Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a közbeszerzésről /* COM/2011/0896 végleges - 2011/0438 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A javaslat háttere · A javaslat indokai és célkitűzései Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégia [COM(2010) 2020] három összekapcsolódó és egymást kölcsönösen megerősítő prioritáson nyugszik: a tudáson és innováción alapuló gazdaság kialakítása; az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, erőforrás-hatékonyabb és versenyképesebb gazdaság elősegítése; és a magas foglalkoztatás, valamint a szociális és területi kohézió által jellemzett gazdaság kialakításának ösztönzése. A közbeszerzés az e célkitűzések eléréséhez alkalmazandó egyik piaci alapú eszközként kulcsszerepet játszik az Európa 2020 stratégiában azáltal, hogy az innováció érdekében fejleszti a gazdasági környezetet és az üzleti feltételeket, valamint ösztönzi a zöld közbeszerzés szélesebb körű alkalmazását azzal, hogy támogatja az erőforrás-hatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő elmozdulást. Az Európa 2020 stratégia ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a közbeszerzési politikának biztosítania kell a közpénzek lehető leghatékonyabb felhasználását, és azt, hogy a beszerzési piacokat uniós szinten nyitottan kell tartani. Mindezen kihívások dacára a jelenlegi közbeszerzési jogszabályokat felül kell vizsgálni és modernizálni kell annak érdekében, hogy jobban illeszkedjenek az alakulóban lévő politikai, társadalmi és gazdasági környezethez. A Bizottság az „Egységes piaci intézkedéscsomag – Tizenkét mozgatórugó a növekedés serkentéséhez és a bizalom növeléséhez” című, 2011. április 13-i közleményében az uniós intézmények által 2012 vége előtt elfogadandó tizenkét kulcsfontosságú intézkedés között említette a felülvizsgált és modernizált közbeszerzési jogi kereteket, annak érdekében, hogy rugalmasabbá váljon a szerződések odaítélése, valamint hogy a közbeszerzési szerződések jobban felhasználhatók legyenek a többi politika támogatására. Ennek a javaslatnak két egymást kiegészítő célkitűzése van: · A közkiadások hatékonyságának növelése a lehető legelőnyösebb közbeszerzési eredmények biztosítása érdekében. Ez különösen a meglévő közbeszerzési szabályok egyszerűsítését és rugalmasabbá tételét foglalja magában. A racionalizált, hatékonyabb eljárások minden gazdasági szereplő számára előnnyel járnak, és lehetővé teszik a részvételt a kkv-k és a határokon túli ajánlattevők számára. · Annak lehetővé tétele, hogy a beszerzők megfelelőbben alkalmazhassák a közbeszerzést az olyan közös társadalmi célok támogatására, mint például a környezetvédelem, a nagyobb erőforrás- és energiahatékonyság, a klímaváltozás elleni küzdelem, az innováció, a foglalkoztatás és a társadalmi befogadás elősegítése, valamint a lehető legjobb feltételek biztosítása a kiváló minőségű szociális szolgáltatások nyújtásához. · Háttér-információk A közbeszerzés fontos szerepet tölt be az Európai Unió általános gazdasági teljesítményében. Európában a hatóságok a GDP-nek körülbelül a 18%-át költik el árubeszerzésre, építési beruházásra, illetve szolgáltatásnyújtásra vonatkozó beszerzésre. A megrendelések mennyiségét tekintve a közbeszerzés hatékony mozgatórugóként használható az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést előmozdító egységes piac eléréséhez. A közbeszerzési irányelvek jelenlegi generációja — azaz a 2004/17/EK[1]és a 2004/18/EK irányelv[2]— az 1971-ben a 71/305/EGK irányelvvel elkezdődött hosszú fejlődés eredményét jelenti. Az átlátható és megkülönböztetéstől mentes eljárások garantálásával ezek az irányelvek elsősorban azt szándékozzák biztosítani, hogy az egységes piac gazdasági szereplői a közbeszerzési szerződésekért folyó verseny során teljes körűen élhessenek minden alapvető szabadsággal. Egy átfogó gazdasági értékelés bebizonyította, hogy a közbeszerzési irányelvek jelentős mértékben elérték a célkitűzéseiket. Nagyobb fokú átláthatóságot és magasabb szintű versenyt eredményeztek, valamint az alacsonyabb árakon keresztül mérhető megtakarításokat valósítottak meg. Az érdekeltek azonban kifejezték a közbeszerzési irányelvek felülvizsgálatával kapcsolatos igényüket a szabályok egyszerűsítése, illetve azok hatékonyságának és eredményességének növelése érdekében, valamint annak érdekében, hogy azok alkalmasabbá váljanak az alakuló politikai, társadalmi és gazdasági környezet kezelésére. A racionalizált, hatékonyabb eljárások növelik az ajánlatkérő szervek rugalmasságát, minden gazdasági szereplő számára előnnyel járnak, és lehetővé teszik a részvételt a kkv-k és a határokon túli ajánlattevők számára. A továbbfejlesztett közbeszerzési szabályok azt is lehetővé teszik az ajánlatkérő szervek számára, hogy megfelelőbben alkalmazhassák a közbeszerzést az olyan közös társadalmi célok támogatására, mint például a környezetvédelem, a nagyobb erőforrás- és energiahatékonyság, a klímaváltozás elleni küzdelem, az innováció és a társadalmi befogadás elősegítése és a lehető legjobb feltételek biztosítása a kiváló minőségű szociális szolgáltatások nyújtásához. Ezeket az irányokat megerősítették a Bizottság által az érdekeltekkel 2011 tavaszán lefolytatott konzultáció eredményei, amelyen az érdekeltek jelentős többsége támogatta a közbeszerzési irányelvek felülvizsgálatára irányuló javaslatot, annak érdekében, hogy az említett irányelveket jobban hozzáigazítsák a közbeszerzők és a gazdasági szereplők előtt álló kihívásokhoz. · Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen A javaslat a javasolt új közüzemi irányelvvel együtt a 2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelv helyébe lép, mint az Európai Unió közbeszerzési jogi kereteinek fő elemei. Az irányelvet kiegészítik az említett jogi keretek további elemei: · a 2009/81/EK irányelv[3]különös szabályokat állapít meg a honvédelmi és az érzékeny biztonsági beszerzések terén, · a 89/665/EGK irányelv[4]pedig közös előírásokat határoz meg a nemzeti felülvizsgálati eljárásokra vonatkozóan annak biztosítása érdekében, hogy minden uniós országban gyors és hatékony jogorvoslati eszköz álljon rendelkezésre azokban az esetekben, amikor az ajánlattevők úgy vélik, hogy a szerződéseket tisztességtelenül ítélték oda. · Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A jelen kezdeményezés az Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiáját [COM(2010) 2020] és az Európa 2020 kiemelt kezdeményezéseit, így az Európai digitális menetrend [COM(2010) 245], az Innovatív Unió [COM(2010) 546], az Integrált iparpolitika a globalizáció korában [COM(2010) 614], az Energia 2020 [COM(2010) 639] és az Erőforrás-hatékony Európa [COM(2011) 21] elnevezésű kezdeményezéseket hajtja végre. Megvalósítja továbbá az egységes piaci intézkedéscsomagot [COM(2011) 206], különösen annak tizenkettedik kulcsintézkedését, „A közbeszerzésre vonatkozó jogi keret felülvizsgálata és korszerűsítése” címűt. A jelen kezdeményezés a Bizottság 2011. évi munkaprogramjának egyik stratégiai kezdeményezése. 2. Konzultáció az érdekeltekkel; hatásvizsgálat · Konzultáció az érdekeltekkel A konzultáció módja, a legfontosabb célterületek és a válaszadók köre A Bizottság 2011. január 27-én zöld könyvet adott ki Az EU közbeszerzési politikájának modernizálásáról — Egy hatékonyabb európai beszerzési piac felé címmel[5], amellyel széles körű nyilvános konzultációt indított el az arra irányuló jogszabályi változásokkal kapcsolatos lehetőségekről, hogy egyszerűbbé és rugalmasabbá tegyék a szerződések odaítélését, valamint hogy a közbeszerzési szerződések jobban felhasználhatók legyenek az egyéb szakpolitikák támogatására. A zöld könyv célja az volt, hogy meghatározza a reformok néhány fő területét, és hogy megkérdezze az érdekeltek véleményét a jogszabályi változások konkrét lehetőségeiről. Az érintett kérdések között szerepelt az eljárások egyszerűsítésének és rugalmasabbá tételének igénye, a közbeszerzés stratégiai felhasználása az egyéb politikák célkitűzéseinek támogatására, a kkv-k közbeszerzési szerződésekhez való hozzáférésének javítása, valamint a részrehajlás, a korrupció és az összeférhetetlenség elleni küzdelem. A nyilvános konzultáció 2011. április 18-án zárult le, és tekintélyes mennyiségű visszajelzés született. Összesen 623 válasz érkezett az érdekelt csoportok széles körétől, ideértve a tagállamok központi hatóságait, a helyi és területi közbeszerzőket és azok társulásait, a vállalkozásokat, az ipari szövetségeket, a tudományos szakembereket, a civil társadalmi szervezeteket (beleértve a szakszervezeteket is) és az egyes polgárokat. A válaszok többsége az Egyesült Királyságból, Németországból, Franciaországból, valamint kisebb mértékben Belgiumból, Olaszországból, Hollandiából, Ausztriából, Svédországból, Spanyolországból és Dániából származik. A konzultációk eredményeit egy összefoglaló jelentésben[6]összegezték, majd 2011. június 30-án egy nyilvános konferencián bemutatták és megvitatták őket[7]. Az észrevételek és felhasználásuk rövid ismertetése Az érdekeltek jelentős többsége értékelte a Bizottság kezdeményezését a jelenlegi közbeszerzési politika felülvizsgálatára. A zöld könyvben tárgyalt különféle témák közül az érdekeltek különösen nagy hangsúlyt fektettek az eljárások egyszerűsítésének és rugalmasabbá tételének igényére. Például az érdekelt csoportok határozott többsége támogatta azt az elképzelést, amely szerint nagyobb teret kell engedni a tárgyalásos eljárás alkalmazásának. Szintén jelentős támogatást élveztek az ajánlattevő kiválasztásával kapcsolatos adminisztrációs terhek csökkentésére irányuló intézkedések. A közbeszerzésnek az Európa 2020 stratégia társadalmi céljainak elérése érdekében történő stratégiai alkalmazásával kapcsolatban az érdekeltek vegyes nézeteket vallottak. Több érdekelt - különösen a vállalkozások - általánosságban idegenkedett attól az elképzeléstől, hogy a közbeszerzést egyéb politikák célkitűzéseinek támogatására használják. Más érdekeltek viszont - különösen a civil társadalmi szervezetek - határozottan a szóban forgó stratégiai alkalmazás mellett foglaltak állást, és támogatták az Európai Unió közbeszerzési politikájának alapelveire vonatkozó nagy horderejű változásokat. · Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása A zöld könyvvel kapcsolatos konzultáción felül a Bizottság 2010-2011-ben elvégezte az Unió közbeszerzési jogszabályai hatásának és hatékonyságának átfogó értékelését, melynek során széles körű bizonyítékokra és új, független kutatásokra támaszkodott. A tanulmányok elsősorban a beszerzési eljárások költségét és hatékonyságát, a határokon átnyúló beszerzést, a kkv-k közbeszerzési piacokhoz való hozzáférését és a közbeszerzés Európán belüli stratégiai alkalmazását vizsgálták. Az értékelés megállapításai világosan kimutatták, hogy a 2004/17/EK és a 2004/18/EK közbeszerzési irányelvek segítettek megalapozni az átláthatóság és az eredményorientált beszerzés kultúráját, ezáltal megtakarításokat és olyan fejlődést létrehozva a beszerzési eredmények minőségében, amely jelentősen meghaladja a közbeszerzők és a szállítók szóban forgó eljárások lefolytatásával kapcsolatos költségeit. Az értékelés azt is megállapította, hogy az irányelvek végrehajtásában és alkalmazásában fennálló eltérések a különböző tagállamokban különböző eredményekre vezettek. Az eljárások befejezéséhez szükséges idő és a közbeszerzők költségei jelentős mértékben eltérőek a különböző tagállamokban. · Hatásvizsgálat A hatásvizsgálat és annak összefoglalása áttekintést nyújt az öt alapvető problémakör (adminisztratív szervezés, hatály, eljárások, stratégiai beszerzés és a beszerzési piacokhoz való hozzáférés) esetében meglévő lehetőségekről. A különböző lehetőségekkel kapcsolatos előnyök és hátrányok elemzése alapján meghatározták az előnyben részesített lehetőségek csomagját, amely várhatóan optimalizálni fogja a különböző megoldások közötti szinergiákat, ami megtakarításokat tesz lehetővé, mivel egy bizonyos fajta intézkedés semlegesíti a valamely másik intézkedéssel együtt járó költségeket (például a stratégiai közbeszerzési intézkedések által esetlegesen előidézett fokozott eljárási követelményeket részben semlegesíthetik a közbeszerzési eljárások továbbfejlesztett megtervezésével kapcsolatos megtakarítások). Ezek az előnyben részesített lehetőségek képezik a jelen javaslat alapját. A Hatásvizsgálati Testület értékelte a hatásvizsgálati jelentés tervezetét, és kérte annak módosítását, különösen az érintett jogi keret egyes elemeinek meghatározásával, a szóban forgó lehetőségek leírásával, a kiválasztott főbb intézkedések alaposabb költség-haszon elemzésével és az érintettek nézeteinek szisztematikus integrálásával kapcsolatban, mind a problémák meghatározása körében, mind a hatások elemzésének kiegészítéseként. Ezeket a fejlesztési javaslatokat belefoglalták a végleges jelentésbe. A Hatásvizsgálati Testületnek a jelentésre vonatkozó véleménye a jelen javaslattal, valamint a végleges hatásvizsgálati jelentéssel és annak összefoglalásával együtt kerül közzétételre. 