KÖZÖS KÖZLEMÉNY AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK EMBERI JOGOK ÉS DEMOKRÁCIA AZ EURÓPAI UNIÓ KÜLSŐ TEVÉKENYSÉGÉNEK KÖZÉPPONTJÁBANEGY HATÉKONYABB MEGKÖZELÍTÉS FELÉ /* COM/2011/0886 végleges */





TARTALOMJEGYZÉK A kontextus: az EU mint az emberi jogok globális védelmezője....................................................... 5 A kihívások.................................................................................................................................. 6 Az EU válasza.............................................................................................................................. 7 A........... A végrehajtás felülvizsgálata: hatékony, testre szabott intézkedések..................... 8 A helyben kifejtett hatás maximalizálása testre szabott megközelítéssel............................................ 8 Eredmények elérése átfogó témakörökben, kampányalapú megközelítés segítségével...................... 9 A szomszédokkal kapcsolatos új megközelítés és azon túl.............................................................. 9 Partneri együttműködés a civil társadalommal................................................................................. 9 B........... Összehangolt politikai megközelítés......................................................................... 10 Demokrácia és választások......................................................................................................... 11 Fejlesztési együttműködés........................................................................................................... 12 Emberi jogi záradékok................................................................................................................ 12 Kereskedelempolitika................................................................................................................. 12 Információs és kommunikációs technológia.................................................................................. 13 A vállalkozások és az emberi jogok............................................................................................. 13 Konfliktusmegelőzés................................................................................................................... 14 Válságkezelés............................................................................................................................. 14 Terrorizmus elleni küzdelem......................................................................................................... 15 Szabadság, biztonság és a jog érvényesülése................................................................................ 15 A szakpolitikák teljes koherenciája.............................................................................................. 16 C........... Erős partnerségek kiépítése..................................................................................... 16 Többoldalú együttműködés......................................................................................................... 16 Nemzetközi igazságszolgáltatás.................................................................................................... 17 Regionális szervezetek................................................................................................................. 17 A párbeszédeken keresztül kifejtett hatás..................................................................................... 18 A súlyos jogsértésekre adott válasz............................................................................................. 18 D.......... Európa együttes súlyának mozgósítása.................................................................... 18 Európai Parlament....................................................................................................................... 19 Tagállamok................................................................................................................................. 19 Állandó kapacitás az emberi jogokra és a demokráciára az Európai Unió Tanácsában.................. 19 Az emberi jogok és a demokrácia kultúrájának kiépítése.............................................................. 19 Az EU kommunikációjának újragondolása................................................................................... 20 A következő lépések.................................................................................................................. 21 KÖZÖS KÖZLEMÉNY AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK EMBERI JOGOK ÉS DEMOKRÁCIA AZ EURÓPAI UNIÓ KÜLSŐ TEVÉKENYSÉGÉNEK KÖZÉPPONTJÁBAN EGY HATÉKONYABB MEGKÖZELÍTÉS FELÉ Valamennyi – polgári, politikai, gazdasági, szociális és kulturális – emberi jog egyetemes jellegű: mindenkire, mindenhol érvényesek. Az emberi jogok és alapvető szabadságok tiszteletben tartása az Európai Unió lényegi értéke. Az emberi jogok védelme és érvényesülésük előmozdítása vezérfonalként épül be valamennyi uniós tevékenységbe, az EU-n belül és kívül egyaránt. Az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos normák és értékek védelme érdekében az EU-nak elvi alapon kell eljárnia; ennek módjait kreatívan kell megválasztania, miközben teljes mértékben elkötelezett a konkrét eredmények elérése mellett. E közlemény célja, hogy eszmecsere induljon a többi európai intézménnyel arról, hogy az emberi jogokkal és demokráciával kapcsolatos uniós külpolitikát hogyan lehetne aktívabbá, következetesebbé és hatékonyabbá tenni. Az EU hatékonyságának jelentős javítása érdekében felvázolja, hogy az EU hogyan fogja kiszélesíteni, elmélyíteni és racionalizálni a nemzetközi színtéren végzett tevékenységét annak érdekében, hogy valódi változást hozhasson az emberek életébe. A közlemény négy területen javasol intézkedést: végrehajtási mechanizmusok, a politikák integrálása, partnerségek kiépítése és egységes álláspont képviselete. Kikéri a Tanács és az Európai Parlament véleményét arról, hogy hogyan lehet kiaknázni a lehetőségeket és megfelelni a kihívásoknak. Az EU külső emberi jogi stratégiájának erősítése érdekében meghatározza az – egyebek mellett más érdekelt felektől származó – álláspontok és bizonyítékok gyűjtésének irányát. „Az Unió nemzetközi szintű fellépése azon elvekre épül, amelyek létrehozását, fejlődését és bővítését vezérelték, és arra irányul, hogy ezek érvényesülését a világ többi részén is előbbre vigye; ezek az alapelvek a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és alapvető szabadságok egyetemes és oszthatatlan volta, az emberi méltóság tiszteletben tartása, az egyenlőség és a szolidaritás elvei, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt elvek és a nemzetközi jog tiszteletben tartása. az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikke A kontextus: az EU mint az emberi jogok globális védelmezője Tíz év telt el „Az Európai Unió által az emberi jogok előmozdítása és a demokratizálódás terén a harmadik országokban játszott szerepről” szóló, 2001. május 8-i bizottsági közlemény megjelenése óta. Azóta drámai változások történtek a világban, szeptember 11-étől az arab tavaszig. A 2011-es közel-keleti és észak-afrikai események jelzik az emberi jogok és a demokrácia központi jelentőségét. Ezért fontos megújítani az EU erőfeszítéseit annak érdekében, hogy hatékony válasz szülessen az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatban világszerte felmerülő kihívásokra. Az EU külső tevékenységében a politikai eszközök és iránymutatások