RÖVIDÍTÉSEK

DAS : megbízhatósági nyilatkozat (Déclaration d’assurance)

EMGA : Európai Mezőgazdasági Garanciaalap

EMVA : Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap

héa : hozzáadottérték-adó

HMKÁ : helyes mezőgazdasági és környezeti állapot

IIER : integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer

KAP : közös agrárpolitika

MePaR : mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer

SAPS : egységes területalapú támogatási rendszer

SPS : egységes támogatási rendszer

GLOSSZÁRIUM

A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentése : a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves értékelése az alkalmazott irányítási és kontrollrendszerek működéséről (márciusban teszik közzé). A dokumentum alapján a főigazgató elkészíti a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság kiadásaira vonatkozó megbízhatósági nyilatkozatot, majd mindkét dokumentumot felhasználják a Tanáccsal és a Parlamenttel folytatott zárszámadási eljárásban.

A Számvevőszék éves jelentése : a pénzügyi ellenőrzések eredményeinek az Európai Unió általános költségvetéséről és az Európai Fejlesztési Alapról adott megbízhatósági nyilatkozatok formájában történő bemutatása (amelyet minden év novemberében tesznek közzé).

Adminisztratív ellenőrzések : a kifizető ügynökségek által valamennyi kérelemmel kapcsolatosan elvégzett formális, illetve automatikus ellenőrzések, amelyek célja a kérelmek jogosultságának vizsgálata és a lehetséges szabálytalanságok kiszűrése.

EMGA-IIER sokaság : az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer keretébe tartozó, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból finanszírozott intézkedések (pl. SPS vagy SAPS).

EMVA-IIER sokaság : az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer keretébe tartozó, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból finanszírozott intézkedések (pl. területtel vagy állatállománnyal kapcsolatos intézkedések, mint például az agrár-környezetvédelmi kifizetések).

EMVA-nem-IIER sokaság : nem az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer keretébe tartozó, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból finanszírozott intézkedések (pl. valamennyi nem területi projekten alapuló intézkedés, például a mezőgazdasági üzemek korszerűsítése).

Fennmaradó hibaarány : a Bizottság becslése arra vonatkozóan, hogy az ellenőrzések lefolytatását követően a tranzakciókban milyen szintű szabálytalanságok maradtak fenn. A Bizottság uniós szinten négy fennmaradó hibaarányt számít (kiadási sokaságonként egyet), és azokat a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentésében teszi közzé.

Helyszíni ellenőrzés : a kifizető ügynökségek ellenőrei által végzett, a tranzakciók jogszerűségét és rendszerességét vizsgáló ellenőrzés, amely a kérelmező telephelyén tett látogatást is magában foglalja (pl. a bejelentett parcellák támogathatóságának felmérésére és értékelésére vonatkozó, a gazdaságban végzett vizsgálatok).

Hibaarányok : a statisztikai jelentésekben támogatási intézkedésenként és ellenőrzési módonként (helyszíni ellenőrzések, illetve adminisztratív ellenőrzések) számított hibaarányok. Az arány az az összeg, amellyel kapcsolatban hibát észleltek, és ezt a vonatkozó kategóriában az igényelt összegek százalékában fejezik ki.

IIER : integrált rendszer, amely üzemek, kérelmek, mezőgazdasági parcellák és (az egységes támogatási rendszert alkalmazó tagállamokban) támogatási jogosultságok adatbázisaiból áll. Ezeket az adatbázisokat a legtöbb EMGA-intézkedéssel (pl. SPS, SAPS vagy más közvetlen kifizetések) kapcsolatos támogatási kérelmek adminisztratív keresztellenőrzéséhez használják.

Legvalószínűbb hiba : a valamely kifizetési osztályt érintő legvalószínűbb hibaarányra vonatkozó legjobb éves számvevőszéki becslés. Számítása az adott osztály tranzakcióinak reprezentatív mintáján végzett tesztek eredménye alapján történik. Az adott osztályban történt kifizetések teljes összegének százalékos arányában fejezik ki. Ez a százalékos arány 95%-os valószínűséggel egy alsó és egy felső határérték közötti konfidencia-intervallumon belül található.

Megosztott irányítás : az uniós költségvetés egyik végrehajtási módja, amelynek esetén a végrehajtási feladatokat a tagállamoknak kell elvégezniük. Ennek érdekében a tagállami hatóságok az uniós alapok kezeléséért és ellenőrzéséért felelős szerveket jelölnek ki. Ezek a szervek a Bizottságnak tesznek jelentést. E jelentésben ezek a szervek a kifizető ügynökségek és az igazoló szervek.

MePAR : a tagállam teljes mezőgazdasági területének (referenciaparcellák) és a támogatható területeknek a nyilvántartását tartalmazó adatbázis. Megbízhatósága döntő fontosságú azon adminisztratív keresztellenőrzések minősége szempontjából, amelyek azt vizsgálják, hogy csak az arra jogosult földterületek után fizetnek-e ki támogatásokat.

Statisztikai jelentések : a tagállamok által a Bizottságnak benyújtott éves jelentések, amelyek a kifizető ügynökségek adminisztratív és helyszíni ellenőrzéseinek az eredményeit tartalmazzák.

Szabályszerűségi záróelszámolási ellenőrzés : kiválasztott támogatási intézkedések megfelelőségének a bizottsági részlegek által többéves időszakra vonatkozóan végzett ellenőrzése annak megállapítására, hogy a kifizető ügynökségek az uniós szabályokkal összhangban hajtották-e végre a mezőgazdasági kiadásokat. A szabályok be nem tartása esetén a legtöbb esetben a tagállamokkal szemben átalányösszegű pénzügyi korrekciót alkalmaznak.

X-táblázat : a statisztikai és ellenőrzési célból előírt számviteli adatok teljes körű nyilvántartása, amelyet a tagállamoknak minden évben a tárgyévet követő február 15-ig kell benyújtaniuk a Bizottságnak [1].

ÖSSZEFOGLALÓ

I. A közös agrárpolitika végrehajtásáért a Bizottság a tagállamokkal közösen felel. A mezőgazdasági kiadásokat így nemzeti vagy regionális kifizető ügynökségek felügyelik és fizetik ki. Ezek a kifizető ügynökségek a Bizottságnak tesznek jelentést. A kifizető ügynökségek éves beszámolóit és az ezen ügynökségek által létrehozott kontrollrendszerek minőségét a Bizottság felé a tagállamok által kijelölt független igazoló szervek igazolják.

II. A támogatási kérelmek jogosultságának ellenőrzése érdekében a kifizető ügynökségek adminisztratív ellenőrzéseket végeznek. A kérelmezők egy része esetében helyszíni ellenőrzéseket is folytatnak. Az ezen ellenőrzések során feltárt hibák esetén csökkentik a kérelmezők által igényelt támogatást. A tagállamok ezen ellenőrzések eredményeiről évente számolnak be a Bizottságnak (statisztikai jelentések).

III. A Bizottság ezt az információt az Európai Parlament és a Tanács előtt zajló zárszámadási eljárás során használja fel. A tagállamok statisztikai jelentéseire épül a fennmaradó hibaarány becslése; ezt a hibaarányt olyan jelzőszámnak tekintik, amely a teljesített kifizetésekben az összes ellenőrzés lefolytatását követően fennmaradó szabálytalanságok pénzügyi hatását az összes kifizetéshez képest vett százalékos arányként jelzi. Az uniós szinten konszolidált statisztikai jelentéseket és a fennmaradó hibaarányt a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentésében teszik közzé.

IV. A Bizottság a kifizető ügynökségek kontrollrendszereinek létrehozását és a statisztikai jelentések összeállítását szabályozó iránymutatásokat ad ki. A számvevőszéki ellenőrzés azonban rámutatott, hogy ezeket az iránymutatásokat nem minden esetben hajtják végre megfelelően. A kifizető ügynökségek többsége a Bizottságnak történő benyújtás előtt nem gondoskodik a jelentések pontosságáról. Az ellenőrzött kifizető ügynökségek ugyan végrehajtottak ellenőrző vizsgálatokat, e vizsgálatok jellege és hatóköre azonban korlátozott volt, és nem akadályozták meg azoknak a hibáknak az előfordulását, amelyeket egy későbbi szakaszban a bizottsági részlegek dokumentumalapú felülvizsgálatai vagy a Számvevőszék ellenőrzései tártak fel.

V. Általánosságban a Számvevőszék megállapítja, hogy a mezőgazdasági kiadások tagállamok által végzett ellenőrzése alapján kapott és a Bizottság jelentésében szereplő eredmények nem megbízhatóak.

VI. A Számvevőszék ellenőrzései és a Bizottság saját ellenőrzései azt tanúsítják, hogy a kifizető ügynökségek által alkalmazott adminisztratív és helyszíni ellenőrzési rendszerek csak részben voltak eredményesek a szabálytalan kiadások feltárása terén, ami komoly mértékben csorbította a tagállamok által a Bizottságnak nyújtott információk megbízhatóságát.

VII. A Számvevőszék megállapította továbbá, hogy az igazoló szervek által jelenleg végzett munka sem a helyszíni ellenőrzések megfelelőségével, sem a statisztikai jelentések megbízhatóságával kapcsolatban nem nyújt elegendő bizonyosságot.

VIII. A Számvevőszék úgy véli, hogy a jelenleg a Bizottság rendelkezésére álló információs rendszer nem szolgálja eredményesen a Bizottság igényeit. A jelenleg rendelkezésre bocsátott információk nem teljes mértékben relevánsak, illetve ilyen formában az éves tevékenységi jelentésben és a zárszámadási eljárásban történő felhasználáshoz hiányosak és pontatlanok. A tagállami statisztikák korlátozott bizottsági felülvizsgálata miatt azok megbízhatósága nem biztosított.

IX. Az e jelentésben részletesen kifejtett hiányosságok miatt a Bizottság rendelkezésére álló információk nem nyújtanak megbízható alapot a fennmaradó hibaarány becsléséhez. Ezenfelül a statisztikai jelentésekből eredő hibaarányok Bizottság általi kiigazításai statisztikailag nem érvényesek. Következésképpen a kapott fennmaradó hibaarány sem az.

X. A Számvevőszék ajánlásai a következők:

- a kifizető ügynökségek az adminisztratív és helyszíni ellenőrzéseket végezzék nagyobb szigorral, és javítsák a MePaR-adatbázisok minőségét;

- pontosítsák a megfelelő kontrollrendszerek alkalmazására és a statisztikai jelentések összeállítására vonatkozó bizottsági iránymutatásokat, és szigorúbban felügyeljék azok végrehajtását;

- a tesztelt helyszíni ellenőrzésekből vett minták méretének növelése, az ellenőrzések ismételt lefolytatásának előírása és a statisztikai jelentések összeállításának szigorúbb ellenőrzése érdekében módosítsák az igazoló szerveknek szóló bizottsági iránymutatásokat;

- a Bizottság vizsgálja felül a kifizető ügynökségek jelenlegi beszámolási rendszerét annak érdekében, hogy a legmegfelelőbb időben teljes körű és releváns információkat kapjon, amelyeket felhasználhat a zárszámadási eljárásban. A Bizottság továbbá növelje a tagállami statisztikai jelentések dokumentumalapú, illetve helyszíni ellenőrzéseinek eredményességét;

- a Bizottság tegye meg az ahhoz szükséges lépéseket, hogy a kifizető ügynökségek munkája és az igazoló szervek kibővített szerepe alapján a kifizetések szabálytalanságaira vonatkozóan statisztikailag érvényes becsléseket adhasson, feltéve, hogy az említett szervek munkájában kellő javulás következik be.

BEVEZETÉS

A KÖZÖS AGRÁRPOLITIKA VÉGREHAJTÁSA SORÁN A TRANZAKCIÓK TAGÁLLAMI SZINTŰ ELLENŐRZÉSÉNEK CÉLJA

1. A közös agrárpolitika (a továbbiakban: KAP) végrehajtásáért a Bizottság a tagállamokkal közösen felel.

2. Az uniós költségvetés a KAP kiadásait a következő két alapon keresztül finanszírozza [2]: az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA), amely a közvetlen uniós támogatások és a piaci intézkedések teljes körű finanszírozását [3], és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA), amely a vidékfejlesztési programok társfinanszírozását végzi.

3. A közvetlen támogatások nagy része az egységes támogatási rendszer [4] (SPS), tíz tagállam [5] esetében pedig az átmeneti egységes területalapú támogatási rendszer [6] (SAPS) keretében valósul meg. Ezenkívül több mint 30 egyéb kiegészítő közvetlen támogatási rendszer meghatározott mezőgazdasági ágazatokat támogat.

4. A vidékfejlesztési támogatás regionális és nemzeti vidékfejlesztési programokon keresztül valósul meg. A támogatás formája lehet területalapú támogatás, például agrár-környezetvédelmi kifizetések vagy kompenzációs kifizetések a hátrányos természeti adottságokkal rendelkező területeken gazdálkodó mezőgazdasági termelőknek, vagy meghatározott projektek támogatása, úgymint a mezőgazdasági üzemek korszerűsítése vagy a vidéki lakosság számára nyújtott alapszolgáltatások létrehozása.

5. Mivel az uniós költségvetés végrehajtásáért végső soron a Bizottság felel, meg kell kapnia a tagállamoktól a KAP végrehajtására vonatkozó szükséges információkat. A tagállami kifizető ügynökségek által végzett adminisztratív és helyszíni ellenőrzések eredményeit tartalmazó éves statisztikai jelentések [7] fontos információforrásként szolgálnak.

A STATISZTIKAI JELENTÉSEK ELŐKÉSZÍTÉSE, ÖSSZEÁLLÍTÁSA ÉS ELLENŐRZÉSE

6. Az 1. ábra az EMGA területalapú intézkedéseire vonatkozó statisztikai jelentések előkészítésének, összeállításának és ellenőrzésének fő folyamatait mutatja. A részt vevő szervek feladatainak részletes kifejtése az alábbiakban található. Hasonló rendszert alkalmaznak a többi EMGA-intézkedésre és az EMVA-intézkedésekre vonatkozó jelentések esetében is.

