ÖSSZEFOGLALÓ

I. A közutak alapvető fontosságúak a regionális integráció, a gazdasági növekedés, a társadalmi fejlődés, az eredményes közigazgatás, valamint a közbiztonság szempontjából. A szubszaharai afrikai országokban a közút jelenti a személy- és áruszállítás fő módját: az áruk és szolgáltatások mozgását több mint 80%-ban ez a szállítási mód biztosítja, és a szállítási igény gyorsan nő.

II. A Bizottság a szubszaharai afrikai közúti ágazat egyik fő támogatója. A közúti fuvarozás az EFA és a legtöbb szubszaharai afrikai ország közötti együttműködési stratégia kiemelt ágazata. A régióban az 1995–2001 között tett 7400 millió EUR összegű EFA-kötelezettségvállalást tekintve pénzügyi szempontból messze ez minősül a legfontosabb ágazatnak.

III. A Számvevőszék azt vizsgálta, hogy a szubszaharai Afrikában az EFA eredményesen járult-e hozzá az úthálózat fenntarthatóságához: hogy az EFA által támogatott közúti infrastruktúra fenntartható-e, és hogy a Bizottság eredményesen mozdítja-e elő a közúti infrastruktúra fenntarthatóságát. Az ellenőrzés a közúti fuvarozási infrastruktúra műszaki, pénzügyi és intézményi fenntarthatóságára irányult, és hat partnerországban (Benin, Burkina Faso, Kamerun, Csád, Tanzánia és Zambia) 48 programra terjedt ki (amelyeket a 8., a 9. és a 10. EFA keretében finanszíroztak 1995 óta). A látogatások során az ellenőrök mintegy 2400 kilométernyi, az EFA által finanszírozott útszakaszt vizsgáltak meg.

IV. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság részben eredményesen támogatja a szubszaharai Afrika közúthálózatának fenntarthatóságát.

V. A Számvevőszék által felkeresett partnerországok nem tesznek meg mindent a közúti infrastruktúra fenntarthatóságáért. A Számvevőszék által ellenőrzött országokban az utak változó mértékű korai elhasználódása figyelhető meg. A legtöbb országban intézményi reformokat fogadtak el – elsősorban közúti alapokat és közúti ügynökségeket hoztak létre –, és jelentős előrelépések történtek az útkarbantartás terén is. Ennek ellenére minden országban számos további akadályt is le kell küzdeni a megfelelő karbantartás biztosítása érdekében. Bár az elmúlt időszakban az utak karbantartására fordított kiadások a Számvevőszék által ellenőrzött valamennyi országban növekedtek, azok továbbra sem fedezik a szükségleteket. Ennek egyik fő oka, hogy a nemzeti költségvetésekben nem a karbantartásnak, hanem az úthálózat felújításának és korszerűsítésének van prioritása.

VI. A Számvevőszék által felkeresett legtöbb partnerország nem mutat kellő elkötelezettséget aziránt, hogy a járművek túlterhelését eredményesen csökkentő intézkedéseket alkalmazzon, ami jelentős hatással van a közutak várható élettartamára és karbantartási költségeire. A tengelyterhelésre vonatkozó regionális és nemzeti szintű jogszabályokat nem hajtják végre kellő eredményességgel, és kevés figyelmet fordítanak a járművek túlterhelését kiváltó fő okokra, mint például a közúti fuvarozó vállalatok közötti törvénytelen piacfelosztási megállapodásokra, a nem hivatalos útzárakra, valamint a többi fuvarozási mód – különösen a vasút – versenyképességének hiányára.

VII. A Bizottság részben eredményesen mozdítja elő a szubszaharai Afrika közúthálózatának fenntarthatóságát akadályozó tényezők megszüntetésére irányuló ágazati szakpolitikai reformok elfogadását és végrehajtását. A Bizottság által a pénzügyi támogatásokhoz kapcsolódóan szabott feltételek ösztönző hatása mérsékelt. Ez jelentősen kihat a szakpolitikai párbeszédre is, amelynek a lehetőségeit a Bizottság nem használja ki teljes mértékben, annak ellenére, hogy ez a párbeszéd egyes területeken mindeddig alapvető fontosságú volt a fejlődés előrelendítése szempontjából, különösen az intézményi keretek és az útkarbantartás finanszírozásának esetében. A Bizottság által finanszírozott műszaki együttműködés a vártnál kevésbé volt sikeres.

VIII. A Számvevőszék javasolja, hogy az EFA keretében nyújtott, a szubszaharai Afrika úthálózatának fenntarthatóságát célzó fejlesztési támogatások eredményességének maximalizálása érdekében a Bizottság több szempontból is jobban összpontosítsa az EFA-ból nyújtott támogatásokat, továbbá jobban használja ki a programokhoz kapcsolódóan megszabott feltételek, valamint a partnerországokkal folytatott szakpolitikai párbeszéd és a műszaki együttműködés lehetőségeit.

BEVEZETÉS

AZ IGÉNYEKNEK MEGFELELŐ KÖZÚTHÁLÓZAT KIÉPÍTÉSE ÉS KARBANTARTÁSA JELENTŐS KIHÍVÁST JELENT A SZUBSZAHARAI AFRIKAI ORSZÁGOK SZÁMÁRA

1. A közutak és más közlekedési infrastruktúrák alapvető fontosságúak a regionális integráció, a gazdasági növekedés, a társadalmi fejlődés, az eredményes közigazgatás, valamint a közbiztonság szempontjából. A szubszaharai afrikai országokban a közút jelenti a személy- és áruszállítás fő módját: az áruk és szolgáltatások mozgását több mint 80%-ban ez a szállítási mód biztosítja, és a szállítási igény a népesség növekedésével, valamint az urbanizáció és a kereskedelem fejlődésével gyorsan nő [1].

2. A szubszaharai afrikai országokban a többi régióhoz képest alacsonyabb a szilárd burkolatú utak aránya [2], és számos ország – különösen a tengerparttal nem rendelkező országok – gazdasága erőteljesen függ attól a viszonylag kevés nemzetközi folyosótól, amelyeken a forgalom nagy része koncentrálódik. Az alacsony sűrűség ellenére a közúthálózat a népességhez és a nemzeti jövedelmekhez képest viszonylag kiterjedtnek mondható [3]. A karbantartás ezért jelentős költségvetési terhet jelent, de az árak az elmúlt évek során az olajárak emelkedése és az útépítő vállalatok közötti elégtelen verseny miatt is jelentősen emelkedtek.

3. Az Afrika szubszaharai részén található szilárd burkolatú utak tervezett élettartama 15 év, amennyiben a vízelvezető csatornák tisztítását, a növényzet nyírását és a kátyúzást is magában foglaló, évente esedékes rutinkarbantartást elvégzik. Ezt követően az utat fel kell újítani [4]. Az utak élettartamát 15-ről 20 évre, sőt még tovább is lehet növelni, ha nyolc–tíz évente időszakos karbantartást, pl. burkolatfelújítást [5] végeznek. Az utak tervezése során a becslések alapján várható forgalommal és legfeljebb 13 tonnás tengelyterheléssel számoltak. Amennyiben a tényleges tengelyterhelés ennél nagyobb, az utak sokkal gyorsabban használódnak el, mivel az elhasználódás mértéke a túlterheléssel exponenciálisan nő.

AZ EFA JELENTŐS PÉNZÜGYI TÁMOGATÁSBAN RÉSZESÍTI A SZUBSZAHARAI AFRIKA KÖZÚTI ÁGAZATÁT

4. Az Európai Fejlesztési Alap (EFA) az Európai Unió fejlesztési együttműködés keretében nyújtott fő segélyezési eszköze az afrikai, karib-tengeri és csendes-óceáni államok, valamint a tengerentúli országok és területek vonatkozásában. Az EFA irányítója a Bizottság, amely egyben a szubszaharai Afrika közúti ágazatának egyik fő támogatója is [6]. A közúti fuvarozás az EFA és a legtöbb szubszaharai afrikai ország közötti együttműködési stratégia kiemelt ágazata. A régióban az 1995–2001 között tett 7400 millió EUR összegű EFA-kötelezettségvállalást tekintve ez minősül az EFA keretében folytatott együttműködés legfontosabb ágazatának (lásd: I. melléklet).

5. A Bizottság 2000 júliusi közleményében határozza meg azokat az alapelveket, amelyeknek, meglátása szerint, a közlekedési ágazatban irányítaniuk kell az Unión kívüli országokkal folytatott együttműködést [7]. A közlemény átfogó ágazati megközelítést vázol fel minden közlekedési módra vonatkozóan, és stratégiát határoz meg a fenntartható közlekedés kialakítására. Értelmében a fenntartható közlekedés fejlődő országokban történő kialakításához az ágazat irányítási reformja és a megfizethető közlekedési stratégiák melletti elkötelezettségre van szükség. Ez elsősorban azt jelenti, hogy a közlekedési ágazatnak megfelelő részt kell kitennie az egyes országok költségvetéséből, továbbá elsőbbséget kell biztosítani a karbantartási munkák számára.

6. A szubszaharai afrikai országok közúti fuvarozási ágazatát tekintve az EFA intézkedései főként a főutak építésére, korszerűsítésére [8], illetve felújítására irányuló projektek [9] formájában valósulnak meg. A Bizottság közúti ágazati költségvetési támogatást [10] is nyújt azon országok számára, amelyek megítélése szerint megfelelően alakították ki ágazati politikájukat. A 9. EFA keretében ilyen programokat hajtottak végre Etiópiában és Zambiában. A 10. EFA keretében eddig Beninnel, Etiópiával, Malawival, Mozambikkal, Tanzániával és Zambiával kötöttek finanszírozási megállapodásokat [11]. Végezetül az EFA-támogatást kereskedelmi – például az Európai Beruházási Banktól felvett – hitelekkel is lehet kombinálni, mely esetekben az EFA-hozzájárulás egy részét támogatás, technikai segítségnyújtás vagy kamattámogatás formájában az EU-Afrika infrastrukturális partnerségen keresztül nyújtják. Ezt a finanszírozási mechanizmust alkalmazták Kamerun és Zambia esetében.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS MÓDSZERE

7. A Számvevőszék azt vizsgálta, hogy az EFA eredményesen járult-e hozzá a szubszaharai Afrika úthálózatának fenntarthatóságához, és elsősorban az alábbi két kérdésre kereste a választ:

a) Fenntartható-e az EFA által támogatott közúti infrastruktúra?

b) A Bizottság eredményesen mozdítja-e elő a közúti infrastruktúra fenntarthatóságát?

8. Az ellenőrzés a szubszaharai országok közúti fuvarozási infrastruktúrájának műszaki, pénzügyi és intézményi fenntarthatóságára irányult, és az 1995 óta a 8., 9. és 10. EFA keretében finanszírozott programokat vizsgált.