tárházát dolgozta ki, hogy a gyakorlatba átültesse az emberi jogok és a demokrácia melletti elkötelezettségét, együttműködésben az EU tagállamaival, az Európai Parlamenttel, valamint a civil társadalommal. A Tanács által elfogadott több iránymutatás (továbbá eszköztár és hasonló intézkedés) határozza meg az Unió tevékenységét az olyan alapvető emberi jogi kérdésekkel kapcsolatban, mint a halálbüntetés, a kínzás elleni küzdelem, az emberijogvédők védelme, a vallás és meggyőződés szabadsága, a gyermekek jogai, a nők jogai vagy a szexuális irányultság. Egy cselekvési program új alapokra helyezte a demokrácia támogatásával kapcsolatos uniós tevékenységet. Erre az alapra támaszkodva az EU más országokkal szemben az emberi jogokkal, valamint a fenyegetett helyzetben lévő személyekkel kapcsolatos kérdéseket vetett fel; tette ezt az egyre növekvő számú emberi jogi párbeszéd és konzultáció során, politikai találkozókon, diplomáciai démarche-okban és nyilvánosan is. Az EU tanácsadást és támogatást nyújtott a demokratikus intézmények és az emberi jogok erősítése terén, és intézkedéseket fogadott el a súlyos emberi jogi jogsértések miatti korlátozó intézkedéseket bevezetése érdekében. A civil társadalommal való szoros együttműködés és a számára nyújtott támogatás az Unió tevékenységének alapvető szempontja. Az EU emellett az ENSZ-ben, az Európa Tanácsban és az EBESZ-ben is vezető szerepet játszik az emberi jogok előmozdítását és védelmét szolgáló szigorú előírások és mechanizmusok kialakítása terén. Az EU együttműködött más szervezetekkel és az érdekeltekkel annak biztosítása érdekében, hogy az ENSZ foglalkozzék az egyes országokban történt súlyos emberi jogi jogsértésekkel és a legsúlyosabb emberi jogi kérdésekkel. Maga az EU az emberi jogokat a koppenhágai kritériumok által vezérelt növekedési politikájának középpontjába állította. Az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata nemzetközi előírásokat határoz meg az ENSZ valamennyi tagállama számára. Minden egyes ENSZ-tagállam legalább egy jelentős emberi jogi egyezményben félként vesz részt azon hat közül, amelyek elfogadását az Egyetemes Nyilatkozat ösztönözte. Az államok 80%-a legalább négy egyezményt ratifikált, és a ratifikálás egyenletes ütemben folytatódik. A munkavállalói jogok területén az ILO nyolc alapvető munkaügyi egyezményét világszerte nagy arányban ratifikálták, így az összes uniós tagállam is. Létezik tehát egy globális jogszabályi keret: az igazi kihívást a végrehajtás garantálása jelenti. Azon meggyőződés alapján, hogy az emberi jogok elengedhetetlenek mind az egyéni méltóság és a társadalmi igazságosság, mind a nemzetközi béke, jólét és stabilitás előmozdítása szempontjából, az EU határain belül és kívül is segíti az emberi jogok érvényesülését. A kihívások Az utóbbi években több kihívás is felmerült. Először is megkérdőjeleződött az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos nemzetközi normák és előírások legitimitása, mégpedig esetenként olyan feltörekvő hatalmak részéről, amelyekkel az EU együttműködésre törekszik. Az ENSZ-ben egyes államok elismert emberi jogi normákat kifogásoltak, és – tévesen – azzal érveltek, hogy a kulturális különbségek indokolhatják az emberi jogi jogsértéseket. Az istenkáromlásra vonatkozó törvényeket a véleménynyilvánítás szabadságának korlátozására használták fel. A jelenlegi gazdasági válság további eltolódást eredményezett a világgazdaságban, amely viszont egyeseket az emberi jogok egyetemes jellegének és hasznának megkérdőjelezésére indított. Amikor az EU – olyan területeken, mint a halálbüntetés eltörlése vagy a szexuális irányultság – fellép az emberi jogok érvényesüléséért, gyakran ütközik ellenállásba. A nemzeti szintű végrehajtás gyakran még ott is lassú marad, ahol a nemzetközi előírásokat általában elfogadják. A nők és lányok még mindig ki vannak téve a hátrányos megkülönböztetésnek és az erőszaknak. Gyakori a szexuális irányultságon és a nemi identitáson alapuló hátrányos megkülönböztetés. Az elmúlt évtizedben sem a kínzás és embertelen bánásmód felszámolása, sem a gyermekek jogainak védelme és előmozdítása terén nem történt kellő előrelépés. Az EU kulcsszerepet játszott a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény létrejöttében, és teljes jogú félként csatlakozott ahhoz; mindazonáltal az egyezmény teljes végrehajtásának biztosítása terén jelentős kihívásokkal kell szembenézni. Úgy tűnik továbbá, hogy az EU kül- és belpolitikája nem mindig tükrözi teljes mértékben az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos uniós nyilatkozatokat. Az arab tavasszal kapcsolatban vita indult arról, hogy az EU korábban elégséges mértékben fellépett-e a civil társadalom támogatása, valamint a stabilitással szemben a változás előmozdítása érdekében. Ezzel egyidejűleg az EU emberi jogokkal kapcsolatos belső helyzetét illető kritikák fokozódtak. Végül a globalizáció miatt is újabb nehézségekkel kell szembenézni az emberi jogok előmozdítása terén. A gazdaságok globalizálódásának és egymástól való kölcsönös függésének fokozódása következtében új szereplők jelentek meg, ami összetett hatást gyakorol az emberi jogokra. Míg az emberi jogi kötelezettségek címzettjei hagyományosan az államok, manapság az emberi jogi jogsértések sokfélék: a bennszülött népek földjeinek elvételétől egészen a cenzúra és felügyelet céljára használt új technológiák exportjáig terjednek. A globalizáció ugyan sok országban nagyon sokak helyzetének javulásához hozzájárult azáltal, hogy kiemelte őket a szegénységből és elősegítette a társadalom nyitottabbá válását, más országokban viszont a globalizációt okolják az egyenlőtlenségek, a hátrányos megkülönböztetés és a kizsákmányolás súlyosbodásáért. Az EU válasza Az EU nem lépett fel mindig olyan hatékonyan vagy összehangoltan, mint azt tehette volna. A feladat most a politika egyértelműségének, koherenciájának és hatékonyságának biztosítása az intelligensebb és stratégiaibb jellegű cselekvés révén. Ezt még sürgetőbbé teszi a Lisszaboni Szerződés azon ígérete, hogy az emberi jogokat, a demokráciát és a jogállamiságot valamennyi külső tevékenység középpontjába állítja, továbbá biztosítja a külső tevékenységének különböző területei közötti összhangot és az EU külpolitikai elveinek megvalósítását. Az alábbiakban egy stratégiai keret kulcselemeinek meghatározása következik; olyan, jövőképre és intézkedésekre vonatkozó javaslatokról van szó, amelyeket az európai intézmények tapasztalatai és véleményei kiegészíthetnek. Az EU-nak továbbra is azt kell kitűznie célul, hogy megakadályozza az emberi jogok megsértését, illetve e jogsértések bekövetkezése esetén biztosítsa, hogy az áldozatok bírósághoz fordulhassanak és jogorvoslattal élhessenek, továbbá megtörténjék a felelősök elszámoltatása. Ennek alapján az EU-nak meg kell erősítenie az összes – polgári, politikai, gazdasági, szociális és kulturális – emberi jog egyetemessége, oszthatatlansága és egymástól való kölcsönös függése melletti elkötelezettségét. Az emberi jogok tiszteletben tartását előírja az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata, az ENSZ Alapokmánya, valamint a nemzetközi emberi jogi szerződések. A demokrácia olyan egyetemes érték, amely az emberek szabadon kinyilvánított – saját politikai rendszerük meghatározására irányuló – akaratán alapul. Az emberi jogok és a demokrácia összekapcsolódnak a demokrácia alapjául szolgáló szabadságokkal: a véleménynyilvánítás, az egyesülés és a gyülekezés szabadságával. Az olyan fejlemények, mint az arab