P6_TA(2004)0058

Fegyverexport

Európai parlamenti állásfoglalás a Tanács ötödik éves jelentéséről az Európai Unió fegyverexportra vonatkozó magatartási kódexe 8. rendelkezése szerint (2004/2103(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Tanács ötödik éves jelentésére az Európai Unió fegyverexportra vonatkozó magatartási kódexe 8. rendelkezése szerint [1],

- tekintettel az Európai Unió fegyverexportra vonatkozó magatartási kódexének használati utasítására, amelyet 2003. október 28-án fogadott el a hagyományos fegyverek kivitelével foglalkozó munkacsoport (14283/03),

- tekintettel a Tanács 2003. június 23-i, 2003/468/KKBP számú, a fegyverkereskedelem ellenőrzéséről szóló közös álláspontjára [2],

- tekintettel a Tanács által 2003. december 12-én elfogadott Európai Biztonsági Stratégiára,

- tekintettel a Tanács által 2003. december 12-én elfogadott, a tömegpusztító fegyverek elterjedése ellen készült EU-stratégiára, amelynek célja többek között a kivitelt ellenőrző stratégia és gyakorlat megerősítése,

- tekintettel az EU-Szerződés 17., illetve az EK-Szerződés 296. cikkére,

- tekintettel a Tanácsnak az Európai Unió fegyverexportra vonatkozó magatartási kódexe 8. rendelkezése szerint készült negyedik éves jelentésére [3], és a Parlament erről szóló, 2003. szeptember 25-i állásfoglalására [4],

- tekintettel 2003. november 20-i állásfoglalására, amely a Bizottság "Európai védelem — Ipari és piaci kérdések — az EU védelmi politikája felé" című, a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának küldött közleményéről szól [5],

- tekintettel az emberi jogok 2003-as állapotáról és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikájáról szóló, 2004. április 22-i állásfoglalására [6],

- tekintettel a Kínai Népköztársasággal szembeni európai fegyverkereskedelmi embargó feloldásáról szóló 2003. december 18-i [7] állásfoglalására,

- tekintettel az Úr Ellenállási Hadserege (LRA) általi gyermekrablásokról szóló 2000. július 6-i [8] és a gyermekekkel és gyermekkorú katonákkal való kereskedelemről szóló 2003. július 3-i állásfoglalására [9],

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére és a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság véleményére (A6-0022/2004),

A. mivel, különösen a regionális bizonytalanság, tehetetlen államok, gyermekkorú katonákat bevető nem állami jellegű szereplők, terroristahálózatok és szervezett bűnözés jellemezte hidegháború utáni biztonsági helyzetben, rendkívüli fontossággal bír a fegyverexport kérlelhetetlenül szigorú ellenőrzése,

B. mivel a Tanács a hidegháború utáni biztonsági helyzet e jellemzői közül néhányat a legnagyobb veszélyforrásként nevezett meg a fent említett Európai Biztonsági Stratégiában,

C. mivel a szervezett bűnözés hálózata és a nemzetközi fegyvercsempészek kiterjesztették illegális tevékenységüket a kézifegyverekre is, melyek növekvő hozzáférhetősége az egyik legfontosabb szerepet játszotta a konfliktusok számának növekedésében, és olyan utakon szállítják a fegyvereket, amelyek áthaladnak a kibővített EU területén, a kibővített EU-val szomszédos országokon és a Balkán-félsziget nyugati részén,

D. mivel évente körülbelül fél millió ember hal meg a könnyű fegyverek okozta erőszak következtében mind a fegyveres konfliktusokban, mind pedig a bűnözéssel kapcsolatban,

E. mivel az elmúlt évtizedben jelentős növekedés volt tapasztalható a biztonsági vagy katonai magánvállalatok terén, mely arra ösztönöz bennünket, hogy szorgalmazzuk a katonai, rendőrségi és biztonsági szolgáltatásokat nyújtó magánvállalatok ellenőrzésének szabályozását,

F. mivel az EU-nak a fegyverek további korlátozásával és leszereléssel kell viselnie fokozott felelősségét Európa és a világ békéje és biztonsága iránt,

G. mivel e terület teljes átláthatósága, beleértve az átfogó éves jelentések készítését, a béke és stabilitás biztosítékaként szolgáló demokratikus elszámoltathatóság alapfeltétele,

H. mivel az Európai Unió fegyverexportra vonatkozó magatartási kódexének használati utasítása fontos előrelépés a kódex elutasítás-jelentési és konzultációs rendelkezéseinek megvilágításához és azok eltérő értelmezése megakadályozásának elősegítéséhez a különböző tagállamokban,

