[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.6.2007

COM(2007) 298 végleges

2007/0112 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS IRÁNYELVE

a 2003/109/EK irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat indokai és célkitűzései A menekültek, valamint a kiegészítő védelmet élvezők (a továbbiakban: nemzetközi védelmet élvezők) jelenleg nem jogosultak arra, hogy a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv alapján „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást kapjanak. A Tanács és a Bizottság – e hiányosságot felismerve – a 2003. május 8-i együttes nyilatkozatban a 2003/109/EK tanácsi irányelv kiterjesztését kérte, hogy annak alkalmazási köre a nemzetközi védelmet élvezőket is felölelhesse. E javaslat végre foganatosítani kívánja az említett nyilatkozatot azáltal, hogy a 2003/109/EK tanácsi irányelv alkalmazási körét kiterjeszti a nemzetközi védelmet élvezőkre. |

Általános háttér A 2003/109/EK tanácsi irányelvre irányuló 2001-es bizottsági javaslatban[1] a menekültek – az egy tagállamban töltött öt év időtartamú jogszerű és folyamatos tartózkodás után – jogosultak voltak a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállásra, ugyanakkor mentesültek az alól, hogy stabil, rendszeres és kielégítő jövedelemmel rendelkezzenek, valamint saját betegbiztosításuk legyen. A tárgyalások során viszont úgy döntöttek, hogy a menekülteket kizárják az irányelv alkalmazási köre alól, és a Tanács és a Bizottság 2003. május 8-án az IB Tanács ülésén elfogadott együttes nyilatkozatában megállapodott, hogy a Bizottság irányelvre irányuló javaslatot terjeszt elő a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás menekültekre és kiegészítő védelmet élvezőkre történő kiterjesztéséről, a védelmi jogállás átszállásáról szóló tanulmány figyelembevételével. |

A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, valamint az ahhoz kapcsolódó jogokat és ellátásokat a 2003/109/EK tanácsi irányelv határozza meg, amely e javaslat elfogadását követően a nemzetközi védelmet élvezőkre is alkalmazandó. A 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi rendelet szerint a nemzetközi védelmet élvező személyek olyan harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek, akik részére az említett irányelv értelmében menekült jogállást vagy kiegészítő védelmi jogállást nyújtottak. |

Összhang más szakpolitikákkal A harmadik országok állampolgáraival való megfelelő bánásmód tekintetében e javaslat teljes mértékben összhangban van az 1999-i tamperei Európai Tanács következtetéseivel, valamint a 2004-es hágai programmal. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekelt felekkel |

2004-ben a Bizottság szolgálatai e javaslatot a Bevándorlással és Menekültüggyel foglalkozó Bizottságban (CIA), valamint két nem hivatalos szakértői találkozó során, informális keretek között nagy vonalakban megvitatták a tagállamokkal 2004-ben nem hivatalosan ugyancsak konzultáltak az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosával (UNHCR), a Menekültek és Számkivetettek Európai Tanácsával (ECRE), valamint az Egyházak Európai Migránsokkal foglalkozó Bizottságával (CCME). A Bizottság részéről a Dán Menekültügyi Tanács, a Migrációs Politikai Intézet, valamint a Migrációs és Etnikai Tanulmányok Intézete tanulmányt készített „a védelmi jogállás EU-ban történő átszállásáról, a Közös Európai Menekültügyi Rendszer hátterével és a menedékjogban részesítettek Unió-szerte érvényes egységes jogállásának célkitűzése tükrében”. A tanulmányról készített jelentés három részből áll: leírja a meglévő jogi keretet, 11 tagállam és egy nem tagállam gyakorlatát, valamint jövőbeni forgatókönyveket tartalmaz a védelem átszállásának közösségi mechanizmusáról. A kutatók 11 tagállammal, az UNHCR-rel, valamint az Európa Tanáccsal (a felelősség átszállásáról szóló európai megállapodással kapcsolatban) konzultáltak. A tagállamok szakértői által megvitatott záró jelentést általános egyetértéssel fogadták. |

