A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Második egyszerűsítési eredménytábla a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi kerethez /* COM/2013/098 final */





A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Második egyszerűsítési eredménytábla a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi kerethez 1. Közeleg az igazság pillanata Az Európai Tanácsban 2013. február 8-án létrejött politikai megállapodás révén megnyílt az út a 2014-2020. időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret elfogadása előtt. Kevés idő maradt a többéves pénzügyi kereten belüli különböző programok jogalkotási eszközeinek elfogadására. Csak az intézményközi tárgyalások gyors lezárása tudná lehetővé tenni azt, hogy a költségvetés végrehajtására a következő, 2014. január 1-jétől induló többéves pénzügyi keret kezdetétől sor kerüljön. A függőben levő szabályozással kapcsolatos döntések során maradéktalanul figyelembe kell venni és garantálni kell a többéves pénzügyi keretben programozott források leghatékonyabb eljuttatását az Európai Unió polgáraihoz és vállalkozásaihoz. A 2014-2020. időszakra vonatkozó többéves pénzügyi kereten belül az ágazati támogatási javaslatokról folyó tárgyalások keretében a Bizottság kitart a finanszírozási programok és eljárások egyszerűsítésére irányuló szilárd elkötelezettsége mellett[1]. Az egyszerűsítés célja az uniós finanszírozáshoz való hozzájutás megkönnyítése és az uniós politikák megvalósításának javítása, ezzel egyidejűleg a megfelelő szintű ellenőrzés és biztosítás fenntartása Ez az elköteleződés különösen a jelenlegi gazdasági és pénzügyi helyzetben fontos, amikor a növekedés, a munkahelyteremtés és a versenyképesség serkentésére szolgáló valamennyi forrást a leghatékonyabb módon kell mozgósítani Az Európai Tanács elismerte az egyszerűsítés jelentőségét és felszólított arra, hogy „ezért a következő többéves pénzügyi kerettel kapcsolatos valamennyi ágazati jogszabálynak (…) jelentős érdemi rendelkezéseket kell tartalmaznia az egyszerűsítéshez való hozzájárulás, illetve az elszámoltathatóság javítása és az uniós források hatékony felhasználása érdekében”[2].Ugyanezen összefüggésben a Tanács nemrég hangsúlyozta, hogy a szabályok komplexitásának – amelyet az Európai Számvevőszék többször is a hibák fő forrásaként nevezett meg – csökkentése érdekében európai és nemzeti szinten egyaránt további egyszerűsítési erőfeszítésekre van szükség[3]. Az egyszerűsítés stratégiai kérdés: az egyszerűbb szabályok, a kevésbé nehézkes és költséges eljárások az uniós finanszírozás jobb minőségét, hatékonyabb felhasználását, valamint az uniós forrásokhoz való szélesebb körű és könnyebb hozzáférést jelentenek. Egy szóval: forrást jelentenek a gazdaság,a növekedés és a munkahelyteremtés számára. A Bizottság arra irányuló elkötelezettségével összhangban, hogy az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal folytatott tárgyalások révén támogassa és figyelemmel kísérje az egyszerűsítést, ez a közlemény a 2012 szeptemberében ismertetett első eredménytáblát követi[4]. A közlemény számba veszi az azóta történt főbb fejleményeket, kiemeli a kritikus kérdéseket és a 2014-2020. közötti időszakra kijelöli az utat az egyszerű és hatékony uniós finanszírozás felé. E közlemény céljai közt szerepel az is, hogy referenciaként és támogatásként szolgáljon az Európai Unió ír elnöksége számára, amely munkáját nagy ambíciókkal kezdte meg, kiemelt szerepet szánva a stabilitásnak, munkahelyteremtésnek és növekedésnek. Az ír elnökség programjában elkötelezettségét fejezi ki amellett, hogy „intenzíven együttműködjön a partnerekkel, különösen az Európai Parlamenttel a különböző eszközökről szóló intézményközi megállapodás érdekében, amely lehetővé teszi majd a támogatás gyors felhasználását a munkahelyteremtés és a növekedés ösztönzése céljából. Ezek az eszközök fokozzák az EU kutatási és innovációs kapacitását, előmozdítják a kohéziót, és fellendítik a szárazföldi és tengeri természeti erőforrásainkba történő intelligens beruházást.”[5] Az egyszerű szabályok, a gyors és hatékony eljárások elengedhetetlen feltételek az uniós finanszírozás tervezett gyorsaságához. Az Európai Parlament is intenzíven dolgozik a kiadási programokon: a legtöbb ágazatban informális háromoldalú megbeszélések kezdődtek a Bizottsággal és a Tanáccsal. Az Európai Parlament előadói a plenáris ülésen, első olvasatban történő megállapodás érdekében tárgyalásokat folytatnak a bizottsági javaslatok módosításáról. A jogalkotási aktusok időben történő elfogadására van szükség annak érdekében, hogy a végrehajtás 2014 elején megkezdődjön, biztosítva ezzel az uniós finanszírozás folyamatosságát. Az erőfeszítések, és néhány kérdésben történt jelentős előrelépés ellenére az egyszerűsítésnek gyakran nem tulajdonítanak megfelelő jelentőséget a tárgyalások során: a társjogalkotóknak láthatóan más prioritásaik vannak, még akkor is, ha e prioritások elismerése az alap-jogiaktusban magukat a programokat érinti egyszerűség és hozzáférhetőség tekintetében. Az egyszerűsítés, mint valami viszonylagos kérdés, gyakran a partvonalra szorul. 2012. szeptember 20-án Barroso elnök levelet intézett Martin Schulz-hoz, az Európai Parlament elnökéhez, és Andreas Mayroyiannishoz, a Tanács hivatalban levő elnökéhez, hogy emlékeztessen az egyszerűsítés központi jelentőségére, és felkérte a társjogalkotókat, hogy fokozzák az együttműködést a Bizottság egyszerűsítés érdekében tett erőfeszítései terén[6] Úgy tűnik, ez a felkérés mindeddig nem váltotta ki a várt hatást. Az Európai Parlament és a Tanács Bizottsággal való együttműködése jelentős előrehaladást tett lehetővé bizonyos kérdésekben: jóváhagyásra került az új költségvetési rendelet[7], az ágazati programok szabályait pedig összehangolták a költségvetési rendelettel. Az Európai Parlament és a Tanács nyitott volt a különböző programokat érintő egyszerűsítési javaslatokra az alábbi témákban: az egységes keret meghatározása, (általános) érvényesítés, egyértelmű és koherens támogathatósági szabályok (és különösen egyszerűsített költségek), e-kormányzás, arányosabb és hatásosabb ellenőrzés. Kiemelendő, hogy a társjogalkotók kedvezően fogadták a programok irányításának egyszerűsítésére irányuló javaslatokat, különösen a tagállami feladatokat illetően, és komoly szándékot mutatnak arra, hogy még nagyobb rugalmasságot vezessenek be erre vonatkozóan. Néhány esetben, például a Közös Agrárpolitika reformjánál a testre szabott megoldásokkal kísért túlzott rugalmasság akadályozná az egyszerűsítést. A társjogalkotók emellett igényüket fejezték ki arra, hogy növeljék a költségvetés végrehajtása feletti előzetes ellenőrzésüket. Ennek érdekében részletesebb rendelkezések, nehézkes eljárások hozzáadásával, illetve a 2007-2013 közötti többéves pénzügyi keret szerkezetének ismételt bevezetésével túlzsúfolták az új jogalkotási javaslatokat. Mindezzel megnehezítik a potenciális kedvezményezettek kiadási programokhoz való hozzáférését, és akadályozzák az uniós finanszírozás felhasználását. Ez a megközelítés a Bizottság mozgásterét is korlátozza a költségvetés végrehajtása terén.Ez ellentmondásban van egyrészt a Bizottság költségvetés végrehajtására irányuló kötelezettségével, másrészt az Európai Parlament által gyakorolt mentesítési hatáskörrel. Az Európai Tanács felszólította a társjogalkotókat arra, hogy minél hamarabb fogadják el a 2014-2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretet végrehajtó finanszírozási programokat, biztosítva ezzel azt, hogy azok 2014. január 1-jétől megfelelő időben bevezetésre kerüljenek. Az Európai Tanács emlékeztetett arra, hogy „az intézményeknek és a tagállamoknak közös célja és feladata a finanszírozási szabályok és eljárások egyszerűsítése”. Az Európai Tanács arra sürgette a társjogalkotókat, hogy „egyszerűbb programokról állapodjanak meg, amelyek révén egyértelműen csökkennek a hatóságokra és a kedvezményezettekre nehezedő adminisztratív terhek”[8]. A Bizottság úgy véli, hogy a jelen eredménytáblában meghatározott elemek jelentik az egyszerűsítés fő kerékkötőjét és az alábbiakban felsorolt példák az általános tendenciák legevidensebb kifejeződései. Ezeket a még meglévő akadályokat a társjogalkotóknak a tárgyalások végső szakaszában meg kell szüntetniük annak érdekében, hogy el lehessen érni azokat az eredményeket, amelyek a leginkább megfelelnek az uniós források kedvezményezettjei – és általánosságban a polgárok – szükségleteinek. 