Az államadósság-minősítések potenciális hatása jóval túlmegy a minősített országok államkötvényeire gyakorolt közvetlen hatásokon, és negatív átgyűrűzéseket eredményezhet a piacokra, sőt még a jelentős gazdasági kapcsolatokkal bíró országokra kiterjedően is („fertőzés”). Ezeket a hatásokat erősítik az államadósság-minősítések és az adott államokon belüli gazdálkodó egységek minősítései közötti kapcsolatok. E kapcsolatokat a hitelminősítő intézetek által alkalmazott módszerek eredményezik, amelyek gyakran egy adott joghatóságon belüli bármely pénzügyi eszköz legkedvezőbb hitelkockázati besorolását az adott állam minősítésére korlátozzák (ezt gyakran „szuverén plafon”-ként emlegetik). Következésképpen egy állam leminősítése gyakran kiváltja az adott államban található más pénzügyi eszközök leminősítését is, ideértve vállalati kötvényekés pénzügyi intézmények besorolását.

A közelmúltbeli szuverén adósságválság rámutatott a szuverén hitelminősítésekre való túlzott hagyatkozás kockázataira. A válság megmutatta, hogy bizonyos gazdasági feltételek mellett ez a túlzott hagyatkozás „hirtelen kilengések”-et eredményezhet, minélfogva a befektetők csökkentik bizonyos államkötvényeknek és más adósságinstrumentumoknak való kitettségüket, ami magában hordozza a pénzügyi stabilitás megingásának lehetőségét. Ilyen „hirtelen kilengések” következhetnek be egy leminősítést követően, különösen, ha az egy bizonyos küszöbérték alá megy. Ennek további likviditási hatása lehet a szabályozási tőkekövetelmények teljesítésének szükségessége miatt. Ez nyilvánvalóvá vált a legutóbbi pénzügyi válság során, amikor a rosszabbodó gazdasági előrejelzések nyomást gyakoroltak az államháztartásokra. Mindez az államkötvények leminősítéséhez vezetett, és az adósságinstrumentumok pénzügyi intézmények és befektetők általi egyidejű piacra dobását okozta. E piaci reakciókat alátámasztották a minősítésekre vonatkozó hivatkozások néhány pénzügyi jogszabályban, valamint pénzügyi intézmények általi minősítésekre való, szerződésbe foglalt túlzott hagyatkozás.

2. ábra: Az államadósság-minősítések trendjei az euroövezetben

Forrás: az Európai Bizottság saját számításai

Az euroövezeten kívüli tagállamok esetén a hitelminősítések sokkal változékonyabb spektruma volt megfigyelhető a szuverénadósság-válság előtt, alatt és után (3. ábra). Miközben néhány euroövezeten kívüli tagállam viszonylag stabil hitelminősítéssel rendelkezett, másoké romlott, vagy éppen javult.





3. ábra: Az államadósság-minősítések trendjei az euroövezeten kívüli tagállamokban

Forrás: az Európai Bizottság saját számításai

3. Államkötvényhozamok

Az államkötvényhozamok fontos jelzést adnak arról, milyennek érzékelik a befektetők egy állam hitelkockázati profilját. A szuverén adósságválságot megelőzően az euroövezeti kötvények hozamai nagyjából konvergáltak, ami arra utal, hogy a befektetők egyformán viszonyultak az euroövezeti tagállamok hitelképességéhez, amint azt a 4. ábra is mutatja. A válság idején mindez jelentősen megváltozott. 2008 óta a befektetők csökkentették bizonyos államkötvények iránti keresletüket, vagy magasabb megtérüléseket igényeltek, amint azt a hozamok alakulása is tükrözi. Néhány más euroövezeti tagállam esetén az államkötvényhozamok csökkenő trendje volt megfigyelhető. 2013 óta az euroövezeti államkötvényhozamok fokozatosan a válság előtti szintek irányába mozdulnak el. Ugyanakkor továbbra is fontos eltérések vannak az egyes euroövezeti tagállamok között (4. ábra).

4. ábra: Hozamok, 10 éves államkötvények, százalék

Forrás: Bloomberg

III. Szakpolitikai reakció az államadósság-minősítésekre való túlzott hagyatkozás kockázatainak csökkentése érdekében

1. A hitelminősítő intézetek fokozott szabályozói vizsgálata

A pénzügyi válság és az azt követő szuverénadósság-válság idején a hitelminősítések terén megfigyelt hiányosságokat követően 2009-ben a hitelminősítő intézetek számára új szabályokat léptettek életbe, amelyek tartalmazták a hitelminősítőkre vonatkozó nemzeti szintű nyilvántartásba vételi és felügyeleti követelményeket. 2011-ben az Európai Unióban az Európai Értékpapír-piaci Hatóságon (ESMA) belül centralizálták a hitelminősítő intézetek nyilvántartásba vételét és felügyeletét.

2. Az államadósság-minősítések fokozott átláthatósága

A szuverénadósság-válságot követően 2013-ban kiegészítő intézkedéseket vezettek be az államadósság-minősítések átláthatóságának és időszerűségének javítása érdekében, hozzájárulva ezzel a piaczavarás kockázatainak csökkentéséhez.

Nevezetesen, a hitelminősítő intézeteknek évente egy naptárat kell kiadniuk, meghatározva államadósság-minősítéseik publikálásának dátumait. Ezenkívül az államadósság-minősítéseket péntekenként, az EU szabályozott piacainak zárása után kell kiadni, hogy elkerüljék a piaczavarást a tőzsdei nyitva tartás alatt. A hitelminősítő intézeteknek a hitelminősítést ki kell egészíteniük egy teljes körű kutatási jelentéssel, amely több információval látja el a befektetőket az államadósság-minősítés változtatásának alapjául szolgáló okokról. Ezen kívül a hitelminősítők kötelesek az adott államot munkaidőben és legalább egy teljes munkanappal a közzététel előtt értesíteni a hitelminősítésről és a besorolási kilátásokról. Ez lehetővé teszi az adott állam számára, csakúgy mint bármely minősített gazdálkodó egység számára, hogy felhívja a hitelminősítő figyelmét bármilyen tárgyi tévedésre.