tavasz, ismételten jelzik, hogy a szabadságot nem lehet elfojtani. Az EU álláspontja szerint a jogállamiság tiszteletben tartása – ideértve az igazságszolgáltatáshoz és a tisztességes eljáráshoz való jog biztosítását – kulcsfontosságú az emberi jogok és a demokratikus alapelvek védelme szempontjából. Az EU-nak el kell köteleződnie a minden embernek járó szabadság, méltóság, egyenlőség és igazság érvényesülésének előmozdítása és védelme mint alapvető külpolitikai prioritás mellett. Az emberi jogoknak és a demokráciának „vezérfonálként” kell beépülnie az uniós külpolitika egészébe. E célok előmozdítása olyan más célkitűzések elérésének fontos feltétele, mint a biztonság, a fejlődés, a gazdasági részvétel és a társadalmi befogadás. Az emberi jogokra és a demokráciára a külpolitikai döntéshozatal valamennyi szakaszában figyelemmel kell lenni. Az EU külső tevékenységének összhangban kell állnia az Európai Unió – a Lisszaboni Szerződés alapján jogilag kötelező erejűvé vált – Alapjogi Chartájában meghatározott, valamint az emberi jogok európai egyezménye által garantált jogokkal. Ezen elvek érvényesülésének előmozdítása érdekében az EU-nak felül kell vizsgálnia végrehajtási mechanizmusait, folyamatait és struktúráit. Számos területen van szükség intézkedésre, ideértve az alábbiakat: – Külső végrehajtási mechanizmusok: az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos célkitűzéseket nem lehetne-e jobban megvalósítani olyan alulról építkező, kifejezetten az egyes országokra szabott megközelítéssel, amelyhez az egész világra kiterjedő, konkrét témakörökre vonatkozó, átfogó kampányok társulnak? – Folyamatok: hogyan válhat az EU összehangoltabbá politikáinak és intézményeinek teljes spektrumán, valamint a nemzetközi partnerekkel, NGO-kkal, regionális csoportosulásokkal és nemzetközi szervezetekkel fennálló külső kapcsolataiban? – Belső struktúrák: prioritásként kell-e kezelnünk az emberi jogokkal és demokráciával foglalkozó kapcsolattartási pontok hálózatának létrehozását az EU-nak a világ minden táján működő küldöttségein, valamint azt, hogy a Tanács folyamatosan képes legyen foglalkozni az emberi jogokat és a demokráciát érintő külső kérdésekkel? A. A végrehajtás felülvizsgálata: hatékony, testre szabott intézkedések A helyben kifejtett hatás maximalizálása testre szabott megközelítéssel Az EU emberi jogi stratégiájához hagyományosan fentről lefelé haladó megközelítést követ, amelynek során Brüsszelben állapítja meg az egész világra vonatkozó prioritásokat, majd politikai párbeszédek és találkozók segítségével megkísérli ezeket a harmadik országokkal szemben alkalmazni. Azonban még ha az elvek és célok egyetemes jellegűek is, az azonnali prioritások – és ily módon az útvonalak és a menetrendek – országonként változhatnak, sőt, szükségszerűen változnak. Ezért jóllehet az EU emberi jogokkal és demokráciával kapcsolatos politikájának általános célkitűzései érvényesek és változatlanok maradnak, egy olyan célkitűzés, amely egy adott országban a helyi realitásokhoz igyekszik hozzáigazítani a célkitűzéseket, nagyobb valószínűséggel hoz konkrét eredményeket, mint egy mindenkire egységesen alkalmazandó megközelítés. Ezért az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó, testre szabott országstratégiáknak az EU – adott országgal kapcsolatos – általános stratégiájának szerves részét kellene képezniük. Ez segíteni fogja a munka racionalizálását és prioritásainak meghatározását, különösen az Unió küldöttségei és a tagállami nagykövetségek esetében, lehetővé téve egyúttal az uniós mechanizmusok és eszközök megfelelő elegyének jobb kihasználását, valamint az olyan területeken folytatott munkát, amelyek a legnagyobb valószínűséggel eredményeznek tartós javulást és változást. Ez nem azt jelenti, hogy az EU-nak nem kell például elítélnie a halálbüntetés alkalmazását egy azt még mindig alkalmazó országban, hanem inkább azt, hogy nem egyedül erre kell összpontosítani az EU emberi jogi tevékenységét, ha más területeken lehetőség van a változásra. Az EU jelenleg több mint 150 ország számára dolgoz ki emberi jogi stratégiát (a végső cél pedig valamennyi ország lefedése). Ezeknek elő kell segíteniük, hogy az EU az egyedi helyzetekhez igazíthassa megközelítését, és nagyobb pozitív hatást fejthessen ki a helyszínen. Az országstratégiák célja, hogy a helyszínen összefogják az Unió küldöttségeinek és az uniós tagállamok diplomáciai képviseleteinek erőforrásait. Országspecifikus prioritásokat és célkitűzéseket határoznak meg, amelyeket integrálni lehet az összes érintett uniós külpolitikába – például a fejlesztés, a kereskedelem vagy a biztonság területén –, és így be lehet illeszteni az EU bármely konkrét országgal fennálló általános politikai és gazdasági kapcsolataiba. Kidolgozásuk során figyelmet kapnak a civil társadalom körében megfogalmazott vélemények. Az EU-nak biztosítania kell, hogy az emberi jogokkal kapcsolatos országstratégiákat figyelembe vegyék az emberi jogi párbeszédekben, a szakpolitikai döntéshozatalban, valamint a harmadik országoknak nyújtott pénzügyi támogatás programozásakor és végrehajtásakor, a 2013 utáni időre vonatkozó országstratégiai dokumentumokra is kiterjedően. Eredmények elérése átfogó témakörökben, kampányalapú megközelítés segítségével Az egyes országokra szabott stratégiákon kívül az EU-nak azonosítania kell azon átfogó témaköröket, amelyeket – határozott idejű, célzott kampányok segítségével – együttes súlyával támogat. Az NBB (Nemzetközi Büntetőbíróság) támogatása, valamint a halálbüntetés eltörlése érdekében régóta kifejtett munka jó példái ennek. E kampányok esetében valamennyi uniós intézménynek és az egyes uniós tagállamoknak közösen kellene fellépniük. A főképviselő azt javasolta, hogy három témára összpontosítsanak a következő három évben: – igazságügyi reform, középpontban a tisztességes eljáráshoz való joggal; – a nők jogai – az EU nőkkel, békével és biztonsággal kapcsolatos átfogó megközelítése, valamint a nők és férfiak közötti egyenlőséggel kapcsolatos uniós stratégia; – a gyermekek jogai – az „EU gyermekjogi ütemterve”, valamint a gyermekekre vonatkozó mindkét uniós iránymutatás alapján. Az uniós intézményeket és a tagállamokat be kellene vonni a konkrét, mérhető, elérhető, reális és határozott időre szóló célkitűzések meghatározásába, továbbá az egyes kampányok végrehajtási terveinek kidolgozásába. A szomszédokkal kapcsolatos új megközelítés és azon túl Az európai szomszédságpolitika legutóbbi felülvizsgálata a demokrácia támogatása érdekében továbbfejlesztette az uniós politikákat. Az új megközelítés alapja a kölcsönös elszámoltathatóság, valamint az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság egyetemes értékei melletti fokozott elköteleződés, az e téren folytatott intenzív politikai párbeszédre is kiterjedően. Két új fogalom került bevezetésre: a „mélyreható demokrácia” azon szükséges eredmények minimumának meghatározása céljából, amelyek alapján a haladás mérhető, valamint a „többért többet” elv, amely a demokrácia felé vezető úton valódi előrelépésre hajlandó országokat jutalmazza, és ehhez az együttműködés céljából további forrásokat bocsát rendelkezésre. A „többért többet” elv ellenkezőjének is érvényesülnie kell. A civil társadalommal létesített partnerségek erősödni fognak, és – egyebek mellett egy új, célzott finanszírozási kereten keresztül – további pénzügyi támogatás áll majd rendelkezésre. Partneri együttműködés a civil társadalommal Az EU-nak szorosan együtt kell működnie a civil társadalommal, kiaknázva annak