[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.12.2005

COM(2005) 570 végleges

A BIZOTTSÁG ÉVES JELENTÉSE

A KÖZÖSSÉGI JOG ALKALMAZÁSÁNAK ELLENŐRZÉSÉRŐL (2004){SEC(2005)1446}{SEC(2005)1447}

A BIZOTTSÁG ÉVES JELENTÉSE

A KÖZÖSSÉGI JOG ALKALMAZÁSÁNAK ELLENŐRZÉSÉRŐL (2004)

Az Európai Bizottság minden évben összeállítja a közösségi jog alkalmazásának nyomon követéséről szóló jelentését, válaszul az Európai Parlament (az 1983. február 9-i állásfoglalás) és a tagállamok (a Maastricht-ban 1992. február 7-én aláírt Szerződéshez csatolt melléklet 19. számú nyilatkozatának 2. pontja) által megfogalmazott kérésekre. A jelentés válaszol az Európai Tanács vagy a különböző ágazatokra vonatkozóan eljáró Tanács kérdéseire is.

1.1 Bevezetés

A szerződések őreként kapott kizárólagos megbízatásai gyakorolása során a Bizottság az EK-Szerződés 211. cikke értelmében biztosítja és ellenőrzi a közösségi jog egységes alkalmazását a tagállamokban. Az EK-Szerződés 226. cikke rendelkezik arról, hogy a Bizottság eljárást kezdeményezhet a szerződések által szentesített közösségi jog alapvető elveivel ellentétes törvényi és rendeleti rendelkezéseket elfogadó vagy megtartó tagállam ellen.

A Bizottság által 2001-ben közreadott, az európai kormányzásról szóló fehér könyv[1] e hangsúlyozza, hogy a közösségi jog alkalmazásának felelőssége első sorban a tagállamok közigazgatási szervei és nemzeti igazságszolgáltatási szervei feladata. A jogsértésekre vonatkozó eljárások elsődleges célja a tagállamok ösztönzése arra, hogy a lehető leggyorsabban és önkéntesen alkalmazkodjanak a közösségi joghoz. A Bizottság törekedett arra, hogy a problémák megoldása érdekében szorosabban együttműködjön a tagállamokkal a kiegészítő módszerek vagy alternatívák felkutatása segítségével.

A közösségi jog alkalmazásának ellenőrzése alapvető fontossággal bír általában a jog tiszteletben tartása szempontjából, és hozzájárul ahhoz, hogy az európai polgárok és a gazdasági szereplők számára megfoghatóvá váljon a jogra épülő közösség elve. A tagállamok polgárai által benyújtott nagyszámú panasz alapvetően fontos eszközt jelent a közösségi jog megsértésének feltárásában.

A 22. éves jelentés ( ideértve a mellékleteket, így például „a szolgálatok munkadokumentumait” és a Bizottság szolgálatainak hozzájárulásait (SEC(2005)1446), illetve a statisztikai mellékleteket (SEC(2005)1447) ( a Bizottságnak a 2004 folyamán a közösségi jog alkalmazásának ellenőrzéséhez kapcsolódó tevékenységeiről számol be.

1.2. Az Unió bővítése

A 2004. év eseményei közül kiemelkedik az Unió bővítése tíz új tagállammal. Az irányelvek átültetésére irányuló nemzeti intézkedések integrált elektronikus bejelentési rendszerét a 25 tagállam 2004. május 3-ig beindította. 2004 végéig csak Franciaország, Hollandia és Svédország maradt ki a rendszerből, ám utóbbiak is megkezdték a belépésükkel járó előkészítő munkálatokat.

A tíz új tagállamnak a Bizottság által kifejlesztett elektronikus „előzetes bejelentési” rendszer segítségével tett jelentős erőfeszítései megkönnyítették a „közösségi vívmányok” egészének „csatlakozást megelőző” átültetéséhez kapcsolódó intézkedések átvételét az irányelvek esetében.

A nemzeti szintű, átültetésre irányuló intézkedések bejelentésének haladása már 2004 augusztusában 94,14 %-os átlagot mutatott a tíz új tagállam esetében (97,96 % jellemezte a 15 régi tagállamot). 2004. december 31-én a 25 tagállam átlaga 97,69 % volt, 97,30 % a tíz új tagállam, és 97,95 a 15 régi tagállam esetében. Litvánia érte el az első helyezést (99,45 %), a következő Spanyolország (99,09 %), Ausztria (98,81 %), Dánia (98,81 %) és Magyarország (98,66 %).

