[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 8.3.2006

COM(2006) 99 végleges

2006/0039 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről

(//EK, Euratom)

(előterjesztő: a Bizottság)

BIZOTTSÁGI MUNKADOKUMENTUM

az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2006/xxx/EK, Euratom tanácsi határozat 4. és 5. cikkével összhangban az Egyesült Királyságot érintő költségvetési egyensúlyhiány korrekciójának („brit korrekció”) kiszámításáról, finanszírozásáról, kifizetéséről és a költségvetésbe történő bevezetéséről

INDOKOLÁS

Bevezetés

2005. december 15–16-án az Európai Tanács politikai megállapodásra jutott a 2007–2013 közötti pénzügyi keretről[1]. A Tanács az Európai Unió finanszírozását érintő következtetések végrehajtása érdekében egyúttal felkérte a Bizottságot egy saját forrásokról szóló új határozat kidolgozására és az ezt kísérő, brit korrekcióról szóló munkadokumentum módosítására. Az Európai Tanács következtetéseihez csatolt, pénzügyi keretről szóló megállapodás (§78) kimondja:

„A saját forrásokról szóló határozatot és a kísérő, módszerekről szóló munkadokumentumot úgy kell módosítani, hogy a saját forrásokról szóló határozat ratifikációs folyamatát minden tagállam le tudja zárni a legkésőbb 2009 elejei hatálybalépés és a lent bemutatott módosítások bevezetése érdekében. E módosítások 2007. január 1-jétől hatályosak, szükség esetén visszamenőlegesen alkalmazva...”

Az Európai Tanács azt is kimondta, hogy:

- a saját források és a kötelezettségvállalási előirányzatok felső határának a jelenlegi szinten kell maradnia (§76), és

- a saját forrásokról szóló megállapodásokat a méltányosság általános célját szem előtt tartva kell megkötni. E megállapodásoknak ezért biztosítaniuk kell, hogy az Európai Tanács 1984-es fontainebleau-i következtetéseivel összhangban egy tagállamra se nehezedjen a viszonylagos gazdagságához képest túlzott költségvetési teher. Ezért helyénvaló bizonyos tagállamokkal kapcsolatban rendelkezéseket hozni. (§77).

Az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló új tanácsi határozatra és az ezt kísérő, brit korrekcióról szóló munkadokumentumra irányuló jelen javaslat a saját forrásokról szóló hatályos rendelkezéseket módosítja. E módosítások tárgya:

- Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i következtetéseit végrehajtó rendelkezések a saját források területén (lásd a lenti 2. és 3. szakaszt).

- Bizonyos hatályos rendelkezések módosítása a saját forrásokról szóló hatályos határozat 2000. szeptemberi tanácsi elfogadása óta történt fejlemények figyelembe vétele és a rendelkezések jogi és nyelvi egységessége érdekében (lásd a lenti 3. és 4. szakaszt).

A cikkekre történő következő hivatkozások az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló jelen tanácsi határozatjavaslatra utalnak.

Az Európai Tanács következtetéseinek végrehajtása – új, saját forrásokról szóló határozatra irányuló javaslat

Rögzített HÉA-lehívási mérték – a 2. cikk (4) bekezdésének első albekezdése

Az Európai Tanács döntése a HÉA-lehívási mértéket a tagállamok korlátozott HÉA-alapjának 0,30 %-ban rögzíti.

A saját forrásokról szóló jelenlegi, 2000/597/EK, Euratom határozat[2] szerint a tagállamok korlátozott HÉA-alapjára ténylegesen alkalmazott egységes HÉA-lehívási mérték a „maximális lehívási mérték” (jelenleg 0,50 %) és a „befagyasztott mérték” különbsége, utóbbit a brit korrekció nagyságával összefüggő bonyolult képlettel számítják ki.

Az új rendszerben a lehívási mértéket állandó jelleggel a jelenlegi 50 %-os maximális lehívási mérték és a befagyasztott mérték 0,20 %-os múltbeli átlaga közötti különbségnek megfelelően 0,30 %-on rögzítik.

A jelenleg a HÉA-lehívási mérték kiszámítására szolgáló bonyolult és nehezen átlátható rendszer kiváltása egy rögzített lehívási mértékkel régóta esedékes, örvendetes egyszerűsítés. A HÉA-mérték és a brit korrekció között a „befagyasztott mérték” útján teremtett kapocs az 1988-at megelőző idők sajátforrás-rendszerének történelmi maradványa, amikor a brit korrekciót még a tagállamok nem korlátozott HÉA-alapjával arányosan finanszírozták, miközben 1988 óta a finanszírozás a tagállamok GNP/GNI[3] alapjával arányosan történik. A rögzített HÉA-lehívási mérték (az egységes mérték) jelenlegi szinten való megállapítása ezért logikus lépés, mivel a „befagyasztott mérték" többé nem szolgál értelemmel bíró célokat.

Átmenetileg csökkentett HÉA-lehívási mérték meghatározott tagállamok esetében – a 2. cikk (4) bekezdésének második albekezdése

Az Európai Tanács döntése szerint a 2007–2013 közötti időszakban négy ország csökkentett HÉA-lehívási mértéket alkalmazhat költségvetési terhe csökkentésére. Ebben az időszakban a HÉA-lehívási mérték Ausztria esetében 0,225 %, Németország esetében 0,15 %, Hollandia és Svédország esetében pedig 0,10 %.

A GNI-hozzájárulás átmeneti csökkentése meghatározott tagállamok esetében – a 2. cikk (5) bekezdése

Az Európai Tanács döntése szerint a 2007–2013 közötti időszakban Hollandia GNI-hozzájárulása évente bruttó 605 millió euróval, Svédország GNI-hozzájárulása pedig évente bruttó 150 millió euróval csökken, 2004-es árakon.

A bruttó csökkentéseket a tagállamok közösen finanszírozzák, beleértve Hollandiát és Svédországot. E csökkentéseknek nem célja a brit korrekció növelése, sem a brit korrekcióban való holland és svéd részesedés csökkentése. A bruttó csökkentésekről ezért a brit korrekciónak és finanszírozásának kiszámítása után döntenek.

Az intézkedés célja az említett országok költségvetési hiányának csökkentése.

A brit korrekció kiigazítása a bővítés miatt – a 4. cikk (1) bekezdésének f) és g) pontja és a 4. cikk (2) bekezdése

Az Európai Tanács úgy döntött, hogy a költségvetési egyensúlyhiányok Egyesült Királyság érdekében történő korrekciója teljes mértékben fennmarad, leszámítva az EU-hoz 2004. április 30. után csatlakozott tagállamok kiadásait.

E tagállamok kiadásait – leszámítva a közös mezőgazdasági politika piaci kiadásait (a közvetlen mezőgazdasági kifizetések és a piaccal kapcsolatos kiadások, valamint a vidékfejlesztési kiadások EMOGA Garanciarészlegből származó része) – ezért a brit korrekció kiszámítása során ki kell venni a teljes felosztott kiadásokból.

A teljes felosztott kiadás csökkentését fokozatosan vezetik be, kezdve az első ízben a 2009-es költségvetésben szereplő 2008-as korrekcióval, a végleges értéket az első ízben a 2011-es költségvetésben szereplő 2010-es korrekcióval elérve, az alábbi menetrendnek megfelelően:

A brit korrekció költségvetésben való szerepeltetésének első éve: | A bővítéssel kapcsolatos (fent meghatározott) kiadásoknak a brit korrekció kiszámításából kiveendő százalékos aránya: |

2009 | 20 |

2010 | 70 |

2011 | 100 |

Az Európai Tanács arról is döntött, hogy a 2007–2013 közötti időszakban a brit korrekció összegét érintő teljes kiigazítás, amely a felosztott kiadások csökkentéséből ered, nem haladhatja meg a 2004-es árakon számított 10,5 milliárd eurót. A javasolt bizottsági határozat ezért úgy rendelkezik, hogy a Bizottság szolgálatai minden évben ellenőrzik, hogy a brit korrekciót érintő kiigazítások összege eléri-e ezt az összeget. Ha igen, a brit költségvetési hozzájárulást ennek megfelelően csökkentik. E számítás során az EU aktuális, euróban kifejezett GDP-deflátorát alkalmazzák, amelyet a Bizottság ad meg.