I. mivel a Tanács a fegyverkereskedelem ellenőrzéséről szóló közös álláspontja az első jelentős lépés az illegális fegyverkereskedelem ellenőrzésében, ugyanakkor számos gyenge pontot még ki kell javítani ahhoz, hogy ne lehessen aláásni annak hatékonyságát,

J. mivel a fejlődés ellenére a világ azon régióiban, ahol a magatartási kódex előírásait nyilvánvalóan semmibe veszik, továbbra is hozzáférhetők az EU-fegyverek, tartozékaik, a tengerentúli fegyvergyártáshoz szükséges EU-engedélyek, az EU magán katonai és biztonsági szolgáltatásai, alkalmazottai szakértelme és képzése, illetve a halálbüntetéshez, kínzáshoz és egyéb kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmódhoz használt eszközök,

K. mivel az illegális fegyverkereskedelem megszüntetése és a nem rendeltetésszerű végfelhasználókat kiszolgáló fegyverkereskedelem megelőzése érdekében hatékonyabb ellenőrzésnek kell alávetni a fegyverexport végfelhasználóit, az egyéb katonai és biztonsági berendezéseket, az engedélyezett gyártást és a fegyverkereskedelmet,

L. mivel, különösen az európai fegyverkezési ágazat és a közös biztonság- és védelmi politika kidolgozásának összefüggésében, fokozottabban össze kell hangolni az EU fegyverexport-ellenőrzéssel kapcsolatos politikáját,

M. mivel a Parlament fent említett, 2003. november 20-i határozata hangsúlyozza, hogy a katonai piacok belső megnyitását az EU külső határain a kivitel szigorú ellenőrzésének kell kísérnie,

N. mivel az EU részesedése a nemzetközi fegyverkereskedelemben általában és a kézi- és könnyűfegyverek kivitelében konkrétan a tíz új tagállam 2004. május 1-jei csatlakozásával megnövekedett, néhány újonnan csatlakozó állam ugyanis jelentős fegyvergyártási és kereskedelmi tevékenységeket folytat; mivel néhány új tagállam továbbra sem rendelkezik a Kódexben foglalt kötelezettségek azonnali teljesítéséhez szükséges kapacitásokkal, így segítségre van szüksége azok végrehajtásához,

O. mivel 1999 és 2003 között az EU fegyverexportjának mintegy 80 százaléka Európán kívülre irányult,

P. mivel a magatartási kódexet a tíz új tagállam is elfogadta, megnőtt a magatartási kódexnek alávetett fegyverexport,

Q. mivel az EU további bővítésének összefüggésében különösen fontos, hogy a tagjelölt országok - Horvátország, Bulgária, Románia és Törökország - éves jelentést készítsenek a fegyverexportra vonatkozó politikájukról, fokozzák a fegyverexport ellenőrzését és biztosítsák az arra vonatkozó alapszabványok betartását; meggyőződése, hogy a tagállamoknak nem csak aktívan támogatniuk kell ezt a folyamatot, hanem a magatartási kódex pontos betartásával és fegyverexport-tevékenységeikről szóló átfogó éves jelentések készítésével jó példával kell elöl járniuk,

R. meggyőződése, hogy a tagállamok fegyverexport-politikájának fokozott összehangolása hozzájárulna az európai biztonság- és védelmi politika fejlődéséhez, valamint ahhoz, hogy a tagállamok nagyobb hangsúlyt fektessenek a közös külpolitikára,

S. meggyőződése, hogy az EU fegyverexport-ellenőrzéssel kapcsolatos politikájának biztosítania kell a Közösség külpolitikai tevékenységének koherenciáját, többek között a válságmegelőzés, a szegénység elleni küzdelem, a demokrácia megerősítése és az emberi jogok védelme területén,

T. meggyőződése, hogy globális szinten csak a tagállamoknak a nemzetközi jogban megfogalmazott kötelezettségein alapuló nemzetközi fegyverkereskedelmi szerződésre összpontosító nemzetközi fegyverkereskedelmi összefogás lehet igazán hatékony,

1. úgy véli, hogy a nemzetközi terrorizmus elleni küzdelemben, illetve a konfliktusok megelőzése, a regionális stabilitás és az emberi jogok betartása érdekében döntő fontosságú a világos és hatékony közös fegyverexport-ellenőrzési politika;