2. Egyszerűsítési minták: kritikus kérdések 2.1. Egyszerűbb és könnyebben hozzáférhető uniós finanszírozási programok Az uniós finanszírozás egyszerűsítésének alapja az egyszerű jogszabályok használata. A Bizottság olyan finanszírozási programokat javasolt, amelyek gyakran különböző, ugyanazon a szakpolitikai területen életre hívott programokat ötvöznek, általános politikai prioritásokat és célkitűzéseket írnak elő, továbbá meghatározzák a program költségvetési keretét. Az alap-jogiaktus ilyen általános definíciói olyan prioritásokat és célkitűzéseket hivatottak lefedni, amelyek elég általánosak a hosszú távú, hétéves (2014-2020) finanszírozási időszakra. Ezen időszak változó politikai prioritásaira és gazdasági/társadalmi szükségleteire történő gyors reagálás érdekében a források tényleges kezelését végző bizottsági szolgálatok nagyobb rugalmasságot élveznek: egyedi célokat, prioritásokat határoznak meg, majd ezt követően a költségvetési rendelettel összhangban felosztják a forrásokat az éves/többéves munkaprogramok között. Ezt az egyszerű, átfogó és rugalmas keretet kérdőjelezi meg az Európai Parlament és a Tanács által javasolt néhány módosítás. Jóllehet az új támogatási programok egyszerű szerkezetét megtartják, a társjogalkotók gyakran vezetnek be új ágazatokat és témákat, amelyek korábban különálló programokat reprodukálnak és/vagy sok technikai részletettel bővítik azokat. Az Erasmus mindenkinek program[9] esetében például az oktatásról, képzésről és fiatalokról szóló fejezet két különálló fejezetre bontását javasolta a Tanács és az Európai Parlament, a bizottsági javaslat általános szerkezetének megváltoztatása nélkül. Ugyanakkor viszont a célkitűzések taglalása a programok és az adott fejezet/ágazat szintjén egyaránt megtörténik, a különböző ágazatok és tevékenységük láthatóságának javítása érdekében. Emellett az Európai Parlament azt javasolja, hogy minden egyes ágazathoz rendeljék hozzá a költségvetési keret előre meghatározott százalékát. Hasonló tendencia kezdett körvonalazódni a társadalmi változás és innováció program[10] tárgyalása során. A program célja pénzügyi támogatás nyújtása az unió foglalkoztatással, szociális védelemmel, társadalmi kirekesztés elleni harccal és szegénységgel, valamint a munkakörülmények javításával kapcsolatos céljaihoz hozzájáruló innovatív intézkedések támogatása. A program három jelenleg elkülönülő programot foglal magába, és kiterjeszti azok tartalmát annak érdekében, hogy a szociális politikai célkitűzések megvalósítása során biztosított legyen az integráció és homogeneitás.. A finanszírozási tengelyek már a jelenlegi programokat tükrözik. Az Európai Parlament és a Tanács ennek ellenére egyaránt tematikus szakaszok/területek bevezetését javasolja az egyes tengelyeken belül, és a program teljes költségvetésének feldarabolása érdekében meghatározza a szakaszonkénti minimális költségvetési allokációt. A fogyasztóvédelmi program[11] esetében a célkitűzések, részcélok, támogatható intézkedések és ezen célok elérését mérő mutatók leértékelődését az Európai Parlament azon törekvése kíséri, amely a költségvetés kötelező, ezen részletes struktúrának megfelelő lebontásának bevezetésére irányul, ebbe a technikai segítségnyújtás felső határának meghatározása is beletartozik. Az Egészségügy a növekedésért programot[12] az Európai Parlament további célokkal, részcélokkal és támogatható intézkedésekkel bővítette ki, ezzel elaprózva a program korlátozott költségvetését és gyengítve annak fókuszáltságát és hatékonyságát. Az európai strukturális és beruházási alapok (a továbbiakban: esb-alapok)[13] esetében a pénzügyi eszközök alkalmazási feltételeinek és eljárásainak meghatározásával kapcsolatban a Tanács elutasította a részletes szabályok felhatalmazáson alapuló jogi aktusok használatával történő megállapítását. Az eredmény egy nehézkes és merev szöveg, amely, ha változatlan formában fennmarad, megnehezíti a pénzügyi eszközök használatát. Ez ellentmondásban van a pénzügyi eszközök által a többéves pénzügyi keretben betöltött központi szereppel, és nincs összhangban a költségvetési rendelettel, amely a hasonló elemeket felhatalmazáson alapuló jogi aktusok hatálya alá sorolja. Hasonlóképpen kerülendők azok a rendelkezések, amelyek – különösen a jelenlegi gazdasági körülmények között – késleltetik a beruházások gyakorlati megvalósítását, és csökkentik az európai strukturális és beruházási alapok szabályos és megfelelő időben történő működését. Végül, nagyon lényeges, hogy a jogi aktus szövegében vagy annak mellékletében található, nem lényegi elemeket módosítani lehessen felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal, elkerülendő ezáltal a költségvetés végrehajtásának merevségét (például a Külkapcsolatok[14], az innovatív pénzügyi eszközök és a KAP esetében). Mindenekelőtt a Tanács ellenzi a Bizottság ilyen irányú javaslatait, jóllehet, a társjogalkotók elegendő hatáskörrel rendelkeznek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kifogásolására, sőt, visszavonására is. Ezek a példák a fennálló helyzet és a – jogalkotási szövegekben előzetesen meghatározott csatornákon keresztüli – közvetlen uniós finanszírozás állandósítására irányuló tendenciát szemléltetik: ez a tendencia gyakran a forrásfelosztás során alkalmazandó konkrét százalékos arány meghatározására irányuló törekvéssel is együtt jár. Az alap-jogiaktusba bevezetett részletes rendelkezések valójában elmélyítik a társjogalkotók költségvetés feletti előzetes kontrollját. Ezek a rendelkezések ugyanakkor túlzsúfolják a finanszírozási programok szövegét technikai részletekkel, valamint korlátozzák a költségvetés végrehajtásához szükséges rugalmasságot, ami akadályozza az innovatív területek fejlődését, valamint azt, hogy a források felhasználása a gazdasági/társadalmi közeg változásaival összhangban javuljon. Ez a megközelítés nem veszi figyelembe azt a tényt, hogy az Európai Parlament és a Tanács amúgy is gyakorolja a költségvetés feletti hatáskörét, és minden évben dönt a költségvetés végső felosztásáról. A részletes és technikai rendelkezésekkel való túlzsúfolás csökkenti a költségvetés kezelésének rugalmasságát és bonyolultabbá teszi az alap-jogiaktusokat. Ez a kedvezményezettek uniós finanszírozáshoz való hozzáférését nehezebbé, rugalmatlanná és hatékonytalanná fogja tenni. Ez a Bizottságnak az uniós költségvetés igazgatásáért felelős intézményként betöltött szerepét is megkérdőjelezné. Ezek a kockázatok elkerülhetők, ha a felsorolt akadályokra a tárgyalások következő fordulóiban megoldás születik. 2.2. Hatalmi játék az uniós finanszírozás körül: Mi lesz a forráselosztás javításával? 2.2.1. Felhatalmazáson alapuló jogi aktus kontra. végrehajtási aktus Valamennyi támogatási programról folytatott tárgyalás során felvetődött egy alapvető intézményi probléma: az Európai Parlament azt kéri, hogy a célkitűzéseket, a prioritásokat, a pénzügyi keretösszegeket és a költségvetés végrehajtásának más elemeit felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén határozzák meg. Jelenleg ezek az elemek az éves/többéves munkaprogramok részei, amelyek általában a Bizottság finanszírozási határozatainak képezik tárgyát. A Bizottság azt javasolja, hogy ezeket az elemeket, mivel azok a munkaprogramra vonatkozó finanszírozási határozatok részét képezik (amelyek lényegében a költségvetés végrehajtására vonatkozó aktusok), továbbra is végrehajtási aktusok keretében határozzák meg. A Tanács támogatja ezt a javaslatot, az Európai Parlament azonban nagyobb beleszólást szeretne ezen elemek meghatározásába. Ez két alternatív lehetőséghez vezethet: – A munkaprogramok felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén történő elfogadása. Ez az opció jogilag nem elfogadható, mivel nem lenne összhangban a Szerződések 290. és 291. cikkével; megbontaná az intézményi egyensúlyt, és nem lenne összhangban a nemrégiben felülvizsgált költségvetési rendelettel, amely az éves/többéves munkaprogram Bizottság általi elfogadását írja elő. – Közbenső jogalkotási réteg beiktatása az alap-jogiaktusok és a munkaprogramok közé. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok ezen újonnan hozzáadott rétege a finanszírozás elemeit tág értelemben határozná meg, a további végrehajtás munkaprogramok révén történik. Ez a programok késedelmes végrehajtásának kockázatával járna, különösen az első pénzügyi év esetében. Az eredeti bizottsági javaslatok jogilag helytállóak, és céljuk az uniós finanszírozás hatékonyságának, rugalmasságának és eredményességének biztosítása – ezek jelentik ugyanis a kedvezményezettek és a polgárok számára a legfőbb mércét. 