1. ÁBRA

AZ EMGA SZERINTI 2010. ÉVI TERÜLETALAPÚ TÁMOGATÁSI KÉRELMEKRE VONATKOZÓ STATISZTIKAI JELENTÉSEKET ÉRINTŐ FŐ FOLYAMATOK

+++++ TIFF +++++

A TAGÁLLAMI KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK ELVÉGZIK AZ ELŐÍRT ELLENŐRZÉSEKET, ÉS ELKÉSZÍTIK A STATISZTIKAI JELENTÉSEKET

7. A közös agrárpolitikával kapcsolatos kiadásokat az Európai Unióban összesen 81 nemzeti vagy regionális kifizető ügynökség felügyeli és fizeti ki. Ezeknek a kifizető ügynökségeknek közvetlenül vagy megbízott szerveken keresztül ellenőrizniük kell a mezőgazdasági termelőktől kapott támogatási kérelmek jogosultságát.

8. Az ellenőrzés adminisztratív és helyszíni vizsgálatból áll. Míg adminisztratív ellenőrzésen valamennyi kérelem átesik, helyszíni ellenőrzéseket csak a kérelmekből vett minták esetében végeznek.

9. Az említett ellenőrzések végrehajtására vonatkozó közös szabályokat uniós jogszabályok tartalmazzák, ezek rendelkeznek többek között arról, hogy mit kell ellenőrizni, hogyan kell a mintákat kiválasztani, és az egyes támogatástípusok esetében mekkora a minimális lefedettség. Noha az integrált szabályozási és ellenőrzési rendszerbe (IIER) tartozó EMGA- és az EMVA-programok esetében mindig is jogi követelmény volt, hogy a helyszínen ellenőrizendő kérelmezőkből véletlenszerű mintát kell összeállítani [8], az EMVA nem területalapú intézkedései esetében 2011-ig ez nem volt kötelező [9].

10. Az adminisztratív és a helyszíni ellenőrzések eredményeit a kifizető ügynökségek adatbázisában rögzítik. Az ezen ellenőrzések során feltárt hibák esetén csökkentik a kérelmezők által igényelt támogatást.

11. Az ellenőrzések eredményeit tartalmazó statisztikai jelentéseknek meg kell felelniük a Bizottság által meghatározott formátumnak. Ezt az egyes KAP-intézkedések konkrét jellemzőitől függően változó formátumot elektronikus mintadokumentumok és iránymutatások tartalmazzák. A statisztikai jelentések többségének a következőket kell tartalmaznia:

a) a támogatást kérelmezők összlétszáma és a helyszíni ellenőrzésnek alávetett kérelmezők száma;

b) a kérelmezők által igényelt (vagy számukra kifizetett) teljes összeg és a helyszíni ellenőrzésnek alávetett teljes összeg;

c) a kifizető ügynökségek által alkalmazott támogatáscsökkentés. Ebben az esetben a teljes összeget a helyszíni ellenőrzésnek alávetett kérelmezők és az ilyen ellenőrzésből kimaradt kérelmezők közötti bontásban kell megadni.

12. Az ellenőrzések eredményét kifizető ügynökségek és tagállamok szerinti bontásban évente, a tárgyévet követő év július 15-éig kell eljuttatni a Bizottságnak. Például a 2010-ben (n. év) benyújtott kérelmek esetében a kifizető ügynökségeknek az e kérelmekre vonatkozó helyszíni ellenőrzésekről 2011. (n+1. év) július 15-ig kell jelentést tenniük.

AZ IGAZOLÓ SZERVEK FELÜLVIZSGÁLJÁK A JELENTÉSEK ÖSSZEÁLLÍTÁSÁT ÉS ELLENŐRZIK AZ ALAPADATOKAT

13. Az igazoló szervek a tagállamok által kinevezett független ellenőrző szervek, amelyek a kifizető ügynökségek elszámolásait és kifizetési nyilvántartásait ellenőrzik, és jelentést tesznek a Bizottságnak. Ezeket a jelentéseket a kifizető ügynökségek éves beszámolóival együtt a kifizetés évét követő év február 15-éig kell a Bizottságnak megküldeni. Például a 2010-ben (n. év) benyújtott kérelmeket 2011-ben (n+1. év) fizetik ki, és az igazoló szervek 2012. (n+2. év) február 15-ig tesznek jelentést.

14. A Bizottság az igazoló szervek által elvégzendő munka, valamint a Bizottsághoz benyújtandó jelentések formátuma tekintetében iránymutatásokat tett közzé. Az igazoló szerveknek többek között a következőket kell véleményezniük:

a) a kifizető ügynökség által elvégzett, (kiadási sokaságonként [10]) legalább tíz helyszíni ellenőrzés ismételt lefolytatásával az ellenőrzési környezet minősége;

b) az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések eredményeit tartalmazó statisztikai jelentések összeállítása megfelelő ellenőrzési nyomvonallal, helyesen történt-e, és összhangban van-e a kifizető ügynökség adatbázisával [11].

15. 2010 óta a Bizottság lehetőséget nyújt a tagállamoknak arra, hogy a kifizető ügynökségeket az igazoló szervek kibővített ellenőrzésnek vessék alá. Az ilyen kibővített ellenőrzések során a kifizető ügynökségek által végzett helyszíni ellenőrzésekből vett, kiadási sokaságonként [12] 110–180 mintán az igazoló szerveknek ismételt ellenőrzést kell lefolytatniuk [13]. Az ilyen mélyreható ellenőrzés "a tranzakciók jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatos bizonyosság növelése a végső kedvezményezettek szintjén az igazoló szervek munkáján keresztül" elnevezést kapta.

16. "A bizonyosság növelése" opció keretében a Bizottság által alkalmazott pénzügyi korrekciók összege az igazoló szervek által igazolt ellenőrzésekből eredő hibaaránynak megfelelő összegre korlátozódik. Jelenleg öt tagállam (Bulgária, Görögország, Luxemburg, Románia és az Egyesült Királyság–Észak-Írország) alkalmazza ezt az opciót.

17. A 2012. október 25-én elfogadott költségvetési rendelet [14] előírja, hogy az igazoló szerveknek véleményt kell adniuk az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségéről és szabályszerűségéről. A "bizonyosság növelése" ezért minden tagállamban kötelezővé válik. A 2014 és 2020 közötti KAP-ra vonatkozó jogalkotási javaslatok szintén tartalmaznak erre vonatkozó rendelkezéseket, és a Bizottság új iránymutatást készít e rendelkezések végrehajtásának módjáról.

A BIZOTTSÁG FELÜLVIZSGÁLJA AZ EGYES STATISZTIKAI JELENTÉSEKET

18. A Bizottság a statisztikai jelentésekre vonatkozóan dokumentumalapú ellenőrzéseket végez. Ezek az ellenőrzések a jelentésben szereplő adatok belső következetességének automatikus vizsgálatából és olyan manuális ellenőrzésekből állnak, amelyek során a jelentés adatait összehasonlítják az előző évi vagy más jelentésekből származó adatokkal. Ha a Bizottság hibát vagy következetlenséget állapít meg a jelentésben, felkéri a tagállamot, hogy – általában a helyesbített adat közlésével – orvosolja a helyzetet.

19. A Bizottság egyes kiválasztott kifizető ügynökségek irányítási és kontrollrendszereinek működését szabályszerűségi ellenőrzésnek is aláveti. A Bizottság ezen ellenőrzések során a kifizető ügynökség által végzett helyszíni ellenőrzések megbízhatóságát általában az azokból vett mintán elvégzett ismételt ellenőrzéssel vizsgálja.

20. A kifizető ügynökségek valamennyi jelentésének jóváhagyását követően a Bizottság az adatokat felhasználja a fennmaradó hibaarány kiszámításához, amelyet az éves tevékenységi jelentésben tesz közzé (lásd a fennmaradó hibaarány számításához a Bizottság által alkalmazott módszer bemutatását az I. mellékletben).

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE, CÉLJAI ÉS MÓDSZERE

21. Az ellenőrzés a következő fő kérdésre irányult: "Megbízhatóak-e a mezőgazdasági kiadások tagállamok által végzett ellenőrzése alapján kapott és a Bizottság jelentésében szereplő eredmények?"

22. Ezt az átfogó kérdést a Számvevőszék öt alkérdésre osztotta fel:

a) Eredményesek-e a kifizető ügynökségek által végzett adminisztratív és helyszíni ellenőrzések?

b) Megfelelő-e a kifizető ügynökségek ellenőrzéseinek eredményét tartalmazó statisztikai jelentések összeállítása, és ellenőrizték-e azokat a Bizottságnak történő benyújtás előtt?

c) Az igazoló szervek munkája elegendő bizonyosságot nyújt-e a helyszíni ellenőrzések minőségével és a statisztikai jelentések megbízhatóságával kapcsolatban?

d) Biztosítja-e a Bizottság a statisztikai jelentések megbízhatóságát?

e) A Bizottság által számított fennmaradó hibaarány statisztikailag érvényes-e?

23. Az ellenőrzés a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2011. pénzügyi évre vonatkozó éves tevékenységi jelentésének részét képező, a vidékfejlesztési és közvetlen támogatási rendszerek adminisztratív és helyszíni ellenőrzéseinek 2010. évi eredményeit magukban foglaló statisztikai jelentésekre irányult. Az ellenőrzés felülvizsgálta továbbá a fennmaradó hibaarányok számítását és annak a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2011. és 2012. pénzügyi évre vonatkozó éves tevékenységi jelentésében való ismertetését.

24. A Számvevőszék a pénzügyi szempontból legjelentősebb, a KAP-kiadások több mint 86%-át képviselő támogatási rendszerekre kiterjedő statisztikai jelentéseket ellenőrizte. Az 1. táblázat ezt szemlélteti:

25. A kifizető ügynökségek által az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések lefolytatásához alkalmazott rendszerek eredményességének értékelése a Számvevőszék 2010., 2011. és 2012. évi DAS-ellenőrzéseinek eredményein alapul.

26. Az ellenőrzés során a Számvevőszék nyolc tagállam kilenc kifizető ügynökségét kereste fel [15]. Ez a kilenc kifizető ügynökség 2011-ben összesen az EMGA közvetlen támogatásának 28%-át és az EMVA kiadásainak 41%-át kezelte. A Számvevőszék ellenőrei találkoztak emellett az érintett igazoló szervek képviselőivel és a statisztikai jelentésekkel foglalkozó bizottsági alkalmazottakkal is.

1. TÁBLÁZAT

A FŐBB KAP TÁMOGATÁSI RENDSZEREK ÉS 2011. ÉVI KIADÁSAIK ÖSSZEFOGLALÓ ÁTTEKINTÉSE

Forrás: a Számvevőszék éves jelentése a 2011-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról.

Költségvetési címsor | A 2011-es pénzügyi évben felmerült kiadás | Az ellenőrzés hatókörébe tartozik? |

(millió euró) | százalék |

Mezőgazdasági piaci intervenciók (EMGA-nem-IIER kiadási sokaság) | 3533 | 6,3% | Nem |

Egységes támogatási rendszer (az EMGA-IIER kiadási sokaság része) | 31082 | 55,4% | Igen |

Egységes területtámogatási rendszer (az EMGA-IIER kiadási sokaság része) | 5084 | 9,1% | Igen |

Egyéb közvetlen támogatások (az EMGA-IIER kiadási sokaság része) | 4012 | 7,1% | Nem |

Vidékfejlesztés (mind az EMVA-IIER, mind pedig az EMVA-nem-IIER kiadási sokaság része) | 12394 | 22,1% | Igen |

ÖSSZESEN | 56105 | 100,0% | 86,6% |

27. Az ellenőrzés középpontjában a tagállami ellenőrzési statisztikák megbízhatóságának biztosítására szolgáló rendszerek eredményessége állt. Különösen az alábbiak érvényesek:

a) a kifizető ügynökségek szintjén a Számvevőszék mind az EMGA-, mind az EMVA-intézkedések esetében megvizsgálta az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések összeállításával és validálásával kapcsolatos irányítási rendszereket. A Számvevőszék 415 kérelem esetében dokumentumok alapján megvizsgálta a kifizető ügynökségek ellenőrei által végzett helyszíni ellenőrzéseket annak megállapításához, hogy a Bizottságnak benyújtott jelentésekben ezek helyesen szerepelnek-e. Ezenkívül megvizsgálta a véletlenszerűen kiválasztott mintákat arra nézve, hogy azok statisztikailag reprezentatívak-e;

b) az igazoló hatóságok szintjén a Számvevőszék megvizsgálta a statisztikai jelentések megbízhatóságának ellenőrzésére és validálására irányuló eljárásokat, valamint a kifizető ügynökség által végzett helyszíni ellenőrzések minőségének értékelését;

c) a Bizottság szintjén a Számvevőszék felülvizsgálta a statisztikai jelentések ellenőrzésére irányuló eljárásokat, többek között a fennmaradó hibaarány kiszámítását; kiemelt figyelmet fordítva az ezekben a jelentésekben végrehajtott főbb kiigazításokra és korrekciókra.

A Számvevőszék a 2012-es éves jelentésében a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentésével kapcsolatban megjegyezte, hogy a termeléstől függetlenített területalapú támogatások (EMGA) esetében a fennmaradó hibaarány megállapításának bizottsági módszere megváltozott. A Számvevőszék ebben a különjelentésében továbbgondolja korábbi észrevételeit: mélyreható elemzést tartalmaz a (mind az EMVA-, mind az EMGA-vonatkozású) mezőgazdasági kiadásokra irányuló tagállami ellenőrzések megbízhatóságáról, valamint a fennmaradó hibaarány bizottsági számításának érvényességéről. A 2012-es éves jelentéshez képest tehát az ellenőrzés hatóköre kibővült.

ÉSZREVÉTELEK

AZ ELLENŐRZÖTT KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK MAJDNEM MINDEGYIKE ESETÉBEN AZ ADMINISZTRATÍV ÉS HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK CSAK RÉSZBEN EREDMÉNYESEK

28. Az adminisztratív ellenőrzések részét képezik a kérelmek jogosultságának ellenőrzéséhez és a lehetséges szabálytalanságok feltárásához szükséges formális ellenőrzések, illetve automatikus keresztellenőrzések. A meghatározott parcellákra vonatkozó kérelmeket például össze kell vetni a földterület támogathatóságát nyilvántartó adatbázisokkal.

29. A helyszíni ellenőrzésekkel kapcsolatban a kifizető ügynökség ellenőreinek ellenőrizniük kell – például a parcella lemérésével, a projekt konkrét jellemzőinek vizsgálatával vagy a közbeszerzési eljárással kapcsolatos dokumentumok vizsgálatával –, hogy az általuk felkeresett parcella vagy projekt megfelel-e a kérelemben szereplő adatoknak.

