A BIZOTTSÁG JELENTÉSE Állami támogatási értesítő Jelentés az uniós tagállamok által nyújtott állami támogatásokról – 2012. évi kiadás – /* COM/2012/0778 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE Állami támogatási értesítő Jelentés az uniós tagállamok által nyújtott állami támogatásokról – 2012. évi kiadás – TARTALOMJEGYZÉK A jelentés következtetéseinek összefoglalása................................................................................. 4 Állami támogatások a jelenlegi gazdasági kontextusban.................................................................. 6 1........... Állami támogatások 2011-ben........................................................................................ 6 1.1........ Nem válságkezelési célú támogatások............................................................................. 6 1.2........ Válságkezelési támogatások............................................................................................ 7 2........... Tendenciák és minták a tagállamok állami támogatási kiadásaiban.................................... 8 2.1........ Az ipar és a szolgáltatási ágazat számára nyújtott állami támogatások................................ 8 2.2........ A közös érdekű horizontális célkitűzésekre elkülönített állami támogatások....................... 9 3........... A pénzügyi ágazat és a reálgazdaság részére nyújtott támogatások................................. 10 3.1........ A pénzügyi szektornak nyújtott állami támogatások........................................................ 10 3.1.1..... Háttér........................................................................................................................... 10 3.1.2..... 2008. október 1. és 2012. október 1. között jóváhagyott és felhasznált támogatások..... 10 3.1.3..... 2011-ben jóváhagyott és felhasznált támogatások.......................................................... 10 3.2........ A reálgazdaságnak nyújtott állami támogatások.............................................................. 11 3.2.1..... Háttér........................................................................................................................... 11 3.2.2..... Jóváhagyott és felhasznált támogatások......................................................................... 11 4........... Az állami támogatási kiadások esetében megfigyelhető tendenciák az állami támogatási intézkedések típusa szerint.................................................................................................................................... 12 4.1........ A támogatási intézkedések száma.................................................................................. 12 4.2........ A támogatások összege – az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott támogatások mintegy 32,5%-a csoportmentességet élvez.............................................................................................. 12 5........... Az állami támogatási szabályok végrehajtása.................................................................. 12 5.1........ Jogellenes támogatások................................................................................................. 12 5.2........ A támogatás visszafizettetése......................................................................................... 13 5.3........ Az állami támogatásról szóló jogszabályok végrehajtása: a nemzeti bíróságokkal való együttműködés 13 5.4........ Utólagos ellenőrzés....................................................................................................... 