19. szorgalmazza, hogy a Sztaniszlav Dmitrijevszki ellen felhozott valamennyi vádat ejtsék, és felszólítja
az orosz hatóságokat a média és az újságírók szabadságának tiszteletben tartására;
20. sajnálattal veszi tudomásul, hogy a parlament mindkét háza könnyedén megszavazta a nem
kormányzati szervezetek feletti kormányzati ellen őrzés meger ősítésér ől szóló jogszabályt, és nem vették
figyelembe az Európa Tanácsnak a kérdésben született ideiglenes véleményében megfogalmazott ajánlásait;reméli, hogy a jogszabály aláírása el őtt Putyin elnök gondoskodik arról, hogy az megfeleljen az Európa
Tanács ajánlásainak, és hogy képes legyen megel őzni az oroszországi nem kormányzati aktivisták elleni
zaklatásokat;
21. e vonatkozásban felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy tegyenek meg minden er őfeszítést annak
érdekében, hogy – a m űködődemokrácia alapvet őés pótolhatatlan részeként – Oroszországban er ős, élet-
képes, független és valódi civil társadalom alakuljon ki;
22. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok parla-
mentjeinek és kormányainak, az Oroszországi Föderáció kormányának és parlamentjének, valamint az
Európa Tanácsnak.
P6_TA(2006)0027
Az Európai Unióról folytatott vita értékelésének szerkezete, témái és kerete
Az Európai Parlament állásfoglalása a mérlegelési id őszakról: az Európai Unióról folytatott vita
értékelésének szerkezete, témái és kerete (2005/2146(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel a Nizzai Szerz ődésre,
– tekintettel az európai Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődésre,
– tekintettel az európai Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődésre vonatkozó 2005. január 12-i állás-
foglalására (1),
– tekintettel az állam- és kormányf őknek az európai Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődés ratifikálá-
sára vonatkozó, a 2005. június 16–17-i Európai Tanács eredményeképp elfogadott 2005. június 18-inyilatkozatára,
– tekintettel a Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történ őcsatlakozásáról szóló
szerz ődésre,
– tekintettel a Régiók Bizottsága 2005. október 13-i (
2), és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság
2005. október 26-i (3), a Parlament felkérésére (4) megfogalmazott véleményére a mérlegelés id őszakáról,
– tekintettel az Európai Tanács 2005. december 15–16-i ülésének következtetéseire,2006.11.24. C 287 E/306 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
(1) HL C 247. E, 2005.10.6., 88. o.
(2) CdR 250/2005 fin, a Hivatalos Lapban még nem tették közzé.
(3) CESE 1249/2005, a Hivatalos Lapban még nem tették közzé.
(4) 9.1 és 9.2 pont, P6_PV(2005)09-06.
– tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
– tekintettel az Alkotmányügyi Bizottság jelentésére és a Külügyi Bizottság, az Ipari, Kutatási és Energia-
ügyi Bizottság, a Regionális Fejlesztési Bizottság, a Mez őgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság, a
Kulturális és Oktatási Bizottság, a Jogi Bizottság, az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság, vala-
mint a N őjogi és Esélyegyenl őségi Bizottság véleményére (A6-0414/2005), mivel
A. az Európai Unió huszonöt tagállamának állam- és kormányf ője 2004. október 29-én aláírta az európai
Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődést, amelyet az Európai Tanács 2005. június 18-i nyilatkoza-
tában ismételten meger ősített,
B. az Alkotmányt az Európai Konvent dolgozta ki, amely a nyitottság, a pluralizmus és a demokratikus
legitimitás magasabb szintjét képviselte az új szerz ődések el őkészítésekor alkalmazott korábbi eljárá-
sokhoz képest,
C. az Európai Parlament 2005. január 12-i állásfoglalásában több mint kétharmados többséggel jóváhagyta
az Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődést mint „egészében véve jó kompromisszumot és hatalmas
előrelépést… a létez őszerz ődésekhez képest… amely szilárd és tartós keretet ad az Európai Unió
jövőbeli fejl ődésének… [amely] lehet ővé teszi mind a további b ővítést, mind – szükség esetén – saját
