó nők munkahelyeket, innovációt és új készségeket teremtenek az ipar valamennyi ágazatában. Ezenfelül a szociális vállalkozásokban is proaktívak, erősítve és népszerűsítve a közösségi és szociális innovációt (8).

4.11. Az EGSZB elismeri, hogy elengedhetetlen minden fiatal számára biztosítani az alapvető készségeket, viszont sajnálja, hogy az új készségfejlesztési program nem irányoz elő konkrét intézkedéseket annak a kulcsfontosságú szerepnek a tekintetében, amelyet a nem formális oktatás és az informális tanulás játszik a fiatalok életre való felkészítésében. A formális oktatási és képzési rendszeren kívül elsajátított készségek és kompetenciák lehetőséget biztosítanak a fiatalok számára egyrészről ahhoz, hogy munkát találjanak, másrészről pedig ahhoz is, hogy megtalálják a helyüket a társadalomban, és ahhoz hozzájáruljanak. A munkáltatók által keresett kommunikációs, kulturális, vezetői és személyes készségek többségét a nem formális és informális tanulás keretében sajátítjuk el, és e kompetenciákat érvényesíteni kell, illetve el kell ismerni (9).

4.12. Figyelembe véve az oktatásban a nemzetgazdaság fellendítése szempontjából fontosabbnak tartott oktatási tudományágakkal kapcsolatos pénzügyi befektetések prioritási sorrendjének meghatározását, az EGSZB úgy véli, hogy az új készségfejlesztési program nem ösztönözheti a kormányokat a bolognai folyamat keretében kiadott bukaresti közleményben tett, a felsőoktatás megfelelő finanszírozásának biztosítására irányuló kötelezettségvállalások visszavonására. Az ilyen felosztások más oldalról viszont alááshatják az oktatás egyéb területeit, valamint korlátozhatják az oktatáshoz való általános hozzáférést és az általános készségek megszerzését.

4.13. Annak érdekében, hogy megkönnyítsük a fiatalok integrációját a jelenlegi munkaerőpiacba, a tagállamoknak szintén vissza kellene térniük az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszeréhez (Oktatás és képzés 2020) és a 2006-os oslói menetrendhez, amely továbbra is kulcsfontosságú szerepet játszik. A tudományos és műszaki, valamint a gyakorlati készségek terén történő előrelépés nélkül nehéz lesz javítani a szakképzés és a tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszerét.

4.14. Az EGSZB kiemeli, hogy első szinten a nemzeti oktatási rendszerek a felelősek a hatékony és jól működő oktatásért és képzésért; következésképpen az alapvető készségek minimumszintjének biztosítása a tagállamok kormányainak a feladata. Döntő fontosságú tehát, hogy az Európai Bizottság újraértékelje, hogy az új készségfejlesztési program lehetővé teszi-e a szükséges változások engedélyezését és ösztönzését nemzeti szinten, és valóban segít-e a tagállamoknak a meglévő források jobb felhasználásában. Mindazonáltal az is fontos, hogy támogassunk egy nemzeti konzultációs mechanizmust a kormányzatok és az érdekelt felek között a szociális párbeszéd erősítése, az együttműködés elmélyítése, a bevált gyakorlatok hatékony terjesztésének biztosítása és a visszajelzések, illetve a releváns adatok gyors összegyűjtése érdekében.

4.15. Ugyanakkor az EGSZB aggódik amiatt, hogy a javasolt kezdeményezések zátonyra futhatnak, tekintettel arra, hogy valójában az európai országok még mindig válságban vannak. A – különösen az oktatásra és a képzésre szánt – költségvetés csökkentése megnehezítheti a fiatalok közt fennálló alapvető egyenlőtlenségek orvoslását és a mindenki számára elérhető színvonalas, egész életen át tartó oktatás és képzés előmozdítását.

4.16. Az EGSZB nem tudja elfogadni, hogy az új készségfejlesztési program megerősítésére semmilyen új finanszírozási forrást nem irányoztak elő, és javasolja, hogy a programot ágyazzák be egy olyan makrogazdasági keretbe, amely lehetővé teszi, hogy az egyének készségeinek és képességeinek fejlesztésébe való befektetéseket ne költségnek tekintsék, hanem olyan ráfordításnak, amely idővel hasznot hajt.