A megkérdezett felek örömmel fogadták az irányelv menekültekre történő kiterjesztését. Néhány tagállam azonban kételyeinek adott hangot a kiegészítő védelmet élvezők irányelvbe történő belefoglalását illetően. A Bizottság mindazonáltal úgy határozott, hogy e csoportot is belefoglalja a javaslatba, mivel úgy véli, hogy foglalkozni kell minden olyan harmadik országbeli állampolgár helyzetével, aki öt évig a befogadó tagállamban tartózkodott (emellett a 2003 májusi együttes nyilatkozat mindkét csoportot megemlítette). A megkérdezett felek többsége egyetértett a tanulmányban szereplő elemzéssel, miszerint a védelem átszállása még a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzése előtt megtörténhet, amiből az következik, hogy a védelem átszállásával külön javaslatban kellene foglalkozni. A megkérdezett felek többsége ugyancsak egyetértett abban, hogy a védelem átszállására vonatkozó közösségi mechanizmus a menekültügyi határozatok kölcsönös elismerését feltételezi, ami viszont megköveteli a tagállamok menekültügyi eljárásainak megfelelő szintű összehangolását. A Bizottság következésképpen úgy döntött, hogy e javaslatba nem foglalja bele a védelem átszállására vonatkozó közösségi mechanizmust. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