szakértelmét és alternatív kommunikációs csatornáit. A tisztviselők, NGO-k, vállalkozások, szakszervezetek és a média között régóta zajló párbeszédet fejleszteni kell. Az EU-nak továbbra is támogatnia kell a dinamikusan változó civil társadalmakat, amelyek elemi jelentőségűek a demokratikus államok számára, és a szociális partnereket, akik a reformok fenntartásában játszanak kulcsszerepet. Ha kevés, vagy egyáltalán nincs is reális esély a hatékony együttműködésre egy kormánnyal, ez nem jelentheti az adott ország lakosságával való kapcsolattartás csökkenését. Ilyenkor az EU-nak még inkább együtt kell működnie a civil társadalommal és a békés politikai ellenzékkel, támogatva az emberijogvédőket a kockázatokkal és fenyegetésekkel szemben. Az EU-nak továbbra is fel kell szólalnia konkrét emberi jogi helyzetek és jogsértések, valamint a demokratikus fejlődésben történt visszalépések esetén, különös hangsúlyt fektetve a civil társadalom fejlődéséhez szükséges lehetőségek megőrzésére vagy kialakítására. Az EU emberi jogi politikájának valamennyi vonatkozásában szisztematikus megközelítést alkalmaz a nemzetközi és helyi emberi jogi szervezetekkel folytatott konzultációkkal kapcsolatban. Különös figyelmet fog kapni a harmadik országokban a civil társadalom szabad működését biztosító feltételek támogatása. Az EU és a nem kormányzati szervezetek közötti éves emberi jogi fórumnak továbbra is felül kell vizsgálnia az Unió tevékenységét, és hozzá kell járulnia ahhoz. Az emberijogvédők az EU nélkülözhetetlen szövetségesei az emberi jogok érvényesülésének világszerte történő előmozdításában és védelmében, valamint kulcsfontosságú tárgyalópartnerei az Unió küldöttségeinek, és az uniós tagállamok harmadik országokban található diplomáciai képviseleteinek. Az EU-nak továbbra is támogatnia kell az emberijogvédőkre vonatkozó uniós iránymutatások hatékony végrehajtását, egyebek mellett az összes érdekelt fél tájékoztatása révén. Az EU-nak továbbra is kezelnie kell a közvetlen veszélyben lévő emberijogvédők sürgős védelmi szükségleteit, különösen egy uniós szintű szükségszállásrendszer segítségével. Az emberijogvédők számára nyújtott politikai támogatást kiegészíti a demokrácia és az emberi jogok európai eszközéből juttatott, célzott pénzügyi támogatás, figyelemmel azokra a konkrét akadályokra, amelyekkel ezek az emberek napi munkájuk során találkoznak. A demokrácia és az emberi jogok európai eszköze, amely a 2007 és 2013 közötti időszakra 1,1 milliárd euróval rendelkezik, kifejezi az EU-nak a demokrácia és az emberi jogok előmozdítása és támogatása melletti elkötelezettségét azáltal, hogy világszerte támogatást nyújt a civil társadalomnak és az emberi jogi intézményeknek. A következő, 2014-2020-as többéves pénzügyi kereten belül a Bizottság a finanszírozás 1,4 milliárd euróra történő emelését javasolta (2011-es árakon). A többéves pénzügyi kerettel összefüggésben javaslatok fognak születni a demokrácia és az emberi jogok európai eszközének rugalmasabbá tétele érdekében, hogy azt jobban, gyorsabban és gyakrabban igénybe lehessen venni, és több szervezet részesülhessen a finanszírozásban, továbbá biztosított legyen a gyors reagálás a civil társadalom szükségleteinek megoldására azokban az országokban, ahol a helyzet a legkritikusabb és a legnehezebb. B. Összehangolt politikai megközelítés Az EU elkötelezett amellett, hogy az emberi jogokat és a demokráciát – minden tevékenységébe beépülő „vezérfonalként” – külső tevékenységének középpontjába állítsa. Az Európai Unióról szóló szerződés egyértelművé teszi, hogy az emberi jogok és a demokrácia az EU valamennyi tevékenységének vezérlő elvei. Az uniós szakpolitikák széles skáláján van lehetőség összehangoltabb fellépésre, hogy azok együtt, teljes mértékben kifejtsék hatásukat. Több külső dimenzióval bíró uniós szakpolitika egyértelmű jelentőséggel bír az emberi jogok és a demokrácia szempontjából, ideértve a fejlesztési együttműködésre, a kereskedelemre, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségre, a terrorizmus elleni küzdelemre, a válságkezelésre, a konfliktusmegelőzésre, valamint az internetirányításra vonatkozó szakpolitikákat. Az e politikák keretében kidolgozott valamennyi intézkedésnek (az ezek végrehajtása érdekében a tagállamok által saját hatáskörükben meghozott intézkedéseket is ideértve) továbbra is teljes mértékben összhangban kell állnia az emberi jogok tiszteletével, védelmével és előmozdításával. Demokrácia és választások Ami a demokrácia támogatását illeti, az EU és tagállamai erősen elkötelezettek a demokrácia mellett, amelyet szerződések és alkotmányok rögzítenek, és amely erős parlamenti hagyományokra épül. 2009-ben az EU stratégiát és cselekvési programot fogadott el a demokrácia külső tevékenysége során történő támogatásával kapcsolatban. Ez a Lisszaboni Szerződés szellemében a politikai koherencia fokozását, valamint az eszközök összehangoltabb alkalmazását irányozta elő. A választások számos emberi joggal, például a véleménynyilvánítás, a gyülekezés és az egyesülés szabadságával kapcsolatban is kulcsfontosságúak. Az EU a választási támogatás fontos szereplőjeként segíti a partnerországokat a hiteles, átlátható és mindenki számára hozzáférhető választási eljárások megvalósításában. Emellett az EU számára fontos eszközt jelentenek a választási megfigyelő missziók is. Utóbbiak ajánlásai nagyon hasznos hozzájárulással szolgálnak az emberi jogok és a demokrácia további támogatásához egy országban. Az EU választási megfigyelői tevékenységében nagyobb hangsúlyt fog fektetni a nők és a nemzeti kisebbségek, valamint a fogyatékos személyek részvételére, mind a jelöltek, mind a választók körében. A választási támogatás és a választási megfigyelés közötti szinergia biztosítása az uniós stratégia lényegi eleme. Az EU aktívan hasznosítani fogja a választási megfigyelő missziók jelentéseit. A választások azonban önmagukban nem tudják fenntartani a demokráciát. Az EU demokráciával kapcsolatos megközelítésének meg kell teremtenie a szinergiákat a választási eljárások, a politikai társadalom (parlamentek és politikai pártok, civil társadalom és média) közvetlen támogatása, valamint az államépítés olyan további kritikus elemeinek támogatása között, mint a jogállamiság, az igazságszolgáltatás, a közigazgatási reform és a decentralizáció. Az EU erősíti a demokrácia támogatásáról szóló cselekvési program végrehajtását; meghatározta a kísérleti országok első körét, a demokrácia és az emberi jogok európai eszközének demokráciával kapcsolatos összetevőjét felhasználva, és – a demokrácia globális támogatásával kapcsolatos átfogó megközelítésében – nagyobb összhangra törekszik a politikai és pénzügyi eszközök alkalmazása terén. A legutóbbi észak-afrikai fejleményekre adott uniós válasz alapját az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata során elfogadott, arra irányuló kezdeményezések képezték, hogy tovább kell fejleszteni a fenntartható demokráciát építő reformok támogatásának módszertanát. Ez szükség szerint pozitív és negatív ösztönzők alkalmazását, valamint viszonyítási pontok kidolgozását jelenti az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság területén történő előrehaladás értékelése érdekében. Fejlesztési együttműködés Az emberi jogok és a fejlesztési együttműködés területe szorosan kapcsolódik egymáshoz. Az emberi jogok tiszteletben tartása kulcsfontosságú a millenniumi fejlesztési célok teljes körű megvalósításához. Az EU régóta elkötelezett annak biztosítása mellett, hogy az emberi jogok tiszteletben