[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 8.1.2009

COM(2009) 4 végleges

Ajánlás:

A TANÁCS HATÁROZATA

a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről

és

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

a Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásról

Ajánlás:

A TANÁCS HATÁROZATA

a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről

és

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

a Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásról

INDOKOLÁS

1. BEVEZETÉS

A lett gazdaság az elmúlt években jelentős egyensúlyhiányt halmozott fel, mivel a gyors bővülést könnyű hitelfeltételek és túlzottan expanzív költségvetési politika támasztotta alá, a Bizottságnak és a Tanácsnak az egymást követő lett konvergenciaprogramokról adott véleményeiben megfogalmazott ajánlása ellenére. Ezt a helyzetet a pénzügyi piacok globális válsága és a fellendülőben levő piacgazdaságokkal szembeni közhangulat elhidegülése nagy mértékben kiélezte, egyre nehezebbé és költségesebbé téve a hitelhez jutást. A lett tőke- és pénzügyi piacokra októbertől jelentős nyomás nehezedett, tükrözve az ország gazdasági és pénzügyi helyzetének fenntarthatóságával kapcsolatos növekvő aggodalmakat. Az aggodalmak elsősorban a banki ágazat helyzetét, különösen az ország legnagyobb belföldi tulajdonban levő bankjának (Parex) életképességét érintették, amely nagy mértékben külső finanszírozástól függött, és amelyet később állami tulajdonba és állami ellenőrzés alá vontak. Összefoglalva, Lettország a banki ágazat és a külső finanszírozás hirtelen és súlyos válságával szembesült.

Erre tekintettel a lett hatóságok az Európai Unióhoz és a Nemzetközi Valutaalaphoz (IMF) fordultak pénzügyi támogatásért. A Bizottság a Tanács elnökségével közösen november 22-én bejelentette, hogy az EU az IMF-fel közösen kész részt venni egy összehangolt finanszírozási csomag nyújtásában Lettország fizetési mérlegének fenntarthatósága érdekében. Hangsúlyozták azonban, hogy a pénzügyi támogatási csomagot azzal a feltétellel nyújtják, hogy a lett hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy szigorú és hiteles gazdasági kiigazítási program végrehajtása mellett. A Bizottsággal és az IMF-fel folytatott tárgyalások alapján december 12-én a lett parlament elfogadta a hatóságok „gazdasági stabilizációs és növekedésélénkítő programra” (a továbbiakban: a program) vonatkozó javaslatát. A program főbb célkitűzései arra irányulnak, hogy fenntartsák a pénzügyi rendszerbe vetett hazai és nemzetközi bizalmat, az állami szektor bérköltségeinek csökkentésével – ami egy sokkal szigorúbb költségvetési politika központi elemét jelenti – közvetlen és közvetett módon hozzájáruljanak a költségek versenyképessége és az infláció terén mutatkozó romló tendencia megállításához és visszafordításához, és strukturális reformok sora révén erősítsék az ország gazdasági növekedési potenciálját.

2. KÖZELMÚLTBELI MAKROGAZDASÁGI FEJLEMÉNYEK

A kilencvenes évek vége óta tartósan fennálló, nagyrészt a belföldi keresleten alapuló magas növekedési időszak után Lettország reál-GDP-jének növekedése 2005–2007 között kétszámjegyű volt. A növekedést elsősorban a magánfogyasztást és az ingatlanberuházásokat fellendítő, jelentős hitelbővülés ösztönözte, ez azonban 2007 közepére véget ért, mivel a túlértékelt ingatlanárakat nem lehetett tovább fenntartani. Ezekben az években a gazdaság szerkezetében a hangsúly a szállítható javak ágazatáról a nem szállítható javak ágazatára helyeződött át, amely aláásta a gazdaság külső fenntarthatóságát és túlhevültséget eredményező komoly nyomás kialakulásához vezetett.

A GDP növekedése 2008 első három negyedévében meredeken esett, amely tendencia várhatóan tovább folytatódik majd, főként a magánfogyasztás és a magánberuházások visszaesése miatt. A magánfogyasztást magas infláció, csökkenő ingatlanárak, növekvő adósságszolgálat, a kölcsönök rendelkezésre állásának visszaesése, valamint a foglalkoztatással és a jövedelmekkel kapcsolatos várakozások romlása sújtotta. Mivel mind belföldön, mind külföldön egyre kedvezőtlenebbek a keresleti kilátások, az építkezésekbe történő állóeszköz-beruházások az ingatlanpiaci és a gépekbe és berendezésekbe történő beruházások fellendülésének megtorpanásával párhuzamosan csökkennek. A vállalati szektorra a foglalkoztatási költségek növekedése miatt magas költségnyomás nehezedik, és a finanszírozás egyre korlátozottabb. Az uniós finanszírozású projektek és általában az állami projektek bizonyos mértékig enyhítik az egyéb beruházások terén mutatkozó erős visszaesést. A GDP azonban várhatóan jelentős ideig csökkenni fog a nagyon gyenge hazai kereslet miatt, amelyet a nettó kivitel bővülése nem ellensúlyoz megfelelően.

A munkaerő-piaci helyzet csak nemrég kezdett enyhülni, a belföldi kereslet csökkenése azonban jelentős reakciót fog kiváltani a munkaerőpiacon. A munkanélküliség a 2008 második negyedévében jellemző 6,3%-ról a harmadik negyedévre már 7,2%-ra emelkedett, és a nominális bérnövekedés – bár nagyon magas szintről – szintén mérséklődik. A lett munkaerőpiacot viszonylag rugalmasnak tartják, ami várhatóan korlátozza majd a béreknek újra a termelékenységhez történő igazításával járó foglalkoztatási és termelési költségeket.

A HICP-infláció a 2008. májusi 17,7%-os legmagasabb szint után novemberben 11,8%-ra csökkent. A maginfláció[1] (novemberben 11,0%) és a szolgáltatások árának inflációja a keresleti nyomás alábbhagyásával folyamatosan csökken. A jelentősen gyengébb belföldi kereslet, az állami szektor alacsonyabb bérei (lásd a 6. szakaszt), amelyek a magánszektorban bérkorlátozásokhoz vezetnek majd, és a globális nyersanyagárak csökkenése következtében kedvezőek a kilátások az infláció további erős csökkenésére.

