EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2018.6.26. COM(2018) 489 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a kereskedelem és a befektetések útjában álló akadályokról



2017. január 1. - 2017. december 31.



BEVEZETŐ A kereskedelem és a befektetések útjában álló akadályokról szóló e nyolcadik jelentés – a piacrajutási stratégia részeként – az európai vállalkozások és tagállamok által a Bizottság, a tagállamok és az európai vállalkozók közötti piacra jutási partnerség keretében a Bizottságnak bejelentett akadályokat elemzi, és áttekinti a 2017-ben elhárított akadályokat. Ez a partnerség felbecsülhetetlennek bizonyult az információgyűjtés, továbbá a prioritások és az uniós exportőrök előtt álló akadályok sikeres elhárítását célzó közös stratégia meghatározása szempontjából. E tapasztalatra építve, és tudatában a protekcionizmus előtérbe kerülésének, a Bizottság „A mindenki számára előnyös kereskedelem” című közleményében „megerősített partnerségre” tett javaslatot, hogy megszilárdítsa a jelenlegi erőfeszítéseket, és azokat a kereskedelmi és befektetési akadályok eltávolításán túl kiterjessze a szabadkereskedelmi megállapodások végrehajtására is. A „megerősített partnerség” hagyományos piacrajutási eleme kapcsán háromféle módon növeltük erőfeszítéseinket: az uniós intézmények és az érdekcsoportok közötti koordináció megerősítése; az akadályok prioritási sorrendjének jobb meghatározása; valamint jobb kommunikáció és ismeretterjesztés révén. A kommunikáció javítása érdekében a tavalyi jelentést úgy módosítottuk, hogy egyenesen azokkal az akadályokkal foglalkozzon, amelyek a legfontosabbak az uniós vállalatok számára: vagyis azokkal, amelyeket őket harmadik országokban közvetlenül érintő akadályokként jelöltek meg. A beérkezett pozitív visszajelzések alapján az idei jelentés ugyanezt a megközelítést alkalmazza, és az EU 57 harmadik országba irányuló exportja előtti, az uniós vállalkozások által bejelentett és az EU Piacrajutási Adatbázisában (Market Access Database, a továbbiakban: MADB) rögzített legjelentősebb akadályokat vizsgálja. Az uniós vállalkozásokra hatással levő ezen intézkedések elemzése megerősíti a korábbi években megfigyelt protekcionista tendencia folyamatos fokozódását. E jelentés első szakasza számszerűen elemzi az MADB-ben rögzített, összesen 396 aktív kereskedelmi és befektetési akadályt, valamint a 2017-ben nyilvántartásba vett 67 új akadályt, országok, intézkedéstípusok és ágazatok szerinti bontásban. A második rész részletesebben elemzi a 2017-ben (2017. január 1. és december 31. között) bejelentett új akadályokat, és leírja az egyes országok és ágazatok sajátos tendenciáit, valamint felméri az esetlegesen érintett kereskedelmi forgalmat. A harmadik szakasz kifejti a piacra jutási stratégia keretében ezen akadályok kezelése érdekében használt eszközöket, és áttekintést ad a 2017-ben sikeresen elhárított 45 akadályról. A potenciálisan érintett kereskedelmi forgalom és gazdasági modellezés alapján elemzi továbbá az elhárított akadályok gazdasági hatását is. Végezetül egyes fontosabb elhárított akadályok részletesebben is bemutatásra kerülnek. I. A KERESKEDELEM ÉS A BEFEKTETÉSEK ÚTJÁBAN ÁLLÓ AKADÁLYOK ÁTTEKINTÉSE Ez a fejezet számszerűen elemzi a harmadik országok által alkalmazott és az EU Piacrajutási Adatbázisában bejegyzett kereskedelmi akadályokat és a kapcsolódó tendenciákat. Ez az adatbázis rögzít minden, az uniós vállalkozások által jelzett akadályt, és nyomon követi az elhárításuk érdekében tett lépéseket. Fontos megjegyezni, hogy az adatbázis (és ez a jelentés) nem ad átfogó áttekintést az uniós gazdasági szereplőket érintő valamennyi kereskedelmi akadályról. A vállalatok dönthetnek úgy, hogy egyes akadályokat nem jelentenek be, mivel reményeik szerint megoldják őket vagy kiküszöbölik hatásaikat. Egyes vállalatok nem feltétlenül vannak tisztában azzal, hogy az akadályokat az EU piacra jutási munkái segítségével el lehet hárítani. A Bizottság a lehető legszélesebb körű tájékoztatásra törekszik ennek kapcsán, különösen a kis- és középméretű vállalkozások (kkv-k) körében, ezért a tagállamokban útjára indította a „Piacrajutási napok” („Market Access Days”) elnevezésű kezdeményezést. Ez hasznosnak bizonyult ahhoz, hogy a helyi vállalkozások konkrét információkhoz jussanak arról, hogy miként jelenthetnek be akadályokat, illetve hogy a Bizottság és a tagállamok hogyan tudnak azok megoldására egyedi stratégiákat kialakítani és végrehajtani. Míg az adatbázis és e jelentés nem ítéli meg a rögzített intézkedések jogszerűségét/jogellenességét, ezen akadályok mindegyikét az uniós vállalkozások számára problematikusként azonosították, és további intézkedések céljával prioritást rendeltek hozzájuk a piacra jutási munkák keretében, mivel lehet, hogy diszkriminatívak, aránytalanok vagy a kereskedelmet más módon korlátozók. A. A KERESKEDELEM ÉS A BEFEKTETÉSEK ÚTJÁBAN ÁLLÓ AKADÁLYOK TELJES ÁLLOMÁNYA 2017 végén 396 aktív kereskedelmi és befektetési akadály létezett, ami történelmi csúcs. Ha azt tekintjük, hogy 2016 végéig 372 akadályt rögzítettek, akkor látjuk, hogy a számadat alátámasztja az uniós érdekcsoportokat érintő protekcionizmus folyamatos erősödését, ugyanakkor mutatja a piacra jutási partnerség mint a kereskedelmi akadályokat azonosító fórum sikerét is. Az adatbázis lehetővé teszi a rögzített kereskedelmi akadályok harmadik országok, intézkedéstípusok és ágazatok szerinti bontását. Ez a jelentés ezt a bontást követi. 1. Az akadályok harmadik országok szerinti bontásban Annak ellenére, hogy a G20-országok vezetői a protekcionizmus visszautasításával kapcsolatos kötelezettségvállalásukat megismételték a 2017. július 8-án Hamburgban tartott G20-csúcstalálkozón, az a 9 ország, ahol a legmagasabb a kereskedelmi akadályok száma, mind G20-gazdaság (lásd az 1. táblázatot).

A legtöbb akadályt Oroszországban figyelték meg, melyek kapcsán 36 intézkedést tartanak nyilván. A rögzített aktív akadályok második legmagasabb számáért Kína felel (25), Indonézia pedig harmadik a listán 23 hatályban levő intézkedéssel, ami szintén jelentős mértékben akadályozza az uniós kiviteli és beruházási lehetőségeket. Azok az országok, amelyek tekintetében legalább 10 kereskedelmi és befektetési akadályt tartanak nyilván, többek között a következők: India (21), Brazília (21), Dél-Korea (20), Törökország (20), Egyesült Államok (20), Ausztrália (14), Thaiföld (12), Argentína (11) és Mexikó (10). 1. táblázat: Az MADB-ben szereplő kereskedelmi és befektetési akadályok földrajzi bontásban (*G20-országok)

2. Az akadályok intézkedéstípusok szerinti bontásban A 2. táblázat azt mutatja, hogy a belső intézkedések (216) száma magasabb, mint a hagyományos, határon alkalmazott intézkedéseké (180). A belső intézkedések többek között a szolgáltatásokkal, befektetésekkel, közbeszerzéssel, szellemi tulajdonhoz fűződő jogokkal kapcsolatos korlátozások vagy a kereskedelem indokolatlan technikai akadályai. A legnagyobb számban ilyen intézkedéseket Oroszországban (19) regisztráltak, amit szorosan követ Kína (17). A határon alkalmazott intézkedések olyan korlátozások, amelyek közvetlenül érintik a behozatalt és a kivitelt; ilyenek különösen a vámtarifák megemelése, a mennyiségi korlátozások, egyes állat- és növényegészségügyi (SPS) intézkedések, az importengedélyezés vagy a kifejezett kereskedelmi tilalmak. Ilyen intézkedéseket Oroszországban regisztráltak a legnagyobb számban (17), majd pedig Indonézia, Törökország és az USA következik (11), India pedig a harmadik a sorban (9). 2. táblázat: Az MADB-ben szereplő kereskedelmi és befektetési akadályok típusonként (az intézkedések száma) B. A 2017-BEN BEJELENTETT KERESKEDELMI ÉS BEFEKTETÉSI AKADÁLYOK 2017-ben 67 új akadályt vettek nyilvántartásba 39 harmadik ország tekintetében. Ennek oka a fent említett megerősített kommunikációs és ismeretterjesztő tevékenység lehet. A protekcionizmus határozott erősödése azonban megkérdőjelezhetetlen. 1. A 2017-ben bejelentett akadályok harmadik országok szerinti bontásban A 3. táblázat a 2017-ben rögzített intézkedések földrajzi lebontásáról nyújt áttekintést. Új akadályok bőven leggyakoribb előfordulását (10) 2017-ben a Kínával fenntartott kereskedelmi és befektetési kapcsolatokkal összefüggésben jelentették. A sorban ezután Oroszország (6) következik, ami megerősíti a korábbi években már azonosított protekcionista tendenciákat. Dél-Afrika négy új akadályt alkalmazott, míg három új akadályról számoltak be India és Törökország tekintetében is. Libanon, Ecuador, Japán, a Fülöp-szigetek, az Egyesült Arab Emírségek, Tunézia és Venezuela is két új akadályt alkalmazott. A fennmaradó 27 új akadály más harmadik országokban merült fel. Érdemes még megemlíteni, hogy az euromediterrán térség egészében 7 új akadály merült fel 2017-ben – ez aggasztó tendenciát jelez, amit részletesebben a II. fejezet A. pontjában részletezünk. 3. táblázat: A 2017-ben rögzített intézkedések földrajzi lebontásban 2. A 2017-ben rögzített akadályok intézkedéstípusok szerinti bontásban A 4. táblázat a 2017-ben rögzített két legfontosabb intézkedéstípusról nyújt áttekintést. A 2017-ben bejegyzett akadályok többsége (36) határon alkalmazott intézkedés, amelyek zöme az állat- és növényegészségügyi (SPS) korlátozások szigorításával hátráltatta a harmadik országokba irányuló behozatalt. Ezenkívül jelentős számban merültek fel új vámtarifák, kontingensek, tilalmak vagy túlzott terhet jelentő engedélyezési rendszerek. A belső intézkedések (31) között a nyilvántartott korlátozások többségét az árukereskedelemben fogadták el, és ide tartoznak indokolatlan szabályozói akadályok, belföldi adóintézkedések és szellemi tulajdonhoz fűződő jogok. Ezenfelül két új akadályt rögzítettek a szolgáltatások kereskedelmében.

