HU    HU HU 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2010.9.10. 
SEC(2010) 1012 végleges 
  
A BIZOTTSÁG VÁLASZA  
„A ZÁRÓELSZÁMOLÁSI ELJÁRÁS ELLEN ŐRZÉSE” CÍM Ű KÜLÖNJELENTÉSRE  
HU 2   HU A BIZOTTSÁG VÁLASZA  
„A ZÁRÓELSZÁMOLÁSI ELJÁRÁS ELLEN ŐRZÉSE” CÍM Ű KÜLÖNJELENTÉSRE  
ÖSSZEFOGLALÁS  
III. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a mez őgazdasági kiadások kezelésének és ellen őrzésének 
általános keretrendszerén belül az igazoló szervekr e háruló új feladat fontos és hasznos eleme 
az alapul szolgáló tranzakciók jogszer űségére és szabályszer űségére vonatkozó ésszer ű 
bizonyosság megszerzésének. Ezek az új követelmények el őször a 2007-es pénzügyi év 
vonatkozásában kerültek bevezetésre, és módo sításukat és hatályuknak a 2008-as pénzügyi 
évre történ ő kiterjesztését követ ően lényegében változatlanok maradtak. Az új 
követelményeket az igazoló szervekkel éves  konferencia keretében is megvitatták. 
Ennek eredményeként a helyzet a 2009-es pénzügyi évben (az ellen őrzött időszak végét 
követően) az említett (pl. a kifizetések jogszer űségére és szabályszer űségére vonatkozó) új 
ellenőrzési elemek tekintetében jelent ős mértékben javult. 
IV. A szabályszer űségi záróelszámolási eljárás célja  az, hogy az uniós finanszírozásból 
kizárja azokat a kiadásokat, amelyek teljesítésé re az uniós jogszabályok megsértésével került 
sor. Ezzel szemben ez a mechanizmus nem arra szolgál, hogy a kedvezményezettek részére történt szabálytalan kifizetéseket visszatéríttessék , ami a megosztott irányítás alapelve szerint, 
továbbá az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 9. cikke  (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, 
illetve a költségvetési rendele t 53b. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján a tagállamok 
kizárólagos felel őssége. Amennyiben a szabályszer űségi záróelszámolási eljárás az egyéni 
kedvezményezettek részére történt szabálytalan kifizetésekre de rít vagy deríthet fényt, úgy a 
tagállamok kötelesek visszafize ttetési intézkedéseket tenni a kedvezményezettekkel szemben. 
Az 1290/2005/EK rendelet 31. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a pénzügyi 
korrekciókat a jogsértés természete és súlya,  továbbá az EU által elszenvedett pénzügyi 
veszteség alapján kell meghatározni. Az össz eget, amennyiben lehetséges, a ténylegesen 
okozott kár, illetve extrapolál ás alapján kell megállapítani. Amennyiben erre nincs mód, úgy 
átalánykorrekciót kell alkalmazni, amely a jogi követelményeknek megfelel ően a nemzeti 
kontrollrendszerekben feltárt hiányosságok súl yosságát veszi figyelembe az EU-t fenyeget ő 
pénzügyi kockázat megállapítása érdekében. A Bizottság rendszere tehát egyértelm űen rögzíti 
az alkalmazandó módszerek hierarchiáját, ezért a Bizottság nem ért egyet azzal, hogy adott 
esetben „választási lehet őségek” állnának rendelkezésre az alkalmazandó pénzügyi korrekció 
módszerét illet ően. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy egyértelm ű összefüggés van a korrekció 
összege és a rendszerben rejl
ő hiányosságok miatt történt szabálytalan kifizetések összege 
között. A szabályszer űségi záróelszámolás olyan esetek re vonatkozik, ahol a feltárt 
hiányosságok a helyi kontroll rendszerre korlátozódnak, és nem hozhatók összefüggésbe a 
kedvezményezetteknek folyósított szabálytal an egyedi kifizetésekkel, viszont a 
kontrollrendszer hiányosságainak  feltárásához alkalmazott át alánykorrekciós megközelítés 
fedezi az uniós költségvetést fenyeget ő kockázatot, pl. amennyi ben egy tagállam nem hajt 
végre minimális számú kontrollt. 
Ezenfelül a tagállamok a Bizottságnál j obban meg tudják ítélni és bizonyítékokkal 
alátámasztani az uniós költségvetést fenyeget ő tényleges pénzügyi veszteséget vagy 
kockázatot, mivel a megosztot t irányítás keretén belül ők hajtják végre a mez őgazdasági 
kifizetéseket. Az operatív kézikönyv ezt egyértelm űen megfogalmazza, és el őírja, hogy a 
Bizottság ezeket a bizonyítékokat – amennyiben megbízhatóak – vegye figyelembe. Az uniós 
költségvetést érint ő pénzügyi veszteségek még pont osabb meghatározása ezért a 
HU 3   HU szabályszer űségi záróelszámolási eljárás valamennyi szintjén az érintett  tagállam tevékeny 
közreműködését igényli, mivel kizárólag a tagá llamnak áll rendelkezésére az összeg 
meghatározásához szükséges valamennyi információ. A Bizottság kérései ellenére azonban a tagállamok sajnos gyakran nem élnek ezzel a lehet őséggel. A rendszer 1996-os reformja óta 
az átalánykorrekciók értékben az összes korrekc ió alig kevesebb mint 70 %-át teszik ki. A 
Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy a pénzügyi korrekciók tekintetében inkább az olyan 
esetek számát kell figyelembe venni, ahol átalánykorrekciót alkalmaztak. Ilyen módon az 
esetek mindössze 45 %-ában használták az átalá nykorrekciós megközelítést, és a legutóbbi tíz 
szabályszer űségi határozatot figyelembe véve ez az arány tovább csökken, és mindössze 
37 %. Ez a Bizottságnak az átal ánykorrekciós módszer lehet ő legnagyobb mértékben történ ő 
visszaszorítására tett folyamatos er őfeszítéseit igazolja. 
Mivel a Bizottságnak a pénzügyi korrekciók me ghatározásához alkalmazott módszertana az 
uniós költségvetést fenyeget ő kockázat legjobb becslésén alapul, semmi esetre sem 
eredményezhet szankciókat. 
A Bizottság az erre irányuló er őfeszítése keretében a közelmúltban határozta meg a 
tagállamok számára azokat a feltételeket, amelyek alapján kész a tagállamok által 
megállapított és az érintett támogatási rendsze rrel kapcsolatos kontrollst atisztikákban szerepl ő 
hibaarány mértékére korlátozni a pénzügyi korrekciók összegét a végs ő kedvezményezettek 
részére teljesített kifizetések esetében.  
A pénzügyi korrekciók számviteli kiigazítá sok, és nem a tagállamok hatóságait sújtó 
szankciók. A Bíróság meger ősítette, hogy az átalánykorrekciós módszertan megfelel a 
szabályszer űségi munkára vonatkozó jogi szabál yozásnak. A Bíróság különösen azt er ősítette 
meg, hogy nem a Bizottság feladata a beköve tkezett veszteségek pontos összegének 
megállapításához szükséges ellen őrzések elvégzése, hanem a ta gállamoknak kell bizonyítania, 
hogy a Bizottság becslése túlzott mérték ű. 
Az átalánykorrekció azon esetekben történ ő alkalmazását, amikor a tagállamok nem tesznek 
eleget a jogi kötelezettségeiknek, a 2007. évi zárs zámadási határozatában ((83) bekezdés) az 
Európai Parlament is jóváhagyta. 
A pénzügyi korrekciók megállapításának a Számvev őszék által említett alternatív módszerei 
az ellenőrzési erőforrások jelent ős mértékű növelésével járnának, ami egyetlen költség–
haszon elemzéssel sincs összhangban. 
V. A pénzügyi záróelszámolási határozat megho zatalára hat hónappal a ké rdéses pénzügyi év 
végét követ ően kerül sor. A Bizottság ezzel a határozattal állapítja meg az uniós 
költségvetésre terhelhet ő kiadások összegét az adott évre vonatkozóan. A költségvetési 
rendelettel megegyez ő jogi érvény ű 1290/2005/EK rendelet 30. cikke egyértelm űen előírja, 
hogy a határozat nem sérthe ti a tagállamok számára pénzügyi korrekciókat el őíró későbbi 
szabályszer űségi határozatokat. Ezenfelül a re ndelet lényegében teljes mértékben 
összeegyeztethet ő a költségvetési rendelettel, amely bármely más kiadás vonatkozásában 
előírja, hogy a Bizottság a végleges kifizetés évére vonatkozó zárszámadási határozatot 
követő 5 évben utólagos ellen őrzéseket végezhet. Ellenkez ő esetben az utólagos ellen őrzésig, 
illetve az ötéves elévülési id ő leteltéig minden költségvetési  kiadást ideiglenesnek kell 
tekinteni. 
Azokat a kiadásokat, amelyeket várhatóan kizá rnak majd a finanszírozásból, a Bizottság 
számviteli rendszerében és a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött megjegyzésekben feltételes 
eszközöknek kell nyilvánítani. Ez  a megjegyzés a pénzügyi záróelszámolási határozattal 
együtt elegend ő információt szolgáltat az Európai Parlament és a Tanács számára a 
zárszámadási eljáráshoz. 
HU 4   HU A Számvev őszék észrevétele a záróelszámolási rends zerrel kapcsolatos – annak jelenlegi 
jogalapjában meghatározott – e gyik alapelvre vonat kozik, amelyet a Bizottságnak (1996 óta) 
alkalmaznia kell. A jogszabály elfogadásá t a jogalkotási eljárásban részt vev ő egyetlen fél 
sem ellenezte. Az észrevételt így a jogszab ály esetleges felülvizsgálata során lehetne 
leginkább figyelembe venni. 
VI. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a jelenlegi re ndszer jól m űködik, és megvalósítja az 
általános célokat. Mindaz onáltal további fejlesztések történ nek a gyakorlatba n, és a Bizottság 
szükség esetén megfelel ő javaslatokat tesz az Európai Parl amentnek és a Tanácsnak a 2013-at 
követő időszak vonatkozásában. 
BEVEZETÉS  
2. A költségvetési rendelet 53b. és 53c. cikkeinek végrehaj tásáról szóló végrehajtási 
szabályok 42. cikkének (1) bekezdése meghatározza, hogy a záróelszámolás célja annak biztosítása, hogy a tagállamok által a megosztott ir ányítás keretében teljesített […] és az uniós 
költségvetésre terhelhet ő kifizetések rendben és az alkalmazandó uniós jogszabályoknak 
megfelelően történnek. 
5. A Bizottság által 1991-ben létrehozott Be lle-munkacsoport arra kapott megbízást, hogy a 
záróelszámolási eljárásokkal kapcsolatos m űveleteket vizsgálja meg annak megállapítása 
érdekében, hogy azok milyen eredményesen és  mennyire hatékonyan segítik a közös 
agrárpolitika, valamint a költségvetési rendelet általános célkit űzéseinek elérését, illetve hogy 
szükség esetén a m űveletek betartatása ér dekében jogalkotási és/vagy adminisztratív 
eszközökre tegyenek javaslatokat. 
b) A szabályszer űségi határozatban szerepl ő minden egyes pénzügyi korrekció adott pénzügyi 
évhez köthet ő, a határozat melléklete szerint. 