A külső egyensúlyhiány a külső kötelezettségek nem fenntartható felhalmozódása következtében jelentős mértékű volt, 2008-ban azonban a belföldi felvevőképesség visszaesésével jelentősen csökkent a külső hitelfelvétel. A fizetési mérleget és a külső befektetési pozíciót a lenti 5. szakaszban elemezzük.

3. ÁLLAMHÁZTARTÁS

Lettországban fokozott felelősség terheli az államháztartást, mivel a kvázi-rögzített árfolyamrendszer[2] következtében a monetáris politika csak korlátozott mozgástérrel rendelkezik. Ennek ellenére Lettország a belföldi kereslet fellendülése alatt, 2005 és 2007 között a konjunktúraciklust támogató költségvetési politikát folytatott, a javuló költségvetési eredmények és a Lettország konvergenciaprogramjának aktualizált változatairól adott tanácsi véleményekben megfogalmazott ajánlások ellenére. A váratlan többletbevételeket általában év közben elfogadott pótköltségvetések alapján költötték el, és nem képeztek tartalékokat nehezebb időkre. Az állami szektorban bekövetkező bérnövekedés a magánszektorbeli bérnövekedést ösztönző tényezővé vált, az összehasonlítható bérek szintje azonban magasabb volt az állami szektorban. Lettországban a foglalkoztatottak 30%-a az állami szektorban dolgozik, és mivel a szolgáltatási szektor viszonylag kiterjedt – a bruttó hozzáadott érték 75%-át adja – a közszféra béreinek alakulása jelentős mértékben befolyásolja a magánszektorban fizetett béreket.

2008 első tíz hónapja során a magánfogyasztás meredek visszaesése következtében a héa-bevételek drasztikus módon lassultak (3%-kal alacsonyabbak voltak, mint az előző év megfelelő időszakában). A többi főbb adónemből származó bevételek kezdetben a magas inflációnak köszönhetően viszonylag jól tartották magukat, de már ezek a kedvező hatások is múlóban vannak. A lett pénzügyminisztérium becslése szerint a 2008-as konszolidált állami költségvetési hiány, amely magában foglalja a központi költségvetést és a társadalombiztosítási alap költségvetését, a GDP 2½–2¾%-a közöttre tehető[3]. Tekintettel arra, hogy a jelen körülmények között a helyi önkormányzati szektorban kis mértékű hiány mutatkozhat (annak ellenére, hogy ebben az alszektorban az egyensúly, illetve többlet biztosítása érdekében korlátozások megállapítására került sor), úgy tűnik, az államháztartás 2008-as hiánya a GDP 3%-ához közelít.

A 2009-re szóló költségvetés, amelyet a parlament november 14-én fogadott el, a GDP 1½%-ának megfelelő konszolidált államháztartási hiányt tűzött ki célul, ezt azonban a kibocsátás nem reális, pusztán 1%-os mértékű csökkenésére alapozta. E költségvetés a közvetlen adók jelentős csökkentését és a kiadások növelését tartalmazta. Már akkor világos volt azonban, hogy a kibocsátás sokkal nagyobb mértékben fog csökkenni, és hogy ellensúlyozó intézkedések nélkül fennáll a veszélye, hogy a hiány nagyon magas szintet ér el. A hatóságok az államháztartási hiányt a helyi önkormányzatoknál mutatkozó nagyon alacsony hiánnyal együtt a GDP 1,8%-ára becsülték, a GDP 1,1%-ának megfelelő elsődleges hiánnyal. 2008 utolsó hónapjainak adóbeszedési adataira és a 2009-es romló gazdasági kilátásokra tekintettel az államháztartási egyenleg kilátásai jelentősen romlottak a Bizottság szolgálatainak a GDP 5,6%-ának megfelelő hiányra vonatkozó őszi előrejelzéséhez képest. Ezzel szemben az államadósság 2007 végi, 9,5%-os aránya az egyik legalacsonyabb volt az Unióban.

4. PÉNZÜGYI PIACOK

Lettország pénzügyi rendszerét szinte kizárólag a banki ágazat uralja, amely az elmúlt tíz évben nagyon gyorsan fejlődött. Két szegmens különíthető el világosan. Egyrészt a külföldi tulajdonban álló bankok, amelyeket főként közvetlenül az anyavállalatok kölcsöneiből finanszíroznak, a piac 70%-án osztoznak. Másrészt a hazai bankok finanszírozása főként külföldi konzorciális hitelekből és a nem rezidensek betéteiből történik. Különösen szembetűnő a nem rezidensek betéteinek jelentősége, amelyek 2008. november elején a monetáris és pénzügyi intézmények betéteit nem számítva az összes betétek 43,5%-át tették ki. Lettország pénzügyi rendszere tehát elsősorban külső – akár anyavállalatoktól, a nem rezidensek betéteiből vagy külföldi konzorciális hitelekből származó – finanszírozásra támaszkodik. A külföldi adósságok ebből eredően nagyon magas és tovább növekvő szintjével szemben a rezidenseknek túlnyomó részben devizában (az összes hitelek 90%-ához közelítő szint) nyújtott hitelek állnak. A belföldi hitelek az 1997-es, a GDP 10%-ának megfelelő szintről 2007-re 90%-ra nőttek. Ezért úgy tűnik, Lettország bankrendszerét két fő kockázat, a likviditási és a hitelkockázat befolyásolja.

