INDOKOLÁS

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság javaslata alapján, egyhangúlag eljárva bármelyik tagállamot felhatalmazhatja arra, hogy az említett irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon a hozzáadottérték-adó (héa) beszedésének egyszerűsítésére vagy az adócsalás és adókikerülés egyes típusainak megakadályozására.

A Bizottságnál 2019. január 14-én iktatott levelében Lengyelország a héairányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától és 168. cikkétől való eltérés időbeli hatályának meghosszabbítását kérte annak érdekében, hogy továbbra is a) 50 %-os korlátozást alkalmazhasson az egyes gépjárművekkel kapcsolatos kiadásokra vonatkozó, előzetesen felszámított héa levonásának jogára, és b) mentesítse a héa megfizetése alól az eltérés hatálya alá tartozó gépjárművek adóalanyok általi, magánszükséglet kielégítésére vagy egyéb, vállalkozásidegen célra történő használatát. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2019. április 15-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lengyelország kérelméről. A Bizottság 2019. április 16-án kelt levelében értesítette Lengyelországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához általa szükségesnek ítélt valamennyi információnak.

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A héairányelv 168. cikke szerint az adóalany jogosult az adóköteles tevékenysége szerinti tagállamban az adóköteles tevékenységéhez felhasznált termékekre és szolgáltatásokra fizetendő héát levonni az általa fizetendő adó összegéből. Ugyanezen irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja úgy rendelkezik, hogy a vállalkozás vagyonát képező termék magánszükséglet kielégítésére történő használata ellenérték fejében nyújtott szolgáltatásnak minősül, amennyiben a termék héája levonható volt.

A vállalkozás vagyonát képező személygépkocsik esetében a fenti rendelkezések alkalmazása több gyakorlati nehézségbe is ütközik, különösen azért, mert nem egyszerű különbséget tenni a gépjármű magánszükséglet kielégítésére, illetve üzleti célra történő használata között. Sőt, ha az ilyen gépjárművek használatáról nyilvántartást vezetnek, annak vezetése és ellenőrzése további terhet jelent a vállalkozásoknak, illetve a közigazgatási szerveknek. Ezek a nehézségek növelhetik a héavisszaélési vagy a héacsalási kísérletek kockázatát.

Lengyelországnak jelenleg felhatalmazása van arra, hogy a héairányelv 168. cikkétől eltérve 50 %-ra korlátozza a héalevonási jogot a nem kizárólag üzleti célra használt gépjárművek vásárlása, Közösségen belüli beszerzése, importja, bérlése és lízingje, valamint az ilyen járművekkel kapcsolatos kiadások esetében. Az eltérés nem terjed ki a 3,5 tonnát meghaladó maximális össztömegű és (a vezetőülést is beleértve) több mint kilenc ülőhellyel rendelkező gépjárművekre. Nem terjed ki továbbá a teljes mértékben az adóalany vállalkozásával kapcsolatos kiadásokra sem.

Lengyelország ezenkívül felhatalmazást kapott a héairányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától való eltérésre oly módon, hogy mentesítheti a héa alól a fenti eltérés hatálya alá tartozó gépjárműveknek az adóalany vagy annak alkalmazottai magánszükségletének kielégítése céljából történő használatát. Bármely vállalkozásidegen cél magánszükséglet kielégítése céljából történő használatnak minősül.

A fenti eltérő intézkedések alkalmazására a Tanács első ízben a 2013. december 17-i 2013/805/EU végrehajtási határozattal hatalmazta fel Lengyelországot, a 2014. január 1-jétől 2016. december 31-ig terjedő időszakra. Következésképpen Lengyelország az engedélyezett intézkedéseket 2014. április 1-jei hatállyal belefoglalta a héára vonatkozó nemzeti jogi szabályozásába.

2016-ban Lengyelország kérte a szóban forgó intézkedések időbeli hatályának meghosszabbítását. A Tanács a 2016. október 11-i (EU) 2016/1837 végrehajtási határozattal 2019. december 31-ig engedélyezte ezt a hosszabbítást.

