ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.5.

Acélipar: A hagyományos acélipar (a vasérc redukciójára épülő integrált módszer) előtt álló kihívások több új technológiai megközelítés bevezetését eredményezték; e megközelítések most arra összpontosítanak, hogy a nagyolvasztókat olyan elektromos ívkemencével váltsák fel, amelyet tiszta hidrogén használatával előállított, közvetlenül redukált vas (DRI) táplál. A már feltárt egyéb alternatívák a szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológiákra támaszkodnak, de nem teljesítik az ÜHG-csökkentési célkitűzést. A vasérc elektrolízise 87 %-kal kevesebb CO2-kibocsátással járhat, mint a jelenlegi integrált módszer (amennyiben a villamosenergia-ellátást teljes mértékben dekarbonizálják). A hidrogénplazma-redukció célja a nulla CO2-kibocsátás volt. A hidrogénalapú acélgyártás 95 %-kal kevesebb CO2-kibocsátással járhat, mint a jelenlegi integrált módszer (ha teljes mértékben dekarbonizált villamos energiát használ), de a hidrogén előállítása során elveszett energia miatt növelné az ágazat energiafogyasztását. Az elektromos ívkemencében előállított acél csak 14 %-kal kevesebb ÜHG-kibocsátással jár, mint az integrált módszer, és a benne rejlő elsődleges kihívás az, hogy a hengerlőkemencében a földgázt tiszta hidrogénnel vagy indukciós árammal kell felváltani. A szén-dioxid-leválasztás és -hasznosítás (a nagyolvasztók hulladékgázát használva) akár 65 %-kal is csökkentheti a kibocsátásokat teljes körű bevezetése esetén (a CO2-csökkentés a létrejövő vegyipari termékek teljes életciklusától is függ). Több projekt a fejlesztés előrehaladottabb fázisában van – a Steelanol demonstrációs erőmű (jelenleg építés alatt áll – TRL 9), amely hulladékgázt használ bioetanol előállítására, valamint a Carbon2Chem projekt (TRL 7–8), amelynek célja, hogy hulladékgázt használjon vegyi anyagok nyersanyagaként.
2.1.

A klímaválság következményei már most is emberek milliárdjait érintik világszerte, de az ökoszisztémákat is, ahogy azt az Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC) legutóbbi jelentései is világossá teszik – és mindezt úgy, hogy a hőmérséklet-emelkedés még nem is érte el a Párizsban meghatározott 1,5 fokos plafont. Különösen problematikus: azok a rendszerek és csoportok, amelyeket a legsúlyosabban érint majd a hőség, az aszály, az áradások, a betegségek, a víz- és élelmiszerhiány, gyakran a legkevesebb erőforrással rendelkeznek ezek kezeléséhez.
2.7.

Az éghajlattal és a környezettel kapcsolatos kérdések nemcsak a környezeti fenntarthatóságot befolyásolják, hanem jelentős mértékben a vállalkozások versenyképességét, jövedelmezőségét és általános gazdasági teljesítményét is. Az mkkv-k amellett, hogy saját értékeikre és általános lelkiismeretükre támaszkodnak, különböző mechanizmusokon keresztül teljesítik az éghajlati és környezetvédelmi követelményeket és elvárásokat is: — az mkkv-kra vonatkozó szabályozási keret közvetlen követelményei, például a kibocsátással, az energiával, az anyagokkal és a termékekkel, valamint az adminisztratív kötelezettségekkel kapcsolatban, — egyes követelmények közvetett hatásai, amelyek olyan termelési tényezők rendelkezésre állására és áraira, mint például az energia és az anyagok, vagy a vállalkozás működtetésének egyéb költségei, beleértve az adózást is, — az értékláncokon keresztül ügyfél-, befektetői és finanszírozói elvárások formájában érvényesülő követelmények, például a fenntartható finanszírozásra és a beszámolásra vonatkozóan, vagy más érdekeltek elvárásain keresztül.
2.6.

