[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.10.9.

COM(2009)524 végleges

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség és az Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a 2007–2013 közötti időszakra létrehozott Külső Határok Alapra vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

INDOKOLÁS

POLITIKAI ÉS JOGI HÁTTÉR

1999. május 18-án az Európai Unió Tanácsa megállapodást kötött az Izlandi Köztársasággal és a Norvég Királysággal ezen államoknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról.

2004. október 26-án az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség megállapodást kötött a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról.

2006. június 21-én parafálták az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvet. A jegyzőkönyvet 2008. február 28-án aláírták, és megkötése 2009-re várható.

Hatékonysági szempontok miatt, valamint külön tárgyalások folytatásának elkerülése érdekében Liechtenstein azt megelőzően részt vesz az alapban való részvételéről szóló tárgyalásokon, hogy megkötné a jegyzőkönyvet. Ez a megállapodás Liechtenstein vonatkozásában a jegyzőkönyv hatályba lépésének időpontjáig nem lesz alkalmazandó.

A „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007–2013-as időszakra a Külső Határok Alap létrehozásáról szóló, 2007. május 23-i 574/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[1] (a továbbiakban: a határozat) 11. cikke szerint a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult államok a határozat rendelkezéseinek megfelelően részt vesznek az alapban. Ezenkívül olyan megállapodásokat kell kötni, amelyek meghatározzák a részvételhez szükséges kiegészítő szabályokat, beleértve a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét és a Számvevőszék ellenőrzési hatáskörét biztosító rendelkezéseket.

A megállapodásban rendelkezni kell olyan, Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein területén alkalmazandó szabályokról, amelyek alapján a Bizottság ezekben az államokban végső felelősséget vállalhat az alap költségvetésének végrehajtásáért. Ilyen szabályokról sem a határozat, sem a fenti schengeni társulási megállapodások nem rendelkeznek. A 2007. december 20-án a Bizottságnak adott tanácsi felhatalmazás alapján tárgyalások kezdődtek az Izlandi Köztársasággal, a Norvég Királysággal, a Svájci Államszövetséggel és a Liechtensteini Hercegséggel. A tárgyalások 2009. június 30-án zárultak le, amikor is a megállapodástervezetet parafálták.

A felek megállapodtak abban, hogy ez a megállapodás – az alkotmányos követelmények sérelme nélkül – az aláírását követő naptól ideiglenesen alkalmazandó. Ezen elv alól kivételt képez a vagyoni kötelezettségek végrehajthatóságáról szóló 6. cikk alkalmazása, amelynek esetében a társult államok részéről külön jogalkotási lépésekre van szükség.

A tagállamok tájékoztatására és a velük folytatott konzultációra a Tanácson belül a határ-munkacsoport és az Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA)-munkacsoport keretében került sor.

A megállapodás jogalapja az Európai Közösséget létrehozó szerződés 62. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben a 300. cikkel.

A megállapodás aláírásának és megkötésének jogi eszközét ez és a vonatkozó javaslatok képezik. A Tanács minősített többséggel hozza meg döntését. A megállapodás megkötéséről az EK-Szerződés 300. cikkének (3) bekezdésével összhangban hivatalosan konzultálni kell az Európai Parlamenttel.

A TÁRGYALÁSOK EREDMÉNYE

A Bizottság úgy véli, hogy a Tanács tárgyalási irányelveiben rögzített célkitűzések megvalósultak, és a megállapodástervezet a Közösség számára elfogadható.

A megállapodástervezet végleges tartalma a következőképpen foglalható össze:

Cél és hatály

A megállapodás – azon szabályok tekintetében, amelyeknek a célja, hogy a Bizottság ezekben az államokban végső felelősséget vállalhasson az alap költségvetésének végrehajtásáért – az alap pénzügyi irányításának és ellenőrzésének következő aspektusait tárgyalja: a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve, az összeférhetetlenség elkerülésének elve, az uniós pénzeszközök végrehajtásának a társult államokra való átruházásához szükséges intézkedések, a vagyoni kötelezettségek végrehajtása, a Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással szembeni védelme, helyszíni ellenőrzések és vizsgálatok, a Számvevőszék, közbeszerzések.