13 A jelentés következtetéseinek összefoglalása Az Európai Unióban 2011-ben tovább csökkentek a nem válságkezelési célú állami támogatásokra fordított kiadások: teljes összegük 64,3 milliárd EUR volt 2011-ben, ami az uniós GDP 0,5%-ának felel meg. Jóllehet a tagállamok általában további erőfeszítéseket tettek annak érdekében, hogy összességében csökkentsék a támogatások szintjét, a csökkenés jelentős része több tagállamban feltehetően a szigorúbb költségvetési feltételeknek köszönhető. A kiadáscsökkentés nyilvánvalóan hozzájárult ahhoz, hogy 2006–2011 folyamán összességében csökkentek az állami támogatási kiadások. Arra, hogy hosszú távon a csökkenés folytatódik-e, vagy megáll, csak az elkövetkező években fogunk választ kapni. A közös érdeket képviselő horizontális célkitűzésekre előirányzott támogatások továbbra is magasak maradtak: hozzávetőlegesen 90%-át képviselték az ipari és a szolgáltató szektor számára nyújtott támogatásoknak. A csoportmentesség alapján nyújtott támogatások esetében folytatódott a 2006 óta érvényesülő növekvő tendencia; e támogatások összege elérte az ipari és szolgáltató ágazatnak nyújtott összes támogatás 32,5%-át. Összességében a csoportmentesség és a bejelentett támogatási programok alapján nyújtott támogatások továbbra is magasak voltak (az összes támogatás 87,5%-a), míg az egyedi támogatások – amelyeket a Bizottság szigorúan nyomon követ – alacsonyak maradtak. Folytatódtak, és sikeresen zajlottak az összeegyeztethetetlen támogatások visszafizettetésére irányuló tevékenységek. 2011-ben csökkent a Bizottság által engedélyezett azon új intézkedések száma, amelyek a pénzügyi szektor támogatására irányultak. A pénzügyi szektor 2008 és 2012. október 1. között összesen 5058,9 milliárd EUR állami támogatást kapott (ez az uniós GDP 40,3%-a). A 2008 óta jóváhagyott intézkedések nagy része mindazonáltal a folytatódó piaci feszültségek miatt még ma is hatályban van. A pénzügyi ágazat 2011-ben 714,7 milliárd EUR támogatást kapott (ez az EU GDP-jének 5,7%-a), amelynek nagy része garanciatámogatás és likviditási támogatás volt, és néhány tagállamra összpontosult. Az ideiglenes keretszabály alapján a tagállamok – néhány mezőgazdasági intézkedés kivételével – nem vezettek be új támogatási intézkedést, miközben néhány 2009-ben és 2010-ben engedélyezett intézkedés hatályát meghosszabbították. 2011-ben 4,8 milliárd EUR támogatást nyújtottak az ideiglenes keretszabály értelmében, ami a korábbi évekhez képest csökkentést jelent. Az ideiglenes keretszabály alapján felhasznált támogatások teljes összege (37,5 milliárd EUR) jóval alatta maradt az engedélyezett támogatások teljes összegének (82,9 milliárd EUR). Az állami támogatási értesítő (a továbbiakban: értesítő) 2012. évi kiadása azokat az információkat összegzi, amelyeket a tagállamok 2012-ben nyújtottak be a 2011. évi állami támogatási kiadásokról szóló éves jelentésükben. Az értesítő korábbi kiadásaihoz hasonlóan e tájékoztatóban is megkülönböztetjük a válságkezelési és a nem válságkezelési célú támogatásokat. Ennek részben módszertani okai vannak, részben annak elkerülése a célja, hogy a pénzügyi ágazatnak nyújtott nagyarányú támogatások torzítsák az állami támogatási kiadásokról kirajzolódó összképet[1]. A nem válságkezelési célú támogatások tekintetében összegezzük a 2011. évi állami támogatási kiadásokat, és áttekintjük az ipar és a szolgáltatási ágazat számára nyújtott állami támogatások alakulását (a 2006–2008 és a 2009–2011 közötti időszak kiadásait összehasonlítva). Megkülönböztetjük a támogatások egyes típusait, azaz a csoportmentesség alá tartozó támogatásokat, a támogatási programokat és az egyedi támogatásokat (utóbbiak közé tartoznak a program alapján nyújtott egyedi támogatások és az eseti támogatások). A válságkezelési támogatások tekintetében támogatásieszköz-típusonként – feltőkésítés, kezességvállalás, értékvesztett eszközök, likviditási intézkedések – tekintjük át a 2008. október 1. és 2012. október 1. között jóváhagyott és a 2008. október 1. és 2011. december 31. között felhasznált támogatásokat. Tájékoztatást adunk továbbá a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban a finanszírozáshoz való hozzáférés támogatására irányuló állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes közösségi keretszabály (a továbbiakban: az ideiglenes keretszabály)[2] alapján nyújtott támogatásokról, a jóváhagyott támogatási összeg és a felhasznált összeg alapján. Végül ismertetjük, milyen eredményeket sikerült elérni az állami támogatási szabályok végrehajtása terén. Megjegyzendő, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság is közzétesz éves értesítőt[3] az Izlandon, Liechtensteinben és Norvégiában nyújtott állami támogatások volumenének legfrissebb adatairól. Az állami támogatási értesítő két részből áll: első részét a biztosok testülete által elfogadott összefoglaló