4. táblázat: A 2017-ben bejelentett kereskedelmi és befektetési akadályok típusonként (az intézkedések száma) 3. A 2017-ben rögzített akadályok ágazatok szerinti bontásban Az 5. táblázat mutatja, hogy a 2017-ben nyilvántartásba vett új intézkedések a gazdasági tevékenység 12 különböző ágazatát érintették, míg további akadályok horizontális módon hatottak az uniós exportra. 5. és 6. táblázat: A 2017-ben bejelentett kereskedelmi és befektetési akadályok ágazati bontásban (az akadályok száma)

Új akadályokat legnagyobb számban a mezőgazdasági és halászati ágazatban jelentettek be (23), ezt pedig 12 horizontális intézkedés követi, amelyek több ágazatot érintettek. A borok és szeszes italok ágazatában 8 új akadály merült fel, míg a gépjárműgyártásban 7, az IKT- és elektronikai ágazatban pedig 5. A vegyipar (2), a szolgáltatás (2), a textil- és bőripar (2), a fa-, papír- és cellulózipar (2), a repülőgépgyártás (1), a kerámia- és üvegipar (1), a kozmetikai termékek (1) és a játékok (1) ágazata szintén érintett volt. A szolgáltatások kereskedelmével kapcsolatos akadályok terén – mint az összes többi akadály esetén is – a számok tükrözik a Bizottságnak a piaci hozzáférésre vonatkozó keret értelmében közvetlenül bejelentett új akadályok számát. Tekintve, hogy ennek az ágazatnak nagy jelentősége van a piacra jutással kapcsolatos tevékenységünkben, a Bizottság az információs eszköztárat kibővíti a szolgáltatások harmadik országokba irányuló exportjának feltételeivel, ami különösen kkv-ink számára hasznos. II. A 2017-BEN RÖGZÍTETT FONTOSABB ÚJ KERESKEDELMI ÉS BEFEKTETÉSI AKADÁLYOK Ez a fejezet részletesen elemzi az azon öt kereskedelmi partnernél megfigyelt új akadályokat, amelyek esetében legalább három új akadályt regisztráltak 2017-ben; ezek a következők: Kína, Oroszország, Dél-Afrika, India és Törökország. A fejezet becsléseket tartalmaz az esetlegesen érintett kereskedelmi forgalommal kapcsolatban is. A. AZ ÚJ AKADÁLYOK MINŐSÉGI ELEMZÉSE 1. Kína Az EU partnerei közül Kína továbbra is a leginkább kereskedelemkorlátozó országok egyike. Az uniós vállalatok évek óta küzdenek bonyolult akadályokkal, köztük a közös vállalkozásokra vonatkozó követelményekkel, piacra lépési korlátozásokkal, technológiaátadásra vonatkozó kötelezettségekkel és indokolatlan műszaki szabályozásokkal. Emellett rendszerszintű aggályok merülnek fel az óriási mértékű túlkapacitás kapcsán is, amely nemcsak a hagyományos ágazatokban jelentkezik, mint amilyen az acél- vagy az alumíniumipar, de egyre inkább a csúcstechnológiák ágazataiban is. 2017-ben az akadályok száma jelentősen nőtt: tíz új akadályt rögzítettek. Bár ezek közül kettőt még 2017-ben sikeresen elhárítottak (ezeket a jelentés sikertörténetekről szóló részében részletesebben elemezzük), egyértelműen azonosítható az akadályállítás fokozódásának tendenciája. Az egyik olyan ágazat, amelyet ezek az intézkedések kiemelten érintenek, az IKT- és elektronikai ipar. Az ebben az ágazatban rögzített három új akadály közül kettő a Kína által fejlesztett számos kiberbiztonsági és titkosítással kapcsolatos intézkedés legfontosabbját érinti. Kínában az új kiberbiztonsági törvény 2017. június 1-jén lépett életbe. Érvényesülése érdekében jelenleg több tucat végrehajtási intézkedés áll kidolgozás alatt adminisztratív követelmények, iránymutatások és normák formájában. Bár maga a kiberbiztonság szavatolása indokolt szakpolitikai cél, a kiberbiztonság Kína által alkalmazott értelmezési köre túlzottan tág, amely gazdasági és iparpolitikai megfontolásokra is kiterjed. Ez pedig a jelentős bizonytalanságot eredményező, homályos szabályokkal együtt fontos kereskedelmi akadály nemcsak az IKT-vállalatok, hanem más, ezeket a termékeket használó uniós vállalkozások számára is. Ráadásul a kínai Titkosítás Állami Igazgatási Hivatala 2017. április 13-án közzétette a titkosítási törvény tervezetét, amely kiterjed a kutatás és a kereskedelmi célú felhasználás, az import, az export és a tanúsítás területére is. Egyéb problémák mellett az EU-t az is aggasztja, hogy a szabályozás olyan termékekre is kiterjedhet, amelyeknek nem központi funkciója a titkosítás. A Bizottság bízik abban, hogy Kína a törvény véglegesítése előtt figyelembe veszi az EU ahhoz fűzött megjegyzéseit.

A többkomponensű félvezetők vámügyi átsorolása továbbá valójában vámok újbóli bevezetését jelentette a korábban vámmentes ITA-termékekre, és ez negatívan érintette az innovatív uniós félvezetőipart. Érdemes megjegyezni, hogy a félvezetőipar a „Made in China 2025” nevű iparpolitikai kezdeményezés által lefedett tíz stratégiai csúcstechnológiai ágazat egyike. Ez a kezdeményezés fontos lehetőségeket nyit meg, ám komoly kihívást is jelent az európai ipar számára. A többi ágazatot illetően bonyolult technológiai követelmények és átdolgozott normák formájában számos nem tarifális intézkedés is érinteni fogja várhatóan többek között az európai fa-, bőr-, papír- és cellulózipart. A kínai hatóságok a közelmúltban 24 terméket illetően kiterjedt hulladékbehozatali tilalmat vezettek be, amely 2018. január 1-jén lépett hatályba; ezenkívül az ország további 34 terméket illetően átdolgozott normákat fogadott el és alkalmaz 2018. március 1-je óta. Ezek a normák egyebek mellett a facellulózra, a polimerekre, a fémhulladékokra, valamint az ásványokra és a műanyagokra vonatkoznak. A gépjárműipar kapcsán az Ipari és Információtechnológiai Minisztérium a közelmúltban új rendeletet adott ki, amely megköveteli az alternatív energiaforrásokkal működő gépjárművek gyártóitól, hogy az alternatív energiaforrásokkal működő jármű teljes egészére rendelkezzen a fejlesztési és gyártási technológiai ismeretekkel. A külföldi eredetiberendezés-gyártók kötelezhetőek arra, hogy kulcstechnológiáik teljes körét átadják a közös vállalkozásuk kínai partnereinek, ami potenciálisan kikényszerített technológiatranszfert jelent. Kína új korlátozásokat vezetett be az élelmiszerekkel esetlegesen érintkezésbe kerülő anyagokban felhasznált adalékanyagok kapcsán is. Az átdolgozott normák miatt automatikusan nem megfelelőnek minősül a termékek széles, de nem meghatározott köre a szerelvényektől, csövektől és fedelektől kezdődően a csomagolóanyagokig, tintákig és papírokig, illetve teljes berendezésekig, az élelmiszer- és takarmánylánc bármely pontján alkalmazzák is azokat: a fejőgépektől a bolti futószalagokig. Az akadály horizontális jellege várhatóan jelentős kereskedelmi zavarokat fog okozni az ágazatok széles körében. Bár Kína orvostechnikai eszközökre vonatkozó szabályozási kerete kapcsán pozitív fejleményekről számoltak be (lásd alább), az ágazatban két új, kihívást jelentő intézkedést fogadtak el. 2017 áprilisában a kínai Pénzügyminisztérium és a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság törölte az orvostechnikai eszközök nyilvántartásba vételéhez szükséges tesztelés díjait. Az intézkedés negatívan érintette az új berendezések Kínában történő nyilvántartásba vételét célzó eljáráshoz létfontosságú tesztelési szolgáltatások rendelkezésre állását, ami jelentős költségeket és késedelmeket okozott az uniós vállalatok számára. 2017 szeptemberében Kína nemzeti programot indított egyes berendezések ármegállapítására. Ennek keretében a gyártóknak igen rövid határidőn belül rengeteg információt kellett benyújtaniuk. E jelentésben a fenti két intézkedést nem tekintettük új akadálynak, hanem a kínai egészségügyi ágazat összetett szabályozási környezetén belüli további akadályozó tényezőként kezeltük. Amellett, hogy a 2017-ben rögzített új akadályok elhárításán fáradozik, az EU minden szükséges intézkedést megtesz, amellyel a Bizottság Piacrajutási Adatbázisában (MADB) nyilvántartott 25 meglévő akadály felszámolható. Az EU ezeket az akadályokat felvetette Kína előtt a megfelelő WTO-bizottságokban, valamint kétoldalú találkozókon a kereskedelmi és beruházási politikai párbeszédtől kezdve a gazdasági és kereskedelmi munkacsoportig. Az új akadályok megjelenésének valószínűsége ugyanakkor továbbra is jelentős. Kína például jelezte, hogy új tanúsítási követelményt szándékozik bevezetni az alacsony kockázatú élelmiszertermékek kapcsán, illetve átdolgozott normákat és új termékspecifikációkat alkalmazna a borra és a borászati termékekre. Ezek várhatóan jelentős zavarokat okoznak majd az európai termelők számára. Mindezek a fejlemények további, találékony fellépéseket tesznek szükségessé – például a más szakpolitikai területeken történő együttműködés befolyásolását – a Kína kapcsán felmerülő piacra jutási problémák jobb kezelése érdekében. 