HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 119/1

2/2006. sz. KÜLÖNJELENTÉS

a TACIS forrásaiból az Orosz Föderációban finanszírozott projektek teljesítményéről a Bizottság válaszaival együtt

(az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdése második albekezdésének alapján)

(2006/C 119/01)

TARTALOMJEGYZÉK

RÖVIDÍTÉSEK

I–VII ÖSSZEFOGLALÓ

1–16 BEVEZETÉS

1–8 A TACIS program

9 A TACIS az Orosz Föderációban

10–11 Az EU és az Orosz Föderáció

12–16 Az ellenőrzés hatóköre és módszere

17–53 ÉSZREVÉTELEK

18–19 Meg nem valósult, illetve csak részben megvalósult célkitűzések

20–22 Programozási keret

23–34 Projektmeghatározás és -tervezés

23–24 Hiányosan alkalmazták a projektciklusmenedzsment-rendszert

25 Hosszadalmas a projektek tervezési szakasza

26–28 Az alapfeltételezések és a kitűzött célok nem tükrözték a valóságot

29–31 Pontatlan célkitűzések, illetve célkitűzések hiánya

32–34 Sikertelen volt a kedvezményezettek kiválasztása, illetve bevonásuk a tervezésbe

35–38 Projektfinanszírozás

35–36 Problémák a projektek méretének meghatározásában

37–38 Ritka nemzeti társfinanszírozás

39–49 A projektek megvalósítása

39–40 Késedelmes megvalósítás

41 A szerződők teljesítménye általában elfogadható volt

42 Az irányítóbizottságok eredménytelen munkája

43–46 A felszereléseket nem a projekt céljaira használták

47 Belföldi szállítóktól nem lehetséges HÉA-mentes beszerzés

48–49 A projektfelügyelők megfelelően teljesítettek

50–53 Információterjesztés, fenntarthatóság és értékelés

50–51 Az információterjesztés hiányosságai

52 Elégtelen fenntarthatóság

53 Hiányzó értékelés

54–56 KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

54–55 Következtetések

56 Ajánlások

A Bizottság válaszai

AP Cselekvési program (Action Programme) CBC Határokon átnyúló együttműködés EuropeAid EuropeAid Együttműködési Hivatal FÁK Független Államok Közössége FG Főigazgatóság KKV Kis- és középvállalkozások MIP Többéves indikatív program OFEK Oroszországi Föderáció Ellenőrzési Kamarája PEM Partnerségi és együttműködési megállapodás PCM Projektciklus-menedzsment RELEX Külkapcsolati Főigazgatóság SP Stratégiai dokumentum (Strategy Paper) TACIS Technical Assistance for the Commonwealth of Independent States (Technikai segítségnyújtás a Független Államok Közösségének) ToR Feladatmeghatározás (Terms of Reference)

ÖSSZEFOGLALÓ

I. 1991 és 2006 között az Európai Unió több mint 7 000 millió EUR-t bocsátott rendelkezésre a TACIS (1) program keretében. A programot a Szovjetunió felbomlása után újonnan létrehozott Független Államok Közösségének (FÁK) támogatására szánták. A piacgazdaságba történő átmenet előmozdítása, valamint a demokrácia és a jogállamiság megerősítése a kedvezményezett országokban: ezek voltak, illetve továbbra is ezek a program céljai. Az Európai Bizottság szolgálatai jelenleg dolgozzák ki a 2007-től nyújtandó támogatás új elveit és jogi megalapozását (lásd 1–8. bekezdés).

II. A TACIS program legnagyobb kedvezményezettje az Orosz Föderáció, amely a program pénzeszközeinek közel 40 %-át kapta. A TACIS-ból az Orosz Föderációnak juttatott pénzeszközök összesen körülbelül évi 200 millió EUR-t tettek ki. A TACIS célja, hogy segítséget nyújtson az egészséges gazdasági növekedés feltételeinek megteremtéséhez, valamint az Orosz Föderáció és az EU közötti valódi partnerség kialakításához (lásd 9–11. bekezdés).

III. A számvevőszéki ellenőrzés annak felmérését tűzte ki célul, hogy eredményes volt-e az Orosz Föderáció TACIS-projektjeinek bizottsági irányítása. A Számvevőszék 29 szerződést (projektet) vizsgált meg a 2000-es évben vagy annál később kötött, 2003 vége előtt lejáró összesen 275 szerződés közül; ezek azok a legújabb projektek, amelyek fenntarthatóságát már vizsgálni lehetett. E projekteket az 1997 és 2000 közötti cselekvési programok keretében finanszírozták, és főként 2002-ben és 2003-ban kerültek megvalósításra. A 109 millió EUR értékű alapsokaságból ellenőrzésre kiválasztott szerződések összértéke meghaladta az 56 millió EUR-t (lásd 12–16. bekezdés).

IV. A Számvevőszék összességében azt találta, hogy az ellenőrzött projektek közül kilenc érte el a kitűzött célját; nyolc esetben csak részben valósultak meg a célkitűzések, tizenkét esetben pedig egyáltalán nem. Fenntartható eredményeket öt projekt hozott. Mivel ezek az ellenőrzési megállapítások arra mutatnak, hogy a TACIS-források felhasználásának eredményessége rendkívül alacsony, a Számvevőszék nem tud pozitív értékelést adni az Orosz Föderációban megvalósított TACIS-projektek teljesítményéről. Az ellenőrzés másfelől azt is kimutatta, hogy a szerződők és a projektfelügyelők teljesítménye megfelelt a szerződéseikben foglalt követelményeknek (lásd 55. bekezdés).

V. A Számvevőszék megállapíthatta, hogy a Bizottság átfogó programozási rendszereket használ. A programozási eljárás azonban túl hosszú, és a Bizottság erőfeszítései ellenére sem alakult ki tényleges párbeszéd a Bizottság és az orosz hatóságok, illetve kedvezményezettek között. Ennek következtében az orosz hatóságok néhány esetben olyan segítséget fogadtak el, amelyre a végső kedvezményezetteknek valójában nem volt szükségük, és ez károsan hatott a projektek eredményességére (lásd 20–22. bekezdés).