A likviditási kockázat már megmutatkozik a 2008 októbere óta fennálló tartós likviditási nyomás formájában. Két külföldi konzorcium egyértelműen jelezte annak lehetőségét, hogy visszafizetési nehézségekkel számolva a Parex banknak nyújtott, 2009 februárjában és júniusában esedékes, összesen 0,8% milliárd EUR összegű hitel korai törlesztését fogja kérni. Ez 2008. november 10-én a bank részleges államosításához vezetett. Az ezáltal nyújtott állami hitelgaranciákat azonban nem találták elegendőnek, amelynek következtében december elején a Parex teljes államosítására és a betétek kivételére vonatkozó korlátok megállapítására (magánszemélyek számára havi 50 000 EUR) került sor. Ezen intézkedések ellenére a Parexből és a hasonló üzleti modellel rendelkező más hazai bankokból azóta a nem rezidensek betéteinek rendkívül jelentős kivételére került sor, amelyeknek csupán kis részét helyezték el újra más lettországi bankoknál. A rendszerből adódó likviditási nyomás miatt a lett központi bank november 13-án kötelező tartalékrátájának további csökkentését jelentette be, a rövid távú kötelezettségek esetében 7%-ról 5%-ra, míg a 2 évnél hosszabb lejáratú kötelezettségek esetében 5%-ról 3%-ra, ezzel likviditást szabadítva fel (e döntések két, 1–1 százalékpontos lépésben, november 24-én és december 24-én léptek hatályba). A tartalékok kimerülése azonban folytatódott, és a lett központi bank nettó nemzetközi befektetési pozíciója a 2008. október elejétől az év végéig tartó időszakban 0,9 milliárd EUR-val romlott. Ugyanebben az időszakban a külföldi tulajdonban álló bankokban nőttek a rezidensek és a nem rezidensek betétei, és ami alapvető jelentőségű, az anyavállalatoktól származó likviditási támogatás biztosítottnak tűnik.

Jelentős hitelkockázat még nem merült fel, az elkövetkező hónapokban azonban várhatóan növekedni fog. Míg a lejárt hitelek száma már nőtt, a befagyott hitelek száma mindeddig az összes hitel 1%-a alatt marad, részben a problémás hitelek folyamatban levő átalakításának köszönhetően. A várhatóan elhúzódó recessziónak a rezidensek jövedelmére és ezen keresztül a tartozások visszafizetésére gyakorolt negatív hatása azonban nyilvánvalóan fokozódni fog. A szolvenciamutatók csökkenni fognak, akár megközelíthetik a kötelezően előírt minimumot, amely esetben tőkeinjekciókra lehet szükség.

A banki ágazat jelenlegi és jövőbeli helyzete egyrészt objektív tényezőktől, másrészt azonban a hitelességtől és a bizalommal összefüggő várakozásoktól is függ. A jelenlegi helyzetben a betétállomány stabilizálása és a további likviditási nyomás enyhítése érdekében kulcsfontosságú a bizalom. Az államháztartás korlátaira tekintettel a pénzügyi ágazatba vetett bizalom helyreállítását célzó állami beavatkozás csak akkor lenne hiteles, ha azt erőteljes nemzetközi pénzügyi támogatás kísérné.

5. FIZETÉSI MÉRLEG ÉS KÜLSő FINANSZÍROZÁSI IGÉNY

Lettország 2007-ig tartó gazdasági fellendülését nagy külső egyensúlyhiány keletkezése és a külső kötelezettségek nem fenntartható felhalmozódása jellemezte. A bruttó külső adósság 2007 végén meghaladta a GDP 135%-át (míg a nettó külső adósság a GDP 52%-át tette ki). A nemzetközi befektetési pozíciót illetően 2007 végére a nettó kötelezettségek a GDP 79%-ára nőttek, míg 2008 második negyedévének végére a GDP 82%-ára.

2008-ban a belföldi felvevőképesség csökkenésével a külső hitelfelvétel jelentősen visszaesett. A lett központi bank előzetes becslései szerint a folyó fizetési mérleg hiánya 2008 harmadik negyedévében a GDP körülbelül 12½%-ára csökkent (a 2006 negyedik negyedévében fennálló, a GDP 27%-át meghaladó legmagasabb szintről). 2009-ben a kereskedelmi mérleg hiánya várhatóan a GDP 10%-a körüli szinten marad (2008 utolsó hónapjaihoz hasonlóan), de pozitív szolgáltatási mérleg és javuló jövedelmi mérleg mellett a folyó fizetési mérleg hiánya alacsonyabb lenne. Annak biztosítása érdekében, hogy a GDP-növekedés alapja a szűkülő belföldi keresletről a bővülő exportra helyeződjön át, a béreket szorosabban a termelékenységhez kell igazítani, és folytatni kell a gazdaság kínálati oldalát erősítő szerkezeti reformokat.

Míg a folyó fizetési mérleg hiányának az elmúlt években jellemző nem fenntartható szintről történő korrekciója alapvető szerepet játszik a fizetési mérleg rendezett állapotának helyreállításában, ez önmagában nem lesz elég a külső fenntarthatóság megvalósításához, tekintettel az ország nagy, többségében rövid távú adósságállományára. A külföldi hitelek rendelkezésre állásának csökkenése, a nem rezidens és rezidens betétek lehetséges kivonása és a külföldi beruházások romló kilátásai miatt a külső finanszírozásra várhatóan még egy ideig jelentős nyomás nehezedik. A devizatartalékok (amelyek 2008. október eleje és december eleje között hozzávetőlegesen 25%-kal csökkentek) további igénybevétele veszélyeztetné Lettország rögzített átváltási árfolyamának életképességét. A fentiekre tekintettel a likviditási feszültségek rövid távú enyhítése és a középtávon megfelelő külső alkalmazkodás elősegítése érdekében külső pénzügyi támogatásra van szükség, amelyet erős politikai programnak kell alátámasztania.

A fentiek fényében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a lett fizetési mérleg egyensúlyát komoly veszély fenyegeti. A Bizottság ezért azt ajánlja, hogy a Tanács hozzon határozatot kölcsönös segítség nyújtásáról.

