A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelmet szolgáló adózási átláthatóságról /* COM/2015/0136 final */





BEVEZETÉS A belső piac működésének igazságosabbá tétele és a gazdasági hatékonyság biztosítása szempontjából meghatározó jelentősége van az adócsalás elleni küzdelemnek, miként az megjelenik a Bizottság legfontosabb politikai prioritásai között is[1]. A vállalkozások adókikerülésre irányuló magatartásának kezelése szorosan kapcsolódik ehhez a célkitűzéshez. Az illegálisnak minősülő adócsalástól eltérően az adókikerülés többnyire törvényes kereteken belül zajlik. Az adókikerülésnek ugyanakkor számos olyan formája létezik, amely nem összeegyeztethető a törvény szellemével: a „még legális” kategória határait a végsőkig kitolják a vállalkozások összesített adóterhének minimalizálása érdekében. Az agresszív adótervezési technikák alkalmazásával egyes vállalkozások a rájuk eső méltányos adóteher megfizetésének elkerülése érdekében kihasználják az adórendszerekben meglévő jogi kiskapukat és a nemzeti szabályok összehangolatlanságában rejlő lehetőségeket. Emellett számos ország adórendszere lehetővé teszi a vállalkozások számára, hogy nyereségüket mesterséges módon áttereljék saját joghatóságukba, ez pedig ösztönzi az agresszív adótervezést. Ezek a tevékenységek aláássák az adófizetők közötti méltányos tehermegosztást, a vállalkozások közötti tisztességes versenyt, valamint a tagállamok közötti fair play-t a képződő nyereségek után őket jogosan megillető adóbevételek tekintetében. Az adópolitika alapvetően nemzeti hatáskörbe tartozik. Ugyanakkor az igazságosabb adóztatásra törekedve és fenntartva azt az elvet, mely szerint az adóztatás helyének a gazdasági tevékenység folytatásának helyéhez kell igazodnia, a Bizottság egyre nagyobb mértékű segítséget nyújt a tagállamoknak a belső piacot érintő adócsalás és adókikerülés elleni küzdelemhez. Az adórendszerek egyszerűsítése és összehangolása érdekében szükséges tagállami erőfeszítések mellett az adózási átláthatóság megteremtése is nélkülözhetetlen e célok eléréséhez. Az agresszív adótervezés, a káros adórendelkezések és az adócsalás mind-mind kihasználják az összetett adózási környezetből és az együttműködés hiányából fakadó lehetőségeket. Az adócsalással és az adókikerüléssel szembeni küzdelemhez ezért az adóhatóságok nagyobb fokú nyitottságára és a kormányok szorosabb együttműködésére van szükség. Mindemellett erősebb nyomást kell gyakorolni a vállalkozásokra annak érdekében, hogy átlátható és tisztességes gyakorlatokat kövessenek az adózás terén. Az Európai Unió következetesen vezető szerepet tölt be a jó adóügyi kormányzás tekintetében, és immáron hosszú ideje fáradozik olyan elvek érvényre juttatásán ezen a területen, amelyek iránt most már a világ többi része is elkezdett érdeklődni. Az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelem a közelmúltban soha nem látott lendületet vett, amit jórészt a közvéleménynek az igazságos adóztatás iránt a nehéz gazdasági időkben érzékelhetővé váló elvárása táplált. A mindenkire kiterjedő méltányos közteherviselésre való törekvés számottevő eredményeket hozott uniós és nemzetközi szinten egyaránt. Az EU tevékeny szerepet vállalt az OECD-ben és a G20-csoport szintjén az átláthatóságra vonatkozó standardok felülvizsgálata és az adózás területén elkövetett visszaélésekkel szembeni fellépés kapcsán folytatott munkában. A tervek szerint 2015-ben záruló BEPS projekt[2] várhatóan alapvető változásokat fog hozni a globális adókörnyezetben, és jelentősen megnehezíti az adócsalók és az agresszív adótervezéshez folyamodók dolgát. Az elért eredmények ellenére ugyanakkor további intézkedésekre van szükség ahhoz, hogy a tagállamok meg