HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 26.5.2004. 
COM(2004) 223 végleges 
  
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK,  AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS 
AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK 
az alkohol és az alkoholtarta lmú italok jöve dékiadó-mértékér ől 
 
(előterjesztés az alkohol és az alkoholt artalmú italok jöve dékiadó-mértékének 
közelítésér ől szóló 92/84/EGK tanácsi irányelv 8. cikke alapján) 
 
HU 2   HU TARTALOMJEGYZÉK 
ÖSSZEFOGLALÁS ..................................................................................................................... 4 
A. Az alkohol és az alkoholtart almú italok jövedékiadó-mértéke ..................................... 4 
B. Az alkohol és az alkoholtart almú italok jövedékiadó-szerkezete ................................. 5 
1. Bevezetés ................................................................................................................... .. 6 
1.1. A közösségi jövedéki rendszer..................................................................................... 6 1.2. Az alkoholtartalmú italo k jövedéki adója .................................................................... 6 
2. A jövedéki adó szerkezetének és mértékének vizsgálata............................................. 8 2.1. Általános megjegyzések............................................................................................... 8 2.2. Az els ő bizottsági jelentés............................................................................................ 9 
3. A jelenlegi (második) jelentés alkalmazási köre.......................................................... 9 3.1. Általános háttér .......................................................................................................... .. 9 
3.2. A bels ő piac működése .............................................................................................. 10 
3.3. Az alkoholtartalmú italok közötti verseny ................................................................. 15 3.4. A jövedékiadó-mértékek reálértéke ........................................................................... 17 3.5. A Szerz ődés szélesebb kör ű célkitűzései ................................................................... 19 
3.5.1. Egészségügy és szociálpolitika .................................................................................. 19 3.5.2. Agrárpolitika ........................................................................................................... ... 20 
3.5.3. Az Európai Unió b ővítése .......................................................................................... 22 
3.6. A vizsgálati id őszak ................................................................................................... 22 
4. Az alkoholtartalmú italokra alkalm azott jövedéki adó szerkezete............................. 22 
4.1. A borra és a habzóborra vonatkozó eltér ő elbánás..................................................... 23 
4.2. A termékkategóriák meghatározására alkalmazott KN-kódok (vámnómenklatúra) 
kiigazítása................................................................................................................... 2 3 
4.3. A termékek jövedéki célú besorolása......................................................................... 24 
KÖVETKEZTETÉSEK ............................................................................................................. 27 
 
HU 3   HU A. MELLÉKLET ................................................................................................................... .... 28  
B.1. MELLÉKLET ................................................................................................................. ... 29  
B.2. MELLÉKLET ................................................................................................................. ... 31  
B.3. MELLÉKLET ................................................................................................................. ... 33  
B.4. MELLÉKLET ................................................................................................................. ... 35  
C. MELLÉKLET................................................................................................................... .... 37  
 
HU 4   HU ÖSSZEFOGLALÁS 
A. A Z ALKOHOL ÉS AZ ALKOHOLTARTALMÚ ITALOK JÖVEDÉKIADÓ -MÉRTÉKE  
E jelentés az alkohol és az alkoholtartalmú ital ok jövedéki adójával kapcsolatos közösségi 
joganyag helyzetét vizsgálja. A szóban forgó jogszabály 1993. január 1- jén lépett hatályba, 
módosítására mindeddig nem került sor. E jelent ést az alkohol és az alkoholtartalmú italok 
jövedékiadó-mértékének közelítésér ől szóló, 1992. október 19-i 92/84/EGK tanácsi irányelv 
8. cikke teszi szükségessé, amely el őírja az alkoholtermékek jövedékiadó-mértékének 
rendszeres felülvizsgálatát. 
A jelentés els ősorban a következ ő kérdésekre összpontosít: a bels ő piac megfelel ő működése, 
az alkoholtartalm ú italok különböz ő kategóriái közötti verse ny, a jövedékiadó-mértékek 
reálértéke, valamint a Szerz ődés szélesebb kör ű célkitűzései. 
A belső piac működését  tekintve a jelentés megemlíti, hogy 1993-ban került sor az adóügyi 
határok megszüntetésére, ami azzal párosult, hogy a tagállamok továbbra is jelent ős 
mértékben eltér ő jövedéki adókat vetettek  ki az alkoholtartalmú italokra, ami számos, a bels ő 
piac megfelel ő működését gátló problémát eredményezett. A problémák a termékekre 
kivetett, értékükhöz képest esete nként magas adóterhekre vezethet ők vissza, valamint arra a 
tényre, hogy néhány tagállam között jelent ős eltérések tapasztalhatók a jövedékiadó-
mértékeket illet ően. Ezek az eltérések bi ztosítják a legális , határokon átnyúló vásárlásban 
rejlő lehetőségek kihasználását, ugyanakkor ösztönz ik a magas jövedékiadó-mértékeket 
alkalmazó tagállamok piacait célz ó, megtévesztésre irányuló tr anzakciókat is, amely gyakran 
a verseny adózási vonzatú torzulását, a kereskedelem eltérítését és a polgárok szabad mozgásának korlátozását eredményezi. A fokoz ott közelítés hatékony, hosszú távú megoldást 
kínálhatna ezekre a bels ő piacot jellemz ő problémákra. 
Az alkoholtartalmú italok különböz ő kategóriái közötti versenyt  tekintve általánosságban 
úgy tűnik, hogy a különböz ő alkoholtartalmú italok egymás közötti versenye nem számít 
alapvető tényezőnek azok jövedékiadó-mértéke megálla pításának vonatkozásában, és az 
egyes italok kereslete viszonylag csekély befoly ással bír a kérdéses termékek vagy a verseng ő 
alkoholtartalmú italok árának változását illet ően. 
A jelentés továbbá arra a következtetésre jut, hogy a minimum jövedékiadó-mértékek 
reálértékének  fenntartása érdekében a tagállamokna k fontolóra kell venniük az 1993. január 
1-je és 2002. december 31-e közötti inflációt tükröz ő, megközelít őleg 24 %-os növekedést 
eredményez ő újbóli érték-megállapítást. Az ilyen új bóli érték-megállapítás annak elkerülése 
érdekében szükséges, hogy a minimum jövedékiadó-mértékek id ővel értelmetlenné váljanak. 
Végezetül, a Szerződés szélesebb kör ű célkitűzései  tekintetében különös figyelmet 
szentelnek az egyrészt az alkoholtartalmú ita lok adózása, másrészt az egészségügyi és 
agrárpolitika közötti összefüggésnek. Az egés zségügyi politika vonatkoz ásában a jelentés 
megemlíti, hogy a tagállamok többsége a jövedékiadó-mértékek megállapításakor figyelmen kívül hagyja az egészségügyi politikai megfontolá sokat. Ami az agrárpo litikát illeti, a bor 
adóztatása továbbra is roppant elle ntmondásos kérdés. Míg a bortermel ő tagállamok 
szükségesnek látják a borra vonatkozó nulla jövedékiadó-mérték – belátásuk szerinti – 
alkalmazásának lehet őségét, néhány tagállam úgy ér vel, hogy a minimum jövedékiadó-
mértékeket érint ő változásokat egy borra vonatkozó, pozit ív minimum jövedékiadó-mérték 
 
HU 5   HU bevezetéséhez kellene kötni. A bor esetében alkalmazott nulla jövedékiadó-mértéket a 
bortermel ő tagállamok szükséges kiegészít ő intézkedésnek tekintik, amelynek célja a borpiac 
közös szervezése egyik alapvet ő politikai célkit űzésének – azaz a kiegyensúlyozott piaci 
helyzetnek – el őmozdítása. Az Unió b ővítése  tekintetében megjegyzend ő, hogy 2004. május 
1-jén valamennyi új tagállam vállalkozott a rra, hogy a minimum jöve dékiadó-mértékekkel 
megegyez ő, vagy azokat meghaladó jövedéki adó-mértékeket alkalmaz. 
B. A Z ALKOHOL ÉS AZ ALKOHOLTARTALMÚ ITALOK JÖVEDÉKIADÓ -SZERKEZETE  
A 92/84/EGK irányelv 8. ci kke csak azt írja el ő, hogy a Bizottság kész ítsen jelentést az 
irányelvben meghatározott jövedékiadó-mértékekr ől. A Bizottság megítélése szerint azonban 
az adózás struktúrájában bekövetkezett változás okat szintén figyelembe kell venni, mivel e 
kérdés szorosan f űződik magához a jövedékiadó-mérték ek kérdéséhez. Mindez fokozottan 
érvényes az alkoholtartalmú italoknak a szer kezetet meghatározó irányelvben (92/83/EGK 
irányelv) megállapított kategóriákba való besorolását illet ően. A jelentés a következ ő, a 
konzultációs eljárásból adódó, különös hangsúlyt érdeml ő három kérdésre összpontosít: 
1. A kérdés, miszerint továbbra is fennmaradjon-e az a lehetőség, amely biztosítja a 
tagállamok számára a csendes és a habzó alkoholtartalmú italok eltér ő 
adóztatását . 
2. A Kombinált Nómenklatúra azon kódjai ra való hivatkozások frissítésének 
szükségessége, amelyre a 92/83/EGK irányelv utal  az alkoholtartalmú italok 
adózási célú kategóriáinak meghatározás a céljából; mindez tükrözné a KN-kódok 
1992 óta bekövetkezett esetlege s változását és egyszer űsítené a helyzetet mind a 
piaci szerepl ők, mind a hatóságok szempontjából. Továbbá, az alkalmazandó KN-
kódokra való hivatkozás frissítését a jöv őben a 92/12/EGK irán yelv 24. cikkében 
előírt eljárással összhangban lehetne lefolytatni. 
3. Mind a keresked ők, mind a nemzeti közigazgatási rendszerek felhívták a Bizottság 
szolgálatainak figyelmét az alkoholtartalmú italokna k a 92/83/EGK irányelv által 
előirányzott kategóriákba történ ő besorolásának  nehézségeire, amelyek 
ugyanazon termék eltér ő besorolásából, ebb ől következ ően a különböz ő 
tagállamokra jellemz ő eltérő adózásából adódnak. A jelent és részletezi a problémát 
és előterjeszti a témához kapcsolódó f ő kérdéseket. 
Figyelembe véve a kérdés összetettségét és  annak politikailag érzékeny vonatkozásait, 
valamint azt a tényt, hogy a Bizottság 2002 szeptemberében azt a döntést hozta, hogy nem tesz javaslatot a bo rra vonatkozó minimum jövedékiadó-mértékr ől, e jelentés nem egészül ki 
irányelvjavaslattal. A jele nlegi viszonyok között a jelentés célja a Tanácson, az Európai 
Parlamenten és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságon belüli széles kör ű eszmecsere 
elindítása. Az eszmecsere eredménye alapján a Bizottság döntést hoz az  ebben a jelentésben 
felmerülő valamennyi vagy néhány kérdéssel kapc solatos javaslatok benyújtásáról, vagy 
annak elmaradásáról. 
 
HU 6   HU 1. BEVEZETÉS  
1.1. A közösségi jövedéki rendszer  
1. A jövedéki adó az olyan te rmékek fogyasztására, mint az alkoholtartalmú italok, a 
dohánytermékek és az ásványolajok, kivetett ad ó. Az e termékekre kivetett jövedéki 
adó a tagállamok jelent ős bevételi forrását képezi; összességében a GDP 1,8–4,5 %-
át teszi ki ( lásd az A. mellékletet ). Mivel a tagállamok nem zeti szinten, a közösségi 
minimum szint figyelembevételével határo zhatják meg a jövedé ki adó szintjét, a 
jövedékiadó-mértékek tekintetében eltéré sek tapasztalhatók a tagállamok között. A 
jövedékiadó-mértékekre vonatkozó döntés ek kapcsán a tagállamok nem csupán 
költségvetési megfontolásokat, hanem az egészségüggyel, az agrárpolitikával, az 
adócsalás és –kijátszás kockázatával, a fogl alkoztatással, az egyéb tagállamok által 
megállapított jövedékiadó-mértékekkel, a bels ő piac működésével stb. kapcsolatos 
tényezőket is figyelembe vehetnek. 
2. A jelenleg érvényben lév ő intézkedéseket 1993. január 1-jén vezették be. Az 
intézkedések azon eszmecser ék eredményeként valósultak meg, amelyek 1985-ben a 
belső piac megvalósulásáról szóló fehér könyvvel1 és azt követ ő, az alkohol és az 
alkoholtartalmú italok jövedéki adó-mértékének közelítésér ől szóló javaslattal vették 
kezdetüket2, amelyben a Bizottság a fent említett jövedéki termékek három 
kategóriájára – beleértve az alkoholtartalmú italokat – kivetett jövedéki adók teljes 
körű összehangolására tett javaslatot. A Tanács azonban nem fogadta el ezt a 
megközelítést, sem a Bizottság által 1989- ben javasolt módosított megközelítést3, 
amely a minimum és a kit űzött jövedékiadó-mértékek kombi nációját tartalmazta, és a 
harmonizáció mindössze az adózási strukt úrákra terjedt ki. A jövedékiadó-
mértékeket illet ően mindössze a minimum jövedékiadó-mértékeket határozták meg. 
3. A jövedékiadó-köteles termékek tagállamok közötti szállítására els ősorban 
felfüggeszt ő eljárások keretében kerül sor4. Azoknak az üzleti vállalkozásoknak, 
amelyeknek ilyen eljárások keretében ál l szándékában áruk szállítása, abban a 
tagállamban kell engedélyt kapniuk, amelyben székhellyel rendelkeznek. A szállítmányokat megfelel ő adminisztratív, vagy azzal egyenérték ű kereskedelmi 
okmánnyal kell ellátni; továbbá az áruk a rendeltetési tagállamban adókötelesek. 
Magánszemélyek bármely tagállamban vásárolhatnak adózott termékeket, és átszállíthatják azokat egy másik tagálla mba anélkül, hogy alakiságoknak kellene 
eleget tenniük, vagy ismételten vámot kellene fizetniük; mindennek azonban feltétele, hogy a kérdéses árukat saját hasz nálatra szerezzék be és maguk szállítsák a 
rendeltetési tagállamba. 
                                                
 
1 COM(85) 310, 1985. június 14. 
2 COM(87) 328 végleges/3, 1987. november 10. (HL C 250., 1987.9.18., 4. o.) 
3 COM(89) 527, 1989. december 7. (HL C 12., 1990.1.18., 12. o.) 
4 A legutóbb a 2003. április 14-i 807/2003/EK tan ácsi rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.) 
módosított, a jövedékiadó-köteles termékek re vonatkozó általános rendelkezésekr ől és e termékek 
tartásáról, szállításáról és ellen őrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL L 
76., 1992.3.23., 1. o.) 
 
