[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.4.29

COM(2009) 210 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A hatodik keretprogram utólagos értékeléséről a szakértői csoportok által készített jelentésekre adott válaszról

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A hatodik keretprogram utólagos értékeléséről a szakértői csoportok által készített jelentésekre adott válaszról

1. Általános összefüggések

A hetedik keretprogramról (EK és Euratom) szóló határozatok[1] értelmében a két keretprogramról – azok befejezésétől számítva két éven belül – értékelést kell készíteni. A hatodik keretprogram (2002–2006) utólagos értékelését a Leibniz Egyesület elnöke, Ernst Rietschel professzor vezetésével működő, tizenhárom tagból álló szakértői csoport végezte. A csoport munkájának célja az volt, hogy különféle típusú adatok alapján értékelje a hatodik keretprogram megalapozottságát, végrehajtását és eredményeit[2]. A csoport megkapta a Közös Kutatóközpont által végrehajtott közvetlen cselekvésekre és az információs társadalommal összefüggő technológiák terén végzett kutatási tevékenységekre vonatkozó egyedi értékelések megállapításait és ajánlásait.

Mindkét keretprogram tartalmazott olyan, úgynevezett közvetlen cselekvéseket, amelyek az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontja (a továbbiakban: KKK) által folytatott kutatási és fejlesztési tevékenységek körébe tartoznak. A KKK és annak igazgatótanácsa Sir David King vezetésével szakértői fórumot[3] hozott létre, amely 2008 szeptemberére készítette el jelentését. Bár a Bizottság szolgálatai már reagáltak a jelentésben szereplő megállapításokra[4], és az abban megfogalmazott ajánlások kapcsán széles körű támogatásukat fejezték ki, a Bizottság úgy véli, hogy a hatodik keretprogram egészének általános értékelése keretében érdemes külön felhívni a figyelmet a kifejezetten a KKK-val foglalkozó értékelő jelentésre, amelyet a Bizottság a KKK-ról szóló referenciaértékelésnek tekint (lásd a mellékletet).

A hatodik keretprogramba tartozó „Információs társadalom technológiái” kiemelt téma utólagos értékelését az Esko Aho elnöklete mellett működő szakértői csoport végezte. A Bizottság üdvözölte a jelentést, és az érintett intézményeknek szóló, 2008. szeptemberi közleményében[5] felvázolta a jelentésben megfogalmazott ajánlásokra adott első reakcióit. A Bizottság a közleményben azt javasolta, hogy az említett ajánlásokat az IKT területén megvalósított innovációval kapcsolatos európai politikáról szóló, széles körű vita keretében tárgyalják meg[6].

2. Bevezetés

A hatodik kutatási keretprogramok (2002–2006) és azok egyedi programjai által megfogalmazott fő cél az Európai Kutatási Térség integrálása, megerősítése és strukturálása volt. E programok, amelyek költségvetése 19 235 milliárd EUR-t tett ki, a világon valaha közfinanszírozásból megvalósított legátfogóbb kutatási programok közé tartoznak, így értékelésük is komoly feladatot jelent.

A Bizottság nemrégiben vette kézhez a szakértői csoport által készített jelentést, amely a felhasznált adatok minősége és az értékelés részletessége szempontjából példaértékű.

A jelentésben szereplő megállapítások, következtetések, ajánlások és a keretprogramot illetően a jövőre vonatkozóan felvázolt elképzelések értékes hozzájárulással szolgálnak a szakpolitika jövőbeni alakításához és a későbbi értékelésekhez, így különösen a hetedik keretprogram időközi értékeléséhez és a 2014-ben induló nyolcadik keretprogram kidolgozásához.

E közlemény célja, hogy nyílt és átlátható válaszokkal szolgáljon az utólagos értékelés során felvetődött kérdésekre, felvázolja, hogy a Bizottság mit tett eddig és mit szándékozik tenni a jövőben a problémák enyhítése érdekében, és olyan kérdéseket is áttekintsen, amelyekre egyelőre nem létezik egyértelmű vagy azonnali megoldás.

Kétségtelen, hogy az értékelő jelentés több olyan problémát is felvet, különösen a keretprogramok felépítése és tartalma, valamint a pénzügyi szabályok tekintetében, amelyeket – tekintettel végrehajtásuk jellegére – a Bizottság egyedül nem képes megoldani, így azok kezeléséhez a szereplők szélesebb körének, köztük a tagállamoknak, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az együttes fellépése is szükséges.

3. Az ajánlásokra adott válaszok

1. A Bizottságnak, még azelőtt, hogy a nyolcadik keretprogramra vonatkozó javaslatait benyújtaná, elemeznie és részletesebben dokumentálnia kellene a keretprogram megvalósításának alapjául szolgáló jelenlegi és jövőbeli indokokat, mind a keretprogram egészének szintjén, mind pedig mikroszinten. A keretprogramokban kitűzött céloknak arányban kell állniuk a Bizottság és a többi szereplő által ezen célok érdekében mozgósítható kapacitással. Fontos lenne, hogy a Bizottság dokumentálja és átláthatóbbá tegye a keretprogramok kidolgozása során igénybe vett konzultációs folyamatokat, mind a program egészének, mind az egyes munkaprogramoknak a szintjén.