2013 előtti további bővítések esetén – Bulgária és Románia csatlakozását leszámítva – a 10,5 milliárd eurós összeget felfelé korrigálják.

A fokozatos bevezetés után és feltéve, hogy a 2007–2013-as időszak 10,5 milliárd eurós felső határát nem lépik át, a brit korrekció e kiigazítása biztosítani fogja, hogy az Egyesült Királyság teljes mértékben részt vegyen a bővítés finanszírozásában, kivéve a fent említett mezőgazdasági kiadásokat.

Amint az az Európai Tanács következtetéseihez csatolt, a pénzügyi keretekről szóló megállapodás III. mellékletében szerepel, a saját forrásokról szóló jelenlegi határozatban szereplő, bővítéssel kapcsolatos kiigazítás, azaz a teljes felosztott kiadásoknak a csatlakozó országok csatlakozás előtti évben felmerült előcsatlakozási kiadásaival megegyező összegű csökkentése az első ízben a 2014-es költségvetésben szereplő 2013-as korrekciótól kezdődően nem alkalmazható.

A saját források rendszerének felülvizsgálata – 9. cikk

Az Európai Tanács döntése szerint (§80) a Bizottságnak el kell végeznie az uniós kiadások és bevételek minden szempontot figyelembe vevő, teljes és széles körű felülvizsgálatát, és erről 2008–2009 folyamán jelentést kell tennie.

A tanácsi határozatra irányuló javaslat ezért úgy rendelkezik, hogy e teljes felülvizsgálat keretében a Bizottság elvégzi a saját források rendszerének általános felülvizsgálatát, amelyhez adott esetben megfelelő javaslatokat csatol.

Hatályba lépés és hatály – 10. cikk

Az Európai Tanács döntése szerint a saját forrásokról szóló új határozatot úgy kell elfogadni, hogy az új határozat ratifikációs folyamatát minden tagállam le tudja zárni a legkésőbb 2009 elejei hatálybalépés érdekében, 2007. január 1-ig visszamenőleges hatállyal.

A saját forrásokról szóló korábbi határozatok rendelkezései továbbra is érvényesek a 2007-et megelőző évek saját forrásainak és brit korrekciójának kiszámítására.

Az Európai Tanács következtetéseinek végrehajtása – a brit korrekcióról szóló új kísérő munkadokumentumra irányuló javaslat

A saját forrásokról szóló határozat javasolt változtatásainak figyelembevétele érdekében módosították a brit korrekcióról szóló kísérő munkadokumentumot. E módosítások tárgya:

- A munkadokumentum hatálybalépése.

- Az előcsatlakozási támogatással kapcsolatos kiigazítás eltörlése.

- Az új tagállamok kiadásaival kapcsolatos új kiigazítás.

- A brit korrekció fent említett új kiigazítással kapcsolatos teljes csökkentésének a felső határa.

- A fent említett felső határ további bővítés(ekk)el kapcsolatos kiigazítása.

- A „befagyasztott mérték” kiszámításának eltörlése és a brit korrekciónak a HÉA-lehívási mértékre gyakorolt hatására való hivatkozások megszüntetése.

A szöveg egységességének javítása és a megértés könnyítése érdekében néhány egyéb módosítás is történt, amelyeknek nincs hatása a kiszámítás módszerére. E módosítások tárgya:

- A korrekció finanszírozására vonatkozó kettős kiszámítás megszüntetése. A jelenlegi munkadokumentum megismétli a saját forrásokról szóló határozat 2. szakasz a) és b) pontjának finanszírozási szabályait, de hozzátesz egy c) pontot, miszerint „Ezen eredmény biztosítása érdekében a GNP-alapokat ennek megfelelően kiigazítják”. E rendelkezésnek nincs gyakorlati jelentősége, ezért a Bizottság a szöveg egyszerűsítését javasolja csupán a saját forrásokról szóló határozatban meghatározott kiszámítási módszer megtartásával, amely megegyezik az éves költségvetés finanszírozási táblázataiban szereplő módszerrel.

- A kiszámítás különböző matematikai lépéseinek javított leírása.

- A felosztott költségek bemutatásának a 2007–2013-as pénzügyi keretek nomenklatúrájához és szerkezetéhez igazítása.

- Néhány pusztán nyelvi és formai javítás a szövegben.

A saját forrásokról szóló jelenlegi, 2000/597/EK, euratom határozat egyéb módosításai

A mezőgazdasági vámok és egyéb vámok közötti megkülönböztetés eltörlése – a 2. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja

A multilaterális kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében megkötött megállapodásoknak az EU-jogban történő végrehajtását követően már nincs lényeges különbség a mezőgazdasági vámok és az egyéb vámok között. A különbség nem magukhoz a vámokhoz kötődik, csak a termékek jellegéhez (mezőgazdasági – nem mezőgazdasági), amelyekre a vámokat kivetik.

A helyzet jobb érzékeltetése érdekében a tanácsi határozatjavaslat egybeolvasztja a jelenlegi tanácsi határozat 2. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, valamint csekély mértékben módosítja a szövegezést annak érdekében, hogy eltávolítsa a behozatali vámok mezőgazdasági és nem mezőgazdasági területe közötti kifejezett megkülönböztetést. Ennek következtében a HÉA-alapú forrás kerül a 2. cikk (1) bekezdésének b) pontjába, a GNI-alapú forrás pedig a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjába.

Marad még egyéb, már nem létező vámokra, illetékekre stb. való hivatkozás, mivel az úgynevezett B-számlákon még mindig létezhetnek ezekhez kapcsolódó fennálló vámtartozások (azaz vitatott vámtartozások).

A GNI-statisztikák jelentős változásainak figyelembevétele a saját források alkalmazásában – a 2. cikk (7) bekezdése

A saját forrásokról szóló jelenlegi határozat 2. cikkének (7) bekezdése szerint „ Amennyiben az ESA 95 [Nemzeti és Regionális Számlák Európai Rendszere] módosításai jelentős változásokat eredményeznek a GNI-ben, ... a Tanács egyhangúan eljárva ... határoz arról, hogy e módosításokat e határozat céljai tekintetében alkalmazni kell-e.”

Nincs ok azonban arra, hogy az EU által az ESA módszertanának javítása és a gazdasági tevékenységek Európán belüli pontosabb összehasonlítása érdekében elfogadott statisztikai változtatásokat ne alkalmazzák a saját források területén. Másrészről fontos, hogy a változtatásokat egységes módon alkalmazzák a tagállamokban, a saját források befizetésének alapjaként való alkalmazásuk előtt. Ezért a Bizottság a fenti szövegezés alábbira történő módosítását javasolja:

„Amennyiben az ESA 95 módosításai jelentős változásokat eredményeznek a ... GNI-ben, a Tanács ... egyhangúan eljárva ... határoz arról, hogy e módosításokat e határozat tekintetében mikortól kell alkalmazni.”