jelentés képezi, amely a tagállamok által nyújtott állami támogatásokra vonatkozó kulcsfontosságú tényekre, következtetésekre és tendenciákra összpontosít, második részét pedig a jelentéshez csatolt „Tények és számok az uniós tagállamok állami támogatásairól” című bizottsági szolgálati munkadokumentum alkotja, amely a háttéradatokat ismerteti. Állami támogatások a jelenlegi gazdasági kontextusban 2011-ben az uniós GDP rendkívül mérsékelt ütemben, átlagban jóval 1 % alatt növekedett. A magán- és az állami szektor kiadásai továbbra is alacsonyak voltak, és csak lassú emelkedést mutattak. Az uniós munkanélküliségi ráta 10 % fölött állt, és súlyos gazdasági nehézségeket okozott az államadósság-válság kiéleződése is. Mivel a pénzügyi ágazatban nem szűnt meg a válsághelyzet, a tagállamoknak meg kellett hosszabbítaniuk a bankoknak nyújtott támogatásokat, a pénzügyi szektor iránti bizalom fenntartása és különösen a reálgazdaságnak nyújtott banki hitelezés lehetővé tétele érdekében. Általában véve a Bizottság állami támogatási ellenőrzési politikája volt ismét az egyik olyan kulcstényező, amely biztosította, hogy az addig példátlan megmentési célú intézkedések végrehajtása összehangolt módon, a belső piaci verseny indokolatlan torzulása nélkül valósuljon meg. 1. Állami támogatások 2011-ben 1.1. Nem válságkezelési célú támogatások A nem válságkezelési célú támogatások 2011-ben 64,3 milliárd EUR-t tettek ki, amely az uniós[4] GDP 0,5%-ának felelt meg[5]. Az ipar és a szolgáltatási ágazat részére nyújtott állami támogatások összege 52,9 milliárd EUR (az uniós GDP 0,42%-a[6]) volt, a mezőgazdasági támogatások 8,7 milliárd EUR-t (0,07%), a halászati támogatások 109 millió EUR-t (0,001%), a közlekedési támogatások 2,2 milliárd EUR-t (0,02%) tettek ki. Az ipar és a szolgáltatási ágazat öt legnagyobb támogatója – Németország (13,6 mrd EUR), Franciaország (12,3 mrd EUR), az Egyesült Királyság (4,8 mrd EUR), Spanyolország (4,5 mrd EUR) és Olaszország (3,8 mrd EUR) – nyújtotta a két szektornak biztosított összes támogatás 60%-át, 39 milliárd EUR-t. GDP-arányosan tekintve Málta (1,6%) vezeti a rangsort, őt követi Görögország (1,2%), Finnország (1,2%), Magyarország (1,1%) és Szlovénia (1.1%). A vasúti ágazatnak[7] nyújtott, bejelentett állami támogatások 2011-ben 32,3 milliárd EUR-t[8] tettek ki (az uniós GDP 0,25%-a). 1.2. Válságkezelési támogatások A pénzügyi ágazatnak nyújtott válságkezelési támogatásokon belül a feltőkésítés és az értékvesztett eszközökkel kapcsolatos támogatások 31,7 milliárd EUR-t (az uniós GDP 0,25 %-a) tettek ki tavaly, míg a kezességvállalások és likviditási intézkedések összege (az új kezességvállalásokat is beleértve) 682,9 milliárd EUR volt (az uniós GDP 5,4%-a). 2012. október 1-ig Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Málta és Románia kivételével minden uniós tagállam életbe léptetett a Bizottság által jóváhagyott pénzügyi válságkezelő intézkedéseket. Az ideiglenes keretszabály hatálya alatt 2011-ben 4,8 milliárd EUR támogatást (az uniós GDP 0,037 %-a) biztosítottak a tagállamok. Ciprus kivételével minden tagállam elfogadott az ideiglenes keretszabály hatálya alá tartozó intézkedéseket. 2. Tendenciák és minták a tagállamok állami támogatási kiadásaiban 1. ábra[9]: Az állami támogatások (nem válságkezelési célú támogatások) teljes összege a GDP százalékában 1992-től napjainkig (EU-27) Hosszú távon a nem válságkezelési célú állami támogatások csökkenő trendet mutatnak az 1980-as évek óta, amikor az uniós GDP 2%-át tették ki. A támogatások az 1990-es évekre az uniós GDP mintegy 1%-ára süllyedtek, majd 2004-től a GDP 0,5%-a körül ingadoztak[10], egy 2006. évi megugrás kivételével. 