A finanszírozási környezet korszerűsítése az alkalmazási kör kiterjesztését és a meglévő programok felgyorsítását is magában foglalhatná. Tekintettel arra, hogy az éghajlatváltozás és annak katasztrofális következményei elleni küzdelem közös érdek és sürgető feladat, az EGSZB hangsúlyozza, hogy a jövőben jobb finanszírozási módszerre van szükség. Még ha a zöld beruházásokra vonatkozó aranyszabályt – nagyon helyesen – be is vezetnék, akkor sem biztos, hogy egyes tagállamok képesek lennének előteremteni a szükséges hatalmas beruházási összegeket anélkül, hogy veszélyeztetnék költségvetési fenntarthatóságukat. Ezért az EGSZB a fentieken kívül azt ajánlja, hogy az éghajlati alkalmazkodási alap finanszírozásához a Next Generation EU (NGEU) szolgáljon mintaként. Az ezen alapból származó támogatásokat és/vagy kölcsönöket azzal a feltétellel kellene felszabadítani, hogy a kedvezményezett tagállam vagy régió megfelelő összegeket ruház be az éghajlatváltozás vagy a következményeinek kezelésébe, például úgy, hogy későbbi beruházásokat hajt végre a megújuló és dekarbonizált energiába. Ezeknek a szakpolitikai intézkedéseknek a szociális partnerek és a civil társadalmi szervezetek kötelező bevonásával kell együtt járniuk, és a kohéziós politikában rögzített partnerségi elvet is tiszteletben kell tartaniuk.
4.3.

A szociális szempontból káros tevékenységek gazdasági kockázatokat is maguk után vonhatnak. Ha egy vállalkozást az emberi jogok megsértésével hoznak összefüggésbe, akkor előfordulhat, hogy bojkottálni fogják, és ha egy vállalat elhanyagolja az emberi jogokkal kapcsolatos kellő gondosságot, akkor kizárhatják a közbeszerzésekből. Ezenfelül az adott vállalat az emberi jogok megsértése miatt költséges peres ügyekbe keveredhet, vagy sztrájkok miatt az ellátási lánc is megszakadhat. A gazdagok és szegények közötti növekvő szakadék miatti gazdasági és politikai kockázatok szintén fenyegethetik a beruházásokat. A kockázatok e csoportja minimalizálható lenne a szociális taxonómián is alapuló befektetési döntésekkel. Az EGSZB felhívja a figyelmet az EKB azon törekvésére is, hogy hatékonyabban nyomon kövesse és kezelje a fenntarthatósági tényezők elhanyagolásából eredő rendszerszintű kockázatokat. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a környezeti kockázatokhoz gyakran társulnak szociális kockázatok, például amikor az emberek egy árvíz miatt elveszítik otthonukat. Mindent összevetve kifejezetten kezelni kellene a szociális fenntarthatóságot érintő kockázatokat, és ennek illeszkednie kellene az EKB fenntarthatósági kockázatokkal kapcsolatos intézkedéseibe is.
3.8