1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT 
b) A kifizet ő ügynökségek által végzett ellen őrzések az irányítási és ellen őrzési rendszereken 
alapulnak, amelyekre vonatkozóan a minimumk övetelményeket a Bizottság határozza meg. 
6. A megreformált rendszerben a pénzügyi záróel számolási határozatot az érintett pénzügyi 
évet követ ő év április 30-ig kell elfogadni. A megr eformált záróelszámol ási eljárás ezáltal 
jelentős mértékben lerövidítette a kifizet ő ügynökségek záróelszámolására vonatkozó 
határidőt. 
I. RÉSZ – A PÉNZÜGYI ZÁRÓELSZÁMOLÁS 
21. A más ellen őrök megfelel őnek ítélt munkaeredményeire történ ő hagyatkozásról már a 
nemzetközi ellen őrzési standardok és a Bizottság iránymutatásai is rendelkeznek. Az igazoló 
szervek hagyatkozhatnak a bels ő ellenőrzési osztályok munkaeredményeire, amennyiben 
megfelelően ellenőrizték azok munkáját. 
A 2009 novemberében a dán igazoló szervnél tett, els ősorban a 2009-es pénzügyi évre 
vonatkozó ellen őrzési látogatás a munkadokumentumok és ellen őrzési listák tekintetében 
egyik szervnél sem tárt fel semmilyen jelent ős hiányosságot. 
A Számvev őszék 9. lábjegyzetben tett észrevétele te kintetében, amely arra vonatkozott, hogy 
a belső ellenőrzési osztály részt vett az igazoló szerv kiválasztásában, amellyel a kifizet
ő 
ügynökség végül éppen a bels ő ellenőrzési osztály javaslatára kötött közvetlenül szerz ődést, 
meg kell jegyezni, hogy az igazo ló szerv 2009-es és 2010-es  pénzügyi évre vonatkozó 
szerződését az illetékes hatóság aláírásával újították meg. 
HU 5   HU 22. A Számvev őszék megállapításai a legtöbb esetben az igazoló szervek ellen őrzési 
munkájának dokumentációjában rejl ő hiányosságokra és nem magának a munkának a nem 
megfelelőségére vonatkoznak. 
Az igazoló szerveknek elegend ő ellenőrzési bizonyítékot kell összegy űjteniük a 
megállapításaik alátámasztására. A Bizottság  a kockázatelemzés részének tekinti ezt a 
kérdést, azonban ennek a közvetl en megállapításához az ellen őrzésre kiválasztott igazoló 
szerveknél tett látogatások szükséges ek. Bár a munkadokumentumok és ellen őrzési listák 
pontos felépítését és tartalmát az igazoló szervek szakmai megíté lésére kell bízn i, a Bizottság 
korábban is tett (és a továbbiakban is tesz ma jd) ajánlásokat ezen a kulcsfontosságú területen, 
amennyiben hiányosságokat tapasztal. 
Az igazoló szervek a 3. iránymutatás szerinti tételes ellen őrzésre vonatkozó általános 
követelményeken túlmen ően kötelesek az egységes támoga tási rendszer jogosultságaiból 
eredő kifizetéseket ellen őrizni, a tételes ellen őrzés során azonban magát a jogosultságot nem 
kell vizsgálniuk. 
24. A 2009-es pénzügyi évre vonatkozó iránymut atásokat felülvizsgálták annak további 
tisztázása érdekében, hogy a követelések f őkönyvének hiánytalansága és pontossága hogyan 
tesztelhet ő és a 885/2006/EK rendelet III/IIIA. melléklete hogyan ha jtható végre, valamint 
erről hogyan készülhet jelent és. A 2009-es pénzügyi évre vonat kozó hitelesítési jelentések 
elemzése azt mutatja, hogy a Számvev őszék ellen őrzése óta ezen a téren el őrelépés 
tapasztalható. 
A Bizottság az igazoló szervek munkáján túlmen ően 11 tagállamban 14 kifizet ő ügynökséget 
ellenőrzött az elmúlt három év során a szabályt alan esetek vizsgálata és azoknak a 
885/2006/EK rendelet III. melléklete alapján történ ő bejelentése vonatkozásában. A kifizet ő 
ügynökségek általában megfelel ő eljárásokat alkalmaznak az  EU pénzügyi érdekeinek 
védelme érdekében. Az ellen őrzések során feltárt hiányosságokat a szabályszer űségi 
záróelszámolási eljárás keretében nyomon követik. 
26. A Bizottság a közelmúltban tett javaslatot egy olyan rendszerre1, amelynek segítségével a 
tagállamok 2010-t ől kezdődően meger ősíthetik a végs ő kedvezményezettek részére teljesített 
kifizetések jogszer űségére és szabályszer űségére vonatkozó biz onyosság megszerzésének 
általános keretrendszerét. Az igazoló szerveknek ebb ől a célból a jelenlegi követelményeken 
túlmenően ki kell terjeszteni ük a munkájukat olyan módon, hogy egy adott alapsokaságra 
vonatkozóan a kérdéses kifizet ő ügynökség által helysz íni vizsgálattal ellen őrzött tranzakciók 
reprezentatív mintáját teljes kör űen ismét ellen őrzik. A munka a teljes fá jlkezelést felölelné a 
támogatás iránti kérelem beérkezését ől kezdve a végleges kifizetés kiszámításáig és 
teljesítéséig. 
28. A Bizottság egyetért azzal, hogy a rendszer továbbfejleszthet ő, és erre szükség is van, 
ezért rendszeresen felveti a ké rdést a tagállamokkal folytatott eszmecsere során. A kifizet ő 
ügynökségeknél m űködtetend ő egyes fő és kiegészít ő kontrollmechanizmusok tesztelése és 
értékelése azonban nem követelmény. 
29. A Bizottság állásp ontja szerint a bels ő ellenőrzési eljárásokra v onatkozó vélemény 
megalkotásához nem lenne szükség a f ő és a kiegészít ő kontrollmechanizmusok tesztelésére 
és megbízhatóságuk értékelésére. A 885/2006/EK rendelet nem írja el ő az igazoló szervek 
számára, hogy állapítsák meg, hogy minde n lehetséges kontrollmechanizmus m űködik-e, csak 
azt követeli meg az igazoló szervekt ől, hogy vizsgálják felül a kifizet ő ügynökségek 
akkreditációs feltételeknek való megfelelés ét (a 885/2006/EK rende let I. melléklete). 
                                                 
1 D/413722/2009. számú dokumentum 
HU 6   HU A Bizottság 26. pontra adott válaszában ismertet ett új rendszer szer int az igazoló szervekt ől 
azonban elvárják ezen szempontok értékelését. 
30. A Bizottság a tagállamokhoz in tézett hivatalos közleményeiben  szükség esetén kiemelte, 
hogy a megbízott szerveket is meg kell határo zni és tesztelni kell.  Nem szükséges azonban 
minden megbízott szervet minden évben felkeresni és tesztelni. 
31. A módosítás arra irányult,  hogy tisztázzák a már meglév ő kötelezettségeket, és javítsanak 
az igazoló szervek jelentéstételi eljárásán. 
32. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a felülvizsg ált iránymutatások pontosan meghatározzák, 
hogy az ellen őrzési feladatnak mire kell kiterjednie. A kifizet ő ügynökségeknek össze kell 
vetniük a benyújtott éves kérd őívekben szerepl ő összes információt az adatbázisokban 
szereplő háttér-információkkal. Az igazoló szerveknek ellen őrizniük kell, hogy ez megtörtént, 
és jelezniük kell, ha ellentmondást találnak. Ellen őrizniük kell továbbá az ellen őrzési 
nyomvonalak meglétét és megfelel őségét is. 
Az igazoló szerveknek az adatbázis pontosságának tesztelése érdekében 
statisztikasorozatonként lega lább egy 20 helyszíni ellen őrzési jelentésb ől álló mintát kell 
vizsgálniuk, és ellen őrizniük kell, hogy az ott szerepl ő adatokat helyesen vitték-e be az 
adatbázisba. 
Az igazoló szerveknek egyértelm ű következtetéseket kell levonniuk a fentiekkel 
kapcsolatban. A 2009-es pénzügyi évben ezen a területen elért el őrelépés ellenére a Bizottság 
fontolóra veszi, hogy szükség van-e az iránymutatások további pontosítására. 
33. a) A kifizet ő ügynökségeknek el kell végezniük ezt az összevetést, az igazoló szerveknek 
pedig ellen őrizniük kell, hogy ez re ndben megtörtént. Ez a 2008-as pénzügyi évr ől szóló 
összefoglaló jelentésb ől
2 a tagállamok számára egyértelm űen kiderül, továbbá szükség esetén 
ajánlások is készültek ezen a téren a tagállamok (kifizet ő ügynökségek és igazoló szervek) 
részére. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ennek eredményeként a helyzet a 2009-es pénzügyi 
év vonatkozásában javult. Az igazoló szervek által a 2009-es pénzügyi évr ől készített 
beszámolók szerint a kifizet ő ügynökségek többségénél megtörtént a teljes kör ű egyeztetés. 
b)–c) A b) és a c) pontokra adott együttes válasz: A Bizottság elismeri a Számvev őszék által a 2007-es és 2008-as pénzügyi évek 
vonatkozásában feltárt hiányosságokat, és tárgyalásokat folyta tott ez ügyben az érintett 
tagállamokkal. A Bizottság ennek eredménye ként úgy ítéli meg, hogy a helyzet a 2009-es 
pénzügyi év vonatkozásában jelent ős mértékben javult. A hitelesítési jelentések elemzése azt 
mutatja, hogy az igazoló szervek, néhány kivételt ől eltekintve, az esetek hozzávet őleg 90 %-
ában a Bizottság által elvárt  szinten végezték a munkát. 
34. Az alább felsorolt okok miatt a Bizottság  nincs azon a vélemé nyen, hogy a feltárt 
hiányosságok miatt a statisztikák csak er ősen korlátozott mértékben lennének használhatóak a 
Bizottság számára bizonyo sság szerzése céljából: 
– A tagállamok által szolgáltatott  kontrollstatisztikák alapján a Bizottság által megállapított 
hibaarányok az évek során egyenletesek voltak. 
– A 2009-es pénzügyi évre vonatkozó hitelesítési  jelentések elemzése azt mutatja, hogy az 
igazoló szervek egyértelm ű előrelépést tettek. 
                                                
 
2 AGR/2009/80073-00-03/HU, 2009. április 3. 
HU 7   HU – A statisztikai információ a kérelm ek igen nagyszámú mintája ellen őrzésének az 
eredménye3, és a fennmaradó hibaarány még akkor is 2 % alatt maradna, ha a hibaarányok 
növekedésénél 25 %-os biztonság i ráhagyást alkalmaznának. 
– A Számvev őszék 2008-as DAS-gyakorlatában megálla pított hibaarányok megegyeznek a 
Bizottság által a tagállamoktól kapott kontrollstatisztikák alapján meghatározott fennmaradó hibaaránnyal. 
A kifizet ő ügynökségeknek a helyszíni ellen őrzésre kiválasztandó ké relmek mintavételi 
módszerei tekintetében általában a véletlenszer ű mintavételt kell alkalmazniuk. Bár a 
véletlenszer ű mintavétel nem követ olyan statisztik ai módszert, mint amilyen például a 
pénzegység alapú mintavétel, a kiválasztott mintamennyiség általában elég nagy ahhoz, hogy 
megfelelő reprezentativitást biztosítson. 
