Az irányelv előírja egy olyan tengeri területrendezési folyamat kialakításának kötelezettségét, amelynek figyelembe kell vennie a szárazföld és a tenger közötti kölcsönhatásokat, és elő kell mozdítania a tagállamok közötti együttműködést. Az irányelv foglalkozik a nyilvános konzultáció követelményeivel, a rendelkezésre álló legjobb minőségű adatok használatával és az Unión kívüli országokkal való, határokon átnyúló együttműködéssel. A folyamatra összpontosít, miközben a tartalmat – a szubszidiaritás elvével összhangban – nagyrészt a tagállamok kezében hagyja. A tagállamok továbbra is felelősséggel és illetékességgel rendelkeznek az így létrejövő tengeri területrendezési tervek elkészítéséért és azok formájának és tartalmának meghatározásáért, ideértve a tengeri területek különböző tevékenységekhez és felhasználásokhoz való hozzárendelését is.

Az EU már az irányelv elfogadása előtt is támogatta a tengeri területrendezéssel kapcsolatos projekteket valamennyi uniós tengermedencében, beleértve a legkülső régiókat is. A támogatásban részesülő projektek jellege a kutatástól és innovációtól (pl. Horizont 2020), a felsőoktatástól (Erasmus+) és a regionális együttműködéstől (pl. Interreg) a kapacitásfejlesztésig és a határokon átnyúló együttműködésig (Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA)) terjed.

A tengeri területrendezésről szóló irányelv 2014-es elfogadása óta a Bizottság lépéseket tett és több kezdeményezést indított a tengeri területrendezés támogatására az EU-ban, nevezetesen egy tagállami szakértői csoportot, technikai segítségnyújtást és határokon átnyúló projekteket hozott létre. Ez lehetővé tette a tagállamok számára, hogy jelentős előrelépést érjenek el az olyan területeken, mint a határokon átnyúló konzultáció és együttműködés, a tengeri területrendezési tervekhez szükséges és azokkal kapcsolatos információk és adatok megosztása, vagy a koherencia növelése a tengermedence szintjén. Ezek a területek a 2021–2027-es Európai Tengerügyi, Halászati és Akvakultúra-alap keretében továbbra is támogatásban részesülnek.

Ezen illetékes hatóságok fő feladata az irányelv végrehajtása, valamint a tagállamok közötti és a szomszédos nem uniós országokkal folytatott hatékony, határokon átnyúló együttműködés biztosítása. A határokon átnyúló együttműködési tevékenységekkel összefüggésben több illetékes hatóság is határokon átnyúló és transznacionális konzultációkat szervezett, vagy koordináló szervként részt vett a tengeri területrendezés terén való, határokon átnyúló együttműködést támogató, uniós finanszírozású projektekben. Az ilyen illetékes hatóságok személyzete képviseli a tagállamokat a tengeri területrendezéssel foglalkozó tagállami szakértői csoportban.

A tagállamok a tengeri területrendezésről szóló irányelv átültetésében különböző megközelítéseket alkalmaztak. Egyes tagállamok (pl. Belgium, Németország és Hollandia) már rendelkeztek a tengeri területrendezésre vonatkozó jogszabályokkal vagy a tengeri területre is kiterjedő területrendezési jogszabályokkal. Sok tagállam (pl. Franciaország és Horvátország) a területrendezésre vagy környezetvédelemre vonatkozó jogszabályokat módosította. Más tagállamok (pl. Dánia, Görögország, Írország, Olaszország, Portugália, Románia és Spanyolország) új, kifejezetten a tengeri területrendezésre vonatkozó jogszabályokat fogadtak el. A tagállamok egy másik csoportja (pl. Finnország, Málta és Svédország) a jogszabály-módosításokat a tengeri területrendezésre vonatkozó új jogszabályokkal ötvözte.