VI. A Számvevőszék további észrevételei szerint a projektek céljait néha pontatlanul és nem mérhető módon határozták meg – sőt, néha nem is tűztek ki célokat –, az alapjukul szolgáló feltételezések pedig nem mindig tükrözték a valóságot (lásd 26–31. bekezdés). A kedvezményezettek kiválasztása és bevonása alkalmanként nem volt sikeres (lásd 32–34. bekezdés). Gondokat okozott a projektek méretének meghatározása. Néhány esetben egyéni projekteket olyan feladatmeghatározások alá soroltak be, amelyek csak laza kapcsolatban álltak ezekkel. Társfinanszírozásra alig akadt példa (lásd 37. és 38. bekezdés). Tizenkét esetben (a 29-ből) a végrehajtás súlyos késedelmet szenvedett, másrészt a projektmeghatározási és -irányítási feladatoknak a küldöttségre történő átruházása által eredményesebbé vált a projektirányítás (lásd 39. és 40. bekezdés). Az irányítóbizottságok nem működtek megfelelően. A felszereléseket gyakran nem a projektek céljaira használták (lásd 43–46. bekezdés). Nem került sor a projektek utólagos hatásvizsgálatára (utóértékelés) (lásd 48. és 53. bekezdés).

VII. A Számvevőszék főbb javaslatai a következők (lásd 56. bekezdés):

— A külső fellépések programjainak teljes tervezése alapuljon a Bizottság és a kedvezményezettek közötti tényleges párbeszéden. Csak olyan projektek részesüljenek finanszírozásban, amelyek célkitűzései egyértelműek, és azokat a Bizottság és a kedvezményezettek osztják.

— A Bizottság projektciklus-menedzsment (PCM) – és azon belül adott esetben logikai keret – alkalmazásával javítsa rendszereinek működését, és lehetőleg ne vonjon össze eltérő célú, különböző kedvezményezetti kört érintő kisebb projekteket.

— A Bizottság már a tervezési szakaszban becsülje fel reálisan a projektek potenciális fenntarthatóságát; a bevált, illetve a kerülendő gyakorlatok felmérése érdekében gondoskodjék a befejezett projektek utólagos vizsgálatáról (utóértékeléséről), valamint tájékoztatásul tegyen közzé adatokat a projektekről és azok eredményeiről.

BEVEZETÉS

A TACIS program

1. A Szovjetunió felbomlását követően az Európai Unió technikai segítségnyújtási programot alakított ki az újonnan létrehozott Független Államok Közössége (FÁK) számára. A TACIS-nak elkeresztelt program célja az volt, hogy a kedvezményezett államokban előmozdítsa a piacgazdaságba történő átmenetet, valamint erősítse a demokráciát és a jogállamiságot.

2. Az 1991 és 1999 közötti időszakban két tanácsi rendelet (2) megközelítőleg 4 221 millió EUR-t bocsátott rendelkezésre a partnerállamok – Azerbajdzsán, Belarusz, Grúzia, Kazahsztán, Kirgizisztán, Moldova, Mongólia, az Orosz Föderáció, Örményország, Tádzsikisztán, Türkmenisztán, Ukrajna és Üzbekisztán – számára történő segítségnyújtás céljából. A jelenleg hatályban lévő tanácsi rendelet (az 1999. december 29-i 99/2000/EK, Euratom rendelet (3)) 3 138 millió EUR-t különít el TACIS-segítségnyújtás céljára a 2000–2006 közötti időszakban. A Bizottság szolgálatai jelenleg dolgozzák ki az ezen országok számára 2007-től nyújtandó támogatás új elveit és jogi megalapozását.

3. A TACIS célja az, hogy technikai segítségnyújtással, azaz például vizsgálatok végzésével, tervek készítésével, tanácsadással és képzéssel szakismereteket adjon át. Az uniós országokbeli tanácsadóknak a kedvezményezettekkel történő együttműködése olyan szakismeretek és jártasságok átadását célozza, amelyeket azután ezen országok más projektjei és szervezetei is átvehetnek. A támogatást a közösségi költségvetésből származó kifizetésekkel finanszírozzák, melyeket közvetlenül a technikai segítségnyújtást végző európai szerződőknek utalnak át.

4. Az Európai Unió és a TACIS-államok közötti kapcsolatok alapját a fent említett tanácsi rendeleten kívül (lásd 2. bekezdés) az egyrészről az Unió, másrészről az egyes tagállamok, illetve partnerállamok között létrejött partnerségi és együttműködési megállapodások (PEM) képezik. A TACIS programozásáért a partnerállamokkal együttműködésben a Külkapcsolati Főigazgatóság (DG RELEX) felelős. A TACIS program végrehajtását ezután többéves országos és/vagy regionális stratégiai dokumentumokban és (mind a nemzeti program, mind a regionális vagy több országra kiterjedő programok esetében) többéves indikatív programokban (MIP) határozzák meg. A MIP programok kialakítása előtt a Bizottságnak meg kell vitatnia a prioritásokat az Újonnan függetlenné vált államok segítségnyújtási bizottságával (TACIS-bizottság) (4).

5. Az EuropeAid Együttműködési Hivatal (EuropeAid) jelenleg a TACIS nemzeti koordinátoraival, az illetékes minisztériumokkal és a kedvezményezett országok egyéb szervezeteivel egyeztetve, bizottsági belső konzultációt követően egy- és kétéves cselekvési programokká alakítja át a MIP-eket. A TACIS-bizottságnak véleményt kell nyilvánítania ezek tartalmáról, beleértve a projektek listáját. A cselekvési programot tartalmazó dokumentumot finanszírozási megállapodás (az EU és a kedvezményezett országok közötti megállapodás a finanszírozandó projektekről) és az egyes projektekhez tartozó tervezési dokumentumok (feladatmeghatározások, rövidítve: ToR) egészítik ki. A TACIS határokon átnyúló együttműködési programjának (CBC) és nukleáris biztonsági tevékenységeinek saját külön stratégiai dokumentumai, illetve indikatív és cselekvési programjai vannak.

6. Mivel a szándék az, hogy a TACIS keretein belüli beavatkozások tervezése a párbeszédre alapuljon, a Bizottságnak és a kedvezményezett országoknak a programozás és a projektmeghatározás valamennyi szakaszában meg kellene állapodniuk a prioritásokról és a projektekről. A kedvezményezett országok, illetve a Bizottság képviselőinek ezért a fent említett valamennyi dokumentumot – MIP-től egészen ToR-ig – meg kellene vitatniuk és alá kellene írniuk.

7. A projektciklus irányításáért az EuropeAid visel általános felelősséget, a projektmeghatározástól kezdve egészen a projektek értékeléséig, a finanszírozásig, illetve a projektek végrehajtásáig és a záró értékelésig.

8. 2000-ben a Bizottság nagyszabású reformot indított el a külső támogatási programok irányítása terén (5), amely központi célként a közösségi külső támogatások gyorsaságának és minőségének jelentős javítását tűzte ki maga elé. A reform egyik kulcsfontosságú eleme a támogatások irányításával kapcsolatos feladatoknak és kötelességeknek a Bizottság küldöttségeire való átruházása volt. Ennek eredményeképp a küldöttségek felelősségi körébe került a projektek előkészítése, a szerződéskötés, valamint a pénzügyi és technikai végrehajtás. A brüsszeli központi szolgálatok szerepe a közvetlen projektirányításról a küldöttségek felügyeletére és támogatására helyeződött át.