9. Az ellenőrzés 2011. április és 2012. január között történt, dokumentumalapú ellenőrzést, bizottsági alkalmazottakkal a központi részlegeknél készített interjúkat, valamint hat országban (Beninben, Burkina Fasóban, Kamerunban, Csádban, Tanzániában és Zambiában) lefolytatott helyszíni vizsgálatokat foglalt magában (lásd: II. melléklet). Az országokat a következő négy szempont alapján választották ki: az EFA-kiadások lényegessége, legalább három afrikai régió földrajzi lefedettsége, különböző típusú programokat végrehajtó országok bevonása, továbbá a regionális vonatkozások szomszédos országok általi közös kezelése. A felkeresett országokban a közúti ágazatra vonatkozóan az EFA-kötelezettségvállalások 1995 óta 1959 millió eurót, azaz a teljes szubszaharai Afrika vonatkozó ágazati EFA-kötelezettségvállalásainak 26,5%-át tették ki. A látogatások során az ellenőrök interjúkat készítettek az uniós külképviseletek alkalmazottaival, a nemzeti hatóságok (pl. infrastruktúra-ügyi minisztériumok, közúti alapok, közúti ügynökségek, statisztikai hivatalok és nemzeti számvevőszékek), valamint más donorok képviselőivel. Összesen 48 programot ellenőriztek, és 2400 kilométernyi, az EFA által finanszírozott útszakasz állapotát vizsgálták meg szemrevételezéssel, azonosítva az utak esetleges elhasználódását és annak fő okait.

ÉSZREVÉTELEK

NOHA TÖRTÉNT ELŐRELÉPÉS, A SZUBSZAHARAI AFRIKA KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRÁJA MÉG NEM TEKINTHETŐ FENNTARTHATÓNAK

10. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a szubszaharai afrikai országok útjain jelentkezik-e az idő előtti elhasználódás, továbbá hogy a partnerországok megfelelően karbantartják-e közúti infrastruktúrájukat, és eredményes intézkedéseket alkalmaznak-e a járművek túlterhelése ellen.

A SZUBSZAHARAI AFRIKAI ORSZÁGOKBAN TALÁLHATÓ UTAK A VÁRTNÁL GYORSABBAN ELHASZNÁLÓDNAK

11. A Számvevőszék által a hat meglátogatott országban vizsgált utak több mint kétharmada megfelelő/nagyon jó állapotban van, és rendeltetésszerűen használható (lásd: a III. melléklet negyedik oszlopa), de nagy részüknél változó mértékben idő előtti elhasználódás jelentkezik (lásd: a III. melléklet ötödik oszlopa). Néhány esetben a károsodás csak egyes szakaszokra korlátozódik, máshol sokkal kiterjedtebb. Ennek fő okai a járművek – nyomvályúsodást [12], repedéseket és hámlást [13] okozó – túlterhelése, az elégtelen karbantartás, és kisebb mértékben a tervezési és kivitelezési hiányosságok. Így ezeknek az utaknak a várható élettartama lerövidül.

+++++ TIFF +++++

TÚLTERHELT JÁRMŰ

12. Benin, Burkina Faso és Csád esetében az utak idő előtti elhasználódásának fő oka a járművek túlterhelése. A túlterhelés Tanzániában és Zambiában kevésbé súlyosan jelentkezik. A túlzott tengelyterhelés leginkább Beninben [14] és Burkina Fasóban [15] fordul elő (az esetek 45,9, illetve 22,3 százalékában). Egy az EFA által finanszírozott felmérés arra a megállapításra jutott, hogy Burkina Fasóban a szilárd burkolatú utak 44%-a esetében az élettartam a járművek folyamatos túlterhelése miatt 15 évről kevesebb mint négy évre csökkent [16].

13. Az úthálózat idő előtti elhasználódásának másik fő oka a nem megfelelő karbantartás. A rutinkarbantartást gyakran megkésve végzik el. A vízelvezető csatornákat gyakran nem tisztítják meg az esős évszak beköszönte előtt, ami az út súlyos mértékű megrongálódásához vezethet. Kamerunban a Számvevőszék megállapította, hogy a vízelvezetés hiányossága miatt az út egyes szakaszait elmosta az eső, ezáltal komolyabb és drágább sürgősségi javításokat kellett végezni. Beninben és Csádban nem végzik el megfelelő időben a kátyúzást és az út menti növényzet nyírását. Ez csökkenti az utak szolgáltatási szintjét és nagymértékben növeli a jövőbeni karbantartás szükségességét. A vizsgált utak időszakos karbantartását nem végezték el megfelelően.

14. Egyes vizsgált útszakaszokon az idő előtti elhasználódás a tervezés vagy kivitelezés hiányossága miatt következett be. Míg a Benin és Burkina Faso közötti forgalom növekedését az előre nem látható elefántcsontparti válság okozta, más esetekben az előzetes felmérések alábecsülték a várható forgalomnövekedést. A Számvevőszék már korábban megvizsgálta az EFA által finanszírozott infrastrukturális beruházások teljesítményét, különös tekintettel az előzetes felmérések minőségére [17].

15. A Számvevőszék helyszíni vizsgálati megállapításainak áttekintése a III. mellékletben található. A IV–IX. melléklet a felkeresett hat ország térképét tartalmazza, feltüntetve a 7. EFA óta finanszírozott közúti infrastrukturális projekteket és részletesebben bemutatva a Számvevőszék helyszíni ellenőrzéseinek megállapításait.

A PARTNERORSZÁGOK TÖBBET IS TEHETNÉNEK A KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA FENNTARTHATÓSÁGÁNAK JAVÍTÁSÁÉRT

A PARTNERORSZÁGOKNAK JELENTŐSEN FOKOZNIUK KELL AZ UTAK KARBANTARTÁSÁT

16. A partnerországok jelentős előrelépést mutattak fel a megfelelő általános intézményi keretek kialakítása, valamint a minisztériumok és a külön az erre a célra létrehozott közúti ügynökségek közötti egyértelmű feladatmegosztás terén. Minden ellenőrzött országban az útkarbantartási költségvetés beszedésére és kezelésére közúti alapokat hoztak létre. Ezt a fejlesztési partnerek, köztük a Bizottság is elősegítette és támogatta, így biztosítva az útkarbantartás folyamatos finanszírozási forrását. Burkina Fasóban, Kamerunban és Zambiában a közúti alapok nem rendelkeznek független finanszírozási forrással. A beszedett úthasználati díjak a központi állami költségvetésen folynak keresztül, ami miatt a megfelelő költségvetési előirányzatokat nem erre a célra különítették el, illetve a forrásokat késve utalták át.

17. Tanzániában és Zambiában közúti ügynökségek működnek, és ők felelősek a karbantartási munkák programozásáért, a szerződéskötésért és a munkálatok felügyeletéért [18]. Benin, Burkina Faso, Kamerun és Csád esetében ez a vonatkozó minisztériumok felelősségi körébe tartozik, így a szerződések megkötése a korlátozott igazgatási kapacitás és nehézkesebb pályázati eljárások miatt a közúti ügynökségekhez képest hosszabb időt vesz igénybe. Mindezek miatt az utak karbantartását késve vagy hiányosan végzik el.

18. A partnerországokban a közigazgatás kapacitáshiánnyal küszködik, ezért csak korlátozottan képesek felméréseket szervezni és adatokat gyűjteni az utak állapotáról, az igényeknek megfelelő útkarbantartási programot készíteni, kivitelezési szerződéseket kezelni és karbantartást felügyelni. Csád kivételével a felkeresett országok egyértelmű és megfelelő prioritásokat határoztak meg az útkarbantartás programozására vonatkozóan, de a gyakorlatban a programozást Burkina Faso, Kamerun és Csád esetében nem az útállapotok és igények átfogó és naprakész értékelésére alapozták.

19. A karbantartás nagy részét mind a hat országban magánvállalkozásoknak szervezték ki. A vállalkozások közül sokan nem rendelkeznek a minőségi munkavégzéshez szükséges berendezésekkel, szakképzett munkaerővel és pénzügyi kapacitással. Beninben például a vizsgált kátyújavítások negyede nem felelt meg az előírásoknak.

+++++ TIFF +++++

RUTINKARBANTARTÁS

20. Az útkarbantartási ráfordítások minden felkeresett országban nőttek, de még mindig nem fedezik az utak karbantartásának költségeit. A nemzeti hatóságok tájékoztatása szerint a felmerülő karbantartási igények teljesítéséhez rendelkezésre álló finanszírozás Burkina Faso 38%-os értékétől a kameruni 68%-ig terjed. Ez részben a címkézett adók beszedésében jelentkező hiányosságoknak tudható be. A jelentős finanszírozási hiány fő oka mégis az, hogy a partnerországok nemzeti költségvetésében nagy prioritása van az úthálózat felújításának és korszerűsítésének. Az ellenőrzött országokban a karbantartás a közúti ágazat ráfordításainak mindössze egynegyedét teszi ki [19].

21. A finanszírozási hiány főként abban nyilvánul meg, hogy az időszakos karbantartást késve vagy egyáltalán nem végzik el. Az időszakos karbantartást a partnerországok azért is elhanyagolják, mert a karbantartás hiánya nem feltűnő: az utakat továbbra is rendeltetésszerűen lehet használni, de a burkolatfelújítás elmaradása következtében hamarosan drágább beavatkozásra, útfelújításra és adott esetben újjáépítésre lehet szükség. A finanszírozási hiányt a fejlesztési partnerek – többek között a Bizottság – részben fedezik: támogatják az időszakos karbantartást, valamint a felújítást és az újjáépítést. A megfelelő időszakos karbantartás hiánya az említett országokban lényeges kockázatot jelent az úthálózat fenntarthatóságára nézve. Az elmaradás miatt ezenkívül drágábban végezhetők el az útfelújítások, ami csökkenti az úthálózat bővítésére és korszerűsítésére rendelkezésre álló forrásokat, pedig ezek is alapvető tényezők az országok fejlődése szempontjából.

A PARTNERORSZÁGOKNAK NAGYOBB ELKÖTELEZETTSÉGET KELL MUTATNIUK A JÁRMŰVEK TÚLTERHELÉSÉNEK CSÖKKENTÉSE IRÁNT

22. Különböző afrikai regionális szervezetek jogszabályokat dolgoztak ki a nemzeti közlekedési politikák harmonizálása és a szabályok, különösen a maximális tengelyterhelésre vonatkozó előírások betartása céljából. Az egyes regionális jogszabályok között azonban eltérések vannak, és a nemzeti hatóságok is különbözőképpen hajtják végre azokat, továbbá a végrehajtással általában el is vannak maradva [20].

a) Benin és Burkina Faso nem mutatott megfelelő elkötelezettséget a járművek túlterhelésének megszüntetése iránt. A hídmérlegek hálózata nem alkalmas a tengelyterhelés mérésére, és nem biztosít megfelelő országos lefedettséget; nem alkalmazzák a terheléscsökkentési [21] előírásokat, továbbá a kiszabott bírságok összegének elrettentő hatása alacsony. Nem tesznek megfelelő erőfeszítéseket a járművek túlterhelése mögött álló kiváltó okok – különösen a határátkelőknél töltött hosszú állásidő miatti magas fuvarárak, a nem hivatalos útzárak [22], a szállítási kapacitásnak a közúti fuvarozó vállalatok közötti törvénytelen piacmegosztási megállapodásokból adódó kihasználatlansága [23], valamint a többi fuvarozási mód, különösen a vasút versenyképességének hiánya [24] – megszüntetésére.

b) Kamerun és Csád megfelelő politikát fogadtak el, és általánosságban véve megfelelő járműellenőrző berendezésekkel rendelkeznek. A politikákat azonban nem hajtják végre eredményesen, és a túlterhelésre vonatkozó szabályozások eredményes végrehajtását akadályozó tényezőkkel – pl. a magas szállítási költségek és a túlméretezett járművek – nem foglalkoznak megfelelően.

c) Tanzánia és Zambia megfelelő nemzeti szabályozási keretekkel és megközelítéssel rendelkezik, amely – a fejlett hídmérleghálózatnak köszönhetően – magában foglalja a szisztematikus ellenőrzéseket, a bírságok kiszabását és az előírásokat nem teljesítő járművek kötelező rakománycsökkentését. A tengelytúlterhelés előfordulása Tanzániában 1,6% [25], míg Zambiában 3,3% [26]. A járművek túlterhelése által okozott útelhasználódás e két országban sokkal alacsonyabb szintű, mint a másik négyben (lásd: 11. bekezdés), de fejlődésre lenne lehetőség az adatgyűjtés és -elemzés, valamint a hídmérleg-infrastruktúra bővítése és korszerűsítése terén.