felülvizsgálatát”,
D. az európai Alkotmányt létrehozó szerz ődésben foglalt reformok célja többek között az, hogy kezeljék
az Unió 2004. május 1-i b ővítésének következményeit, és e b ővítés, valamint a jöv őbeli b ővítések
sikere az alkotmányos szabályozás ratifikálása hiányában veszélybe kerülhet,
E. azóta tizenhárom, az Unió többségét képvisel őtagállam ratifikálta az Alkotmányt saját alkotmányos
előírásai alapján (1), beleértve a spanyolországi és a luxemburgi népszavazásokat,
F. 2005. május 29-én és június 1-jén tartott népszavazások eredményeképp Franciaország és Hollandia
elutasította az Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődés ratifikálását, melynek következtében a ratifiká-
ciós folyamat a hátralév őtíz tagállamban megrekedt;
G. az Európai Unióról szóló szerz ődés 48. cikke alapján az Alkotmány addig nem lép életbe, amíg az
összes tagállam nem ratifikálta,
H. az európai Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődéshez mellékelt 30. nyilatkozat kimondja, hogy
„amennyiben az európai Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődés aláírásától számított két év elteltével
azt a tagállamok négyötöde meger ősítette, és egy vagy több tagállam nehézségekbe ütközik a meger ő-
sítés folyamatában, a kérdést az Európai Tanács elé terjesztik”,
I. tiszteletben kell tartani azokat tagállamokat és lakosaikat, amelyek ratifikálták az Alkotmányt, és azokat
is, akik nem; gondosan elemezni kell a franciaországi és hollandiai negatív eredmény okait,
J. úgy t űnik, hogy a „nem” szavazat inkább az Unió jelenlegi állapotával való elégedetlenség kifejezése,
mintsem az alkotmányos reformok elleni kifogás, ám az elutasítás eredménye – paradox módon –
éppen a jelenlegi állapotot fenntartása és a reformokat akadályozása,2006.11.24. C 287 E/307 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
(1) Németország, Görögország, Spanyolország, Olaszország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország,
Málta, Ausztria, Szlovénia és Szlovákia.
K. az Európai Tanács meger ősítette ezt az elemzést, 2005. június 18-i nyilatkozatában úgy értékelve, hogy
„ezek az eredmények nem kérd őjelezték meg a polgároknak az európai integrációhoz való köt ődését”,
és „a polgárok ugyanakkor olyan aggodalmaknak és nyugtalanságnak adtak hangot, amit figyelembekell venni”; az Európai Tanács ezért úgy határozott, hogy „a mérlegelés ezen id őszakát… minden egyes
tagországban a polgárok, a polgári társadalom, a szociális partnerek, a nemzeti parlamentek és a poli-tikai pártok bevonásával széleskör űvita lefolytatására kell majd felhasználni”; az állam- és kormányf ők
megállapodtak, hogy 2006 els őfélévében sor kerül „a nemzeti viták összesített értékelésére, és megálla-
podnak, hogyan vigyék tovább a folyamatot”,
L. nyilatkozatukban a kormányf ők kijelentették, hogy a ratifikációs folyamat folytatódhat, és abban is
egyetértettek, hogy az Alkotmány hatályba lépésének eredeti határidejét (2006. november 1.) ki kellterjeszteni,
M. az Európai Tanács ugyanakkor nem volt képes egyértelm űfókuszt adni a mérlegelési id őszaknak és
meghatározni a vita következtetései levonásának kereteit és módszereit, és azóta olybá t űnik,
hogy nélkülözi mind a politikai akaratot, mind a képességet az európai párbeszéd ösztönözésére ésirányítására,
N. 2005. decemberi ülésén az Európai Tanács azzal bízta meg a Bizottságot, hogy nyújtson teljes,
mindenre kiterjed őáttekintést az uniós kiadások valamennyi vetületér ől, beleértve a közös agrárpoli-
tikát, továbbá az er őforrásokat illet ővalamennyi kérdésr ől, beleértve az Egyesült Királyságot
2008-2009-ben megillet ővisszatérítést,
O. a mérlegelési id őszak az inkább a háttérr ől, semmint a szövegr ől szóló vitákkal kezd ődött, mint az
európai szociális modell jöv ője, az európai gazdasági kilátások, a b ővítés sebessége, a középtávú költ-
ségvetés és a szolgáltatások egységes piaca, amelyek közül valamennyi nagy súllyal jelenik meg,
