EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.9.19. COM(2022) 459 final 2022/0278(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz létrehozásáról és a 2679/98/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) {SEC(2022) 323 final} - {SWD(2022) 288 final} - {SWD(2022) 289 final} - {SWD(2022) 290 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai Az egységes piac az Európai Unió egyik legnagyobb értéke, és az Unió gazdasági növekedésének és jólétének gerincét képezi. A közelmúltbeli válságok – például a Covid19-világjárvány és Ukrajna orosz megszállása – rámutattak az egységes piac és ellátási láncainak előre az nem látható zavarok esetén felmerülő egyes sebezhetőségeire, valamint arra is, milyen jelentős mértékben támaszkodik az európai gazdaság és annak valamennyi érdekelt fele az egységes piac megfelelő működésére. A jövőben a geopolitikai instabilitás, az éghajlatváltozás és az abból következő természeti katasztrófák, a biológiai sokféleség csökkenése, valamint a globális gazdasági instabilitás további, új szükséghelyzeteket eredményezhetnek. Ezért az egységes piac működését a szükséghelyzetek idején is garantálni kell. A válságok kettős hatást gyakorolhatnak az egységes piacra. Egyrészről az egységes piacon belüli szabad mozgást gátló akadályok megjelenéséhez vezethetnek, ezáltal pedig zavart okozhatnak annak működésében. Másrészről fokozhatják a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások hiányát, ha az egységes piac széttagolt, és nem működik megfelelően. Ennek eredményeképpen az ellátási láncok gyorsan megszakadhatnak, a vállalatok pedig nehézségekkel szembesülhetnek az áruk és szolgáltatások beszerzése, beszállítása vagy értékesítése terén. Megszakadhat a fogyasztók kulcsfontosságú termékekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférése is. Az információhiány és a jogi egyértelműség hiánya tovább súlyosbíthatja e zavarok hatását. A válság által okozott közvetlen társadalmi kockázatokon túl a polgárok, és különösen a veszélyeztetett csoportok jelentős mértékű negatív gazdasági hatásokkal szembesülnek. A javaslat ezért két különálló, de egymással összefüggő problémával kíván foglalkozni: ezek az áruk, szolgáltatások és személyek szabad mozgását a válságok során gátló akadályok, valamint a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások hiánya. Az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz (SMEI) valamennyi tagállammal és más meglévő uniós válságkezelési eszközökkel szoros együttműködésben erős, agilis irányítási struktúrát, valamint célzott eszköztárat nyújt, mely biztosítja az egységes piac zökkenőmentes működését bármilyen típusú jövőbeli válság esetén. Valószínűleg nem lesz szükség a javaslatban foglalt valamennyi eszköz egyidejű alkalmazására. A cél inkább az Unió felkészítése a jövőre és olyan eszközökkel való ellátása, amelyek szükségesnek bizonyulhatnak egy, az egységes piacra súlyos hatást gyakorló válsághelyzetben. Az Európai Tanács 2020. október 1–2-i következtetéseiben kijelentette, hogy az EU le fogja vonni a Covid19-világjárvány tanulságait, és kezelni fogja az egységes piac fennmaradó széttagoltságát, akadályait és a szükséghelyzetekkel való megküzdés terén fennálló gyengeségeit. Az iparstratégia aktualizálása közleményben a Bizottság bejelentett egy eszközt, mely válsághelyzetekben biztosítja a személyek, áruk és szolgáltatások szabad mozgását, valamint a nagyobb átláthatóságot és koordinációt. A kezdeményezés a Bizottság 2022. évi munkaprogramjának részét képezi. Az Európai Parlament üdvözölte a Bizottság egységes piaci szükséghelyzeti eszköz bevezetésére vonatkozó tervét, és felszólította a Bizottságot, hogy azt a jövőbeli válságok esetén a személyek, áruk és szolgáltatások szabad mozgását biztosító, jogilag kötelező érvényű strukturális eszközként dolgozza ki. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Számos uniós jogi eszköz állapít meg általánosságban véve a válságok kezelése szempontjából releváns rendelkezéseket. Bizonyos uniós keretrendszerek és a közelmúltban elfogadott bizottsági javaslatok azonban célzottabb intézkedéseket határoznak meg, amelyek a válságkezelés bizonyos vonatkozásaira összpontosítanak, vagy csak bizonyos ágazatok szempontjából relevánsak. Az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz az ezen – lex specialisnak minősülő – célzott válságkezelési eszközökben foglalt rendelkezések sérelme nélkül lesz alkalmazandó. Különösen ki vannak zárva a kezdeményezés hatálya alól a pénzügyi szolgáltatások, a gyógyszerek, az orvostechnikai eszközök vagy más egészségügyi ellenintézkedések, valamint az élelmiszer-biztonsági termékek, mivel ezeken a területeken célzott, a válság szempontjából releváns keret áll fenn. Kölcsönhatás a horizontális válságkezelési mechanizmusokkal Az uniós politikai szintű integrált válságelhárítási mechanizmus (IPCR) a horizontális válságkezelési mechanizmusok közé tartozik. Az Európai Unió Tanácsának Elnöksége az IPCR alkalmazásával segíti elő az információmegosztást és a szakpolitikai koordinációt a tagállamok között az összetett válságokra való reagálás során. Az IPCR először 2015 októberében vizsgálta a menekültügyi és migrációs válságot, és döntő szerepe volt a válságra való reagálás nyomon követése és támogatása, valamint a Coreper, a Tanács és az Európai Tanács részére történő jelentéstétel terén. A kibertámadások, a természeti katasztrófák vagy a hibrid fenyegetések által okozott jelentős válságokra adott uniós választ az IPCR vezette. A közelmúltban az IPCR a Covid19-világjárvány kitörését és Oroszország Ukrajnával szembeni kegyetlen katonai agressziót követően is működésbe lépett. Egy másik általános válságelhárítási uniós mechanizmus az uniós polgári védelmi mechanizmus és annak Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központja (ERCC). Az ERCC a Bizottság központi, napi 24 órában működő operatív központja, mely a vészhelyzet-elhárításért, a veszélyhelyzet-reagálási kapacitások uniós szintű stratégiai tartalékának („rescEU”) képzéséért, a katasztrófakockázat-elemzésért, a forgatókönyv-készítésért, az uniós katasztrófavédelmi rezilienciacélokért, a természeti és ember okozta katasztrófák kockázatainak uniós szintű áttekintéséért, valamint más megelőzési és felkészültségi intézkedésekért, például a képzésért és a gyakorlatokért felel. Kölcsönhatás a horizontális egységes piaci mechanizmusokkal Amennyiben indokolt és szükséges, biztosítani kell az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz és az egységes piac szabályainak érvényesítésével foglalkozó munkacsoport (SMET) tevékenységeinek összehangolását. A Bizottság főként a stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások szabad mozgását jelentős mértékben zavaró, bejelentett akadályokat terjeszti az egységes piac szabályainak érvényesítésével foglalkozó munkacsoport elé megvitatás/felülvizsgálat céljából. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival Kölcsönhatás a válságkezelés egyes vonatkozásait célzó intézkedésekkel A fent említett horizontális válságreagálási mechanizmusokat más, célzottabb intézkedések támogatják, melyek az egységes piac konkrét vonatkozásaira, például az áruk szabad mozgására, a kivitelre vonatkozó közös szabályokra vagy a közbeszerzésekre összpontosítanak. Az egyik ilyen keret a 2679/98/EK rendelet (a továbbiakban: az eperrendelet), mely válaszmechanizmust hoz létre az áruk tagállamok közötti szabad mozgását gátló olyan akadályok kezelésére, amelyek valamely tagállamnak tulajdoníthatók, súlyos zavart okoznak, és azonnali fellépést kívánnak meg. Ez a rendelet előírja a tagállamok és a Bizottság közötti értesítési mechanizmus és információcserét lehetővé tevő rendszer létrehozását. (További részletekért lásd a 8.1. és 8.2. szakaszt.) A kivitelre vonatkozó közös szabályokról szóló rendelet lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy bizonyos termékkategóriákat unión kívüli exportfelügyelet vagy unión kívüli kiviteli engedélyezés alá vonjon. Ez alapján a Bizottság exportfelügyelet alá vont bizonyos vakcinákat és az ezen vakcinák előállításához használt hatóanyagokat.