tartását és a demokratikus fejlődést általánosan érvényesíteni kell a fejlesztési együttműködés valamennyi területén. Ez megnyilvánulhat a döntéshozatal átláthatóságának biztosításában, a nők és a marginalizált csoportok teljes körű részvételének lehetővé tételében, ezáltal további kizárásuk támogatásának megakadályozásában. Erőfeszítéseket kell tenni annak biztosítására, hogy az EU által finanszírozott fejlesztési programok és projektek elősegítsék a partnerországok nemzetközi emberi jogi kötelezettségeinek teljesítését, ideértve az ENSZ-egyezmény alapján létrehozott testületek egyetemes időszakos felülvizsgálat során tett ajánlásait, valamint az ILO-hoz hasonló más ellenőrző testületek ajánlásait is. Az emberi jogok, a demokrácia és a fejlesztés összekapcsolása elengedhetetlen ahhoz, hogy a vízhez és az alapvető higiéniai feltételekhez való hozzáféréstől kezdve egészen az élelmiszerbiztonság területéig elérhető legyen a siker. A nemrégiben kiadott „Változtatási program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című közlemény kiemeli, hogy jobban kell támogatni a partnerországok által belföldi és nemzetközi emberi jogi kötelezettségeik teljesítése terén tett erőfeszítéseket. Az EU elkötelezett annak biztosítása mellett, hogy egy ország emberi jogokkal, demokráciával és jogállamisággal kapcsolatos helyzete közvetlenebb hatással legyen a támogatások programozására, módjaira és csatornáira, valamint a közvetlen költségvetési támogatás felülvizsgálatára. A közvetlen költségvetési támogatási szerződések értékelése során – „A harmadik országoknak nyújtott uniós költségvetés-támogatás jövőbeni megközelítéséről” szóló bizottsági közleménynek megfelelően – különleges feltételek kapcsolhatók a mélyreható és fenntartható demokrácia és emberi jogok támogatásához. Az országok emberi jogi stratégiáinak és egy emberi jogi szempontú megközelítésnek biztosítania kell az emberi jogok és a demokrácia tükrözését az egész fejlesztési együttműködési folyamat során, valamint az emberi jogi kérdésekről folytatott politikai és szakpolitikai párbeszéd és a fejlesztési együttműködés közötti folytonosságot. Emberi jogi záradékok Az EU 1995 óta emberi jogi záradékot foglalt a harmadik országokkal kötött politikai keretmegállapodásokba. E politikáját 2010-ben megerősítette. A záradék immár több mint 120 országgal megkötött megállapodásban szerepel, több tárgyában pedig jelenleg is folynak az egyeztetések. A záradék az e megállapodások által lefedett valamennyi területtel kapcsolatban az emberi jogi témájú együttműködés és az emberi jogok előmozdításának alapjául szolgál. A záradék egyúttal az emberi jogok megsértésére adott válaszként elfogadott intézkedések jogalapja is. Ezek az intézkedések az érintett országgal folytatott találkozók és technikai együttműködési programok felfüggesztését is magukban foglalhatják. Kereskedelempolitika A közös kereskedelempolitika az EU külső tevékenységének egyik leglátványosabb kifejeződése. Az EU kereskedelemmel és emberi jogokkal kapcsolatos tevékenységének koherensnek, átláthatónak, kiszámíthatónak, megvalósíthatónak és hatékonynak kell lennie. A kihívást a kereskedelem oly módon történő működtetése jelenti, amely segíti az emberi jogi kérdések megoldását, nem pedig gátolja azt. Az EU kereskedelempolitikával kapcsolatos megközelítésének középpontjában a pozitív ösztönzők alkalmazása áll; ennek keretében kereskedelmi kedvezményeket biztosít az emberi jogok előmozdítása érdekében, és párbeszédet folytat e kedvezmények fenntartásának feltételeiről. Az EU kereskedelmi partnerei nagyon sokfélék, és e sokféleségnek tükröződnie kell az emberi jogi célkitűzéseknek való megfelelés biztosításának módjában is. E megközelítés egyik megtestesülése a GSP+ általános preferenciarendszer, amely további kedvezményeket biztosít azon országoknak, amelyek elkötelezik magukat az emberi jogok, a munkavállalói jogok, a környezet és a kormányzás alapvető egyetemes értékei mellett. Az EU szabadkereskedelmi megállapodásai az EU politikai keretmegállapodásaihoz kapcsolódnak (lásd az „Emberi jogi záradékokról” szóló előző bekezdést); a szabadkereskedelmi megállapodásokra vonatkozó tárgyalások elindításáról, illetve befejezéséről történő döntéshozatal során figyelembe kell venni a partnerországokban fennálló emberi jogi helyzetet. A Lisszaboni Szerződés új hatásköröket ruházott az Unióra a beruházási politika területén; az EU közös beruházási politikáját az Unió – egyebek mellett az emberi jogokkal kapcsolatos – külső tevékenységére vonatkozó elveknek és célkitűzéseknek kell vezérelniük. Az emberi jogi célkitűzések támogatását konkrét kereskedelmi intézkedések is szolgálják. A példák közé tartozik a kettős felhasználású termékek kivitelének ellenőrzéséről szóló 428/2009 rendelet, a halálbüntetés vagy a kínzás során alkalmazható áruk kereskedelméről szóló 1236/2005 rendelet, valamint a fegyverek kiviteléről szóló 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspont. Információs és kommunikációs technológia Az információs és kommunikációs technológiák (ikt) fejlődése – például az internet, a mobiltelefon-használat, valamint a közösségi média – óriási potenciált jelent az olyan emberi jogok előmozdítása terén, mint a véleménynyilvánítás és a gyülekezés szabadsága. A globális információáramlás hatékonyan segítheti a civil társadalmat és az emberi jogi aktivisták tevékenységét. Ugyanakkor e technológiai fejlemények – a felügyelet és a cenzúra lehetőségének növelésével – az önkényuralmi rendszerű országokat is tovább erősíthetik. Jelenleg az európai országok nem rendelkeznek egyértelmű előírásokkal sem az ilyen technológiák önkényuralmi rendszerű országok részére történő értékesítésére, sem az olyan utólagos szolgáltatások nyújtására vonatkozóan, mint a képzés és a tanácsadás. Ennek fényében az EKSZ és az érintett bizottsági szolgálatok olyan megfelelő intézkedéseket fognak kidolgozni, amelyekkel biztosítható, hogy az emberek az internet vagy egyéb információs és kommunikációs technológiák használatakor ne legyenek kitéve kontrollálatlan cenzúrának vagy tömeges felügyeletnek, továbbá hogy a lehető legjobban lehessen szolgálni az emberi jogok előmozdítását, figyelemmel a magánélet és a személyes adatok védelmére is. A vállalkozások és az emberi jogok A vállalati társadalmi felelősségvállalás (Corporate Social Responsibility – CSR) lehetővé teszi, hogy a vállalkozások önkéntes alapon szociális és környezeti szempontokat illesszenek be üzleti tevékenységükbe és az érdekeltekkel fennálló kapcsolataikba. Az európai vállalkozásokat megfelelő gondossággal történő eljárásra kell ösztönözni annak biztosítása érdekében, hogy működésük során – tevékenységük végzésének helyétől függetlenül – tartsák tiszteletben az emberi jogokat. A globalizáció több lehetőséget teremtett a vállalkozásoknak arra, hogy hozzájáruljanak az emberi jogok megvalósulásához, de egyúttal annak kockázatát is növelte, hogy a vállalkozások emberi jogi jogsértésekben vesznek részt. Az EU üdvözölte a vállalkozásokra és az emberi jogokra vonatkozó, irányadó ENSZ-alapelveket, amelyeket 2011 júniusában egyhangúlag hagyott jóvá az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa. Az Európai Bizottság 2011 októberében közleményt adott ki a vállalati társadalmi felelősségvállalásról. Ebben a Bizottság kifejezte azon elvárását, hogy – a ENSZ-alapelvekben meghatározottak szerint – valamennyi vállalkozásnak eleget kell tennie az emberi jogok tiszteletben tartásával kapcsolatos vállalati felelősségvállalásnak. E közlemény