[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.2.8.

COM(2010)28 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A korkedvezményes nyugdíjazásra vonatkozó intézkedés végrehajtásának értékeléseAz Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata VIII. mellékletének 9. cikke, valamint az Európai Közösségek egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei 39. cikke

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A korkedvezményes nyugdíjazásra vonatkozó intézkedés végrehajtásának értékeléseAz Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata VIII. mellékletének 9. cikke, valamint az Európai Közösségek egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei 39. cikke

A korkedvezményes nyugdíjazás jogalapja: a Személyzeti Szabályzat VIII. melléklete 9. cikkének (2) bekezdése, valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek 39. cikke.

Ezen értékelő jelentést a Személyzeti Szabályzat VIII. melléklete 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően állítottuk össze, amely előírja, hogy a korkedvezményes nyugdíjazásra vonatkozó intézkedés végrehajtásáról az intézkedés elfogadásáról számított öt év eltelte előtt a Bizottság értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Az említett cikk különösen az alábbiakat írja elő:

„A kinevezésre jogosult hatóság – a szolgálat érdekében, az általános végrehajtási rendelkezésekkel bevezetett objektív kritériumok és átlátható eljárások alapján – határozhat úgy, hogy az érintett tisztviselő esetében eltekint a fenti [az öregségi nyugdíjra való jogosultságot[1] megelőző minden év utáni 3,5 %-os] csökkentés alkalmazásától. A nyugdíjcsökkentés nélkül nyugdíjba vonuló tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak száma az adott évben nem haladhatja meg az előző évben az összes intézményből nyugdíjba vonult tisztviselők számának 10 % -át. Az éves százalék 8–12 % között mozoghat, a kétévenkénti 20 %-os érték és a költségvetési semlegesség elvének betartásával. A Bizottság [az általa benyújtandó értékelő jelentés mellett] – adott esetben – öt év után az EK-Szerződés 283. cikke alapján javaslatot tesz az összes intézményből az előző évben nyugdíjazott összes tisztviselő számarányának 5–10 % közötti meghatározására.”

Az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek 39. cikke pedig úgy rendelkezik, hogy a fent említett cikket a következő feltételek esetén kell alkalmazni:

„a szolgálat érdekében, általános végrehajtási rendelkezésekkel bevezetett objektív kritériumok és átlátható eljárások alapján, a kinevezésre jogosult hatóság határozhat úgy, hogy bármely évben az összes intézmény legfeljebb nyolc ideiglenes alkalmazottja esetében az ideiglenes alkalmazotti nyugdíjra vonatkozóan nem alkalmaz csökkentést. Az évenként engedélyezett szám változhat legfeljebb kétévente átlagosan tíz alkalmazottig, és a költségvetési semlegesség elvére is figyelemmel. A Bizottság az ötödik év eltelte előtt az ezen intézkedés végrehajtására vonatkozó értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Adott esetben a Bizottság javaslatot nyújt be arra vonatkozóan, hogy az EK-Szerződés 283. cikke értelmében öt év elteltével változtassák meg az éves szám maximumát.”

- A SZEMÉLYZETI SZABÁLYZAT VIII. MELLÉKLETE 9. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSE, VALAMINT AZ EGYÉB ALKALMAZOTTAK ALKALMAZÁSI FELTÉTELEINEK 39. CIKKE RENDELKEZÉSEINEK TISZTELETBEN TARTÁSA

- Ebben a jelentésben megvizsgáljuk, hogy az intézkedés végrehajtásakor tiszteletben tartották-e az adott évben nyugdíjcsökkentés nélkül nyugdíjba vonuló tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak maximális számát és a költségvetési semlegességet.

A) A NYUGDÍJAZÁSOK MEGÁLLAPÍTOTT SZÁMA ÉS A SZÁZALÉKOS ARÁNY TISZTELETBEN TARTÁSA

- A. 1) A 10 %-OS ARÁNY TISZTELETBEN TARTÁSA (A SZEMÉLYZETI SZABÁLYZAT VIII. MELLÉKLETE 9. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSE)

Az intézkedés hatálybalépésének időpontja, vagyis 2004 óta hat nyugdíjcsökkentés nélküli korkedvezményes nyugdíjazási időszakot bonyolítottunk le. A nyugdíjazási időszakok során az összes intézményben együttesen 387 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott korkedvezményes nyugdíjazására került sor. Ez a 2004 és 2009. december 31. között az összes intézményben nyugdíjba vonult, illetve nyugdíjba vonuló 3 846 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 10,06 %-ának felel meg. A fenti számadat azt mutatja, hogy az egész tárgyidőszak alatt tiszteletben tartották a személyzeti szabályzat rendelkezését.