2008 és 2009 folyamán mérsékelt növekedésnek lehettünk tanúi, ám 2010-ben és 2011-ben újra az uniós GDP 0,5%-a körüli értékre csökkent az állami támogatások volumene. Rövidebb távon a nem válságkezelési célú támogatások nagyjából több évig alacsony szinten stagnáltak: 2006 és 2008 között az uniós GDP 0,64%-át, 2009 és 2011 között a GDP 0,58%-át képviselték. Egyrészt úgy tűnik, hogy a tagállamok mértéktartóak maradtak a támogatásokkal, és csak néhány olyan területen növelték a nem válságkezelési célú támogatásokat, ahol a pénzügyi és gazdasági válság miatt beavatkozásra volt szükség, annak ellenére, hogy a pénzügyi ágazat számára jelentős támogatásokat biztosítottak. Másrészt, különösen 2011-ben, a költségvetési megszorítások következtében számos tagállam arra kényszerülhetett, hogy csökkentse a támogatásokat. Ez ugyanakkor nem zárja ki azt, hogy a támogatási kiadásokat a következő évekre halasszák, vagy hogy a lejárt támogatási intézkedéseket később meghosszabbítsák. Tekintettel a mezőgazdaságnak, a halászati és a közlekedési ágazatnak nyújtott támogatások sajátos jellemzőire, az alábbi, a nem válságkezelési célú támogatások szintjét és orientációját bemutató szakaszok (2.1. és 2.2.) csak az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott támogatásokkal foglalkoznak. 2.1. Az ipar és a szolgáltatási ágazat számára nyújtott állami támogatások A támogatások alakulását vizsgálva, azaz a 2006–2008 közötti időszakot a 2009–2011 közötti időszakkal összehasonlítva azt látjuk, hogy a támogatások volumene enyhén, 58,6 milliárd EUR-ról (az uniós GDP 0,47%-a) 60 milliárd EUR-ra (0,48%) nőtt. A fent említett okok fényében nem lenne ésszerű arra a következtetésre jutnunk, hogy a későbbi időszakban mért magasabb érték az állami támogatások hosszú távú növekedésének jele lenne, vagy hogy 2009 egyszeri hatására vezethető vissza. A 2010. és 2011. évi alacsonyabb volumen inkább az emelkedő tendencia megfordulására utal. Az ipar és szolgáltatások számára nyújtott támogatások 2011-es csökkenése tekintetében megjegyzendő, hogy egyes tagállamok költségvetési korlátok miatt visszafogták a kiadásokat, vagy azokat a költségvetési fegyelem fenntartása érdekében több évre terítik. A 2011. évi csökkenéshez az ágazati támogatások alacsonyabb szintje is hozzájárult. Több támogatás jutott így a horizontális célkitűzések számára, mindenekelőtt regionális fejlesztésre, környezetvédelemre, valamint kutatás-fejlesztésre. Összességében ez azt mutatja, hogy a tagállamok rugalmasan válaszoltak mind a gazdasági korlátokra, mind a gazdaság változó igényeire. A csoportmentességi támogatások[11] jelentősen emelkedtek 2011-ben. Általánosságban elmondható, hogy a tagállamok előnyben részesítették a támogatási programokon keresztül nyújtott támogatásokat, mivel így sok vállalkozást támogathattak a Bizottságnak küldött előzetes egyedi bejelentések nélkül. 2.2. A közös érdekű horizontális célkitűzésekre elkülönített állami támogatások A horizontális támogatások fogalma, amely a nem meghatározott ágazatoknak nyújtott támogatásokat foglalja magában, az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltakon alapul[12]. A horizontális támogatások lehetőséget nyújtanak a Bizottságnak arra, hogy a közös szakpolitikai célkitűzések eredményes támogatása érdekében szakpolitikai szempontok alapján döntsön bizonyos állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségéről. A korábbi évekhez hasonlóan a tagállami horizontális támogatások három legfontosabb célkitűzése 2011-ben is a regionális fejlesztés, a környezetvédelem (benne az energiamegtakarítás és a megújuló energiaforrások felhasználása), valamint a kutatás-fejlesztés és innováció (K+F+I) volt. Kevésbé jelentős szerepet játszottak a kkv-támogatások, a munkahelyteremtést és a képzés ösztönzését célzó támogatások. Az ipar és a szolgáltatások számára nyújtott 52,9 milliárd EUR (az uniós GDP 0,42%-a) támogatás 89,7%-át horizontális célkitűzésekre irányozták elő. A regionális fejlesztést célzó támogatások 14 milliárd EUR-t (0,11%) tettek ki; ezeket követték 12,4 milliárd EUR-val (0,09%) a környezetvédelmi és energiamegtakarítási célú támogatások, majd a K+F+I céljára biztosított támogatások, melyek összege 10 milliárd EUR (0,08%) volt. E három horizontális célkitűzés az ipar és a szolgáltatási ágazat számára nyújtott összes támogatás mintegy kétharmadát képviselte. A horizontális célú támogatások 2006–2008 és 2009–2011 között az uniós GDP mintegy 0,2%-ával emelkedtek, mely tendencia egyértelműen arra utal, hogy az elmúlt években a tagállamok igyekeztek a támogatásokat a horizontális célkitűzések felé terelni. A horizontális támogatások szintje csak néhány tagállamban maradt 50% alatt. 