Az ajánlás általános céljával a Bizottság egyetért.

A nyolcadik keretprogram előkészítését és kidolgozását megelőzően széles körű, nyílt és átlátható konzultációra kerül sor az érintettekkel. A program alapjául szolgáló indokok részletes elemzése a nyolcadik keretprogramra vonatkozó javaslat hatásvizsgálatában kerül bemutatásra.

Az „Európai Kutatási Térség (EKT) megvalósítása” az EU kutatási-fejlesztési politikájának, illetve a keretprogramoknak 2003 óta az egyik átfogó célkitűzése, és valószínűleg a jövőben is az marad.

A keretprogramban egyre növekvő mértékben kell figyelembe venni a tagállamokkal megvalósítandó, a ljubljanai folyamat[7] által is szorgalmazott partnerségi megközelítést, és az EKT 2020-as jövőképére vonatkozó, közösen elfogadott elképzeléseket[8]: ezek értelmében létre kell hozni a tudomány, a tudás és a technológia európai belső piacát, jobban össze kell hangolni a kutatási tevékenységeket és a kutatáspolitikákat, és fokozottabban kell összpontosítani azokra a programokra és szakpolitikákra, amelyek a jelentős társadalmi kihívások kezelését célozzák olyan területeken, mint az energiaügy, a környezetvédelem, az éghajlatváltozás, az egészség, a társadalom elöregedése és a fenntartható fejlődés. Ennek során olyan kihívást jelentő problémák is felmerülhetnek, mint például az, hogy a partnerségeken keresztül miként lehetne újabb forrásokat hozzáférhetővé tenni. Továbbá támogatni és folytatni kell a 2008-ban útjára indított öt EKT-kezdeményezés végrehajtását, különösen a kutatási partnerségeket, a nemzetközi kutatási együttműködési stratégiát és a közös programozás elvének alkalmazását.

2. A keretprogramnak azonban nem pusztán az a feladata, hogy az egymással versengő kedvezményezettek és érdekeltek által kezdetben megfogalmazott elvárásokat tükrözze. Kellően rugalmasnak kell lennie ahhoz, hogy fejlődhessen és változhasson. A keretprogram nem helyettesítheti a tagállami KTF-politikákat, és nem lehet megoldás egyéb helyi problémákra sem, hanem azt – az EKT megerősítése és strukturálása érdekében – jobban össze kell hangolni a kutatásra irányuló nemzeti erőfeszítésekkel. A keretprogramban emellett tudatosan törekedni kell a monopóliumok létrejöttének megelőzésére. Jelenleg a Bizottság és a keretprogram a KTF-et érintő szinte valamennyi európai együttműködésből kiveszi a részét, ez pedig az elképzelések és az ötletek szintjén egyhangúsághoz vezethet, és nem teszi lehetővé az európai kutatási rendszerben rejlő sokféleség biztosította előnyök érvényesülését.

A Bizottság teljes mértékben egyetért az ajánlással, és azzal, hogy az EKT megerősítése és strukturálása érdekében jobban össze kell hangolni a kutatásra irányuló közösségi és nemzeti erőfeszítéseket.

Elsősorban a tevékenységeknek a szakpolitikák és programok szintjén való jobb összehangolását célzó törekvések indokolják azt, hogy a ljubljanai folyamat keretében a Bizottság és a tagállamok között erős és tartós EKT-partnerségek jöjjenek létre. Ez – a szakpolitika szintjén – a nyílt koordinációs módszer alkalmazásán és a 2008-ban útjára indított öt EKT-kezdeményezés végrehajtásán[9] keresztül valósul meg, a programok szintjén pedig, az ERA-NET és a 169. cikk szerinti kezdeményezések tapasztalataira építve, a Bizottság a közös programozás elvének alkalmazását javasolta.

A keretprogram feladata valóban nem az, hogy helyettesítse a tagállami finanszírozást, hanem az, hogy a projektek és a felhasznált eszközök nagyságától és alkalmazási körétől függetlenül európai szinten hozzáadott értéket biztosítson.

Azt a felvetést, mely szerint a Bizottság és a keretprogram az európai kutatás terén monopolhelyzetben van, a tények nem támasztják alá. Az olyan szervezetek és tevékenységek, mint a CERN, az EUREKA, az ESF és a COST csupán néhány a közül a számos európai szintű, többoldalú testület közül, amely jelenleg az európai kutatási rendszert segíti.

