[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.9.2007

COM(2007)519 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

Éves jelentés az Európai Unió 2006. évi kutatási és technológiafejlesztési tevékenységéről (SEC(2007)1153)

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

Éves jelentés az Európai Unió 2006. évi kutatási és technológiafejlesztési tevékenységéről (EGT-vonatkozású szöveg)

Bevezetés

Ez az éves jelentés a 2006. évben bekövetkezett fejleményeket és elvégzett tevékenységet összegzi, és az Európai Közösséget létrehozó szerződés 173. cikke,[1] valamint a hatodik keretprogramot létrehozó határozat 4. cikke[2] alapján készült.

A jelentést a Bizottság szolgálatainak munkadokumentuma kíséri, amely részletesebb adatokat és statisztikai elemzéseket tartalmaz. A főbb fejezetek a 2006-ban elvégzett tevékenységet és az elért eredményeket, illetőleg az Európai Unió tagállamaiban a kutatási és technológiafejlesztési (KTF) tevékenységek alakulását tekintik át.

KÖZÖSSÉGI KUTATÁSI ÉS TECHNOLÓGIAFEJLESZTÉSI TEVÉKENYSÉGEK

Politikai eredmények

A kutatás , illetőleg szélesebb értelemben a tudásháromszög (kutatás, oktatás és innováció) alapvető szerepet játszik az új életre kelt lisszaboni stratégiában. A jólétnek, a fenntartható fejlődésnek és a versenyképesség fokozásának, a stabilitásnak és a biztonságnak adandó új lendület összefüggésében az európai kutatáspolitika összességében mind a hetedik keretprogram beindítása, mind a hatodik keretprogram lezárása, mind pedig az Európai Kutatási Térség létrehozását célzó politikai kezdeményezések vonatkozásában teljesítette a 2006. évre kitűzött célokat.

A Bizottság 2006. évi jogalkotási és munkaprogramja kiemelt helyen foglalkozott azzal az igénnyel, hogy a politikai törekvések és a jobb szabályozási alapelvek tiszteletben tartása révén felszabaduljon Európa potenciálja. 2006-ban folytatódott a innovációra és a kutatásra vonatkozó integrált cselekvési terv végrehajtása. Ez a 2005-ben elfogadott cselekvési terv az európai kutatás és innováció feltételeinek jelentős javítását célozta különböző kezdeményezések révén, így például az állami támogatások átcsoportosításával, a szellemi tulajdon hatékonyabb védelmével, további pénzeszközök kutatási célú mozgósításával, innovációs központok létrehozásával, valamint az egyetemek és az ipar közötti partnerségek megerősítésével. A 3%-os barcelonai cél teljesítése szempontjából fontos, hogy javuljanak a K+F-re és az innovációra a magánszektorban irányuló beruházások feltételei.

Az ismeretek bővítésére fordított pénzeszközök innovatív termékek és szolgáltatások formájában történő megtérülését célzó széles körű európai innovációs stratégia, amelyet a Bizottság szeptemberben fogadott el, a Tanács pedig 2006 novemberében támogatásáról biztosított, tíz kiemelt intézkedést foglal magában, amelyek közül hat közvetlenül kapcsolódik a kutatáshoz. E kiemelt intézkedések között szerepel az Európai Technológiai Intézet (ETI) létrehozása. Az ETI célja, hogy hozzájáruljon a Közösség és a tagállamok innovációs kapacitásának fejlesztéséhez, és kiegészítse a meglévő közösségi és nemzeti politikákat és kezdeményezéseket azáltal, hogy az egész Európai Unióra kiterjedően elősegíti a tudásháromszög integrálódását. Az Európai Tanács 2006 júniusában felkérte a Bizottságot, hogy dolgozzon ki hivatalos javaslatot az ETI létrehozásáról. A Bizottság ezt a javaslatot 2006. október 18-án előterjesztette. Az Európai Tanács 2006. december 14–15-i ülésszaka egyértelmű megbízást adott az ETI-javaslat részletes tanácsi vitájára, amelyet 2007 végéig kell lefolytatni. Egy másik kiemelt intézkedés az innovációbarát „vezető piacokra” vonatkozó stratégia kidolgozására vonatkozik; ezt a gondolatot az Esko Aho korábbi finn miniszterelnök által vezetett szakértői csoport vetette fel „Az innovatív Európa megteremtése” című jelentésében. Az Aho-csoport, amely a 2005. októberi Hampton Court-i csúcstalálkozót követően jött létre, 2006 januárjában nyújtotta be jelentését.