Digitalizáció és új gazdaságok: a TTC-nek a mesterséges intelligenciával, a tárgyak internetével, a 6G-vel, az akkumulátor-, kvantum- és blokklánc-technológiákkal kapcsolatos technológiai szabványok, kutatás és szakpolitikák terén megvalósítandó együttműködésre kell összpontosítania. A keretnek elő kell mozdítania az innovációt és a szabványosítást, de az ezzel kapcsolatos alapvető politikai megfontolásokat is magában kell foglalnia. Az új technológiai területek, mint a mesterséges intelligencia, gyakran egyfajta munkahelyi dimenzióval is rendelkeznek. Ez szilárd MI- és adatstratégiákat tesz szükségessé, melyek elsősorban az emberi jogokon alapuló európai jogi és szerepvállalási keretet biztosítanak, és így magukban foglalják az etikai szabályokat, a munkajogokat és a szakszervezeti jogokat is. Bár nem lehet pontosan ugyanazokat a szabályokat alkalmazni mindkét oldalon, a keretrendszerek interoperabilitását célként kell kitűzni. Emellett tisztázni kell a klímasemleges technológiákra, a biotechnológiára és az egészségügyi technológiákra vonatkozó közös szabályozási követelményeket. Az EU-nak és az USA-nak értékalapú elveket kell előmozdítania a nemzetközi szabványokra vonatkozóan annak érdekében, hogy megőrizhesse globális vezető szerepét ezekben az új gazdaságokban. A TTC-nek meg kell erősítenie demokratikus társadalmaink rezilienciáját is annak érdekében, hogy – többek között az államok által támogatott kibertámadásokkal szembeni jobb információs és kommunikációs technológiai (ikt-) biztonság révén – megelőzhetők legyenek a mesterséges intelligencián alapuló célzott dezinformációs kampányok.
1.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) üdvözli, hogy az Európai Bizottság nyomon követte a tagállamok által benyújtott nemzeti reformprogramokat (NRP-ket). Az EGSZB azonban attól tart, hogy a lisszaboni stratégia 2005-ös újraindításának még mindig nem sikerült elérnie, hogy az emberek kellő ismerettel rendelkezzenek a stratégiáról és támogassák is azt. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a Tanácsban közösen elfogadott kötelezettségvállalások iránti politikai felelősségvállalás kulcsfontosságú a tagállamok részéről. A fent említett tagállami felelősségvállalás mellett szükség van a szociális partnerekhez és a civil társadalomhoz fűződő hatékony partnerségekre és új szövetségekre is. Garantálni kell a hatékony, többszintű kormányzást, beleértve az érdekeltekkel folytatott, az Európai Bizottság által szorosan nyomon követett konzultációt is.
—

Közös lépések támogatása az eurózónában az adósság Unió-szerte történő stabilizálása és a fellendülés elősegítése érdekében. Az EKB-t ösztönözni kell arra, hogy az elnöke által tett bejelentésnek megfelelően hajtsa végre az euróövezet hitelfelvételi költségeinek stabilizálását célzó kötvényvásárlási programját. E tekintetben természetesen fontos, hogy a program végrehajtásakor tiszteletben tartsuk az EKB mandátumát. Az EIB-t is támogatni kell abban, hogy a növekedés ösztönzése érdekében bocsásson ki projektkötvényeket. Az EGSZB üdvözli azt a 11 tagállam által hozott határozatot, hogy pénzügyi tranzakciós adót vezetnek be. Ebben az összefüggésben arra kéri az EU-t, hogy fokozza az átláthatóság növelésére, valamint az EU-n belüli és kívüli feketegazdaság, adócsalás, adókikerülés és korrupció ellen irányuló erőfeszítéseit. Az euróövezet tevékenységeiben való részvétel lehetőségét továbbra is nyitva kell tartani a monetáris unióhoz csatlakozni kívánó tagállamok előtt.
5.

Nagyon fontos az is, hogy a jelenlegi menekültmozgások hátterében álló okok kezelésére azonnali intézkedéseket dolgozzunk ki. Az EU-nak együtt kell működnie a származási és tranzitországokkal ezekben a kérdésekben; az EGSZB pedig ismételten kéri, hogy az Európai Bizottság az ilyen együttműködést emberi jogi alapon közelítse meg, ne kizárólag a biztonságot tartva szem előtt. Végezetül az EGSZB hangsúlyozza, hogy a harmadik országokkal folytatott párbeszédbe a civil társadalmat is be kell vonni.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 13/1

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság állásfoglalása a jelenlegi menekültválságról

(2016/C 013/01)

Az EGSZB azonnali, felelős és közös európai fellépésre szólít fel a menekültek tömeges érkezése kiváltotta helyzet kezelése érdekében

A menedékkérők jelenlegi elfogadhatatlan helyzete hatékony uniós szintű stratégiát tesz szükségessé a menekülteket érintő számos probléma azonnali megoldására, amelyben a tagállamok, a szociális partnerek és más érintettek is közreműködnek.