HU 7   HU 1.2. Az alkoholtartalmú italok jövedéki adója 
4. Az alkoholra és az alkoholtartalmú ital okra kivetett jövedéki adóra vonatkozó 
közösségi keretet két irányelv határozza me g. Az alkohol és az alkoholtartalmú italok 
jövedéki adója szerkezetének  összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 
92/83/EGK tanácsi irányelv5 közös fogalommeghatározásokat állapít meg a 
jövedékiadó-köteles termékek vonatko zásában, biztosítva azt, hogy ugyanazon 
termék valamennyi tagállamban ugyanazon elbánásban részesül jön. A szerkezetet 
meghatározó irányelv részletezi továbbá a jövedéki adó kiszámításának módszerét és 
azokat a feltételeket, amelyek esetén egyes termékek adómentességben vagy a jövedékiadó-mértékek csökkentésében részesülhetnek. 
5. Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének
 közelítésér ől szóló 
92/84/EGK tanácsi irányelv6 valamennyi termékkategória vonatkozásában 
meghatározza a minimum jövedékiadó-mé rtékeket. E minimum jövedékiadó-
mértékek, amelyek felett a tagállamok sajá t belátásuk szerint határozhatják meg a 
nemzeti adómértéket, az alábbiak: 
                                                 
5 Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összeh angolásáról szóló, 1992. 
október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv (HL L 316., 1992.10.31., 21. o.) 
6 Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítésér ől szóló, 1992. október 19-i 
92/84/EGK tanácsi irányelv (HL L 316., 1992.10.31., 29. o.) 
 
HU 8   HU Termékkategória  (az egyes 
kategóriák pontos fogalommeghatározása a 92/83/EGK irányelvben található)  Az irányelvben meghatározott minimum 
jövedékiadó-mérték  
Bor, valamint a boron és sörön 
kívüli erjesztett italok  0 EUR 1 hl termék vonatkozásában 
Sör 0,748  EUR  1 hl/Balling-fok 
vonatkozásában 
vagy 1,87 EUR 1 hl/alkoholfok 
vonatkozásában 
Köztes alkoholtermékek  (pl. 
szeszezett borok, lik őrborok) 45 EUR  1 hl termék vonatkozásában 
Etil-alkohol és szeszes italok  550 EUR 1 hl tiszta alkohol 
vonatkozásában 
Megjegyzés: az 1 000 eurót  nem meghaladó 
jövedékiadó-mértéket alkalmazó tagállamok nem csökkenthetik a nemzeti adómértéket. Az 1 000 eurót  meghaladó jövedékiadó-mértéket 
alkalmazó tagállamok nem csökkenthetik a nemzeti adómértéket 1 000 euro alá.  
6. E minimum jövedékiadó-mértékek bevezetés e 1993-ban az akkori 12 tagállam közül 
7-ben tette szükségessé az addig alkalmazott jövedékiadó-mértékek növelését7. E 
minimum jövedékiadó-mértékeket meghaladóa n a tagállamok saját belátásuk szerint 
határozhatják meg a nemzeti adómértékeket. A Közösségen belül mindez eltéréseket eredményezett az alkalmazott adók mérték ét tekintve, tükrözve az eltér ő nemzeti 
politikai megfontolásokat.  A B.1.–B.4. mellékletek  valamennyi termékkategória 
vonatkozásában részletes áttekintést nyújta nak az egyes tagállamok által 2004. május 
1-jén alkalmazott jövedékiadó-mértékekr ől, beleértve azokat a tagállamokat is, 
amelyek abban az id őpontban csatlakoztak az EU-hoz. 
7. Érdemes megjegyezni, hogy a 92/84/EGK tan ácsi irányelv elfogadásakor készült 
jegyzőkönyvben foglalt nyilatkozat értelmében a tagállamok vállalkoztak arra, hogy 
a Bizottság által a COM(89) 527. számú dokumentumban javasolt kit űzött 
jövedékiadó-mértékeket referenciamértéke knek tekintik, és arra törekednek, hogy 
nemzeti jövedékiadó-mértékeiket az okhoz közelítve alak ítsák ki. E kit űzött 
jövedékiadó-mértékek az alábbiak: 
                                                
 
7 A sör vonatkozásában Németország, Görögország, Fr anciaország és Luxemburg volt érintett. A szesz 
vonatkozásában Görögország, Spanyolország, Olaszország és Portugália volt érintett. 
 
HU 9   HU Etil-alkohol és szesz 1398,1 EUR 1 hl tiszta alkohol vonatkozásában 
Csendes bor 18,7 EUR 1 hl termék vonatkozásában 
Habzóbor 33 EUR 1 hl termék vonatkozásában 
Sör 1,496 EUR 1 hl/Balling-fok késztermék vonatkozásába n
Köztes alkoholtermékek 93,5 EUR 1 hl termék vonatkozásában 
A gyakorlatban a tagállamok a jövedékiadó- mértékek változtatása során nem minden 
esetben vették figyelembe ezeket a kit űzött jövedékiadó-mértékeket, ehelyett 
kihasználták a nyilatkozat által lehet ővé tett rugalmasságot, hogy jövedékiadó-
mértékeiket sajátos indokokkal – különösen  a költségvetési szükségletekre 
hivatkozva – a referenciamértékek által el őirányzottaktól eltér ően igazítsák ki. 
8. Az alábbi táblázat a minimum jövedéki adó-mértékeket részletezi valamennyi 
termékkategóriát illet ően, euro/hektoliter/alkohol fok vonatkozásban, valamint 
termék/liter/szokványos kiszerel és alkoholfoka vonatkozásban. 
Termékkategória  Minimum 
jövedékiadó-mérték: 1 hl/alkoholfok  Minimum jövedékiadó-
mérték: 1 l termék/szokványos kiszerelés alkoholfoka  
Bor, valamint a boron és sörön 
kívüli erjesztett italok  0 EUR  Bor (12°) 0 EUR  
Sör 1,87 EUR  Sör (5°) 0,1 EUR  
Köztes alkoholtermékek  2,5 EUR  Köztes alkoholtermékek 
(18°) 0,45 EUR  
Etil-alkohol és szeszes italok  5,5 EUR  Szesz (40°) 2,2 EUR  
9. Átlagosan az alkoholtartalmú ita lokból befolyó jövedéki adó a befolyó jövedéki adó 
összességének 10,5 % -át teszi ki, ez a tagállamok teljes GDP-je 0,29 % -ának felel 
meg (az A. melléklet  tartalmazza a tagállamonkénti áttekintést). 
2. A JÖVEDÉKI ADÓ SZERKEZETÉNEK ÉS MÉRTÉKÉNEK VIZSGÁLATA  
2.1. Általános megjegyzések 
10. A 92/84/EGK irányelv 8. cikke értelmében a Tanács – a Bizottság jelentése, és adott 
esetben annak javaslata alapján – kétévente felülvizsgálja a szóban forgó irányelvben 
szabályozott jövedékiadó-mértékeket, és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követ ően egyhangú határozattal meghozza a szükséges intézkedéseket. 
A Bizottság által készített jelentésnek és a Tanács vizsgálatának figyelembe kell vennie a bels ő piac megfelel ő működését, az alkoholtartalmú italok különböz ő 
kategóriái közötti versenyt , a jövedékiadó-mértékek reálértékét, valamint a 
Szerződés szélesebb kör ű célkitűzéseit. 
 
HU 10   HU 2.2. Az első bizottsági jelentés 
11. A Bizottság 1995 szeptemberében nyújtotta be els ő jelentését, amely az 
alkoholtartalmú italok mellett a dohányterméke kre és az ásványolajokra is kiterjedt8. 
A jelentést nem egészítette ki javaslat. A jelentés rámutatott, hogy az alkoholtartalmú 
italokat illet ően a jövedékiadó-mértékek terén st agnálás volt tapasztalható. Jelezte 
továbbá, hogy a jelenség akkoriban azt az elképzelést tükr özte, hogy a borra 
vonatkozó nulla jövedékiadó-mérték kor látozhatja az egyéb alkoholtermékekkel 
kapcsolatos változtatások körét ugyan azon tagállamban és a szomszédos 
tagállamokban. A jelentés arra a következ tetésre jutott, hogy az alkoholra kivetett 
adó kérdése további vizsgálatoka t igényel, valamint hogy a végs ő határozatok 
meghozatalát megel őzően további konzultációt kell folytatni valamennyi érdekelt 
féllel. Eközben a minimum vagy ahhoz közelít ő jövedékiadó-mértékeket alkalmazó 
tagállamok továbbra is alkalmazhatták érvényben lév ő jövedékiadó-mértékeiket, így 
elkerülhet ővé vált a kereskedelem eltérítése, amelyet a jövedékiadó-mértékek 
erőltetett kiigazítása eredményezhetett volna. 
12. Az érdekelt felekkel folytatott konzultációs  folyamat részeként a Bizottság döntést 
hozott egy Lisszabonban 1995 novemberében megrendezésre kerül ő, a jövedéki adó 
kérdésével foglalkozó konferenciáról . Ez jelentette a folyamatban lév ő konzultációs 
folyamat els ő állomását. A konferencia célja a jövedéki adóval kapcsolatos, 1993 
januárja óta érvényben lév ő közösségi intézkedések értékelése, valamint különösen a 
Bizottság jöv őbeli jövedékiadó-politika kial akítására irányuló munkájának 
elősegítése volt. A konferencián meger ősítést nyertek a jelentésben hangsúlyozott 
nehézségek, valamint a kereskedelmi és egészségügyi társulások véleménye, megoldási javaslatok azonban nem merültek fel. 
13. Az Európai Parlament 1996. szeptember  19-én fogadta el a Bizottság 
felülvizsgálatával kapcsolatos véleményét
9, és felkérte a Bizottságot, hogy a javasolt 
iránymutatásoknak megfelel ően vizsgálja meg a meglév ő irányelveket, majd tegyen 
javaslatot azok megfelel ő módosításaira, továbbá fo lytassa munkáját egy olyan 
méltányos adórendszer kialakítá sa érdekében, amely nem to rzítja az alkoholtartalmú 
italok közötti versenyt. 
3. A JELENLEGI (MÁSODIK ) JELENTÉS ALKALMAZÁSI KÖRE  
3.1. Általános háttér 
14. A fentieknek megfelel ően e jelentés célja az alkohol és az alkoholtartalmú italok 
jövedékiadó-mértékének vizsgá lata, figyelembe véve a bels ő piac megfelel ő 
működését, az alkoholtartalmú italok különböz ő kategóriái közöt ti versenyt, a 
jövedékiadó-mértékek reálér tékét, valamint a Szerz ődés szélesebb kör ű célkitűzéseit, 
így az egészségügyi és az agrárpolitikát. 
15. A jelentést konzultációs folyamat el őzte meg. A Bizottság szolgálatai arra kérték a 
tagállamokat, hogy egy kérd őív segítségével fejtsék ki nézeteiket valamennyi 
vizsgálatra szoruló elemmel kapcsolatba n. Mivel a konzultációs folyamat 2001-ben 
                                                 