AZ EMGA TERÜLETALAPÚ INTÉZKEDÉSEIVEL KAPCSOLATOS ADMINISZTRATÍV ÉS HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK MINŐSÉGÉNEK HIÁNYOSSÁGAI NYOMÁN EGYES SZABÁLYTALANSÁGOKAT NEM TÁRNAK FEL VAGY NEM JELENTENEK

30. 2010 és 2012 között a Számvevőszék az egységes támogatási rendszerrel (SPS), illetve az egységes területalapú támogatási rendszerrel kapcsolatos felügyeleti és kontrollrendszerük eredményességének értékelése érdekében tíz tagállam 15 kifizető ügynökségét kereste fel. A Számvevőszék mindössze egyetlen kifizető ügynökség esetében értékelte úgy, hogy az mind az adminisztratív, mind pedig a helyszíni ellenőrzések tekintetében eredményes rendszerekkel rendelkezik, míg a fennmaradó 14 kifizető ügynökséget legalább egy területen csak részben eredményesnek vagy nem eredményesnek értékelte. Az értékelések összefoglalója a II. mellékletben található.

31. 2011-re és 2012-re vonatkozóan az EMGA-kiadásokkal kapcsolatos 180 tranzakció vizsgálata során a Számvevőszék feltárta, hogy e tranzakciók 39%-ában (2011), illetve 41%-ában (2012) fordult elő hiba. A Számvevőszék becslése szerint a legvalószínűbb hibaarány 2,9% (2011), illetve 3,8% (2012) [16] volt. E hibák jelentős része egyrészt abból eredt, hogy a kifizető ügynökségek adminisztratív ellenőrzései nem eredményesek, másrészt hogy helytelenül számítják ki a támogatásokat.

32. A fenti ellenőrzések [17], valamint a SAPS és az SPS teljesítmény-ellenőrzése [18] alapján a Számvevőszék a kifizető ügynökségek jelentéseiben szereplő adatokat és következésképpen a Bizottság által számított fennmaradó hibaarányt érintő következő fő hiányosságokat állapította meg:

- a meglévő eljárások nem tudják megfelelően biztosítani, hogy a SAPS- vagy az SPS-támogatást csak olyan kedvezményezetteknek fizessék ki, akik megfelelnek a "mezőgazdasági termelő" jogszabályban meghatározott fogalmának;

- a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer [19] (MePAR) megbízhatóságát hiányosságok jellemzik, mivel nem támogatható területek is kifizetésre jogosult területként szerepeltek a nyilvántartásban (lásd: az 1. háttérmagyarázatban szereplő példák);

- előfordul, hogy a mezőgazdasági termelők által bejelentett nem támogatható parcellákat a kifizető ügynökségek a jogszabályban előírt határidő után [20] helyettesítik más parcellákkal;

- a támogatásokat a kifizető ügynökségek esetenként helytelenül számítják ki (főként hibás "kifizetési jogosultságok" alapján, amelyeket szintén a kifizető ügynökségek állítanak ki);

- a bejelentett parcellákon a támogatható földterületet néha pontatlanul adják meg [21] (lásd: a 2. háttérmagyarázatban szereplő példa).

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

HELYTELEN ADATNYILVÁNTARTÁS A MEPAR-BAN (PÉLDA)

Két kifizető ügynökségnél (az olaszországi Lombardia és a spanyolországi Galícia) a Számvevőszék néhány olyan esetre derített fényt, ahol a MePAR-ban teljes körűen támogathatóként tartottak nyilván parcellákat annak ellenére, hogy azokat sűrű erdő borította, vagy más olyan jellemzőkkel rendelkeztek, amelyek miatt nem voltak támogathatók. A Számvevőszék megállapította továbbá, hogy a MePAR-t nem aktualizálták a kifizető ügynökségek által lefolytatott legutóbbi helyszíni ellenőrzések eredményeivel (Spanyolország [Galícia], Olaszország [Lombardia] és Magyarország).

Forrás: a Számvevőszék 2011-es éves jelentésében szereplő 3.4. példa.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉG ELLENŐRZÉSE SORÁN SZINTE TELJES KÖRŰEN TÁMOGATHATÓNAK ÉRTÉKELT, NEM TÁMOGATHATÓ FÖLDTERÜLET

Lengyelországban a HMKÁ fenntartásához rendszeres tevékenység végzése szükséges a termőföldeken. A Számvevőszék azonban megállapította, hogy használaton kívüli termőterületek címén is folyósítottak SAPS-támogatást (lásd: az 1. képen szereplő példa). A felkeresett kedvezményezettek körében a Számvevőszék gyakran találkozott hasonló helyzettel. A SAPS-kedvezményezettek legtöbbször teljes vagy csak igen kis mértékben csökkentett kifizetésben részesültek még akkor is, ha a hatóságok megállapították, hogy évek óta nem használták földjeiket.

1. kép – Évek óta nem használt korábbi termőterület

+++++ TIFF +++++

Forrás: a Számvevőszék 16/2012. sz. különjelentése (23. o.).

AZ EMVA-INTÉZKEDÉSEKKEL KAPCSOLATOS ADMINISZTRATÍV ÉS HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK MINŐSÉGÉNEK HIÁNYOSSÁGAI NYOMÁN EGYES SZABÁLYTALANSÁGOKAT NEM TÁRNAK FEL VAGY NEM JELENTENEK

33. 2010 és 2012 között a vidékfejlesztési intézkedések kezelésére szolgáló rendszerek szabályszerűségi ellenőrzése során a Számvevőszék 16 tagállam 21 kifizető ügynökségét kereste fel. A Számvevőszék mindössze egyetlen kifizető ügynökség esetében értékelte úgy, hogy az az adminisztratív ellenőrzések tekintetében eredményes rendszerekkel rendelkezik, és mindössze hat esetében állapította meg, hogy rendszereik a helyszíni ellenőrzések vonatkozásában eredményesek. Ez azt jelenti, hogy az ellenőrzött kifizető ügynökségek nagy többségét legalább egy területen csak részben eredményesnek, vagy nem eredményesnek értékelte. Az értékelés összefoglalója a III. mellékletben található.

34. 2011-re és 2012-re vonatkozóan a Számvevőszék megállapította, hogy az EMVA-kiadások mintájában szereplő 178 tranzakció [22] 57%-ában (2011), illetve 63%-ában (2012) fordult elő hiba. A Számvevőszék becslése szerint a legvalószínűbb hibaarány 7,7% (2011), illetve 7,9% (2012) [23] volt. A Számvevőszék által feltárt hibák többségét a kifizető ügynökségeknek adminisztratív ellenőrzéseik során fel kellett volna tárniuk.

35. A Számvevőszék a tagállamok statisztikai jelentéseiben szereplő adatokat és következésképpen a Bizottság által számított fennmaradó hibaarányt érintő, következő fő hiányosságokat állapította meg [24]:

- előfordult, hogy a támogatásokat helytelenül számították és fizették ki,

- az adminisztratív ellenőrzéseket rendszerszintű hiányosságok jellemezték, amelyek nem elszámolható kiadások (pl. héa) finanszírozását eredményezték,

- a helyszíni ellenőrzések során nem vették észre a meg nem felelést (lásd: 3. háttérmagyarázatban szereplő példa),

- a közbeszerzési eljárásokat nem mindig tartották be, és ezt a kifizető ügynökségeknek fel kellett volna tárniuk (lásd: 4. háttérmagyarázatban szereplő példa),

- a mintavételi módszereket hiányosságok jellemezték, és a helyszíni ellenőrzések minimális számára vonatkozó előírást nem mindig tartották be.

36. Az 1–4. háttérmagyarázatban szereplő példák tanúsítják, hogy a tagállamok statisztikai jelentéseinek megbízhatóságát súlyosan aláássa, hogy az ellenőrzött kifizető ügynökségek jelentős számú hibát nem tárnak fel, így azokat a Bizottságnak benyújtott jelentések nem tartalmazzák.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

ELÉGTELEN MINŐSÉGŰ TAGÁLLAMI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK (PÉLDA)

A Számvevőszék az olaszországi Lombardiában megismételt egy mezőgazdasági üzemben építendő kétemeletes épületre irányuló projektet érintő ellenőrzést. Az épületben helyet kapott volna egy gyümölcs és a gazdaságban előállított egyéb termékek feldolgozására alkalmas laboratórium, egy tárolóhelyiség és a gyümölcsszárításhoz szükséges terasz is.

A kifizető ügynökség adminisztratív és helyszíni ellenőrzést követően a 221205 euró összegű záró kifizetési kérelem teljes összegét jóváhagyta.

A Számvevőszék ugyanakkor megállapította, hogy tulajdonságai alapján az épület elsősorban lakóépületnek és nem mezőgazdasági épületnek minősül, ezért a kapcsolódó költségek nem voltak támogathatók. Az, hogy a nemzeti hatóságok az elszámolt kiadások teljes összegét elfogadták, az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések lényeges hiányosságáról tanúskodik.

Forrás: a Számvevőszék 2011-es éves jelentésében szereplő 4.5. példa.

4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

NEM DERÍTETTÉK FEL A KÖZBESZERZÉSI SZABÁLYOK MEGSÉRTÉSÉT (PÉLDA)

Romániában a kedvezményezett (egy vidéki önkormányzat) egy vízellátó hálózatot, egy szennyvízelvezető rendszert, a helyi utak javítását és egy önkormányzati épületet magában foglaló beruházási projektre kért támogatást. Hét pályázó nyújtott be ajánlatot, amelyből a kedvezményezett ötöt elutasított, mert nem feleltek meg a követelményeknek. A Számvevőszék megállapította, hogy a nyertes pályázó két pályázati követelménynek nem tett eleget, sőt más pályázatokat éppen ezeknek a követelményeknek a be nem tartása miatt zártak ki. A kifizető ügynökségnek így meg kellett volna állapítania, hogy az érintett kiadások nem elszámolhatók.

A Számvevőszék a közbeszerzési szabályok be nem tartásának hasonló eseteit állapította meg Spanyolországban (Andalúzia), Franciaországban, Litvániában, Lengyelországban és Szlovéniában.

Forrás: a Számvevőszék 2012-es éves jelentésében szereplő 4.3. példa.

A KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK NEM MEGFELELŐEN ÁLLÍTJÁK ÖSSZE, ILLETVE ELLENŐRZIK A STATISZTIKAI JELENTÉSEKET, ÉS EZ TOVÁBB RONTJA AZOK MEGBÍZHATÓSÁGÁT

37. Annak érdekében, hogy az ellenőrzéseknek a jelentésekben szereplő eredményei az egyes tagállamok között összehasonlíthatók legyenek, ezeket az eredményeket ugyanazon módszertan alkalmazásával kell összeállítani. A Bizottság e célból a kifizető ügynökségek számára iránymutatásokat tett közzé.

A BIZOTTSÁGI IRÁNYMUTATÁSOKBAN SZEREPLŐ PONTATLANSÁGOK A BEGYŰJTÖTT INFORMÁCIÓK PONTOSSÁGÁT ÉS RELEVANCIÁJÁT IS BEFOLYÁSOLJÁK

38. Míg az ellenőrzések eredményeinek közlésére vonatkozó iránymutatások számos tekintetben egyértelmű útmutatást nyújtanak a kifizető ügynökségek számára, a Számvevőszék ellenőrzése számos olyan hiányosságot tárt fel, amelyek kihatnak a jelentésben szereplő adatok összehasonlíthatóságára és következetességére.

39. Először is az iránymutatások nem írják elő a tagállamoknak, hogy nyújtsanak információkat a statisztikai jelentések összeállításánál a pénzügyi időszakok közötti elhatároláshoz alkalmazott időpontokról, sem azoknak a kérelmeknek a kezeléséről, amelyeket a jelentés összeállításának időpontjáig még nem dolgoztak fel teljes körűen. A Bizottság emiatt nem tudja teljes körűen értékelni a jelentés adatainak teljességét és következetességét (lásd: az 5. háttérmagyarázatban szereplő, az egyes ellenőrzött kifizető ügynökségek jelentéseiben feltüntetett hiányos vagy pontatlan adatokra vonatkozó példák).

5. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

HIÁNYOS VAGY PONTATLAN ADATOK AZ EGYES ELLENŐRZÖTT KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK JELENTÉSEIBEN (PÉLDÁK)

Bulgáriában 2011 júniusában állították össze az EMVA-IIER-intézkedésekre vonatkozó első jelentést, amely az agrár-környezetvédelmi intézkedésekkel kapcsolatos kérelmek mindössze 75%-ára terjedt ki. A bolgár hatóságok 2012 januárjában aktualizált jelentést nyújtottak be, ám az még mindig csak a kérelmek 85%-át ölelte fel.

Romániában a Számvevőszék megállapította, hogy a statisztikai jelentések összeállításához alapul vett kifizetési határozatok később jelentős számban megváltoztak. Ennek eredményeként az EMVA-IIER, valamint az EMVA-nem-IIER sokaság tekintetében a Bizottságnak benyújtott jelentés az alkalmazott végleges csökkentések és szankciók mindössze 55,4%-át, illetve 73,4%-át tartalmazta.

Forrás: a Számvevőszék ellenőrzése során gyűjtött adatok.

40. Másodszor, a tagállamoknak minden év júliusában kell benyújtaniuk a jelentéseket, és hat hónappal később a Bizottság ezeket a jelentéseket használja fel a fennmaradó hibaarány kiszámításához. Az iránymutatások azonban nem írják elő kifejezetten, hogy a kifizető ügynökségeknek e célból naprakész statisztikákat kell szolgáltatniuk.

41. Harmadszor, az iránymutatások azt sem írják elő, hogy a kifizető ügynökségeknek egyértelmű ellenőrzési nyomvonalat kell fenntartaniuk annak bizonyítására, hogy a statisztikai jelentések Bizottsághoz történő benyújtása előtt az azokban szereplő adatok következetességének és pontosságának vizsgálatára elvégeztek egy minimális számú ellenőrzést. Ez különösen azzal összefüggésben kap jelentőséget, hogy a Számvevőszék a felkeresett kifizető ügynökségek többségénél hiányos ellenőrzési eljárásokat tapasztalt (lásd: 43. bekezdés).