2. Oroszország Annak ellenére, hogy egy kétéves recesszióból lábalt ki, Oroszország 2017-ben is kereskedelmet gátló akadályokhoz folyamodott, hogy védje a helyi ipart, és ezzel megerősítette az előző jelentésekben feltárt tendenciákat. Oroszország vezette be a második legtöbb (hat) új akadályt 2017-ben, ezzel az általa alkalmazott meglévő akadályok száma 36-ra emelkedik, így ez a legtöbb kereskedelmi akadályt alkalmazó joghatóság. Az autóipari ágazat – ha nem is érintette 2017-ben semmilyen konkrét új intézkedés – továbbra is kiemelt célpontja a kereskedelmi és beruházási akadályoknak. 2017 januárja óta Oroszország tovább korlátozta a külföldi vállalatok lehetőségeit az orosz állami tulajdonú vállalkozásokban való tulajdonszerzésre. Egy 2015-ös, első korlátozási fázis után Oroszország új intézkedést fogadott el, 15%-os árpreferenciát határozva meg az orosz állami tulajdonú vállalkozások kereskedelmi beszerzési eljárásain ajánlatot tevő hazai vállalatok számára (áruk és szolgáltatások esetében) (vagyis ez a közbeszerzéseket nem érinti). Emellett 2017 utolsó napjaiban az orosz kormány jogszabályt fogadott el, helyi tartalmi követelményeket engedélyezve az orosz állami tulajdonú vállalkozások repülőgép- és hajóbeszerzései vonatkozásában. Ezek az újabb korlátozások számos olyan, korábbi intézkedéshez járultak hozzá, amelyek mind a külföldi vállalatok közbeszerzéshez való hozzáférését korlátozták. Oroszország, ahogy a korábbi években, 2017-ben is több új ágazatot vont be abba a körbe, amelyre korlátozások vonatkoznak a közbeszerzések kapcsán. Ilyen például a rádióelektronikai termékek ágazata (a hatályt 2017 júliusában kiterjesztették, bevonva a GLONASS légi navigációs rendszerekhez szükséges berendezéseket és a közúti biztonságot szolgáló elektronikus jelzőberendezéseket is) vagy a bútorágazat. Az Oroszország által 2017 júniusában a WTO közbeszerzésről szóló megállapodásához való csatlakozásra benyújtott, nem kielégítő ajánlat csak fokozta az EU meglévő aggályait ezen a fontos területen. Az exportkorlátozások nagy jelentőséget kaptak. A bőralapanyagokra vonatkozó, 2014 októbere óta érvényben lévő exporttilalmat ismét meghosszabbították, ezúttal 2018 áprilisáig. Emellett Oroszország úgy határozott, hogy jelentős korlátozásokat vezet be a nyírfarönkexportra. Egy 2017 novemberében közzétett rendelettervezet hat hónapos időszakra korlátozva exportkvótákat határozott meg a nyírfarönkökre. Az exportkvóták volumene 567 000 m³, ami mintegy egyharmadrésznyi csökkentést jelent Oroszországnak a 2014–2016-os időszakban megvalósult átlagos exportvolumenéhez képest. A kvóták érvényesítése 2018 második féléve előtt nem kezdődik meg. A helyi hatóságok szerint ez az intézkedés a belföldi fapiac megvédését és a belföldi fafeldolgozás (pl. rétegeltlemez-gyártás) előmozdítását szolgálja. A hazai és az importboroknak a jövedékiadó-kulcsok bonyolult, új rendszere révén történő diszkriminatív kezelése egy másik, kereskedelmet gátló akadály, amelyet Oroszország 2017-ben vezetett be, és amely érinti az európai borok és szeszes italok ágazatát. A földrajzi jelzéssel és az eredetmegjelöléssel rendelkező borok jövedékadó-kulcsai eszerint kizárólag a hazai (orosz) borokra vonatkoznak. Önmagában értelmezve ez a rendelkezés valójában azt vonja maga után, hogy a földrajzi jelzéssel rendelkező borok orosz szőlőből, Oroszországban állítandók elő, ami az importborok hátrányos megkülönböztetését jelentené. Egy másik új akadály, amelyet Oroszország tavaly léptetett életbe, az, hogy az északi hajózási útvonalon a szénhidrogének és a szén szállításához orosz zászló alatt működő hajókat kell alkalmazni. Az északi hajózási útvonal Novaja Zemlja szigetcsoporttól keletre, a sarkvidéki orosz partvonal mentén fut, egészen a Bering-szorosig (Oroszország kizárólagos gazdasági övezetén belül). Az északi-sarki jégsapka kiolvadása valószínűleg növeli majd a forgalmat az északi hajózási útvonalon, és kereskedelmi hajók számára járhatóbbá teszi azt. Oroszország továbbá az állat- és növényegészségügyi importkorlátozások miatt nem felel meg a nemzetközi normáknak, ami jelentős problémát jelent az európai mezőgazdasági és halászati ágazat számára. Oroszország egy rendkívül átláthatatlan és komplikált rendszert tart fenn arra a célra, hogy az állati eredetű élelmiszert előállító létesítmények számára engedélyezze az országba történő exportálást, és gyakran aránytalan korlátozásokat léptet életbe a korábban már engedélyezett létesítmények esetében, illetve nehézkes, egyedi ellenőrzéseket tesz kötelezővé az újakra. Mivel Fehéroroszország, Örményország, Kazahsztán és Kirgizisztán gyakorlatilag lemásolják azoknak az agrár-élelmiszeripari létesítményeknek a listáját, amelyeknek engedélyük van az Oroszországba történő exportálásra, a fenti helyzet az ezekbe az országokba irányuló uniós élelmiszerexportot is érinti. Emellett Oroszország elutasítja, hogy feloldja a 11 lengyelországi vajdaságra vonatkozó korlátozásokat, amelyekben magas patogenitású madárinfluenza (HPAI) járványai fordultak elő, annak ellenére, hogy az Állategészségügyi Világszervezet (OIE) szabályai szerint 2017 júliusára Lengyelország teljes területe ismét járványmentesnek számított. Az orosz hatóságok a magas patogenitású madárinfluenza miatti korlátozások feloldásához azt a követelményt támasztják, hogy az exportálandó madarakat feldolgozó minden egyes létesítményben ellenőrzésekre kerüljön sor. Végül pedig az orosz hatóságok az új Eurázsiai Gazdasági Unió közös növényegészségügyi követelményei révén nemrégiben kiterjedt állat- és növényegészségügyi intézkedéseket léptettek életbe. Ez a szabályozás aránytalan és diszkriminatív követelményeket vezet be az ellenőrzött áruknak az Eurázsiai Gazdasági Unióba való importjára, illetve az annak területén történő mozgására nézve – ami tehát így érinti a Fehéroroszországba, Örményországba, Kazahsztánba és Kirgizisztánba irányuló exportot is. Az új szabályok még egyes alacsony kockázatú termékek esetében is megkövetelik, hogy a termelés helye egy sor növénykárosítótól mentesnek legyen nyilvánítva. Úgy tűnik, hogy az új követelményeket a gyakorlatban csak az importra alkalmazzák majd, a helyi termékekre nem. Ezenfelül az új szabályok azt eredményezhetik, hogy ellenőrzés után létrejön a jóváhagyott exportőrök egy pozitív listája, ahogy az az állati eredetű élelmiszerek esetében történt. Az EU továbbra is nyitott a vitára, és kétoldalú ülések, információcsere, illetve a feltárt problémák értékelése formájában kapcsolatot tart az Orosz Föderációval. Az EU emellett a WTO (pl. a különböző bizottságok vagy az Árukereskedelmi Tanács) keretében is felvetette a piaci hozzáférés korlátozásainak kérdését. Szükség esetén emellett az EU a WTO vitarendezési mechanizmusát is igénybe vette annak érdekében, hogy rászorítsa Oroszországot a WTO-kötelezettségvállalások teljesítésére (pl. amikor az afrikai sertéspestis miatt nemrég importtilalmat vezettek be a sertéshúsra). 3. Dél-Afrika Bár Dél-Afrika nem állt a korábbi jelentések középpontjában, egyre több kereskedelmet és beruházásokat érintő protekcionista akadályt léptettek hatályba. Az ország 2017-ben négy új akadályt alkalmazott, amivel az akadályok teljes száma nyolcra emelkedett. A dél-afrikai hatóságok az elmúlt hónapokban közzétették a preferenciális beszerzésre vonatkozó szabályaikat – ez egy 75%-os helyi beszerzési célszámot jelent, ami több ágazatot is érint.