6. LETTORSZÁG „GAZDASÁGI STABILIZÁCIÓS ÉS NÖVEKEDÉSÉLÉNKÍTő PROGRAMJA”: MAKROGAZDASÁGI ÉS A PÉNZÜGYI RENDSZERT ÉRINTő INTÉZKEDÉSEK

A lett hatóságok és az összehangolt nemzetközi pénzügyi támogatási csomag lehetséges résztvevői között folyó tárgyalások eredményeként a hatóságok ambiciózus politikai programot fogadtak el (amelyet – mint azt a fentiekben említettük – benyújtottak a parlamenthez, és az december 12-én jóváhagyta). A program a lat árfolyama jelenlegi rögzítésének fenntartásán alapul, amely a jövőben is kulcsfontosságú politikai prioritás marad. A program célja a pénzügyi ágazat gyenge pontjainak kiküszöbölése, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása és a versenyképesség javítása, a szűk átváltási árfolyamsáv fenntartása mellett. Azonnali és tartós költségvetési konszolidációt, átfogó bankkonszolidációs stratégiát, a szabályozó hatóságok válságkezelő kapacitásának erősítését, átfogó szerkezeti reformokat, valamint más fontos intézkedéseket tartalmaz. A program 2009-ben a GDP 5%-os, 2010-ben további 3%-os csökkenését és 2011-ben 2%-os enyhe javulást tartalmazó makrogazdasági forgatókönyvből indul ki. A költségvetési stratégia 2011-re a GDP 3%-a alatt maradó államháztartási hiányt tűz ki célul, és ezzel ebben az évben teljesíteni kívánja a hiányra vonatkozó maastrichti kritériumot.

Az Unióval, az IMF-fel és más felekkel a pénzügyi támogatásról folytatott tárgyalásokon súlyos jövőbeli költségvetési hiányok kialakulása vált egyértelművé, ezért a kormány 2009-re módosított költségvetés-tervezetet fogadott el, amelyet a parlament a vészhelyzeti gazdasági stabilizációs programmal összhangban december 12-én megszavazott. A módosított költségvetés, amely 2009-re a GDP 5%-os csökkenését tartalmazó módosított előrejelzésen alapul, figyelembe veszi a gazdasági kilátások közelmúltbeli romlását és a GDP 5%-a alatti államháztartási hiányt tűz ki célul[4], amely csak kis mértékű szerkezeti kiigazítást jelent a 2008-as becsült eredményekhez képest (a novemberben elfogadott költségvetéshez képest azonban jóval nagyobb mértékűt). Emellett 2009 március végéig a decemberi költségvetéstervezettel összhangban 2009-re szóló teljes körű pótköltségvetési törvényt fogadnak el.

A kiadási oldalon a konszolidáció keretében a közszféra béreinek nagymértékű csökkentésére (az átlagbérek a 2008. november 14-i eredeti költségvetéshez képest 15%-kal csökkennek – ez azonban csak részben ellensúlyozza az elmúlt években mutatkozó nagy reálemeléseket) és további személyzeti leépítésekre helyeződik a hangsúly; emellett tervezik a nem személyi jellegű folyó kiadások nagymértékű csökkentését. A tervezett egyéb jelentős intézkedések között szerepel a támogatások csökkentése (a szociális támogatások kivételével), az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások csökkentése és a helyi önkormányzatok kiadásainak szigorítása. Ezzel összefüggésben az uniós finanszírozású projektek nemzeti társfinanszírozása a tervezett szinten marad, amely segíteni fogja, hogy a gazdaság a szállítható javak ágazata felé mozduljon el. A bevételi oldalon a program az általános héa-kulcs három százalékpontos, 21%-ra történő emelését, a sokkal szűkebb adóalapra (lényegében a gyógyszerekre) alkalmazandó csökkentett héa-kulcs 5%-ról 10%-ra történő emelését, az üzemanyagokra kivetett jövedéki adó emelését (és ezzel az uniós vívmányokkal való összhang elérését) tartalmazza, amelyet részlegesen ellensúlyoz a személyi jövedelemadó-kulcs két százalékpontos csökkentése.

A program 2010-re további költségvetési konszolidációt irányoz elő, és a középtávú költségvetési keret 2011-re a GDP 3%-át meg nem haladó mértékű államháztartási hiány elérésére irányuló célon alapul, amely összhangban áll a költségvetésre vonatkozó maastrichti konvergenciakritériummal. A kiadások további korlátozása 2010-ben, a tőkejövedelmekre kivetett adó (10%) bevezetése, valamint az adóalap szélesítése érdekében a mentességek megszüntetése révén az ingatlan- és a vagyonadó emelkedése további konszolidációhoz vezet majd ebben az évben. Ezen kívül új költségvetési keret és költségvetési reformtörvény elfogadásával intézkedéseket hoznak majd a költségvetési eljárások tervezésének és végrehajtásának erősítése érdekében.

A fentiekben leírt költségvetési csomag mellett bármilyen külföldi pénzügyi támogatás előfeltételeként a Parex bankra vonatkozóan olyan megoldást kell keresni, amelynek alapján a jelenlegi részvényesek nem rendelkeznek majd tulajdonjogi érdekeltséggel. Egy első pénzügyi vizsgálatot követően a kormány már ellenőrzése alá vonta a bank alaptőkéjének több, mint 85%-át. A vezetőséget leváltották. Az új vezetőség az állam veszteségeinek minimalizálásával összhangban álló megoldási terven dolgozik, és a közeljövőben a külső felektől határozott kötelezettségvállalást fog kérni a Parex konzorciális finanszírozásának megújítására.

A további intézkedések a szélesebb banki ágazat stabilitásának közép- és hosszú távon történő biztosítására irányulnak. Első lépésként a hatóságok a bankrendszerbe vetett bizalom helyreállítására törekednek majd. Célzott vizsgálatokat fognak folytatni a bankrendszerben annak biztosítása érdekében, hogy minden bank fizetőképes és megfelelően tőkésített legyen. A tőkeemelést igénylő életképes bankoknak a magánszektorban kell majd adósságaik átalakítására törekedniük külső befektetők segítségével vagy egyesülés révén, vagy az anyabankoktól kell tőketámogatásra szert tenniük.

Szinte minden esedékes külső adósság a magánszektor tulajdonában van. A prudenciális, felügyeleti és monetáris politikai intézkedéseket kiegészítve az adósságok átalakítása a program fontos elemét képezi annak érdekében, hogy az adósságok szintje a jövőben a fenntartható növekedéssel összhangba kerüljön. Meg fogják erősíteni a fennálló adósságok esedékesség és pénznem szempontjából történő átalakításához szükséges megfelelő jogalapot. A fizetésképtelenségi eljárások megkönnyítése és a szanálási tervek gyors végrehajtása szintén elsőbbséget élvez majd.