A Bizottság által kezdeményezett jogsértési eljárások száma összességében növekedett, a 2003-ban (a 15 tagállam esetében) regisztrált 2709-ről 2004-re (a 25 tagállam esetében) 2993-ra. 15 tagállam esetében 2004-ben az esetek száma 2146-ra csökkent. Az új tagállamok ugyanolyan bánásmódban részesültek, mint a régiek. 2004. december 31-én a 2993 regisztrált ügyből 2531 volt még folyamatban.

A Bizottság által a 15 tagállam esetében regisztrált panaszok vonatkozásában csökkenés figyelhető meg, a 2003-ban iktatott 1290 panasz helyett 2004-ben csak 1080 panasz érkezett. A 25 tagállam esetében a panaszok száma 1146. Összességében a panaszok (a 25 tagállam esetében) a 2004-ben felfedett törvénysértések körülbelül 38 %-át teszik ki.

A Bizottság által saját kezdeményezése alapján megindított eljárások száma növekedett, így az eljárások száma a 2003-ban regisztrált 253 helyett 2004-ben 285 a 15 régi tagállam esetében. E szám a 25 tagállam vonatkozásában tovább emelkedik, és eléri a 328-at.

A 25 tagállam esetében nőtt az átültető intézkedések közlésének elmaradása miatt indított eljárások száma, mely eléri az 1519-et (ebből 781 eset a 15 régi, 738 a 10 új tagállamot érintette). A 2004. évi statisztikai adatok a korábbi évhez képest 50,8 %-os növekedést mutatnak (1166-ról 1519-re nőtt az eljárások száma). A 2004. évi számadatok lefedik mind a határidőhöz érkező irányelvek átültetésének elmaradását követően indított eljárásokat a 15 tagállam esetében, mind pedig a tíz új tagállam esetében a „közösségi vívmányok” egészének „csatlakozást megelőző” átültetéséhez kapcsolódó intézkedések bejelentésének elmaradása miatt indított eljárásokat.

E kérdésről részletesebb adatokat a SEC(2005) 1447 statisztikai melléklet tartalmaz.

1.3. Kiemelkedő fejlődés a Bizottság tevékenységi ágai szerint

A következőkben a kiemelkedő tények bemutatása következik tevékenységi ágazatonként. Részletesebb elemzések a Bizottság szolgálatainak a mellékletben szereplő munkadokumentumában (SEC(2005)1446 ) találhatók.

A mezőgazdasági ágazatban a közösségi jog alkalmazásának ellenőrzése elsősorban arra irányul, hogy elhárítsák a mezőgazdasági termékek szabad mozgásának akadályait, illetve megvalósítsák a mezőgazdasági jogszabályok mechanizmusának hatékony és megfelelő alkalmazását.

A mezőgazdasági termékek szabad mozgását hagyományosan akadályozó tényezők csökkenését mutató tendencia megerősítést nyert. A mezőgazdasági termékek szabad mozgását akadályozó újfajta tényezőkre vonatkozóan a Bizottság azt a célt tűzte ki, hogy elkerülje a más tagállamok termelőivel szembeni önkényes megkülönböztetés általánossá válását.

A közös agrárpolitika különleges szabályainak alkalmazásának ellenőrzésére vonatkozóan a Bizottság több területen is közbe kellett lépjen, így például a földrajzi megnevezések esetében. A strukturális alapok területén a Bizottság ügyelt arra, hogy biztosítsa a kedvezményezettek számára a teljes körű kifizetés kikötésének tiszteletben tartását, amelyet megkérdőjeleztek az IFADAP által Portugáliában alkalmazott levonások. Közbelépésének célja a legkülső régiók támogatására kidolgozott közösségi politika nyújtotta előnyöket élvező termékek használatára és rendeltetésére vonatkozó korlátozások tiszteletben tartása volt, különös tekintettel az Azori-szigeteken feldolgozott cukorra. Végezetül tevékenysége során a Bizottság követte azt a célt, hogy emlékeztesse a tagállamokat a meglévő állami támogatási rendszerekről szóló éves jelentések benyújtására vonatkozó kötelezettségükre.

