A Bizottság szorosan együttműködött a WHO-val, hogy az uniós tagállamok által szolgáltatott adatokból a testmozgással kapcsolatos országadatlapokat állítsanak össze, amelyeket 2018 szeptemberében tettek közzé. Az adatlapok összefoglalják, hogy a testmozgás kérdése szakpolitikai szinten miként kezelhető. Emellett az egészségügyre és az oktatásra fókuszáló, testmozgással kapcsolatos tematikus adatlapokat is kidolgoztak, amelyek összefoglalják a testmozgás népszerűsítésének aktuális helyzetét e két ágazatban, és az uniós tagállamokból származó sikertörténetek egy választékát vagy a bevált gyakorlatok példáit mutatja be. E sikeres szakpolitikai intézkedések ösztönözhetik ezekben az ágazatokban a testmozgás népszerűsítésére szolgáló új kezdeményezések fejlesztését és magasabb szintre emelését.

A nyomonkövetési keretrendszer révén gyűjtött valamennyi adat felkerül a WHO európai egészségügyi információs portáljára, amelyet a WHO 2016-ban a táplálkozásra, az elhízásra és a testmozgásra vonatkozó európai adatbázisa felváltása érdekében indított útjára. Ez a portál könnyű módot kínál arra, hogy az európai régióban mind az 53 WHO-tagállam hozzáférjen az egészségügyi adatokhoz, információkhoz és forrásokhoz, valamint a szakpolitikákat alátámasztó információk fejlesztése révén segít javítani az európai emberek egészségét. Ez az egészségügyi információkkal foglalkozó interaktív integrált tájékoztatási pont lehetővé teszi több mint 3500 indikátorral kapcsolatos adat megjelenítését és elemzését.

Ez az eredményekről szóló jelentés a WHO és a Tanács sporttal foglalkozó munkacsoportjának hozzájárulásait is tükrözi.

A sport és a fizikai aktivitás hozzájárul a fizikai, mentális és szociális egészséghez, ugyanakkor a sportról és a fizikai aktivitásról végzett különleges Eurobarométer felmérés 2018. évi adatai szerint az Unióban túl sokan vannak, akik nem teljesítik a testmozgásnak az Egészségügyi Világszervezet (WHO) által javasolt minimális szintjét. A tanácsi ajánlás e probléma megoldását tűzte ki céljául. A sportolási és fizikai tevékenységben való részvétel az életkortól, a nemtől, az iskolai végzettségtől és a társadalmi-gazdasági háttértől függően eltérő, és országonként is változik, ami arra utal, hogy a nemzeti szakpolitikák és iránymutatások befolyással lehetnek az emberek magatartására. A tanácsi ajánlás arra ösztönzi az uniós tagállamokat, hogy a releváns ágazatok, többek között a sport és az egészségügy bevonásával dolgozzanak ki nemzeti stratégiáikat és cselekvési terveket a fizikai aktivitás népszerűsítése érdekében. Arra is ösztönzi a tagállamokat, hogy szorosan működjenek együtt egymással és a Bizottsággal, rendszeresen megosztva egymással az információkat és a bevált gyakorlatokat.

22 országban alakítottak ki az egészségvédő testmozgással kapcsolatos nemzeti szakpolitikai ajánlásokat. Ezek közül kilenc országban az ajánlások kizárólag a WHO egészségvédő testmozgásról szóló globális ajánlásán alapultak, míg öt országban egyéb ajánlásokat alkalmaztak. Tíz ország egyéb nemzetközi ajánlásokat, vagy ezek kombinációját követte.

Huszonkét ország számolt be arról, hogy nemzeti koordinációs mechanizmussal rendelkezik az egészségvédő testmozgás előmozdítására. E mechanizmusok a nem fertőző betegségekkel kapcsolatos nemzeti cselekvési terv testmozgással kapcsolatos összetevőjének koordinálását végző kis munkacsoportoktól a magas szintű miniszteri tanácsokig terjednek.

Az egészségvédő testmozgás népszerűsítésére szolgáló célzott finanszírozás megvalósítása egyértelműen jelzi a kormánynak és a kormányzati szektornak a testmozgás népszerűsítésére irányuló erőfeszítéseit. Huszonhat ország számolt be arról, hogy az egészségvédő testmozgás népszerűsítésére célzott finanszírozást biztosított, amelynek keretében a finanszírozás legnagyobb részét a sport- és az egészségügyi ágazat szolgáltatta.