Az EGSZB aggodalommal tekint a nagyszámú menekültet sújtó jelenlegi humanitárius válságra, hiszen nap mint nap férfiak, nők és gyermekek teszik kockára életüket azért, hogy eljussanak Európába. A jelenlegi menekültügyi válság soha nem látott méreteket ölt, és számos tagállamot aránytalan mértékben érint. A súlyos helyzet megköveteli, hogy az uniós tagállamok szolidaritást vállaljanak mind a háború, üldöztetés, konfliktushelyzet és szegénység elől menekülő emberek, mind pedig egymás iránt. Valamennyi tagállam felelőssége és egyben alapvető európai értékeink része, hogy gondoskodjunk biztonságos bejutásukról és megfelelő fogadtatásukról.

Az EGSZB együttérzését és részvétét fejezi ki a halálos áldozatok és a biztonságos helyre tartó menekültek embert próbáló körülményei miatt. Kérjük a civil szervezeteket – különösen azokat, amelyek az EGSZB-ben is képviseltetik magukat – hogy minden tőlük telhetőt tegyenek meg a menekültek fogadásának és integrációjának segítése érdekében. Az EGSZB tisztelettel adózik azok elkötelezettsége előtt, akik – helyi önkormányzatok dolgozói, nem kormányzati szervezetek munkatársai és helyi szintű kezdeményezéseket indító önkéntesek – szerte az EU-ban segítséget nyújtanak a rászorulóknak.

Az Európai Uniónak most valódi unióként kell működnie, és egységes menekültügyi jogszabályt kell elfogadnia, amely a Dublini Rendelet felülvizsgálatából indul ki. Itt az ideje, hogy a kormányok és a politikusok kövessék a polgárok, különböző szervezetek és számos település által mutatott irányt – ők sokkal gyorsabban és nagyobb arányban mozgósították erőiket, mint kormányaink vagy az uniós intézmények. Az EGSZB sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Tanács még nem volt képes meghozni a szükséges döntést ebben a súlyos humanitárius válságban. Sürgeti ezért az Európai Tanácsot, hogy még ebben a hónapban tartson rendkívüli ülést, és állapodjon meg konkrét intézkedésekről és fellépésekről, ideértve egy méltányos kvótarendszert is.

Az EGSZB rendkívül aggasztónak találja, hogy aláássák a schengeni megállapodást és ezzel korlátozzák a szabad mozgás lehetőségét, hiszen ez az egyik olyan alapvető vívmány, amelynek előnyeit az uniós polgárok élvezhetik.

Nagyon fontos, hogy a jelenlegi menekültmozgások hátterében álló okok kezelésére is azonnali intézkedéseket dolgozzunk ki. Az EU-nak együtt kell működnie a származási és tranzitországokkal ezekben a kérdésekben; az EGSZB ezért üdvözli, hogy az Európai Bizottság az ilyen együttműködést emberi jogi alapon kívánja megközelíteni. Végezetül az EGSZB hangsúlyozza, hogy a harmadik országokkal folytatott párbeszédbe a civil társadalmat is be kell vonni.
1.10.