2.2.2. Komitológia A Tanács megpróbálta a tagállamok költségvetés-végrehajtás felett gyakorolt előzetes ellenőrzését fokozni azzal, hogy komitológiai eljárásokat határozott meg olyan területekre vonatkozóan, amelyek nem szerepeltek a Bizottság javaslataiban. Például a Horizont 2020[15] kutatás- és innovációfinanszírozó program, valamint az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz[16] (infrastruktúra) esetében a Tanács bizottsági eljárásokat (komitológiát)[17] javasolt a projektkiválasztás és az egyedi jogi kötelezettségvállalások, egyebek mellett az odaítélésről szóló döntések[18] kérdésében. Az odaítélésről szóló döntések elfogadása a költségvetés végrehajtását jelenti, ami a Bizottság egyik intézményi előjoga. Továbbá ezek a nehézkes eljárások vonatkoznának pusztán adminisztratív döntésekre is, amelyeket valójában a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőnek (pl. a Bizottság főigazgatóinak) kellene elfogadnia. A gyakorlat emellett azt mutatja, hogy e határozatok nem adnak okot vitára. A komitológia ezen döntések elfogadását merevebbé, bürokratikusabbá, lassúbbá és költségesebbé tenné (az ülések, a fordítások stb. költségei). Egy bizottság közreműködése nem járna hozzáadott értékkel. Ellenkezőleg: meghosszabbítaná a pályázati felhívás és az odaítélés között eltelt időt, így késleltetné a források felosztását. E két program kiemelkedő fontosságát elismerte a Tanács ír elnöksége[19]: a nehézkes és bürokratikus eljárások mellőzése e programok gyakorlati fontosságának elismerését jelentené, valamint jelentős lépés lenne a bennük rejlő értékek – az uniós gazdaság érdekében történő – kiaknázása felé. A Tanács a gyakorlati tapasztalatok ellenére is bizottsági eljárások bevezetését javasolta. A belügy területének gyakorlata szerint a források gyors és rugalmas mozgósítása azért fontos, hogy hatékonyan lehessen reagálni előre nem látható eseményekre, például az Unió külső határain jelentkező sürgős és rendkívüli migrációs nyomásra, a terrorista támadásokra vagy a nagyszabású informatikai támadásokra. A Bizottság ezért különálló, komitológiai eljárás nélküli eljárást javasolt a sürgősségi segélynyújtás keretén belüli munkaprogramok elfogadására. A Tanács az Egyesült Királyság kérésére azonban a nehézkes és időigényes vizsgálóbizottsági eljárás alkalmazását javasolta. A sürgősségi helyzetekre vonatkozó pénzügyi segítségnyújtásnak gyorsnak és hatékonynak kell lennie, nem lenne szabad nehézkes eljárásokkal terhelni. A Tanács ezen kívül egy olyan opció bevezetését javasolta, amely megakadályozza a Bizottság intézkedését, ha az illetékes bizottság nem nyilvánított véleményt. Ilyen záradékot, amely blokkolhatja az uniós finanszírozást, már sok esetben bevezettek, megfelelő indokolás nélkül, például a Közös Agrárpolitika (KAP)[20], a belügyi alapok, valamint a vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő program (COSME)[21] esetében. 2.3. Egyszerű támogathatósági szabályok: nagyobb hatékonyság – kevesebb hiba 2.3.1. Egységes visszatérítési ráta és kötelező átalánydíj a közvetett költségek esetében A Bizottság az uniós finanszírozás jelentős egyszerűsítését javasolta az egységes visszatérítési ráta, illetve a közvetett költségekre vonatkozó kötelező átalánydíj bevezetésével. Az egységes ráta ugyanazon projekt intézkedés valamennyi kedvezményezettjére, a közvetett költségekre vonatkozó átalánydíj pedig valamennyi intézkedésre és valamennyi résztvevőre vonatkozna. Mindkét intézkedés elkerülhetővé tenné a bonyolult számításokat, a jelentéseket és a hibákat. Egy ilyen újításnak kiemelt jelentősége van a Horizont 2020 program esetében, a kutatás és innováció uniós gazdaságban betöltött stratégiai szerepe miatt. Ez az egyszerűsítési intézkedés a források időben és energiában mérhető megtakarítását is jelenti, ezeket azután gazdaságosabban lehet felhasználni az intézkedésekhez. 2012. július 19-i 2012/6 számú véleményében a Számvevőszék támogatta ezt a radikálisan leegyszerűsített költségfinanszírozási modellt, mivel úgy vélte, hogy „könnyebbé és gyorsabbá teszi a pályáztatást” és „mérsékli a szabálytalanságok kockázatát”. Ezt a jelentős egyszerűsítést azonban megkérdőjelezték a tárgyalások során: az Európai Parlament egyaránt ellenezte az egységes visszatérítési rátát és a kötelező átalánydíjat. Ehelyett a projektben résztvevők típusa szerinti megkülönböztetés ismételt bevezetését javasolja. A Tanács kivételt vezetett be a nonprofit jogi személyekre vonatkozóan. A Tanács ír elnöksége emlékeztetett arra, hogy „a Horizont 2020 egyik kiemelt célja – az EU által jelenleg egyetlen szabálykészlet révén működtetett – kutatás- és innovációfinanszírozás egészének egyszerűsítése. Ez meg fogja könnyíteni a pályázók számára a finanszírozás keresését, de a megközelítés azt is biztosítja, hogy a programba fektetett forrásokat hatékonyabban fogják felhasználni”[22]. Az Európai Tanács fent említett következtetéseiben rávilágított az uniós kutatási, oktatási és innovációs programok egyszerűsítésének, mint a releváns politikák lényeges és progresszív javítására irányuló eszköznek a kiemelt fontosságára. Az egységes visszatérítési ráta és a közvetett költségekre vonatkozó egységes finanszírozási ráta a kutatás- és innovációfinanszírozás egyszerűsítésének kulcselemei, a pályázók könnyebb hozzáférése és a hatékonyabb felhasználás érdekében. 2.3.2. A projektek minősége kontra nemzeti forráselosztás Ugyancsak a hatékony felhasználás érdekében a Bizottság a környezetvédelmi szektorbeli, LIFE program[23] keretében történő forráselosztás során legfontosabb szempontként a projektek minőségére összpontosított. Ezt a szándékot ássa alá a Tanács azon kísérlete, amely az uniós források nemzeti szinten történő indikatív elosztásának ismételt bevezetésére irányul. A tagállamok teljesítményének mérésére az Európai Parlament egy nyilvános jegyzéken alapuló rendszert támogat, amely ösztönzőleg hathat a kapacitásépítési projektekre: ez a megközelítés megtartja a nemzeti forráselosztás pszichológiai ösztönző hatását. A tárgyalások során a Bizottság számos alkalommal hozott fel olyan tényeket, amelyek azt bizonyították, hogy a nemzeti forráselosztás nem vezetett a projektek kiegyensúlyozottabb felosztásához. A jelenlegi programozási időszakban a nemzeti forráselosztások csökkentették az uniós hozzáadott értéket és negatívan befolyásolták a támogatott projektek átlagos minőségét. Továbbra is a projektek minőségét kell az uniós finanszírozás fő feltételének tekinteni: a nemzeti forráselosztás nem garantálja a projektek kiegyensúlyozottabb felosztását. Ellenkezőleg, inkább kedvezőtlenül befolyásolja a támogatott projektek átlagos minőségét. 2.3.3. A héa–költségek elszámolhatósága A Bizottság egyértelmű szabályt javasolt: az európai strukturális és beruházási alapokból támogatott infrastrukturális projektekkel, illetve az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből támogatott projektekkel kapcsolatosan felmerült, vissza nem igényelhető héa–költségeket ne lehessen elszámolni. Ezen héa–költségek megtérítése a programok költségvetési keretének jelentős részét felemésztené, ezeket a forrásokat hatékonyabban lehetne felhasználni, ha azokat új infrastrukturális projektek finanszírozására fordítanák. A Bizottság sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az Európai Tanács olyan álláspontra helyezkedett, amellyel fenntartja a vissza nem igényelhető héa elszámolhatóságára vonatkozó jelenlegi szabályt, az európai strukturális és beruházási alapok, valamint a Kohéziós Alapból az Európai Hálózatfinanszírozási Alapokba átutalt 10 milliárd EUR hozzájárulás vonatkozásában, mert ez a megközelítés jogbizonytalanságot eredményezett a jelenlegi programozási időszakban. A héa elszámolására vonatkozó szabályok egyértelművé tételére irányuló bizottsági javaslat alapvető fontossággal bír a tekintetben, hogy biztosítja a pénzügyi tervezés jogbiztonságát, valamint megnöveli az európai strukturális és beruházási alapok hozzájárulását a növekedést serkentő beruházásokhoz. 