A megállapodás ezenkívül rendelkezéseket tartalmaz arról, miként tartoznak ezek az államok pénzügyi hozzájárulással az alap költségvetéséhez. A megállapodás a 2009–2013 közötti időszakra vonatkozó hozzájárulások tekintetében rögzített összegeket határoz meg. A rögzített összegek előnye, hogy megkönnyítik az alap rendelkezésére álló éves előirányzatok teljes összegének megállapítását. A rögzített összegekre azonban a többéves program utolsó évében korrekciós mechanizmust kell alkalmazni, figyelembe véve az egyes schengeni társulási megállapodásokban meghatározott GDP-alapú számítási módszereket. Ezenkívül kiigazításra van lehetőség a határozat 13. cikkének (1) bekezdésében meghatározott teljes referenciaösszeg, illetve a szövegben előírt éves előirányzatok módosulása esetén. A 2009. évi hozzájárulásokat a megállapodás megkötésének várható időpontjára való tekintettel csak 2010-ben, kivételes hozzájárulásként kell teljesíteni. Ehhez hasonlóan a társult országok számára 2009-re előirányzott, 2008. júliusában közzétett juttatásokat kivételesen szintén csak 2010-ben folyósítják. A megállapodás ezenkívül meghatározza a hozzájárulások befizetésének ütemezését is.

Végül a megállapodás külön rendelkezéseket tartalmaz a társult államok számára a programok és jelentések benyújtásáról, figyelembe véve az alapban való részvételük megkezdésében fennálló késedelmet.

Nyilatkozatok

A megállapodáshoz közös nyilatkozatot csatolnak Liechtenstein azon döntéséről, hogy nem vesz részt az alapban, döntése azonban nem érinti azon kötelezettségét, hogy pénzügyileg hozzá kell járulnia az alaphoz, mivel ennek célja a tehermegosztás biztosítása, valamint a külső határokra és a vízumpolitikára vonatkozó schengeni vívmányok végrehajtásának pénzügyi támogatása.

Ezenkívül nyilatkozatváltásra kerül sor Norvégia és az Európai Közösség között a határozatok közvetlen végrehajthatósága elvének az Európai Közösség általi alkalmazásáról. Ennek a nyilatkozatváltásnak az alapja a Norvégiával kötött schengeni társulási megállapodáshoz csatolt nyilatkozatváltás.

KÖVETKEZTETÉSEK

A fenti eredményekre figyelemmel a Bizottság javasolja, hogy a Tanács:

- határozzon a megállapodásnak a Közösség nevében történő aláírásáról, és hatalmazza fel a Tanács elnökét a Közösség nevében aláírásra jogosult személy(ek) kijelölésére;

- az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően hagyja jóvá az Európai Közösség és az Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a 2007–2013 közötti időszakra létrehozott Külső Határok Alapra vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló csatolt megállapodást.

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség és az Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a 2007–2013 közötti időszakra létrehozott Külső Határok Alapra vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 62. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben a 300. cikke (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával, valamint 300. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

mivel:

1. A „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007–2013-as időszakra a Külső Határok Alap létrehozásáról szóló, 2007. május 23-i 574/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[2] 11. cikke szerint a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult harmadik országok a határozat rendelkezéseinek megfelelően részt vesznek az alapban. Olyan megállapodásokat kötnek, amelyek meghatározzák a részvételhez szükséges kiegészítő szabályokat, beleértve a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét és a Számvevőszék ellenőrzési hatáskörét biztosító rendelkezéseket.

2. A 2007. december 20-án a Bizottságnak adott felhatalmazás alapján 2009. június 30-án lezárultak az Izlandi Köztársasággal, a Norvég Királysággal, a Svájci Államszövetséggel és a Liechtensteini Hercegséggel folytatott tárgyalások, és megállapodást parafáltak.

3. A megállapodást, annak későbbi időpontban való megkötésére figyelemmel, alá kell írni és ideiglenesen alkalmazni kell.

4. Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt e határozat elfogadásában, és az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez a határozat az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik része IV. címe rendelkezéseinek hatálya alá tartozó schengeni vívmányokon alapul, az említett jegyzőkönyv 5. cikkével összhangban Dánia – legkésőbb hat hónappal azt követően, hogy a Tanács elfogadta ezt a határozatot – dönt arról, hogy nemzeti jogában végrehajtja-e.

