HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 9.10.2008 
SEC(2008)2572 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
Hatásvizsgálat, amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslattervezet: 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE 
 
az elektronikuspénz-kibocsátó inté zmények tevékenységének megkezdésér ől, 
folytatásáról és prudenciális felügyeletér ől szóló 2000/46/EK irányelv módosításáról 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
 
{COM(2008)627 végleges} 
{SEC(2008)2573} 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS  
Az elektronikuspénz-kibocsátó inté zmények tevékenységének megkezdésér ől, folytatásáról és 
prudenciális felügyeletér ől szóló 2000/46/EK irányelvet (a továbbiakban: elektronikuspénz-
irányelv)1 az új, el őre kifizetett (prepaid) elektronikus fizet őeszközök megjelenése nyomán 
fogadták el azzal a céllal, hogy egyértelm ű jogi keretet teremtsenek, amely meger ősíti a bels ő 
piacot és ösztönzi a versenyt, ugyanakkor megfelel ő szintű prudenciális felügyeletet biztosít.  
Az elektronikuspénz-irányelv meghatározása al apján az elektronikus pénz a kibocsátóval 
szembeni követelés által megt estesített monetáris érték, am elyet: i. elektronikus 
hordozóeszközön tárolnak; ii. olyan összeg ű pénzeszköz átvétele ellenében bocsátottak ki, 
amely nem lehet kevesebb, mint a kibocsátott m onetáris érték; iii. a kibocsátón kívül más 
vállalkozások is elfogadnak fizetési eszközként. 
Az elektronikuspénz-irányelv a hitelintézetekt ől megköveteltnél enyhébb prudenciális 
szabályozás alá tartozó elektronikuspénz-kibo csátó intézmények megteremtésével kívánta 
felkészíteni a piacot az e-pénz kibocsátása számára.  
2. ELJÁRÁSI KÉRDÉSEK ÉS KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL  
Az elektronikuspénz-irányelv felülvizsgálat i záradéka (11. cikk) alapján a Bizottság 2005 
januárjában értékelési eljárást indított. Az  értékelés alapján a Bizottság 2006 júliusában 
szolgálati munkadokumentumot fogadott el az elek tronikuspénz-irányelv felülvizsgálatáról. A 
jelentés következtetése szer int szükség van a hatályos ir ányelv módosítására, amelynek 
bizonyos rendelkezései láthatóan akadál yozták az elektron ikuspénz-piac fejl ődését. A jelentés 
azt is javasolta, hogy további lépések megtétele el őtt meg kellene várni a pénzforgalmi 
szolgáltatásokról szóló iránye lv (pénzforgalmi irányelv) végleges elfogadását, lehet ővé téve 
az utóbbi irányelvr ől folyó összetett tárgyalások lezárását.  
A hatásvizsgálat el őkészítése érdekében számos konzult ációs kezdeményezésre került sor. 
2007-ben és 2008-ban rendszeres megbeszélések folytak a tagállamokkal, az EKB-val, 
pénzügyi intézményekkel, fogyasztói szer vezetekkel, mobilszolgáltatókkal, f őként a létez ő, a 
kiskereskedelmi fizetésekkel foglal kozó tanácsadó bizottságokon – PSGEG2 és PSMG3 – 
keresztül. Emellett 2008. január 25-én különleges ülés t tartottak az elektronikuspénz-ágazat 
képviselőivel, 2008. április 30-án pedig kétoldalú ülésre került sor az EKB-val. Végül, 2008 
februárjában a hatásv izsgálat megvitatására szolgála tközi munkacsoportot hoztak létre a 
Főtitkárság, a Versenypolitikai F őigazgatóság, az Információstársadalmi és Médiaügyi 
Főigazgatóság és a Gazdasági és Pénzügyi F őigazgatóság részvételével.  
                                                 
1 HL L 275., 2000.10.27., 39. o. 
2 A fizetési rendszerekkel foglalkozó kormányzati szakért ői csoport (Payment Systems Government 
Experts Group  - PSGEG) a fizetési területen szakértelemmel rendelkez ő, az EGT-tagállamok 
kormányzati szakért őiből álló tanácsadó testület, amelynek célja tanácsot és iránymutatást adni a 
Bizottságnak; a szakért őket jellemz ően a nemzeti pénzügyminisztériumokból és a nemzeti központi 
bankokból küldik, valamint megfigyel őként részt vesz az Európai Központi Bank tagjainak képvisel ője. 