A 2003/109/EK TANÁCSI IRÁNYELV MÓDOSÍTÁSA A javaslat fő célja, hogy a nemzetközi védelmet élvezőknek jogbiztonságot nyújtson az egyik tagállamban való tartózkodásukat illetően, valamint öt év jogszerű tartózkodást követően az uniós polgárok jogaival összehasonlítható jogokat biztosítson számukra, megszüntetve ezáltal a 2004/83/EK irányelv által nyitva hagyott pontot. Ezt azáltal érik el, hogy eltörlik a 2003/109/EK irányelv hatálya alóli, a nemzetközi védelmet élvezőkre vonatkozó kivételeket, ugyanakkor – szükség esetén – figyelembe veszik a harmadik országok állampolgáraihoz képest különleges helyzetüket. „HUZAMOS TARTÓZKODÁSI ENGEDÉLLYEL RENDELKEZŐ” JOGÁLLÁS AZ ELSŐ TAGÁLLAMBAN A nemzetközi védelmet élvezők számára – más harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett – lehetővé kell tenni, hogy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzenek abban a tagállamban, amely védelmet nyújtott számukra. Továbbá azon nemzetközi védelmet élvezőknek, akik „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szereznek, teljes mértékben részesülniük kell az e jogállás nyújtotta jogokból és ellátásokból, és alkalmazni kell rájuk e jogoknak és ellátásoknak a 2003/109/EK irányelv szerinti megszorításait és korlátozásait is. Viszont ameddig egy huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy a 2004/83/EK irányelv alapján továbbra is nemzetközi védelmet élvez, a 2004/83/EK irányelvből fakadó jogait nem gátolhatják a 2003/109/EK irányelvben megállapított korlátozások. Az a kérdés, hogy vajon azon nemzetközi védelmet élvezőknek, akik „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szereztek, továbbra is szükségük van-e nemzetközi védelemre, vagy továbbra is jogosultak-e a 2004/83/EK irányelv szerinti nemzetközi védelmi jogállásra, nem tartozik ezen irányelv hatálya alá. Mindazonáltal a védelem kezdetben történő megadásához biztosítani kell a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartását, amennyiben az első tagállamban visszavonják vagy elvesztik a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást. TARTÓZKODÁS ÉS „HUZAMOS TARTÓZKODÁSI ENGEDÉLLYEL RENDELKEZŐ” JOGÁLLÁS A MÁSODIK TAGÁLLAMBAN A 2003/109/EK tanácsi irányelv III. fejezete megállapítja azon feltételeket, amelyekkel a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezők tartózkodási jogukat gyakorolhatják egy másik tagállamban. E feltételek teljes mértékben alkalmazandók azon nemzetközi védelmet élvezőkre, akik „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szereztek. Azon nemzetközi védelmet élvezőknek, akik a 2003/109/EK irányelv 23. cikke alapján „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást kérelmeznek a számukra nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő tagállamban, ugyancsak meg kell felelniük a 2009/109/EK irányelv által megkövetelt vonatkozó feltételeknek. A MÓDOSÍTOTT 2003/109/EK IRÁNYELV ALAPJÁN NINCS KÖZÖSSÉGI MECHANIZMUS A VÉDELEMMEL KAPCSOLATOS FELELŐSSÉG ÁTSZÁLLÁSÁRA Ezen irányelv – bizonyos feltételek mellett – csak a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőket jogosítja fel arra, hogy letelepedjenek egy második tagállamban, a nemzetközi védelmet élvezőket nem (a 2004/83/EK irányelv sem nyújt ilyen jogot). Bár egy második tagállamban történő letelepedés esetenként azt eredményezheti, hogy egy adott időpontban átszáll a védelemmel kapcsolatos felelősség, e kérdés nem tartozik az irányelv hatálya alá. Bár nincs megbízható statisztika, a védelem átszállásáról szóló fent említett tanulmány szerint védelem átadására vonatkozó kérelmet ritkán nyújtanak be. A gyakorlatban nem okoz áthidalhatatlan problémákat, hogy a tagállamok különféleképpen értelmezik a védelem átszállásával kapcsolatban meglévő jogi rendelkezéseket. A tanulmány ugyancsak egyértelművé teszi, hogy a védelem átszállása nem kapcsolódik elválaszthatatlanul a nemzetközi védelmet élvezőknek nyújtott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogálláshoz, mivel egy menekült számára is engedélyezhető, hogy (munka vagy családi okok miatt) egy második tagállam területén tartózkodjon már azelőtt is, hogy az első tagállamban „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett volna. Ezen túlmenően a védelem átszállása a menekültügyi határozatok tagállamok közötti kölcsönös elismerését feltételezi, ami viszont megköveteli a tagállamok menekültügyi eljárásainak bizonyos szintű összehangolását, ami jelenleg nem létezik. Következésképpen a 2003/109/EK irányelv módosítására irányuló javaslat nem tartalmaz mechanizmust a védelemmel kapcsolatos felelősség közösségi jog szerinti átszállására. Ez azt vonja maga után, hogy a védelemmel kapcsolatos felelősség átadásával kapcsolatos kérelmeket továbbra is az 1951-es genfi egyezmény, valamint – adott esetben – az Európa Tanács keretében kötött, a menekültekkel kapcsolatos felelősség átszállásáról szóló európai megállapodás szabályozza. ANNAK BIZTOSÍTÁSA, HOGY A MÁSODIK TAGÁLLAM TISZTELETBEN TARTSA A VISSZAKÜLDÉS TILALMÁNAK ELVÉT Mivel a javaslat nem foglalkozik a nemzetközi védelemre vonatkozó felelősség átszállásával, fontos biztosítani a visszaküldés tilalma elvének a második tagállam általi tiszteletben tartását. E kérdés még nagyobb fontosságot nyer, amikor a nemzetközi védelmet élvező azon személy, aki valamely tagállamban (az első tagállam) már „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett, egy másik tagállamban (a második tagállam) megvalósuló öt év tartózkodás után ott is „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerez. Következésképpen biztosítani kell, hogy a második tagállam hatóságai teljes mértékben tudatában vannak, hogy az említett tagállam területén tartózkodási engedélyt kérelmező huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy egy másik tagállamban nemzetközi védelmet élvez. Ezt egyaránt biztosítani kell abban az esetben, amikor a nemzetközi védelmet élvező, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek még nem kaptak „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást a második tagállamban, valamint abban az esetben is, ha a második tagállamban már „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szereztek. E célból a Bizottság javasolja, hogy a 8. cikk írja elő, hogy ezeket az információkat meg kell említeni a huzamos tartózkodási engedély „megjegyzések” rovatában. Bár e bejegyzés önmagában nem bizonyítja, hogy egy személy jelenleg nemzetközi védelmet élvez, garantálná, hogy a második tagállam hatóságai tudnak az érintett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmének esetlegesen folytatódó igényéről („a nemzetközi védelmi háttér”). Amennyiben egy huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személynek a második tagállamban is megadják a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, ezen információt fel kell tüntetni az e tagállam által kiadott tartózkodási engedélyben, kivéve ha a védelmi jogállást nyújtó tagállammal folytatott konzultációt követően a második tagállam megállapítja, hogy időközben a jogállást visszavonták. Azokra az esetekre vonatkozólag, amikor a második tagállam még nem adta meg a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, a 2003/109/EK irányelv 22. cikkét ugyancsak módosítani kell, hogy azon huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek, akiknek az engedélye tartalmazza azon bejegyzést, hogy egy másik tagállamban nemzetközi védelmet élveznek – és ezért továbbra is lehetnek védelmi igényeik –, második tagállamból történő kiutasítása csak az első tagállamba irányulhat. Arra az esetre vonatkozóan, amikor a második tagállamban adják meg a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, a 12. cikket módosítani kell, hogy az rendelkezzen arról, hogy amennyiben a második tagállam hatóságai kiutasítási intézkedés elfogadását fontolgatják, konzultálniuk kell az érintett személynek védelmet nyújtó tagállam hatóságaival. Amennyiben e tagállam megerősíti, hogy az adott személy továbbra is nemzetközi védelmet élvez, a második tagállam az érintett személyt csak azon tagállamba utasíthatja ki, amely az érintett személy számára a védelmet eredetileg nyújtotta. Viszont egyik visszafogadási eset sem sértheti a 2004/83/EK irányelv 21. cikke (2) bekezdésének a visszaküldés elleni védelem alóli kivételekkel kapcsolatos rendelkezéseit. |