P. a Bizottság közzétette a mérlegelési id őszakról szóló anyagát, amelynek célja, hogy helyreállítsa a
közvélemény Európai Unióba vetett bizalmát a nemzeti viták támogatása, valamint a közösségi szint ű
kezdeményezések el ősegítése révén, de ez nem jelenti azt, hogy ne lenne szükség Európa összes poli-
tikai intézményének összehangolt er őfeszítésére, illetve vezet őszerepüket olyan gyakorlására, amely
komolyan veszi az Alkotmány stratégiai fontosságát és a politikai el őfeltételek realitását, amelyekt ől
sikere függ,
Q. a nemzeti parlamenteknek és az Európai Parlamentnek minél jelent ősebb szerepet kell betöltenie a
mérlegelés id őszakában, nevezetesen közös parlamenti fórumok sorozata révén, amelyek ösztönözhetik,
irányíthatják és összegezhetik az európai párbeszéd eredményeit (
1),
1. meger ősíti meggy őződését, hogy a Nizzai Szerz ődés nem életképes alap az európai integrációs
folyamat továbbviteléhez;
2. meger ősíti elkötelezettségét Európa jöv őjének késedelem nélküli alkotmányos rendezésével kapcso-
latban, amely er ősíti a parlamenti demokráciát, az átláthatóságot és a jogállamiságot, rögzíti az alapvet ő
jogokat, hozzájárul az európai állampolgárság fejl ődéséhez és növeli a kib ővült Unió cselekvési képességét
bel- és külföldön egyaránt; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy ilyen alkotmányos rendezés nélkül az Uniónem várhatja el állampolgárai támogatását, nem lesz képes fenntartani az integráció lendületét és hitelespartnerré válni a világ ügyeiben; emlékeztet arra, hogy a Parlament támogatja az európai Alkotmány létre-
hozásáról szóló szerz ődést, mvel az eléri a fenti célokat; kéri, hogy a 2006. júniusi Európai Tanács is
ugyanígy kötelezze el magát ünnepélyes keretek között az Európa jöv őjéről szóló alkotmányos rendezés
mellett;
3. elismeri, hogy az Alkotmány ratifikálása jelenleg nehézségekbe ütközik, amelyek leküzdhetetlennek
bizonyulhatnak, ha nem kerül sor a Franciaországban, Hollandiában és máshol kifejezett aggodalmakorvoslását célzó intézkedésekre;2006.11.24. C 287 E/308 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
(1) XXXIV. COSAC-ülés, 2005. október 10-11.
4. hangsúlyozza, hogy Bulgária és Románia csatlakozása után nem lehetséges az Unió további b ővítése a
Nizzai Szerz ődés alapján;
5. emlékeztet, hogy azok a politikai problémák és intézményi gyengeségek, amelyeknek megválaszolására
a Konvent létrejött, továbbra is fennmaradnak – s őt, növekednek – egészen addig, amíg az európai
Alkotmány létrehozásáról szóló szerz ődésben foglalt reformokat végre nem hajtják;
6. megjegyzi, hogy számos felmerült aggodalom inkább a szövegkörnyezet általános és konkrét problé-
máira vonatkozik, mintsem magára a szövegre; úgy ítéli meg, ha sikerül el őrelépést elérni ezekben a kérdé-
sekben, könnyebb lesz megoldást találni a szöveggel kapcsolatban;
7. elutasítja a javaslatokat bizonyos tagállamok által létrehozandó „magra” az alkotmányos folyamat lezá-
rultáig; helytelenít minden, egyes tagállamoknak az EU rendszerén kívüli együttm űködésére irányuló felve-
tést; rámutat, hogy a meger ősített együttm űködéseknek az Unió céljainak megvalósítását, illetve érdekei
megóvását és az integrációs folyamat meger ősítését kell szolgálniuk, és mindig nyitottnak kell lenniük vala-
mennyi tagállam számára; hangsúlyozza, hogy az ilyen együttm űködések esetleges indításának nem szabad
az európai Alkotmány miel őbbi elérését célzó er őfeszítések kárára történnie;
8. figyelmeztet arra, hogy az Alkotmány szelektív végrehajtásán alapuló stratégia az intézmények és a
tagállamok közötti egyensúlyteremt őkonszenzus tönkretételének veszélyét hordozza magában, és ezzel
súlyosbítja a bizalmi válságot;
9. megjegyzi, hogy ebben a szakaszban a szerz ődések módosítása nélkül, pusztán az eljárási szabályok
vagy a az intézményközi megállapodások felülvizsgálatával csak korlátozott demokratikus reformokrakerülhet sor– például a Tanács jogalkotásának átláthatósága, egyfajta állampolgári kezdeményezés beveze-tése, a komitológiai eljárás javítása, az áthidaló záradékok (passerelle) teljes kör űalkalmazása a bel- és igaz-