2011-ben tovább csökkentek az ágazati támogatások[13], amelyek 5,5 milliárd EUR-t (az uniós GDP 0,04%-a) tettek ki. Ez az ipar és a szolgáltatások számára nyújtott összes támogatás 10,3%-a volt. A szénipar mellett a feldolgozóipar és a nem feldolgozóipari ágazatok is kevesebb állami támogatást kaptak. 3. A pénzügyi ágazat és a reálgazdaság részére nyújtott támogatások 3.1. A pénzügyi szektornak nyújtott állami támogatások 3.1.1. Háttér A 2008-as pénzügyi válság okozta pénzügyi piaci zavar, amely 2011-re is rányomta a bélyegét, széles körű beavatkozást igényelt az európai kormányok részéről a sokk káros hatásainak megfékezése érdekében. A pénzügyi vállalkozásoknak nyújtott állami támogatás döntő szerepet játszott a pénzügyi ágazat iránti bizalom helyreállításában és a rendszerszintű válság elkerülésében. Az államadósság-válság 2011 derekán jelentkező súlyosbodása nyomán a tagállamok és a Bizottság intézkedéscsomagot fogadtak el a bankok tőkehelyzetének javítására és a banki kötelezettségek garantálására (bankcsomag)[14]. 3.1.2. 2008. október 1. és 2012. október 1. között jóváhagyott és felhasznált támogatások 2008. október 1.[15] és 2012. október 1. között a Bizottság összesen 5058,9 milliárd EUR (az uniós GDP 40,3%-a) állami támogatást hagyott jóvá a pénzügyi szektor javára. A támogatások jelentős részét a Bizottság 2008-ban engedélyezte, amikor – elsősorban banki kötvényekre és rövid lejáratú kötelezettségekre vonatkozó kezességvállalás formájában – 3394 milliárd EUR-t hagyott jóvá (az uniós GDP 27,7%-a). 2008 után a jóváhagyott támogatások súlypontja áthelyeződött a kezességvállalásokról a bankok feltőkésítésére és az értékvesztett eszközök átvételére, legújabban azonban a kezességvállalások új hulláma tapasztalható, főleg azokban az országokban – így Spanyolországban és Olaszországban – amelyek esetében emelkedtek az állampapírok hozamfelárai. 2008[16] és 2011 között a felhasznált támogatások teljes összege 1615,9 milliárd EUR (az uniós GDP 12,8%-a) volt. A legnagyobb részt a kezességvállalások képviselték, melyek összege 1084,8 milliárd EUR (az uniós GDP 8,6 %-a) volt; ezt követték a feltőkésítési támogatások (322,1 milliárd EUR, 2,5%), az értékvesztett eszközök átvételével kapcsolatos támogatások (119,9 milliárd EUR, 0,9%) és a likviditási intézkedések (89 milliárd EUR, 0,7%). 3.1.3. 2011-ben jóváhagyott és felhasznált támogatások 2011-ben a Bizottság 274,4 milliárd EUR támogatást (az uniós GDP 2%-a) hagyott jóvá a pénzügyi szektor javára. Az újonnan jóváhagyott támogatások néhány tagállamra összpontosultak, és 179,7 milliárd EUR értékben tartalmaztak kezességvállalási intézkedéseket, 50,2 milliárd EUR értékben likviditási intézkedéseket, 38,1 milliárd EUR értékben feltőkésítési támogatásokat és 6,4 milliárd EUR értékben az értékvesztett eszközökkel kapcsolatos támogatásokat. A felhasznált támogatások összege 2011-ben 714,7 milliárd EUR volt, ami az uniós GDP 5,7%-ának felel meg. A fennálló kezességvállalások 521,8 milliárd EUR-t tettek ki, az új kezességvállalások pedig 110,9 milliárd EUR-ra rúgtak. A likviditásbővítő beavatkozások összege 43,7 milliárd EUR volt – a tagállamok 2011-ben 6,5 milliárd EUR új likviditást biztosítottak. A feltőkésítésekhez nyújtott támogatás 31,7 milliárd EUR-t tett ki. Az értékvesztett eszközökkel kapcsolatos, engedélyezett intézkedések keretében nem került sor támogatásnyújtásra. 3.2. A reálgazdaságnak nyújtott állami támogatások 3.2.1. Háttér Miután a vállalkozások a pénzügyi válság következtében egyre nehezebben jutottak hitelhez, a Bizottság 2008. december 17-én elfogadta az ideiglenes keretszabályt. A keretszabály fő célja a vállalkozások finanszírozáshoz való hozzáférésének elősegítése és – a beruházások ösztönzése révén – a hosszú távú fenntartható növekedés előkészítése volt. Az ideiglenes keretszabály több új állami támogatási eszközt vezetett be, és ideiglenes jelleggel módosította az aktuális állami támogatási szabályokat. A keretszabály hatálya a gazdaság valamennyi ágára kiterjedt. Kizárta viszont a korábban meglévő strukturális problémák megoldását célzó támogatásokat, így nem tette lehetővé azon vállalkozások támogatását, amelyek nem a válság következtében kerültek nehéz helyzetbe. Az ideiglenes keretszabály hatálya az eredeti tervek szerint 2010 végén megszűnt volna, ám