AZ ELLENŐRZÖTT KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK ÁLTAL A JELENTÉSEK ÖSSZEÁLLÍTÁSÁHOZ ÉS ELLENŐRZÉSÉHEZ ALKALMAZOTT RENDSZEREK NEM EREDMÉNYESEK

42. A Számvevőszék elemezte a kifizető ügynökségek által a jelentések összeállítására és ellenőrzésére alkalmazott rendszereket, és a statisztikákban szereplő adatokat megkísérelte összeegyeztetni a kifizető ügynökségek adatbázisaiban szereplő alapadatokkal (24 statisztikai jelentés esetében). Ezenkívül a Számvevőszék ellenőrei 414 aktát tekintettek át [25] annak megállapítására, hogy a helyszíni ellenőrzések eredményeit, valamint az egyéb alátámasztó (a kérelmekben, a kifizetési kérelmekben stb. szereplő) információkat pontosan nyilvántartották-e az adatbázisokban, és szerepeltették-e a Bizottságnak benyújtott jelentésekben. Az ellenőrök továbbá ellenőrizték a támogatás kiszámítását, beleértve az alkalmazott csökkentéseket és szankciókat is.

43. A Számvevőszék ellenőrei megállapították, hogy az ellenőrzött kilenc kifizető ügynökség közül nyolc esetében az adatok ellenőrzéséhez és a jelentések összeállításához használt írásbeli eljárások nem voltak kellően részletesek. Noha a kifizető ügynökségek képviselői azt állították, hogy végeztek ilyen ellenőrzéseket, azokat nem támasztották alá megfelelő írásos dokumentumok. Előfordulhat, hogy ezek a hiányosságok hozzájárultak ahhoz, hogy a jelentésekbe helytelen adatok kerültek, amelyeket a későbbiekben a Bizottság vagy a Számvevőszék ellenőrzése tárt fel.

44. A Számvevőszék által áttekintett 414 aktából 118 (28,5%) esetében a dokumentumok nem támasztották alá a statisztikai jelentésekben szereplő összegeket. A hibák többsége az adatbázisokban tárolt alapadatok pontosságához vagy a Bizottság által az összeállításra vonatkozóan előírt szabályok helytelen alkalmazásához kapcsolódott. A hibaarányok kiszámítását befolyásoló legjelentősebb vagy leggyakoribb hiányosságok a következők (a feltárt hibákkal kapcsolatos további részletek a IV. mellékletben találhatók):

- a helyszíni ellenőrzések eredményeit nem minden esetben rögzítették pontosan az adatbázisokban (Olaszország, Románia és az Egyesült Királyság);

- az adatbázisban szerepeltek olyan kérelmezők, illetve összegek, amelyeket a nyilvántartás szerint a helyszínen ellenőriztek, ez azonban nem volt igaz, vagy nem tettek eleget a helyszíni ellenőrzésre vonatkozó valamennyi követelménynek (EMVA Görögország, Spanyolország, Lengyelország és Románia esetében) – lásd: a 6. háttérmagyarázatban szereplő példák;

- a jelentések összeállításánál a pénzügyi időszakok közötti elhatárolásra írásos dokumentáció nélküli szabályokat alkalmaztak, aminek nyomán a kifizető ügynökségek különböző módszereket alkalmaztak, és ez érintette a jelentésben szereplő adatok teljességét és pontosságát (Görögország, Olaszország és Románia);

- az előző évekre vonatkozó támogatások csökkentése pontatlanul szerepelt a jelentésekben, és bizonyos intézkedésekkel kapcsolatos információkat a jelentések rossz táblázataiban tüntettek fel [26] (Cseh Köztársaság és Egyesült Királyság).

6. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

AZ ELVÉGZETT HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK SZÁMÁNAK VAGY ÉRTÉKÉNEK PONTATLAN SZEREPELTETÉSE (PÉLDÁK)

Lengyelországban a kifizető ügynökség a nem területalapú EMVA-intézkedésekre vonatkozó jelentésben egyes helyszíni ellenőrzéseket (az adminisztratív ellenőrzések részét képező) terepszemleként [27], illetve egyes terepszemléket helyszíni ellenőrzésként kezelt. E hiba kijavítása a helyszínen felkeresett kérelmezőkre vonatkozó hibaarányt 0,24%-ról 0,71%-ra növelte volna.

Romániában a nem területalapú EMVA-intézkedések tekintetében teljesített előlegeket helytelenül "A 2010. évre vonatkozó helyszíni ellenőrzésekben szereplő kifizetések összege" cím alatt tüntették fel a jelentésben, ami azt eredményezte, hogy ez az összeg 84%-kal haladta meg a valós összeget. Egyéb hibákra is fény derült, ami összességében azt eredményezte, hogy a hibaarány a valós értéknél 16%-kal alacsonyabb volt (a jelentésben szereplő hibaarány 2,88% helyett 2,44% volt).

Forrás: a Számvevőszék ellenőrzése során gyűjtött adatok.

45. Ezenkívül a Számvevőszék ellenőrei a 24 ellenőrzött jelentés közül 16 esetében (66,6%) lényeges tisztázatlan eltéréseket [28] tártak fel a statisztikai jelentésekben szereplő adatok és a kifizető ügynökségek adatbázisaiból származó adatok között.

46. A fent összegzett hibák és problémák különbözőképpen befolyásolták a Bizottságnak benyújtott jelentésekben szereplő hibaarányokat. A jelentések összeállítása terén valamennyi ellenőrzött tagállam nehézségekkel szembesült, és noha a tagállami hatóságok és később a Bizottság a dokumentumok áttekintésekor ellenőrizte azokat, továbbra is tartalmaztak feltáratlan hibákat (lásd: a 7. háttérmagyarázatban szereplő példák).

7. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A FELTÁRT ÉS A BIZOTTSÁGNAK BENYÚJTOTT JELENTÉSBEN SZEREPLŐ HIBAARÁNYOKRA JELENTŐS HATÁST GYAKORLÓ HIBÁK (PÉLDÁK)

Romániában az EMVA-IIER és az EMVA-nem-IIER sokaságra vonatkozó ellenőrzések eredményeit tartalmazó jelentések összeállításához alapul szolgáló adatokat utólag megváltoztatták, és emiatt a Bizottsághoz benyújtott jelentésben alacsonyabb csökkentések szerepeltek (lásd: 5. háttérmagyarázat). A román hatóságok által a Számvevőszéknek a későbbiekben szolgáltatott információk alapján a Számvevőszék csak az EMVA-nem-IIER sokaság tekintetében feltárt, az összeállítással kapcsolatos hibák hatását tudta értékelni, amelynek esetében a hibaarány 2,44%-ról 2,88%-ra emelkedett.

Bulgáriában a Számvevőszék ellenőrei a megvizsgált 13 EMVA-nem-IIER kérelem közül hat esetében megállapították, hogy a statisztikai jelentésben a valósnál jelentősen nagyobb mértékű csökkentéseket tüntettek fel. A teljes minta esetében a csökkentések a valósnál 84,2%-kal voltak magasabbak. Ez jelentősen befolyásolhatta az e mintára vonatkozóan számított hibaarányt (6,96%-ról 3,9%-ra való csökkenés).

Forrás: a Számvevőszék ellenőrzése során gyűjtött adatok.

AZ IGAZOLÓ SZERVEK MUNKÁJA NEM NYÚJT ELEGENDŐ BIZONYOSSÁGOT A HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK MINŐSÉGÉRŐL ÉS A STATISZTIKAI JELENTÉSEK MEGBÍZHATÓSÁGÁRÓL

AZ IGAZOLÓ SZERVEKNEK A KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK ÁLTAL VÉGZETT HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEKKEL KAPCSOLATBAN LEFOLYTATOTT VIZSGÁLATAI SZÁMUKAT ÉS MINŐSÉGÜKET TEKINTVE NEM MEGFELELŐEK

47. Az ezen ellenőrzés hatókörébe tartozó, kifizető ügynökségek által végzett helyszíni ellenőrzésekkel kapcsolatban az igazoló szervek szabályszerűségi vizsgálatainak összegzését a 2. táblázat tartalmazza.

2. TÁBLÁZAT

A KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK 2010-ES IGÉNYLÉSI ÉVRE VONATKOZÓ HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEIVEL KAPCSOLATBAN AZ IGAZOLÓ SZERVEK ÁLTAL VÉGZETT KONTROLLTESZTEK ÁTTEKINTÉSE [1111]

Forrás: Európai Számvevőszék.

Tagállam (Kifizető ügynökség) | Az egyes sokaságok esetében a megfelelőség vonatkozásában ellenőrzött (tételes) minták nagysága | A vizsgálatokat újra elvégezték, vagy elkísérték az ellenőröket? |

EMGA-IIER | EMVA-IIER | EMVA-nem-IIER |

Bulgária (SFA) [1111] | 115 | 137 | 10 | az EMGA és az EMVA-IIER esetében újra elvégezték/az EMVA-nem-IIER esetében elkísérték az ellenőröket |

Cseh Köztársaság (SAIF) | 11 | 13 | 10 | elkísérték az ellenőröket |

Görögország (OPEKEPE) [1111] | 111 | 111 | 25 | az EMGA és az EMVA-IIER esetében újra elvégezték/az EMVA-nem-IIER esetében elkísérték az ellenőröket |

Spanyolország (Kasztília La Mancha) | 11 | 10 | 10 | újra elvégezték |

Olaszország (AGEA) | 10 | 10 | 10 | újra elvégezték/elkísérték az ellenőröket |

Lengyelország (ARMA) | 10 | 17 | 10 | újra elvégezték |

Románia (PIAA & PARDF) [1111] | 184 | 183 | 0 | újra elvégezték |

Egyesült Királyság (RPA) | 10 | 10 | 10 | elkísérték az ellenőröket |

48. Noha a Bizottság a kifizető ügynökségek által elvégzett több helyszíni ellenőrzés esetében az ellenőrzés teljes körű megismétlését ajánlja, a nyolc ellenőrzött igazoló szerv közül kettő az első ellenőrzések során csak elkísérte a kifizető ügynökségek ellenőreit. A Számvevőszék ezt a módszert nem tekinti a kifizető ügynökség ellenőrzési környezetére vonatkozó valódi értékelésnek, mivel az ellenőrök az igazoló szerv ellenőreinek jelenlétében valószínűleg gondosabban végzik az ellenőrzéseket.

49. Ezenkívül "a bizonyosság növelését" célzó opcionális eljárást alkalmazó igazoló szervek kivételével a szabályszerűségi minták mérete (kiadási sokaságonként 10–17 tranzakció) nem elég nagy ahhoz, hogy a helyszíni ellenőrzések minőségére vonatkozóan megalapozott következtetést lehessen levonni.

8. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

AZ IGAZOLÓ SZERVEK HIÁNYOSSÁGAI: ELLENŐRZÉSEIK NEM TERJEDTEK KI AZ UNIÓ VALAMENNYI FINANSZÍROZÁSI ELŐÍRÁSÁRA (PÉLDA)

A Cseh Köztársaságban, Lengyelországban és az Egyesült Királyságban az igazoló szervek által az SPS- vagy SAPS-kérelmezők helyszíni ellenőrzéséhez használt kérdőívek nem hivatkoztak bizonyos főbb SPS/SAPS támogathatósági feltételekre, például a következőkre:

a kérelmező a 73/2009/EK tanácsi rendelet [29] 2. cikke a) pontja szerinti "mezőgazdasági termelőnek" számít-e, azaz folytat-e mezőgazdasági tevékenységet;

a parcellák a tagállam által meghatározott időpontban a kérelmező rendelkezésére álltak-e (a 73/2009/EK rendelet 124. cikkének (2) bekezdése);

a terület SPS/SAPS alapján támogatásra jogosult volt-e (a 73/2009/EK rendelet 35. cikkének (1) bekezdése és 124. cikke);

a parcellák megbízhatóan azonosíthatók voltak-e, ami lehetővé tette azok helyének meghatározását és felmérését (az 1122/2009/EK rendelet 6. cikke).

Forrás: a Számvevőszék ellenőrzése során gyűjtött adatok.

50. A Számvevőszék ellenőrei minden egyes ellenőrzött kiadási sokaság (EMGA-IIER, EMVA-IIER és nem-IIER) esetében véletlenszerűen választották ki és vizsgálták meg az igazoló szervek által újra elvégzett helyszíni ellenőrzések egyikére vonatkozó munkadokumentumokat. A vizsgálat feltárta, hogy nyolc igazoló szerv közül négy vizsgálata nem terjedt ki minden uniós előírásra, és munkájukat írásos dokumentumokkal nem támasztották alá megfelelően (lásd: 8. háttérmagyarázat).

51. A fenti okok miatt a Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy az ellenőrzött igazoló szervek értékelései a kifizető ügynökségek helyszíni ellenőrzéseinek eredményességével kapcsolatban nem nyújtanak kellő bizonyosságot, ezért nem tudnak jelentősen hozzájárulni a statisztikai jelentések megbízhatóságának értékeléséhez.

ABBAN AZ ESETBEN, HA AZ IGAZOLÓ SZERVEK A "BIZONYOSSÁG NÖVELÉSÉT" CÉLZÓ ELJÁRÁST ALKALMAZZÁK, A KIBŐVÍTETT MINTAVÉTEL ELLENŐRZÖTT EREDMÉNYEINEK ÁLTALUK VÉGZETT ÉRTÉKELÉSÉT SÚLYOS HIÁNYOSSÁGOK JELLEMZIK

52. 2011-es éves jelentésében a Számvevőszék "a végső kedvezményezettek szintjén a tranzakciók jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatos bizonyosság növelése" tekintetében az igazoló szervek munkájára vonatkozó bizottsági iránymutatások koncepcionális következetlenségeiről számolt be [30]. A Bizottság mindeddig semmilyen intézkedést nem tett e következetlenségek orvosolása érdekében.

9. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

HIÁNYOSSÁGOK AZ IGAZOLÓ SZERVEK MUNKÁJÁBAN

Bulgáriában az igazoló szerv külső szolgáltatót bízott meg a helyszíni ellenőrzések újbóli elvégzésével. A Számvevőszék több esetben megállapította, hogy a külső szolgáltató helytelenül értékelte a földterület támogathatóságát. Ezenkívül az igazoló szerv figyelmét az is elkerülte, hogy ahol ugyanarra a földterületre két mezőgazdasági termelő is kérelmet nyújtott be (ún. többszörös kérelmek), a kifizető ügynökség – az uniós jogszabályokkal ellentétes módon – az egyik mezőgazdasági termelő által igényelt területet a referenciaparcella egy másik részében található, de nem kérelmezett egyenértékű területtel helyettesítette.

