[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.11.2008

COM(2008) 711 végleges

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

a bálnavadászat szabályozásáról szóló nemzetközi egyezménynek és jegyzékének módosításaira tett javaslatokra vonatkozó, az Európai Közösség nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

a bálnavadászat szabályozásáról szóló nemzetközi egyezménynek és jegyzékének módosításaira tett javaslatokra vonatkozó, az Európai Közösség nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

MAGYARÁZÓ MEGJEGYZÉSEK

1. Az EK-Szerződés 174. cikkének (1) bekezdése értelmében a Közösség környezetpolitikájának egyik célja a regionális vagy világméretű környezeti problémák leküzdésére irányuló intézkedések ösztönzése nemzetközi szinten. Ez magában foglalja egyes fajok, így a bálnák globális védelmét is. Az Európai Közösség elkötelezett a bálnák és más cetfélék védelme iránt, ezért magas szintű védelmüket biztosító környezetvédelmi jogszabályokat alkotott.

2. Az élőhelyvédelmi irányelv[1] IV. melléklete felsorolja az összes cetfélét. Ez azt jelenti, hogy a Közösség vizein az összes bálnafaj szigorú védettséget élvez mindenféle szándékos zavarás, befogás vagy leölés ellen. Az említett irányelv tiltja a vadonból befogott példányok tartását, szállítását, kereskedelmét, illetve cseréjét is. A jogszabályok tiltják a közösségi vizekben (állandó vagy időszakos jelleggel) előforduló bármely bálnaállomány kereskedelmi célú vadászatát. A bálnaállományok vándorló életformáját figyelembe véve egyértelmű, hogy az élőhelyvédelmi irányelv csak akkor érheti el maradéktalanul a célját, ha vele egyenértékű nemzetközi keretszabályzat lép életbe.

3. A veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: CITES-egyezmény) rendelkezéseit az Európai Közösségben a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló 338/97/EK tanácsi rendelet[2] hajtja végre, amely megtiltja a cetfélék „elsődlegesen kereskedelmi célú” behozatalát a Közösségbe[3]. A meglévő magas szintű védelmet tovább erősíti a közösségi tengervédelmi stratégia[4] és a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv[5], amely az EU tengeri és óceáni területei környezeti állapotának általános javításával várhatóan hozzájárul a bálnák közösségen belüli védelméhez.

4. A közösségi környezetvédelmi politika tehát végső soron a bálnák legszigorúbb védelmének biztosítására irányul. Az említett környezetvédelmi jogszabály a minden részletre kiterjedő jogharmonizációnak köszönhetően garantálja a legmagasabb szintű védelmet.

5. A bálnákkal kapcsolatos EK szakpolitika mindaddig nem lesz eredményes a közösségi vizeken, amíg nem társul hozzá következetes nemzetközi fellépés. Az EU integrált tengerpolitikájának keretében a Bizottság a nemzetközi ügyekkel kapcsolatos európai érdekek koordinálására törekszik.

6. A Nemzetközi Bálnavadászati Tanács (IWC) az 1946-ban aláírt, a bálnavadászat szabályozásáról szóló nemzetközi egyezménnyel (a továbbiakban: az Egyezmény) jött létre, és feladata, hogy nemzetközi szinten szabályozza a világ bálnaállományainak kezelését és felügyelje a bálnafajok védelmét. Az Egyezmény célja „a bálnaállományok hatékony megőrzésének és szakszerű kezelésének biztosítása, és ezzel a bálnavadászati ágazat akadálytalan fejlődésének lehetővé tétele” (az Egyezmény preambuluma). Az IWC tagjai kizárólag az Egyezményt aláíró kormányok lehetnek. Az Európai Közösség csak az Egyezmény módosításával válhatna az IWC tagjává, e módosításhoz azonban valamennyi IWC-tagnak ratifikálnia kellene a jegyzőkönyvet. 1992-ben a Bizottság javaslatot terjesztett elő[6] a Közösség Egyezményhez való csatlakozása ügyében, a Tanács azonban nem tett lépéseket a tárgyalások megkezdésére. Mindazonáltal a Közösség megfigyelőként részt vesz az IWC munkájában.

