Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA Lettországnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK tanácsi irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától és 168. és 168a. cikkétől eltérő különös intézkedés bevezetésére történő felhatalmazásáról /* COM/2013/068 final - 2013/0043 (NLE) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A javaslat okai és céljai A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: a héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság javaslata alapján, egyhangúlag eljárva bármelyik tagállamot felhatalmazhatja arra, hogy az adóbeszedés egyszerűsítése vagy az adócsalás és az adókikerülés egyes típusainak megakadályozása céljából az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon. A Bizottságnál 2011. június 17-én iktatott levelében a Lett Köztársaság (a továbbiakban: Lettország) felhatalmazást kért arra, hogy az adólevonási jogot szabályozó általános alapelvektől eltérő intézkedést alkalmazhasson. Lettország a Bizottságnál 2012. augusztus 27-én iktatott levelében módosította e kérelmet. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. november 26-án kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kéréséről. A Bizottság 2012. november 30-án kelt levelében értesítette Lettországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak. Háttér-információk A héairányelv 168. és 168a. cikke előírja, hogy az adóalany jogosult az általa fizetendő adó összegéből levonni az adóköteles tevékenységeinek folytatása céljából megvalósított beszerzésekre kivetett héa összegét. Az említett irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja előírja, hogy a vállalkozás vagyonát képező termék magáncélra történő használata ellenérték fejében nyújtott szolgáltatásnak minősül, amennyiben a termék héája levonható volt. E rendszer lehetővé teszi az eredetileg levont héaösszeg behajtását a magáncélú használat tekintetében. A személygépkocsik esetében nehéz ezt a rendszert alkalmazni, különösen azért, mert bonyolult a magáncélú és az üzleti célú használat között különbséget tenni. Amennyiben nyilvántartást vezetnek, ezek fenntartása és ellenőrzése külön terhet ró a vállalkozásokra és a közigazgatásra, még ha Lettország élne is a héairányelv 168a. cikke (2) bekezdésében foglalt azon lehetőséggel, hogy a vállalati személygépkocsikkal kapcsolatos kiadások levonását a tényleges üzleti célú használat arányában korlátozza. Ezért Lettország kérelmezte, hogy az eredeti levonás meghatározott százalékos értékében korlátozhassa a levonás jogát, melynek fejében mentesítenék a vállalkozásokat a magáncélú használat adózási célból történő elszámolása alól. Ennek előnye, hogy valamennyi érintett fél számára egyszerűbbé válik a rendszer, ugyanakkor megakadályozza az adócsalást vagy a hamis nyilvántartások révén történő adókikerülést. A Lettország által nyújtott információk alapján úgy tűnik, hogy a vállalati személygépkocsik használatának átlagosan 20 %-a magáncélokat szolgál. A százalékban kifejezett korlátozást ezért 20 %-ban kell meghatározni. Az új rendszer valamennyi, legfeljebb nyolcüléses és egy bizonyos össztömeg alatti, nem kizárólag üzleti célokból használt személygépkocsira lesz alkalmazandó. Az egyes konkrét tevékenységre használt személygépkocsikra azonban nem vonatkozna a levonási jogosultság korlátozása, így az alábbiakra a rendes szabályok lennének alkalmazandók: újraértékesítés, bérlés vagy lízing céljából vásárolt személygépkocsik; személy- vagy áruszállításra használt személygépkocsik (például taxik); gépjárművezető-oktatáshoz használt személygépkocsik; biztonsági vagy segélyhívó szolgáltatásokra használt személygépkocsik; szalon- és tesztautóként használt személygépkocsik. A Bizottság 2004. október 29-én egy olyan tanácsi irányelvre tett javaslatot, amely azon kiadási kategóriák összehangolását tartalmazza, amelyek esetében a tagállamok a levonási jog tekintetében eltérést alkalmazhatnak [ez az úgynevezett héa egyszerűsítési javaslat (COM(2004) 728 végleges)]. Mivel a javaslat a személygépkocsikkal kapcsolatos költségeket is tartalmazza, az e témában alkalmazott eltérések érvényességét nem lehet a javasolt irányelv hatálybalépésén túli időpontig meghosszabbítani. Amennyiben a javasolt irányelv 2015. december 31-ig nem lépne hatályba, az eltérést akkor is legfeljebb eddig az időpontig lehet meghosszabbítani annak érdekében, hogy meg lehessen ítélni, hogy az adólevonási jog 20 %-os korlátozása továbbra is megfelelően tükrözi-e a személygépkocsik üzleti és magáncélú használatának megoszlását. Amennyiben Lettország meghosszabbítás iránti kérelmet nyújt be, azzal együtt – legkésőbb 2015. március 31-ig – olyan jelentést kell benyújtania a Bizottsághoz, amely tartalmazza az alkalmazott százalékos korlátozás értékelését is. Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen Az adólevonási joghoz kapcsolódó hasonló eltérésekre más tagállamok is engedélyt kaptak. A 2006/112/EK irányelv 176. cikke értelmében a Tanács állapítja meg, mely kiadások nem jogosítanak a héa levonására. Ennek megtörténtéig pedig felhatalmazza a tagállamokat az 1979. január 1-jén hatályban lévő kivételek fenntartására. Emiatt számos „standstill” rendelkezés létezik, amely korlátozza a személygépkocsikkal kapcsolatos héalevonás jogát. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK Konzultáció az érdekelt felekkel Nem releváns. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Külső szakértők bevonására nem volt szükség. Hatásvizsgálat A határozatjavaslat célja elsősorban, hogy egyszerűsítse a héabeszedést a részben nem üzleti célú személygépkocsi-felhasználás vonatkozásában, ami pozitív hatással járhat. Ugyanakkor felszámolható a hamis bevallások révén történő adócsalás is. Az eltérés szűk tárgyi és időbeli alkalmazási köre miatt azonban ez a hatás mindenképpen korlátozott lesz. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat összefoglalása Lettország felhatalmazása az adólevonási jognak a vállalati személygépkocsikkal kapcsolatos kiadásokra felszámított héa 80 %-ára történő korlátozására. A levonási jog korlátozása esetén az adóalany mentesül a személygépkocsik magáncélú felhasználására kivetett héa nyilvántartása alól. Jogalap A héairányelv 395. cikke. A szubszidiaritás elve A héairányelv 395. cikkével összhangban az említett irányelvtől eltérő intézkedéseket bevezetni kívánó tagállamoknak felhatalmazást kell kapniuk a Tanácstól, ez pedig tanácsi határozat formájában történik. A javaslat tehát megfelel a szubszidiaritás elvének. Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: A határozat egy tagállam számára, annak saját kérelme alapján ad felhatalmazást, kötelezettséget tehát nem keletkeztet. Tekintettel az eltérés alkalmazási körének korlátozott mivoltára, a szóban forgó intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. A jogi aktus típusának megválasztása A héairányelv 395. cikke értelmében a hozzáadottérték-adóra vonatkozó közös szabályoktól kizárólag úgy lehet eltérni, hogy arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazást ad. Ezenfelül azért a tanácsi határozat a legmegfelelőbb jogi aktus, mert az egy-egy tagállamnak is címezhető. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai. 5. OPCIONÁLIS ELEMEK Felülvizsgálatra/módosításra/megszüntetésre vonatkozó rendelkezés A javaslat hatályvesztésre vonatkozó rendelkezést tartalmaz. 2013/0043 (NLE) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA Lettországnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK tanácsi irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától és 168. és 168a. cikkétől eltérő különös intézkedés bevezetésére történő felhatalmazásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) Lettország a 2011. június 17-én és 2012. augusztus 27-én a Bizottságnál iktatott levelekben felhatalmazást kért a 2006/112/EK irányelvnek a személygépkocsikra vonatkozó adólevonási jogot szabályozó rendelkezéseitől való eltérésre. (2) A Bizottság 2012. november 26-án kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kérelméről. A Bizottság 2012. november 30-án kelt levelében értesítette Lettországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak. (3) A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikke úgy rendelkezik, hogy az adóalanynak joga van az adóköteles tevékenységéhez felhasznált, a részére teljesített termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra kivetett hozzáadottérték-adó (héa) levonására. A szóban forgó irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja tartalmazza azt a követelményt, hogy le kell vonni a héát, ha egy vállalkozás vagyonát képező terméket nem üzleti célokra használják. (4) Gyakran nehéz pontosan meghatározni a járművek nem üzleti célú felhasználását, és még ha lehetséges is, az eljárás rendszerint nagy terhekkel jár. A kért felhatalmazás keretében a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsik esetében – néhány kivételtől eltekintve – a levonható héa összegét átalányszázalékban kell megállapítani. A Lettország által szolgáltatott információk alapján 80 %-os korlátozás elfogadható. Egyúttal a kettős adóztatás elkerülése érdekében a nem üzleti célú személygépkocsi-használat esetében fel kell függeszteni a héaelszámolásra vonatkozó követelményt, ha a személygépkocsi az e határozat által engedélyezett