Romániában a kifizető ügynökség az igazoló szerv által kiválasztott kifizetések helyett az igazoló szervnek olyan fizetési szimulációkat mutatott be, amelyek a nem támogatható területeket nem foglalták magukban. Ez aláásta az igazoló szerv munkájának megbízhatóságát.

Forrás: a Számvevőszék 2011-es éves jelentésében szereplő 3.6. példa.

53. A 2010. igénylési évre vonatkozóan Bulgáriában és Romániában, valamint a 2011. igénylési évre vonatkozóan Luxemburgban és az Egyesült Királyságban (Észak-Írországban) az EMGA-IIER sokaság igazoló szervek által végzett ellenőrzésének felülvizsgálata során a Számvevőszék megállapította, hogy az igazoló szervek munkájának minősége nem kielégítő (lásd: 9. háttérmagyarázat).

54. Az ellenőrzés fent leírt megállapításai miatt a Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a "bizonyosság növelésére" vonatkozó iránymutatás végrehajtása terén az igazoló szervek által végzett munka nem nyújt elegendő bizonyosságot a kifizető ügynökségek helyszíni ellenőrzéseinek eredményessége, és ennek következtében a statisztikai jelentések megbízhatósága tekintetében.

A STATISZTIKAI JELENTÉSEKNEK AZ ELLENŐRZÖTT IGAZOLÓ SZERVEK ÁLTALI FELÜLVIZSGÁLATA KORLÁTOZOTT HATÓKÖRŰ, EZÉRT E JELENTÉSEK MEGBÍZHATÓSÁGÁVAL KAPCSOLATBAN NEM NYÚJT KELLŐ BIZONYOSSÁGOT

55. A Bizottság iránymutatása meghatározza, hogy az igazoló szerveknek milyen munkát kell elvégezniük a kifizető ügynökségek által benyújtott statisztikai jelentéseket illetően annak megállapításához, hogy e jelentések összeállítása megfelelő ellenőrzési nyomvonallal, helyesen történt-e, és összhangban van-e a kifizető ügynökségek adatbázisával. Az igazoló szerveknek legalább 20 vizsgálati jelentésből álló minta esetében külön figyelmet kell fordítaniuk arra, hogy az adatbázisokban tárolt és a jelentések összeállításához használt információk megegyeznek-e az alapul szolgáló dokumentumokban (kérelmekben és vizsgálati jelentésekben) szereplő adatokkal.

56. A Számvevőszék ezen iránymutatás végrehajtása terén a következő hiányosságokat állapította meg:

- az igazoló szerv következtetését, miszerint a jelentések és a kifizető ügynökség adatbázisainak összevetését megfelelő ellenőrzési nyomvonal támasztotta alá, a Számvevőszék megállapításai nem erősítették meg (Bulgária, Görögország, Lengyelország és Románia);

- a 20 aktából álló minta csak az EMVA-IIER szerinti intézkedésekkel kapcsolatos kifizetésekre vonatkozott, és az EMVA nem területalapú intézkedései szerinti egyetlen kifizetést sem tartalmazott (Bulgária);

- a 20 aktából álló minta vizsgálata nem volt megfelelő, amennyiben annak alapján nem volt biztos, hogy a statisztikai jelentésekben feltüntetett adatokat összevetették az alapul szolgáló dokumentumokkal, például a kérelmekkel (Görögország és Olaszország).

57. Ezenkívül a Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a bizottsági iránymutatás nem kellően egyértelmű, és egyes ellenőrzések hatóköre korlátozott, ami csökkenti eredményességüket, különösen ami az alábbiakat illeti:

- az iránymutatás nem írja elő, hogy az igazoló szerveknek véleményezniük kell a kifizető ügynökségek által a statisztikák összeállításához és ellenőrzéséhez alkalmazott eljárásokat;

- az igazoló szervnek a statisztikai jelentések adatait a következetesség és teljesség vonatkozásában nem kell összevetnie más rendelkezésre álló jelentésekben (pl. előző évi jelentésekben, negyedéves EMVA-kifizetési jelentésekben, a helyszíni ellenőrzésre kiválasztott kérelmezők listájában és a ténylegesen ellenőrzött kérelmezők listájában) szereplő információkkal;

- a sokaságonként 20 vizsgálati jelentésből álló minta ellenőrzése túlzottan a vizsgálati eredmények adatbázisba történő pontos bevitelére és azoknak a statisztikai jelentésekben való feltüntetésére összpontosít (az alapadatok megfelelősége helyett). A Számvevőszék úgy véli, hogy a vizsgálatot ki kell terjeszteni a kifizető ügynökség által a kérelmek kézhezvételétől kezdődően végzett munka megfelelőségének értékelésére, és ezáltal felül kell vizsgálni a kérelmek adminisztratív ellenőrzését is;

- a vizsgálatra kiválasztott minták mérete (20 tranzakció) túl kicsi ahhoz, hogy az ellenőrzések eredményeit a teljes sokaságra lehessen vonatkoztatni, ami gátolja a hibaarányokra gyakorolt hatás számszerűsítését.

A TAGÁLLAMOK STATISZTIKAI JELENTÉSEINEK BIZOTTSÁGI FELÜLVIZSGÁLATÁBAN FELTÁRT HIÁNYOSSÁGOK

A BIZOTTSÁG INFORMÁCIÓS RENDSZERÉNEK KIALAKÍTÁSA NEM FELEL MEG AZOKNAK A KÜLÖNFÉLE CÉLOKNAK, AMELYEKRE AZ INFORMÁCIÓKAT FELHASZNÁLJÁK

58. A tagállamoktól kért információkat egyértelműen, és a Bizottság igényei alapján kell meghatározni, ami azt jelenti, hogy azoknak a megfelelő időben és a pontosság és a teljesség szempontjából is megfelelő minőségben kell rendelkezésre állniuk.

59. A Bizottság az n. évet érintő adminisztratív és helyszíni ellenőrzések eredményeire vonatkozó információkat az n+1. kérelmezési év július 15-én gyűjti össze, és azokat a különböző támogatási rendszerek tagállami végrehajtásának monitoringjához, ellenőrzés-tervezés céljára, valamint a fennmaradó hibaarány kiszámításához használja fel; utóbbit az n+2. év márciusának végénaz éves tevékenységi jelentésben teszi közzé(lásd: V. melléklet).

60. Miközben az n. évre vonatkozó EMGA-IIER támogatási kérelmeket a következő év június 30-ig kell kifizetni [31], az EMVA-IIER támogatási rendszerek esetében nincs ilyen határidő, így ezek a kifizetések az n+1. évben július 15. után is jogszerűen teljesíthetők. A Számvevőszék tagállami látogatásai során kiderült, hogy számos kifizető ügynökség jelentős számú, a 2010. igénylési évre vonatkozó EMVA-IIER kérelmet 2011. július 15. után dolgozott fel. Ezenkívül a statisztikai jelentések összeállításának időigényessége miatt egyes nagyszámú kérelmet kezelő kifizető ügynökségek a 2011. május végét követően feldolgozott kérelmekkel kapcsolatos végleges adatokat fel sem tudták tüntetni jelentéseikben. Ezek az adatok a jelentésben vagy becslés alapján jelentek meg, vagy teljesen kimaradtak.

61. Az egy adott évre vonatkozó éves tevékenységi jelentésben szereplő EMVA-nem-IIER statisztikai jelentések az előző évben kifizetett kérelmek helyszíni ellenőrzéseinek eredményét tartalmazzák. Ennélfogva az éves tevékenységi jelentésben szereplő statisztikák nem teljesen relevánsak az érintett beszámolási időszakra nézve.

62. Általában véve a Számvevőszék úgy véli, hogy a bizottsági információs rendszer által szolgáltatott adatok nem elég pontosak és teljesek, és nem is teljes mértékben relevánsak ahhoz, hogy a Bizottság azok alapján becsülje meg a fennmaradó hibaarányt.

A FENT EMLÍTETT HIÁNYOSSÁGOK ELLENÉRE A BIZOTTSÁG A TAGÁLLAMI JELENTÉSEK TÖBB MINT FELÉNÉL ÁLLAPÍTOTT MEG HIBÁKAT

63. A statisztikai jelentéseket alátámasztó részletes adatokat (X-táblázatokat) a dokumentumok alapján végzett felülvizsgálathoz nem időben és nem az ilyen felülvizsgálathoz megfelelő formátumban bocsátják a Bizottság rendelkezésére. A bizottsági felülvizsgálat hatóköre emiatt a jelentések belső összhangjának az ellenőrzésére korlátozódik. Ez magyarázattal szolgál arra, hogy a Bizottság dokumentumok alapján végzett felülvizsgálata miért nem állapított meg bizonyos, a Számvevőszék ellenőrzése során feltárt hibákat.

64. A dokumentumok alapján lefolytatott bizottsági felülvizsgálat eredményeit a 2. ábra foglalja össze:

2. ÁBRA

A DOKUMENTUMOK ALAPJÁN LEFOLYTATOTT BIZOTTSÁGI VIZSGÁLAT NYOMÁN A STATISZTIKAI JELENTÉSEKBEN ELVÉGZETT KORREKCIÓK ÁTTEKINTÉSE

+++++ TIFF +++++

65. Noha a Számvevőszék a vizsgálati eljárások Bizottság általi végrehajtása terén megállapított bizonyos hiányosságokat, a három ellenőrzött jelentéstípus (EMGA-IIER, EMVA-IIER és EMVA-nem-IIER) esetében a Bizottság által feltárt hibák jelentős száma azt tanúsítja, hogy a dokumentumok alapján lefolytatott felülvizsgálata alkalmas arra, hogy több, főként az összeállítással kapcsolatos olyan hibát tárjon fel, amelyeket tagállami szinten nem állapítottak meg. Ez arra is rávilágít, hogy a tagállamok többsége a megadott határidőig nem tud teljes és pontos statisztikákat rendelkezésre bocsátani.

A STATISZTIKAI JELENTÉSEK SZABÁLYSZERŰSÉGI ELLENŐRZÉSEK KERETÉBEN TÖRTÉNŐ BIZOTTSÁGI FELÜLVIZSGÁLATA NEM ELÉGSÉGES

66. A fentiekben kifejtettek szerint a jelentések dokumentumok alapján történő felülvizsgálata a hatókör tekintetében bizonyos korlátokkal bír, ezek azonban a kiválasztott tagállamokban végzett, a záróelszámolási eljárás részét képező szabályszerűségi ellenőrzések során csökkenthetők.

67. A munka hatókörét azonban egyetlen belső bizottsági dokumentum sem részletezte megfelelően. A Bizottság alkalmazottai ezért a kifizető ügynökségeknél tett ellenőrző látogatásaik során egymástól eltérő módszereket alkalmaztak. Ezenkívül az összeegyeztetésre és ellenőrzésre irányuló vizsgálatok hatóköre korlátozott volt, és egyes esetekben még ki is zárták a jelentésben szereplő csökkentések ellenőrzését, noha ez az információ a fennmaradó hibaarány számítása szempontjából döntő fontosságú.

68. A szabályszerűségi ellenőrzések során a Bizottság által feltárt hibák vagy rendellenességek többsége az EMVA-intézkedéseket érintő jelentésekkel függött össze. Ezek közül a legjelentősebbeket a 2011. szeptember és december között ellenőrzött három kifizető ügynökség esetében állapították meg. A Bizottság azonban vagy nem kérte az érintett kifizető ügynökségektől, hogy nyújtsák be a jelentések javított változatát, vagy azokat túl későn kapta meg ahhoz, hogy figyelembe vegye a 2012. márciusi éves tevékenységi jelentésben közzétett fennmaradó hibaarány számításánál.

69. A Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a szabályszerűségi záróelszámolási ellenőrzéseknek jobban hozzá kell járulniuk a tagállami statisztikai jelentések minőségének javulásához azáltal, hogy azok során nagyobb figyelmet fordítanak a jelentésben közölt statisztikák és a kifizető ügynökségek által vezetett mögöttes nyilvántartások összevetésére.

A SZABÁLYTALAN KIFIZETÉSEK BIZOTTSÁGI BECSLÉSE STATISZTIKAILAG NEM ÉRVÉNYES, ÉS EZ KIHAT A MEZŐGAZDASÁGI ÉS VIDÉKFEJLESZTÉSI FŐIGAZGATÓSÁG ÉVES MEGBÍZHATÓSÁGI NYILATKOZATÁNAK MEGBÍZHATÓSÁGÁRA

A TAGÁLLAMOK VÉLETLENSZERŰ MINTAVÉTELI MÓDSZEREI STATISZTIKAILAG NEM MINDEN ESETBEN ÉRVÉNYESEK, ÉS EZ BEFOLYÁSOLJA A MINTÁK REPREZENTATIVITÁSÁT

70. A Számvevőszék elsőként azt értékelte, hogy a Bizottság a tagállamok számára egyértelmű iránymutatást adott-e arra vonatkozóan, hogyan vegyenek véletlenszerű mintát a helyszíni ellenőrzésre kiválasztandó kérelmezők közül, másodszor, hogy a kifizető ügynökségek által alkalmazott eljárások biztosították-e a kérelmezők kiválasztásának véletlenszerűségét, és azt, hogy a mintavétel a sokaság egészére nézve a lehető legreprezentatívabb legyen. Az első ponttal kapcsolatban a Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság nem nyújt kellően egyértelmű iránymutatást a véletlenszerű mintavételre vonatkozóan, valamint nem írja elő a kifizető ügynökségek számára, hogy utólag ellenőrizzék: a véletlenszerű minta bizonyos kulcsfontosságú jellemzők (pl. a gazdaság mérete vagy a művelés alatt álló mezőgazdasági terület) tekintetében a sokaság egészére vetítve reprezentatív-e.