4.17. Az EGSZB szilárd meggyőződése, hogy a meglévő finanszírozási programok lehető legjobb kihasználása sem lesz elég a készségfejlesztési program célkitűzéseinek alátámasztására. Ezért a 2014–2020-as többéves pénzügyi keretnek a dokumentumban tervezett félidős felülvizsgálata során végrehajtott esetleges kiigazításokon túl több finanszírozási forrásra lesz szükség. Az EGSZB továbbá arra biztatja a tagállamokat, hogy növeljék az oktatással kapcsolatos kiadásokat, és biztosítsák ezek hatékony felhasználását. Úgy véli, hogy a tagállamok oktatási és képzési kiadások fedezésének céljából tett hozzájárulásait nem kellene a költségvetési hiány számítására használt keretben figyelembe venni.

4.18. Az EGSZB ezenfelül rámutat, hogy a program finanszírozásához javasolt forrásokat – nevezetesen az ESZA-t és az Erasmus+-t – nemzeti szinten már megtervezték és szétosztották, tehát azok e program végrehajtásához való felhasználása még bizonytalanabbá válik.

4.19. Az EGSZB méltányolja, hogy az új program keretében nagy hangsúlyt helyeznek a szociális partnerekkel és a vállalkozásokkal folytatott párbeszédre és konzultációra, és ösztönzi, hogy tovább erősítsék ezt a párbeszédet a készségkereslet és -kínálat hatékonyabb összehangolása, valamint a vállalkozások képzett munkaerőhöz való jobb hozzáférésének biztosítása érdekében a társadalmi párbeszéd megújításának keretében (10), valamint a tagállamokon belül is. Ugyancsak elengedhetetlen a civil társadalmi szervezetek szerepének elismerése és támogatása, mivel óriási tapasztalattal rendelkeznek a szociális vállalkozás keretei között nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatban, valamint készen állnak a szociális vállalkozói készségek biztosítására, amelyek a program egy fő építőelemét jelentik. Ezen túlmenően és különös tekintettel a vállalkozói szellem és a vállalkozói készségek kiaknázására, fontosnak tartjuk, hogy a szakmai képviseleti szervezeteket is bevonják a párbeszédbe.

4.20. Az EGSZB hangsúlyozza továbbá, hogy jobban ki kell emelni a kiszolgáltatott csoportokra – köztük a fogyatékossággal élő személyekre – irányuló célzott intézkedéseket. Ez magában foglalja a célcsoportokra irányuló jelenlegi intézkedések hatásainak értékelését szolgáló nemzeti szintű adatgyűjtést és annak biztosítását, hogy a meglévő intézkedések a tanulók – hozzáféréssel, időtartammal és teljesítménnyel kapcsolatos – sajátos igényeihez igazodjanak. Ez partnerségi együttműködést jelent a döntéshozókkal, a különféle szervezetekkel és az olyan szövetségekkel, amelyek közvetlen kapcsolatban állnak a lehetséges kedvezményezettekkel. Az ilyen szövetségek némelyike egészen kicsi, ami megakadályozza őket abban, hogy hozzáférjenek az uniós támogatásokhoz. Ezért megoldást kellene találni arra, hogy megkönnyítsék számukra az ilyen pénzügyi támogatásokhoz való hozzáférést.

5. A Készséggarancia létrehozására irányuló javaslatról

5.1. Az EGSZB úgy véli, hogy a javasolt Készséggarancia csak akkor hozhat kézzelfogható változást, ha levonjuk a tanulságokat az ifjúsági garancia végrehajtásából (értve ezalatt az átfedések elkerülését és a nagyobb összhang biztosítását). A Készséggaranciának különösen a gyorsabb végrehajtás biztosítására kell törekednie, szociális szolgáltatásokkal kísért integrált megközelítéssel kell rendelkeznie, nyitottabbnak kell lennie a vállalkozásokkal, a szociális partnerekkel és a civil társadalmi szervezetekkel létrehozott partnerségek felé, valamint rugalmasabbnak kell lennie, hogy a sajátos integrációs igényű felhasználókhoz is illeszkedjen. Elengedhetetlen, hogy a Készséggaranciára többletértéket teremtő munkaerőpiaci intervenciós intézkedésként, mintsem puszta munkahelyteremtési intézkedésként tekintsünk.