A legtöbb, irányelveket átültető nemzeti jogszabályt benyújtották a Bizottságnak.

Az oktatás és a kultúra terén az egyik legjelentősebb terület, amelynek a Bizottság kiemelkedő figyelmet szentel, a diákok szabad mozgásának kérdése. Az akadályok vagy a bürokratikus jellegű ügyintézési gyakorlatból származnak, vagy a nemzetiségi alapú megkülönböztetésből.

E téren a Bizottság jogsértési eljárásokat indított a diplomák egyetemi elismerésének műszaki és igazgatási eredetű késedelme esetében.

A másik érintett téma a diplomák egyetemi elismertetését igénylőkre kirótt ügyintézési költségek kérdése volt. Amikor a hallgatótól elvárt pénzügyi hozzájárulás túlzott mértékű, annak következménye az lehet, hogy ellehetetleníti a hallgató jogainak gyakorlását, így például az oktatáshoz jutást és a szabad mozgást.

Az oktatáshoz jutás tárgyában két panasz érkezett az új tagállamok csatlakozását követően, amelyek szerint az érintett diákokat a más közösségi polgárokhoz képest egyenlőtlen bánásmódban részesítették. A Bizottság figyelmeztetésben részesítette az érintett tagállamot.

A Bizottsághoz fordultak akkor is, amikor bizonyos tagállamok visszautasították a más tagállamban jogi diplomát szerzők regisztrálását az ügyvédbojtári nyilvántartásban. Az esetet a Morgenbesser-ügy alapján intézik.

Az audiovizuális politika és a műszaki fejlesztések, valamint a piaci fejlemények az érdekelt felekkel a „televízió határok nélkül” irányelv esetleges felülvizsgálatának vizsgálatához vezettek.

A foglalkoztatás ágazatában a dolgozók szabad mozgásának kérdésére vonatkozóan főként az EK-Szerződés és a szabályzás nem megfelelő alkalmazásából fakadó problémákról van szó, amelyekről a Bizottság a polgári panaszok alapján szerez tudomást. A többi területen (a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód, a munkafeltételek és a munkahelyi egészség és biztonság, valamint az egyenlő bánásmód/megkülönböztetésmentesség (EK-Szerződés 13. cikke) kérdése) főképp az irányelvek átültetését célzó nemzeti intézkedések nem megfelelő volta, illetve azok bejelentésének elmaradása vezetett a jogsértési eljárásokhoz.

A Bíróság elé beterjesztett egyik legjellemzőbb eset a korábbi 13., a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód/megkülönböztetésmentesség cikkre alapozott irányelvek átültetésének elmaradása miatti első eljárásokra vonatkozik.

Az idegen nyelvű volt lektorok („ Lettori ”) szerzett jogait el nem ismerő olasz egyetemek miatt a Bíróság ítéletének végre nem hajtása ügyében Olaszország ellen indított eljárásban is a Bírósághoz fordultak az EK-Szerződés 228. cikke értelmében. A Bizottság kérte a Bíróságot, hogy napi 309 750 euro értékű kényszerítő bírságot szabjon ki.

Másik fontos, elsőbbséget élvező kérdés volt a közösségi vívmányok alkalmazásának ellenőrzése az új tagállamok esetében. Az időszakos és rendszeres felügyeleti eljárást kiterjesztették a május 1-jét követő időszakra is. Különböző kétoldalú kapcsolatfelvételnek köszönhetően lehetségessé vált beazonosítani a szociális vívmányok átültetése során felmerülő problémákat, továbbá az is, hogy némelyeket e kapcsolatfelvétel során meg is oldják. Az első, tömbösített (több kérdést egyszerre tárgyaló) ülésre decemberben került sor, és alapvetően az átültetést célzó intézkedésekre vonatkozó kommunikáció hiányának szentelték.

Az iparvállalatok ágazata 2004 végén 480 irányelvért felelt, amelyek közül 23 hatályba is lépett 2004 folyamán.