5. Ez a határozat a schengeni vívmányok rendelkezéseinek olyan továbbfejlesztését jelenti, amelyben az Egyesült Királyság nem vesz részt, összhangban a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365//EK tanácsi határozattal[3], valamint az ezt követő, a schengeni vívmányok rendelkezései egyes részeinek Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága által való alkalmazásáról szóló, 2004. december 22-i 2004/926/EK tanácsi határozattal[4]. Ennélfogva az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

6. Ez a határozat a schengeni vívmányok rendelkezéseinek olyan továbbfejlesztését jelenti, amelyben Írország nem vesz részt, összhangban az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozattal[5]. Írország ennélfogva nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A Tanács a Közösség nevében jóváhagyja az Európai Közösség és az Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a 2007–2013 közötti időszakra létrehozott Külső Határok Alapra vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodás és az ahhoz csatolt nyilatkozatok aláírását, figyelemmel a megállapodás megkötésére.

A megállapodás és a kapcsolódó okmányok szövegét csatolták e határozathoz.

2. cikk

A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírására jogosult személy(eke)t, figyelemmel a megállapodás megkötésére.

3. cikk

A megállapodást a hivatalos megkötéséhez szükséges eljárások lezárultáig ideiglenesen, a megállapodás 13. cikke (5) bekezdésének megfelelően kell alkalmazni.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

MELLÉKLET

Megállapodás

az Európai Közösség és az Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség között a 2007–2013 közötti időszakra létrehozott Külső Határok Alapra vonatkozó kiegészítő szabályokról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG, a továbbiakban: a Közösség,

továbbá

AZ IZLANDI KÖZTÁRSASÁG, a továbbiakban: Izland,

A NORVÉG KIRÁLYSÁG, a továbbiakban: Norvégia,

A SVÁJCI ÁLLAMSZÖVETSÉG, a továbbiakban: Svájc,

A LIECHTENSTEINI HERCEGSÉG, a továbbiakban: Liechtenstein,

a továbbiakban: a társult államok,

a továbbiakban: a felek,

TEKINTETTEL az Európai Unió, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság által megkötött, ezen államoknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásra (a továbbiakban: a Norvégiával és Izlanddal kötött társulási megállapodás),

TEKINTETTEL az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásra (a továbbiakban: a Svájccal kötött társulási megállapodás),

TEKINTETTEL az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvre (a továbbiakban: a Liechtensteinnel kötött társulási jegyzőkönyv),

MIVEL:

(1) Az Európai Közösség a 2007/574/EK európai parlamenti és a tanácsi határozattal létrehozta a Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása általános program keretében a 2007–2013-as időszakra a Külső Határok Alapot (a továbbiakban: az alap).

(2) Az említett határozat a schengeni vívmányok továbbfejlesztését képezi a Norvégiával és Izlanddal kötött társulási megállapodás, a Svájccal kötött társulási megállapodás, valamint a Liechtensteinnel kötött társulási jegyzőkönyv értelmében.

(3) Az említett határozat 11. cikke értelmében a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult harmadik államok a határozat rendelkezéseivel összhangban részt vesznek az alapban, és olyan megállapodásokat kötnek, amelyek meghatározzák a részvételhez szükséges kiegészítő szabályokat, beleértve a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét és a Számvevőszék ellenőrzési hatáskörét biztosító rendelkezéseket.

(4) Az alap a schengeni vívmányokkal összefüggő külön eszköznek minősül, amelynek célja a tehermegosztás biztosítása és a külső határokra és a vízumpolitikára vonatkozó schengeni vívmányok végrehajtásának pénzügyi támogatása.

(5) Az alapban részt vevő államoknak járó éves juttatások és a társult államokra vonatkozó többéves programozás könnyebb megállapítása érdekében ez a megállapodás rögzített összegek formájában határozza meg a társult államok által befizetendő éves pénzügyi hozzájárulásokat, amelyekre a többéves program utolsó évében korrekciós mechanizmust kell alkalmazni,

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

1. cikk

Alkalmazási kör

Ez a megállapodás a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007–2013-as időszakra a Külső Határok Alap létrehozásáról szóló 574/2007/EK határozatnak (a továbbiakban: a határozat) megfelelően megállapítja a társult államok alapban való részvételéhez szükséges kiegészítő szabályokat.