„NYUGDÍJCSÖKKENTÉS NÉLKÜLI” KORKEDVEZMÉNYES NYUGDÍJAZÁSOK (A SZEMÉLYZETI SZABÁLYZAT VIII. MELLÉKLETE 9. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSE) AZ ÖSSZES INTÉZMÉNY EGYÜTTESEN |

Nyugdíjazás éve | Előző évi nyugdíjba vonulások száma (52. cikk) | Korkedvezményes nyugdíjazások száma (VIII. melléklet 9. cikkének (2) bekezdése) | Nyugdíjcsökkentés nélküli korkedvezményes nyugdíjazások %-a a VIII. melléklet 9. cikk (2) bek. tiszteletben tartása x≤10% | Nyugdíjcsökkentés nélküli korkedvezményes nyugdíjazások %-a a VIII. melléklet 9. cikk (2) bek. tiszteletben tartása 2 éves időszakonként ≤20% |

2004 | 484 | 47 | 9,71% |

2005 | 559 | 63 | 11,27% |

2004-2005 | 1043 | 110 | 10,55 % | 20,98 % |

2006 | 558 | 56 | 10,04% |

2007 | 689 | 68 | 9,87% |

2006-2007 | 1247 | 124 | 9,94 % | 19,91 % |

2008 | 769 | 71 | 9,23% |

2009 | 787 | 82 | 10,41% |

2008-2009 | 1556 | 153 | 9,83 % | 19,64 % |

ÖSSZESEN (2004-2009) | 3846 | 387 | 10,06 % |

Első kétéves időszak: 2004-es és 2005-ös nyugdíjazás

Ezen időszak folyamán az összes intézményben együttesen a 2004-es évben 47, a 2005-es évben pedig 63 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott nyugdíjcsökkentés nélküli korkedvezményes nyugdíjba vonulására került sor, ami 2003-ban az összes intézményben együttesen nyugdíjba vonult[2] 484 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 9,71 %-ának, valamint a 2004-ben az összes intézményben együttesen nyugdíjba vonult 559 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 11,27 %-ának felel meg. Vagyis ez a szám az első kétéves időszakban (a 2004-es és 2005-ös nyugdíjazási időszakban összesen 20,98 %) közel 10 % (10,5 %). Az említett számadatok a 10 %-os személyzeti szabályzati rendelkezés tiszteletben tartását tanúsítják.

Második kétéves időszak: 2006-as és 2007-es nyugdíjazás

Ezen időszak folyamán az összes intézményben együttesen a 2006-os évben 56, a 2007-es évben pedig 68 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott nyugdíjcsökkentés nélküli korkedvezményes nyugdíjba vonulására került sor, ami a 2005-ben az összes intézményben együttesen az 52. cikk értelmében nyugdíjba vonult 558 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 10,04 %-ának, valamint a 2006-ban az összes intézményben együttesen az 52. cikk értelmében nyugdíjba vonult 689 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 9,87 %-ának felel meg. Vagyis ez a szám ebben a második kétéves időszakban (a 2006-os és 2007-es nyugdíjazási időszakban összesen 19,91 %) 10 % alatt (9,94 %) maradt. Az említett számadatok a 10 %-os személyzeti szabályzati rendelkezés tiszteletben tartását tanúsítják.

Harmadik kétéves időszak: 2008-as és 2009-es nyugdíjazás

Jóllehet a Személyzeti Szabályzat rendelkezései szerint a 2009-es évet nem kell figyelembe venni az ötéves értékelő jelentés elkészítésénél, mégis ki kellett térni rá, figyelembe véve a Személyzeti Szabályzatban szereplő hivatkozást a kétéves időszakokra vonatkozó összesen 20 %-os nyugdíjba vonulási arányra. Ennek megfelelően annak az alábbi három kétéves időszaknak a vonatkozásában végeztük el a nyugdíjazások számának elemzését, amelyek esetében az adatok rendelkezésre állnak: 2004-2005; 2006-2007 és 2008-2009.