2. üdvözli tehát a magatartási kódex végrehajtásáról szóló ötödik éves jelentésben említett fejlődést, különösen a tagállamok közös gyakorlatának I. mellékletben olvasható folytatását, valamint a II. mellékletben található táblázatot, amely a kiadott kiviteli engedélyek számáról és értékéről és a fegyverexport értékéről számol be;

3. üdvözli a régi és új tagállamok által szolgáltatott, fegyverexportra vonatkozó információkkal kapcsolatos fejlődést, ám kétségei vannak egyes adatok értékét illetően;

4. úgy véli, hogy az átadott adatok átláthatóságának biztosítása érdekében alapvető fontosságúak az időben megkapott, teljes és összeegyeztethető adatok;

5. örömmel értesül arról, hogy folytatták a jelentéstevési eljárás összehangolását, és további lépéseket tettek a tagállamok közötti teljes mértékben összehasonlítható statisztikai rendszer kialakításának elérése érdekében;

6. azt kívánja tehát - a statisztikai adatok fokozott összehangolásáért tett lépések ellenére -, hogy minden tagállam szolgáltasson adatokat a szállított fegyverek típusáról és mennyiségéről, az export értékéről, az elutasított engedélyek számáról (az elutasítás indoklásával), a célországról és a végfelhasználókról, mert az átfogóbb és összehangoltabb adatok növelik az átláthatóságot;

7. üdvözli az elutasításról szóló értesítések központi adatbázisának létrehozását a Tanács brüsszeli Főtitkárságán, és hangsúlyozza annak fontosságát; szeretné, ha a jövőben kiterjesztenék az adatbázist a magatartási kódex keretében folyó konzultációkra, valamint azokra a végfelhasználókra, akik biztosan vagy a gyanú szerint részt vettek a fegyverek és egyéb ellenőrzött cikkek újraexportálásában, átalakításában vagy nem megfelelő használatában;

8. információt kíván továbbá kapni a nemzeti fegyverexporttal kapcsolatos jelentésekbe foglalt, a hivatalos engedélykérelem benyújtása előtt történő nem hivatalos elutasításokról;

9. kiemeli az elutasításokat tartalmazó központi adatbázis hasznosságát, mivel az valamennyi tagállam számára az azonnali információszerzés forrása lesz, lehetővé téve számukra az adott elutasítások kivizsgálását;

10. üdvözli az EU közös katonai listájának új, frissített változatát és annak megjelenését a Hivatalos Lapban; felhívja a tagállamokat, hogy jelentéseiket részletesebb és átláthatóbb módon készítsék el a "kettős felhasználású" exportokról, mivel azok az emberi jogokkal kapcsolatos visszaélések gyakori okozói voltak;

11. úgy véli, hogy a magatartási kódex szavait különbözőféleképpen értelmezik az egyes tagállamok, ezért üdvözli a kódexhez kiadott használati utasítást, amely pontosítja és megvilágítja a kódex rendelkezéseit; felhívja a tagállamokat, hogy módosítsák az exportkritériumokat azok világosabbá és érthetőbbé tétele érdekében, és biztosítsák, hogy azok teljes mértékben tükrözzék a tagállamoknak a nemzetközi jog értelmében meglévő felelősségeit;

12. üdvözli a 8. kritérium (a fegyverexport és a fogadó ország technikai-gazdasági kapacitásának összeférhetősége) alkalmazásával kapcsolatos vizsgálat elindításának tényét, mert az jelentősen hozzájárul a válságmegelőzéshez és a fenntartható fejlődéshez a társadalmilag kevésbé fejlett országokban, ugyanakkor sürgeti a tagállamokat, hogy ismételjék meg ezt a gyakorlatot a fennmaradó hét kritérium alkalmazásával összefüggésben;

13. úgy véli, hogy alapvető fontosságúak a fegyverkereskedelmi tevékenységekkel kapcsolatos egységes EU-szabályok; üdvözli a fegyverkereskedelemmel kapcsolatos 2003-as közös EU-álláspontot, de úgy véli, hogy továbbra is hiányoznak a tagállamok számára a fegyverkereskedelmi, szállítási és finanszírozási tevékenységek ellenőrzését lehetővé tevő operatív rendelkezések, amikor a tevékenységet végzők az EU állampolgárai vagy az EU-ban letelepedett személyek, és a tevékenységek, valamint a fegyverszállítás "harmadik országokon" keresztül valósul meg;

