Harmadrészt figyelembe kell venni, hogy az uniós költségvetés kiadásai az uniós államok közkiadásainak csak mindössze két százalékát teszik ki, ami a bruttó nemzeti jövedelem egy százalékának felel meg. Miközben az uniós kiadások alkalmasak arra és céljuk is, hogy növeljék a nemzeti kiadások értékét, hozzájáruljanak az egységes piac hatékonyságához, csökkentsék a regionális fejlettségi és jövedelmi különbségeket, addig az uniós finanszírozási programokon keresztül becsatornázott források által kiváltott hatások egyben korlátozottak is, mivel a közkiadások összességével és a piaci helyzettel összehasonlítva viszonylag kis összegekről van szó. Mindezen tényezőket figyelembe kell venni annak vizsgálatakor, hogy a 318. cikk szerinti jelentés milyen mértékben tud hozzájárulni az uniós költségvetésre vonatkozó éves mentesítéshez.

A monitoring és az értékelés kereteit (ideértve az eredményességre vonatkozó célkitűzéseket és mutatókat, továbbá az értékelési és a beszámolási rendszereket is) a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi keretnek a Parlament és a Tanács által elfogadott kiadási programjai határozzák meg. A Bizottság ezekkel az eredményességi célkitűzésekkel és mutatókkal kiegészítette az irányításra vonatkozóan az egyes főigazgatóságok szintjén meghatározott irányítási tervekben rögzített célokat és mutatókat, amelyek az éves tevékenységi jelentések formájában történő beszámolás eszközeiként szolgálnak. A kiadások jogszerűségéről és szabályszerűségéről, valamint az uniós költségvetés végrehajtásának irányításáról a Bizottság az éves összefoglaló jelentésben számol be, amelynek az éves tevékenységi jelentések képezik az alapját.

Az EUMSZ 318. cikke értelmében a költségvetés végrehajtására vonatkozó éves mentesítési eljárás keretében az elért eredmények alapján a Bizottság az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak évente értékelő jelentést nyújt be az Unió pénzügyi helyzetére vonatkozóan (a továbbiakban: a 318. cikk szerinti jelentés vagy jelentés). A jelentés lehetővé teszi az Európai Parlament számára, hogy a költségvetés végrehajtásával összefüggésben a megfelelés, a jogszerűség és szabályszerűség kérdései mellett megvizsgálja az uniós költségvetés eredményességét is. Ez utóbbi szempontokkal a Bizottság irányítási tevékenységeinek eredményeiről készített összefoglaló jelentés foglalkozik.

Végezetül a jelentés korábbi kiadásaihoz hasonlóan ehhez a jelentéshez is tartozik egy másik szolgálati munkadokumentum (SWD2) is, amely azt részletezi, hogy a Bizottság miként hajtotta végre a 318. cikk szerinti értékelési jelentés fejlesztésére kidolgozott 2013-as cselekvési tervet.

A jelentés összefoglaló kimutatást tartalmaz az Európa 2020 stratégia céljai felé tett haladásról. Ennek egyik kiemelkedő példája volt az, ahogy az állam- és kormányfők 2012-es kezdeményezése nyomán a forrásokat igénybe vették a „Növekedési és Munkahely-teremtési Paktum” keretében, hogy további lendületet adjanak az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósításához. A „Paktum” a gazdasági recesszióból való kilábalásra irányuló kezdeményezéseket finanszíroz. E kezdeményezések egyike révén elért eredmények közé tartozik a projektkötvény-kezdeményezés, amely 2014-re vált elérhetővé. A jelentésben szerepelnek továbbá példák az uniós költségvetés által realizált hozzáadott értékre is, továbbá a jelentést egy szolgálati munkadokumentum (SWD1) is kíséri, amely az uniós beavatkozások hatékonyságával és eredményességével, illetve az általuk létrehozott szinergiákkal foglalkozik, ami révén hozzájárulnak az uniós hozzáadott értékhez.

