A tény, hogy a környezeti-gazdasági számlák újrahasznosítják a meglévő adatokat, azt jelenti, hogy a vállalkozások és a háztartások adatszolgáltatási kötelezettségei csak csekély mértékben növekednek, feltéve, hogy vannak adatforrások, amelyeket fenn is tartanak. Az országok úgy is dönthetnek, hogy a környezeti-gazdasági számlák céljaira külön adatgyűjtést hoznak létre, amely javítja az adatminőséget. Például a környezeti áruk és szolgáltatások ágazat számlái (a rendelet V. melléklete) esetében néhány országban kisebb, célzott felmérést végeztek a többi adatforrás kiegészítése céljából. A felmérések, amelyekre évente vagy több évente kerül sor, a vállalkozások számára csekély terhet jelentenek.

A jogi keretre a Bizottság a rendeletben meghatározott modulok tesztelését és kipróbálását követően tesz javaslatot, így biztosítja azok megvalósíthatóságát (lásd az alábbi 4.2 szakaszt). A tesztelésre a tagállamokkal együttműködve kerül sor, így biztosítva szaktudásuk hasznosítását és egyetértésüket a modulok megvalósíthatóságát illetően. A további új lehetséges modulok vonatkozásában jelenleg is folynak kísérleti tanulmányok.

A környezeti-gazdasági számlák hatékonysága két tényezőtől függ: attól, hogy milyen módon lehet egy közös keretben átszervezni a meglévő információt és hogy hogyan és milyen mértékben lehet a számlákat felhasználni.

Az első tényezőt illetően a meglévő információ átrendezésének egyik példáját a levegőkibocsátási számlák (a rendelet I. melléklete) képviselik. A levegőkibocsátási számlák az Egyesült Nemzetek éghajlat-változási keretegyezménye (UNFCCC) és az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) az országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezménye (CLRTAP) által igényelt jelentésekhez előírt levegőkibocsátási nyilvántartások számára már begyűjtött információt tartalmazzák. Ezeket az adatokat további információval egészítik ki annak érdekében, hogy megfeleljenek a nemzeti számláknál használt osztályozásoknak, illetve a kibocsátás-és-felhasználás, valamint input-output táblázatok koncepcióinak. Az említett adatok együtt használhatók más, például az energia, a környezeti adók és a gazdasági ágazatok hasonló számláival. Az említett információ a társadalom és a környezet kölcsönhatásainak leírására szolgáló okozati keretekben, például az Európai Környezetvédelmi Ügynökség által elfogadott „hajtóerő-terhelés-állapot-hatás-válasz (DPSIR)” indikátor keretszerkezetben is felhasználható.

A második ponttal kapcsolatban a környezeti számlák támogatják az EU hetedik, 2020-ig tartó, „Jólét bolygónk felélése nélkül” elnevezésű környezetvédelmi cselekvési programját . A környezeti számlákra az „Erőforrás-hatékony Európa 2020” kiemelt kezdeményezés is utal: az „erőforrás-felhasználási” mutató az anyagellátás-számlákból (a rendelet III. melléklete) származik. Ez a melléklet az EU körforgásos gazdaságért cselekvési tervében is szerepet játszhat, különösen az újrafeldolgozási arányok számításánál. A környezetvédelmi adókat (a rendelet II. melléklete) a környezetvédelmi fiskális reformnak a „környezetbarát” európai szemeszterrel foglalkozó tanulmányai is használják. A környezeti-gazdasági számlákat feltehetően az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak figyelemmel kíséréséhez is igénybe veszik .

Bár a környezeti számlák már számos politikai döntés-kezdeményezéshez hozzájárulnak, teljes potenciáljukat még nem érték el. A számlák újak és az intézményi felhasználók között még mindig aránylag ismeretlenek. A statisztikusok a már rendelkezésre álló adatok jobb ismertetésével és népszerűsítésével felgyorsíthatják a megismerési folyamatot. A jelenleg megvalósítás alatt álló kezdeményezések része a környezeti-gazdasági számlák analitikai képességének kifejtése is. A nagyobb ismertség érdekében tett erőfeszítések mellett lépéseket kell tenni a számlák összevonása és minőségük biztosítása érdekében.

3.5.A szolgáltatott adatok minősége

Ez a szakasz röviden tárgyalja azoknak az adatoknak a minőségét, amelyeket az utolsó végrehajtási jelentést követően, azaz 2013 és 2015 között nyújtottak be a tagállamok a rendelet I–III. mellékletéhez. A tagállamoknak a rendelet IV–VI. mellékletének megfelelő adatokat 2017-ben kell benyújtaniuk.

2015 volt az első olyan év, amelyben mind a 28 tagállam szolgáltatott adatot a rendelet szerint. Norvégia és Svájc is nyújtott be adatokat, azonban Izland nem (a rendelet EGT-vonatkozású). Ezen felül számos EU-tagjelölt és lehetséges tagjelölt ország is benyújtott néhány adatot. Ezeket az adatokat technikai magyarázatokkal (metaadatok) ellátva és egy külön szakaszban szereplő háttérinformációval együtt az Eurostat nyilvánosan elérhetővé teszi honlapján.