8 COM(95)285, 1995. szeptember 13. 
9 HL C 320., 1996.10.28., 205. o. 
 
HU 11   HU vette kezdetét, az EU-hoz 2004. május 1-jé n csatlakozó tagállamok nem vettek benne 
részt. Ez azzal a követ kezménnyel jár, hogy az ő nézeteik nem szerepelnek ebben a 
jelentésben.  A kereskedelmi és egészségügyi társ ulások szintén felkérést kaptak 
állásfoglalásuk benyújtására, és lehet őségük nyílt a kérdés megvitatására a 
Bizottsággal folytatott kétoldalú eszmecserék során. 
16. Az egyik lényeges szempont – az alkoho ltartalmú italok közötti verseny – 
tekintetében a Bizottság független tanács adót kért fel a verseny mértékének 
felmérésére (a továbbiakban: a verse nnyel kapcsolatos tanulmány). A tanulmány 
mindemellett vizsgálta az alkoholtartalmú italok fogyasztását jellemz ő tendenciákat 
és ezek okait (pl. az adózásban bekövetk ezett változásokat). Ezzel párhuzamosan 
számos tagállam esetében vizsgálta a magánszemélyek által bonyolított határokon 
átnyúló vásárlás kérdését, csakúgy mint  az adózott termékek törvénybe ütköz ő, 
kereskedelmi célú, határokra való  tekintet nélküli szállítását10. (A tanulmány 
eredményeire a 41., 42. és 58. bekezdés  tartalmaz hivatkozásokat.) 
3.2. A belső piac működése 
17. Ez a fejezet a tagállamok által alkalmazott jövedékiadó-mértékek az alkoholtartalmú 
italok bels ő piacának megfelel ő működésére gyakorolt hatását vizsgálja. 
18. E kérdés elemzésekor az els ő jelentés a jövedéki te rmékek közösségen belüli 
szállításának három átfogó ka tegóriája között tett különbséget: kereskedelmi célú 
szállítás a jövedéki adó felfüggesztése ke retében, adózott termékekkel kapcsolatos 
kereskedelmi tranzakciók és termékek szállít ása magánszemélyek által. Ezúttal is ezt 
a három kategóriát alkalmazzuk. 
Áruk kereskedelmi célú szállítása felfüggeszt ő eljárások keretében 
19. Az első jelentés arra a következtetésre jutott, hogy általánosságban a legális 
kereskedelmet  illetően a közösségi jövedéki re ndszer a tagállamok közötti, a 
jövedékiadó-mértékek terén mutatkozó jelent ős eltérések ellenére meglehet ősen jól 
működik. Mivel az áruk szállításá ra adófelfüggesztés me llett kerül sor, amelynek 
értelmében az adót a rendeltetési tagállamban  kell megfizetni a kérdéses tagállamban 
alkalmazott jövedékiadó-mértékeknek megfelel ően, valószín űtlen, hogy a 
jövedékiadó-mértékekben tapasztalható különbségek a kínálat vagy a verseny 
számottev ő torzulásához vezetnének a keresk edelemben az értékesítési lánc e 
szintjén részt vev ő vállalkozások vonatkozásában. Mindezt a tagállamok is 
megerősítették. 
20. Az első jelentés mindemellett azt a következtetést is levonta, hogy nagyobb 
nehézséget okozott annak felmérése, hogy milyen hatást gyakorol a jövedékiadó-
mértékek terén jelentkez ő folyamatos különbségek és a határellen őrzések 
megszűnésének együttese az e területet jellemz ő megtévesztésre irányuló 
magatartásra ; továbbá hogy túl korainak bizon yult annak felmérése, hogy az ilyen 
csalások növekv ő tendenciát mutatnak-e. Röviddel e jelentés el őterjesztését követ ően 
azonban a tagállamok aggodalmukat fejezték ki a jövedéki szektorban jelentkez ő 
                                                 
10 „Tanulmány az alkoholtartalmú italok közötti versenyr ől”, Customs Associates Ltd., 2001. február. A 
tanulmány összefoglalója az alábbi weboldalon található:http://europa. eu.int/comm/taxation_customs/publica tions/reports_studies/report.htm 
 
HU 12   HU csalásokkal kapcsolatban. Mindez 1997 elej én egy, a tagállamok és a Bizottság 
képviselőiből álló, a jövedéki adó vonatkozásában a csalás kérdésével foglalkozó 
magas szint ű munkacsoport  létrehozását eredményezte. A munkacsoportnak 
azonosítania kellett a csalás jellegét és mértékét, tová bbá a szabályozó és ellen őrző 
rendszer hiányosságait és gyenge pontjait, és javaslatot kellett tennie a kérdéses 
rendszerekre vonatkozó megoldásokra és/v agy fejlesztésekre. A munkacsoport 1998. 
április 24-i jelentésében11 arra a következtetésre jutott, hogy a dohány- és 
alkoholszektort érint ően a csalás aggasztó méreteket öltött. Az Európai Unió egészét 
tekintve a tagállamok az 1996-ra vetített veszteséget megközelít őleg 1,5 milliárd 
euróra becsülték az alkohol szektor vonatkozásában (ez az alkoholtartalmú italokból 
befolyó jövedéki adók összességéne k 8 %-át teszi ki). Ezzel szemben a 
dohánytermékek vonatkozásában a tagállam ok az 1996-ra vetíte tt veszteséget 
megközelít őleg 3,3 milliárd euróra becsülték (ez a dohánytermékekb ől befolyó 
jövedéki adók összességének 7,5 %-át te szi ki). A jelentés egyik további 
következtetése az volt,  hogy az alkohollal kapcsolatos csalás els ősorban a 
közösségen belüli raktározási és szál lítási rendszerre irányult. Ezek azok a 
nagymérték ű csalások, amelyek azon tagállamok piacaira irányulnak, amelyekben 
magasak a jövedékiadó-mértékek. Az adóbevétel számottev ő kiesésének 
szükségszer ű következménye, hogy a csalást elkövet ők roppant gyorsan tehetnek 
szert óriási nyereségre. A jelentés rá mutatott, hogy ez a nyereség a termékekre 
kivetett, értékükhöz képest túlzo ttan magas adóterhekre vezethet ők vissza, valamint 
egyes esetekben arra  a tényre, hogy a tagállamok között jelent ős eltérések 
tapasztalhatók a jövedéki a dók és a HÉA mértékét illet ően. 
21. A kérdőívre adott válaszaiba n számos tagország  megerősítette a csalás kérdésével 
foglalkozó magas szint ű munkacsoport jelentésében szerepl ő tényeket. Néhányuk 
(Írország, az Egyesült Királyság és Franciaország) az eltérítések számának 
emelkedését jelentette, amely során a jöve déki adó felfüggesztése mellett az egyik 
tagállamból egy másikba szállított árukat a szállítási útvonal on eltérítik, gyakran 
olyan tagállamokba, amelyekben viszonylag magas az adó mértéke. Egyéb tagállamok a harmadik országokból történ ő alkoholcsempészet fokozódásáról tettek 
jelentést (Finnország), csakúgy mint az egyr e elterjedtebb házi lepárlásról és az 
egyéb tagállamokból illegálisan behozott alkoholtartalmú italok elkobzásának növekedésér ől (Svédország). Mindazonáltal a viszonylag alacsony jövedékiadó-
mértékeket alkalmazó tagállamok is (így Po rtugália) az alkohol és  az alkoholtartalmú 
italok szektorában tapasztalható csalás növekedését jelentették, amely legtöbbször 
jövedékiadó-csalásban nyilvánul meg. A Bi zottság értesült az olyan esetek növekv ő 
számával, amelyek jellemz ője, hogy egyes, az alkoholszekto rban érdekelt gazdasági 
társaságok elmulasztják az EK-n belüli, va gy a harmadik ors zágokba irányuló 
szállítmányok vámkezelését, miközben e társaságok felel ősek az azon termékekre 
kivetett adó megfizetéséért, amelyek nem érték el rendeltetési helyüket. 
22. A csalás kérdésével foglalkozó magas szint ű munkacsoport ajánlásait követ ően a 
Bizottság és a tagállamok számos kezdemé nyezést tettek a csalás elleni küzdelem 
érdekében. Erre példa az adóraktárak üzemeltet őiről szóló bizott sági ajánlás
12 
                                                 
11 A csalás kérdésével foglalkozó magas szint ű munkacsoport Ecofin-Tanács által 1998. május 19-én 
jóváhagyott jelentése az alkohol- és doh ányszektorban tapasztalható csalásról. 
12 Az adóraktárak üzemeltet őinek a 92/12/EGK tanácsi irányelvnek megfelel ően jövedéki termékek 
kezelésére adott engedélyre vona tkozó iránymutatásról szóló, 200 0. november 29-i 2000/789/EK 
bizottsági ajánlás (HL L 314., 2000.12.14., 29. o.). 
 
HU 13   HU elfogadása, valamint a jövedékiadó-köteles  termékek szállításának és felügyeleti 
rendszerének számítógépesítése13. Ezek a kezdeményezések ja vítják majd a jelenlegi 
szabályozó és ellen őrző rendszerek hatékonyságát, és el ősegítik az adócsalás és -
kijátszás elleni küzdelmet. 
Adózott termékekkel folytatott ke reskedelmi tevékenységek  
23. Az első jelentés rámutatott, hogy a Közösségen belüli kereskedelmi tranzakcióknak 
mindössze töredékét folytatják felfüggeszt ő eljárások mell őzésével. Ez továbbra is 
érvényes a keresked ők közötti kereskedelmi tranzakciókra , amelyekre a 92/12/EGK 
irányelv 7. cikke szerint meghatározott e ljárás vonatkozik. Ezekben az esetekben a 
tagállamok közötti sz állításra egyszer űsített adminisztratív okmánnyal kerülhet sor, 
és az indító tagállamban megfizetett j övedéki adót visszatérítik, amennyiben 
bizonyítást nyer, hogy az adót a rendelteté si tagállamban megfizették. A tagállamok 
nem emeltek komoly kifogásokat, annak ellenére, hogy egy ta gállam (az Egyesült 
Királyság) jelezte, hogy súlyos problémái merültek fel a megtévesztésre irányuló 
adó-visszatérítési igények kapcsán olyan áruk vonatkozásában, amelyek valójában 
nem hagyták el az Egyesült Királyság terü letét és/vagy soha nem vetettek ki rájuk 
adót. Mindazonáltal az Egyesült Királyság megszigorította a visszatérítési eljárásait, 
amely hatékony intézkedésne k bizonyult az ilyen jelleg ű csalás visszaszorítása terén. 
A tapasztalatok azt mutatják, hogy a csalást elkövet ők tevékenységei az adott 
időpontban legsebezhet őbbnek tűnő rendszerre irányulnak, roppant rugalmasak, és 
amint az egyik rendszer hatékonyabbá vá lik, tevékenységeik máris egy másik 
rendszer kiaknázását célozzák. Ebb ől adódóan a rendszerek egyikét sem lehet 
önmagában, elszigetelten vizs gálni, amikor annak megfon tolására kerül sor, hogy 
hogyan lehetne őket hatékonyabbá tenni. 
24. Az e területen történt leglén yegesebb, jelentésre érdemes el őrelépés a 
távértékesítéssel  áll kapcsolatban (az eladó vagy képvisel ője közvetlenül vagy 
közvetetten adja át vagy szállítj a az értékesített árut a végs ő felhasználóhoz). Az 
elektronikus kereskedelem fejl ődése következtében sok tagállam jelentette a végs ő 
felhasználók számára történ ő távértékesítés növekedését, különösen a bor- és a 
szeszágazat vonatkozásában. Az ilyen jelleg ű értékesítésekre alkalmazandó 
eljárásokat a 92/12/EGK irányelv 10. ci kke határozza meg, amely értelmében az 
eladónak vagy képvisel őjének a rendeltetési hely szerinti tagállamban kell jövedéki 
adót fizetnie. Azt, hogy a kereskedelem e típusa egyre elterjedtebb, az is jelzi, hogy a 
tagállamok jelentései szerint a távértékes ítésre vonatkozó adó megfizetése kapcsán 
az egyéb tagállamok piaci szerepl ői növekv ő számban szerepelnek 
nyilvántartásaikban. 
25. Számos – els ősorban a magas adókat kivet ő – tagállam azonban arról tett jelentést, 
hogy az alacsony jövedékiadó-mértékeket alkalmazó tagállamokban székhellyel rendelkez ő, internetes értékesítéssel fogl alkozó vállalatok fokozott arányban 
értékesítenek adózott termékeket a maga sabb adók jellemezte területeken, anélkül, 
hogy megfizetnék a fogadó ország által el őírt megfelel ő adót. Ez részben a 
rendeltetési hely szerinti tagállamban fizetend ő adóval kapcsolatos eljárások 
összetettségének, valamint a rájuk vonat kozó szabályok betartásával kapcsolatos 
költségeknek tudható be; ezek – különösen a kis- és középvállalatok esetében – 
                                                
 
13 A jövedéki termékek szállításának és felügyeletének számítógépesítésér ől szóló, 2003. június 16-i 
1152/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 162., 2003.7.1., 5. o.). 
 
HU 14   HU gyakorta aránytalanul nagy terhet jelentenek a m űveletek értékéhez viszonyítva. E 
helyzetből adódik, hogy a keresked ők és a polgárok nem élvezhetik teljes mértékben 
a belső piac előnyeit. Egyéb esetekben azonban az alkoholtartalmú italokat kínáló 
internetes oldalakat egyértelm űen azért hozták létre, hogy kiaknázhassák a 
tagállamok között mutatkozó jövedékiadó-mért ékek terén mutatkozó eltéréseket. Az 
értékesített termékeket postai úton juttatjá k el az egyéb tagállamok fogyasztóihoz, és 
nyilvánvaló, hogy e szállítmányok az áruk sz abad mozgása szabályát érvényesít ő 
belső piacon nehezen ellen őrizhetők. 
26. A távértékesítés fent említett nehézség eivel a 92/12/EGK irányelv 7–10. cikke 
rendelkezéseinek m űködéséről szóló bizottsági jelentés foglalkozik részletesen. A 
jelentés és az azt kísér ő irányelvjavaslat a távértékesítéssel kapcsolatos eljárások 
egyszerűsítésére, valamint az alkoholtartal mú italok távvásárlására vonatkozó 
liberalizáció mértékére tesz javaslatot14. További részletek a Bizottság által 2004. 
április 2-án elfogadott, a 92/12/EGK iránye lv 7–10. cikkére vonatkozó jelentésben és 
javaslatban15 találhatók. 
Határokon átnyúló vásárlás 
27. A belső piacot szabályzó alapelvekkel ö sszhangban magánszemélyek bármely 
tagállamban vásárolhatnak adózott termékek et, és átszállíthatják azokat egy másik 
tagállamba anélkül, hogy a termékekre ismé telten adót kellene fizetniük. Mindennek 
azonban feltétele, hogy a kérdéses árukat sajá t felhasználásra – be leértve családjukét 
is – szerezzék be és maguk szállítsák  a rendeltetési tagállamba (a 92/12/EGK 
irányelv 8. cikke). Annak megállapítására, hogy a jövedéki termékeket az utas és 
családja saját felhasználására szánták-e,  a tagállamoknak többek között a szállított 
termék mennyiségével kapcsolatos krité riumot kell számba venniük (lásd a 
92/12/EGK irányelv 9. cikkét) . E kritérium alkalmazásában a tagállamok – kizárólag 
egyfajta bizonyítékként – irányadó szin teket állapíthatnak meg. Megjegyzend ő 
továbbá, hogy 2003 végéig három tagország  (Svédország, Dánia és Finnország) 
engedélyt kapott az olyan jövedéki termékek mennyiségi korlátozásának 
alkalmazására (beleértve az alkoholtart almú italokat), amelyeket egyéb 
tagállamokból érkez ő utazók hoznak a területükr e a jövedéki adó további 
megfizetése nélkül (lásd a 92/ 12/EGK irányelv 26. cikkét). 
28. A határokon átnyúló vásárlás arányát illet ően az els ő jelentés rámutatott, hogy a 
jelenség általánosan elterjedtnek tekinthet ő és 1992 óta növekv ő tendenciát mutat, 
különösen az olyan szomszédos tagállamok között, amelyek nagyban eltér ő 
jövedékiadó-mértékeket alkalmaznak. A jelentés azt is hangsúlyozta, hogy a 
jövedékiadó-mértékek terén tapasztalhat ó különbségek általá nosan elfogadott, 
jelentős tényezőnek bizonyultak. E kérdést illet ően a csalás kérdésével foglalkozó 
magas szint ű munkacsoport megállapította, hogy a szervezett b űnözői csoportok által 
elkövetett nagyarányú csalások mellett az érvényben lév ő szabályok kisebb arányú 
áthágása révén szintén jelent ős mértékben fordult el ő adózott árukkal kapcsolatos 
                                                 
14 Ebben az összefüggésben a távértékesítés olyan ügyletet jelent, amely során az eladó vagy képvisel ője 
adja át vagy szállítja a jövedéki terméket a vev őnek. A távvásárlás olyan ügyletet jelent, amely során 
erről az átadásról vagy szállításról a vev ő vagy képvisel ője gondoskodik. 
15 COM(2004)227, 2004. április 2. 
 