A mezőgazdaság és a halászat terén az EU-ban kitört madárinfluenza-járványokat követően Dél-Afrika számos állat- és növényegészségügyi intézkedést bevezetett. A magas patogenitású madárinfluenza 2016-os járványa óta a Dél-Afrikába baromfit exportáló tíz uniós tagállam közül nyolcra továbbra is importtilalom vonatkozik, annak ellenére, hogy azóta az Állategészségügyi Világszervezet nemzetközi normái alapján HPAI-mentesnek nyilvánították őket. Dél-Afrika azt követeli, hogy a kereskedelem engedélyezése előtt kerüljön sor új országellenőrzésekre. Hogy ezeknek az ellenőrzéseknek mi lenne a célja, az nem világos, tekintve hogy az influenzajárványoknak már véget vetettek. A borok és szeszes italok szektorában komoly akadályt jelent, hogy az eredetmegjelölésre és a földrajzi jelzésekre vonatkozó különböző jogszabályok nehezítik a konyakok exportját. A szeszes italokra vonatkozó dél-afrikai törvény a többi borpárlattal azonos kategóriába helyezi a konyakot, amelyre pedig az érlelés és az alkoholfok szempontjából eltérő követelmények vonatkoznak. Ez bonyolult folyamattá, sőt egyes esetekben lehetetlenné teszi az exportját. Ami az IKT- és elektronikai szektort illeti, az elektromágneses interferencia és összeférhetőség megfelelőségértékelési eljárása keretében a szabványok és műszaki előírások új rendszerét állították össze, jelentős zavarokat okozva a kereskedelemben az európai exportőrök számára. Az új szabályok egy harmadik fél általi jóváhagyásra épülő megfelelőségértékelési eljárást tesznek kötelezővé. Ez egy, a szükségesnél szigorúbb eljárás, amely megfelelő biztonságot nyújt az importáló fél számára a tekintetben, hogy az alacsony kockázatú készülékek megfelelnek a hatályban lévő műszaki szabályoknak és szabványoknak. Az EU a WTO keretében – a kereskedelem technikai akadályaival, illetve az állat- és növényegészségügyi intézkedésekkel foglalkozó bizottságban –, valamint a gazdasági partnerségi megállapodás keretében és technikai szinten továbbra is tárgyal dél-afrikai partnereivel a kereskedelem előtt álló piaci akadályok kezelése érdekében. 4. India India három új akadályt vezetett be 2017-ben, így a hozzá köthető akadályok száma összesen 21 lett, ami megerősíti az elmúlt évben azonosított protekcionista tendenciákat. Korlátozásokat fogadtak el a tesztelési követelmények, az importtilalmak, valamint a belső adóztatás területén. 2017. szeptember 1-jén India azonnali hatállyal de facto országon belüli tesztelési kívánalmat vezetett be az importált játékok tekintetében. Ezt nem jelentették be a TBT-megállapodásnak megfelelően a WTO-nak, és nem előzték meg konzultációk sem a megfelelő indiai érdekcsoportokkal. A kérdéssel legutóbbi ülésén, 2017 novemberében foglalkozott az állat- és növényegészségügyi intézkedésekkel, valamint a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó EU–India munkacsoport, és az az illetékes indiai, brüsszeli és genfi hatóságok különböző nyomonkövető üléseinek napirendjén is szerepelt. India decemberben, 3 hónappal annak bevezetési dátuma után küldött értesítést az intézkedésről. Emellett India – minden előzetes konzultáció nélkül – egy új importtilalmat is bevezetett, amely a textil- és bőripari szektorhoz kapcsolódó termékek széles körét – például a hüllőbőröket, a nyers nyércbőrt, a róka- és csincsillaszőrmét, valamint a cserzett nyércbőröket – érinti. Az ilyen importok a vadon élő állatok védelméről szóló 1972. évi törvény, valamint a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény (CITES) hatálya alá tartoznak. Az uniós exportőrök azonban megfelelnek a CITES követelményeinek, és az országba exportált valamennyi szőrmeáru a legmagasabb szintű állatjólléti normáknak megfelelően nevelt, tenyésztett állatokból származik. 2017 áprilisában az uniós nagykövetek és hasonlóan gondolkodó partnerek aláírásával levelet küldtek Indiának, és a problémát a kereskedelemmel foglalkozó EU–India albizottság júliusi ülésén, az állat- és növényegészségügyi intézkedésekkel, valamint a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó EU–India munkacsoport novemberi ülésén, továbbá az indiai hatóságokkal folytatott számos érintkezés során, így például az uniós beruházáskönnyítő mechanizmus keretében újra és újra felvetették. A közös levélre még nem érkezett válasz. Végül pedig India bizonyos, tagállami szinten érvényes adóügyi intézkedéseket és egyéb, importot érintő intézkedéseket is hozott az importált borok és szeszes italok vonatkozásában. Az EU–India kereskedelmi albizottságban ismét felvetettek különböző diszkriminatív tagállami intézkedéseket. Az említett új akadályok mellett a korábban is meglévő akadályok terén történt negatív fejleményekre is oda kell figyelni. 2014-ben India újra vámokat vezetett be bizonyos IKT-termékekre, például a 3G-s távközlési berendezésekre. Az uniós részről történt diplomáciai lépések – például az uniós delegáció vezetőjének az indiai miniszterhez írt levelei – és kétoldalú találkozók, így az EU–India kereskedelmi albizottság ülései ellenére India nemcsak hogy nem változtatott ezen az intézkedésen, hanem még az IKT-ágazatot érintő további protekcionista lépéseket is tett 2017-ben. Ismét vámokat vezettek be (és néhány esetben tovább emelték őket) olyan termékek esetében, mint például az összes bázisállomás, a mobiltelefonok és alkatrészeik, a digitális kamerák, az átalakítók, a kapcsolók és a tintapatronok. India részese az információtechnológiai megállapodásnak (ITA-1), így tehát kötelezettséget vállalt arra, hogy ezeknek a tarifacsoportoknak a többségére nem vet ki vámot. A kérdést már számos levélben, az EU–India kereskedelmi albizottságban, a WTO testületeiben, valamint az indiai hatóságokkal fenntartott kapcsolatok során, ezen belül például az uniós beruházáskönnyítő mechanizmus keretében is felvetették. Az EU jelenleg vizsgálja, milyen lehetőségei vannak e kérdés kezelésére. Az a közelmúltbeli bejelentés, miszerint az Indiai Unió 2018–19-es pénzügyi évre szóló költségvetésében tovább növelik az IKT-termékek, valamint egyéb szektorok, például az autóalkatrészek vagy a textíliák tekintetében a vámtételeket, további protekcionizmusra utal. Ami az orvosi eszközök iparágát illeti, 2017 augusztusában a térdimplantátumok árát a gyógyászati termékek árát meghatározó nemzeti hatóság (National Pharmaceutical Pricing Authority, NPPA) rendkívüli lépése révén jelentősen csökkentették, nem várva meg, hogy a kormány ezeket az eszközöket felvegye az alapvető gyógyeszközök nemzeti listájára, ahogy az korábban más esetekben történt. Az EU az EU–India kereskedelmi albizottság és a gyógyszerekkel, biotechnológiával és orvosi eszközökkel foglalkozó EU–India munkacsoport keretében, továbbá az indiai hatóságokkal fenntartott kapcsolatai során – ezen belül többek közt az uniós beruházáskönnyítő mechanizmus keretében is – rendszeresen felveti aggodalmait az indiai hatóságoknak. Az EU következetesen lépéseket tesz a Piacrajutási Adatbázisban (Market Access Database, MADB) Indiával kapcsolatban rögzített új, illetve korábban is meglévő akadályok kezelésére. A Bizottság rendszeresen, minden lehetséges két- és többoldalú fórumon, így például az EU–India kereskedelmi albizottság és az állat- és növényegészségügyi intézkedésekkel, valamint a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó EU–India munkacsoport ülésein, továbbá a különböző WTO-bizottságokban is felveti ezeket a kérdéseket az indiai hatóságoknak. 5. Törökország Az elmúlt néhány évben Törökország több kereskedelmi akadályt, így nehézkes vámeljárásokat vagy a harmadik országokból származó áruk importjára további vámokat tartott fenn, amelyek ellentétesek az EU–Törökország vámunió kétoldalú kereskedelmi keretében vállalt kötelezettségeivel. 2017-ben Törökország három további kereskedelemkorlátozó intézkedést vezetett be, ezzel a bejelentett kereskedelmi akadályok száma 20-ra emelkedik. Az egyik ilyen akadály az, hogy Törökország nem azonos módon kezeli a török és az EU-ban gyártott traktorokat. A járművek gyártásáról, módosításáról és összeszereléséről szóló irányelv előirányozza, hogy 2018 januárjától az EU-ban gyártott traktoroknak a motorok kibocsátását tekintve szigorúbb követelményeknek kell megfelelniük, mint a helyben gyártottaknak. A török hatóságok emellett exportadóra vonatkozó intézkedéseket is életbe léptetnek a nyersbőrökre, bőrökre és a „wet-blue” bőrökre. Ez a lépés súlyosbítja az EU bőriparának már amúgy is nehéz helyzetét, amelyre negatív hatással van, hogy világszerte korlátozottan szerezhető be a nyersanyag. Egy harmadik új kereskedelmi akadály azzal a meglévő rendszerrel kapcsolatos, hogy Törökország „többletvámokat” vet ki a harmadik országokból származó importokra. Azon túl, hogy ezeknek a többletvámoknak a köre az elmúlt években folyamatosan bővült, Törökország 2017-ben (a 2017. szeptember 11-i, 2017/10926. sz. határozattal) úgynevezett „többletkötelezettségeket” vezetett be. Ezek olyan kiegyenlítő jellegű vámterhek, amelyek az EU általános tarifális preferenciarendszere (GSP-rendszer) szerinti vámtarifák szintjét a Törökországban érvényben lévő importvámok szintjére emelik számos olyan országból érkező import esetében, amelyeknél Törökországnak alapvetően az EU GPS-tarifáit kellene alkalmaznia – minden olyan esetben, amikor az érintett árukat az EU-n keresztül importálják Törökországba. Emellett – ugyancsak a többletvámokkal összefüggésben – Törökország egy új nehezítő tényezőt vezetett be, amely a harmadik országokból származó árukat értékesítő uniós exportőröket érinti, azzal, hogy megköveteli, hogy az exportőri nyilatkozatokban (vagy a hosszabb távú szállítói nyilatkozatokban) felelősséget vállaljanak azért, hogy az exportált termékek uniós eredetűek, ami ellentétben áll a vámunió szabad forgalomra vonatkozó rendelkezéseivel (a Gazdasági Minisztérium 2017. december 30-i, 2017/4. sz. közleménye, amely 2018. március 1-jén lépett hatályba). Megjegyzendő továbbá, hogy újabb negatív fejlemények történtek egy, a gyógyszeripari ágazatot érintő, korábban már rögzített akadállyal kapcsolatban. A török kormány 64. cselekvési terve importált gyógyszeripari termékeket törölt a térítési listáról, annak alapján, hogy megfelelnek-e a specifikus lokalizációs követelményeknek. Ez gyakorlatilag azt jelenti, hogy az érintett termékeket 2018 februárja óta kizárták a piacról.