A BIZOTTSÁGNAK VANNAK MÉG LEHETŐSÉGEI A KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA FENNTARTHATÓSÁGÁNAK ELŐSEGÍTÉSÉRE

23. A Bizottság programja nemcsak a közúti infrastruktúra finanszírozására és az ágazati költségvetési támogatások kifizetésére szorítkozik, hanem három olyan összetevőt is magában foglal, amelyek megfelelő kombinációjával maximalizálható az EFA-források eredményes felhasználása:

a) a program célkitűzéseihez kapcsolódó feltételek meghatározása a partnerországgal egyetértésben. Az ágazati költségvetési támogatási programok változó összegű részletfolyósítási mechanizmust alkalmaznak, ami az eredményközpontú irányításra helyezett egyre nagyobb hangsúlyt tükrözi. E mechanizmus célja a partnerország ösztönzése, mivel a változó összegű részlet aktuális összege a kiválasztott teljesítménymutatókra vonatkozó célok elérésének mértékétől függ;

b) politikai párbeszéd a partnerország kormányzatával a fenntartható közúti fuvarozás megvalósítását szolgáló megfelelő ágazati politikák és stratégiák meghatározásáról és végrehajtásáról;

c) műszaki együttműködés, melynek célja a partnerország támogatása a szakpolitikai döntéshozatali és irányítási kapacitások, valamint a karbantartásban részt vevő magánvállalatok kapacitásainak megerősítésében.

24. Ez a szakasz azt vizsgálja, hogy a Bizottság eredményesen mozdítja-e elő a közúti infrastruktúra fenntarthatóságát. A Számvevőszék a következőket vizsgálta meg:

a) a Bizottság és a partnerországok által a programokra vonatkozóan elfogadott feltételek megfelelőek-e, és azokat betartják-e;

b) a szakpolitikai párbeszéd során a Bizottság foglalkozott-e a főbb szakpolitikai hiányosságokkal, továbbá időben és megfelelő módon reagált-e arra, ha a partnerország nem mutatott kellő elkötelezettséget az előrelépés iránt; továbbá

c) az EFA támogatási programjai keretében nyújtott technikai együttműködés a főbb intézményi kapacitási szükségletekre összpontosít-e, valamint a kívánt eredményekkel jár-e.

A BIZOTTSÁG ÁLTAL ALKALMAZOTT FELTÉTELRENDSZER CSAK MÉRSÉKELTEN EREDMÉNYES

A BIZOTTSÁG MEGKÖZELÍTÉSE A FELTÉTELEK ALKALMAZÁSÁRA VONATKOZÓAN

25. A Számvevőszék által vizsgált ágazati költségvetési támogatási programok általános feltételként szabták meg a közúti ágazat politikai reformját, de gyakran nem határozták meg egyértelműen, hogyan kell értékelni az elért eredményeket [27]. A Bizottság számára ezért nehézségekbe ütközik e feltétel teljesítésének strukturált módon történő értékelése. Ez a Bizottság pozícióját is gyengíti a szakpolitikai párbeszéd során (lásd: 34–39. d) bekezdés).

26. Az ágazati költségvetési támogatási programok változó összegű részletfolyósításához kapcsolódó teljesítménymutatók (lásd: 23. bekezdés) megfelelőek, de gyakran merülnek fel problémák az adatok megbízhatóságával vagy irreális célok kitűzésével kapcsolatban [27]. Tanzániában például a közúti ügynökség irányítási célkitűzései az EFA ágazati költségvetési támogatási programjában meghatározottaknál kevésbé ambiciózusak, ami azt jelzi, hogy azok vagy nem kellően ösztönzik a partnerországot, vagy túlzottan optimisták.

27. A közúti infrastruktúrával kapcsolatos projektek esetében a Bizottság úgy alkalmazza a feltételeket, hogy azok kevéssé ösztönzik a partnerországokat azok teljesítésében. A feltételeket nem jogilag kötelező jelleggel, hanem a finanszírozási megállapodásban a partnerország által végrehajtandó "kiegészítő intézkedésekként" határozzák meg. A gyakorlatban a Bizottság általában attól függetlenül jóváhagyja a partnerországok és a vállalkozók közötti kivitelezési szerződéseket, hogy elvégzik-e ezeket a kiegészítő intézkedéseket. Ezek után e szerződések keretében már jogi kötelezettség merül fel az EFA-források kifizetésére, és kevés mozgástér marad arra, hogy a partnerországot a feltételek teljesítésére ösztönözzék. A Bizottság csak ritkán határoz meg olyan előfeltételeket, amelyeket a finanszírozási megállapodás aláírása, a munkálatok pályáztatása vagy a kivitelezési szerződések aláírása előtt kell teljesíteni. Abban a néhány esetben, amikor a Bizottság ezt a módszert alkalmazta, jobb eredményeket értek el (lásd: 1. és 2. háttérmagyarázat).

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A BIZOTTSÁG ÁLTAL AZ EFA-TÁMOGATÁSRA VONATKOZÓAN TÁMASZTOTT EGYÉRTELMŰ ELŐFELTÉTELEK ALKALMAZÁSA, BURKINA FASO

A járművek túlterhelésével szembeni küzdelem sikertelenségére válaszul a Bizottság egyértelmű és releváns intézkedések meghozatalát írta elő a következőkre vonatkozóan:

a meglévő hídmérlegek használata a túlterhelés ellenőrzésére a határátkelőhelyeken;

hat új hídmérleg kialakítása;

egy újonnan létrehozott, a túlterhelésre vonatkozó jogszabályok végrehajtására szolgáló testület működtetése.

Az intézkedések szükségességét a fejlesztési partnerekkel és a partnerországgal a 2009. évi közös éves felülvizsgálat során tárgyalták meg. Megállapodás született arról, hogy az intézkedéseket 2010 márciusáig végrehajtják. Mivel ez nem történt meg, a Bizottság úgy döntött, hogy elhalasztja egy új közúti infrastruktúra-beruházási projekt [28] finanszírozási megállapodásának aláírását addig, ameddig a kormányzat nem teszi meg a szükséges intézkedéseket. A késedelem ellenére a megoldás sikerrel járt, és a finanszírozási megállapodást 2011 februárjában aláírták.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A BIZOTTSÁG ÁLTAL AZ EFA-TÁMOGATÁSRA VONATKOZÓAN TÁMASZTOTT EGYÉRTELMŰ ELŐFELTÉTELEK ALKALMAZÁSA, KAMERUN

A 9. és 10. EFA keretében finanszírozott közúti támogatási programok némelyike olyan feltételeket tartalmazott, amelyeket a kormányzatnak azelőtt kellett teljesítenie, hogy a Bizottság elindította volna az útépítési munkálatok beszerzési eljárását. Ezek a feltételek egyértelműen meghatározott témakörökhöz, mint például a kormányzat által az útkarbantartásra évente előirányzott összegekhez és számos szakpolitikai reformintézkedés meghatározott határidőig történő végrehajtásához kapcsolódtak. Ezeket a feltételeket azóta teljesítették, és megkezdődhettek az útépítési munkák.

AZ ÚTKARBANTARTÁSSAL KAPCSOLATBAN TÁMASZTOTT FELTÉTELEK

28. A Számvevőszék által vizsgált, az EFA keretében finanszírozott projektek csak kevés feltételt támasztottak az intézményi reformokkal kapcsolatban [29]. Beninben és Burkina Fasóban az ezen a területen jelentkező fontos kihívások ellenére sem határoztak meg ilyen feltételeket. A többi felkeresett országban megfelelő feltételeket határoztak meg, és azokat teljesítették is. Zambiában például közúti alapot [30] és közúti ügynökséget [31] hoztak létre; az üzemanyagba épített adóterheket időben beszedték, és teljes egészében átadták a közúti alapnak. A feltételek azonban nem terjedtek ki a főbb intézményi hiányosságokra, mint például arra, hogy Tanzániában a közúti ügynökség nem rendelkezik autonómiával, a költségvetést kevéssé eredményesen ellenőrzi, illetve felügyeli, és a helyi állami hatóságok csak korlátozott kapacitással rendelkeznek a vidéki utak karbantartásához.

29. Miközben feltételeket szab egy intézkedéshez, a Bizottság jelentős figyelmet fordít arra is, hogy a partnerország növelje az útkarbantartásra elkülönített forrásokat. Ez például Beninben és Zambiában hozzájárult ahhoz, hogy megszüntessék a közúti alapba történő kincstári befizetések folyamatos csúszását, és Tanzániában lényegesen csökkentette a gázolaj árába épített adóterhekkel kapcsolatos adókerülést. A Számvevőszék által felkeresett összes országban az elmúlt tíz év során lényegesen nőtt a karbantartásra fordított összeg. Ez azonban még mindig nem elegendő az utak jó állapotban tartásához, és a Bizottság nem foglalkozott azzal a problémával, hogy számos nemzeti költségvetés nagyobb összegeket fordít az úthálózat korszerűsítésére és felújítására, mint a meglévő úthálózat megfelelő karbantartására. A feltételek sok esetben nem határozzák meg elég precízen a célokat és a határidőket, bár Burkina Faso, Csád és Zambia a közelmúltban előrelépést ért el e téren.

A JÁRMŰVEK TÚLTERHELÉSÉVEL KAPCSOLATOS FELTÉTELEK

30. Annak ellenére, hogy ez a probléma súlyosan fenyegeti a legtöbb említett ország közúti infrastruktúráját (lásd: 11. bekezdés), a programokhoz kapcsolódó feltételek meghatározása során a Bizottság nem fordított kellő figyelmet a túlterhelésre. Egyes programok ugyan tartalmaznak ilyen feltételeket, de Burkina Faso kivételével a Bizottság nem alkalmazott szisztematikus megközelítést.

+++++ TIFF +++++

JÁRMŰTÚLTERHELÉS OKOZTA NYOMVÁLYÚSODÁS

31. A feltételek gyakran irreálisak, azonnali szisztematikus ellenőrzést és bírságok kiszabását írják elő, és homályosan határozzák meg a célokat és határidőket. Ezek nem teszik lehetővé a teljesítés objektív módon történő értékelését, és nem biztosítanak megfelelő alapot ahhoz, hogy a Bizottság a szakpolitikai párbeszéd során előmozdítsa a reformok iránti elkötelezettséget. Az egyedüli kivételt a 9. EFA keretében végrehajtott támogatási program jelenti Csádban [32], amely több ellenőrzési pont, egy mobil ellenőrzési csoport és aktualizált jogszabályok formájában határozza meg az elérni kívánt eredményeket.