HU 15   HU csalás, amely a tagállamok közötti jelent ős adó- és jövedékiadó-mértékbeli 
különbségeknek tudható be. 
29. A kérdőívre adott válaszukban az alkoholtart almú italokra viszonylag alacsony 
adószintet alkalmazó tagállamok nem fe jezték ki aggodalmukat a határokon átnyúló 
vásárlást illet ően, és általánosan elmondható, hogy annak nagyságrendjér ől nem 
állnak rendelkezésükre adatok. A magas adókat kivet ő tagállamok jóval nagyobb 
figyelmet szentelnek ennek a kérdésnek. Az Egyesült Királyság  például évente végez 
nemzetközi utasokra irányul ó, az ország különböz ő kikötőire és reptereire kiterjed ő 
felmérést. E felmérés alapján a becslések szerint az országot célzó csempészetnek betudható teljes jövedékiadó- kijátszás és -ves zteség (vám és HÉA) – amely az 
adózott alkoholtartalmú italok valamennyi típusát magában foglalja – 1992 és 1999 
között 70 millió GBP-ról megközelít őleg 285 millió GBP-ra n őtt. A teljes veszteség 
nagy részét a sör tette ki. Mindebben óriá si szerepet játszottak a jövedékiadó-
mértékeket jellemz ő különbségek, amellett, hogy az olyan egyéb tényez ők, mint az 
adózatlan ár, az átváltási árfolyam és a viteldíjak szintén közrejátszottak. Dánia
 
becslései szerint a határokon átnyúló vásárlás a dán ok 2000. évi teljes 
fogyasztásának százalékos arányában kife jezve a sör esetében 18 %-ot, a bor 
esetében 13,5 %-ot, a szesz esetében 27 %-ot tett ki. Svédországban  az 1990-es évek 
második felében a határokon átnyúló vásárl ás fokozódása volt tapasztalható, amely 
alighanem az adókülönbségeknek tudható  be. 2000-ben mindez a 15 éven felüli 
lakosság vonatkozásában személyenként 1,26 liter tiszta alkoholnak felelt meg. Ez a 
teljes fogyasztás 17 %-át jelentette. Mindez a szesz esetében 27 %-o t, a sör esetében 
12 %-ot, a bor esetében 14 %-ot tett ki. Finnország  vonatkozásában az 
alkoholtartalmú italok határmenti kereskedelmét els ősorban harmadik országokkal 
folytatják, mivel a Finnország és Oros zország, illetve Észtország közötti 
árkülönbözet különösen jelent ős. Mindeddig az egyéb ta gállamokkal folytatott 
határmenti kereskedelem nem jelentkezett számottev ő problémaként, Finnország 
azonban arra számít, hogy az EU b ővítését követ ően a helyzet meg fog változni. A 
viszonylag alacsonyabb adószintet alkalmazó tagállamok, így Belgium  és Hollandia  
szakmai szervezetei neheztelésüket fejezték ki a tagjaikat érint ő, a határokon átnyúló 
vásárlásnak betudható kedvez őtlen hatás miatt, amely abból adódik, hogy polgáraik a 
borra és a habzóborra nulla, vagy azt megközelít ő jövedékiadó-mértéket alkalmazó 
tagállamokban vásárolnak. 
30. Dánia, Svédország és Finnország esetéb en az alkoholból és az alkoholtartalmú 
italokból származó jövedéki adó alakulásár a a 2003. december 31-én lejáró engedély 
– amely az olyan jövedéki termékek mennyiségi korlátozásának alkalmazására vonatkozik, amelyeket egyéb tagállamokból érkez ő utazók hoznak a területükre a 
jövedéki adó további megfizet ése nélkül – és az EU b ővítése lett vagy lesz hatással. 
Az érintett tagállamokban eszmecsere zajlik arról, hogy ezek az események milyen hatást fognak gyakorolni jövedékiadó-mé rtékeik szintjére. Dánia 2003. októberi 
hatállyal 45 %-kal csökkentette a szeszre ki vetett jövedékiadó- mértéket, Finnország 
pedig 2004. március 1-jét ől egyetemesen alkalmazandó mértékcsökkentéseket 
vezetett be (ezek a sör esetéb en 32 %-kal, a bor esetében 10 %-kal, a szesz esetében 
44 %-kal csökkentek). E jövedékiadóm érték-csökkentéseknek a tagállamok 
adóbevételére gyakorolt hatása a teljes fogyasztásra gyakorolt hatásuktól és 
leginkább a határokon átnyúló vásárlást és cs empészetet az érintett tagállamokban 
felváltó szabályos értékesítés mértékét ől függ. 
 
HU 16   HU 31. A fent ismertetett helyzet rámutat, hogy a polgárok messzemen ően kihasználják azt a 
lehetőséget, amely szerint bármely tagállamban  vásárolhatnak adózott termékeket, és 
átszállíthatják azokat egy másik tagállamba anélkül, hogy a termékekre ismételten 
adót kellene fizetniük. Ez telj esen törvényes, és a bels ő piacon a polgárok egyik 
alapvető szabadsága. Szintén nyilv ánvaló, hogy az ilyen jelleg ű határokon átnyúló 
vásárlást legf őképpen a tagállamok közötti  adókülönbségek idézik el ő. Annak 
ellenőrzése, hogy a magánszemélyek által szállí tott árukat saját felhasználás helyett 
kereskedelmi felhasználásra szánják-e, az utazók fizikai ellen őrzését teszi 
szükségessé. Mivel azonban a bels ő határok szisztematikus ellen őrzése 
összeegyeztethetetlen a Szerz ődés 14. cikkében lefektetett alapvet ő belső piaci 
elvekkel, ilyen ellen őrzésekre csak alkalmanként (véletlenszer ű ellenőrzések révén), 
továbbá a tagállam egész területére kiterjed ő belső ellenőrző intézkedések részeként 
kerülhet sor. Az ilyen ellen őrzéseknek meg kell felelniük továbbá a közösségi jog 
általános alapelveinek, lebonyolításuk pedig különösen nem lehet önkényes vagy 
szükségtelenül korlátozó16 jellegű. Egyes tagállamokban az utazók ellen őrzése és 
azok lefolytatásának módja gyakorta bossz úságot vált ki az utazókból, amelynek 
eredményeként a Bizottsághoz számos, a kérdés es tagállamok elleni panaszt juttattak 
el. A tényt, miszerint ilyen fiskális ellen őrzéseket továbbra is folytatnak, az utazók 
gyakran a bels ő piacon belüli szabad mozgáshoz va ló joguk csorbítá sának értékelik. 
E jelentés nem foglalkozik azzal a kérd éssel, hogy a tagállamok milyen mérték ű 
hatáskörrel rendelkeznek még az utazók ellen őrzését illet ően. Egyértelm ű azonban, 
hogy annak oka, amiért a tagállamok az utazókat érint ően a határokon átnyúló 
vásárlást az adózott termékek csempészetét ől történő megkülönböztetést szolgáló 
ellenőrzéseket továbbra is elvégzik, az nagym értékben az általuk alkalmazott olyan 
jövedéki adó, amelynek mértéke a szomszé dos tagállamokéival összevetve jóval 
magasabb. 
A belső piac működése – következtetések 
32. A fenti elemzésb ől egyértelm ű, hogy az adóügyi határok 1993-as megszüntetése, ami 
azzal párosult, hogy a tagállamok továbbra is jelent ős mértékben eltér ő jövedéki 
adókat vetnek ki az alkoholtart almú italokra, számos, a bels ő piaccal kapcsolatos 
problémát eredményezett, annak ellenére, hogy a jelenség a fogyasztók szempontjából néha el őnyösnek bizonyul. 
33. Ezen felül az egyéni piaci szerepl ők és néhány tagállam alkoholtartalmú italokat 
előállító szerepl őket képvisel ő szervezetei rendszeresen panasszal élnek a verseny 
torzulása és a kereskedelem eltérítése te kintetében, amelyet a jövedékiadó-mértékek 
jelentékeny eltérései okoznak. A maga s jövedékiadó-mértékeket alkalmazó 
tagállamokban vagy tagállami régiókban székhellyel rendelkez ő gyártók és 
kereskedők rámutatnak, hogy a kivete tt adók magasak, továbbá  hogy a csalás és a 
csempészet, valamint az adózási von zatú határokon átnyúló vásárlás kedvez őtlen 
hatást gyakorol üzleti vállalkozásukra (a nnak ellenére, hogy tisztában vannak ez 
utóbbi jelenségnek a fogyasztó szempon tjából teljesen törvényes voltával). 
34. A legtöbb tagállam egyetért abban, hogy a bels ő piac megfelel ő működéséhez a 
jövedékiadó-mértékek további közelítésér e van szükség. A megvalósítás mikéntjét 
tekintve azonban nem született megegyezés. A magas adókat kivet ő tagállamok, 
                                                
 
16 E vonatkozásban lásd az EB 321/87. sz. ügyben hozott 1991. április 27-i ítéletét. 
 
HU 17   HU amelyek a jövedékiadó-mértékek közötti eltérésekb ől adódó egyre növekv ő mértékű 
határokon átnyúló vásárlásról, csempészetr ől és kereskedelmi csalásról tesznek 
jelentést, hangsúlyozzák valamennyi mi nimum jövedékiadó-mérték növelésének 
szükségességét. Sokan mások azt hangsúlyozzák, hogy a rendkívül magas jövedékiadó-mértékeket alkalmazó tagállamoknak is er őfeszítéseket kell tenniük. Ez 
utóbbival kapcsolatosan megjegyzend ő, hogy Dánia és Finnország nemrégiben 
jelentősen csökkentette az alkoholtartalmú italokr a kivetett jövedéki adó mértékét, 
ami egyrészt a Közösségen belüli ut azók által behozható alkohol mennyiségi 
korlátozásának alkalmazására vonat kozó eltérésük 2003. december 31-i 
megszűnésének, másrészt az EU 2004. május 1-jei b ővítésének a következménye. 
3.3. Az alkoholtartalmú italok közötti verseny 
35. Ez a szakasz a különböz ő típusú alkoholtartalmú ital ok közötti verseny mértékét, 
valamint a verseng ő kategóriákra alkalmazott jöve déki adók összehangolásának 
szükségességét vizsgálja. 
36. A különböz ő termékkategóriák vonatkozásában  a jövedékiadó-mértékeknek a 
92/84/EGK irányelvben lefektetettek al apján meghatározott minimumszintjei 
politikai kompromisszum eredményének tekintend ők és csupán korlátozott 
mértékben tükrözik a verseny kérdését . A sörre vonatkozó minimum jövedékiadó-
mértékeket viszonylag alacsony szinten határozták meg, amely annak a ténynek 
tudható be, hogy a sör és a bor – amelyre a minimum alkalmazandó jövedékiadó-mérték nulla – verseng ő termékek. A szeszre és a köztes alkoholtermékekre 
(amelyek desztillált szeszt tartalmazn ak) alkalmazandó jövedékiadó-mértékeket 
alkoholfokonként jóval magasabb szinten határozták meg, amely úgy értelmezhet ő, 
hogy e termékek, illetve a sör és a bo r között nem áll fenn versenyhelyzet. 
37. A 92/84/EGK irányelv mi nt olyan, nem írja el ő, hogy a tagállamok a különböz ő 
termékkategóriákra vonatkozó nemzeti a dómértékeiket az alkoholfokkal arányos 
szinten állapítsák meg. A jövedékia dó-mértékek megállapításakor azonban a 
tagállamoknak figyelembe kell venniük az EK-Szerz ődés, és különösen annak 90. 
cikke általános rendelkezését, amely kimondja, hogy a tagállamok nem vetnek ki más tagállamok termékeire olyan természet ű belső adót, amely azokat hátrányosan 
megkülönbözteti, vagy amely más nemzeti te rmékek közvetett védelmét szolgálja. E 
rendelkezés alapján az Európai Bíróság azt  az ítéletet hozta (a C-170/78. sz. ügyben), 
hogy amennyiben egy tagállam nem tekinthet ő egy adott ital (bor) el őállítójának, 
nem vethet ki olyan adót a kérdéses ita lra, amely annak leginkább érintett hazai 
versenytársát (sör) védi. Következésképpen, valamennyi, bort nem termel ő 
tagállamnak az alkoholtartalmat figyelembe véve hasonló szint ű adót kell kivetnie a 
sörre és a borra; a jövedékiadó-mért ékek megállapításának szabadsága 
következésképpen korlátozott. Egy mási k ügy (C-166/98. sz. ügy) kapcsán a 
Bírósághoz az EK-Szerz ődés 234. cikke értelmében el őzetes döntéshozatalra 
terjesztettek el ő egy, a 92/83/EGK és a 92/84/ EGK irányelv érvényességére 
vonatkozó kérdést. A kérdés arra irá nyult, hogy ezek az irányelvek az EK-Szerz ődés, 
és különösen annak 90. cikke 2. bek ezdése szempontjából érvénytelennek 
tekinthetők-e, mivel az irányelvek el őírják a tagállamok számára, hogy a sörre 
kivetett adót a minimum jövedékiadó-mért ék szintjére emeljék, és ezáltal olyan 
adókülönbözetet teremtsenek, amely valószín űleg hátrányos megkülönböztetést 
eredményez a bor és a sör vonatkozásába n. A Bíróság azt az íté letet hozta, hogy a 
szóban forgó kérdés vizsgálata során nem merült fel olyan tényez ő, amely hatással 
 