A gazdaságpolitikai program a lisszaboni stratégia keretében támogatott szerkezeti reformintézkedéseket is tartalmaz, így többek között aktív munkaerő-piaci és élethosszig tartó tanulási politikákat, a magánszektorbeli szereplők nagyobb fokú részvételét a kutatási-fejlesztési (K+F) és innovációs tevékenységekben, exportösztönző intézkedéseket és a vállalkozások igazgatási terheinek megszüntetését.

7. A NEMZETKÖZI SEGÍTSÉG RÉSZEKÉNT NYÚJTOTT EURÓPAI UNIÓS TÁMOGATÁS A FIZETÉSI MÉRLEGET SEGÍTő MECHANIZMUS ÚTJÁN

A fizetési mérleget érintő súlyos nehézségek fényében, amelyekkel Lettország küzd, és azzal a feltétellel, hogy a lett hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy nagyszabású gazdasági kiigazítási program végrehajtása mellett, a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottsággal 2009. január 12-én folytatott konzultációt követően azt ajánlja, hogy a Tanács a Szerződés 119. cikke értelmében határozzon a kölcsönös segítségnyújtásról.

Ezen kívül a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően azt javasolja, hogy a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről szóló tanácsi határozatnak a Bizottság ajánlása alapján történő elfogadása után a Tanács fogadjon el határozatot a tagállamok számára rendelkezésre álló (a 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletben szabályozott) európai uniós mechanizmus útján a fizetési mérleg fenntarthatóságának érdekében Lettországnak nyújtandó, 3,1 milliárd EUR összegű középtávú pénzügyi támogatásról.

A középtávú pénzügyi támogatásra olyan időpontban kerülne sor, amikor Lettországot súlyosan fenyegeti a pénzügyi rendszerébe vetett belföldi és nemzetközi bizalom elvesztése, költségvetési helyzete romlik, és a közeljövőben jelentős finanszírozási nyomással néz szembe. Összességében a támogatás célja a szükséges külső és belső kiigazítások megkönnyítése. A becsült összes finanszírozási igény a 2011 első negyedévéig tartó időszakban 7,5 milliárd EUR-t tesz ki. Ez az összeg figyelembe veszi a külső (folyó fizetési és tőke-) mérleg várható hiányát, a betétek kivételét, az esedékessé váló kölcsönök nem teljes körű megújítását, a fizetési mérlegben előforduló hibákat és kihagyásokat és prudenciális szintű nemzetközi tartalékok felhalmozását.

A támogatást az IMF-től származó, valamint más sokoldalú és kétoldalú támogatásokkal összefüggésben nyújtanák. A hat részletben folyósított összeg kifizetését gazdaságpolitikai feltételekhez kötnék. A javasolt határozat a hatálybalépését követő három év után hatályát vesztené. Az uniós hitel folyósításához kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételeket a lett hatóságokkal megkötendő egyetértési megállapodásban fogják rögzíteni; e feltételek főbb elemei az alábbiak:

Átfogó költségvetési konszolidáció a 2011-ig tartó időszakban. A 2008. november 14-i eredeti költségvetéshez képest 2009-re rendkívül átfogó költségvetési konszolidációt terveznek, amelynek célja a GDP 5%-át meg nem haladó költségvetési hiány, 2010-ben további konszolidáció megvalósításával. Az ezt alátámasztó költségvetési intézkedések között az alábbiak szerepelnek: i. világosan megfogalmazott középtávú költségvetési program elfogadása, amelynek célja az államháztartási hiánynak a Szerződés szerinti, a GDP 3%-ának megfelelő referenciaszint alá történő csökkentése 2011-re; ii. középtávú költségvetési korlátok között az állami szektorbeli átlagbérek nominális értéken körülbelül 15%-kal történő csökkentése 2009-ben; ennek a helyi önkormányzatokra, kormányzati szervekre és állami tulajdonban álló vállalatokra is vonatkoznia kell; iii. prémiumok és hasonló kifizetések megszüntetése; iv. a foglalkoztatás legalább 5%-kal történő csökkentése az állami szektorban és a helyi önkormányzatoknál; v. a támogatások (a szociális támogatások kivételével), valamint az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások jelentős csökkentése; vi. uniós társfinanszírozású projektek előzetesen tervezett szintű végrehajtása.

A pénzügyi feltételekkel összefüggő, a szélesebb banki ágazat stabilitásának közép- és hosszú távon történő biztosítására irányuló intézkedések. Első lépésként a hatóságok a bankrendszerbe vetett bizalom helyreállítására törekednek majd. Célzott vizsgálatokat fognak folytatni a bankrendszerben annak biztosítása érdekében, hogy minden bank fizetőképes és megfelelően tőkésített legyen. A tőkeemelést igénylő életképes bankoknak a magánszektorban kell majd adósságaik átalakítására törekedniük külső befektetők segítségével vagy egyesülés révén, vagy az anyabankoktól kell tőketámogatásra szert tenniük. E folyamat fontos lépését jelentette három jelentős külföldi anyabankcsoport 2008. december 18-i külön bejelentése, amelynek értelmében elkötelezik magukat a Lettországban maradás mellett, és támogatják ottani tevékenységüket.

Az adósságok átalakítása a magánszektorban a magas adósságszintekből eredő kockázat csökkentése érdekében (szinte minden külső adósság a magánszektor tulajdonában van), prudenciális, felügyeleti és monetáris politikai intézkedések mellett. Meg fogják erősíteni a fennálló adósságok esedékesség és pénznem szempontjából történő átalakításához szükséges megfelelő jogalapot. A fizetésképtelenségi eljárások megkönnyítésének és a szanálási tervek gyors végrehajtásának szintén elsőbbséget kell majd élveznie. Ez magában foglalja a fizetésképtelenségi jog módosítását az életképes vállalkozások és hitelezőik közötti megállapodások megkönnyítése érdekében, és a magánszemélyek csődjére vonatkozó keretek javítását.

Szerkezeti intézkedések a bevételpolitikák, a költségvetési fegyelem, valamint a költségvetési eljárás és a költségvetési gazdálkodás terén. A költségvetési és pénzügyi gazdálkodási törvényt módosítani fogják a pénzügyi felelősségre, az átláthatóságra és az elszámoltathatóságra vonatkozó rendelkezések megerősítése érdekében, és működésbe lép a középtávú költségvetési keret. Különbizottságot hoznak létre, amely ellenőrzi a bérek visszafogását és ajánlásokat ad majd annak biztosítására, hogy a bérek alakulása hozzájáruljon a versenyképesség helyreállításához.

