Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a 2009. július 7-i tanácsi ajánlás nyomán Magyarország által tett intézkedések meg nem felelésének megállapításáról /* COM/2012/05 final - 2012/ () */





Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a 2009. július 7-i tanácsi ajánlás nyomán Magyarország által tett intézkedések meg nem felelésének megállapításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (8) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására, mivel: (1) A Szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt. (2) A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul. A Stabilitási és Növekedési Paktum magában foglalja a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendeletet[1] is, amelyet a túlzott költségvetési hiányok azonnali megszüntetésének elősegítése érdekében fogadtak el. (3) A Tanács 2004. július 5-én a Szerződés 104. cikkének (6) bekezdésével összhangban – a Bizottság ajánlására – határozatában megállapította, hogy Magyarországon túlzott hiány állt fenn[2]. Ugyanezen a napon a Tanács – szintén a Bizottság ajánlására – a 104. cikk (7) bekezdésének megfelelő ajánlást fogadott el, amelyben felkérte a magyar hatóságokat, hogy középtávú keretbe foglalt intézkedésekkel 2008-ig csökkentsék a hiányt a GDP 3 %-a alá. (4) A Tanács 2005 januárjában az EKSZ 104. cikkének (8) bekezdése értelmében megállapította, hogy Magyarország nem tett eredményes intézkedéseket az ajánlás nyomán, és 2005 márciusában az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésén alapuló újabb ajánlást tett közzé, megerősítve a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozóan kitűzött 2008-as határidőt. A magyarországi költségvetési kilátások jelentős romlását követően a Tanács 2005 novemberében úgy határozott, hogy az ország második alkalommal nem tartotta be az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdése szerinti ajánlást. Ennek megfelelően a Tanács 2006 októberében az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban egy harmadik ajánlást intézett Magyarországhoz, amelyben a túlzott hiány kiigazításának határidejét 2009-ig meghosszabbította. 2009 júliusában megállapította, hogy a Magyarország által a 2006. októberi ajánlásra válaszul tett intézkedések eredményesnek tekinthetők. A gazdasági és pénzügyi válsággal összefüggő súlyos visszaesés ismeretében a Tanács módosított (harmadik) ajánlást adott ki az EKSZ 104. cikke (7) bekezdésének megfelelően. (5) A 2009. júliusi tanácsi ajánlás felszólította a magyar hatóságokat, hogy legkésőbb 2011-ig szüntessék meg a túlzott hiányt. Az ajánlásban mindenekelőtt az szerepel, hogy a GDP 3,9 %-át jelentő hiánycél tiszteletben tartása érdekében elfogadott és bejelentett korrekciós intézkedések következetes végrehajtásával 2009-ben állítsák meg a költségvetési egyenleg romlását. Emellett az ajánlás azt is tartalmazta, hogy 2010-től következetesen hajtsák végre a szükséges konszolidációs intézkedéseket a strukturális hiány további csökkentése és az államháztartási hiány újbóli visszaszorítása érdekében, úgy, hogy az államháztartás tartós javításának biztosításához növekvő mértékben támaszkodnak strukturális intézkedésekre. A Tanács javasolta továbbá azt, hogy megfelelő időben részletezzék és fogadják el azokat a kiegészítő konszolidációs intézkedéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy 2011-re megszüntessék a túlzott hiányt, és biztosítsák, hogy a költségvetési erőfeszítések 2010-ben és 2011-ben összességében legalább a GDP 0,5 %-át tegyék ki. A magyar hatóságoknak azt is ajánlották, hogy biztosítsák a bruttó államadósság arányának stabil csökkenő pályára állítását. (6) A Bizottság 2010. január 27-én a Tanácsnak címzett közleményt fogadott el, amelyben az akkor rendelkezésre álló információk alapján megállapította, hogy Magyarország a 2009. júliusi tanácsi ajánlásra válaszul eredményes intézkedéseket tett, mindenekelőtt figyelembe véve a GDP 1,5 %-át kitevő konszolidációs intézkedéseket a GDP 3,9 %-ában meghatározott 2009. évi hiánycél elérése érdekében, a szociális ellátási rendszerben és a nyugdíjrendszerben végrehajtott, a GDP 3,8 %-ában meghatározott 2010. évi hiánycél elérését alátámasztó strukturális reformokat, valamint az új költségvetési keret végrehajtása terén tett előrelépést, azonban figyelmeztetett a jelentős kockázatokra. (7) A Magyarország által a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlásra válaszul, a