JOGALAP |

E javaslat módosítja a 2003/109/EK irányelvet, és ugyanarra a jogalapra támaszkodik, vagyis az EK-Szerződés 63. cikke (3) bekezdésének a) pontjára, valamint a 63. cikkének (4) bekezdésére. E jogalap megfelelő, mivel a nemzetközi védelmet élvezőknek nyújtott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás fontos eszköze annak, hogy e személyek harmadik országbeli állampolgárokként integrálódjanak a befogadó tagállamba, és ebből következően bevándorláspolitikai kérdés. Az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló, a Szerződésekhez csatolt jegyzőkönyv értelmében az Egyesült Királyságot és Írországot a 2003/109/EK irányelv nem kötelezi. Hasonlóképpen a Dánia helyzetéről szóló, a Szerződésekhez csatolt jegyzőkönyv értelmében az említett irányelv Dániát nem kötelezi. |

A SZUBSZIDIARITÁS ELVE |

A nemzetközi védelmet élvezők nem tartoznak a 2003/109/EK irányelv alkalmazási körébe, vagyis a tagállamok nemzeti szinten döntenek arról, hogy nyújtanak-e, és ha igen, milyen feltételek mellett tartósabb jogállást a nemzetközi védelmet élvezőknek, és mi e jogállás tartalma. Jelenleg néhány tagállamban kaphatnak ilyen jogállást, de nem mindegyikben. Ezen túlmenően a jogállások tartalma eltérő a tagállamokban. A Tanács és a Bizottság viszont megállapodott abban, hogy a nemzetközi védelmet élvezőknek valamennyi tagállamban, összehasonlítható feltételek mellett jogosultnak kell lenniük a 2003/109/EK irányelvben említett „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállásra. Ehhez közösségi szinten elfogadott közös szabályokra van szükség. |

Ezért a 2003/109/EK irányelv módosítása a legjobb mód az egy tagállamban bizonyos ideig jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokkal való egyenlő bánásmód biztosítására. |

AZ ARÁNYOSSÁG ELVE |

A közösségi intézkedésnek abban a lehető legegyszerűbb formában kell történnie, amivel a javaslat célja elérhető és hatékonyan végrehajtható. Ennek megfelelően a választott jogi eszköz egy már meglévő irányelvet módosító irányelv, amely megállapítja az általános alapelveket, de a címzett tagállamokra bízza, hogy megválasszák ezen alapelvek foganatosításának legmegfelelőbb formáját és módszereit saját nemzeti jogrendszerükben és általános összefüggésekben. A javasolt irányelv pusztán a nemzetközi védelmet is élvező harmadik országbeli állampolgárok „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállása megszerzésének feltételeit határozza meg. A tagállamok – amennyiben úgy kívánják – kizárólag nemzeti összefüggésben alkalmazandó kedvezőbb feltételeket is megállapíthatnak az állandó jogállás megszerzésére. |