Az ebben a témában a korábbi évhez képest nagyobb számban előforduló panaszok és jogsértési eljárások mennyisége a Bizottság által megindított ügyek körülbelül 12 százalékát teszi ki 2004-ben.

A jogsértési eljárások összesített mennyisége mindazonáltal csökkent a 15 tagállamban. Ez annak tulajdonítható, hogy az elmúlt évek során bevezették a párbeszédet, amely biztosítja az átültetés határidejének betartását, például a három új, gyógyszerekre vonatkozó irányelv esetében.

A 98/34/EK irányelv szerinti, a műszaki szabályokra vonatkozó tervezetek bejelentési eljárása ismételten bizonyította hasznosságát, amikor az esetek 95 %-ában lehetővé tette a közösségi jognak megfelelő megoldások elérését. Mi több, a Bizottság további megelőző és a tagállamokkal folytatott együttműködést elősegítő eszközökkel élt, mint például a szakértői csoportok vagy kétoldalú kapcsolatfelvétel a tagállamokkal, különösen a gyógyszerészet és a kozmetikai termékek ágazatában, annak érdekében, hogy beazonosítsa a nemzeti jogba történő átültetés esetleges nehézségeit, és adott esetben megadja a szükséges gyakorlati segítséget, amely lehetővé teszi az irányelvek megfelelő átültetését és egységes alkalmazásukat.

A Közösség bővítése a tíz új tagállam ellen a bejelentés elmaradása miatt indított eljárások számának növekedéséhez vezetett. Az átültetendő irányelvek számát tekintve ezen esetek száma korlátozott. Ez köszönhető a nemzeti hatóságok által a bővítést megelőző felkészülési szakasz során tett erőfeszítéseknek és a Bizottság által a megfelelőségértékelési eljárásra vonatkozó megállapodások (ACAA) keretében tett lépéseknek.

Környezetvédelmi témában megállapítható, hogy a közösségi jogszabályok gyakorlati alkalmazása javult a tagállamokban az elmúlt évek során. Erről tanúskodik a Bizottság által 2004-ben iktatott új panaszok számottevő csökkenése ( 336 panasz érkezett a 2002-ben iktatott 555 helyett.

A Bizottság 101 indokolással ellátott véleményt adott ki az EK-Szerződés 226. cikke értelmében, és 45 esetben fordult a Bírósághoz. A Bizottság elfogadott továbbá 14 figyelmeztetést és 6 indokolással ellátott véleményt az EK-Szerződés 228. cikke értelmében. A Bizottság nyolc új tagállam ellen indított jogsértési eljárást.

A közösségi jog lehető legmegfelelőbb alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottság igénybe vett kiegészítő eszközöket is. A proaktív kezdeményezések közé tartozik az iránymutatások és az értelmező jellegű dokumentumok kidolgozása, a műszaki bizottságok keretein belül szervezett vita és a tagállamokkal felvett kétoldalú kapcsolatok, valamint a tömbösített ülések.

A Bizottság a lehető legnagyobb rendszerességre törekszik a jog tiszteletben tartásának ellenőrzése során. Bizonyos ágazatokban a jelentések meghatározó szerepet játszanak, míg máshol a Bizottság az alapvető fontosságú adatokat gyűjti be és elemzi. A Bizottság a közösségi jog tiszteletben tarásának éves stratégiai ellenőrzését előkészítő szakaszában támogatta a külsős jogászok munkáját. A Bizottság megindította a tíz új tagállamban elfogadott joganyag megfelelőségének ellenőrzését.

A versenypolitika területén folytatódott az elektronikus kommunikáció szabályzati keretéhez tartozó versenypolitikai irányelv, illetve az átláthatósági irányelv átültetésének ellenőrzése (mindkettő az EK-Szerződés 86. cikkén alapul). Az egyedi eseteket illetően a Bizottság különböző panaszokat orvosolt az EK-Szerződés 86. cikke, illetve azzal összevetve a 82. cikk alapján. Határozatot fogadott el többek között a Németország ellen folytatott eljárás végén a tagállam postai szolgáltatásokra vonatkozó nemzeti szabályozása miatt.