7. Az IWC-ben részt vevő országok többsége által elfogadott moratórium alapján a kereskedelmi bálnavadászatot 1986-ban felfüggesztették. A felfüggesztés fő oka a különböző bálnaállományok állapotáról szóló tudományos elemzésekben felbukkanó bizonytalanságok voltak. Azóta az IWC üléseinek rendszeresen visszatérő legfontosabb kérdése, hogy eléggé megerősödtek-e már a bálnaállományok ahhoz, hogy a kereskedelmi célú bálnavadászatra vonatkozó tilalmat ellenőrzött formában fel lehessen oldani.

8. Az évek során az IWC tagsága a szervezet kettős feladatából (a bálnavadászat szabályozása és a bálnák védelme) fakadóan erősen megosztottá vált: az országok egyik része támogatja, másik része ellenzi a bálnavadászatot. A jelentősebb bálnavadász országok (pl. Japán, Izland, Norvégia) mindig is következetesen a moratórium ellen foglaltak állást, és tudományosnak nevezett célból vagy egyéb kivételekre hivatkozva továbbra is folytatják a bálnavadászatot.

9. Az IWC által megállapított, a kereskedelmi célú bálnavadászatra vonatkozó általános érvényű tilalom összhangban van az EK fenti jogszabályokban tükröződő politikáival. Fontos, hogy az IWC világszerte biztosítsa a bálnák hatékony védelmét. Következésképpen az a huszonegy EU-tagország, amely az IWC tagja[7], minden IWC-ülésen kénytelen állást foglalni a – közösségi hatáskört is érintő – javaslatokkal kapcsolatban.

10. Összhangban az EK-Szerződés 10. cikkében meghatározott lojális együttműködés elvével, valamint a Közösség nemzetközi képviseletének egységességére vonatkozó elvvel, elengedhetetlen, hogy a tagállamok az IWC-ülésekre oly módon készüljenek fel, hogy előzőleg a Tanácsban közös állásfoglalást alakítanak ki. A Közösség megfigyelői státuszából eredő korlátok miatt az állásfoglalást a Közösség érdekében együttesen eljáró tagállamok közösen képviselik az IWC-n belül. Szintén rendkívül fontos, hogy az IWC-tagsággal még nem rendelkező tagállamok felgyorsítsák csatlakozásuk folyamatát. Az Európai Unió tagállamainak csak együttes fellépéssel és egységes közösségi álláspont kialakításával lehet esélyük arra, hogy a bálnák védelmében megfelelő és hatékony nemzetközi keretszabályozást dolgozzanak ki és léptessenek érvénybe.

11. Ennek érdekében a Bizottság olyan határozati javaslatot terjeszt a Tanács elé, amely a következő jogi alapokon nyugszik: a Szerződés 175. cikke (környezetvédelmi politika) és 300. cikke (2) bekezdésének második albekezdése olyan álláspontok kialakítását illetően, amelyeket a Közösség a megállapodásokkal felállított szervekben képvisel, amennyiben e szerveknek joghatással bíró határozatot kell hoznia. Figyelemmel arra, hogy az Európai Közösségnek a jelen körülmények között az IWC vonatkozásában lényegében környezetvédelmi célok elérésére kell törekednie, javasolt e határozat jogalapjából elhagyni a Szerződés 37. cikkét. Ez azonban nem korlátozza az Európai Közösség kizárólagos hatáskörét a tengeri erőforrások terén a Szerződés 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében, összefüggésben a 32. cikkel és az I. melléklettel, valamint ezáltal a 2371/2002/EK tanácsi rendelet[8] szerint a közös halászati politika hatálya alá tartozó élő vízi erőforrások terén.A szóban forgó rendelet hatálya alá tartozó élő vízi erőforrások védelmét és kezelését érintő jövőbeni tárgyalásokra nézve azonban az említett cikk elhagyása nem jelenthet precedenst.

12. Az Egyezmény jegyzékének módosítására irányuló IWC-döntések joghatással rendelkeznek, minthogy a megszabott időszakon belül ratifikálás nélkül is hatályossá válnak[9]. Japán a tilalom hatályba lépése óta gyakorlatilag minden IWC-ülésen javasolja, hogy az Egyezmény jegyzékének módosításával bizonyos körülmények között engedélyezzék a bálnavadászatot, sőt egyes állományok vonatkozásában de facto oldják fel a tilalmat. A Közösség nem tudja állásfoglalása kialakításával kapcsolatos belső eljárását azt követően megkezdeni és lezárni, hogy a többi IWC-tag előterjesztette módosító javaslatait, mert a javaslatokat legkésőbb az adott IWC-ülést hatvan nappal megelőzően elő lehet terjeszteni. Ezen kívül a Tanács már előzetesen ki tudja alakítani a jövőbeni IWC-üléseken képviselendő közösségi álláspontot, mivel a Közösség javasolt célkitűzése a bálnavadászati tevékenységek összességét átfogó nemzetközi szabályozási keretterv kifejlesztésének támogatása és a kereskedelmi célú bálnavadászatra kivetett moratórium feloldására tett kezdeményezések általános elutasítása.