A JAVASLAT RÉSZLETES MAGYARÁZATA |

A 2. cikk módosítása Mivel szükségszerű a kapcsolat a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK irányelv, valamint a 2003/109/EK irányelv között, a harmadik országbeli állampolgárok azon csoportjának meghatározásakor, akik „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezhetnek, helyénvaló a 2003/109/EK irányelv 2. cikkét kiegészíteni a „nemzetközi védelem” 2004/83/EK irányelvben foglalt alapvető meghatározására való utalással. A 3. cikk módosítása A Bizottság javasolja azon rendelkezések törlését, amelyek a nemzetközi védelmet élvezőket kizárják a 2003/109/EK irányelv hatálya alól. A 4. cikk módosítása A Bizottság javasolja a 2003/109/EK irányelv 4. cikkének oly módon történő módosítását, hogy az figyelembe vegye a menekültügyi eljárás időtartamát a tagállamban töltött „öt év jogszerű tartózkodás” kiszámításához. Ez egyenlő bánásmódot biztosít abban az esetben, ha egy harmadik országbeli állampolgár számára nemzetközi védelmi jogállást biztosítanak egy korábbi, menedékjog iránti kérelme ügyében hozott elutasító határozat felülvizsgálatát vagy ilyen határozattal szembeni fellebbezést követően. A 8. cikk módosítása A 2003/109/EK irányelv 8–11. cikke teljes mértékben alkalmazandó azon nemzetközi védelmet élvező személyekre, akik egy tagállamban „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállásra irányuló kérelmet nyújtanak be. Foglalkozni kell viszont a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartását illetően a tagállamok által kifejezett aggályokkal azon esetekben, amikor a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy tartózkodását a 2003/109/EK irányelv alapján meg lehet szüntetni. Ezen aggályok azzal a ténnyel kapcsolatosak, hogy a harmadik ország állampolgára tartózkodásának „védelmi hátterét” esetleg nem veszik figyelembe, amennyiben a nemzetközi védelmi jogállás megadására és visszavonására illetékes nemzeti hatóságok nem ugyanazok, mint a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megadására és visszavonására illetékes hatóságok. A kérdés abban a helyzetben is fontos, amikor a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállásban részesített nemzetközi védelmet élvező személy egy másik tagállamba költözik, és öt éves tartózkodás után „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerez abban a tagállamban. Ebből következően annak biztosításához, hogy az illetékes hatóságok tudatában vannak e „védelmi háttérnek”, a 8. cikk javasolt módosítása arra kötelezi a tagállamokat, hogy a nemzetközi védelmet élvező személyeknek nyújtott huzamos EK tartózkodási engedélyben külön megjegyzéssel tüntessék fel, hogy a harmadik állam állampolgárának védelmi jogállást nyújtottak. Ugyanezt az információt be kell jegyeznie a második tagállamnak is, amely „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást nyújt azon harmadik országbeli állampolgárnak, akinek az első tagállam által kibocsátott huzamos EK tartózkodási engedélye tartalmazza a fenti megjegyzést. A második tagállam viszont nem jegyzi be ezen információt az engedélybe, amennyiben a megjegyzés szerint nemzetközi védelmet nyújtó tagállammal folytatott konzultációt követően kiderül, hogy a nemzetközi védelmet visszavonták. A 11. cikk módosítása Az a kérdés, hogy vajon azon nemzetközi védelmet élvezőknek, akik „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szereztek, továbbra is szükségük van-e nemzetközi védelemre, vagy továbbra is jogosultak-e a 2004/83/EK irányelv szerinti nemzetközi védelmi jogállásra, nem tartozik ezen irányelv hatálya alá. Viszont, amennyiben megőrzik a 2004/83/EK irányelv szerinti nemzetközi védelmi jogállásukat, és a számukra e jogállást nyújtó tagállamban maradnak, továbbra is jogosultak az e jogálláshoz kapcsolódó jogokra és ellátásokra. Ezért módosítani kell a 11. cikket, hogy egyértelmű legyen, hogy az e cikkben említett egyenlő bánásmód elvének korlátozási lehetőségei esetükben csak annyiban alkalmazhatók, amennyiben megfelelnek a 2004/83/EK irányelv rendelkezéseinek. A 12. és 22. cikk módosítása Bár a védelemmel kapcsolatos felelősség átszállása nem tartozik ezen irányelv hatálya alá, ezen irányelv Unió területéről történő kiutasításról szóló rendelkezéseinek alkalmazásakor a tagállamokat köti az 1951-es genfi egyezményben foglalt – és a 2004/83/EK irányelv 21. cikkében visszaköszönő – visszaküldés tilalmának elve, valamint az emberi jogok európai egyezménye, különösen annak 3. cikke. A 12. cikk (új (3a) és (6) bekezdés), valamint a 22. cikk (új (3a) bekezdés) javasolt módosításainak célja annak lehető legteljesebb biztosítása, hogy a visszaküldés tilalmának elvét tiszteletben tartják minden olyan helyzetben, amely egy nemzetközi védelmet élvező személy által a 2003/109/EK irányelvben foglalt jogok gyakorlása során felmerülhet. A gyakorlatban a tagállamoknak először meg kell vizsgálniuk, hogy a 2004/83/EK irányelv (még mindig) alkalmazandó-e a harmadik ország állampolgárára, és amennyiben igen, azt, hogy a harmadik ország állampolgárának az Unió területéről történő kiutasítása megfelel-e a visszaküldés tilalma elvének. A) A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást nyújtó tagállam általi kiutasítás – 12. cikk Azokra az esetekre vonatkozólag, amikor a 8. cikk (4) bekezdése szerint bejegyzett megjegyzés értelmében mind a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, mind a nemzetközi védelmet ugyanaz a tagállam nyújtotta, az új (6) bekezdés garantálja a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének tiszteletben tartását. Ez arra kötelezi a kiutasító intézkedés elfogadását fontolgató tagállamot, hogy ellenőrizze, hogy a harmadik ország állampolgára még mindig nemzetközi védelmet élvez-e. Ebben az esetben a kiutasítás csak az e rendelkezés által előírt esetekben lehetséges. Azokra az esetekre vonatkozólag, amikor a 8. cikk (4) bekezdése szerint bejegyzett megjegyzés értelmében a nemzetközi védelmet és a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást különböző tagállam nyújtotta, a 12. cikket kiegészítették a (3b) bekezdéssel. E rendelkezés arra kötelezi a kiutasító intézkedés elfogadását fontolgató második tagállamot, hogy konzultáljon a megjegyzésben szereplő, a harmadik ország állampolgára számára nemzetközi védelmet nyújtó tagállammal. Amennyiben a konzultáció után megállapítják, hogy a harmadik ország állampolgára továbbra is nemzetközi védelmet élvez a megkeresett tagállamban, a kiutasítás csak ez utóbbi tagállamba történhet. Ebben az esetben e tagállam formalitások nélkül köteles visszafogadni a harmadik ország érintett állampolgárát. Az új (6) bekezdés garantálja viszont, hogy az Európai Unió területén kívüli kiutasítás továbbra is lehetséges, amennyiben teljesülnek a 2004/83/EK irányelv 21. cikke (2) bekezdésének feltételei. Nyilvánvaló, hogy mindkét fenti esetben, a visszafogadási mechanizmus nem alkalmazható, amennyiben a nemzetközi jogi eszközökből fakadó kötelezettségeknek megfelelően az első és a második tagállam között megtörtént az érintett személy védelmével kapcsolatos felelősség átszállása. B) Kiutasítás azon tagállam által, amelyben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy gyakorolja az irányelv III. fejezete szerinti, más tagállamban történő tartózkodáshoz való jogot – 22. cikk A visszaküldés tilalma elve olyan esetekben történő tiszteletben tartásának biztosításához, amikor a nemzetközi védelmet élvező, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy a második tagállamban tartózkodik, de ez utóbbi tagállamban még nem szerzett „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, a 22. cikk szerinti kiutasítást az első tagállamba irányuló kiutasításra kell korlátozni. A 22. cikk (3a) bekezdésének második albekezdése szerint viszont az Európai Unió területén kívüli kiutasítás továbbra is lehetséges, amennyiben teljesülnek a 2004/83/EK irányelv 21. cikke (2) bekezdésének feltételei. |