3. Kilátások Tíz hónap maradt a következő programozási időszak kezdetéig: időre van szükség a programok új generációjának előkészítéséhez, elsősorban megosztott irányítás keretében.Az Európai Unió nem engedheti meg magának, hogy késlekedjen az új programok bevezetésével – az ágazati jogszabályoknak, sürgősségükre való tekintettel, a lehető leghamarabb rendelkezésre kell állniuk.A fenti példák mutatják, hogy az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal folytatott tárgyalásokon továbbra is fennállnak kritikus kérdések. Ezek a problémák gyakran az eltérő prioritásokból adódnak: a mélyrehatóbb előzetes ellenőrzés vagy a költségvetés végrehajtása felett gyakorolt befolyásolás, a támogatási szabályok részletes szabályozása és más politikai prioritások összeütközésbe kerülhetnek az egyszerűsítéssel, az uniós pénzeszközök hatékony és gyors felhasználásával. Az egyszerűsítés azonban minden területre vonatkozó, horizontális prioritás: a tárgyalások középpontjában kell tartani az uniós finanszírozás felhasználásának javítása, a minőség emelése, valamint a kedvezményezettek forráshoz jutásának megkönnyítése érdekében. A többi prioritásnak, bármilyen fontosak is legyenek, nem szabad visszájára fordítaniuk az egyszerűsítést, amely a kedvezményezettek, és tágabb értelemben a polgárok alapvető igénye. Ebben az összefüggésben a Bizottság ragaszkodik ahhoz, hogy az Európai Parlament és a Tanács ismét az egyszerűsítést helyezze a középpontba: ez az általános és átfogó szövegek védelmezését, a nehézkes eljárások elkerülését, valamint az egyszerű finanszírozási szabályokra és szempontokra való törekvést jelenti. Az uniós források felhasználásának javulása – amit az egyszerűsítésre irányuló intézményközi együttműködés újraindítása eredményezne – elengedhetetlen ebben a szakaszban, amikor a gazdaság működéséhez, a növekedéshez és a munkahelyteremtéshez a közös prioritásokkal összhangban sürgősen forrásokra van szükség. Ezen okok miatt a Bizottság kitart szilárd elkötelezettsége mellett és felkéri a Tanács ír elnökségét, valamint az Európai Parlamentet, hogy az egyszerűsítést helyezze a tárgyalások következő szakaszának középpontjába, annak érdekében, hogy jelentős haladást lehessen elérni a források jobb felhasználása tekintetében. Melléklet Az eredménytábla valamennyi szakpolitikai területre kiterjedő, főbb pontjai Általános megjegyzések A Bizottsággal együttműködésben mind a Tanács, mind az Európai Parlament jelentős munkát végzett a 2014–2020 közötti évekre vonatkozó többéves pénzügyi keret új kiadási programjairól szóló bizottsági javaslatok legtöbbjével kapcsolatban. A társjogalkotók elismerik az egyszerűsítés mint horizontális cél fontosságát. Az Európai Parlament és a Tanács együttműködő hozzáállásának köszönhetően sikerült előrelépni az előző eredménytáblában ismertetett néhány kérdésben. A tárgyalások során azonban az Európai Parlament és a Tanács gyakran elhanyagolja a egyszerűsítés szempontját, hogy helyette más prioritásokra összpontosíthassanak, még akkor is, ha ezek a prioritások ütköznek az egyszerűsítés céljaival. Néhány akadály továbbra is fennáll a legutóbbi eredménytábla óta, időközben pedig új problémák is felmerültek. A Bizottságnak továbbra is szándékában áll kitartani szilárd elkötelezettsége,az egyszerűsítés mellett, és támogatni fogja a Tanács ír elnökségét és az Európai Parlamentet, és együttműködik velük annak érdekében, hogy az egyszerűsítés a tárgyalások új szakaszának középpontjába kerüljön. Téma || Tárgy* || Első eredménytábla || Aktualizálás *Az első eredménytáblában még nem szereplő új szöveget és témákat aláhúzással jelöltük. A programok számának csökkentése || A közös szabályok és az ágazatspecifikus szabályok közötti koherencia (a KSK-alapokról – jelenleg esb-alapok – szóló rendeletjavaslat 1. cikke) (COM(2011) 615 végleges) || A strukturális alapokra vonatkozó rendelettel kapcsolatos tanácsi javaslat érvényesülése esetén többszörös eltérés keletkezhet az ágazatspecifikus szabályokban. A Bizottság véleménye szerint az ágazatspecifikus szabályok közös szabályoktól való eltéréseit a szükséges minimumra kell korlátozni, mert ha az ágazatspecifikus szabályok sok eltérést tartalmaznak, annak a tervezett harmonizáció látja kárát. E tekintetben a Bizottság támogatja az Egyesült Királyság azon nyilatkozatát, amely a Közös Stratégiai Kerethez tartozó alapok szabályai tekintetében fokozott harmonizációra szólít fel. || Még megoldásra vár: a közös álláspont kialakítását célzó tárgyalások folyamatban vannak. FISCUS program (COM(2011) 706 végleges) || A Tanács és az Európai Parlament a Bizottság által javasolt integrált vám- és adóügyi program kettéválasztását javasolta. A Bizottság fenntartja azon álláspontját, miszerint az integrált FISCUS program markáns egyszerűsítéshez és a szinergiák erősödéséhez vezetne, valamint biztosítaná a végrehajtási módok közötti koherenciát, mindezt a két ágazat sajátos jellemzőinek sérelme nélkül. || A program az alábbi két különálló programra lett kettéválasztva: „FISCALIS 2020”és „VÁM 2020” Egységes ágazati keret || Magatartási kódex (az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 5. cikke) || A magatartási kódex Tanács általi kiiktatásával a többszintű irányítási megközelítés – amely a kohéziós politika hatékonyságát lenne hivatott növelni – veszítene jelentőségéből. || A társjogalkotók visszaállították a magatartási kódexet. Közös Stratégiai Keret (az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 12. cikke) || A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusban kívánta meghatározni a Közös Stratégiai Keret nem alapvető rendelkezéseit, ezt a Tanács és az Európai Parlament elutasította; ők a jogalkotási aktus mellékletébe foglalnák ezeket az elemeket. A Bizottság elfogadta ezt az álláspontot, de ragaszkodik ahhoz, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadhasson el, amellyel a mellékletet módosíthatja és kiegészítheti a technikaibb jellegű nem alapvető elemekkel. Erre azért van szükség, hogy a gyakorlati tapasztalatok fényében biztosítva legyen a releváns elemek kiigazítását lehetővé tevő rugalmasság. || A Bizottság módosított javaslatot nyújtott be a Közös Stratégiai Keret jogalkotási aktus mellékletébe foglalására, bár úgy véli, ez a keret a jogalkotási aktus nem alapvető elemeire vonatkozik. A Tanács továbbra is ellenzi a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kiegészítő technikai elemekre vonatkozó használatát, valamint a technikai elemek mellékletben történő módosítását. A külső pénzügyi eszközök közös szabályai (COM(2011) 842 végleges) || A Tanács és az Európai Parlament előadói az ágazatspecifikus külső pénzügyi eszközökbe be kívánják építeni a valamennyi külső pénzügyi eszközre alkalmazandó közös végrehajtási szabályokról szóló rendelet egyes részeit. A Bizottság arra törekszik, hogy a megfelelő jogi megközelítés fenntartása mellett megőrizze a végrehajtási rendelet integritását. || A kérdést nem sikerült megoldani. A kohéziós politika prioritási tengelyeinek meghatározása ( az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 87. cikke || A Tanács és az Európai Parlament több különböző tematikus célkitűzés beruházási prioritásainak kombinálásáról állapodott meg a program bármiféle korlátozása nélkül. Az elnökség az Európai Parlament támogatását élvezve lehetővé teszi a több alapból finanszírozott prioritási tengelyeket és a több régiókategóriás prioritási tengelyeket, anélkül, hogy alaponként és regiókategóriánként minden információt előírna. || A kérdést nem sikerült megoldani: A Bizottság úgy véli, hogy ez aláássa a prioritások koncentrációját (eredményorientált megközelítést) és bonyolítja a végrehajtást. Egyúttal jogi bizonytalanságot is okoz, mivel ezek a lehetőségek számos jogi rendelkezés megváltoztatását is szükségessé tennék. A tagállamok technikai segítségnyújtásáról szóló általános szabály ( az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 109. cikke || || A Tanács olyan változtatásokat javasolt, amelyek a technikai segítségnyújtás felső határára vonatkozó általános szabályból, valamint egy sor kivételből állnak, amelyek az általános szabályt gyakorlatilag érvénytelenítik, valamint értelmezési nehézségeket okoznak. A kérdést nem sikerült megoldani: a Bizottság úgy véli, hogy a Tanácsban bevezetett számos szabály és kivétel rendkívüli módon megnöveli az irányítás bonyolultságát. Egyetlen kifizető ügynökség – KAP (a horizontális KAP-rendeletjavaslat 7. cikke) (COM (2011) 625 végleges 2) || A tanácsi elnökség a kifizető ügynökségek tagállamonkénti számát a „szükséges minimumra” korlátozná. A Bizottság azért javasolt tagállamonként vagy régiónként egyetlen ügynökséget, mert ez az adminisztratív terhek csökkentésével és az ellenőrzések hatékonyságának növelésével biztosítaná a KAP igazgatásának további harmonizálását és egyszerűsítését. || A kérdést nem sikerült megoldani: a Bizottság számára a tanácsi javaslat elfogadása az igazgatás egyszerűsítésére és az adminisztratív költségek csökkentésére kínálkozó lehetőség elszalasztását jelentené. Egyetlen nemzeti koordináló ügynökség – Erasmus mindenkinek program (21. cikk) (COM(2011) 