A széles körű innovációs stratégia kiemelt cselekvésként jelöli meg továbbá egy nyitott, egységes és versenyképes kutatói munkaerőpiac létrehozását. Egy éves végrehajtási jelentés – az Európai Kutatási Térségre vonatkozó mobilitási stratégiából, az „Egy szakma, több karrier” című közleményből, valamint a Kutatók Európai Chartájáról és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexéről szóló ajánlásból kiindulva – áttekintette az Európán belüli, a nemzetközi és az ágazatok közötti mobilitás terén, valamint a kutatók életpályájának valamennyi szakasza vonatkozásában a karrierfejlesztés kapcsán elért eredményeket. A kutatás további kiemelt területeken is aktív támogatást nyújt a lisszaboni folyamathoz, így különösen a kutatással foglalkozó közszervezetek és az ipar közötti tudásátadás elősegítése (erről útmutatások és ajánlások is készültek), a kutatáshoz, fejlesztéshez és innovációhoz nyújtott állami támogatások új keretrendszere és az adókedvezményeknek a K+F érdekében történő hatékonyabb felhasználásáról szóló közlemény, valamint a K+F és az innováció élénkítése céljából a kereskedelmi közbeszerzésre vonatkozó kézikönyv révén. A lisszaboni stratégia kapcsán jelentős eredménynek számított 2006-ban az is, hogy a tagállamok megállapodtak a K+F-ráfordítások irányszámainak kitűzéséről – ezeket az irányszámokat az Európai Tanács 2006. márciusi tavaszi ülésszakáról készült következtetések melléklete tartalmazza.

A Bizottság „Az egyetemek korszerűsítési programjának megvalósítása – Oktatás, kutatás és innováció” címmel közleményt fogadott el, a kutatási infrastruktúra terén pedig európai stratégiát dolgozott ki.

A KTF-politika kezdeményezései között központi helyet foglal el a Nemzetközi Termonukleáris Kísérleti Reaktor (ITER) ügye. A folyamat májusi elindítása és a Tanács szeptemberi határozata nyomán a felek (az EU, az USA, Kína, India, Oroszország, Japán és Dél-Korea) 2006 novemberében, Párizsban aláírták az ITER-megállapodást, az ITER-rel összefüggő kiváltságokról és mentességekről szóló megállapodást, valamint az ITER-megállapodás ideiglenes alkalmazásról szóló megegyezést. Az ITER és az atommagfúzió terén folytatott szoros együttműködést az EU és Japán tovább mélyítette különösen azáltal, hogy megállapodott a Japánban a „tágabb megközelítés” jegyében kiegészítő jelleggel végrehajtandó tevékenységekhez nyújtandó hozzájárulásokról. 2006 decemberében politikai megállapodás született az európai közös vállalkozás alapszabályáról.

2007 elején a Bizottság – a XXI. századra vonatkozóan a kibocsátás visszaszorítását előirányzó integrált energiaügyi és éghajlat-változási csomag részeként, amelyben a kutatás fontos szerepet játszik – közleményt fogadott el az európai uniós energiapolitika stratégiai felülvizsgálatáról.

A nemzetközi együttműködés terén további eredmény, hogy a Bizottság tanácsi határozat elfogadására vonatkozó ajánlást fogadott el a Bizottságnak arra való felhatalmazásáról, hogy tárgyalásokat folytasson az Izrael és Svájc hetedik keretprogramhoz való társulását előirányzó tudományos és technológiai megállapodásról; a Bizottság emellett tanácsi határozatra vonatkozó javaslatot fogadott el a Bizottságnak arra való felhatalmazásáról, hogy aláírja az EK és Dél-Korea közötti tudományos és technológiai megállapodást, illetőleg aláírja és megkösse az Európai Atomenergia-közösség és Dél-Korea közötti, a fúziósenergia-kutatásról szóló megállapodást. A korszerű nukleáris rendszerek terén a Bizottság aláírta az Európai Atomenergia-közösségnek a Negyedik Generációs Nemzetközi Fórumról szóló keretegyezményhez történő csatlakozását hitelesítő okmányt, amelynek alapján a Közösség 2006 májusában hivatalosan is csatlakozott a keretegyezményhez. Az intelligens gyártási rendszerekkel összefüggésben a Bizottság tanácsi határozatra vonatkozó javaslatot fogadott a K+F-tevékenységek tárgyában az EK és Ausztrália, Kanada, Norvégia, Svájc, Dél-Korea, Japán és az USA között létrehozandó megújított, illetőleg módosított megállapodások megkötéséről.