3. A javaslat jogi elemei · Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 53. cikkének (1) bekezdésén, valamint 62. és 114. cikkén alapul. · A szubszidiaritás elve Amennyiben a javaslat nem tartozik az Unió kizárólagos hatáskörébe, a szubszidiaritás elve alkalmazandó. A tagállamok az alábbi okból nem tudják kielégítően elérni a javaslat célkitűzéseit: Bizonyos értékhatárok felett a közbeszerzési eljárások összehangolása fontos eszköznek bizonyult a közbeszerzések belső piacának megvalósításával kapcsolatban azáltal, hogy az egységes piac gazdasági szereplőinek tényleges és egyenlő hozzáférést biztosított a közbeszerzési szerződésekhez. A 2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelvekkel és a közbeszerzési irányelvek korábbi generációjával kapcsolatos tapasztalat azt mutatta, hogy az Európa-szintű közbeszerzési eljárások biztosítják az átláthatóságot és az objektivitást a közbeszerzés terén, ami jelentős megtakarításokkal és jobb közbeszerzési eredményekkel jár, ez pedig a tagállamok hatóságainak, végül pedig az európai adófizetőknek is javára válik. Ezt a célkitűzést nem lehetne megfelelően elérni a tagállamok intézkedése útján, ami elkerülhetetlenül eltérő követelményeket és valószínűleg egymással ellentétes eljárási rendszereket eredményezne, így növelné a szabályozás bonyolultságát, és indokolatlan akadályokat gördítene a határokon átnyúló tevékenységek elé. A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének. · Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel nem lépi túl az azon célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket, amely a belső piac megfelelő működését európai szinten összehangolt közbeszerzési eljárások útján kívánja biztosítani. Továbbá a javaslat egy „eszköztár”-megközelítésen alapul, vagyis maximális rugalmasságot enged a tagállamoknak, hogy az eljárásokat és az eszközöket saját helyzetükhöz igazítsák. A jelenlegi közbeszerzési irányelvekkel összevetve a javaslat jelentős mértékben csökkenti az eljárás lefolytatásával kapcsolatos adminisztrációs terheket, mind az ajánlatkérő szervek, mind a gazdasági szereplők számára; azokban az estekben, amelyekben új követelményekről rendelkezik (például a stratégiai közbeszerzés körében), e követelményeket kompenzálják az egyéb területeken megszűnő korlátozások. · A jogi aktus típusának megválasztása Mivel a javaslat az EUMSZ 53. cikkének (1) bekezdésén, valamint 62. és 114. cikkén alapul, az áruk és a szolgáltatások beszerzésére egyaránt vonatkozó rendelkezések tekintetében a Szerződés alapján nem megengedett a rendelet alkalmazása. A javasolt aktus ezért az irányelv. A hatásvizsgálati folyamat során a nem jogalkotási lehetőségeket a hatásvizsgálatban részletesen ismertetett okokból elvetették. 4. Költségvetési vonzatok A javaslatnak nincsenek költségvetési vonzatai. 5. További információk · Meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése A javaslat elfogadása hatályos jogszabály (a 2004/18/EGK irányelv) hatályon kívül helyezéséhez vezet. · Felülvizsgálati/módosító/megszüntetési záradék A javaslat tartalmaz egy felülvizsgálati záradékot a küszöbértékek gazdasági hatásairól. · Átültető intézkedések és magyarázó dokumentumok A javaslat olyan területre vonatkozik, amelyen az uniós jogszabályok célja az összehangolás, és amelyen jelentős hatásuk van számos nemzeti jogágra. A koordinációs cél ellenére több rendelkezés teljes harmonizációt eredményez, és a javaslat számos jogi kötelezettséget tartalmaz. A tagállamok további nemzeti rendelkezésekkel egészítik ki az uniós szabályozást, így válik a rendszer működőképessé. Ebben az összefüggésben a Bizottság számos tényezőt azonosított, amelyekre vonatkozóan szükséges a tagállamok magyarázata mind az átültető intézkedések hibátlan megértése, mind a közbeszerzési szabályok összességének nemzeti szintű működése tekintetében: – az átültető és a végrehajtási intézkedéseket különböző intézményi szinteken fogadták el (nemzeti / szövetségi, regionális, helyi); – a különböző szabályozási szintek mellett több tagállamban a kérdéses ágazat vagy az érintett beszerzési típus is szerepet játszott a szabályok létrehozásában; – az általános vagy különös közigazgatási intézkedések kiegészítik a fő jogi keretet, néhány esetben pedig egybeesnek azzal. Csak a tagállamok képesek megmagyarázni, hogyan tudják a különböző intézkedések átültetni az uniós irányelveket a közbeszerzési ágazatban, és hogy ugyanezek az intézkedések milyen kölcsönhatásban állnak egymással. Ezért a jelen irányelv különböző részei és a nemzeti átültető intézkedések megfelelő részei közötti viszonyt tisztázó dokumentumokat az átültető intézkedésekkel együtt kell közölni; különösen érvényes ez az egyeztető táblázatokra, amelyek a nemzeti intézkedések elemzésének operatív eszközei. · Európai Gazdasági Térség A javasolt jogi aktus EGT-vonatkozású, ezért hatályának az Európai Gazdasági Térség egészére ki kell terjednie. · A javaslat részletes magyarázata 1.) A közbeszerzési eljárások egyszerűsítése és rugalmasabbá tétele A javasolt irányelv a hatályos közbeszerzési irányelvek által megállapított eljárási rend egyszerűsítéséről és rugalmasabbá tételéről rendelkezik. E célból az alábbi intézkedéseket tartalmazza: A hatály pontosítása: A „beszerzés” alapvető fogalma, amely a javasolt irányelv címében is szerepel, újonnan került bevezetésre a közbeszerzési jog hatályának és céljának pontosabb meghatározása, valamint a küszöbök alkalmazásának lehetővé tétele érdekében. Az irányelv hatályát meghatározó egyes kulcsfontosságú fogalmak meghatározásait (mint például a közjogi intézmény, az építési beruházásra és a szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződések, a vegyes szerződések) a Bíróság ítélkezési gyakorlatát figyelembe véve felülvizsgálták. Ugyanakkor a javaslat arra törekszik, hogy fenntartsa a folytonosságot a Bíróság ítélkezési gyakorlatában az évek során kialakult fogalmak között, amelyek jól ismertek a gyakorlati szakemberek körében. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a korábbi irányelvekből ismert szóhasználattól és kifejezéstől való kisebb eltérések nem feltétlenül utalnak lényegi változásra, hanem pusztán a szövegek egyszerűsítésének eredményét is jelenthetik. Az úgynevezett elsőbbségi és nem elsőbbségi szolgáltatások („A” és „B” szolgáltatások) közötti hagyományos megkülönböztetés megszűnik. Az értékelés eredményei azt bizonyították, hogy már nem indokolt, hogy a közbeszerzési jog teljes körű alkalmazása a szolgáltatások egy korlátozott csoportjára szorítkozzon. Az is világossá vált azonban, hogy a szokásos beszerzési rendszer nem alkalmazkodik a szociális szolgáltatásokhoz, amelyekhez különös szabályokra van szükség (lásd lejjebb). Eszköztár-megközelítés: A tagállami rendszerek az eljárás két alapvető formáját biztosítják: a nyílt és a meghívásos eljárást. Ezenkívül bizonyos feltételektől függően rendelkezhetnek a tárgyalásos eljárásról, a versenypárbeszédről és/vagy az innovációs partnerségről, az innovatív beszerzéssel kapcsolatos eljárás új formájáról (lásd lejjebb). Az ajánlatkérő szervek számára továbbá rendelkezésére fog állni az összevont elektronikus beszerzés céljaira szánt hat különböző módszer és eszközrendszer: a keretmegállapodások, a dinamikus beszerzési rendszerek, az elektronikus árlejtések, az elektronikus katalógusok, a központi beszerző szervek és a közös beszerzés. A hatályos irányelvhez képest ezeket az eszközöket továbbfejlesztették és egyértelműbbé tették az elektronikus közbeszerzés elősegítése céljából. Megengedőbb rendszer a központi szint alatti ajánlatkérő szervek számára: A javaslat a közbeszerzésről szóló WTO-megállapodásnak megfelelően egy egyszerűsített közbeszerzési rendszert hoz létre, amely a központi kormányzati szint alatt az összes ajánlatkérő szervre (mint például a helyi vagy a regionális hatóságokra) érvényes. Ezek a beszerzők a pályázati felhívás eszközeként alkalmazhatnak egy előzetes tájékoztatót. Amennyiben élnek ezzel a lehetőséggel, nem kell külön hirdetményt közzétenniük a közbeszerzési eljárás megindítása előtt. A résztvevőkkel elért közös megegyezéssel egyes határidőket is rugalmasabban állapíthatnak meg. Az elektronikus beszerzés támogatása: Jelentős megtakarítások és jobb beszerzési eredmények érhetők el, ha a közbeszerzők használják az elektronikus kommunikációt és tranzakciós feldolgozást, ami a hulladékot és a hibákat is csökkenti. A javaslat célja, hogy segítse a tagállamokat az elektronikus beszerzésre való átállás megvalósításában, ami lehetővé tenné, hogy a szállítók online beszerzési eljárásokban vegyenek részt a belső piacon. E célból a javasolt irányelv rendelkezik a felhívások elektronikus formában történő kötelező továbbításáról, arról, hogy a beszerzési dokumentációnak elektronikus formában elérhetőnek kell lennie, valamint minden beszerzési eljárás tekintetében előírja, hogy egy kétéves átmeneti időszakon belül át kell állni a teljes mértékben elektronikus úton történő kommunikációra, különösen az elektronikus benyújtásra. Racionalizálja és továbbfejleszti a Dinamikus Beszerzési Rendszereket és az elektronikus katalógusokat, vagyis azokat a teljes mértékben elektronikus beszerzési eszközöket, amelyek különösen alkalmasak a központi beszerző szervek által végzett rendkívül összetett beszerzések megvalósítására. Az elektronikus beszerzési eszköz azt is lehetővé tenné az ajánlatkérő szervek számára, hogy megelőzzék, feltárják és korrigálják azokat a hibákat, amelyek általában a közbeszerzési szabályok félreértéséből vagy helytelen értelmezéséből adódnak. Az eljárások modernizálása: A javaslat rugalmasabb és felhasználóbarátabb megközelítést biztosít a közbeszerzési eljárások egyes fontos jellemzőivel kapcsolatban. A részvételre és az ajánlatok benyújtására vonatkozó határidők lerövidültek, ami gyorsabb és racionalizáltabb beszerzést tesz lehetővé. Az ajánlattevők kiválasztása és a szerződés odaítélése közötti különbségtétel, amely gyakran hibák és félreértések forrása, rugalmasabbá vált, lehetővé téve az ajánlatkérő szervek számára, hogy a legpraktikusabb sorrendről az odaítélési szempontok megvizsgálása alapján döntsenek - a kiválasztási feltételek megvizsgálása előtt -, és hogy odaítélési szempontként figyelembe vehessék a szerződés teljesítésével megbízott alkalmazotti állomány szervezetét és minőségét. Felülvizsgálták és egyértelművé tették a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők kizárásának okait. Az ajánlatkérő szervek jogosultak lesznek kizárni azokat a gazdasági szereplőket, amelyek a korábbi szerződések teljesítése során jelentős vagy ismétlődő hiányosságokról tettek tanúbizonyságot. A javaslat az „öntisztítás” lehetőségéről is rendelkezik: az ajánlatkérő szervek valamely kizárási ok fennforgása ellenére is elfogadhatják a részvételre jelentkezőket vagy ajánlattevőket, ha azok megfelelően intézkedtek a jogellenes magatartás következményeinek orvoslásáról, és hatékonyan megakadályozzák e magatartás további előfordulását. A szerződések módosítása azok tartama alatt egyre inkább lényeges és problémás kérdéssé vált a gyakorlati szakemberek számára. A szerződések módosításáról szóló külön rendelkezés átveszi az ítélkezési gyakorlatban kialakult alapvető megoldásokat, és gyakorlatias megoldással szolgál azon előre nem látható körülményekkel kapcsolatban, amelyek miatt egy közbeszerzési szerződést módosítani kell annak tartama alatt. 