35. A Bizottság elismeri a Számvev őszék által feltárt hiányo sságokat a 2007-es és 2008-as 
pénzügyi évek vonatkozásában, és az említett évekr ől szóló éves tevékenységi jelentésében 
erre már ki is tért. Tárgyalásokat folytatott ez ügyben az érintett tagállamokkal, és úgy ítéli 
meg, hogy a helyzet a 2009-es pénzügyi év vona tkozásában ennek eredményeként jelent ős 
mértékben javult. Az igazoló szervek beszámolóinak elemzése azt mutatja, hogy az igazoló szervek, néhány kivételt ől eltekintve, az iránymutatások á ltal elvárt szinten végezték a 
munkájukat az IIER-esetek több mint 90 %-á ban (mindkét alap esetében): az EMGA 
tekintetében az esetek 92 %-ban, az EMVA es etében pedig 87 %-ban  azt a következtetést 
vonták le, hogy a helyszíni ellen őrzések min ősége legalább megfelel ő volt. Az igazoló 
szervek a nem IIER-alapsokaság vonatkozásában, néhány kivételt ől eltekintve, az esetek több 
mint 80 %-ában megfeleltek az el őírt munkakövetelményeknek, és hasonló következtetésre 
jutottak az EMGA tekintetében  az esetek 90 %-ában, az EMVA vonatkozásában pedig az 
esetek 87 %-ában. 
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezek a módosítások kell ően korán kerültek kibocsátásra (a 
felülvizsgált iránymutatások angol nyelv ű változata már 2008 júliusában megjelent) ahhoz, 
hogy az igazoló szerveknek lehet őségük legyen az új iránymutatásoknak való megfelelésre. 
36. A Bizottság egyetért azzal, hogy a rendszer továbbfejleszthet ő, és erre szükség is van, 
ezért rendszeresen felveti a kérdést a ta gállamokkal folytatott eszmecsere során. 
37. Noha a Bizottság egyetért azzal, hogy egy korábbi ellen őrzés újbóli elvégzése általában 
hasznosabb lehet a helyszíni vizsgála tok értékelésekor, továbbra is lehet őség van a 
kontrollkörnyezet értékelésére az igazoló szervvel együtt történ ő ellenőrzés keretében is. 
Bizonyos esetekben nincs is mód egy ellen őrzés újbóli elvégzésére. Ez a probléma a küls ő
 
ellenőrök által elvégzett utólagos ellen őrzések során sok esetben felmerül. 
Ezenfelül az ellen őrök területvizsgálatra történ ő elkísérése csökkentené a mez őgazdasági 
termelőkre nehezed ő adminisztratív terheket. 
38. A Bizottság a 34. pontra adott válaszában említett okok miatt nincs azon az állásponton, 
hogy a Számvev őszék megállapításai miatt a kontrollstatisztikák csak er ősen korlátozott 
mértékben lennének használhatóa k bizonyosság szerzése céljából. 
                                                 
3 SPS/SAPS: 600 315 kérelmet ellen őriztek; állatok: 798 119 állatot ellen őriztek (anyatehénre vonatkozó 
támogatás és szarvasmarhára vonatkozó különleges támogatás); export-visszatérítés: 13 023 nyilatkozatot ellen őriztek; 275 491 ellen őrzést hajtottak végre a kedvezményezetteknél a területalapú 
vidékfejlesztési intézkedések tekintetében (vö. a Mez őgazdasági és Vidékfejlesztési F őigazgatóság 
2009-es éves tevékenységi jelentése, 33. lábjegyzet, 61. o.). 
HU 8   HU Az említett bizonyosság meger ősítését szolgáló új rendszer nem az igazoló szervek 
munkájában fellelhet ő hiányosságokra adott válaszreakci ó, hanem sokkal inkább a jelenlegi 
rendszer által már biztosított bizonyosság meger ősítésére tett kísérlet. 
41. Az igazoló nyilatkozatról szól ó 4. iránymutatás kibocsátása közös módszert biztosít arra 
vonatkozóan, hogy hogyan kell az igazoló nyilatko zatot írásba foglalni. Az iránymutatás 
felsorolja az alkalmazandó jogszabályokat, és bizottsági ajánlásokat fogalmaz meg annak 
érdekében, hogy az igazoló nyilatkozatokat összeh asonlítható ismérvek alapján készítsék el. 
43. Az igazoló nyilatkozatról sz óló felülvizsgált iránymutatást 2008 júniusában mutatták be 
először a tagállamoknak, és 2008 júliusá ban véglegesítették. Ez elegend ő időt biztosított a 
kifizető ügynökségek igazgatóinak a 2009 januárj áig aláírandó igazol ó nyilatkozataik 
elkészítésére. Korábbi felülvizsg álatra nem volt mód, hiszen el őször értékelni kellett a 
megelőző év gyakorlatának eredményeit. 
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az iránymutatások kell őképpen részletesek. A 2008-as 
pénzügyi évre vonatkozó igazoló nyilatkozatok  elemzése alapján az iránymutatást ismét 
felülvizsgálták. A 2009-es felülvizsgálat külön mellékletekben foglalkozik azzal, hogy 
hogyan kell végrehajtani a kontrolls tatisztikák elemzését: kifej ezetten részletes információkat 
kér azokban az esetekben, ahol az alapsokaságr a vonatkozó hibaarány meghaladja a 2 %-ot, 
ahol a helyzet összevetése a megel őző pénzügyi évvel jelent ős romlást mutat, illetve ahol egy 
alapsokaságot tekintve a hibaarány valószín űtlenül alacsony, emellett arra is kitér, hogy 
hogyan kell teljesíteni igazol ó nyilatkozat alapjának meghatározására vonatkozó 
követelményt. A Bizottság sablonokat is kiado tt a kontrollstatisztikák  továbbításához annak 
érdekében, hogy a tagállamok által a Bizottsá gnak szolgáltatott adatok egységességét 
biztosítsa. 
44. A 2008-as pénzügyi év vonatkozásában 82 esetb ől 75-nél teljesült az a követelmény, hogy 
minden egyes igazoló nyilatkozathoz csatol ni kell a vizsgált dokumentumok, valamint a 
kifizető ügynökség igazgatója által a nyilatkozat aláírását megel őzően elvégzett munka 
felsorolását. 32 esetben csat olták a kontrollstatisztikák elemzését, 24 esetben pedig a 
megelőző évvel történ ő összevetést. 
A Bizottság elemzése szerint a helyzet a 2009-es  pénzügyi év vonatkozásában javult: mind a 
88 kifizet ő ügynökség csatolta a vizsgált dokumentumok felsorolását és az elvégzett munkáról 
szóló összefoglalót, 83 kifizet ő ügynökség pedig rendelkezésre bocsátotta a 
kontrollstatisztikák kívánt elemzését. 
45–46. Az igazoló nyilatkozat alapjául szolgáló biz onyossági modell a Bizottság iránymutatásaiból 
következik, és a kifizet ő ügynökségek igazgató ival történt els ő megbeszélésen, 2007 
decemberében került megvitatásra. A Bizottság az említett megbeszélésen is egyértelm űen 
kijelentette, hogy az alnyilatk ozatokon alapuló úgynevezett lépcs őzetes modell nem 
megfelelő, és kifejezetten ellenezte a használatá t, különösen a kifizetések teljesítésével 
kapcsolatosan. 
47. A 2008-as pénzügyi év vonatko zásában a kontrollstatisztik ák elemzésére 32 esetében 
került sor, a megel őző évvel történ ő összevetésre pedig 24 esetben. A 2009-es pénzügyi év 
vonatkozásában a 4. iránymutatást éppen ennek a helyzetnek a javítása érdekében vizsgálták 
felül. Ennek következtében a kontrollstatisztikák elvárt elemzését erre a pénzügyi évre 88 
kifizető ügynökségb ől 84 elvégezte. 
48. A kontrollstatisztikák elemzését a támogatási rendszer szintjén kell elvégezni, és a 2 % 
feletti küszöbérték (egy alapsokaság szintjén) in dokolja fenntartás megfontolását. A fenntartás 
HU 9   HU csatolása azonban csak abban az es etben szükséges, ha a következ ő feltételek halmozottan 
teljesülnek: 
- a minőségi szempontok vizsgálata a 4. iránymutatás 4.2. pontjában (Min őségi szempontok) 
foglaltak szerint jelent ős hiányosságokat mutat egy nemzeti kontrollrendszerben, és 
- a jogosulatlan kifizetések összege várhatóa n meghaladja majd a kérdéses pénzügyi évben 
teljesített összes kifizetés 2 %-át a 4. ir ánymutatás 4.3. pontjában (Mennyiségi szempontok) 
említett alapsokaság bármelyikénél, és 
- a hiányosságok hatását korrekciós intézk edésekkel nem lehetett elhárítani. 
A kifizető ügynökség igazgatójának akkor kell fennt artással élnie, ha mindhárom felsorolt 
feltétel teljesül. 
49. A Bizottság a 34. pontra adott válaszában említett okok miatt nem kérd őjelezi meg a 
kontrollstatisztikák megbízhatóságát. 
51. Helytálló az a megállapítás,  hogy a hitelesítéssel kapcso latosan elvégzett munka az 
igazoló nyilatkozattal kapcsolato s véleményalkotáshoz is megfelel ő alapokat biztosít. 
Az igazoló szerveknek azonban ezenfelül ellen őrizniük kell, hogy az igazoló nyilatkozathoz 
csatolt alátámasztó információk helytállóa k-e és véleményt kell adniuk arról, hogy: 
• (adott esetben) a kifizet ő ügynökség igazgatójának fenntar tásait pontosan feltüntették-
e; 
• (adott esetben) véleménye szerint melyik ellen őrzött alapsokaság(ok) esetében kellett 
volna fenntartással élni, am i azonban nem történt meg; 
• (adott esetben) melyik ellen őrzött alapsokaság vonatkozásában éltek fenntartással, ami 
azonban nem lett volna szükséges (azaz az alap ul szolgáló ok(ok) nem anyagi természet ű(ek) 
(voltak)); 
• véleménye szerint az igazoló nyilatkozat  minden lényeges szempontból megfelel-e a 
885/2006/EK rendelet 3. cikkének ( 4. bizottsági iránymutatás) a(z) xx/10/16 és xx+1/10/15 
közötti pénzügyi évben. 
A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a vélemény nem korlátozott érték ű. 
A francia igazoló szerv a 2009-es pénzügyi évbe n követte a 7. iránymutatásban adott mintát. 
52. Az igazoló szervek a 2009-es pénzügyi évt ől kezdődően jobban meg tudják ítélni ezt az 
információt, mivel a felülvizsgált 4. iránymutatás a kifizet ő ügynökségek által kitöltend ő 
sablonokat tartalmaz. 
II. RÉSZ – A SZABÁLYSZER ŰSÉGI ZÁRÓELSZÁMOLÁS 
54. A Számvev őszék 1. grafikonja azt mutatja, hogy a szabályszer űségi határozatokat mikor 
fogadták, és nem a finanszírozásból kizárt ö sszegeket naptári évenként. A Bizottság 1. 
grafikonja tartalmazza a kiadásokra vonatkozó pé nzügyi kiigazításokat naptári évenként, a 
jövőbeli korrekciók b ecslésével együtt. 