A 2008–2009-es két nyugdíjazási időszakban az összes intézményben együttesen 71, illetve 82 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott nyugdíjcsökkentés nélküli korkedvezményes nyugdíjba vonulására került sor, ami a 2007-ben az összes intézményben együttesen az 52. cikk értelmében nyugdíjba vonult 769 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 9,23 %-ának, valamint a 2008-ban az összes intézményben együttesen az 52. cikk értelmében nyugdíjba vonult 787 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott 10,41 %-ának felel meg. Ez a szám a 2008-as és 2009-es két időszakban összesen – tehát a harmadik kétéves időszak tekintetében (a 2008-as és 2009-es nyugdíjazási időszakban összesen 19,64 %) – nem éri el a 10 %-ot (9,83 %). Az említett számadatok a 10 %-os személyzeti szabályzati rendelkezés tiszteletben tartását tanúsítják.

- A.2) AZ EGYÉB ALKALMAZOTTAK ALKALMAZÁSI FELTÉTELEI 39. CIKKÉNEK TISZTELETBEN TARTÁSA

- 2004-től 2009. december 31-ig 10 ideiglenes alkalmazott vonult, illetve vonul korkedvezményes nyugdíjba. A megoszlásuk a következő:

- 2005-ben 2 ideiglenes alkalmazott (Európai Parlament)

- 2006-ban 2 ideiglenes alkalmazott (Európai Parlament)

- 2007-ben 3 ideiglenes alkalmazott (2 Európai Parlament, 1 Bizottság)

- 2008-ban 3 ideiglenes alkalmazott (Európai Parlament), valamint

- 2009-ben 3 ideiglenes alkalmazott (Európai Parlament)

- Az említett szám jócskán elmarad a személyzeti szabályzati rendelkezéstől, amely az összes intézmény számára évente legfeljebb 8, és kétévente átlagosan 10 ilyen nyugdíjazást tenne lehetővé.

- B) A KÖLTSÉGVETÉSI SEMLEGESSÉG TISZTELETBEN TARTÁSA

A 2004-ben hatályba lépett intézkedés összköltségének kiszámítására ugyanazt a módszert ( „ számvevőszéki módszer ” ) használtuk, amelynek segítségével az új Személyzeti Szabályzat elfogadásakor összeállították a megfelelő pénzügyi kimutatást.

Tekintve, hogy a Személyzeti Szabályzat arról tesz említést, hogy e jelentésnek az intézkedés végrehajtásától számított „ öt év eltelte előtti ” időszakra kell vonatkoznia, a 2009-es nyugdíjazási időszakot nem vettük figyelembe a költségvetési semlegesség kiszámításakor, szemben a nyugdíjazások százalékos arányának ellenőrzésére vonatkozó számítással, ahol erre feltétlenül szükség volt. Tehát a költségvetési semlegesség kiszámításának elvégzéséhez a 2004 és 2008 közötti öt nyugdíjazási időszakot vesszük figyelembe.

Közelebbről: a költségvetési semlegesség igazolása érdekében összehasonlítottuk az összes intézményben együttesen 2004 és 2008. december 31. között korkedvezményesen nyugdíjazott 304 személy[3] nyugdíjazásának összköltségét azzal a költségvetési költséggel, amelybe ugyanazon személyek 60 éves korban történő nyugdíjazása került volna[4]. Ezenfelül megállapítást nyert, hogy a korkedvezményesen nyugdíjba vonult személyek[5] 71 %-a legkésőbb 8 hónappal 60. életévének betöltése után elérte volna az öregségi nyugdíj legmagasabb összegét a Személyzeti Szabályzat 77. cikke szerint[6]. Az ilyen esetekben szintén elvégeztük az összehasonlítást[7]. A 65 éves korban történő nyugdíjazások eseteivel nem végeztünk összehasonlítást, mivel azok az alkalmazottak, akik ilyen idős korukig maradnak hivatalban, természetszerűleg nem kívánnak korkedvezményesen nyugdíjba vonulni.

A korkedvezményes nyugdíjazás költsége az alábbi két tényező összege: magának a nyugdíjnak az összege, amelyet a 304 korkedvezményesen nyugdíjazott személy számára elméletileg nyugdíjazásuk időpontjától a statisztikai valószínűség szerinti elhalálozásukig[8] folyósítanak, valamint az őket helyettesítő személyek költsége ugyanabban az időszakban.

