A hatásvizsgálat figyelembe vette az éghajlat-politikai jogszabályokkal, a jelentős károkozás elkerülését célzó elvvel és az „alapértelmezés szerint digitális” elvvel való összhangot is. A hatásvizsgálat elemezte továbbá az „egy be, egy ki” elv alkalmazását is, amely szerint minden új terhet létrehozó jogalkotási javaslatnak uniós szinten, ugyanazon a szakpolitikai területen azonos mértékű tehertől kell mentesítenie az embereket és a vállalkozásokat, valamint az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival kapcsolatos hatásokat, amelyek esetében az 5.2. fenntartható fejlődési cél (a nők és lányok elleni erőszak minden formájának felszámolása) és a 16.2. fenntartható fejlődési cél (a bántalmazás, a kizsákmányolás, az emberkereskedelem és a gyermekek elleni erőszak minden formájának felszámolása) különösen fontos e rendelet szempontjából.

A hatásvizsgálat részletesen elemezte a releváns, azaz a társadalomra, a gazdaságra és az alapvető jogokra gyakorolt hatásokat. A versenyképességre és a kkv-kra gyakorolt hatást is figyelembe vette. A rendelet magában foglal néhány, a hatásvizsgálatban is megjelölt, kkv-kra vonatkozó intézkedést. Ezek közé tartozik különösen annak szükségessége, hogy az illetékes nemzeti hatóságok a rendelet érvényesítése során figyelembe vegyék a szolgáltató méretét, valamint pénzügyi és technológiai kapacitását, többek között a kockázatértékelés, a felderítési kötelezettségek és a szankciók tekintetében, megemlítendő továbbá a kkv-k azon lehetősége, hogy ingyenes támogatást kérjenek az uniós központtól a kockázatértékelés elvégzéséhez.

Ahhoz, hogy az uniós központ valamennyi célkitűzését megvalósíthassa, kulcsfontosságú, hogy az uniós központot a legközelebbi partnerével, az Europollal azonos helyszínen hozzák létre. Az uniós központ és az Europol közötti együttműködés szempontjából előnyös lesz a telephely megosztása; az előnyök a jobb adatcsere-lehetőségektől kezdve a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló anyagok elleni küzdelemmel kapcsolatos tudásközpont létrehozására irányuló tágabb lehetőségekig terjednek, szakosodott személyzet és/vagy külső szakértők bevonása révén. A szóban forgó személyzetnek is több karrierlehetősége lesz, anélkül, hogy meg kellene változtatnia tartózkodási helyét. Ez azt is lehetővé tenné az uniós központ számára, hogy független szervezetként igénybe vegye az Europol támogató szolgáltatásait (HR, IT, beleértve a kiberbiztonságot, épületek, kommunikáció). Az ilyen támogató szolgáltatások megosztása költséghatékonyabb, és professzionálisabb szolgáltatást biztosít annál, mint ha egy olyan, viszonylag kis méretű szervezetnek kellene létrehoznia azokat, mint amilyen az uniós központ lesz.

Másfelől az uniós központ létrehozása várhatóan egyszeri és folyamatos költségekkel is jár majd. Az egyes szakpolitikai alternatívákkal járó haszonra és költségekre vonatkozó kvantitatív becsléseket összehasonlítás céljából a hatásvizsgálat is értékelte. Megállapítást nyert, hogy a digitális egységes piac működésének javulása és a gyermekek online szexuális bántalmazásához kapcsolódó társadalmi költségek csökkenése révén összességében az előnyben részesített alternatíva jár a legnagyobb haszonnal.

•Alapjogok

Emellett a javaslat hatálya alá tartozó szolgáltatók vállalkozási szabadsága is bekerül a képbe. Ez az alapvető jog általánosságban kizárja, hogy a gazdasági szereplőket túlzott terhek sújtsák. Ez magában foglalja az üzleti partnerek megválasztásának szabadságát és a szerződési szabadságot. Ez a jog azonban szintén nem abszolút; olyan beavatkozások széles körét teszi lehetővé, amelyek a gazdasági tevékenységek gyakorlását a közérdek védelme érdekében korlátozzák. Ennek megfelelően a javaslat célja a fent említett általános érdekű célkitűzés megvalósítása és a gyermekek említett alapvető jogainak védelme, ugyanakkor az arányosság és az összes érintett fél alapvető jogai közötti megfelelő egyensúly biztosítása. E célból a javaslat számos korlátozást és biztosítékot tartalmaz, amelyek az érintett alapvető jogok gyakorlására vonatkozó korlátozás jellegétől és mértékétől függően differenciáltak.