túlzott hiány 2011-ig történő megszüntetése érdekében tett intézkedések új értékelése többek között a Bizottság és a Tanács számára 2011. december 15-én benyújtott, a túlzotthiány-eljárás keretében elért eredményekről készített 9. jelentésen alapult és az alábbi következtetéseket tartalmazza: – 2010-ben a tényleges költségvetési hiány a GDP 0,4 %-ával meghaladta a kitűzött célt, miközben a gazdasági növekedés 2010-ben a 2009. júliusi tanácsi ajánlás alapjául szolgáló, a Bizottság szolgálatai által készített 2009. tavaszi előrejelzésben becsültnél erősebb volt. Az államháztartás egyenlege (a kormány és a Bizottság szolgálatainak 2011. őszi előrejelzése szerint is) 2011-ben többletbe fordul át, de kizárólag egyszeri bevételeknek köszönhetően, vagyis a magánnyugdíjpénztárak nyugdíjvagyonának az állami pillérbe történő transzferálása (a GDP 9,75 %-a), valamint a távközlést, az energiaágazatot, a kiskereskedelmet és a pénzügyi szektort érintő különadók (a GDP 0,9 %-a) révén. Az egyszeri intézkedések nélkül a hiány elérte volna a GDP körülbelül 6 %-át, és jóval meghaladta volna a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében tett 2011. őszi bejelentésben a magyar hatóságok a GDP 3,9 %-át kitevő többletet jeleztek előre. A Bizottság szolgálatainak 2011. őszi előrejelzése valamivel kisebb többlettel számolt (a GDP 3,6 %-a), elsősorban azért, mert tartalmazta az állami tömegközlekedési vállalatok adósságának részleges átvételére vonatkozó feltételezést (a GDP 0,2 %-a). A 2011. őszi előrejelzés lezárásának időpontját követően befolyt egyszeri bevételekre vonatkozó legújabb információk alapján a többlet még alacsonyabb is lehet. A strukturális hiány 2010-ben 1,5 %-kal, 2011-ben pedig 1,25 %-kal, vagyis összesen a GDP 2,75 %-ával romlott, szemben a tanácsi ajánlással, amely szerint az említett két évben összesen legalább a GDP 0,5 %-át kitevő költségvetési erőfeszítést kell biztosítani a hiány 2011-es határidőig történő tartós kiigazításához. Ez a strukturális romlás azt a tényt tükrözi, hogy a strukturális intézkedések nem ellensúlyozták kellő mértékben a GDP több mint 2 %-át kitevő adócsökkentést. – A költségvetés-tervezet 2012-re a GDP 2,5 %-át kitevő hiányt tűz ki célul, a konvergenciaprogram 2011. évi aktualizált változatával összhangban. Ennek elérése érdekében a költségvetés-tervezet számos intézkedést tartalmaz, amelyek a hatóságok szerint összesen a GDP közel 4 %-át teszik ki, miközben a GDP 0,7 %-a rendkívüli tartalékba kerül. Ezzel ellentétben a Bizottság szolgálatainak 2011. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2012-ben a GDP 2,8 %-át éri el. Ez többek között arra utal, hogy a költségvetés-tervezettel szemben a gazdasági növekedésre vonatkozó 2012-es előrejelzés 1 százalékponttal alacsonyabb, valamint a bevételek és a kiadások alakulásának értékelése óvatosabb. Ugyanakkor a megfelelő jogszabályokkal összhangban azt feltételezi, hogy a rendkívüli tartalékot várhatóan nem használják fel. Mindazonáltal a GDP 3 %-ában meghatározott küszöbérték betartása csak a fent említett különadókból eredő, a GDP közel 0,9 %-át kitevő egyszeri bevételek révén biztosított. – A Bizottság szolgálatainak 2011. őszi előrejelzése a változatlan politikán alapuló szokásos feltételezésből kiindulva azzal számolt, hogy a költségvetési hiány 2013-ban újra a GDP 3,7 %-ára romlik. Ez főként abból a tényből ered, hogy a GDP körülbelül 0,9 %-át kitevő különadók fokozatos megszüntetését várhatóan nem ellensúlyozzák az említett évre vonatkozó strukturálisreform-programból következő további megtakarítások. – A 2011. őszi előrejelzés közzététele óta bekövetkezett költségvetési fejlemények alapján, és a makrogazdasági környezet legújabb romlásának figyelembevétele nélkül még mindig úgy tűnik, hogy a 2012. évre vonatkozó előrejelzés (a GDP 2,8 %-a) megvalósítható. Ez azzal magyarázható, hogy a kormány által 2011. december 15-én elfogadott, a GDP 0,4 %-át kitevő új konszolidációs intézkedéscsomag hiánycsökkentő hatását nagyjából semlegesítik a költségvetés-tervezethez elfogadott hiánynövelő módosítások, valamint a bankszektorral 2011. december 15-én kötött megállapodás nettó költségvetési költségei, amelyeket még nem ellensúlyoznak kellő mértékben további konszolidációs intézkedések. – Figyelembe véve a strukturálisreform-program néhány további pontosítását (a kapcsolódó kormányzati és parlamenti határozatokat az eredményekről szóló 2011. decemberi