A megbízatásuk teljesítéséhez szükséges információk gyűjtése;

Néhány EFH-jogkört az uniós jogi aktusok még részletesebben ismertetnek. Az EFH-knak kötelessége az alapító rendeletekben megállapított uniós jogi aktusok, az ezek alapján elfogadott intézkedések, vagy bármely további, a felügyeletei hatóságokra feladatot ruházó uniós aktus értelmében rájuk ruházott feladatokat és jogköröket ellátni, illetve gyakorolni.

A bankunió és különösen annak kulcsfontosságú alkotóelemeként az egységes felügyeleti mechanizmus és az egységes szanálási mechanizmus létrehozása hatással lesz a PFER működésére, de nem kérdőjelezi meg annak létjogosultságát és szükségességét. Ellenkezőleg: továbbra is az EFH-k felelősségi körébe tartozik majd a közös szabályozási és felügyeleti standardok, illetve gyakorlatok kialakítása, valamint az uniós intézkedések következetes alkalmazása az egységes piac egész területén. Ebben a szakaszban túl korai lenne még a PFER és a bankunió közötti interakció értékelése, azonban a jövőben fokozottan figyelemmel fogjuk kísérni.

3)AZ EFH-K MUNKÁJÁNAK ÉRTÉKELÉSE: LEGFŐBB EREDMÉNYEK ÉS FEJLESZTÉST IGÉNYLŐ TERÜLETEK

Általános hatékonyság és eredményesség: Az EFH-k rövid időn belül létrehozták azokat a jól működő szervezeteket, amelyek célja a pénzügyi szektorba vetett bizalom helyreállításának elősegítése. A felülvizsgálat eredményei rámutatnak arra, hogy az EFH-k megbízatása kellőképpen széles körű, és bizonyos célzott területeken, így például a fogyasztó-/befeketővédelem, a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS-ek) végrehajtása, vagy akár az árnyékbanki tevékenység terén tovább bővíthető.

Javasolt irány:

Mindezek fényében a Bizottság közép- és hosszú távon is tovább vizsgálja, hogy ki kell-e terjeszteni az EFH-k jelenlegi megbízatását olyan új területekre is, mint az IFRS-ek végrehajtása, a belső modellek jóváhagyásának szigorúbb felügyelete mindenekelőtt a biztosítások területén, illetve az árnyékbanki tevékenység.

Szabályozói szerep: Az EFH-knak az egységes szabálykönyv kidolgozásával kapcsolatosan végzett munkája nagymértékben hozzájárult a szabályozás jobb harmonizálásához és koherenciájához, továbbá javította a felügyeletek közötti kölcsönös megértést. Ezenkívül lehetővé tette az Európai Unió számára, hogy jelentős számú, minőségi szabályt hozzon viszonylag rövid időn belül.

Az átlátható, átfogó és hatékony eljárások kulcsfontosságúak ezen a területen. Számos érdekelt fél rámutatott arra, hogy a technikai standardok tervezetének a Bizottsághoz történő benyújtására rugalmas határidőket kell meghatározni, azaz azokat a tervezet alapjául szolgáló uniós jogi aktusról szóló végleges megállapodás hatálybalépésétől kell függővé tenni. Így az EFH-knak elegendő idejük lenne minőségi standardtervezetek elkészítésére, és lehetőség nyílna azok megfelelő időben történő nyilvános konzultációra bocsátására is. Néhányan aggályukat fejezték ki a konzultációkról szóló részletes visszajelzés elmaradása és a minőségi költség-haszon elemzések gyakran tapasztalt hiánya miatt is.

Az érdekelt felek és maguk az EFH-k is ismételten szorgalmazták az EFH-knak a pénzügyi szolgáltatásokról szóló jogszabályok 1. szintű előkészítésébe történő fokozottabb bevonását. Az EFH-k decentralizált ügynökségekként jöttek létre, és ezért fontos szerepet játszanak az uniós szakpolitikák végrehajtásának támogatásában. Elkülönülnek azonban az európai uniós intézményektől, és ebből kifolyólag a szabályozási folyamatban betöltött szerepük a Szerződésben lefektetett korlátok között értékelendő.