A Bizottság továbbra is igyekszik kezelni ezeket, csakúgy mint a többi kereskedelmi akadályt, hogy meggátolja a protekcionista intézkedések további eszkalálódását, növelje az európai vállalatok piacrajutási lehetőségeit és javítsa az általános kereskedelmi és beruházási környezetet. A Bizottság a Törökországgal közös vámunió vegyes bizottságának ülésén felvetette a meglévő akadályok kérdését. Mivel a török piac igen fontos az uniós vállalkozások számára, egyes ilyen új akadályokat a legmagasabb politikai szinten is megvitattak. Kialakulóban lévő trend: tovaterjedő hatás az Euromed régióban? Az Euromed régióban összességében véve növekszik a protekcionizmus, és az akadályok egyfajta „másolása” figyelhető meg a különböző országok között. Az alacsony olaj- és gázárak miatti egyre nagyobb kereskedelmi deficitek az akadályok számának növekedéséhez vezettek a régióban. Ezeknek az összesített száma (Algéria, Egyiptom, Izrael, Libanon, Marokkó és Tunézia) így elérte a 33-at. A legtöbb akadály Egyiptomban, Algériában és Izraelben tapasztalható. 2017-ben 7 új akadályt lehetett regisztrálni, ebből Libanonban kettőt, Tunéziában kettőt, Izraelben egyet és Algériában is egyet. Egyiptom is bevezetett 2017-ben egy új akadályt, de ott már régóta számos olyan akadály érvényesül, ami akadályozza az uniós exportot. A legjelentősebb ezek közül az exportőrök kötelező regisztrációja, amelyet nem átlátható és nehézkes módon alkalmaznak, és amely számos szektort nagyon hátrányosan érint. Algéria 2015 óta egy sor kereskedelmet korlátozó intézkedést vezetett be. Ezek közül a legfontosabb az, hogy számos termék, köztük a járművek, a cement, az acél és a kerámiatárgyak esetében a nem automatikus importengedélyek rendszerét alkalmazzák. A rendszerhez kapcsolódóan importkvótákat is meghatároznak, ami komoly akadályt jelent kereskedelmünk számára. Az EU minden fórumon (pl. társulási tanács, társulási bizottság, kereskedelmi albizottság) és magas szintű üléseken is foglalkozott a kérdéssel. Mindezen erőfeszítések ellenére az algériai kormány 2017-ben egy sor még korlátozóbb intézkedést léptetett életbe. A 2017 decemberében elfogadott és 2018. január 1-je óta hatályban lévő új rendszer főbb elemei a következők: - ideiglenes importtilalom 851 termékre (főleg mezőgazdasági és feldolgozott mezőgazdasági termékekre), amelyek az EU 2016-os exportján belül kb. 1,0 milliárd eurós értéket képviseltek, - a vámok emelése 129 termék esetében, amelyek az EU 2016-os exportjából kb. 0,5 milliárd eurós tételt tettek ki, - az importengedélyek rendszerének fenntartása az autók esetében (az engedélyezés más termékek vonatkozásában való eltörlése mellett). Izrael 2017 decemberében szintén új követelményeket vezetett be az élelmiszerek tápértékjelölésére vonatkozóan. Ezek a követelmények nincsenek összhangban a bevett nemzetközi gyakorlatokkal, és a megnövekedett csomagolási és címkézési költségek miatt hátrányos megkülönböztetéshez vezethetnek az importtermékekkel szemben. Az EU 2017 májusában eljuttatta véleményét a WTO-nak a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó bizottságához, és folyamatos nyomást gyakorol az izraeli hatóságokra. Ez oda vezetett, hogy az izraeli parlament elfogadott egy bizonyos fokú módosításokat tartalmazó verziót, amely sokkal hosszabb (kétéves) végrehajtási időszakot jelöl meg, és a kisebb méretű élelmiszertermékekre nem alkalmazza a címkézési követelményeket. Egy másik, előkészítés alatt álló intézkedés a kozmetikumokra vonatkozó jogszabály reformja, amelynek az a célja, hogy az izraeli követelményeket minél inkább összhangba hozza az uniós követelményekkel – főleg a forgalomba hozatal utáni ellenőrzés területén. Az EU üdvözölte Izrael arra irányuló szándékát, hogy lépéseket tegyen az EU kozmetikai termékekről szóló rendeletével való harmonizáció felé, de több fontos, aggályos pontra is rámutatott az izraeli jogszabályokban, amelyek negatív hatással vannak az uniós szereplők izraeli piaci hozzáférésének feltételeire. A reformot az izraeli parlament még tárgyalja. Az EU aktívan részt vesz az izraeli partnerekkel folytatott megbeszélésekben. Libanon ugyancsak elfogadott 2017-ben egy új akadályt, azzal, hogy hatályon kívül helyezte a szénhidrogének EU-ból való importjára 2013 óta biztosított vámfizetés alóli kivételt. 2017. április 4-én a libanoni vámügyi tanács a fiskális törvények felülvizsgálata keretében úgy határozott, hogy eltörli azt a vámfizetés alóli kivételt, amelyet korábban az uniós olaj- és kőolajtermékek előzetes konzultáció nélküli exportja tekintetében nyújtott. A libanoni kormány emellett magasabb adókat fogadott el bizonyos termékek, köztük az alkoholtartalmú italok importjára, ami az EU–Libanon társulási megállapodás megszegését jelenti. A libanoni hatóságokkal folytatott intenzív párbeszédnek köszönhetően az EU el tudta érni, hogy exportja számára kivételt biztosítsanak ezen intézkedés végrehajtása alól. Bár kevésbé akut probléma, de bizonyos protekcionista tendenciák Tunéziában is felmerültek. Ide tartoznak például azok a technikai és adminisztratív jellegű nehézségek, amelyekkel a gyógyszeripari termékek, gumiabroncsok és kerámiacsempék uniós exportőrei találkoznak. 2017 tavaszától a tunéziai hatóságokra nyilvános nyomás nehezedik, hogy a külkereskedelmi áruforgalom és a folyó fizetési mérleg hiányának visszaszorítása érdekében fogadjanak el importkorlátozó intézkedéseket. Ezek nehézkes vámeljárások formájában jelennek meg, ilyen mindenekelőtt az a kérés, hogy az uniós vámszervek adjanak ki nyilatkozatot a Tunéziába irányuló exportokhoz kapcsolódóan, és történjenek rendszeres technikai ellenőrzések a kikötőkben egy kiterjedt terméklista alapján, valamint a „nem létfontosságú” fogyasztói termékekre alkalmazott tarifák emelése, ideértve azokat a mezőgazdasági és feldolgozott termékeket is, amelyekre a társulási megállapodás nem terjed ki. A Bizottság szorosan nyomon követi ezt a problémát, és az albizottsági ülések keretében, valamint a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térségről folytatandó tárgyalások kapcsán rendszeres párbeszéddel próbál megoldást találni a kérdésben. Ezzel a regionális kihívással szembesülve megközelítésünk az, hogy a minél nagyobb mértékű piaci hozzáférés érdekében még inkább igénybe vesszük az összes rendelkezésünkre álló – technikai és politikai – eszközt. Miközben továbbra is együttműködünk az Euromed-országokkal a gazdasági problémák kezelésében, úgy véljük, hogy a társulási megállapodások és a WTO-egyezmények rendelkezéseit be kell tartani, hiszen az azoknak való megfelelés valamennyi részes fél érdekét szolgálja. A kereskedelmi akadályok nem javítják, hanem épp ellenkezőleg, aláássák a vállalkozások versenyképességét a régióban. B. AZ ÚJ PIACRAJUTÁSI AKADÁLYOK GAZDASÁGI HATÁSÁNAK BECSLÉSE Nagy kihívást jelent felbecsülni, mennyi (főként nem vámjellegű) akadály érinti az exportőrök kiadásait és magatartását. A bejelentett akadályok miatti költségnövekedésről továbbra is csak részleges gazdasági adatok állnak rendelkezésre. Egy másik fontos, szem előtt tartandó különbség, hogy a nem vámjellegű akadályokra különböző fokú korlátozások jellemzők. A teljes körű tilalmaktól eltérően a kereskedelmi korlátozó intézkedések nem szüntetik meg a kereskedelmet, hanem csak csökkentik. Ezenkívül az ugyanazon termékekre vagy szolgáltatásokra vonatkozó korlátozások átfedhetik egymást – vagyis a további akadályok nem szükségszerűen jelentenek további hatást, valamint egy akadály megszüntetése nem eredményez automatikus javulást a piacra jutás terén. A 2017-ben megjelenő új akadályokkal kapcsolatos kereskedelmi áramlatok elemzése az első lépés annak érdekében, hogy hozzájáruljunk a piacra jutás terén az EU által végzett munka fontosságának értékeléséhez. A módszertan alapját a Harmonizált Áruleíró- és Kódrendszer (HR) kódjaira vonatkozó megfelelő kétoldalú uniós exportadatok képezik: az akadályok természetesen nem szükségszerűen szüntetik meg az exportot – ezek az adatok tehát elméleti maximális hatásként értendők: nagyságrendet jeleznek, általános jelzést adva az akadályok által esetlegesen érintett, alapul szolgáló exporttevékenységek jelentőségéről. Az ilyen intézkedések lehetséges hatásának vizsgálata az egyik olyan tényező, amelyet a Bizottság tekintetbe vesz a piaci akadályok eltávolításával kapcsolatos prioritásainak meghatározása során. Ezt a módszert a 2017-ben regisztrált 67 új kereskedelmi akadály közül 47 tekintetében alkalmazták, kizárva a szolgáltatásokra vonatkozó, horizontális és más nehezen számszerűsíthető intézkedéseket. A számítások szerint a 2017-ben bejegyzett új kereskedelmi akadályok potenciálisan 23,1 milliárd euró értékű uniós exportot érintenek. Ez nagyjából a 2017-es összes uniós export 1,2%-ának felel meg. Ez nagyságrendben ugyanakkora, mint 2016-ban, amikor 27 milliárd eurónyi export volt érintett, és a protekcionista intézkedések kiterjesztését igazolja. Az ipari ágazatokban három ország által bevezetett intézkedések az esetlegesen érintett exporttevékenységek mintegy kétharmadára vonatkoznak (Kína: 7 milliárd euró; Egyesült Arab Emírségek: 4,5 milliárd euró; Egyiptom: 3,1 milliárd euró). Azok az ágazatok, amelyek 2017-ben az értéket tekintve a legnagyobb lehetséges hatással szembesülnek, a következők: IKT és elektronika (majdnem 10 milliárd euró), textil- és bőripar (8,3 milliárd euró), valamint vegyipar (3,1 milliárd euró). Az agrár-élelmiszeripari ágazatban a korlátozó intézkedések által esetlegesen érintett kereskedelmi áramlatok értékének mintegy felére a kínai intézkedések, másik 30%-ukra az orosz intézkedések gyakorolnak hatást. A kereskedelem új piacrajutási akadályok bevezetésével esetlegesen érintett kimagasló szintje ismételten hangsúlyozza az uniós piacrajutási stratégia jelentőségét abban, hogy a leghatékonyabb eszközökkel figyelemmel kíséri, rangsorolja és kezeli a kereskedelemkorlátozó intézkedéseket.