szerint a Bizottság többek között emberi jogi útmutatást fog kidolgozni a kis- és középvállalkozások számára, felkéri a tagállamokat, hogy dolgozzák ki saját nemzeti terveiket az irányadó ENSZ-alapelvek végrehajtására, és továbbra is arra ösztönzi a partnerországokat, hogy csatalakozzanak a vállalati társadalmi felelősségvállalással kapcsolatos, nemzetközileg elismert szabályokhoz (ilyenek például a multinacionális vállalatokra vonatkozó OECD-iránymutatások, valamint a multinacionális vállalatokról és a szociális politikára vonatkozó elvekről szóló háromoldalú ILO-nyilatkozat). Konfliktusmegelőzés Az emberi jogi jogsértések, az alapvető szabadságok hiánya, valamint a büntetlenség uralkodó kultúrája – különösen a törékeny helyzetekben – politikai bizonytalanságot és erőszakos incidenseket vált ki, vagy súlyosbítja ezeket. A konfliktusok kockázatának értékelése és a korai előrejelző rendszerek terén az EU tovább fogja erősíteni az emberi jogi helyzetre, valamint az alapvető szabadságok tiszteletére fektetett hangsúlyt. Az EU-nak folytatnia és erősítenie kell arra irányuló erőfeszítéseit is, hogy konfliktusmegelőzési és békeépítő tevékenysége során általánosan érvényesítse az emberi jogokat és az alapvető szabadságokat, és adott esetben az elemzést és a korai előrejelzést a korai fellépés lehetőségére váltsa át. Válságkezelés Az EU válságkezelési missziói és műveletei konfliktushelyzetben gyakran szorosan együttműködnek a helyi erőkkel, és tagjaik közül sokan szenvednek el emberi jogi jogsértéseket. Az első, 2003-as uniós válságkezelési művelet óta azonosították az emberi jogi és nemi alapú megfontolásoknak a tervezésbe és végrehajtásba történő beépítésével kapcsolatos, bevált módszereket. Az EU igazodni fog a tervezéssel, a képzéssel és a bevetéssel kapcsolatban nemzetközileg elismert bevált módszerekhez, és az ENSZ békefenntartó műveleteiben alkalmazott, több ügynökséget átfogó emberi jogi megközelítést fogja követni. Az EU – a nemzetközileg elismert bevált módszerekre figyelemmel – erősíteni fogja konfliktusmegelőzési, válságkezelési és békeépítő erőfeszítéseinek emberi jogi, gyermekvédelmi és nemi szempontú elemeit; ennek keretében demokratikus eredményre fog törekedni, és az erőszakot politikai konfliktusmegoldási mechanizmusokkal váltja fel. A nőkről, a békéről és a biztonságról szóló 1325. és 1820. sz. ENSZ biztonsági tanácsi határozatok EU általi végrehajtására vonatkozó átfogó megközelítés, továbbá a nők és lányok elleni erőszakról, valamint a megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelemről szóló iránymutatások végrehajtása be fog épülni az EU emberi jogi politikájába és az éves jelentésbe. Fokozni fogjuk a nemzetközi humanitárius jogra vonatkozó iránymutatások végrehajtását is. Terrorizmus elleni küzdelem A terrorizmus elleni tevékenységet az alapvető jogok teljes körű figyelembevételével kell végezni, különös tekintettel az adatvédelemre és a nemzetközi jogra. Mindez felöleli az emberi jogi normákat, a nemzetközi humanitárius jogot és menekültjogot, az ingyenes és tisztességes bírósági eljárásokat, valamint a személyes és bizalmas jellegű adatok védelmét. A harmadik országokkal folytatott emberi jogi párbeszédeiben az EU már felveti a terrorizmus elleni tevékenységek álcája alatt elkövetett emberi jogi jogsértések problémáját. A terrorizmus elleni együttműködést szolgáló párbeszédek keretében azonban még fokozható a harmadik országokkal a kérdés tárgyában folytatott tárgyalások intenzitása. E párbeszédekben az EU felkéri a nem uniós országokat az ENSZ terrorizmus elleni küzdelemmel kapcsolatos egyezményeinek és jegyzőkönyveinek ratifikálására. Az emberi jogokat szilárdabban be kell építeni a harmadik országokkal kapcsolatos, terrorizmus elleni segítségnyújtási projektek tervezésébe és végrehajtásába. Szabadság, biztonság és a jog érvényesülése A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség külső dimenziójában – ideértve a rendőrségi és igazságügyi együttműködést, a kábítószerek és a szervezett bűnözés elleni küzdelmet, a bíróságok működését és függetlenségét, a határigazgatást, az emberkereskedelmet, a mobilitást, a menekültügyet és a migrációt – az alapvető jogok védelme elsődleges jelentőségű. A harmadik országokkal e területeken folytatott együttműködés kidolgozásakor elengedhetetlen annak biztosítása, hogy az emberi jogok – ideértve a hátrányos megkülönböztetés tilalmát is – a gyakorlatban teljes mértékben tiszteletet élvezzenek. Például a harmadik országok rendőri erőivel folytatott információcsere keretében átadott információkat nem lehet kínzással vagy embertelen bánásmóddal megszerezni, és megfelelő védelmet kell biztosítani. Az emberi jogok tiszteletben tartásának előmozdítása, valamint a migránsok emberi jogainak a származási, a tranzit- és a rendeltetési országokban történő erősítése szintén központi kérdés a migrációval és a mobilitással kapcsolatos általános uniós megközelítésben, amely meghatározza az EU külső migrációs politikáját. Különös figyelmet kell fordítani az olyan veszélyeztetett migránsok védelmére és támogatására, mint a kísérő nélküli kiskorúak, a menedékkérők, a hontalanok, valamint az emberkereskedelem áldozatai. Az emberkereskedelem különösen jelentős e területen. Fontos biztosítani, hogy a bűnüldözés / biztonság és az emberi jogok ugyanazon kérdés egymást kiegészítő dimenzióiként jelenjenek meg, és foglalkozni kell az emberkereskedelem okaival is. Különösen fontos védeni a nőket a nemi alapú erőszak különböző formáival szemben, és küzdeni a nőket érintő szegénység növekedése ellen. Az EU külső tevékenységében továbbra is prioritásként, emberi jogi szempontú megközelítés alapján fogja kezelni az emberkereskedelmet. A prioritások meghatározása tükröződni fog a finanszírozással, képzéssel és információcserével kapcsolatos tevékenységek során, és túl fogja lépni a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének külső dimenzióját. Az emberkereskedelem elleni küzdelem európai uniós koordinátora és az EKSZ már felvették a kapcsolatot annak érdekében, hogy elkezdjék kidolgozni az emberkereskedelem területén kialakítandó jövőbeli partnerségek szempontjából kiemelt országok és régiók listáját. A határigazgatás területén az EU tevékenyen előmozdítja az emberi jogi dimenzió beépítését a hatékony határellenőrzés harmadik országokban történő fejlesztésébe. Különösen fontos, hogy a határőrök megfelelő felszereléssel és képzettséggel rendelkezzenek annak biztosításához, hogy a határon megjelenő, védelemre szoruló személyek igénybe vehessék a megfelelő segítségnyújtást és eljárásokat. A szakpolitikák teljes koherenciája Az, hogy az EU példát mutasson az alapvető jogok tiszteletben tartása terén, nemcsak az EU-ban élő emberek, hanem magának az Uniónak a fejlődése szempontjából is elemi jelentőségű. A komoly eredmények erősíteni fogják az EU fellépését az emberi jogok világszerte történő előmozdítása érdekében. A Lisszaboni Szerződés jogilag kötelező dokumentummá tette az Európai Unió Alapjogi Chartáját. Utóbbit az uniós jog végrehajtása során valamennyi uniós intézménynek, szervnek és hivatalnak, valamint a tagállamoknak is tiszteletben kell tartaniuk. Az EU-nak az emberi jogok tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettsége nemcsak annak általános kötelezettségét jelenti, hogy tartózkodjék az e jogokat sértő cselekményektől, hanem azt is, hogy azokat a saját belső és külső szakpolitikáinak végrehajtása során is figyelembe veszi. 