A saját források és a kötelezettségvállalások felső határa – 3. cikk

A költségvetés és a saját források területén az ESA 79-ről ESA 95-re történő váltás fényében és annak érdekében, hogy a Közösségek rendelkezésére bocsátott pénzügyi források összege változatlan maradjon, a Bizottság – a saját forrásokról szóló 2000/597/EK, Euratom jelenlegi tanácsi határozat 3. cikkének (1) és (2) bekezdésében szereplő képletnek megfelelően – újra kiszámította a saját források felső határát és a kötelezettségvállalásokra előirányzott összegek felső határát, két tizedes pontossággal. A Bizottság 2001 decemberében[4] közölte az új felső határokat a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel. A saját források felső határát a Bizottság a tagállamok piaci árakon számított teljes GNI-jének 1,24 %-ában állapította meg, a kötelezettségvállalásokra előirányzott összegek felső határát pedig a tagállamok teljes GNI-jének 1,31 %-ában

Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i döntése szerint e felső határoknak a jelenlegi százalékokon kifejezett szinten kell maradniuk, ami az új tanácsi határozatra irányuló jelen javaslatban is tükröződik.

A tartalékokra való hivatkozások törlése – a 2. cikk (6) bekezdése, 6. és 7. cikk

A saját forrásokról szóló jelenlegi határozat rendelkezései szerint a tartalékok fedezetére szolgáló bevételeket csak a tartalékok igénybevétele esetén hívják le.

2003-tól azonban megszűnt a monetáris tartalék. Az új intézményközi megállapodás (IIA) tervezetében emellett azt javasolják, hogy a sürgősségi segélyre képzett tartalékot céltartalék formájában integrálják a költségvetésbe, és végül, amint az a Bizottság által 2006. február 1-jén előterjesztett IIA-tervezetben szerepel, a nem tagállamoknak adott kölcsönöket garantáló tartalékot át kell alakítani egy egyszerűsített mechanizmusra, ami által a hitelgarancia-alap képzéséhez szükséges előirányzatokat bevezetik a költségvetésbe, ezáltal nincs többé szükség a források lehívásához kapcsolódó eseti rendelkezések hozatalára.

A tartalékokhoz kapcsolódó hivatkozások ennek következtében nem szerepelnek a javasolt tanácsi határozat szövegében. Mellékhatásként ez azt eredményezi, hogy a meglévő tartalékok esetleges módosításához nincs szükség a saját forrásokról szóló határozat módosítására (amelyhez a Tanács egyhangú döntése és a tagállamok ratifikációja szükséges).

A végrehajtási intézkedések elfogadására való hivatkozások ritkítása – a 8. cikk (2) bekezdése

A Bizottságnak a saját forrásokról szóló új határozatra irányuló 2004-es javaslatára adott véleményében a Számvevőszék bírálta a 8. cikk (2) bekezdésének javasolt szövegezését, valamint ugyanezen rendelkezésnek a jelenlegi saját forrásokról szóló határozatban lévő szövegét, amely „ amennyiben a Számvevőszék vizsgálatainak és ellenőrzéseinek tárgyát értelmezi, voltaképpen a Szerződés egy cikkét módosítja az erre a célra előírt eljárás megkerülésével. ”[5] A Számvevőszék továbbá azt is bírálta, hogy a végrehajtási intézkedések elfogadásának jogalapjaként nem hivatkoztak a Szerződés 279. cikkére, és ebből következőleg nem szükséges kikérni a Számvevőszék véleményét.

Mivel a Számvevőszék hatáskörére való hivatkozás ebben az összefüggésben nem szükséges, és az e téren bevált gyakorlat szerint a Számvevőszékkel konzultációt folytatnak a végrehajtási intézkedésekről, a javaslat szövegét e tekintetben megritkították.

2006/0039 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

(xxxx.xx.xx.)

az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről

(//EK, Euratom)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 269. cikkére,

tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 173. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[6],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[7],

tekintettel a Számvevőszék véleményére[8],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[9],

mivel:

1. Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i brüsszeli ülésén többek között úgy döntött, hogy a saját forrásokról szóló megállapodásokat a méltányosság általános céljának figyelembe vételével kell megkötni. E megállapodásoknak ezért biztosítaniuk kell, hogy az Európai Tanács 1984-es fontainebleau-i következtetéseivel összhangban egy tagállamra se nehezedjen a viszonylagos gazdagságához képest túlzott költségvetési teher. Ezért helyénvaló bizonyos tagállamokkal kapcsolatban rendelkezéseket hozni.

2. A Közösségek saját forrásainak rendszere megfelelő forrásként kell, hogy szolgáljon a Közösségek szakpolitikáinak rendes fejlődéséhez, a költségvetési fegyelem szigorú betartása mellett.

3. E határozat alkalmazásában a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) a piaci árakon meghatározott éves GNI, ahogy azt a Bizottság a nemzeti és regionális számlák európai rendszerének (a továbbiakban: ESA 95), alkalmazásával a 2223/96/EK tanácsi rendelettel[10] összhangban meghatározza.

4. A költségvetés és a saját források területén az ESA 79-ről ESA 95-re történő váltás fényében és annak érdekében, hogy a Közösségek rendelkezésére bocsátott pénzügyi források összege változatlan maradjon, a Bizottság – a 2000/597/EK, Euratom tanácsi határozat[11] 3. cikkének (1) és (2) bekezdésével összhangban – újra kiszámította a saját források felső határát és a kötelezettségvállalásokra előirányzott összegek felső határát, két tizedes pontossággal, az említett cikkben szereplő képlet alapján. A Bizottság 2001. decemberében közölte az új felső határokat a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel[12]. A saját források felső határát a Bizottság a tagállamok piaci árakon számított teljes GNI-jének 1,24 %-ában állapította meg, a kötelezettségvállalásokra előirányzott összegek felső határát pedig a tagállamok teljes GNI-jének 1,31 %-ában Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i ülésén úgy döntött, hogy e felső határokat a jelenlegi szinten kell tartani.

5. Annak érdekében, hogy a Közösségek rendelkezésére bocsátott pénzügyi források összege változatlan maradjon, ezeket a GNI százalékos arányában kifejezett felső határokat ki kell igazítani az ESA 95 GNI-szintet jelentősen megváltoztató módosulásakor.

6. A multilaterális kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében megkötött megállapodásoknak az EU-jogban történő végrehajtását követően már nincs lényeges különbség a mezőgazdasági vámok és az egyéb vámok között. Ennélfogva ezt a különbségtételt az EU-költségvetés területén indokolt megszüntetni.

7. Az átláthatóság és az egyszerűség érdekében az Európai Tanács 2005. december 15–16-án úgy döntött, hogy az egységes HÉA-lehívási kulcsot 0,30 %-ban kell megállapítani.

8. Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i döntése szerint Ausztria, Németország, Hollandia és Svédország csökkentett HÉA-lehívási mértéket alkalmazhat a 2007–2013 közötti időszakban, és Hollandia és Svédország ugyanebben az időszakban bruttó csökkentéseket élvezhet az éves GNI-alapú hozzájárulások tekintetében.

9. Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i döntése szerint megmarad az Egyesült Királyságnak kedvező korrekciós mechanizmus, Ausztria, Németország, Hollandia és Svédország csökkentett részvételével a korrekció finanszírozásában. A 2009 és 2011 közötti fokozatos bevezető időszakot követően azonban az Egyesült Királyságnak teljes mértékben részt kell vennie a bővítés költségeinek finanszírozásában, leszámítva a közvetlen mezőgazdasági kifizetéseket és a piaccal kapcsolatos kiadásokat, valamint a vidékfejlesztési kiadások EMOGA Garanciarészlegből származó részét. Az Egyesült Királyságnak kedvező korrekció kiszámítását ezért progresszív módon kiigazítják az EU-hoz 2004. április 30. után csatlakozott tagállamokra felosztott kiadások kizárásával, kivéve a fent említett mezőgazdasági és vidékfejlesztési kiadásokat. Az Egyesült Királyságnak kedvező korrekciónak a felosztott kiadások ezen csökkentése révén való kiigazítása a 2007–2013 közötti időszakban nem haladhatja meg a 2004-es árakon számított 10,5 milliárd eurót. 2013 előtti további bővítés esetében – Bulgária és Románia csatlakozását leszámítva – az összeget megfelelően módosítani kell.