2. cikk

Pénzügyi irányítás és ellenőrzés

7. A társult államok megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek annak biztosításához szükségesek, hogy megfeleljenek az Európai Közösséget létrehozó szerződésben (a továbbiakban: az EK-Szerződés) és a másodlagos közösségi jogban megállapított, a pénzügyi irányításra és ellenőrzésre vonatkozó rendelkezéseknek.

8. Az (1) bekezdésben említett rendelkezések a következők:

9. Az EK-Szerződés 248. cikkének (1)–(3) bekezdése, 256. és 274. cikke, valamint a 280. cikkének (1)–(3) bekezdése,

10. Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet[6] (a továbbiakban: a költségvetési rendelet) 27., 28a., 52. cikke, 53. cikkének b) pontja, 72. cikkének (2) bekezdése és 95. cikkének (2) bekezdése,

11. Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet[7] megfelelő rendelkezései,

12. Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet[8], valamint

13. Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet.

14. A felek a fenti felsorolást közös megegyezéssel módosíthatják.

15. A társult államok a területükön a (2) bekezdésben felsorolt rendelkezéseket e megállapodásnak megfelelően alkalmazzák.

3. cikk

A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének tiszteletben tartása

Az alap előirányzatait a társult államok területén a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének megfelelően kell felhasználni.

4. cikk

Az összeférhetetlenség elvének tiszteletben tartása

A társult államok területén működő, a költségvetés végrehajtásában, kezelésében, auditjában vagy ellenőrzésében érintett valamennyi pénzügyi szereplő és egyéb személy számára tilos bármely olyan fellépés, amelynek révén saját érdekei ütköznek a Közösség érdekeivel.

5. cikk

A végrehajtás átruházásából fakadó kötelezettségek

A társult államok a költségvetési rendelet 53. cikkének b) pontjában és 95. cikkének (2) bekezdésében megállapított kötelezettségeknek megfelelően meghoznak minden, a Közösségek érdekeinek védelméhez szükséges törvényi, rendeleti, közigazgatási vagy egyéb intézkedést.

6. cikk

Végrehajtás

A társult államok területén végrehajthatók a Bizottság államoktól eltérő személyekkel szembeni vagyoni kötelezettséget megállapító határozatai.

A végrehajtásra annak az államnak a hatályos polgári eljárási szabályai vonatkoznak, amelynek területén a végrehajtásra sor kerül. A határozatot az a nemzeti hatóság látja el végrehajtási záradékkal – az okirat valódiságának vizsgálatán kívül minden más ellenőrzést mellőzve –, amelyet az egyes társult államok kormányai erre a célra kijelölnek, és amelyről a Bizottságot tájékoztatják.

Ha a Bizottság kérelme alapján az említett alaki követelmények teljesültek, a Bizottság – a nemzeti jogszabályokkal összhangban – a végrehajtás érdekében közvetlenül az illetékes hatósághoz fordulhat.

A végrehajtást csak az Európai Közösségek Bíróságának határozata alapján lehet felfüggeszteni. A végrehajtási eljárás szabálytalanságára vonatkozó panaszok tekintetében azonban az adott állam bíróságai rendelkeznek hatáskörrel.

7. cikk

A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme a csalásokkal szemben

16. A társult államok az EK-Szerződés 280. cikkének megfelelően:

17. küzdenek a csalás és a Közösség pénzügyi érdekeit sértő minden egyéb jogellenes tevékenység ellen olyan intézkedésekkel, amelyeknek elrettentő hatásuk van és hathatós védelmet nyújtanak;

18. a Közösség pénzügyi érdekeit sértő csalás leküzdésére megteszik ugyanazokat az intézkedéseket, amelyeket a saját pénzügyi érdekeiket sértő csalás leküzdésére tesznek; továbbá

19. összehangolják a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét célzó tevékenységüket a tagállamokkal és a Bizottsággal.

20. Ennek érdekében a társult államok olyan intézkedéseket fogadnak el, amelyek egyenértékűek a Közösség által az EK-Szerződés 280. cikkének (4) bekezdése alapján elfogadott, e megállapodás aláírásakor hatályos intézkedésekkel.