tudják védeni adóbázisukat, a vállalkozások pedig tisztességes versenyt folytassanak a belső piacon, és ezzel egyidejűleg garantálni kell az alapvető jogok – így a személyes adatok védelméhez való jog – tiszteletben tartását is. Mindezek fényében ez a közlemény bemutatja az adózási átláthatóság megteremtésre irányuló intézkedéscsomagot, amely az e területet érintő legsürgősebb intézkedésekre összpontosít. Az intézkedéscsomag a Bizottság által az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelem jegyében 2015-re meghirdetett ambiciózus program első lépése. A csomagot még nyár előtt egy, a vállalkozások adózására vonatkozó részletes cselekvési terv fogja követni, amelyben a Bizottság ismerteti az uniós vállalkozások igazságos és hatékony adóztatásával kapcsolatos álláspontját, egyben e célkitűzés elérésre irányuló javaslatokat is megfogalmaz. A javaslatok többek között kitérnek majd a Tanácsban folyó egyeztetések előmozdításának lehetőségeire, valamint a közös konszolidált társaságiadó-alapra (KKTA) vonatkozó javaslat újbóli napirendre tűzésére. A KKTA hatékony eszközként szolgálhat az Unióban a társasági adó kikerülésével szemben, egyúttal csökkentheti a belső piacon működő vállalkozások költségeit és adminisztratív terheit. AZ ADÓZÁSI ÁTLÁTHATÓSÁG FOKOZÁSA: A SOK EREDMÉNY MELLETT SOK TENNIVALÓ AKAD MÉG Az elmúlt években jelentős előrelépések történtek az átláthatóság javítása és az uniós adóhatóságok közötti együttműködés szorosabbá tétele terén. A tagállamok 1997 óta politikailag elkötelezettek a tisztességes adóversenynek a vállalkozások adózására vonatkozó magatartási kódexben meghatározott elvei iránt. A tagállamok a magatartási kódexszel foglalkozó csoport keretein belül vizsgálják az adórendszereket, és igyekeznek biztosítani a jó adóügyi kormányzás elveinek érvényesülését a belső piacon. Jóllehet a tagállamok politikai támogatásával elfogadott kódex jogilag nem kötelező, az évek folyamán a kódex révén mégis sikerült számos káros adóintézkedést megszüntetni. 2012-ben a Bizottság az adócsalással és az adókikerüléssel szembeni küzdelem jegyében megfogalmazott, több mint 30 intézkedést tartalmazó cselekvési tervet terjesztett elő. Ezen intézkedések közül több kifejezetten az adózási átláthatóság és az információcserére javítására összpontosított. Számottevő eredmények születtek ezen intézkedések megvalósítása terén, és a legfontosabb kezdeményezések egy része már valóra is vált. Fontos lépés volt a közigazgatási együttműködésről szóló irányelvnek a Tanács által 2014 decemberében elfogadott módosítása[3]. A felülvizsgált irányelv megteremteti az automatikus információcsere szilárd uniós jogszabályi kereteit, és az Európai Unió egészében véglegesen megszünteti az adóügyi információk banktitokként történő kezelésének lehetőségét. Az irányelv alapján – és az OECD / G20-ak által a joghatóságok közötti automatikus információcserére vonatkozóan újonnan elfogadott globális standardokkal összhangban – a tagállamoknak pénzügyi információk széles körére vonatkozóan automatikus információcserét kell folytatniuk egymással. A Svájccal, Andorrával, Monacóval, San Marinóval és Liechtensteinnel kötendő megerősített adóügyi megállapodásokra vonatkozó tárgyalási meghatalmazások elfogadása szintén fontos mérföldkő az adózási átláthatóság javítására irányuló uniós törekvések terén. Jelen állás szerint a Bizottság az öt szomszédos országgal folytatott tárgyalások végső szakaszában jár, és a megállapodások aláírására vonatkozó javaslatát szándéka szerint 2015 nyaráig előterjeszti. A megállapodások a korábbi tervekhez képest jóval átfogóbbak lesznek, mivel az új globális standardhoz igazodnak, és biztosítani fogják a lehető legszélesebb körű automatikus