A hetedik keretprogramok előkészítése

Az európai kutatáspolitikában jelentős eredmény az EK hetedik KTF-keretprogramjának, illetőleg az Euratom nukleáris kutatásra és képzésre vonatkozó hetedik keretprogramjának elfogadása és útjára indítása. Többéves előkészítés és intenzív tárgyalások után a jogalkotó elfogadta azokat a legfőbb pénzügyi eszközöket és jogi aktusokat, amelyek alapján a Bizottság a 2007 és 2013 közötti időszakban hozzájárulhat az Európai Kutatási Térség megvalósításához. 2006. december 18-án és 19-én a jogalkotó (a Tanács, illetve a Tanács és az Európai Parlament) elfogadta a keretprogramokról és a végrehajtásukra irányuló egyedi programokról szóló jogi aktusokat, valamint a hetedik keretprogramban a vállalkozások, a kutatóközpontok és az egyetemek részvételére, valamint a kutatási eredmények terjesztésére vonatkozó szabályokat.

Az „Együttműködés”, az „Ötletek”, az „Emberek” és a „Kapacitások” egyedi programot, az Euratom egyedi programját, valamint a Közös Kutatóközpont által végrehajtandó két egyedi programot a jogalkotó december 19-én fogadta el. Az együttműködésen alapuló kutatás továbbra is központi helyet foglal el, és az egyes tématerületek prioritásai a legtöbb esetben egyértelműen a korábbi keretprogramokból merített tapasztalatra támaszkodnak. A megjelölt témák a tudás és a technológia azon kulcsfontosságú területeit tükrözik, amelyekben a kiváló színvonalú kutatás különösen fontos szerepet játszik abban, hogy Európa javítsa képességeit a jövő társadalmi, gazdasági, közegészségügyi, környezeti és ipari kihívásainak megoldására. Ezek a témák a következők: egészségügy; élelmiszerek, mezőgazdaság, halászat és biotechnológia; információs és kommunikációs technológiák; nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák; energia; környezetvédelem; közlekedés; társadalom-gazdaságtan és humán tudományok; űrkutatás; és biztonság. Nagyon fontos szerepet játszik néhány új gondolat, például az Európai Kutatási Tanács (EKT) létrehozása, a közös technológiai kezdeményezések, a nagyszabású infrastruktúra-fejlesztési beruházások, illetőleg azok a folytatódó erőfeszítések, amelyek az Európát sújtó „agyelszívás” elleni küzdelmet és az európai „agyszerzés” segítését célozzák. Ugyancsak fontos új eleme a keretprogramoknak a konvergenciarégiók kutatási kiválóságának hasznosítására összpontosító „Kutatási potenciál” részprogram, valamint az Európai Beruházási Bank (EBB) hiteleihez való jobb hozzáférést célzó kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus.

Tovább folytatódott a felderítő kutatás támogatását szolgáló európai szervezet, az EKT létrehozása. Ez a szervezet jelentős költségvetése és független tudományos irányítása révén új, dinamikus fejlődési irányt képvisel. Az EKT-t egy Tudományos Tanács és egy célzott végrehajtó struktúra fogja alkotni. A tudományos stratégia kialakítása az EKT Tudományos Tanácsának iránymutatása szerint történik. Az „Ötletek” egyedi program végrehajtására irányuló első pályázati felhívások máris megjelentek, és folyamatban van az EKT működési mechanizmusainak létrehozása.