HU 18   HU lenne ezen irányelvek érvényességére; az érvelés többek között kitért arra, hogy a 
tagállamok továbbra is meglehet ősen szabadon dönthetnek a rról, miként biztosítják 
azt, hogy a borra és a sörre kivetett adók egymáshoz való viszonya a Szerz ődés 90. 
cikke értelmében kizárja a hazai termék bárminem ű védelmét. 
38. A tagállamok általánosságban jelezték, hogy a termékek versengésének mértéke nem 
számít dönt ő tényezőnek a különböz ő termékkategóriákra alkalmazandó 
jövedékiadó-mérték szintjének megállapítá sakor. Meglátásuk szerint a fogyasztók 
választását nem els ősorban az ár befolyásolja, hanem egyéb fontosabb, vagy 
egyformán fontos tényez ők (szokások, alkalom, kultúra , éghajlat). Következésképp 
az EK-Szerz ődés fent említett rendelkezéséb ől adódó el őírásoktól eltekintve, a 
tagállamok jövedékiadó-mértékei általában nem veszik figyelembe ezt a kérdést. Ezt 
szemlélteti a C. mellékletben  található táblázat, amely hektoliter/alkoholfok 
vonatkozásában mutatja be az alkoholtartalmú italok különböz ő kategóriáira 
alkalmazott jövedékiadó-mérték eket. A magas adókat kivet ő tagállamok (különösen 
Dánia, Svédország, az Egyesült Királyság és Írország) a kérd őívre adott válaszukban 
hangsúlyozták ugyanakkor, hogy az EB ítélkezési gyakorlatának megfelel ően – a 
bortermel ő tagállamoktól eltér ően – a verseng ő termékekre azonos adót kell 
kivetniük, míg a bort és sört egyaránt el őállító tagállamok ma guk határozhatják meg 
a szinteket, anélkül, hogy a verseny ké rdését tekintetbe kellene venniük. 
39. A sör- és bortermel ők megítélése s zerint a különböz ő típusú alkoholtartalmú italok 
közötti verseny nem játszik els ődleges szerepet. A bortermel ők hangsúlyozzák, hogy 
a borra vonatkozó nulla jövedékiadó- mérték két okból kifolyólag nem okoz 
problémát az egyéb alkoholtartalmú italokkal való versenyt illet ően. Egyrészt, az 
asztali borok, csakúgy mint a min őségi borok fogyasztása csökken ő tendenciát mutat 
a nulla, vagy azt megközelít ő jövedékiadó-mértéket alkalmazó tagállamokban. 
Másrészt, e termel ők szerint a különböz ő italok közötti vers eny nem az ár, hanem 
sokkal inkább az egyéb tényez ők, így a hagyományok, a kultúra, a fogyasztás helye 
és ideje, a divat, az életkor, a szoc iális környezet és a marketing függvénye. 
40. A szesztermel ők azonban a minimum jövedékiadó- mértékek jelenlegi szintjét a 
szesszel szembeni hátrányos megkülönbözte tés intézményesítéseként értékelik, 
amelyet a nemzeti jövedéki politika testesít meg. Véleményük szerint bizonyos 
mértékben valamennyi termék versenyben áll egymással, ezért a s zesszel szembeni, a 
sörhöz és a borhoz képest hátrányos megkülönböztetést a szeszre alkalmazott 
minimum jövedékiadó-mérték csökkentésével  kellene kiegyenlíteni. Meglátásuk 
szerint az árak révén kialakult verseny miatt a jövedéki adó befolyásolhatja az 
alkoholtartalmú italok különböz ő kategóriáinak piaci ré szesedését. A magasabb 
jövedékiadó-mértékeket alkalmazó tagáll amok esetében különösen érvényes, hogy a 
szesz árérzékenyebb, mint az egyéb kategóriák. 
41. Az alkoholtartalmú italok közötti ve rsenyt vizsgáló tanulmány a különböz ő 
italkategóriák vonatkozásában vizsgálta egyr észt a sajátár-rugalmasságot (az egyes 
terméktípus iránt mutatkozó kereslet és  az adott termék ára közötti kapcsolat), 
másrészt a keresztár-rugalmasságot (az egye s terméktípus iránt mutatkozó kereslet és 
az egyéb kategóriák termékei nek ára közötti kapcsolat)17. A keresztár-rugalmasság 
útmutatóul szolgál az italok közötti verseny mértékét illet ően. Az eredmények 
                                                 
17 E tanulmány következtetései nem érintik a Bizottság versennyel kapcsolatos ügyekr ől szóló elemzését. 
 
HU 19   HU elemzését megel őzően fel kell hívni a figyelmet e megközelítésnek a tanácsadó által 
hangsúlyozott buktatóira. Mindenekel őtt a tanácsadó arra a következtetésre jutott, 
hogy az alkoholtartalmú italok árával kapc solatos adatok a legtöbb tagállamban 
ritkán állnak rendelkezésre és/vagy min őségük nem felel meg az alkohollal 
kapcsolatos keresztár-rugalmasság k iterjedt becslésének céljára. Továbbá 
megállapította, hogy számos tényez ő befolyásolja az alkoholtartalmú italok 
fogyasztását, és azt, hogy e tényez ők befolyással bírnak arra, amilyen mértékben a 
fogyasztók áttérnek egyik it alkategóriáról a másikra. Erre példa, hogy a fogyasztók 
borfogyasztáshoz való hozzáállá sa az évek során az egyéb italkategóriák hátrányára 
fokozódó borfogyasztáshoz vezethet, bár ez el lentmond a jelenlegi tendenciának. Így 
számos esetben a borra való átállás nem a bor egyéb italokhoz viszonyított árától 
függ majd; erre tehát akkor is sor kerülne, ha a re latív árak az id ővel nem 
változnának. A tanácsadó utalt arra is, hogy ennek köszönhet ően az árak fogyasztásra 
gyakorolt hatásának becslése rendkívül ne héz, mivel a fogyasztói ízlés változása 
minden valószín űség szerint alapvet ő tényező az egyik italról a másik italra való 
áttérésre gyakorolt hatás vonatko zásában. Tény ugyanakkor, hogy a min őségi és az 
asztali borok fogyasztása az utóbbi években csökken ő tendenciát mutat18. 
42. Azon országok/termékek esetében, amelyekkel kapcsolatban elegend ő adat állt 
rendelkezésre az árakról, a tanácsadó becsléseket hajtott végre a sajátár-rugalmasságot, csakúgy mint a keresztár-rugalmasságot illet ően. Az egyes 
termékkategóriák sajátár-rugalmasságának becslése az esetek túlnyomó részében 
negatív volt, de nem tért el jelent ősen a nullától, amely arra utalhat, hogy az 
alkoholtartalmú italok iránti kereslet – tí pusra való tekintet nélkül – viszonylag 
rugalmatlan (a kereslet nem érzékeny a saját árat érint ő változásokra). A keresztár-
rugalmasság becslését illet ően az eredmények általánosságban viszonylagos 
rugalmatlanságot tükröztek, amely arra utal, hogy az egy adott típusú 
alkoholtartalmú ital iránti kereslet nem függ jelent ősen az egyéb alkoholtartalmú 
italok árától. 
Az alkoholtartalmú italok közö tti verseny – kö vetkeztetések 
43. A különböz ő, kifejezésre juttatott vélemények és a versennyel kapcsolatos tanulmány 
alapján nehéz a kérdéssel kapcsolatosan általános érvény ű következtetéseket levonni. 
A fogyasztó egy adott termékkategóriára es ő választását számos tényez ő határozza 
meg, ezek egyike az ár, amely az al kalmazandó adószint függvénye. Az, hogy a 
fogyasztó választását milyen mértékben befolyásolja az adószint, tagállamonként eltérő tendenciákat mutat, és a kérdés fontosabb azokban a tagállamokban, 
amelyekben az adó magas és az ár jelent ősebb részét teszi ki. 
3.4. A jövedékiadó-mértékek reálértéke 
44. A 92/84/EGK irányelv 8. cikke értelmében  az adó mértékének reálértékét is 
figyelembe kell venni. Másként fogalmazva ez felveti a kérdést, hogy a minimum 
jövedékiadó-mértékek bevezetése óta figyele mbe kell-e venni az infláció hatását, 
vagy az ezzel kapcsolatos dönt ést a tagállamokra kell-e bí zni. Az Eurostat 1993 és 
                                                
 
18 Az EU-15 vonatkozásában becslések szerint az egy f őre eső, 1990-es, megközelít őleg 37 literes 
fogyasztás 2002-re, hozzávet őlegesen egy 33 literes értékre csökkent. Az asztali borok fogyasztása 20,5 
literről hozzávet őleg 15 literre csökkent. Ezek a tendenciák er őteljesebben jelentkeznek néhány déli 
bortermel ő országban. Olaszországban például az egy f őre eső fogyasztás közel 63 literr ől hozzávet őleg 
47 literre csökkent, Franciaországban közel 67 literr ől hozzávet őleg 58 literre. 
 
HU 20   HU 2002 közötti harmonizált fogyasztóiár-indexr e (HICP) vonatkozó adatai szerint az 
egész EU-ra jellemz ő infláció mértéke a 1993. január 1-je és 2002. december 31-e 
közötti id őszakban 24,04 % volt19. 
45. Az ezt a százalékos növekedést alkalmazó  minimum jövedékiadó-mértékek újbóli 
érték-megállapítása az alábbi eredményeket idézné el ő: 
Termék  Jövedékiadó-
mérték 
kifejezése  Jelenlegi minimum 
jövedékiadó-mérték  Indexált minimum jövedékiadó-
mérték2003. január 1.(jelenlegi 
jövedékiadó-mérték x 1,24)  
Bor (csendes és 
habzó)  Hl 0 EUR 0 EUR 
Sör Hl/Balling-fok 
vagyHl/alkohol
fok  0,748  EUR  
vagy 1,87 EUR  0,93 EUR 
vagy 2,32 EUR  
Köztes 
alkoholterméke
k Hl 45 EUR 56 EUR 
Alkohol  Hl/tiszta 
alkohol  550 EUR 682 EUR 
46. Egy ilyen, 2004. május 1-jén végzett újból i érték-megállapítás néhány tagállam 
esetében a jövedékiadó-mértékeik aláb biak szerinti növelését tette volna 
szükségessé: 
a) Hét tagállamban a sörre alkalmazott j övedékiadó-mérték növelését (LU, DE, ES, 
CZ, LT, LV, MT); 
b) Hét tagállamban a köztes alkoholterm ékekre alkalmazott jövedékiadó-mérték 
növelését (EL, ES, IT, PT, HU, MT, CY); 
c) Három tagállamban a szeszre alkalmazo tt jövedékiadó-mérték növelését (IT, CY 
és SK). 
47. A legtöbb tagállam a kérd őívre adott válaszában ame llett foglalt állást, hogy az 
inflációval párhuzamosan növelni kell a minimum jövedékiadó-mértékeket, hogy 
azok megtartsák reálértéküke t. Néhány tagállam eset ében ez azonban a borra 
alkalmazott pozitív jövedékiadó-mérték abból a célból megvalósuló bevezetését ől 
függ, hogy a bor és az egyéb alkoholtartalmú  italok között ne torzuljon tovább a 
verseny, még akkor is, ha az inflációhoz való igazodás – a borra kivetett pozitív 
jövedékiadó-mérték bevezetése hiányában – cs upán kis mértékben állítaná helyre az 
1993. január 1-jei helyzetet. Az els ő jelentés kitért arra, hogy az alkalmazott 
jövedékiadó-mértékek terén stagnálás vo lt tapasztalható, továbbá rámutatott arra, 
hogy a borra vonatkozó nulla jövedékia dó-mérték korlátozhatja az egyéb 
alkoholtermékekkel kapcsolatos változtatások körét ugyanazon tagállamban és a 
                                                 
19 A tényleges HICP sorozat az 1997-es indexszel vette kezdetét. Az 1997 el őtti adatok referencia-HICP-
en alapulnak. A HICP változásainak alábbi éves rátáit alkalmazták: 1993: 3,4 %; 1994: 2,8 %; 1995: 2,8 %; 1996: 2,4 %; 1997: 1,7 %; 1998: 1,3 %; 1999: 1,2 %; 2000: 1,9 %; 2001: 2,2 %; 2002: 2,1 %. 
 
