I.Bevezetés

A Covid19-világjárvány hirtelen és mély recesszióba sodorta a világot. A nemzeti és uniós szintű erőteljes, összehangolt és innovatív válaszlépések ellenére továbbra is sok a bizonytalanság; különösen kérdéses, hogy a válság mennyi ideig fog tartani, és pontosan milyen hatása lesz az életünkre és a gazdaságra. Meg kell védenünk az európai polgárokat, az egészségüket és a munkahelyeiket, ugyanakkor méltányosságot, rezilienciát és makrogazdasági stabilitást kell biztosítanunk az egész Unióban. Bár a világjárvány valamennyi tagállamot érintette, a hatás mértéke, valamint a helyreállítás üteme és erőssége régiónként jelentősen eltérő lesz.

A 2020. évi nyári gazdasági előrejelzés szerint az euróövezet gazdasága 2020-ban 8,7 %-kal fog zsugorodni, 2021-ben pedig 6,1 %-kal fog bővülni, míg az egész EU gazdasága tekintetében 2020-ban 8,3 %-os csökkenés, majd 2021-ben 5,8 %-os növekedés várható. A foglalkoztatás is minden eddiginél nagyobb mértékben esett vissza a második negyedévben, bár e visszaesés sokkal kisebb mértékű volt, mint a bruttó hazai termék csökkenése – köszönhetően a tagállamokban és az EU-ban az új SURE eszköz révén bevezetett példa nélküli támogatásnak, valamint a koronavírus-reagálási beruházási kezdeményezés keretében a kohéziós politikai alapok minden eddiginél rugalmasabb felhasználásának. A gazdasági kilátásokat döntően befolyásolja a világjárvány alakulása, valamint a gazdasági tevékenység korlátozása a járvány megfékezése érdekében. A nemzeti és uniós szintű szakpolitikai támogatás döntő fontosságú lesz a helyreállítás szempontjából. Ebben az összefüggésben a növekedési és foglalkoztatási kilátásokra várhatóan pozitív hatást fog gyakorolni az, hogy az Európai Tanács 2020. július 21-én megállapodásra jutott a következő többéves pénzügyi keretről és a „Next Generation EU”-ról. Uniós és tagállami szinten most a lehető legtöbbet kell kihoznunk ebből a mérföldkőnek számító megállapodásból.

Az uniós reagálás döntő jelentőségű volt. Jelenleg folynak a tárgyalások az Európai Parlament és a Tanács között a következő többéves pénzügyi keretről és a Next Generation EU elnevezésű új eszközről annak érdekében, hogy az összes jogi aktussal kapcsolatos munkát sürgősen le lehessen zárni. Ezt a munkát 2021. január 1-jéig el kell végezni ahhoz, hogy a programok időben működőképessé váljanak. Az EU költségvetési kapacitásának teljes mozgósítása kulcsfontosságú a gyors és fenntartható helyreállításhoz. Rendkívül fontos, hogy amint a Tanács elfogadja a saját forrásokról szóló határozatot, azt minden tagállamnak jóvá kell hagynia saját alkotmányos követelményeivel összhangban ahhoz, hogy a Bizottság megkezdhesse a Next Generation EU programjainak finanszírozásához szükséges piaci hitelfelvételt. A Next Generation EU gyors bevetése tehát döntő mértékben függ az említett határozat időben történő jóváhagyásától.

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz lesz a helyreállítás egyik fő eszköze: a helyreállítás szempontjából legfontosabb első években eddig soha nem látott mértékű, 672,5 milliárd EUR összegű előreütemezett pénzügyi támogatás áll majd rendelkezésre hitel és vissza nem térítendő támogatás formájában. A tagállamok a helyreállítási és rezilienciaépítési terveikbe beépítik majd az uniós szakpolitikai célkitűzésekkel összhangban kialakított, a zöld és a digitális átállásra koncentráló nemzeti reform- és beruházási menetrendjüket. Az Eszköz támogatni fogja a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseit, hogy sikeresen megerősítsék társadalmi és gazdasági rezilienciájukat, és ezáltal gazdaságuk növekedési potenciálját és a munkahelyteremtést, és ezzel támogassák az uniós célkitűzések megvalósítását.