A TACIS az Orosz Föderációban

9. Az Orosz Föderáció a program pénzeszközeinek közel 40 %-át kapta, s ezzel a TACIS program legnagyobb kedvezményezettje. A TACIS-ból az Orosz Föderációnak juttatott pénzeszközök évente összesen mintegy 200 millió EUR-t tettek ki.

Az EU és az Orosz Föderáció

10. Az Európai Uniónak az Orosz Föderációval kapcsolatos politikája a következőket célozza: segíteni a hatékony intézmények, illetve a hatékony törvényhozói, végrehajtási és igazságszolgáltatási rendszer kialakulását és ezáltal a jogállamiság erősödését, javítani a befektetési klímát, fokozni a jogszabályok harmonizálását az EU-val, valamint együttműködni a bel- és igazságügy, a környezetvédelem és a nukleáris biztonság területén. Az ilyen irányú intézkedések elő fogják segíteni az Orosz Föderáció egészséges gazdasági növekedéséhez szükséges feltételek megteremtését, valamint a valódi EU-partnerség kialakítását.

11. Az Európai Unió és az Orosz Föderáció politikai, gazdasági és kulturális kapcsolatait az EU és az Orosz Föderáció közt létrejött PEM szabályozza, amely 1994-es aláírását követően 1997. december 1-jén lépett hatályba, kezdetnek tízéves időszakra. A Bizottságnál és az orosz hatóságoknál jelenleg zajlik a hatályos PEM lejárta utáni időszakra vonatkozó új okmány kidolgozása.

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

12. Az ellenőrzés annak felmérésére irányult, hogy a Bizottság a projektek eredményességét biztosító módon irányította-e a TACIS-t az Orosz Föderációban. E célból a Számvevőszék a projektekből vett mintán vizsgálta, hogy i. milyen mértékben sikerült megvalósítani a projektek céljait, és ii. mennyire voltak a projektek fenntarthatóak. A számvevőszéki ellenőrzés a projektciklus-menedzsment (PCM) bizottsági rendszerét követve ezekre a szakaszokra tagolódott: programozás; projektmeghatározás és -tervezés; projektfinanszírozás; projektvégrehajtás és -értékelés.

13. Mivel az ellenőrzés az egyes projektek szintjére összpontosított, a programozási eljárás értékelésére csak annyiban került sor, amennyiben az az ellenőrzött projektek tervezésére közvetlenül kihatott. Az ellenőrzés nem terjedt ki a projektek egyéb, nem mérhető általános politikai célkitűzéseire.

14. A Számvevőszék az ellenőrzés keretében együttműködött az Oroszországi Föderáció Ellenőrzési Kamarájával (OFEK). Az OFEK az illetékes orosz hatóságok részéről párhuzamosan ellenőrizte a TACIS-projekteket. Az OFEK jelentését 2006 elején teszik közzé.

15. A Számvevőszék 29 szerződést (projektet) vizsgált meg a 2000-es évben vagy annál később kötött, 2003 vége előtt lejáró összesen 275 szerződés közül; ezek azok a legújabb projektek, amelyek fenntarthatóságát már vizsgálni lehetett. A projekteket az 1997 és 2000 közötti cselekvési programok keretében finanszírozták, és főként 2002-ben és 2003-ban kerültek megvalósításra. A 109 millió EUR értékű alapsokaságból ellenőrzésre kiválasztott szerződések összértéke meghaladta az 56 millió EUR-t (6). A mintába nem kerültek be sem a nukleáris biztonsági projektek, sem TACIS-CBC projektek, mivel a Számvevőszék már tett közzé különjelentést ezen területek ellenőrzéséről 1998-ban (7) (az akkori ajánlások nyomán hozott intézkedésekről a 2000. évi éves jelentés számol be), illetve 2001-ben (8).

16. A minta többféle intézkedést és beavatkozási területet ölelt fel: a legalább 2 millió EUR költségvetésű nagy TACIS-projektek mellett három kisebb Bistro- projektet (9), három korábbi projekt kisebb mértékű meghosszabbítását, és egy megvalósíthatósági tanulmány készítésére kötött szerződést is.

ÉSZREVÉTELEK

17. A projektek többségével a projektciklus egy vagy több szakaszában is adódtak gondok. E nehézségek kifejtésére az alábbiakban kerül sor. Az ellenőrzés során feltárt főbb problémák által érintett projektek számáról lásd az 1. táblázatot. 1. táblázat Az ellenőrzés által felfedett hiányosságok előfordulásának gyakorisága az egyes projekteknél Érintett projektek száma Nem érintett projektek száma Összes ellenőrzött projekt száma = 29 Projektmeghatározás és -tervezés Hosszadalmas volt a projekttervezés folyamata 8 21 Az alapfeltételezések nem tükrözték a valóságot 12 17 Irreálisak voltak a célkitűzések 9 20 Pontatlanul, vagy egyáltalán nem adtak meg célkitűzéseket 16 13 Sikertelen volt a kedvezményezettek kiválasztása, illetve bevonásuk a tervezésbe 11 18 Projektfinanszírozás Nem határozták meg egyértelműen a projekt méretét 8 21 Projektvégrehajtás Késedelmek mutatkoztak a megvalósításban 12 17 A szerződő teljesítménye nem volt megfelelő 6 23 Nem volt hatékony a projektfelügyelet 3 26 Nem, vagy csak részben valósultak meg a célkitűzések 12/8 9 A támogatás nem kötődött feltételekhez, vagy a feltételeket nem tartották be 8 21 Információterjesztés és fenntarthatóság Hézagos volt az információterjesztés 17 12 A fenntarthatóság nem volt megfelelő 24 5 Hiányzó értékelés 27 2

Meg nem valósult, illetve csak részben megvalósult célkitűzések

18. A kitűzött célokat kilenc projekt érte el teljes egészében. Nyolc esetben csak részben érték el a célokat, tizenkét esetben pedig egyáltalán nem. 1. keretes szöveg Egy bizonyos projekt esetében több célt tűztek ki. Ezek közül az egyik a törvényben meghatározott útügyi szabványoknak az EU és az Orosz Föderáció közötti harmonizálása volt. Ezt a célt nem lehetett elérni, mivel ilyen EU-szabvány nem létezik. A második kitűzött cél az volt, hogy egy orosz ügynökséget tesztelési felszereléssel ellátva lehetővé tegyék az útépítési anyagok összehasonlító tesztelését. A felszerelést ki is szállították, de két évvel a projekt befejezése után máig sem használták. A harmadik célkitűzést – a kedvezményezett alkalmazottainak képzését – a projekt közepén törölték.