2.) A közbeszerzés stratégiai alkalmazása az új kihívásokra válaszul A javasolt irányelv a felhatalmazó megközelítésen alapul: az ajánlatkérő szervek rendelkezésére bocsátja az ahhoz szükséges eszközöket, hogy hozzájárulhassanak az Európa 2020 stratégiai céljainak eléréséhez azáltal, hogy vásárlóerejüket olyan áruk és szolgáltatások beszerzésére használják, amelyek támogatják az innovációt, tiszteletben tartják a környezetet, és harcolnak az éghajlatváltozás ellen, eközben pedig javítják a foglalkoztatási, a közegészségügyi és a szociális feltételeket. Az életciklus-költségek meghatározása: A javaslat megadja a közbeszerzőknek a lehetőséget, hogy az odaítélésről a megvásárolandó termékek, szolgáltatások vagy építési beruházások életciklus-költségei alapján döntsenek. Az életciklus egy termék, egy építési beruházás vagy egy szolgáltatásnyújtás fennállásának összes szakaszát magában foglalja, a nyersanyag-beszerzéstől, illetve az erőforrások előállításától az átadásig, az elszámolásig és a véglegesítésig. A figyelembe veendő költségek a közvetlen pénzügyi kiadásokon kívül a külső környezettel kapcsolatos költségeket is tartalmazzák, ha azok pénzben kifejezhetők és igazolhatók. Amennyiben kifejlesztettek egy közös uniós módszert az életciklus-költségek kiszámítására, az ajánlatkérő szervek kötelesek azt használni. Termelési folyamat: Az ajánlatkérő szervek a műszaki leírásban és az odaítélési szempontokban a gyártási folyamathoz közvetlenül kapcsolódó összes tényezőre utalhatnak, mindaddig, amíg a termelési folyamat olyan aspektusaira utalnak, amelyek szorosan kapcsolódnak a beszerzés tárgyát képező termékek vagy szolgáltatások előállításának, illetve nyújtásának folyamatához. Ez kizárja a beszerzés tárgyát képező termékek, építési beruházások vagy szolgáltatások előállításának folyamatához nem kapcsolódó követelményeket, mint például a vállalkozó teljes tevékenységére vonatkozó általános társadalmi szerepvállalási követelményeket. Címkék: Az ajánlatkérő szervek előírhatják, hogy az építési beruházások, az árubeszerzések vagy szolgáltatások meghatározott címkékkel legyenek ellátva, amelyek tanúsítják azok környezeti, szociális vagy egyéb tulajdonságait, feltéve, hogy ezekkel egyenértékű címkéket is elfogadnak. Ez vonatkozik például az európai vagy a nemzeti, illetve nemzetközi ökocímkékre, valamint azokra a címkékre, amelyek tanúsítják, hogy a termékkel kapcsolatban nem alkalmaztak gyermekmunkát. A szóban forgó tanúsítási rendszereknek a szerződés tárgyához kapcsolódó tulajdonságokra kell vonatkozniuk, és azokat tudományos információ alapján kell összeállítani, egy nyílt és átlátható eljárás során kell megállapítani, valamint minden érdekelt fél számára hozzáférhetővé kell tenni őket. A kötelező szociális, munkaügyi és környezetvédelmi jogszabályok megsértésének szankcionálása: A javasolt irányelv szerint az ajánlatkérő szerv kizárhatja a gazdasági szereplőket az eljárásból, ha az Unió szociális, munkaügyi vagy környezetvédelmi jogszabályai vagy a nemzetközi munkajogi rendelkezések által megállapított kötelezettségek megsértését észleli. Ezenkívül az ajánlatkérő szervek kötelesek lesznek elutasítani az ajánlatokat, ha megállapították, hogy azok kirívóan alacsony ellenszolgáltatást tartalmaznak, mivel sértik az Unió szociális, munkaügyi vagy környezetvédelmi jogszabályait. Szociális szolgáltatások: Az uniós közbeszerzési jogszabályok hatásának és hatékonyságának értékelése bebizonyította, hogy a szociális, az egészségügyi és az oktatási szolgáltatásokat olyan sajátos tulajdonságok jellemzik, amelyek miatt nem alkalmasak arra, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésének szokásos eljárásait alkalmazzák rájuk. Ezeket a szolgáltatásokat jellemzően sajátos környezetben nyújtják, amely a különböző igazgatási, szervezeti és kulturális feltételeknek köszönhetően tagállamonként lényegesen eltérő. A szóban forgó szolgáltatások a természetük miatt csak nagyon korlátozott határokon átnyúló dimenzióval bírnak. A tagállamoknak ezért széleskörű mérlegelési lehetőséget kell kapniuk a szolgáltatók kiválasztásának megszervezéséhez. A javaslat ezt oly módon veszi figyelembe, hogy az említett szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési szerződésekkel kapcsolatban külön szabályokat állapít meg, egy magasabb, 500 000 EUR értékhatár mellett, és pusztán az átláthatóság és az egyenlő bánásmód alapelveinek tiszteletben tartását írja elő. A szóban forgó szolgáltatásokra vonatkozó, külföldi gazdasági szereplőknek odaítélt szerződések értékének mennyiségi elemzése alapján az ezen érték alatti szerződések általában nem rendelkeznek határokon átnyúló érdekeltséggel. Innováció: Az „Európa 2020 - az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című dokumentumban központi szerepet játszik a kutatás és az innováció. A közbeszerzők számára lehetővé kell tenni, hogy innovatív termékeket és szolgáltatásokat vásárolhassanak a jövőbeli fejlődés elősegítése és a közszolgáltatások hatékonyságának és minőségének javítása érdekében. A javaslat e célból rendelkezik az innovációs partnerségről, amely új, innovatív termékek, építési beruházások és szolgáltatások kialakítására, majd megvásárlására irányuló új, különleges eljárás; a megvétel feltétele, hogy a termékeket, építési beruházásokat, illetve szolgáltatásokat a meghatározott teljesítményszinteknek és költségeknek megfelelően teljesítsék. Ezenkívül a javaslat továbbfejleszti és egyszerűsíti a versenypárbeszéd eljárását, és lehetővé teszi a határokon átnyúló közös beszerzést, amely az innovatív beszerzés egyik fontos eszköze. 3.) Jobb hozzáférés a piachoz a kkv-k és az induló vállalkozások számára A kis- és középvállalkozások (kkv-k) hatalmas potenciált képviselnek a munkahelyteremtés, a növekedés és az innováció területén. A beszerzési piacokra való könnyű bejutás segítheti őket e potenciál felszabadításában, miközben lehetővé teszi az ajánlatkérő szervek számára szállítói bázisuk bővítését, ami azzal a pozitív hatással járna, hogy nagyobb lenne a verseny a közbeszerzési szerződésekért. Annak érdekében, hogy a közbeszerzési szerződéseket a lehető legjobban hozzáférhetővé tegyék a kkv-k számára, a Bizottság 2008-ban kiadta „A legjobb gyakorlatok európai kódexe a kkv-k közbeszerzési eljárásokban való részvételének megkönnyítéséről” című munkadokumentumot[8]. A javaslat erre a dokumentumra épül, és konkrét intézkedéseket tartalmaz a kkv-k piaci hozzáférésének útjában álló akadályok felszámolására. A tájékoztatási kötelezettségek egyszerűsítése: A tájékoztatási kötelezettségeknek a beszerzési eljárások körében történő általános egyszerűsítése nagymértékben előnyére válik majd a kkv-knek. A javaslat úgy rendelkezik, hogy a kiválasztás körében az öntanúsítást bizonyítékként kell elfogadni. Az okirati bizonyítékok tényleges bemutatását egy szabványosított dokumentum, az európai közbeszerzési útlevél fogja megkönnyíteni, amely igazolja, hogy nem forognak fenn kizárási okok. Részekre osztás: Az ajánlatkérő szerveket felkérik, hogy osszák a közbeszerzési szerződéseket — homogén vagy heterogén — részekre, hogy hozzáférhetőbbé tegyék őket a kkv-k számára. Amennyiben úgy döntenek, hogy ezt nem teszik meg, kötelesek konkrét magyarázattal szolgálni. A részvételi követelményekkel kapcsolatos korlátozás: A kkv-k részvételét akadályozó indokolatlan korlátok elkerülése érdekében a javasolt irányelv tartalmazza a beszerzési eljárásokban való részvétel lehetséges feltételeinek kimerítő felsorolását, és határozottan kijelenti, hogy ezeket a feltételeket azokra kell korlátozni, „amelyek indokoltak annak biztosítása szempontjából, hogy a részvételre jelentkező vagy ajánlattevő rendelkezik az odaítélendő szerződés teljesítéséhez szükséges kapacitásokkal és ... képességekkel”. A forgalomra vonatkozó követelmények, amelyek gyakran jelentős akadályát képezik a kkv-k hozzáférésének, kifejezetten a szerződés becsült értékének háromszorosára korlátozódnak, kivéve a megfelelően indokolt esetekben. Végül, a gazdasági szereplők csoportjainak részvételére vonatkozó feltételeket — amely a kkv-k számára különösen fontos eszköz — objektív okokkal kell igazolni, valamint arányosaknak kell lenniük. Az alvállalkozók közvetlen kifizetése: A tagállamok továbbá hozhatnak olyan rendelkezést, amely szerint az alvállalkozók kérhetik, hogy az ajánlatkérő szerv közvetlenül nekik fizessen azokért az árukért, építési beruházásokért és szolgáltatásokért, amelyeket a szerződés teljesítése körében nyújtottak a fővállalkozónak. Ez a lehetőség az alvállalkozóknak - amelyek sok esetben kkv-k - hatékony módszert biztosít a kifizetésükkel kapcsolatos érdekeik védelméhez. 4.) Megbízható eljárások A kockázatos pénzügyi érdekek, valamint az állami és magánszektor szoros kölcsönhatása a közbeszerzést a tisztességtelen üzleti magatartás, azaz az összeférhetetlenség, a részrehajlás és a korrupció egyik kockázati területévé tette. A javaslat továbbfejleszti az ilyen kockázatokkal szembeni meglévő biztosítékokat, és gondoskodik a további védelemről. Összeférhetetlenség: A javaslat tartalmaz egy külön rendelkezést az összeférhetetlenségről, amely az ajánlatkérő szervnek vagy a beszerzési szolgáltatóknak az eljárásban részt vevő alkalmazottait érintő tényleges, potenciális vagy észlelt összeférhetetlenségi helyzetekre vonatkozik, valamint az ajánlatkérő vezetőségének tagjaival kapcsolatos összeférhetetlenségre, akik akkor is befolyással lehetnek egy beszerzési eljárás eredményére, ha abban hivatalosan nem vesznek részt. Jogellenes magatartás: A javaslat külön rendelkezést tartalmaz a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők jogellenes magatartása ellen, mint például a döntéshozatali folyamat helytelen befolyásolására tett kísérletek ellen vagy az ellen, hogy más résztvevőkkel az eljárás eredményének manipulálására irányuló megállapodást kössenek; az ilyen résztvevőket ki kell zárni az eljárásból. Az ilyen jellegű jogellenes tevékenységek sértik az Európai Unió alapelveit, és a verseny súlyos torzulását eredményezhetik. Tisztességtelen előnyök: A piaci konzultációk az ajánlatkérők számára olyan hasznos eszközt jelentenek, amely által információt szerezhetnek a piac szerkezetéről, adottságairól és kapacitásáról, és ezzel egyidejűleg a piaci szereplők tájékozódhatnak a közbeszerzők beszerzési projektjeiről és követelményeiről. A piaci szereplőkkel előzetesen létesített kapcsolatok azonban nem vezethetnek tisztességtelen előnyökhöz vagy a verseny torzulásához. A javaslat ezért külön rendelkezést tartalmaz az olyan résztvevők indokolatlan előnyben részesítésével szembeni garanciákról, akik tanácsot adtak az ajánlatkérő szervnek, vagy részt vettek az eljárás előkészítésében. 5.) Irányítás Nemzeti felügyeleti testületek: Az értékelés bemutatta, hogy nem minden tagállam kíséri következetesen és rendszeresen figyelemmel a közbeszerzési szabályok végrehajtását és működését. Ez veszélyezteti az uniós jog hatékony és egységes alkalmazását. Ezért a javaslat úgy rendelkezik, hogy a tagállamok jelöljenek ki egy nemzeti hatóságot, amely a közbeszerzés felügyeletéért, végrehajtásáért és ellenőrzéséért felel. Egyetlen egy, átfogó feladatokkal rendelkező testület fog gondoskodni a fő végrehajtási problémák áttekintéséről, és ez a testület javasolhatja a szerkezeti problémák megfelelő orvoslását. A szóban forgó testület megfelelő helyzetben lesz ahhoz, hogy azonnali visszajelzést adjon a politika működéséről és potenciális gyenge pontjairól a nemzeti jogban és a gyakorlatban, ezáltal hozzájárulva a megoldások gyors megtalálásához és a beszerzési eljárások tökéletesítéséhez. Tudásközpontok: Az ajánlatkérő szervek sok esetben nem rendelkeznek megfelelő belső szakértelemmel az összetett beszerzési projektek lebonyolításához. Az igazgatási szervezetek által nyújtott megfelelő független szakmai támogatás jelentős mértékben javíthatná a beszerzési eredményeket, a közbeszerzők tudásalapjának és szakszerűségének növelése, valamint a vállalkozásoknak - elsősorban a kkv-knak - történő segítségnyújtás által. A javaslat ezért kötelezi a tagállamokat, hogy gondoskodjanak olyan támogató struktúrákról, amelyek jogi és gazdasági tanácsot, iránymutatást, képzést és segítséget nyújtanak a beszerzési eljárások előkészítésében és lebonyolításában. Támogató struktúrák vagy mechanizmusok már nemzeti szinten is léteznek, bár nagyon eltérő módon szerveződnek, és az ajánlatkérő szervek érdekeltségének különböző területeit érintik. A tagállamok ezért alkalmazhatják majd ezeket a mechanizmusokat, építhetnek a szakértelmükre, és támogathatják a szolgáltatásaikat mint olyan alkalmas és modern eszközt, amely képes megfelelő támogatást nyújtani az ajánlatkérő szerveknek és a gazdasági szereplőknek. A korrupció és a részrehajlás elleni küzdelem megerősítése érdekében az ajánlatkérő szervek kötelesek lesznek a megkötött szerződések szövegét eljuttatni a