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz az EU azon elkötelezettségének szimbóluma, hogy közös megközelítéssel kezelje az előtte álló kihívásokat. Az egységes piac működésének fenntartása kulcsfontosságú volt a helyreállítás beindításához, csakúgy, mint a tisztességes verseny biztosítása, valamint a határokon átnyúló értékláncokat és a munkavállalók és az áruk szabad mozgását érintő zavarok megelőzése. Az Eszköz elő fogja mozdítani az életszínvonal felfelé irányuló konvergenciáját, és meg fogja akadályozni a gazdasági versenyfeltételek torzulását. A Next Generation EU hatékony végrehajtása további 2 %-kal növelheti a bruttó hazai terméket 2024-ig, és 2 millió munkahelyet hozhat létre, többek között a zöld és a digitális átállás felgyorsítása révén. Idővel ez a további növekedés a becslések szerint önfinanszírozóvá teszi a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt – további tevékenységek, valamint a tagállamok és az EU számára generált további adóbevételek révén.

Ezeket az uniós szakpolitikai intézkedéseket a lehető leggyorsabban végre kell hajtani. Bár a helyreállítási csomagról szóló megállapodás segít mérsékelni a bizonytalanságot, a helyreállítás támogatása érdekében kulcsfontosságú, hogy az elkövetkező években ténylegesen megvalósuljanak a célok. Az Unió azonnali prioritása a tagállamokkal való együttműködés annak érdekében, hogy határozott előrelépés történjen az európai célkitűzésekhez illeszkedő, megfelelő reform- és beruházási prioritások összeállítása, majd hatékony végrehajtása terén.

II.A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz: a versenyképes fenntarthatóságra vonatkozó uniós célkitűzés megvalósítása

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz alapját az EU azon célkitűzése képezi, hogy egy új növekedési stratégia, az európai zöld megállapodás révén versenyképes fenntarthatóságot és kohéziót érjen el. A digitális és tiszta technológiák szélesebb körű elterjedése és alkalmazása által lehetővé tett fenntartható és inkluzív gazdasági modell felé való elmozdulás révén Európa vezető szerepet tölthet be az átállásban. Ahelyett, hogy eltávolodna a Covid19 előtti menetrendtől, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköznek fel kell gyorsítania a már korábban is észlelt kihívások kezelését célzó intézkedéseket, ugyanakkor meg kell előznie a válsághoz kapcsolódó újabb visszaeséseket. A tagállamok helyreállítási és rezilienciaépítési terveit változatlanul a 2020. évi éves fenntartható növekedési stratégiában meghatározott négy dimenzióra – a környezeti fenntarthatóságra, a termelékenységre, a méltányosságra és a makrogazdasági stabilitásra – kell alapozni. Ezek a prioritások az európai szemeszter központi elemeit képezik, és biztosítják, hogy az új növekedési menetrend a lehető legjobban szolgálja az emberek és bolygónk érdekeit.

A versenyképes fenntarthatóság és a reziliencia ugyanannak az éremnek a két oldala; ez a Covid19-válság során is hangsúlyossá vált. A reziliencia nem csupán azt a képességet jelenti, hogy ellen tudunk állni a kihívásoknak és meg tudunk birkózni azokkal, hanem azt a fenntartható, méltányos és demokratikus módon vegvalósuló átalakulás képességét is. A kevésbé reziliens uniós országok és ágazatok nehezebben tudnak megbirkózni a válsággal, és kevésbé tudnak reagálni arra. Megfelelő válasz hiányában ez az elkövetkező években és évtizedekben is hatással lesz gazdasági és társadalmi eredményeikre. Az EU-n belüli rezilienciabeli különbségek hatással vannak a társadalmi, gazdasági és területi kohézióra, valamint az euróövezeten belüli konvergenciára és az egységes monetáris politika hatékonyságára is. Azáltal, hogy nagyszabású pénzügyi támogatást nyújt a közberuházásokhoz és a reformokhoz, ugyanakkor előmozdítja a kohéziót és a konvergenciát, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz reziliensebbé teszi a tagállamok gazdaságait és társadalmait, és jobban felkészíti azokat a jövőre. Egyes kritikus ellátási láncok rezilienciáját is meg kell erősíteni, különösen a külső sokkhatásoknak leginkább kitett ágazatokban.

A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz hozzá fog járulni a válság által okozott károk helyreállításához és a következő generációk jobb jövőjének megalapozásához. A most felhalmozott nagyobb adósságállomány közvetlen eszköz a jövő generációi előtt álló kihívások kezelésére. A gazdaság fellendítéséhez szükséges hatalmas beruházásoknak enyhíteniük kell a jövő nemzedék vállára nehezedő terheket, nem pedig súlyosbítaniuk azokat. Ezért a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköznek az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival összhangban egy fenntarthatóbb, reziliensebb és méltányosabb Európa számára kell utat mutatnia és egy ilyen Európát kell építenie a következő generáció számára.