3 A fizetési rendszerekkel foglalkozó piaci szakért ői csoport (Payment Systems Market Group - PSMG) a 
fizetési területen szakértelemmel rendelkez ő piaci szakért őkből álló tanácsadó testület, amelynek célja 
tanácsot és iránymutatást adni a Bizottságnak; a szakért őket jellemz ően bankoktól, vállalatoktól, 
kiskeresked őktől és az érdekelt feleket – kkv-kat és fogyasztókat – képvisel ő szervezetekt ől küldik. 
HU 3   HU 3. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Az értékelés és a konzultációs folyamat során megállapított problémákat két f ő körbe lehet 
csoportosítani. Az els ő problémakör az elektronikus pénz fogalmának és az irányelv 
hatályának  nem egyértelm ű meghatározásával kapcsolatos, ami jogbizonytalansághoz 
vezet és hátráltatja a piac fejl ődését. A második a nem megfelel ő jogi kerettel  foglalkozik.  
Ez utóbbi ponthoz tartozik a prudenciális rendszer, a ment esítések és az egységes 
engedélyezési rendszer, valamint a pénzmosás elleni szabályok alkalmazása az elektronikuspénz-szolgáltatásokra. A pénzfo rgalmi irányelv végrehajtásával (2009 
novemberével) fokozódik az álta lános jogi ellentmondásossá g, mivel ez utóbbi irányelv 
néhány rendelkezése nem egyeztethet ő össze az elektronikuspénz-irányelvvel. 
E problémák miatt az elektronikus pénz piaci terjedése korlátozott  volt Európában, mind a 
kibocsátott e-pénz mennyiségét, mind a piaci résztvev ők számát tekintve, így 2007 
augusztusától a forgalomban lév ő e-pénz 1 milliárd EUR, míg a készpénz 637 milliárd EUR 
volt. 
3.1. A jogbiztonság hiánya és az irányelv  hatálya akadályozza a piac fejl ődését 
A felülvizsgálat folyamán az érdekelt felek ag godalmukat fejezték ki, miszerint a hatályos 
irányelv az elektronikus pénz  fogalmának nem egyértelm ű meghatározása és az irányelv nem 
egyértelm ű hatálya miatt nem segíti el ő a jogbiztonságot. 
3.1.1.  Az e-pénz fogalmának meghatározása nem egyértelm ű 
Az e-pénz meghatározása el őírja, hogy elektronikus hordoz óeszközön tárolják. Ez a 
meghatározás ezért technikailag az e-pénz egyetlen formájára korlátozódik (a kártyaalapú elektronikus pénzre) és nem öleli fel a piacon hozzáférhet ő különféle el őre fizetett termékeket 
(pl. szerveralapú e-pénz). A jelenlegi meghatározás kérdéseket vet fel azon esetekben is, amikor a tárolt érték kevesebb, mint a kibocsátó nak ténylegesen fizetett összeg, mivel az ilyen 
termékek elvileg nem tekinthet ők e-pénznek.  
3.1.2.  Az elektronikuspénz-irányelv hatá lya megakadályozza az új szerepl ők piacra lépését 
Az irányelv mobilszolgá ltatókra és elektronikus ut alványok kibocsátóira történ ő alkalmazása 
óriási hatással le nne a piaci résztvev ők számára és a forgalomban lév ő elektronikus pénz 
összegére, mivel lehet őségük lenne új szolgáltatások kialak ítására. A megkérdezett érdekelt 
felek szerint az egyértelm űség hiánya akadályozza e két piac fejl ődésé.  
3.1.3.  Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységeinek meghatározása túl sz űk 
Az elektronikuspénz-irányelv 1. cikkének (4) bekezdése értelmében az elektronikuspénz-
kibocsátó intézmények tevékenysége az elektroni kus pénz kibocsátására és az ehhez szorosan 
kapcsolódó szolgáltatásokra korlátozott. Ez a rendelkezés eltér a pénzforgalmi irányelv 
megenged ő szemléletét ől, amely szerint egy pénzforgalmi intézmény foglalkozhat nem 
pénzforgalmi szolgáltatással (pl. kiskereskedelmi vagy távközlési tevékenységekkel). Az 
elektronikuspénz-irányelv értelmében az ol yan „hibrid” intézményeknek, mint a 
kiskeresked ők vagy a távközlési szolgáltatók szét kell választaniuk üz letágaikat külön 
jogalanyokra, ami költséges és nem hatékony. 