3. A „harmadik ország” kifejezés használatát a jövőben kerülni kell, mivel a stratégiai gondolkodásmód útjában áll. Helyette három különböző stratégiát kell bevezetni: az első az EU keretprogramja és a fejlődő országok közötti együttműködést, a második a növekedésben lévő gazdaságokkal való együttműködést, a harmadik pedig az EU-n kívüli iparosodott országokkal való együttműködést célozná. A legjelentősebb fejlett országokkal (így például az Egyesült Államokkal és Japánnal) és a feltörekvő gazdaságokkal (többek között Indiával, Kínával és Brazíliával) folytatott együttműködés költségvetését jelentősen növelni kell, és olyan stratégiákat kell kialakítani, amelyek révén fokozható ezen országok vonatkozásában a mobilitás, és amelyeken keresztül ezek az országok bevonhatók partnerként a keretprogram fő folyamataiba, végső soron pedig mind minőségét, mind céljait tekintve megerősíthető az EKT. A fejlődő országokkal a keretprogramok égisze alatt folytatott tevékenységeknek azokra a témákra és technológiákra kellene összpontosítaniuk, amelyek a fejlődést előreviszik, és amelyek terén az EU szakemberei világszinten vezető helyet foglalnak el.

„Harmadik ország” alatt azokat az országokat értjük – köztük a nem uniós és nem társult országokat is –, amelyek nem teljes jogú résztvevői a keretprogramnak.

A Bizottság elismeri, hogy a szóban forgó kifejezés talán nem minden tekintetben szerencsés, az azonban nem állítható, hogy útjában állna az említett országcsoportokkal létrehozandó stratégiai kutatási partnerségek célzottabbá és árnyaltabbá tételének[10]. Ha a kifejezést egy újabbal váltanánk fel és így további kategóriákat hoznánk léte, az nem tenné szükségképpen világosabbá vagy egyszerűbbé a helyzetet. A Bizottság továbbá hangsúlyozni kívánja annak fontosságát, hogy a keretprogramokon keresztül megvalósuló nemzetközi együttműködések a jövőben is a kiválóság elvét helyezzék a középpontba, oly módon, hogy mindeközben a partnerországok által megjelölt konkrét kutatási igényeket is szem előtt kell tartani, és ösztönözni kell egyéb támogatási források bevonását a kutatási kapacitások építésébe.

A Bizottság egyetért azzal, hogy a „harmadik országokkal” kialakított kutatási együttműködéseket világosabb célok mentén kell megvalósítani, ahogyan ez a nemzetközi tudományos és technológiai együttműködés európai stratégiai keretéről szóló, nemrégiben közzétett közleményben[11] is szerepel.

A Bizottság teljes mértékben egyetért azzal, hogy fokozni kell a fejlett országokkal kialakított kutatási partnerségek pénzügyi támogatásának mértékét, ily módon erősítve a világ vezető kutatási központjai közötti kapcsolatokat. Ehhez azonban még le kell küzdeni néhány gyakorlati akadályt.

A hetedik keretprogram e tekintetben számos előremutató elemet tartalmaz:

- Az egyedi nemzetközi együttműködési cselekvések hatékonynak bizonyultak a közös kihívásokkal foglalkozó partnerségek támogatásában, különösen a növekedésben lévő, illetve a fejlődő országokkal létrejött partnerségek esetében: többek között összehangolt pályázati felhívások kerültek meghirdetésre egyes stratégiai partnerekkel, köztük Oroszországgal és Indiával.

- Stratégiai partnerségek kialakítása a tagállamokkal, ezen belül is „a legfontosabb harmadik országokkal folytatott stratégiai együttműködés megerősítése földrajzi és tematikus szempontok alapján célzott fellépéseken keresztül”: e célból létrejött a nemzetközi tudományos és technológiai együttműködés új stratégiai fóruma.

- A programok kölcsönös megnyitása egymás előtt, ahogyan az az egészségügy témakörében az EU és az Egyesült Államok között történt.

4. A kutatás irányvonalainak és az együttműködés eredeti módszereinek tesztelése céljából egy új, alulról felfelé építkező módszert kell kialakítani (a hatodik keretprogramon belüli NEST mintájára) . Fontos, hogy a módszer gyors legyen, díjazza a kockázatvállalást, a kiválasztás egyedüli szempontja pedig a tudományos kiválóság legyen.

A hetedik keretprogramon belül a felderítő kutatás sokkal nagyobb súllyal rendelkezik, és a NEST révén bevezetett, alulról felfelé építkező megközelítés az Európai Kutatási Tanács egyik legfontosabb elve, amely a tudomány és a technológia valamennyi területére, így a társadalomtudományokra és a humán tudományokra is kiterjed. Az Európai Kutatási Tanács kutatásvezetők és önálló kutatócsoportok számára biztosít támogatást, ez pedig szemléletváltást jelent a NEST keretében alkalmazott, az együttműködésen alapuló kutatási projektek támogatását előnyben részesítő megközelítéshez képest.