Az éghajlati és környezeti válság kezelése korunk meghatározó kihívása, amely egyúttal lehetőséget kínál gazdaságaink fenntartható újraindítására. A társadalom valamennyi szereplőjének sürgős és folyamatos fellépésére van szükség ahhoz, hogy megőrizhessük az európai és a világ minden táján élő emberek egészségét, jólétét és jóllétét. Az európai zöld megállapodás testesíti meg politikai elkötelezettségünket és válaszunkat erre a kihívásra. Ez egyben Európa növekedési stratégiája, amelynek célja, hogy az EU-t egy erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággal rendelkező, méltányos és virágzó társadalommá alakítsa át. A Covid19-válságra adott gazdasági válasz egyedülálló lehetőséget kínál a zöld átállás felgyorsítására. A válság leküzdéséhez erőteljes beruházásokra és jelentős reformokra lesz szükség, amelyeket az EU Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköze nagymértékben támogatni fog. A zöld átállás megvalósításához egyrészt reformokra van szükség annak érdekében, hogy a köz- és magánberuházásokat az éghajlat-politikai és környezetvédelmi fellépések felé irányítsuk, másrészt különböző szakpolitikáink is mélyreható átalakításra szorulnak. Ezért a válságból eredő rövid távú károk elhárításán túl helyreállítási eszközeinknek a hosszú távú fenntartható növekedés és foglalkoztatás felé vezető útra kell terelniük a gazdaságot, hogy 2050-re klímasemlegessé váljunk, valamint függetlenítsük a gazdasági növekedést az erőforrás-felhasználástól. Ez kulcsfontosságú lehetőséget kínál a hagyományos ipari modellek korszerűsítésére és az innovatív zöld technológiákba, valamint a fenntarthatóbb és digitális infrastruktúrába való beruházásra, ezáltal felgyorsítva a fenntarthatóbb, reziliensebb és inkluzívabb Európa irányába való elmozdulást. Emellett, mivel a magánfogyasztás az EU bruttó hazai termékének több mint felét teszi ki, a fenntarthatóbb fogyasztási szerkezetek ösztönzése az átalakulás kulcsfontosságú támogató ereje lesz.

A digitális átállás kulcsfontosságú az EU és a tagállamok társadalmi és gazdasági rezilienciájának, fenntartható növekedési potenciáljának és a munkahelyteremtésnek a megerősítéséhez. A Covid19-világjárvány felgyorsította a digitális átalakulás irányába mutató tendenciákat: a tagállamok intézkedéseket hoztak a digitális infrastruktúra megerősítésére, online oktatást biztosítottak és támogatták a kkv-k digitalizálási erőfeszítéseit. A válság azonban hiányosságokra és sebezhetőségekre is fényt derített. A gazdaságok és társadalmak digitalizációja tekintetében továbbra is eltérések tapasztalhatók. A fennmaradó akadályok és az infrastruktúrához való egyenlőtlen hozzáférés továbbra is lassítják a fejlődést, és Európa számos kulcsfontosságú digitális képesség vagy szolgáltatás tekintetében továbbra is nagymértékben függ más régióktól. Európa tudományos és technológiai szakértelmére építve egy átalakító erejű és előretekintő kutatási, innovációs és terjesztési stratégia kidolgozása az egyetlen módja annak, hogy biztosíthassuk Európa termelékenységének növekedését és versenyképességét, és ezáltal megőrizzük technológiai szuverenitását, amely kulcsfontosságú eleme a nyitott stratégiai autonómiának.

A Covid19-világjárvány rávilágított arra, hogy sürgősen foglalkozni kell a társadalmi igazságosságra hatást gyakorló, régóta fennálló kihívásokkal. Ezek magukban foglalják a nemzeti egészségügyi és szociális védelmi rendszerek felkészültségét és rezilienciáját, valamint a megfizethető és minőségi egészségügyi ellátáshoz, a tartós ápolási-gondozási és a gyermekgondozási rendszerekhez való egyenlő hozzáférést, továbbá a demográfiai változásokat, a globalizációt vagy a digitális és a zöld átállást. A kezelendő kihívások olyan területekre is kiterjedhetnek, mint a foglalkoztatás, a készségek, az egészségügy és az oktatás, különösen a növekvő egyenlőtlenségek kezelése és a válság által leginkább sújtottak – például a fiatalok, a nők és a kiszolgáltatott csoportok – támogatása érdekében. A Covid19-világjárvány rámutatott arra is, hogy tisztességesebb és fenntarthatóbb üzleti környezetet kell teremteni, és számos ágazatban újra kell gondolni a munkakörülményeket. A kiterjedt korlátozó intézkedések fellendítették az online szolgáltatásokat és az e-kereskedelmet, és ez a tendencia valószínűleg folytatódni fog. Ugyanakkor az online környezetet jelenleg néhány nagy szereplő uralja, akik egyre nagyobb piaci erőt képviselnek és mobil adóalapokkal rendelkeznek, ami olykor hátrányosan érinti számos kisebb európai vállalkozás arra irányuló képességét, hogy elindítsa vállalkozását és terjeszkedjen az egységes piacon belül. Különös figyelmet kell fordítani azon ágazatok támogatására, amelyek kulcsfontosságú szerepet játszanak demokráciáinkban, különösen a médiaágazatra, ahol a támogatást olyan módon kell nyújtani, amely tiszteletben tartja és előmozdítja a tömegtájékoztatás szabadságát és sokszínűségét. Támogatni kell továbbá a zöld átállás által leginkább érintett régiókat, iparágakat és munkavállalókat, és enyhíteni kell az átállás társadalmi-gazdasági hatásait. Erre azért van szükség, hogy egyenlő és méltányos lehetőségeket biztosítsunk az emberek és a vállalkozások számára.