32. Beninben, ahol különösen súlyos a járművek túlterhelésének problémája, a Bizottság legutóbbi ágazati költségvetési támogatási programja [33] olyan célokat határoz meg, amelyek a túlterhelés legsúlyosabb eseteire vonatkoznak [34]. Ez a megközelítés nem áll összhangban a Bizottságnak a régió más országaiban a regionális jogszabályok végrehajtásának előmozdításával kapcsolatos megközelítésével.

33. Kamerun kivételével (lásd: 3. háttérmagyarázat) a Bizottság nem módosította módszereit, amikor az országok nem értek el kellő eredményeket a járművek túlterhelésének csökkentése terén.

A BIZOTTSÁG NEM HASZNÁLJA KI TELJES MÉRTÉKBEN A SZAKPOLITIKAI PÁRBESZÉD LEHETŐSÉGEIT

34. A párbeszéd minősége az egyes partnerországok reformelkötelezettségétől függően szerteágazó képet mutat, és maga a párbeszéd általánosságban csak viszonylag tekinthető eredményesnek. A Bizottság arra vonatkozó képessége, hogy határozott és arányos reakciókat adjon a nem kielégítő eredményekre, a programokhoz kapcsolódó feltételek alkalmazásában merül ki (lásd: 25–33. bekezdés).

AZ ÚTKARBANTARTÁSSAL KAPCSOLATOS SZAKPOLITIKAI PÁRBESZÉD

35. A legtöbb ellenőrzött országban a Bizottság jelentős erőfeszítéseket tesz az útkarbantartással kapcsolatos átfogó szakpolitikai párbeszéd elősegítése érdekében. Kezeli a vonatkozó problémákat, és ajánlásai hasznosak. A párbeszéd különösen a közúti alapok és közúti ügynökségek létrehozása, a költségvetési gazdálkodás, valamint az útkarbantartás programozása és az útépítési munkák felügyelete terén bizonyult alapvető fontosságúnak.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

AZ EFA-TÁMOGATÁS ÖSSZPONTOSÍTÁSA A MEGLÉVŐ KÖZÚTHÁLÓZAT FENNTARTHATÓSÁGÁRA, KAMERUN

A 9. EFA 2004. évi félidős értékelése az úthálózat állapotromlását állapította meg. Az úthálózat mindössze 22%-a volt jó állapotban, az öt évvel korábbi 43%-kal szemben. Az úthálózat gyors állapotromlásának fő okaként a nem megfelelő útkarbantartást határozták meg. E tendencia fényében a Bizottság úgy döntött, hogy fenntartja a közlekedési ágazatra szánt keretösszeget, de a hangsúlyt a meglévő utak felújítására helyezi az eredeti tervekben szereplő új utak építése helyett. Ez hozzájárult az úthálózat általános állapotának javításához. E források egy részét hídmérlegek építésének és felújításának finanszírozására fordították a járművek túlterhelését kiszűrő ellenőrzés eredményesebbé tétele érdekében, mivel ez az egyik fő oka a közúti infrastruktúra idő előtti elhasználódásának. Ezzel a határozott és pragmatikus reakcióval a Bizottság azt az üzenetet közvetítette, hogy a megfelelő útkarbantartás és a túlterhelés csökkentése iránti elkötelezettség egyértelmű prioritást élveznek a támogatások odaítélése során.

36. A Bizottság a partnerországokkal folytatott szakpolitikai párbeszéd során folyamatosan napirenden tartja az útkarbantartás alulfinanszírozottságának problémáját (lásd: 19. bekezdés). A Bizottság és a többi fejlesztési partner erőfeszítései nagyon fontosnak bizonyultak abban, hogy a legtöbb partnerországban előmozdítsák a karbantartási kiadások növelését. Ennek eléréséhez konkrét intézkedésekre összpontosítottak, mint pl. az úthasználati díjak időben történő teljes átutalása az útalapoknak, az üzemanyagba épített adóterhek növelése, a címkézett adók beszedésének javítása és új finanszírozási források keresése.

37. A Bizottság azonban nem fordított kellő figyelmet arra, hogy számos partnerország költségvetésében az úthálózat korszerűsítésének és felújításának van prioritása, nem pedig a meglévő közúti infrastruktúra megfelelő karbantartással történő optimalizálásának.

+++++ TIFF +++++

RUTINKARBANTARTÁS HIÁNYA

38. Míg Burkina Fasóban, ahol a kormányzat elkötelezett az ágazat politikai reformja mellett, a szakpolitikai párbeszéd eredményesnek bizonyult, a többi országról ez kevésbé mondható el.

a) Kamerunban a 2004-ben a Bizottsággal egyeztetett fő intézményi reformok 2011-ben még mindig folyamatban voltak. Mivel a Bizottság nem kísérte szisztematikus módon figyelemmel a megállapodás végrehajtását, ezért nem tudott megfelelő módon és időben reagálni.

b) Zambiában a többi fejlesztési partnerrel együttműködve a szakpolitikai reformok terén elért, különösen az útkarbantartásra vonatkozó elégtelen előrehaladás miatt a Bizottság 2009-ben felfüggesztette az ágazati költségvetés-támogatási programokat. A szakpolitikai párbeszéd valamennyire javult, de a megállapodás szerinti cselekvési terv végrehajtása továbbra is lassú. 2010-ben a Bizottság úgy döntött, hogy mindezek ellenére úgy fog finanszírozni egy fontos új útberuházási projektet, hogy nem határoz meg kapcsolódó feltételeket.

c) Csádban a szakpolitikai párbeszéd csak korlátozott, mivel nem állnak rendelkezésre strukturált keretek a közlekedési ágazatban folytatott párbeszédhez, és a Bizottság nem alkalmazza e célra a közös éves felülvizsgálatokat. A Bizottság például azokra a közelmúltbeli költségvetés-módosításokra sem reagált, amelyek lényegesen csökkentették az útkarbantartásra elkülönített pénzügyi forrásokat.

d) Zambiában ugyanakkor a Bizottság gyorsan és megfelelően reagált a kormányzati elkötelezettség és a párbeszéddel kapcsolatos fogadókészség hiányára (lásd: 4. háttérmagyarázat).

4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A BIZOTTSÁG EREDMÉNYESEN ALKALMAZTA A SZAKPOLITIKAI PÁRBESZÉDET, AMIKOR A ZAMBIAI KORMÁNY NEM MUTATOTT KELLŐ ELKÖTELEZETTSÉGET A REFORMOK MELLETT

2009-ben a Bizottság a többi fejlesztési partnerrel együttműködve felfüggesztette a közúti közlekedési ágazat számára nyújtott támogatás nagy részét, különös tekintettel az ágazati költségvetés-támogatási programokra. Ennek oka az volt, hogy a kormányzat nem ért el megfelelő eredményeket az ágazati stratégia céljainak megvalósításában, nem fordított elegendő pénzügyi forrást az utak karbantartására, és alacsony fogadókészséget mutatott a szakpolitikai párbeszédre. Ezenkívül a zambiai számvevőszék 2010. márciusi jelentése közbeszerzési, irányítási és felügyeleti problémákra derített fényt, és megállapította, hogy a költségvetési előirányzatokat meghaladó mértékű kötelezettségvállalásokra került sor. A segélyprogramok felfüggesztése erőteljes jelzés volt a kormányzat számára, amely ezek után nyitottabbá vált a szakpolitikai párbeszédre. Magas szintű találkozókat kezdeményeztek egy reális ágazati stratégia elfogadása és végrehajtása, illetve a fejlesztési partnerek bizalmának visszanyerése érdekében. A 2010 decemberében elfogadott rövid, közép- és hosszú távú cselekvési tervek lényeges előrelépést jelentettek az ágazaton belüli problémák megoldása felé. A Bizottság azonban addig felfüggesztve tartja az ágazati költségvetés-támogatási programokat, ameddig a kormányzat nem fogad el megfelelő ágazati stratégiát.

A JÁRMŰVEK TÚLTERHELÉSÉVEL KAPCSOLATOS SZAKPOLITIKAI PÁRBESZÉD

39. A Bizottság által a járművek túlterhelésével kapcsolatban folytatott szakpolitikai párbeszéd eredményessége országonként változik, és az esetek felében a párbeszéd igen hasznosnak bizonyult:

a) Zambiában sikeresnek minősült, mivel a kormányzat nagy fontosságot tulajdonított a kérdésnek, és jó volt a fejlesztési partnerek közötti koordináció. Ez lényeges javuláshoz vezetett, és a túlterhelés jelenleg jóval kevésbé jelent súlyos problémát Zambiában, mint sok más országban. Tanzániában is ugyanez a helyzet, itt nem tartottak szükségesnek szakpolitikai párbeszédet e területen (lásd: a 22. bekezdés c) pontja);

b) Kamerunban a Bizottság és a többi fejlesztési partner 2004-ben a túlterhelésre vonatkozó ellenőrzések eredményesebbé tételére szolgáló szakpolitikai reformokról állapodott meg. A párbeszéd különösen az ellenőrzési infrastruktúra bővítésében, továbbá az adatgyűjtés fejlesztésében és a tájékoztató kampányok területén bizonyult eredményesnek. Ezek a reformok az 1998-as 84%-ról 2011-re 13%-ra csökkentették a túlterhelés előfordulását. A további előrehaladást az hátráltatja, hogy a partnerország nem kellően elkötelezett a megállapodásban szereplő egyes reformok – mint például a túlterhelt járművek szisztematikus rakománycsökkentése, a (jelenleg mentességet élvező) üzemanyag-szállító járművek bírságolása, valamint a túlterhelési szabályokat ismételten megsértő fuvarozók engedélyének visszavonása – mellett;

c) a járművek túlterhelésére vonatkozó szakpolitikai párbeszéd Beninben és Burkina Fasóban viszonylag új keletű. A párbeszéd jelenleg a főbb hiányosságokra terjed ki, de mivel a partnerországok nem megfelelően elkötelezettek a szakpolitikai reformok elfogadása és végrehajtása mellett (lásd: a 22. bekezdés a) pontja), kevéssé eredményes. Beninben a Bizottság nem reagált időben és megfelelő határozottsággal az előrehaladás elmaradására, például az új finanszírozási megállapodások, illetve szerződések felfüggesztésével. Burkina Fasóban a Bizottság 2010-ben végül erőteljesebb fellépést alkalmazott (lásd: 1. háttérmagyarázat), amelynek következtében ellenőrzési rendszert vezettek be a járművek terhelésére vonatkozóan, és dinamikusabbá vált a szakpolitikai párbeszéd;

d) megfelelő keretek hiányában (lásd: 38. bekezdés c) pontja) Csádban csak igen korlátozott méreteket öltött a járművek túlterhelésével kapcsolatos szakpolitikai párbeszéd. A Bizottság csak kismértékben foglalkozott szakpolitikai kérdésekkel, és a partnerország csak korlátozottan lépett fel a probléma megoldása érdekében.

A MŰSZAKI EGYÜTTMŰKÖDÉS HASZNOSNAK BIZONYULT, DE KEVÉS EREDMÉNYT ÉRT EL

AZ ÚTKARBANTARTÁSSAL KAPCSOLATOS MŰSZAKI EGYÜTTMŰKÖDÉS

40. Az EFA által finanszírozott műszaki együttműködés az útkarbantartás terén fennálló súlyos intézményi kapacitáshiánnyal foglalkozott, de egyes esetekben nem a fő hiányosságokra koncentrált, például:

a) Burkina Fasóban nem nyújtottak műszaki együttműködést az útalap reformjához, a közúti ügynökség operatív beindításához és a magánvállalatok kapacitásának megerősítéséhez;

b) Kamerunban a műszaki együttműködés nem foglalkozott a körülményes közbeszerzési eljárásokkal;

c) Tanzániában nem foglalkozott a közúti ügynökség, a helyi önkormányzati hatóságok és a magánvállalatok kapacitáshiányával.