A várakozások szerint a hetedik keretprogram alapvető szerepet fog játszani Európa virágzásának és jólétének elősegítésében. A hetedik keretprogramban való részvétel méltányos és kiegyensúlyozott lehetőségeinek biztosítása lényeges szerepet játszik abban, hogy a közös célért folytatott együttműködés során erősödjék a kölcsönös bizalom. Világossá vált, hogy a siker szempontjából kritikus tényező az egyszerűsítés, ezért valamennyi érdekelt felkérést kapott, hogy egy nyilvános konzultáció keretei között, ötleteikkel, észrevételeikkel járuljanak hozzá a folyamathoz. Az egyszerűsítés legszembetűnőbb eszköze, a részvételi szabályok kidolgozása során a jogalkotó ennek megfelelően a lehető leghatékonyabb és leginkább felhasználóbarát rendszer kialakítására törekedett.

A CORDIS szolgáltatásai teljes mértékben átkerültek az új Europa internetes honlapra (http://cordis.europa.eu), és úgy alakultak át, hogy kellőképpen tükrözzék az útjára induló hetedik keretprogramot; ennek érdekében az internetes oldalakon keresztül elérhetővé váltak a Bizottság által az egyedi programok alapján 2006. december 21-én elfogadott első éves munkaprogramok, illetőleg a másnap közzétett első negyvenkét pályázati felhívás. A hetedik keretprogram beindulásával a CORDIS vált a pályázati felhívások egyedül hiteles forrásává, mivel a Hivatalos Lap mostantól fogva csak a hetedik keretprogramot megvalósító pályázati felhívások kiírásának tényéről tájékoztat.

A hatodik keretprogram végrehajtása

2006-ban, a hatodik keretprogram (2002–2006) utolsó kötelezettségvállalási évében az átdolgozott munkaprogramok összes területén és horizontális témájában jelentős eredményeket sikerült elérni. A legtöbb pályázati felhívás közzétételére a tervezett ütemben sor került, és a pályázatok értékelése alapján megkezdődött a keretprogram alapján megkötendő utolsó szerződések tárgyalása. Folytatódtak az erőfeszítések a legjobb kutatók és az innovációban élen járó vállalatok, szervezetek és intézmények, tehát az Európai Kutatási Térség szerkezetének kialakításában főszerepet játszó szerveződések bekapcsolására; különösen sikeresnek bizonyultak a Marie Curie-ösztöndíjak és az ERA-NET program. A hatodik keretprogram egészében végzett tevékenységbe 99 INCO-partnerországból több ezer munkacsoport kapcsolódott be, hozzájárulva több, nemzetközi kötelezettségvállalást célzó konkrét nemzetközi együttműködéshez, így egyebek mellett a millenniumi fejlesztési célokról, a biológiai sokféleségről vagy az elsivatagosodásról kötött nemzetközi egyezmények végrehajtásához.

Az élettudományok, a genomika és a biotechnológia területén, „az európai és fejlődő országok klinikai kísérletek terén létrejött partnersége” ( European and Developing Countries’ Clinical Trials Partnership ) keretében folytatódnak azok a nagyszabású cselekvések, amelyek az AIDS, a tuberkulózis és a malária leküzdését célozzák. Az élelmiszerek minősége és biztonságossága vonatkozásában a legtöbb tevékenység a tudásalapú biogazdaság alapjainak lerakásához kötődik. Az „Egy európai nanotechnológiai stratégia felé” című közlemény alapján folytatódott a nanotudományok és a nanotechnológiák felelősségteljes fejlesztését szolgáló cselekvési terv végrehajtása. A nagy hozzáadott értéket képviselő kutatáson és innováción alapuló európai gyártás ügyével foglalkozó platform várhatóan fel fogja gyorsítani az európai ipar átalakulását. Tovább folytatódik a környezettechnológiai cselekvési terv végrehajtása, különösen ami a fenntartható termelésre és fogyasztásra vonatkozó politikai törekvések kidolgozását illeti. A globális változásokra és az ökológiai rendszerekre, valamint a fenntartható energetikai és közlekedési rendszerekre irányuló kutatás nagyban hozzájárult az EU fenntartható fejlődési stratégiája és számos más uniós stratégia (így a tengerstratégia, a Föld-megfigyelési Rendszerek Globális Rendszere vagy a környezetvédelmi és egészségügyi cselekvési terv) újraélesztéséhez.