III. A 2017-BEN ELHÁRÍTOTT FONTOSABB KERESKEDELMI ÉS BEFEKTETÉSI AKADÁLYOK Ez a fejezet a 2017 folyamán részben vagy teljesen elhárított 45 akadályt, valamint az Európai Bizottság stratégiáját és a vállalataink számára ebből adódó előnyöket elemzi. A. A KERESKEDELEM ÉS A BEFEKTETÉSEK ÚTJÁBAN ÁLLÓ AKADÁLYOK KEZELÉSÉRE ALKALMAZOTT UNIÓS STRATÉGIA A tranzakciók világára jellemző növekvő protekcionizmust tekintve a kereskedelmi akadályok elhárítása érdekében végzett napi munkánk egyre nagyobb hangsúlyt kap. Ennek érdekében a Bizottság megerősítette az EU piacra jutást célzó stratégiáját, szorosabb koordinációt valósított meg az uniós intézmények és az érdekelt felek között, jobban rangsorolta az akadályokat és javította a kommunikációt és a tájékoztatást. Erőfeszítéseinek eredményeként 2016-ban 20 akadály hárult el, 2017-ben pedig 45 akadályt kezelt sikeresen, ami rekordmennyiséget jelent. Az előző szakasz hangsúlyozta az e törekvéshez szükséges számos eszközt. Folyik a diplomáciai munka, melynek során az Európai Bizottság, az EKSZ, az uniós tagállamok és az ipar szorosan együttműködnek az uniós delegációk hálózata és a harmadik országokban, Brüsszelben és az európai fővárosokban található tagállami nagykövetségek révén. Ennek keretében számtalan különféle tevékenységre kerül sor – a technikai kereskedelmi projektektől kezdve a hivatalos demarsokig, a vitáktól a formális politikai struktúrákig (párbeszédek, bizottságok), a biztosok magas szintű küldöttségeitől a miniszteri és elnöki tevékenységekig. Amennyiben ez fokozza munkák hatékonyságát, az intézkedéseket összehangoljuk hasonló gondolkodású partnereinkkel. A WTO keretében az előző szakaszban részletezett bizottsági munkát kiegészíti a Bizottságnak a vitarendezési mechanizmus (DS) – a kereskedelmi akadályok kezelésére szolgáló értékes eszköz – kapcsán végzett tevékenysége. Míg 2017-ben nem került sor új ügyek kezdeményezésére, 2016-ban a WTO-vizsgálóbizottságok két esetben is az EU számára kedvező határozatot hoztak (a DS 472 ügyben az adózást és számos gazdasági ágazatot érintő díjakra vonatkozó bizonyos brazil intézkedéseket illetően, valamint a DS 479 ügyben a Németországból és Olaszországból behozott könnyű haszongépjárművekre alkalmazott orosz dömpingellenes vámokat illetően). Egy esetben Oroszország sertésre, sertéshúsra és bizonyos sertéshústermékekre vonatkozó egészségügyi intézkedéseit illetően a WTO Fellebbezési Testülete is helyt adott az uniós kérelmeknek (DS 475), a WTO Vitarendezési Testülete pedig elfogadta a jelentést. Végül pedig a DS 485 ügyben az egyes mezőgazdasági és feldolgozóipari termékekre alkalmazott oroszországi tarifális elbánással kapcsolatban 2017. júniusban Oroszország megerősítette, hogy az EU kérésének megfelelően az e termékekre vonatkozó tarifákat leszállította arra a szintre, amelyet a WTO engedményes listájában vállalt. A Bizottság ezenkívül a szabadkereskedelmi megállapodásokban foglaltaknak megfelelően kész kétoldalú vitarendezésre is. Ez a lehetőség folyamatos elemzés tárgyát képezi. 2017-ben a Bizottság exportőrök kérésére sikeresen alkalmazta a kereskedelem akadályairól szóló rendeletben szereplő eljárást is, melynek keretében 2017. július 7-én vizsgálatot kezdeményezett egy török intézkedés ellen, amely egy bizonyos termékre vonatkozóan behozatali engedélyezést követel meg. Ez hangsúlyozza, milyen lehetőségek rejlenek ebben az eszközben, melyet az uniós érdekelt felek ritkán használnak egy bizonyos típusú kereskedelmi akadály kezelésére. Az előzőekben említett eszközök mellett a Bizottság ambiciózus kereskedelmi stratégiát követ – ennek kiemelt fontosságát hangsúlyozta Jean-Claude Juncker elnök az Unió helyzetéről szóló beszédében, valamint az ezt követően, 2017. szeptemberben Cecilia Malmström biztos által előterjesztett kereskedelmi csomag is –, melynek célja a hatékonyság és az átláthatóság fokozása és az értékek növelése. Ez a stratégia tükröződik a harmadik országokkal között további átfogó megállapodásokban is, amelyek egyre hatékonyabb kereteket biztosítanak a piacrajutási akadályok kezeléséhez. 2017-ben megkezdődött a Kanadával kötött átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) ideiglenes alkalmazása, lezárultak a Japánnal folytatott, gazdasági partnerségi megállapodásról szóló tárgyalások, és előrelépésre került sor az EU és Mexikó közötti szabadkereskedelmi megállapodás modernizálásáról folytatott megbeszélések és a Mercosurral való szabadkereskedelmi megállapodás terén. Tárgyalások folynak más országokkal, pl. Indonéziával is, és a Bizottság felkérte a Tanácsot az Ausztráliával és Új-Zélanddal kötendő kereskedelmi megállapodások tárgyalási irányelveinek közzétételére. A piaci hozzáféréssel kapcsolatos munkánk során azonosított akadályokat közvetlenül felvesszük e szabadkereskedelmi tárgyalások témái közé, hogy biztosítsuk a piacra jutással kapcsolatos prioritások hatékony kezelését. Mivel a Bizottság nagyobb hangsúlyt helyez a szabadkereskedelmi megállapodások végrehajtására, továbbra is fokozza a párbeszédet a piacra jutás kérdésében érintett partnereivel a kereskedelmi akadályok kezelése érdekben azokban az országokban, ahol szabadkereskedelmi megállapodások vannak érvényben. A szabadkereskedelmi megállapodásokban meghatározott végrehajtási struktúrák jelentősen hozzájárulnak a konkrét kereskedelmi akadályok megszüntetéséhez, és rendszeres keretet biztosítanak a piacrajutási kérdések megvitatásához. Ezenkívül az EU 2017-ben elindított egy átfogó európai gazdasági diplomáciai kezdeményezést, amely valamennyi szakpolitikánkat összefogja (a környezetpolitikától a közlekedésig, az energiapolitikától a versenypolitikáig, a fejlesztési politikától az iparpolitikáig) a kulcsfontosságú gazdasági prioritásaink támogatása érdekében kereskedelmi partnereink mindegyikével. A piacra jutás mindig e kulcsfontosságú prioritások közé tartozik, így hasznára válik ez a kezdeményezés. B. A 2017-BEN ELHÁRÍTOTT AKADÁLYOK ÁTTEKINTÉSE 1. A 2017-ben elhárított akadályok harmadik országok szerinti bontásban A piacra jutás érdekében végzett munkánkban érdekelt valamennyi fél közös, fokozott erőfeszítéseinek köszönhetően 2017-ben összesen 45 akadályt sikerült teljesen vagy részben elhárítani, ami jelentős növekedés az előző évhez képest. A 7. táblázat bemutatja azokat a harmadik országokat, ahol a legsikeresebben lehetett elhárítani az akadályokat. A listán Kína az első, ahol 2017-ben hét akadályt hárítottak el, majd Brazília, Törökország és Kanada (három-három) következik. Argentína, India, Szaúd-Arábia, Tajvan és az Egyesült Arab Emírségek esetében két-két nyilvántartott akadályt hárítottak el. 7. táblázat: A 2017-ben elhárított akadályok földrajzi lebontásban

(* – G20 országok) 2. A 2017-ben elhárított akadályok intézkedéstípusok szerinti bontásban

Hasznos elemezni, hogy az EU mennyire tudta hatékonyan kezelni e különböző típusú intézkedéseket az elmúlt évben. A 8. táblázat azt mutatja, hogy stratégiánk hozzájárult mind a határon alkalmazott, mind a belső, kétszámjegyű akadályok elhárításához, ami megerősíti eszköztárunk hatékonyságát a különféle típusú akadályok kezelésében. Az előző évvel ellentétben 2017-ben jelentős növekedés volt tapasztalható a határon alkalmazott intézkedések (34) elhárításában a belső intézkedésekhez (11) képest. A sikeresen kezelt, határon alkalmazott intézkedések többsége állat- és növényegészségügyi kérdéseket érintett, ami az elsődleges prioritást jelentő 20 országban folytatott közös (Bizottság, uniós tagállamok, uniós delegációk, uniós exportőrök) célirányos fellépés eredménye, míg a többi elhárított akadály behozatali tilalmakkal vagy vámokkal volt kapcsolatos. A 11 belső intézkedést illetően a legkedvezőbb eredményt az árukereskedelemmel összefüggő szabályozási vagy adózási intézkedések területén lehetett elérni (10), míg sikerrel hárítottak el egy szolgáltatási akadályt is. 8. táblázat: A 2017-ben elhárított akadályok ágazati bontásban az MADB szerint (intézkedések száma) 3. A 2017-ben elhárított akadályok ágazatok szerinti bontásban A 9. táblázat áttekintést nyújt azon főbb gazdasági ágazatokról, amelyekben kereskedelmi akadályokat hárítottak el 2017-ben. Az első helyre a mezőgazdasági és halászati ágazat került, melyben 27 intézkedést hárítottak el (teljesen vagy részben). A második a borok és szeszes italok ágazata, amelyben ugyanebben az időszakban három akadály szűnt meg. A vas, acél és színesfémek ágazatában, valamint a fa-, papír- és cellulóziparban is két-két akadályt sikerült elhárítani. Ezenkívül egyes akadályok eltávolítására került sor számos más ágazatban: a légi járművek, a gépjárműipar, a kerámia- és üvegipar, az IKT és elektronika, a gépgyártás, az orvostechnikai eszközök, a gyógyszeripar, a szolgáltatások, valamint a textil- és bőripar terén. Végül pedig két horizontális akadályt is sikerült elhárítani: a kolumbiai települési önkormányzatokra és a kanadai beruházási küszöbökre vonatkozóakat. 