Tekintettel arra, hogy az együttműködésen alapuló kezdeményezésekkel – európai szintű partnerségek révén – gyakran hatékonyan mozdítható elő az interdiszciplináris felderítő kutatás, az Európai Kutatási Tanács tevékenységének kiegészítéseképpen a hetedik keretprogram valamennyi kiemelt témájának részét képezi a NEST keretében alkalmazott módszerrel folyó kutatás. Ezek között külön említést érdemel az „Információs és kommunikációs technológiák” kiemelt téma részét képező, a „Jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák (Proaktív kezdeményezések)” elnevezésű kezdeményezés, amely arra törekszik, hogy az erőforrásokat előremutató, nagyra törő, a jövő szempontjából kiemelt jelentőségű, hosszú távú célokra összpontosítsa.

A Bizottság elfogadja azt a véleményt, mely szerint több figyelmet kellene szentelni annak biztosításának, hogy a felderítő kutatást elősegítő eszközök, azaz mind az önálló kutatócsoportok, mind az európai szintű partnerségek keretében folyó munka a keretprogram valamennyi szegmensében hatékony legyen. A NEST elvét követő felderítő kutatás erősítésével kapcsolatos elképzelések nem korlátozódhatnak a konkrét kiemelt témák keretében folyó célzott kutatásra, hanem figyelembe kell venniük az alulról felfelé építkező, a több témát érintő és az interdiszciplináris kutatásokat is.

5. A kkv-knak a kiemelt témákban való részvétele fontos, és azt ösztönözni kellene. A 15%-os részvételi arány hasznossága azonban újragondolásra szorul, és inkább azokat a mechanizmusokat kellene előnyben részesíteni, amelyek jobban igazodnak a vonatkozó iparági fejleményekhez.

A Bizottság úgy véli, hogy a kkv-k részvételét ösztönözni kell a keretprogramokban, és ezen belül a kiemelt témákban is. A 15%-os részvételi arány a társjogalkotók által a témának tulajdonított jelentőséget tükrözi, és önmagában nem tekintendő végcélnak. A regionális és nemzeti programok és az azokban részt vevő partnerek sokszor jobban megfelelnek a kkv-k jellegének és szükségleteinek.

Számos keretprogram során – így egy jelenleg is működő szolgálatközi munkacsoport keretében is – történtek erőfeszítések a kkv-k részvételének figyelemmel kísérésére és a kkv-k sajátos igényeinek megfelelő különleges rendelkezések kidolgozására. Az e téren elért jelentős eredmények között említhetjük az EUREKA és a hetedik keretprogram közös kezdeményezésében megvalósuló Eurostars programot, amelynek célja a piacorientált kutatás támogatása, és amelynek aktív részvevői között kutatást végző kkv-k is vannak.

Jelenleg részletes tanulmány készül arról, hogy a kkv-k számára milyen előnyökkel jár a keretprogramokban, és többek között a „Kapacitások” egyedi program különleges intézkedéseiben való részvétel. E tanulmány célja továbbá, hogy sokkal alaposabban megismerhessük a kkv-k által a keretprogramok során végzett kutatási tevékenységek jellegét, ezen belül pedig a magas, a közepes és az alacsony technológiai szintű kkv-k szükségleteit annak érdekében, hogy a jövőbeli keretprogramokban a kkv-k támogatása ésszerűbb keretek között történjen.

6. A szakértői csoport a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) által végzett munka, így többek között az útiterv-készítési és előjelzési tevékenység folytatását javasolja, elismerve a keretprogramok égisze alatt folyó, a több tudományágat kiszolgáló kutatási infrastruktúrák támogatására irányuló tevékenységek hatékonyságát.

A Bizottság továbbra is támogatni fogja a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) keretében folyó tevékenységeket. Az ESFRI – elsősorban az új kutatási infrastruktúrák európai útitervének köszönhetően – kiemelt szerepet játszik a stratégiafejlesztésben. Ezt a tagállamok által kidolgozott nemzeti útitervekkel, illetve a kutatási infrastruktúrák világszinten történő fokozott összehangolásával kell kiegészíteni. Mindez összhangban van az e területen zajló közösségi törekvésekkel. Kiemelendő, hogy a hetedik keretprogram részét képezi egy olyan új kezdeményezés, amely az európai kutatási infrastruktúrák következő generációjának kifejlesztésére irányul (kiépítési és előkészítési szakasz), és amely az ESFRI útitervének megvalósítását is szolgálja.

A Bizottság ennek kiegészítéseként az új kutatási infrastruktúrákra vonatkozóan új jogszabályi keretet hoz létre, amellyel a döntéshozatali folyamat előmozdítását és gyorsítását kívánja elérni.

A Bizottság elismeri, hogy a több tudományágat is kiszolgáló infrastruktúrák, így az IKT-alapú infrastruktúrák hatékonysága egyértelmű. A Bizottság a jövőben is támogatni fogja ezen infrastruktúrák további fejlesztését, figyelembe véve azok gyors műszaki fejlődését, globális vonatkozásait, és az olyan fórumok által megfogalmazott tanácsokat, mint az eIRG[12].

7. Intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy a hetedik keretprogramba tartozó projektekben nagyobb szerephez jussanak a női kutatók. Ehhez fokozottan proaktív megközelítési módokra van szükség, így például arra, hogy a nagyszabású eszközök finanszírozási feltételei között – a minőségi követelményeken túl – a nemek közötti egyenlőség előmozdítását célzó konkrét intézkedések is (újból) ott legyenek. Az adatokat rendszeresen és folyamatosan gyűjteni, elemezni és nyomon követni szükséges, és abban az esetben, ha nem sikerül előrelépni a nemek közötti egyenlőség területén, konkrét intézkedéseket kell hozni.

A Bizottság egyetért azzal, hogy az európai kutatók körében a nemek egyenlősége tekintetében kiegyensúlyozottabb helyzetre van szükség, ugyanakkor azon a véleményen van, hogy a szakértői csoport által javasolt megoldást óvatossággal kell kezelni. A keretprogramnak valóban feladata, hogy követendő példákat adjon és igazodási pontként szolgáljon. A keretprogramban részt vevő női kutatók aránya azonban már most magasabb, mint a nemzeti programokban összesen, és bizonyos határai vannak annak, hogy a keretprogram e tekintetben meddig mehet el. Ahhoz, hogy a jövőben e területen bármilyen kezdeményezésre sor kerülhessen, a kutatók körében a nemek arányára vonatkozóan használhatóbb adatokat kell gyűjteni és a statisztikákat alaposabb elemzésnek kell alávetni. Az alulról felfelé építkező megközelítések szélesebb körű alkalmazására van szükség, együttműködve a tagállamokkal, illetve a nemek közötti egyenlőségre hatást gyakorló egyéb szakpolitikai területekkel. Példaként említhető az „Európai legjobb gyakorlat az IKT-ágazatban dolgozó nők támogatására” című kódex[13], amelynek célja, hogy az európai IKT-ágazattal együttműködésben megteremtse azokat a feltételeket, amelyekkel a női munkaerőt az ágazatba lehet vonzani és ott meg lehet tartani.

8. Európa jövőbeli tudományos és műszaki életképessége, illetve versenyképessége szempontjából alapvető annak elérése, hogy a fiatalok szemében a kutatói tevékenység vonzó karrierlehetőséget jelentsen. Ennek egyik módja az lehet, ha a keretprogramot egyre inkább a jelentősebb globális szükségletek és kihívások kezelésére összpontosítjuk. E célt szolgálhatja továbbá a fiatal európai kutatók mobilitásának további előmozdítása, valamint annak lehetővé tétele, hogy a tudományos szempontból fejlődő országokból származó diákok és fiatal kutatók egyre nagyobb számban tanulhassanak és dolgozhassanak Európában.

A Bizottság egyetért azzal, hogy a fiatalokat a természettudományos-műszaki pályákra kell vonzani. A természettudományos oktatásról készült Rocard-jelentés[14] egyértelműen rámutatott arra, hogy a fiatalok körében drámaian csökken a természettudományok tanulása iránti érdeklődés, és következtetései között arra hívta fel a figyelmet, hogy a természettudományos oktatás módszereit gyökeresen át kell alakítani.

A problémára mind tagállami, mind közösségi szinten megoldásokat kell találni, és ehhez több szakpolitikai terület, illetve különböző érdekeltek részvételére van szükség.

A fő globális szükségletek és kihívások kezelése már most is kiemelt helyet foglal el a hetedik keretprogramban: elég arra gondolnunk, hogy az európai stratégiai energiatechnológiai tervben (SET-terv) mekkora szerep jut a megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos technológiáknak. A közös technológiai kezdeményezések, a közös programozás elvének javasolt alkalmazása és az új nemzetközi tudományos és technológiai stratégián belül létrehozandó globális partnerségek kialakítása mind a fő globális szükségletekre és kihívásokra összpontosít.

A kutatók munkaerő-piaci pozíciója terén is sikerült előrehaladást elérni. A nemrégiben útjára indult európai kutatói partnerség célja az, hogy nemzeti és európai uniós szakpolitikai eszközök révén a kutatói pálya és mobilitás szempontjából vonzóbbá tegye Európát. Ha a Kutatók Európai Chartájában és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexében lefektetett elvek a kutatóintézetek szintjén egyre nagyobb mértékben megvalósulnak, az elősegítheti a kutatói pályák megszilárdítását és a valódi verseny kialakulását. Továbbá, tekintettel arra, hogy a pályaválasztás irányultsága a középiskolás években dől el, a Bizottság szeretné, ha a középiskolák nagyobb figyelmet fordítanának arra, hogy a diákok körében tudatosítsák a kutatói pályával kapcsolatos lehetőségeket.

Ami a fiatal kutatók Európában való tanulásának és munkavállalásának kérdését illeti, a Bizottság az olyan konkrét eredményekre kívánja felhívni a figyelmet, mint a „tudományos vízum”, amely egy olyan különleges tartózkodási engedély, amely harmadik országokból származó kutatók részére adható ki. Ugyanakkor törekedni kell arra, hogy ne következzen be az „agyelszívás” jelensége. A tudomány területén a valódi cserét kell elősegíteni, aminek az is részét képezi, hogy a kutatók visszatérjenek hazájukba és így nemzeti intézményeik továbbfejlődhessenek, ugyanakkor pedig kölcsönös előnyökkel járó, hosszú távú kapcsolatok létesüljenek.