A helyettesítő személyek költségének kiszámítása céljából azt feltételeztük, hogy az AD besorolású korkedvezményesen nyugdíjazott személyeket AD5-ös besorolásúak, az AST/korábbi-B besorolásúakat AST3 besorolásúak, az AST/korábbi-C besorolásúakat pedig AST1 besorolásúak helyettesítik. A helyettesítő személyzet illetményének növekedésére vonatkozó számításhoz 3,4 %-os arányt használtunk. Ez az arány megfelel az éves illetmény azon növekedésének, amelyet a Személyzeti Szabályzat 1. mellékletének B. részében előirányzott előmenetel esetén érhetnének el a következő években. A helyettesítő személyzet külföldi munkavégzési támogatásának alakulására vonatkozó számításhoz 13,3 %-os arányt[9] használtunk. A helyettesítő személyzet teljes költségének kiszámításához mindemellett a nyugdíjrendszerben fizetett összes járulékot szintén figyelembe vettük. A korkedvezményes nyugdíjazás így kiszámított költségét azután összehasonlítottuk ugyanazon személyek és az őket helyettesítők nyugdíjának összköltségével 60 éves[10] vagy olyan idős korban történő nyugdíjazás esetén, amikor elérték volna az öregségi nyugdíj maximális összegét.

Az elvégzett számítások alapján megállapítást nyert, hogy amennyiben a korkedvezményesen nyugdíjazott személyek nyugdíjának költségét a 60 éves korukban történő nyugdíjazás esetén fizetendő nyugdíjköltségekkel hasonlítjuk össze, az intézmények megtakarítása átlagosan személyenként 56 507 EUR a teljes nyugdíjfolyósítási időszakban. Viszont 139 262 EUR megtakarítást állapíthatunk meg, ha ugyanezeket a költségeket azokkal vetjük össze, amelyek akkor keletkeztek volna, ha esetlegesen az öregségi nyugdíj maximális összegének elérésekor került volna sor a nyugdíjazásra.

Említést érdemel, hogy az intézkedés költségeinek kiszámítása szempontjából legkedvezőtlenebb helyzetnek felel meg, hogy az illetmény növekedésének kiszámításához a Személyzeti Szabályzat 1. mellékletének B. része szerinti 3,4 %-os arányt (2,3 % helyett) használtuk, valamint hogy a statisztikailag várható átlagos elhalálozási életkor megállapításához a születéskor várható élettartamot vettük figyelembe (75 év a férfiak és 81 a nők esetében, szemben a 60 éves korban várható 80 éves korral a férfiak, illetve 84 éves korral a nők esetében). 2,3 %-os illetménynövekedési arányt alkalmazva a helyettesítő személyzet illetményének kiszámításához, illetve magasabb várható élettartamot figyelembe véve még jelentősebbnek bizonyulna az intézmények megtakarítása. Mégis a „legkedvezőtlenebb forgatókönyvre” alapuló megközelítést részesítettük előnyben annak ellenőrzésekor, hogy az intézkedés végrehajtása valóban költségvetésileg semleges-e.

Ezen elemzés fényében, valamint a 2004 és 2008. december vége között korkedvezményesen nyugdíjazott 304 személy valós adatai alapján bizonyos, hogy a nyugdíjazások minden esetben költségvetésileg semlegesek. Figyelembe véve emellett a tisztviselők korfájának megoszlását, a szóban forgó intézkedés a humánerőforrás-kezelés hatékony eszközeként hozzájárul a személyzet megújítására tett erőfeszítésekhez, különösen azokban az intézményekben – így pl. a Bizottságnál –, amelyeket arra kértek fel, hogy létszámnövelés nélkül működjenek. Egyébként a tisztviselők ezen intézkedés iránti növekvő érdeklődése – amely az emelkedő számú pályázatban mutatkozik meg – teljes mértékben indokolja az intézkedés fenntartását. Következtetésképpen a Bizottság nem tartja célszerűnek a VIII. melléklet 9. cikke (2) bekezdésének végén előirányzott lehetőség alkalmazását. |

A KORKEDVEZMÉNYES NYUGDÍJAZÁS KÖLTSÉGE* AZ ILLETMÉNY ÉVES NÖVEKEDÉSI ARÁNYA (A SZEMÉLYZETI SZABÁLYZAT 1. MELLÉKLETÉNEK B. RÉSZE*) |