A 2008-as pénzügyi és gazdasági válság óta a gazdasági és monetáris unió megerősödve tud szembenézni a válságokkal, de a makrogazdasági stabilitás tekintetében új kihívások merülnek fel. A Covid19-válság nagyon eltér a 2008. évi pénzügyi válságtól; közvetlen negatív hatást gyakorol a gazdasági tevékenységre, és potenciális következményekkel járhat a makrogazdasági stabilitásra nézve, amelyeket gyors és határozott fellépéssel kell kezelni. Fennáll a veszélye annak, hogy a meglévő egyensúlyhiányok súlyosbodnak, miközben új egyensúlyhiányok alakulnak ki. Az azonnali prioritás ezért a reziliens helyreállítás elősegítése. Folyamatos nyomon követésre és éberségre lesz szükség, és a tagállamoknak olyan reformok révén kell kezelniük a kialakuló egyensúlyhiányokat, amelyek fokozzák a gazdasági és társadalmi rezilienciát. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz forrásaiból lehet majd segítséget nyújtani a tagállamoknak az előttük álló gazdasági és társadalmi kihívások kezeléséhez. A tagállamoknak 2021-ben is megfelelően ki kell használniuk a költségvetési rugalmasságot a gazdaság támogatása érdekében. Az államháztartások szerepet kapnak majd a fenntartható és inkluzív növekedés ösztönzésében, a gazdasági stabilitás biztosításában, valamint abban, hogy szükség esetén képesek legyenek támogatni a keresletet és segítséget nyújtani. A Covid19-világjárvány jelentős nyomást gyakorol a gazdasági tevékenységre, és negatív következményei vannak az államadósság és a magánszektor adósságállománya tekintetében. Amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, olyan fiskális politikát kell alkalmazni, amelynek középtávon a prudens költségvetési helyzet elérését célozza, miközben ösztönzi a beruházásokat, a kettős átállást és a társadalmi befogadást.

A versenyképes fenntarthatósághoz nyitottságra és erős egységes piacra van szükség. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz sikeres végrehajtásának biztosítása érdekében szükség van a magánszereplők és -befektetők részvételére. A közpénzek nem helyettesíthetik és nem szoríthatják ki a magánbefektetőket, hanem szükség esetén ki kell egészíteniük és a szükséges irányba kell terelniük a magánberuházásokat, például ha a Covid19-járvány és az azt követő gazdasági válság miatt kialakuló rendszerszintű vagy piaci hiányosságok vagy károk lehetetlenné teszik, hogy a piac önmagában helyreálljon és megvalósítsa a szakpolitikai célkitűzéseket. Az innováció ösztönzése és a fellendülés felgyorsítása érdekében meg kell óvni az egyenlő versenyfeltételeket az egységes piacon.

III.A helyreállítási és rezilienciaépítési tervek alapját képező elvek: prioritások meghatározása a tagállamok számára

Az európai szemeszter jól megalapozott keretet biztosít a gazdaság- és foglalkoztatáspolitikák koordinációjához, hogy iránymutatást nyújtson az Unió és a tagállamok számára a helyreállítás és a kettős átállás kihívásai közepette. A tagállamok helyreállítási és rezilienciaépítési terveinek hatékony választ kell adniuk a Tanács által elfogadott országspecifikus ajánlásokban meghatározott szakpolitikai kihívásokra. Közös érdekünk, hogy párhuzamosan foglalkozzunk a reform- és a beruházási igényekkel; mindkét területen egyidejű előrelépésre van szükség, hogy egymást kölcsönösen erősítő hatást érjünk el.