Többek között a lisszaboni stratégia összefüggésében is támogatott szerkezeti reformintézkedések , így aktív munkaerő-piaci és élethosszig tartó tanulási politikák, a magánszektor nagyobb fokú részvétele a kutatási-fejlesztési (K+F) és innovációs tevékenységekben, exportösztönző intézkedések és a vállalkozások igazgatási terheinek csökkentése.

A jelenlegi piaci viszonyok között szükséges rugalmasság biztosítása érdekében a hitelt finanszírozó hitelfelvételi művelet során célszerű megengedni a kamatlábcsere-ügyletek alkalmazását. Az európai uniós költségvetés védelme érdekében az adott csereügylet résztvevő feleinek a legmagasabb hitelminősítéssel kell rendelkezniük.

Ajánlás:

A TANÁCS HATÁROZATA

a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 119. cikkére,

tekintettel a Bizottságnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultáció után tett ajánlására,

mivel:

(1) A rendkívül magas külső finanszírozási igény fényében a lett tőke- és pénzügyi piacok a közelmúltban nyomás alá kerültek, ami tükrözte a piac hangulatának általános romlását és a lett gazdaság állapotára vonatkozó aggodalmakat, tekintettel a lett gazdaság széles külső hiányban, rendkívül nagy külső adósságban, gyengülő államháztartásban, valamint magas költség- és árinflációban megmutatkozó jelentős egyensúlyhiányára. A lett banki ágazat súlyos likviditási és a bizalmi problémákkal szembesült. A devizatartalékok szintje csökkent, mivel a központi bank beavatkozott az árfolyamrögzítés fenntartása érdekében.

(2) A Tanács rendszeresen felülvizsgálja a Lettország által végrehajtott gazdaságpolitikát, különösen Lettország konvergenciaprogramja és a nemzeti reformprogram, valamint a konvergenciajelentések összefüggésében.

(3) Lettország összes külső finanszírozási igénye 2011 első negyedévéig 7,5 milliárd EUR-ra becsülhető.

(4) A lett hatóságok a fizetési mérleg rendbetétele érdekében jelentős pénzügyi támogatást kértek az Európai Uniótól és más nemzetközi pénzügyi intézményektől, illetve országoktól.

(5) A lett fizetési mérleg egyensúlyát fenyegető komoly veszély miatt indokolt a Közösség sürgős kölcsönös segítségnyújtása, az IMF-fel és más nemzetközi résztvevőkkel együttműködve.

(6) A pénzügyi támogatási csomagot azzal a feltétellel nyújtják, hogy a lett hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy ambiciózus költségvetési, a pénzügyi rendszerre vonatkozó, valamint szerkezeti reformprogram végrehajtása mellett, a szükséges külső és belső kiigazítások megkönnyítése, a gazdaság stabilizálása és a gazdaságpolitika hitelességének helyreállítása érdekében. A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal együttműködve rendszeresen és alaposan megvizsgálja, hogy a támogatáshoz kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételeket teljes mértékben végrehajtják-e,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

Egyetlen cikk

A Közösség kölcsönös segítséget nyújt Lettországnak.

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

a Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus eszköz létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottságnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultáció után tett javaslatára,

mivel:

(1) A Tanács […]-án/-én a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről határozott.

(2) A rendkívül magas külső finanszírozási igény fényében a lett tőke- és pénzügyi piacok a közelmúltban nyomás alá kerültek, amely a piac hangulatának általános romlását és a lett gazdaság állapotára vonatkozó aggodalmakat tükrözte, tekintettel a lett gazdaság széles külső hiányban, gyengülő államháztartásban, valamint magas költség- és árinflációban megmutatkozó jelentős egyensúlyhiányára. A lett banki ágazat súlyos likviditási és a bizalmi problémákkal szembesült. A devizatartalékok szintje csökkent, mivel a központi bank beavatkozott az árfolyamrögzítés fenntartása érdekében.

(3) Lettország összes külső finanszírozási igényét 2011 első negyedévéig 7,5 milliárd EUR-ra becsülik.

(4) Célszerű, hogy a Közösség 3,1 milliárd eurós támogatást nyújtson Lettországnak a tagállamok számára rendelkezésre álló, fizetési mérleget segítő mechanizmus útján, amelyet a 332/2002/EK tanácsi rendelet hozott létre. A közösségi támogatást a Nemzetközi Valutaalap 1,5 milliárd SDR (Lettország Nemzetközi Valutaalapnál rendelkezésre álló kvótájának 1200%-a, mintegy 1,7 milliárd EUR) összegű hitelével összefüggésben nyújtják, amelynek keretét a Nemzetközi Valutaalappal kötött, 2008. december 23-án jóváhagyott rendelkezésre állási megállapodás adja. A skandináv országok (Svédország, Dánia, Finnország és Norvégia) együttesen 1,8 milliárd euróval járulnak hozzá, a Világbank 0,4 milliárd euróval, az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank, a Cseh Köztársaság, Lengyelország és Észtország összesen 0,5 milliárd euróval, amely együtt összesen 7,5 milliárd eurót tesz ki a 2011 első negyedévéig tartó időszak során.

(5) A közösségi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a lett hatóságokkal megállapodott konkrét gazdaságpolitikai feltételeket indokolt egyetértési megállapodásban rögzíteni. E feltételek között szerepelnie kell többek között a közvetlen likviditási nyomás csökkentésére, a banki ágazat erősítése révén a hosszú távú stabilitás helyreállítására, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítására, valamint a versenyképességet javító belső politikák elfogadására irányuló intézkedéseknek. Az intézkedéseknek azonnali és tartós költségvetési konszolidációra, átfogó bankkonszolidációs stratégiára, a szabályozó hatóságok válságkezelési kapacitásának erősítésére, átfogó szerkezeti reformokra, valamint más fontos intézkedésekre kell kiterjedniük. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottság a hitelmegállapodásban rögzíti.