41. A támogatásokat számos felkeresett partnerországban a karbantartások programozásának alapjául szolgáló információk megbízhatóbbá tétele érdekében elsősorban az útállapotok felmérésére és az útadatbázisok létrehozására szánják. A műszaki együttműködés a közúti ágazati stratégiák kidolgozásához is hozzájárult, valamint eredményesebbé tette az útkarbantartás felügyeletét. A képzések főként a minisztériumok, a közúti alapok és a közúti ügynökségek személyzetére terjedtek ki, de egyes esetekben az útkarbantartást végző magánvállalatok alkalmazottait is bevonták. Ezek a képzések jól szervezettek és eredményesek voltak. A szakterületek széles körét átfogó szakmai tanulmányok, mint például megvalósíthatósági tanulmányok, az állami kiadásokkal kapcsolatos vizsgálatok, az üzemanyagba épített adóterhek és más adók beszedésével kapcsolatos, valamint a közlekedési intermodalitással kapcsolatos tanulmányok hasznos információkat nyújtottak a szakpolitikai döntéshozatalhoz.

42. Gyakran azonban nehézségek hátráltatták a műszaki együttműködés megvalósítását, így az előirányzott forrásokat csak részben használták fel, és az eredmények fenntarthatósága gyakran veszélybe került:

a) Beninben részben a szakértők és a nemzeti partnereik közötti kommunikációs nehézségek miatt a 9. EFA keretében tervezett tevékenységek végrehajtása nem a tervek szerint alakult, és az eredmények a tulajdonosi szemlélet nemzeti hatóságoknál megfigyelhető hiánya miatt is elmaradtak a várttól;

b) Csádban jelentős összeget különítettek el műszaki együttműködésre a 9. EFA keretében, de ezeket szinte alig használták fel, mert nehézségekbe ütközött a szükséges szakértelemmel rendelkező szakemberek idevonzása és megtartása (különösen az igen nehéz munkakörülmények miatt), valamint a nemzeti hatóságoknak is csak korlátozott volt a támogatásfelvevő kapacitása. Az utak állapotáról készített adatbázist a nemzeti szinten rendelkezésre álló források szűkössége miatt valószínűleg nem fogják naprakészen tartani. A Bizottság jelentős pénzügyi támogatást nyújtott a közúti ügynökség felállításához, de az a kormányzat állítólagos politikai támogatása ellenére még mindig nem kezdte meg működését;

c) Kamerunban a műszaki együttműködés eredményesen fejlesztette a minisztérium kapacitását a karbantartási munkák felügyeletére vonatkozóan, de a közbeszerzési pályáztatás javítására irányuló tervek a partnerország érdeklődésének hiánya miatt nem valósultak meg;

d) Tanzániában a Bizottság által finanszírozott tanulmányok hasznos ajánlásokat eredményeztek, például a költségvetési forrásoknak a közúti ügynökség és más intézmények közötti felosztásával kapcsolatban, de azokat egyelőre még nem hajtották végre;

e) Zambiában a közúti ügynökséggel és a közúti alappal folytatott műszaki együttműködés sikeres, és az eredmények valószínűleg fenntarthatók lesznek. A közúti ügynökség regionális hivatalaival és a vidéki úthálózat karbantartásáért felelős helyi közúti hatóságokkal folytatott együttműködés már kevésbé bizonyult sikeresnek.

A JÁRMŰVEK TÚLTERHELÉSÉVEL KAPCSOLATOS MŰSZAKI EGYÜTTMŰKÖDÉS

43. A járművek túlterhelését csökkenteni hivatott intézkedések támogatását célzó műszaki együttműködés általánosságban véve viszonylag új keletű és korlátozott, kivéve Zambiát, ahol a kormányzat kiemelt fontosságot tulajdonít e kérdésnek, és jó a fejlesztési partnerek közötti koordináció.

44. Más partnerországokban ugyanakkor a Bizottság műszaki együttműködés keretében számos igen lényeges tanulmány elkészítését finanszírozta, például:

a) Beninben az EFA-ból finanszíroztak egy átfogó felmérést a túlterhelésről, amely felhasználható az EFA keretében folytatott ilyen irányú együttműködés javítására;

b) Csádban két, 2008-ban készített tanulmány hozzájárult a túlterhelés ellenőrzésére szolgáló nemzeti stratégia előkészítéséhez;

c) egy 2008-ban Burkina Fasóban végzett tanulmány szolgált alapul a Nyugat-Afrikai Gazdasági és Monetáris Unió által 2010-ben elfogadott, a regionális jogszabályok végrehajtására vonatkozó útitervhez;

d) Kamerunban a túlterhelés ellenőrzésére szolgáló rendszerről készített, az EFA által finanszírozott ellenőrzések és diagnosztikai tanulmányok hasznosnak bizonyultak az ellenőrzések javítására irányuló cselekvési tervek elkészítéséhez. Ennek keretében további tanácsokat adtak és képzéseket nyújtottak a hídmérlegek hálózatának hatékonyabb irányítására vonatkozóan;

e) Tanzániában a Bizottság jelenleg a kormányzati irányítás javítására, a túlterhelés ellenőrzésére szolgáló rendszer irányítására és a hídmérlegek hálózatának fejlesztésére összpontosító kiemelt jelentőségű programot készít elő (lásd: 5. háttérmagyarázat).

5. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A BIZOTTSÁG ÁLTAL A TÚLTERHELÉS ELLENŐRZÉSÉNEK FEJLESZTÉSÉRE NYÚJTOTT ÁTFOGÓ TÁMOGATÁS A KELET-AFRIKAI KÖZÖSSÉG (EAC) RÉGIÓJÁBAN

A Bizottság regionális programot készít elő a járművek túlterhelésének vizsgálatára szolgáló ellenőrzési rendszer fejlesztése és korszerűsítése céljából a Burundit, a Kongói Demokratikus Köztársaságot, Ruandát, Tanzániát és Ugandát összekötő központi folyosó mentén. Ez a 16 millió EUR összegű projekt nagy jelentőségű a közúti infrastruktúra fenntarthatósága szempontjából, mivel a Kelet-Afrikai Közösség (EAC) főbb útvonalain a túlterhelés jelenti az útburkolat korai elhasználódásának fő okát. A projekt az EAC régióban folyamatban levő kezdeményezések támogatására irányul. Célja a járművek túlterhelésének csökkentése a jogszabályok tökéletesítése, a jogszabályok végrehajtási módjának meghatározása, valamint a túlterhelést lehetővé tevő hiányosságok felszámolása révén. Az első fázis során felülvizsgálják és harmonizálják az EAC régió szabályozását, és elemzik a hídmérlegállomások kezeléséhez kapcsolódó irányítási kérdéseket. A második fázisban részletes tervet készítenek öt–hét hídmérleg építésére és korszerűsítésére, amelyek kivitelezése a harmadik, végleges fázisban történik. A projekt a járművek túlterhelésének ellenőrzésére szolgáló rendszerek irányításának és kezelésének fejlesztésére is hangsúlyt helyez, ezzel is csökkentve az állásidőt és zavartalanabbá téve a központi folyosó mentén zajló áruforgalmat.

+++++ TIFF +++++

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

Következtetések

45. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság részben eredményesen támogatja a szubszaharai Afrika közúthálózatának fenntarthatóságát.

46. A Számvevőszék által felkeresett partnerországok nem tesznek meg mindent a közúti infrastruktúra fenntarthatóságáért. Az utaknál változó mértékben korai elhasználódás figyelhető meg. Annak ellenére, hogy a legtöbb ellenőrzött partnerország jelentős előrelépéseket tett az útkarbantartás terén, minden országban számos további akadályt kell leküzdeni. Intézményi reformokat fogadtak el, de továbbra is számos intézményi hiányosságot kell felszámolni. Bár az utak karbantartására fordított kiadások idővel minden, a Számvevőszék által felkeresett országban növekedtek, azok továbbra sem elégségesek, és a karbantartást késve vagy hiányosan végzik el. A legtöbb partnerország nem ért el megfelelő eredményeket a járművek túlterhelésének csökkentése terén, aminek jelentős hatása van a közutak várható élettartamára és karbantartási költségeire.

47. A Bizottság – a közúti ágazat egyik fő támogatója – részben eredményesen mozdítja elő a szubszaharai Afrika közúthálózatának fenntarthatóságát akadályozó tényezők megszüntetésére irányuló ágazati szakpolitikai reformok elfogadását és végrehajtását. A Bizottság által a pénzügyi támogatásokhoz kapcsolódóan szabott feltételek ösztönző hatása mérsékelt. A Bizottság sok esetben nem reagál megfelelően az olyan helyzetekre, amikor a partnerországok nem teljesítik kötelezettségvállalásaikat, és ezzel csökkenti a hitelességét. Ez jelentős hatással van a szakpolitikai párbeszédre is, amelynek lehetőségeit a Bizottság nem használja ki teljes mértékben, annak ellenére, hogy ez a párbeszéd alapvető fontosságú volt az egyes területeken elért fejlődés szempontjából, különösen azokban az esetekben, amikor az intézményi keretekről és az utak karbantartásának finanszírozásáról volt szó. A Bizottság által finanszírozott műszaki együttműködés az elvártnál kevésbé volt sikeres.

AJÁNLÁSOK

48. A Számvevőszék a következő ajánlásokat fogalmazza meg az EFA által nyújtott, a szubszaharai Afrika úthálózatának fenntarthatóságát célzó fejlesztési támogatások eredményességének javítása érdekében:

1. AJÁNLÁS

A FORRÁSOK ELOSZTÁSA

Az Európai Külügyi Szolgálat és a Bizottság a közúti ágazaton belül azokra a területekre összpontosítsa az EFA-támogatásokat, ahol azzal a legnagyobb hatást lehet elérni. Ennek érdekében:

a) a forrásokat az olyan partnerországok közúti ágazataira összpontosítsák, amelyek megfelelő ágazati szakpolitikát hajtanak végre a fenntartható közúti közlekedés megvalósítása érdekében, valamint megfelelő és hiteles intézkedéseket tesznek az utak karbantartásának javítására és a járművek túlterhelésének csökkentésére;

b) más országokban, különösen azokban, ahol az EFA korábban már jelentős közúti infrastrukturális beruházásokat finanszírozott, az EFA-forrásokat összpontosítsák az intézményi támogatásra, a meglévő úthálózat karbantartására és a tengelyterhelés ellenőrzésére szolgáló infrastruktúrára;

c) adott esetben erősítsék fel az EFA-források multiplikátor hatását úgy, hogy ezeket a vissza nem térítendő támogatásokat hitelekkel kombinálják, valamint az úthálózat korszerűsítésének és bővítésének finanszírozásába a magánszektort is bevonják.