ÖSSZKÖLTSÉG a 304 korkedvezményesen nyugdíjazott személy és az őket helyettesítő személyzet a statisztikailag várható alábbi elhalálozási életkorig: ♂:75 év/ ♀:81 év | ÁTLAGOS KÖLTSÉG/SZEMÉLY a teljes nyugdíjfolyósítási időszakban (átlag ~22 év) | ÁTLAGOS KÖLTSÉG/SZEMÉLY/ÉV |

AZ INTÉZMÉNY MEGTAKARÍTÁSA ahhoz képest, amennyiben a korkedvezményesen nyugdíjazott személy 60 éves korában vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjjal vonulna nyugdíjba |

Az összes 304 nyugdíjas esetében a statisztikailag várható teljes nyugdíjfolyósítási időszakban | 60 év | 17.178.042€ |

70 % | 42.335.727€ |

Személyenként a statisztikailag várható teljes nyugdíjfolyósítási időszakban | 60 év | 56.507€ |

70 % | 139.262€ |

Személyenként és évente a statisztikailag várható teljes nyugdíjfolyósítási időszakban** | 60 év | 2.568€ |

70 % | 6.330€ |

* Az illetmény növekedési aránya: 3,4 %; (korrekciós együttható: 3,48 % (becsült átlag a teljes nyugdíjidőszakban)

**A személyek és évek szerinti számítást csak jelzésszerűen említjük, mivel az éves költségek kiszámításához közelítő átlagokat használtunk.

MELLÉKLET

1. 1. melléklet: A figyelembe vett legfontosabb tényezőkre vonatkozó általános észrevételek

2. 2. melléklet: A költségszámításhoz használt tényezők

3. 3. melléklet: Diagramok

4. A korkedvezményes nyugdíjazás intézmények közötti megoszlása (2004-2008)

5. A 52. cikk szerinti (n-1 évi) nyugdíjazások száma, valamint a korkedvezményes nyugdíjazásra kiválasztott személyek száma az összes intézményben együttesen (2004-2008)

6. Az összes intézményben együttesen korkedvezményesen nyugdíjazott személyek nemek szerinti megoszlása (2004-2008)

7. Az összes intézményben együttesen korkedvezményesen nyugdíjazott személyek tisztségcsoportok szerinti megoszlása (2004-2008)

8. 4. melléklet: A korkedvezményes , valamint a 60 éves korban és/vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjjal történő nyugdíjazás költségszámításának négy példája

1. MELLÉKLET

ÁLTALÁNOS ÉSZREVÉTELEK

A KORKEDVEZMÉNYES NYUGDÍJAZÁSRA VONATKOZÓ INTÉZKEDÉS KÖLTSÉGEINEK KISZÁMÍTÁSAKOR FIGYELEMBE VETT LEGFONTOSABB TÉNYEZŐKRŐL

A számításokat az alábbi három tényező alapján végeztük: a nyugdíjak költsége ; a nyugdíjjárulékok költsége , valamint a helyettesítő személyek költsége . A nyugdíjak és a nyugdíjjárulékok költsége passzívaként jelentkezik a közösségi költségvetésben. Ezt a kiadást azonban nagymértékben ellensúlyozza a harmadik tényező, vagyis a helyettesítő személyek költsége, így a korkedvezményes nyugdíjazásra vonatkozó intézkedés összességében hasznot hajt a közösségi költségvetés számára.

9. A nyugdíjköltséget az alábbi esetekre számítottuk ki:

korkedvezményes nyugdíjazás

60 éves korban történő nyugdíjazás

az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjjal történő nyugdíjazás

Hatás : költségvetési kiadás

Indokolás : a korkedvezményesen nyugdíjazott személy több évig kap majd nyugdíjat, mint ha 60 éves korban (vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjjal) vonult volna nyugdíjba, és a nyugdíj összege nem tudja ellensúlyozni ezt a többletköltséget.

10. A nyugdíjjárulék költsége – a nyugdíjazott és az őt helyettesítő személy nyugdíjjárulékának különbözete az előbbi 60 éves koráig (vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig), súlyozva a helyettesítő személy (alacsonyabb) járuléka miatti különbözettel, ha csupán 60 éves korban (vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésekor) kerül sor a nyugdíjazásra.