56. A központi kockázatelemzés a tervezés egyik eszköze. Az N–2 év mez őgazdasági 
kiadásait valójában 76 különböz ő ellenőrzési területre osztották fel, és minden egyes 
ellenőrzési terület hasonló irányítási és ellen őrzési rendszer hatálya alá esik. Az alapján, 
ahogyan a különböz ő kifizető ügynökségek ezeken az ellen őrzési területeken a kifizetéseket 
teljesítették, tervezés  céljából 1 807 ellen őrzési terület / kifizet ő ügynökség párt azonosítottak. 
Ezekre az ellen őrzési terület / kifizet ő ügynökség párokra a következ ő kockázati tényez őket 
veszik figyelembe: a lényegesség elve (a beje lentett kifizetések összege), az utolsó ellen őrzési 
HU 10   HU év (a kérdéses intézkedés utolsó ellen őrzése óta eltelt id ő), a kérdéses intézkedésben rejl ő 
kockázat, a kontrollrendszer kockázatai (a k ontrollrendszerrel kapcsolatos kockázat), a 
kifizető ügynökségi kockázat (a kifizet ő ügynökséggel kapcsolatos kockázat) és végül az 
OLAF–kockázat (OLAF–felmondások és -szab álytalanságok), valamint a számvev őszéki 
kockázat (az Európai Számvev őszék megállapításaival kapcso latos kockázat). Az összetett 
kockázati számot a lényegesség és a „súlyozott kockázat” összeszorzásával ellen őrzési terület 
/ kifizető ügynökség páronként számítják ki, ahol a súlyozott kockázat a fent említett 
kockázati tényez ők súlyozott átlaga. Az ellen őrzési terület / kifizet ő ügynökség párok 
sorrendjét az összetett kockázati szám alap ján az egész igazgatóságra megállapítják. 
57–58. A 2009-es pénzügyi évben a Bizottság szabályszer űségi ellen őrzései a kiadások 61 %-ára 
terjedtek ki
4. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a szám meggy őző és elegend ő nagyságú, 
ezért nem ért egyet azzal a megállapítással,  hogy a kockázatelemzés eredményeként a 
prioritásként kezelend ő intézkedések, illetve kifizet ő ügynökségek esetében csak kis számban 
került volna sor szabályszer űségi ellen őrzésre. Ezenfelül a 2009-es  pénzügyi évben az összes 
mezőgazdasági kiadás 72 %-át kitev ő és az IIER támogatási rendszer alá tartozó közvetlen 
támogatásokat az elmúlt három évben Luxem burg kivételével valamennyi tagállamban 
ellenőrizték. 
59. A 24 hónapos szabály az uniós jogalkotó szándékos döntése annak érdekében, hogy 
jogbiztonságot szavatoljon a tagállamok számár a. E szabály alkalmazásának velejárója, hogy 
bizonyos kiadásokra nem lehet pénzügyi korrekciókat el őírni, annak ellenére, hogy 
hiányosságok merülhetnek fel. A Bizottsá g többször is javasolta a 24 hónapos id őtartam 
meghosszabbítását, a javaslatokat azonban mi nd a Tanács, mind a Parlament elutasította. 
60. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a valamennyi ellen őrzési területre kiterjed ő teljes 
ellenőrzés még jelent ős mértékű erőforrástöbblet felhasználásával  sem lenne megoldható pl. 
egy hároméves id őtartam alatt, és ellentmondana az egységes ellen őrzési elvnek5. Nem lenne 
hatékony megoldás emberi és pénzügyi er őforrásokat szentelni az alacsony összeg ű 
kifizetéseket teljesít ő és kis kockázatot jelent ő ellenőrzési terület / kifizet ő ügynökség párok 
ellenőrzésére. A Bizottság ezért a szabályszer űségi ellen őrzési munkáját központi 
kockázatelemzés alapján végzi, amely magá ban foglal valamennyi szükséges kockázati 
tényezőt, és összhangban van a nemzetközileg elfogadott ellen őrzési standardokkal. 
3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT 
A Bizottság a Számvev őszék által említett esetben id őben reagált a kapott információra, és a 
kockázatot megfelel ően orvosolták. A Bizottság ezért nem ért egyet azzal a megállapítással, 
hogy a Számvev őszák által említett 100 millió EUR ö sszegre pénzügyi korrekciót kellett 
volna alkalmazni. 
A 24 hónapos szabály az uniós jogalkotó szándékos döntése annak érdekében, hogy 
jogbiztonságot szavatoljon a tagállamok számár a. E szabály alkalmazásának velejárója, hogy 
bizonyos kiadásokra nem lehet pénzügyi kiigazításokat el őírni, annak ellenére, hogy 
hiányosságok merülhetnek fel. A Bizottsá g többször is javasolta a 24 hónapos id őtartam 
meghosszabbítását, a javaslatokat azonban mi nd a Tanács, mind a Parlament elutasította. 
                                                 
4 26,5%: „Mez őgazdasági piaci intervenció”, 70,9%: „Közvetlen támogatás” és 43,6%: 
„Vidékfejlesztés”. 
5 Ez azt jelenti, hogy az adott id őtartam alatt kb. 1 800 ellen őrzési területet kellene ellen őrizni, hogy 
elkerülhet ő legyen az, hogy a 24 hónapos szabály miatt eg yes részeken már ne lehessen helyesbítést 
alkalmazni. 
HU 11   HU 61. A 2009-es pénzügyi évben az összes mez őgazdasági kiadás 72 %-át kitev ő és az IIER 
támogatási rendszer alá tartozó közvetlen támo gatásokat Luxemburg kivételével valamennyi 
tagállamban ellen őrizték az elmúlt három évben (2007–2009), azaz egy olyan 
időintervallumon belül, amelyben a 24 hónapos szabály kizáró hatása nem érvényesülhet. 
A különböz ő mezőgazdasági támogatási rends zerekhez kapcsolódó különféle 
kontrollrendszerek, valamint a ta gállamok által létrehozott kifizet ő ügynökségek sokasága azt 
eredményezte, hogy igen magas az ellen őrzési terület / kifizet ő ügynökség párok száma. A 
közvetlen támogatások azonban csak 12 ellen őrzési területet képviselnek a 2008-as 
kockázatelemzésben. 
63. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az átalánykorrekció alkalmazása teljes mértékben 
összhangban van a szabályszer űségi záróelszámolás célkit űzéseivel, továbbá ez a 
leghatékonyabb és legeredményesebb módszer erre a célra, nevezetesen, ha a feltárt 
hiányosságok csak a tagállam irányítási és ellen őrzési rendszerét érintik. Az átalánykorrekció 
figyelembe veszi azt a tényt, hogy a Mez őgazdasági és Vidékfejlesztési F őigazgatóság által 
éves szinten lefolytatott mintegy 150 szabályszer űségi ellen őrzés mindegyike esetében nem 
lehet statisztikailag érvényes mintát venni. A Bizottság becslése szerint egy ilyen mérv ű 
tételes ellen őrzés valójában azzal járna, hogy minden egyes esetben átlagosan mintegy 100 
különböző fájlt kellene ellen őrizni, azaz összességében évente több mint 15 000 fájlt. 
A Bíróság is meger ősítette, hogy az átalánykorrekció alkalmazása megfelel a szabályszer űségi 
munkára vonatkozó jogi szabályozásnak. 
64. Az 1996-tól 2009 év végéig terjed ő időszak alatt elfogadott mind a 32 szabályszer űségi 
határozat esetében, ami a pénz ügyi korrekciók teljes összegének  alig kevesebb, mint 70 %-át 
jelenti, átalánykorrekciót alkalmaztak. A Bi zottság mégis úgy ítéli meg, hogy az esetek 
számát , semmint az összegét kellene figye lembe venni, mivel minden szabályszer űségi 
ellenőrzés egyaránt fontos szerepet játszik az éves általános ellen őrzési programban. Az 
átalánykorrekciót így csak az esetek 45 %-ába n alkalmazták, és ha csak az utolsó tíz 
határozatot nézzük, akkor ez az arány mindössze 37 %. Ez a Bizottság folyamatos 
erőfeszítését mutatja arra vonatkozóan, hogy kiszámítsa, illetve lehet őség szerint extrapolálja 
az uniós költségvetés ál tal elszenvedett pénz ügyi veszteségeket. 
A Bizottság az erre irányuló er őfeszítése keretében a közelmúltban határozta meg a 
tagállamok számára azokat a feltételeket, amelyek alapján kész a tagállamok által 
megállapított és az érintett támogatási prog rammal kapcsolatos kontrollstatisztikákban 
szereplő hibaarány mértékére korlátozni a pénzügyi korrekciók összegét a végs ő 
kedvezményezettek részére teljes ített kifizetések esetében.  
65. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a rendszeralapú ellen őrzési megközelítés a célkit űzés 
elérésének legeredményesebb és leghatékonyabb módszere, mivel a tagállamok irányítási és 
ellenőrzési rendszerének m űködésére összpontosít. Ahhoz,  hogy ez a munka az egyedi 
kifizetések reprezentatív mintájának tételes ellen őrzésével alátámasztható legyen a 
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési F őigazgatóság által éves szin ten elvégzett mintegy 150 
helyszíni szabályszer űségi ellen őrzés mindegyike vonatkozásába n, a jelenleg rendelkezésre 
álló erőforrások jelent ős (több mint kétszeresére történ ő) növelésére lenne szükség, ami 
egyetlen költség–haszon elemzéssel sem le nne összhangban. Ez a növekedés még nagyobb 
(ötszörös) lenne, ha a Bizott ságnak pl. egy hároméves id őszak alatt minden ellen őrzési 
területen ilyen mérték ű tételes ellen őrzést kellene végeznie. 
Ez azt a tényt sem venné fi gyelembe, hogy a független ellen őrző testületek tanúsítják a 
kifizető ügynökségek elszámolásait és a bels ő ellenőrzési eljárásaik m űködését, továbbá 
ellenőrzik és igazolják az általuk készített kontrollsta tisztikákat, azaz figyelmen kívül hagy 
HU 12   HU egy olyan elemet, amely az alapul szolgáló tranzakciók jogszer űségére és szabályszer űségére 
terjed ki, és amelyet éppen most er ősítenek meg. 
Ezt a fajta tételes tesztelést nem lehetne olyan esetekre sem korlátozni, ahol „a 
következmények számszer űsíthetők és jelent ősek”, mivel az említett következtetéseket nem 
lehetne az ellen őrzés időpontjában levonni, és ha ezeket az e ljárás vége felé megvalósítanák, 
egy ilyen tételes ellen őrzés elképzelhet ő, hogy lényegtelen és/va gy lehetetlen volna. 
66. Az átalánykorrekciók az uniós költségvetést fenyeget ő pénzügyi kockázat mértékét 
tükrözik, amely a tagállam ok irányítási és ellen őrzési rendszereinek hi ányosságaiból adódik. 
A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy összefüggé s van az alkalmazott átalánykorrekció és a 
végső kedvezményezetteknek történ ő szabálytalan kifizetések mértéke között. A VI/5330/97. 
számú munkadokumentumban foglalt iránymutatások egyértelm ű, tárgyilagos és stabil 
rendszert alakítottak ki az átalánykorrekc iók alkalmazására vonatkozóan, ami kerüli a 
szubjektivitást és az egyenl őtlen bánásmódot. 