19. Általában a kisebb projektek valósították meg legsikeresebben a céljaikat, mivel ezeknél világosan meghatározott célokat tűztek ki. Hasonlóképpen a régiók szintjén megvalósított projektek rendszerint jobb eredményeket mutattak fel, mint a minisztériumokra irányuló központi projektek, hiszen az előbbieknél a kedvezményezettek elkötelezettebbek voltak, inkább magukénak érezték a projektet, és a projekten dolgozók is motiváltabbak voltak.

Programozási keret

20. Az évek során a Bizottság kifejlesztett egy rendszert a külső fellépések programozására. A rendszer elvileg átfogó és logikus, már hosszú évek óta stabilan működik. Más külső fellépések programjaihoz hasonlóan a TACIS programozásának és végrehajtásának különböző szintjeit is számos dokumentum kidolgozása kíséri (lásd 4. és 5. bekezdés).

21. A belső és külső konzultációt is magában foglaló programozási eljárás hosszadalmassága miatt azonban kevés idő maradt a projektmeghatározásra és az egyes projektek tervezési dokumentumainak elkészítésére, s ezért a feladatmeghatározások minősége végül megsínylette a projektbenyújtási határidők szoros voltát (lásd 26. bekezdés).

22. Az ellenőrzött projektek eredményei, valamint a projektek során felmerült problémák elemzése azt mutatja, hogy a Bizottságnak a hivatalos konzultációk folyamán tett nyilvánvaló erőfeszítései ellenére sem került sor megfelelő párbeszédre (lásd 6. bekezdés) a különböző szintű közreműködők – a TACIS programot irányító orosz hatóságok és a kedvezményezettek (minisztériumok és más szervezetek) – között, sem a programozás, sem a projektek azt követő meghatározása, illetve ennek keretében a finanszírozási megállapodások és az egyes feladatmeghatározások elkészítése során. Néhány beavatkozási terület esetében a reformfolyamat az Orosz Föderációban nem haladt a várakozásoknak megfelelően, más esetekben pedig még a politikai környezet nem érett meg a kedvezményezett oldalán a Bizottsággal folytatandó konstruktív párbeszédre. Ennek következtében az orosz hatóságok néhány esetben olyan segítséget fogadtak el, amelyre a végső kedvezményezetteknek valójában nem volt szükségük. A párbeszédnek ez a hiánya, valamint a tervezési folyamat hosszadalmassága (lásd 21. bekezdés) károsan hatott a projektek eredményességére.

Projektmeghatározás és -tervezés

Hiányosan alkalmazták a projektciklusmenedzsment-rendszert

23. Projektirányításának fejlesztése érdekében a Bizottság 1992 óta alkalmazza a PCM módszertant, amely meghatározza a finanszírozási javaslatok formátumát és tartalmát, és megköveteli egy logikai keret (10) létrehozását. A Bizottság azonban csak 2001-től kezdődően tette kötelezővé a PCM módszertan és a logikai keret alkalmazását.

24. 2001-ben a Számvevőszék különjelentést (21/2000. sz.) tett közzé a Bizottság külső támogatási programjainak irányításáról. A jelentés többek között megállapította, hogy a PCM részét képező logikai keretet sok esetben nem megfelelően készítették el (11). A TACIS mostani ellenőrzése azt mutatta, hogy a Bizottság továbbra sem alkalmazta rendszeresen a PCM-et, illetve annak részeként a logikai keretet. Az ellenőrzés arra is rávilágított, hogy amikor eredményesen használták a logikai keretet, legtöbbször a projektek eredményei is jobbak lettek. A PCM-keret rászorította alkalmazóit az alaposabb tervezésre.

Hosszadalmas a projektek tervezési szakasza

25. Az eredeti ötlettől vagy projektfinanszírozási kérelemtől a projekt tényleges megkezdéséig rendkívül hosszú idő telt el. Egy tanácsadási projekt elindítása három évig is eltarthat: ez túl hosszú, hiszen időközben a kedvezményezettek igényei és helyzete is változik. Az ilyen késedelmek miatt a projektek már megkezdésükkor sem voltak időszerűek – különösen nem a szakpolitikák fejlesztése és a válságkezelés terén. S mivel az eredeti problémák időközben már megoldódtak, a szerződők kénytelenek voltak átdolgozni megvalósítandó projektterveiket, ami tovább késleltette a végrehajtást. 2. keretes szöveg A pénzmosás elleni küzdelemhez való segítségnyújtást megelőzően a Bizottság ragaszkodott egy megvalósíthatósági tanulmány elkészítéséhez. Már ennek az előkészítő projektnek az elindítása is két évet csúszott: elsősorban a Bizottságon belüli, szolgálatközi koordinációs nehézségek miatt, ám részben azért is, mert aránytalanul soká tartott, amíg a kedvezményezett szervezet jóváhagyta a feladatmeghatározást. Így ez az Orosz Föderáció számára politikailag és gazdaságilag egyaránt fontos, sőt sürgős technikai segítségnyújtási projekt végül ötéves késedelmet szenvedett.

Az alapfeltételezések és a kitűzött célok nem tükrözték a valóságot

26. Hiába volt hosszú a tervezési időszak, a feladatmeghatározások minősége ettől még nem mindig lett megfelelő. Kilenc esetben megvalósíthatatlan célokat tűztek ki, mert a projektek tervezési szakaszában nem került sor elégséges háttérvizsgálatra. Gyakran az okozott gondot, hogy a tervezési szakaszban nem számoltak a projektmegvalósításkor figyelembe veendő jogi korlátokkal, vagy hogy a kedvezményezett hatáskörén kívül eső célokat tűztek ki, illetve az, hogy a célok átfogóbbak vagy elvontabbak voltak, mintsem egyetlen projekt révén el lehetett volna érni őket. Így például nem járt sikerrel a legtöbb olyan projekt, amelynek céljai vagy feladatai politikaalkotáshoz, ezen belül jogszabályok hatálybaléptetéséhez kapcsolódtak. 3. keretes szöveg Kísérleti projektet indítottak, hogy ezzel teszteljenek egy új modellt, amely az új üzleti vállalkozások indítását hivatott megkönnyíteni. A kilencvenes évek közepén azonban kanadai technikai segítséggel egyszer már létrehoztak egy hasonló modellt az Orosz Föderációban.

27. Erősen változó volt, hogy az érintett orosz felek és az illetékes bizottsági főigazgatóságok milyen mértékben folytak bele a tervezési dokumentumok megszövegezésébe és jóváhagyásába. Néhány esetben nem is lehet elégségesnek ítélni részvételüket a realista tervezés biztosításához. 4. keretes szöveg Egy esetben egy körzeti fűtési és áramellátási projektben érintett várost nem nyilvánítottak elsődleges kedvezményezetté, ezért az nem hagyta jóvá a feladatmeghatározást. Ennek következtében a projekt késedelmet szenvedett, illetve a városi hatóságok motivációhiányából fakadóan egyéb irányítási problémákkal is szembesült.