A cselekvési javaslatokat az EGSZB részletesen a 2.5. pontban mutatja be, az Európai Bizottság 2018. évi munkaprogramjával kapcsolatos fő politikai prioritásai pedig a következőképpen foglalhatók össze: — Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy folytassa az egységes piac továbbfejlesztésére irányuló stratégiák és programok végrehajtását, figyelembe véve azok gazdasági és szociális vetületeit a fenntartható fejlődés keretében. Elismeri, hogy a GMU az egységes piac központi eleme, ugyanakkor intézkedésekre van szükség különösen a tőkepiacok, valamint a digitális, energia- és közlekedési piacok terén is. Emellett az EGSZB aktív kereskedelempolitikát is szorgalmaz, nem hagyva figyelmen kívül azt sem, hogy átláthatóságra van szükség, illetve hogy szorosan együtt kell működni a civil társadalommal. — Az Európai Bizottságnak átfogó stratégiát kell elfogadnia a vállalkozások, az innováció és az ipari fejlődés előmozdítása érdekében, amely felöleli a globális megatrendek által előidézett lehetőségeket és kihívásokat is, mint amilyen a digitalizáció és a dolgok internete terén végbemenő gyors fejlődés, valamint az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és körforgásos gazdaságra való átállás. — Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy fejlessze az EU szociális dimenzióját, előmozdítva ezzel a jó minőségű munkahelyek létrehozását, a készségek és kompetenciák javítását, a szociális befektetések bővítését és a szociális gazdaság fejlesztését, valamint a szegénység, az egyenlőtlenségek, a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés megelőzését, kiemelt figyelmet szentelve a fiatalok társadalmi beilleszkedésének. Emellett külön figyelmet kell fordítani arra is, hogy válaszokat adjanak a digitalizáció által a társadalom egészében kiváltott mélyreható változásokra. — Az EGSZB olyan intézkedéseket szorgalmaz, amelyek az állami pénzügyi erőforrások célirányos és hatékony felhasználására irányulnak, és választ adnak a brexit által előidézett jövőbeli kihívásokra, valamint a fenntartható növekedés, az innováció, a foglalkoztatás és a kohézió szükségességére. Az állami beruházások mellett ahhoz, hogy reagálni tudjunk a jelentős beruházási igényekre, ösztönözni kell a magánberuházásokat is. — Az Európai Bizottságnak továbbra is végre kell hajtania olyan intézkedéseket, amelyekkel meg lehet védeni az európaiakat a biztonsági kockázatokkal szemben. Ilyen intézkedés például a külső határok hatékony ellenőrzése. Többoldalú együttműködéssel és aktív konfliktusmegelőzéssel erősítenie kell az arra irányuló intézkedéseket is, hogy az EU eredményesebb szereplővé váljon a globális színtéren. Az EGSZB szerint meg kell erősíteni a védelmi együttműködést is. — Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy dolgozzon ki egy olyan stratégiát, amely a hatékonyan szervezett és állandó strukturált civil párbeszédet kívánja előmozdítani. Ehhez felajánlja segítségét is.
8.

A nemzeti és az uniós szint hagyományos szembeállítását meg kell szüntetni. A közös kihívások és az Európa-szerte egymással összefüggő realitások mind megerősítik, hogy a küldetésnek is közösnek kell lennie. Emellett el kell ismerni a nemzeti állampolgársággal párhuzamosan létező uniós polgárságot. A politikák kialakítása során valamennyi társadalmi réteget figyelembe kell venni és be kell vonni. Közös célokat kell kitűzni, és a döntések és politikák hatásait nemzeti, regionális és helyi szinten is szisztematikusan értékelni kell ahhoz, hogy elnyerjük a polgárok támogatását.
10.

Mindent meg fogunk tenni a megbékélés és az európai értékek előmozdítása érdekében a térségben, és szilárdan ragaszkodunk az EU bővítésével kapcsolatos álláspontunkhoz. Meggyőződésünk, hogy az uniós csatlakozással kapcsolatos egyértelmű jövőkép alapvető fontosságú a régió stabilitása szempontjából, és reméljük, hogy a bővítés továbbra is az EU egyik prioritása marad annak ellenére, hogy jelenleg számos kihívással néz szembe Az EGSZB továbbra is szorosan és intenzíven együtt fog működni a Nyugat-Balkán civil társadalmával, hogy támogassa és megnyugtassa őket azzal kapcsolatban, hogy a helyük az Európai Unióban van.Meggyőződésünk, hogy az uniós csatlakozással kapcsolatos egyértelmű jövőkép alapvető fontosságú a régió stabilitása szempontjából, és reméljük, hogy a bővítés továbbra is az EU egyik prioritása marad annak ellenére, hogy jelenleg számos kihívással néz szembe ( 3 )
3.1.