5.2. Az EGSZB korábban rámutatott (11), hogy a digitális korban a készségfejlesztés gyors és olykor nagy horderejű változások között megy végbe, ahol az üzleti modellek is alapvető változáson mehetnek keresztül. A digitalizáció foglalkoztatásra gyakorolt hatása bizonyos mértékig már most is látható, ugyanakkor a különféle becslések szerint a középfokú végzettséget igénylő jelenlegi munkahelyek durván 50 %-át fenyegeti annak a veszélye, hogy a következő húsz évben azokat felváltja a digitális technológia, és a munkavállalóknak a jövőben ötévente átfogó átképzési intézkedésekre lesz szükségük (12). Ezért egyre fontosabbá válnak az átképzésre és az egész életen át tartó tanulásra irányuló folyamatos megközelítések, valamint a vállalkozásokkal, a szociális partnerekkel és az érdekelt felekkel folytatott szoros párbeszéd. Az EGSZB további megoldásokat sürget a készségfejlesztés gyors biztosításához szükséges finanszírozás növelésére. Ilyen megoldást jelenthetnek többek között az állami és magánberuházások. Meg kellene vizsgálni emellett különböző, csak néhány tagállamban alkalmazott eszközöket, például a fizetett tanulmányi szabadságra vonatkozó kollektív megállapodásokat is.

5.3. Ezért az EGSZB úgy véli, hogy nem elég az egyéneknek pusztán abban segíteni, hogy elsajátítsák a minimálisan szükséges készségeket, hanem mindenképpen gondoskodni kell arról is, hogy a Készséggarancia garantáltan lehetőséget biztosítson a továbbfejlődésükhöz és az elérhető legmagasabb szintű készségek megszerzéséhez. Nem engedhető meg, hogy a garancia célja kimerüljön az alapkészségek fejlesztésében: lehetővé kell tennie a továbblépést is magasabb szintű képesítések és a készségek szélesebb palettája felé. Ellenkező esetben ezek a személyek – és különösen a nők (13) és az idősek – nem tudnak majd kitörni a munkanélküliségből vagy az alacsony képesítést igénylő munkahelyekről, amelyek száma ráadásul folyamatosan csökken a digitális világban.

5.4. Ugyanakkor fontos elismerni, hogy az egyéni készségek fejlesztése önmagában, az egymással szorosan összefonódó, támogató jellegű szociális, gazdasági és nemi szempontokat szem előtt tartó politikák továbbfejlesztése nélkül nem fogja biztosítani a kívánt foglalkoztathatósági hatást. Ez különösen a következő politikai területekre vonatkozik: a munka és a családi élet összeegyeztetését lehetővé tevő szolgáltatások, a vállalkozói szellem előmozdítása, a nehézségekkel küzdő egyedülálló szülőket támogató szolgáltatások, minőségi, hozzáférhető és megfizethető egész napos gyermekgondozási szolgáltatások nyújtása, mely utóbbi mind a nők, mind a férfiak munkaerőpiaci részvételének egyik legfőbb ösztönzője, továbbá megfelelő gondozási szolgáltatások biztosítása az idősek számára (14).

5.5. Az EGSZB kiemeli azt az alapvető szerepet, amelyet a szociális partnerek töltenek és tevékenységeik (15) töltenek be a készségek fejlesztésében és az érintett szakpolitikák kialakításában. Az EGSZB továbbá úgy véli, hogy az érintett civil társadalmi szervezetek szerepét jobban kellene támogatni, tekintve, hogy széles körű tapasztalattal rendelkeznek az olyan személyeknek szóló képzési intézkedések kezelését illetően, akik jelenleg nem tudnak belépni a munkaerőpiacra. Ezek a csoportok rendszerint az alacsonyabb képesítési szinteknek felelnek meg, és lazább a kapcsolatuk a készségfejlesztési szolgáltatókkal, többek között az állami foglalkoztatási szolgálatokkal, a formális oktatási és képzési szolgáltatókkal stb. Ezenfelül a munkaerő-piaci integrációs szolgáltatásokat nyújtó nonprofit szervezetek köré csoportosult – olykor összetett igényekkel rendelkező – szolgáltatást igénybe vevő személyek sokfélesége azt jelenti, hogy a civil társadalmi szervezetek készen állnak arra, hogy személyre szabott oktatási programokat kínáljanak fel, ami a Készséggaranciában rögzített három pillér egyike. Ha továbbra is az alacsony képesítésű személyeket akarjuk tekinteni a Készséggarancia fő célcsoportjának, a civil társadalmi szervezeteket kulcsfontosságú szereplőként kell elismerni a végrehajtási folyamatban.