A 25. cikk módosítása A 12. cikk (3a) bekezdése által megkövetelt, a tagállamok közötti szükséges információcsere megkönnyítése érdekében a 25. cikket ennek megfelelően módosítani kell, hogy e célból is engedélyezze a nemzeti kapcsolattartó pontok hálózatának igénybevételét. |

1. 2007/0112 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS IRÁNYELVE

a 2003/109/EK irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 63. cikke (3) és (4) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[2],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[4],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[5],

mivel:

(1) A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv[6] nem alkalmazandó a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv[7] hatálya alá tartozó menekültekre és kiegészítő védelmet élvező személyekre.

(2) Egy bizonyos idő elteltével egy adott tagállammal kapcsolatos „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzésének lehetősége a tartózkodási hely szerinti tagállamban nemzetközi védelmet élvező személyek teljes integrációjának fontos eleme.

(3) A nemzetközi védelmet élvezőknek nyújtott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás ugyancsak fontos a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítása céljából, ami a Közösség Szerződésben foglalt alapvető célkitűzése.

(4) A nemzetközi védelmet élvezőknek a számukra nemzetközi védelmet nyújtó tagállamban történő öt év folyamatos és jogszerű tartózkodás után ezért lehetővé kell tenni, hogy – más harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett – „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzenek. Ezen öt év folyamatos és jogszerű tartózkodás kiszámítása céljából figyelembe kell venni a nemzetközi védelem iránti kérelmük megvizsgálásával kapcsolatos eljárás időtartamát.

(5) A nemzetközi védelmet élvező személyek azon joga tekintetében, hogy a számukra nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő tagállamokban tartózkodjanak, biztosítani kell, hogy e tagállamokat tájékoztatják az érintett személyek védelmi hátteréről, hogy azok eleget tehessenek a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettségeiknek. E célból a nemzetközi védelmet élvezőknek nyújtott, „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EK tartózkodási engedélyébe” be kell jegyezni azt a tényt, hogy az engedély birtokosát egy tagállam nemzetközi védelemben részesítette. Feltéve, hogy a nemzetközi védelmet nem vonják vissza, e megjegyzést be kell jegyezni a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személynek a második tagállam által kiállított EK tartózkodási engedélyébe is.

(6) A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező nemzetközi védelmet élvező személyeket – bizonyos körülmények között – egy sor gazdasági és szociális kérdésben a tartózkodás helye szerint tagállam állampolgáraival egyenlő bánásmódban kell részesíteni, hogy a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás valóban eszköz lehessen a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek integrálódásához abba a társadalomba, ahol élnek.

(7) A nemzetközi védelmet élvező személyek számára a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamban biztosított egyenlő bánásmód nem sértheti a 2004/83/EK irányelv alapján biztosított jogokat és ellátásokat.

(8) A 2003/109/EK irányelvben foglalt, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy azon jogával kapcsolatos feltételeknek, hogy egy másik tagállamban tartózkodjon és ott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzen, ugyanúgy kell vonatkozniuk valamennyi „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett harmadik országbeli állampolgárra.

(9) A nemzetközi védelmet élvezők védelmével kapcsolatos felelősség átszállása nem tartozik ezen irányelv alkalmazási körébe.

(10) Amennyiben egy tagállam – a 2003/109/EK irányelvben előírt indokok egyike alapján – kiutasítani szándékozik egy olyan nemzetközi védelmet élvező személyt, aki e tagállamban „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett, az érintett személy számára biztosítani kell a 2004/83/EK irányelv által nyújtott visszaküldés elleni védelmet. Ahhoz, hogy biztosítsák a visszaküldés tilalma elvének teljes mértékű tiszteletben tartását abban az esetben, ha az érintett személynek egy másik tagállamban védelmet nyújtottak és e jogállást időközben nem vonták vissza, elő kell írni, hogy az érintett személyt csak abba a tagállamba lehet kiutasítani, amely e védelmi jogállást nyújtotta számára, és hogy e tagállam köteles visszafogadni az érintett személyt, kivéve akkor, ha a 2004/83/EK irányelvnek a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartásával kapcsolatos rendelkezései alapján e kiutasítás engedélyezett.

(11) Ugyanezen okból nem alkalmazható a 2003/109/EK irányelvben előírt azon lehetőség, miszerint a második tagállam kiutasíthatja az Unió területéről azon harmadik országbeli állampolgárt, aki ott letelepedett, de abban a tagállamban még nem szerzett „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást, amennyiben az érintett személynek egy másik tagállamban védelmi jogállást nyújtottak, kivéve akkor, ha a 2004/83/EK irányelvnek a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartásával kapcsolatos rendelkezései alapján e kiutasítás engedélyezett.

(12) Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat és szabadságokat, és betartja a különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket. A Chartában foglalt megkülönböztetési tilalommal összhangban a tagállamok ezen irányelvet úgy kell végrehajtaniuk, hogy az irányelv kedvezményezettjei között ne legyen nem, faj, szín, etnikai vagy társadalmi származás, genetikai tulajdonság, nyelv, vallás vagy meggyőződés, politikai vagy más vélemény, nemzeti kisebbséghez tartozás, tulajdon, születés, fogyatékosság, kor vagy szexuális irányultság alapján történő megkülönböztetés.

(13) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez mellékelt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, valamint az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, e tagállamok nem vesznek részt ezen irányelv elfogadásában, az irányelv nem kötelezi őket és rájuk az nem alkalmazható.