A Bizottság operatív kézikönyve egyértelm űen megállapítja, hogy az átalánykorrekció 
rendszere az azonosított hiányo sságokat hivatott összekapcsol ni az uniós költségvetést 
fenyegető kockázatokkal, és hogy ez a kockázat a legfontosabb elem a pénzügyi korrekciók 
mértékének megállapításánál. Az ellen őröknek ezért értékelniük kell, hogy vannak-e olyan 
tényezők, amelyek csökkenthetik, illetve növelhetik a kockázatot. A szabályszer űségi 
határozatok elegend ő példát sorakoztatnak fel arra vonatkozóan, h ogy ezt az értékelést 
elvégzik, és ahol indokolt, o tt csökkentik, illetve növelik a pénzügyi korrekciók mértékét. 
Ezenfelül a tagállamok a Bizottságnál j obban meg tudják ítélni és bizonyítékokkal 
alátámasztani az uniós költségvetést fenyeget ő tényleges pénzügyi veszteséget vagy 
kockázatot, mivel a megosztot t irányítás keretén belül ők hajtják végre a mez őgazdasági 
kifizetéseket. Az operatív kézikönyv ezt egyértelm űen megfogalmazza, és el őírja, hogy a 
Bizottság ezeket a bizonyítékokat – amennyiben megbízhatóak – vegye figyelembe. Az uniós 
költségvetést érint ő pénzügyi veszteségek még pontosabb meghatározása ezért a 
szabályszer űségi záróelszámolási eljárás valamennyi szintjén az érintett  tagállam tevékeny 
közreműködését igényli, mivel kizárólag a tagá llamnak áll rendelkezésére az összeg 
meghatározásához szükséges valamennyi információ. A Bizottság kérései ellenére azonban a tagállamok sajnos gyakran nem élnek ezzel a lehet őséggel. A Bíróság meger ősítette, hogy 
nem a Bizottság feladata a bekövetkezett veszteségek pontos összegének megállapításához szükséges ellen őrzések elvégzése, hanem a tagá llamoknak kell bizonyítaniuk, hogy a 
Bizottság becslése túlzott mérték ű. 
A Bizottság ezzel összefüggésben a közelmúltban határozta meg a tagállamok számára azokat 
a feltételeket, amelyek alapján kész a tagállamok által megállapított és az érintett támogatási 
rendszerrel kapcsolatos kontro llstatisztikákban szerepl ő hibaarány mértékére korlátozni a 
pénzügyi korrekciók összegét a végs ő kedvezményezettek részére teljesített kifizetések 
esetében. 
5. HÁTTÉRMAGYARÁZAT 
A szóban forgó esetben a fájlok reprezenta tív mintájának tesztelése – a Számvev őszék 
javaslata szerint – azt jelenthette volna, hogy az Egyesült Királyságot a többi tagállamtól 
eltérően kezelik. Annak érdekében, hogy valamennyi  tagállamot egyenrangúan kezeljenek, az 
ilyen tételes ellen őrzést szisztematikusan kellene végr ehajtani, legalább azokban az esetekben, 
ahol adott esetben pénzügyi korrekcióra va n szükség. Egy ilyen megközelítés az ellen őrzési 
erőforrások jelent ős növelését tenne szükségessé, ami nincs összhangban a költség–haszon 
elemzéssel. A Bizottság ezért döntött a rendszeralapú ellen őrzési megközelítés mellett, ahol a 
kiigazítások hierarchiájában az átalánykorrekció az egyik olyan módszer, amelyet a Bíróság is 
HU 13   HU jóváhagyott. Ezenfelül a tagá llamokkal szemben is minden esetben elvárás, hogy még 
pontosabban állapítsák meg az uniós költségvetésnek okozo tt anyagi veszteséget, a 
tagállamok azonban nem mindi g élnek ezzel a lehet őséggel. A Bizottság mindazonáltal 
kidolgozott egy alternatív módszert a fennma radó valós kockázat pontosabb meghatározására, 
és ezt előírta a tagállamok számára (lásd a 104. pont  e) pontjának utolsó  albekezdését). 
Lásd még a 65. és a 66. pont okra adott válaszokat. 
67. A Parlament a 2007-es pénzügyi évre vonat kozó mentesítési határozatában egyértelm űen 
azt kérte, hogy „az e kötelezettségnek eleget nem tev ő tagállamokkal szemben 
átalányösszegben megállapíto tt korrekciókat alkalmazzanak”6. 
Az átalánykorrekció alapján megállapított pénz ügyi korrekciók összege (é rték szerint) a mai 
napig kevesebb, mint 70 %. 
A Bizottság ezen túlmen ően 2009 decemberében határozta meg a tagállamok számára azokat 
a feltételeket, amelyek alapján kész a tagállamok által megállapított és az érintett támogatási 
rendszerrel kapcsolatos kontro llstatisztikákban szerepl ő hibaarány mértékére korlátozni a 
pénzügyi korrekciók összegét a végs ő kedvezményezettek részére teljesített kifizetése 
esetében. 
68. Az 1996-os reform a szabályszer űségi záróelszámolással kapc solatban bevezette az n + 1. 
év április 30-ig elkészítend ő éves pénzügyi elszámolást, vala mint a 24 hónapos szabályt. Az 
ütemezésüket figyelembe véve ez komoly segíts éget jelentett a zárszámadási eljárás 
szempontjából (és most már az éves tevékenységi jelentés szempontjából is). A szabályszer űségi zárszámadási munka ilyen ütemterv szerinti elvégzése gyengítené a 
szabályszer űségi záróelszámolási folyamatot. 
69. A szabályszer űségi eljárás elvégzéséhez szükséges id ő számos tényez ő függvénye, 
amelyek közül néhány a Bizottság felel ősségi és ellen őrzési körén kívül esik. Ilyen tényez ő 
például az eset bonyolultsága, a kiegészít ő feladatok elvégzésének vagy adott esetben a 
kiegészítő ellenőrzési látogatások lefolytatásá nak a szükségessége, a határid ők betartása a 
tagállamok részér ől, fordítási követelmények, valamint az egyeztet ő testület ajánlásainak 
nyomon követése. Ezenkívül a célkit űzést igen gyakran túllépik annak érdekében, hogy teljes 
mértékben tiszteletben tartsák a tagállamok védekezési jogát, amely a szabályszer űségi 
záróelszámolási eljárás egyik al apelve, és amelyet a költségvetési rendelet végrehajtási 
szabályai 42. cikke (2) bekezdésén ek c) pontja is kifejezetten el őír. 
71. A tagállamok már rövid id ővel az ellen őrzési látogatás végét követ ően tájékoztatást 
kapnak a feltárt hiányosságokkal kapcsolatban, és azonnal módjuk van helyesbít ő 
intézkedéseket tenni. Az ellen őrzés eredményei ismertek és az adott évre vonatkozó éves 
tevékenységi jelentés elkészítésénél azokat fi gyelembe is veszik. A pénzügyi korrekció 
összegének megállapítására szolgáló id ő hossza másodlagos kérdés, ha a hiányosságokkal 
kapcsolatban már megküldték az értesítést, és azokra vonatkoz óan már megtették a helyesbít ő 
intézkedéseket. 
A szabályszer
űségi záróelszámolási eljárás határide jének lerövidítése megnehezítené a 
Bizottság ellen őrzési feladatainak ellátását, és ez nem szolgálná sem az EU, sem a tagállamok 
érdekeit. A Bizottság mindazonáltal tová bb igyekszik csökkenteni a szabályszer űségi 
záróelszámolási eljárás lefolytatásához szükséges id őt. 
                                                 
6 Lásd: Az Európai Parlament 2009. április 23-i határozata az Európai Unió 2007-es pénzügyi évre szóló 
költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésr ől, III. szakasz – Bizo ttság (P6_TA(2009)0289). 
(83) bekezdés. 
HU 14   HU 72. Az uniós jogalkotási eljárásban részt vev ő felek egyike sem javaso lt egyetlen változtatást 
sem az egyeztet ő eljárással kapcsolatban a Bi zottságnak a közös agrárpolitika 
finanszírozásáról szóló javaslatára a dott véleményében, amely javaslat a kés őbbiekben 
1290/2005/EK rendeletként lett elfogadva. 
A Bizottság 2006-ban intézkedéseket fogadott el az egyeztetésre kerül ő ügyek számának 
csökkentésére azáltal, hogy megk étszerezte azt a küszöbérték et, amely felett az esetek 
megengedhet őnek minősülnek. Az egyeztet ő testület szerint az esetek száma nem n őtt az EU 
bővülésével arányosan. 
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az egyeztet ő eljárás a szabályszer űségi eljárás fontos eleme. 
Ez az egyeztet ő testületnek a javasolt pénzügyi korrekció kra tett hatásából is jól látható. Az 
esetek 28 %-ában a pénzügyi korrekció öss zegének több mint 10 %-os mérséklése az 
egyeztető eljárás eredménye, az esetek 13 %-ában  a mérséklés 10 %-nál alacsonyabb volt, 
míg az esetek 3,5 %-ában a Bizottság úgy döntött,  hogy visszavonja a korr ekció elrendelését. 
73. Az, hogy egy adott esetben sikerül-e az eljárást a kit űzött időtartam alatt lefolytatni, 
számos tényez ő függvénye, és ezek közül néhány a Bizottság felel ősségi és ellen őrzési körén 
kívül esik. Ilyen tényez ő például az eset bonyolultsága, a kiegészít ő feladatok elvégzésének 
vagy esetleg a kiegészít ő ellenőrzési látogatások lefolytatásá nak szükségessége, a határid ők 
betartása a tagállamok részér ől, valamint az egyeztet ő testület ajánlása inak nyomon követése. 
Ezenkívül a célkit űzést igen gyakran túllépik annak érdekében, hogy teljes mértékben 
tiszteletben tartsák a tagállamok védekezési jogát, ami a szabályszer űségi záróelszámolási 
eljárás egyik alapelve. 
2009 év végén mindössze 10 olyan ellen őrzés nem fejez ődött be, amelyet 2004-ben vagy azt 
megelőzően folytattak le, és amelyek esetében pénzügyi korrekciót állapítottak meg a 2003-at 
megelőző időszakban teljesített kifizetésekre. Az ellen őrzés nyomán a 2003-at megel őző 
időszakban teljesített kifizetésekre vonat kozó pénzügyi korrekciók összegét hozzávet őlegesen 
15 millió EUR-ra becsülik. Ez azt jelenti, hogy a 2003-at megel őző években teljesített 
kifizetésekkel kapcsolatban végzett szabályszer űségi ellen őrzési munka jórészt befejez ődött. 
III. RÉSZ – A ZÁRÓELSZÁMOLÁSI ELJÁRÁS EGÉSZE 
76–77. 
A pénzügyi záróelszámolási határozat meghozat alára hat hónappal a kérdéses pénzügyi év 
végét követ ően kerül sor. A Bizottság ezzel a határozattal állapítja meg az uniós 
költségvetésre terhelhet ő kiadások összegét az adott évre vonatkozóan. A költségvetési 
rendelettel megegyez ő jogi érvény ű 1290/2005/EK rendelet 30. cikke egyértelm űen előírja, 
hogy a határozat nem sértheti a tagá llamoknak pénzügyi korrekciókat el őíró későbbi 
szabályszer űségi határozatokat. Ezenfelül a re ndelet lényegében teljes mértékben 
összeegyeztethet ő a költségvetési rendelettel, amely bármely más kiadás vonatkozásában 
előírja, hogy a Bizottság a végleges kifizetés évére vonatkozó zárszámadási határozatot 
követő 5 évben utólagos ellen őrzéseket végezhet. Ellenkez ő esetben az utólagos ellen őrzésig, 
illetve az ötéves elévülési id ő leteltéig minden költségvetési kiadást ideiglenesnek kellene 
tekinteni. 