2. AJÁNLÁS

FELTÉTELEK ÉS SZAKPOLITIKAI PÁRBESZÉD

A Bizottság nyomatékosítsa a programokhoz kapcsolódó feltételeket, és tegye eredményesebbé a szakpolitikai párbeszédet. Ennek érdekében:

a) határozzon meg az útkarbantartással és a járművek túlterhelésével kapcsolatos szakpolitikai reformok által igényelt egyértelmű, mérhető és határidőhöz kötött feltételeket;

b) a programozás során adott esetben támasszon előfeltételeket az egyedi támogatási programok szintjén úgy, hogy a támogatási megállapodások aláírását, a munkák pályáztatásának megkezdését és a kivitelezési szerződések aláírását a feltételek előzetes teljesítéséhez köti;

c) rendszeres időközönként végezze el a feltételek teljesülésének strukturált elemzését, valamint végezze el az országok közúti ágazatának időszakos és a projektek utólagos értékelését;

d) szisztematikusan végezze el a feltételek teljesülésével kapcsolatos megállapítások és az értékelések eredményeinek nyomon követését, arra koncentrálva, hogy adott esetben mik lehetnek a tervektől eltérő előrehaladás okai, és milyen kiigazító intézkedések válhatnak szükségessé;

e) reagáljon határozottan, arányos mértékben és megfelelő időben az olyan esetekre, ahol a kormányzatok nem mutatnak kellő elkötelezettséget a felmerült problémák megoldása és a Bizottság ajánlásainak végrehajtása terén, beleértve az egyedi programok, illetve adott esetben a teljes közúti ágazat EFA-támogatásának felfüggesztését vagy megszüntetését.

3. AJÁNLÁS

MŰSZAKI EGYÜTTMŰKÖDÉS

A kapacitásfejlesztési támogatás eredményességének javítására szolgáló stratégiával [35] összhangban a Bizottság:

a) törekedjen annak biztosítására, hogy a tervezett tevékenységekre vonatkozóan hiteles kormányzati szerepvállalás történjen, és nemzeti szinten megfelelő emberi és költségvetési erőforrások álljanak rendelkezésre a program során és azt követően;

b) jobban összpontosítson a járművek túlterhelése mögött álló kiváltó okokra, mint pl. a rendesen működő szállítási piac hiányára;

c) szükség szerint nyújtson támogatást a partnerországok számára ahhoz, hogy alapos közgazdasági elemzést végezhessenek az utak karbantartása és az úthálózat bővítése közötti egyensúly biztosításához, figyelembe véve az összes vonatkozó gazdasági, társadalmi, környezeti, pénzügyi, műszaki és operatív kritériumot.

Ezt a jelentést Karel PINXTEN számvevőszéki tag elnökletével a III. kamara a 2012. október 16-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Európai Bizottság, Fejlesztési és Együttműködési Főigazgatóság – EuropeAid, European Development Cooperation in Infrastructure: a review of the past twelve years (Európai fejlesztési együttműködés az infrastruktúra terén: az elmúlt húsz év áttekintése), 2008, 6. o.

[2] Az ezer négyzet-kilométerenkénti 944 kilométeres világátlaggal szemben a szubszaharai Afrikában ezer négyzet-kilométernyi földterületre 204 kilométernyi út jut. Forrás: The burden of maintenance: roads in sub-Saharan Africa (A szubszaharai Afrika úthálózatának karbantartási terhei), Africa Infrastructure Country Diagnostic, 2008. június, Világbank, Washington.

[3] Az egymillió amerikai dollárnyi bruttó hazai termékre jutó 3,47 kilométeres világátlaggal szemben a szubszaharai Afrikában egymillió amerikai dollár értékű bruttó hazai termékhez 6,55 kilométernyi úthálózat tartozik. Forrás: The burden of maintenance: roads in sub-Saharan Africa (A szubszaharai Afrika úthálózatának karbantartási terhei), Africa Infrastructure Country Diagnostic, 2008. június, Világbank, Washington.

[4] Az infrastruktúra helyreállítását célzó munkák olyankor, amikor az út már annyira elhasználódott, hogy új fedőréteg terítése (azaz karbantartás) már nem jöhet szóba műszaki alternatívaként. Ez az úttest (alap és ágyazat) újjáépítését is jelenti.

[5] A burkolatfelújítás egy meglévő út új kopófelülettel való lefedését, vagy az út felső rétegének eltávolítását, majd új kopófelülettel való ellátását jelenti.

[6] A Lisszaboni Szerződés 2009. december 1-jén történő hatálybalépését követően az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) 2010. december 1-jén kezdte meg működését. Az EKSZ a legtöbb külső fellépési eszköz programozási ciklusának részeként a Bizottság kapcsolódó szolgálataival együtt készíti elő a támogatások országok közti elosztásáról szóló bizottsági határozatokat, az országos és regionális stratégiai dokumentumokat, valamint a nemzeti és regionális indikatív programokat.

[7] A fejlesztési együttműködésben a fenntartható közlekedés előmozdításáról szóló, 2000. július 6-i COM(2000) 422 végleges bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek. A Tanács 2001. május 31-i 9985/01. sz. feljegyzésében üdvözölte a közleményt.

[8] Olyan munkák, melyek célja az út kapacitásának bővítése mind a forgalom, mind a biztonság tekintetében. Jellemző példa a murvás utak átépítése szilárd burkolatúvá, vagy a meglévő burkolat megerősítése.

[9] 1995 és 2011 között a projektekre szánt kötelezettségvállalások összege 6676 millió EUR volt, ami az összes kötelezettségvállalás körülbelül 90%-át jelenti.

[10] 1995 és 2011 között a közúti ágazat költségvetés-támogatási programjaira szánt kötelezettségvállalások összege 715 millió EUR volt, ami az összes kötelezettségvállalás körülbelül 10%-át jelenti.

[11] A Ruanda számára nyújtott költségvetés-támogatási program támogatási megállapodása jelenleg előkészítés alatt áll.

[12] A járművek által okozott hosszanti bemélyedés az út felületén.

[13] A hámlás az útfelület foltokban történő leválását jelenti.

[14] Campagne de pesage des charges à l’essieu, rapport final (A tengelyterhelés-mérési kampány zárójelentése), Hydroplan, 2006. december.

[15] Rapport sur les activités de contrôle de la charge à l’essieu et du PTAC dans les postes frontaliers du 1er janvier au 31 mars 2011 (Jelentés a tengelyterhelés és a legnagyobb engedélyezett össztömeg ellenőrzéséről a határátkelőhelyeken, 2011. január 1. és március 31. között), Közlekedési, Postaügyi és Digitális Gazdasági Minisztérium.

[16] Étude des impacts de la réduction des charges des véhicules poids lourds (Hatástanulmány a tehergépjárművek terhelésének csökkentéséről), 2008. október.

[17] 8/2003. sz. különjelentés az EFA-finanszírozású infrastrukturális beruházások végrehajtásáról (HL C 181., 2003.7.31.).

[18] Ezek a közúti ügynökségek azonban még mindig nem rendelkeznek megfelelő autonómiával ahhoz, hogy döntéseket hozzanak a karbantartás programozásával vagy a karbantartási források elosztásával kapcsolatban.

[19] A Világbank (Washington) The burden of maintenance: roads in sub-Saharan Africa (A szubszaharai Afrika úthálózatának karbantartási terhei) című, 2008. júniusi tanulmánya megállapította, hogy a beruházások a teljes kiadások kétharmadát tették ki. A világ többi részén folytatott gyakorlat szerint a beruházások és karbantartási munkák közötti arány közelebb áll az 50/50-hez.

[20] Lásd: 18/2009. sz. különjelentés a Kelet-Afrikában és Nyugat-Afrikában a regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás eredményességéről (http://eca.europa.eu).

[21] A jármű terhelésének csökkentése a túlsúlyos rakomány eltávolításával.

[22] A nem hivatalos útzár a korrupciónak egy olyan formája, amelynek keretében a forgalmat illegális ellenőrzések végrehajtása és vesztegetési pénz beszedése céljából leállítják.

[23] Ebből az következik, hogy a járművek túlterhelése nem a rendelkezésre álló szállítási kapacitás hiányából adódik.

[24] Lásd: Transport Prices and Costs in Africa: A Review of the Main International Corridors (Szállítási árak és költségek Afrikában: a fő nemzetközi folyosók áttekintése), Africa Infrastructure Country Diagnostic, 2008. július és Africa’s Infrastructure: A Time for Transformation (Infrastruktúra Afrikában: időszerűvé vált az átalakítás), Világbank, 2010.

[25] 2009/2010. évi túlterhelési statisztikák, TANROAD.

[26] Axle load control programme – Impact assessment survey report (Tengelyterhelés-ellenőrzési program – hatásvizsgálati és felmérési jelentés), Közúti Ügynökség, 2008.

[27] A Számvevőszék által vizsgált négy program közül három esetében.

[28] Infrastruktúra- és közlekedéstámogatási program (Appui sectoriel infrastructures et transports).

[29] A Számvevőszék által megvizsgált 48 projekt közül 31 nem tartalmazott feltételeket.

[30] Nemzeti Útalap Ügynökség (National Road Fund Agency).

[31] Közúti Ügynökség (Road Development Agency).

[32] A "Közlekedési ágazati szakpolitika támogatása: útkarbantartás és gazdasági tengelyek" (Appui à la politique sectorielle des transports: entretien routier et axes économiques) elnevezésű 2005-ös program.

[33] A "Közlekedési ágazat támogatása" (Appui au secteur des transports) elnevezésű 2009-es program.

[34] A legalább egy tengelyen 20 tonnát meghaladó terheléssel rendelkező járművek.

[35] Reforming Technical Cooperation and Project Implementation Units for External Aid provided by the European Commission, A Backbone Strategy (Az Európai Bizottság által nyújtott külső támogatásokat kezelő műszaki együttműködési és projektvégrehajtási osztályok reformja, Alapstratégia), 2008. július.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

KÖZUTAKRA VONATKOZÓ EFA-KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK A SZUBSZAHARAI AFRIKA ORSZÁGAIBAN, 1995–2011

ORSZÁG | (EUR) |

Mali Benin Niger Burkina Faso Ghána Guineai Szenegál Mauritánia Sierra Leone Csád Elefántcsontpart Bissau-Guinea Libéria Zöld-foki-szigetek Togó Gambia | 419598326 347682270 320368922 312101911 280618638 273105333 242057572 190880748 166933430 72000000 70000000 69182042 60200000 22905117 2676753 697195 |

Nyugat-Afrika összesen | 2851008259 |

Etiópia Uganda Tanzánia Kenya Dzsibuti Eritrea Szomália | 669898636 466664139 353003422 323003402 53608497 39830000 3800000 |

Kelet-Afrika összesen | 1909808096 |

Madagaszkár Mozambik Zambia Malawi Kongói Demokratikus Köztársaság Kongói Köztársaság Lesotho Comore-szigetek Angola Namíbia Mauritius Szváziföld | 392145169 368404503 288358090 174425298 148028097 67590000 40251098 26873099 25044130 21958898 3782617 1489228 |

Dél-Afrika összesen | 1558350225 |

Kamerun Csád Burundi Ruanda Közép-Afrikai Köztársaság Gabon São Tomé és Príncipe Egyenlítői Guinea | 359118520 264035490 146658963 138566306 67672075 60937496 34832347 80000 |

Közép-Afrika összesen | 1071901197 |

| |

ÖSSZESEN | 7391067778 |

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

A SZÁMVEVŐSZÉK ÁLTAL FELKERESETT ORSZÁGOK

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

A SZÁMVEVŐSZÉK HELYSZÍNI VIZSGÁLATI MEGÁLLAPÍTÁSAINAK ÁTTEKINTÉSE

Ország | Út | EFA-projekt | Az út állapota [1] | Idő előtt elhasználódott |

Benin | Sémé–Porto Novo (12,7 km) | 7. EFA – Az útfejlesztésről 1995-ben döntöttek, és a beruházást 2003-ban fejezték be – 14,7 millió EUR | Jó | Nem |