Az információs társadalom témakörében a 2002. évi, az elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályozási keret tovább követi a lisszaboni stratégia három fő célkitűzését, melyek a következők: stabil és előre jelezhető jogszabályi környezet megteremtése, az újítás ösztönzése, valamint a beruházások elősegítése a hírközlési hálózatok és a szolgáltatások terén.

Az új csoportokban és bizottságokban zajló munka, valamint az új szabályozási keretben szereplő koordinációs mechanizmusok révén 2004-ben elérték a megfelelő működési ütemet. E tevékenységek alapvetően az új szabályok gyakorlati alkalmazására és a szabályzásra vonatkozó közös megközelítés megteremtésére összpontosítanak. A Bizottság folytatta szoros együttműködését a szabályozásért felelős hatóságokkal a „7. cikk” szerinti intézkedés-tervezetek bejelentése tárgyában, és első alkalommal vétójogával is élt.

A Bizottság folytatta a közösségi joganyag átültetésének szigorú ellenőrzését abban a 15 tagállamban, amelyekben a szabályozási keret 2003 júliusában lépett hatályba. A csatlakozás pillanatáig folytatta továbbá az új tagállamokkal megkezdett szoros együttműködést az új szabályozási keret bevezetésére vonatkozóan, amely a csatlakozás napjától kezdve azokra is érvényessé vált. 2004 végéig 20 tagállam fejezte be a 2002. évi keretszabályt átültető elsődleges joganyag elfogadását, és erről tájékoztatták a Bizottságot. A 2004. év folyamán a hangsúly apránként áttevődött a joganyag átültetéséről a teljes mértékű megfelelés biztosítására, illetve a 25 tagállamban zajló gyakorlati bevezetésre.

A „Szabályzás és az elektronikus hírközlési piacok Európában 2004-ben” című közleményt (10. végrehajtási jelentést) decemberben fogadták el[2].

A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülése tárgyában a Bizottság a Bírósághoz fordult egy sor olyan eset miatt, amelyek két, 2001-ben elfogadott irányelv nemzeti végrehajtási intézkedéseinek be nem jelentése kapcsán merültek fel.

A személyek szabad mozgása kérdésében a Bizottság két indokolással ellátott véleményt küldött Hollandiának két, hosszú ideje az országban tartózkodó olasz állampolgár kiutasításával kapcsolatban. A 2003-1119. sz. törvény elfogadása Franciaországban lehetővé tette a Bizottság számára, hogy lezárja a Franciaország elleni jogsértési eljárást az egyetemi hallgatók tartózkodási jogával kapcsolatos ügyben. Az olasz közlekedésrendészeti szabályok módosítása következtében a Bizottság lezárta a más tagállamokban nyilvántartásba vett személygépkocsikat vezetőkkel szemben tanúsított megkülönböztető és aránytalan bánásmód miatti jogsértési ügyet.

Végezetül, a szavazati jog tárgyában azt követően, hogy Belgium megküldte a Honnelles községben tartózkodó, az önkormányzati választások alkalmával a szavazóköri listáról kihúzott más tagállamok állampolgárainak azt a levelet, amelyben tájékoztatják őket, hogy a legközelebbi önkormányzati választásokon eredeti kérelmüknek megfelelően nyilvántartásba lesznek véve, a Bizottság úgy döntött, hogy lezárja a Belgium elleni eljárást.

A belső piac témakörében a politika három fő tengely mentén mutatható be:

A tagállamokkal folytatandó együttműködés fejlesztésére vonatkozóan az irányelvek átültetése és a mulasztásos jogsértés miatt kezdeményezett eljárások keretén belül több lépésre is sor került. A Bizottság elfogadott egy ajánlást, melyben felhívja a tagállamokat a legjobb gyakorlat tanulmányozására annak érdekében, hogy az irányelvek átültetését gyorsan és megfelelő minőségi színvonalon tudják biztosítani. A Belső piac hirdetőtábla, valamint az irányelvek átültetését követő kiadvány rendszeres frissítése hozzájárultak az általános eredmények javításához. A 25 tagú Unióban a hiányos átültetés átlaga a 2004 júliusában mért 7,1 %-ról 2005 januárjára 3,6 %-ra csökkent. Az irányelvek átültetése kapcsán mind a kétoldalú (több kérdéses ülések átültetés témakörben), mind a többoldalú kapcsolatfelvételek száma megsokszorozódott. Így például szakértői egyeztetésekre került sor a biztosításközvetítéssel foglalkozókra, a piaci visszaélések és a nyugdíjalapokra vonatkozó új irányelvek esetében. A közbeszerzések terén több tömbösített ülést szerveztek a folyamatban lévő jogsértési ügyek tárgyában. Ezek az ülések az esetek legnagyobb részében jelentős előrelépést tudtak biztosítani.