a pénzügyi piacok nagymértékű volatilitása és a bizonytalan gazdasági kilátások miatt 2010 végén a Bizottság úgy döntött, hogy az ideiglenes keretszabály legtöbb intézkedését a feltételek szigorítása mellett egy évvel meghosszabbítja[17], megszüntetve ugyanakkor azt a lehetőséget, hogy vállalkozásonként 500 000 EUR összegig korlátozott összegű, a Szerződéssel összeegyeztethető támogatást lehessen nyújtani. Ez utóbbi támogatási lehetőséget azokra a kedvezményezettekre korlátozta a Bizottság, amelyek legkésőbb 2010. december 31-éig – illetve mezőgazdasági termékek elsődleges előállításával foglalkozó vállalkozások esetén legkésőbb 2011. március 31-éig – teljes pályázati anyagot nyújtottak be egy a Bizottság által az ideiglenes keretszabály alapján jóváhagyott nemzeti támogatási program keretében. 3.2.2. Jóváhagyott és felhasznált támogatások 2011-ben a tagállamok nem hajtottak végre új támogatási intézkedéseket (kivéve a mezőgazdasági termelőket célzó néhány intézkedést), ám kérték néhány meglévő intézkedés meghosszabbítását[18]. Az ideiglenes keretszabály hatálybalépésétől 2011 végéig a Bizottság összesen 82,9 milliárd EUR támogatást hagyott jóvá. Az ideiglenes keretszabály alapján felhasznált támogatások összege 2011-ben megközelítőleg 4,8 milliárd EUR volt, ami az EU GDP-jének 0,037%-a. A tagállamok által leggyakrabban alkalmazott támogatási forma a kezességvállalás volt (1,9 milliárd EUR), amelyet a vállalkozásonkénti legfeljebb 500 000 EUR-s összeegyeztethető, korlátozott összegű támogatás követett (0,6 milliárd EUR). Az ideiglenes keretszabály alapján felhasznált támogatások összesen 37,5 milliárd EUR-t tettek ki, azaz a keretszabály alapján jóváhagyott összes támogatás 45%-át képviselték. Az ideiglenes keretszabály alapján nyújtott támogatásokra vonatkozó további részletek a bizottsági szolgálati munkadokumentum 3.2. szakaszában találhatók. 4. Az állami támogatási kiadások esetében megfigyelhető tendenciák az állami támogatási intézkedések típusa szerint 4.1. A támogatási intézkedések száma 2011-ben a tagállamok a korábbinál kevesebb új támogatási intézkedést vezettek be. A csoportmentesség és a támogatási programok alapján nyújtott támogatások, valamint az egyedi támogatások aránya nagyjából változatlan maradt, mérsékelten nőtt ugyanakkor az eseti támogatások száma. Az új támogatási intézkedések hiányának oka feltehetően a nemzeti költségvetési megszorításokban keresendő. Az új csoportmentességi támogatási intézkedések számának csökkenése valószínűleg annak tudható be, hogy a tagállamok fokozatosan hatályon kívül helyezték a megelőző specifikus csoportmentességek (kkv-k, foglalkoztatás, képzés, regionális támogatások) alapján bevezetett intézkedéseket. Tekintettel arra, hogy a 2008 augusztusában bevezetett általános csoportmentességi rendelet[19] például a lehetséges támogatási célok számának növelése, a tágabb alkalmazási kör és a feltételek – támogatási céltól függő – lazítása révén kibővítette a támogatásnyújtás lehetőségeit, a tagállamoknak kevesebb új csoportmentességi intézkedésre volt szükségük az általános csoportmentességi rendelet alapján a korábbiak felváltására. 4.2. A támogatások összege – az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott támogatások mintegy 32,5%-a csoportmentességet élvez Az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott csoportmentességi támogatások összege 2011-ben mintegy 5 milliárd EUR-val 17,2 milliárd EUR-ra nőtt (ez az uniós GDP 0,13 %-a), és ezzel elérte az e két szektornak nyújtott teljes támogatási összeg 32,5%-át. A támogatások többsége regionális, környezetvédelmi és energiatakarékossági, valamint K+F+I-célokat szolgált, míg a kkv-k működését elősegítő támogatások, a képzési és foglalkoztatási támogatások csökkentek. 