71. A második pontra vonatkozóan a Számvevőszék a véletlenszerű kiválasztásokkal kapcsolatosan következő hiányosságokat állapította meg:

- a kifizető ügynökségek nem dokumentálták eléggé egyértelműen a véletlenszerű kiválasztás azon követendő lépéseit, amelyekkel elkerülhető, hogy egyik évről a másikra eltérő módszereket alkalmazzanak (Spanyolország – Kasztília La Mancha, Olaszország – AGEA, Lengyelország és Románia);

- a véletlenszerű mintákat néha kizárólag magas kockázatú sokaságokból választották ki (Spanyolország – Kasztília La Mancha), ami inkább kockázatalapú, nem pedig véletlenszerű mintát eredményezett;

- az alkalmazott mintavételi módszer az egynél több területalapú intézkedéssel kapcsolatos kérelmet benyújtókat részesítette előnyben, ami azt jelentette, hogy a minta a sokaság egészére nézve nem volt teljes mértékben reprezentatív – a mind a SAPS, mind pedig a kedvezőtlen adottságú terület (KAT) támogatása iránti kérelmet benyújtóknak nagyobb esélyük volt arra, hogy bekerüljenek a mintába, mint azoknak, akik csupán SAPS-támogatást igényeltek (Bulgária, a Cseh Köztársaság, Görögország és Románia);

- az EMVA területalapú intézkedések iránti igényt benyújtó egyes új kérelmezők semmiképpen nem kerülhettek a helyszíni ellenőrzések körébe, mivel a véletlenszerű minta kiválasztása a kérelem benyújtási határideje előtt megtörtént (Görögország);

- bizonyos kulcsfontosságú jellemzők, például a bejelentett földterület átlagos területe tekintetében a véletlenszerű mintában szereplő sokaság és a teljes sokaság között jelentős megmagyarázhatatlan különbségek voltak (Olaszország – AGEA). Ez megkérdőjelezi az alkalmazott véletlenszerű mintavételi módszert.

72. A kérelmezők helyszíni ellenőrzésre történő véletlenszerű, a kifizető ügynökségek általi kiválasztása terén tapasztalt fent említett hiányosságok befolyásolták a minták statisztikai reprezentativitását, és ebből adódóan a hibaarányok megbízhatóságát is. Míg e hiányosságok többsége egyenként csak korlátozott hatást gyakorolt a hibaarányokra, egy kifizető ügynökség esetében (Spanyolország – Kasztília La Mancha) a lehetséges hatás jelentős lehetett, mivel a feltárt problémák súlyosabbak voltak.

A BIZOTTSÁG ÁLTAL A FENNMARADÓ HIBAARÁNY BECSLÉSÉRE ALKALMAZOTT MÓDSZER STATISZTIKAILAG NEM ÉRVÉNYES

73. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a fennmaradó hibaarány kiszámítását a Bizottság matematikai szempontból helyesen végezte-e el, és hogy az ellenőrzések lefolytatása után a kifizetéseket érintő hibaarányra vonatkozóan statisztikailag érvényes becslést tudott-e adni.

74. 2012-es éves tevékenységi jelentése előtt a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság a fennmaradó hibaarányt a tagállamok statisztikai jelentéseiben szereplő helyszíni ellenőrzési eredmények alapján számította ki. Az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések hiányosságainak figyelembevétele érdekében azonban a Bizottság a jelentés szerinti hibaarányokat 25%-kal megnövelte.

75. 2012-es éves tevékenységi jelentésében, az alkalmazott eljárások megbízhatóságának értékelése után, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság felülvizsgálta az általa alkalmazott módszert. A Bizottság minden kifizető ügynökség értékelését elvégezte [32], és ezen értékelések eredményei alapján kijavította a jelentésben szereplő hibaarányokat (lásd még: I. melléklet). 2012-ben így a jelentésben szereplő hibaarányokat 81 kifizető ügynökség közül 37 esetében 2–5 százalékponttal kiigazították.

76. Következésképpen a 2012. évre az EMGA-IIER kiadásokra vonatkozó fennmaradó hibaarány a Bizottság számítása szerint 2,4%, azaz a tagállami statisztikai jelentések alapján számított 0,54%-os hibaarány [33] 4,5-szerese.

77. Az új módszer szerinti eredmények megerősítik, hogy a statisztikai jelentésekből, a kifizető ügynökségek igazgatóinak nyilatkozataiból és az igazoló szervek által végzett munkából csak korlátozott bizonyosság nyerhető. A 37 kifizető ügynökség esetében, amelyekkel kapcsolatosan a Bizottság az EMGA-IIER hibaarány korrekciója mellett döntött, az igazgatók még hitelesítő véleményt is kiadtak, és közülük 32 esetében az igazoló szerv szintén hitelesítő véleményt tett közzé.

78. A módszer 2012. évi megváltoztatása a Számvevőszék éves jelentéseiben említett hiányosságok elismerését jelenti, amit a Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálata 2013-ban megerősített. Noha a Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy az új módszer egy lépés a helyes irányba, azt csak részben alkalmazzák, és meg kell jegyezni, hogy a jelentésekben szereplő hibaarányok 2–5 százalékponttal történő növelése statisztikailag nem érvényes, és jelenleg nem nyújt megbízható alapot a fennmaradó hibaarány becsléséhez.

3. TÁBLÁZAT

A SZÁMVEVŐSZÉK SZÁMÍTÁSA SZERINTI LEGVALÓSZÍNŰBB HIBAARÁNY ÉS A BIZOTTSÁG SZÁMÍTÁSA SZERINTI FENNMARADÓ HIBAARÁNY ALAKULÁSA

Forrás: a Számvevőszék éves jelentése a 2011-es és a 2012-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2012-es éves tevékenységi jelentése.

Kiadás | A Számvevőszék által végzett tranzakciótesztek eredményei | A Bizottság által számított fennmaradó hibaarány |

Alsó határ | Legvalószínűbb hiba | Felső határ |

A 2011-es pénzügyi évre vonatkozó EMGA | 1,1% | 2,9% | 4,7% | 0,55% |

A 2012-es pénzügyi évre vonatkozó EMGA | 1,7% | 3,8% | 5,9% | 2,24% |

A 2011-es pénzügyi évre vonatkozó EMVA [111] | 4,5% | 7,7% | 10,9% | 1,89% |

A 2012-es pénzügyi évre vonatkozó EMVA [111] | 4,5% | 7,9% | 11,3% | 1,62% |

A MEZŐGAZDASÁGI ÉS VIDÉKFEJLESZTÉSI FŐIGAZGATÓSÁG JELENTÉSÉBEN EMLÍTETT HIBASZINT NEM VETHETŐ ÖSSZE A SZÁMVEVŐSZÉK ÁLTAL MEGÁLLAPÍTOTT LEGVALÓSZÍNŰBB HIBAARÁNNYAL

79. A Számvevőszék összehasonlította a tranzakciók tesztelésére és a legvalószínűbb hibaarány becslésére általa alkalmazott módszert azzal a módszerrel, amelyet a Bizottság a fennmaradó hibaarány kiszámításánál alkalmaz.

80. Az elmúlt években a Bizottság a Számvevőszék által becsült legvalószínűbb hibaaránynál következetesen alacsonyabb fennmaradó hibaarányt tett közzé (lásd: 3. táblázat).

81. A hibaarányok becslése terén a Számvevőszék és a Bizottság számítása közötti jelentős különbségek magyarázatra szorulnak. A Számvevőszék megállapításai alapján a magyarázat az alábbi bekezdésekben összegzett tényezőkben rejlik.

82. Először is különböznek a hibaarányok számításához használt módszerek.

83. Másodszor, a Bizottság "kiigazításai" tekintetében (lásd: 74–78. bekezdés) a Számvevőszék úgy véli, hogy – tekintettel a becsült fennmaradó hibaarány alapvető építőköveit képező tagállami statisztikai jelentések megbízhatatlan jellegére – azok statisztikailag nem érvényesek.

84. Harmadszor, mivel a kifizető ügynökségek által helyszíni ellenőrzésnek alávetett kedvezményezettek mintája jóval nagyobb, mint a Számvevőszék mintája, és ez elvben a fennmaradó hibaarány pontosabb becslését teszi lehetővé, az ellenőrzések eredményessége és az azok összeállítása terén megállapított hiányosságok aláássák a Bizottságnak benyújtott jelentések megbízhatóságát. A Számvevőszék a mintában szereplő kifizetések esetében minden támogathatósági feltételt alapos, dokumentumalapú és helyszíni vizsgálatnak vetett alá, és számos esetben tárt fel olyan hibákat, amelyeket a kifizető ügynökségeknek kellett volna adminisztratív vagy helyszíni ellenőrzések keretében megállapítaniuk.

85. Ezt szemlélteti a következő két grafikon is, amelyek a 2011-es pénzügyi évre vonatkozóan a Számvevőszék által vizsgált tranzakciókban feltárt hibákat elemzik. A 3. ábra azt mutatja, hogy az EMGA-tranzakciók esetében a Számvevőszék által megállapított hibák 55%-át egy korábbi szakaszban a kifizető ügynökségeknek kellett volna kijavítaniuk.

86. A 4. ábra azt mutatja, hogy az EMVA-tranzakciók esetében a Számvevőszék által megállapított hibák 76%-át egy korábbi szakaszban a kifizető ügynökségeknek kellett volna kijavítaniuk.

3. ÁBRA

A MEZŐGAZDASÁGGAL (PIACI ÉS KÖZVETLEN TÁMOGATÁSOKKAL) KAPCSOLATOSAN A TRANZAKCIÓK SZABÁLYSZERŰSÉGÉNEK ELLENŐRZÉSE KERETÉBEN MEGÁLLAPÍTOTT HIBÁK (2011-ES PÉNZÜGYI ÉV)

+++++ TIFF +++++

Forrás: a Számvevőszék éves jelentése a 2011-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról.

87. Negyedszer, elképzelhető, hogy egy adott hiba kvantitatív hatását a Számvevőszék a bizottsági iránymutatásokban ajánlottaktól eltérően értékelte. Például a Számvevőszék a közbeszerzési szabályok lényeges megsértését 100%-os hibának értékeli (hiszen a tranzakciót először is nem kellett volna engedélyezni), míg a bizottsági iránymutatások a szabályok megsértése esetén a "súlyosság" értékelésére szólítanak fel, ami a teljes kifizetés mindössze 20%-os becsült hibáját eredményezheti.

88. Ötödször, a kölcsönös megfeleltetési szabályok megsértését a Számvevőszék figyelembe veszi a becsült hibaarány számításánál, míg a Bizottság a fennmaradó hibaarány kiszámításánál nem veszi tekintetbe ezeknek a szabályoknak a megsértését. A kölcsönös megfeleltetési szabályok megsértése például az EMGA-kiadások esetében 2011-ben a Számvevőszék számítása szerint a legvalószínűbb hibaarány 0,2 százalékát tette ki.

89. Végül, a kifizető ügynökségek ellenőrzéseire előzetesen (azaz a kifizetés teljesítése előtt), míg a Számvevőszék ellenőrzéseire a kifizetések teljesítését követően (azaz utólag) kerül sor.

4. ÁBRA

A VIDÉKFEJLESZTÉSSEL KAPCSOLATOSAN A TRANZAKCIÓK SZABÁLYSZERŰSÉGÉNEK ELLENŐRZÉSE KERETÉBEN MEGÁLLAPÍTOTT HIBÁK (2011-ES PÉNZÜGYI ÉV)

+++++ TIFF +++++

Forrás: a Számvevőszék éves jelentése a 2011-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

90. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a kifizető ügynökségek 2010-es igénylési évet érintő adminisztratív és helyszíni ellenőrzéseinek eredményeit tartalmazó jelentések megbízhatóak-e. Megvizsgálta továbbá, hogy ezeknek a statisztikai jelentéseknek a felhasználásával és a fennmaradó hibaarány kiszámításával a Bizottság a szabálytalan kifizetések tekintetében statisztikailag érvényes becslést adott-e. Általánosságban a Számvevőszék megállapítja, hogy a mezőgazdasági kiadások tagállamok által végzett ellenőrzése alapján kapott és a Bizottság jelentéseiben szereplő eredmények nem megbízhatóak.

A KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK ÁLTAL VÉGZETT ADMINISZTRATÍV ÉS HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK EREDMÉNYESSÉGÉT NAGYMÉRTÉKBEN JAVÍTANI KELL

91. A Számvevőszék korábbi ellenőrzései és a Bizottság saját ellenőrzései alapján elmondható, hogy az alkalmazott adminisztratív és helyszíni ellenőrzési rendszerek csak részben eredményesek, ami ezáltal nagymértékben aláássa a tagállamok által a Bizottságnak nyújtott információk megbízhatóságát (30–36. bekezdés).

1. AJÁNLÁS

A Bizottságnak biztosítania kell a kifizető ügynökségek által végzett adminisztratív és helyszíni ellenőrzések eredményességét. A Számvevőszék ezért megismétli az utóbbi két éves jelentésében már közzétett, alábbi konkrét ajánlásokat:

- a kifizető ügynökségek jelentős mértékben javítsanak adminisztratív ellenőrzéseiken (kifizetési kérelmek ellenőrzési eljárásai, nem elszámolható kiadások feltárása), és minden rendelkezésükre álló információt használjanak fel a kérelmek hibáinak kiszűrése és kijavítása érdekében;

- a nem támogatható földterületek egyértelmű azonosítása érdekében jelentősen javítsák a MePAR adatbázis minőségét;

- a támogatható földterületek és kiadások pontos meghatározása érdekében szigorúbban végezzék a helyszíni ellenőrzéseket.

A KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK ÁLTAL KÉSZÍTETT STATISZTIKAI JELENTÉSEKET A BIZOTTSÁGNAK TÖRTÉNŐ BENYÚJTÁS ELŐTT NAGYOBB SZIGORRAL KELL ELLENŐRIZNI ÉS ÖSSZEÁLLÍTANI

92. Noha a Bizottság a statisztikai jelentések összeállítására vonatkozóan részletes iránymutatásokat nyújt, a kifizető ügynökségek azokat nem minden esetben alkalmazták helyesen. Ezenkívül a jelentésekben szereplő adatok gyakran hiányosak voltak vagy becsléseken alapultak, mivel a jelentések véglegesítése az összes kérelem feldolgozása előtt megtörtént (37–41. bekezdés).

93. Az ellenőrzött kifizető ügynökségek többsége nem rendelkezett írásbeli eljárásokkal arra vonatkozóan, hogy a jelentések Bizottsághoz történő benyújtása előtt hogyan állapítsák meg azok pontosságát. Noha végrehajtottak bizonyos ellenőrző vizsgálatokat, e vizsgálatok jellege és kiterjedése korlátozott volt, és nem voltak alkalmasak arra, hogy feltárják a Bizottság dokumentumok alapján végzett felülvizsgálata és a Számvevőszék ellenőrzése során később megállapított hibákat. Ezenkívül a kifizető ügynökségek által végzett ellenőrzések többségét nem dokumentálták megfelelően (42–46. bekezdés).