A gyermekek online szexuális bántalmazásának mind a „nyilvános”, mind a „zárt körű” szolgáltatásokon – többek között a személyközi hírközlési szolgáltatásokon – való felderítésének kötelezővé tétele a felhasználók alapvető jogaiba való beavatkozás különböző szintjeit eredményezi. A nyilvánosság számára hozzáférhető anyagok esetében a beavatkozás ellenére a magánélet tiszteletben tartásához való jogra gyakorolt hatás általában kisebb, tekintettel arra, hogy ezek a szolgáltatások a véleménynyilvánítás és a gazdasági ügyletek „virtuális nyilvános tereként” működnek. A magánélet tiszteletben tartásához való jogra gyakorolt hatás a magánjellegű kommunikáció tekintetében nagyobb.

Ezen túlmenően a felhasználók anyagainak lehetséges vagy tényleges eltávolítása, különösen a téves eltávolítás (annak téves feltételezése alapján, hogy gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló anyagról van szó) jelentős hatással lehet a felhasználók alapvető jogaira, különösen a véleménynyilvánítás és a tájékozódás szabadságára. Ugyanakkor a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló, fel nem derített és el nem távolított online anyagok súlyos negatív hatást gyakorolhatnak a gyermekek fent említett alapvető jogaira, amelyek állandósítják a gyermekeket és a társadalom egészét érő károkat. Az e tekintetben figyelembe veendő egyéb tényezők közé tartozik a felhasználók szóban forgó anyagának jellege (szövegek, fényképek, videók), az érintett technológia pontossága, valamint a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló anyagok cseréjére vonatkozó tilalom „abszolút” jellege (amelyre főszabály szerint semmilyen kivétel nem vonatkozik, és a kontextust sem veszi figyelembe).

Azon intézkedések eredményeként, amelyek arra kötelezik a szolgáltatókat, hogy felderítsék és bejelentsék a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló ismert és új anyagokat, a javaslat jelentős pozitív hatást gyakorolna azon áldozatok alapvető jogaira, akiknek a képei az interneten terjednek, különös tekintettel a magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jogukra, a személyes adatok védelméhez való jogukra és a személyi sérthetetlenséghez való jogukra.

Ezek az intézkedések jelentősen csökkentenék az áldozatok jogainak megsértését, amely a bántalmazásukat ábrázoló anyagok terjesztéséből ered. Ezek a kötelezettségek – különösen a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló új anyagok felderítésére és a gyermekcsábításra vonatkozó követelmény – új áldozatok beazonosítását eredményeznék, és lehetőséget teremtenének a folyamatban lévő bántalmazástól való megmentésükre, ami jelentős pozitív hatást gyakorolna az áldozatok jogaira és a társadalom egészére nézve. A gyermekcsábítás kötelező felderítésére és bejelentésére vonatkozó egyértelmű jogalap biztosítása szintén pozitív hatással lenne az említett jogokra. A fokozott és hatékonyabb megelőzési erőfeszítések csökkenteni fogják a gyermekek szexuális bántalmazásának gyakoriságát is, és támogatják a gyermekek jogait azáltal, hogy megakadályozzák áldozattá válásukat. Az áldozatokat a róluk készült képek és videók eltávolításában támogató intézkedések garantálnák a magán- és a családi élet, valamint a személyes adatok védelméhez való jogukat.

Az említettek szerint a szolgáltatókra rótt kötelezettségek befolyásolnák a vállalkozási szabadsághoz való jogukat, amely elvben indokolható az elérni kívánt célkitűzéssel, figyelembe véve azt is, hogy szolgáltatásaik a bántalmazással összefüggésben milyen szerepet töltenek be. A szolgáltatók jogaira gyakorolt hatást azonban a lehető legnagyobb mértékben korlátozni kell annak biztosítása érdekében, hogy az ne lépje túl a feltétlenül szükséges mértéket. Ezt például azáltal lehetne biztosítani, hogy a szolgáltatók bizonyos támogatásokban részesülhetnek az előírt kötelezettségek végrehajtásához, ideértve a gyermekek online szexuális bántalmazására vonatkozó megbízható mutatókhoz való hozzáférést, amelyek viszont eszközöket biztosítanak a megbízható automatizált felderítési technológiák használatához, továbbá hozzáférést nyújtanak az ingyenes automatizált felderítési technológiákhoz, így csökkentve a szolgáltatókra nehezedő terheket. Emellett a szolgáltatók számára is előnyös, ha egységes, egyértelmű és egységes szabályok vonatkoznak rájuk.