5. Az állami támogatási szabályok végrehajtása 5.1. Jogellenes támogatások[20] A 2000–2011 közötti időszakban a Bizottság 986 határozatot hozott jogellenes támogatásokról. A határozatok 23%-a esetében[21] a Bizottság a belső piaccal összeegyeztethetetlennek ítélte a támogatást, és rendelkezett arról, hogy azt a tagállam fizettesse vissza. A jogellenes támogatások 3%-a esetében[22] a Bizottság feltételeket fűzött határozatához. Így a jogellenes támogatások esetében a beavatkozási arány (azaz a negatív és feltételekhez kötött határozatok aránya) nagyjából kilencszerese volt a megfelelő módon bejelentett ügyek kapcsán hozott negatív és feltételes határozatok arányának. A beavatkozások több mint fele az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott támogatáshoz kapcsolódott, míg a mezőgazdaságot a beavatkozások kevesebb mint egynegyede érintette. A több eset a halászati ágazathoz, a közlekedéshez és a széniparhoz kötődött. 5.2. A támogatás visszafizettetése 2012. június 30-án 46 visszafizettetési ügy volt függőben (2010 végén 41). A 2000 óta visszafizettetett jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatások összege 2012. június 30-ig 13,5 milliárd EUR-ra emelkedett (a még kintlévő, visszafizettetendő összeg 2,3 milliárd EUR). Ezzel a kintlévő, visszafizettetendő jogszerűtlen és összeegyeztethetetlen támogatások aránya a 2010-es 11,1%-ról 2012. június 30-ra 14,4%-ra nőtt. A halászati ágazatban a Bizottság öt negatív határozatot hozott 2011-ben, melyek közül négy esetben rendelte el az állami támogatás visszafizettetését. A mezőgazdasági ágazatban öt visszafizettetési határozat született tavaly, míg a közlekedési ágazat tekintetében nem hozott a Bizottság ilyen határozatot. 5.3. Az állami támogatásról szóló jogszabályok végrehajtása: a nemzeti bíróságokkal való együttműködés Az állami támogatásra vonatkozó jogszabályok nemzeti bíróságok általi végrehajtásáról szóló 2009. évi közlemény[23] közzétételét követően a Bizottság fokozta a jogszabályok végrehajtására irányuló erőfeszítéseit: éves pályázati felhívás alapján tevékenyen részt vesz a bírók képzési programjainak finanszírozásában, és a képzési programokra, konferenciákra előadókat küld. 2012 februárjában az Európai Versenyjogi Bírák Szövetségével együttműködésben a Bizottság egynapos műhelytalálkozót szervezett a nemzeti bíróságok számára releváns antitröszt- és állami támogatási kérdésekről. 5.4. Utólagos ellenőrzés Az évek során jelentős mértékben fejlődött az állami támogatások ellenőrzése. Ma az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott állami támogatások mintegy 88%-át nem vizsgálja meg egyenként a Bizottság, mivel azokat korábban jóváhagyott támogatási programok keretében vagy csoportmentesség alapján nyújtják. A Versenypolitikai Főigazgatóság nyomon követi, hogy a tagállamok milyen módon alkalmazzák a meglévő támogatási programokat. Az ellenőrzés e formájának hatékonyabbá tétele érdekében a Versenypolitikai Főigazgatóság 2011-ben úgy döntött, hogy jelentősen kibővíti a 2011/2012. évi ellenőrzés hatókörét. Bár jó néhány ügy kivizsgálása még folyamatban van, úgy tűnik, hogy összességében emelkedett a problematikus esetek száma. A 2011/2012 során ellenőrzött ügyek több mint egyharmada esetében merültek fel különböző típusú és súlyosságú aggályok (programok be nem jelentett módosítása, a felső küszöbértéket meghaladó egyedi támogatások, az összeegyeztethetőségi feltételek nem megfelelő átültetése a nemzeti jogalapokba stb.). A problémamentes esetek aránya tagállamonként és támogatástípusonként eltérést mutat, ám meg kell jegyezni, hogy az eddig vizsgált esetek (a meglévő támogatási programok nagy számához viszonyítva) korlátozott száma torzíthatja az eredményeket. A Bizottság következetesen nyomon fog követni minden szabálytalanságot, ugyanakkor a tagállamoknak is fokozniuk kell az állami támogatási szabályok következetesebb betartása érdekében tett erőfeszítéseiket. Bizottsági szolgálati munkadokumentum: „Tények és számok az uniós tagállamok állami támogatásairól” [1] A válságkezelési célú támogatásokat egyrészt előirányzott támogatásokként, másrészt felhasznált támogatásokként vesszük számba. Az előirányzott támogatások összege (amelyre a tagállamok kötelezettséget vállaltak) a tagállamok által elfogadott és a Bizottság által jóváhagyott állami támogatási intézkedések legmagasabb teljes összegét jelenti. A felhasznált támogatások a tagállamok által ténylegesen kifizetett támogatások összegét fejezik ki. A válságkezelési támogatások kiszámításához alkalmazott módszertant a Bizottság szolgálati munkadokumentuma fejti ki részletesebben. A nem válságkezelési célú támogatások általában támogatástartalomban kerülnek kifejezésre, és ennek megfelelően az adatok összehasonlíthatósága érdekében az összes támogatási kiadás abszolút értékben és a GDP százalékában is kifejezésre kerül. [2] A Bizottság közleménye – Ideiglenes közösségi keretrendszer a finanszírozási lehetőségek elérésének támogatására irányuló állami támogatási intézkedésekhez a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban (HL C 83., 2009.4.7., 1. o.). Módosításai: HL C 261., 2009.10.31. 