HU 4   HU 3.1.4.  Visszaválthatóság 
Az elektronikuspénz-irányelv 3. cikke szerin t az elektronikus pénz birtokosa az érvényességi 
időszak alatt kérheti a kibocsátót, hogy az elektr onikus pénzt névértéken váltsa át érmékre és 
bankjegyekre, vagy utalja át egy számlára, melyért a szigorúan a m űvelet végrehajtásához 
szükséges költségen felül további díjat a kibocsá tó nem számolhat fel. A visszaválthatóságot 
fogyasztóvédelmi okokból foglalták bele az el ektronikuspénz-irányelvbe  annak érdekében, 
hogy a fogyasztók mindenkor visszakaphassák a pénzüket. Úgy t űnik, a visszaválthatóság 
problémát okoz a mobilhálózatok m űködtetőinek és az elektronikus utalványok 
kibocsátóinak. A mobilszolgáltatók nem tudják el őzetesen felosztani az ügyfeleik által 
befizetett keretet mobilszolgáltatá sokra és elektronikus pénzre.  
3.2. Ellentmondásos jogi keret 
Bár széles körben elismert, hogy az elektr onikuspénz-irányelv a bankokon kívül más 
vállalkozásoknak is lehet őséget adott arra, hogy belépjenek az e-pénz piacára, a felülvizsgálati 
jelentés azonban rámutatott, hogy a magas t őkekövetelmények valamint az irányelv által 
előírt egyes korlátozások és követelmények megakadályozták az e-pénz piacának fejl ődését. 
A pénzforgalmi irányelv – amelynek nemzeti jogba való átültetése jelenleg zajlik – elfogadása 
fokozza az általános jogi keret összetettségét  és ellentmondásosságát, és adott esetben 
egyenlőtlen feltételekhez vezethet a pénzforgalmi  intézmények és az elektronikuspénz-
kibocsátó intézmények között. 
3.2.1.  A prudenciális rendszer 
A prudenciális szabályok célja az elektronik uspénz-kibocsátó intézmények megbízható és 
prudens m űködésének biztosítása. A felülvizsgálati folyamat bebizonyította, hogy egyes 
szabályok aránytalanok az elektronikuspénz-kibo csátó intézmények kockázataihoz képest. Ha 
a teljes rendszer kumulatív hatását vesszük figyelembe, ez még nyilvánvalóbb. A prudenciális 
rendszerrel kapcsolatos pr oblémák közé tartozik: 
• Számos érdekelt fél túl magasnak és aránytalannak ítéli a jelenlegi 1 millió eurós 
indulótőke-követelményt  a szolgáltatás kockázatát tekintve. A magas indulót őke akadályt 
jelent a kisebb vállalkozások számára, amelye k elektronikuspénz-kibocsátó intézményként 
kívánnak engedélyt kérni. 
• A 2 %-os szavatolót őke-követelmény  önmagában nem okoz nagy nehézségeket az 
engedélyezett elektronikuspé nz-kibocsátó intézményekne k, de az elektronikuspénz-
irányelv más elemeivel együtt (pl. indulót őke, befektetési korlátozások, tevékenységi 
korlátozások) összessé gében túlzott mérték űnek találták a szabályozást. 
• A befektetési korlátozások  értelmében az elektronikuspénz-kibocsátó intézményeknek 
csak olyan befektetéseik lehetnek, am elyek legalább megfelelnek a kintlév ő elektronikus 
pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségeikn ek. A banki és hitelkártya-követelések nem 
szerepelnek az engedélyezett befektetések li stáján. A tapasztalat azt mutatja, hogy a 
jelenlegi befektetés i korlátozások növekv ő társaságok esetében szigorúbb 
tőkekövetelményhez vezetnek, mint a t őkekövetelmény-irányelv alá tartozó 
hitelintézetekre vonatk ozó követelmények.  
HU 5   HU 3.2.2.  Egyes rendelkezések elle ntmondásos végrehajtása 
3.2.2.1.  A mentesítések ellentmondásos alkalmazása 
Az elektronikuspénz-irányelv értelmében  a tagállamok mentesíthetik a kisméret ű 
elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket néhá ny vagy az összes engedélyezési követelmény 
alól annak érdekében, hogy me gkönnyítsék az új szerepl ők számára a piacra lépést és az 
innovációt anélkül, hogy alávetnék őket az engedélyezési keretszabályok teljes szigorának. 
Ezt a lehet őséget a tagállamok nem alkalmazták egys égesen, négy tagállam pedig egyáltalán 
nem alkalmazott mentesítést. A jelenlegi hely zet a nemzeti határokon belül a verseny 
torzulásához vezethet.  