jelentés részletezi), a 2012. évből származó kedvező bázishatást és a bankszektorral kötött megállapodás nettó költségét, a 2011. őszi előrejelzés 2013-ra vonatkozó hiánybecslése a GDP 3,7 %-áról 3,25 %-ra csökkenthető, ami még így is egyértelműen a 3 %-os hiányküszöb felett van. Az aktualizált értékelés és a hivatalos hiánycél (a GDP 2,2 %-a) közötti különbség elsősorban abból a tényből ered, hogy konkrét lépések hiányában a strukturálisreform-programnak körülbelül a felét nem lehetett figyelembe venni. Emellett a különbség fennmaradó része a magasabb kiadás-előrejelzéshez kapcsolódik, főként az állami tömegközlekedési vállalatoknál és az útfenntartás területén, valamint némileg eltérnek a növekedésre vonatkozó feltételezések is. – Az említett aktualizált középtávú előrejelzésekre lefelé mutató kockázatok hatnak, bár kedvező hatású lehet elsősorban az, ha 2012-ben és 2013-ban folytatódik a bevételek vártnál jobb alakulása. Ezt azonban bőven ellensúlyozzák negatív kockázatok. Mindenekelőtt valamennyi esedékes kötvény kamata emelkedett, gyengült az árfolyam, és úgy tűnik, hogy a 2011. november 10-én közzétett 2011. őszi előrejelzés óta romlottak a középtávú gazdasági kilátások. Összességében, ezeknek a tényezőknek a figyelembevételével a hiány-előrejelzéseket mind 2012-re, mind 2013-ra vonatkozóan tovább kell növelni a GDP 0,5 %-ával, ami a GDP 3 %-át, illetve 3,75 %-át jelenti. – A 2011. őszi előrejelzés szerint a bruttó államadósság – tekintettel az előrejelzés hiányszámaira és az árfolyamra vonatkozó feltételezésekre – várhatóan újra növekszik és 2013-ban a GDP közel 77 %-a lesz, miután 2011-ben átmenetileg visszaesett a magánnyugdíjpénztárak vagyonának átvétele miatt. Amennyiben a középtávú költségvetési előrejelzéseket csak az előrejelzés lezárásának időpontja után elfogadott új intézkedések alapján aktualizálnák, a 2012-re becsült adósságarány nagyjából változatlan lenne, és 2013-ban csak némileg javulna. A költségvetési előrejelzések esetleges további módosítása azonban, leginkább a kötvényhozamok emelkedése, a 2011. végi forint-euró árfolyam (1 EUR = 311 HUF, ez körülbelül 12 %-kal gyengébb az őszi előrejelzésben használt technikai feltételezésnél), valamint a rosszabb makrogazdasági környezet miatt, 2011-ben körülbelül 80 %-os adósságarányhoz vezet, amely aztán 2012-ben és 2013-ban mintegy 78,5 %-on stabilizálódna, miközben a Tanács ajánlása szerint a bruttó államadósság arányát egyértelműen csökkenő pályára kell állítani. (8) Az általános következtetés szerint, bár Magyarország 2011-ben hivatalosan betartotta a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket, ez nem strukturális és tartós kiigazításon alapul. A 2011. évi költségvetési többlet számottevő, a GDP több mint 10 %-át kitevő egyszeri bevételektől függ, és 2010-ben, valamint 2011-ben összesen a GDP 2,75 %-át jelentő strukturális romlással kapcsolódik össze, miközben az ajánlások összesen a GDP 0,5 %-át jelentő költségvetési javulást írnak elő. Emellett, bár a hatóságok 2012-ben jelentős strukturális intézkedéseket hajtanak végre; a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték betartása ismét csak a GDP közel 1 %-át kitevő egyszeri intézkedéseknek köszönhető. Végül, 2013-ban a hiány (a GDP 3,25 %-a) várhatóan újra meghaladja a Szerződésben megállapított referenciaértéket, még a Bizottság szolgálatainak 2011. őszi előrejelzése óta bejelentett kiegészítő intézkedések figyelembevételével is. A 2013. évi magasabb hiány-előrejelzés főként annak a következménye, hogy a terveknek megfelelően az egyszeri intézkedések fokozatosan megszűnnek, ugyanakkor viszont nem minden tervezett strukturális reformot határoztak meg kellő részletességgel. Összességében ez alátámasztja azt a következtetést, hogy a magyar hatóságok által a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti, 2009. július 7-i tanácsi ajánlásra adott válasz nem megfelelő, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Magyarország a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti, 2009. július 7-i tanácsi ajánlásra válaszul nem tett eredményes intézkedéseket. 2. cikk Ennek a határozatnak Magyarország a címzettje. Kelt Brüsszelben, 2012.1.11.-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 6. o. [2] HL L 389., 2004.12.30., 27. o. Minden, a Magyarországon fennálló túlzott hiányra vonatkozó eljárással kapcsolatos dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/index_en.htm.