HU 21   HU szomszédos tagállamokban. Sok tagállam véleménye szerint azonban a különböz ő 
tagállamokat különböz ő helyzetek jellemzik, és hogy ez olyan tényez őktől függ, mint 
a hagyományok, a kultúra, valamint a fogyasztás helye és ideje. 
A jövedékiadó-mértékek reálértéke – következtetések 
48. A minimum jövedékiadó-mértékek inflációt követ ő emelése lényegénél fogva nem 
eredményez reálérték-növekedést. Másr észt azonban a specifikus minimum 
jövedékiadó-mértékek inflációhoz való  igazításának hiánya a reálérték 
csökkenéséhez vezetne. Következésképpen a minimum jövedékiadó-mértékek ilyen 
jellegű növelése szükséges a Tanács álta l 1992-ben megállapított jövedékiadó-
mértékek szinten tartása érdekében, az adóügyi határoktól mentes bels ő piac 
működése biztosításának minimális felté teleként. Ebben az összefüggésben 
megjegyzend ő, hogy az egyéb jövedéki termékek re (a dohánytermékekre és az 
ásványolajokra) kivetett minimum jöve dékiadó-mértékek az inflációval 
párhuzamosan növekedtek. A jelenlegi, alkoholra vonatkozó jövedékiadó-rendszer 
azonban a minimum jövedékiadó-mértékeket határozza meg, és a tagállamok az infláció követése céljából an élkül növelhetik az által uk alkalmazott jövedékiadó-
mértékeket, hogy a jelenlegi rendszer módosulna. 
49. Ami az alkoholtartalmú italokat illeti, számos tagállam azonban a borra kivetett 
pozitív jövedékiadó-mérték bevezetésével kapcsolja össze ezt a kérdést, ami továbbra is roppant ellentmondásos nézetek et vált ki (lásd a 3.5.2. szakaszt). 
3.5. A Szerződés szélesebb kör ű célkitűzései 
50. A 92/84/EGK irányelv 8. cikke el őírja a Szerz ődés szélesebb kör ű célkitűzéseinek 
figyelembevételét, amennyiben az alkoholta rtalmú italokra kivetett jövedékiadó-
mértékek bárminem ű felülvizsgálatára kerül sor. Az egészségügyi és agrárpolitika, a 
regionális célkit űzések, a vidékfejlesztés és a kulturális kérdések szintén 
meghatározóak e jelentés összefüggésébe n. További megfontolandó kérdések a 
bővítés, valamint a javasolt intézkedések  tagjelölt országokra gyakorolt hatása. 
3.5.1.  Egészségügy és szociálpolitika 
51. A Szerződés 152. cikke el őírja, hogy valamennyi közösségi politika és tevékenység 
meghatározása és végrehajtása során bizt osítani kell az emberi egészségvédelem 
magas szintjét. E kérdéskört illet ően az első jelentés
 rámutatott, hogy az alkoholra 
kivetett adó hatékony visszatartó er ő a túlzott fogyasztás v onatkozásában, és ezzel 
párhuzamosan kedvez ő következményekkel járhat az  alkoholfogyasztással, az 
alkoholizmussal és az alkohollal való visszaéléssel kapcsolatos problémák 
csökkentése terén. Az utóbbi néhány év során azonban az egészségügyi jelentések 
rámutattak néhány alkoholtartalmú ital – mért éktartó fogyasztás melletti – egészségre 
gyakorolt jótékony hatására. 
52. A legtöbb tagállam a kérd őívre adott válaszában jele zte, hogy nemzeti szinten a 
jövedékiadó-mértékek megállapításakor figyelmen kívül hagyja az egészségügyi 
politikai megfontolásokat, annak e llenére, hogy néhány tagállam mindezt 
kiegészítette azzal, hogy nyomás tapasztalhat ó az egészségügyi szervezetek részér ől. 
Az egészségügyi célkit űzések kizárólag egy tagállam (S védország) esetében bírnak 
meghatározó jelent őséggel az adószintek megállap ításával kapcsolatosan. A többi 
 
HU 22   HU magas adókat kivet ő országban (például Finnorszá gban, az Egyesült Királyságban és 
Dániában) a kérdésre manapság kevesebb figyelem összpontosul, mint korábban. Az 
Egyesült Királyság megállapítása szerint ennek egyik oka, hogy az alkoholfogyasztás 
kedvező és kedvez őtlen hatását alátámasztó tudományos bizonyítékok 
ellentmondásosak. 
53. A termel ők hangsúlyozzák, hogy er őfeszítéseket tesznek a felel ősségteljes 
alkoholfogyasztás el őmozdítása érdekében. A termel ők véleménye szerint az európai 
fogyasztók túlnyomó többsége fegyelmezetten, mértéktartóan és élvezettel fogyaszt 
alkoholt. Meglátásuk továbbá, hogy am ennyiben az alkohol fogyasztására 
mértéktartóan kerül sor, az az ital típusától f üggetlenül kedvez ő hatást gyakorolhat az 
egészségre. A termel ők véleménye szerint az egy f őre jutó fogyasztás csökkentésére 
irányuló, magas adók kivetése révén megvaló suló politikák nem ér intik azokat, akik 
visszaélnek a termékekkel, és a tapaszta latok fényében az ilyen megközelítés akár 
nem szándékolt, ellentétes következményekkel is  járhat (pl. csempészet és illegális 
termelés).  
54. Az egészségügyi szervezetek, különösen az Eurocare (az alkohollal kapcsolatos 
káros hatások megel őzését támogató európai szerve zet) álláspontja szerint az 
adózásnak magas árszintet kell biztosít ania, mivel az ár és a fogyasztás közötti 
kapcsolat egyértelm ű. Meglátásuk továbbá, hogy az alkoholra kivetett adókat az 
alkohol ellen őrzésére irányuló tevékenységek fi nanszírozására kell fordítani, 
beleértve az egészségügyi okt atást, az alkoholpolitikával kapcsolatos ku tatásokat és 
az egészségügyi szolgáltatások támoga tását. Ez utóbbi vonatkozásában 
hangsúlyozzák, hogy a Bizottság a növekedésr ől, a versenyképességr ől és a 
foglalkoztatásról szóló fehér könyvben20 már sürgette az alkoholtartalmú italok 
fogyasztásával kapcsolatos küls ő költségek árba történ ő beépítését. Az 
alkoholfogyasztás kedvez ő hatásainak kérdését illet ően az Eurocare – amellett, hogy 
óvatosságra szólít az alkoholfogya sztásnak tulajdonított kedvez ő hatások terén – 
egyetért azzal a nézettel, amely szerint az italok közötti különbségek minimálisak: az 
előnyök elsősorban a borban, a sörben és a s zeszben található alkoholnak tudhatók 
be, és nem az italok egyéb alkotóelemeinek. 
Egészségügy és szociálpolitika – következtetések 
55. A tagállamok többsége a jövedékiadó-mért ékek megállapításakor figyelmen kívül 
hagyja az egészségügyi politik ai megfontolásokat, annak ellenére, hogy a mindössze 
a minimum jövedékiadó-mértékeket megállap ító jelenlegi EK-jogszabályok tág teret 
hagynak a közegészségügyi megfontolások ad ópolitikába való beépítése számára. 
Annak érdekében azonban, hogy a jövedéki adó hosszú távú szerep et játszhasson a 
fogyasztás csökkentésében, csakúgy mi nt az alkohollal való visszaélés küls ő vagy 
szociális költségeine k az árba való beépítésébe n, a minimumkövetelményt néhány 
tagállam meglátása szerint a minimum j övedékiadó-mértékek inflációhoz igazított 
emelése jelenti. 
                                                 
20 „Növekedés, versenyképesség, foglal koztatás – a 21. század felé vezet ő kihívások és haladás – fehér 
könyv”; COM(93) 700, 1993. december 5. 
 
HU 23   HU 3.5.2.  Agrárpolitika 
56. A bor a Szerz ődésben meghatározottak szerint mez őgazdasági terméknek min ősül. A 
25 tagállam közül 14-ben a borra nem, vagy csak nagyo n alacsony jövedéki adót 
vetnek ki (12 országban nincs borra ki vetett jövedéki adó, Franciaország és 
Magyarország esetében annak szintje na gyon alacsony). A borra kivetett, pozitív 
jövedéki adó bevezetése következményekkel járhat a bo rfogyasztást és a borpiac 
közös szervezését illet ően. A bortermel ő tagállamok rendszerese n segítségül hívják 
az agrárpolitikát, amelynek révén igazolják a bor esetében alkalmazott nulla jövedékiadó-mértéket. Néhány tagállam a bortermel ők nehéz helyzetét hangsúlyozza, 
amely az árrés hiánya miatt nem tenné lehet ővé, hogy a borra pozitív jövedékiadó-
mértéket alkalmazzanak. 
57. Az első jelentés elfogadásakor a borpiac kö zös szervezését a közös agrárpolitika 
keretében vetették alá reformnak. A reform célja a túltermelés által jellemzett helyzet kezelése volt, amely a bortermel ő tagállamokban a fogyasztás – különösen az asztali 
borok vonatkozásában megvalósult – csökke nésével párosult. A borpiac közös 
szervezésére irányuló reform 1999-ben zárult le
21. Az új közös piacszervezés (KPSZ) 
célja a bor kínálatának és keresletének ha tékonyabb összehangolása. Az asztali borok 
termelési mennyiségének csökkentése, va lamint a piaci igényeket fokozottan 
tükröző, jobb min őségű bort adó fajták telepí tése érdekében a legf őbb szempontok 
között találjuk az új telepítések korlátozását és a termelési potenciál szerkezetátalakítását. Sor került a megfelel ő piaci intervenciós intézkedések 
elfogadására (els ősorban a bor lepárlásával, a tá rolással, a must bortól eltér ő célú 
felhasználásával kapcsolatban). A kötelez ő, lepárlásra vonatkozó intézkedések száma 
kettőre csökkent, és sor került a rendkívü li piaci zavar esetében alkalmazható 
krízislepárlás bevezetésére. Az új KPSZ  célzottabb intézkedésekhez közelít, a jobb 
minőségű termékek érdekében célja a borte rmelés irányvonalainak megújítása. 
58. A borra vonatkozó nulla jövedékiadó-mérték mellett szól az az érv, hogy olyan 
kiegészítő intézkedésr ől van szó, amely elengedhetetl en ahhoz, hogy ne sérüljön a 
bor közös piacszervezésének egyik alapvet ő politikai célkit űzése, azaz a 
kiegyensúlyozott piaci hely zet. Mégis, a pozitív jövedékiadó-mérték bevezetését 
követően a fogyasztás terén esetleg fellép ő csökkenés kedvez őtlen hatást gyakorolna 
a piaci egyensúlyra. Továbbá, a fogyasztói igények ilyen jelleg ű csökkenését rövid 
távon fokozott piaci intervenciós int ézkedésekkel kell ellensúlyozni, els ősorban a 
bortöbblet alkohollá történ ő lepárlása révén. E lepárlás magas költségeit a közösségi 
költségvetés fedezi. Másrészt, a nulla jöve dékiadó-mérték kivetése általános, nem 
pedig célzott intézkedés, amely a jobb min őségű borok és az importból származó 
borok – amelyek problémák nélkül, vagy csek ély nehézségek árán találnak piacot – 
egyre bővülő piaci szegmensére is alkalmazandó. Továbbá, az alapvet ő, szerkezetb ől 
adódó nehézségek f őként a bortermel ő tagállamokra jellemz ő fogyasztási szokások 
átalakulásának következménye. Ezt szem léltethetik a versennyel kapcsolatos 
tanulmány eredményei, amelyek számba vették a különböz ő termékek egy f őre jutó 
fogyasztásában bekövetkezett változásokat is. A déli tagállamokban (Spanyolország, 
Franciaország, Olaszország és Portugália) az egy f őre jutó borfogyasztás jelent ős 
mértékben csökkent az utóbbi három évtized  során, annak ellenére, hogy a bort nem 
termelő országokkal összevetve a fogyasztás sz intje továbbra is magasnak mondható. 
                                                