információcserét a felek között. A 2012-es intézkedési tervhez kapcsolódó további eredmények közé tartozik az anya- és leányvállalatokról szóló módosított irányelv elfogadása az adózás terén elkövetett egyes visszaélések megelőzésére irányulóan, továbbá a jó adóügyi kormányzással foglalkozó platform létrehozása és a héafórum elindítása a vállalkozások és az adóhatóságok közötti párbeszéd előmozdítása érdekében. Az adózási átláthatóság javítása érdekében bizonyos gyakorlati intézkedések is születtek, így például kidolgozták az információcsere formanyomtatványait, valamint a nem pénzügyi jövedelmekkel kapcsolatos információk automatikus cseréjének számítógépes formátumait. Ami a pénzáramok nyomon követését illeti, az adó- és vámügyi hatóságok immáron szorosabb együttműködést folytatnak a készpénzügyletekre vonatkozó információk jobb hasznosítása érdekében. A pénzmosás elleni negyedik – a társjogalkotók által frissen elfogadott – irányelv ugyancsak hozzájárul a tőkemozgások nagyobb fokú átláthatóságának megteremtéséhez. Jóllehet a tényleges tulajdonosokra vonatkozó információkat tároló, a pénzügyi nyomozó egységek számára Európában bárhol elérhető központi nyilvántartások bevezetése kifejezetten a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem hatékonyabbá tételére irányul, az intézkedés közvetlenül segíteni fogja az adócsalás elleni küzdelmet is. A munka a cselekvési tervnek az adózási átláthatóság fokozására irányuló más kezdeményezéseivel összefüggésben is zajlik. Példaként említhető az európai adóazonosító szám (TIN) megvalósíthatóságának folyamatban lévő vizsgálata, mivel a TIN jelentősen megkönnyítené az adóhatóságok számára az adófizetők azonosítását az automatikus információcsere céljából. A Bizottság emellett vizsgálja a héacsalásokkal kapcsolatos gyors információcserére szolgáló EUROFISC rendszer közvetlen adózásra való kiterjesztésének lehetőségét. Ez segítséget nyújtana a tagállamoknak ahhoz, hogy észlelni tudják a rendszeresen előforduló csalási módszereket és az agresszív adótervezés tendenciáit, illetve gyorsan tájékoztatni tudják egymást ezekről. A Bizottság továbbá jelentést készít az adóparadicsomokról szóló, 2012-ben elfogadott ajánlás végrehajtása terén elért tagállami eredményekről. Az ajánlás a jó adóügyi kormányzásra vonatkozó minimumkövetelményeket fogalmaz meg, amelyekhez az Európai Unió nemzetközi partnereinek is igazodniuk kellene. A szóban forgó jelentés alapján a Bizottság mérlegelni fogja, hogy szükség van-e további intézkedésekre ahhoz, hogy az Unió koherens és következetes politikával rendelkezzen az adózási átláthatóság terén a harmadik országok tekintetében. TÖREKVÉSEK A FOKOZOTTABB ADÓZÁSI ÁTLÁTHATÓSÁG MEGTEREMTÉSÉRE AZ EURÓPAI UNIÓBAN ÉS AZON TÚL Az elért eredmények ellenére az adókikerülés mértéke[4], az átláthatóság és az együttműködés terén még fennálló hiányosságok, az adórendszerek összetettsége és az agresszív adótervezési módszerek kifinomultsága miatt további uniós szintű intézkedésekre van szükség. A tagállami hatóságok gyakran nem rendelkeznek a szükséges információkkal arról, hogy más országok adórendszerei és az adózás terén követett gyakorlatai milyen hatásokat fejtenek ki a saját adórendszerükre. A Bizottság előzetes vizsgálatai, a vállalkozások adózására vonatkozó magatartási kódexszel foglalkozó csoport által elvégzett munka, valamint a közelmúltban nyilvánosságra került ügyek egyértelműen azt támasztják alá, hogy az igazságos adóverseny érdekében nagyobb fokú átláthatóságra van szükség a vállalkozásokat terhelő adók tagállami rendszerei tekintetében. E tekintetben a feltételes adómegállapítások külön figyelmet érdemelnek. A feltételes adómegállapítási határozatok kiadására