A felek közös megegyezéssel dönthetnek további olyan intézkedések elfogadása mellett, amelyek a Közösség által e cikknek megfelelően elfogadott későbbi intézkedésekkel egyenértékűek.

8. cikk

A Bizottság helyszíni ellenőrzései és vizsgálatai

A Bizottság (és az OLAF) a határozat 35. és 47. cikkében megállapított jogainak sérelme nélkül jogosult az alappal kapcsolatban helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni a társult országok területén, összhangban az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/EK, Euratom tanácsi rendeletben előírt feltételekkel.

A társult államok hatóságai elősegítik a helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat, amelyeket a hatóságok kívánságára ezekkel közösen is lehet folytatni.

9. cikk

Számvevőszék

Az EK-Szerződés 248. cikkének (3) bekezdése és a költségvetési rendelet első része VIII. címének 1. fejezete értelmében az EK-Szerződés alapján létrehozott Számvevőszék helyszíni ellenőrzéseket végezhet az alappal kapcsolatban minden, a társult államok területén a Közösség nevében bevételeket vagy kiadásokat kezelő szerv helyiségeiben, beleértve a költségvetésből kifizetésben részesülő természetes vagy jogi személy helyiségeit is.

A társult államok területén a Számvevőszéknek az ellenőrzést a nemzeti ellenőrző szervekkel vagy – ha ezek nem rendelkeznek a szükséges hatáskörrel – hatáskörrel rendelkező tagállami szervezeti egységekkel kapcsolatot tartva kell elvégezni. A Számvevőszék és a társult államok nemzeti ellenőrző szervei függetlenségük megőrzése mellett a bizalom szellemében működnek együtt egymással. Az említett szervek vagy szervezeti egységek közlik a Számvevőszékkel, hogy részt kívánnak-e venni az ellenőrzésben.

A Számvevőszék legalább ugyanazokkal a jogokkal rendelkezik, mint amelyekkel a határozat 35. és 47. cikke és e megállapodás 8. cikke alapján a Bizottság rendelkezik.

10. cikk

Közbeszerzés

21. Norvégia, Izland és Liechtenstein jogának közbeszerzésre vonatkozó rendelkezéseit az EGT-megállapodás XVI. mellékletével összhangban alkalmazza.

22. Svájc közbeszerzésre vonatkozó nemzeti jogát a WTO kormányzati beszerzési megállapodásának (GPA) rendelkezéseivel összhangban alkalmazza.

Svájc benyújtja a Bizottságnak közbeszerzési eljárásainak, valamint irányítási és ellenőrzési rendszerének leírását.

Ezenkívül minden egyes éves program végrehajtásáról szóló záróbeszámolóban információkat nyújt be az alkalmazott közbeszerzési eljárásokról.

11. cikk

Pénzügyi hozzájárulások és juttatások

23. A társult államok éves befizetéseket teljesítenek az alap költségvetésébe a következő táblázatok szerint:

ezer EUR | 2009 |

éves előirányzatok (EK költségvetés) | 185 500 |

Norvégia | 5 100 |

Izland | 260 |

Svájc | 5 565 |

A 2009-re vonatkozó befizetéseket nem módosítható rögzített összegek formájában kell teljesíteni[9].

ezer EUR | mutató[10] | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

tervezett éves előirányzatok (EK költségvetés) | % | 207 500 | 253 500 | 349 100 | 481 200 |

Norvégia | 2,61 | 5 408 | 6 607 | 9 099 | 12 542 |

Izland | 0,04 | 79 | 96 | 132 | 183 |

Svájc | 3,35 | 6 943 | 8 483 | 11 682 | 16 102 |

Liechtenstein | 0,03 | 62 | 76 | 105 | 144 |

2010 és 2013 között a befizetéseket a fenti táblázatban megadott mutató alapján, a (4) bekezdésben foglaltak figyelembevételével kell teljesíteni.

24. 2011 és 2013 között a befizetéseket az érintett költségvetési év február 15-ig kell teljesíteni, miután a Bizottság az előző év december 15-ig kiállította a beszedési utasítást.