10. Az Európai Tanács 2005. december 15–16-i döntése szerint a 2000/597/EK, Euratom határozat 4. cikke f) pontjának rendelkezései – amelyek a csatlakozó országok éves előcsatlakozási kiadásainak az Egyesült Királyság érdekében történő korrekció kiszámításából való kivételével kapcsolatosak – nem alkalmazhatók a költségvetésben első ízben 2014-ben szereplő korrekciótól számítva.

11. Az Európai Tanács 2005. december 15–16-án felkérte a Bizottságot, hogy végezze el az uniós kiadások és bevételek minden szempontot figyelembe vevő, teljes és széles körű felülvizsgálatát és erről 2008–2009 folyamán tegyen jelentést. E teljes felülvizsgálat keretében a Bizottságnak ezért el kell végeznie a saját források rendszerének általános felülvizsgálatát, amelyhez adott esetben megfelelő javaslatokat kell csatolnia.

12. A 2000/597/EK, Euratom határozat által bevezetett rendszerről az e határozattal létrejövő rendszerre történő átállás érdekében rendelkezéseket kell hozni.

13. A 2005. december 15–16-i Európai Tanács döntése szerint e határozatnak 2007. január 1-jén kell hatályba lépnie,

AZ ALÁBBI RENDELKEZÉSEKET HOZTA, AMELYEKET A TAGÁLLAMOKNAK ELFOGADÁSRA AJÁNL:

1. cikk

A következő cikkekben megállapított szabályoknak megfelelően, az Európai Közösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: EK-Szerződés) 269. cikkének és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: Euratom-Szerződés) 173. cikkével összhangban, a Közösségeknek saját forrásokat biztosítanak az Európai Unió költségvetésének finanszírozására.

Az Európai Unió költségvetését, az egyéb bevételek sérelme nélkül, teljes mértékben a Közösségek saját forrásaiból finanszírozzák.

2. cikk

1. Az Európai Unió költségvetésébe bevezetett saját forrásokat a következő bevételek alkotják:

a) járulékok, támogatások, kiegészítő vagy kompenzációs összegek, többletösszegek vagy -tényezők, a Közös Vámtarifa vámtételei és más vámok, amelyeket a Közösségek intézményei állapítottak meg, vagy fognak megállapítani az Unión kívüli államokkal folytatott kereskedelemben, az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó, hatályát vesztett szerződés alapján bejövő termékekre kivetett vámok, valamint hozzájárulások és egyéb illetékek, amelyeket a cukorpiacok közös szervezése keretében írtak elő;

b) e cikk (4) bekezdése második albekezdésének sérelme nélkül, az összes tagállamra érvényes egységes mérték alkalmazása a harmonizált hozzáadottérték-adó alapjára, amely alapot a közösségi szabályok alapján állapítanak meg. A (7) bekezdésben meghatározottaknak megfelelően az e célból figyelembe vett adóalap egyik tagállam esetében sem haladhatja meg a GNI 50 %-át;

c) e cikk (5) bekezdése második albekezdésének sérelme nélkül, a költségvetési eljárás alapján, az összes bevétel figyelembevételével meghatározott egységes mérték alkalmazása az összes tagállam GNI-jének összegére.

2. Az Európai Unió költségvetésébe befizetett saját forrásnak minősül a bármilyen olyan új díjból származó bevétel, amelyet valamely közös politika keretében az EK-Szerződésnek vagy az Euratom-Szerződésnek megfelelően vezettek be, feltéve, hogy betartották az EK-Szerződés 269. cikke szerinti eljárást vagy az Euratom-Szerződés 173. cikke szerinti eljárást.

3. A tagállamok beszedési költségek címén megtartják az 1. bekezdés a) pontjában említett összegek 25 %-át.

4. Az 1. bekezdés b) pontjában említett egységes mérték 0,30 %-nak felel meg.

Azonban a 2007–2013 közötti időszakban a HÉA-forrás lehívási mértéke Ausztria esetében 0,225 %, Németország esetében 0,15 %, Hollandia és Svédország esetében pedig 0,10 %.

5. Az 1. bekezdés c) pontja szerint meghatározott egységes mérték az egyes tagállamok GNI-jére vonatkozik.

Azonban a 2007–2013 közötti időszakban Hollandia GNI-hozzájárulása évente bruttó 605 millió euróval, Svédország GNI-hozzájárulása pedig évente bruttó 150 millió euróval csökken, 2004-es árakon. Ezeket az összegeket folyó árakra igazítják az EU aktuális, euróban kifejezett GDP-deflátorának alkalmazásával, amit a Bizottság ad meg és amely az előzetes költségvetési tervezet kidolgozásákor rendelkezésre áll. E bruttó csökkentésekről az Egyesült Királyságnak kedvező korrekció és finanszírozása e határozat 4. és 5. cikkében említett kiszámítását követően döntenek, amelyet így nem befolyásolnak.

6. Amennyiben a pénzügyi év elején a költségvetést még nem fogadták el, úgy a korábbi egységes HÉA- és GNI-mérték marad alkalmazásban, amíg az új mértékek hatályba nem lépnek.

7. E határozat alkalmazásában "GNI": az adott év piaci áron számított GNI-je, a Bizottságnak a 2223/96/EK rendelettel összhangban az ESA 95 alapján végzett számításai szerint.

Amennyiben az ESA 95 módosításai jelentős változásokat eredményeznek a Bizottság által megadott GNI-adatban, a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúan eljárva és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően határoz arról, hogy e módosításokat e határozat tekintetében mikortól kell alkalmazni.

3. cikk

1. A Közösségek számára a kifizetési előirányzatok fedezésére átengedett saját források teljes összege nem haladhatja meg a tagállamok teljes GNI-jének 1,24 %-át.

2. Az Európai Unió általános költségvetésébe bevezetett kötelezettségvállalási előirányzatok teljes összege nem haladhatja meg a tagállamok teljes GNI-jének 1,31 %-át.

Az összeegyeztethetőség biztosítása és az (1) bekezdés szerinti felső határ betartása érdekében, a kötelezettségvállalási előirányzatok és a kifizetési előirányzatok közötti helyes arányt az egymást követő években fenn kell tartani.

3. Az ESA 95 olyan módosulásai esetén, amelyek a GNI szintjében e határozat alkalmazásában változásokhoz vezetnek, az (1) és (2) bekezdésben meghatározott befizetési és kötelezettségvállalási felső határértékeket a Bizottság a következő képlet alapján számítja ki újra:

1,24%(1,31%)* | GNIt-2 + GNIt-1 + GNIt ESA jelenlegi |

GNIt-2 + GNIt-1 + GNIt ESA módosított |

ahol t a legutolsó teljes év, amelyre vonatkozóan az 1287/2003/EK, Euratom tanácsi rendelet[13] szerinti adatok rendelkezésre állnak.