Ezen kívül a SOLVIT belső piaci jog alkalmazásából fakadó problémák megoldási hálózatának fejlesztése is folyamatban van. A 10 új tagállamban létrehozott SOLVIT-központok a csatlakozás napjától kezdve működőképesek voltak. A hálózat 289 ügyet intézett, ami 2003-hoz képest 73 %-os növekedést jelent. Míg 2003-ban az ügyek 73 %-át oldotta meg a hálózat, ebben az évben ez az arány 80 % volt.

Végezetül további erőfeszítéseket tettek annak érdekében, hogy a mulasztásos eljárásokat hatékonyan és gyorsan intézzék.

Az egészségügy és a fogyasztóvédelem területén a Bizottság 457 eljárást indított a joganyag átültetésének be nem jelentése miatt, és 37 indokolással ellátott véleményt küldött ki. A Bizottság öt indokolással ellátott véleményt küldött ki az általános termékbiztonságról szóló irányelv átültetésének elmaradása miatt, illetve Észtország ellen eljárást indított a dohánytermékekre vonatkozó irányelv átültetésének elmaradása miatt.

A Bizottság megindította a Szerződés 228. cikke szerinti eljárást Belgium ellen (a tojótyúkok védelméről szóló irányelv átültetésének elmaradása miatt), illetve Franciaország ellen (a fogyasztási cikkek garanciájáról szóló irányelv átültetésének elmaradása miatt).

Az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal (ÉÁH) ellenőrzései hozzájárultak ahhoz, hogy a közösségi jogalkotás alkalmazását javítsák az emberi és állati élelmezés, a növények megóvása és az állatok védelme területén. A Bizottság felszólítást, valamint indokolással ellátott vélemény küldött Görögországnak az állat-egészségügyi ellenőrzésekre vonatkozóan. Egy ehhez hasonló jogsértési eljárást le lehetett zárni azt követően, hogy az Egyesült Királyság meghozta a megfelelő intézkedéseket.

Spanyolországot a Bíróság elítélte a fogyasztókkal kötött tisztességtelen szerződési feltételekről szóló irányelv nem megfelelő átültetése miatt.

A tíz új tagállam csatlakozásának biztosítása érdekében jelentős erőfeszítésekre került sor. Az átültetett joganyag mértéke 2004 végén épphogy meghaladta a régi tagállamokra jellemző értéket.

Az energia és a közlekedés ágazatban 458 jogsértési üggyel foglalkozott a Bizottság, amelyből 266 ügyet az irányelvek átültetésére vonatkozó bejelentés elmulasztása miatt, 192 ügyet pedig az irányelvek nem megfelelő átültetése vagy a közösségi jog nem megfelelő alkalmazása miatt indítottak. Megfigyelhető a jogsértési ügyek számának emelkedése annak ellenére, hogy a vizsgált időszakban jelentős mennyiségű ügyet le tudtak zárni (154 esetben, amelyből 103 jogsértési eljárást bejelentés elmulasztása miatt indítottak). Ez a helyzet a „Közlekedés” irányelvek elsietett átültetéséből ered, annak ellenére, hogy az átültetés határidejét a tagállamok igen ritkán tartották be. A vizsgált időszak alatt 223 új jogsértési eljárást indítottak meg (amelyből 183 ügyet az irányelvek átültetésére vonatkozó bejelentés elmulasztása miatt indítottak), és 38 beérkezett panaszt dolgoztak fel. A Bíróság mulasztásos jogsértési ügyben 22 ítéletet hozott. A közlekedés területén megjegyezendő, hogy a vizsgált időszakban 8 irányelv esetében járt le az átültetés határideje (szemben a 2003 során lejárt 15 határidővel). Az energia és a közlekedés ágazatban a nemzeti jogba átültetett irányelvek számaránya messze elmarad a Lisszabonban meghatározott célkitűzéstől (98,5 %).