felügyeleti testületnek, amely így meg tudja vizsgálni e szerződéseket a gyanús minták vonatkozásában, és a jogos köz- vagy magánérdekeket nem veszélyeztető mértékig hozzáférést biztosít az érdekelt személyeknek e dokumentumokhoz. Mindazonáltal el kell kerülni az aránytalan adminisztratív terhek keletkeztetését, ezért a megkötött szerződések teljes szövegének továbbítására vonatkozó kötelezettség továbbra is a viszonylag nagy értékű szerződésekre korlátozódik. A javasolt értékhatár megfelelő egyensúlyt teremt az adminisztratív terhek növelése és a nagyobb fokú átláthatóság biztosítása között: az árukra és szolgáltatásokra alkalmazandó 1 000 000 EUR-s, illetve az építési beruházásokra alkalmazandó 10 000 000 EUR-s értékhatár mellett ez a kötelezettség a Hivatalos Lapban közzétett valamennyi közbeszerzés 10-20 %-át érintené. A felügyeleti testületekre és a tudásközpontokra vonatkozó követelmények előreláthatóan nem jelentenek majd további pénzügyi terhet a tagállamoknak. Ha egyes költségek várhatóan át is szervezik vagy finomítják a meglévő mechanizmusok és struktúrák tevékenységeit, azokat semlegesíteni fogja a perköltségek csökkenése (mind az ajánlatkérő szervek, mind a vállalkozások esetében), a szerződések annak köszönhető késedelmes hozzárendelésével kapcsolatos költségek csökkenése, hogy nem megfelelően alkalmazták a közbeszerzési szabályokat, vagy rosszul készítették elő a beszerzési eljárásokat, valamint az azzal összefüggő költségek csökkenése, hogy az ajánlatkérők részére történő tanácsadás jelenleg széttagoltan és szakszerűtlen módon történik. Igazgatási együttműködés: A javaslat rendelkezik a hatékony együttműködésről is, amely lehetővé teszi a nemzeti felügyeleti testületek számára, hogy megosszák egymással az információkat és a legjobb gyakorlatokat, valamint, hogy együttműködjenek a belső piaci információs rendszeren (Internal Market Information System - IMI) keresztül. 2011/0438 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a közbeszerzésről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 53. cikke (1) bekezdésére, valamint 62. és 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően[9], tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[10], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[11], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) A közbeszerzési szerződések tagállami hatóságok által vagy nevében történő odaítélésének meg kell felelnie az Európai Unió működéséről szóló szerződés alapelveinek, különösen az áruk szabad mozgásának, a letelepedés szabadságának és a szolgáltatásnyújtás szabadságának, valamint az ezekből származó elveknek, mint például az egyenlő bánásmód, a megkülönböztetés tilalma, a kölcsönös elismerés, az arányosság és az átláthatóság elvének. Ugyanakkor a bizonyos értéket meghaladó közbeszerzési szerződések esetében meg kell fogalmazni a nemzeti beszerzési eljárásokat összehangoló rendelkezéseket annak érdekében, hogy az említett elvek a gyakorlatban is érvényesüljenek, és hogy a közbeszerzés megnyíljon a verseny számára. (2) A közbeszerzés kulcsszerepet játszik az Európa 2020 stratégiában[12], mint a közpénzek leghatékonyabb felhasználásának biztosítása mellett az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés eléréséhez alkalmazandó egyik piaci alapú eszköz. Ezért a jelenlegi közbeszerzési szabályokat, amelyeket a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[13] és az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[14] alapján fogadtak el, felül kell vizsgálni és modernizálni kell a közkiadások hatékonyságának növelése érdekében, elősegítve különösen a kis- és középvállalkozások közbeszerzésben való részvételét, valamint annak érdekében, hogy a beszerzők képesek legyenek jobban felhasználni a közbeszerzést a közös társadalmi célok támogatására. Szükség van ezenkívül az alapfogalmak tisztázására a nagyobb jogbiztonság biztosítása érdekében, valamint az Európai Unió Bíróságának megalapozott vonatkozó ítélkezési gyakorlatával kapcsolatos egyes aspektusok beépítésére. (3) A közszféra fellépésének egyre sokrétűbb megjelenési formái szükségessé tették magának a beszerzés fogalmának a közelebbi meghatározását. Az uniós közbeszerzési szabályoknak nem céljuk, hogy a közpénzek kifizetésének minden formáját szabályozzák; pusztán azokra vonatkoznak, amelyek ellenérték fejében történő építési beruházások, árubeszerzések vagy szolgáltatásnyújtások megszerzésére irányulnak. A megszerzés fogalma tágan értendő, a szóban forgó építési beruházás, árubeszerzés vagy szolgáltatásnyújtás előnyeinek megszerzése értelmében, amihez nem feltétlenül szükséges az ajánlatkérő szerv részére történő tulajdonjog-átruházás. Továbbá egy tevékenységnek pusztán a finanszírozása – amihez gyakran kapcsolódik az átvett összegek visszatérítésének kötelezettsége, ha azokat nem használták fel a szándékolt célokra – általában nem tartozik a közbeszerzési szabályok hatálya alá. (4) Annak tisztázása is szükségessé vált, hogy mi tekintendő egyetlen beszerzésnek, ami azzal a hatással jár, hogy a szóban forgó beszerzés céljából megkötött összes szerződés együttes értékét kell figyelembe venni a jelen irányelv értékhatárai szempontjából, és hogy a beszerzést egységes egészként kell meghirdetni, lehetőség szerint részekre osztva. Az egyetlen beszerzés fogalma magában foglalja egy adott projekt – például egy építési beruházásra irányuló projekt vagy az építési beruházások, árubeszerzések és/vagy szolgáltatásmegrendelések összességének – megvalósításához szükséges összes árubeszerzést, építési beruházást és szolgáltatást. Egyetlen projekt létére utaló jelek lehetnek például az ajánlatkérő szerv által kidolgozott átfogó előzetes terv és koncepció, illetve az a tény, hogy a különböző beszerzett elemek egyetlen gazdasági és technikai funkciót töltenek be, vagy egyéb logikus módon kapcsolódnak egymáshoz, és egy rövid időtartamon belül valósítják meg őket. (5) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 11. cikke szerint a környezetvédelmi követelményeket be kell illeszteni az uniós politikák és tevékenységek meghatározásába és végrehajtásába, különösen a fenntartható fejlődés elősegítésének céljából. Az irányelv meghatározza, hogyan járulhatnak hozzá az ajánlatkérő szervek a környezetvédelemhez és a fenntartható fejlődés előmozdításához, ugyanakkor biztosítja számukra a lehetőséget arra, hogy szerződéseik keretében az általuk teljesített ellenszolgáltatásért a legjobb szolgáltatást kapják. (6) Még ha nem is vezet szükségszerűen korrupt magatartáshoz, a tényleges, potenciális vagy észlelt összeférhetetlenség nagy eséllyel gyakorol helytelen hatást a közbeszerzési döntésekre, ezáltal torzítva a versenyt és veszélyeztetve az ajánlattevőkkel kapcsolatos egyenlő bánásmódot. Ezért hatékony mechanizmusokat kell bevezetni az összeférhetetlenség megelőzése, azonosítása és orvoslása érdekében. (7) A résztvevők által a beszerzési eljárásban tanúsított jogellenes magatartás, mint például a döntéshozatali folyamat helytelen befolyásolására vagy arra tett kísérletek, hogy más résztvevőkkel az eljárás eredményének manipulálására irányuló megállapodást kössenek, az uniós jog alapelveinek megsértését és a verseny súlyos torzulását eredményezheti. A gazdasági szereplőknek ezért be kell nyújtaniuk egy nyilatkozatot, amelyben kijelentik, hogy ilyen jogellenes tevékenységekben nem vesznek részt, és amennyiben ez a nyilatkozat hamisnak bizonyul, kizárják őket a részvételből. (8) A többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22-i 94/800/EK tanácsi határozat[15] alapján elfogadásra került a Kereskedelmi Világszervezet Kormányzati Közbeszerzési Megállapodása (a továbbiakban: a „Megállapodás”). A Megállapodás célja a közbeszerzési szerződésekkel összefüggő, kiegyensúlyozott jogok és kötelezettségek multilaterális keretének létrehozása, a világkereskedelem liberalizálása és növekedése céljából. A Megállapodás, valamint az Európai Unió által aláírt egyéb vonatkozó nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó szerződések esetében az ajánlatkérő szervek úgy teljesítik az említett egyezmények alapján fennálló kötelezettségeiket, hogy a jelen irányelvet alkalmazzák azon harmadik országok gazdasági szereplőire, amelyek az egyezmények részes felei. (9) A Megállapodás bizonyos, az abban meghatározott, különleges lehívási jogként megjelenő értékhatár feletti szerződésekre vonatkozik. A jelen irányelvben megállapított értékhatárokat össze kell hangolni annak biztosítása érdekében, hogy megfeleljenek a Megállapodásban szereplő értékhatárok euróban kifejezett értékeinek. Rendelkezni kell továbbá az euróban kifejezett értékhatárok rendszeres felülvizsgálatáról, hogy azokat tisztán matematikai műveletek útján az euró különleges lehívási joghoz viszonyított árfolyamának lehetséges mozgásához lehessen igazítani. (10) Az uniós közbeszerzési jogszabályok hatásának és hatékonyságának értékelése körében született eredmények[16] azt jelezték, hogy felül kell vizsgálni, hogy bizonyos szolgáltatásokat ki kell-e zárni az irányelv teljes körű alkalmazásából. Ennek következtében az irányelv teljes körű alkalmazását több szolgáltatásra is kiterjesztették (például a szállodai és a jogi szolgáltatásokra, amelyek határokon átnyúló forgalma különösen nagyarányú). (11) A szolgáltatások egyéb kategóriái természetüknél fogva korlátozott határokon átnyúló dimenzióval jellemezhetők: ezek a személyeknek nyújtott szolgáltatásokként ismeretesek, úgymint egyes szociális, egészségügyi és oktatási szolgáltatások. A szóban forgó szolgáltatásokat meghatározott kontextusban nyújtják, amely a különböző kulturális hagyományoknak köszönhetően tagállamonként jelentősen eltérő. Ezért az említett szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési szerződések esetében egy külön szabályrendszert kell kialakítani egy magasabb, 500 000 EUR-s értékhatárral. Az ezen értékhatár alatti, személyeknek nyújtott szolgáltatás általában nem tartozik más tagállamok szolgáltatóinak érdekkörébe, kivéve, ha konkrét jelek utalnak ennek az ellenkezőjére, mint például a határokon átnyúló projektek uniós finanszírozása. A személyeknek nyújtott szolgáltatásokra irányuló, az említett értékhatárt meghaladó szerződésekre az egész Unióra kiterjedő átláthatóságnak kell érvényesülnie. A kulturális háttér jelentőségére és a szóban forgó szolgáltatások érzékenységére tekintettel a tagállamoknak széles körű mérlegelési jogot kell biztosítani ahhoz, hogy a szolgáltatók kiválasztását az általuk legmegfelelőbbnek tartott módon szervezhessék meg. Az irányelv szabályai figyelembe veszik ennek szükségességét, és csak az átláthatóság és az egyenlő bánásmód alapelveinek betartását írják elő, valamint gondoskodnak arról, hogy az ajánlatkérő szervek képesek legyenek olyan egyedi minőségi feltételek alkalmazására a szolgáltatók kiválasztásakor, mint például az Európai Unió szociális védelemmel foglalkozó bizottsága által elfogadott, a szociális szolgáltatások önkéntes alapú európai minőségi keretében meghatározott feltételek[17]. A tagállamok és/vagy a hatóságok továbbra is jogosultak maguk nyújtani ezeket a szolgáltatásokat, vagy oly módon megszervezni a szociális szolgáltatásokat, hogy az ne járjon közbeszerzési szerződések megkötésével, például úgy, hogy pusztán finanszírozzák az ilyen szolgáltatásokat, vagy hogy az ajánlatkérő szerv által korábban meghatározott feltételeknek megfelelő összes gazdasági szereplő számára engedélyt adnak, bármilyen korlátozás vagy kvóta nélkül, feltéve, hogy ez a rendszer megfelelő közzétételről gondoskodik, és tiszteletben tartja az átláthatóság és a megkülönböztetés tilalmának alapelvét. (12) A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérő szervek által e tevékenységekre vonatkozóan odaítélt közbeszerzési szerződésekre a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről szóló, [...]