788 végleges) || A Bizottság tagállamonkénti egyetlen nemzeti ügynökségre irányuló javaslatát az Európai Parlament illetékes bizottsága megkérdőjelezi. A Bizottság nem ért egyet e megközelítéssel, amely a jelenlegi jogi helyzetet tükrözi, mivel ez hátráltatná az uniós források rugalmas tagállami felhasználását, és újabb igazgatási munkaterhet és költségeket jelentene. || A kérdést nem sikerült megoldani: A Tanács és az Európai Parlament Kulturális Bizottsága bevezették annak lehetőségét, hogy a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban egynél több nemzeti ügynökség legyen. || Három ágazat egyetlen eszköz keretében – Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (COM (2011) 665 végleges 2) || Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközzel kapcsolatos integrált megközelítést a Tanács támogatta a 2012. június 7-i részleges általános megközelítésben. Az Európai Parlamentben, ahol az aktát közösen vizsgálja a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság és az Ipar, Kutatás, és Energiaügyi Bizottság (TRAN-ITRE), az eszközre vonatkozó javaslat széles körű támogatást kapott. || A Tanács és az Európai Parlament illetékes bizottsága elfogadta az egyetlen szerkezetre vonatkozó bizottsági javaslatot. Szinergiák / Prioritások horizontális érvényesítése || A közvetlen kifizetések környezetbarátabbá tétele – KAP (a közvetlen kifizetésekről szóló rendeletjavaslat 29–33. cikke) (COM(2011) 625 végleges) (a horizontális rendeletjavaslat 65. cikke) (COM(2011) 628 végleges) || A Tanácsban érzékelhető tendenciák a bizottsági javaslat felhígításával fenyegetnek. Mind a Tanács, mind az Európai Parlament előadója a környezetvédelmi követelmények érvényének korlátozását javasolta, például a küszöbértékek emelése vagy a definíciók szélesítése által. Az Európai Parlament előadója által a horizontális KAP-rendeletjavaslathoz előterjesztett módosítások szerint a környezetvédelmi követelmények be nem tartása nem lenne hatással a közvetlen kifizetések alapösszegére. Ez a környezetvédelmi szempontok érvényesítését de facto önkéntessé tenné a gazdálkodók számára. Míg a Bizottság technikai javaslatainak bizonyos módosítására lehetőség van, a környezeti szempontok érvényesítését szolgáló mechanizmusnak hitelesnek kell maradnia annak érdekében, hogy ne sérüljön a közvetlen kifizetések 30 %-ának környezet- és klímabarát gyakorlatokhoz való kötésére vonatkozó célkitűzés. || A kérdést nem sikerült megoldani: az átdolgozott tanácsi szöveg egy sor különböző eltérést, felmentést, jóváhagyási eljárást, a területek (környezetvédelmi fókusz tekintetében történő) súlyozását stb. határozza meg, amelyek célja a környezetvédelmi követelmények céljának és hatásának egyidejű korlátozása. A kivételek/egyedi esetek néhány gazdálkodó esetében ugyan korlátoznák a megfelelési költségeket, de meg fogják növelni a jogszabály bonyolultságát, különösön az uniós közpénzek megfelelő használatának ellenőrzése és irányítása tekintetében, továbbá csökkenteni fogják a környezetvédelmi szempontok érvényesítésének környezeti hatását és hatékonyságát. Az Európai Parlament Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottsága (COMAGRI) által elfogadott módosítások értelmében meg nem felelés esetén a támogatáscsökkentés csak a zöld kifizetésekre van következménnyel, a többi közvetlen kifizetés további csökkentése nélkül. Továbbá a COMAGRI módosításai értelmében a vidékfejlesztés területén a környezetvédelmi szempontok érvényesítése kikerül a mezőgazdasági-környezetvédelmi-éghajlati intézkedések alapvonaláról. Ez azt jelenti, hogy az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EARDF) keretében történő finanszírozást olyan gazdálkodási gyakorlatokra lehet használni, amelyek már részesülnek a zöld kifizetésből („kettős finanszírozás”). Az Európai Tanács támogatta a Bizottság megközelítését, amely a környezetvédelmi szempontok érvényesítésére irányul, valamint a 30 %-os nemzeti felső határ alkalmazását a környezetbarátabbá tételt célzó gyakorlatokra. Az intézkedések kiválasztása tekintetében a Tanács elismerte a tagállamok igényét az egyértelműen meghatározott rugalmasság iránt. A Bizottság elfogadja a rugalmasság iránti igényt, azonban ellenzi az intézkedések tagállamonkénti testreszabását, és a számos eltérést, ami megnehezítené a végrehajtást. A horizontális elvek általános érvényesítése (az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 7., 8., 48. és 87. cikke) || A Tanács és az Európai Parlament támogatja a horizontális elvek (egyenlő bánásmód, megkülönböztetésmentesség, fenntartható fejlődés, éghajlatváltozás) megerősített általános érvényesítését. A Tanács azon álláspontja azonban, amely szerint a tagállamoknak lehetőségük lenne annak mérlegelésére, hogy ezek az elvek az operatív programok tekintetében mennyire relevánsak, a horizontális elvek általános érvényesítésének gyengítése irányába hat. || A Tanács és az Európai Parlament olyan megközelítésről állapodott meg, amely lehetővé teszi a tagállam számára annak eldöntését, hogy egy horizontális elv releváns-e egy kohéziós politikai operatív program szempontjából, jóllehet, a tagállamnak megfelelően indokolnia kell az értékelést. A Bizottság nem fogadja el ezt a megközelítést. KAP – Vidékfejlesztési program (COM(2011) 627 végleges) || || A kérdést nem sikerült megoldani. A tanácsi elnökség az EARDF kizárását javasolta az esb-alapok esetében meghatározott általános előzetes feltételek hatályából. Ez a feltételek jelentőségének eltérő megítélését eredményezheti, ami csökkenti az uniós források hatékony és eredményes felhasználását. Az EP COMAGRI és a tanácsi elnökség egyaránt azt javasolta, hogy a tagállamok egyszerre nyújthassanak be nemzeti és regionális programokat. Ez – többek között pénzügyi szempontból is – túlságosan bonyolult irányításhoz vezetne. KAP- egységes közös piacszervezés (egységes KPSZ) COM(2011) 626. || || Az EP COMAGRI által elfogadott módosításokban fenntartják vagy kiterjesztik néhány felesleges vagy elavult piaci eszköz alkalmazását, valamint új piacszabályozási eszközöket vezetnek be. Ez a gazdálkodók és a nemzeti közigazgatások számára egyaránt az igazgatási költségek állandósulását vagy növekedését jelenti. Világos elsődleges célkitűzések és mutatók (eredményorientált) || Az ESZA számára biztosított minimum-hozzájárulás ( az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 84. cikke) || A KSK-javaslattal kapcsolatos azon tanácsi álláspont, amely törölné az Európai Szociális Alap (ESZA) számára előirányzott minimális allokációt, gyengítené az Európa 2020 stratégia növekedési és foglalkoztatási prioritásaira való összpontosítást. A Bizottság ragaszkodik ahhoz, hogy az ESZA a kohéziós támogatásokban való minimális részesedés révén kiszámítható költségvetéssel rendelkezzen. Ez elengedhetetlen az emberi erőforrásokba való beruházások szükséges szintjének garantálásához, amelyre az ambiciózus foglalkoztatási célok teljesítéséhez van szükség, tekintettel a munkanélküliség, különösen a fiatalok munkanélküliségének magas szintjének csökkentésére vonatkozó igényre és a szegénység, valamint a társadalmi kirekesztés elleni harcra. Az Európai Parlament Foglalkoztatási Bizottsága határozottan támogatja a Bizottság valamennyi fenti javaslatát. || Jelenleg folynak a tárgyalások erről a kérdésről. Az Európai Parlament támogatja a Bizottság javaslatát és a régiók közötti rugalmasság növelését célzó módosításokat nyújtott be. Ez a Bizottság számára elfogadható. Az Európai Tanács kiemelte, hogy a humántőke fejlesztéséhez szükséges támogatást az ESZA kohéziós támogatásokból való megfelelő részesedésének biztosításával oldják meg. || Az alapvető infrastruktúra finanszírozása a fejlettebb régiókban (az ERFA-rendeletjavaslat 5. cikke) || A Tanács fejlettebb régiók számára is lehetővé kívánja tenni az alapvető infrastruktúra finanszírozását a környezetvédelem, a közlekedés, valamint az információs és kommunikációs technológiák területén. A Bizottság véleménye az, hogy kis összegű ERFA-támogatásoknak a már ma is jól ellátott, fejlettebb régiókban történő felhasználása kevés gazdasági haszonnal kecsegtet. Ezeket az összegeket sokkal hasznosabban el lehet költeni az azokra rászoruló, kevésbé fejlett régiókban a növekedés és a foglalkoztatás közvetlen élénkítésére. || A kérdést nem sikerült megoldani. A Tanács és az Európai Parlament nagy vonalakban megállapodni látszik. || Tematikusan koncentrált megközelítés – ESZA (az ESZA-rendeletjavaslat 4. cikke) (COM (2011) 607 végleges 2) || A Tanács „a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység elleni küzdelem” tematikus célkitűzésre vonatkozó koncentrációs mechanizmus módosítását javasolja. A Tanács által javasolt eltérés, miszerint az ERFA-forrásokból e tematikus célkitűzés megvalósítására fordított összegek beleszámítanak az ESZA e célra szolgáló 20 %-os hozzájárulásába, irrelevánssá teszi a koncentrációt. Az ERFA-támogatások – különösen a kevésbé fejlett régiókban – önmagukban is kitehetik az ESZA-források 20 %-át. || A kérdést nem sikerült megoldani. Az Európai Parlament határozottan támogatja a Bizottság javaslatát. || Eredményességmérési keret – esb-alapok (az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 20. cikke és I. melléklete) || A Tanács változtatásokat javasolt, amelyek nagyobb rugalmasságot biztosítanak a tagállamok számára, és elegendő garanciákat nyújtanak a negatív ösztönzőkkel (kifizetések felfüggesztése és pénzügyi korrekciók) kapcsolatos félelmek enyhítésére. A Bizottság elfogadhatónak tartja ezeket a javaslatokat, ám nem fog hozzájárulni a rossz teljesítménytől és az irreális célmeghatározástól védeni hivatott negatív ösztönzők elhagyásához vagy meggyengítéséhez. || A Tanács részlegesen elfogadja a Bizottság javaslatát.Az Európai Parlament ellenzi a Bizottság pénzügyi korrekciók alkalmazására irányuló javaslatát a meghatározott célok elérésével kapcsolatos súlyos mulasztás eseteire vonatkozóan. || Új célkitűzések és mutatók || Ez esetben horizontális kérdésről van szó. Az európai parlamenti előadók és egyes esetekben a Tanács több bizottsági javaslatot további részletes célkitűzésekkel és új mutatókkal bővítenének. Mivel ezek kevésbé konkrétak vagy kevésbé relevánsak, gyengítenék az eredményekre való összpontosítást. || A kérdést nem sikerült megoldani. Az ágazati programokban elért haladást illusztráló példákat lásd lejjebb. || Erasmus mindenkinek (4., 5. és 11. cikk, COM(2011)788 végleges) || Részleges általános megközelítésében a Tanács minden mutatót törölt a rendeletjavaslatból. A Tanács végrehajtási aktusban javasolja e mutatókat meghatározni. Ez nem áll összhangban a más programok esetében követett gyakorlattal. A mutatók rendszerint a jogalkotási aktusoknak képezik részét, vagy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban kell meghatározni őket. || A mutatók kérdése függőben maradt az Európai Parlament és a Tanács között, mivel a Tanács törölte azokat a jogalapból. Az EP Kulturális Bizottsága (EP CULT) azt javasolta, hogy a mutatókat a jogi aktus egy olyan mellékletébe foglalják bele, amely felhatalmozáson alapuló jogi aktussal módosítható. Az EP CULT Bizottság a célkitűzéseket további célkitűzésekkel toldotta meg, amelyek nem mindig vannak összhangban egymással és növelik a bonyolultságot. || Kreatív Európa program (14. cikk, COM(2011) 785 végleges) || A Tanács végrehajtási aktusban javasolja e mutatókat meghatározni. Ez nem áll összhangban a más programok esetében követett gyakorlattal. A program egészére vonatkozó általános mutatók a jogalkotási aktusnak képezik részét. Ezért az alapvető mutatókat a jogalkotási szövegekben határozzák meg, míg azok részletezésére felhatalmazáson alapuló aktusokban kerül sor. || A kérdést nem sikerült megoldani. A Bizottság fenntartja ellenvetését a végrehajtási aktusok alkalmazásával szemben, mivel azok nélkülözik a szükséges nyilvánosságot és átláthatóságot, amelyek alapvető fontosságúak az érdekelt felek tudatosságának maradéktalan biztosítása érdekében. || Egészségügyi program (2. és 7. cikk, COM(2011)709 végleges) || A bizottsági javaslathoz fűzött módosítások jelentősen tágítják a program célkitűzéseit, szélesítik mutatóit, és csökkentik azok eredményorientáltságát. Ezáltal a célkitűzések és mutatók elveszítik közvetlen kapcsolatukat a program pénzügyi és operatív kapacitásaival. A Tanács általános megközelítésében tükröződő azon döntés, hogy a tagállamok közötti úgynevezett „közös fellépések” esetén (lásd alább) a társfinanszírozás aránya általánosan 80 %-ig növelhető, valamint a célkitűzések vitatható kiterjesztése a program hatásának felhígulását eredményezhetik, mivel kevesebb fellépés lesz majd finanszírozható. || A kérdést nem sikerült megoldani: A Tanács továbbra is a társfinanszírozás növelését javasolja valamennyi tagállamra vonatkozóan; a Bizottság azt javasolta, hogy csak az uniós átlag 90%-nál alacsonyabb bruttó nemzeti jövedelemmel rendelkező tagállamokra korlátozzák ezt, ezen tagállamok együttes fellépésekben való részvételének növelése érdekében, valamint a program alacsony költségvetésére való tekintettel. || Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) (6. cikk, COM(2011) 804 végleges) || A Tanács új prioritásokkal bővítette a javaslatot. Ez – és különösen a feldolgozásra való hivatkozásnak a prioritások közé történő beillesztése – csökkentheti a program hatékonyságát. Tekintettel a program más strukturális eszközökhöz képest kis méretére, az alappal kapcsolatos javaslatnak a halászati és akvakultúra-ágazat kulcsterületeire kell fókuszálnia. || A Tanács ragaszkodik álláspontjához. Rugalmas döntéshozatali eljárások || A Bizottságra történő hatáskör-átruházás törlése vagy korlátozása, példák 1. A kohéziós politikában az irányító hatóságok kijelölésének szempontjait a Tanács a jogalkotási aktusba illesztette be (miközben az ETHA és az EMVA esetében felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadott el). 2. Az esb-alapok esetében a Tanács elutasította a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat a közös stratégiai keretre vonatkozóan. 3. A LIFE esetében (a földrajzi egyensúly kritériumai), Horizont 2020 esetében (a teljesítménymutatók és részben a finanszírozáshoz való hozzáférés). A Tanács a Bizottság felhatalmazásának korlátozására törekszik még a technikai mellékletek felhatalmazáson alapuló jogi aktus formájában történő módosítása esetében is, pl: RELEX, Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (pénzügyi eszközök). Továbbá a RELEX pénzügyi eszközei esetében a Tanács szigorúan korlátozta a bizottsági javaslatokban bevezetett rugalmasságot a fel nem osztott forrásokkal, a programozási dokumentumok és pénzügyi döntések, valamint a komitológia alkalmazására vonatkozó küszöbök nem lényeges módosításaival kapcsolatban. || A Tanács és az Európai Parlament által a Bizottság javaslataihoz javasolt változtatások több horizontális kérdés vetnek fel. A Tanács és egyes esetekben az Európai Parlament javasolta a jogalkotási aktusok nem alapvető rendelkezéseiről szóló, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok bizottsági elfogadására irányuló felhatalmazás törlését vagy alkalmazási körének korlátozását; azt javasolták, hogy ezeket a rendelkezéseket a jogalkotási aktusok tartalmazzák. Ez a hozzáállás túl sok technikai részlettel terheli meg a jogalkotási aktusok szövegét, ami megnehezíti e szövegek olvashatóságát, hátrányosan érinti az érdekelt felek hozzáférését, vagy hosszadalmas döntéshozatali eljárásokhoz vezet, továbbá szűkíti az operatív igazgatási mozgásteret, amely az uniós források eredményes és hatékony pénzügyi igazgatásához szükséges. Az operatív mozgástér iránti igény különösen a RELEX pénzügyi eszközei szempontjából fontos a területen történő események kiszámíthatatlansága és a gyors reagálás szükségessége miatt. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokról folytatott tárgyalások eredményétől függően a döntéshozatal rugalmasságának hiánya hatástalanná teheti az uniós fellépést. || A Bizottság fenntartotta álláspontját a nem alapvető fontosságú elemek felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén történő elfogadására vagy módosítására vonatkozóan. A Bizottság mindenekelőtt úgy véli, hogy a technikai jellegű mellékletek módosítását felhatalmazáson alapuló jogi aktus révén kell lehetővé tenni , továbbá, hogy a kifogásemelés lehetősége megfelelő biztosítékokat nyújt a társjogalkotók számára. Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kontra végrehajtási aktusok || A Tanács több esetben – és különösen a megosztott igazgatás alá tartozó területeken (KAP, kohéziós politika, Európai Tengerügyi és Halászati Alap, belügyi alapok) – javasolta a felhatalmazáson alapuló aktusok végrehajtási aktusokká történő átalakítását a tagállamok ellenőrzési jogának (a komitológiai eljárásokon keresztül történő) biztosítása céljából. Ez kérdéseket vet fel az EUMSZ 290. és 291. cikkének hatálya alá tartozó aktusok alkalmazási köre és jellege vonatkozásában, és lényeges intézményi következményekkel jár. Ezzel szemben az Európai Parlament gyakran javasolja a végrehajtási aktusok felhatalmazáson alapuló jogi aktusokká történő átalakítását, ami egyenjogúvá tenné a Parlamentet a Tanáccsal. Ezek a javaslatok messzemenően inadekvátak az éves munkaprogramok vonatkozásában, amelyeket gyorsan el kell fogadni és azt követően késedelem nélkül ki kell igazítani, lehetővé téve a változó körülményekhez való gyors alkalmazkodást és a programok hatékony végrehajtását. Az ilyen felhatalmazáson alapuló jogi aktusok nem felelnének meg a Szerződésnek, jelentősen akadályoznák az operatív végrehajtást, és meghosszabbítanák a támogatások odaítéléséhez és a kifizetésekhez szükséges időt. Ugyancsak nem lennének ilyen aktusok megfelelőek a RELEX-eszközökhöz tartozó programozási dokumentumok esetében, amelyek tartalmukat tekintve nem jogalkotási jellegűek, és amelyeket a legtöbb esetben meg kell tárgyalni, és el kell fogadtatni a kedvezményezett harmadik országokkal. Emlékeztetni kell arra, hogy a programozási dokumentumok célja a vonatkozó jogi eszközök végrehajtása, nem pedig azok szabályozása, így e dokumentumok mindazon jogi jellemzőknek híján vannak (pl. általános és kötelező szabályok beépítése az uniós jogrendbe), amelyek minden „felhatalmazáson alapuló jogi aktus” kötelező jellemzői. || A kérdést nem sikerült megoldani. A kérdést nem sikerült megoldani. Az EP a legtöbb ágazati program esetében a végrehajtási aktusok felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal történő felváltását javasolja a programozási dokumentumokra vagy azoknak egy részére vonatkozóan. A Bizottság költségvetési jogköreinek korlátozása || A Tanács és sok esetben az Európai Parlament is javasolja a költségvetés további, a programok különböző tevékenységeire és/vagy fellépéseire, valamint a technikai segítségnyújtásra vonatkozó közbenső felső korlátok szerinti lebontását, és ennek jogalkotási aktusokban történő rögzítését. Az ilyen irányú javaslatok korlátozzák a Bizottság képességét a költségvetés irányítására, mivel megfosztják a Bizottságot a költségvetés megfelelő napi igazgatásához szükséges rugalmasságtól. Teljes mértékben inadekvátak az alacsony pénzügyi keretösszeggel rendelkező programok esetében, és aránytalanul merevek az éves munkaprogramokat illetően. || A kérdést nem sikerült megoldani. A költségvetés részletes, korábban különálló, mostanra összeolvadt programok szerkezetét reprodukáló felosztása, vagy a költségvetés részeinek előirányzása vagy a pénzügyi kimutatás elemeinek magába a jogi aktusba történő átemelése különösen az alábbi programok esetében fordul elő: 1. Erasmus mindenkinek 2. Fogyasztóvédelem 3. Egészségügy a növekedésért 4. A társadalmi változás és innováció programja: 5. Horizont 2020 6. A vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő program (COSME) 7. Galileo Európai területi együttműködés (20. cikk, COM(2011) 610 végleges) || Az európai területi együttműködés esetében a Tanács azt javasolta, hogy az irányító hatósági feladatok és az igazoló hatósági feladatok összevonása legyen választható. A Bizottság ezzel nem értett egyet, és fenntartja, hogy ennek kötelezőnek kell lennie annak érdekében, hogy az európai területi együttműködés keretébe tartozó viszonylag kis programok igazgatási struktúrái arányosak maradjanak, és elkerülhető legyenek a párhuzamos feladatok. || A kérdést nem sikerült megoldani: Komitológia || A Tanács a komitológiai eljárást olyan területekre is kiterjeszti, amelyek esetében ez a bizottsági javaslatokban nem vetődött fel (példák): 1. Projektkiválasztás és egyedi jogi kötelezettségvállalások, (ideértve az odaítélésről szóló döntéseket is): Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz, Horizont 2020; 2. Sürgősségi segélynyújtás – munkaprogramok (belügyi alapok) A bizottsági javaslatokban szereplő eljárásoknál nehézkesebb komitológiai eljárás 3. „Vélemény hiányában végrehajtási aktus nélkül történő lezárás (példák): (Belügyi alapok, COSME, KAP) 4. A tanácsadó bizottsági eljárást sok területen felváltotta a szigorúbb vizsgálóbizottsági eljárás. Példák: Strukturális alapok, KAP, Horizont 2020) || || A kérdést nem sikerült megoldani: Támogathatósági szabályok || A projektek minősége kontra nemzeti forráselosztás (LIFE program) || || A kérdést nem sikerült megoldani: a Bizottság azt javasolja, hogy a forrásokat kizárólag a projektek minősége alapján osszák fel. A Tanács újra be kívánja vezetni az uniós források indikatív nemzeti forráselosztását. Az Európai Parlament az indikatív nemzeti forráselosztás nyilvántartásának létrehozását javasolja a kapacitásépítő projektek ösztönzésére. Hozzáadottérték-adó az infrastruktúra-projektekben (8. cikk, Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz, COM(2011) 665 végleges) ( az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 59. cikke (a LIFE programról szóló rendelet 20. cikke) (COM(2011) 874 végleges) || Miután a költségvetési rendelettel kapcsolatos megegyezés szerint a hozzáadottérték-adó támogathatóvá válik azzal a feltétellel, hogy annak visszaigénylése nem lehetséges, és azt az irányelvek szerint nem adóalany fizeti meg, a Tanácsban és az Európai Parlamentben megkérdőjeleződtek az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközre, a strukturális alapok közös rendelkezéseire és a LIFE programra vonatkozó ágazatspecifikus javaslatok azon rendelkezései is, amelyek kizárják a hozzáadottérték-adó támogathatóságát. A Bizottság úgy véli, hogy a hozzáadottérték-adó támogathatóságának kizárása különösen az infrastrukturális projektek esetében megalapozott, és ezért a vonatkozó ágazatspecifikus jogalkotási aktusokban fenntartandó. A hozzáadottérték-adó támogatható költségként történő elismerésével az Európai Unió költségvetését a nemzeti költségvetések finanszírozására használnánk fel további projektek finanszírozása helyett, ami az érintett finanszírozási eszközök céljaival és rendeltetésével ellentétes lenne. || Az Európai Tanács az esb-alapok, valamint a Kohéziós Alapból az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközhöz történő 10 milliárd EUR hozzájárulás kapcsán felmerülő, nem visszaigényelhető hozzáadottértékadó–összegeknek a nemzeti hozzáadottértékadó-jogszabályok szerinti támogatása mellett tette le a voksát. A LIFE program kapcsán megállapodás jött létre a hozzáadottértékadó-költségekre vonatkozó rendelkezések költségvetési rendelettel történő összehangolásáról. Új probléma: Néhány tagállam a Tanácsban megkérdőjelezte a közigazgatási szervek által ilyen minőségükben viselt hozzáadottérték-adó támogathatóságának hiányát a Jogérvényesülés program és a belügyi alapok keretében. Értékesítési intézkedések – Európai Tengerügyi és Halászati Alap (az ETHA-rendeletjavaslat 71. cikke) (COM(2011) 804 végleges) Egységes finanszírozási ráta a „Horizont 2020” programban (a részvételi szabályok 22. és 24. cikke) (COM(2011) 810 végleges) || A Tanács javasolja a „halászati termékeknek az azokat megtermelő, kisüzemi part menti halászatot folytató halászok általi közvetlen értékesítése” számára nyújtott támogatás ETHA-rendeletjavaslatból történő törlését. Az Európai Parlament azt jelezte, hogy támogatja a Bizottság javaslatát. A Bizottság nem ért egyet a Tanács javaslatával. Szerinte a kisüzemi halászat támogatása fontos, mivel ezen ágazat szereplői gyakran nem rendelkeznek a közvetlen értékesítéshez szükséges tapasztalattal, tudással és pénzügyi eszközökkel. A projektenkénti egységes visszatérítési rátát, valamint a közvetett költségekre vonatkozó egységes rátát az Európai Parlament előadója megkérdőjelezte. Emellett a Tanács az egységes visszatérítés alóli kivételt vezetett be a nonprofit jogi személyek részére. A Bizottság ragaszkodik a Horizont 2020 program részvételi szabályaiban foglalt e javaslatokhoz, mivel azok a program finanszírozási szabályai egyszerűsítésének két sarokkövét jelentik. E javaslatok a kedvezményezettekre háruló adminisztratív terhek és a hibaarányok csökkentésére irányuló bizottsági törekvéseket képviselik, valamint lehetővé teszik egy engedékenyebb ellenőrzési stratégia alkalmazását, és a kedvezményezettek számára előnyös módon lerövidítik a támogatások odaítéléséhez szükséges időt. || A kérdést nem sikerült megoldani: A kérdést nem sikerült megoldani: az Európai Parlament továbbra is megkérdőjelezi az egységes finanszírozási rátát; a Tanács támogatja az egységes ráta elvét, de kivételeket vezet be. A Tanács elfogadta, az Európai Parlament pedig ellenzi a közvetett költségekre vonatkozó egységes rátát és opcióként a tényleges költségek módszerének ismételt bevezetését javasolja. Az Európai Tanács kiemelte