Az energia területén 18 tagállamnak küldtek figyelmeztetést az elektromos áram és/vagy a gáz belső piacára vonatkozó két irányelv átültetését célzó nemzeti intézkedések bejelentésének elmulasztása miatt. Több tagállam ellen is eljárás indult a minimális kőolaj-készletekre és/vagy kőolajtermékekre vonatkozó irányelv be nem tartása miatt. A megújuló energiaforrásokból származó elektromos energia felhasználását ösztönző irányelv nem megfelelő alkalmazására vonatkozóan érkezett panaszok kezelése folyamatban van. A Bizottság szolgálatai megerősítették a jogsértési helyzetek felkutatását az ionizáló sugárzás elleni egészségvédelem és a radiológiai veszélyhelyzet területén.

A közlekedés területén a közúti közlekedésbiztonság kérdésében eljárásokat folytatnak mind a műszaki szabályzásra, mind a vezetői engedélyre vonatkozóan.

A „vasúti infrastruktúra” csomagot illetően a Bíróság elítélte azokat a tagállamokat, amelyek még mindig nem jelentették be a három irányelv valamelyikére vonatkozó nemzeti végrehajtási intézkedéseket.

A 2002. november 19-i, „nyitott égbolt” ügyekben hozott határozatok következményeként a Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket a helyzet orvoslására. A harmadik országokra nézve hátrányos kétoldalú megállapodások felmondása érdekében új eljárásokat vezettek be. Eljárásokat indítottak a polgári légi közlekedés védelmére vonatkozó jogszabályok be nem tartása esetében is.

A tengerészeti biztonság tárgyában a Bizottság úgy döntött, hogy a Bírósághoz fordul nyolc tagállam ellenében, amelyek még mindig nem ültették át joggyakorlatukba a hajóközlekedés nyomon követési rendszereinek bevezetésére, illetve az információs rendszerekre vonatkozó irányelveket.

A halászat ágazatban a Bizottság az adott halászati kvóták túllépése esetében eljárt azon tagállamokkal szemben, amelyek elmulasztották ellenőrzési kötelezettségeiket; illetve amelyek elmulasztották a kifogott halmennyiségre és a halászatra fordított erőforrásokra vonatkozó bizonyos adatszolgáltatási kötelezettségeik betartását.

A Bíróság három tagállamot ítélt el a kvóta túllépése miatt. A Bizottság fellebbezést nyújtott be a Bíróságnak a Görögország elleni eljárásban a műholdas hajómegfigyelési-rendszer bevezetésére adott határidő elmulasztása miatt.

Az adózás és a vám ágazatában egyre nagyobb számban érkeztek a civil társadalomtól a tagállamokat vádló levelek. E levelek megkérdőjelezik többek közt a közvetlen adózás tárgykörében azokat a nemzeti jogszabályokat és gyakorlatokat, amelyek a más tagállamokban megvalósuló tevékenységeket és beruházásokat jobban megadóztatják, mint a saját határokon belül megvalósulókat. Ugyanezen a területen a Bizottság ugyanakkor megállapíthatta, hogy a tagállamok pozitív módon fogadták két közleményét[3], amelyek a foglalkoztatói nyugellátási rendszerekre, illetve az osztalékok megadóztatására vonatkoztak, és saját nemzeti rendszereiket összehangolták a közösségi elvekkel. A mulasztásos jogsértéssel kapcsolatos kereset mindazonáltal szükségesnek bizonyult egy esetben (Dánia esetében, a nyugellátás tárgyában, C-150/04. ügy).

Ezen túlmenően számos új jogsértési eljárást kezdeményeztek. A közvetett adózás tárgyában például elsőbbséget kaptak a saját forrásokra hatást gyakorló ügyek, és folytatódott az irányelvek helyes alkalmazásának megerősített ellenőrzése (különösen az adóképviselőről szóló 2000/65/EK irányelv, valamint a számlázásról szóló 2001/115/EK irányelv esetben), és ez magával vont jelenleg még folyamatban lévő, a megfelelőség elérését célzó eljárásokat.

