6. Az Unió megállapítja, hogy jelentős erőfeszítések történtek az elmúlt években a CITES végrehajtásához szükséges kapacitásbővítés terén a tengeri fajok tekintetében, többek között az Unió pénzügyi támogatása révén. Ezeket az erőfeszítéseket adott esetben a jövőben is folytatni kell a CITES-szel összefüggően. Az Unió várakozással tekint azon jelentések elé, amelyeket a felek és a CITES Titkársága a CoP 17 után tesznek elérhetővé a tengeri fajok és különösen a cápák és ráják (Elasmobranchii) tekintetében előírt CITES-követelmények végrehajtásával és az azoknak való megfeleléssel kapcsolatban. Az Unió továbbá támogatja a CITES és a regionális halászati gazdálkodási szervezetek hatékonyabb együttműködését a megbízatásuk keretein belül azért, hogy javuljon az irányítás és az egymást kiegészítő jelleg, egyúttal elkerülhetők legyenek az átfedések és a következetlenségek. Az Unió ezenfelül azt is ösztönzi és támogatja, hogy a listában szereplő cápák és ráják, továbbá egyéb tengeri fajok bekerüljenek a releváns CITES értékelési mechanizmusokba, így különösen a CITES állatokkal foglalkozó bizottságának hatáskörébe, mégpedig azért, hogy e mechanizmusok keretében még a CoP 18 előtt elkészüljön az érintett fajokra vonatkozó értékelés. Az Unió emellett a legújabb szakvélemények megjelenéséig támogatja számos cápa- és rájafaj, így például a selyemcápa (Carcharhinus falciformis) és a rókacápafélék (Alopias spp.), valamint az ördögrája (Mobula spp.) felvételét is a CITES II. függelékébe. Az Unió megvizsgálja a FAO tanácsadói testületétől, a Természetvédelmi Szövetségtől/TRAFFIC-től, illetve más forrásokból származó legújabb szakvéleményeket A világ angolnafajainak megőrzésével, valamint a nemzetközi kereskedelemnek a faj fennmaradására gyakorolt hatásával kapcsolatos aggályokra tekintettel az Unió azt is támogatja, hogy a CITES állatokkal foglalkozó bizottsága több releváns információt gyűjtsön össze és vegyen figyelembe e fajok kereskedelmét illetően a megfelelő ajánlásoknak a CITES CoP 18. ülésére történő kidolgozása céljából. Az Unió azonban egyetlen olyan javaslatot sem támogat, amely az európai angolna I. függelékbe történő felvételét eredményezné a CITES CoP 17 során.

7. A rózsafából készült termékek piacára szánt trópusi fafajok nemzetközi kereskedelme jelentős mértékben megnőtt az elmúlt években. A rendelkezésre álló információk szerint a rózsafa-kereskedelem jórészt fenntarthatatlan, a rózsafák nagy része illegális fakitermelésből származik, napjainkban ezért ez tekinthető a vadon élő állatok és növények illegális kereskedelme egyik legelterjedtebb formájának. Néhány rózsafafaj már most is védett a CITES rendelkezéseinek megfelelően; és az EU-nak támogatnia kell azokat a javaslatokat, amelyek célja további rózsafafajok (a Pterocarpus erinaceus, három Guibourtia-faj és a Dalbergia spp.) felvétele a CITES II. függelékébe. Az Unió szerint a rendelkezésre álló információk alapján és az elővigyázatosság elvét követve (megfelelő annotációk révén) minden esetben meg kell határozni a függelékbe történő felvétel hatókörét, hogy az minél több, az elterjedési terület szerinti országokból exportált terméket felöleljen.

8. A vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelmével kapcsolatos javaslatokra vonatkozó uniós álláspontnak összhangban kell lennie a vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelme elleni uniós cselekvési tervben meghatározott három prioritással, amelyek a következők:

– a vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelmének megakadályozása és a kiváltó okok kezelése,

– a meglévő szabályok eredményesebb végrehajtása és betartatása, valamint a vadon élő állatokkal és növényekkel kapcsolatos szervezett bűnözés elleni hatékonyabb küzdelem, és

– a származási, cél- és tranzitországok közötti, a vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelme elleni globális partnerség megerősítése.