(14) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez mellékelt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, az irányelv nem kötelezi és az rá nem alkalmazható,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

A 2003/109/EK irányelv a következőképpen módosul:

1. A 2. cikkben az f) pont helyébe a következő szöveg lép:

„f) „nemzetközi védelem”: a 2004/83/EK tanácsi irányelv[8] 2. cikkének a) pontja szerint meghatározott nemzetközi védelem;”.

2. A 3. cikk (2) bekezdése a következőképpen módosul:

a) A c) pont helyébe a következő szöveg lép:

„c) a nemzetközi kötelezettségekkel, a nemzeti jogszabályokkal vagy a tagállamok gyakorlatával összhangban engedélyért folyamodtak kiegészítő jellegű védelem alapján valamely tagállamban történő tartózkodásra, és jogállásukról még nem született döntés;”.

b) A d) pont helyébe a következő szöveg lép:

„d) kérelmezték menekültként történő elismerésüket, és akiknek a kérelmével kapcsolatban még nem született végső határozat;”.

3. A 4. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:

„A nemzetközi védelmet élvező személyek tekintetében, a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának napja és a 2004/83/EK irányelv 24. cikkében említett tartózkodási engedély kiadásának napja közötti időszakot figyelembe kell venni az (1) bekezdésben említett időszak kiszámításához.”

4. A 8. cikk a következő (4) és (5) bekezdéssel egészül ki:

„(4) Amennyiben egy tagállam egy általa nemzetközi védelemben részesített harmadik országbeli állampolgár számára kiállítja a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EK tartózkodási engedélyét, az EK tartózkodási engedély „megjegyzések” rovatba a következőket kell bejegyezni: „Ezen engedély birtokosa számára [a tagállam neve] [napon] nemzetközi védelmet nyújtott.

(5) Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EK tartózkodási engedélyét a második tagállam állítja ki egy olyan harmadik országbeli állampolgár számára, akinek a huzamos EK tartózkodási engedélye tartalmazza a (4) bekezdésben említett megjegyzést, a második tagállam ugyanezt a bejegyzést teszi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EK tartózkodási engedélyébe.

Mielőtt a második tagállam bejegyzi a (4) bekezdésben említett megjegyzést, konzultálhat a megjegyzésben említett tagállammal arról, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy élvez-e még nemzetközi védelmet. Amennyiben a nemzetközi védelmet végső határozattal visszavonták, a második tagállam nem jegyzi be a (4) bekezdésben említett megjegyzést.”

5. A 11. cikk a következő (4a) bekezdéssel egészül ki:

„(4a) A nemzetközi védelmet nyújtó tagállamot illetően a (3) és (4) bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelv rendelkezéseit.”

6. Az 12. cikk a következőképpen módosul:

a) A következő (3a) bekezdéssel egészül ki:

„(3a) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy kiutasítja azon huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, amelynek huzamos idejű EK tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, konzultálnia kell a megjegyzésben említett tagállammal.

Feltéve, hogy időközben nem vonják vissza a nemzetközi védelmet, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt e tagállamba kell kiutasítani, amely tagállamnak azonnal, formalitások nélkül vissza kell fogadnia a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt és családtagjait.”

b) A cikk a következő (6) bekezdéssel egészül ki:

„(6) E cikk nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkét.”

7. A 22. cikk a következő (3a) bekezdéssel egészül ki:

„(3a) A (3) bekezdés nem alkalmazandó a harmadik országok azon állampolgáraira, akiknek az első tagállam által kiállított huzamos EK tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést.

E bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkét.”

8. A 25. cikk első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:

A tagállamok kapcsolattartó pontokat jelölnek ki, amelyek felelősek a 12. cikk (3a) bekezdésében, a 19. cikk (2) bekezdésében, a 22. cikk (2) bekezdésében és a 23. cikk (1) bekezdésében említett tájékoztatások fogadásáért és továbbításáért.

2. cikk

9. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb […]-ig megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz a fenti rendelkezések szövegét, valamint egy táblázatot az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelésről.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

10. A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.

3. cikk

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő [...] napon lép hatályba.

4. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

[1] COM(2001) 127 végleges.

[2] HL C […]., [ …]., […]. o.

[3] HL C […]., [ …]., […]. o.

[4] HL C […]., [ …]., […]. o.

[5] HL C […]., [ …]., […]. o.

[6] HL L 16., 2004.1.23., 44. o.

[7] HL L 304., 2004.9.30., 12. o.

[8] HL L 304., 2004.9.30., 12. o.