elsősorban a jogbiztonság garantálása érdekében kerül sor, és alapesetben e határozatokkal nincs is különösebb probléma. Ugyanakkor azokban az esetekben, amikor a feltételes adómegállapítást szelektív adókedvezmények kínálására vagy a nyereség adómentes vagy alacsony adómértékű joghatóságokba történő mesterséges átcsoportosítására használják, a feltételes adómegállapítás torzítja a versenyt és erodálja az egyes tagállamok adóbázisait. A Bizottság már elindította az állami támogatási vizsgálatokat egyes tagállamok feltételes adómegállapítási gyakorlatára vonatkozóan, és a tagállamok mindegyikét felkérte arra, hogy szolgáltassanak információkat feltételes adómegállapítási gyakorlatukról annak megvizsgálása érdekében, hogy a szelektív adókedvezményeknek van-e versenytorzító hatása a belső piacon[5]. Azáltal, hogy az Európai Unió a saját határain belül szigorítja az átláthatósági követelményeket, még hitelesebben léphet fel a nagyobb fokú átláthatóság érdekében a nemzetközi színtéren is. Az OECD / G20-ak BEPS projektje várhatóan 2015-ben lezárul, ugyanakkor az Uniónak továbbra is aktív szereplőnek kell maradnia ebben a nemzetközi reformfolyamatban. Ennek jegyében ezzel az adózási átláthatóság csomaggal a Bizottság az adózási átláthatóság javítása érdekében rövid távon meghozható intézkedéseket fogalmaz meg, amelyekkel az Európai Unióban fel lehet lépni az adócsalással és a vállalkozások adókikerülésre irányuló magatartásával szemben, továbbá biztosítható a tényleges gazdasági tevékenység helye és az adóztatás helye közötti kapcsolat, egyúttal előmozdítható a hasonló standardok globális szintű érvényesítése. Az intézkedések a következőkre terjednek ki: 1. Szigorú átláthatóság megteremtése a feltételes adómegállapítások terén A valamelyik tagállamban alacsonyabb mértékű adózást eredményező feltételes adómegállapítások arra ösztönözhetik a vállalkozásokat, hogy nyereségüket mesterséges módon átcsoportosítsák az adott joghatóságba. Ez nem csupán súlyos mértékben erodálhatja az adóztatható adóalapokat más tagállamokban, hanem az agresszív adótervezés és a vállalkozásokat terhelő adók kikerülésének további ösztönzője lehet. A tagállami hatóságok között egyelőre csak ritkán folyik információcsere a feltételes adómegállapításokról. Azok a tagállamok, amelyek adóbevételeit a más joghatóságok által hozott feltételes adómegállapítási határozatok kedvezőtlenül érintik, nem tudják megtenni a szükséges válaszlépéseket. A vállalkozásokat terhelő adók kikerülésével szembeni küzdelem jegyében tett közös erőfeszítések keretében sürgősen biztosítani kell a nagyobb fokú átláthatóságot és az információmegosztást a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatok tekintetében, ideértve a transzferár-megállapodásokat is. Ennek érdekében a Bizottság javaslatot terjeszt elő a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatokra vonatkozó automatikus információcseréről. A tagállami adóhatóságoknak rendszeres időközönként automatikusan meg kell majd osztaniuk a többi tagállammal a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozataikkal kapcsolatos alapvető információkat. Adott esetben az érintett tagállamok további részletes tájékoztatást is kérhetnek. A Bizottság javaslata szerint ezeket az új előírásokat az információcserére vonatkozó hatályos jogszabályi keretbe kellene beépíteni a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv módosításán keresztül. Ez lehetővé tenné a feltételes adómegállapítási határozatokkal kapcsolatos automatikus információcsere gyors megvalósítását, hiszen az ehhez szükséges eljárások és folyamatok már rendelkezésre állnak. 