Az egészségügyi programon keresztül számos laboratórium egyesítette diagnosztikai kapacitásait többek között olyan formában, hogy operatív felkészültségi terveket dolgoztak ki, eszközöket (diagnosztikai csomagokat) szereztek be, képzéseket biztosítottak az alkalmazottak részére, továbbá külső minőségbiztosítási tevékenységeket végeztek. A hálózaton keresztül 220-nál is több mintát teszteltek, a hálózat egyúttal szakembereket is biztosított Nyugat-Afrikában (Guinea, Libéria) elvégzett hasonló laborfeladatokhoz. Az ezen keresztül szerzett tapasztalatok rendkívül fontosak, mivel a hasonló esetekben meghozandó európai szintű válaszlépések referenciáivá válnak.

Az Európa 2020 stratégiában megfogalmazott kiemelt cél, mely szerint a GDP 3 %-át a kutatás-fejlesztést ösztönző beruházásokra kell fordítani, kizárólag az uniós finanszírozás által nem elérhető és nem is ez volt a szándék, mivel az uniós finanszírozás csupán 10 %-át teszi ki a K+F-re fordított, túlnyomórészt a tagállamok által biztosított közkiadásoknak. Az uniós költségvetés célja az uniós finanszírozás hatásának maximalizálása a tagállamok közötti, illetve a tagállamok és magánszektorbeli szervezetek részvételével közös programozás és a köz- és magánszféra közötti együttműködés alapján megvalósuló partnerségek kialakításának ösztönzése, valamint az uniós finanszírozásnak a Horizont 2020, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz és a COSME program pénzügyi eszközein keresztül kiváltott tőkeáttételi hatása által.

Az e fejezet alá tartozó programok végrehajtása közvetlen irányítás mellett zajlik. 2014-től kezdődően e programok végrehajtását részben kiszervezték öt végrehajtó ügynökséghez: REA, ERCEA, EASME, INEA és EACEA.

2014-ben az e fejezet alá tartozó összes program végrehajtása megkezdődött. A Horizont 2020 keretprogram 2014-es pályázati felhívásai iránt már óriási érdeklődés mutatkozott. A 79 lezárt pályázati felhívás eredményeképp 1 410 támogatási megállapodást írtak alá. Mindenekelőtt az Erasmus+ program keretében támogatott mobilitási intézkedések iránti érdeklődés volt nagyobb a vártnál (több mint 21 000 projektet nyújtottak be az oktatás és képzés, és 11 000-nél is többet az ifjúság területén). Továbbá a rendelkezésre álló költségvetési keretekhez képest nagyon nagy volt az érdeklődés az együttműködési projektek iránt (mintegy 12 000 projektet nyújtottak be, az esetek többségében a kiválasztott projektek aránya legfeljebb 15 % körül volt). A kutatási keretprogram vonzerejének további bizonyítéka a programhoz csatlakozni kívánó harmadik országok magas száma. 2014 folyamán a Horizont 2020 keretében 12 országgal kötöttek társulási megállapodást, és további két ország kezdeményezte a társulást. Emellett megújításra kerültek az Egyesült Államokkal, Ukrajnával és Kínával kötött tudományos és technológiai megállapodások is.

A Galileo, EGNOS és Kopernikusz programok esetében a 2015–2020 közötti időszakban a Bizottság számára a kihívás a szolgáltatások bevezetése és a kereskedelmi hasznosítás felhasználói közösségek és az üzleti szereplők körében történő ösztönzése lesz. Még meglehetősen korai erről nyilatkozni, de a kilátások továbbra is kedvezőek arra vonatkozóan, hogy nyújtott szolgáltatások köre a terveknek megfelelően bővülhet, és a kínált szolgáltatások piaci fogadtatása kielégítő lesz.