Hatás : költségvetési kiadás

Indokolás : A jobban fizetett jelenlegi nyugdíjas, illetve a pályakezdő fiatal tisztviselő nyugdíjjáruléka közötti különbség veszteségként jelentkezik. Ezt a veszteséget azonban súlyozni kell a helyettesítő személyt 60 éves korában (vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésékor) – az általa addigra már elért magasabb fizetési fokozatokra és előléptetésre figyelemmel – megillető magasabb illetmény, és ennek megfelelően magasabb nyugdíjjárulék költségével, ahhoz a nyugdíjjárulékhoz viszonyítva, amelyet a szóban forgó nyugdíjast helyettesítő személy fizetett volna, ha az előbbi csak 60 éves korában vonul nyugdíjba.

11. A helyettesítő személy költsége – a nyugdíjast és a helyettesítő személyt 60 éves korig (vagy addig az életkorig, amikor a tisztviselő az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjra tarthat igényt) megillető illetmény különbözete, súlyozva a helyettesítő személyt megillető (alacsonyabb) illetmény miatti különbözettel, ha csupán 60 éves korban (vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésekor) kerül sor a nyugdíjazásra.

Hatás : megtakarítás

Indokolás : a korkedvezményes nyugdíjazás lehetővé teszi, hogy a nyugdíjast egy kezdő fizetési fokozatba besorolt fiatal tisztviselővel helyettesítsük. Ezt a nyereséget azonban súlyozni kell a helyettesítő személyt 60 éves korában (vagy az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésékor) – az általa addigra már elért magasabb fizetési fokozatokra és előléptetésre figyelemmel – megillető magasabb illetmény költségével. A felszabadult magasabb besorolási fokozat nem játszik szerepet, hiszen egyrészt az új személyzeti szabályzat rendelkezései megkövetelik, hogy mindegyik besorolásnál álljon rendelkezésre minimális számú előléptetési lehetőség. Ennek alapján a költségvetési hatóság köteles a hiányzó előléptetési lehetőségeket biztosítani, másrészt az intézmények kötelesek a személyzeti szabályzatban meghatározott előreléptetési ritmus segítségével programozott irányítást végezni.

2. MELLÉKLET

A KÖLTSÉGSZÁMÍTÁSHOZ FELHASZNÁLT TÉNYEZŐK

A számításoknál figyelembe vett valamennyi tényező megegyezik a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal által, az érintett nyugdíjasok nyugdíjának kiszámításához használtakkal.

Elhalálozási életkor : A számításokat az alábbi születéskor várható átlagos élettartam (hiv.: Eurostat) alapján végeztük: férfiak esetében 75 év, nők esetében 81 év.

A helyettesítő személy alapilletménye : a nyugdíjazás éve szerint differenciált:

Nyugdíjazás időszaka: | AD | AST1 | AST3 |

2004.7.1. – 2005.6.30. | 3998 | 2440 | 3123 |

2005.7.1. – 2006.6.30. | 4086 | 2493 | 3192 |

2006.7.1. – 2007.6.30. | 4180 | 2551 | 3265 |

2007.7.1. – 2008.6.30. | 4239 | 2586 | 3311 |

2008.7.1. – 2009.6.30. | 4366 | 2664 | 3410 |

Korkedvezményes nyugdíjazás

Éves nyugdíjköltség | Alapilletmény x Nyugdíjszázalék x 12 [pic] Azok esetében, akik megszerzett nyugdíjjogosultságuk alapján nem érnék el a létminimumot, a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal által ténylegesen fizetett nyugdíjat vesszük figyelembe (az AST0101 besorolású tisztviselők alapilletményére alkalmazott százalékarány alkalmazásával): 2004.7.1-től 2005.6.30-ig: 2341,61 2005.7.1-től 2006.6.30-ig: 2393,13 2006.7.1-től 2007.6.30-ig: 2448,17 2007.7.1-től 2008.6.30-ig: 2482,44 2008.7.1-től 2009.6.30-ig: 2556,91 |

A nyugdíjas összköltsége az elhalálozásig | Éves nyugdíjköltség x (Átlagos elhalálozási életkor - Nyugdíjazási életkor + 1 év) |

A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig | [pic] Az illetménynövekedést a Személyzeti Szabályzat 1. mellékletének B. részében előirányzott előmenetel (3,4 %) alapján számítottuk ki. |