ságügy terén, valamint a kormányok EU ügyekben történ őeljárásának szigorúbb ellen őrzése a nemzeti
parlamentek által;
10. javasolja, hogy a mérlegelés mostani id őszakát használják fel az alkotmányos folyamat újraindítására
az európai integráció jöv őjéről szóló széles kör űnyilvános vita alapján; ragaszkodik ahhoz, hogy ennek az
Európai párbeszédnek – amelynek eredményét nem szabad el őre megállapítani – az Alkotmánnyal kapcso-
latos konszenzus elmélyítését és demokratikusabbá tételét kell céloznia, valamint válaszokat kell adnia abírálatokra, és megoldásokat kell találnia a beteljesületlen várakozásokra;
11. üdvözli az Unió politikai irányultságával kapcsolatos széles kör űviták kezdetét, de kiemeli, hogy
ezeknek az alkotmányos válság leküzdését kell szolgálniuk, valamint hogy a politikák EU-szint űmeghatáro-
zásának közvetlenül kapcsolódnia kell az EU intézményeinek szabályaihoz, hatásköreihez és eljárásaihoz,valamint az EU-nak a tagállamok által átruházott hatásköreihez, és meg kellene neveznie az Európábanmindenütt érvényes közös kérdéseket;
12. javasolja, hogy ezt az új párbeszédet – melyet az európai demokrácia el őmozdításának lehet őségeként
kell értékelni – az egész Unióban meg kell indítani és koordinálni kell, valamint azt közös témákkal rend-szerezve és az el őzetes értékelési keret alapján megállapított megvalósítható ütemezéssel úgy kell megter-
vezni, hogy végül politikai döntésekhez vezessen;
13. ragaszkodik ahhoz, hogy a nyilvános vitát európai és a nemzeti keretek között egyaránt megkezdjék;
figyelmeztet arra, hogy a sz űk látókör űnemzeti viták csak csekély mértékben csökkentik a nemzeti sztereo-
típiákat, illetve a politikai célok nélküli párbeszéd homályossá és üressé válna és az európai polgárok elége-
detlenségét er ősítené;
14. javasolja, hogy az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek közösen rendezzenek konferenciákat
– parlamenti fórumokat – a vita ösztönzése és a szükséges politikai következtetések lépésr ől lépésre történ ő
kialakítása érdekében; a fórumokhoz a többi európai intézmény is járuljon hozzá;2006.11.24. C 287 E/309 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
15. elismeri, hogy az Európai Unió, és különösen a Parlament számára kiemelked ően fontos az alkotmá-
nyos folyamat újabb kudarcának elkerülése; ezért elkötelezi magát amellett, hogy a nemzeti parlamentekkel
együttm űködve vezet őszerepet játsszon az európai párbeszédben, különösen az Unió el őtt álló fontos
kérdésekkel kapcsolatban készített európai tanulmányok kiadásával, melyeket közös európai sablonkéntlehet használni a nemzeti viták alkalmával, és amelyek – a nemzeti parlamentek részér ől érkezett kiegészí-
tésekkel – alapként szolgálhatnak a parlamenti fórumok tanácskozásai során;
16. elismeri, hogy a politikai intézmények számára stratégiai fontosságú, hogy ösztönözzék a média
(különösen a televízió, a sajtó és a helyi rádiók) tevékeny hozzáállását, és hogy igénybe vegyék a vita elmé-
lyítésére és nyilvánosságának növelésére;
17. javasolja, hogy egy els őparlamentközi fórumot 2006 tavaszára, az Európai Tanács júniusi ülése el őtt
hívjanak össze annak érdekében, hogy meghallgathassák a nemzeti és az európai parlamenti képvisel őket,
és e fórum célja, hogy átfogó ajánlásokat fogalmazzon meg az Európai Tanácsnak az Unió számára aválságból kivezet őúttal kapcsolatban;
18. javasolja, hogy az els őparlamenti fórum korlátozott számú els ődleges kérdést fogalmazzon meg
Európa jöv őjéről és az Unió irányításáról, amelyekre a következ őfórumokon és a széles kör űnyilvános
viták során kell választ keresni:
– Mi az európai integráció célja?– Mi Európa szerepe a világban?– Mi az európai szociális és gazdasági modell jöv ője a globalizáció tükrében?
– Hogyan határozhatók meg az Európai Unió határai?
– Hogyan mozdítható el őa szabadság, biztonság és jog érvényesülése?
– Mib ől finanszírozzuk az Uniót?