-i [...] európai parlamenti és tanácsi irányelvet[18] kell alkalmazni. Azok a szerződések, amelyeket az ajánlatkérők a tengeri, part menti vagy folyami közlekedési szolgáltatások körében ítélnek oda, a jelen irányelv hatálya alá tartoznak. (13) Mivel címzettjei a tagállamok, ez az irányelv nem vonatkozik a nemzetközi szervezetek által saját nevükben és saját számlájukra megvalósított közbeszerzésekre. Tisztázni kell azonban, hogy milyen mértékben alkalmazandó ez az irányelv azokra a beszerzésekre, amelyekre különös nemzetközi szabályok vonatkoznak. (14) Jelentős a jogbizonytalanság azzal kapcsolatban, hogy a hatóságok közötti együttműködésre milyen mértékben vonatkozzanak a közbeszerzési szabályok. A tagállamok – sőt az ajánlatkérő szervek is – eltérően értelmezik az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatát. Ezért szükséges annak tisztázása, hogy az ajánlatkérő szervek által egymással kötött szerződésekre mely esetekben nem alkalmazandók a közbeszerzési szabályok. E kérdés tisztázását az Európai Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatában meghatározott elveknek kell vezérelnie. Önmagában az a tény, hogy egy megállapodásban mindkét fél ajánlatkérő szerv, nem zárja ki a közbeszerzési szabályok alkalmazását. A közbeszerzési szabályok ugyanakkor nem képezhetik annak akadályát, hogy a hatóságok szabadon dönthessenek arról, hogy hogyan szervezik meg közszolgáltatási feladataik megvalósítását. Az ellenőrzött jogalanyoknak odaítélt szerződéseknek és a részt vevő ajánlatkérő szervek közszolgáltatási feladatainak közös végrehajtására irányuló együttműködésnek ezért mentesülnie kell a szabályok alkalmazása alól, amennyiben az irányelvben meghatározott feltételek teljesülnek. Az irányelvnek annak biztosítására kell irányulnia, hogy a mentesített állami szervek közötti együttműködés ne torzítsa a versenyt a magánszféra gazdasági szereplői tekintetében. A versenyt az sem torzíthatja, ha egy ajánlatkérő szerv ajánlattevőként vesz részt egy közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásban. (15) Széles körű igény mutatkozik a további rugalmasságra, különösen a tárgyalásokat lehetővé tevő közbeszerzési eljáráshoz való szélesebb körű hozzáférésre, amiről a Megállapodás kifejezetten rendelkezik, és a tárgyalást minden eljárásban megengedi. Ha az érintett tagállam joga másként nem rendelkezik, az ajánlatkérő szervek számára lehetővé kell tenni a tárgyalásos eljárás ezen irányelv szerinti alkalmazását különböző olyan helyzetekben, amikor a nyílt vagy a meghívásos eljárás tárgyalás nélkül valószínűleg nem vezet megfelelő beszerzési eredményre. Az eljárást olyan megfelelő biztosítékokkal kell kísérni, amelyek lehetővé teszik az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elveinek betartását. Ez nagyobb mozgásteret ad az ajánlatkérő szerveknek, hogy olyan építési beruházást, árut és szolgáltatásokat vásároljanak, amelyek tökéletesen megfelelnek sajátos igényeiknek. Ugyanakkor növekednie kell a határokon átnyúló kereskedelemnek is, mivel az értékelés kimutatta, hogy a hirdetmény közzétételével induló tárgyalásos eljárásban odaítélt szerződések körében különösen nagy a határokon átnyúló sikeres ajánlatok aránya. (16) Ugyanilyen okokból az ajánlatkérő szerveknek képesnek kell lenniük a versenypárbeszéd szabad alkalmazására is. A szerződések értékét tekintve az utóbbi években jelentősen megnövekedett ennek az eljárásnak a használata. Olyan esetekben mutatkozott hasznosnak, amikor az ajánlatkérő szervek nem képesek meghatározni, hogy milyen eszköz elégítené ki az igényeiket, vagy hogy milyen módon állapítsák meg a piaci kínálatot a technikai, pénzügyi vagy jogi megoldások tekintetében. Ilyen helyzet állhat elő különösen az innovatív projektek esetében, valamint ha jelentős, integrált közlekedési infrastruktúra, vagy nagy számítógépes hálózat kiépítéséről, vagy összetett és strukturált finanszírozást igénylő projekt megvalósításáról van szó. (17) A kutatás és az innováció – ideértve az öko-innovációt és a társadalmi innovációt is – a jövőbeni növekedést befolyásoló fő tényezők közé tartozik, és központi szerepet kapott az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló Európa 2020 stratégiában. A hatóságoknak a közbeszerzést a lehető legmegfelelőbb módon kell stratégiailag felhasználniuk az innováció ösztönzése érdekében. Az innovatív áruk és szolgáltatások vásárlása kulcsszerepet játszik a közszolgáltatások hatékonyságának és minőségének javításában, és emellett jelentős társadalmi kihívásokra ad választ. Hozzájárul a közpénzek gazdaságilag legelőnyösebb elköltésének megvalósításához, valamint szélesebb körű gazdasági, környezeti és társadalmi előnyök eléréséhez, abban az értelemben, hogy új ötleteket szül, azokat innovatív termékekké és szolgáltatásokká alakítja, ezáltal pedig elősegíti a fenntartható gazdasági növekedést. Az irányelv várhatóan hozzá fog járulni az innovációs közbeszerzés megkönnyítéséhez, és segíti a tagállamokat az Innovatív Unió célkitűzéseinek elérésében. Ezért rendelkezni kell egy külön közbeszerzési eljárásról, amely lehetővé teszi az ajánlatkérő szervek számára, hogy hosszú távú innovációs partnerséget létesítsenek valamely új, innovatív termék, szolgáltatás vagy építési beruházás kialakítása, majd megvásárlása érdekében, feltéve, hogy a termékeket, építési beruházásokat, illetve szolgáltatásokat a meghatározott teljesítményszinteknek és költségeknek megfelelően teljesítik. A partnerséget úgy kell felépíteni, hogy képes legyen a szükséges „piaci húzóerő” generálására, a piac kizárása nélkül ösztönözve az innovatív megoldás kialakítását. (18) A versenyre gyakorolt káros hatások miatt a hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárásokat csak nagyon kivételes körülmények között szabad alkalmazni. Az ilyen kivételnek azokra az esetekre kell korlátozódnia, amelyekben a közzététel vagy nem lehetséges vis maior miatt – az Európai Unió Bírósága állandó ítélkezési gyakorlatának megfelelően –, vagy kezdettől fogva nyilvánvaló, hogy a közzététel nem idézne elő nagyobb versenyt, nem utolsósorban azért, mert objektíve egyetlen egy olyan gazdasági szereplő van, aki képes teljesíteni a szerződést. Az objektív kizárólagosságnak csupán azon esetei indokolhatják a hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárás alkalmazását, amelyekben a kizárólagossági helyzetet nem az ajánlatkérő szerv idézte elő a jövőbeni közbeszerzési eljárásra tekintettel, és amelyekben nincsenek olyan megfelelő helyettesítők, amelyek elérhetőségét alaposan meg lehetne vizsgálni. (19) Az elektronikus tájékoztatási és kommunikációs eszközök nagymértékben leegyszerűsíthetik a szerződések közzétételét, és növelhetik a beszerzési folyamatok hatékonyságát és átláthatóságát. A közbeszerzési eljárásokban ezeknek kell a kommunikáció és az információcsere standard eszközévé válniuk. Az elektronikus eszközök használata segítségével idő is megtakarítható. Következésképpen rendelkezni kell a minimum-határidők elektronikus eszközök használata esetében történő csökkentéséről, azonban arra a feltételre is figyelemmel, hogy azok összeegyeztethetők legyenek az uniós szinten előirányzott meghatározott adatátviteli móddal. Ezenfelül a megfelelő funkciókkal rendelkező elektronikus tájékoztatási és kommunikációs eszközök lehetővé tehetik az ajánlatkérő szervek számára a közbeszerzési eljárások során felmerülő hibák megelőzését, feltárását és korrekcióját. (20) Erőteljes tendencia mutatkozik az uniós közbeszerzési piacokon a közbeszerzők igényeinek aggregálására a méretgazdaságosság elérése céljából, ideértve az alacsonyabb árakat és ügyleti költségeket, valamint a beszerzési menedzsment fejlesztése és szakszerűbbé tétele érdekében. Ez a beszerzéseknek a részt vevő ajánlatkérő szervek száma vagy az adott idő alatti volumen és érték alapján történő összevonása útján érhető el. Ugyanakkor a beszerzések összevonását és központosítását gondosan figyelemmel kell kísérni az összejátszás és a vásárlóerő túlzott koncentrálódásának elkerülése végett, valamint az átláthatóság és a verseny, illetve a kis- és középvállalkozások piacra jutási lehetőségeinek megőrzése érdekében. (21) A keretmegállapodásokat széles körben alkalmazzák, és egész Európában hatékony beszerzési módszernek tekintik őket. Ezért azokat jórészt változatlan formában kell megőrizni. Ugyanakkor pontosítani kell egyes fogalmakat, különösen a keretmegállapodás olyan ajánlatkérők által történő használatának feltételeit, amelyek a megállapodásban nem szerepelnek félként. (22) A megszerzett tapasztalatok fényében szükség van a dinamikus beszerzési rendszerekre vonatkozó szabályok korrigálására is, hogy az ajánlatkérők teljes mértékben kihasználhassák a szóban forgó eszközben rejlő lehetőségeket. A rendszereket egyszerűsíteni kell, különösen azáltal, hogy meghívásos eljárás formájában működtetik őket, így kiküszöbölve az előzetes ajánlatok szükségességét, amelyeket az említett rendszerekkel kapcsolatos egyik legjelentősebb teherként emlegetnek. Így a részvételi kérelmet benyújtó és a kiválasztási kritériumoknak megfelelő valamennyi gazdasági szereplő számára meg kell engedni, hogy részt vehessen a dinamikus beszerzési rendszeren keresztül lebonyolított beszerzési eljárásokban. Ez a beszerzési módszer lehetővé teszi, hogy az ajánlatkérő szerv az ajánlatok különösen széles választékához jusson hozzá, és így a széles körű versenyen keresztül biztosíthassa a közpénzek optimális felhasználását. (23) Ezenkívül folyamatosan olyan új elektronikus beszerzési technikákat fejlesztenek ki, mint például az elektronikus katalógusok. E módszerek segítik a verseny fokozását és a közbeszerzés egyszerűsítését, különösen a pénzbeli és időbeli megtakarítások által. Meg kell azonban határozni néhány szabályt annak biztosítása érdekében, hogy az új módszerek megfeleljenek a jelen irányelv szabályainak, valamint az egyenlő bánásmód, a megkülönböztetésmentesség és az átláthatóság elvének. Különösen azokban az esetekben, amikor valamely keretmegállapodás alapján újból megnyitották a versenyt, vagy amikor dinamikus beszerzési rendszert alkalmaznak, és megfelelő garanciákat nyújtanak a nyomon követhetőség, az egyenlő bánásmód és a kiszámíthatóság biztosításához, az ajánlatkérő szerveknek meg kell engedni, hogy egyes konkrét beszerzésekkel kapcsolatban ajánlatokat hozzanak létre a korábban továbbított elektronikus katalógusok alapján. Azoknak a követelményeknek megfelelően, amelyeket az elektronikus kommunikációs eszközökre vonatkozó szabályokban határoztak meg, az ajánlatkérő szerveknek meg kell szüntetniük a gazdasági szereplők azon beszerzési eljárásokhoz való hozzáférésének indokolatlan akadályait, amelyekben az ajánlatokat elektronikus katalógus formájában kell benyújtani, és amelyek garantálják az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetés tilalma általános elveinek betartását. (24) A legtöbb tagállamban egyre gyakrabban alkalmazzák a központosított beszerzési technikákat. A központi beszerző szerveknek az a feladatuk, hogy beszerzéseket bonyolítsanak vagy szerződéseket/keretmegállapodásokat kössenek más ajánlatkérő szervek nevében. Tekintetbe véve a beszerzések nagy mennyiségét, e módszerek segítik a verseny fokozását és a közbeszerzés szakszerűbbé tételét. Rendelkezni kell tehát az ajánlatkérő szervek által igénybe vett központi beszerző szervek uniós fogalommeghatározásáról, a kevésbé intézményesített és módszeres közös beszerzés folytatásának akadályozása nélkül, illetve az azon szolgáltatók igénybevételére vonatkozó bevett gyakorlat akadályozása nélkül, amelyek az ajánlatkérő szervek nevében és érdekében előkészítik és irányítják a beszerzési eljárásokat. Ezenkívül meg kell állapítani azokat a szabályokat, amelyek a központi beszerző szerv és a központi beszerző szerven keresztül beszerzést bonyolító ajánlatkérő szervek között a jelen irányelv szerinti kötelezettségek betartásával kapcsolatos felelősség megosztására vonatkoznak, a jogorvoslatokkal kapcsolatban is. Amennyiben a központi beszerző szerv kizárólagos felelősséggel rendelkezik a beszerzési eljárások lefolytatásáért, szintén kizárólagos és közvetlen felelősséggel tartozik az eljárások jogszerűségéért. Ha az ajánlatkérő szerv folytatja le az eljárás bizonyos részeit - például egy keretmegállapodás alapján újból megnyitja a versenyt vagy egy dinamikus beszerzési rendszer alapján egyedi szerződéseket ítél oda -, továbbra is felel az általa lebonyolított szakaszokért. (25) Az elektronikus kommunikációs eszközök különösen alkalmasak a központosított beszerzési gyakorlatok és eszközök támogatására, mivel lehetővé teszik az adatok újrafelhasználását és automatikus feldolgozását, valamint minimálisra csökkentik a tájékoztatási és az ügyleti költségeket. A szóban forgó elektronikus kommunikációs eszközök használatát ezért első lépésként kötelezővé kell tenni a központi beszerző szervek számára, és emellett az egész Európai Unióban elő kell segíteni a konvergáló gyakorlatokat. Ezt követően meg kell állapítani egy általános kötelezettséget, amely