(6) A támogatást indokolt a közvetlen likviditási nyomás csökkentése céljából nyújtani, a banki ágazat erősítése révén a hosszú távú stabilitás helyreállítására irányuló politikák, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása és a versenyképességet javító belső politikák elfogadásának feltételével, a szűk átváltási árfolyamsávnak a jelenlegi középárfolyamon történő fenntartása mellett,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

(1) A Közösség középtávú hitelt bocsát Lettország rendelkezésére legfeljebb 3,1 milliárd EUR összegben, legfeljebb öt éves átlagos futamidővel.

(2) A Közösség pénzügyi támogatása a határozat hatálybalépését követő első napon kezdődő három éven belül vehető igénybe.

2. cikk

(1) A támogatást a Bizottság kezeli oly módon, hogy az megfeleljen Lettország vállalásainak és a Tanács ajánlásainak. Ezeket a feltételeket egyetértési megállapodásba kell foglalni. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottság a hitelmegállapodásban rögzíti.

(2) A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal együttműködve rendszeres időközönként megvizsgálja, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételek. A Bizottság folyamatosan tájékoztatja a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot a felvett hitelek refinanszírozásának és a pénzügyi feltételek átalakításának lehetőségeiről.

(3) Lettország kész arra, hogy további konszolidációs intézkedéseket fogadjon el és hajtson végre a gazdaság stabilizálása céljából, amennyiben a támogatási program során ilyen intézkedések válnak szükségessé. A lett hatóságok ezeknek a további intézkedéseknek az elfogadása előtt előzetesen konzultációt folytatnak a Bizottsággal.

3. cikk

(1) A közösségi pénzügyi támogatást a Bizottság legfeljebb hat részletben bocsátja Lettország rendelkezésére, ezek nagyságát az egyetértési megállapodásba foglalják.

(2) Az első részletet a hitelmegállapodás és az egyetértési megállapodás hatálybalépésétől függően szabadítják fel.

(3) Amennyiben a hitel finanszírozása megköveteli, úgy meg kell engedni, hogy a legmagasabb hitelminősítéssel rendelkező felek bevonásával kamatlábcsere-ügyletek körültekintő alkalmazására kerüljön sor.

(4) A Bizottság a további részletek felszabadításáról a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményének kikérése után dönt.

(5) Az egyes további részletek folyósítására akkor kerül sor, ha kielégítően végrehajtják a lett kormány új, a konvergenciaprogramba is beemelt gazdasági programját (gazdasági stabilizációs és növekedésélénkítő program), és legfőképpen az egyetértési megállapodásba foglalt különös gazdaságpolitikai feltételeket. E feltételek közé tartozik többek között:

a) világosan megfogalmazott középtávú költségvetési program elfogadása, amelynek célja az államháztartási hiány csökkentése oly módon, hogy az 2011-re ne haladja meg a Szerződés szerinti, a GDP 3%-ának megfelelő referenciaszintet.

b) a 2009-re szóló, a 2008. december 12-én elfogadott pótköltségvetéssel módosított (és 2009 első negyedévében részletesen módosítandó) költségvetés végrehajtása, amely a GDP 5%-ánál nem magasabb államháztartási hiányt tűz ki célul.

c) a 2008. novemberi 14-i költségvetéshez képest az állami szektorbeli átlagbérek nominális értéken körülbelül 15%-kal történő csökkentése 2009-ben, valamint további 2%-kal 2010–2011-ben.

d) 2009 során a foglalkoztatás legalább 5%-kal történő csökkentése az állami szektorban és a helyi önkormányzatoknál.

e) a költségvetési eljárások tervezésének és végrehajtásának erősítése költségvetési keret és költségvetési reformtörvény elfogadásával.

f) világos és átlátható bérfizetési rendszer bevezetése a közvetlenül a közigazgatásban foglalkoztatottak számára, és a közigazgatási intézményekre kiterjedő, egységes emberierőforrás-tervezési és kezelési rendszer létrehozása.

g) a szélesebb banki ágazat közép- és hosszabb távú stabilitásának biztosítására szolgáló mechanizmusok kialakítása, amelyek felügyeleti, prudenciális és monetáris politikai intézkedések széles körét tartalmazzák. Ezen intézkedések várhatóan fenntartható szintre korlátozzák majd a hitelnövekedést, és lehetővé teszik, hogy ne kelljen túlzott mértékben biztosíték nélküli külföldi finanszírozásra támaszkodni. Célzott vizsgálatokat kell folytatni a bankrendszerben annak biztosítására, hogy minden bank fizetőképes és megfelelően tőkésített legyen.

h) a magánszektorbeli adósságok átalakítására vonatkozó megfelelő intézkedések. Meg kell erősíteni a fennálló adósságok esedékesség és pénznem szempontjából történő átalakításához szükséges megfelelő jogalapot. A fizetésképtelenségi eljárások megkönnyítésének és a szanálási tervek gyors végrehajtásának szintén elsőbbséget kell élveznie.

i) annak biztosítása, hogy a Parex Bank fennmaradó kisebbségi részvényesei ne húzhassanak hasznot a bank konszolidációjából, valamint a pénzügyi stabilitást növelő intézkedések a Parex Bank teljes államosítása útján.

j) a lisszaboni stratégia keretében támogatott és Lettország nemzeti reformprogramjában végrehajtott szerkezeti reformintézkedések, így többek között aktív munkaerő-piaci és élethosszig tartó tanulási politikák, a magángazdaság piaci szereplőinek nagyobb fokú részvétele a kutatási-fejlesztési (K+F) és innovációs tevékenységekben, exportösztönző intézkedések és a vállalkozások igazgatási terheinek megszüntetése.

k) uniós társfinanszírozású projektek tervezett szintű végrehajtása révén javuljon a szállítható javak ágazatának hozzájárulása a gazdasági növekedéshez.

l) azon társaságok és vállalkozók finanszírozáshoz való hozzáférésének javítását szolgáló intézkedések, akiknek a strukturális alapokhoz benyújtott pályázatát elfogadták, vagy akik tervezhetik, hogy pályázatot nyújtanak be a strukturális alapokhoz.