28. Néhány példa a valóságtól elrugaszkodó alapfeltételezésekre és célkitűzésekre: a kedvezményezettnél nem volt megfelelő vagy nem is létezett az intézményes keret; a célcsoport nem igényelte a nyújtott szolgáltatást; túlbecsülték a helyi igazgatás együttműködési képességét; a kedvezményezettnek nem volt törvényes joga a projektben tervezett szolgáltatást vagy tájékoztatást nyújtani.

5. keretes szöveg Egy útkezelési projektnél, jóllehet az csupán egy helyi jelentőségű és félreeső útra vonatkozott, a következő nem megfelelő általános célt adták meg: „az EU és az Orosz Föderáció közötti kereskedelem előmozdítása”. Az irreális célkitűzésekre további példával szolgál a 18. bekezdésnél az útügyi szabványok harmonizálásáról szóló keretes szöveg.

Pontatlan célkitűzések, illetve célkitűzések hiánya

29. Az ellenőrzött projektek közül tizenháromnak voltak világosak a célkitűzései. Tizenhat ellenőrzött projekt esetében azonban a feladatmeghatározásban megadott kiinduló célkitűzések vagy csupán a tervezett tevékenységeket, illetve ráfordításokat írták le egyértelmű és mérhető célkitűzések helyett, vagy a politikai programozási dokumentumok általánosságaihoz hasonlóan fogalmaztak, s ezért a szerződők azután arra kényszerültek, hogy a projektek tényleges céljait már végrehajtás közben határozzák meg. A projektek célkitűzései nem tették világossá, hogy melyek a megoldandó problémák, és összehasonlítási alapul sem szolgáltak a projekteredmények értékeléséhez.

30. A legtöbb ellenőrzött projekt esetében nem határoztak meg tárgyilagosan ellenőrizhető mutatókat. Más esetekben, amikor a célkitűzések egyértelműek és érthetőek voltak, különbségek mutatkoztak a tényleges projekttevékenységek és a feladatmeghatározásban leírt kiinduló célkitűzések között. Egy esetben egy projektet célkitűzések és tárgyilagosan ellenőrizhető mutatók nélkül valósítottak meg, és a végzett munka pontos céljának világos meghatározása nélkül arra használták, hogy egy minisztériumnak alkalmi szolgáItatásokat nyújtsanak. Egy másik projekt esetében a magánszférában tevékenykedő kedvezményezettek kereskedelmi tevékenységeik fejlesztéséhez kaptak támogatást, holott ez kívül esett a projekt általános céljainak körén.

31. Néhány projekt esetében a tervek túl bonyolultak voltak, túl sok önálló, egymáshoz nem kapcsolódó feladattal és célkitűzéssel. 6. keretes szöveg Az egyik projektben 23 különböző főbb végeredményt és célkitűzést határoztak meg, és ezeket 8 különböző projektrészbe osztották be. Ezek egyszerre öleltek fel olyan témákat, mint a környezetvédelem az olajkitermelésben, az energiatakarékossági intézkedések vagy a haltenyészetekről szóló tanulmányok. Ez a bonyolultság oda vezetett, hogy a kitűzött célok közül sokat – köztük a két legfontosabbat – nem sikerült teljes mértékben megvalósítani.

Sikertelen volt a kedvezményezettek kiválasztása, illetve bevonásuk a tervezésbe

32. Különösen problémás volt a partnernek alkalmas kedvezményezettek kiválasztása: néha a projekt célkitűzései estek a partner hatáskörén kívül, máskor pedig a kedvezményezett nem állt készen a támogatás fogadására, vagy nem volt képes azt hasznosítani. Egy esetben a Bizottság egy szövetségi ügynökséget kívánt támogatni – politikai okokból, az EU és az Orosz Föderáció közötti, közelgő együttműködési tárgyalásokra való tekintettel. Az ügynökség azonban végül nem játszott szerepet a tárgyalásokban.

33. Ha egy projektnek több kedvezményezettje volt, a megvalósítás során számos probléma merült fel. Rendszeresen előfordult ugyanis, hogy hiányzott az együttműködés a szövetségi és a regionális hatóságok között, illetve az egyes szövetségi hatóságok vagy az egyes regionális hatóságok között. Ez a hiányosság szembeötlő volt, mégsem vették figyelembe a tervezés során. 7. keretes szöveg Az egyik esetben a projektet kezdeményező kedvezményezett csak egy régióban tevékenykedett. Ahhoz, hogy elérje a projekt költségvetésében megkövetelt minimális méretet, a projektet más régiókra is ki kellett terjeszteni. A problémát megoldandó létrehoztak egy másik kedvezményezettet, de csak papíron. Ez a kedvezményezett nem létezett jogalanyként, sőt a projekt tervezési dokumentumain kívül semmilyen más formában sem.

34. Öt ellenőrzött esetben a kedvezményezetteket nem, illetve nem elég korán vonták bele a projekttervezésbe ahhoz, hogy alakíthassák a projekttervet.

Projektfinanszírozás

Problémák a projektek méretének meghatározásában

35. A programozási iránymutatás a TACIS-projekteknek az Orosz Föderációban 2 millió EUR-s minimális költségvetést ír elő, mert ennyi szükséges a megfelelő hatás és láthatóság szavatolásához. A programból azonban egyes kisebb léptékű kezdeményezéseket, többek között Bistro-projekteket is lehet finanszírozni. Az ellenőrzött mintában szereplő projektek többségének költségvetése 2 és 3 millió EUR között volt (lásd 16. bekezdés). A projektdokumentációból nyolc esetben nem derült ki világosan, hogyan állt össze a beadott költségvetés. Ha egy projekt célkitűzései nem egyértelműek, nehéz jól megalapozott költségvetést készíteni.

36. Néhány esetben problémát okozott a minimális költségvetésnek való megfelelés. Ráadásul ahelyett, hogy több különböző, világos célkitűzésekkel bíró projektbe kezdtek volna, szerteágazó, egymással csak laza vagy éppen semmilyen kapcsolatban nem álló feladatokat soroltak be egyetlen feladatmeghatározásba (lásd 31. bekezdés). Az ellenőrzés eredményei szerint az ilyesfajta, költségvetési követelményeket előtérbe helyező megközelítéstől aligha várható, hogy nagyobb projektek mesterséges létrehozásával fokozza a projektek hatását és láthatóságát. 8. keretes szöveg Egy ipari szerkezetátalakítási projekt esetében 30 alprojektet terveztek. A költségvetést nem az alprojektek igényei szerint határozták meg, hanem úgy, hogy elérjék a minimumösszeget.