13. A Közösségnek támogatnia kell továbbá a jegyzéket érintő azon módosításokat, amelyek célja védett területek kijelölése a bálnák számára, illetve el kell utasítania azokat a javaslatokat, amelyek az IWC eljárási szabályainak a titkos szavazás alkalmazási körének kibővítésére vonatkozó módosítására irányulnak, mivel ezek ellentétesek a Közösség és tagállamai által is aláírt aarhusi egyezmény célkitűzéseivel és különösen a szóban forgó egyezmény 3. cikke (7) bekezdésében foglaltakkal.

14. E tanácsi határozatjavaslat a Környezetvédelmi Tanács által 2008. június 5-én a Bizottság javaslata alapján elfogadott tanácsi határozatra épül[10]. A tanácsi határozat elfogadása lehetővé tette, hogy a Közösség számos kérdésben összehangolja álláspontját az IWC 2008 júniusában, Santiago de Chile-ben megtartott 60. éves ülése során.

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

a bálnavadászat szabályozásáról szóló nemzetközi egyezménynek és jegyzékének módosításaira tett javaslatokra vonatkozó, az Európai Közösség nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére, a 300. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben,

tekintettel a Bizottság javaslatára[11],

mivel:

(1) Az EK-Szerződés 174. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy a Közösség környezetpolitikájának egyik célja a regionális vagy világméretű környezeti problémák leküzdésére irányuló intézkedések nemzetközi szinten való ösztönzése.

(2) Ami a Közösséget illeti, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43/EGK irányelv (a továbbiakban: az élőhelyekre vonatkozó irányelv)[12] minden cetfajt közösségi érdekeltségű fajként sorol fel, és megköveteli, hogy a tagállamok tartsák fenn ezen fajok kedvező védettségi állapotát, illetve állítsák azt helyre a területük azon részein, amelyekre a Szerződés alkalmazandó. Az irányelv IV. melléklete kivétel nélkül felsorolja az összes cetfélét. A közösségi vizeken tehát minden bálnafaj szigorúan védett a szándékos zavarással, befogással vagy leöléssel szemben. Az említett irányelv tiltja a vadonból befogott példányok tartását, szállítását, kereskedelmét, illetve cseréjét is.

(3) A veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: CITES-egyezmény) rendelkezéseit az Európai Közösségben a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló 338/97/EK tanácsi rendelet[13] hajtja végre, amely megtiltja a cetfélék „elsődlegesen kereskedelmi célú” behozatalát a Közösségbe[14].

(4) A bálnák vándorló fajok. Ennek következtében a bálnákkal kapcsolatos európai közösségi szakpolitikák és a jogi szabályozás eredményesebb lesz a közösségi vizeken, ha hozzájuk következetes nemzetközi fellépés társul.

(5) A Nemzetközi Bálnavadászati Tanács (IWC) az 1946-ban aláírt, a bálnavadászat szabályozásáról szóló nemzetközi egyezménnyel (ICRW) jött létre, melynek feladata, hogy nemzetközi szinten szabályozza a világ bálnaállományainak kezelését és felügyelje a bálnafajok védelmét. Az IWC tagjai csak kormányok lehetnek. Huszonegy EU-tagállam már az IWC részes fele[15].Az EK, melyet a Bizottság képvisel, megfigyelői státusszal rendelkezik az IWC-ben.

(6) A kereskedelmi bálnavadászatot az IWC-ben részt vevő országok többsége által elfogadott moratórium alapján 1986-ban felfüggesztették. A fontosabb bálnavadász országok mindig is következetesen a moratórium ellen foglaltak állást, és állítólagos tudományos vagy egyéb kivételes indokok alapján továbbra is folytatnak bálnavadászatot.