A helyettesítő személy nyugdíjjáruléka | A helyettesítő személy által fizetett nyugdíjjárulék (10,9 %) a nyugdíjas korkedvezményesen nyugalomba vonulásától elhalálozásáig terjedő időszakban |

A korkedvezményes nyugdíjazás költsége | A nyugdíjas összköltsége az elhalálozásig + A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig - A helyettesítő személy nyugdíjjáruléka |

Rendes nyugdíjazás

Nyugdíjszázalék | Nyugdíjszázalék, amennyiben a nyugdíjas 60 éves koráig dolgozott volna, vagyis (60 év – Nyugdíjazáskori életkor) x 2 % + A korkedvezményes nyugdíjazáskori nyugdíjszázalék [pic] A százalékarányt 70 %-ban maximálták. Valamennyi 70 %-ot meghaladó százalékarány a létminimumra jogosult nyugdíjasokra vonatkozik (% * AST0101) – lásd A korkedvezményesen nyugdíjazott személy éves nyugdíjköltsége címnél kifejtett magyarázatokat |

A leendő nyugdíjas éves költsége 60 éves korban | A nyugdíjas alapilletménye 60 éves korban, átlagos éves magasabb fizetési fokozatba sorolást és előreléptetést figyelembe véve, vagyis: Utolsó havi alapilletmény x 12 x Éves növekedés (60 év – Korkedvezményes nyugdíjazáskori életkor) |

A leendő nyugdíjas összköltsége 60 éves korig | A leendő nyugdíjas összesített alapilletményei 60 éves korig, átlagos éves magasabb fizetési fokozatba sorolást és előreléptetést figyelembe véve |

A nyugdíjas éves költsége 60 éves korától elhalálozásáig | Nyugdíjszázalék 60 éves korban x A leendő nyugdíjas éves költsége 60 éves korban |

A nyugdíjas összköltsége az elhalálozásig | A nyugdíjas éves költsége 60 éves korától elhalálozásáig x (Elhalálozáskori életkor – 60 év) |

A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig | Az éves illetménynövekedést a Személyzeti Szabályzat 1. mellékletének B. részében előirányzott előmenetel (3,4 %) alapján számítottuk ki. |

A leendő nyugdíjas nyugdíjjáruléka 60 éves korig | A leendő nyugdíjas összköltsége 60 éves korig x 10,9 % |

A helyettesítő személy nyugdíjjáruléka a nyugdíjas elhalálozásig | A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig x 10,9 % |

A rendes nyugdíjazás költsége | A leendő nyugdíjas összköltsége 60 éves korig + A nyugdíjas összköltsége az elhalálozásig + A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig - A leendő nyugdíjas nyugdíjjáruléka 60 éves korig - A helyettesítő személy nyugdíjjáruléka a nyugdíjas elhalálozásig |

Az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjjal történő nyugdíjazás

Nyugdíjszázalék | A 70 %-os felső határ csak azokra a személyekre vonatkozik, akik nyugdíjszázaléka 60 éves korban nem haladta meg a 70 %-ot. Azok esetében, akik nyugdíjszázaléka 60 éves korban átlépte a 70 %-ot, a nyugdíjazás éves költsége azonos a 60 éves korban történő nyugdíjazás költségével. |

Az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséhez szükséges szolgálati év | (70 % - Nyugdíjszázalék 60 éves korban) / (2 % + 5 % x nyugdíjszázalék 60 éves korban) [pic] A tisztviselők 60 éves koruk után több nyugdíjjogosultságot szereznek (5 %-os kiegészítő jogosultság megszerzése 60 éves korban) |

Nyugdíjazási életkor | A 60. életévet követően az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséhez szükséges évek számának megfelelő életkor, a 65 éves felső korhatár betartásával. |

Az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjban részesülő leendő nyugdíjas éves költsége | Utolsó havi alapilletmény x 12 x Éves növekedés (Életkor az alapilletmény 70%-át kitevő öregségi nyugdíj elérésekor – Korkedvezményes nyugdíjazáskori életkor) |

A leendő nyugdíjas összköltsége az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig | A leendő nyugdíjas összesített alapilletménye az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig, átlagos éves magasabb fizetési fokozatba sorolást és előreléptetést figyelembe véve |