14. üdvözli mindenekelőtt Ausztria, Belgium, Finnország, Franciaország, Németország, Hollandia, Svédország és az Egyesült Királyság erőfeszítéseit a hagyományos fegyverek kereskedelmének ellenőrzése terén, és felszólítja a többi tagállamot, hogy gyorsítsák fel a fegyverkereskedelem-ellenőrzés végrehajtásának nemzeti folyamatát, melyet a fegyverkereskedelemről szóló tanácsi közös álláspont határoz meg;

15. megismétli azt a nézetét, hogy a fegyvertranzakciók kapcsán az egyesült államokbeli jogszabályokhoz hasonló kötelező bejegyzési és engedélyeztetési rendszert kellene bevezetni, amely az EU területén kívül élő és az ott működő EU-állampolgárokra és cégekre is ugyanúgy vonatkozna;

16. felhívja a tagállamokat, hogy a fegyverkereskedelemmel kapcsolatos jogszabályokba vonják be a fegyverszállítási és finanszírozási szolgáltatásokat is;

17. felhívja a tagállamokat, hogy tiltsák be a halálbüntetést, kínzást és egyéb kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmódot szolgáló eszközök kereskedelmét; továbbá büntessék az EU-állampolgárok és az EU-ban regisztrált kereskedők és vállalatok által elkövetett ENSZ, EU vagy EBESZ fegyverembargók, valamint az adott állam nemzeti fegyverembargójának megsértését;

18. üdvözli, hogy a végfelhasználó engedélyének mindenképpen része a "termék végső felhasználásának célja"; egyidejűleg felhívást intéz egy visszaélést tiltó záradék belefoglalására, amely kinyilvánítaná, hogy az anyagot nem fogják tiltott célra felhasználni; megismétli továbbá azt a követelését, hogy szállítás-ellenőrző és kivitelt követő figyelő rendszert kell létrehozni, mely rendszeres helyszíni vizsgálatokat tartalmazna az illetékes nemzeti hatóság által a szállítási útvonalakon és a tartalék raktározásának helyszínén, az esetleges büntetés lehetőségével;

19. ismét felhívja tehát a tagállamokat, hogy vizsgálják meg az EU szintű, közös figyelő rendszer létrehozásának lehetőségét, és javasolja, hogy fontolják meg egy európai fegyverexport-ellenőrző ügynökség megalapítását;

20. felszólítja a Tanácsot és a tagállamokat, hogy tartsa fenn a Kínai Népköztársasággal szembeni fegyverkereskedelmi EU embargót, és ne enyhítsen a fegyvereladásokra vonatkozó nemzeti korlátozásokon; úgy véli, hogy mindaddig fenn kell tartani az embargót, amíg az EU el nem fogad egy jogilag kötelező erejű, fegyverexportra vonatkozó magatartási kódexet, illetve amíg a Kínai Népköztársaságban nem javul az emberi jogok helyzete, például azáltal, hogy Kína ratifikálja az ENSZ Polgári és Politikai Jogokról szóló Nemzetközi Egyezményét, és teljes mértékben elismeri a kisebbségek jogait;

21. felkéri a Tanácsot, hogy biztosítsa az emberi jogok súlyos megsértéséért felelős kormányokkal szembeni fegyverembargó bevezetéséről szóló EU politikák egységes megközelítését;

22. felhívja a tagjelölt országokat - Horvátországot, Bulgáriát, Romániát és Törökországot -, hogy a kódexnek megfelelően szigorítsák a nemzeti jogszabályokat és különösen a fegyverexport területén fennálló gyakorlatukat, hogy az ötödik éves jelentés I. és II. mellékletének megfelelően tegyenek jelentést e gyakorlatról, felszólítja a Bizottságot, szorosan kísérje figyelemmel a fejlődést a csatlakozási tárgyalások folyamata során, és felhívja a jelenlegi tagállamokat, hogy a 2004-es naptári évre és az azt követő évekre vonatkozóan állítsanak össze és tegyenek közzé nemzeti éves jelentést;

23. úgy véli, hogy a kibővített EU új szomszédjait és azokat az országokat, amelyekkel az EU megkötötte vagy meg kívánja kötni a stabilitási és társulási megállapodást, fel kell kérni a magatartási kódex betartására; úgy véli, hogy különleges figyelmet kell fordítani a kalinyingrádi területre, mivel az tranzitpontként szolgált az Oroszország más pontjairól származó, tiltólistán szereplő végfelhasználóknak szánt katonai felszerelések számára; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az Oroszországi Föderációval való együttműködés során részesítsék előnyben az illegális kereskedelem elleni küzdelmet, beleértve az export- és tranzitellenőrzésekkel és licencekkel kapcsolatos rendszeres információcserét;