9. A keretprogramok igazgatása folyamatos kiigazítások helyett radikális átalakításra szorul . A Bizottságnak külső segítséget kellene igénybe vennie eljárásainak – többek között pénzügyi ellenőrzési eljárásainak – értékeléséhez. Ezen belül olyan konkrét célokat kell kitűzni, mint a szerződések aláírásához szükséges idő felére való csökkentése, illetve a költségalapúságról az átalányalapúságra való áttérés. Ez utóbbi révén többé nem – vagy csupán néhány projekt esetében – lenne szükség a költségek ellenőrzésére. A tudományos projektek támogatása érdekében a Bizottságnak tovább kell haladnia abba az irányba, hogy a szerződések rovására egyre nagyobb hangsúlyt kapjanak az ösztöndíj típusú rendszerek.

A Bizottság tudatában van az igazgatás egyszerűsítése és különösen a szakértői csoport által felvetett két konkrét kérdés fontosságának. Az egyszerűsítés a hetedik keretprogram egyik fő célkitűzése, és az e téren elért eredményeket a hetedik keretprogram eddigi szakaszáról nemrégiben közzétett jelentés vázolja fel. Ezek között említhető a résztvevői garanciaalap, amely a résztvevők többsége esetében lehetővé tette a pénzügyi életképesség előzetes ellenőrzésének elhagyását, a regisztrációt szolgáló egységes rendszer, amely lehetővé teszi az okmányok egyszeri benyújtását, valamint azok az új elektronikus eszközök, amelyek a szerződésekkel kapcsolatos tárgyalások lebonyolítását segítik.

Ahogyan arra a keretprogram eddigi eredményeiről készült jelentés is rámutat, a Bizottság egyszerűsítésre irányuló törekvéseit a meglévő jogi keretek korlátozzák. A jelentésben javasolt radikális átalakításnak valóban alapot adhatna az eljárások értékelését célzó külső tanácsadói munka, az általános jogi, pénzügyi és ellenőrzési keretek átalakításához azonban a jogalkotó, a költségvetési hatóság és a Számvevőszék közös erőfeszítésére van szükség. E folyamat során arra kellene törekedni, hogy megfelelő egyensúly jöjjön létre egyik oldalról az egyszerűsítés és az adminisztratív terhek csökkentése, másik oldalról pedig a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás és az elszámoltathatóság között.

Tervei szerint a Bizottság 2010-ben közleményt bocsát ki az egyszerűsítésről, ami jó alkalom lesz arra, hogy ezeket a kérdéseket alaposabban is megvizsgálja, és figyelembe vegye az elfogadható hibakockázat fogalmának egységes értelmezése[15] kapcsán a jogalkotó hatósággal és a Számvevőszékkel jelenleg folytatott párbeszédet.

10. A keretprogram hatásainak mérése és szemléltetése érdekében a Bizottságnak jelentősen bővítenie kellene értékelési kultúráját. A keretprogram értékelése egészen mostanáig elsősorban a legújabb program tervezésére és szervezésére összpontosított. A keretprogram által hosszú távon és szélesebb összefüggésekben (így a különböző intézményekre, technológiákra és tudományágakra, iparágakra, a társadalom egészére, a szakpolitikákra) kifejtett hatásokról nagyon keveset tudunk. A Bizottság belső szabályzatai által szorgalmazott, a programokra összpontosító értékelési mód természetesen fontos, az említett szempontok figyelembevétele nélkül azonban nehéz megérteni és javítani a keretprogram működését.

A Bizottság elismeri, hogy a keretprogram által hosszú távon és szélesebb összefüggésekben (az intézményekre, az iparra, a tagállamokra stb.) kifejtett hatásokat alaposabb vizsgálatnak kell alávetni, és ennek érdekében már tett is lépéseket.

A hosszú távú hatások megértéséhez a tagállamok támogatása kulcsfontosságú. Az EUFORDIA[16] keretében nemrégiben készített hatásvizsgálatok és a lezajlott konferencia rávilágított arra, hogy az ehhez hasonló eseti intézkedések révén – amelyeket a Bizottság a továbbiakban is támogatni fog – milyen jelentős eredmények érhetők el.

4. Előretekintés

A hatodik keretprogramról készített értékelés kapcsán az előzőekben bemutatott válaszok a Bizottság azon megújult és megerősített elkötelezettségének részét képezik, hogy beszámoljon a keretprogramok végrehajtásáról, előrehaladásáról és eredményeiről.

E munkán túl a jelentéstételi és értékelési tevékenység részét képezi még a hetedik keretprogramról készült, nemrégiben közzétett monitoringjelentés[17], a hetedik keretprogram eddigi eredményeiről készült jelentés, valamint a hetedik keretprogram 2010-ben esedékes időközi értékelése.