A koronavírus-válság azt mutatja, hogy a digitális forradalom fontos szerepet játszik társadalmaink válságállóságának fokozásában. Kiemelkedő fontosságú az alapvető szolgáltatások digitalizálásába történő beruházás, valamint a kormányok, a jogalkotók és az állami intézmények azon képességének javítása, hogy válság idején is képesek legyenek szolgáltatásaik nyújtására. Ugyanakkor látnunk kell, hogy a digitális technológia eszköz, nem pedig önmagában vett cél. A közszféra irányítása alá kell vonnunk és magas fenntarthatósági normák irányába kell terelnünk a digitális technológiákat övező keretet, ideértve azt is, hogy erős demokratikus és technológiai biztosítékokat vezetünk be, olyan költség- és tudástámogató intézkedésekkel kísérve, hogy az előnyökből senki ne maradjon ki. Az uniós akadálymentesítési intézkedéscsomaggal összhangban ez szükségessé teszi annak biztosítását, hogy a digitális forradalom garantálja az akadálymentességet az EU több mint 100 millió fogyatékossággal élő polgára számára.
Az EGSZB sajnálattal állapítja meg a szervezett civil társadalom nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekbe való bevonásáról szóló állásfoglalásában, hogy a nemzeti közigazgatási szervek csak kismértékben vonták be a szervezett civil társadalmat a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveik kidolgozásába. A civil társadalmi szervezetek szakpolitikákban és a szakpolitikák végrehajtásában való aktív részvételének fontossága és hasznossága az EGSZB által „The response of civil society organisations to face the COVID-19 pandemic and the consequent restrictive measures adopted in Europe” [A civil társadalmi szervezetek válasza a Covid19-világjárványra és az ennek következtében Európában elfogadott korlátozó intézkedésekre] címmel idén tavasszal közzétett tanulmányból ( 1 ) , valamint a civil szereplők világjárvány alatti munkájáért odaítélt civil társadalmi díjból ( 2 ) is kitűnik.
4.1.5.

Sajnálatos módon több résztvevő is arról számolt be, hogy a nemzeti terv kidolgozási szakaszában nem került sor konzultációra, illetve nem is terveznek ilyet. Emellett néhány válaszadó arról számolt be, hogy konzultációkra sor került, de eddig csak a szociális partnereket vonták be, a szervezett civil társadalom szélesebb körét nem.
4.15.

Az EGSZB olyan gazdaságpolitikák kombinációjának az elfogadását támogatja, amelyek hatékonyan használják fel a rendelkezésre álló hazai – állami és magán – forrásokat, beleértve a Next Generation EU és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében létrehozott pénzügyi forrásokat is. Az EGSZB aggódott és most is aggódik amiatt, hogy kimutatták a civil társadalmi szervezetek részvételének hiányát. A szervezett civil társadalom olyan formálisabb eljárásokat kér, amelyek megkönnyítik a valódi eszmecserét a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek végrehajtása és értékelése során. A civil társadalom részvételét lehetővé tevő hatékony mechanizmus tekintetében a partnerség elvét kellene követni.
16.