2. AJÁNLÁS

A Bizottság tegye egyértelműbbé a statisztikai jelentések összeállítására vonatkozó iránymutatásokat. Az iránymutatások mindenekelőtt tartalmazzanak utasításokat a pénzügyi időszakok közötti elhatároláshoz alkalmazandó időpontokra és a még feldolgozatlan kérelmek kezelésére, valamint azoknak a vizsgálatoknak a jellegére és kiterjedésére vonatkozóan, amelyeket a kifizető ügynökségeknek még a jelentések Bizottságnak történő benyújtása előtt el kell végezniük.

A tagállami kifizető ügynökségek a jelentésekben szereplő adatok ellenőrzésére és összeállítására vonatkozóan foglalják írásba az eljárásokat, és minden elvégzett ellenőrzést dokumentáljanak megfelelően.

A STATISZTIKAI JELENTÉSEK MEGBÍZHATÓSÁGÁVAL KAPCSOLATBAN AZ IGAZOLÓ SZERVEK MUNKÁJA NEM NYÚJT ELEGENDŐ BIZONYOSSÁGOT A BIZOTTSÁG SZÁMÁRA

94. Az igazoló szervek a kifizető ügynökségek által végzett helyszíni ellenőrzések megfelelőségével és a statisztikák megbízhatóságával kapcsolatban nem nyújtanak megfelelő bizonyosságot a Bizottság számára (47–57. bekezdés).

3. AJÁNLÁS

A Bizottság módosítsa az igazoló szerveknek szóló iránymutatásokat, és kövesse nyomon azok megfelelő végrehajtását. A módosításokat a következőképpen dolgozza ki:

- növelje meg a kifizető ügynökségek által elvégzett, az igazoló szervek által tesztelendő helyszíni ellenőrzések mintában szereplő minimális számát;

- a kifizető ügynökségek ellenőreinek kísérete helyett írja elő ezeknek az ellenőrzéseknek az újbóli lefolytatását;

- határozza meg pontosabban a statisztikai jelentések összeállításával kapcsolatosan elvégzendő ellenőrzési munkát.

A TAGÁLLAMI STATISZTIKÁKAT A BIZOTTSÁG NEM MEGFELELŐEN HASZNÁLJA FEL, ÉS CSAK KORLÁTOZOTT MÉRTÉKBEN VIZSGÁLJA FELÜL

95. A Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a Bizottság információs rendszere a tagállami ellenőrzések eredményeivel kapcsolatban nem szolgálja eredményesen a bizottsági igényeket. A jelenleg rendelkezésre bocsátott információk némelyike vagy nem teljesen releváns, vagy hiányos és pontatlan ahhoz, hogy ilyen formában az éves tevékenységi jelentésben, illetve a zárszámadási eljárásban felhasználható legyen (58–62. bekezdés).

96. A tagállami statisztikák bizottsági felülvizsgálata korlátozott, ezért nem képes biztosítani a statisztikák megbízhatóságát. A statisztikai jelentések dokumentumok alapján történő bizottsági felülvizsgálata a jelentésekben szereplő információk belső összhangjának ellenőrzésére korlátozódik, és nem teszi lehetővé azok tartalmának az alapadatokkal való összevetését (63–65. bekezdés).

97. A Bizottság által a kiválasztott tagállamokban lefolytatott helyszíni (szabályszerűségi) ellenőrzések ezeket a korlátokat nem mérsékelték teljes körűen. Ezenkívül, ha ezen ellenőrzések során a Bizottság a statisztikai jelentésekben helytelen adatokat talált, annak nyomán az éves tevékenységi jelentésben szereplő adatokat nem javították (66–69. bekezdés).

4. AJÁNLÁS

A Bizottság gondoskodjon arról, hogy a kifizető ügynökségek által elvégzett ellenőrzésekről a legmegfelelőbb időben teljes körű információkat kapjon. Mindenekelőtt vizsgálja felül a statisztikai jelentések Bizottságnak történő benyújtására vonatkozó határidőket, és azokat igazítsa az év azon időszakához, amikor azokat a bizottsági részlegek ténylegesen ellenőrzik és felhasználják. Ez a Bizottság által számított fennmaradó hibaarány esetében különösen fontos.

A Bizottság hangolja össze a statisztikai jelentések ellenőrzési rendszereit. A dokumentumok alapján végzett ellenőrzéseket a lehető legnagyobb mértékben automatizálja, és azokat terjessze ki a jelentésekben szereplő adatok és az alapadatok rendszeres összeegyeztetésére is.

A Bizottság szabályszerűségi ellenőrzései foglalják magukban a kifizető ügynökségek és az igazoló szervek ellenőrzéseinek felülvizsgálatát is.

A FENNMARADÓ HIBAARÁNYRA VONATKOZÓ BIZOTTSÁGI BECSLÉS STATISZTIKAILAG NEM ÉRVÉNYES

98. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentésében a főigazgató megbízhatósági nyilatkozatát, amely többek között a végső kedvezményezettek szintjén a tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére is kiterjed, a fennmaradó hibaarányok támasztják alá, amelyeket a kifizető ügynökségek adminisztratív és helyszíni ellenőrzéseinek eredményeit tartalmazó tagállami statisztikai jelentések alapján becsülnek meg.

99. A tagállami statisztikák e jelentésben ismertetett hiányosságai miatt e statisztikák önmagukban nem nyújtanak megbízható alapot a fennmaradó hibaarány Bizottság általi becsléséhez. Ezenkívül az egyes kifizető ügynökségek esetében alkalmazott hibaarány-kiigazítások statisztikailag nem érvényesek, ahogy a fennmaradó hibaarány értéke sem az (73–78. bekezdés).

5. AJÁNLÁS

A Bizottság – a kifizető ügynökségek munkájára és az igazoló szervek kibővített szerepére alapozva – tegye meg a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy statisztikailag érvényes becslés készüljön a kifizetésekkel kapcsolatos szabálytalanságok aktuális, valamennyi ellenőrzés elvégzését követő hatásáról.

A kifizető ügynökségek és az igazoló szervek munkájának megbízhatóságát és statisztikai érvényességét azonban jelentősen javítani kell (az e jelentésben meghatározottak szerint) annak érdekében, hogy a Bizottság [34] annak alapján érvényes becslést adhasson a fennmaradó hibaarányra vonatkozóan.

Ezt a jelentést Jan KINŠT számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara a 2013. december 18-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Az adatok részletes felépítését az EMGA és az EMVA számláinak elszámolása végett, illetve felügyeleti és előrejelzési célból a Bizottságnak benyújtandó számviteli adatok formájának és tartalmának megállapításáról szóló, 2010. szeptember 20-i 825/2010/EU bizottsági rendelet tartalmazza (HL L 247., 2010.9.21. 1. o.).

[2] A Tanács 2005. június 21-i 1290/2005/EK rendelete a közös agrárpolitika finanszírozásáról (HL L 209., 2005.8.11., 1. o.).

[3] Bizonyos intézkedések, például a támogatási intézkedések és az iskolagyümölcs-rendszer kivételével, amelyek társfinanszírozásban valósulnak meg.

[4] Az SPS a támogatási jogosultsággal rendelkező mezőgazdasági termelők jövedelemtámogatási rendszere, akik jogosultságukat a birtokukban lévő mezőgazdasági földterületre vonatkozóan évente aktiválják annak érdekében, hogy megkapják a kifizetést. A jogosultságokat a mezőgazdasági termelők az uniós jogszabályokban meghatározott modellek alapján kapják meg.

[5] Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Románia és Szlovákia.

[6] A SAPS a mezőgazdasági termelőknek a birtokukban lévő támogatható földterület alapján évente fizetett egyszerűsített jövedelemtámogatási rendszer.

[7] Az EMGA közvetlen támogatási intézkedéseire vonatkozó beszámolással kapcsolatban lásd: a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet (HL L 316., 2009.12.2., 65. o.) 84. cikkének (1) bekezdése. Az EMVA-intézkedésekre vonatkozó beszámolással kapcsolatban lásd: a vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2011. január 27-i 65/2011/EU bizottsági rendelet 31. cikke (HL L 25., 2011.1.28., 8. o.).

[8] Az 1122/2009/EK rendelet 31. cikke szerint a helyszíni ellenőrzéseknek legalább a kedvezményezettek 5%-ára kell kiterjedniük, és a tagállamoknak ebből az 5%-ból 20–25%-ot véletlenszerűen kell kiválasztaniuk. A fennmaradók kiválasztásának kockázatelemzés alapján kell történnie.

[9] A 65/2011/EU rendelet 25. cikke szerint a kiadások helyszíni ellenőrzésének le kell fednie az adott évben kifizetett kiadások legalább 4%-át, a programozási időszak egészét tekintve pedig összességében a kiadások legalább 5%-át. Ez a rendelet azt a kötelezettséget is előírja, hogy a helyszíni ellenőrzésnek alávetendő kedvezményezetteket (a helyszíni ellenőrzésre kiválasztott kiadások 20–25%-át) véletlenszerűen kell kiválasztani.

[10] Négy kiadási sokaság különböztethető meg: az IIER hatálya alá tartozó EMGA-kiadások, az IIER hatályán kívüli EMGA-kiadások, az IIER hatálya alá tartozó EMVA-kiadások és az IIER hatályán kívüli EMVA-kiadások.

[11] Ezt az értékelést a Bizottság a 2008-as pénzügyi évtől írja elő.

[12] A minta mérete attól függ, hogy az igazoló szerv milyen megbízhatóságot várhat el a kifizető ügynökség belsőkontroll-rendszerének működésétől.

[13] A Bizottság iránymutatása szerint az igazoló szerv munkája nem korlátozódhat a kifizető ügynökségek által lefolytatott helyszíni ellenőrzések minőségének ellenőrzésére, hanem a teljes folyamatra ki kell terjednie, a támogatási kérelem kézhezvételétől a záró kifizetés kiszámításáig és teljesítéséig, beleértve a csökkentések és szankciók alkalmazását.

[14] Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.) 59. cikkének (5) bekezdése.

[15] Az ellenőrzés a következő tagállamokra (kifizető ügynökségekre) terjedt ki: Bulgária (SFA), a Cseh Köztársaság (SAIF), Görögország (OPEKEPE), Spanyolország (Kasztília-La Mancha), Olaszország (AGEA), Lengyelország (ARMA), Románia (PIAA & PARDF) és az Egyesült Királyság (RPA).

[16] A Számvevőszék a saját becslése szerinti hibaarányt reprezentatív mintából számítja. Az említett számadat a legjobb becslésnek felel meg. A Számvevőszék 95 %-os konfidenciaszinttel megállapítja, hogy a sokaságban a hibaarány 2011-re vonatkozóan 1,1% és 4,7%, 2012-re vonatkozóan pedig 1,7% és 5,9% (alsó és felső hibahatár) között van.

[17] Lásd: a Számvevőszék éves jelentései a 2010–2012-es pénzügyi évek költségvetésének végrehajtásáról.

[18] 5/2011. sz. különjelentés: Az egységes támogatási rendszer (SPS): a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás tökéletesítése érdekében kezelendő problémák és 16/2012. sz. különjelentés: Az egységes területalapú támogatási rendszer – mint az új tagállamok mezőgazdasági termelőinek támogatására szolgáló átmeneti rendszer – eredményessége (http://eca.europa.eu).

[19] A MePAR a tagállam teljes mezőgazdasági területét (referenciaparcellák) és a támogatható területeket nyilvántartó adatbázis. Megbízhatósága döntő fontosságú azon adminisztratív keresztellenőrzések minősége szempontjából, amelyek azt ellenőrzik, hogy a támogatásokat csak támogatható földterületek után fizetnek-e ki.

[20] Lásd: a Számvevőszék 2011-es éves jelentésében szereplő 3.3. példa (HL C 344., 2012.11.12., 1. o.).

[21] Az SPS-re, illetve a SAPS-ra irányuló 2010–2012-es DAS-rendszerellenőrzések során a Számvevőszék 10 tagállam kifizető ügynökségeinek ellenőrei által lefolytatott 80 helyszíni ellenőrzést végzett el újra. Ennek során 511 földterületi parcella esetében a területeket újra mérték és újra meghatározták. A Számvevőszék a parcellák 11%-a esetében állapított meg hibát, mivel a Számvevőszék által meghatározott területek a kifizető ügynökségek által meghatározott területektől az alkalmazandó tűréshatárnál nagyobb mértékben tértek el.

[22] 2011-ben 178 tranzakcióból és 2012-ben 177 tranzakcióból mindössze 160 tranzakció vonatkozott vidékfejlesztési kiadásokra, a fennmaradó 18, illetve 17 környezetvédelmi és éghajlat-politikai, tengerügyi és halászati, illetve egészségügyi és fogyasztóvédelmi célú kiadásokat érintett.

[23] A Számvevőszék a saját becslése szerinti hibaarányt reprezentatív mintából számítja. Az említett számadat a legjobb becslésnek felel meg. A Számvevőszék 95%-os konfidenciaszinttel megállapítja, hogy a sokaságban a hibaarány 2011-re vonatkozóan 4,5% és 10,9%, 2012-re vonatkozóan 4,5% és 11,3% (alsó és felső hibahatár) között van.

[24] Lásd: a Számvevőszék éves jelentései a 2010–2012-es pénzügyi évek költségvetésének végrehajtásáról.

[25] A cél minden kifizető ügynökségnél az ellenőrzés hatókörébe tartozó mindhárom kiadási sokaság esetében legalább 15 ügy felülvizsgálata volt. A minták mérete, illetve amiatt, hogy azok kiválasztása saját megítélés alapján történt, e vizsgálatok eredményeit nem lehet kivetíteni az egész sokaságra.

[26] Bizonyos vidékfejlesztési intézkedések területalapú és beruházási elemmel is rendelkeznek, és ezért azokat két külön táblázatban kellett volna jelenteni.

[27] A terepszemlét a vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. december 7-i 1975/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 368., 2006.12.23., 74. o.) 26. cikkének (4) bekezdése határozza meg. A terepszemle célja a projekt tényleges megvalósulásának ellenőrzése. A terepszemlék során általában nem teljesül az ugyanezen rendelet 27. cikkében foglalt, helyszíni ellenőrzésekkel kapcsolatos követelmények mindegyike.

[28] A lényegességi szintet az összes vonatkozó ellenőrzött sokaság (EMGA-IIER, EMVA-IIER és EMVA-nem-IIER) 5%-ában határozták meg.