A 2007–2013 közötti többéves pénzügyi keret programjainak eredményei és hatásai

Kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram (FP7)

Az Unió kutatáspolitikája a hetedik keretprogram révén hozzájárult az Európa 2020 azon kiemelt céljának teljesítéséhez, amely szerint a kutatási-fejlesztési beruházások arányának el kell érnie a GDP 3 %-át (2013-ban 2,02 %). A megkezdett utólagos értékelés eredményeire várva a hetedik keretprogramban való részvételre vonatkozó legfrissebb elérhető adatok azt mutatják, hogy a 2007–2013 között kiírt 487 pályázati felhívásra több mint 600 000 pályázó szervezet és magánszemély közreműködésével közel 136 000 projektjavaslat érkezett, amelyeknek mintegy 20 %-a részesült finanszírozásban. A 2007–2013 közötti időszakban finanszírozott projektjavaslatok összesített értéke 64,3 milliárd EUR, és az ezekhez igényelt uniós finanszírozási hozzájárulás 45,4 milliárd EUR-t tesz ki a rendelkezésre álló 55,5 milliárd EUR-ból.

A 2007–2013 közötti időszakban a projektekben részt vevő gazdasági szervezetek 46 %-át kis- és középvállalkozások (kkv-k) tették ki. A kutatási együttműködésen alapuló projektek esetében a kkv-k részvételi aránya (2013 októberére) elérte a 17,4 %-ot, meghaladva ezzel a kitűzött 15 %-os célt. A 2007–2013 közötti időszakban a hetedik keretprogramban részt vevő kkv-k-ra jutó uniós hozzájárulás átlagos értéke 259 772 EUR volt.

2014 decemberére a hetedik keretprogram összes kutatási projektjének 48 %-a zárult le. E projektek keretében a tudományos munka termékeként több mint 38 600 publikáció született, amelyek közel 40 %-a nagy hatású, szakmailag elismert folyóiratokban is megjelent.

A hetedik keretprogram 7 288 lezárt projektje eredményeképpen a szellemi tulajdonhoz fűződő jogokkal összefüggésben 1 586 kérelemről számoltak be, ebből 1 291 (81 %) szabadalmi bejelentés volt. A szabadalmi bejelentések viszonylag magas aránya az elvégzett kutatások hasznosítható innovációs potenciálját jelzi.

A hetedik keretprogramban való részvétel hozzájárult egyúttal a kutatók fenntartható európai foglalkoztatásához. Egy 2014-es értékelés szerint a hetedik keretprogram által támogatott projektek végrehajtása alatt mintegy 142 000 további kutatót vettek fel a támogatott kutatói csoportokba. A felvett kutatók 43 %-a projekt lezárást követően is a kutatói csoport tagja marad (ami azt jelenti, hogy minden 2,3 felvett kutató közül egy a csoport tagja maradt.) Közvetlenül létrehozott új munkahelyekben kifejezve ez a projekt lezárását követően 61 000 új álláshelyet jelent a résztvevő szervezeteknél. A keretprogramban való részvétel segített továbbá a támogatott kutatói csoportokban részt vevő női kutatók, illetve nemzetközi kutatók arányának növelésében.

Mindazonáltal a 2007–2013 közötti időszakra szóló Marie Skłodowska-Curie-cselekvések mintegy 50 000 kutató (köztük megközelítőleg 10 000 PhD-hallgató) számára nyújtottak támogatást, akik 136 különböző nemzetiséghez tartoztak, munkájuk pedig 81-nél is több országot érintett.