Ritka nemzeti társfinanszírozás

37. A TACIS-rendelet szerint a Bizottságnak határozottan bátorítania kellett a projektek nemzeti társfinanszírozását. Ennek ellenére az Orosz Föderáció TACIS-projektjeiben ritkán követelik meg a társfinanszírozást, holott a szándékok szerint ez kedvezően befolyásolná a kedvezményezettnek és a szerződőnek a tervezett eredmények megvalósítása iránti elkötelezettségét. Az ellenőrzött projektek közül a kedvezményezett csak két esetben társfinanszírozta a tevékenységeket. A társfinanszírozás kedvező hatással járt: mivel a kedvezményezett inkább a magáénak érezte a projektet, sikerült is megvalósítania a projekt céljait.

38. A projektek többségében a kedvezményezettek által nyújtott természetbeni hozzájárulás is szerepel, például annak kötelezettsége, hogy helyi partnerszemélyzetet bocsássanak rendelkezésre, vagy telephelyet biztosítsanak a szerződőnek. Nyolc esetben ez a közvetett társfinanszírozás problémásnak bizonyult, mivel a vállalt kötelezettségeknek – különösen a moszkvai projektek esetében – nem tettek eleget. Az Orosz Föderáció minisztériumainak általában nincs joguk irodai elhelyezést biztosítani a szerződőknek az épületeikben. Noha a Bizottság tudott erről a problémáról, továbbra is belefoglalt ilyen feltételeket a feladatmeghatározásokba.

A projektek megvalósítása

Késedelmes megvalósítás

39. Tizenhét projektet a megadott határidőn belül valósítottak meg, a többi tizenkét projekt esetében a megvalósítás súlyos késedelmet szenvedett. E tekintetben a legkritikusabb szakasz az elindításé volt, amely általában több időt emésztett fel a tervezettnél. A késedelem a legtöbb esetben a projekt-előkészítés minőségi hiányosságaira volt visszavezethető. A fogyatékos feladatmeghatározás miatt az elindítás és a megvalósítás során sok projektmódosítási hozzájárulás vált szükségessé. A projektmegvalósítási szempontok függelékek általi módosítása időigényes eljárás, és még személyzeti változások esetében is ugyanúgy kell eljárni, mint a projekt tényleges tartalmának módosításakor.

40. A projektigazgatással kapcsolatos feladatoknak a bizottsági központról a küldöttségre történő átruházása azt eredményezte, hogy a projektmenedzserek és a projektek érdekeltjei közötti közvetlenebb kapcsolattartás által hatékonyabbá váltak az irányítási eljárások; sőt, a küldöttség proaktívabb irányításának köszönhetően több projektnél súlyos nehézségeket sikerült elkerülni. Ezek az észrevételek összhangban állnak azokkal, amelyeket a Számvevőszék az EK külső támogatásai irányításának a Bizottság küldöttségeire történő átruházását vizsgáló ellenőrzése nyomán a 10/2004. sz. különjelentésében (12) tett közzé. Azon projektek megvalósítása azonban, amelyeket központilag, Brüsszelben programoztak és készítettek elő, majd 2002–2003-ban a moszkvai EK-küldöttséghez irányítottak át (ez az összes ellenőrzött projektnek körülbelül a fele), az átirányítási eljárás miatt egyszeri késedelmet és szembetűnő irányítási hiányosságokat szenvedett.

A szerződők teljesítménye általában elfogadható volt

41. Bár a kitűzött célokat gyakran nem vagy csak részben érték el (lásd 18. bekezdés), az esetek többségében a szerződők az eredeti vagy a függelékek által módosított feladatmeghatározásban előírt módon teljesítették kötelezettségeiket. A szerződők számára rendszerint problémát jelentett, hogy akkor, ha az eredetileg alkalmazott személyzet már nem állt rendelkezésre, távolabbi projekthelyszíneken is tudjanak megfelelő személyzetet alkalmazni és fenntartani. Csupán egy kisebb projekt vallott kudarcot a szerződő általi teljesítés elmaradása miatt. Egy másik szerződő pénzügyi nehézségekbe ütközött a projekt megvalósítása során, ami jelentős késedelmet okozott a végrehajtásban.

Az irányítóbizottságok eredménytelen munkája

42. Ahol irányítóbizottságokat állítottak fel, ott azok munkája rendszerint nem volt eredményes és hatékony, ami akadályozta a projektek megvalósítását. Mivel az irányítóbizottságok hatáskörét a Bizottság korlátozta, az orosz tagok számára nem volt világos, hogy azok milyen hatással lehetnének a projektekre, s ezért nem is vettek részt aktívan azok ülésein. Az irányítóbizottságok feladatait (részben) a szerződők projektmenedzsereinek kellett átvenniük.

A felszereléseket nem a projekt céljaira használták

43. Az 1279/96/Euratom, EK TACIS-rendelet értelmében a programnak fedeznie kell a technikai segítségnyújtáshoz szükséges felszerelések indokolt költségeit (13). A 99/2000/EK, Euratom TACIS-rendelet kimondja, hogy az éves költségvetés legfeljebb 20 %-át lehet beruházás finanszírozásához hozzárendelni (14). A gyakorlatban a szolgáltatási szerződésekben szerepelt egy rész a beszerzésekről, amelyben a műszaki segítségnyújtásra szerződőket arra kötelezték, hogy a kedvezményezettekkel együttműködve határozzák meg az egyes beszerzések műszaki követelményeit, a közbeszerzési eljárást pedig a TACIS közbeszerzési szabályainak megfelelően folytassák le.

44. Nem mindig volt egyértelmű, hogy a műszaki segítségnyújtás és a projektek keretében rendelkezésre bocsátott felszerelések erősítették volna egymás hatását. Az sem volt nyilvánvaló, hogy a felszerelések használhatóak voltak-e a rendeletben vagy iránymutatásokban meghatározott területeken (15). A kedvezményezettek hajlottak arra, hogy a (többnyire irodai és számítástechnikai) felszereléseket a konzultáció elfogadásáért nyújtott jutalomként fogják fel.

45. Számos esetben a közbeszerzési eljárás elhúzódása miatt a felszereléseket a projekt végén szállították le, így azokat nem lehetett a projekthez kapcsolódó tevékenységekre használni.