A felhasználók személyes adatainak a gyermekek online szexuális bántalmazásának felderítése, bejelentése és eltávolítása céljából történő kezelése jelentős hatással van a felhasználók jogaira, és csak a gyermekek online szexuális bántalmazása megelőzésének és az ellene folytatott küzdelemnek a fontosságával indokolható. Következésképpen elvben nem lehet a szolgáltatókra bízni annak eldöntését, hogy az említett tevékenységekben részt vesznek-e; ez inkább a jogalkotó feladata. Mindazonáltal a kötelezettségeket mind személyi, mind tárgyi hatályukat tekintve egyértelműen le kell szűkíteni, és megfelelő biztosítékokat kell társítani hozzájuk annak érdekében, hogy ne érintsék a jogok lényegi tartalmát, és arányosak legyenek. Ez a javaslat ezért olyan szabályokat állapít meg, amelyek megfelelnek ezeknek a követelményeknek, és olyan korlátokat és biztosítékokat határoz meg, amelyek a szóban forgó alapvető jogokra gyakorolt lehetséges hatástól függően differenciáltak, és amelyek általánosságban az érintett szolgáltatások típusától, valamint attól függően bővülnek, hogy az intézkedések célja-e a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló ismert anyagok terjesztésének, a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló új anyagok terjesztésének vagy a gyermekkel való kapcsolatfelvételnek („gyermekcsábítás”) a felderítése.

Mint említettük, a „gyermekcsábítás” felderítése pozitív hatást gyakorolna a potenciális áldozatok alapvető jogaira, különösen azáltal, hogy hozzájárul a bántalmazás megelőzéséhez; ha gyors intézkedésre kerül sor, az akár azt is megakadályozhatja, hogy a gyermek bármilyen kárt szenvedjen. Ugyanakkor általánosságban a felderítési folyamat jár a legnagyobb beavatkozással a felhasználók szempontjából (a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló ismert és új anyagok terjesztésének felderítésével összevetve), mivel a személyközi hírközlés szövegeinek automatikus szűrését teszi szükségessé. E tekintetben fontos szem előtt tartani, hogy az ilyen szűrés gyakran a felderítés egyetlen lehetséges módja, és hogy az alkalmazott technológia nem „értelmezi” a hírközlés tartalmát, hanem olyan ismert, előre meghatározott mintákat keres, amelyek potenciális gyermekcsábítást jeleznek. A felderítési technológiák szintén nagy pontosságra tettek szert, bár az emberi felügyeletre és felülvizsgálatra továbbra is szükség van, és a „gyermekcsábításra” utaló mutatók idővel és az algoritmusok tanulásával egyre megbízhatóbbá válnak.

Mindazonáltal a szóban forgó beavatkozások még így is rendkívül érzékenyek. Ennek eredményeként, bár már szigorú korlátokat és biztosítékokat alkalmaznak a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló ismert anyagok felderítésére, ezek a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló új anyagok és különösen a „gyermekcsábítás” felderítése tekintetében még szigorúbbak. Ezek közé tartoznak a felderítést elrendelő határozatok elrendelésére vonatkozó kiigazított kritériumok, az említett végzések alkalmazásának korlátozottabb időtartama és az említett időtartam során a megerősített bejelentési követelmények alkalmazása. Emellett a javaslat erős felügyeleti mechanizmusokat is meghatároz, amelyek magukban foglalják a végzések kibocsátásával és végrehajtásának felügyeletével megbízott nemzeti hatóságok függetlenségére és hatásköreire vonatkozó követelményeket, valamint az uniós központ támogató és tanácsadó szerepét. Az uniós központ hozzájárulása továbbá azt is jelenti, hogy nem csupán pontos és megbízható mutatókat, hanem megfelelő technológiákat is elérhetővé tesz a szolgáltatók számára, valamint értékeli a szolgáltatók által a gyermekek esetleges online szexuális bántalmazásáról tett bejelentéseket. Ily módon segíti az uniós központot abban, hogy minimalizálja a téves felderítés és bejelentés kockázatát. Emellett különböző intézkedésekre is sor kerül annak érdekében, hogy mind a szolgáltatók, mind a felhasználók hatékony jogorvoslatban részesüljenek.

Bár eltérő jellegű és általában kisebb beavatkozással jár, az újonnan létrehozott, a gyermekek szexuális bántalmazását ábrázoló ismert anyagokra vonatkozó eltávolítást elrendelő határozatokkal kapcsolatos hatáskör kétségtelenül érinti az alapvető jogokat, különösen az érintett felhasználóknak a véleménynyilvánítás és a tájékozódás szabadságával kapcsolatos jogait. A javaslat e tekintetben is számos korlátozást és biztosítékot ír elő, amelyek az egyértelmű és szabványosított szabályok megállapításától a jogorvoslat biztosításáig, valamint a kibocsátó hatóságok függetlenségének garantálásától az átláthatóságig és a hatékony felügyeletig terjednek.

A javasolt rendeletben az alapvető jogokra való valamennyi hivatkozást úgy kell értelmezni, hogy kizárólag az uniós jog által elismert alapvető jogokra, azaz a Chartában foglalt és az uniós jog általános elveiként elismert jogokra vonatkoznak.