Valamennyi ország beszámolt legalább egy tömegsporttal kapcsolatos nemzeti szakpolitikáról vagy a testmozgás népszerűsítésére szolgáló cselekvési tervről. Összességében 148 tömegsporttal kapcsolatos szakpolitikát vagy egészségvédő testmozgással kapcsolatos egyéb nemzeti szakpolitikát vagy cselekvési tervet jelentettek. A testmozgással kapcsolatos nemzeti szakpolitikák vagy cselekvési tervek végrehajtása leggyakrabban a sportágazat bevonásával történt.

Hét ország számolt be az egészségorientált sportklubokra vonatkozó iránymutatások alkalmazásáról. Az ilyen iránymutatások arra ösztönzik a sportklubokat, hogy fektessenek egészséggel kapcsolatos sporttevékenységekbe, illetve az egészség, mint a sporthoz kapcsolódó körülmény bemutatásába. További 10 ország számolt be arról, hogy hasonló programokat, iránymutatásokat vagy kereteket használ a sportklubok vagy sportszövetségek vonatkozásában.

Huszonnégy ország számolt be arról, hogy a testmozgás konkrét célcsoportok körében történő ösztönzésére is rendelkeznek programokkal. Az egészségvédő testmozgás népszerűsítésére szolgáló 148 bejelentett szakpolitika és cselekvési terv közül 72 konkrét csoportokat célzott meg. A leggyakrabban megcélzott csoportok az alacsony társadalmi-gazdasági helyzetben lévő személyek, az időskorúak és a fogyatékkal élők voltak. Húsz ország számolt be arról, hogy külön szakpolitikákat, programokat vagy költségkedvezményeket alkalmazott annak érdekében, hogy megkönnyítse a társadalmilag hátrányos helyzetben lévő csoportok hozzáférését az edző létesítményekhez, 13 ország pedig arról számolt be, hogy a testmozgás időskorúak körében történő népszerűsítése érdekében közösségi programokat alkalmazott.

Huszonegy ország rendelkezett az egészségügyi szakemberek által adott, testmozgással kapcsolatos tanácsadás ösztönzésére szolgáló nemzeti programmal vagy tervvel (számos ország számolt be olyan helyi vagy regionális programokról vagy projektekről, amelyek még nem emelkedtek nemzeti szintre). Hét ország jelezte, hogy a nemzeti egészségbiztosítási rendszer térítést nyújt azon személyeknek, akik a testmozgással kapcsolatos tanácsadást nyújtanak vagy edzést írnak elő.

Huszonegy ország számolt be arról, hogy az egészségvédő testmozgást beépítették az egészségügyi szakemberek egy vagy több típusának tananyagába. Ezt az orvosok tekintetében valamennyi ország, 18 ország pedig a fizioterapeuták, 17 ország az ápolók, 11 ország egyéb egészségügyi szakemberek, mint például a táplálkozásszakértők, a foglalkozási és munkaterapeuták, a kineziológusok és a gyógyszerészek számára is biztosította.

Az oktatási ágazat tekintetében valamennyi tagállam arról számolt be, hogy testnevelésórákat tartanak az iskolákban. Az egyes országokban biztosított óraszámot az országadatlapok tartalmazzák. Az órák 21 országban kötelezőek az általános iskolákban, a középiskolákban pedig 20 országban. Huszonnégy ország számolt be legalább egy, a testmozgás iskolákban történő népszerűsítésére szolgáló programról. A leggyakrabban bejelentett program (20 ország) iskola utáni program volt; 15 ország számolt be az órák közötti aktív szüneteket célzó nemzeti kezdeményezésekről, és 14 országban vezettek be az iskolai órák alatti aktív szünetekkel kapcsolatos programokat. Tizenöt ország jelentett be az iskolába való aktív eljutás ösztönzésére szolgáló programot. 21 ország számolt be arról, hogy a testneveléstanárok az egészségvédő testmozgással kapcsolatos képzésben részesülnek.