szerint az elektronikus kommunikációs eszközöket egy kétéves átmeneti időszak után valamennyi beszerzési eljárásban alkalmazni kell. (26) A közbeszerzési szerződéseknek a különböző tagállamokból származó ajánlatkérő szervek által történő odaítélése jelenleg sajátos jogi nehézségekbe ütközik, különös tekintettel a nemzeti jogszabályok összeütközésére. Annak ellenére, hogy a 2004/18/EK irányelv hallgatólagosan megengedte a határokon átnyúló közös közbeszerzést, a gyakorlatban több nemzeti jogrendszer kifejezetten vagy hallgatólagosan jogilag bizonytalanná vagy lehetetlenné tette a határokon átnyúló közös beszerzést. A különböző tagállamokból származó ajánlatkérő szervek érdekeltek lehetnek az együttműködésben és a közbeszerzési szerződések közös odaítélésében annak érdekében, hogy maximális előnyt kovácsoljanak a belső piacban rejlő lehetőségekből a méretgazdaságosság, valamint az előnyök és a kockázatok megosztása szempontjából, nem utolsósorban azon innovatív projektek esetében, amelyek több kockázattal járnak az egyetlen ajánlatkérő szerv által ésszerűen viselhető kockázatnál. Ezért az egységes piac ajánlatkérő szervei közötti együttműködés megkönnyítése érdekében az alkalmazandó jogot megjelölő új szabályokat kell megállapítani a határokon átnyúló közös beszerzésre vonatkozóan. Emellett a különböző tagállamokban lévő ajánlatkérő szervek a nemzeti vagy uniós jog hatálya alatt közös jogalanyokat hozhatnak létre. Az ilyen közös közbeszerzésekre különös szabályokat kell alkotni. (27) A közbeszerzők által kidolgozott műszaki leírásoknak lehetővé kell tenniük a közbeszerzés verseny előtti megnyitását. E célból lehetővé kell tenni a műszaki megoldások sokféleségét tükröző ajánlatok benyújtását, hogy megfelelő szintű verseny alakulhasson ki. Ennek megfelelően a műszaki leírásokat oly módon kell összeállítani, hogy elkerülhető legyen a verseny olyan követelményeken keresztül történő mesterséges korlátozása, amelyek egy konkrét gazdasági szereplőnek kedveznek azáltal, hogy az adott gazdasági szereplő által rendszerint kínált áruk, szolgáltatások vagy építési beruházások fő jellemzőit tükrözik. A műszaki leírásoknak a funkcionális és teljesítményi követelmények tekintetében történő kidolgozása általában lehetővé teszi e cél lehető legmegfelelőbb módon történő megvalósítását, valamint támogatja az innovációt. Amennyiben európai szabványra vagy annak hiányában nemzeti szabványra történik hivatkozás, az ajánlatkérő szervnek el kell bírálnia az egyenértékű szabályokon alapuló ajánlatokat. Az egyenértékűség bizonyításához az ajánlattevőktől megkövetelhető, hogy mutassanak be harmadik személy által igazolt bizonyítékot, azonban más megfelelő bizonyítási eszközök - például a gyártó műszaki dokumentációja - is megengedhetők, ha az érintett gazdasági szereplő nem fér hozzá ilyen tanúsítványokhoz vagy vizsgálati jelentésekhez, illetve nincs lehetősége azoknak az adott határidőn belül történő megszerzésére. (28) Lehetővé kell tenni, hogy azok az ajánlatkérő szervek, amelyek sajátos környezetvédelmi, szociális vagy egyéb jellemzőkkel rendelkező építési beruházásokat, árukat vagy szolgáltatásokat kívánnak beszerezni, hivatkozhassanak bizonyos címkékre, mint például az európai ökocímkére, nemzeti vagy nemzetközi ökocímkékre vagy bármely más címkére, feltéve, hogy a címkére vonatkozó követelmények kapcsolódnak a szerződés tárgyához, például a termék leírásához és megjelenéséhez, ideértve a csomagolási követelményeket is. Elengedhetetlen továbbá, hogy ezeket a követelményeket objektíve igazolható kritériumok alapján fogalmazzák meg és fogadják el, olyan eljárásban, amelyben részt vehetnek az érdekeltek - úgymint a kormányzati szervek, a fogyasztók, a gyártók, a forgalmazók és a környezetvédelmi szervezetek -, valamint elengedhetetlen, hogy a címke minden érdekelt fél számára hozzáférhető és elérhető legyen. (29) Minden olyan beszerzés esetében, amelyet személyek általi felhasználásra szánnak - akár a nagyközönség, akár az ajánlatkérő szerv alkalmazottai általi felhasználásra -, az ajánlatkérő szervnek - a megfelelően indokolt esetektől eltekintve - olyan műszaki leírást kell megállapítania, amely figyelembe veszi a fogyatékkal élők számára való hozzáférhetőség szempontjait és a valamennyi felhasználó számára alkalmas kialakítást. (30) A kis- és középvállalkozások (kkv-k) közbeszerzési piacon való részvételének ösztönzése érdekében az ajánlatkérő szerveket a szerződések részekre osztására kell buzdítani, valamint kötelezni kell őket annak megindoklására, ha nem így tesznek. Ha a szerződéseket részekre osztották, az ajánlatkérő szervek - például a verseny fenntartása vagy az ellátás biztonságának garantálása érdekében - korlátozhatják azoknak a részeknek a számát, amelyre vonatkozóan egy gazdasági szereplő ajánlatot nyújthat be; ezenkívül korlátozhatják az egyetlen pályázónak odaítélhető részek számát is. (31) A gazdasági és pénzügyi kapacitással kapcsolatos túlzott követelmények gyakran képezik a kkv-k közbeszerzésben való részvételének indokolatlan akadályát. Ezért nem kellene megengedni az ajánlatkérő szerveknek, hogy megköveteljék a gazdasági szereplőktől, hogy a szerződés becsült értékének háromszorosát meghaladó minimális forgalommal rendelkezzenek. Megfelelően indokolt körülmények esetén azonban szigorúbb követelmények is alkalmazhatók. Az ilyen körülmények a szerződés teljesítésével járó nagyobb kockázatokhoz kapcsolódhatnak vagy ahhoz, hogy a szerződés határidőn belül történő, hibátlan teljesítése kritikus fontosságú, például azért, mert más szerződések teljesítésének előfeltételét jelenti. (32) Több gazdasági szereplő - nem utolsósorban kkv-k - szerint a közbeszerzésben való részvételük egyik legnagyobb akadályát képezik az abból eredő adminisztrációs terhek, hogy jelentős számú tanúsítványt vagy a kizárási és a kiválasztási szempontokhoz kapcsolódó egyéb dokumentumot kell bemutatni. Az ilyen jellegű követelmények korlátozása - például öntanúsítás segítségével - jelentős egyszerűsítést eredményezhet, amely mind az ajánlatkérő szerveknek, mind a gazdasági szereplőknek előnyére válik. Ugyanakkor attól az ajánlattevőtől, amelynek odaítélik a szerződést, meg kell követelni a megfelelő bizonyítékok benyújtását, az ajánlatkérő szervek pedig nem köthetnek szerződést olyan ajánlattevővel, amely erre nem képes. További egyszerűsítés érhető el a standardizált dokumentumok, mint például az európai közbeszerzési útlevél segítségével, amelyet minden ajánlatkérő szerv köteles elismerni, és amelyet a gazdasági szereplők széles körében népszerűsíteni kell, különösen a kkv-k körében, amelyek számára az említett dokumentumok lényegesen csökkenthetik az adminisztrációs terheket. (33) A Bizottság biztosít és fenntart egy elektronikus rendszert, az e-Certist, amelyet a nemzeti hatóságok frissítenek és ellenőriznek önkéntes alapon. Az e-Certis célja, hogy megkönnyítse az ajánlatkérő szervek által gyakran megkövetelt tanúsítványok és egyéb okirati bizonyítékok cseréjét. Az eddigi tapasztalatok azt mutatják, hogy az önkéntes frissítés és ellenőrzés nem elegendő annak biztosítására, hogy az e-Certis megvalósítsa az okiratok cseréjének egyszerűsítésével és megkönnyítésével kapcsolatban benne rejlő, különösen a kis- és középvállalkozások számára előnyös teljes potenciált. Első lépésként ezért kötelezővé kell tenni a karbantartást; az e-Certis igénybevétele egy későbbi szakaszban válik majd kötelezővé. (34) Mellőzni kell a közbeszerzési szerződések olyan gazdasági szereplők részére történő odaítélését, akik, illetve amelyek bűnszervezetben vettek részt, vagy akiket, illetve amelyeket korrupció vagy az Európai Unió pénzügyi érdekeit károsító csalás vagy pénzmosás vádjával bűnösnek találtak. Az adók vagy a társadalombiztosítási járulékok fizetésének elmulasztását uniós szinten ugyancsak kötelező kizárással kell szankcionálni. Továbbá biztosítani kell az ajánlatkérő szervek számára annak lehetőségét, hogy kizárják azokat a részvételre jelentkezőket vagy ajánlattevőket, akik megsértették a környezetvédelmi vagy a szociális kötelezettségeiket, ideértve a fogyatékossággal élő személyek hozzáférésére vonatkozó szabályokat és a súlyos szakmai kötelességszegés egyéb formáit, mint például a versenyszabályok vagy a szellemitulajdon-jogok megsértését. (35) Tekintettel kell azonban lenni arra az eshetőségre, hogy a gazdasági szereplők olyan szabálykövetési intézkedéseket fogadhatnak el, amelyek célja a bűncselekmények vagy kötelességszegések következményeinek orvoslása és a jogellenes magatartás további előfordulásának hatékony megakadályozása. Ezek az intézkedések elsősorban az alkalmazottakra vonatkozó vagy szervezeti szabályok, mint például a jogellenes magatartásban részt vevő személyekkel vagy szervezetekkel meglévő kapcsolatok megszakítása, az alkalmazottak megfelelő átszervezésére irányuló intézkedések, a jelentéstételi és az ellenőrzési rendszerek megvalósítása, egy belső ellenőrzési struktúra kialakítása a szabályok betartásának figyelemmel kísérése érdekében, valamint belső felelősségi és kártérítési szabályok elfogadása. Ha ezek az intézkedések elegendő garanciát nyújtanak, az adott gazdasági szereplőt ezen az alapon a továbbiakban nem lehet kizárni. A gazdasági szereplőknek biztosítani kell a lehetőséget, hogy kérelmezzék az ajánlatkérő szerveknél a beszerzési eljárásban való esetleges részvételükre tekintettel hozott szabálykövetési intézkedéseik megvizsgálását. (36) Az ajánlatkérő szervek a közbeszerzési szerződés teljesítésének tartamára előírhatják a környezetgazdálkodási intézkedések vagy programok alkalmazását. A környezetgazdálkodási rendszerek, függetlenül attól, hogy nyilvántartásba vették-e azokat olyan uniós jogi eszközök alapján, mint például a szervezeteknek a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való önkéntes részvételének lehetővé tételéről szóló, 2009. november 25-i 1221/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[19], igazolhatják, hogy a gazdasági szereplőnek megvan a szerződés teljesítéséhez szükséges műszaki alkalmassága. A gazdasági szereplő által a környezetvédelem azonos szintjének biztosítása céljából végrehajtott intézkedések leírását a nyilvántartásba vett környezetvédelmi vezetési rendszerek alternatívájaként a bizonyíték egy formájaként kell elfogadni, ha az érintett gazdasági szereplő nem rendelkezik hozzáféréssel a szóban forgó környezetvédelmi vezetési rendszerekhez, vagy az adott határidőn belül nincs lehetősége azok megszerzésére. (37) A szerződéseket olyan objektív szempontok alapján kell odaítélni, amelyek biztosítják az átláthatóság, a megkülönböztetésmentesség és az egyenlő bánásmód elvének a betartását. A szóban forgó szempontoknak garantálniuk kell, hogy az ajánlatokat a valódi verseny feltételei mellett bírálják el, azokban az esetekben is, amikor az ajánlatkérő szerveknek kiváló minőségű építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra van szükségük, amely a lehető legjobban megfelel az igényeiknek, például abban az esetben, ha a választott szerződés-odaítélési szempontok a termelési folyamathoz kapcsolódó tényezőket tartalmaznak. Ennek eredményeképpen az ajánlatkérő szervek számára szerződés-odaítélési szempontként vagy „a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat” vagy „a legalacsonyabb költség” alkalmazását kell megengedni, figyelembe véve, hogy az utóbbi esetben műszaki leírások vagy szerződésteljesítési feltételek alkalmazásával szabadon meghatározhatják a megfelelő minőségi standardokat. (38) Ha az ajánlatkérő szerv úgy dönt, hogy a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat alapján ítéli oda a szerződést, meg kell állapítania azokat az odaítélési szempontokat, amelyek alapján elbírálja az ajánlatokat, hogy megállapítsa, melyik esetében a legkedvezőbb a szolgáltatás/ellenszolgáltatás aránya. E szempontok meghatározása függ a szerződés tárgyától, mivel a szempontoknak lehetővé kell tenniük az egyes ajánlatok kínálta teljesítményszintnek a szerződés – műszaki leírásban meghatározott – tárgya ismeretében történő elbírálását és az egyes ajánlatokban szereplő szolgáltatás/ellenszolgáltatás arányának a mérését. Továbbá a választott szerződés-odaítélési szempontok nem ruházhatnak korlátlan választási szabadságot az ajánlatkérő szervre és biztosítaniuk kell a hatékony verseny lehetőségét, továbbá azokat olyan követelményeknek kell kísérniük, amelyek lehetővé teszik az ajánlattevők által benyújtott információk hatékony