2010 októberében a Bizottság elfogadta az Alapjogi Charta hatékony végrehajtására irányuló stratégiát. Ebben kifejti, hogy az uniós intézményeknek és tagállamoknak hogyan kell átültetniük a Chartát a gyakorlatba. A stratégiát üdvözölte az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa. A Bizottság minden évben jelentést fog közzétenni az elért eredményekről. A Charta uniós intézmények általi alkalmazásáról szóló első jelentést 2011 márciusában tették közzé. Az EU-nak az emberi jogok európai egyezményéhez való csatlakozás melletti elkötelezettsége kiegészíti az emberi jogok erős védelmét, amely az Európai Unió Alapjogi Chartája és az Európai Unió bíróságának ítélkezési gyakorlata révén már létezik az uniós jogrendben. Amikor Európa emberi jogi kérdésekkel kapcsolatban folytat vitát más országokkal, hitelessége szempontjából lényegesek ezek a szakpolitikák. Amikor az EU harmadik országokkal szemben emberi jogi kérdéseket vet fel, akkor nemzetközi előírások alapján jár el; ezek főként az ENSZ legfontosabb emberi jogi egyezményei és az alapvető munkaügyi szabályok, továbbá (európai partnerek esetében) az Európa Tanács és az EBESZ előírásai. Fontos, hogy az EU és tagállamai saját hatáskörükben láthatóan és hatékonyan hajtsák végre ezeket a szabályokat. C. Erős partnerségek kiépítése Többoldalú együttműködés Az ENSZ határozott fellépéséhez az EU-nak közös álláspontot kell kialakítania a partnerországokkal. Az utóbbi években az EU sokat tett azért, hogy az ENSZ genfi székhelyű Emberi Jogi Tanácsa (EJT), valamint az ENSZ közgyűlésének harmadik bizottsága képes legyen az egyetemes emberi jogi normák és előírások meghatározására és védelmezésére, valamint a súlyos emberi jogi jogsértések kezelésére. Ez jelentős sikereket eredményezett például a halálbüntetésre vonatkozó moratórium világszintű támogatásának terjedése, illetve a vallás vagy a meggyőződés szabadságával kapcsolatos kezdeményezések tárgyában született megegyezés kialakítása terén. A siker nagyban függ attól, hogy az EU képes-e eljutni másokhoz, befogadónak lenni a harmadik országokból érkező partnerekkel szemben, valamint több régiót átfogó koalícióra lépni, amihez kétoldalú kapcsolatait is igénybe kell vennie. Az EU-nak javítania kell azon képességét, hogy közös álláspontokat fogadjon el és egységesen nyilatkozzon; ehhez a terhek megosztása révén latba kell vetnie a tagállamok együttes súlyát és erőforrásait, továbbá prioritásainak meghatározása során stratégiaibb jellegű megközelítést kell alkalmaznia. Javítani kell az együttműködést és a koordinációt Genf, New York és Brüsszel között, továbbá az egyéb többoldalú fórumok – például az Európa Tanács és az EBESZ – keretében folytatott uniós fellépéssel. Az EU-nak azon kell dolgoznia, hogy növelje hatékonyságát az ENSZ-ben, több régiót átfogó koalíciókat építsen, támogassa az ENSZ rendszerének emberi jogi mechanizmusát, valamint kétoldalú szinten és más többoldalú fórumokon javítsa a tevékenységeivel való összhangot. Összhangban az ENSZ-ben kifejtett tevékenységére meghatározott középtávú prioritásokkal, az EU éves koncepciót fog kidolgozni az ENSZ keretében tartott valamennyi, emberi jogokkal kapcsolatos genfi és New York-i találkozón érvényesítendő prioritások meghatározására. Nemzetközi igazságszolgáltatás Az EU teljes mértékben elkötelezett a nemzetközi igazságszolgáltatás támogatása, a büntetlenség elleni harc, a jogszabályokon alapuló nemzetközi rend előmozdítása, a népirtás, az emberiesség elleni bűncselekmények és a háborús bűncselekmények megakadályozása, valamint e bűncselekmények elkövetőinek elszámoltatása mellett. Az EU továbbra is szorgalmazni fogja a nemzetközi humanitárius jogba ütköző cselekmények és az emberi jogi jogsértések elkövetőinek elszámoltatását. Az EU ezenkívül továbbra is jelentős támogatást fog nyújtani a Nemzetközi Büntetőbíróságnak és más nemzetközi büntetőbíróságoknak, és szorgalmazni fogja a Római Statútum egyetemes ratifikálását. Az EU teljes mértékben elkötelezett az NBB Római Statútuma egyetemességének és integritásának, valamint az NBB függetlenségének támogatása mellett. Az EU elkötelezett továbbá a Római Statútum teljes körű érvényre juttatása mellett, és ezért a kiegészítő jelleg elve alapján jár el, valamint javítja a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek és az NBB közötti kapcsolatok hatékonyságát. Az EU-nak külső tevékenységében speciális szakpolitikát kell kialakítania az átmeneti igazságszolgáltatással kapcsolatban, hogy – az igazságszolgáltatást, az igazság érvényre juttatását, a jóvátételt és az intézményi reformot szolgáló mechanizmusokon keresztül – segítse a társadalmakat a múltban elkövetett visszaélések kezelésében. Regionális szervezetek Az emberi jogok és a demokrácia terén az EU erősíteni fogja a regionális és kormányközi szervezetekkel – politikai és helyi szinten – folytatott együttműködését, valamint az Unió küldöttségei és e szervezetek központjai, területi hivatalai vagy képviseletei közötti együttműködést. Szisztematikusabbá fogja tenni az Európa Tanáccsal és az EBESZ-szel folytatott együttműködését. Az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos, megszilárdult vagy fejlődő regionális mechanizmusok alapján az EU-nak ki kell aknáznia az AU-val, az ASEAN-nal, az OAS-sal és más szervezetekkel folytatott együttműködés elmélyítésében rejlő lehetőségeket. Az EU-nak az emberi jogokkal kapcsolatos együttműködés erősítése érdekében ki kell használnia a különböző régiókkal folytatott párbeszédeit, mint amilyen az Ázsia–Európa találkozó, az EU-LAC csúcstalálkozó, az AU-EU csúcstalálkozó és az AKCS-államok csoportja. Az EU-nak – olyan más szervezetekkel folytatott szorosabb együttműködése révén, mint az Arab Liga és az Iszlám Konferencia Szervezete – az arab világban és azon túl is folytatnia kell az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság előmozdítását. A párbeszédeken keresztül kifejtett hatás Az emberi jogok és a demokrácia az EU más országokkal folytatott párbeszédének szerves részét képezik, a csúcstalálkozói szintet is beleértve. Ugyan az EU mintegy 40 célzott párbeszédet és konzultációt kezdeményezett az emberi jogokkal kapcsolatban, ezek akkor érik el legjobban a kitűzött célokat, ha szilárdan beépülnek az EU adott országgal fennálló, átfogó kapcsolataiba. A tapasztalatok alapján az EU-nak e párbeszédek hatékonyabbá tétele érdekében számos lépést kell tennie. Ezek: – az emberi jogi párbeszédek és a többi politikai eszköz szorosabb kapcsolatának biztosítása; – prioritások, célkitűzések és viszonyítási pontok meghatározása a párbeszédekhez, lehetővé téve az emberi jogi országstratégiákkal együttes felülvizsgálatukat; – a bevált módszerek általános alkalmazása az emberi jogi párbeszédek különböző módozataiban, ideértve az AKCS-országokkal a Cotonoui Megállapodás (8. cikke) alapján folytatott helyi párbeszédeket is; – az EU stratégiai partnereivel folytatott párbeszéd és együttműködés erősítésével kapcsolatos lehetőségek vizsgálata. A súlyos jogsértésekre adott válasz A harmadik országokban elkövetett súlyos emberi jogi jogsértésekre adott válaszként az EU egyes esetekben intézkedéseket fogad el (például pénzeszközök befagyasztása, fegyverembargó vagy vízumtilalom). Ezek esetében mindenképpen gondos vizsgálatra kerül sor, összhangban az EU korlátozó intézkedések alkalmazására vonatkozó 2004-es alapelveivel, valamint az EU Alapjogi Chartájával. A korlátozó intézkedéseket rendszeresen felülvizsgálja az Európai Unió Tanácsa. Fontos, hogy ezek az intézkedések hozzájáruljanak a kitűzött cél eléréséhez, célzottak legyenek, ne érintsék