4. cikk

1. Az Egyesült Királyság korrekcióban részesül a költségvetési egyensúlyhiányok tekintetében.

E korrekciót a következőképpen határozzák meg:

a) kiszámítják az előző pénzügyi évben a következők között fennálló különbséget:

- az Egyesült Királyság százalékos részesedése a nem korlátozott HÉA-alapok összegében, és

- az Egyesült Királyság százalékos részesedése az összes felosztott kiadásból;

b) megszorozzák az így kapott különbséget az összes felosztott kiadással;

c) a b) pont szerinti eredményt megszorozzák 0,66-dal;

d) a c) pont szerinti eredményből kivonják az Egyesült Királyságnak a korlátozott alapú HÉA-ra történő áttéréséből eredő hatásokat és a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett befizetéseket, nevezetesen a következők közötti különbséget:

- azon összeg, amelyet az Egyesült Királyságnak a 2. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett források által finanszírozott összegekbe kellett volna fizetnie, ha az egységes mértéket alkalmazták volna a nem korlátozott HÉA-alapokra, és

- az Egyesült Királyság befizetései a 2. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja alapján;

e) a d) pont szerinti eredményből kivonják az Egyesült Királyságnak azon nettó nyereségét, amely a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett források százalékos arányának növekedéséből származik, és amelyet a tagállamok a beszedés és az ezzel összefüggő költségek fedezésére tartottak meg;

f) a korrekció csökkentése érdekében az Európai Unió minden egyes bővítésekor kiigazítják az e) pont szerinti eredményt, ezáltal biztosítják, hogy a bővítés előtt nem érintett kiadások a bővítés után is változatlanok legyenek. E kiigazítást az összes felosztott kiadás olyan összeggel való csökkentésével hajtják végre, amely a csatlakozó országok éves, csatlakozás előtti kiadásának felel meg. Az így kiszámított összegeket átviszik a következő évekre, és évente kiigazítják az EU aktuális, euróban kifejezett GDP-deflátorának alkalmazásával, amit a Bizottság ad meg. E pont az elsőként a 2014-es költségvetésben szereplő korrekciótól számítva hatályát veszti;

g) a kiszámított összeget kiigazítják úgy, hogy a teljes felosztott kiadásból levonják a 2004. április 30. után csatlakozott tagállamok teljes felosztott kiadását, leszámítva a közvetlen mezőgazdasági kifizetéseket és a piaccal kapcsolatos kiadásokat, valamint a vidékfejlesztési kiadások EMOGA Garanciarészlegből származó részét.

Ez a csökkentés az alábbi menetrenddel összhangban, fokozatosan növekszik.

A brit korrekció költségvetésben való szerepeltetésének első éve: | A bővítéssel kapcsolatos (fent meghatározott) kiadásoknak az Egyesült Királyság érdekében történő korrekció kiszámításából kiveendő százalékos aránya. |

2009 | 20 |

2010 | 70 |

2011 | 100 |

2. A 2007–2013 közötti időszakban a brit korrekciót érintő teljes kiigazítás, amely az (1) bekezdés g) pontjában említett, felosztott kiadások csökkentéséből ered, nem haladhatja meg a 2004-es árakon számított 10,5 milliárd eurót. A Bizottság szolgálatai minden évben ellenőrzik, hogy a kiigazítások összege eléri-e ezt az összeget. E számítás során a folyó árakon számított összegeket átváltják 2004-es árakra az EU aktuális, euróban kifejezett GDP-deflátorának alkalmazásával, amelyet a Bizottság ad meg. A 10,5 milliárd eurós felső határ átlépésekor a brit korrekciót ennek megfelelően csökkentik.

2013 előtti további bővítés esetében – Bulgária és Románia csatlakozását leszámítva – az 10,5 milliárd eurós felső határt ennek megfelelően felfelé kell módosítani.

5. cikk

1. A korrekció költségét a következő rendelkezésekkel összhangban a többi tagállam viseli:

A költség megosztását először a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett befizetések egyes tagállamokra jutó hányada alapján, az Egyesült Királyság kivételével, valamint Hollandia és Svédország 2. cikk (5) bekezdésében említett GNI-alapú hozzájárulásának bruttó csökkentése figyelmen kívül hagyásával számolják ki; ezt követően kiigazítják úgy, hogy Ausztria, Németország, Hollandia és Svédország finanszírozási hányada az e számításból eredő rendes hányad egynegyedére korlátozódjon.

2. Az Egyesült Királyság korrekcióban részesül azáltal, hogy levonnak a 2. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja alkalmazásából eredő befizetéseiből. A többi tagállam által viselt költségeket hozzáadják azon befizetéseikhez, amelyek a 2. cikk (1) bekezdése b) és c) pontjának összes tagállamra történő alkalmazásából származnak.

3. A Bizottság elvégzi a 2. cikk (5) bekezdése, a 4. cikk és e cikk alkalmazásához szükséges számításokat.

4. Amennyiben a pénzügyi év kezdetén a költségvetést még nem fogadták el, akkor az Egyesült Királyság részére juttatott korrekció és a többi tagállam által viselt költség alkalmazásban marad úgy, ahogyan az az utolsó elfogadott költségvetésben szerepel.

6. cikk

A 2. cikkben említett bevételek megkülönböztetés nélkül szolgálnak a költségvetésben szereplő összes kiadás finanszírozására.

7. cikk

A Közösség költségvetésében a pénzügyi év folyamán a tényleges kiadásokat meghaladó bevételi többletet a következő pénzügyi évre viszik át.

8. cikk

1. A Közösségeknek a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett saját forrásait a tagállamok a törvényben, rendeletben vagy közigazgatási aktusban szabályozott – adott esetben a közösségi követelményekhez igazított – nemzeti rendelkezések alapján szedik be.

A Bizottság rendszeres időközökben megvizsgálja a tagállamok által számára bejelentett nemzeti rendelkezéseket, eljuttatja a tagállamokhoz azon módosításokat, amelyeket a közösségi szabályoknak való megfeleléshez szükségesnek ítél, és jelentést nyújt be a költségvetési hatóságnak.

A tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják a 2. cikk (1) bekezdésének a)–c) pontjában előírt forrásokat.

2. A Tanács az EK-Szerződés 279. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban elfogadja azon rendelkezéseket, amelyek e határozat alkalmazásához, valamint a 2. és 5. cikkben említett bevételek beszedésének ellenőrzéséhez, e bevételeknek a Bizottság számára történő rendelkezésre bocsátásához és kifizetéséhez szükségesek.

9. cikk

Az uniós kiadások és bevételek minden szempontot figyelembe vevő, teljes és széles körű felülvizsgálatának keretében – amelyről 2008–2009 folyamán tesz jelentést – a Bizottság elvégzi a saját források rendszerének általános felülvizsgálatát, amelyhez adott esetben megfelelő javaslatokat csatol

10. cikk

1. A tagállamokat a Tanács főtitkára tájékoztatja e határozatról, amelyet az Európai Unió Hivatalos Lapjában hirdetnek ki.

A tagállamok haladéktalanul értesítik a Tanács főtitkárát az e határozatnak az alkotmányos követelményeikkel összhangban lévő elfogadásához szükséges eljárások befejezéséről.

E határozat a második albekezdésben említett utolsó értesítés beérkezését követő hónap első napján lép hatályba. Ezt a határozatot 2007. január 1-jétől kell alkalmazni.

2. a) A b) ponttól függően a 2000/597/EK, EURATOM határozat 2007. január 1-jétől hatályát veszti. A tagállamok pénzügyi hozzájárulásainak a Közösségek saját forrásaival való helyettesítéséről szóló, 1970. április 21-i tanácsi határozatra[14], a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 1985. május 7-i 85/257/EGK, Euratom tanácsi határozatra[15], a 88/376/EGK, Euratom határozatra[16], a 94/728/EK, Euratom határozatra[17] vagy a 2000/597/EK, Euratom határozatra történő bármely hivatkozást úgy kell értelmezni, mint e határozatra való hivatkozást.

b) A 88/376/EGK, Euratom, a 94/728/EGK, Euratom és a 2000/597/EK, Euratom határozat 2., 4. és 5. cikke továbbra is érvényes a HÉA-alapra alkalmazandó, az összes tagállamra érvényes egységes mérték alkalmazásából felhalmozódó bevétel kiszámítására és kiigazítására, amely mértéket egységes módon határoznak meg, és az adott évtől függően a GNP vagy a GNI 50–55 % közötti értékére korlátoznak minden egyes tagállam esetében, valamint a fenti cikkek vonatkoznak még az Egyesült Királyságnak az 1988–tól 2006-ig terjedő időszakra a költségvetési egyensúlyhiány címén juttatott korrekció kiszámítására.

c) A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett összegek tekintetében – amelyeket az alkalmazandó közösségi szabályokkal összhangban a tagállamoknak 2001. február 28. előtt kellett volna rendelkezésre bocsátani – a tagállamok továbbra is az összegek 10 %-át tarthatják vissza beszedési költség címén.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

BIZOTTSÁGI MUNKADOKUMENTUM

az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2006/xxx/EK, Euratom tanácsi határozat 4. és 5. cikkével összhangban az Egyesült Királyságot érintő költségvetési egyensúlyhiány korrekciójának („brit korrekció”) kiszámításáról, finanszírozásáról, kifizetéséről és a költségvetésbe történő bevezetéséről[18]

BEVEZETÉS

Az Európai Tanács 2005. december15–16-i következtetéseivel és a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, (.....)-i tanácsi határozattal összhangban e munkadokumentum a 2002. szeptember 21-i 10646/00 bizottsági munkadokumentum[19] helyébe lép. Eltérő rendelkezés hiányában a cikkekre való hivatkozások a (.....)-i saját forrásokról szóló határozat (a továbbiakban: 2006. évi SFH) cikkeire utalnak.