2013 és 2015 között jelentősen javult a kapott adatok minősége. Ennek két oka volt: egyrészt véget ért az átmeneti eltérés, amelyet hat tagállamnál alkalmaztak a rendelet I–III. mellékletének megfelelő adatszolgáltatások tekintetében. Ez azt jelenti, hogy 2015-ben az összes tagállam adatai elérhetők voltak és ezáltal egyszerűsödött az EU összesítéseinek elkészítése. Másrészt, 2015-re megoldódtak a kérdőív időben történő kitöltését illetően 2013-ban és 2014-ben tapasztalt nehézségek.

További szempont a kérdőívek teljes kitöltése. A rendelet I. melléklete vonatkozásában 2015-ben a legtöbb ország viszonylag teljesen kitöltött kérdőíveket nyújtott be. A máltai adatok lefedettsége nem volt elégséges és a közzétett adatok nagyrészt a Bizottság (Eurostat) becslései. A rendelet II. mellékletében előírt, az adott évekre vonatkozó összes táblázatot bejelentették. Horvátország azonban az adóbevételt nem részletezte gazdasági tevékenységek szerint. A rendelet III. melléklete vonatkozásában 2015-ben valamennyi ország továbbította a kötelező táblázatokat. A korábbi években több ország nem tudott következetesen adatokat szolgáltatni az EU-n kívüli kereskedelemről, ehelyett több statisztika elkészítéséhez az uniós 27-eken kívüli kereskedelemről szolgáltatott adatot.

Azonosítottak néhány olyan területet és meghatározott tételt, amelyek esetében az országok nehezen tudnak jó minőségű adatokat biztosítani. A minőségi jelentések alapján azonosítást nyertek a következő, további javításokat igénylő technikai kérdések:

I. melléklet: A fluorinozott gázok figyelembevétele és a közúti forgalomból eredő emisszióknak a NACE-iparágak közötti elosztása mellett a legnagyobb nehézséget az okozta, hogy az adatokat össze kellett egyeztetni azokkal a becslésekkel, amelyeket az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye és a Határokon Nagy Távolságra Átterjedő Légszennyezésekről szóló UNECE Egyezmény által előírt jelentési kötelezettségek teljesítése eredményezett.

II. melléklet: A tagállamok mintegy felénél a legnagyobb nehézséget a nem rezidensek által fizetett adók becslése jelentette. Néhány ország a gazdasági tevékenységek adóbevételeit erre a célra nem alkalmas adminisztratív adatok alapján állapította meg. E kérdések megoldása folyamatban van. A nemzeti számlákat előállító hatóságokkal való együttműködés javulása elősegíti koherenciát.

III. melléklet: azok a tételek okoznak nehézséget, amelyeket – elérhető statisztikai adatok hiánya miatt – legalább részben meg kell becsülni. Ide tartoznak: a növényi maradványok, a takarmánynövények és a biomassza takarmányok, a homok és kavics kitermelés és az igazodás az illetőség elvéhez.

A rendelet alapján a tagállamok által benyújtott statisztikai adatok összességükben kiváló minőségűek. Maradt néhány terület, amely javítást igényel, és a Bizottság (Eurostat) a tagállamokkal együtt tovább dolgozik a kérdések technikai szintű megoldásán. A 4.2 szakaszban részletezettek szerint a minőség javítása érdekében számos intézkedés áll megvalósítás vagy tervezés alatt.

4.Javító célú intézkedések

Ez a szakasz a rendelet 10. cikkének megfelelően az új környezeti-gazdasági számlamodulok bevezetésére irányuló javaslatokat (4.1 albekezdés) és az adatminőség, valamint az adatgyűjtési módszerek javítása érdekében hozott intézkedéseket (4.2 albekezdés) tárgyalja.

A szakaszban bemutatott kezdeményezések két fő stratégia eredményeként jöttek létre. Az első a megvalósítási stratégia, amelyet az Egyesült Nemzetek Statisztikai Bizottsága 2013 februárjában fogadott el a környezeti-gazdasági számlázási rendszer központi keretrendszere számára, amelyhez – mint nemzetközi statisztikai standardhoz – az európai környezeti-gazdasági számlák tartoznak. A különböző szakpolitikai igények és adatelérhetőségi szintek befogadására ez a világméretű megvalósítási stratégia rugalmas és moduláris megközelítést ajánl.

A második a környezeti számlák 2014–2018-as időszakra vonatkozó európai stratégiája . Erről a további munkára vonatkozó programról a Bizottság (Eurostat) és a tagállamok az európai statisztikai rendszer bizottságában egyeztek meg. A stratégia összehangolja az európai erőfeszítéseket, és előkészíti a rendelet lehetséges új moduljait. A 2014–2018-as időszak stratégiai munkaprogramja a következő feladatokat tartja szem előtt:

a rendelet I–III. mellékletében található számlák minőségének megszilárdítása (levegőkibocsátások, környezetvédelmi adók és anyagáramlások);