Jelentős eredményeket sikerült elérni a harmincegy európai technológiai platformon, amelyek számos különböző területet fednek le az acélipartól a légi közlekedésig, a vízügyig, a hidrogén hasznosításáig és a fényelektromosságig, a nanoelektronikától az egymástól tanulásig és az előretekintő ismeretekig; stratégiai kutatási menetrendjeik révén ezek a platformok nagy szerepet játszanak az európai ipar versenyképességének fokozásában. A közös technológiai kezdeményezések olyan különös jogi struktúrát foglalnak magukban, amelyek köz-magán társulások működtetésével hosszú távon biztosítják az EU vezető helyét a technológia kulcsfontosságú területein. Jelenleg hat közös technológiai kezdeményezés (innovatív gyógyszerek, nanoelektronika, beágyazott számítástechnikai rendszerek, repülés és légi közlekedés, hidrogén és üzemanyagcellák, globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés) tervezése van folyamatban. Ezekben kulcsfontosságú ipari partnerek vesznek részt, és kialakításuk a 2006 novemberében nyilvánosságra hozott útitervet követi.

Az újonnan megjelenő kihívásokkal kapcsolatos válaszadási képességet a madárinfluenza-válság megoldására kiadott sürgősségi pályázati felhívások és a világméretű influenzajárvánnyal összefüggő tevékenység igazolja. A politikailag orientált kutatás a Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvései és az SSP (szakpolitikák tudományos támogatása) projektek révén sikerrel folyik az Európai Unió több különböző szakpolitikai területén (környezetvédelem, fenntarthatóság, egészségügy, mezőgazdaság, halászat stb.).

A NEST (új és kialakulóban lévő tudomány- és technológiaterületek) teljes megvalósítása a tudományágakat átívelő gondolat minőségének és innovativitásának széles körű elismerését eredményezte egyebek mellett a szintetikus biológia vagy a „mérni a lehetetlent” terén.

Tovább erősödött az Európai Kutatási Térség regionális dimenziója: folytatódott „A tudás régiói” elnevezésű kísérleti cselekvés, és új tevékenység került kidolgozásra a regionális tudásklaszterek közötti transznacionális együttműködés terén („A tudás régiói II.”).

A kutatási infrastruktúra vonatkozásában az új létesítmények létrehozását és a meglévő infrastruktúra működtetését és továbbfejlesztését segítő európai megközelítésmód kidolgozása több oldalról is támogatást kapott, így különösen a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) stratégiai tevékenységéhez nyújtott támogatás formájában. Az ESFRI részt vett egyebek mellett a kutatási infrastruktúrák első, a következő tíz-húsz évre szóló európai útitervének kidolgozásában. Ez a dokumentum, amelyet 2006 októberében tettek közzé, harmincöt infrastruktúra-fejlesztési projektet jelöl meg, és kétévnyi intenzív egyeztetés és szakmai értékelés eredményeként jött létre.

A Szén- és Acélipari Kutatási Alappal kapcsolatban az Alap kutatási programjára vonatkozó többéves technikai iránymutatásokat megállapító, előkészítés alatt álló tanácsi határozat e technikai iránymutatások első felülvizsgálatát fogja jelenteni.

Folytatódott a korábbi keretprogramokban, így különösen az ötödik keretprogramban kezdeményezett cselekvések tudományos, műszaki, jogi és pénzügyi ellenőrzése, és az érintett projektek közül több befejeződött. Folyamatban van az elért tudományos és műszaki eredmények és a társadalmi-gazdasági hatások értékelését célzó többéves program, amely azt kívánja elérni, hogy az elvégzett tevékenység a lehető legoptimálisabb módon a lehető legtöbb lehetőséget kínálja az innováció és a politikai döntéshozatali lánc számára. A várakozások szerint a technológiai megvalósítási tervek elő fogják segíteni az ismeretek know-how-vá alakulását, az innovációt és az eszközfelhalmozást.

FEJLEMÉNYEK A TAGÁLLAMOKBAN, A KOORDINÁCIÓ NYÍLT MÓDSZERÉNEK ALKALMAZÁSA

Kutatás és a felülvizsgált lisszaboni stratégia

A lisszaboni stratégia 2005. évi újraindításával összefüggésben valamennyi érintett újból elkötelezettséget tett egy pozitív gazdasági reformprogram aktív véghezvitele mellett. 2006 volt a tagállami nemzeti reformprogramok végrehajtásának első éve. A K+F-ráfordításokra vonatkozóan a tagállamok által kitűzött nemzeti célok jól mutatják, hogy az egyes tagállamok milyen mértékben kívánnak hozzájárulni a lisszaboni és a barcelonai átfogó célkitűzésekhez, és ugyanezek a célszámok arra is lehetőséget adtak, hogy a politika figyelme a K+F és az innováció folyamatának előfeltételéül szolgáló tényezők optimalizálásához szükséges strukturális reformokra irányuljon.