[1111] Bulgária, Görögország és Románia esetében a mögöttes tranzakciók jogszerűsége és szabályszerűsége tekintetében a bizonyosság növelését célzó eljárást a 2010. igénylési évre 2011-ben vezették be az EMGA-IIER és az EMVA-IIER sokaságra vonatkozóan. E három tagállam esetében az igazoló szervek tételes teszteléseket végeztek, valamint újra elvégezték a helyszíni vizsgálatokat.

[29] A Tanács 2009. január 19-i 73/2009/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 30., 2009.1.31., 16. o.).

[30] "A bizottsági utasítások 2%-os tűréshatárt engednek meg a kifizető ügynökség által validált támogatási összegek és az igazoló szervek által meghatározott összegek között, illetve további 2%-os tűréshatárt a vizsgálati statisztikák helytelen összeállítása esetén (az összeállítás a kifizető ügynökség feladata). E két tűréshatár miatt az igazoló szerv a valósnál kevesebbnek bemutatott fennmaradó hibaarányokat akár 4 százalékpontos eltérés esetén is validálni tudja, ez azonban aláássa a megállapított lényegességi küszöb megbízhatóságát." (Forrás: a Számvevőszék 2011-es éves jelentésének 3.37. bekezdése).

[31] A 73/2009/EK rendelet 29. cikkének (2) bekezdése.

[32] 2011-re vonatkozóan ezek az értékelések a bizottsági részlegek rendelkezésére álló, főként a megelőző évekre vonatkozó dokumentumok (szabályszerűségi ellenőrzések eredményei, számvevőszéki jelentések és igazoló szervek jelentései) alapján történő felülvizsgálatból álltak.

[33] Az EMGA-IIER kiadási sokaságra vonatkozóan a 27 tagú Unió tagállamainak statisztikai jelentésében szereplő hibaarányok súlyozott átlaga.

[111] 2011-ben a 178 tranzakcióból, 2012-ben pedig a 177 tranzakcióból mindössze 160-160 tranzakció vonatkozott vidékfejlesztési kiadásokra, a fennmaradó 18, illetve 17 a környezetvédelmi és éghajlat-politikai, a tengerügyi és halászati, illetve az egészségügyi és fogyasztóvédelmi célú kiadásokhoz tartozott.

[34] Lásd: a Számvevőszék 1/2012. sz. véleménye egyes, a közös agrárpolitikára vonatkozó rendeletjavaslatokról a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozóan, 27. bekezdés.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

A FENNMARADÓ HIBAARÁNY BIZOTTSÁG ÁLTAL TÖRTÉNŐ MEGHATÁROZÁSA A 2012. ÉVI TEVÉKENYSÉGI JELENTÉSHEZ

+++++ TIFF +++++

Megjegyzés: A kifizető ügynökségek továbbítják a Bizottságnak a négy kiadási sokaságra vonatkozó (kettő az EMVA és kettő az EMGA esetében) adminisztratív és helyszíni ellenőrzéseik eredményeit. A Bizottság a kifizető ügynökségek által (a véletlenszerű mintán) elvégzett helyszíni ellenőrzések eredményei alapján kiszámítja az EMGA-ra és az EMVA-ra vonatkozó fennmaradó hibaarányt. A fennmaradó hibaarány kiszámításakor a Bizottság nem veszi figyelembe a tagállamok által a kölcsönös megfeleltetési szabályok megsértése miatt alkalmazott pénzügyi csökkentéseket (a Számvevőszék figyelembe veszi ezeket a csökkentéseket).

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

A KIVÁLASZTOTT FELÜGYELETI ÉS KONTROLLRENDSZEREK ÉRTÉKELÉSÉNEK EREDMÉNYEI – EMGA-IIER

Forrás: a Számvevőszék 2010–2012-es éves jelentései.

Év | Tagállam | Rendszer | A megfelelő kifizetést biztosító adminisztratív és kontrolleljárások, ideértve az adatbázisok minőségét is | A (kontrollstatisztikák megbízhatóságát befolyásoló) megállapított hiányosságok típusa | Helyszíni ellenőrzési módszertan, kiválasztás, végrehajtás, minőség-ellenőrzés és beszámolás az egyes eredményekről | A (kontrollstatisztikák megbízhatóságát befolyásoló) megállapított hiányosságok típusa |

2010 | Németország (Alsó-Szászország) | SPS | Eredményes | – | Részben eredményes | Egy terménycsoport esetében a támogatható területet helytelenül határozták meg. |

Németország (Szászország) | SPS | Eredményes | – | Eredményes | – |

Spanyolország (Kasztília La Mancha) | SPS | Részben eredményes | Sűrű erdővel borított állandó legelőn nem támogatható területeket nem megbízhatóan azonosítanak. Túligénylés és aluligénylés esetén a szankciókat nem megfelelően alkalmazzák. A kérelemmódosításokat helytelenül kezelik. | Részben eredményes | A kontrollstatisztikákban a kockázatalapú vagy a véletlenszerű mintavételhez az ellenőrzött sokaság meghatározása utólag történik. Gyors terepszemléket helyszíni ellenőrzésként kezelnek. |

Spanyolország (Extremadura) | SPS | Részben eredményes | Sűrű erdővel borított állandó legelőn nem támogatható területeket nem megbízhatóan azonosítanak. A kérelemmódosításokat helytelenül kezelik. A helyszíni ellenőrzések után helytelenül frissítik a MePAR adatait. A nyilvánvaló hiba fogalmát helytelenül alkalmazzák. | Részben eredményes | Egy terménycsoport esetében a támogatható területet helytelenül határozzák meg. |

Hollandia | SPS | Eredményes | – | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések minősége nem megfelelő. |

Egyesült Királyság (Wales) | SPS | Eredményes | – | Részben eredményes | Gyors terepszemléket helyszíni ellenőrzésként kezelnek. A helyszíni ellenőrzések minősége nem megfelelő. |

2011 | Dánia | SPS | Részben eredményes | A MePAR rendszer hiányosságai. Hiányosságok a kérelem-nyilvántartási eljárásban. A nyilvánvaló hibák korrigálása nem felel meg a nyilvánvaló hiba fogalmának. | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések során a területmérés nem megfelelő minőségű. |

Spanyolország (Galícia) | SPS | Részben eredményes | A MePAR rendszer hiányosságai. A helyszíni ellenőrzések után nem aktualizálják a MePAR-t. Nem megfelelő az ellenőrzési nyomvonal az IIER-adatbázisokban. | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések során a területmérés nem megfelelő minőségű. A helyszíni vizsgálati jelentések helytelen vagy hiányos adatokat tartalmaznak. |

Olaszország (Lombardia) | SPS | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések után nem aktualizálják a MePAR-t. A kérelmekben szereplő információk alapján nem azonosítható a meghatározandó mezőgazdasági parcellák helye. A nyilvánvaló hibák korrigálása nem felel meg a nyilvánvaló hiba fogalmának. | Eredményes | – |

Magyarország | SAPS | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések után nem aktualizálják a MePAR-t. A korábbi évek lehetséges túligényléseit csak korlátozott számban ellenőrzik visszamenőleg. Helytelenül számították ki a kifizetés alapját. | Részben eredményes | Egy terménycsoporton belül nem kompenzálják a túligényelt és az aluligényelt területeket. A helyszíni ellenőrzések során a területmérés nem megfelelő minőségű. |

Ausztria | SPS | Részben eredményes | A MePAR rendszer hiányosságai. Helytelenül számították ki a kifizetés alapját. | Eredményes | – |

Finnország | SPS | Részben eredményes | Nem megfelelő az ellenőrzési nyomvonal az IIER-adatbázisokban. A kérelmekben szereplő információk alapján nem azonosítható a meghatározandó mezőgazdasági parcellák helye. Hiányosságok a kérelem-nyilvántartási eljárásban. A nyilvánvaló hibák korrigálása nem felel meg a nyilvánvaló hiba fogalmának. | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések során a területmérés nem megfelelő minőségű. A helyszíni vizsgálati jelentések helytelen vagy hiányos adatokat tartalmaznak. |

2012 | Luxemburg | SPS | Részben eredményes | A jogosultságok értékét az uniós jogszabályokkal ellentétesen megnövelték. | Eredményes | – |

Egyesült Királyság (Anglia) | SPS | Nem eredményes | A MePAR-adatbázisban a földterület mérete és támogathatósága tekintetében hiányos vagy helytelen adatok szerepelnek. A mezőgazdasági termelő uniós fogalommeghatározásának helytelen alkalmazása. Támogatáskifizetések nem támogatható területek esetében. Következetlenségek a jogosultságok adatbázisában. A közösségi földterületekre vonatkozó helytelen területigénylések esetén a szankciók alkalmazásának elmaradása. Az ellenőrzések eredményeinek helytelen feldolgozása az IIER-adatbázisokban. | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések során a területmérés nem megfelelő minőségű. |

Egyesült Királyság (Észak-Írország) | SPS | Nem eredményes | A MePAR adatbázisban a földterület mérete és támogathatósága tekintetében hiányos vagy helytelen adatok szerepelnek. A kérelmek hibáit nyilvánvaló hibaként javították, szankciók alkalmazása nélkül abban az esetben is, amikor ezeket alkalmazni kellett volna. A mezőgazdasági termelő uniós fogalommeghatározásának helytelen alkalmazása. Támogatáskifizetések nem támogatható területek esetében. Az ellenőrzések eredményeit helytelenül dolgozták fel az IIER-adatbázisokban. Hiányosságok az adminisztratív keresztellenőrzésekben és támogatáskifizetések a rendellenességek felszámolása előtt. | Részben eredményes | A helyszíni ellenőrzések során a területmérés nem megfelelő minőségű. |

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

A KIVÁLASZTOTT FELÜGYELETI ÉS KONTROLLRENDSZEREK ÉRTÉKELÉSÉNEK EREDMÉNYEI – EMVA

Forrás: a Számvevőszék 2010–2012-es éves jelentései.

Év | Tagállam | A megfelelő kifizetést biztosító adminisztratív és kontrolleljárások, ideértve az adatbázisok minőségét is | A (kontrollstatisztikák megbízhatóságát befolyásoló) megállapított hiányosságok típusa | Helyszíni ellenőrzési módszertan, kiválasztás, végrehajtás, minőség-ellenőrzés és beszámolás az egyes eredményekről | A (kontrollstatisztikák megbízhatóságát befolyásoló) megállapított hiányosságok típusa |

2010 | Cseh Köztársaság | Részben eredményes | Helytelen szabályok, számítások és kifizetések (túlfizetés, tűréshatár-szabályok, nem elszámolható kiadások, csökkentések). A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Részben eredményes | Az elvégzett helyszíni ellenőrzések és az utólagos ellenőrzések minőségével kapcsolatos hiányosságok. A szankciókra vonatkozó szabályok nem felelnek meg az uniós jogszabályoknak. Az ellenőrzéseket késedelemmel végzik el, és azok nem oszlanak el az év során. |

Németország (Mecklenburg–Elő-Pomeránia) | Eredményes | – | Eredményes | – |

Franciaország | Nem eredményes | Kifizetések a kötelező ellenőrzések befejezése előtt. Helytelen szabályok, számítások és kifizetések (túlfizetés, tűréshatár-szabályok, nem elszámolható kiadások, csökkentések). A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Részben eredményes | Elmarad a helyszíni ellenőrzések eredményeinek értékelése. A mintavételi módszerek hiányosságai és a helyszíni ellenőrzések minimális számára vonatkozó szabályozási előírás be nem tartása. Az elvégzett helyszíni ellenőrzések és az utólagos ellenőrzések minőségével kapcsolatos hiányosságok. |

Olaszország (Toszkána) | Részben eredményes | Helytelen szabályok, számítások és kifizetések (túlfizetés, tűréshatár-szabályok, nem elszámolható kiadások, csökkentések). A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Részben eredményes | Elmarad a helyszíni ellenőrzések eredményeinek értékelése. A mintavételi módszerek hiányosságai és a helyszíni ellenőrzések minimális számára vonatkozó szabályozási előírás be nem tartása. Az elvégzett helyszíni ellenőrzések és az utólagos ellenőrzések minőségével kapcsolatos hiányosságok. |

Lettország | Nem eredményes | Helytelen szabályok, számítások és kifizetések (túlfizetés, tűréshatár-szabályok, nem elszámolható kiadások, csökkentések). A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Eredményes | – |

2010 | Lengyelország | Részben eredményes | Helytelen szabályok, számítások és kifizetések (túlfizetés, tűréshatár-szabályok, nem elszámolható kiadások, csökkentések). A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Eredményes | A mintavételi módszerek hiányosságai és a helyszíni ellenőrzések minimális számára vonatkozó szabályozási előírás be nem tartása. |

Portugália | Részben eredményes | A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Részben eredményes | A mintavételi módszerek hiányosságai és a helyszíni ellenőrzések minimális számára vonatkozó szabályozási előírás be nem tartása. Az elvégzett helyszíni ellenőrzések és az utólagos ellenőrzések minőségével kapcsolatos hiányosságok. A statisztikákkal és az ellenőrzések eredményeivel kapcsolatos késedelmek és következetlenségek. |

Románia | Részben eredményes | Helytelen szabályok, számítások és kifizetések (túlfizetés, tűréshatár-szabályok, nem elszámolható kiadások, csökkentések). A támogathatósági feltételekhez és akötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. | Részben eredményes | A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó dokumentumok hiánya, hiányosságok és nem eredményes ellenőrzések. Az elvégzett helyszíni ellenőrzések és az utólagos ellenőrzések minőségével kapcsolatos hiányosságok. |

Egyesült Királyság (Skócia) | Részben eredményes | Kifizetések a kötelező ellenőrzések befejezése előtt. | Részben eredményes | Kifizetések a kötelező ellenőrzések befejezése előtt. Az elvégzett helyszíni ellenőrzések és az utólagos ellenőrzések minőségével kapcsolatos hiányosságok. A statisztikákkal és az ellenőrzések eredményeivel kapcsolatos késedelmek és következetlenségek. |

2011 | Dánia | Nem eredményes | A támogathatósági feltételekhez és a kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó nem eredményes ellenőrzések. Az ellenőrzések adminisztratív szervezését és belső kontrollját érintő hiányosságok. Helytelen számítások és kifizetések. A II. címhez tartozó intézkedéseket érintő rendszerszintű hiányosságok, amelyek nem támogatható kiadások elfogadását eredménye