5.6. Az EGSZB úgy véli, hogy a képesítések megszerzésével, valamint a „második esély” és a továbbképzési programokkal kapcsolatos szerepeket és felelősségeket meg kellene osztani az államok, a vállalatok, a tanulók és az oktatási szolgáltatók között, a tevékenységeket pedig a sikeres együttműködésre kell alapozni. Ugyanakkor továbbra sem egyértelműek a munkáltatók és a munkavállalók számára szükséges, arra irányuló ösztönzők, hogy a továbbképzésekben való részvételnél elfogadják és megosszák az ilyen szerepeket és felelősségeket.

6. Az európai képesítési keretrendszer felülvizsgálatára irányuló javaslatról

6.1. Az EGSZB úgy véli, hogy az EKKR továbbfejlesztésének a tagállamok, a szociális partnerek és az egyéb érdekelt felek közötti együttműködés megerősítésére kellene irányulnia, ily módon megteremtve az egymás képesítési keretrendszereibe és oktatási minőségi rendszereibe vetett bizalmat. Az egész életen át tartó tanulás elveire tekintettel fontos szem előtt tartani, hogy a készségek és képesítések elismerése nemcsak a munkaerőpiac, hanem a továbbképzések szempontjából is jelentőséggel bír. A formális képesítéseknek módokat kell találniuk a nem formális és informális tanulás formájában megszerzett készségek érvényesítésére, különös tekintettel a transzverzális készségekre. Ez csak a tudás eltérő, rugalmasabb tanulási ösvényeken keresztül történő megszerzésének egyik módja, amihez szilárd alapot kínálnak a tanulási eredmények és a képesítési keretrendszerek alapelvei.

6.2. Meg kell jegyezni, hogy bár az ESCO óriási potenciállal rendelkezik, még mindig kidolgozás alatt áll, bizonytalanságot okozva ezáltal a tagállamok körében. A készségek, kompetenciák, képesítések és foglalkozások európai osztályozása (ESCO) révén támogatni kell az EKKR fejlesztését és annak használatát, azonban az ESCO hozzájárulásának biztosításához elengedhetetlen, hogy véglegesítsék a megfeleltetési folyamatot.

6.3. Az EGSZB egyetért azzal, hogy javítani kell a különböző képesítések megértését és összehasonlíthatóságát. Általánosságban üdvözlendő, hogy a javasolt felülvizsgálat az EKKR átláthatóságának és egységességének megerősítésére helyezi a hangsúlyt. Ugyanakkor rendkívül fontos annak biztosítása, hogy az EKKR továbbfejlesztésére irányuló törekvés ne váljon túlzottan megterhelővé és bürokratikussá.

6.4. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy – különösen a magas szintű készségek megszerzését illetően – még sok a tennivaló a nem formális és informális tanulás oly módon történő ösztönözése terén, hogy ezeket zökkenőmentesen ötvözni lehessen a jelenlegi formális oktatási és képzési rendszerekkel, mégpedig úgy, hogy ez elfogadható legyen az összes érdekelt fél számára. Jelenleg egy ilyen integráció nagyon korlátozott mértékű az egyenértékűség általánosan elfogadott meghatározásának hiánya, a nemzeti képesítési keretrendszerekbe vetett kölcsönös bizalom gyengesége és a nemzeti képesítési keretrendszerek és az EKKR között a megfeleltetési szintek tekintetében mutatkozó hatalmas eltérések miatt.

6.5. Az EGSZB továbbá azt ajánlja, hogy nagyobb összhangot biztosítsanak az uniós képesítési eszközök – azaz az európai képesítési keretrendszer, az európai szakképzési kreditrendszer és a szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakerete – között.

7. Az Europass keretrendszer felülvizsgálatára irányuló javaslatról

7.1. Az EGSZB határozottan támogatja az új Europass keretrendszert, különösen annak dokumentumalapú eszközből szolgáltatásalapú platformmá való továbbfejlesztését.

7.2. Az EGSZB úgy véli, hogy a felhasználók számára a szolgáltatások széles köréhez hozzáférést biztosító európai szintű platform létrehozásában az átláthatóságnak, a használhatóságnak, a hozzáférhetőségnek és a hatékonyságnak kell a főszerepet játszania. Rendkívül fontos biztosítani, hogy az új Europass keretrendszer a fogyatékossággal élők számára is elérhető legyen. Fontos továbbá, hogy figyelmet fordítsunk az információhoz való hozzáférésre a fizikai környezet viszonylatában, mivel egyes fogyatékosságok befolyásolják az informatikai rendszerek használatának képességét. Ilyen esetekben speciális hozzáférési pontokat és más alternatív hozzáférési módszereket kellene rendelkezésre bocsátani.

