A 2020 utáni EGAA-ra vonatkozó javaslatában a Bizottság az alap felhasználásának kiterjesztését javasolta, hogy még hatékonyabban be tudjon avatkozni annak érdekében, hogy még több, a munkáját elvesztett munkavállalót támogathasson. Ennek eredményeképpen az EGAA nem csak a globalizáció és a globális pénzügyi és gazdasági válság, hanem egyéb okok, pl. az automatizáció, a digitalizáció vagy az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás hatására a kereskedelemben bekövetkezett jelentősebb strukturális változások esetében is támogatást fog nyújtani a munkavállalóknak. Ez figyelembe veszi a munka változó világának új kihívásait.

Ø A tagállamok 23, 2014 és 2016 között elfogadott EGAA-kérelemről számoltak be. Az eredmények a 2015-ös és 2016-os évhez képest növekedést jeleznek, és azt mutatják, hogy az intézkedésekben részt vevő munkavállalók 60 %-a talált új állást a végrehajtási időszak végére. 2015–2016-ban a kedvezményezetteknek csupán 47 %-a talált új állást. Különösen magas visszailleszkedési arányok voltak megfigyelhetők a következő esetekben: Volvo Trucks (Svédország,) 84 %, Broadcom (Finnország) 84 %, Aleo Solar (Németország) 81 %, és PWA International (Írország) 79 %.

Ø Ez alatt az időszak alatt 10 tagállam 13 kérelmet nyújtott be, összesen 41 millió EUR összegre, amelyek 12 896 munkavállalót és 1 155 nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalt érintettek. A legtöbb érintett munkavállaló a gép- és berendezésgyártó ágazatban dolgozott, sorrendben ezt követte a kiskereskedelem és a légi szállítás.

Európa szolidaritást vállal azokkal, akiknek arra a legnagyobb szükségük van. Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA) 2007-ben jött létre, hogy támogatást biztosítson azoknak a munkavállalóknak, akik a globalizáció és a kereskedelem szerkezetében bekövetkezett változások következtében elvesztik az állásukat. Az alapot a későbbiekben úgy alakították át, hogy azoknak is támogatást nyújtson, akiket a globális gazdasági vagy pénzügyi válság miatt bocsátottak el. Az alap fő célja azon elbocsátott munkavállalók támogatása, akiknek nehézséget okoz az átállás, azáltal, hogy segít nekik készségeiket a munkaerőpiaci igényekhez igazítani, valamint új állást találni. Az intézkedések személyre szabott álláskeresési segítségnyújtást és útmutatást, számos szakképzési és továbbképzési lehetőséget, vállalkozásindítási és vállalkozásösztönző támogatásokat, valamint ideiglenes pénzügyi ösztönzőket és juttatásokat foglalnak magukban. Az EGAA emellett használható kifejezeten a fiatalok megsegítésére is. Az EGAA a magas ifjúsági munkanélküliség által sújtott régiókban támogatást biztosít a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok (NEET-fiatalok) számára. Az EGAA az EGAA-támogatás iránti kérelmet benyújtó tagállamok által javasolt intézkedések költségeinek legfeljebb 60 %-át társfinanszírozza.

Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapról (2014–2020) és az 1927/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1309/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 19. cikkével összhangban a Bizottság e jelentést az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak készíti, és az az EGAA előző két évben végzett tevékenységeinek mennyiségi és minőségi értékelését tartalmazza. A jelentés az EGAA által elért eredményeket mutatja be, és elsősorban a következőkre vonatkozó információkat foglalja magában:

Az EGAA indulása óta a következő ágazatokhoz kapcsolódóan most először érkeztek kérelmek: szén- és lignitbányászat, gumi- és műanyag termék gyártása, illetve pénzügyi szolgáltatások.

Négy kérelmet a gazdasági és pénzügyi világválság hatásai miatt nyújtottak be, közülük egyet rendkívüli körülményekkel indokoltak.

A kereskedelmi kritérium keretében kilenc kérelmet nyújtottak be, amelyek közül egyet rendkívüli körülmények indokoltak, egy másik pedig kisebb munkaerőpiacot érintett.

2017-ben és 2018-ban 13 kérelem érkezett a Bizottsághoz a következő 10 tagállamtól: Belgium, Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Hollandia, Portugália, Finnország és Svédország. E tagállamok mindegyike a korábbi években is igényelt EGAA-támogatást. A kérelmek részleteit az 1. táblázat tartalmazza.

A 14 051 támogatásra jogosult kedvezményezettből 12 896 elbocsátott munkavállaló volt, 1 155 pedig NEET-fiatal. Finnország kérelmezett a legtöbb elbocsátott munkavállaló számára EGAA-támogatást (2 500), ezt követte Belgium (2 285) és Franciaország (1 858). A NEET-fiatalokat is támogatásban részesíteni kívánó három kérelmet Belgium (300 NEET-fiatal), Spanyolország (125 NEET-fiatal) és Portugália (730 NEET-fiatal) nyújtotta be.