E dokumentum a brit korrekcióval kapcsolatban a következő rendelkezéseket hozza:

14. egy adott évre vonatkozó korrekció kiszámítása,

15. finanszírozása a következő évben,

16. a költségvetési aggregátumok fogalommeghatározásai,

17. a korrekció bevezetése a költségvetésbe.

A saját források rendszerének az Európai Tanács 2005. december 15–16-i következtetéseiből eredő módosításai nincsenek hatással a 2007-et megelőző évek brit korrekcióira. A 2006 SFH hatályba lépésének figyelembe vételével e dokumentum rendelkezései 2007. január 1-jén lépnek hatályba. Ennél fogva alkalmazásuk a 2007-es év brit korrekciójának kiszámításával kezdődik, amelyet először a 2008-as költségvetésben szerepeltetnek.

1. A brit korrekció

1.1. A korrekció kiszámítása (a 2006 SFH 4. cikke)

A 4. cikkel összhangban a t évi korrekció összegének kiszámítása a következőképpen történik:

18. kiszámítják a különbséget az alábbiak között:

19. az Egyesült Királyság százalékos részesedése a nem korlátozott HÉA-alapok teljes összegében, és

20. az Egyesült Királyság százalékos részesedése az összes felosztott kiadásból;

21. az a) pontban kiszámított különbözetet megszorozzák a teljes felosztott kiadással;

22. a b) pontban kapott eredményt megszorozzák 0,66-dal;

23. Az a)–c) pontok szerint kapott eredmény a brit korrekció eredeti összege;

24. a c) pontban kapott eredményből kivonják az alábbi összegek különbözetét:

25. az Egyesült Királyság százalékos részesedése a nem korlátozott HÉA-alapok összegében, megszorozva a tagállamoknak a 2. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett, szóban forgó t költségvetési évvel kapcsolatos teljes kifizetésével (azaz azokkal a kifizetésekkel, amelyeket az Egyesült Királyság teljesített volna a GNI-forrás hiányában és ha a HÉA-forrás nem lett volna korlátozva) a teljes kiadás finanszírozására (a lenti 3.1. ponttal összhangban);valamint

26. az Egyesült Királyságnak a 2. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett, szóban forgó t költségvetési évvel kapcsolatos kifizetései a teljes kiadás finanszírozására (a lenti 3.1. ponttal összhangban), kivéve a Hollandia és Svédország GNI-alapú hozzájárulásának bruttó csökkentésére irányuló, a 2. cikk (5) bekezdésében említett kifizetéseket.

27. a d) pontban említett különbség a brit előny (mivel az Egyesült Királyság a HÉA-alap korlátozásából, az egységes HÉA-mérték csökkentéséből és a GNI-hozzájárulás bevezetéséből ezt az előnyt élvezi);

28. az eredeti összegből a brit előnyt kivonva a brit alapkorrekciót kapjuk (ez a d) pont szerinti eredmény);

29. a d) pont szerinti eredményből kivonják az Egyesült Királyságnak azon nyereségét, amely a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett a tagállamok által a beszedés és az ezzel összefüggő költségek fedezésére megtartott források százalékos arányának növekedéséből (10 %-ról 25 %-ra) származik.Ez azt jelenti, hogy a d) pont szerinti eredményből kivonják az alábbi összegek szorzatát:

30. a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett, a beszedési költségek levonása után az EU költségvetésébe bevezetett teljes nettó források 20 %-a, valamint

31. a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett erőforrásoknak az Egyesült Királyságra jutó része és az EU nem korlátozott HÉA-alapjának az Egyesült Királyságra jutó része közötti különbség.

32. az e) pontban említett nyereségek a HSF (hagyományos saját források, a képletekben TOR) nem tervezett nyereségei;

33. a brit alapkorrekcióból kivonva a HSF nem tervezett nyereségeit befejeződik a brit korrekció (azaz az e) pont szerinti eredmény) kiszámítása;

34. A bővítés első évétől (azaz 2004-től) kezdve az a) pont második francia bekezdése és a b) pont szerinti teljes felosztott kiadás a bővítést megelőző utolsó év (azaz 2003.) előcsatlakozási kiadásaival megegyező összeggel csökken.E kiigazítás megváltoztatja a c) pontban kapott eredményt (az eredeti összeget) és így az e) pont szerinti összeget is. Az előcsatlakozási kiadásokkal megegyező összeget átviszik a következő évekre, és évente kiigazítják az EU aktuális, euróban kifejezett GDP-deflátorának alkalmazásával, amelyet a Bizottság ad meg.Esetleges későbbi bővítések során ugyanezt az eljárást kell követni.Ez az f) pont az elsőként a 2014-es költségvetésben szereplő 2013-as korrekciótól számítva hatályát veszti.

35. Az első ízben a 2009-es költségvetésben szereplő 2008-as korrekciótól kezdve az a) pont második francia bekezdése és a b) pont szerinti teljes felosztott kiadásból levonják az EU-hoz 2004. április 30. után csatlakozott tagállamok teljes felosztott kiadását, leszámítva a közvetlen mezőgazdasági kifizetéseket és a piaccal kapcsolatos kiadásokat, valamint a vidékfejlesztési kiadások EMOGA Garanciarészlegből származó részét.Ez a csökkentés az alábbi menetrenddel összhangban fokozatosan növekszik.

A brit korrekció költségvetésben való szerepeltetésének első éve: | A bővítéssel kapcsolatos (fent meghatározott) kiadásoknak a brit korrekció kiszámításából kiveendő százalékos aránya: |

2009 | 20 |

2010 | 70 |

2011 | 100 |

A 2007–2013 közötti időszakban a brit korrekciót érintő teljes kiigazítás, amely a fent említett, bővítéssel kapcsolatos kiadások kizárásából ered (a továbbiakban: a brit korrekció kiigazítása), nem haladhatja meg a 2004-es árakon számított 10,5 milliárd eurót. Minden egyes alkalommal, mikor a brit korrekciót bevezetik a költségvetésbe, a Bizottság szolgálatai ellenőrzik, hogy a brit korrekció kiigazítása meghaladja-e ezt az összeget. E számítás során a folyó árakon számított összegeket átváltják 2004-es árakra az EU aktuális, euróban kifejezett GDP-deflátorának alkalmazásával, amelyet a Bizottság ad meg. A 10,5 milliárd eurós felső határ átlépésekor a brit hozzájárulást ennek megfelelően csökkentik. A brit hozzájárulás csökkentése a brit korrekció összegének kiigazítása révén történik.

A 2006–2012 közötti időszakban lezajló további bővítés(ek) esetén – Bulgária és Románia csatlakozását leszámítva – a 10,5 milliárd eurós felső határt az e bővítés(ek) által a brit korrekció kiigazítására gyakorolt hatás mértékében felfelé kell módosítani. E hatás kiszámítása a következőképpen történik: összehasonlítják a brit korrekció kiigazításának a csatlakozó országgal(-okkal) együtt, illetve a csatlakozó ország(ok) nélkül számított összegét. A két összeg 2004-es árakon számított különbségével megnövelik a felső határt. A felső határ kiigazítását a brit korrekció kiszámításának és költségvetésbe való beemelésének során minden későbbi évben aktualizálják.