Azokat a kiadásokat, amelyeket várhatóan kizá rnak majd a finanszírozásból, a Bizottság 
számviteli rendszerében és a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött megjegyzésekben feltételes 
eszközöknek kell nyilvánítani. Ez  a megjegyzés a pénzügyi záróelszámolási határozattal 
együtt elegend ő információt szolgáltat az Európai Parlament és a Tanács számára a 
zárszámadási eljáráshoz. 
A pénzügyi záróelszámolási határozat szerep ét már az 1993. márciusi memorandum is 
egyértelm űen kiemelte, amellyel a Bizottság elfoga dta azokat a záróelszámolások reformjára 
HU 15   HU vonatkozó iránymutatásokat, amelyek 1996-tól alkalmazandók (SEC (93) 306), és a határozat 
szerepét a kés őbbi jogszabály elfogadásában részt vev ő felek egyike sem vonta kétségbe. 
78. a) A szabályszer űségi határozatban szerepl ő minden egyes pénzügyi korrekció egy adott 
pénzügyi évhez kapcsolódik, és ez a hatá rozat mellékletében fel van tüntetve. 
b) Ahogyan azt a 73. pontra adott válaszunkban jeleztük, a 2003-at megel őző években 
teljesített kiadásokkal kapcso latban végzett szabályszer űségi ellen őrzési munka a 2009. év 
végéig jórészt befejez ődött. 
A pénzügyi kimutatások tartalmazzák az adott évre vonatkozó pénzügyi korrekciókkal 
kapcsolatos információkat. 
Lásd még a 76–77. pontra adott választ. 79. Amit a Számvev őszék korlátként említ, az valójában inkább a rendszerben rejl ő 
pozitívum, amely bizonyította, hogy a rendszer értékes szerepet tölt  be az EU pénzügyi 
érdekeinek védelmében. 
80. A szabályszer űségi záróelszámolási határozatok az uniós finanszírozásból kizárt 
összegeket állapítják meg a kiadás éve szer int tagállamonként. A tagá llamonkénti összegeket 
a Bizottság 2009-es évr ől szóló pénzügyi beszámolójának 6. megjegyzése tartalmazza. 
Az EMGA 2008-as pénzügyi évér ől szóló pénzügyi jelentést kísér ő bizottsági szolgálati 
munkadokumentum 36. melléklete tájékoztatást ta rtalmaz minden egyes év vonatkozásában a 
kiadásokra alkalmazott pénzügyi korrekciókról. Ezeknek a korrekcióknak a tagállamonkénti, 
illetve ágazatonkénti megoszlásáról a Bizottság „A  mezőgazdasági költségvetés ésszer ű 
kezelése” cím ű tájékoztatója tartalmaz információkat, amely az alábbi internetcímen található: 
http://ec.europa.eu/agricu lture/publi/fact/index_en.htm
. 
81. A pénzügyi záróelszámolási határozat megho zatalára hat hónappal a ké rdéses pénzügyi év 
végét követ ően kerül sor. A Bizottság ezzel a határozattal állapítja meg az uniós 
költségvetésre terhelhet ő kiadások összegét az adott évre vonatkozóan. A költségvetési 
rendelettel megegyez ő jogi érvény ű 1290/2005/EK rendelet 30. cikke egyértelm űen előírja, 
hogy a határozat nem sértheti a tagá llamoknak pénzügyi korrekciókat el őíró későbbi 
szabályszer űségi határozatokat. Ezenfelül a re ndelet lényegében teljes mértékben 
összeegyeztethet ő a költségvetési rendelettel, amely bármely más kiadás vonatkozásában 
előírja, hogy a Bizottság a végleges kifizeté s évére vonatkozó zárszámadási határozatot 
követő 5 évben utólagos ellen őrzéseket végezhet. Ellenkez ő esetben az utólagos ellen őrzésig, 
illetve az ötéves elévülési id ő leteltéig minden költségvetési kiadást ideiglenesnek kellene 
tekinteni. Azokat a kiadásokat, amelyeket vá rhatóan kizárnak majd a finanszírozásból, a 
Bizottság számviteli rendszerében és a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött megjegyzésekben 
feltételes eszközöknek kell nyilv ánítani. Ez a megjegyzés a pénzügyi záróelszámolási 
határozattal együtt elegend ő információt szolgáltat az Európai Parlament és a Tanács számára 
a zárszámadási eljáráshoz. 
A pénzügyi kimutatások tartalmazzák a költségvetési rendelet és a számviteli szabályok által 
előírt valamennyi információt. Lásd még a 76–77. pontra adott választ. 
82. A megreformált rendszerben a pénzügyi záróels zámolási határozatot az érintett pénzügyi 
évet követ ő év április 30-ig kell elfogadni. A megr eformált záróelszámol ási eljárás ezáltal 
jelentős mértékben lerövidítette a kifizet ő ügynökségek záróelszámolására vonatkozó 
határidőt. 
HU 16   HU 83. A Bizottság az éves pénzügyi záróelszámol ási határozat elfogadásával jóváhagyja az 
akkreditált kifizet ő ügynökségek elszámolásait, és a megfelel ő kiadások így véglegessé 
válnak. Ezt a jóváha gyást a szabályszer űségi záróelszámolási folyamat keretében alkalmazott 
későbbi pénzügyi korrekciók lehet ősége nem kérd őjelezi meg. Azokat a kiadásokat, 
amelyeket egy ilyen kés őbbi szabályszer űségi határozat alapján vá rhatóan kizárnak majd a 
finanszírozásból, a Bizottság  számviteli rendszerében és  a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött 
megjegyzésekben feltételes es zközöknek kell nyilvánítani. 
A pénzügyi kimutatások tartalmazzák a költségvetési rendelet és a számviteli szabályok által 
előírt valamennyi információt. A jöv őbeli pénzügyi korrekciók becslését feltételes 
eszközökként feltüntetve különösen tartalmazzák. 
84. A költségvetési rendelet és a mez őgazdaságra vonatkozó ágazati szabályozások 
felhatalmazzák a Bizottságot arra, hogy ellen őrizzenek minden kiadást, évekkel azok 
felmerülése után. Az elszámolások azonban nem azt jelentik, hogy erre a jogra hivatkozva 
minden kiadás elfogadásra kerü l. Amennyiben a visszatérítend ő összegek számszer űsíthetők, 
úgy azokat fel kell tüntetni az összevont év es beszámoló 5.3. és 5.4. megjegyzéseiben. 
Ezek a szabályszer űségi záróelszámolási határozatok az uniós finanszírozásból kizárt 
összegeket állapítják meg a kiadás éve szer int tagállamonként. A tagá llamonkénti összegeket 
a Bizottság 2009-es évr ől szóló pénzügyi beszámolójának 6. megjegyzése tartalmazza. 
85. A feltételes eszközök Bizottság könyvelés ében való nyilvánta rtásának célja az 
ellenőrzések eredményein alapuló (lehetséges)  követelések feltüntet ése, és nem az, hogy 
bizonyossággal szolgáljon az ala pul szolgáló tranzakciók jogszer űsége és szabályszer űsége 
vonatkozásában. 
A feltételes eszközök alatt feltüntetett összeg an nak a kiadásnak a legjob b becslésével egyezik 
meg, amelyet a jöv őbeli szabályszer űségi határozatok alapján vá rhatóan kizárnak majd az 
uniós finanszírozásból. Ezt az összeget a Bizottság pénzügyi kimutatásaihoz f űzött 
megjegyzésekben tüntetik fel EMGA és EMVA szerinti bontásban. 
88. Az éves beszámolók tartalmazzák a számviteli szabályok és a költségvetési rendelet által 
előírt valamennyi információt. A Bizottság k önyvelésében, valamint a Bizottság pénzügyi 
kimutatásaihoz f űzött megjegyzésekben feltételes es zközökként különösen tartalmazzák 
azokat a kiadásokat, amelyeket a jöv őbeli szabályszer űségi határozatok alapján várhatóan 
kizárnak majd az uniós finanszírozásból. Az elszámolásokat a kés őbbi szabályszer űségi 
határozatok nem módosítják. A szabályszer űségi határozat pénzügyi hatása abban az évben 
mutatkozik meg, amikor a határozatot  végrehajtják, így ne m módosítja a megel őző pénzügyi 
évek elszámolásait. 
89. A szabályszer űségi záróelszámolás célja az, hogy az uniós finanszírozásból kizárja azokat 
a kiadásokat, amelyeket nem az uniós szabályoknak megfelel ően hajtottak végre, védve 
ezáltal az uniós költségvetést azon kiadásoktól, amelyek arra szabályszer űen nem lennének 
ráterhelhet ők. Ezzel szemben ez a mechanizmus nem arra szolgál, hogy a kedvezményezettek 
részére történt szabálytalan kifizetéseke t visszatéríttessék, am i az 1290/2005/EK tanácsi 
rendelet 9. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, vala mint a költségvetési rendelet 
53b. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint a megosztott irányítás alapján a tagállamok 
kizárólagos felel őssége. 
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szabályszer űségi záróelszámolás az évek során er ős 
ösztönzőnek bizonyult a tagállamok számára, hogy irányítási és ellen őrzési rendszereiket 
fejlesszék, és ezáltal megel őzzék, illetve feltárják és visszatéríttessék a végs ő 
kedvezményezetteknek teljesített szabályt alan kifizetéseket, és ezt a végs ő 
kedvezményezetteknél megjelen ő csökkenő hibaarány is jól tükrözi. 
HU 17   HU 90. 
a) A szabályszer űségi záróelszámolás mechanizmu sa nem arra szolgál, hogy a 
kedvezményezettek részére történt szabálytal an kifizetéseket visszatéríttessék, ami az 
1290/2005/EK tanácsi rendelet 9. ci kke (1) bekezdése a) pontjána k iii. alpontja, valamint a 
költségvetési rendelet 53b. cikke (2) bekezdésén ek c) pontja szerint a megosztott irányítás 
alapján a tagállamok kizárólagos felel őssége. Amennyiben a szabályszer űségi záróelszámolási 
eljárás az egyéni kedvezményeze ttek részére történt szabálytal an kifizetésekre derít vagy 
deríthet fényt, úgy a tagállamok kötelesek vi sszafizettetési intézkedéseket tenni a 
kedvezményezettekkel szemben. 
b) A pénzügyi korrekciók a tagállamok irányítási és ellen őrzési rendszerei fejlesztésének és 
ezáltal a végs ő kedvezményezettek részére történ ő szabálytalan kifizetések megel őzésének, 
illetve feltárásának és visszaf izettetésének fontos eszközei, még akkor is, ha ezek a pénzügyi 
korrekciók csak a tagállam ok irányítási és ellen őrzési rendszerét és nem a szabálytalan 
kifizetéseket érintik. A szabályszer űségi záróelszámolás ezáltal a végs ő kedvezményezettek 
szintjén járul hozzá a tranzakciók jogszer űségéhez és szabályszer űségéhez. A mez őgazdasági 
jogszabályok ezen túlmen ően hatékony, visszatartó erej ű és arányos szankciókat írnak el ő a 
szabálytalan kifizetésekben részesül ő kedvezményezettek vonatkozásában. 