Az Európai Parlament és a Tanács 2017-ben hét, 2018-ban pedig nyolc határozatot fogadott el az EGAA-támogatás igénybevételére. A társfinanszírozás aránya minden esetben 60 % volt. A 2. és a 3. táblázat részletesen bemutatja a 2017-ben és 2018-ban megítélt támogatásokat. A két táblázatban szerepel továbbá kettő, 2017. január 1-jét megelőzően benyújtott, de 2017-ben elfogadott kérelem is, ezért ezek a táblázatok a 2017-ben és 2018-ban benyújtott kérelmeket bemutató 1. táblázatban szereplőktől eltérő kérelmeket tartalmaznak.

Az 1309/2013/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdésében előírtaknak megfelelően valamennyi tagállamnak létre kell hoznia azokat a szükséges mechanizmusokat, amelyekkel elkerülhető az uniós pénzügyi eszközökből történő kettős finanszírozás kockázata. A legtöbb tagállamban az ESZA irányító hatósága felel az EGAA-kérelmek végrehajtásáért is. Ez lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy arra törekedjenek, hogy a különböző beavatkozások kiegészítsék egymást. A kérelmek szintjén az EGAA rendszerint a meglévő nemzeti vagy ESZA-intézkedésekre épít azok kiegészítésével vagy más kiegészítő intézkedések nyújtásával. A félidős értékelés arra a következtetésre jutott, hogy az EGAA valódi uniós hozzáadott értéket hozott létre az elbocsátott munkavállalóknak kínált szolgáltatások számának és sokféleségének, valamint intenzitásuk szintjének növelése révén.

Az EGAA-társfinanszírozásból fedezett „személyre szabott szolgáltatásokat tartalmazó koordinált intézkedéscsomag” tartalma konkrét személyre szabott szolgáltatásokból és személyre szabott segítségből áll, amelyek jóval túlmutatnak az általános képzéseken és fellépéseken. A tapasztalatok alapján úgy tűnik, az EGAA lehetővé teszi, hogy a tagállamok sokkal inkább személyre szabott és érdemi segítséget nyújthassanak a támogatásra jogosult kedvezményezetteknek, ideértve olyan intézkedéseket is, amelyekhez egyébként nem lenne hozzáférésük (például közép- és felsőfokú oktatás).

A képesítési és képzési programokat a támogatásra jogosult kedvezményezettek igényeihez és elképzeléseihez igazították, miközben amennyire lehetséges, a helyi és regionális munkaerőpiacok igényeit és a munkahelyteremtés szempontjából ígéretes szektorokat is figyelembe vették.

A belgiumi Ford Genk-kérelem arra példa, amikor az EGAA-beavatkozás egy régióban történt tömeges elbocsátások következményeinek minimalizálását célzó, szélesebb politikai keret részét alkotja. A Ford üzem bezárását követően kidolgoztak egy „SALK” (Strategisch Actieplan voor Limburg in het Kwadraat) elnevezésű stratégiai cselekvési tervet Limburg tartomány számára. Az EGAA az üzembezárás széles körű következményeinek rövid távú hatásait kezelte (foglalkoztatásra gyakorolt hatás). A gazdasági növekedés feltételeinek javítására összpontosító, hosszú távú fellépéseket nemzeti forrásokból finanszírozták. Az ebből az átfogó megközelítésből levont tanulságokat megosztják Belgium többi tartományával is, amelyek hasonló, mindent tartalmazó támogatási csomagokat keresnek.

A svédországi Volvo Trucks-kérelem bevált gyakorlati példaként szolgál arra, hogy az EGAA-ból minden elbocsátott munkavállalót támogatnak, beleértve az ideiglenes munkavállalókat is, akik egyénként kimaradtak volna a nemzeti programból. Az elbocsátásokra történő gyors és időszerű reagálás fő prioritás volt, és magas (84 %-os) visszailleszkedési arányt eredményezett. A különböző érdekelt felek példásan együttműködtek. Az EGAA, valamint a nemzeti munkaerő-piaci intézkedések és az ESZA egyértelműen kiegészítették egymást. Svédország átcsoportosította az intézkedések közötti forrásokat, hogy az jobban megfeleljen a végrehajtási időszak alatti változó igényeknek, ezáltal optimalizálva a rendelkezésre álló pénzeszközök felhasználását.

Franciaország példát szolgáltatott az egymást kiegészítő jellegre, amikor nemzeti hatóságai úgy döntöttek, hogy az EGAA-beavatkozást követően további 12 hónappal meghosszabbítják a MoryGlobal vállalat azon volt munkavállalóinak támogatását, akik továbbra is munkanélküliek.