25. A 2009-re előírt hozzájárulást kivételes hozzájárulásként 2010-ben kell teljesíteni. Ezt az összeget a 2010. évi hozzájárulásokkal együtt 2010. február 15-ig kell befizetni. Svájc esetében a hozzájárulásokat legkésőbb e megállapodás aláírásától számított egy hónapon belül kell befizetni.

A Közösség az egyes érintett társult államoknak 2009-re előirányzott juttatásokat, amelyeket a Bizottság a határozat 14. és 15. cikke szerint állapított meg, kivételes juttatásként teljesíti a következőképpen:

Norvégia: 1 611 049 EUR

Izland: 62 148 EUR

Svájc: 2 282 112 EUR

A 2010. évi juttatások és ezek a kivételes juttatások ugyanazon éves program (2010.) hatálya alá tartoznak.

2010-től a társult államoknak nyújtandó juttatásokat évente kell megállapítani a határozat 14. és 15. cikkével összhangban.

26. A felek a 2012. május 1-jén rendelkezésre álló legfrissebb éves GDP-adatok alapján korrigálják minden társult államnak a 2010., 2011., 2012. és 2013. költségvetési évre vonatkozó hozzájárulását. A korrekció(ka)t a 2013. évi hozzájárulásra kell alkalmazni.

A korrekciók megállapítása céljából az érintett társult államra vonatkozó GDP-hányadot a következőképpen kell meghatározni:

Norvégia, illetve Izland GDP-hányadát az összes részt vevő ország GDP-jéhez viszonyítva, a Norvégiával és Izlanddal kötött társulási megállapodás 12. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint kell kiszámítani;

Svájc GDP-hányadát az összes részt vevő ország GDP-jéhez viszonyítva, a Svájccal kötött társulási megállapodás 11. cikkében foglaltak szerint kell kiszámítani;

Liechtenstein GDP-hányadát az összes részt vevő ország GDP-jéhez viszonyítva, a Liechtensteinnel kötött társulási jegyzőkönyv 3. cikkében foglaltak szerint kell kiszámítani.

27. Amennyiben az EK költségvetési hatósága úgy határoz, hogy – az Európai Unió 2007–2013 közötti többéves pénzügyi keretének összefüggésében a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti intézményközi megállapodás 37. pontjának megfelelően[11] – módosítja a határozat 13. cikkének (1) bekezdésében meghatározott teljes referenciaösszeget vagy az (1) bekezdésben szereplő táblázatban feltüntetett tényleges éves előirányzatokat, a felek kiigazítják az (1) bekezdésben szereplő táblázat adatait.

A kiigazítás mértékét a teljes referenciaösszeg vagy az érintett éves előirányzat(ok) módosításával arányosan kell meghatározni, és a kiigazítást a módosítás által érintett költségvetési év(ek)re kell alkalmazni.

Ennek érdekében a Bizottság levélben közli a társult államokkal a pénzügyi hozzájárulásuk mértékében esedékes kiigazítást és a vonatkozó befizetések vagy visszatérítések érdekében meghozandó intézkedéseket.

28. Liechtenstein hozzájárulása csak a 13. cikk (6) bekezdésében említett naptól számított évekre vonatkozik.

29. A Bizottság a társult államok által befizetett összegekből minden évben legfeljebb 300 000 EUR-t fordíthat olyan igazgatási kiadásokra, amelyek a határozat és e megállapodás társult államok által történő végrehajtásának támogatásához szükséges személyzettel vagy külső személyzettel kapcsolatosak.

30. 2009. és 2010. vonatkozásában a Bizottság az érintett költségvetési évre vonatkozó közösségi költségvetési kötelezettségvállalásokat úgy határozza meg, hogy figyelembe veszi a társult államoknak a Bizottság által a határozat 14. és 15. cikkének megfelelően juttatott összegeket.

12. cikk

Bizalmas kezelés

Az e megállapodás alapján bármilyen formában közölt vagy szerzett információkra szakmai titoktartás vonatkozik, és ezek az információk ugyanolyan védelmet élveznek, mint a közösségi intézményekre alkalmazandó rendelkezések és a társult államok joga által védett hasonló információk. Az ilyen információt csak olyan személyekkel szabad közölni a közösségi intézményeken belül, a tagállamokban vagy a társult államokban, akiknek feladatkörüknél fogva azt ismerniük kell, s azt csak a felek pénzügyi érdekei hatékony védelmének biztosítása céljából szabad felhasználni.