3.2.2.2.  Egységes engedélyezés 
Az egységes engedélyezési rendszer lehet ővé teszi az elektroni kuspénz-kibocsátó 
intézmények számára, hogy határokon átnyúlóan m űködjenek és a fogadó tagállamban 
minden további akadály nélkül végezhessék ugyan azt a tevékenységet, mi nt amelyre székhely 
szerinti tagállamukban elektronikuspénz-kiboc sátó intézményként engedélyt kaptak. Az 
elektronikuspénz-irányelv 2. cikke azonban a t őkekövetelmény-irányelv olyan cikkeire 
hivatkozik, amelyek el őírják a más tagállamban lév ő fióktelepek engedélyezését és 
meghatározzák az engedélyezhet ő tevékenységek körét. Néhány érdekelt fél szerint a 
bizonyos tagállamokban el őírt kiegészít ő követelmények fokozzák a bonyolultságot és adott 
esetben megakadályozzák az elektronikuspénz -kibocsátó intézményeket abban, hogy más 
tagállamokban fióktelepeket létesítsenek.  
3.2.2.3.  Pénzmosás elleni szabályok 
Az elektronikuspénz-irányelv nem tartalmaz konkrét rendelkezéseket a pénzmosás ellen. A 
pénzmosás megel őzéséről szóló 2005/60/EK irányelv azonban bevezeti az egyszer űsített 
ügyfél-átvilágítási rendszert, amely az e-pénz re is vonatkozik; a fogyasztó szempontjából 
ezek az „ismerd az ügyfeled” követelmé nyek nehézkesnek és nem célravezet őnek 
bizonyulnak. Üzleti néz őpontból ezek a követelmények és a teljesítésükhöz kapcsolódó 
költségek jelent ősen megnehezítik az ilyen típusú sz olgáltatások megvalósíthatóságát. 
4. A CÉLKIT ŰZÉSEK  
Az elektronikuspénz-irányelv felülvizsgálatának általános célja , hogy el ősegítse az 
elektronikuspénz-szolgáltatások valódi egys éges piacának létr ejöttét Európában; 
hozzájáruljon új, innovatív és biztonságos elektr onikuspénz-szolgáltatások kialakításához és 
alkalmazásához; biztosítsa az új szerepl ők piacra lépését és az összes piaci résztvev ő közötti 
valós és hatékony versenyt, ezzel jelent ős előnyöket teremtsen a széles ebb európai gazdaság 
számára.  
Az általános célkit űzés elérése érdekébe n két operatív célkit űzést határoztak meg: az 
elektronikuspénz-szolgáltatások és az el ektronikuspénz-kibocsátó intézmények 
meghatározásának és az irányelv hatályának egyértelm űvé tétele és a pénzforgalmi 
irányelvvel való összehangolásán ak biztosítása, ezáltal egyenl ő feltételeket teremtve minden 
piaci résztvev ő számára. Mindezzel középtávon elérhet ők lennének az egyedi célkit űzések , 
amelyek célja a jogbiztonság fokozása minden sz olgáltató számára, ö sszehangolt jogi keret 
megteremtése és az új és innovatí v szolgáltatások kialakításának el ősegítése.  
HU 6   HU 5. A SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK ÉS A SZAKPOLITIKAI ESZKÖZÖK  
Az elektronikuspénz-szolgálta tásokkal kapcsolatos problémák  megszüntetésére és a kit űzött 
célok megvalósítására számos megoldási lehet őséget fontoltak meg. A két f ő problémát, a 
harmadik fejezetben említettek szerint, a következ őkkel kapcsolatos kérdések okozzák: 
1. az e-pénz fogalmának és az elektronikus pénz-irányelv hatály ának meghatározása 
(első problémakör); 
2. a jogi keret elégtelensége (p rudenciális szabályo k, mentesítések és pénzmosás elleni 
szabályok). 
Először a szakpolitikai célkit űzésekkel állították szembe a különböz ő szakpolitikai 
lehetőségeket, majd a szakpolitikai lehet őségeket konkrét csomagokba csoportosították, a 
megvalósítható kezdeményezések alapján. A következ ő csomagokat értékelték:  
• 1. csomag: Maradjon az elektronikuspénz-i rányelv változatlan („nincs intézkedés” 
megközelítés) 
Ez az úgynevezett alapforgatókönyv. E lehet őség keretében nem készül  jogalkotási javaslat. 