A hatodik keretprogram utólagos értékeléséről készített jelentés és a Bizottság által arra adott válasz, valamint a KKK által folytatott közvetlen cselekvésekre és az információs társadalommal összefüggő technológiák terén végzett kutatási tevékenységekre vonatkozó egyedi értékelések értékes hozzájárulással szolgálnak a hetedik keretprogram időközi értékeléséhez. Nem csupán az értékelés tárgyát képző témák fokozottabb folytonosságát és alaposabb megértését teszik lehetővé, hanem az értékelés, illetve a döntés-előkészítő és a döntéshozatali folyamatok jobb összehangolását is. Ez pedig végső soron hozzájárul a jelenlegi kutatási keretprogramnak és a keretprogramok felépítésének oly módon való kiigazításához, hogy az elősegítse az Európai Kutatási Térség kialakítását, vagyis a tudomány, a tudás és a technológia olyan európai belső piacának kiépítését, amely a verseny révén növeli a tudományos és technológiai kiválóságot, és egyúttal – a jelentősebb társadalmi kihívások hatékonyabb és eredményesebb kezelése érdekében – teret biztosít Európa kutatási tevékenységeinek, programjainak és szakpolitikáinak összehangolására.

Melléklet

A hatodik kutatási keretprogramon (2002–2006) belül a Közös Kutatóközpont (KKK) által folytatott közvetlen cselekvések független értékelése

A Sir David King vezette szakértői fórum által a KKK-nak a hatodik keretprogram alapján végzett tevékenységéről készített utólagos értékelés a keretprogramok valamennyi közvetlen cselekvésével foglalkozik, és beszámol a KKK által a hatodik keretprogramon belül elvégzett tevékenység eredményeiről. A dokumentum olyan ajánlásokat fogalmaz meg a Bizottság és a KKK számára, amelyek segítségével folyamatosan fejleszthető a szakpolitikai döntés-előkészítő folyamatok tudásalapú támogatása.

A hét KKK-intézet teljesítményének egyenkénti értékelése helyett a fórum a KKK-t illetően inkább egy integrált megközelítés fontosságát hangsúlyozta, és a szervezetet egyetlen egységként értékelte, a hatodik kutatási keretprogram többéves munkaprogramjában meghatározott fő működési területeire összpontosítva. Az egyes témákban elért eredményeket helyszíni látogatások és a KKK által biztosított háttéranyagok tanulmányozása alapján értékelték. A fórum kiemelt figyelmet szentelt a kutatási tevékenységek, illetve a végrehajtás és a programigazgatás minőségének, valamint annak, hogy a kitűzött célok milyen mértékben teljesültek. Emellett azon felmérés eredményeit is felhasználták, amelyet egy külső cég a KKK ügyfeleinél végzett.

A hatodik keretprogram során a KKK által mutatott teljesítmény és az elért eredmények értékelése összességében véve kedvező, és a testület azt állapította meg, hogy „a KKK az elmúlt 10 év során gyökeres átalakuláson ment keresztül, és megerősítette az EU politikai programját támogató, nélkülözhetetlen tudás- és szakértelemforrásként betöltött pozícióját”. A KKK által a tudományt és a szakpolitikákat illetően biztosított támogatás „jó, nagyon jó, esetenként kiváló”. A fórum szerint – a KKK küldetésének 1998-as újradefiniálása óta – az ügyfélközpontú szemlélet terén az ötödik keretprogramtól a hatodikig a Kutatóközpont folyamatosan javított teljesítményén. Az értékelés elismeréssel szól a KKK stratégiai keretéről, amelyet egy meggyőző küldetési nyilatkozat, egy értékekkel kapcsolatos állásfoglalás és rendszeres időközönként végzett belső értékelések alkotnak. A fórum hangsúlyozza, hogy a stratégiai keret kiegészítése céljából, illetve annak érdekében, hogy a szervezet a szakpolitikai folyamatok kiszolgálását magasabb szinten végezhesse, a KKK-nak hosszabb távú elképzeléseket és átfogó vállalati stratégiát kellene kidolgoznia. A fórum továbbá úgy véli, hogy egy ilyen magasabb szolgáltatási színvonal mellett is a KKK kellő tudásalappal és képességekkel rendelkezik ahhoz, hogy proaktív módon vegye ki a részét a működési területéhez kapcsolódó szakpolitikai folyamatokból.

A Bizottság megelégedését fejezi ki a KKK által a hatodik keretprogram során végrehajtott közvetlen cselekvésekről azok ügyfélközpontú szemlélete, minősége és hatásai alapján kialakított pozitív értékeléssel kapcsolatban. A Bizottság üdvözli a jelentésben szereplő elemzések eredményeit és kiemelkedő színvonalát, csakúgy, mint az ajánlások konkrétságát. Elismeri az igazgatótanács által az előzetes eredmények megvitatásában játszott szerepet, és megelégedettségét fejezi ki a kutatóközösségtől érkezett kedvező reakciók kapcsán[18], amelyek tovább fogják erősíteni a KKK-nak a Bizottság „házon belüli” tudományos és technikai támogató szervezeti egységeként betöltött szerepét.