13. cikk

Hatálybalépés

31. Ennek a megállapodásnak a letéteményese az Európai Unió Tanácsának főtitkára.

32. Az Európai Közösség, Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein saját eljárásának megfelelően jóváhagyja ezt a megállapodást.

33. E megállapodás hatálybalépéséhez az Európai Közösség és legalább egy másik aláíró fél jóváhagyása szükséges.

34. E megállapodás az azt követő első hónap első napján lép hatályba bármely fél vonatkozásában, hogy az adott fél letétbe helyezte a letéteményesnél jóváhagyási okmányát.

35. A 6. cikk kivételével az Európai Közösség, Norvégia, Izland és Svájc – az alkotmányos követelmények sérelme nélkül – ideiglenesen alkalmazza ezt a megállapodást az aláírását követő naptól.

36. Az Európai Közösség és Liechtenstein ezt a megállapodást ideiglenesen alkalmazza attól a naptól kezdve, amikor a Liechtensteinnel kötött társulási jegyzőkönyv 2. cikkében említett rendelkezések – a jegyzőkönyv 10. cikkének megfelelően – hatályba lépnek.

14. cikk

Programozás

37. A társult államok legkésőbb egy hónappal e megállapodás aláírását követően tájékoztatják a Bizottságot a többéves programjuk és éves programjaik végrehajtására kijelölt hatóságokról.

38. A társult államok legkésőbb három hónappal e megállapodás aláírását követően benyújtják a Bizottságnak a 2010–2013 közötti többéves programjuk tervezetét.

39. A társult államok legkésőbb öt hónappal e megállapodás aláírását követően benyújtják a Bizottságnak 2010. évi éves programjuk tervezetét.

40. A társult államok legkésőbb három hónappal a megállapodás aláírását követően benyújtják a Bizottságnak a határozat 34. cikkének (2) bekezdésében említett igazgatási és ellenőrzési rendszereik leírását.

41. A Bizottság a határozatban megállapított eljárásokkal összhangban a hivatalos benyújtást követő három hónapon belül jóváhagyja a többéves programokat, és a hivatalos benyújtást követő egy hónapon belül jóváhagyja a 2010. évi éves programot, amennyiben a határozat 34. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően meggyőződött arról, hogy a társult államok létrehozták a határozat 26–32. cikke szerinti igazgatási és ellenőrzési rendszereket.

42. A határozat 52. cikke (2) bekezdésének a) pontjában előírt értékelő jelentést a társult államoknak nem szükséges benyújtaniuk.

15. cikk

Érvényesség és megszűnés

43. Ezt a megállapodást felmondhatja akár az Európai Közösség, akár valamely társult állam a többi félnek küldött értesítéssel. A megállapodás az értesítés napjától számított három hónap elteltével szűnik meg. A felmondás bejelentésekor folyamatban lévő projektek és tevékenységek az e megállapodásban rögzített feltételek mellett folytatódnak. A felek közös megegyezéssel rendezik a felmondás esetleges egyéb következményeit.

44. Norvégia és Izland vonatkozásában ez a megállapodás megszűnik, ha a Norvégiával, illetve Izlanddal megkötött társulási megállapodás a társulási megállapodás 8. cikkének (4) bekezdése, a 11. cikkének (3) bekezdése vagy 16. cikke értelmében megszűnik.

Svájc vonatkozásában ez a megállapodás megszűnik, ha a Svájccal megkötött társulási megállapodás a társulási megállapodás 7. cikkének (4) bekezdése, 10. cikkének (3) bekezdése vagy 17. cikke értelmében megszűnik.

Liechtenstein vonatkozásában ez a megállapodás megszűnik, ha a Liechtensteinnel megkötött társulási jegyzőkönyv a jegyzőkönyv 5. cikkének (4) bekezdése, 11. cikkének (1) bekezdése vagy 11. cikkének (3) bekezdése értelmében megszűnik.