Ennek a határozatnak a Lett Köztársaság a címzettje. Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

A KÖLTSÉGVETÉSRE GYAKOROLT HATÁSRÓL SZÓLÓ KIMUTATÁS

(vö. a belső szabályzat 16. cikkével)

SZAKPOLITIKAI TERÜLET: 01. CÍM – GAZDASÁGI ÉS PÉNZÜGYEK

TEVÉKENYSÉG: PÉNZÜGYI MŰVELETEK ÉS ESZKÖZÖK

INTÉZKEDÉS MEGNEVEZÉSE: LETTORSZÁGNAK NYÚJTANDÓ EURÓPAI UNIÓS KÖZÉPTÁVÚ PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS

1. A JAVASLAT CÍME: ÉRINTETT KÖLTSÉGVETÉSI MEGNEVEZÉSEK ÉS CÍM

01 04 01 01 A fizetési mérleg támogatására felvett közösségi kölcsönökre vonatkozó európai közösségi garancia

2. JOGALAP:

119. cikk; a 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet.

3. A PÉNZÜGYI ÉV ÁTFOGÓ ADATAI (EURÓBAN)

Itt látható az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete. Segítségével a Bizottság képes lehet az adósság (tőkeösszeg, kamatok és egyéb költségek) visszafizetésére, ha az adós (Lettország) esetleg nem teljesítene.

A költségvetési garanciát tükröző („p.m.” jelzetű) költségvetési tétel csak akkor aktiválódik, ha a garanciát ténylegesen lehívják. A költségvetési garanciát rendes körülmények között várhatóan nem hívják le.

3a – Tárgyév

Nem alkalmazandó

Kötelezettségvállalási előirányzatok |

Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) |

Előirányzatok átcsoportosítása |

További előirányzat |

Összes előirányzat |

Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |

Rendelkezésre álló egyenleg |

Összeg a javasolt tevékenység esetében |

3b – Átvitt összegek

Nem alkalmazandó

Kötelezettségvállalási előirányzatok |

Átvitt összegek |

Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |

Rendelkezésre álló egyenleg |

Összeg a javasolt tevékenység esetében |

3c – Következő pénzügyi év

Nem alkalmazandó

Kötelezettségvállalási előirányzatok |

Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) | p.m. |

Előirányzatok átcsoportosítása |

További előirányzat |

Összes előirányzat |

Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |

Rendelkezésre álló egyenleg |

Összeg a javasolt tevékenység esetében | p.m. |

4. AZ INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA

A javasolt, Lettországnak nyújtandó középtávú pénzügyi támogatás 3,1 milliárd EUR összegű közösségi hitelből áll (ezt a Közösség a nemzetközi tőkepiacokon történő hitelfelvétellel fedezi). A támogatást egy nemzetközi finanszírozási csomaggal összefüggésben nyújtják, amelynek az IMF 1,5 milliárd SDR (mintegy 1,7 milliárd EUR) összegű – rendelkezésre állási megállapodás keretében adott – hitele is részét képezi. A skandináv országok 1,8 milliárd euróval járulnak hozzá, és Észtország, a Cseh Köztársaság, Lengyelország és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank is kötelezettséget vállalt összesen 0,5 milliárd euróra.

A segítségnyújtás a Lettország támogatására való készséget tükrözi, amelynek tőke- és pénzügyi piacai jelentős nyomás alá kerültek a fellendülőben levő piacokkal szembeni piaci hangulat általános romlása miatt. A Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatás célja a közvetlen likviditási nyomás csökkentése, a banki ágazat erősítése révén a hosszú távú stabilitás helyreállítása, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása, valamint a versenyképességet javító belső politikák elfogadása, a szűk árfolyamsáv fenntartása mellett. Az így támogatott gazdaságpolitikai csomag azonnali és tartós költségvetési konszolidációt, átfogó bankkonszolidációs stratégiát, a szabályozó hatóságok válságkezelési kapacitásának erősítését, átfogó szerkezeti reformokat, valamint más fontos intézkedéseket tartalmaz.

A Bizottság által a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság bevonásával kezelt támogatás biztosíthatja, hogy az Európai Unió továbbra is közvetlenül részt vehessen a lettországi gazdaságpolitika formálásában, és hogy az említett politikák megfeleljenek Lettország európai uniós vállalásainak és a Tanács ajánlásainak, különös tekintettel a nemzeti reformprogram végrehajtására és a konvergenciaprogramra.

A Közösség által a Lettországnak nyújtandó támogatás finanszírozása céljából tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől felvett hiteleket közösségi garancia fedezi. A hitelt tőkepiacon vagy pénzügyi intézményektől veszik fel. A Lettországnak nyújtandó hitelek tőkeösszege 3,1 milliárd EUR.

Az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete lehetővé teszi, hogy Lettország nemteljesítése esetén a Bizottság képes legyen az adósság visszafizetésére.

Annak érdekében, hogy kötelezettségeinek eleget tudjon tenni, a Bizottság igénybe veheti készpénztartalékait az adósság átmeneti fedezésére. Ebben az esetben a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2000/597/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 130., 2000.5.31., 1. o.) 12. cikke alkalmazandó.

5. AZ ELFOGADOTT SZÁMÍTÁSI MÓDSZER

Nem alkalmazandó.

6. FIZETÉSI ÜTEMTERV (EURÓBAN)

Nem alkalmazandó.

Megnevezés | Előirányzatok | Kifizetések |

n. év | n+1. év | n+2. év | n+3. év | Későbbi pénzügyi évek |

n. év |

n+1. év |

n. év |

n+1. év |

Összesen |

[1] Amely az energiát és a feldolgozatlan élelmiszereket nem tartalmazó általános mutatóként értendő.

[2] Lettországban régóta rögzített a nemzeti fizetőeszköz, a lat árfolyama, amelyet 1994-ben az SDR-hez, 2005-től pedig az euróhoz kötöttek. 2005 májusában Lettország belépett az ERM II-be, és egyoldalúan a középárfolyamhoz képest +/-1%-os lebegési sávot állapított meg.

[3] Az adat nemzeti módszereken alapul, és nem tartalmazza a helyi önkormányzatokat.

[4] E támogatási program elismeri, hogy Lettország 2009-ben a túlzott hiány esetén követendő eljárást fogja alkalmazni.

[5] HL L 53., 2002.2.23., 1. o.