2021 végéig az ETHA 15 közvetlen irányítású projektet finanszírozott, összesen mintegy 25 millió EUR összegben. Ezeket a regionális és határokon átnyúló projekteket a tagállamok tervezési hatóságai koordinálták, a projektek pedig segítették a tagállamok közötti együttműködést a közös érdekű kérdésekben (pl. környezetvédelem vagy megújulóenergia-termelés) a tengeri területrendezési terveik kidolgozása során. Emellett más tagállamok tapasztalatainak és bevált gyakorlatainak átadásával, illetve a tengeri területrendezési tevékenységek támogatására szolgáló eszközök kidolgozásával támogatták a tengeri területrendezéssel kapcsolatos kapacitásépítést. Végül pedig elősegítették az érdekelt felekkel való, határokon átnyúló tapasztalatcserét és konzultációt. Ezek a projektek megerősítették a tengeri területrendezés uniós dimenzióját is, különösen a tengermedencék közötti együttműködés összefüggésében.

4.2.Tengeri területrendezési tervek kidolgozása: az elért eredmények áttekintése

A tengeri területrendezésről szóló irányelv 15. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a tagállamok a tengeri területrendezési terveket minél előbb, de legkésőbb 2021. március 31-ig dolgozzák ki. Az irányelv 14. cikkének (1) bekezdése azt is előírta a tagállamok számára, hogy a tervek elkészítését követő három hónapon belül tájékoztassák a Bizottságot és a többi érintett tagállamot.

Ez a jelentés a tengeri területrendezésről szóló irányelv 2014-es elfogadásától 2022. február 15-ig tartó időszakra terjed ki.

Általánosságban a tagállamok négy csoportját lehet megkülönböztetni:

Először is, több tagállam építhetett egy olyan tengeri területrendezési hagyományra, amely vagy még az irányelv elfogadása előtt, vagy nagyon röviddel a hatálybalépése után kezdődött el. Így Belgium, Hollandia és Németország könnyen be tudta tartani a 2021. március 31-i határidőt. Németországban és Hollandiában most már a tengeri területrendezési tervek második felülvizsgálatának kidolgozásánál vagy végrehajtásánál tartanak.

Málta 2015-ben átfogó „környezetvédelmi és fejlesztési stratégiai tervet” dolgozott ki, amely kiterjed a szárazföldi területrendezésre és a tengerhasznosítási kérdésekre is, és ezt egyben a tengeri területrendezési tervének is tekinti. Litvániának szintén 2015 óta van átfogó terve, amelyet 2021-ben felülvizsgált, hogy az irányelvvel összhangban megerősítse a tengeri vonatkozásait.

Másodszor, a tagállamok egy nagy csoportja vagy sikeresen teljesítette az irányelvben rögzített határidőt, vagy a határidőt követő egy éven belül kidolgozta és elfogadta tengeri területrendezési terveit. Ezek a tagállamok mára – általában most először – átfogó tengeri területrendezési tervvel rendelkeznek, és továbbléphetnek a gyakorlati végrehajtás jelentette kihívás felé. Az irányelv létfontosságúnak bizonyult ahhoz, hogy keretet biztosítson Finnország, Lettország, Lengyelország, Dánia, Franciaország, Írország, Szlovénia és Svédország számára a tengeri területrendezési eljárásaik kialakításához. Portugália a tengervizeinek nagy részére vonatkozóan szintén kidolgozta a terveit, az Azori-szigetek kivételével.

Harmadszor, a Bizottság 2021 végén arra az előzetes következtetésre jutott, hogy öt tagállam nem tett kellő előrehaladást az irányelvben előírt tengeri területrendezési tervek kidolgozása és/vagy bejelentése terén. A Bizottság ezért 2021. december 2-án felszólító levelet küldött Horvátországnak, Ciprusnak, Görögországnak, Olaszországnak és Romániának a tengeri területrendezésről szóló irányelv 8. cikke (1) bekezdésének, 15. cikke (3) bekezdésének és 14. cikke (1) bekezdésének be nem tartása miatt. Ezek a tagállamok a tengeri területrendezési terveik összeállításának különböző szakaszaiban járnak. A Bizottság szorgalmazta, hogy különítsék el az irányelvnek megfelelő és valamennyi tengervizükre kiterjedő tengeri területrendezési tervek kidolgozásához, véglegesítéséhez és bejelentéséhez szükséges forrásokat. 2022. február 15-ig a felsorolt tagállamok többsége válaszolt a Bizottság felszólító leveleire. A Bizottság továbbra is szorosan együttműködik ezekkel a tagállamokkal, hogy segítse őket a jogsértés lehető legrövidebb időn belüli orvoslásában.