9. táblázat: A 2017-ben elhárított akadályok ágazati bontásban az MADB szerint C. A 2017-BEN ELHÁRÍTOTT AKADÁLYOK MINŐSÉGI ELEMZÉSE Ez a szakasz részletesebben elemzi az azon kilenc kereskedelmi partnernél elhárított akadályokat, amelyek esetében a legtöbb (és legalább kettő) elhárított akadályt regisztrálták 2017-ben; ezek a következők: Kína, Brazília, Kanada, Törökország, Argentína, India, Szaúd-Arábia, Tajvan és az Egyesült Arab Emírségek. 1. Kína Kína még mindig azon országok között van, amelyek a leginkább alkalmaznak piacrajutási akadályokat, mind a regisztrált intézkedések teljes számát (25), mind a 2017-ben újonnan azonosított akadályok számát (10) tekintve. Ugyanakkor 2017-ben sikerült néhány kedvező, fokozatos lépést elérni, ami azt mutatja, hogy az EU akadályelhárítási stratégiája eredményeket hozhat még a legnagyobb kihívást jelentő környezetben is. Előrelépés történt az állat- és növényegészségügy terén. Azon élelmiszer- és italtermékek esetében, amelyeket jelenleg nem kötelező hivatalos tanúsítvánnyal kísérni, az EU 2 éves halasztást ért el annak a jogszabálynak a végrehajtását illetően, amely előírná az alacsony kockázatú élelmiszertermékek tanúsítását. A Bizottság folytatja a nyomon követést, mivel továbbra is fennállnak aggodalmak az intézkedéssel kapcsolatban, bár üdvözlendő a végrehajtás elhalasztása. Ezenkívül ugyanebben az ágazatban a kínai illetékes hatóság 2000 óta behozatali tilalmat tart fenn az uniós szarvasmarha- és juhtermékekre vonatkozóan a fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) és a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalma (BSE) miatt. Az EU azonban hozzájárult ahhoz, hogy egyes tagállamok esetében feloldják a BSE-vel kapcsolatos tilalmakat.

2017. szeptemberben Kína ellenőrzési és karanténhivatalának tisztviselői többféle penészes sajt behozatalát akadályozták meg. A kínai hatóságokkal való kétoldalú vitákat követően a tilalmat feloldották. Kedvező fejleményekre került sor az orvostechnikai eszközök ágazatában is. 2017. októberben Kína kiterjesztette azon eszközök számát, amelyeket Kínában nem kell klinikai teszteknek alávetni Míg a 650. számú kínai rendelet megköveteli, hogy a gyártók Kínában végezzenek klinikai teszteket az orvostechnikai eszközök bizonyos kategóriáinak Kínában történő regisztrálásához, ez a döntés jelentősen csökkenteni fogja a regisztrációhoz szükséges időt és költségeket, és javítja a listára újonnan felkerült eszközök hozzáférését a kínai piachoz. Hasonlóképpen a gyógyszeripari ágazatban Kína 2017. februárban nyolc év óta első alkalommal frissítette a támogatott gyógyszerek nemzeti listáját. Az új listán 15%-kal több gyógyszer szerepel, mint a 2009-es változatban. Az új lista konkrét előrelépést jelent az új gyógyszereknek a kínai piacokra való bejutásának javítása terén. A gépjárműiparban bizonyos haladást sikerült elérni annak révén, hogy 2017. szeptemberben Kína bejelentette, hogy az alternatív energiaforrásokkal működő gépjárművek arányára vonatkozó új intézkedéseinek hatályba lépése egy évvel későbbre, 2019-re tolódik. A végrehajtás elhalasztása egy kis lélegzethez juttatja a Kínában tevékenykedő európai gépjárműgyártókat. Végül pedig a légi járművek ágazatában is sor került bizonyos kedvező fejleményekre. Az utóbbi években a Kínai Polgári Repülési Főigazgatóság (CAAC) leállította a kisméretű légi járművek Kínába való behozatalához szükséges tanúsítványok kibocsátását. 2017-ben azonban az Európai Unió és Kína megállapodtak arról, hogy megerősítik a repülés terén megvalósuló együttműködésüket a polgári légi közlekedés biztonságáról szóló kétoldalú megállapodásról folytatott tárgyalások révén. Ez a megállapodás megszünteti a légiközlekedési termékek esetében a polgári repülési hatóságok által végzendő értékelési és tanúsítási tevékenységek felesleges megkettőzését, és ezért csökkenti a költségeket a légiközlekedési ágazatban. Bár a megállapodás még nem lépett hatályba, Kína már kibocsátotta az ezzel kapcsolatos értesítéseket bizonyos uniós légi járművek alkalmazásának jóváhagyásáról – az EU örömmel várja a Kínával való szorosabb együttműködést a jóváhagyások elfogadásának mielőbbi véglegesítése érdekében. 2. Brazília Brazília tagja a MERCOSUR csoportnak, amellyel az EU a társulási megállapodásra irányuló tárgyalások keretében szabadkereskedelmi megállapodásról is tárgyal. Mivel Brazília a legnagyobb latin-amerikai gazdaság, fő kereskedelmi partnere pedig az EU, ezért a piacrajutási kérdések igen nagy jelentőséggel bírnak a régióban. A piacra jutást illetően általában kedvezőek a tendenciák, mivel három akadályt sikerült (részben vagy teljesen) elhárítani. A mezőgazdasági és halászati ágazatban új jogszabályokat bocsátottak ki, amelyek végrehajtása még folyamatban van, és amelyek megkönnyítik az európai piacra jutást akkor is, ha az akadály még nem szűnt meg teljes mértékben. E jogszabályok olyan rendelkezéseket tartalmaznak, melyek lehetővé teszik, hogy valamennyi már exporttevékenységet folytató uniós tagállam bővítse azon létesítmények listáját, amelyek exportálhatnak Brazíliába, (ellenőrzések nélkül); a jóváhagyást más területekre/állatfajokra is kiterjesszék (amennyiben a rendszert már egyenértékűnek minősítették), valamint jegyzéket készítsenek az alacsony kockázatú termékekről, az „alacsony kockázat” fogalmát Brazíliának még meg kell határoznia. Ezek az intézkedések csökkentik a lezáratlan ellenőrzési ügyek számát, amelyek ismétlődő rendszerszintű problémát jelentenek. Ezenkívül a brazil hatóságok tettek néhány kedvező lépést a zöldség- és gyümölcságazatra vonatkozó, függőben lévő 17 kérelem kezelése érdekében, ami elkötelezettségüket jelezi a Mercosur-tárgyalások kapcsán. Részleges haladást sikerült elérni a borok és szeszes italok ágazatát illetően is, ahol az egészségügyi ellenőrzéseket végző brazil hivatal (ANVISA) új rendeletet fogadott el az élelmiszertermékekben található allergén anyagok címkézéséről. Ez az új követelmény a gabonaféléket (búza, rozs, árpa, zab és hibridek) tartalmazó élelmiszerekre, italokra, adalékokra és élelmiszerfeldolgozás során használt összetevőkre, valamint alkoholos italokra vonatkozott, melyeket figyelmeztető üzenettel kellett volna felcímkézni. A Bizottság több fellépését követően 2017 elején az ANVISA végül megerősítette, hogy a gabonafélék lepárlásával előállított szeszes italok kivételt képeznek az allergén anyagokra vonatkozó címkézési követelmény alól. Végül pedig egy a gépgyártással kapcsolatos akadályt is sikerült kezelni. A 12. számú szabályozási norma (Norma Regulamentadora, NR 12) egy olyan rendelet, amely biztonsági szabványokat határoz meg különböző foglalkoztatási területeken, köztük a gépgyártási és ipari felszerelések exportőreire, gyártóira és felhasználóira ugyanúgy vonatkozó kötelezettségeket, ami messzire ható követelményeket eredményez. A munkaügyi minisztérium végül kibocsátott egy technikai feljegyzést, amely a következtetésekben kimondja, hogy az ISO 13849 szabvánnyal összhangban gyártott importált gépeket nem szabad úgy tekinteni, hogy nem felelnek meg az NR12-nek. Ez tehát lehetővé teszi az ISO 13849-es szabványt alkalmazó uniós gépgyártás számára a piacra jutást. 