hátrányosan a civil lakosságot, és megfeleljenek a tisztességes eljárás követelményeinek, ideértve a hatékony jogorvoslathoz való jogot is. D. Európa együttes súlyának mozgósítása Az előző szakaszokban bemutatott megközelítés megvalósítása érdekében az EU-nak külső tevékenységében erőteljesebben kell foglalkoznia az emberi jogokkal és a demokráciával. Európai Parlament Az emberi jogok és a demokrácia az Európai Parlament legfontosabb prioritásai közé tartoznak. A Parlament – azzal, hogy rendszeresen és gyorsan állást foglal a legfontosabb aktuális kérdésekkel kapcsolatban – vezető szerepet vállalt az emberi jogok valamennyi uniós tevékenység terén való előmozdításában. A más parlamentekkel (a parlamenti együttműködési bizottságok, valamint a regionális parlamenti közgyűléseken működő küldöttségei révén) folytatott együttműködése különösen azért értékes, mert ez erősíti az EU által adott jelzéseket. Az Európai Parlament hatékonyan tudná fokozni az erőfeszítéseket annak érdekében, hogy az emberi jogokkal kapcsolatos alapvető üzenetei az Emberi Jogi Albizottságon kívül is eljussanak a harmadik országbeli küldöttségeihez. Tagállamok Ahhoz, hogy az EU hatékonyabban és hitelesebben mozdíthassa elő és védelmezhesse az emberi jogokat és a demokráciát, mozgósítani kell az uniós intézmények és a tagállamok együttes súlyát. A tagállamoknak továbbra is erős elkötelezettséggel és felelősséggel kell fellépniük az EU emberi jogokkal és demokráciával kapcsolatos politikája mellett, mind a többoldalú kapcsolatok szintjén, mind pedig a harmadik országokkal fennálló kétoldalú kapcsolatokban. Ez az emberi jogok esetében olyan szilárd, közös álláspontok kialakítását követeli meg, amelyek az uniós intézmények és a tagállamok számára egyaránt iránymutatásként szolgálnak az egységes álláspont képviseletéhez. Ezt az emberi jogi kérdésekkel kapcsolatos, rendszeres politikai viták is megkönnyíthetik. Ezenfelül a tagállamoknak abban is fontos szerepe van, hogy a teher- és munkamegosztás révén elősegítsék az EU emberi jogokkal és demokráciával kapcsolatos politikájának végrehajtását. Állandó kapacitás az emberi jogokra és a demokráciára az Európai Unió Tanácsában A Tanács emberi jogi munkacsoportja (COHOM) kulcsszerepet játszik az EU emberi jogokkal kapcsolatos politikájának irányításában, valamint a PBB-nek és a Tanácsnak történő tanácsadásban. Jelenleg a COHOM munkatársai a fővárosokból érkeznek és csak havonta egyszer találkoznak, és már nem tudnak teljes mértékben megfelelni a megnövekedett munkatehernek és igényeknek. Az EU emberi jogokkal kapcsolatos külpolitikájának hatékony végrehajtása megköveteli, hogy a COHOM gyakrabban üljön össze, és hogy az uniós tagállamok brüsszeli állandó képviseletein folyamatosan biztosított legyen az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos kapacitás és szakértelem. A COHOM egy brüsszeli formációja biztosítaná a szorosabb együttműködést a Tanáccsal, a COREPER-rel és a PBB-vel, valamint más tematikus vagy földrajzi munkacsoportokkal. Lehetővé tenné azt is, hogy az emberi jogi munkacsoport havi találkozói az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos uniós politika stratégiai vonatkozásaira összpontosítsanak, míg a brüsszeli formáció a folyamatban lévő ügyekkel foglalkozna. Az emberi jogok és a demokrácia kultúrájának kiépítése Az Európai Külügyi Szolgálaton belül létrejött az Emberi Jogok és a Demokrácia Igazgatósága. Általánosan elfogadott alapelv, hogy az emberi jogok nemcsak a szakemberek felelősségi körébe tartoznak, hanem mindenki munkája szempontjából kulcsfontosságúak. Ennek érdekében jelenleg az Unió valamennyi küldöttségén emberi jogi kapcsolattartási pont működik világszerte; ezt a rendszert átfogó kampányok végrehajtásának hálózatává kell alakítani. Az EKSZ-en és a bizottsági szolgáltatokon belül is folyamatban van a kapcsolattartási pontok hasonló hálózatának kialakítása. Valamennyi küldöttségvezető, valamint az EKSZ és a Bizottsági dolgozói is képzésben részesülnek az emberi jogokat és a demokráciát illetően. Ki fog épülni az emberi jogokkal és a demokráciával foglalkozó – az információkat és a bevált módszereket a rendelkezésre álló legújabb technológiák segítségével megosztó – kapcsolattartási pontok hálózata. Az EU kommunikációjának újragondolása A közösségi média hálózatai az egész világon fórumot biztosítanak az emberijogvédők számára ahhoz, hogy egymást támogassák és tájékoztassák, és világszerte elérjék támogatóikat. Lehetővé teszik továbbá, hogy dokumentálják és kicseréljék személyes tapasztalataikat, gyakran az államilag ellenőrzött média megkerülésével. A videó- és üzenetmegosztó szolgáltatások megnehezíthetik az elnyomó rendszerek számára, hogy titokban tartsák az emberi jogok megsértését és a demokrácia elnyomását. E szolgáltatások ugyanakkor a polgárok pontosabb nyomon követésére és profilalkotásra is használhatók. Ez az összekapcsolódás, valamint az emberek között a közösségi média hálózatain újonnan létrejött közösségek arra is használhatók, hogy politikai vitákra összefogják a politikai döntéshozókat és a lakosságot. Élő internetes közvetítés segítségével például az emberek a világ minden tájáról megvitathatják az emberi jogi kérdéseket az EU és nemzetközi partnereinek vezető politikusaival. Ez lebontja a hierarchikus, valamint a politikába való beleszólással kapcsolatos hagyományos korlátokat. Ha az emberek bele akarnak szólni a vitába, csupán internetkapcsolatra van szükségük. A különböző társadalmi csoportokkal a digitális diplomácián keresztül történő együttműködés kiemelkedő lehetőség az EU értékeinek és munkájának egész világon történő előmozdítására. Az EU digitális diplomáciája a közösségi média használata révén jelentős fejlődésen ment át, ugyanakkor folytatni kell ezen új technikák fejlesztését, és világszerte fokozni kell az EU küldöttségeiben rejlő lehetőségek kiaknázását. Az EU mozgósíthatná legfontosabb küldöttségeit annak érdekében, hogy a közösségi médiát a meglévő kommunikációs források igénybevételével a digitális diplomácia céljára használják. A társadalmi szerepvállalás erősítése céljából az EU gyakorlati támogatást fog nyújtani a közösségi médiát használók számára. A következő lépések Az Európai Unió a szükséges akarattal és eszközökkel egyaránt rendelkezik ahhoz, hogy vezető szerepet vállaljon az emberi jogok és a demokrácia világszerte megvalósítandó védelmével, illetve támogatásával kapcsolatban. E közlemény célja, hogy segítse az uniós intézményeken belül folytatott – az EU emberi jogokat és a demokráciát érintő, hatékonyabb és átfogóbb megközelítésével kapcsolatos – tárgyalásokat. Számos lehetséges intézkedéssel és választási lehetőséggel kapcsolatban kikéri az érintettek véleményét. A következő lépésben intézményközi megbeszélések során kell finomítani ezeket az elképzeléseket, egy közösen elfogadott uniós megközelítés kialakítása érdekében. A jelen közleményben meghatározott célkitűzések megvalósítása terén elért eredmények nyomon követése céljából az EU be fogja mutatni ezeket az eredményeket az emberi jogok és demokrácia világbeli helyzetéről szóló éves uniós jelentésben. Ennek során az uniós szakpolitikában érdekelt valamennyi fél számára – ideértve a civil társadalmat is – lehetőséget kell biztosítani az uniós fellépés hatásának értékelésére, valamint a jövőbeli prioritások meghatározásában való részvételre. A Bizottság felkéri a Tanácsot és a Parlamentet, hogy rendszeresen tekintsék át az elért eredményeket, és öt év után vizsgálják felül az EU stratégiai célkitűzéseit.