2. Az automatikus információcserére vonatkozó jogszabályok összehangolása A megtakarítások adóztatásáról szóló irányelv módosításáról 2014 márciusában elért megállapodás jelentős előrelépés volt. A módosítás kibővítette a megtakarításokból származó jövedelmekkel összefüggő azon információk körét, amelyeket a tagállamok automatikusan megosztanak egymással. Mindazonáltal a megtakarítások adóztatásáról szóló uniós irányelv által kitűzött célok gyorsan meghaladottá váltak a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv 2014 decemberében elfogadott módosításával. Ez utóbbi irányelvvel a tagállamok mindegyike vállalta az adózási célt szolgáló pénzügyi információk teljes körére vonatkozó automatikus információcserét, összhangban az OECD keretében elfogadott új nemzetközi standarddal. A korábban a megtakarítások adóztatásáról szóló uniós irányelvben rögzített anyagi jogi és eljárásjogi rendelkezéseket immáron a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv is tartalmazza, utóbbi hatálya azonban sokkal szélesebb. Az e terültre vonatkozó párhuzamos uniós szabályozás és az átfedések elkerülése érdekében a Bizottság az adózási átláthatóságra vonatkozóan előterjesztett mostani csomag részeként a megtakarítások adóztatásáról szóló irányelv hatályon kívül helyezését is javasolja. A vállalkozások és az adóhatóságok részére ezáltal egyszerűbb és összehangoltabb jogszabályi keret biztosítható. 3. Az átláthatósággal kapcsolatos további lehetséges kezdeményezések A Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy az eddigieken felül szükség van-e a vállalkozások adózásával kapcsolatos bizonyos információk nyilvánossá tételére, ami túlmutatna a közigazgatási együttműködésen és nyilvános hozzáférést biztosítana a multinacionális vállalkozások adózásával kapcsolatos információk egy korlátozott köréhez. Ilyen átláthatósági követelmények jelenleg a bankok vonatkozásában (a tőkekövetelményekről szóló IV. irányelv alapján), valamint a nyersanyag- és fakitermelő iparágban tevékenykedő vállalkozások által a kormányok részére teljesített kifizetések vonatkozásában (a számviteli irányelv alapján) vannak érvényben, és országonkénti adatszolgáltatás formájában teljesülnek. Ha a multinacionális vállalkozások bizonyos adózási információira vonatkozó nyilvános közzétételi kötelezettség minden ágazatra kiterjedne, szigorúbb nyilvános ellenőrzés alá lehetne vonni a vállalkozásokat, és nagyobb figyelem irányulna adózási gyakorlatukra. Ez egyúttal az átláthatósági követelmények tekintetében egyenlő versenyfeltételeket teremtene az uniós vállalkozások között, és megakadályozná az ágazati besorolással összefüggő jogi bonyodalmak kialakulását. Ugyanakkor egy ilyen jellegű kezdeményezés céljait és hatályát rendkívüli körültekintéssel kell meghatározni. Mélyreható elemzésre van szükség az előnyök, a költségek és a szükséges biztosítékok meghatározásához például az adatvédelem és az üzleti titok védelme területén, továbbá – a nemzetközi versenyképességre is kiterjedően – meg kell vizsgálni az intézkedés valószínűsíthető hatásait, valamint figyelembe kell venni a már hatályban lévő ágazati szabályozással összefüggésben elvégzett munka eredményeit is. Ennek érdekében a Bizottság hatásvizsgálatot fog végezni, hogy összegyűjtse és elemezze a lehetséges megoldások kidolgozásához szükséges tényeket. Az agresszív adótervezési módszerekre vonatkozó – az OECD BEPS projektjében is szereplő – átláthatósági követelményekkel ugyancsak foglalkozni kell; meg kell vizsgálni például a vonatkozó szabályoknak az uniós jogba való átültetésével járó költségeket és hasznokat. 