24. felhívja a tagállamokat, hogy összehangolt módon nyújtsanak elegendő segítséget mindazon államoknak, amelyek nem rendelkeznek a magatartási kódex végrehajtásához szükséges eszközökkel;

25. ebben a tekintetben üdvözli a tényt, hogy Lengyelország és Svédország kormánya öt informális COARM találkozót kezdeményezett a régi és az új tagállamok között a fegyverexport ellenőrzésével kapcsolatban; javasolja, hogy a COARM találkozók rendszerét tartsák fenn, illetve tegyék azokat reprezentatívabbá és rendszeresebbé, és üdvözli Hollandia kormányának az irányú erőfeszítéseit, hogy megismertesse a tagjelölt országokkal és más érdeklődő államokkal a magatartási kódex gyakorlati alkalmazását;

26. megismétli, hogy rövidtávú célkitűzés a törvényileg kötelező rendelkezések kidolgozása és a tagállamok fegyverexport-ellenőrzéssel kapcsolatos politikájának összehangolása, és az ez irányú fejlődésre sürgeti a tagállamokat, valamint szankciókódex létrehozását szorgalmazza, mely büntetést szabna ki azon EU-ban bejegyzett vállalatokra, melyek megszegik az ENSZ, az EU, az EBESZ vagy bármely tagállam fegyverembargóját;

27. javasolja, hogy az átmeneti időszakban tegyék meg a következő intézkedéseket:

a) teljes körű előzetes egyeztetés a tagállamok között a válsággal fenyegetett régiókba történő szállítás kapcsán, egyúttal "vörös zászlós" EU-s korai figyelmeztetőrendszer kialakítása annak jelzésére, hogy egy adott végfelhasználóval komoly gondok adódhatnak, mely hatással lehet a fegyver export engedélyekre;

b) teljes körű, többoldalú konzultációs folyamat az engedélyek megadására vagy elutasítására irányuló döntésekkel kapcsolatban, első lépésként pedig a tagállamok arra irányuló felelősségvállalása, hogy a többi tagállammal is megosztják a részvételükkel zajló konzultációk tartalmát és eredményét, különösen, ha az engedély megadását egy másik tagállam elutasította;

c) a magatartási kódex elveinek, kritériumainak és rendelkezéseinek beépítése a nemzeti jogrendszerbe, azzal a feltétellel, hogy ez nem érinti a tagállamok szigorúbb nemzeti politika kidolgozására vonatkozó jogkörét;

d) valamennyi jövőbeli EU embargó utaljon a közös katonai lista vagy a kettős felhasználású termékekről szóló 1334/2000/EK tanácsi rendelet [10] mellékleteiben szereplő azon felszerelések kategóriáira, melyekre embargó vonatkozik;

28. sürgeti - a közös európai fegyverzeti piac létrehozása kapcsán - az Európai Unión belüli fegyverzetmozgás ellenőrzésének fokozatos csökkentését egy közös fegyverexport-ellenőrzési EU politika keretein belül, például az EU magatartási kódexén belüli, az engedély megadását tiltó megegyezésen keresztül abban az esetben, ha az engedély megadását egy másik tagállam elutasította;

29. határozottan támogatja a Tanács kereskedelmi rendeletre irányuló javaslatát annak érdekében, hogy kiviteli tilalommal sújtsák a halálbüntetéshez, kínzáshoz és egyéb megalázó és embertelen bánásmódhoz szükséges eszközöket, tiltsák be az olyan fegyvereket, mint a gyalogság elleni aknák, és szigorúan ellenőrizzék a belső elnyomáshoz használható eszközöket;

30. sürgeti - a harmadik országokkal kapcsolatos export ellenőrzése kapcsán -, hogy kiemelt figyelmet fordítsanak a civil és katonai célokra használható termékekre (például megfigyelési technológiák), valamint a számítógépes hadviseléshez és a nem halálos kimenetelű emberi jogi visszaélésekhez használható alkatrészekre és termékekre;

31. osztja a COARM aggodalmát a humanitárius végfelhasználású termékek szabályozott exportja engedélyezésének kívánatosságára vonatkozóan azon esetekben, melyekben az exportengedélyt visszautasítanák; elfogadja, hogy a konfliktusos régiókban a szabályozott termékek bizonyos típusai hozzájárulhatnak a civil lakosság biztonságához és jólétéhez, de kiemeli, hogy ezt esetenkénti alapon rendkívül szigorúan ki kell vizsgálni, megfelelő biztosítékokat kínálva a tagállamoknak a visszaélések ellen;