1.2. A brit korrekció kiszámításának képletei

A t évre vonatkozó brit korrekció (amely első ízben a t+1 évben szerepel a költségvetésben) összege:

brit korrekció t =eredeti összeg t – brit előny t – HSF nem tervezett nyereségei t

Az egyes elemek pontos meghatározása a következő:

EREDETI ÖSSZEG – (az 1.1. a)–c) pont, figyelembe véve az 1.1. f) és az 1.1.g) pontot)

eredeti összeg t =

[pic] ahol

[pic] = XX tagállam vagy tagállamcsoport nem korlátozott HÉA-alapja (ahol XX= UK vagy EU) a t évben; [pic] = XX-re (ahol XX = UK vagy EU) felosztott EU kiadások a t évben; [pic] = az EU-hoz 2004. április 30. után csatlakozott tagállamokra t évben felosztott nem mezőgazdasági EU kiadások (a fenti g) pontbeli meghatározás szerint), a fenti 1.1.g) pontban meghatározott fokozatos bevezetés függvényében;

[pic] = a csatlakozó országokra a csatlakozást megelőző évben felosztott előcsatlakozási kiadások (a fenti 1.1.f) pont meghatározása szerint), a t-1 év inflációjával kiigazítva. Ez az elem az első ízben a 2014-es költségvetésben szereplő 2013-as korrekciótól kezdődően megszűnik. Tovább bontható az alábbi képlettel:

[pic] = [pic]

ahol

[pic] = 1 amíg a t év meg nem egyezik 2012-vel, 2013-tól pedig 0;

i = a 2004. és a t csatlakozási év közötti év(ek)

[pic] = az EU euróban kifejezett aktuális GDP-deflátora, amelyet a Bizottság ad meg, az i-1-től a t-1-ig tartó időszakra.

FELSŐ HATÁR A 2007–2013 KÖZÖTTI BRIT KORREKCIÓ TELJES KIIGAZÍTÁSÁRA, AMELY AZ EU-HOZ 2004. ÁPRILIS 30. UTÁN CSATLAKOZOTT TAGÁLLAMOK „NEM MEZŐGAZDASÁGI UNIÓS KIADÁSAINAK” A BRIT KORREKCIÓBÓL VALÓ KIZÁRÁSÁVAL KAPCSOLATOS

A 2007–2013 közötti időszakban a brit korrekció kiigazítása, amely a „nem mezőgazdasági EU-kiadások” brit korrekcióból való kizárásával kapcsolatos (a fenti g) pont meghatározása szerint), és amelyet az EU-hoz 2004. április 30. után csatlakozott tagállamokra osztottak fel, 2004-es árakon nem haladhatja meg a 10,5 milliárd eurós felső határt (e felső határt kiigazítják bármilyen 2006 és 2012 között bekövetkező bővítés esetén, kivéve Bulgária és Románia csatlakozását).

Ez alapján a brit korrekció 2008–2012 közötti teljes csökkentése (a csökkentést az első ízben a 2009-es költségvetésbe bevezetett, 2008-as korrekciótól kezdve fokozatosan vezetik be, a felső határ az első ízben a 2013-as költségvetésbe bevezetett 2012-es korrekcióig érvényes), amelynek összege a következő képlettel számolható ki:

[pic]

nem haladhatja meg a 10,5 milliárd eurós felső határt, amelyet adott esetben a következő (euro) összeggel növelnek:

[pic]

ahol

[pic] = XX tagállam vagy tagállamcsoport nem korlátozott HÉA-alapja (ahol XX = UK, EU vagy EU-27) a t évben;

[pic] = az EU-hoz 2004. április 30. után csatlakozott tagállamokra t évben felosztott nem mezőgazdasági EU kiadások (a fenti g) pontbeli meghatározás szerint);

[pic] = az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozott 10 tagállamra, valamint Bulgáriára és Romániára t évben felosztott nem mezőgazdasági EU kiadások (a fenti g) pontbeli meghatározás szerint).

[pic] = a NAgE t évnek megfelelő százalékos csökkentése (azaz 0 % 2008 előtt; 20 % 2008-ban; 70 % 2009-ben és 100 % 2010-től);

[pic] = az EU euróban kifejezett aktuális GDP-deflátora, amelyet a Bizottság ad meg, az 2004-től t évig tartó időszakra.

Amennyiben a kiigazított felső határt meghaladják (2013-ig bármelyik évben), úgy a brit korrekciót a túllépés összegével megemelik. A következő évek brit korrekcióit is kiigazítják annak érdekében, hogy elkerüljék a felső határ túllépését, az első ízben a 2013-as költségvetésbe bevezetett, 2012-es korrekcióval bezárólag.

BRIT ELŐNY ( a fenti 1.1.d pont)

Brit előny t = [pic]

ahol

[pic] = XX tagállam vagy tagállamcsoport nem korlátozott HÉA-alapja (ahol XX = UK vagy EU) a t évben;

[pic] = XX (ahol XX = UK vagy EU) teljes GNI-befizetése a t évben;

[pic] = XX (ahol XX = UK vagy EU) teljes, korlátozott alapú HÉA-befizetése a t évben;

HSF NEM TERVEZETT NYERESÉGEI (a fenti 1.1.e) pont)

HSF nem tervezett nyereségei t = 0.20 * [pic] * [pic]

ahol

[pic] = XX tagállam vagy tagállamcsoport nettó hagyományos saját forrásai (ahol XX = UK vagy EU) a t évben;

[pic] = XX (ahol XX = UK vagy EU) nem korlátozott HÉA-alapja a t évben;

2. A BRIT KORREKCIÓ FINANSZÍROZÁSA A KÖVETKEZő ÉVBEN (A 2006 SFH 5. CIKKE)

A t évi brit korrekció költségét a t+1 évben a következő rendelkezésekkel összhangban a többi tagállam viseli:

a) A költség megosztását a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett, t+1 évre vonatkozó befizetések egyes tagállamokra jutó hányada alapján, az Egyesült Királyság kivételével, valamint Hollandia és Svédország GNI-alapú hozzájárulásának a 2. cikk (5) bekezdésében említett bruttó csökkentését figyelmen kívül hagyva számolják ki;

b) ezt követően kiigazítják úgy, hogy Németország, Hollandia, Ausztria és Svédország finanszírozási hányada az a) pont alatti számításból eredő rendes hányad egynegyedére korlátozódjon;

A korrekció összegét az Egyesült Királyság a brit HÉA-befizetések csökkentése révén kapja meg; ha a korrekció összege meghaladja a HÉA-kifizetések összegét, akkor a korrekciót a brit GNI-befizetések csökkentése révén nyújtják.

A többi tagállam által viselt költségeket hozzáadják ezen tagállamok HÉA- és GNI- kifizetéseihez.

Az alábbi táblázat példát ad a fenti számítási módszer alkalmazására az elfogadott 2006. évi költségvetésben szerepeltetett GNI-becslések alapján.

[pic]

A táblázat első oszlopában a tagállamok t+1 évi GNI-kifizetésekben (a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja) való részaránya látható. A második oszlop a fenti a) pontnak megfelelően kapott részarányokat mutatja. A harmadik oszlop Németország, Hollandia, Ausztria és Svédország részarányának csökkentését mutatja (részarányuk háromnegyede, a fenti a) pont értelmében), míg a negyedik oszlop a Németország, Hollandia, Ausztria és Svédország javára végrehajtott csökkentésnek a többi tagállam – e négy ország és az Egyesült Királyság kivételével – közötti felosztását tükrözi.

Végül az ötödik oszlop megmutatja a brit korrekció finanszírozásának ebből a számításból eredő részarányait.