14. cikk

Nyelvek

Ez a megállapodás, valamint az ehhez csatolt nyilatkozatok egyetlen eredeti példányban, angol, bolgár, cseh, észt, dán, finn, francia, görög, holland, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, szlovén, izlandi és norvég nyelven készültek, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

Az Európai Közösség és Liechtenstein közös nyilatkozata az utóbbinak az 574/2007/EK határozat alkalmazásában a Külső Határok Alapban való részvételéről

Az Európai Közösség és Liechtenstein

– tekintettel Liechtenstein földrajzi helyzetére a tekintetben, hogy nincsenek sem külső határai, sem olyan konzuli hálózata, amely alapján programot lehetne kidolgozni az alap végrehajtására, valamint

– felismerve Liechtenstein elkötelezettségét a schengeni vívmányok megvalósítása iránt, valamint szolidaritását a külső határokról szóló schengeni rendelkezéseket alkalmazó államokkal

megállapodnak, hogy Liechtenstein saját választása szerint kimaradhat az alap végrehajtásából, feltéve, hogy pénzügyi hozzájárulást nyújt az alaphoz az Európai Közösség és a Norvég Királyság, az Izlandi Köztársaság, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a 2007–2013 közötti időszakra létrehozott Külső Határok Alapra vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodás 11. cikke alapján. Ennek megfelelően Liechtenstein hozzájárulást nyújt az alaphoz, de lemond arról a jogáról, hogy az 574/2007/EK határozat 14. és 15. cikke szerint az alapból juttatásokban részesüljön.

Amennyiben Liechtenstein a későbbiekben részt kívánna venni az alap végrehajtásában, erről jóval a tervezett időpont előtt tájékoztatja a Bizottságot, és a felek levélváltás formájában megállapítják az 574/2007/EK határozat, a végrehajtási szabályok és e megállapodás alkalmazásának biztosításához szükséges gyakorlati intézkedéseket.

Norvégia kormányának nyilatkozata a Norvégiában található vállalkozásoknak címzett, vagyoni kötelezettségekre vonatkozó határozatoknak az Európai Közösség intézményei általi közvetlen végrehajthatóságáról

A szerződő feleknek figyelembe kell venniük, hogy Norvégia jelenlegi alkotmánya nem teszi lehetővé a Norvégiában található vállalkozásoknak címzett, vagyoni kötelezettségekre vonatkozó határozatoknak az Európai Közösségek intézményei általi közvetlen végrehajthatóságát. Norvégia elismeri, hogy ezeket a határozatokat továbbra is közvetlenül ezeknek a vállalkozásoknak kell címezni, és a vállalkozások a jelenlegi gyakorlat szerint kötelesek eleget tenni kötelezettségeiknek. A vagyoni kötelezettségekkel kapcsolatos határozatoknak az Európai Közösségek intézményei általi végrehajthatóságára vonatkozó említett alkotmányos korlátozások nem alkalmazandók a Norvégiában található vállalkozásokhoz tartozó, a Közösség területén működő leányvállalatokra és eszközökre. Ha nehézségek merülnek fel, Norvégia kész konzultációkba bocsátkozni, és kölcsönösen kielégítő megoldás kialakítására törekszik.

Az Európai Közösség nyilatkozata

A Bizottság folyamatosan felülvizsgálja a Norvégia egyoldalú nyilatkozatában említett helyzetet. A Bizottság bármikor kezdeményezhet Norvégiával konzultációkat annak érdekében, hogy ezekre a problémákra kielégítő megoldásokat találjanak.

[1] HL L 144., 2007.6.6., 22. o.

[2] HL L 144., 2007.6.6., 22. o.

[3] HL L 131., 2000.6.1., 43. o.

[4] HL L 395., 2004.12.31., 70. o.

[5] HL L 64., 2002.3.7., 20. o.

[6] HL L 248., 2002.9.16., 1. o. A legutóbb az 1995/2006/EK, Euratom rendelettel (HL L 390., 2006.12.30., 1. o.) módosított rendelet.

[7] HL L 357., 2002.12.31., 1. o. A legutóbb a 478/2007/EK, Euratom rendelettel (HL L 111., 2007.4.28., 13. o.) módosított rendelet.

[8] HL L 292., 1996.11.15., 2. o.

[9] A 2007. évi GDP alapján.

[10] A mutatók felfelé kerekített számok.

[11] HL C 139., 2006.6.14., 1. o.