19. úgy véli, hogy ezekkel az alapvet őkérdésekkel kapcsolatos gazdag vita új távlatokat nyit meg az
európai integráció el őtt, és el őkészíti a terepet a közös politikák reformjához azokon a területeken, ahol
nézeteltérés van;
20. úgy véli továbbá, hogy az európai párbeszéd csak akkor képes az alkotmányos válság legy őzésére, ha
nem csak az EU intézményei vesznek részt benne, hanem nemzeti és regionális parlamentek, helyi önkor-
mányzatok, politikai pártok, szociális partnerek, a civil társadalom, a tudományos közösség és a média is;különösen fontosnak tartja e tekintetben az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottságagyakorlati hozzájárulását;
21. felhívja a tagállamokat, hogy nemzeti, regionális és helyi szinten, a közösen megállapított témák köré
építve szervezzenek nagy számban nyilvános üléseket és médiavitákat – állampolgári fórumokat – Európa
jövőjéről, a Bizottság segítségével; sürgeti a szociális partnereket és a civil szervezeteket, hogy vegyenek
részt ezekben a vitákban;
22. elvárja a politikai pártoktól, hogy bels ővitáik és választási kampányaik során sokkal jobban emeljék
ki az európai szempontokat;
23. üdvözölné a vita formálását szolgáló állampolgári beadványokat;24. sürgeti az Uniót, hogy szenteljen sokkal nagyobb figyelmet a kulturális és oktatási politikára azért,
hogy életre keljen az Alkotmány jelmondata:„egyesülve a sokféleségben”;
25. rámutat arra, hogy az európai párbeszéd megfelel őfinanszírozás hiányában lehetetlen;2006.11.24. C 287 E/310 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU
26. javasolja, hogy legkés őbb 2007 második felében vonják le a mérlegelési id őszak következtetéseit, és
szülessen egyértelm űdöntés arról, hogy hogyan kellene továbblépni az Alkotmánnyal kapcsolatban;
27. üdvözli a német kormány nyilatkozatát, amely szerint szándékában áll a 2007 els őfelére es őnémet
soros tanácsi elnökség ideje alatt kezdeményezni az Alkotmány ratifikációs folyamatának folytatását;
28. megjegyzi, hogy az Unió el őtt elméletben több választási lehet őség is áll, közte az alkotmányozás
feladása, a jelenlegi szöveg módosítás nélküli ratifikálási kísérletének folytatása, a jelenlegi szöveg pontosí-tása vagy kiegészítése, a jelenlegi szöveget fejleszt őújraszerkesztés vagy módosítás, illetve a teljes újra-
fogalmazás;
29. úgy ítéli meg, a mérlegelési id őszak kedvez őeredménye lenne a jelenlegi szöveg fenntartása, noha ez
csak úgy lehetséges, ha jelent ős intézkedések történnének a közvélemény megnyugtatására és meg-
győzésére;
30. üdvözli a Tanács osztrák soros elnökségének arra vonatkozó terveit, hogy a mérlegelés id őszakát és a
ratifikációs folyamat egészének jöv őjét illet ően egyaránt útitervet készít;
31. felhívja az Európai Tanács tagjait, hogy vállaljanak egyéni és kollektív felel ősséget az Alkotmány
életbe léptetésére; ragaszkodik hozzá, hogy koordinálják szorosabban a nemzeti kampányok tartalmát és
ütemezését, és adjanak biztosítékot az állampolgároknak politikai akaratukról és kölcsönös szolidaritá-sukról;
32. tudomásul veszi a Bizottság „demokrácia, dialógus és disputa” D Tervét (COM(2005)0494), de felszó-
lítja a Bizottságot, hogy kommunikációs stratégiája mellett mutasson politikai elkötelezettséget arra, hogyaz Unió leküzdhesse a jelenlegi alkotmányos nehézségeket;
33. kiemeli, hogy Romániát és Bulgáriát az összes fent említett tevékenységbe be kell vonni;
34. felhívja a civil társaságokat és szervezeteket, hogy a párbeszéd és a vita során kezeljék kiemelten az
Alkotmány életbe léptetését;
35. mindenképpen kéri: tegyenek meg minden er őfeszítést annak biztosítására, hogy az Alkotmány 2009
során lépjen hatályba;
36. utasítja Alkotmányügyi Bizottságát, hogy kövesse nyomon a mérlegelési id őszakot, különösen a
parlamenti fórumok és a munkadokumentumok (európai tanulmányok) el őkészítését, valamint az állampol-
gári viták és az ott elhangzott következtetések és cselekvési javaslatok összefoglalását illet ően;
37. ebben a szellemben felkéri az Alkotmányügyi Bizottságot, hogy szorosan m űködjön együtt a parla-
menti fórumok és azok munkadokumentumainak el őkészítésében közvetlenül érdekelt bizottságokkal;
38. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt állásfoglalást az Európai Tanács tagjainak, a Tanácsnak, a Bizott-
ságnak, a tagállamok nemzeti és regionális parlamentjeinek, a Régiók Bizottságának, az Európai Gazdaságiés Szociális Bizottságnak, az Európai Konvent volt tagjainak, valamint a csatlakozásra váró és tagjelöltországok parlamentjeinek és kormányainak.2006.11.24. C 287 E/311 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., csütörtökHU