Öt ország jelezte, hogy nemzeti szinten végrehajtotta a szabadidős testmozgást szolgáló infrastruktúra javításáról szóló európai iránymutatásokat. Számos, a szabadidős testmozgást vagy rekreációs testmozgást szolgáló infrastruktúra javítására irányuló, kapcsolódó nemzeti rendszerről vagy programról érkezett jelentés.

Tizenöt ország számolt be arról, hogy a munkahelyi testmozgást támogató programokat alakított ki, és 19 ország jelezte, hogy a munkahelyre való eljutás fizikai aktivitással járó módjait támogató programokat vezetett be.

A testmozgás ösztönzésére szolgáló bevált nemzeti kampányról 23 ország számolt be, amely kampányok során számos médiatípust felhasználtak. 21 országban egynél több médiatípust használtak fel a kampányban.

Összességében a bejelentett szakpolitikák és cselekvési tervek 54%-a foglalt magában értékelési tervet (2015-ben a 77%-uk).

5.A testmozgás gyakoriságának mérése

Fontos a testmozgás hiányának magas szintje mögött húzódó okok teljes körű megértése a testmozgással kapcsolatos megfelelő és hatékony szakpolitikák szabályozása és fejlesztése érdekében, amelyek segíthetnek növelni a részvételt és csökkenteni a korlátokat. Az adatok lehetővé teszik a trendek elemzését, valamint a hatékony intézkedések és a nem kellően ellátott szakpolitikai területek és lakosság azonosítását.

Huszonhat ország számolt be legalább egy, a fizikai aktivitás szintjének figyelemmel kísérését célzó rendszer meglétéről valamelyik ágazatban (szemben a 2015-ben ilyenről beszámoló 17 országgal), 24 ország pedig jelezte, hogy az egészségügyi ágazatban rendelkezik ilyen rendszerrel. Nehéz egybevetni az egyes országok lakosságának fizikai aktivitási szintjét, mivel a fizikai aktivitás figyelemmel kísérésére különféle módszereket és eszközöket alkalmaznak. A 2016. évi első jelentés mint kezelendő problémát állapította meg, hogy a különböző felmérési eszközökből származóan eltérő és gyakorta ellentmondásos adatokat tettek közzé.

Ez a helyzet, miszerint különböző felmérési eszközöket és kérdőíveket alkalmaznak adatgyűjtésre a tagállamokban, továbbra is változatlan. Huszonegy ország szolgáltatott független nemzeti felmérésekből származó adatokat a felnőtt lakosság fizikai aktivitási szintjeivel kapcsolatban. Uniós felmérésekből származó adatokról is beszámoltak (a fizikai aktivitási szintekkel kapcsolatos nemzeti adatokként öt ország a sportról és a fizikai aktivitásról végzett Eurobarométer felmérésből származó adatokat nyújtott be, hét ország pedig az európai egészségfelmérés eredményeit). A gyermekekre és serdülőkre vonatkozó adatok nagyrészt az iskoláskorú gyermekek egészséggel kapcsolatos magatartásáról szóló felmérésből származtak.

Erre tekintettel az egészségvédő testmozgással foglalkozó kapcsolattartó pontok hálózatában és a WHO-val kialakult tagállami együttműködés 20 uniós tagállam részvételével életre hívta az Erasmus+ által finanszírozott EUPASMOS projektet (European Union Physical Activity and Sport Monitoring System, a fizikai aktivitás és a sport uniós nyomonkövetési rendszere). E projekt célja, hogy a sport és a fizikai aktivitás nyomon követésére szolgáló harmonizált rendszert hozzon létre egy integrált és közös módszertani eljárás kifejlesztése révén, amely összehasonlítható, érvényes és megbízható adatokkal fog szolgálni a sportban és a testmozgásban való részvételről az uniós tagállamokban. E projekt 2020 közepére fog adatokkal és validált módszertannal szolgálni. Az európai egészségfelmérés kiterjesztésére irányuló ajánlásokat is fog tenni, amely egészségfelmérésnek jelenleg nagyon szűk részét képezi a testmozgás.

6.A fizikai aktivitásra vonatkozó európai statisztikák

A tanácsi ajánlás arra hívta fel a Bizottságot, hogy vizsgálja meg annak lehetőségét, hogy a nyomonkövetési keretrendszer keretében gyűjtött adatok felhasználhatók-e a fizikai aktivitási szintekre vonatkozó uniós statisztikák összeállításához.