Bár 2006-ban a legtöbb tagállam valódi elkötelezettséget mutatott nemzeti reformprogramjának végrehajtása iránt, és a tagállamok többsége mostanra koherens K+F-politikai stratégiát alakított ki, több tagállamban további politikai kezdeményezésekre lesz szükség. A lisszaboni stratégia számára adott új lendület igazi lehetőséget kínál az áttörésre, ehhez azonban erősebb elkötelezettségről kell tanúbizonyságot tenni, és gyorsabban kell kidolgozni és végrehajtani a szakpolitikai döntéseket.

Továbbra is nagy kihívás, hogy hogyan lehetne a közpolitika multiplikátorhatását kihasználva fellendíteni a magánszektor K+F-ráfordításait. A kutatási kiválósági központok erősítése, a köz- és a magánszektor közötti tartós együttműködés előmozdítása, valamint a közfinanszírozású kutatóbázis és a magánvállalkozások közötti tudásáramlás javítása például továbbra is döntő fontosságú ebből a szempontból, csakúgy, mint a közfinanszírozású kutatóbázis megreformálása a tudományos kiválóság javítása és a magánszektor igényeinek való jobb megfelelés érdekében. Bátorítani kell emellett a K+F és az innováció rendszerszerűbb szemléletmódját, és ennek révén, a K+F- és innovációbarát üzleti környezet létrehozásával összefüggésben szinergiákat kell létrehozni más szakpolitikákkal.

A 3%-os célkitűzés teljesítése

A K+F-ráfordítások nagysága jól jelzi, hogy egy ország mennyire elkötelezett az új ismeretek létrehozása és hasznosítása iránt, és egyben fontos meghatározó eleme az ország innovációs teljesítményének is. Amint a 3.1. ábra illusztrálja, az egy adott ország általános értelemben vett innovációs teljesítményét leíró összesített innovációs index (SII) erős korrelációt mutat a K+F-intenzitással, ami arra hívja fel a figyelmet, hogy a K+F-intenzitás nem csupán egy az alapfeltételek közül, hanem minden bizonnyal az innovációs teljesítmény egyik legfontosabb meghatározójának számít.

2005-ben az EU K+F-intenzitása a GDP 1,84%-ának felelt meg, és a 2001–2002. évi stagnálás után semmi jelét sem mutatta az előrelépésnek. Azt azonban meg kell jegyezni, hogy ma még a legfrissebb adatok is korábbiak, mint a lisszaboni stratégia újraindításával összefüggésben a tagállamok által tett vállalások.

A K+F-intenzitás szempontjából három országcsoportot különböztethetünk meg. Az elsőbe olyan országok tartoznak, amelyekben a K+F-intenzitás meghaladja a GDP 2,4%-át (Svédország, Finnország, Dánia, Németország és Ausztria), és amelyek már jelentős eredményeket értek el a tudásalapú gazdaság létrehozásában. A második csoportot olyan országok alkotják, amelyekben az intenzitás a GDP 1,5%-a és 2,1%-a között, tehát az EU-átlag közelében van (Franciaország, Belgium, Hollandia, az Egyesült Királyság, Luxemburg); ezen országok gazdasága átalakulóban van, de a fejlődést fel kell gyorsítani. A harmadik, nagyobb csoport olyan országokból áll, amelyekben a K+F-intenzitás a GDP 1,5%-ánál kisebb (a csoporton belül azonban nagyok a különbségek); ezeknek az országoknak még fel kell zárkózniuk a tudásintenzitás növelését mutató trendhez.

3.1. ábra : Összesített innovációs index a K+F-intenzitás függvényében

[pic]

Forrás: K+F-intenzitás: Kutatási Főigazgatóság, adatok : EUROSTAT, OECD.

Megjegyzés: IT, NL, RO, UK, HR, TR, IS, CH, US és JP adatai 2004-re, AT és FI adatai 2006-ra vonatkoznak.