ellenőrzését. (39) Az Európa 2020 stratégia a fenntartható fejlődésért célkitűzéseinek eléréséhez rendkívül fontos, hogy teljes mértékben kihasználják a közbeszerzésben rejlő lehetőséget. Az egyes ágazatok és piacok közötti jelentős eltérések miatt azonban nem lenne helyénvaló általánosan érvényes kötelező előírásokat megállapítani a környezetvédelmi, szociális és innovatív beszerzések esetében. Az uniós jogalkotás már megállapított néhány, bizonyos célkitűzések elérését célzó kötelező közbeszerzési követelményt a közúti járművek (a tiszta és energiahatékony közúti járművek használatának előmozdításáról szóló, 2009. április 23-i 2009/33/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[20]) és az irodai berendezések (az irodai berendezésekre vonatkozó közösségi energiahatékonysági címkézési programról szóló, 2008. január 15-i 106/2008/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[21]) ágazatában. Emellett számottevő előrelépés történt az életciklus-költségek meghatározásának közös módszereire vonatkozó definíciók terén. Helyénvalónak tűnik ezért az ezen az úton való továbbhaladás, az ágazati jogalkotásra hagyva a kötelező célkitűzések és tervek meghatározását az adott ágazatban uralkodó sajátos politikák és feltételek függvényében; ugyancsak helyénvalónak tűnik az életciklus-költségek meghatározása európai megközelítésének fejlesztését és használatát ösztönözni, még inkább alátámasztva ezzel a közbeszerzésnek a fenntartható növekedés támogatását célzó alkalmazását. (40) Ezeket az ágazatspecifikus intézkedéseket ki kell egészíteni a közbeszerzési irányelvek olyan átalakításával, amely felhatalmazza az ajánlatkérő szerveket, hogy beszerzési stratégiájukban az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek megvalósítására törekedjenek. Ezért egyértelművé kell tenni, hogy az ajánlatkérő szervek meghatározhatják a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlatot és a legalacsonyabb költséget az életciklus-költségek meghatározására irányuló módszer alkalmazásával, feltéve hogy a használt módszertan tárgyilagos és megkülönböztetésmentes módon kerül kialakításra és az minden érdekelt számára elérhető. Az életciklus-költségek meghatározásának fogalma magában foglalja az építési beruházások, az áruk vagy a szolgáltatások életciklusa során felmerülő összes költséget, mind a belső költségeket (úgymint a fejlesztési, termelési, használati, karbantartási és az életciklus végi ártalmatlanítási költségeket) és a külső költségeket, amennyiben azok pénzben kifejezhetők és nyomon követhetők. Az áruk vagy szolgáltatások egyes kategóriáihoz kapcsolódó, életciklus-költségek kiszámítására uniós szintű közös módszereket kell kialakítani; minden így kialakított módszert kötelezővé kell tenni. (41) Továbbá engedélyezni kell, hogy a műszaki leírásokban és az odaítélési szempontokban az ajánlatkérő szervek egyedi termelési folyamatokra, a szolgáltatásnyújtás egy meghatározott módjára vagy egy termék, illetve szolgáltatás életciklusának bármely egyéb szakaszával kapcsolatos valamilyen különleges folyamatra hivatkozzanak, feltéve, hogy azok kapcsolódnak a közbeszerzés tárgyához. A társadalmi megfontolások közbeszerzésbe való jobb integrációja érdekében a beszerzők számára lehetővé kell tenni, hogy az adott termelési vagy szolgáltatásnyújtási folyamatokban közvetlenül részt vevő személyek munkakörülményeihez kapcsolódó jellemzőket is szerepeltessék a gazdasági szempontból legelőnyösebb ajánlat odaítélési szempontjai között. Ezek a jellemzők csak a termelési folyamatban részt vevő alkalmazottak egészségének védelmére, vagy a szerződés teljesítésére kijelölt személyek közül a hátrányos helyzetű személyek, ill. a sérülékeny csoportok tagjai társadalmi beilleszkedésének támogatására vonatkozhatnak, ideértve a fogyatékossággal élők hozzáférését is. Az ilyen jellemzőket magukban foglaló odaítélési szempontoknak minden esetben azokra a jellemzőkre kell korlátozódniuk, amelyek közvetlenül befolyásolják az alkalmazottakat a munkakörnyezetükben. E szempontokat a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel[22] összhangban és olyan módon kell alkalmazni, hogy se közvetlenül, se közvetve ne diszkriminálják a más tagállambeli vagy a Megállapodásban, illetve az Unió által is aláírt szabadkereskedelmi megállapodásban részes harmadik országbeli gazdasági szereplőket. A szolgáltatási szerződések és az építési beruházások tervét magában foglaló szerződések esetében meg kell engedni az ajánlatkérő szerveknek, hogy a szóban forgó szerződés teljesítésével megbízott alkalmazotti állomány szervezetét, képzettségét és tapasztalatát odaítélési szempontként használják, mivel ez hatással lehet a szerződés teljesítésének minőségére, és ennek következtében az ajánlat gazdasági értékére. (42) Azok az ajánlatok, amelyek látszólag kirívóan alacsony összegű ellenszolgáltatást tartalmaznak az építési beruházások, áruk vagy szolgáltatások tekintetében, előfordulhat, hogy műszakilag, gazdaságilag vagy jogilag tisztességtelen feltételezéseken vagy gyakorlatokon alapulnak. Annak érdekében, hogy elejét vegyék az esetleges hátrányoknak a szerződések teljesítése során, az ajánlatkérő szerveket kötelezni kell arra, hogy magyarázatot kérjenek a felszámított árra, amennyiben az ajánlat jelentősen alatta marad a többi ajánlattevő által kért árnak. Ha az ajánlattevő nem tud kielégítő magyarázattal szolgálni, az ajánlatkérő szerv jogosult elutasítani az ajánlatot. Kötelező az elutasítás azokban az esetekben, amelyekben az ajánlatkérő szerv megállapította, hogy a kirívóan alacsony ár az Unió kötelező erejű szociális, munkaügyi vagy környezetvédelmi jogszabályai, illetve a nemzetközi jogi rendelkezések be nem tartásának eredménye. (43) A szerződések teljesítésének feltételei akkor felelnek meg a jelen irányelvnek, ha nem tartalmaznak közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetést, kapcsolódnak a szerződés tárgyához, és feltüntették őket az ajánlati/részvételi felhívásban, a pályázati felhívásként használt előzetes tájékoztatóban vagy a közbeszerzési dokumentumokban. E feltételek különösen olyan célok ösztönzésére irányulhatnak, mint a munkahelyi szakképzés, a különleges beilleszkedési nehézségekkel küzdő személyek foglalkoztatása, a munkanélküliség elleni küzdelem, a környezetvédelem vagy az állatok jólétének védelme. Például megemlíthetők – többek között – a hosszú ideje állást keresők alkalmazására, vagy a munkanélküliek, illetve fiatalok képzését célzó intézkedések végrehajtására, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) alapegyezményeinek tényleges betartására – akkor is, ha ezeket az egyezményeket a nemzeti jogban nem hajtották végre – és a nemzeti jogszabályok által előírtnál több hátrányos helyzetű személy alkalmazására irányuló, a szerződés teljesítéséhez tartozó kötelezettségek. (44) Azokat a – mind nemzeti, mind pedig uniós szintű – törvényeket, rendeleteket és kollektív szerződéseket, amelyek a munkavégzési feltételek és a munkahelyi biztonság terén hatályosak, alkalmazni kell a közbeszerzési szerződés teljesítése során, feltéve, hogy e szabályok és azok alkalmazása megfelel az uniós jognak. Olyan esetben, amikor az egyik tagállamból származó munkavállaló közbeszerzési szerződés teljesítése céljából egy másik tagállamban nyújt szolgáltatást, a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[23]állapítja meg azokat a minimumfeltételeket, amelyeket a fogadó országnak e kiküldött munkavállalók tekintetében be kell tartania. Ha a nemzeti jog tartalmaz erre vonatkozó rendelkezéseket, e kötelezettségek be nem tartása az érintett gazdasági szereplő súlyos kötelességszegésének minősülhet, amely akár ahhoz is vezethet, hogy az adott gazdasági szereplőt kizárják a közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásból. (45) Az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatát figyelembe véve tisztázni kell azokat a feltételeket, amelyek esetén egy szerződés teljesítés közben történő módosítása új beszerzési eljárást tesz szükségessé. Akkor van szükség új közbeszerzési eljárásra, ha a lényeges változtatásokat hajtanak végre az eredeti szerződésben, különösen annak hatályát és a felek jogait, illetve kötelezettségeit illetően, ideértve a szellemitulajdon-jogok megosztását is. Az ilyen változtatások a felek arra irányuló szándékát tanúsítják, hogy újratárgyalják az adott szerződés lényeges feltételeit. Különösen ez a helyzet, ha a módosított feltételek befolyásolták volna az eljárás eredményét, ha szerepeltek volna az eredeti eljárásban. (46) Az ajánlatkérő szervek olyan külső körülményekkel szembesülhetnek, amelyeket a szerződés odaítélésekor nem láthattak előre. Ilyen esetben szükség van bizonyos fokú rugalmasságra, hogy a szerződést - új közbeszerzési eljárás nélkül - ezekhez a körülményekhez igazítsák. Az előreláthatatlan körülmények kifejezés olyan körülményekre utal, amelyeket az ajánlatkérő szerv - figyelembe véve a rendelkezésére álló eszközöket, az adott projekt természetét és jellemzőit, a szóban forgó terület bevált gyakorlatát, valamint az odaítélés előkészítése során elköltött források és annak várható értéke közötti megfelelő kapcsolat biztosításának igényét - az eredeti odaítélés ésszerű és gondos előkészítése ellenére nem tudott megjósolni. Ugyanakkor ez nem érvényes azokban az esetekben, amikor a módosítás a beszerzés általános jellegének megváltozását eredményezi, például azáltal, hogy a beszerzendő építési beruházásokat, árukat vagy szolgáltatásokat valami mással helyettesítik, vagy alapvetően megváltoztatják a beszerzés fajtáját, mivel ilyen helyzetben feltételezhető az eredményre gyakorolt hatás. (47) Az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elveinek megfelelően a sikeres ajánlattevő a verseny újbóli megnyitása nélkül nem váltható fel egy másik gazdasági szereplővel. A szerződést teljesítő sikeres ajánlattevőnél azonban előfordulhatnak bizonyos strukturális változások a szerződésteljesítés alatt, például tisztán belső átszervezések, egyesülések és felvásárlások vagy fizetésképtelenség. Az ilyen jellegű strukturális változások nem tesznek automatikusan szükségessé új közbeszerzési eljárásokat a szóban forgó vállalkozás által teljesített összes közbeszerzési szerződés tekintetében. (48) Az ajánlatkérő szerveknek az egyedi szerződésekben biztosítani kell annak lehetőségét, hogy felülvizsgálati záradékok útján rendelkezzenek a szerződések módosításáról, ezek a záradékok azonban nem biztosíthatnak a számukra korlátlan döntési jogot. Ennek az irányelvnek ezért meg kell határoznia, hogy az eredeti szerződésben milyen mértékben lehet rendelkezni a módosításokról. (49) Az értékelés bemutatta, hogy a tagállamok nem kísérik következetesen és rendszeresen figyelemmel a közbeszerzési szabályok végrehajtását és működését. Ez negatív hatással van az irányelvekből eredő rendelkezések megfelelő végrehajtására, ami a költségek és a bizonytalanság fontos forrását jelenti. Több tagállam kijelölt egy központi nemzeti testületet, amely a közbeszerzéssel kapcsolatos kérdésekkel foglalkozik, azonban az ilyen testületekre bízott feladatok jelentős mértékben eltérőek a különböző tagállamokban. A világosabb, következetesebb és hitelesebb megfigyelési és ellenőrzési mechanizmusok növelnék a közbeszerzési szabályok működésével kapcsolatos ismereteket, javítanák a jogbiztonságot a vállalkozások és az ajánlatkérő szervek számára, és hozzájárulnának az egyenlő versenyfeltételek kialakításához. Ezek a mechanizmusok – különösen az Unió által társfinanszírozott projektek vonatkozásában – a problémák felismerésének és korai szakaszban történő megoldásának, valamint a szerkezeti hiányosságok megállapításának eszközeként szolgálhatnának. Különösen nagy igény mutatkozik az említett mechanizmusok összehangolására a közbeszerzési politika következetes alkalmazásának, ellenőrzésének és figyelemmel kísérésének biztosítása, valamint a közbeszerzési politika eredményeinek az egész Unióra kiterjedő módszeres értékelése érdekében. (50) A tagállamoknak ki kell jelölniük egy nemzeti hatóságot, amely a közbeszerzés felügyeletéért, végrehajtásáért és ellenőrzéséért felel. Ennek a központi szervnek közvetlen és időszerű információkkal rendelkeznie, különösen a közbeszerzési jogot érintő különböző problémákkal kapcsolatban. A szóban forgó testületnek képesnek kell lennie arra, hogy azonnali visszajelzést adjon a politika működéséről és potenciális gyenge pontjairól a nemzeti jogban