elismeri, hogy a befogadó országok nehézségeket tapasztalhatnak a menekültek gyors munkaerőpiaci integrációja terén ; hangsúlyozza, hogy az uniós gazdaságok képesek befogadni az Ukrajnából beáramló embertömeget, feltéve, hogy az áttelepítést megfelelően kezelik; kéri, hogy az integrációs mechanizmusokban fordítsanak figyelmet a nemek közötti egyenlőség és az életkor szempontjára is ; felkéri az Európai Munkaügyi Hatóságot, hogy megbízatásával összhangban kövesse nyomon a menekültek munkaerőpiaci integrációját, és erről rendszeresen tegyen jelentést; e célból emlékeztet arra, hogy a szociális és szolidáris gazdaság az állami jóléti szolgáltatások keretében még válság idején is képes fenntartani a munkahelyeket és újakat teremteni, továbbá arra ösztönzi a tagállamokat, hogy találjanak megoldásokat az ukrán menekültek jobb munkaerőpiaci integrációjára. Rámutat, hogy a konfliktusövezetekben és a befogadó országokba való megérkezéskor a nők és a gyermekek sajátos helyzetben vannak; ezen belül is kiemeli a kizsákmányolás és a nemi alapú erőszak, különösen a szexuális erőszak és az emberkereskedelem kockázatát. Megjegyzi, hogy az Európai Migrációs Fórum továbbra is figyelemmel kíséri és figyelembe veszi azoknak az ukrán állampolgároknak a helyzetét, akik ideiglenes védelemben részesültek az Európai Unióban, vagy akik jogosultak ilyen státusz kérelmezésére;
1.17

üdvözli a teljesebb konzultáció igényét a jogalkotást megelőző szakaszban, mivel ahhoz, hogy a helyi és regionális hatóságok teljes mértékben részt tudjanak venni az európai döntéshozatali folyamatban, melynek átültetéséért és/vagy végrehajtásáért maguk is felelősséget viselnek, naprakész információval kell rendelkezniük az aktuális helyzetről és megfelelő mértékben be kell vonni őket az előzetes konzultációs folyamatba; mely folyamat valójában két irányú, hiszen a konzultáció során maga az Európai Bizottság is több információt szerezhet a helyi és regionális szintről és ezáltal a jogalkotás még hatékonyabbá válik. [szubszidiaritás –2. cikk];
16.

támogatja azt a javaslatot, amely szerint a Kohéziós Alapot be kellene vonni az új konvergencia-célkitűzésébe. Ez a Kohéziós Alapból kapható támogatásra jogosult tagállamok kiválasztásánál alkalmazott 90 %-os kritériumra is, és az 1. számú célkitűzés programjainak – az infrastruktúra területén – a Kohéziós Alappal való összekapcsolására is vonatkozik. Mivel a Kohéziós Alapot az 1. célkitűzés alapjából finanszírozzák, az 1. célkitűzés forrásai fennmaradó részének kiosztásakor figyelembe kell venni az ebből az alapból történő kifizetéseket, azoknak a tagállamoknak a számára pedig, amelyek a bővítés miatt a jövőben nem jogosultak a juttatásokra, politikai megoldást csak a tagállamokon belül lehet találni;
1.3

úgy véli, hogy ezek a célkitűzések továbbra is teljes mértékben érvényben vannak, és mivel a célok még nem valósultak meg, további lépések szükségesek az Unió részéről. Ezt alátámasztja az is, hogy a legkülső régiók helyzetét az Európai Alkotmányról szóló szerződés tervezetének III-330. cikke is rögzítette;
2.9

úgy véli, hogy a magas színvonalú, megbízható adatokhoz és információhoz való hozzáférés döntő fontosságú a tagállamok számára, ha el akarják dönteni, hogy mi a helyes gyakorlat és össze akarják hasonlítani a különböző modelleket, és ez elengedhetetlen feltétel a javasolt kezdeményezések egy részének megvalósításához is. Mint ahogyan erre az Európai Bizottság is rámutat, ezt a feltétlenül szükséges keretet egy szisztematikus európai adat- és információs rendszer számára, közös együttműködés keretében kell létrehozni más, az ezen a területen működő partnerekkel együtt és ezt a munkát koordinálni kell az OECD és a WHO által már beindított kezdeményezésekkel és tevékenységekkel. Az aztán majd a tagállamok feladata lesz, hogy az összehasonlításra felhasználható adatok és információ fényében intézkedéseket foganatosítsanak meg és új rendszert vezessenek be;