korlátozás hatálya alá esik. Ezen egyszerűsítési intézkedés eltávolítja annak szükségességét, hogy nyilvántartást vezessenek a vállalati személygépkocsik magáncélú használatáról, ugyanakkor megakadályozza a hamis nyilvántartások révén történő adócsalást. (5) A levonási jognak a felhatalmazás szerinti korlátozását az egyes meghatározott személygépkocsik vásárlása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint a személygépkocsikhoz kapcsolódó kiadások után fizetett héára kell alkalmazni, ideértve az üzemanyag vásárlását is. (6) A felhatalmazás nem alkalmazandó a 3 500 kg-ot meghaladó megengedett össztömegű és a vezetőülésen felül nyolcnál több üléssel rendelkező személygépkocsikra. A 3 500 kg-ot meghaladó megengedett össztömegű és a vezetőülésen felül nyolcnál több üléssel rendelkező személygépkocsik nem üzleti célú használata jellegükből és az azokat használó vállalkozások jellegéből adódóan elhanyagolható. Ezenkívül indokolt létrehozni a felhatalmazás által különös felhasználásuk miatt nem érintett konkrét személygépkocsi-típusok részletes jegyzékét. (7) 2004. október 29-én a Bizottság javaslatot fogadott el a hozzáadottértékadó-kötelezettségek egyszerűsítése végett a 77/388/EGK irányelv megváltoztatásáról szóló tanácsi irányelvre[2] vonatkozóan. A 77/388/EGK irányelv helyébe időközben a 2006/112/EK irányelv lépett. E javaslat tartalmazza azon kiadási kategóriák összehangolását, amelyek esetében a tagállamok a levonási jog tekintetében eltérést alkalmazhatnak. A javaslat értelmében a közúti gépjárművek esetén is lehet a levonási jog tekintetében eltérést alkalmazni. Indokolt tehát az említett irányelv hatálybalépésének időpontjáig hátralévő időszakra korlátozni e határozat alkalmazási időszakát. Amennyiben azonban a szóban forgó irányelv az említett időpontig még nem lép hatályba, meg kell adni a felhatalmazás konkrét lejárati idejét, mivel felül kell vizsgálni e felhatalmazást és az üzleti- és magáncélú személygépkocsi-használat megoszlásának százalékarányát. (8) Amennyiben Lettország szerint szükséges lenne a felhatalmazás időbeli hatályának 2015-ön túli meghosszabbítása, az alkalmazott százalékos korlátozás értékelését tartalmazó jelentést a meghosszabbítás iránti kérelemmel együtt legkésőbb 2015. március 30-ig meg kell küldenie a Bizottság számára. (9) Az eltérés a végső fogyasztói szinten beszedett adóbevétel teljes összegét elhanyagolható mértékben befolyásolja, ezért nincs kedvezőtlen hatással az Unió hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérve Lettország felhatalmazást kap, hogy 80 %-ra korlátozza a héalevonási jogot a nem kizárólag üzleti célra használt személygépkocsikkal kapcsolatos kiadások esetében. 2. cikk A 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától eltérve Lettországot egy adóalany vállalkozási vagyonának részét képező személygépkocsik magáncélú használatát nem tekintheti ellenérték fejében nyújtott szolgáltatásnak, amennyiben az adott jármű az e határozat 1. cikke értelmében engedélyezett korlátozás hatálya alá esik. 3. cikk Az 1. cikkben említett kiadások közé az ilyen személygépkocsik vásárlása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint a fenntartással, javítással és üzemanyaggal kapcsolatos költségek tartoznak. 4. cikk Az 1. és 2. cikk a legfeljebb 3 500 kg megengedett össztömegű és a vezetőülésen kívül legfeljebb nyolc üléssel rendelkező személygépkocsikra alkalmazandó. 5. cikk Az 1. és 2. cikk nem vonatkozik az alábbi személygépkocsi-kategóriákra: a) újraértékesítés, bérlés vagy lízing céljából vásárolt személygépkocsik; b) díjazás ellenében személyszállításra használt személygépkocsik, ideértve a taxiszolgáltatásokat is; c) áruszállításra használt személygépkocsik; d) gépjárművezető-oktatáshoz használt személygépkocsik; e) biztonsági szolgáltatásokra használt személygépkocsik; f) vészhelyzeti járműként használt személygépkocsik; g) szalon- és tesztautóként használt személygépkocsik. 6. cikk Az e határozatban említett felhatalmazás időbeli hatályának meghosszabbítására vonatkozó kérelmet 2015. március 30-ig kell benyújtani a Bizottsághoz. Lettországnak meghosszabbítás iránti esetleges kérelmével együtt olyan jelentést kell benyújtania a Bizottsághoz, amely tartalmazza az 1. cikkben meghatározott százalékos korlátozás értékelését. 7. cikk E határozat a közúti gépjárművekkel kapcsolatos, a teljes mértékű héalevonásból kizárt kiadásokat meghatározó uniós szabályok hatálybalépésének napján, de legkésőbb 2015. december 31-én hatályát veszti. 8. cikk Ennek a határozatnak a Lett Köztársaság a címzettje. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 347., 2006.12.11., 1. o. [2] COM(2004) 728 végleges.