Parakou város úthálózata (17,3 km) | 7. EFA – Az útfejlesztésről 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2005-ben fejezték be – 6,2 millió EUR | Nagyon jó | Nem |

Natitingou–Porga (101 km) | 8. EFA – Az útfejlesztésről 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2005-ben fejezték be – 26,9 millió EUR | Megfelelő | Igen |

A Cotonou-n átvezető főút (7,4 km) | 7. és 8. EFA – Az útfejlesztésről 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2004-ben fejezték be – 22,8 millió EUR | Jó | Nem |

Dassa–Savé–Parakou, Savalou–Dassa–Bohicon, Porto Novo–Igolo (331 km) | 8. EFA – Az időszakos karbantartásról 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2004-ben fejezték be – 43,8 millió EUR | Rossz/Megfelelő/Jó | Igen |

Burkina Faso | Ouagadougou–Koupéla (135 km) | 8. EFA – Az időszakos karbantartásról 1998-ban döntöttek, és a beruházást 2002-ben fejezték be – 11,3 millió EUR 9. EFA – Az időszakos karbantartásról 2003-ban döntöttek, és a beruházást 2007-ben fejezték be – 35,6 millió EUR | Jó | Igen |

Bobo Dioulasso–Boromo (169 km) | 8. EFA – Az időszakos karbantartásról 1998-ban döntöttek, és a beruházást 2003-ban fejezték be – 13,2 millió EUR 9. EFA – Az időszakos karbantartásról 2003-ban döntöttek, és a beruházást 2008-ban fejezték be – 79,4 millió EUR | Jó | Igen |

Kamerun | Yaoundé–Ayos (126 km) | 8. EFA – Az útfelújításról 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2005-ben fejezték be – 13,1 millió EUR | Megfelelő | Nem |

Bertoua–Garoua Boulaï (250 km) | 7. EFA – Az útfelújításról 1997-ben döntöttek, és a beruházást 2002-ben fejezték be – 71,3 millió EUR | Megfelelő | Nem |

N’Gaoundéré–Touboro (265 km) | 8. EFA – Az útépítésről 1998-ban döntöttek, és a beruházást 2004-ben fejezték be – 91,2 millió EUR | Jó | Nem |

Garoua–Figuil (90 km) | 9. EFA – Az útfelújításról 2007-ben döntöttek, és a beruházást 2010-ben fejezték be – 38,0 millió EUR | Jó | Igen |

Csád | Eré–Kélo (48 km) | 7. EFA – Az útépítésről 1996-ban döntöttek, és a beruházást 2001-ben fejezték be – 11,8 millió EUR | Rossz | Igen |

Kélo–Moundou (108 km) | 8. EFA – Az útépítésről 2000-ben döntöttek, és a beruházást 2004-ben fejezték be – 28,4 millió EUR | Rossz | Igen |

Moundou–Koutéré (118 km) | 8. EFA – Az útépítésről 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2006-ban fejezték be – 38,3 millió EUR | Nagyon jó | Nem |

Moundou–Doba, Doba–Koumra (190 km) | 9. EFA – Az útépítésről 2005-ben döntöttek, és a beruházást 2010-ben fejezték be – 78,0 millió EUR | Jó | Igen |

Tanzánia | Mwanza környéki és a településen belüli utak (55,2 km) | 8. EFA – Az útfelújításról 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2006-ban fejezték be – 34,9 millió EUR | Nagyon jó/Rossz | Igen |

Mwanza határ–Tinde, Isaka–Nzega (169 km) | 8. EFA – Az útfelújításról és korszerűsítésről 2000-ben döntöttek, és a beruházást 2007-ben fejezték be – 114,7 millió EUR | Nagyon jó/Jó/Megfelelő/Rossz | Igen |

Morrogoro–Dodoma (253 km) | 8. EFA – Az útfelújításról és korszerűsítésről 2000-ben döntöttek, és a beruházást 2007-ben fejezték be – 41,9 millió EUR | Megfelelő | Igen |

Zambia | Monze – Zimba (212 km) | 8. EFA – Az útfelújításról 1998-ban döntöttek, és a beruházást 2002-ben fejezték be – 34,3 millió EUR | Megfelelő | Igen |

Kabwe Kapiri és Chisamba közötti út (82 km) | 8. EFA – Az útfelújításról 1999-ben döntöttek, és a beruházást 2003-ban fejezték be – 16,8 millió EUR | Megfelelő | Igen |

Zimba – Livingstone (42,7 km) | 9. EFA – Az útfelújításról 2007-ben döntöttek, és a beruházást 2010-ben fejezték be – 15,0 millió EUR | Nagyon jó | Nem |

[1] Az utakat az úthálózat-értékelési eszközben szereplő állapotkategóriák szerint osztályozzák. Ezek a kategóriák a következők:

- Nagyon jó: csak rutinkarbantartást igényel;

- Jó: a rutinkarbantartáson túlmenően megelőző karbantartást vagy helyenként burkolatcserét, illetve javítást igényel;

- Megfelelő: rutinkarbantartást és időszakos karbantartást igényel;

- Rossz: rutinkarbantartást, továbbá megerősítést vagy részleges felújítást igényel;

- Nagyon rossz: rutinkarbantartást és teljes felújítást igényel.

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

7–10. EFA: KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA PROJEKTEK BENINBEN

+++++ TIFF +++++

A BENINI KÖZUTAK SZÁMVEVŐSZÉKI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSE SORÁN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK

Sémé–Porto Novo

Az út állapota korának megfelelő. A rutinkarbantartást elvégezték.

Parakou város úthálózata

A projekt során hozott jó műszaki döntéseknek, az alacsony forgalomnak és a megfelelő – a városi hatóságok által saját költségvetésből végzett – karbantartásnak köszönhetően Parakou város útjai nagyon jó állapotban vannak. A karbantartás a hozzáértő műszaki szolgálatok, a város útfenntartási költségvetésének és beruházásainak lényeges bővülése [1], a 2005 óta több évre kötött átfogó karbantartási szerződések és a helyi lakosságnak a kézi munkát igénylő rendszeres karbantartásban való részvétele – például a női egyesületek által hetente végzett söprés – miatt jónak mondható.

Natitingou–Porga

Az út hullámos, repedezett, felgyűrődött, kátyús. A közúti biztonsági infrastruktúra [2] is leromlott állapotban van. Az út állapotromlása strukturális problémák, a járművek túlterhelése és elégtelen karbantartás miatt következett be. A vizsgálat feltárta, hogy nem végzik el az igényelt rutinkarbantartást, valamint az út jelentős része időszakos karbantartást igényelne. Az utat ezért nem lehet a tervezési feltételeknek és sebességnek megfelelően használni. Mivel a vizsgált út egyes szakaszai még nem érték el élettartamuk végét, megállapítható, hogy az út elhasználódása idő előtti.

A Cotonou-n átvezető főút

Az út még jó állapotban van. Mivel azonban a városi hatóságok nem végzik el megfelelően a rutinkarbantartást, fennáll az állapotromlás kockázata. A vízelvezető csatornákat nem tisztítják, melynek következtében a homok és szemét eltömítheti azokat.

Dassa–Savé–Parakou; Savalou–Dassa–Bohicon

Az úton a korai elhasználódás jelei mutatkoznak. Az ellenőrök megállapítása szerint az út hullámos, nyomvályús [3], repedezett, felgyűrődött és kátyús. Számos helyen az útfelület súlyosan sérült. A közúti biztonsági infrastruktúra is leromlott állapotban van. Az állapotromlást főként a túlterhelt járművek okozzák, de ehhez a helyi strukturális problémák és az eredetileg tervezettnél sűrűbb forgalom is hozzájárul. Ennek eredményeként az utat nem lehet a tervezési feltételeknek és sebességnek megfelelően használni. Ezenkívül az út rutinkarbantartása sem történik megfelelően, és hiába lenne már aktuális az időszakos karbantartás, ennek végrehajtását egyelőre még nem tervezik.

Porto Novo–Igolo

Általánosságban véve az út jó állapotban van. A megfigyelt állapotromlás, beleértve az enyhe hullámosságot, az út életkorának megfelelő. A rutinkarbantartást elvégezték, de nem mindig a megfelelő időben.

[1] A 2005. évi 200 millió CFAF-ről 2011-re az összeg 800 millió CFAF-re emelkedett.

[2] Horizontális útburkolati jelek, védőkorlát, közúti jelzőtáblák és út menti betontömbök.

[3] A járművek által okozott hosszanti bemélyedés az út felületén.

--------------------------------------------------

V. MELLÉKLET

7–10. EFA: KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA PROJEKTEK BURKINA FASÓBAN

+++++ TIFF +++++

A BURKINA FASÓ-I KÖZUTAK SZÁMVEVŐSZÉKI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSE SORÁN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK

Biztonsági megfontolások miatt a Számvevőszék csak korlátozott körben végezte el az utak szemrevételezéses ellenőrzését Burkina Fasóban.

Ouagadougou–Koupéla

Az út időszakos karbantartását a 8. EFA finanszírozta. A munkálatokat 2003-ban befejezték, de az út már 2005 februárjában az idő előtti elhasználódás jeleit mutatta, ezért úgy határoztak, hogy az időszakos karbantartási és megerősítési munkálatokat a 9. EFA keretein belül finanszírozzák. Ezeket a munkálatokat 2007-ben fejezték be. A Számvevőszék által egy 40 km-es útszakaszon végzett szemrevételezéses ellenőrzés szerint az út jelenleg jó állapotban van. Mindazonáltal egyes helyeken az idő előtti elhasználódás jelei mutatkoznak, pl. Ouagadougou irányában nyomvályúk alakultak ki, valamint a teherautók maximális magasságát szabályozó fémszerkezet is megsemmisült. A nyomvályúsodás oka a járművek túlterhelése és a 2002-es elefántcsontparti válság miatt bekövetkező váratlan forgalomnövekedés.

Bobo Dioulasso–Boromo

A 8. EFA keretében finanszírozott időszakos karbantartás 2002-ben fejeződött be. A munkálatokat felügyelők által készített monitoringjelentések és zárójelentés szerint az út a karbantartási munkák befejezése után egy évvel már súlyosan meg volt rongálódva. Az állapotromlás általános volt, az útfelület elhasználódására, kátyúsodásra és nyomvályúsodásra terjedt ki. Ennek eredményeként rövid időn belül további időszakos karbantartást végeztek, ezúttal a 9. EFA pénzügyi forrásaiból. A munkálatokat 2008-ban fejezték be. Jelenleg az út általános állapota még jónak mondható. Mindazonáltal a Számvevőszék az idő előtti elhasználódás jeleit észlelte, többek között az útfelület megrongálódását és nyomvályúsodást. Ez azt jelzi, hogy az út a vártnál kevésbé lesz tartós. A korai elhasználódás az út felavatási ünnepségén az uniós külképviselet tagjainak is feltűnt.