46. A felszerelések a projekt befejezését követően karbantartást (és ennek keretében a működésükhöz szükséges anyagokat) igényelnek, a karbantartásra azonban mégsem mindig került sor. 9. keretes szöveg Egy esetben a vámhatóságnak nem volt forrása a laboratóriumában használatos anyagok beszerzésére. Egy másik laboratórium eközben jószerivel használatlan maradt, mivel a kedvezményezettnek nem voltak a felszerelések használatára alkalmas helyiségei. Egy szövetségi szintű kedvezményezett belső bürokratikus okok miatt nem fogadott el számítástechnikai felszereléseket (mivel nem fizetett a felszerelésekért, nem tudta lekönyvelni azokat a mérlegébe). Egy másik esetben a kedvezményezett részben értékesítette a felszereléseket, mivel azok egy részét a szükséges internetkapcsolat híján nem tudta használni. Egy esetben a helyi katonai akadémia katonái használták a célcsoport (gyerekek) számára alkalmatlan fitneszfelszerelést.

Belföldi szállítóktól nem lehetséges HÉA-mentes beszerzés

47. A szerződők nehézségeket jeleztek a felszerelések és a szolgáltatások belföldi beszerzését illetően is. A TACIS-rendelet szerint (16) az adók és illetékek nem számítanak támogatható kiadásnak. HÉA-mentes beszerzés belföldi szállítóktól az Orosz Föderációban nem lehetséges, mivel az orosz másodlagos jogszabályok azt nem engedik meg. Ez nem áll összhangban az EU és az Orosz Föderáció közötti megállapodással (17).

A projektfelügyelők megfelelően teljesítettek

48. A projektek futamidő alatti felügyeletével egy külső tanácsadó céget bíztak meg. A tanácsadók (projektfelügyelők) a projektek tervéről, hatékonyságáról, eredményességéről, hatásáról és fenntarthatóságáról alkotnak véleményt, míg a pénzügyi oldal elemzése nem feladatuk. A projekttevékenységek lezárását követő hatásértékelés sem szerepelt, illetve nem szerepel a Bizottság és a projektfelügyelők közötti szerződésben. Ennek hiányát más értékelés sem pótolta.

49. A projektfelügyelők általában teljesítették a szerződésükben foglaltakat. Néhány esetben azonban a felügyelői jelentésekbe akként kerültek át szándéknyilatkozat értékű kijelentések, mintha máris az illető projekt eredményeiről volna szó. Az ilyen jelentésekből nem derülhettek ki elég világosan a megvalósítás problémái, ami részben magyarázhatja a kiigazító intézkedések elmaradását.

Információterjesztés, fenntarthatóság és értékelés

Az információterjesztés hiányosságai

50. Információterjesztésre jellemzően szemináriumok, honlapok és tájékoztató füzetek révén került sor. Néhány projekt esetében zajlottak ugyan tájékoztató tevékenységek a megvalósítás során is, de ezek a projekttevékenységek befejeztével megszűntek. Hat projekt esetében a tevékenységek részeként létrehozott honlapokat például a projekt befejeztével a kedvezményezett nem tartotta karban. Az, hogy a Bizottság és az orosz partner nem szánt elegendő forrást az eredmények megismertetésére, bizonyos mértékig szemlélteti azt is, hogy milyen értéket tulajdonítottak az eredményeknek.

51. Bizottsági részről hiányoztak továbbá a projekteredmények és a leszűrt tapasztalatok eredményes megismertetéséhez szükséges megfelelő rendszerek és utasítások. Nem létezik például összevont, nyilvános adatbázis a TACIS-projektekről, és az orosz hatóságok sincsenek teljes mértékben tisztában a projektek eredményeivel.

Elégtelen fenntarthatóság

52. Mint már említettük, mind a projektek célkitűzéseinek elérése, mind az eredmények megismertetése különböző nehézségekbe ütközött. Az is ritkán történt meg, hogy a kedvezményezettek felhasználták vagy továbbfejlesztették volna a projektek végtermékeit, pl. a jelentéseket és modelleket. Az ellenőrzött projektek közül mindössze öt hozott fenntartható eredményeket.

Hiányzó értékelés

53. A Bizottság rendszerint ágazati vagy országértékeléseket végez, és csak ritkán értékel egyéni projekteket. A 29 ellenőrzött projekt közül csupán kettőt értékeltek. Ez nem kielégítő, ha tekintetbe vesszük számos projekt kísérleti jellegét és a felhasznált összegek nagyságát. Ilyen szintű értékelés nem elégséges ahhoz, hogy a jövőben javítani lehessen a projekttervezésen.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

Következtetések

54. Az Orosz Föderáció az EU fontos kereskedelmi és politikai partnere. Az eredményes uniós segítségnyújtás fontos és konstruktív eszköz lehet a demokrácia, a jogállamiság és az egészséges gazdasági növekedés oroszországi feltételeinek megteremtésében, illetve az EU és az Orosz Föderáció közötti valódi partnerség kialakításában.

55. Az ellenőrzött projektek körülbelül egyharmada teljes mértékben elérte céljait. Nyolc esetben a célkitűzések csak részben, tizenkét esetben pedig egyáltalán nem teljesültek (lásd 18. bekezdés). Az ellenőrzött projektek közül öt hozott fenntartható eredményeket (lásd 52. bekezdés). Mivel ezek az ellenőrzési megállapítások arra mutatnak, hogy a TACIS-források felhasználásának eredményessége rendkívül alacsony, a Számvevőszék nem tud pozitív értékelést adni az Orosz Föderációban megvalósított TACIS-projektek teljesítményéről. Az ellenőrzés másfelől azt is kimutatta, hogy a szerződők és a projektfelügyelők teljesítménye megfelelt a szerződéseikben foglalt követelményeknek. A főbb hiányosságok a következők: a) a TACIS és más hasonló programok tervezésére és irányítására a Bizottság programozási és projektciklus-menedzselési rendszereket fejlesztett ki. Ez a keretrendszer azt a célt szolgálja, hogy az egyes tevékenységekhez rendelt forrásokat eredményesen használják fel, habár a programozási dokumentumok elkészítése és jóváhagyása, illetve az ezzel kapcsolatos konzultációk igen hosszadalmassá tették a programozási eljárást. Az átfogó programozási rendszerek használata és a Bizottság erőfeszítései ellenére gyakran nem jött létre valódi párbeszéd az orosz hatóságokkal és kedvezményezettekkel, és ennek következtében az orosz hatóságok néhány esetben olyan segítséget fogadtak el, amelyre a végső kedvezményezetteknek valójában nem volt szükségük. Ilyen körülmények között a dokumentumokat nagyon általánosan kellett megszövegezni, így azok nem tükrözték a kedvezményezettek valós szükségleteit (lásd 20–22. bekezdés); b) ez számos projekt tervezésében is lecsapódott. A projektek céljait néha pontatlanul és nem mérhető módon határozták meg, az alapjukul szolgáló feltevések pedig nem mindig tükrözték a valóságot, ami a projektek költségvetésének helytelen meghatározását eredményezte. Néhány látszólag nagyobb méretű projekt a valóságban több kisebb projektet foglalt magában, számos eltérő célkitűzéssel és több kedvezményezettel. Problematikus volt a kedvezményezettek kiválasztása, illetve az utóbbiak közötti együttműködés. A megvalósítás során a kedvezményezettek gyakran nem teljesítették a természetbeni hozzájárulásra (személyzet, irodai elhelyezés) vonatkozó kötelezettségeiket. A Bizottság és az orosz hatóságok közötti elégtelen párbeszédre szemléletes példa, hogy belföldi szállítóktól nem lehetséges HÉA-mentes beszerzést eszközölni (lásd 25–34. bekezdés); c) a projektek tervezésekor a Bizottság nem fordított kellő figyelmet a potenciális fenntarthatóságra, amikor pedig egy projekt meghozta eredményeit, nem került sor azok eredményes megismertetésére. A tapasztalatok átvétele és gyakorlati alkalmazása így korlátozott maradt (lásd 52. bekezdés). Alig került sor társfinanszírozásra, pedig ennek révén a kedvezményezettek inkább a magukénak érezhetik a projekteket (lásd 37. bekezdés); d) a projekttevékenységek lezárását követő hatásértékelés nem tartozott a projektfelügyelők feladatai közé, és ezt más értékelés sem pótolta. A Bizottság ezért nem tudta – leendő intézkedései eredményesebbé tétele érdekében – rendszeres formában összegezni a projektmegvalósítás tapasztalatait (lásd 48. és 53. bekezdés).