Forrás: összesített innovációs index: European Innovation Scoreboard 2006

Ha mindegyik tagállamra vonatkozóan összehasonlítjuk a nemzeti célkitűzés eléréséhez szükséges éves K+F-intenzitás-növekedési ütemet a 2000 óta (2000–2005) tapasztalt növekedés ütemével, felmérhetjük, mennyire ambiciózus egy-egy ország vállalása (lásd a 3.2. ábrát). Csupán csekély számú ország (Ausztria, Dánia, Írország, Németország, Finnország) esetében volt a növekedés kellően gyors ahhoz, hogy ezek az országok jelentős előrehaladást tehessenek célkitűzésük teljesítése felé. Az összes többi országnak fokoznia kell erőfeszítéseit, ha teljesíteni kívánja a célkitűzésében megjelenő nagyra törő vállalását. Azoknak az országoknak, amelyekben a közelmúltban negatív volt a növekedés átlagos üteme, először meg kell állítaniuk a visszaesést – ez arra utal, hogy a kitűzött cél rendkívül ambiciózus, és eléréséhez nagyobb, a célkitűzésnek megfelelő mélységű K+F-politikai reformcsomagokra lesz szükségük.

3.2. ábra: K+F-intenzitás: átlagos éves növekedés (%, 2000–2005) és a 2010. évre kitűzött cél teljesítéséhez szükséges átlagos éves növekedés (%)

[pic]

A koordináció nyílt módszere

Ha a K+F-fel kapcsolatos tagállami szakpolitikai cél- és eszköztárak közelmúltbeli változásait szemügyre vesszük, az az összkép bontakozik ki szemünk előtt, hogy az egyes tagállamok több hasonló célt és kihívást is megfogalmaznak, és nyílt vagy burkolt módon ihletet merítenek az európai szintű vitafolyamatokból (például a koordináció nyílt módszeréből vagy a bizottsági közlemények nyomán tett lépésekből), illetőleg a többi tagállam bevált gyakorlati megoldásainak meghatározásával és átvételével nyerhető tapasztalatokból.

A Tudományos és Műszaki Kutatási Bizottság (CREST) 2006 júliusában zárójelentést fogadott el a koordináció nyílt módszere alkalmazásának második szakaszáról. A testület megerősítette, hogy a módszer továbbra is fontos szerepet játszhat abban, hogy a lisszaboni és a barcelonai célkitűzések teljesítése érdekében a tagállamok megerősítsék és kiigazítsák szakpolitikai törekvéseiket. A jelentés sürgeti, hogy a tagállamok kutatás- és innovációpolitikájuk meghatározásában holisztikus szemléletmódot alkalmazzanak különösen azáltal, hogy a szakpolitika menedzselésében és végrehajtásában minél több szereplő számára biztosítanak részvételt. A CREST csoportnak a K+F-tevékenység adóügyi elbírálásával kapcsolatos megállapításait a Bizottság felhasználta az adókedvezményeknek a K+F érdekében történő hatékonyabb felhasználásáról szóló közleménye kidolgozásában.

A CREST úgy határozott, hogy a koordináció nyílt módszerét egy harmadik szakaszban továbbfejleszti, majd egyeztetett a témaválasztásról. Olyan témákat választott ki (szakpolitikai cél- és eszköztárak és K+F, a strukturális alapok és a keretprogram koordinálása, K+F a szolgáltatásokban, a K+F nemzetközivé válása), amelyek iránt a CREST résztvevőinek túlnyomó többsége érdeklődést mutatott, és amelyek kapcsán a tagállamok egyértelműen készek voltak vállalni a folyamat véghezvitelét és megfelelő irányítását oly módon, hogy a viták kézzelfogható eredményekkel záruljanak.

A K+F-politika konkrét kérdéseinek elemzése mellett a CREST 2006 novemberében az egymástól tanulás elvei alapján áttekintette a nemzeti reformprogramokat és a hozzájuk tartozó 2006. évi megvalósítási jelentéseket. Az erről kiadott jelentésében a testület elismeri, hogy a lisszaboni stratégia újraindítása pozitív hatásokkal járt, és arra buzdítja a politikai döntéshozókat, hogy tartsák fenn elkötelezettségüket a lisszaboni reformfolyamat iránt. A K+F-politikával kapcsolatban a testület azt a következtetést vonta le, hogy a tagállamoknak az új kihívásokra figyelemmel folyamatosan ki kell igazítaniuk politikájukat, prioritásaikat és stratégiáikat, és ennek során meg kell fontolniuk a többi tagállammal vagy közösségi szinten koordinált fellépés lehetőségét. A CREST elismerte azt is, hogy jócskán van még mit tenni a tudomány és az ipar közötti kulturális különbségek kiküszöböléséhez, és felismerte az akadémiai környezet versenyképessé tételének szükségszerűségét.