--------------------------------------------------

VI. MELLÉKLET

7–10. EFA: KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA PROJEKTEK KAMERUNBAN

+++++ TIFF +++++

A KAMERUNI KÖZUTAK SZÁMVEVŐSZÉKI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSE SORÁN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK

Yaoundé–Ayos

Az út jelenleg megfelelő állapotban van, és még alkalmas a tervezési sebességgel való közlekedésre. Annak ellenére azonban, hogy a megerősítési munkák csak hat éve fejeződtek be, az út már a fáradás olyan jeleit mutatja, mint a mélyedések, az úthasználók által okozott sérülések, a közúti jelzőtáblák és a védőkorlát gyakori megrongálódása. A korai elhasználódást főként a sűrű forgalom és strukturális hiányosságok okozzák. Az útépítésről szóló zárójelentés megjegyzi, hogy a 83 kilométer hosszú, Awaé–Ayos közötti szakasz túl keskeny a várható forgalomhoz képest [1]. Időszakos karbantartásra van szükség ahhoz, hogy a közeljövőben ne kelljen drágább útfelújítási munkálatokat végezni. Ilyen munkák elvégzését azonban jelenleg nem tervezik.

Bertoua–Garoua Boulaï

Az úton repedések és mélyedések találhatók, főként a járművek túlterheltsége miatt. Az állapotromlás ellenére az út jelenleg még megfelelő állapotban van, és alkalmas a tervezési sebességgel való közlekedésre. Ezenkívül az úthasználók által okozott sérülések is megfigyelhetők az útfelületen, a horizontális útburkolati jeleken és a védőkorlátokon. Az út korát tekintve az elhasználódás nem tekinthető idő előttinek, de rövid távon időszakos karbantartásra lenne szükség ahhoz, hogy a közeljövőben ne kelljen drágább felújítási munkákat végezni. Ilyen karbantartás elvégzését azonban nem tervezik.

N’Gaoundéré–Touboro

Az út még jó állapotban van, az elhasználódás kisebb jeleivel. Ez a vártnál lényegesen alacsonyabb forgalomnak tudható be.

Garoua–Figuil

Az út állapota általánosságban jó, de némi elhasználódás figyelhető meg, pl. repedések, mélyedések és a felületen kiváló bitumen formájában. Ezeket a problémákat a kivitelezési munkák rossz minősége és a túlterhelt járművek okozzák. Mivel az útépítési munkákat nemrég fejezték be, az elhasználódás idő előttinek minősül.

[1] Construction de la Route Yaoundé – Ayos CM/6014, Évaluation Finale (A Yaoundé–Ayos közötti út kivitelezése, CM/6014, zárójelentés), Dorsch Consult, 2004. július.

--------------------------------------------------

VII. MELLÉKLET

7–10. EFA: KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA PROJEKTEK CSÁDBAN

+++++ TIFF +++++

A CSÁDI KÖZUTAK SZÁMVEVŐSZÉKI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSE SORÁN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK

Eré–Kélo

Az út állapota rossz, számos helyen kátyúk, repedések, felgyűrődések és mélyedések találhatók, ami a vizes talajnak, a rossz kivitelezési minőségnek és túlterhelt járműveknek tudható be. Az idő előtti elhasználódás miatt az úton már nem lehet az eredetileg tervezett sebességgel közlekedni. A finanszírozási megállapítás kitért a nyolcévenkénti időszakos karbantartás szükségességére. Annak ellenére, hogy az út 2001-ben készült el, már 2005-ben időszakos karbantartást terveztek, ami megerősít az idő előtti elhasználódás tényét. Ezeket a munkálatokat azonban nem végezték el. Csádban nem hajtanak végre időszakos útkarbantartási munkákat. Emiatt az útfelújításhoz a jövőben drágább munkákra lesz szükség.

Kélo–Moundou

A finanszírozási megállapodás kitért az ötévenkénti időszakos karbantartás szükségességére. Az építés során kiderült, hogy az út kialakítása nem felel meg a forgalom tényleges szintjének. Ezért azt javasolták, hogy a munkálatok végleges átvételét követően az utat két–három éven belül erősítsék meg. A megerősítési munkálatokat azonban nem végezték el. Ennek eredményeként az út jelenlegi állapota rossz, idő előtt elhasználódott, számos – gyakran nagyméretű – kátyúval és az úthasználók által okozott sérülésekkel. Az ellenőrök megállapították, hogy az út rutinkarbantartása sem megfelelő.

Moundou–Koutéré

Az út még nagyon jó állapotban van. Az idő előtti elhasználódás egyes jelei mutatkoznak, apróbb repedések és bitumenkiválás találhatók az útfelületen. Ez utóbbi főként közútbiztonsági probléma, mert csúszóssá teszi az utat.

Moundou–Doba; Doba–Koumra

Az út még nagyon jó állapotban van. Az idő előtti elhasználódás egyes jelei mutatkoznak, apróbb repedések és bitumenkiválás találhatók az útfelületen. Ez utóbbi főként közútbiztonsági probléma, mert csúszóssá teszi az utat.

--------------------------------------------------

VIII. MELLÉKLET

7–10. EFA: KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA PROJEKTEK TANZÁNIÁBAN

+++++ TIFF +++++

A TANZÁNIAI KÖZUTAK SZÁMVEVŐSZÉKI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSE SORÁN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK

Mwanza környéki és a településen belüli utak felújítása

Mwanza városában kilenc, a városon kívül pedig három út felújítása történt meg. A városon belüli kilenc út teljes hossza 9 km, és azok karbantartását Mwanza város önkormányzata saját költségvetésből végzi. Ezek az utak még mindig nagyon jó állapotban vannak, és csak rutinkarbantartást igényelnek. A városon kívüli három, összesen 46 km hosszúságú út általában rendeltetésszerűen használható, de egyes helyeken idő előtti elhasználódás jelentkezik. A Mwanza–Nyanguge közötti út három, alacsonyan fekvő, mindösszesen 4,1 km hosszú, korábban már újraaszfaltozott és kátyúzott szakaszán gödrök és kátyúk találhatók. A repülőtéri úton a bekötőutakkal alkotott kereszteződésekben a leállósávok elhasználódtak, mivel itt rendszeresen autók és buszok állnak meg az út mentén. A Kenyatta úton egy helyen kátyúk és deformációk jelentek meg. Ezek a problémák az út tervezésével kapcsolatosak.

A Mwanza határátkelő–Tinde és az Isaka–Nzega közötti utak felújítása és korszerűsítése

A felújított utak állapota a jótól a nagyon jóig terjed, néhány olyan helyszín kivételével, ahol idő előtti rongálódás, azaz enyhétől súlyos mértékű bitumenkiválás figyelhető meg. A súlyos esetekben ez gyakran deformációval és nyomvályúsodással jár együtt. Ez rontja a közúti biztonságot, mert csúszóssá teszi az útfelületet. A nyomvályúsodás a fekvőrendőrök előtt és után fokozottan jelentkezik, mert az út tervezése során nem vették figyelembe a forgalom lassulását és gyorsulását ezeken a helyeken. Egyes esetekben a nyomvályúsodás mértéke súlyos. A horizontális útburkolati jelek karbantartását nem végezték el, ezért azok kifakultak.

A központi folyosó karbantartásának elmaradása

Összesen 95 km felújítása és 161 km újraburkolása történt meg. Az út állapota általánosságban megfelelőnek tekinthető, ami azt jelenti, hogy az időszakos felújítás már – az építéskor tervezettnél korábban – aktuálissá vált. Az újraburkolt szakaszokon fokozottan jelentkezik az idő előtti elhasználódás. Egyes, összesen 15–20 km-t kitevő szakaszokon felújításra lenne szükség. Az idő előtti elhasználódás szivárgások, nyomvályúk, leállósávok elhasználódása, deformáció, repedések és kátyúk formájában jelentkezik. A munkálatokat felügyelők által készített monitoringjelentések és zárójelentés [1] szerint az eredeti, rossz minőségű útburkolat nem eléggé stabil, ezért repedések, mélyedések és nyomvályúk jelentkeznek. A közúti ügynökség azáltal, hogy jelentést adott ki az útburkolat hiányosságairól [2], elismerte ezt a problémát.

[1] Evaluation of Backlog Maintenance Programme for the Central Corridor (A központi folyosó karbantartási elmaradásának értékelése), 2009. március.

[2] Backlog Maintenance Works on Central Corridor – Report Pavement Failure (A központi folyosó karbantartásának elmaradása – Jelentés az útburkolat hiányosságairól), TANROADS, 2007. április.

--------------------------------------------------

IX. MELLÉKLET

7–10. EFA: KÖZÚTI INFRASTRUKTÚRA PROJEKTEK ZAMBIÁBAN

+++++ TIFF +++++

A ZAMBIAI KÖZUTAK SZÁMVEVŐSZÉKI HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSE SORÁN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK

A Monze–Zimba közötti út felújítása

Számos helyszínen, különösen bekötőutak csatlakozásánál a leállósáv megrongálódott, ami az út tervezésének tudható be. A közútbiztonsági infrastruktúra, azaz a horizontális útburkolati jelek, a közúti jelzőtáblák és az út menti betontömbök állapota is lényegesen romlott, karbantartásuk pedig nem történt meg. A rutinkarbantartást nem vagy nem megfelelő minőségben végezték el, és bár az út még alkalmas a rendeltetésszerű használatra, a felújítást követő hetedik évben időszakos karbantartást kellett volna végezni. A finanszírozási források elégtelensége és az elmaradt időszakos karbantartás miatt nincs biztosíték arra nézve, hogy az időszakos karbantartást a következő években végrehajtanák. Az említett karbantartás elmaradása jelentősen növelni fogja a jövőbeni karbantartási költségeket. Bár egyelőre még nem láthatók kiterjedt sérülések, de megállapítható, hogy az út elhasználódása idő előtti.

A Kabwe–Kapiri Mposhi és a chisambai utak felújítása

A Kabwe és Kapiri Mposhi közötti út (60,5 km) nagy forgalmú főút, míg a chisambai út (21,5 km) alacsony forgalmú mellékút, amely egy mezőgazdasági területet köt össze főútvonallal. Mindkét úton az idő előtti elhasználódás jelei mutatkoznak. A főúton repedések, számos fekvőrendőrnél nyomvályúk figyelhetők meg, a bekötőutak kereszteződésében a leállósávok elhasználódtak, és jelentős számú – többségükben a rutinkarbantartás során javított – kátyú található. A közúti biztonsági infrastruktúra is leromlott állapotban van. Általánosságban véve a Kabwe és Kapiri Mposhi közötti szakaszon fokozottabban jelentkezik az idő előtti elhasználódás, mint Monze és Zimba között, annak ellenére, hogy az előbbi útszakaszt később építették. Az úton túlterhelt járművek közlekednek, és a forgalom szintje magasabb, mint amivel a tervezési szakaszban számoltak. Ezenkívül az elvégzett rutinkarbantartás is elégtelen. A felújítás óta eltelt időt és a forgalom sűrűségét figyelembe véve az úton már időszakos karbantartást kellett volna végezni. A chisambai út teljes hosszában súlyos repedések találhatók, és jelentős számban kezdtek kátyúk kialakulni. Ezek a nem megfelelő kivitelezési minőség következményei. Az úton mechanikai rutinkarbantartásra, többek között kátyúzásra és repedésjavításra van szükség.

A Zimba–Livingstone közötti út felújítása

Az út nagyon jó, korának megfelelő állapotban van. Nincs arra utaló jel, hogy a közúti infrastruktúra minősége a jövőben idő előtti elhasználódáshoz vezetne.

--------------------------------------------------