3. a költségvetési aggregátumok fogalommeghatározásai

3.1. A t év teljes kiadásai

A brit korrekció kiszámításában felhasználandó kiadások fogalma megfelel a szóban forgó évhez (t év) kapcsolódó tényleges kifizetéseknek (a kifizetésekre előirányzott összegek végrehajtásának), amelyek vagy az év költségvetési előirányzataiból vagy a végre nem hajtott előirányzatok következő évre (t évről a t+1 évre) való átviteléből erednek. Kizárólag a felhasznált kifizetésekre előirányzott összegeket, azaz a ténylegesen kifizetett összegeket vesszük figyelembe.

3.2. Teljes felosztott kiadás

A teljes kiadás tagállamok közti felosztására a fenti 3.1. pont alapján az alábbi szabályok vonatkoznak:

Általában a kifizetéseket arra a tagállamra osztják fel, amelyben a fő kedvezményezett székhelye található. Mindazonáltal azokban az esetekben, amikor a Bizottság tudomása szerint a szóban forgó kedvezményezett közvetítőként jár el, a kifizetéseket, amikor csak lehet, arra a tagállamra vagy tagállamokra kell felosztani, amelyekben a végső kedvezményezett(ek) székhelye található, e kifizetésekben fennálló részesedésüknek megfelelően.

Egyes kiadási elemeket sem egészében, sem bizonyos részében nem lehet felosztani a tagállamok között. Az Európai Unió általános költségvetését kiindulási alapul véve ki kell zárni legalább két fő kiadási kategóriát (e felsorolás indikatív jellegű és nem feltétlenül teljes):

36. Külső kiadások , e kategória főként a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó, az Európai Tanács 2005. december 15–16-i következtetéseiben szereplő pénzügyi keret 4. fejezetének – az EU mint globális szereplő – felel meg.

E kategóriában Unión kívüli kedvezményezettekre fordított, más fejezet alá tartozó kiadások is szerepelnek, mint például a fejlesztési együttműködés kiadásai, az Unión kívül elköltött kutatási kiadások, Unión kívüli kedvezményezetteknek kifizetett adminisztratív kiadások stb.

37. Fel nem osztható vagy nem azonosítható kiadások Ezek oka fogalmi nehézség lehet, például reprezentációs, küldetésekkel kapcsolatos kiadások, hivatalos és egyéb találkozók költségei, valamint a határokon átnyúló közösségi kezdeményezésekkel kapcsolatos kifizetések, régiók közötti együttműködési műveletek és más határokon átnyúló fellépések támogatásával kapcsolatos kiadások esetében.

A felosztott kiadások fogalommeghatározása elvben a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó, az Európai Tanács 2005. december 15–16-i következtetéseiben szereplő pénzügyi keret 1., 2., 3., 5., és 6. fejezetének felel meg.

3.3. Előcsatlakozási kiadások

A 4. cikk (1) bekezdésének f) pontja szerinti, bővítéssel kapcsolatos kiigazítás kiszámításához figyelembe veendő előcsatlakozási kiadások a csatlakozás évét megelőző utolsó évben a csatlakozó országokra (a fenti 3.1. és 3.2. pont meghatározása szerint) felosztott kiadások.

4. A T ÉVI BRIT KORREKCIÓ BEVEZETÉSE A KÖLTSÉGVETÉSBE

4.1. (A t+1 év előzetes költségvetésmódosítás-tervezetébe (EKMT) bevezetendő) előzetes becslés

A t+1 év előzetes költségvetési tervezet (EKT) elkészítésekor ideiglenesen kiszámítják a t évi korrekció összegét. A számítás a hozzájárulásokra és kiadásokra vonatkozó legfrissebb hozzáférhető adatokra épül.

A brit korrekció összege a brit HÉA- és GNI-befizetések csökkentése formájában ölt alakot. A többi tagállam HÉA- és GNI-befizetései a finanszírozásban való részvételük arányában nőnek.

4.2. Az előzetes becslés aktualizálása (a t+1 és a t+3 év között)

Szükség esetén a Bizottság a t+1 és a t+3 év között bármikor javasolhatja az előzetes becslés aktualizálását. Az aktualizálás előzetes költségvetésmódosítás-tervezetben (EKMT) történik.

Az aktualizálást a Bizottság akkor javasolja, ha okkal hiszi, hogy az előzetes becslés első változata jelentősen különbözni fog a brit korrekciónak a t+4 év EKMT-jében javasolt végleges kiszámításától (lásd lent).

Aktualizálás akkor is javasolható, ha kiderül, hogy a t+1 év EKT-jába bevezetett becsült GNI-alapok jelentősen különbözni fognak a végleges GNI-alapoktól, így lényegesen megváltoztatják a brit korrekció finanszírozásában vállalt részarányokat.

4.3. A (a t+4 év EKMT-jébe bevezetendő) brit korrekció végleges kiszámítása

4.3.1. A végleges összeg kiszámítása

A korrekció végleges összegének kiszámítási módszere e dokumentum 1. pontjában található.

A végleges brit korrekció kiszámításánál felhasznált adatok a következők: a t évre vonatkozó HÉA- és GNI-alap, valamint becsült felosztott kiadások, a t+3 év december 31-én ismert adatok szerint, amelyeket a t év szerinti éves átlagárfolyamon át kell számítani euróra.

A végleges kiszámítás „brit előnyének” (1.1.d) pont) becslésénél a t évi hagyományos saját forrásokat és egyéb bevételeket kell figyelembe venni. Ennek okán a fiktív költségvetést újra kell számolni a különböző típusú források és bevételek végleges adatainak alapján.

4.3.2. A korrekció végleges finanszírozásának kiszámítása és bevezetése a költségvetésbe

A 2. pont az előzőekben meghatározza a végleges korrekció finanszírozásának kiszámítási eljárását.

A végleges finanszírozási adatok a t+1 évi HÉA- és GNI-alapok a t+3 év december 31-i állapot szerint.

A végleges finanszírozási adatokat összehasonlítják a költségvetésbe (azaz a t+1 év költségvetésébe és esetleg a t+2 és t+3 év költségvetésébe, ha az utóbb említett években történt aktualizálás) már bevezetett kifizetésekkel.

A tagállamok szerint bontott különbségeket be kell vezetni a t+4 év EKMT-jének megfelelő alcímébe és a korrekció finanszírozási éve (t+1 év) szerinti éves átlagárfolyamon át kell számítani nemzeti pénznemekre.

[1] 15915/05 268 CADREFIN dokumentum, 2005.12.19.

[2] HL L 253., 2000.10.7., 42. o.

[3] A saját források területén 2002-től a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) lépett a bruttó nemzeti termék (GNP) helyébe.

[4] COM(2001) 801 végleges

[5] 2005/4 sz. vélemény, HL C 167., 1. o.

[6] HL C

[7] xxxx.xx.xx-i vélemény.

[8] HL C

[9] HL C

[10] HL L 310., 1996.11.30., 1. o., a legutóbb az 1267/2003/EK rendelettel (HL L 180., 2003.7.18., 1. o.) módosított rendelet.

[11] HL L 253., 2000.10.7., 42. o.

[12] COM(2001) 801 végleges

[13] HL L 181., 2003.7.19., 1. o.

[14] HL L 94., 1970.4.28., 19. o.

[15] HL L 128., 1985.5.14., 15. o.

[16] HL L 185., 1988.7.15., 24. o.

[17] HL L 293., 1994.11.12., 9. o.

[18] HL L

[19] Az EU saját forrásairól szóló tanácsi határozat 4. és 5. cikkével összhangban a költségvetési egyensúlyhiány korrekciójának kiszámítása, finanszírozása, kifizetése és a költségvetésbe történő bevezetése (az Európai Unió Tanácsa, 10646/00 ADD 2, 2000. szeptember 21.).