(7) Az IWC 2008 júniusában Santiago de Chile-ben megtartott 60. éves ülésén útjára indult egy nagy jelentőségű, az IWC következő lépéseinek megállapítására irányuló folyamat. Fontos, hogy a tagállamok, szem előtt tartva egy hatékony nemzetközi keretszabályozás létrehozásának célkitűzését, valamennyi megbeszélésen építő jellegű részvételre törekedjenek.

(8) Az IWC tevékenységére nézve az Egyezmény jegyzékének előírásai irányadóak, amelyek a világszerte folytatott bálnavadászati tevékenységet szabályozzák. A jegyzék az Egyezmény melléklete, és annak szerves részét képezi. A jegyzék rögzíti a bálnaállományok védelmével és felhasználásával kapcsolatos, jogilag kötelező erejű részletes szabályokat. Rendelkezései és azok módosításai kötelező érvényűek a felekre nézve, kivéve, ha valamely fél formálisan kifogást emel egy módosítással kapcsolatban az ICRW V. cikke (3) bekezdésének megfelelően.

(9) A jegyzék módosítására irányuló, az IWC keretében elfogadott határozati javaslatok joghatással rendelkezhetnek, és kihatással lehetnek a Közösség politikai célkitűzéseire, valamint a cetfélékkel kapcsolatos közösségi jogi szabályozásra. Az IWC ülésein rendszeresen határozathozatalra benyújtott javaslatok némelyike – fogási kvóták megállapításával vagy gazdálkodási intézkedések alkalmazásával – a bálnavadászati tevékenység engedélyezését vagy védett területek kijelölését célozza, ezért szükségessé teszik közösségi állásfoglalás kialakítását.

(10) Figyelemmel arra, hogy az Európai Közösségnek a jelen körülmények között az IWC vonatkozásában lényegében környezetvédelmi célok elérésére kell törekednie, javasolt e határozat jogalapjából elhagyni a Szerződés 37. cikkét. Ez azonban nem korlátozza az Európai Közösség kizárólagos hatáskörét a tengeri erőforrások terén a Szerződés 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében, összefüggésben a 32. cikkel és az I. melléklettel, valamint ezáltal a 2371/2002/EK tanácsi rendelet[16] szerint a közös halászati politika hatálya alá tartozó élő vízi erőforrások terén.A szóban forgó rendelet hatálya alá tartozó élő vízi erőforrások védelmét és kezelését érintő jövőbeni tárgyalásokra nézve azonban az említett cikk elhagyása nem jelenthet precedenst.

(11) A tagállamok követik az EK-Szerződés 10. cikkében meghatározott lojális együttműködés elvét, és a közösségi jog keretein kívül nem vállalhatnak olyan kötelezettségeket, amelyek érintik a közösségi szabályozást vagy megváltoztatják annak hatályát.

(12) Mivel a Közösségnek megfigyelői státusza van az IWC-ben, a közösség hatáskörébe tartozó területekre vonatkozó közösségi álláspontot a Tanács határozza meg és a Közösség érdekében együttesen eljáró tagállamok képviselik.

(13) Az IWC ülésein a Közösségnek és a tagállamoknak szorosan együtt kell működniük annak biztosítása érdekében, hogy az Egyezményt vagy annak jegyzékét érintő bármely módosítás összhangban legyen a Közösség bálnákkal kapcsolatos politikáival és szabályozásával.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A Nemzetközi Bálnavadászati Tanács (a továbbiakban: „IWC”) ülésein képviselt közösségi állásfoglalásnak összhangban kell lennie az e határozat mellékletében foglaltakkal; az állásfoglalást a Közösség érdekében együttesen eljáró tagállamok közösen képviselik.

2. cikk

Ha az 1. cikkben említett állásfoglalást vélhetően befolyásolják az IWC-ülések előtt vagy alatt ismertetett új tudományos vagy műszaki adatok, vagy ha azonnali javaslat kerül előterjesztésre olyan kérdésekben, amelyekről még nem jött létre közösségi állásfoglalás, akkor a szóban forgó javaslatról koordináció révén – akár azonnali – állásfoglalást kell kialakítani, mielőtt a javaslatot szavazásra bocsátanák.