A Bizottság, teljes mértékben elfogadva a jelentésben megfogalmazott ajánlásokat, elkötelezte magát amellett, hogy a hetedik keretprogram időközi értékeléséig átfogó vállalati stratégiát dolgozzon ki a KKK számára. A végső cél egyrészről az, hogy a KKK tudásbázisát a lehető legoptimálisabb módon sikerüljön kiaknázni az uniós szakpolitikák támogatása érdekében, másrészről pedig az, hogy az EK- és az Euratom-keretprogramokban a KKK egyértelmű helyet kapjon a tudományról, a tudománypolitikáról és a kutatásról szóló eszmecserében. A KKK-n belül mindez a különböző intézetek közötti további integrációt és koordinációt is elő fogja segíteni.

A hetedik keretprogram végrehajtásakor a politikatámogatás tekintetében – referenciajelentéseinek közzététele révén – a KKK egyre inkább proaktív módon lép fel. Ezek a KKK-jelentések hozzájárulnak az olyan, jelentősebb társadalmi vonatkozású kérdésekről folyó eszmecseréhez, amelyek mind az európai döntéshozók, mind a polgárok számára kiemelt fontossággal bírnak, és e témákkal kapcsolatban ajánlásokat fogalmaznak meg. Felhalmozódott tudásanyagának és tapasztalatának, valamint a tudomány művelőivel kialakított szoros kapcsolatainak köszönhetően a KKK kedvező helyzetben van a jövőben várható problémák előrejelzésére. Ebben az összefüggésben a Bizottság azzal támogatja a KKK-t, hogy – a várakozásoknak megfelelve – egy olyan vállalati stratégiát dolgoz ki számára, amely egyben a politikatámogatás során kívánatos, egyre inkább proaktív megközelítésmód kialakítását is szolgálja.

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 1982/2006/EK határozata (2006. december 18.) az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013), és a Tanács 2006/970/Euratom határozata (2006. december 18.) az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2011).

[2] A szakértői csoport által a hatodik keretprogramról készített értékelés során felhasznált konkrét adatokról és módszerekről további részletek az értékelő jelentésben olvashatók, amely a következő internetcímen érhető el:http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf.

[3] A Közös Kutatóközpont által folytatott, a hatodik kutatási keretprogramba (2002–2006) tartozó közvetlen cselekvések utólagos értékelése, zárójelentés, 2008. szeptember.

[4] A hatodik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogramba tartozó, a Közös Kutatóközpont által végrehajtott közvetlen intézkedések utólagos értékelése, SEC(2008) 3105.

[5] COM(2008) 533 -

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0533:FIN:HU:PDF.

[6] COM(2009) 116 – „Az európai IKT-ra irányuló kutatás-fejlesztés és innováció stratégiája: Kapcsoljunk magasabb sebességfokozatba!” (http://ec.europa.eu/information_society/tl/research/documents/ict-rdi-strategy.pdf).

[7] 2008. május 30-án a Versenyképességi Tanács elindította az EKT politikai irányításának fokozását célzó „ljubljanai folyamatot”. Jelenleg a következő öt partnerség kiépítése van folyamatban a Bizottság és a tagállamok között: a kutatói pályafutással kapcsolatos szempontok és a mobilitás, a szellemi tulajdon kezelése a tudásátadás során, a tagállamok közötti közös programozás, páneurópai kutatási infrastruktúrák, és nemzetközi együttműködés a tudomány és a technológia terén.

[8] „Az EKT 2020-as jövőképét” a Versenyképességi Tanács 2008. december 2-án fogadta el.

[9] http://ec.europa.eu/research/era/specific-era-initiatives_en.html.

[10] A „harmadik országokat” a következő három kategóriába sorolhatjuk: „társult országok”, „a szomszédságpolitika körébe tartozó országok” (a mediterrán térség országai, illetve a keleti szomszédok) és „stratégiai partnerországok”. Ez utóbbiak esetében az együttműködés tematikus jellegű, középpontjában a globális kihívások, a fejlesztési célok, és egyéb témák állnak.

[11] COM (2008) 588, „A nemzetközi tudományos és technológiai együttműködés európai stratégiai kerete”, 7. oldal.

[12] Az elektronikus infrastruktúrával foglalkozó vitacsoport: http://www.e-irg.eu.

[13] http://ec.europa.eu/information_society/activities/itgirls/doc/code.pdf.

[14] http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/report-rocard-on-science-education_en.pdf.

[15] „Az elfogadható hibakockázat fogalmának egységes értelmezése” című közlemény alapján (COM(2008)866, 2008. 12. 16.).

[16] Európai Kutatási és Fejlesztési Hatásvizsgálati Fórum.

[17] http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/first_fp7_monitoring_en.pdf.

[18] „Dismal no more: Europe's Joint Research Centre should be empowered to stimulate other EU institutions” In: Nature 457, 357-358 (2009. január 22.).