Az adómentesség 2021 utáni további alkalmazásának engedélyezése azon adóalanyok esetében, amelyek éves árbevétele nem haladja meg az 50 000 EUR-t, jelentős egyszerűsítést jelentene a viszonylag kis vállalkozásokat működtető személyek számára. Az e mentesség hatálya alá tartozó adóalanyoknak nem kell felszámítaniuk és befizetniük a héát, nem kell héa-azonosítószámmal rendelkezniük, és nem kell részletes nyilvántartást vezetniük a héaköteles ügyletekről. Ezeknek az egyszerűsítéseknek köszönhetően a kisvállalkozások tulajdonosai több időt és erőforrást fordíthatnak vállalkozásuk fejlesztésére. A különös intézkedés teljes mértékben szabadon választható az adóalanyok számára, és a jövőben is az marad. Az említett értékhatárt meg nem haladó árbevétellel rendelkező kisvállalkozásoknak így továbbra is jogukban áll majd az általános héaszabályozást alkalmazni.

A héairányelv XII. címének 1. fejezete lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a kisvállalkozásokra különös szabályozásokat alkalmazzanak, így többek között adómentességet nyújtsanak a bizonyos éves árbevételt el nem érő adóalanyoknak. Az adómentesség maga után vonja, hogy az adóalanynak nem kell hozzáadottérték-adót felszámítania az értékesítéseire, és következésképpen nem is vonhat le előzetesen felszámított hozzáadottérték-adót.

A Bizottság által 2021. október 27-én iktatott levelében Szlovénia felhatalmazást kért arra, hogy 2024. december 31-ig továbbra is alkalmazhassa a héairányelv 287. cikkétől eltérő azon intézkedést, melynek értelmében a legfeljebb 50 000 EUR éves árbevétellel rendelkező adóalanyoknak héamentességet biztosíthat.

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács – a Bizottság javaslata alapján – bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az említett irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket vezessen be az adóbeszedés egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -kikerülések megelőzésére.

Az 50 000 EUR-s értékhatár továbbá összhangban van az (EU) 2020/285 irányelvvel, mivel lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a héamentességhez szükséges éves árbevételi értékhatárt legfeljebb 85 000 EUR-ban (vagy ennek nemzeti valutában kifejezett értékében) állapítsák meg.

Hasonló eltérésekre más tagállamok is engedélyt kaptak, azaz héamentességet biztosíthattak azon adóalanyoknak, amelyek éves árbevétele nem haladja meg a héairányelv 285., illetve 287. cikkében meghatározott értékhatárt. Hollandia és Belgium esetében az ily módon engedélyezett értékhatár 25 000 EUR; Olaszország esetében 30 000 EUR, Luxemburg esetében 35 000 EUR; Lengyelország, Lettország és Észtország esetében 40 000 EUR; Magyarország esetében 48 000 EUR; Litvánia esetében 55 000 EUR; Horvátország esetében 45 000 EUR; Málta esetében 30 000 EUR; Románia esetében pedig 88 500 EUR.

A héairányelvtől való eltéréseket minden esetben időbeli korlátokhoz kell kötni, hogy lehetőség legyen hatásaik értékelésére. Továbbá a különös intézkedés hatályvesztésének a Szlovénia által kért, 2024. december 31-i dátumban való megállapítása összhangban van az (EU) 2020/285 irányelv követelményeivel. Ez az irányelv ugyanis 2025. január 1-jét írja elő azon időpontként, amelytől kezdődően a tagállamoknak alkalmazniuk kell azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyeket az irányelvnek való megfelelés érdekében kötelesek elfogadni.

A javasolt intézkedés tehát összhangban van a héairányelv rendelkezéseivel.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

A Bizottság mindig is hangsúlyozta, hogy a kisvállalkozások esetében egyszerűbb szabályozásra van szükség. E tekintetben a Bizottság 2020 márciusában elfogadta a „Kkv-stratégia a fenntartható és digitális Európáért” című közleményt, amelyben elkötelezte magát amellett, hogy folytatja a kkv-k terheinek csökkentésére irányuló munkát. A kkv-k szabályozási terheinek csökkentésére irányuló célkitűzés e stratégia egyik pillére. A szóban forgó különös intézkedés az adószabályok tekintetében összhangban van ezekkel a célkitűzésekkel. Összhangban van továbbá a helyreállítási stratégiát támogató igazságos és egyszerű adózásra irányuló, 2020. évi cselekvési tervvel is, amely elismeri, hogy az adószabályoknak való megfelelés költségei továbbra is magasak az EU-ban, és hogy ezek a költségek jellemzően lényegesen magasabbak a kisebb vállalkozások esetében, mint a nagyvállalatok esetében.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap

A héairányelv 395. cikke.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

A héairányelvnek a javaslat alapját képező rendelkezésére tekintettel a javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe esik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó.

•Arányosság

A határozat egy tagállam számára annak saját kérelme alapján megadott engedélyre vonatkozik, kötelezettséget tehát nem keletkeztet.

Tekintve az eltérés korlátozott hatályát, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött céllal, vagyis az adóbehajtásnak a kis adóalanyok és az adóhatóság szempontjából történő egyszerűsítésével.

•A jogi aktus típusának megválasztása

A javasolt aktus tanácsi végrehajtási határozat.

A héairányelv 395. cikke szerint a héára vonatkozó közös szabályoktól kizárólag abban az esetben lehet eltérni, ha arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazást ad. Ezenfelül azért a tanácsi végrehajtási határozat a legmegfelelőbb eszköz, mert az egy-egy tagállamnak is címezhető.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

Nem került sor konzultációra érdekelt felekkel. A javaslat Szlovénia kérelmén alapul, és kizárólag ezt a tagállamot érinti.