Míg az EFH-k munkamennyisége a felülvizsgálati időszak alatt folyamatosan nőtt a rájuk bízott további szabályozási feladatok miatt, számos érdekelt fél kiemelte, hogy az érintett fejlesztések nem mindig jártak együtt a munkateher növekedésének megfelelő emberierőforrás- és költségvetés-növekedéssel.

Az EFH-rendeletek 16. cikkével összhangban az EFH-k által elfogadott iránymutatások és ajánlások nem kötelező érvényűek, azonban egyedi jellemzőkkel bírnak („betart vagy indokol” elv). A konvergencia biztosítása szempontjából rugalmas eszköznek bizonyultak, ugyanakkor az érdekelt felek néhány bizonytalanságra hívták fel a figyelmet az intézkedések konkrét hatálya és jellege tekintetében. A Bizottság szerint az EFH-knak jogköreiket szigorúan az intézkedéseiknek keretet adó jogi alapra építve kell gyakorolniuk. Így a Bizottság az alapító rendeletek 16. cikkének (1) bekezdésében az iránymutatások és ajánlások kibocsátására vonatkozóan megállapított két célkitűzés – nevezetesen a „következetes, hatékony és eredményes felügyeleti gyakorlatok” létrehozására és „az uniós jog közös, egységes és következetes alkalmazásának” biztosítására vonatkozó célkitűzés – együttes olvasatát támogatja.

Számos érdekelt fél az iránymutatások és ajánlások uniós jog szerinti megtámadása tekintetében fennálló lehetőség pontosítását és egyértelműsítését kérte. A Bizottság véleménye szerint az alapító rendelet 60. cikke határozatokra korlátozódik, és ennek megfelelően nem ad jogalapot iránymutatások és ajánlások megtámadására. Amennyiben az iránymutatások és ajánlások harmadik személyekre joghatással járnak, azok az EUMSZ 263. cikkének (1) bekezdése szerint felülvizsgálat tárgyát képezik. Mindazonáltal a Bíróságnak még nem volt alkalma ítéletet hozni az EFH-rendeletek ezen aspektusáról.

A felülvizsgálati időszak során több mint 150 technikai standardot nyújtottak be technikai standardtervezet formájában a Bizottsághoz. Az ESMA 92 technikai standardtervezetet nyújtott be. A CRD IV/CRR keretről szóló, 2013 tavaszi tárgyalások sikeres lezárását követően az EBH 58 technikai standardtervezetet nyújtott be, míg az EIOPA kiterjedt előkészítő munkát folytatott – tekintettel arra, hogy a Szolvencia II/Omnibus II keretrendszerrel összefüggő tárgyalások még folyamatban voltak –, és benyújtotta első technikai standardját. 2013-ban a három EFH közös szabályozástechnikai standardtervezetet nyújtott be a pénzügyi konglomerátumokra vonatkozó irányelvekkel kapcsolatban A vizsgált időszak alatt az Európai Bizottság összességében több mint 45 technikai standardot hagyott jóvá, amelyek közül mindösszesen hármat küldött vissza az EFH-khoz további módosítások céljából.

Javasolt irány:

Az érdekelt felek által megfogalmazott aggályok orvoslása érdekében az EFH-knak rövid távon javítaniuk kell a szabályozási folyamat átláthatóságát, többek között a nyilvános konzultációkra történő válaszadásra vonatkozó megfelelő határidő előírásával és a konzultációk során tett észrevételekre adott még részletesebb visszajelzéssel. Az EFH-knak ugyancsak gondoskodniuk kell a költség-haszon elemzések és a technikai standardtervezetekhez fűződő jogi szövegek tervezetének magas színvonaláról. A technikai standardtervezetekről rendszeres nyilvános konzultációt kell folytatni.

A Bizottság a maga részéről jogalkotási javaslattervezeteiben és a jogszabály-alkotási folyamathoz kapcsolódó egyeztetések során kiemelt figyelmet fog fordítani a megfelelő határidőkre és a technikai standardokkal kapcsolatos felhatalmazásokra.