32. felhívja a tagállamokat annak elismerésére, hogy a kódex azon árucikkekre is vonatkozik, amelyeket az importáló ország harmadik országba való későbbi export céljából beépíteni szándékozik az alkatrész- vagy készfegyver-rendszerbe;

33. felhívja a tagállamokat olyan jogszabály elfogadására, amely a harmadik országokban előírja az EU által engedélyezett fegyverek (vagy fegyveralkatrészeik) gyártásának engedélyezését;

34. felhívja a tagállamokat annak elismerésére, hogy a magatartási kódex a "kormánytól kormányig" tranzakciókra is vonatkozik, különösen a fegyverfölöslegek átadására; megismétli, hogy a fegyverfölösleg exportja vagy átadása olyan országoknak, melyek azt az emberi jogok megsértésére, a nemzetközi humanitárius jog megszegésére vagy a nemzetközi jog egyéb megsértésére használnák, szöges ellentétben áll a Kódex előírásaival;

35. Felhívja a tagállamokat annak elismerésére, hogy a magatartási kódex a katonai, biztonsági és rendőrségi alkalmazottak, szakértelem és képzés átadására, illetve a magán katonai és biztonsági szolgáltatásokra is vonatkozik;

36. felhívja a tagállamokat, hogy állítsanak össze egy listát az olyan, fegyveres konfliktusban résztvevő országokról, amelyekbe irányuló fegyverexportot elvi alapon meg kell tiltani, az ENSZ Biztonsági Tanácsának a fegyverembargókra vonatkozó ellenőrző mechanizmusai által közzétett jelentésekre és ajánlásokra támaszkodva;

37. kiemeli az exportlicenchez kötött termékek közösségi listáján szereplő termékekkel potenciálisan kapcsolatba kerülő tudás, szoftver és technológia elektronikus úton történő átadásának jogi felügyeletét és ellenőrzését biztosító kutatások fontosságát;

38. felhívja a nem EU tag fegyverexportőr országokat is, hogy támogassák a magatartási kódex elveit és kritériumait, lehetővé téve a fegyverexport ellenőrzéséhez, a konfliktusok megelőzéséhez és a világbéke előmozdításához való valódi hozzájárulást a Kódexen keresztül;

39. úgy véli, hogy a fegyverexport hatékony globális ellenőrzéséhez nemzetközi fegyverkereskedelemellenőrzési egyezményre van szükség, ezért felhívja a tagállamokat, hogy az ENSZ 2006-ban tartandó, kézifegyverekkel kapcsolatos konferenciája szellemében sürgessenek szigorú nemzetközi szabályokat a fegyverexporttal kapcsolatban, és hogy segítsék elő törvényileg kötelező érvényű, nemzetközi fegyverkereskedelmi megállapodás kidolgozását, mely tartalmazza a katonai termékek előállítását végző vállalatok átalakítására és átszervezésére vonatkozó intézkedéseket;

40. felhívja a Tanácsot és a tagállamokat, hogy szigorúan ellenőrizzék a végfelhasználói igazolványokkal való megfelelést, különösen a célországokkal kapcsolatos jelzéseket, az újraexportálás tilalmát és a termékek rendeltetésszerű használatának biztosítására vonatkozó nyilatkozatokat;

41. felhívja a tagállamok kormányait, hogy alaposan tanulmányozzák át a magatartási kódexet, figyelembe véve a fent említett követelményeket és ajánlásokat, és kikérve az érintett felek, például a parlamentek és a civil szervezetek véleményét;

42. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok és azon harmadik országok parlamentjének és kormányának, melyek beleegyeztek, hogy a magatartási kódex elveit betartják.

[1] HL C 320., 2003.12.31., 1. o.

[2] HL L 156., 2003.6.25., 79. o.

[3] HL C 319., 2002.12.19., 1. o.

[4] HL C 77. E, 2004.3.26., 414. o.

[5] HL C 87. E, 2004.4.7., 518. o.

[6] Elfogadott szövegek, P5_TA-PROV(2004)0376.

[7] Elfogadott szövegek, P5_TA(2003)0599.

[8] HL C 121., 2001.4.24., 401. o.

[9] HL C 74. E, 2004.3.24., 854. o.

[10] HL L 159., 2000.6.30., 1. o.

--------------------------------------------------