 
21 Az 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 179., 1999.7.14.). 
 
HU 24   HU A visszaesést részben egyensúlyozta a bor  iránti kereslet fokozódása azokban az 
országokban, amelyekben a borra kivetett jövedékiadó-mérték magas, és hagyományosan elterjedt a sör fogyasztá sa. Ezzel ellentétben a dél-európai 
tagállamok (Görögország, Portugália, Ol aszország és Spanyolország) egy f őre eső 
sörfogyasztása jelent ős növekedést mutatott, míg számos északi tagállamban 
(Ausztria, Belgium, Németország, Dánia,  az Egyesült Királyság, Luxemburg és 
Hollandia) enyhe csökkenés volt tapa sztalható az 1990-es évek során. 
59. A bortermel ő országok és általában a bortermel ők kifejezetten ellenzik a borra 
kivetett pozitív minimum jövedékiadó-mérték bevezetését. Érvelésük szerint a legtöbb bortermel ő tagállamban a borra soha nem ve tettek ki jövedéki adót, továbbá 
a bor a kultúrájuk szerves részét ké pezi, és politikai  okokból kifolyólag 
nehézségekbe ütközne a borra kivetett kötelez ő adó bevezetése. Ezen felül a nulla, 
vagy azt megközelít ő, ellenőrző jellegű jövedékiadó-mértéket alkalmazó bortermel ő 
tagállamok az EU teljes borfogyasztásána k 85 %-át tudhatják magukénak, amely 
következésképpen azt jelent i, hogy az esetleges bels ő piaci problémák az EU 
borfogyasztásának mindössze csekély, 15 %-os hányadát érintik. Fenntartják 
továbbá, hogy a borra vonatkoz ó nulla jövedékiadó-mérték  megállapítása szükséges 
kiegészítő intézkedés, amely el ősegíti a bor közös piacszervezésével kapcsolatos 
célkitűzések megvalósítását, valamint, hogy a bo rpiac jelenlegi he lyzetében bármely 
új – akár al acsony – kötelez ő adó bevezetését a bortermel ő országokban károsnak 
tekintenék. Fél ő továbbá, hogy ezt az intézkedést a borra kivetett további, magasabb 
minimumszinten meghatározott adó be vezetése követné. Mindemellett az a 
meglátásuk, hogy a borra kivetett pozitív adó csekély mértékben sem járulna hozzá a 
magas és az alacsony jövedéki adókat kivet ő tagállamok közötti óriási 
különbségekb ől adódó bels ő piaci problémák megoldásához. 
60. Végül az érvelés kitér arra is, hogy a borra kivetett adó a kis bortermel ők százezreire 
róna – az intézkedés révén keletkez ő bevételhez viszonyítva aránytalanul magas – 
adminisztratív terhet, vagy fokozná a meglév őt, és mindez érvényes a bortermel ő 
tagállamok igazgatásai vonatkozásában is . Ugyanakkor, mivel a bortermelést a bor 
közös piacszervezése és  a 92/12/EGK irányelv értelmében szigorú min őségi és 
szállítási ellen őrzéseknek vetik alá, e teher az elvárásokkal összevetve kisebbnek 
bizonyulhat a Közösségen be lüli szállítást illet ően. 
Agrárpolitika – következtetések 
61. Amint az a fenti, különfél e állásfoglalásokból kit űnik, a borra kivetett adó továbbra 
is roppant ellentmondásos és politikai lag érzékeny kérdés. A bort nem termel ő 
tagállamok némelyike megkövetelné, hogy az alkoholtartalmú italok bármely 
típusára vonatkozó minimum jöve dékiadó-mértékeket érint ő bármely változást egy, a 
borra vonatkozó, pozitív minimum jövedékiadó-mérték bevezetését ől tegyék 
függővé. A bortermel ő országok azonban változatlanul  ellenzik a borra vonatkozó 
minimum jövedékiadó-mérték bevezetését. 
62. Amennyiben a minimum jövedékiadó-mértékek  jelenlegi szintjén ek megváltoztatása 
rendkívül nehéznek min ősül, felmerül egy másik font os kérdés is. Mégpedig az, 
hogy jogos-e a jövedéki termékek ellen őrzésére kialakított jelenlegi rendszer 
fenntartása (felfüggeszt ő eljárások keretében megvalósuló, engedéllyel rendelkez ő 
adóraktárak közötti szállítási  rendszer, garanciák, kísér ő dokumentumok létrehozása 
stb.) az olyan termékek esetében, mint a bor és a sör, amelyekre olyan jövedéki adót 
 
HU 25   HU vetnek ki, amelynek abszolút szintje az EU-15 esetében tíz, az EU-25 esetében 20 
tagállamban alacsonyabb, mint a kérdés es termékekre alkalmazott HÉA.  
3.5.3.  Az Európai Unió b ővítése 
63. Az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozo tt tagállamok már olyan jövedékiadó-
mértékeket alkalmaznak az alkoholtartal mú italokra, amelyek megegyeznek a 
jelenlegi minimum jövedékiadó-mértékek szintjével, vagy meghaladják azt. Azok a 
tagjelölt országok, amelyekkel folyamat ban vannak a csatlakozási tárgyalások 
(Románia és Bulgária) a jelenlegi minimum jövedékiadó-mértékek szintjének alkalmazása érdekében nem tartanak igényt csatlakozásukat követ ő átmeneti 
időszakra. A B.1.–B.4. mellékletek  tartalmazzák az EU-hoz 2004. május 1-jén 
csatlakozott tagállamok és a tagjelö lt országok által az alkoholra és az 
alkoholtartalmú italokra alkalm azott jövedékiadó-mértékeket. 
3.6. A vizsgálati id őszak 
64. A 92/84/EGK irányelv 8. cikke értelmében a Tanács – a Bizottság jelentése, és adott 
esetben annak javaslata alapján – kétévente
 felülvizsgálja a szóban forgó irányelvben 
szabályozott jövedékiadó-mértékeket, és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követ ően egyhangú határozattal meghozza a szükséges intézkedéseket.  
65. A Bizottság véleménye szerint a kétéves id őszak túl rövid a bels ő piac működése és a 
Bizottság jelentésében figyelembe veend ő egyéb szempontok alapos vizsgálata, 
valamint a tagállami jogszabályok változá sainak felmérését szolgáló megfelel ő 
perspektíva biztosítása céljából. A bels ő piac m űködésének és az esetleges 
jogszabályi változások következményeinek felmérése céljából jóval megfelel őbbnek 
bizonyulna egy négyéves id őszak. Ebb ől kifolyólag bármely jöv őbeli, az alkoholra 
kivetett adó jelenlegi közössé gi keretei módosítására tett  javaslatnak tartalmaznia 
kell a 92/84/EGK irányelv 8. cikkének módos ítását, hogy az a kétéves felülvizsgálati 
időszakot négy évre terjessze ki. 
4. A
Z ALKOHOLTARTALMÚ ITALOKRA ALKALMAZOTT JÖVEDÉKI ADÓ SZERKEZETE  
66. Annak ellenére, hogy a 92/84/EGK irányelv 8. cikkében el őírt felülvizsgálati 
követelmény csak arra kötelezi a Bizo ttságot, hogy a szóban forgó irányelvben 
megállapított jövedékiadó-mértékekr ől jelentést készítsen, a Bizottság meglátása 
szerint a felülvizsgálat kitérhetne az adózás szerkezetének megváltoztatására 
irányuló megfontolásokra is, mivel e kérd és szorosan kapcsolódik a jövedékiadó-
mértékek kérdéséhez. Mindez fokozottan érvényes az alkoholtartalmú italoknak a 
szerkezetet meghatározó irányelvbe n (92/83/EGK irányelv) megállapított 
kategóriákba való besorolását illet ően. Az e jelentést megel őző konzultációs 
folyamat során az alábbi három kérdés merült fel: 
a) a borra és a habzóborra vonatkozó eltér ő elbánás; 
b) a termékkategóriák meghatározására alkalmazott KN-kódok (vámnómenklatúra) 
kiigazítása; 
c) a termékek jövedéki célú besorolása. 
 
HU 26   HU 4.1. A borra és a habzóborra vonatkozó eltér ő elbánás 
67. Jelenleg a 92/83/EGK és a 92/84/E GK irányelv biztosítja azt a lehet őséget, hogy a 
tagállamok eltér ő jövedékiadó-mértéket alkalmazzanak a borra és a habzóborra. 
Amint azt a B.1. mellékletben  található táblázat is szemlélteti, nyolc tagállam (IE, 
UK, DK, NL, BE, FR, DE, AT) él ezzel a lehet őséggel.  
68. A csendes borra jelenleg Németország és  Ausztria nulla jövedékiadó-mértéket 
alkalmaz, míg a habzóbor jövedékiadó-mért éke viszonylag magas. Belgium, Dánia, 
Franciaország, az Egyesült Királyság, Írors zág és Hollandia magasabb jövedékiadó-
mértéket alkalmaz a habzóborra, mint a csendes borra – amelyre pozitív 
jövedékiadó-mérték vonatkozik ( lásd a B.1. mellékletet ). Négy tagállam (DE, BE, 
NL, AT) szintén eltér ő jövedékiadó-mértéket alkalmaz a habzó köztes 
alkoholtermékekre és a csende s köztes alkoholtermékekre ( lásd a B.3. mellékletet ). 
69. Ez az irányelvekben szerepl ő különbségtétel abból a tényb ől következik, hogy ezek a 
tagállamok a habzóbort történelmileg „luxus cikknek” tekintik. Felmerül a kérdés, 
hogy a különbségtétel továbbra is helyénva ló-e, mivel mindkét termék esetében 
megfigyelhet ő a hasonló alkalmakkor tapasz talható/megvalósuló fogyasztás 
mértékének fokozódása. Továbbá, mindkét kategóriában szerep elnek olyan borok, 
amelyek „luxuscikknek” tekinthet ők, és olyanok is, amelyek rendkívül olcsók (pl. 
minőségi borok, szembeállítva az asztali borokkal). 
70. A 92/83/EGK irányelv 8. cikkének „habz óborra” vonatkozó fogalommeghatározása 
méltánytalan eredményekhez vezethet az adózás vonatkozásában. A 8. cikkben szereplő fogalommeghatározás szerint a „habzóbor” olyan termék, amely 
„drótkosárral vagy más eszközzel rögzíte tt gomba formájú dugóval lezárt palackban 
van, vagy
 benne az oldott széndioxidnak köszönhet ő túlnyomás eléri vagy 
meghaladja a 3 bart”. Mindkét krit érium tetszés szerint értelmezhet ő. A 3 bar 
túlnyomást majdnem megközelít ő gyöngyöz őborokra nem a habzóborokkal 
megegyez ő mértékű jövedéki-adót vetik ki, ezen felül esetükben a kedvez ő, 
alacsonyabb (adott esetben nulla), csende s borra vonatkozó jövedékiadó-mértéket 
alkalmazzák, amennyiben a termel ő eltérő típusú dugóval zárja le a palackot. Ennek 
kapcsán felmerül a kérdés, hogy továbbr a is fennmaradjon-e ez az eltér ő elbánás, 
illetve hogy a habzóborok és a habzó köztes alkoholtermékek ugyanabban az 
elbánásban részesüljenek-e, mint a csendes borok és a csendes köztes alkoholtermékek. 
4.2. A termékkategóriák meghatározására alkalmazott KN-kódok 
(vámnómenklatúra) kiigazítása 
71. Az alkoholtartalmú italok különböz ő kategóriái meghatározása céljából a 92/83/EGK 
irányelv nagyrészt a KN-kódokra hivatkozi k. Az irányelv 26. ci kke értelmében az 
irányelvben a KN-kódokra történ ő hivatkozások a szóban forgó irányelv 
elfogadásakor (1992. október 19.) érvényben lév ő Kombinált Nómenklatúra 
változatában foglalt kódokra vonatkoznak. Am ennyiben a besorolás változik, a piaci 
szereplőknek ugyanarra a termékre eltér ő KN-kódot kell használniuk a tagállamok 
közötti, valamint az EU és a harmadik or szágok közötti szállítások alkalmával. A 
KN-kódok és az értelmezések (pl. a Harmonizált Rendszer magyarázó megjegyzéseinek módosításai) esetleges vá ltozásának tükrözése, valamint a piaci 
szereplők és a hatóságok helyzetén ek megkönnyítése érdekében a hivatkozásokat a 
 
HU 27   HU legfrissebb adatoknak megfelel ően alkalmazandó KN-k ódokra kellene tenni . 
Továbbá, az alkalmazandó KN-kódokra történ ő hivatkozás frissítésének 
egyszerűsítése érdekében a Bizottság a tagá llamok számára vitára bocsátja, hogy a 
jövőben az ilyen jelleg ű döntéseket a 92/12/EGK irányelv 24. cikkében 
meghatározott eljárással összhangban hozzák-e meg (az eljárásban részt vesz a 
Jövedékiadó-bizottság, a 2003/96/EK tanácsi irányelv22 2. cikkének (5) 
bekezdésében az energiatermékekre tett megállapítás szerint). 
4.3. A termékek jövedéki célú besorolása  
72. A 4.2. szakaszban felvetett változások egyszer űsítenék a piaci szerepl ők és a 
hatóságok helyzetét, ugyanakkor nem kíná lnának megoldást az alkoholtartalmú 
italok 92/83/EGK irányelvben meghatároz ott, alkoholtartalmú  italokra vonatkozó 
különböző kategóriák szerinti besorolására. E kategóriák meghatározása minden 
esetben KN-kódokra tett hivatkozást von ma ga után. Ezért egy adott termék 
vámbesorolásáról hozott döntés els ősorban annak jövedéki elbánásával kapcsolatos 
döntést jelent. 
73. Mind a keresked ők, mind a nemzeti közigazgatási re ndszerek felhívták a Bizottság 
szolgálatainak figyelmét a besorolás nehé zségeire, és aggályukat fejezték ki az 
ugyanazon termék eltér ő besorolásával, és ebb ől következ ően a különböz ő 
tagállamokra jellemz ő eltérő adózással kapcsolatban. A legtöbb felmerült probléma a 
2006-os (az egyéb erjesztett italokat magába n foglaló) és a 2208-as (a szeszeket 
magában foglaló) KN-kóddal rendelkez ő termékek megkülönböztetésére vonatkozik. 
A Harmonizált Rendszer 2206. vtsz.-re vonat kozó magyarázó megjegyzései lehet ővé 
teszik, hogy a „más erjesztett italokhoz” de sztillált szeszt adjanak, anélkül, hogy 
ennek mértékét pontosítanák. A tagá llamok erre vonatkozó értelmezései 
nagymértékben különböznek, amely azt er edményezi, hogy ugyanazt a terméket 
egyes tagállamok „más erjesztett ital ként” vagy „köztes alkoholtermékként", míg 
más tagállamok „szeszk ént” sorolják be. 
Megoldási elképzelések 
74. A jövedéki adóval kapcsolatos meglév ő közösségi joganyag (92/83/EGK irányelv) 
keretein belül – amely az alkoholtartalmú  italok besorolásának alapjaként a KN-
kódokra hivatkozik – az al koholtartalmú italok eltér ő besorolásának problémája 
kizárólag a Kombinált Nómenklatúrában szerepl ő kérdéses termékek 
besorolására vonatkozó vámszabályok e gységesebb értelmezése és alkalmazása  
révén oldható meg. 
75. Vámszempontból, a piaci szerepl ők a vámhatóságoktól kötelez ő érvényű tarifális 
felvilágosítást (BTI) kérhetnek a harmadik  országokból importált vagy oda exportált 
termékek besorolását illet ően. A kötelez ő érvényű tarifális felvilágosításokat egy, a 
Bizottság által fenntartott adatbázisban rögzítik, és ezek valamennyi tagországban 
jogszerűen érvényesek. Annak ellenére, hogy kötelez ő érvény ű tarifális 
felvilágosításokat egyedi esetekben nyújtanak, és ezek nem határozzák meg a KN-ben szerepl ő termékek besorolásának alapszabál yait, mégis iránymutatást adnak a 
                                                
 
22 Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezésér ől szóló, 2003. 
október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.) 
 