A Bizottságnak ezzel párhuzamosan biztosítania kellett az egyre növekvő számban a Bíróság elé kerülő, előzetes állásfoglalás-kérésre benyújtott esetek gyakorlati nyomon követését.

A költségvetési szakterületen a Bizottság a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve alkalmazásában köteles biztosítani a költségvetési terhek méltányos megosztását a tagállamok között. A Bizottság ügyel arra, hogy a saját forrásokra negatív hatást gyakorló jogsértéseket bíróság elé vigyék annak érdekében, hogy a tagállamok ne viseljék az említett jogsértések pénzügyi következményeit. A hagyományos saját források tárgyában azok pontos beszedésére vonatkozóan eltérő értelmezések merültek fel, amelyeket benyújtottak a Bíróságnak a kérdés tisztázása érdekében.

A közösségi statisztika terén 20 új jogsértési eljárásra került sor. Görögország ellen a Bizottság a túlzott hiányra vonatkozó statisztikai adatok kötelező benyújtásának elmulasztása miatt indított eljárást.

A Bizottság felszólító leveleket is küldött Görögországnak a rövid távú statisztikák, illetve Belgiumnak a szociális statisztikák tárgyában.

A mezőgazdasági statisztikák terén kilenc tagállamnak küldtek felszólító levelet a joganyag nemzeti átültetését célzó intézkedések bejelentésének elmulasztása miatt. A bővítés további erőfeszítéseket igényelt. A Bizottság nyolc jogsértési eljárást indított öt tagállam ellen a joganyag nemzeti átültetését célzó intézkedések bejelentésének elmulasztása miatt.

A közúti árufuvarozási statisztikák terén a Bizottság Görögország elleni eljárása során a Bírósághoz fordult.

A regionális politika keretén belül a strukturális alapok felhasználása során tapasztalt szabálytalanságok következtében indított jogsértési eljárások legnagyobb része az ágazati szabályozás helytelen alkalmazására vonatkozik, amely betartása pedig a közösségi alapok kedvező hatásának feltétele lenne. A megfigyelt szabálytalanságok a közösségi támogatás részleges vagy teljes visszavonásához is vezetnek.

A bővítés témakörében a jogsértési eljárások a társulási megállapodások és a Közösség, illetve a tagjelölt országok közötti európai megállapodások helytelen alkalmazására vonatkozó panaszokon alapulnak. A tíz új tagállam 2004 májusában megvalósult csatlakozását követően a vonatkozó társulási megállapodások és európai megállapodások lezártnak tekintendők az ugyanarra a kérdésre vonatkozó, később megkötött új szerződés aláírásával.

E változás befolyásolta a néhány lengyel és litván állampolgár által benyújtott, függőben lévő panaszok ügyét, amelyek a letelepedési joguk tiszteletben tartásának az osztrák és svéd hatóságok általi elmulasztására vonatkoztak. A panaszok vizsgálatakor ugyanakkor kiderült, hogy azok alaptalanok.

Az új tagállamok polgáraitól érkező panaszokat, amelyek a szolgáltatásnyújtás jogára, a tartózkodási jogra és a munkavállalási engedélyhez jutás jogára hivatkoztak, szintén vissza kellett utasítani, mivel e területeken a liberalizáció még nem volt teljes.

A Bizottság megkezdte a tagállamok munkaerőpiacára jutás jogára hivatkozó panaszok vizsgálatát, az EU és Törökország között fennálló társulási megállapodásra vonatkozó 1/80. határozat hatálya alatt.

A külkapcsolatok területén hat állam esetében a közösségi jog tiszteletben tartásának elmulasztására derült fény, a nyers gyémántok nemzetközi kereskedelmében a kimberley-i folyamat tanúsítási rendszere végrehajtásáról szóló 2368/2002/EK tanácsi rendelet 27. cikkének alkalmazása keretén belül.

[1] Európai kormányzás ( Fehér könyv (COM (2001)428)

[2] COM(2004)759, 2004.12.2.

[3] A Bizottság közleménye a foglalkoztatói nyugellátás határokon átívelő szolgáltatását akadályozó adójellegű akadályok felszámolásáról, 2001.4.19. (IP/01/575), valamint a belső piacon belül az osztalék megadóztatásáról (COM 2003/810), 2003.12.19.