és a gyakorlatban, és hozzájáruljon a megoldások gyors megtalálásához. A korrupció és a csalás elleni hatékony küzdelem érdekében mind a központi szerv, mind a nyilvánosság számára biztosítani kell annak lehetőségét, hogy megvizsgálják a megkötött szerződések szövegét. Ezért a nagy értékű szerződéseket el kell juttatni a felügyeleti testülethez, a jogos köz- és magánérdekeket nem veszélyeztető mértékig hozzáférést biztosítva az érdekelt személyeknek e dokumentumokhoz. (51) Nem biztos, hogy minden ajánlatkérő szerv rendelkezik megfelelő belső szakértelemmel a gazdaságilag vagy műszakilag összetett szerződések lebonyolításához. Ilyen körülmények közepette a megfelelő szakmai támogatás hatékonyan kiegészítené a felügyeleti és az ellenőrzési tevékenységeket. Ez a célkitűzés egyrészt az ajánlatkérő szervek számára műszaki segítséget nyújtó, ismeretmegosztó eszközök (tudásközpontok) útján is elérhető; másrészt a vállalkozásoknak - nem utolsósorban a kkv-knek - adminisztrációs segítségnyújtásban kellene részesülniük, különösen akkor, ha határokon átnyúló alapon vesznek részt valamely közbeszerzési eljárásban. (52) A nyomon követési, felügyeleti és támogatási struktúrák vagy mechanizmusok nemzeti szinten már léteznek, és természetesen alkalmazhatók a közbeszerzés nyomon követésének, végrehajtásának és ellenőrzésének biztosítására, valamint az ajánlatkérő szervek és a gazdasági szereplők számára szükséges támogatás megadására. (53) A következetes tanácsadás és gyakorlat biztosításához az egyes tagállamokban és az egész Unióban hatékony együttműködésre van szükség. A felügyeletre, végrehajtásra, ellenőrzésre és műszaki segítségnyújtásra kijelölt szerveknek képesnek kell lenniük az információk megosztására és az együttműködésre; ebben az összefüggésben az egyes tagállamok által kinevezett nemzeti hatóságok működnek elsődleges kapcsolattartási pontként a Bizottság szerveivel az adatgyűjtés, az információcsere és az uniós közbeszerzési jog végrehajtásának nyomon követése céljából. (54) A gyors technikai, gazdasági és szabályozási fejlődéshez való alkalmazkodás érdekében a Bizottságot az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően fel kell hatalmazni jogi aktusok elfogadására a jelen irányelv több, nem alapvető fontosságú eleme tekintetében. A nemzetközi megállapodások betartásának szükségessége miatt a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy módosíthassa az értékhatárokra vonatkozó számítási módszerekkel kapcsolatos technikai eljárásokat, valamint hogy rendszeresen felülvizsgálhassa magukat az értékhatárokat is, illetve hogy módosíthassa az V. és XI. mellékletet; a központi kormányzati szervek listái a nemzeti szintű közigazgatási változások függvényében módosulhatnak. Ezekről a változásokról tájékoztatják a Bizottságot, amelyet fel kell hatalmazni az I. melléklet módosítására; a CPV-nómenklatúrára történő hivatkozásokkal kapcsolatban uniós szinten jogszabályi változások következhetnek be, amelyeknek tükröződniük kell a jelen irányelv szövegében; az elektronikus átvételre szolgáló eszközök műszaki adatait és jellemzőit a technológiai fejlődésnek és az igazgatási igényeknek megfelelően naprakészen kell tartani; arra is fel kell hatalmazni a Bizottságot, hogy kötelező erejű műszaki szabványokat fogadjon el az elektronikus kommunikációra vonatkozóan a technikai formátumok, folyamatok és továbbítás interoperabilitásának biztosítása érdekében az elektronikus kommunikációs eszközök alkalmazásával lebonyolított közbeszerzési eljárások során, figyelembe véve a technológiai fejlődést és az igazgatási igényeket; fel kell hatalmazni az európai közbeszerzési útlevél tartalmának módosítására is, hogy az tükrözze az igazgatási igényeket és a jogszabályi változásokat mind nemzeti, mind uniós szinten; az Unió azon jogalkotási aktusainak listáját, amelyek közös módszereket alakítanak ki az életciklus-költségek kiszámítására, rövid úton módosítani kell annak érdekében, hogy szerepeljenek benne az ágazati alapon elfogadott intézkedések. Az említett igények kielégítése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni a jogalkotási aktusok jegyzékének folyamatos naprakészen tartására, ideértve az életciklus-vizsgálatok módszereit is. (55) Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkálatok során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során egyidejűleg, időben és megfelelő módon továbbítania kell a megfelelő dokumentumokat az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz. (56) Ezen irányelv egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási hatáskört kell a Bizottságra ruházni a hirdetmények közzétételére vonatkozó szabvány-formanyomtatványok, az európai közbeszerzési útlevél szabvány-formanyomtatványa és a felügyeleti testületek által a végrehajtási és a statisztikai jelentés összeállításához használandó közös sablon kialakítását illetően. Az említett hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[24] megfelelően kell gyakorolni. A tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni az említett végrehajtási jogi aktusok elfogadásához, amelyek sem pénzügyi szempontból, sem a jelen irányelvből eredő kötelezettségek természetére és hatályára nincsenek hatással. Épp ellenkezőleg, ezek az aktusok pusztán adminisztrációs célúak, és a jelen irányelv által megállapított szabályok alkalmazásának megkönnyítését szolgálják. (57) Mivel a jelen irányelv célkitűzését, azaz a tagállamok bizonyos közbeszerzési eljárásokra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek összehangolását a tagállamok nem tudják megfelelő módon teljesíteni, és ezért azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket fogadhat el az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. (58) Ezért a 2004/18/EK irányelvet hatályon kívül kell helyezni. (59) A tagállamoknak és a Bizottságnak a magyarázó dokumentumokról szóló, [dátum]-i együttes politikai nyilatkozatával összhangban a tagállamok vállalták, hogy az átültető intézkedéseikről szóló értesítéshez indokolt esetben mellékelnek egy vagy több olyan dokumentumot, amely megmagyarázza az irányelv elemei és az azt átültető nemzeti jogi eszköz megfelelő részei közötti kapcsolatot. Ezen irányelv tekintetében a jogalkotó úgy ítéli, hogy indokolt ilyen dokumentumok átadása, ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: I. CÍM: HATÁLY, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS ÁLTALÁNOS ELVEK I. FEJEZET: Hatály és fogalommeghatározások 1. SZAKASZ: Tárgy és fogalommeghatározások 1. cikk: Tárgy 2. cikk: Fogalommeghatározások 3. cikk: Vegyes beszerzés 2. SZAKASZ: Értékhatárok 4. cikk: Az értékhatárok összege 5. cikk: A beszerzés becsült értékének kiszámítási módszerei 6. cikk: Az értékhatárok felülvizsgálata 3. SZAKASZ: Kizárások 7. cikk: Szerződések a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban 8. cikk: Különös kizárások a távközlés terén 9. cikk: Nemzetközi szabályok értelmében odaítélt szerződések és megszervezett tervpályázatok 10. cikk: Különös kizárások a szolgáltatásra irányuló szerződések esetében 11. cikk: A hatóságok közötti kapcsolat 4. SZAKASZ: KÜLÖNLEGES HELYZETEK 12. cikk: Az ajánlatkérő szervek által 50 %-ot meghaladó mértékben támogatott szerződések 13. cikk: Kutatási és fejlesztési szolgáltatások 14. cikk: Védelem és biztonság II. FEJEZET: Általános rendelkezések 15. cikk: Beszerzési elvek 16. cikk: Gazdasági szereplők 17. cikk: Fenntartott szerződések 18. cikk: Titoktartás 19. cikk: A kommunikációra vonatkozó szabályok 20. cikk: Nómenklatúra 21. cikk: Összeférhetetlenség 22. cikk: Jogellenes magatartás II. CÍM: A KÖZBESZERZÉSI SZERZŐDÉSEKRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK I. FEJEZET: Eljárások 23. cikk: A Kormányzati Közbeszerzési Megállapodásra (GPA) és az egyéb nemzetközi szerződésekre vonatkozó feltételek 24. cikk: Az eljárások kiválasztása 25. cikk: Nyílt eljárás 26. cikk: Meghívásos eljárás 27. cikk: Tárgyalásos eljárás 28. cikk: Versenypárbeszéd 29. cikk: Innovációs partnerség 30. cikk: A hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárás alkalmazása II. FEJEZET: Az elektronikus és az összetett beszerzés technikái és eszközei 31. cikk: Keretmegállapodások 32. cikk: Dinamikus beszerzési rendszerek 33. cikk: Elektronikus árlejtések 34. cikk: Elektronikus katalógusok 35. cikk: A központosított beszerzési tevékenységek és a központi beszerző szervek 36. cikk: Kiegészítő beszerzési tevékenységek 37. cikk: Alkalmi közös beszerzés 38. cikk: Különböző tagállamok ajánlatkérő szerveinek közös beszerzése III. FEJEZET: Az eljárás menete 1. SZAKASZ: ELŐKÉSZÍTÉS 39. cikk: Előzetes piaci konzultációk 40. cikk: Műszaki leírás 41. cikk: Címkék 42. cikk: Vizsgálati jelentések, tanúsítás és egyéb bizonyítási eszközök 43. cikk: Változatok 44. cikk: A szerződések részekre osztása 45. cikk: A határidők megállapítása 2. szakasz: KÖZZÉTÉTEL és átláthatóság 46. cikk: Előzetes tájékoztatók 47. cikk: Ajánlati/részvételi felhívások 48. cikk: Tájékoztató az eljárás eredményéről 49. cikk: A hirdetmények közzétételének formája és módja 50. cikk: Nemzeti szintű közzététel 51. cikk: A közbeszerzési dokumentumok elektronikus elérhetősége 52. cikk: Ajánlattételre vagy a párbeszédben való részvételre vonatkozó felhívások; a szándék megerősítésére vonatkozó felhívások 53. cikk: A részvételre jelentkezők és az ajánlattevők tájékoztatása 3. SZAKASZ: A RÉSZTVEVŐK KIVÁLASZTÁSA ÉS A SZERZŐDÉSEK ODAÍTÉLÉSE 54. cikk: Általános elvek 1. alszakasz: A minőségi kiválasztás szempontjai 55. cikk: Kizárási okok 56. cikk: Kiválasztási kritériumok 57. cikk: Öntanúsítás és egyéb bizonyítási eszközök 58. cikk: A tanúsítványok online tárhelye (e-Certis) 59. cikk: Európai közbeszerzési útlevél 60. cikk: Tanúsítványok 61. cikk: Minőségbiztosítási és környezetgazdálkodási standardok 62. cikk: Más jogalanyok kapacitásaira való támaszkodás 63. cikk: Az elismert gazdasági szereplők hivatalos jegyzéke és a közjogi vagy magánjogi szervezetek által végzett tanúsítás 2. alszakasz: A pályázók, az ajánlatok és a megoldások számának csökkentése 64. cikk: A részvételre felhívandó, egyébként alkalmas részvételre jelentkezők számának csökkentése 65. cikk: Az ajánlatok és a megoldások számának csökkentése 3. alszakasz: A szerződés odaítélése 66. cikk: A szerződés odaítélésének szempontjai 67. cikk: Az életciklus és az életciklus-költségek meghatározása 68. cikk: A szerződés odaítélésének akadályai 69. cikk: Kirívóan alacsony összegű ellenszolgáltatást tartalmazó ajánlatok IV. FEJEZET: A szerződés teljesítése 70. cikk: Szerződésteljesítési feltételek 71. cikk: Alvállalkozás 72. cikk: A szerződések módosítása azok tartama alatt 73. cikk: A szerződések felmondása III. CÍM: KÜLÖNÖS KÖZBESZERZÉSI SZABÁLYOK I. FEJEZET: Szociális és egyéb meghatározott szolgáltatások 74. cikk: A szerződések odaítélése a szociális és egyéb meghatározott szolgáltatások esetében 75. cikk: A hirdetmények közzététele 76. cikk: A szerződések odaítélésének elvei II. fejezet: A tervpályázatokra vonatkozó szabályok 77. cikk: Általános rendelkezések 78. cikk: Hatály 79. cikk: Hirdetmények 80. cikk: A tervpályázatok megszervezésének és a résztvevők kiválasztásának szabályai 81. cikk: A bírálóbizottság összetétele 82. cikk: A bírálóbizottság döntései IV. CÍM: IRÁNYÍTÁS 83. cikk: Végrehajtás 84. cikk: Közfelügyelet 85. cikk: A szerződések odaítélési eljárásaira vonatkozó egyedi jelentések 86. cikk: Nemzeti jelentéstétel 87. cikk: Segítségnyújtás az ajánlatkérő szerveknek és a vállalkozásoknak 88. cikk: Igazgatási együttműködés V. CÍM: FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ HATÁSKÖRÖK, VÉGREHAJTÁSI HATÁSKÖRÖK ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 89. cikk: A felhatalmazás gyakorlása 90. cikk: Sürgősségi eljárás 91. cikk: Bizottsági eljárás 92. cikk: Átültetés 93. cikk: Hatályon kívül helyezés 94. cikk: Felülvizsgálat 95. cikk: Hatálybalépés 96. cikk: Címzettek MELLÉKLETEK I. MELLÉKLET: KÖZPONTI KORMÁNYZATI SZERVEK II. MELLÉKLET: A 2. CIKK 8. PONTJÁNAK a) ALPONTJÁBAN EMLÍTETT TEVÉKENYSÉGEK JEGYZÉKE III. MELLÉKLET: A 4. CIKK b) PONTJÁBAN EMLÍTETT TERMÉKEK JEGYZÉKE A HONVÉDELEM TERÜLETÉN MŰKÖDŐ AJÁNLATKÉRŐ SZERVEK ÁLTAL ODAÍTÉLT SZERZŐDÉSEK TEKINTETÉBEN IV. MELLÉKLET: AZ AJÁNLATOK, RÉSZVÉTELI JELENTKEZÉSEK, VALAMINT TERVPÁLYÁZATRA BENYÚJTOTT TERVEK ÉS PROJEKTEK ELEKTRONIKUS ÁTVÉTELÉHEZ SZÜKSÉGES ESZKÖZÖKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK V. MELLÉKLET: A 23. CIKKBEN EMLÍTETT NEMZETKÖZ