HU 28   HU közigazgatási rendszereknek és a keresked őknek, továbbá a KN-besorolásra 
vonatkozó szabályainak egységesebb al kalmazását eredményezhetik. Kötelez ő 
érvényű tarifális felvilágosítás nem igényelhet ő azonban olyan termékek esetében, 
amelyeknél nem bizonyítható vámérdek (p l. olyan új termék ek vonatkozásában, 
amelyeket az EU-ban állítanak el ő és kizárólag az EU-ban hoznak forgalomba). A 
BTI-k értékének jövedéki célú fokozása ér dekében fontolóra lehetne venni annak a 
lehetőségét, hogy a piaci szerepl ők a BTI-ket a vámhatósá goktól az olyan jövedéki 
termékekre kiterjesztve is beszer ezhessék, amelyeket nem áll szándékukban 
importálni vagy exportálni. Minde z a vonatkozó vámrendelkezések23 módosítását 
tenné szükségessé. 
76. A fenti utalásnak megfelel ően, BTI-ket a vámhatóságok kizárólag egyedi esetekben, 
a piaci szerepl ők kérésére bocsátanak ki. Annak ér dekében, hogy az alkoholtartalmú 
italok KN-besorolásának álta lános szabályai egyértelm űbbek legyenek, sor került 
egy, a Bizottság szolgálatait és számos tagállam vámig azgatási szerveit képvisel ő 
munkacsoport létrehozásár a. A munkacsoport különösen a 2206 és a 2208 KN-kód 
közötti egyértelm ű határvonal meghatározásán fog munkálkodni. Mindazonáltal ez 
roppant összetett kérdés és az eredmények nem valószín ű, hogy rövid id őn belül 
megszületnek. Továbbá nem szabad megfeledkezni arról sem, hogy az 
alkoholtartalmú italok KN-besorolásá nak új vámszabályai semmilyen 
következménnyel sem járnak a jövedéki  adó vonatkozásában, amennyiben a 
92/83/EGK irányelv 26. cikkének a KN-kódokr a tett hivatkozását  nem frissítik, 
amint arra a fenti, 71. bekezdés is ja vaslatot tesz. Végül , a KN-kódoknak megfelel ő 
besorolás nem veszi figyelembe – és nem is veheti figyelembe – e besorolás 
következményeit egy adott termék jövedéki célú besorolása vonatkozásában, továbbá 
akár nem kívánatos eredménye  is lehet egyes termékek jövedéki célú besorolását 
illetően. 
77. Ezért a Bizottság véleménye szerint fontolóra kell venni a mélyrehatóbb 
megoldások lehet őségét, azaz hogy az alkoholtar talmú italok jövedéki célú 
besorolása kevésbé függjön a KN-besorolástól .  
78. Az első lehetőséget a jövedéki termékek kate góriáinak újbóli meghatározása 
jelentené a KN-kódokat mell őző leírások alkalmazása révén, hasonlóan a 95/59/EK 
irányelvben szerepl ő, dohánytermékekre alkalmazott meghatározásokhoz. Mindez 
azonban roppant összetettnek bizonyulhat, tekintve az al koholtartalmú italok piacát 
jellemző óriási választékot. Továbbá, a pi acon rendszeresen jelennek meg új 
termékek, ami új besorolási problémákhoz vezethet. 
79. A második lehet őséget a Kombinált Nómenkl atúra kódok és a 92/83/EGK 
irányelvben meghatározandó kiegészít ő elemek kombinációja jelentené. Az ilyen 
jövedéki célú kiegészít ő elemek, így az erjesztett ital okhoz adható desztillált szesz 
maximális mennyiségének meghatározása – amely mennyiség hozzáadása mellett 
még nem vesztik el „egyéb erjesztett ital ”, illetve „köztes al koholtermék” jellegüket 
–, elősegítené az alkoholtermékek különböz ő kategóriái közötti határvonal 
                                                 
23 A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 12. 
cikke, valamint a Közösségi Vámkóde x végrehajtási rendelkezéseinek 5. és 14. cikke (a Közösségi 
Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi re ndelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések 
megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet).  
 
HU 29   HU megállapítását azokban az esetekben, am ikor csupán a KN-kódok alkalmazása nem 
vezet egyértelm ű vagy az adózás területén kielégít ő eredményre. Az ilyen jelleg ű 
szabályok gyakorlati alkalmazása azonban komoly nehézségekbe ütközhet, mivel egy-egy termék esetében különösen nehézn ek és/vagy költségesnek bizonyulhat az 
etil-alkohol eredetének meghatározása. 
80. Végezetül, fontolóra lehetne venni az alkohol tartalmú italok egy új kategóriájának 
bevezetését, amely az olyan „más erjeszte tt italokat” foglalná magában, amelyek 
alkohol hozzáadásával készülnek. Míg a je lenlegi fogalommeghatározások továbbra 
is érvényben maradnának, és a 92/83/EGK ir ányelvben a borra, a sörre és az etil-
alkoholra kivetett jövedéki adó kiszámításá nak és mértékének alapja változatlan 
maradna, a „más erjesztett italokra” ( 2206 KN-kód) kivetett adó mértékét azok 
alkoholtartalma határozná meg. Továbbá, a 92/83/EGK irányelv 3. cikke (2) 
bekezdésének példáját követve a tagállamok az ilyen italokat különböz ő 
kategóriákba sorolhatnák, amelyek kategóriánként legfeljebb kett ő vagy három fokot 
fedhetnek le, és az egyes kategóriá kba tartozó minden italra ugyanazt a 
hektoliterenkénti adómértéket alkalmazh atnák. E termékek vonatkozásában a 
minimum adómérték EU-szerte érvé nyes szintjét lineá ris módon lehetne 
megállapítani, vagy lehetne fokozatosan  emelni a termék alkoholtartalma 
növekedésének megfelel ően. E megoldás lehet ővé tenné a tagállamok számára, hogy 
a hasonló termékekre (alkohol hozzáadásával készült erjesztett termékek) alkoholtartalmuk alapján azonos adót vesse nek ki, és ezzel párhuzamosan kevésbé 
lenne sürget ő a 2206 és a 2208 KN-kódhoz sorolt termékek közötti egyértelm ű 
különbségtétel kérdése. Megjegyzend ő, hogy a „más erjesztett ital” 
fogalommeghatározása változatlan maradna , és azokra a termékekre, amelyekre 
jelenleg e fogalommeghatározás vonatkoz ik (pl. az almabor és a körtebor), a 
92/83/EGK irányelv 15. cikke értelmében t ovábbra is a borra érvényes adót vetnék 
ki. 
 
HU 30   HU Következtetések 
81. Az alkoholtartalmú italokra kivetett jöve déki adóra vonatkozó közösségi joganyag, 
amelyet 1992-ben azzal a szándékk al fogadtak el, hogy leegyszer űsítse a bels ő 
határok mentén a fiskális ellen őrzések megszüntetését, el fogadása óta változatlan. 
Célja azoknak a minimális feltételeknek a megállapítása volt, amelyeket akkoriban 
szükségesnek ítéltek meg a bels ő piac m űködése érdekében. Ebben az 
összefüggésben a Tanácsnak a Bizottság je lentése alapján rendszeresen felül kell 
vizsgálnia a helyzetet. 
82. E jelentés – amely a bels ő piac létrehozása óta a második e kérdést illet ően – a bels ő 
piac működésével kapcsolatban számos, továbbra is érvényes problé mára világít rá, 
amellyel több tagországnak is szembe kell néznie. A problémák a termékekre 
kivetett, értékükhöz képest eseten ként magas adóterhekre vezethet ők vissza, 
valamint arra a tényre, hogy a tagállamok között jelent ős eltérések tapasztalhatók az 
alkalmazott jövedékiadó-mértékeket illet ően. A fokozott közelítés hatékony 
megoldást kínálhatna ezekre a problémákra. 
83. Tekintetbe véve a kérdés összetettségét és számos politikailag érzékeny vonatkozását 
– beleértve a Szerz ődés szélesebb kör ű célkitűzéseit, valamint a regionális, a 
vidékfejlesztési és a kulturális tényez őket – e jelentés nem egészül ki 
irányelvjavaslattal. A je lenlegi viszonyok között a jele ntés célja a Tanácson, az 
Európai Parlamenten és az Európai Gazdaság i és Szociális Bizottságon belüli széles 
körű eszmecsere elindítása. Az eszmecsere eredménye alapján a Bizottság döntést 
hoz az ebben a jelentésben felmerül ő valamennyi vagy néhány kérdéssel kapcsolatos 
javaslatok benyújtásáról, vagy annak elmaradásáról. 
 
HU 31  
 HU A. MELLÉKLET  
Az alkoholtartalmú italokra, a dohánytermék ekre és az ásványolajokra kivetett jövedéki  adóból származó bevétel (2001. év) abszo lút 
értékben, a teljes jövedéki bevétel és  a GDP százalékos arányában kifejezve  
. Total Mineral oil Tobacco 
productsAlcoholic 
drinksMineral oil Tobacco 
productsAlcoholic 
drinksTotal Mineral oil Tobacco 
productsAlcoholic 
drinks
B 254.282 5.235 3.387 1.275 573 64,7% 24,4% 10,9% 2,06% 1,33% 0,50% 0,23%
DK 177.840 4.418 2.819 1.019 580 63,8% 23,1% 13,1% 2,48% 1,58% 0,57% 0,33%
D 2.071.200 54.806 39.331 12.025 3.450 71,8% 21,9% 6,3% 2,65% 1,90% 0,58% 0,17%
EL 130.927 4.558 2.283 2.006 269 50,1% 44,0% 5,9% 3,48% 1,74% 1,53% 0,21%
E 651.641 15.340 9.450 4.798 1.091 61,6% 31,3% 7,1% 2,35% 1,45% 0,74% 0,17%
F 1.463.722 33.549 22.780 8.190 2.578 67,9% 24,4% 7,7% 2,29% 1,56% 0,56% 0,18%
IRL 114.479 3.326 1.375 1.142 809 41,3% 34,3% 24,3% 2,91% 1,20% 1,00% 0,71%
I 1.220.147 32.602 24.412 7.444 746 74,9% 22,8% 2,3% 2,67% 2,00% 0,61% 0,06%
L 21.510 974 597 347 30 61,3% 35,6% 3,1% 4,53% 2,78% 1,61% 0,14%
N 429.172 7.746 5.223 1.677 846 67,4% 21,6% 10,9% 1,80% 1,22% 0,39% 0,20%
A 211.857 4.406 2.876 1.234 296 65,3% 28,0% 6,7% 2,08% 1,36% 0,58% 0,14%
P 122.978 3.575 2.228 1.100 247 62,3% 30,8% 6,9% 2,91% 1,81% 0,89% 0,20%
FIN 135.791 4.152 2.264 588 1.300 54,5% 14,2% 31,3% 3,06% 1,67% 0,43% 0,96%
S 244.905 6.577 4.540 807 1.230 69,0% 12,3% 18,7% 2,69% 1,85% 0,33% 0,50%
UK 1.596.986 59.113 35.454 12.489 11.169 60,0% 21,1% 18,9% 3,70% 2,22% 0,78% 0,70%
EU 8.847.436 240.377 159.019 56.141 25.216 66,2% 23,4% 10,5% 2,72% 1,80% 0,63% 0,29%GDP       
in million 
EURExcise duty receipts
In million EUR As a % of total excise receipts As a % of GDP
 
 
HU 32   HU B.1. MELLÉKLET  
A borra és a habzóborra alkalmazott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.) 
 
 
HU 33  
 HU A borra és a habzóborra alkalmazott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.)  
  
 
 
HU 34   HU B.2. MELLÉKLET  
A sörre alkalmazott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.) 
 
 
HU 35  
 HU A sörre alkalmazott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.)  
 
 
 
HU 36   HU B.3. MELLÉKLET  
A köztes alkoholtermékekre alkalmazott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.)  
 
 
 
 
HU 37  
 HU A köztes alkoholtermékekre alkalmazott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.) 
 
 
 
HU 38   HU B.4. MELLÉKLET  
Az etil-alkoholra és a szeszre alkalmaz ott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.)  
 
 
 
HU 39  
 HU Az etil-alkoholra és a szeszre alkalmaz ott jövedékiadó-mértékek (2004. május 1.)  
 
 
 
HU 40   HU C. MELLÉKLET  
A tagállamok által alkalmazott jövedékiadó-m értékek hektoliter/alk oholfok vonatkozásban 
(EUR-ban)(2004. május 1.)  

 
HU 41   HA tagállamok által alkalmazott jövedékiadó-mértékek hektol iter/alkoholfok vonatkozásban (EUR-ban) (2004. május 1.)