JÖVőBENI KILÁTÁSOK

Mindezek az eredmények előkészítették 2007-et, a hetedik keretprogram végrehajtásának első évét, amely az Európai Kutatási Térség kialakításában is fontos szerepet fog betölteni.

Az előkészületek 2006 második felében kezdődtek egy, az Európai Kutatási Térség új kihívásairól és jövőbeni perspektíváiról szóló vitafolyamat megindításával. Ez a munka az „Európai Kutatási Térség: új perspektívák” című zöld könyv (COM(2007) 161) 2007. április 4-i elfogadásához vezetett, amelynek alapján jelenleg széles körű vita és nyilvános konzultáció folyik szerte Európában. A vita és a konzultáció eredményeire építve a Bizottság várhatóan 2008-ban új kezdeményezéseket fog tenni.

INFORMÁCIÓFORRÁSOK

Az e jelentést kísérő bizottsági munkadokumentum részletesebb adatokat is tartalmaz. További információkat az alábbi, nyilvánosan hozzáférhető dokumentumok szolgáltatnak:

- a keretprogramra és az egyedi programokra vonatkozó éves monitoringjelentések, amelyek tömör, független összegzést adnak a programok végrehajtását célzó intézkedések előrehaladásáról és minőségéről,

- az ötéves értékelő jelentések, amelyek a közösségi kutatási tevékenységek végrehajtását és eredményeit vizsgálják ötéves időszakokra bontva,

- a kulcsfontosságú számadatokat tartalmazó, évente közzétett jelentések („ Key Figures ”); az ezekben található mutatók révén felmérhető Európának a tudományban, a technológiában és az innovációban elfoglalt helye,

- európai tudományos és technológiai statisztika (Eurostat): tagállamonkénti kimutatások a K+F-költségvetésekről, a K+F-ráfordításokról, a K+F céljára igénybe vett személyzetről és a szabadalmakról, régió szerinti bontásban,

- a közösségi KTF-programokkal kapcsolatban közzétett tanulmányok és elemzések, amelyek a KTF egy-egy területének konkrét kérdéseivel foglalkoznak.

E dokumentumok legtöbbje hozzáférhető vagy megrendelhető a Bizottság internetes oldalain:

- az Európai Unió portálján, az Europa honlapon: http://europa.eu/index_en.htm,

- a CORDIS honlapon, amely teljes körű információt tartalmaz a KTF-keretprogramról: http://cordis.europa.eu,

- a Bizottság Kutatási Főigazgatóságának honlapján:

- http://ec.europa.eu/dgs/research/index_en.html,

- a Bizottság Információs Társadalmi és Médiaügyi Főigazgatóságának honlapján: http://ec.europa.eu/dgs/information_society/index_en.htm,

- a Bizottság Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóságának honlapján:

- http://ec.europa.eu/ /dgs/enterprise/index_en.htm,

- a Bizottság Energiaügyi és Közlekedési Főigazgatóságának honlapján:

- http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/index_en.html,

- a Közös Kutatóközpont (KKK) honlapján: http://www.jrc.ec.europa.eu,

- az Eurostat honlapján: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page.

[1] „A Bizottság minden év elején jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A jelentés különösen a megelőző évi kutatási és technológiafejlesztési tevékenységre, e tevékenységek eredményeinek terjesztésére, valamint a folyó év munkaprogramjára terjed ki.”

[2] A 2002. június 27-i 1513/2002/EK határozat 4. cikke: „A Szerződés 173. cikke alapján benyújtandó éves jelentéssel kapcsolatban a Bizottság részletesen beszámol a hatodik keretprogram megvalósításának előrehaladásáról, és különösen a célok elérésének és a [...] prioritások teljesítésének előrehaladásáról; a jelentés pénzügyi vonatkozású és az eszközök alkalmazásáról szóló tájékoztatást is tartalmaz.”