4. A vállalkozások adózására vonatkozó magatartási kódex A vállalkozások adózására vonatkozó magatartási kódex fontos eszköze a káros adórendelkezésekkel szembeni fellépésnek. Önkéntes és kormányközi jellege ellenére a kódex a múltban eredményesnek bizonyult a tagállamok által alkalmazott egyes káros adóintézkedések megszüntetésében. Ugyanakkor a közelmúltban napvilágra került esetek rámutattak a kódex hatályának korlátozottságára, illetve a magatartási kódexszel foglalkozó csoport mandátumának hiányosságaira. Például a csoport kezdetben képtelen volt döntésre jutni abban a vitában, amely három tagállam által a szabadalmak kereskedelmi hasznosítását ösztönző céllal alkalmazott adóintézkedések káros jellegének megítélése körül zajlott, mivel a kódexben rögzített kritériumok nem voltak alkalmasak ennek a modern típusú adókedvezménynek a megítéléséhez. Az igazságos adóztatást érintő összetett, új kihívások kezelése, valamint az adózási átláthatóság biztosítása határozottabb fellépést követel meg a magatartási kódexszel foglalkozó csoporttól, egyúttal szigorúbb nyomon követésre is szükség van ahhoz, hogy a tagállamokon számon kérhető legyen a vállalásaik teljesítése. A Bizottság ezért jelenleg azt vizsgálja, hogy a magatartási kódex milyen módon javítható, illetve hogyan tehető hatékonyabbá a kódexszel foglalkozó csoport munkája. Erre vonatkozó elképzeléseit a Bizottság megosztja majd a tagállamokkal, illetve beépíti azokat a vállalkozások adózására vonatkozó, nyárig kidolgozandó cselekvési tervébe. 5. Az adórés pontosabb számszerűsítése Az adórés a befizetendő adó és a nemzeti hatóságok által ténylegesen beszedett adó közötti különbséget jelenti. Az adórés nem csupán az adócsalás és az adókikerülés következménye, kialakulásában adminisztratív hibák és a vállalkozások csődjei is közrejátszanak. Mindazonáltal az adórésre vonatkozó statisztikai adat fontos mutató az adófizetési kötelezettségek szándékos nem teljesítésének mértékét illetően. Az adócsalás és a vállalkozásokat terhelő adók kikerülésének európai uniós jelenségét bizonyítékok széles köre támasztja alá, és általánosan elfogadott a vélekedés, hogy emiatt az államháztartások évente sok milliárd euró bevételtől esnek el. Ugyanakkor ezen tevékenységek rejtett jellege miatt, valamint abból kifolyólag, hogy számos tagállam nem rendelkezik az érintett összegek mértékére vonatkozó becsléssel, pontos számadatok nem állnak rendelkezésre. Az adócsalás és az adókikerülés előfordulási gyakoriságára és hatására vonatkozó megbízható statisztikai adatok célzottabb szakpolitikai intézkedéseket tennének lehetővé, és viszonyítási alapul szolgálhatnának ezen intézkedések eredményének méréséhez. Ezért a Bizottság, benne az Eurostattal, azon fog dolgozni a tagállamokkal együtt, hogy feltérképezzék, milyen módon lehetne jobban összehasonlítható és megbízhatóbb adatokat gyűjteni az adócsalás és adókikerülés mértékéről és gazdasági hatásáról. Ennek érdekében létrejött egy FISCALIS projektcsoport, amelynek célja, hogy előmozdítsa a nagyobb fokú átláthatóságot a tagállamok között az adórésre vonatkozó nemzeti adataik és azok számítási módszertana tekintetében. 6. A nagyobb fokú adózási átláthatóság előmozdítása nemzetközi szinten Az EU hosszú ideje szorgalmazza a jó adóügyi kormányzás alapjául szolgáló globális standardokat, egyúttal messzemenőkig támogatja az OECD / G20-ak keretében a vállalkozásokat terhelő adók kikerülésével szembeni nemzetközi fellépés jegyében elindított BEPS projektet. A BEPS projekt várhatóan 2015-ben lezárul. Az EU-nak továbbra is erőteljesen támogatnia kell ezt a projektet és törekednie kell egy átfogó, új nemzetközi adózási keret megteremtésére. A BEPS projekt eredményeképpen várhatóan új intézkedések kerülnek bevezetésre a kedvezményes feltételes adómegállapítási határozatokat érintő, adóhatóságok közötti önkéntes információcserére vonatkozóan. Ezek a rendelkezések