3. Kanada Az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás ideiglenesen 2017. szeptember 21-én lépett hatályba. A megállapodás a kereskedelmi kapcsolatok folyamatos fejlődését eredményezi, mivel olyan keretet is biztosít, amely segít a piacrajutási kérdések kezelésében. Valójában három akadály megszüntetését már megerősítették 2017-ben. A horizontális akadályok terén a Kanadában megvalósuló külföldi beruházásokat szabályozó törvény (Investment Canada Act) lehetővé teszi, hogy a kanadai kormány megvizsgálja a bizonyos szintet meghaladó külföldi beruházásokat. A CETA hatálybalépését követően az olyan beruházások esetében, amelyek célja egy kanadai vállalkozás feletti irányítás megszerzése nem állami tulajdonú WTO-beruházók által, a vállalati értékre vonatkozó felülvizsgálati küszöbérték) 1,5 milliárd kanadai dollár. Ezt a küszöböt a CETA-ban foglalt rendelkezéseknek köszönhetően a névleges GDP növekedése alapján évente kiigazítják majd. A mezőgazdasági és halászati ágazatban is sor került egy akadály elhárítására. A tagállamok ugyanis nem tudtak exportálni olyan tárolóközpontokból, amelyek más helyi ellenőrzési zónákban találhatók, mint a gyártók. Az EU és Kanada azonban megállapodott az összehangolt exportbizonyítványok módosításáról. Szintén a mezőgazdasági és halászati ágazathoz kapcsolódóan a búzára és az árpára vonatkozó korábbi behozatali rendszert, amelyet a búzával foglalkozó kanadai hivatal szabályozott 4 vámkontingens révén, most a CETA hatályba lépését követően megszüntették. Ezenkívül a CETA keretében Kanada kötelezettséget vállalt arra, hogy a borral és szeszes italokkal kapcsolatos valamennyi kérdésben vitát folytatnak az EU-val a kölcsönösen elfogadott megoldások megtalálása érdekében. Ide tartozik a belföldi borokra és a Kanadában magántulajdonú borárusító helyeken palackozott borokra alkalmazott tartományi felárak kérdése is. 4. Törökország Az EU és Törökország közötti kereskedelmi kapcsolatok egy 1995-ben hatályba lépett vámunió-megállapodásra épülnek. Törökország összességében számos akadályt állított, az adatbázisban összesen 20-at regisztráltak. Kettőt azonban sikerült felszámolni. A bányászat területén a török hatóságok megszüntették a réz- és alumíniumtörmelékre vonatkozó korlátozásokat, és ezeket az árukat törölték az exportregisztráció-köteles termékek közül. Emellett a fa-, papír- és cellulóziparban is részben sikerült kezelni egy akadályt. A török hatóságok rendszeres közleményekben jelzik különféle termékek felvételét a török importfelügyeleti tanúsítási rendszer körébe. A rendszer felügyeleti engedélyhez köti bizonyos termékek bevitelét, ha azok ára nem éri el a hatóságok által meghatározott küszöböt. Miután a Bizottság a kereskedelem akadályairól szóló rendelet értelmében vizsgálatot folytatott a nem bevont famentes papírra vonatkozó importfelügyelet ügyében, Törökország 2017. december 7-ével kivonta ezt a papíripari terméktípust az importfelügyeleti rendszer hatálya alól. (Ugyanakkor megjegyzendő, hogy más ágazatok számos terméke továbbra is a rendszer hatálya alá tartozik.)

5. Argentína Argentína is tagja a MERCOSUR csoportnak, amellyel az EU a társulási megállapodásra irányuló tárgyalások keretében szabadkereskedelmi megállapodásról is tárgyal. A piacra jutás terén előrelépés történt, mivel 2017-ben két akadályt felszámoltak. Az állat- és növényegészségügyi intézkedéseket illetően Argentína a tanúsításból kivette „a sertés reprodukciós zavarokkal és légzőszervi tünetekkel járó szindrómájától (PRRS) mentes” követelményt, ami megkönnyíti a hústermelők hozzáférését az argentin piachoz. A szolgáltatásokat illetően meg kell jegyezni, hogy Argentína megszüntette a 2012-es és 2013-as általános határozatok által létrehozott „eskü alatt tett behozatali nyilatkozatot” (DJAS). 6. India Amint már korábbi fejezetekben is említettük, India nem tért el a protekcionista iránytól: 2017-ben három új akadályt állított. Mindezek ellenére az EU-nak 2017-ben (részben) sikerült két akadályt elhárítania, mindkettőt az állat- és növényegészségügyi ágazatban. A sertéstermékeket illetően India több tagállammal egészségügyi bizonyítványról állapodott meg, megkönnyítve a piacra jutást. Az indiai hatóságok ugyanis beleegyeztek, hogy az Indiába exportált sertéstermékeket (pl. sonkaféléket) pácolás/szárítás előtt ne kelljen kicsontozni. India a növények és növényi termékek importjára is korlátozásokat vezetett be, méghozzá a fertőtlenítő kezelések kapcsán. India jóváhagyta az alternatív kezelést (hideg, illetve meleg hőkezelést) kapott gyümölcsök és fa importját, és bejelentette, hogy ezekről értesíti a WTO állat- és növényegészségügyi bizottságát. A bejelentett értesítések egy része azonban máig nem történt meg. Ezenkívül meg kell jegyezni, hogy 2017 februárjában India acélügyi államtitkára bejelentette, hogy a vas- és acéltermékekre korábban alkalmazott minimális behozatali árakat 19 termékre vonatkozóan nem hosszabbítják meg. 7. Szaúd-Arábia Szaúd-Arábia és az Öböl-menti Együttműködési Tanács öt másik tagja (Bahrein, Kuvait, Omán, Katar és az EAE) kereskedelmi szempontból fontos régiót képvisel. 2017 folyamán két akadályt szüntettek meg, mindkettőt a mezőgazdasági és halászati ágazatban. Szaúd-Arábia importkorlátozást vezetett be a marha- és juhhúsra a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalma miatt. 2017 folyamán azonban ezt a tilalmat bizonyos tagállamok tekintetében feloldották. Hasonló tilalmat vezettek be a baromfi és a baromfitermékek behozatalára a magas patogenitású madárinfluenza (HPAI) miatt. 2017-ben ezt a tilalmat is feloldották bizonyos tagállamok esetében. 8. Tajvan Az EU-nak 2017-ben két akadályt sikerült kezelnie, ami kedvezni fog a Tajvanban folytatott uniós üzleti tevékenységeknek. Mindkét akadály a mezőgazdasági és halászati ágazatot érintette. Az EU már többször kérte Tajvant, hogy állatokat/növényeket és ezekből készült termékeket exportálhasson. Az ügy évekig húzódott, és semmi nem utalt arra, hogy az eljárás mikor fog lezárulni. Szerencsére Tajvan 2017-ben felgyorsította az eljárást, és bizonyos tagállamoknak hozzáférést adott a piacához. Emellett Tajvan megszüntette a bizonyos tagállamokból származó szarvasmarhatermékekre a kergemarhakór miatt elrendelt tilalmat, miután a tagállami kormányok és a Bizottság fokozták arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy a tajvani hatóságoknak, tudományos köröknek és a szélesebb nyilvánosságnak – több évig tartó párbeszéd révén – elmagyarázzák az EU átfogó, többszintű ellenőrzési rendszereit, melyek igen szigorú szabályok szerint működnek. 9. Egyesült Arab Emírségek (EAE) Az Egyesült Arab Emírségek kereskedelmi szempontból fontos régiót képvisel. Ezért a Bizottság nagy erőfeszítéseket tett a piacra jutás akadályainak elhárítására; 2017-ben kettőt sikerült megszüntetni. A mezőgazdasági és halászati ágazatban a baromfira és a baromfitermékre a HPAI miatt bevezetett ideiglenes behozatali tilalmat bizonyos tagállamok esetében megszüntették. Az elektronikai termékeket illetően az EAE iránymutatásokat és egy prezentációt adott ki arról, hogy 11 általános világító berendezést kivesznek az intézkedések hatálya alól. Ezekre a termékekre egy 2012-es EAE-kormányhatározat vonatkozik, amely megtiltja egyes veszélyes anyagok alkalmazását az elektronikus berendezésekben (az ugyanerről szóló 2011/65/EU irányelvhez hasonlóan). D. AZ AKADÁLYOK ELHÁRÍTÁSÁNAK HATÁSAI Ebben a fejezetben először megismételjük a korábban elvégzett elemzést a 2017-ben elhárított akadályokhoz kapcsolódó kereskedelmi forgalom számszerűsítésével. Az elhárított akadályok által esetlegesen érintett kereskedelmi forgalom 8,2 milliárd eurót tett ki. Ez közel duplája az előző évi értéknek (4,2 milliárd euró). Ennek 45%-át a Kínába irányuló uniós export teszi ki, az ezt követő célországok: Brazília (közel 13%) és India (közel 6%). E forgalom döntő többsége az ipari ágazatokat érinti. Az esetlegesen érintett kereskedelem 34%-át az orvostechnikai eszközök és berendezések teszik ki (3,6 milliárd, illetve 2,1 milliárd euró értékben). Az agrár-élelmiszeripar területén az akadályok elhárítása 1 milliárd eurót jelent. Az idén először ez a jelentés részletesebb elemzést is tartalmaz. Ez egy olyan ökonometriai modellen alapul, amellyel felmérhető, hogy az akadályt állító partnerországokkal való kereskedelmi forgalom mennyit változott az akadály elhárításával. Ehhez regressziós elemzéssel számszerűsítettük az akadályok elhárításának az uniós exportra gyakorolt hatásait.