91. A pénzügyi korrekciók nem a tagállamokat sú jtó szankciók, ahogyan azt a Bizottság már 
az 1993. márciusi memorandumban is lesz ögezte, amellyel elfogadta azokat a 
záróelszámolások reformjára vonatkozó iránym utatásokat, amelyek 1996-tól alkalmazandók 
(SEC (93) 306). A Bíróság jóvá hagyta a jelenlegi szabályszer űségi záróelszámolási 
mechanizmust, ideértve az átalánykorrekciók alkalmazását is, ami azt jelenti, hogy ez nem szankciós mechanizmus, mivel a tagállamokat sújtó szankciók alkalmazása a Bíróság el őjoga. 
KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK
 
93. A Bizottság üdvözli a Bírósá g azon következtetését, hogy a záróelszámolási eljárás a 
beszámolók megbízhatóságát tekintve ésszer ű bizonyosságot és elegend ő információt nyújt a 
Bizottságnak az éves pénz ügyi záróelszámolási ha tározat meghozatalához. 
94. A Bizottság elismeri a Számvev őszék által a 2007-es és 2008-as pénzügyi évek 
vonatkozásában feltárt hiányosságokat, és tárgyalásokat folyta tott ez ügyben az érintett 
tagállamokkal. A Bizottság ennek eredménye ként úgy ítéli meg, hogy a helyzet a 2009-es 
pénzügyi évben a bizonyosság valamennyi említett újonnan el őírt eleme tekintetében jelent ős 
mértékben javult. 
A Bizottság meglátása szerint a bels ő ellenőrzési eljárásokról szól ó vélemény kibocsátásához 
nem lenne szükséges valamennyi f ő és kiegészít ő kontrollmechanizmus megbízhatóságának 
(szabályszer űségi szempontból történ ő) egyedi tesztelése és értékelése. Az igazoló szervnek 
csak azt kell ellen őriznie, hogy a kifizet ő ügynökség adminisztratív szervezete, illetve bels ő 
ellenőrzési rendszere megfelel-e a 885/2006/ EK rendelet I. mellékletében el őírt feltételeknek. 
A Bizottság a 34. pontra adott válaszában említett okok miatt úgy ítéli meg, hogy a 
kontrollstatisztikák megbízhatósá ga a bizonyossági célokra történ ő felhasználás tekintetében 
megfelelő. 
A Bizottság az 51. pontban foglalt okok mia tt úgy gondolja, hogy az igazoló szerveknek az 
igazoló nyilatkozatról kibocsátott véleménye nem korlátozott érték ű. 
95. A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy jelent ős hiányosságok nehezítenék meg a 
szabályszer űségi záróelszámolási eljárás végrehajtását. A Számvev őszék kifogásoló 
észrevételei alapvet ően magának az eljárásnak a felépí tésére és nem a végrehajtására 
vonatkoznak, amely – a Bizottság 76–77., 78. b) és 81. pontra adott válaszaiban említettek 
HU 18   HU szerint és a Bíróság által is elismerten – teljes mértékben összha ngban van a jelenlegi 
előírásokkal, és amely az elmúlt 15 évben bizonyí totta a szabálytalan kifizetések uniós 
finanszírozásból történ ő kizárásában betöltött értékes szerepét. 
96. A 2009-es pénzügyi év vonatkozásában azon kiadások aránya, amelyekre a Bizottság 
szabályszer űségi ellen őrzései kiterjedtek, 61 %-ra7 emelkedett. A Bizottság úgy ítéli meg, 
hogy ez az arány megfelel ő, és a kockázatelemzés a szabályszer űségi ellen őrzés 
prioritásaiként így megfelel ő számú intézkedést és kifizet ő ügynökséget jelöl ki. 
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a valamennyi ellen őrzési területre kiterjed ő teljes ellen őrzés 
még jelent ős mérték ű erőforrástöbblet felhasználásával  sem lenne megoldható pl. egy 
hároméves id őtartam alatt, és ellentmondana az egységes ellen őrzési elvnek. Nem lenne 
hatékony emberi és pénzügyi er őforrásokat szentelni az alacsony összeg ű kifizetéseket 
teljesítő és kis kockázatot jelent ő ellenőrzési terület / kifizet ő ügynökség párok ellen őrzésére. 
A Bizottság ezért szabályszer űségi ellen őrzési munkáját a központi kockázatelemzés alapján 
végzi, amely magában foglal va lamennyi szükséges kockázati tényez őt, és összhangban van a 
nemzetközileg elfogadott ellen őrzési standardokkal. 
Ezenfelül a 2009-es pénzügyi évben az összes mez őgazdasági kiadás 72 %-át kitev ő és az 
IIER támogatási rendszer alá tartozó közve tlen támogatásokat az elmúlt három évben 
Luxemburg kivételével valamennyi tagállamban ellen őrizték. 
A 24 hónapos szabály az uniós jogalkotó szándékos döntése annak érdekében, hogy 
jogbiztonságot szavatoljon a tagállamok számár a. E szabály alkalmazásának velejárója, hogy 
bizonyos kiadásokra nem lehet pénzügyi kiigazításokat el őírni, annak ellenére, hogy 
hiányosságok merülhetnek fel. A Bizottsá g többször is javasolta a 24 hónapos id őtartam 
meghosszabbítását, a javaslatokat azonban mi nd a Tanács, mind a Parlament elutasította. 
97. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a rendszeralapú ellen őrzési megközelítés a célkit űzés 
elérésének legeredményesebb és leghatékonyabb módszere, mivel a tagállamok irányítási és 
ellenőrzési rendszerének m űködésére összpontosít. Ahhoz,  hogy ez a munka az egyedi 
kifizetések reprezentatív mintájának tételes ellen őrzésével alátámasztható legyen a 
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési F őigazgatóság által éves szin ten elvégzett mintegy 150 
helyszíni szabályszer űségi ellen őrzés mindegyike vonatkozásába n, a jelenleg rendelkezésre 
álló erőforrások jelent ős (több mint kétszeresére történ ő) növelésére lenne szükség, ami 
egyetlen költség–haszon elemzéssel sem le nne összhangban. Ez a növekedés még nagyobb 
(ötszörös) lenne, ha a Bizottságnak minden ellen őrzési területen el kelle ne végeznie egy ilyen 
mértékű tételes ellen őrzést pl. egy hároméves id őszak alatt. 
Ezt a fajta tételes tesztelést nem lehetne olyan esetekre sem korlátozni, ahol a 
következmények számszer űsíthetők és jelent ősek, mivel ilyen következ tetéseket nem lehetne 
az ellenőrzés időpontjában levonni, és ha ezeket az eljárás vége felé megvalósítanák, az 
effajta tételes ellen őrzés elképzelhet ő, hogy lényegtelen és/vagy le hetetlen volna. (Lásd a 65. 
pontra adott választ.) 
Az átalánykorrekciók az uniós költségvetést fenyeget ő pénzügyi kockázat mértékét tükrözik, 
ami a tagállamok irányítási és ellen őrzési rendszereinek hiányossá gaiból adódik. A Bizottság 
ezért úgy ítéli meg, hogy összefüggés van az alkalmazott átalánykorrekció és a végs ő 
kedvezményezetteknek történ ő szabálytalan kifizetések mértéke között. A szabályszer űségi 
záróelszámolás olyan esetekre vonatkozi k, ahol a feltárt hiányosságok a helyi 
kontrollrendszerre korlátozódnak, és nem hoz hatók összefüggésbe a kedvezményezetteknek 
                                                 
7 26,5%: „Mez őgazdasági piaci intervenció”, 70,9%: „Közvetlen támogatás” és 43,6%: 
„Vidékfejlesztés”. 
HU 19   HU történt egyedi szabálytalan kifizetésekkel, viszont a kontrollrendszer hiányosságainak 
feltárásához alkalmazott átalánykorrekciós megközelítés fedezi az uniós költségvetést fenyegető kockázatot, pl. amennyiben egy tagállam nem hajtja végre a minimális mennyiség ű 
kontrollt. 
98. A záróelszámolások 1996-os reformjának f ő célja az volt, hogy meger ősítse a közös 
agrárpolitika, valamint a költségvetési rendelet f ő célkitűzései elérésének hatékonyságát és 
eredményességét. 
A 2003-at megel őző években teljesített kiadásokkal ka pcsolatban végzett szabályszer űségi 
ellenőrzési munka a 2009. év végéig jórészt befejez ődött. 
99. A szabályszer űségi határozatban szerepl ő minden egyes pénzügyi korrekció egy adott 
pénzügyi évhez kapcsolódik, és ez a hatá rozat mellékletében fel van tüntetve. 
100. A pénzügyi záróelszámolási határozat megh ozatalára hat hónappal a kérdéses pénzügyi 
év végét követ ően kerül sor. A Bizottság ezzel a határozattal állapítja meg az uniós 
költségvetésre terhelhet ő kiadások összegét az adott évre vonatkozóan. A költségvetési 
rendelettel megegyez ő jogi érvény ű 1290/2005/EK rendelet 30. cikke egyértelm űen előírja, 
hogy a határozat nem sértheti a tagá llamoknak pénzügyi korrekciókat el őíró későbbi 
szabályszer űségi határozatokat. Ezenfelül a re ndelet lényegében teljes mértékben 
összeegyeztethet ő a költségvetési rendelettel, amely bármely más kiadás vonatkozásában 
előírja, hogy a Bizottság a végleges kifizetés évére vonatkozó zárszámadási határozatot 
követő 5 évben utólagos ellen őrzéseket végezhet. Ellenkez ő esetben az utólagos ellen őrzésig, 
illetve az ötéves elévülési id ő leteltéig minden költségvetési kiadást ideiglenesnek kellene 
tekinteni. 
Azokat a kiadásokat, amelyeket várhatóan kizá rnak majd a finanszírozásból, a Bizottság 
számviteli rendszerében és a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött megjegyzésekben feltételes 
eszközöknek kell nyilvánítani. Ez  a megjegyzés a pénzügyi záróelszámolási határozattal 
együtt elegend ő információt szolgáltat az Európai Parlament és a Tanács számára a 
zárszámadási eljáráshoz. Lásd még a 76–77. pontra adott választ. 
101. A Bizottság az éves pénzügyi záróelszámol ási határozat elfogadásával jóváhagyja az 
akkreditált kifizet ő ügynökségek elszámolásait, a megfelel ő kiadások így vé glegessé válnak. 
Ezt a jóváhagyást a szabályszer űségi záróelszámolási folyamat keretében alkalmazott kés őbbi 
pénzügyi korrekciók lehet ősége nem kérd őjelezi meg. Azokat a kiadásokat, amelyeket egy 
ilyen későbbi szabályszer űségi határozat alapján várhatóan kizárnak majd a finanszírozásból, 
a Bizottság számviteli rendszerében és a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött megjegyzésekben 
feltételes eszközöknek kell nyilvánítani. 
102. A pénzügyi korrekciók nem szankciók, ha nem azon kiadások uniós finanszírozásból 
történő kizárását jelentik, amelyek nem az uniós szabályoknak megfelel ően lettek teljesítve. 