kevésbé lennének ambiciózusak, mint az Európai Unió számára ma előterjesztett javaslatban szereplők, és az uniós szabályoktól eltérően jogilag nem lennének kötelezők. Az EU ezért továbbra is a feltételes adómegállapításokkal kapcsolatos automatikus információcsere globális szintű érvényre juttatásán fog munkálkodni. A Bizottság továbbá az OECD-vel és más nemzetközi partnerekkel együttműködve dolgozik azon, hogy a BEPS cselekvési terv tekintettel legyen a fejlődő országok kapacitási korlátaira, és támogatást nyújt az adórendszereik megerősítéséhez és az illegális pénzmozgások elleni küzdelemhez. A nagyobb fokú pénzügyi átláthatóság és az igazságosabb adózás meghatározó jelentőséggel bír az Unió partnerországai számára a fejlesztési céljaik elérése és a 2015 utáni időszakra szóló globális fejlesztési menetrend végrehajtása szempontjából. Mindemellett az átláthatósággal kapcsolatos további lehetséges kezdeményezésekkel összefüggő munkája részeként a Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy a nagyobb fokú átláthatóság hozzájárulhat-e a káros adóintézkedésekkel és a nyereség Unión kívülre történő átcsoportosításával szembeni tagállami fellépés hatékonyabbá tételéhez. A Bizottság egyúttal feltérképezi, hogy mindez hogyan valósítható meg, továbbá miként hatna az uniós vállalkozások nemzetközi versenyképességére. KÖVETKEZTETÉS Az ebben a közleményben felvázolt kezdeményezésekkel a Bizottság megkezdte az adócsalással és a vállalkozások adókikerülésre irányuló magatartásával szemben meghirdetett szigorú és átfogó programjának megvalósítását. Az Európai Parlament, a Tanács és a civil társadalom számos szereplője egyaránt sürgős és hathatós intézkedéseket szorgalmazott az adózási átláthatóság növelése érdekében, különösen a vállalkozások adózása terén. A mostani adózási átláthatósági csomag az ebbe az irányba mutató első lépésnek tekinthető. Az adózási átláthatósági csomagban előterjesztett intézkedések jelentős mértékben hozzájárulhatnak a vállalkozások adócsalásra és adókikerülésre irányuló magatartásának visszaszorításához, egyúttal a tagállamok közötti igazságosabb adóverseny biztosításához. Az intézkedések emellett megerősíthetik az Európai Uniónak a globális adózási átláthatóság megteremtésére irányuló törekvések kapcsán vállalt vezető pozícióját. A Bizottság felszólítja a Tanácsot, hogy ezeket a jogalkotási javaslatokat kezelje politikai prioritásként. Második lépésként a Bizottság nyárig előterjeszti a vállalkozások adózására vonatkozó cselekvési tervét, amelyben további intézkedéseket javasol majd az adókikerüléssel és a káros adóversennyel szembeni fellépésre. [1] Új kezdet Európa számára: Politikai iránymutatás a következő Bizottság számára (2014. július). [2] BEPS: adóalap-erózió és nyereségátcsoportosítás. [3] A 2011/16/EU irányelvet módosító 2014/107/EU tanácsi irányelv. [4] Az adókikerülés általános és egyedi, bizonyos vállalkozásokra vonatkozó mértékéről számos különböző becslés és jelentés készült, amelyek forrásai lehetnek az adóhatóságok, a nem kormányzati szervezetek, a tudományos kutatások és a sajtó. Nem áll rendelkezésre egyöntetűen elfogadott adat arra vonatkozóan, hogy mekkora az adókikerülés mértéke a vállalkozásokat terhelő adók terén, ugyanakkor tartja magát az az általános nézet, mely szerint vélhetően jelentős nagyságrendről van szó. Az egyik legnagyobb értékre vonatkozó becslés szerint az adócsalás mértéke évente akár 860 milliárd euró is lehet, míg az adókikerülés mértéke 150 milliárd euró körül lehet. A tanulmány az alábbi címen érhető el: http://europeansforfinancialreform.org/en/system/files/3842_en_richard_murphy_eu_tax_gap_en_120229.pdf [5] http://europa.eu/rapid/press-release_IP-14-2742_en.htm