9. Az első prioritással összhangban az Unió támogatja, hogy azok a fajok, amelyeket jelenleg fenntarthatatlan módon vagy illegálisan (nevezetesen egzotikuskisállat-kereskedelem céljából) importálnak az EU-ba, hatékonyabb védelemben részesüljenek a CITES révén. Az Unió ezért támogatja a függelékek módosítására irányuló javaslatokat a berber makákó (Macaca sylvanus), a jákópapagáj (Psittacus erithacus) és különböző hüllőfajok tekintetében. Az Unió ezenfelül a kardinálishal (Pterapogon kauderni) II. függelékbe történő felvételét is támogatja annak tudatában, hogy a rendelkezésre álló információk alapján a listába vétel kritériumai teljesülnek, ugyanakkor megjegyezve, hogy további egyeztetésekre van szükség Indonéziával (amely a faj egyetlen elterjedési terület szerinti országa) olyan módon, hogy közös megközelítés szülessen a faj fenntartható kereskedelmét illetően.

10. Az első prioritás alapján az Unió a CITES-egyezményt sértő korrupciós tevékenységekről szóló állásfoglalás, valamint az illegális, vadon élő állatokból és növényekből készült termékek iránti kereslet csökkentését célzó további ajánlások és iránymutatás elfogadása mellett áll. Figyelmet fog fordítani arra, hogy a CITES CoP 17 során olyan döntések szülessenek, amelyek figyelembe veszik az esetlegesen érintett vidéki közösségek igényeit és érdekeit.

11. A második és harmadik prioritással összhangban az Unió támogatja az egyezmény felek általi végrehajtására irányuló hathatós intézkedéseket, továbbá egyértelmű ütemezést és ellenőrző mechanizmusokat (a lehetséges kereskedelmi szankciókat is beleértve) javasol azokkal a felekkel szemben, amelyek rendszeresen elmulasztanak eleget tenni a CITES értelmében fennálló kötelezettségeiknek. Mindez különösen fontos az elefántokat (lásd lentebb), az orrszarvúkat, az ázsiai nagymacskákat, a rózsafafajokat és a tobzoskaféléket érintő orvvadászat és illegális kereskedelem kezelése érdekében. E tekintetben az Uniónak támogatnia kell azt az állásfoglalásra irányuló javaslatot, amelynek célja, hogy alaposabban ellenőrizhető legyen a vadállatok fogságban nevelt állatként való illegális kereskedelme.

12. Az elefántokat és orrszarvúkat érintő orvvadászat, illetve az elefántcsont- és orrszarvútülök-kereskedelem továbbra is riasztóan nagy mértékű. A jelenség változatlanul aggasztja az Európai Uniót, így az Unió számára prioritást jelent a problémát közvetlenül kezelő fellépés támogatása az elefántokhoz kapcsolódó valamennyi napirendi pont tekintetében, különös tekintettel az Unió által finanszírozott „Larger than Elephants. Input for an EU strategic Approach to a wildlife conservation in Africa” [Nagyobb, mint az elefántok – Hozzászólások az afrikai vadon élő állatok és növények védelmének uniós stratégiai megközelítéséhez] című tanulmányban megfogalmazott prioritásokra. Az elefántok védelmében megfelelő haladást sikerült elérni néhány elterjedési, cél- és tranzitországban, és ebben jelentős szerepet játszottak azok az elefántcsonttal kapcsolatos nemzeti cselekvési tervek (NIAP-ok), amelyeket a legutóbbi CITES CoP alkalmával hozott határozatoknak megfelelően 19 országban dolgoztak ki. Mindazonáltal még sok a tennivaló, különösen azokban az országokban, amelyekben továbbra is óriási gondot okoz az elefánt-orvvadászat és az elefántcsont-kereskedelem. Ilyenformán az Uniónak támogatnia kell a NIAP-ok megerősítését, és fokozottabb ellenőrzésre van szükség az érintett felek általi végrehajtásukat illetően – így például kereskedelmi szankciókat kell bevezetni olyan esetekben, amikor folyamatosan elmulasztanak megfelelő intézkedéseket hozni az elefánt-orvvadászat és az elefántcsont-kereskedelem megfékezésére.