az uniós kutatási, oktatási és innovációs programok egyszerűsítésének nagy jelentőségét a vonatkozó politikák hatékonyságának lényeges és progresszív javulásában. || Hitelgaranciákra vonatkozó küszöbérték a COSME és Horizont 2020 esetében (COM(2011) 834 végleges II. melléklet) || || A vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő programra (COSME), valamint a Horizont 2020-ra vonatkozóan a kkv-k hitelgaranciája tekintetében a társjogalkotók módosították a két program közötti demarkációs vonalat. Ez a változtatás a két program hatályának átfedéséhez vezet (a kutatás- és innovációorientált kkv-k számára a 150 000 EUR-nál alacsonyabb hitelgaranciák mindkét program alapján támogathatóak), továbbá jelentős adminisztratív terhet ró a kkv-kra, és a költségvetési támogatás felhígulását, valamint a program célkitűzéseinek szem elől tévesztését eredményezi, mivel kevesebb számú kisebb kkv-t lehet támogatni. Tudásátadásra vagy tájékoztatásra irányuló tevékenység támogatása || A kedvezményezett meghatározása (az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) 15. cikke) || || Az átdolgozott tanácsi szövegben újra megjelent, hogy a képzésben résztvevőre, mint a támogatás kedvezményezettjére hivatkoznak, ezáltal korlátozódik az adminisztratív terhek csökkentésének lehetősége. A Bizottság véleménye szerint a képzést nyújtónak vagy a tudásátadást végrehajtónak kell a támogatás egyedüli kedvezményezettjének lennie. Az adminisztratív terheket akkor lehet számottevően csökkenteni, ha csak a képzést nyújtójának, nem pedig a résztvevőknek kell a támogatást igényelnie. Egyszerűsített költségelszámolási módszerek || Átlagos munkaidő (az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat (58. cikk)) || A személyzeti költségek egyszerűsített kiszámítása vonatkozásában a Tanács új lehetőséget javasolt: az éves bruttó foglalkoztatási költségek 1650 órával történő elosztását. A Bizottság e javaslattal szemben az azt alátámasztó módszer hiányában szkeptikus maradt. || A kérdést nem sikerült megoldani: Egyszerűsített költségek kötelező használata kis projektek esetében (ESZA, (14. cikk)) || Az ESZA esetében a Tanács azt javasolta, hogy az 50 000 EUR alatti műveletek az átalányösszegek és az egységköltség alapján történő visszatérítés mellett átalányfinanszírozással is támogathatók legyenek. A Bizottság a választható megoldás helyett inkább az átalányösszegek és egységköltségek kötelező alkalmazását preferálná, mivel ez jobban hozzájárul az egyszerűsítéshez. || A Tanács a Bizottság javaslatának megfelelően elfogadta az átalányösszegek vagy az egységköltségek kötelező használatát a kis projektekre vonatkozóan, és ehhez még hozzávette az átalányfinanszírozást. Az Európai Parlament elfogadta a Bizottság javaslatát. A Bizottság egyet tud érteni azzal, hogy az átalányfinanszírozás helyet kapjon a többi egyszerűsített költségopció mellett. || Átalánykifizetés a mezőgazdasági kistermelők részére (A közvetlen kifizetésekről szóló rendeletjavaslat 47–51. cikke, A mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerről szóló horizontális rendeletjavaslat 92. cikke) || || A mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszernek a Tanács átdolgozott szövege és az EP COMAGRI által elfogadott módosítások alapján egyaránt opcionálisnak kellene lennie a tagállamok számára. A rendszer opcionálissá tétele valószínűleg a nagyon korlátozott számú mezőgazdasági kistermelővel rendelkező tagállam számára jelentene egyszerűsítést, a kimaradás mellett döntő tagállamokban lévő gazdálkodókat azonban megfosztják a rendszer egyszerűsítésével járó előnyöktől. A Bizottság által javasolt átalánykifizetésen kívül az Elnökség egy alternatív módszert javasol a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszer átalánykifizetésére, miszerint a rendszerbe belépő gazdálkodóknak azokat az összeget fizessék, amelyeket egyébként a másik közvetlen kifizetéses rendszerben kaptak volna 2014-ben. Az így eredményül kapott összeg az elkövetkező években változatlan maradna. A kérdést nem sikerült megoldani: a javasolt módszer egyszerűnek tűnik, és a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerbe belépő gazdaságok számának növelését eredményezhetné, amennyiben a tagállamok számára kötelező lenne. A pénzügyi irányítást azonban újra át kell gondolni a további bonyolítás elkerülése érdekében. || Alaptámogatási rendszer (a közvetlen kifizetésekről szóló rendeletjavaslat 18-28. cikke) || || A Bizottság valamennyi tagállamban a jelenlegi modellek: az egységes támogatási rendszer és az egységes területalapú támogatási rendszer felváltását javasolta az átalányösszeg formájában történő alapvető jövedelemtámogatással regionális vagy nemzeti szinten. A Tanácsban tendencia mutatkozik arra, hogy olyan megközelítés felé mozduljanak el, amely kitárná az ajtót a differenciálási lehetőségek széles skálája előtt a modell és a belső újrafelosztás üteme tekintetében. Ez aláásná a Bizottság által javasolt, egyszerű és harmonizált megközelítésre irányuló célkitűzést. Arányos ellenőrzés || Ellenőrzési stratégiák az EMVA-ra, az ESZA-ra és a KA-ra (az esb-alapokról szóló rendeletjavaslat 140. cikke) || A Tanács által javasolt módosítások elfogadhatatlan mértékben korlátozzák a Bizottság ellenőrzési tevékenységét, mivel alááshatják a Bizottság azon képességét, hogy az uniós költségvetés felhasználását nyomon kövesse, és azzal elszámoljon. || A kérdést nem sikerült megoldani: || Ellenőrzési módszerek az EMVA-ra, az ESZA-ra és a KA-ra (az esb-alapok 116. cikke) || A Tanács azt javasolta, hogy a kohéziós politikai nemzeti ellenőrző hatóságok nem statisztikai jellegű mintavételt is alkalmazhassanak. A Bizottság nem fogadta el ezt a javaslatot, mivel az nem eredményez szükségképpen a tagállamok teljes köre tekintetében megbízható és összehasonlítható adatokat, és így aláássa az uniós szintű megbízhatóságot. || A kérdést nem sikerült megoldani: E-kormányzás || E-kohézió az EMVA-ra, az ESZA-ra és a KA-ra (az esb-alapok 112. cikke) || Az elektronikus adatcsere-rendszerek bevezetéséről szóló e-kohéziós projekt végrehajtására vonatkozó határidőt a Tanács javaslata 2014-ről 2016-ra tolná ki, két évvel késleltetve ezzel egy a kedvezményezettek számára fontos egyszerűsítési lépést. A Bizottság nem tartja elfogadhatónak ezt a késedelmet. || A kérdést nem sikerült megoldani. A Tanács ragaszkodik az e-kohézió 2016-tól történő bevezetéséhez. Miközben zajlanak a viták az e-kohézió megvalósításának határidejéről, úgy tűnik, a társjogalkotók megállapodtak abban, hogy a kedvezményezettek számára fontos egyszerűsítések érdekében szükséges az elektronikus adatokra történő átállás. A Bizottság ragaszkodik az e-kohézió legkésőbb 2014. december 31-től történő alkalmazásához, mert ebben az intézkedésben nagy lehetőségek rejlenek az egyszerűsítésre. Becslések szerint ez az intézkedés az uniós szinten összesített adminisztratív terhek 11 %-os csökkenéséhez vezetne. [1] Közlemény, „Egyszerűsítési eredménytábla a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi kerethez” COM(2012)42 végleges. [2] Az Európai Tanács 2013. február 8-i, a többéves pénzügyi keretről szóló következtetései, 9. pont. [3] A Tanács ajánlása (2013. február 12.) a Bizottság részére az Európai Unió 2010-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozóan megadandó mentesítésről. [4] Közlemény, „Első egyszerűsítési eredménytábla a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi kerethez” COM(2012)531 végleges. [5] Az Európai Unió 2013. január 1-jétől 2013. június 30-ig tartó ír elnökségének programja, 6. o. [6] 12/697 számú bizottsági feljegyzés: Barroso elnök az uniós költségvetés további egyszerűsítését sürgeti. [7] 966/2012/EU, EURATOM rendelet, 2013. január 1-jétől alkalmazandó [8] Az Európai Tanács 2013. február 8-i, a többéves pénzügyi keretről szóló következtetései, 12. pont. [9] COM(2011) 788. [10] COM(2011) 609. [11] COM(2011) 707. [12] COM(2011) 709. [13] COM(2012)496, öt alap közös szabályainak megállapításáról (ERFA, ESZA, KA, EMVA, Európai Tengerügyi és Halászati Alap ). [14] COM(2011) 842. [15] COM(2011) 810. [16] COM(2011) 665. [17] 182/2011/EU rendelet. [18] A hetedik keretprogram keretében átlagosan évente 1400 projekt ment keresztül komitológiai eljáráson. [19] Az Európai Unió 2013. január 1-jétől 2013. június 30-ig tartó ír elnökségének programja. [20] COM(2011) 625; COM(2011) 626; COM(2011) 627; COM(2011) 628. [21] COM(2011) 834. [22] Az Európai Unió 2013. január 1-jétől 2013. június 30-ig tartó ír elnökségének programja, 30. o.. [23] COM(2011) 874.