A nyugdíjas éves költsége az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésétől az elhalálozásáig | 70 % x Az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíjban részesülő leendő nyugdíjas éves költsége |

A nyugdíjas összköltsége az elhalálozásig | Éves nyugdíjköltség az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésétől elhalálozásig x (Elhalálozáskori életkor – Az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésekori életkor) |

A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig | Az illetménynövekedést a Személyzeti Szabályzat 1. mellékletének B. részében előirányzott előmenetel (3,4 %) alapján számítottuk ki. |

A leendő nyugdíjas nyugdíjjáruléka az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig | A leendő nyugdíjas összköltsége az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig x 10,9 % |

A helyettesítő személy nyugdíjjáruléka a nyugdíjas elhalálozásig | A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig x 10,9% |

A rendes nyugdíjazás költsége | A leendő nyugdíjas összköltsége az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig + A nyugdíjas összköltsége az elhalálozásig + A helyettesítő személy összköltsége a nyugdíjas elhalálozásig - A leendő nyugdíjas nyugdíjjáruléka az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj eléréséig - A helyettesítő személy nyugdíjjáruléka a nyugdíjas elhalálozásig |

Külföldi munkavégzési támogatás | 13,3 %: a 2010-es előzetes költségvetési tervezet kiszámításához használt százalékarány |

Országonkénti korrekciós együttható | A felhasznált 3,48 %-os átlagos korrekciós együtthatót az alábbi rendelkezésre álló éves adatok alapján számítottuk ki: 2004. évi korrekciós együttható: 7,02316 % ; 2005. évi korrekciós együttható: 5,94000 % ; 2006. évi korrekciós együttható: 5,09164 % ; 2007. évi korrekciós együttható: 4,48229 % 2008. évi korrekciós együttható: 3,00952 % ; 2009. évi becsült korrekciós együttható: 3,00952 %, valamint 2010-től: 3,00% Átlag: = 7,02316 + 5,94 + 5,09164 + 4,48229 + 3,00952 + 3,00952 + 3*16)/22 = 3,48 % |

3. melléklet:

A korkedvezményes nyugdíjazás intézmények közötti megoszlása (2004-2009)

12. [pic]

13. [pic]

14. [pic]

[pic]

EURÓPAI BIZOTTSÁG

[pic]

TANÁCS

[pic]

EURÓPAI PARLAMENT

[pic]

BÍRÓSÁG

[pic]

SZÁMVEVŐSZÉK

[pic]

GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁG

[pic]

RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

[pic]

ÜGYNÖKSÉGEK

[pic]

4. melléklet

57 éves korban történő korkedvezményes nyugdíjazás kiszámításának példája A korkedvezményes és a 60 éves korban történő nyugdíjazás költségeinek összehasonlítása

[pic]

56 éves korban történő korkedvezményes nyugdíjazás kiszámításának példája A korkedvezményes és az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésekor (63 éves korban) történő nyugdíjazás költségeinek összehasonlítása

[pic]

57 éves korban történő korkedvezményes nyugdíjazás kiszámításának példája A korkedvezményes és az alapilletmény 70 %-át kitevő öregségi nyugdíj elérésekor (65 éves korban) történő nyugdíjazás költségeinek összehasonlítása

[pic]

56 éves korban történő korkedvezményes nyugdíjazás kiszámításának példája A korkedvezményes és a 60 éves korban történő nyugdíjazás költségeinek összehasonlítása

[pic]

[1] A Személyzeti Szabályzat 77. cikke szerint.

[2] Az 52. cikk szerint.

[3] Az ezen intézkedésre jogosult személyek közül egy elállt szándékától, és így a 2004–2008-as időszakban nyugdíjazottak összlétszáma is 305-ről 304-re csökkent.

[4] A Személyzeti Szabályzat XIII. mellékletének 22. cikke szerinti nyugdíjazás.

[5] 216 személy.

[6] Az utolsó alapilletmény 70 %-a.

[7] Az ilyen esetek kiszámításakor a fennmaradó 29 % esetében tartottuk meg a 60. éves korban történő nyugdíjazás elméleti esetét.

[8] A férfiak esetében 75 év, a nők esetében 81 év (forrás: Eurostat).

[9] A Bizottság költségvetésében szereplő átlagos támogatások aránya alapján.

[10] A Személyzeti Szabályzat XIII. mellékletének 22. cikke szerinti nyugdíjazás.