Kelt […]

a Tanács részéről

az elnök […]

MELLÉKLET

15. A Közösség átfogó célkitűzése az IWC vonatkozásában a bálnaállományok védelmét és kezelését biztosító, hathatós nemzetközi keretszabályozás biztosítása, amely garantálná a bálnák védettségi állapotának hosszú távú, lényeges javulását és az IWC ellenőrzése alá vonna minden bálnavadászati műveletet.

16. A Közösség érdekében együttesen eljáró tagállamok az IWC határozati javaslataival kapcsolatban az alábbi álláspontot képviselik:

17. Támogatják a jegyzékben szereplő, a kereskedelmi célú bálnavadászatra kivetett moratórium fenntartását;

18. Elutasítanak minden új, az Egyezményben nem tárgyalt típusú bálnavadászatra vonatkozó olyan javaslatot, amely alááshatná a kereskedelmi célú bálnavadászatra kivetett moratórium fenntartását, kivéve, ha ezek a javaslatok garantálnák a bálnák védettségi állapotának hosszú távú, lényeges javulását, és az IWC ellenőrzése alá vonnák az IWC tagjai által végzett valamennyi bálnavadászati műveletet;

19. Támogatják azokat a javaslatokat, amelyek célja védett területek kijelölése a bálnák számára, az IWC szabályainak megfelelően;

20. Támogatják az őslakosok önfenntartását szolgáló bálnavadászat kezelésére irányuló javaslatokat, azzal a feltétellel, hogy ez nem veszélyezteti a kérdéses állományok megőrzését, kellő figyelemmel az elővigyázatosság elvére és a tudományos bizottság ajánlásaira, továbbá hogy a bálnavadászati műveletek megfelelően vannak szabályozva, és a fogások a dokumentált és elismert szükségletek határán belül maradnak;

21. Támogatják az IWC ellenőrzésén kívül eső „tudományos bálnavadászat” megszüntetésére irányuló javaslatokat;

22. Elutasítanak minden olyan javaslatot, amelyek az IWC eljárási szabályainak a titkos szavazás alkalmazási körének kibővítésére vonatkozó módosítására irányulnak.

[1] 92/43/EGK irányelv a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről (HL L 206., 1992.7.22., 7. o.)

[2] HL L 61., 1997.3.3., 1. o.

[3] Továbbá a bálnákból és egyéb cetekből származó termékek behozatalának közös szabályairól szóló 348/81/EK tanácsi rendelet alapján a rendelet mellékletében felsorolt termékek behozatala csak akkor engedélyezhető, ha a behozatal nem kereskedelmi célú.

[4] A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek: Tematikus stratégia a tengeri környezet védelme és megőrzése érdekében, COM(2005) 504 végleges.

[5] Az Európai Parlament és a Tanács 2008. június 17-i 2008/56/EK irányelve a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról.

[6] Tervezet: A Tanács határozata a bálnavadászat szabályozásáról szóló, 1946. december 2-án Washingtonban létrejött egyezmény módosításáról szóló tárgyalásokon a Bizottságnak a Közösség nevében való részvételéről, COM (92) 316.

[7] Belgium, Csehország, Dánia, Németország, Írország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ciprus, Luxemburg, Magyarország, Hollandia, Ausztria, Portugália, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Svédország, Egyesült Királyság.

[8] A Tanács 2002. december 20-i 2371/2002/EK rendelete a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról, HL L 358, 2002.12.31., 59-80. o.

[9] Lásd az Egyezmény V. cikkét. A 3. bekezdés szerint, amennyiben nem emelnek kifogást, a jegyzéket érintő módosítások kilencven napon belül kötelező érvényűvé válnak a részes felekre nézve.

[10] COM(2007) 821 végleges.

[11] HL C […], […], […] o.

[12] HL L 206., 1992.7.22., 7. o.

[13] HL L 61., 1997.3.3., 1. o.

[14] Továbbá a bálnákból és egyéb cetekből származó termékek behozatalának közös szabályairól szóló 348/81/EK tanácsi rendelet alapján a rendelet mellékletében felsorolt termékek behozatala csak akkor engedélyezhető, ha a behozatal nem kereskedelmi célú.

[15] Belgium, Csehország, Dánia, Németország, Írország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ciprus, Luxemburg, Magyarország, Hollandia, Ausztria, Portugália, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Svédország, Egyesült Királyság.

[16] A Tanács 2002. december 20-i 2371/2002/EK rendelete a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról, HL L 358, 2002.12.31., 59-80. o.