13. Az Unió megállapítja, hogy a felek számos, gyakran egymásnak ellentmondó javaslatot terjesztettek elő az elefántcsont-kereskedelem vonatkozásában. A CITES jelenleg tiltja az elefántcsont nemzetközi kereskedelmét. Az Unió úgy véli, hogy nem teljesülnek az ilyen kereskedelem újbóli engedélyezéséhez szükséges feltételek, és nem támogatja azokat a javaslatokat, amelyek az ilyen kereskedelemnek a CITES CoP 17 keretében történő újbóli megnyitására irányulnak. Az Unió azt is megállapítja, hogy nem történt előrelépés az elefántcsont-kereskedelmet szabályozó döntéshozatali mechanizmus kialakítását illetően, és úgy véli, hogy nincs olyan körülmény, amely sürgőssé tenné, hogy egy ilyen mechanizmusról megállapodás szülessen a CoP 17 során. Az Unió nem ellenzi a jövőbeli egyeztetéseket ebben a kérdésben, ám úgy véli, hogy ezt a kérdést akkor kell ismét megvitatni, ha az elefánt-orvvadászat és az elefántcsont-kereskedelem mértéke lényegesen csökkent. Az Uniónak ezenfelül ösztönöznie kell az afrikai elefántok elterjedési területén lévő országokat, hogy folytassanak párbeszédet és jussanak közös álláspontra a kérdésben.

14. Az Unió megállapítja, hogy előfordultak olyan esetek, amikor a legális hazai elefántcsont-kereskedelem néhány CITES-fél országában elősegítette az illegális nemzetközi elefántcsont-kereskedelmet. Ilyen esetekben az Uniónak készen kell állnia arra, hogy támogassa az érintett felek általi ilyen hazai kereskedelmet érintő tilalom bevezetését ösztönző követeléseket. Az Uniónak ezért nyitottnak kell lennie az olyan javaslatokra, amelyeket ebben a kérdésben terjesztenek elő, feltéve, hogy azok hatálya tisztázott. Ha nincs egyértelmű összefüggés a legálisan végzett hazai és az illegális elefántcsont-kereskedelem között (vagyis nem állapítható meg közvetlenül, hogy az illegális kereskedelemből származó, elefántcsontból készült tárgyakat a hazai piacon „mossák tisztára”, sem közvetetten, hogy a legális kereskedelem további keresletet támaszt az illegális elefántcsont iránt), nem lenne helyénvaló, hogy a CITES a hazai elefántcsont-kereskedelem tilalmára szólítson fel, különösen azon elefántcsont-termékek tekintetében, amelyekre még 1990 előtt tettek szert, vagyis mielőtt az afrikai elefánt bekerült a CITES I. függelékébe.

15. Az Unió úgy véli, hogy nemzetközi iránymutatásokat kell elfogadni a CITES keretében annak szavatolására, hogy a CITES I. és II. függelékében szereplő fajok vadásztrófeái fenntartható és legális forrásokból származzanak. Az Unió továbbá azt is támogatja, hogy a CITES állatokkal foglalkozó bizottsága fokozottabban ellenőrizze az I. függelékben szereplő fajok vadásztrófeáival kapcsolatos kiviteli kvóták meghatározását, különös tekintettel a leopárdokra és az oroszlánokra.

16. Az Uniónak arra is törekednie kell, hogy a lehető legkisebb adminisztratív teher háruljon a gazdasági szereplőkre és a magánszemélyekre a CITES-ben felsorolt termékek határokon átívelő forgalma tekintetében abban az esetben, ha csak kismértékben aggályos, hogy az ilyen forgalom kedvezőtlen hatással lehet az érintett fajokra nézve. Mindez különösen fontos a zenészek, illetve egyes CITES-fajokból készített késztermékek kereskedelme esetében.

17. A vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelméhez kapcsolódó válság a CITES hatályának új fajokra és felekre való kiterjesztésével együttesen azt jelenti, hogy a CITES hatásköre további tevékenységekkel bővült az elmúlt években, és a CITES Titkárságának munkaterhe jelentősen nőtt. Az Uniónak figyelembe kell vennie ezeket a fejleményeket, amikor a CoP 17 ülésen képviselendő prioritásairól és a CITES Titkárságának jövőbeli költségvetéséről dönt.