Ezek a pénzügyi korrekciók „nem képezik vi ta tárgyát”, és azokat a VI/5330/97. számú 
munkadokumentumában foglalt alapelvek szerint, továbbá a szabályszer űségi határozathoz 
vezető adminisztratív eljárás során rendelkezésér e bocsátott információk alapján a Bizottság 
határozza meg. A tagállamok részvétele ebben az eljárásban a „hallgattassék meg a másik fél 
is” elve alapján történik, amely lehet őséget biztosít a tagállamok részére a 
véleménynyilvánításra és álláspontjuk kifejezésér e, a Bizottság pedig meghallgatja, illetve 
meg kell, hogy hallgassa a tagállamok érveit, és  azokat figyelembe kell vennie. A Bíróság 
által jóváhagyott pénzü gyi korrekciók száma bizonyítja, h ogy ezek az összegek általában 
egyértelm űek és nem vitathatóak. 
103. A szabályszer űségi záróelszámolás mechanizmusa nem arra szolgál, hogy a 
kedvezményezettek részére történt szabálytal an kifizetéseket visszatéríttessék, ami az 
HU 20   HU 1290/2005/EK tanácsi rendelet 9. ci kke (1) bekezdése a) pontjána k iii. alpontja, valamint a 
költségvetési rendelet 53b. cikke (2) bekezdésén ek c) pontja szerint a megosztott irányítás 
alapján a tagállamok kizárólagos felel őssége. Amennyiben a szabályszer űségi záróelszámolási 
eljárás az egyéni kedvezményeze ttek részére történt szabálytal an kifizetésekre derít vagy 
deríthet fényt, úgy a tagállamok kötelesek vi sszafizettetési intézkedéseket tenni a 
kedvezményezettekkel szemben. 
104. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a jelenlegi rendszer jól m űködik, és megvalósítja az 
általános célokat. Mindaz onáltal további fejlesztések történ nek a gyakorlatba n, és a Bizottság 
szükség esetén megfelel ő javaslatokat tesz az Európai Parl amentnek és a Tanácsnak a 2013-at 
követő időszak vonatkozásában. 
a) A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a meglév ő szabályozás általában megfelel ően 
körülhatárolja a különböz ő résztvevők feladatait és kötelezettség eit, ugyanakkor figyelembe 
veszi a szükséges rugalmassá g biztosítására irányuló igén yt. A Bizottság mindazonáltal 
fontolóra veszi az igazoló sz ervek szerepének még részle tesebb meghatározását a 2013-at 
követő időszakra vonatkozó szabályozásban. 
b) A meglév ő szabályok már kijelölik az éves pénzügyi záróelszámolási határozat 
meghozatalára vonatkozó határid őt. A szabályszer űségi záróelszámolási eljárás elvégzésére 
vonatkozó határid ők kijelölése azonban ellentétben állna az EU pénzügyi érdekeinek 
védelmével kapcsolatos célkit űzésekkel, mivel a határid ő lejártával kizárná a pénzügyi 
korrekciók lehet őségét. A Bizottság ezért nem szándékozik  javaslatot tenni ilyen kiegészít ő 
határidők bevezetésére. 
c) A pénzügyi záróelszámolási határozat megho zatalára hat hónappal a kérdéses pénzügyi év 
végét követ ően kerül sor. A Bizottság ezzel a határozattal állapítja meg az uniós 
költségvetésre terhelhet ő kiadások összegét az adott évre vonatkozóan. A költségvetési 
rendelettel megegyez ő jogi érvény ű 1290/2005/EK rendelet 30. cikke egyértelm űen előírja, 
hogy a határozat nem sértheti a tagá llamoknak pénzügyi korrekciókat el őíró későbbi 
szabályszer űségi határozatokat. Ezenfelül a re ndelet lényegében teljes mértékben 
összeegyeztethet ő a költségvetési rendelettel, amely bármely más kiadás vonatkozásában 
előírja, hogy a Bizottság a végleges kifizeté s évére vonatkozó zárszámadási határozatot 
követő 5 évben utólagos ellen őrzéseket végezhet. Ellenkez ő esetben az utólagos ellen őrzésig, 
illetve az ötéves elévülési id ő leteltéig minden költségvetési kiadást ideiglenesnek kellene 
tekinteni. 
Azokat a kiadásokat, amelyeket várhatóan kizá rnak majd a finanszírozásból, a Bizottság 
számviteli rendszerében és a pénzügyi kimutatásokhoz f űzött megjegyzésekben feltételes 
eszközöknek kell nyilvánítani. Ez  a megjegyzés a pénzügyi záróelszámolási határozattal 
együtt elegend ő információt szolgáltat az Európai Parlament és a Tanács számára a 
zárszámadási eljáráshoz. 
A pénzügyi záróelszámolási határozat szerep ét már az 1993. márciusi memorandum is 
egyértelm űen kiemelte, amellyel a Bizottság elfoga dta azokat a záróelszámolások reformjára 
vonatkozó iránymutatásokat, amelyek 1996-tól alkalmazandók (SEC (93) 306), és a határozat szerepét a kés őbbi jogszabály elfogadásában részt vev ő felek egyike sem vonta kétségbe. 
Lásd még a 97. pontra  adott választ. 
d) Azon kiadások várható összegét, amelyet a jöv őbeli szabályszer űségi határozat alapján 
várhatóan kizárnak majd az uniós finanszírozá sból, a Bizottság számviteli rendszerében 
feltételes eszközöknek kell nyilv ánítani, és ezeket szerepeltetni kell a Bizottság pénzügyi 
kimutatásaihoz f űzött megjegyzésekben. Nem lenne helyénvaló tagállamonként vagy 
költségvetési területenként megbecsülni ezeket az összegeket, amelyek jelen pillanatban a 
HU 21   HU legjobb becslésen alapulnak, és  a végleges határozat me ghozataláig még változhatnak, 
továbbá nem volna helyes a pénzügyi kimuta tásokban ilyen részletes információkat közölni. 
A szabályszer űségi záróelszámolási határozatok ki fizetési évenként és tagállamonként 
tartalmazzák az uniós finanszírozásból kizárt összegeket. A tagállamonkénti összegeket a Bizottság 2009-es évre vonatkozó pénzügyi ki mutatásainak 6. megj egyzése részletezi. 
e) A megreformált rendszerben a pénzügyi záróel számolási határozatot az érintett pénzügyi 
évet követ ő év április 30-ig kell elfogadni. A megr eformált záróelszámolási eljárás ezáltal 
jelentős mértékben lerövidítette a kifizet ő ügynökségek záróelszámolására vonatkozó 
határidőt. 
A szabályszer űségi eljárás elvégzéséhez szükséges id ő számos tényez ő függvénye, amelyek 
közül néhány a Bizottság felel ősségi és ellen őrzési körén kívül esik. Ilyen tényez ő például az 
eset bonyolultsága, a kiegészít ő feladatok elvégzésének vagy esetleg kiegészít ő ellenőrzési 
látogatások lefolytatásának szükségessége, a határid ők betartása a tagállamok részér ől, 
valamint az egyeztet ő testület ajánlásainak nyom on követése. Ezenkívül a célkit űzést igen 
gyakran túllépik annak érdekében, hogy teljes mértékben tiszteletben tartsák a tagállamok 
védekezési jogát, amely a szabályszer űségi záróelszámolási eljárás egyik alapelve, és amelyet 
a költségvetési rendelet végrehajtási szabál yai 42. cikke (2) bekezdésének c) pontja is 
kifejezetten el őír. 
Az átalánykorrekció alkalmazása teljes  mértékben összhangban van a szabályszer űségi 
záróelszámolás célkit űzéseivel, továbbá ez a leghatékonyabb  és legeredményesebb módszer 
erre a célra. Az átalánykorrekc ió figyelembe veszi azt a tényt, hogy lehetetlen statisztikailag 
érvényes mintát venni a Mez őgazdasági és Vidé kfejlesztési F őigazgatóság által éves szinten 
lefolytatott mintegy 150 szabályszer űségi ellen őrzési látogatás esetében. Ezt a fajta tételes 
tesztelést nem lehetne ol yan esetekre sem korlátozni, ahol „a következmények 
számszerűsíthetők és jelent ősek”, mivel azokat a következtetéseket nem lehetne az ellen ő
rzés 
időpontjában levonni, és ha azt az eljárás vége felé megvalósítanák, az effajta tételes 
ellenőrzés elképzelhet ő, hogy lényegtelen és/vagy lehetetlen volna. 
Ezenfelül a tagállamok a Bizottságnál j obban meg tudják ítélni és bizonyítékokkal 
alátámasztani az uniós költségvetést fenyeget ő tényleges pénzügyi veszteséget vagy 
kockázatot, mivel a megosztot t irányítás keretén belül ők hajtják végre a mez őgazdasági 
kifizetéseket. Az operatí v kézikönyv ezt egyértelm űen megfogalmazza, és elvár, hogy a 
Bizottság ezeket a bizonyítékokat – amennyiben megbízhatóak – vegye figyelembe. Az uniós 
költségvetést érint ő pénzügyi veszteségek még pontosabb meghatározása ezért a 
szabályszer űségi záróelszámolási eljárás valamennyi szintjén az érintett  tagállam tevékeny 
közreműködését igényli, mivel kizárólag a tagá llamnak áll rendelkezésére az összeg 
meghatározásához szükséges valamennyi információ. A Bizottság kérései ellenére azonban a tagállamok sajnos gyakran nem élnek ezzel a lehet őséggel. 
Ezenfelül a Bíróság is meger ősítette, hogy az átalánykorrekciós módszertan megfelel a 
szabályszer űségi munkára vonatkozó jogi szabál yozásnak. A Bíróság különösen azt er ősítette 
meg, hogy nem a Bizottság feladata a beköve tkezett veszteségek pontos összegének 
megállapításához szükséges ellen őrzések elvégzése, hanem a tagállamoknak kell bizonyítania, 
hogy a Bizottság becslése túlzott mérték ű. 
A Bizottság a közelmúltban tett javaslatot egy olyan rendszerre, amelynek segítségével a 
tagállamok 2010-t ől kezdődően meger ősíthetik a végs ő kedvezményezettek részére teljesített 
kifizetések jogszer űségére és szabályszer űségére vonatkozó bizonyosság megszerzésének 
általános keretrendszerét. Az igazoló szerveknek ebb ől a célból a jelenlegi követelményeken 
túlmenően ki kell terjeszteni ük a munkájukat olyan módon, hogy egy adott alapsokaságra 
HU 22   HU vonatkozóan a kérdéses kifizet ő ügynökség által helysz íni vizsgálattal ellen őrzött tranzakciók 
reprezentatív mintáját teljes kör űen ismét ellen őrzik. A munka a teljes fá jlkezelést felölelné a 
támogatás iránti kérelem beérkezését ől kezdve a végleges kifizetés kiszámításáig és 
teljesítéséig. 
f) A szabályszer űségi záróelszámolási határozatok alap ján a tagállamokra kiszabott pénzügyi 
korrekciók nem szankciók, hanem azon ki adások uniós finanszírozásból történ ő kizárását 
jelentik, amelyek nem az uniós szabályoknak megfelel ően lettek teljesítve. Ezt a Bíróság 
joggyakorlata is meger ősítette. 
g) A Bizottság konkrét helyszíni ellen őrzések révén továbbra is felügyeli az igazoló szervek 
munkáját. 
HU 23   HU 0100200300400500600700800Millió EUR
1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007
Pénzügyi év 1. táblázat - A finanszírozásból kizárt összegek pénzügyi 
évenként  (a jövőbeli korrekciók becsléseivel együtt)
A korábbi évek átlaga alapján becsült értékek
Előkészítés alatt álló korrekciók
30-32. határozat
1-29. határozat