5.1. táblázat: 2017. évi technikai segítségnyújtási kiadások

5.2. táblázat: 2018. évi technikai segítségnyújtási kiadások

2.5.3. Bejelentett szabálytalanságok

2017-ben és 2018-ban nem jelentettek a Bizottságnak az 1927/2006/EK rendelet vagy az 1309/2013/EU rendelet tárgykörében szabálytalanságokat.

2.5.4. Az EGGA pénzügyi hozzájárulások lezárása

Az EGAA pénzügyi hozzájárulások lezárására vonatkozó eljárásokat az 1309/2013/EU rendelet 18. cikke határozza meg. 29, 2011 és 2018 között végrehajtott intézkedés zárult le 2017-ben és 2018-ban. A kérelmek részleteit a 6. táblázat tartalmazza.

Egy EGAA-kérelem akkor zárul le, amikor az összes szükséges információt tartalmazó zárójelentést megküldték a Bizottság részére, minden fennálló visszatérítés kifizetésre került, valamint a tagállamnak és a Bizottságnak nem marad egyéb tennivalója, mint az a kötelezettsége, amely szerint minden igazoló dokumentumot további három évig meg kell őrizniük a Bizottság és a Számvevőszék számára (1309/2013/EU rendelet 21. cikkének (5) bekezdése).

A lezárult esetek átlagos felhasználási aránya 68,2 % volt, és 1,66 % és 100 % között mozgott. A Bizottságnak visszatérített, felhasználatlan pénzeszközök teljes összege 36 671 426 EUR-t tett ki, ami az érintett 29 kérelemre nyújtott EGAA-hozzájárulások 31,8 %-a. Ez a felhasználási arány pozitív változást mutat az EGAA 2007 és 2013 közötti időszaka utólagos értékelésének eredményeivel összevetve, amelyek azt mutatták, hogy a tagállamok átlagosan a biztosított források 45 %-át nem használták fel.

A tagállamok több okból nem használták fel teljesen a megítélt összegeket. Ugyan a tagállamokkal szemben elvárás, hogy reális költségvetési irányszámokat nyújtsanak be a személyre szabott szolgáltatásokat tartalmazó összehangolt intézkedéscsomagra vonatkozóan, előfordulhat, hogy a tervezés nem pontos vagy megalapozott. Emellett hajlamosak kezdetben nagy biztonsági ráhagyással számolni. A tervezési szakaszban általában túlbecsülik azon munkavállalók számát, akik részt kívánnak venni a javasolt intézkedésekben. Egyes munkavállalók olcsóbb vagy rövidebb időtartamú intézkedéseket választottak a drágábbak vagy hosszabbak helyett, vagy az eredetileg becsültnél hamarabb találtak új állást. A kiadások alacsony szintjének további oka az volt, hogy az intézkedések végrehajtását késve kezdték meg, és nem használták ki teljes körűen annak lehetőségét, hogy a személyre szabott szolgáltatási csomag megvalósítása során rugalmasan átcsoportosítsák a forrásösszegeket a különböző költségvetési tételek között.

A Bizottság továbbra is útmutatással szolgál a tagállamoknak, hogy ösztönözze az optimális alapkezelést, és már a pályázati szakaszban javítsa a végrehajtási arányt.

A tapasztalat növekedésével az intézkedések pénzügyi tervezésének optimalizálása és a 24 hónapos időszak során történő munkavállalói részvétel előrejelzésének pontosabb megítélése várható. A Bizottság úgy véli, hogy az EGAA-finanszírozás az érintett területre történő megérkezésének időzítése, a különféle koordinációs és végrehajtó szervezetek kapacitása, valamint az országos és a regionális/helyi szint közötti kommunikáció minősége is javulóban van. A tagállamok most már azt a lehetőséget is jobban kihasználják, hogy felülvizsgálják költségvetésüket, és átcsoportosítsák a forrásokat a különféle intézkedések és/vagy végrehajtási kiadások között.

6. táblázat: A 2017-ben és 2018-ban lezárult esetek

2.6. A Bizottság által végzett technikai segítségnyújtási tevékenységek

2.6.1. Információnyújtás és nyilvánosság: Internetes oldal

Az 1309/2013/EU rendelet 12. cikkének (2) bekezdése előírja a Bizottság számára, hogy a EU valamennyi nyelvén rendelkezésre álló internetes oldalt hozzon létre, amely információkat tartalmaz az Alapról, útmutatást ad a kérelmek benyújtásához, valamint naprakész információkkal szolgál az elfogadott és elutasított kérelmekről és a költségvetési hatóság szerepéről.