A hetedik keretprogram „Együttműködés” egyedi programján belül megvalósuló projektek több mint ötödének (22 %) volt harmadik országból származó résztevője, akik 105 különböző országból érkeztek. Harmadik országok részvétele elsősorban az alábbi kutatási területeken jellemző: egészségügy; élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia; információs és kommunikációs technológiák; valamint környezetvédelem. Harmadik országok részvétele szempontjából az öt legfontosabb országot az USA és a BRIC-országok jelentik. Egy, a hetedik keretprogram „Együttműködés” programjának nemzetközi résztevői között 2014-ben elvégzett felmérés szerint a hetedik keretprogramban megvalósuló nemzetközi együttműködés előnyei meghaladják a nemzeti finanszírozási mechanizmusok előnyeit, mivel a keretprogramban való részvétel: • jobb hozzáférést biztosít a nemzetközi kutatói közösséghez / hálózatokhoz; • jobb kapcsolatot biztosít a kutatási területek vezető személyiségeivel; • jobb hírnevet, pozíciót és státuszt kínál a résztvevő kutatók/szervezetek számára; • jobb feltételeket kínál finanszírozás / kiegészítő finanszírozás bevonására; • jobb feltételeket biztosít nemzetközi konzorciumok létrehozásához.

Nagyméretű infrastrukturális projektek

2014-ben Svájc a Horizont 2020 program egyes részeire, az Euratom kutatási programjára és az ITER-rel összefüggő tevékenységeire vonatkozóan a 2014–2020 közötti időszakra szóló társulási megállapodást írt alá az Európai Unióval és az Euratommal. Ez a megállapodás biztosítja tehát Svájc részvételét az ITER-rel összefüggő tevékenységekben, és lehetővé teszi Svájc számára, hogy teljes jogú tagként vegyen részt a Fúziósenergia-fejlesztési és ITER Európai Közös Vállalkozásban (F4E), amely az ITER szervezet részére nyújtott uniós hozzájárulások biztosításáért felelős.

Az európai műholdas navigációs rendszereket (EGNOS és Galileo) és ez európai Föld-megfigyelési rendszereket támogató GMES-Kopernikusz finanszírozási programok 2014-ben is hoztak eredményeket.

A létező műholdas navigációs vevőkészülékek 65 %-a immáron kompatibilis az EGNOS-szal, azaz képes EGNOS-jelek vételére. Európában jelenleg több mint 170 EGNOS-alapú leszállítórendszer működik 15 ország több mint 110 repülőterén, amely jobb helymeghatározást tesz lehetővé repülőgépek korlátozott látási viszonyok közötti landolása esetén. Az Airbus A350-es az első nagy kereskedelmi légi jármű, amely képes az EGNOS segítségével landolni. A 750 megerősített megrendelés többsége esetében az EGNOS-rendszerre vonatkozó opciót is megvásárolták. Az EGNOS-rendszert a belvízi hajózásban is alkalmazzák a Duna 400 km hosszú magyarországi szakaszán. Az egyik multinacionális földgáz- és olajipari vállalatnál folyamatosan szerelik fel az olaszországi 1500, és az Olaszországon kívüli 400 kamiont EGNOS-rendszerrel kompatibilis készülékekkel, hogy ezek segítségével kövessék nyomon a szénhidrogének szállítását. Az egyik vezető mezőgazdaságigép-gyártó által értékesített csúcskategóriás kombájnok mintegy 90 %-át ma már EGNOS-jelek vételére alkalmas készülékekkel értékesítik.

A Galileo program megvalósítása – a meghozott korrekciós intézkedések nyomán – az elszenvedett késedelmek után ismételten terv szerint halad. 2014 augusztusában a fellövéskor jelentkező anomáliák következtében két Galileo műholdat rossz pályára állítottak. Azóta sikerült javítani a két műhold pályáján, tesztelésük pozitív eredményeket mutatott. 2015 márciusában folytatódott a Galileo műholdak fellövése, így a Galileo műholdrendszer kiépítésre vonatkozó átfogó terv megvalósítása továbbra is a terveknek megfelelő ütemezés szerint halad. Ami a Kopernikusz programot illeti, a Sentinel 1A. jelzésű műholdat 2014 áprilisában pályára állították. Négy hónappal később a műhold által továbbított adatokat felhasználták a Kalifornia északi részét érintő, az elmúlt 25 év legnagyobb földrengése nyomán kialakult törésvonal feltérképezésére. Ez azt támasztja alá, hogy az európai műholdas navigációs iparág képes globális szinten is helyt állni.