Lengyelország jelenlegi kérelme, miszerint 2022. december 31-ig újólag meg kívánja hosszabbítani az eltérés időbeli hatályát, ugyanazon indokoláson alapul, mint a korábbi ez irányú kérelmei. A 2013/805/EU határozat 3. cikkének (2) bekezdése alapján a kérelemhez mellékelni kell egy jelentést, amely kiterjed a héa levonására vonatkozó jog tekintetében alkalmazott százalékos korlátozás felülvizsgálatára is.

Lengyelország továbbra is úgy véli, hogy a jelenlegi 50 %-os korlátozás indokolt, és azt továbbra is alkalmazni kellene, mivel elősegíti a héabeszedési eljárás egyszerűsítését és megelőzi az adócsalást. A Lengyelország által benyújtott adatok szerint a lengyel gazdaságban túlsúlyban vannak a szerény árbevétellel és csupán néhány alkalmazottal rendelkező kisvállalkozások (mikrovállalkozások). Ezek a vállalkozások vagy egyéni vállalkozók, vagy családi vállalkozások. 2014 és 2017 között ezek a vállalkozások tették ki a lengyelországi vállalkozások közel 96 %-át. Lengyelország szerint nehéz megállapítani, hogy hol húzódik a határ az ilyen mikrovállalkozások tulajdonában lévő gépjárművek magánszükséglet kielégítésére, illetve üzleti célra történő használata között. Ugyanez érvényes a nagyvállalatokra is, amelyek gyakran egyfajta béren kívüli juttatásként bocsátanak alkalmazottaik kizárólagos rendelkezésére vállalati gépjárművet. Tény, hogy a vállalati gépjárművek magánszükséglet kielégítésére és üzleti célra történő felhasználása közötti különbségtétel a megfelelő nyilvántartások vezetése miatt – különösen az egyéni vállalkozók és a mikrovállalkozások esetében – megterhelő költségekkel járna, amelyek aránytalanok lennének a különbségtételből adódó esetleges előnyökhöz képest. Sőt, jogvitákhoz is vezethet az adóhatóságok és az adóalanyok között, ami további költségekkel járna.

Az indokolás szerint az 50 %-os ráta megfelelően tükrözi e járművek tényleges üzleti célú használatát. Való igaz, hogy – amint azt Lengyelország is állította a kérelmében – ennél magasabb vagy alacsonyabb ráta alkalmazása túlzottan nagy különbségekhez vezetne a megállapított ráta és a gépjárművek magánszükséglet kielégítésére, illetve üzleti célra történő tényleges használata között. A többi tagállam is hasonló rátát alkalmaz.

Úgy tűnik, hogy az adóalanyok túlnyomórészt kedvezően vélekedtek a levonás feltételeiről és a megállapított százalékos arányról is. A 2013/805/EU határozattal elfogadott intézkedések kielégítő kompromisszumnak tekinthetők egyrészt az elfogadott szabályok, másrészt a költséges, időrabló és kevéssé hatékony nyilvántartás-vezetés között, melynek célja annak igazolása, hogy az adott gépjárművet valóban üzleti célra használták-e.

Az eltérő intézkedések várhatóan nem befolyásolják jelentősen a végső fogyasztás szintjén beszedett adó teljes összegét Lengyelországban. Továbbá nem lesznek negatív hatással az Európai Unió héából származó saját forrásaira sem.

A fentiek fényében, és tekintettel arra, hogy az uniós jogi keret és a ténybeli helyzet nem változott, az eltérő intézkedések 2022. december 31-ig történő kért meghosszabbítása indokoltnak tűnik. A Bizottság ezért javasolja a kérés teljesítését. Amennyiben Lengyelország a 2022-t követő időszakra is meg kívánja hosszabbítani az eltérést, az erre vonatkozó kérelmet 2022. április 1-jéig be kell nyújtania a héalevonási jog tekintetében alkalmazott százalékos korlátozás felülvizsgálatára is kiterjedő jelentés kíséretében.