Ajánlások

56. Az Orosz Föderációba irányuló jövőbeli segítségnyújtás eredményességének fokozása érdekében a Számvevőszék a következő ajánlásokat fogalmazza meg: a) A Bizottság találjon módot a programozási eljárás lerövidítésére; a kedvezményezettek motiváltabbá tétele érdekében a külső fellépések programjának teljes tervezését alapozza a Bizottság és a kedvezményezettek közötti tényleges párbeszédre. b) Bármely projekt csak akkor részesüljön finanszírozásban, ha céljai világosak, mérhetőek, valószerűek, határidőkhöz kötöttek és teljesíthetőek, illetve ha célkitűzéseit a Bizottság és a kedvezményezett csakugyan osztják. Amennyiben a projektnek van irányítóbizottsága, az bírjon megfelelő hatáskörökkel, tagjainak legyen döntéshozatali jogköre, s ekként legyen képes érdemi irányítási eszközként működni. A projekt keretében megvalósuló beruházást – amennyiben van ilyen – a kedvezményezett társfinanszírozza. A HÉA-mentességre és a közvetett, természetbeni társfinanszírozásra vonatkozó rendelkezések legyenek realisták. c) A Számvevőszék szerint feltétlenül szükséges az előírt szabályokkal és iránymutatásokkal összhangban lévő stabil szervezés, illetve erőteljes és szigorú fellépés: minden megfelelő esetben alkalmazni kell a projektciklus-menedzsmentet, illetve az annak részét képező logikai keretet. A Bizottság ne vonjon össze több kisebb projektet egy-egy nagyobb léptékű, eltérő célkitűzéseket egyesítő és több kedvezményezettet érintő projektbe. A Bizottság reagáljon haladéktalanul a projektmegvalósítás során felmerülő problémákra. Végül állapítson meg a Bizottság időnormákat azon adminisztratív eljárásokra, amelyek a programozási és szerződéskötési dokumentumok jóváhagyásához, illetve az ezekkel kapcsolatos egyéb reakciókhoz szükségesek. d) Hogy világosabb képet nyerhessen a projektek fenntarthatóságáról, a Bizottság már a tervezési szakaszban becsülje fel reálisan a projekt potenciális fenntarthatóságát; a jövőbeli projektek javítása céljából végezze el a befejezett projektek utólagos értékelését; tájékoztassa széles körben a nyilvánosságot a projektek eredményeiről; végül kutassa fel, hogy melyek azok a módszerek, amelyek a legjobban beváltak a saját projektjei, illetve más adományozók projektjei során.

Ezt a jelentést a Számvevőszék a 2006. március 9-i ülésén, Luxembourgban fogadta el. A Számvevőszék nevében Hubert WEBER elnök

(1) TACIS: Technical Assistance for the Commonwealth of Independent States (Technikai segítségnyújtás a Független Államok Közösségének).

(2) 1991–1995 között: az 1991. július 15-i 2157/91/EGK, Euratom, 1996–1999 között: az 1996. június 25-i 1279/96/Euratom, EK.

(3) HL L 12., 18.1.2000., 1. o.

(4) A TACIS-bizottságot a tagállamok képviselői alkotják, elnöke pedig a Bizottság egy képviselője.

(5) A Bizottság közleménye a külső támogatások irányítási reformjáról, 2000. május 16-i SEC(2000) 814/5.

(6) Az ellenőrzendő szerződéseket a pénzegységalapú mintavétel módszerével választották ki. Ebből következően több nagyösszegű mint kisösszegű szerződés szerepel a kiválasztottak között.

(7) 25/1998. sz. különjelentés az Európai Unió által a nukleáris biztonság területén Közép- és Kelet-Európában (KKE) és a Független Államok Közösségében (FÁK) 1990–1997 között végrehajtott műveletekről. Az ajánlások nyomán hozott intézkedésekről lásd a Számvevőszék 2000. évi éves jelentését, 5.45–5.76. bekezdés.

(8) 11/2001. sz. különjelentés a TACIS határokon átnyúló együttműködési programjáról.

(9) A Bistro olyan TACIS-eszköz, amelyet a kisebb (rendszerint 100 000 EUR összeg alatti) projektek támogatására irányuló kérelmek gyors megválaszolására alakítottak ki.

(10) A logikai keret olyan eszköz, amely a projektterv alapjául szolgáló logikát jeleníti meg, vagyis azt, hogy meghatározott ráfordítások révén milyen végeredmények várhatók, s hogy ez utóbbiak azután hogyan segítik elő az általánosabb célokhoz hozzájáruló célkitűzések megvalósítását.

(11) HL C 57., 2001.2.22, 37. bekezdés.

(12) HL C 72., 2005.3.22.

(13) 3. cikk.

(14) 6. cikk.

(15) Határokon átnyúló együttműködés, kis- és középvállalkozások előmozdítása, környezetvédelmi infrastruktúra és a Közösség számára stratégiai fontosságú hálózatok.

(16) A 99/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet 9. cikke.

(17) Az Európai Bizottság és az Orosz Föderáció kormánya által 1997. július 18-án aláírt, az Európai Közösségek technikai segítségnyújtására alkalmazandó általános szabályok.