1. o., HL C 303., 2009.12.15. 6. o. Az ideiglenes keretszabály meghosszabbítása: HL C 6., 2011.1.11., 5. o. [3] Lásd: http://www.eftasurv.int/press--publications/scoreboards/state-aid-scoreboards/ [4] Az „uniós” kifejezés az Európai Unió minden tagállamát magában foglalja. [5] A nem válságkezelési célú támogatások teljes összege magában foglalja a feldolgozóiparnak, a szolgáltatási ágazatnak, a széniparnak, a mezőgazdaságnak, a halászatnak és a közlekedési ágazatnak nyújtott támogatásokat, összehasonlítható adatok hiányában nem tartalmazza viszont a vasúti ágazatnak nyújtott támogatásokat, valamint az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokért járó kompenzációhoz nyújtott támogatást. Eltérő megjelölés hiányában a támogatások összege az adott állami támogatási intézkedés támogatástartalmát (vagy kezességvállalások és kölcsönös esetében a bruttó támogatástartalmat) jelenti. További részletekért lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentum módszertani megjegyzéseit. [6] A széniparnak nyújtott támogatások összege 2,3 milliárd EUR, az iparnak és a szolgáltatásoknak nyújtott összes támogatás 4,2 %-a volt. [7] Míg az iparnak és a szolgáltatási ágazatnak nyújtott támogatásra vonatkozó információkat a 794/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 140., 2004.4.30., 1. o.) IIIA. melléklete alapján kell begyűjteni a tagállamoktól, a vasúti ágazatnak nyújtott támogatásra vonatkozó információk gyűjtése eltérő módon történik, ennélfogva ezek az adatok egyetlen teljes összegben sem összesíthetők. [8] E jelentés készítésekor a vasúti ágazatnak nyújtott támogatásokról a következő országok nem nyújtottak be információt: Cseh Köztársaság, Hollandia, Luxemburg, Olaszország, Portugália és Szlovákia. Cipruson és Máltán nem működik vasúti szolgáltató. [9] Forrás: Versenypolitikai Főigazgatóság; GDP-adatok: Eurostat. [10] Az állami támogatási kiadások múltbeli csökkenő trendjének okairól lásd az értesítő korábbi kiadásait a Versenypolitikai Főigazgatóság honlapján: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/archive/scoreboard_arch.html. [11] A részleteket lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentum 2.2.2.1. és 4. szakaszában. [12] A regionális támogatások tekintetében lásd például a 107. cikk (3) bekezdésének a) pontját, a közös európai érdeket szolgáló fontos projektek megvalósítása tekintetében a 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját. [13] Az ágazati támogatásokhoz tartoznak a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatások is. [14] Az Ecofin Tanács 2011. november 8-i következtetései. [15] A 2008-as számadatok magukban foglalják a Northern Rock 2007. évi feltőkésítéséhez jóváhagyott támogatást. [16] A 2008-as számadatok magukban foglalják a Northern Rock 2007. évi feltőkésítéséhez jóváhagyott támogatást. [17] A Bizottság közleménye – A finanszírozási lehetőségek elérésének támogatására irányuló állami támogatási intézkedésekhez a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban alkalmazott ideiglenes közösségi keretszabály (HL C 6., 2011.1.11., 5. o.). [18] További részletekért lásd a bizottsági szolgálati munkadokumentum 3.2. szakaszát. [19] A Bizottság 800/2008/EK rendelete, HL L 214., 2008.8.9., 3. o. [20] Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése nemcsak arra kötelezi a tagállamokat, hogy az állami támogatási intézkedéseket azok végrehajtása előtt jelentsék be a Bizottságnak, hanem arra is, hogy a bejelentés tárgyát képező intézkedések végrehajtásával várják meg a bizottsági vizsgálat eredményét. Abban az esetben, ha e kötelezettségek valamelyikét nem tartják be, az állami támogatási intézkedés jogellenesnek minősül. [21] 224 esetről van szó. [22] 28 esetről van szó. [23] HL C 85., 2009.4.9.,. 1. o.