Végezetül, egyes tagállamok nem tudták teljesíteni az irányelv azon követelményét, hogy 2021. március 31-ig tengeri területrendezési terveket készítsenek, de jól haladnak a tervek tervezeteinek elkészítésével, és hamarosan továbbléphetnek a végleges elfogadás felé. A Bizottság ezért arra számít, hogy Észtország, Spanyolország és Bulgária nemsokára elkészíti végleges tervét. A Bizottság szorosan figyelemmel kíséri az előrehaladást, és adott esetben intézkedéseket fog hozni. Ez Portugáliára is vonatkozik az Azori-szigetek tekintetében.

4.3.Az irányelv tengeri területrendezési tervekre vonatkozó követelményeinek végrehajtása

4.3.1.Ökoszisztéma-alapú megközelítés

A tengeri területrendezésről szóló irányelv 5. cikkének (1) bekezdése kimondja: „A tengeri területrendezés kidolgozása és végrehajtása során a tagállamok mérlegelik a gazdasági, társadalmi és környezeti aspektusokat, a tengeri ágazat fenntartható fejlődésének és növekedésének ökoszisztéma alapú megközelítés alkalmazása általi előmozdítása és a kapcsolódó tevékenységek és felhasználási módok együttélésének megkönnyítése érdekében.” Az irányelv ugyancsak felhívja a figyelmet a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvre és a benne foglalt célra, az uniós tengerek jó környezeti állapotának biztosítására. Tekintettel arra, hogy a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv központi szerepet játszik a tengeri ökoszisztémák környezeti állapotának javításában, a tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv végrehajtását integrálják a tengervédelmi stratégiáról szóló irányelvvel.

Minden olyan tagállam, amely e jelentés elkészítésekor már kidolgozta tengeri területrendezési tervét, ökoszisztéma-alapú megközelítésre hivatkozott. Ennek a megközelítésnek az elemzése és a tengeri területrendezési tervre gyakorolt hatása azonban tagállamonként eltérő volt. Az ökoszisztéma-alapú megközelítésre való hivatkozás magában a tengeri területrendezési tervben és/vagy a tengeri területrendezési terv stratégiai környezeti vizsgálatában található.

Mindazonáltal egyes tagállamok tervei túlmutattak az ökoszisztéma jellemzőinek és az ágazati fejlemények hatásainak elemzésén. Külön vizsgálták az ökoszisztéma-alapú megközelítés és az abból eredő tengeri területrendezési terv közötti kapcsolatot. Az alábbi háttérmagyarázat egy gyakorlati példát mutat be Finnországból.

Példa a bevált gyakorlatra: A finn terv forgatókönyv-tervezést alkalmaz A tengeri területrendezés támogatása érdekében a finn hatóságok a tengeri terület jövőjére vonatkozó forgatókönyveket alkalmaztak, és értékelték azok hatását. A forgatókönyvek figyelembe veszik a tengeri terület működési környezetében 2050-ig bekövetkező változásokat, valamint az érdekcsoportok igényeit és nézeteit a finn tengeri terület jövőbeli fejlődésével kapcsolatban. A forgatókönyvek a lehetséges kockázatokat és lehetőségeket is mérlegelik. Ez a munka ökoszisztéma-alapú megközelítés segítségével támogatja a tengeri területrendezési folyamatot. A finn terv elkészítése során egy, az ETHA által támogatott, a tengeri területrendezés ökoszisztéma-alapú megközelítéséről szóló egyedi projekt végrehajtására került sor. A projekt eredményei itt találhatók: https://www.merialuesuunnittelu.fi/wp-content/uploads/2020/10/Ecosystem-based-approach-in-Finnish-MSP.pdf .

4.3.2.Környezeti, gazdasági, társadalmi és biztonsági szempontok figyelembevétele

A tengeri területrendezésről szóló irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja előírja a tagállamok számára a környezeti, gazdasági, társadalmi és biztonsági szempontok figyelembevételét.