7.3. Az EGSZB-nek azonban fenntartásai vannak azzal kapcsolatban, hogy etikus-e az Erasmus+ program forrásait – mintegy 2 500 000 eurót – kezdeti finanszírozási forrásként készségekkel és képesítésekkel kapcsolatos webszolgáltatások fejlesztésére használni. Ugyanakkor az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot, hogy a valóságnak jobban megfelelő módon értékelje újra a költségvetési hatásokat, mivel az összegyűjtött információk megnövekedett köre és adatszolgáltatási eszközeik és csatornáik ebből fakadóan szükségessé váló korszerűsítése pénzügyi következményekkel jár majd a tagállamokra nézve.

7.4. Az EGSZB úgy véli, hogy az új Europass keretrendszerrel kapcsolatos információk lakosság körében való terjesztésének költségvetési hatásait ugyancsak fontos értékelni, mivel az új keretrendszer nemcsak a szolgáltatások színvonalának és számának általános növekedésétől függ nagymértékben, hanem a felhasználók számának egyértelmű növekedésétől is.

Kelt Brüsszelben, 2017. február 22-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Georges DASSIS

(1) http://ec.europa.eu/growth/smes/promoting-entrepreneurship/we-work-for/liberal-professions_en.

(2) Ez az arány magasabb az 55–65 éves korcsoportban, ahol is a felnőttek 50 %-a nem rendelkezik alapfokú IKT-készségekkel. OECD, a felnőttek kompetenciáinak nemzetközi értékelésére vonatkozó program (Programme for the International Assessment of Adult Competencies – PIAAC), 2015. június.

(3) Pl. Európai Bizottság, 2016. évi Oktatási és Képzési Figyelő, 2016. szeptember; Európai Politikai Központ, „Towards a Europeanisation of Youth Employment Policies? A Comparative Analysis of Regional Youth Guarantee Policy Designs”, 2016. szeptember.

(4) Nemzetközi Munkaügyi Szervezet, „Strukturális munkaerőhiány Európában”, Statistics Brief, 2014. szeptember.

(5) http://ec.europa.eu/growth/smes/promoting-entrepreneurship/we-work-for/liberal-professions_hu.

(6) Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: A kreativitás, a vállalkozói szellem és a mobilitás elősegítése az oktatás és képzés terén (HL C 332., 2015.10.8., 20. o.).

(7) Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: Női vállalkozók (HL C 299., 2012.10.4., 24. o.).

(8) Az Európai Női Lobbi WEStart elnevezésű projektjének keretében 10 országspecifikus esettanulmányt elemeztek a női vállalkozások hatásáról Európában.

(9) Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: Az önkéntesség szerepe az EU szakpolitikáiban (HL C 181., 2012.6.21., 150. o.).

(10) A szociális párbeszéd új kezdete, Az európai szociális partnerek, az Európai Bizottság és az Európai Unió Tanácsának elnöksége által tett nyilatkozat, 2016. június 27.

(11) Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: A digitalizáció hatásai a szolgáltatási iparágakra és a foglalkoztatásra (HL C 13., 2016.1.15., 161. o.).

(12) Pl. Bowles, J.: The computerisation of European jobs [Az európai munkahelyek számítógépesítése], 2014; Frey, C. M., Osborne, M.,The Future of Employment: How Susceptible are Jobs to Computerisation [A foglalkoztatás jövője: Mennyire érinti érzékenyen a számítógépesítés a munkahelyeket?], 2013; Pajarinen, M., Rouvinen, P., Ekeland, A.: Computerization Threatens One-Third of Finnish and Norwegian Employment [A számítógépesítés a finn és norvég foglalkoztatás egyharmadát fenyegeti], ETLA, 2015.

(13) Az Európai Bizottság ütemterve: „New start to address the challenges of work-life balance faced by working families” [Új kezdet: a dolgozó szülők előtt álló, a munka és a családi élet összeegyeztetése terén jelentkező kihívások kezelése], 2015. augusztus.

(14) Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: A nők foglalkoztatása és a növekedés (HL C 341., 2013.11.21., 6. o.).

(15) Az európai szociális partnerek által közösen végzett olyan tevékenységek, amelyeknek súlypontjai a szakképzés, különösen a tanulószerződéses gyakorlati képzés, az oktatásba és képzésbe történő beruházás, az iskolaelhagyók arányának kezelése és jobb tanulási eredmények elérése.