• 2. csomag: Az elektronikus pénz fogalmá ról és az irányelv  hatályáról szóló 
iránymutatás kibocsátása 
E jogilag nem kötelez ő érvényű lehetőség értelmében iránymutatást adnának ki az 
elektronikuspénz-kibocsátó intézmények jele nlegi fogalommeghatározásának és körének 
tisztázása érdekében. 
• 3. csomag: Összehangolás a pénzforgalmi ir ányelvvel, a pénzforgalmi intézményekre 
vonatkozó prudenciális szabályozást alka lmazva az elektronikuspénz-kibocsátó 
intézményekre 
Ez a lehet őség a pénzforgalmi irányelvvel összhangban lév ő jogi keret kidol gozását jelentené, 
amelyben a pénzforgalmi intézmények prude nciális követelményeit  alkalmaznák az 
elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre is . Ezt az elektronikuspénz-irányelv vagy a 
pénzforgalmi irányelv módosításával lehet megvalósítani. 
• 4. csomag: Összehangolás a pénzforgalmi irányelvvel, különleges prudenciális 
rendszert alkalmazva az elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre  
A 4. csomag majdnem azonos a 3. csomaggal, az elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre 
alkalmazandó különleges prudenciális rendszer ki vételével. Ezt az elek tronikuspénz-irányelv 
vagy a pénzforgalmi irányelv m ódosításával lehet megvalósítani. 
• 5. csomag: Az elektronikuspénz-irá nyelv hatályon kívül helyezése 
E csomag értelmében az elektronikuspénz-i rányelvet hatályon kívül helyeznék.  
HU 7   HU 6. A CSOMAGOK HATÁSA  
A csomagok értékelése alapján a pénzforgalmi  irányelvvel való ös szehangolás tekinthet ő a 
legelőrevezetőbb megoldásnak, a 3. és a 4. csomag  javaslatának megfelel ően. Mindkét 
csomag esetében kedvez ő hatás várható az e-pénz terjedésére, mind a forgalomban lév ő e-
pénz mennyiségét, mind az intézmények számát tekintve (a pénzmennyiség potenciálisan 10 
milliárd EUR-ra, míg az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények száma 120-ra n őhetne). 
A 4. csomag f ő előnye, hogy olyan különleges prudenciáli s szabályokat határozna meg, 
amelyek arányban állnak az elektronikuspénz-k ibocsátó intézmények kockázataival, továbbá 
fenntartaná az elektronikuspénz-kibocsátó inté zmények jelenlegi jelentési kötelezettségeit, 
ezzel biztosítaná a piac felügyeletét és a prude nciális követelmények teljesítését. Hátránya, 
hogy magasabb adminisztratív teherrel járna,  amely azonban még mindig arányos lenne a 
célkitűzéssel.  
A 3. csomag, a pénzforgalmi intézmények prudenciális szabályainak alkalmazása az 
elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre, azzal az el őnnyel járna, hogy csökkentené az 
adminisztratív költségeket, mivel nem írna el ő jelentési kötelezettséget. F ő hátránya abban 
rejlik, hogy ezzel bonyolulttá válna a piac felügyel ete. Emellett a szóban forgó prudenciális 
szabályok közvetve – a pénzforgalom volumenén keresztül – az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények kockázataihoz is kapcsolódnak, mivel az elektronikus pénzt a pénzforgalomban használják. 
Az 1. csomag (nincs intézkedés) és a 2. csomag  (iránymutatás kibocsátása) nem oldaná meg a 
jogi keret összetettségének problémáját a pénz forgalmi irányelv 2009-es átültetésével, és 
továbbra is gátolná a piac fejl ődését. Az 5. csomag (az irányelv hatályon kívül helyezése) 
egyszerűsítené a jogi keretet, de jogbizonyt alanságot teremtene és gátolná új 
elektronikuspénz-szolgálta tások kialakulását.  
7. É
RTÉKELÉS ÉS MONITORING  
Egy első időközi értékelést a pénzfo rgalmi irányelv els ő felülvizsgálatakor, három évvel az 
átültetése után lehetne végezni. Má sodszor, a végrehajtás után legkés őbb öt évvel a Bizottság 
szolgálatai értékelési jelentést nyújta nak be a jogalkotási kezdeményezésr ől.  
Így a jövőbeli jogszabályt teljes kör űen értékelni fogják többek között annak érdekében, hogy 
értékeljék a hatékonyságát és ha tásosságát a hatásvizsgálatban bemutatott célok elérése terén 
és hogy eldöntsék, szükség van-e új intézked ésekre vagy módosításokra. A Bizottság 
mérlegelni fogja az irányelvnek pénzforgal mi irányelvbe való beépítését is.