A további gazdasági intézkedések közé tartozik többek között a tárgyalásos eljárás és a tagállamok nevében a Bizottság által elvégzett eseti közös beszerzés. Kölcsönhatás az ágazatspecifikus válságintézkedésekkel Bizonyos uniós keretek célzottabb intézkedéseket határoznak meg, amelyek kizárólag a válságkezelés bizonyos vonatkozásaira összpontosítanak, vagy csak bizonyos ágazatokat érintenek. A Bizottság „Vészhelyzeti terv az élelmiszer-ellátás és élelmezésbiztonság válság idején történő biztosítása érdekében” című közleménye a koordináció és a válságkezelés – a felkészültséget is beleértve – javítása céljából levonja a Covid19-világjárvány és a korábbi válságok tanulságait. Ennek érdekében a vészhelyzeti terv kulcsfontosságú alapelveket határoz meg, amelyet a jövőbeli válságok esetén az élelmiszer-ellátás és az élelmezésbiztonság biztosítása érdekében követni kell. A vészhelyzeti terv és fő alapelveinek végrehajtása érdekében a Bizottság ezzel párhuzamosan létrehozta az élelmezésbiztonsági válságokra való felkészültségre és reagálásra vonatkozó európai mechanizmust (EFSCM), egy, a tagállamok és a nem uniós országok képviselőiből, valamint az élelmiszer-ellátási lánc érdekelt feleinek képviselőiből álló csoportot – melynek elnöki tisztségét a Bizottság tölti be – a koordináció, az adatcsere és a bevált gyakorlatok megosztása érdekében. Az EFSCM 2022 márciusában ült össze először, amikor megvitatta az energiaárak és az inputárak emelkedésének, valamint Ukrajna orosz megszállásának az élelmezésbiztonságra és az élelmiszer-ellátásra gyakorolt hatását. Az élelmiszer-ágazatban az átláthatóságot és az információáramlást biztosító egyéb fórumok közé tartoznak többek között a piacfigyelő csoportok és a civil párbeszédért felelős csoportok. A Bizottság „A közlekedésre vonatkozó vészhelyzeti terv” című közleménye célként tűzi ki a válsághelyzetekre való felkészülés és az üzletmenet-folytonosság biztosítását a közlekedési ágazatban. A terv keretében „vészhelyzeti útmutatót” állítanak össze, amely magában foglal egy 10 lépésből álló, az olyan negatív hatások mérséklését célzó eszköztárat, amelyek egy válság esetén a közlekedési ágazatban, az utasokra nézve és a belső piacon jelentkezhetnek. Ezek közé tartoznak a többek között az uniós közlekedési törvényeket a válsághelyzetekre alkalmassá tevő, a közlekedési ágazat megfelelő támogatását, valamint az áruk, szolgáltatások és személyek szabad mozgását biztosító, a közlekedési információk megosztására vonatkozó, a közlekedési vészhelyzeti tervet valós körülmények között vizsgáló stb. intézkedések. A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról szóló 1308/2013/EU rendelet (a továbbiakban: a közös piacszervezésről szóló rendelet), valamint „párja”, a halászati termékek piacának közös szervezéséről szóló rendelet jogalapot biztosít a releváns információk a piaci átláthatóság javítása céljából a tagállamoktól való begyűjtéséhez. Az Európai Tengerügyi, Halászati és Akvakultúra-alap létrehozásáról szóló (EU) 2021/1139 1308/2013 rendelet (ETHAA-rendelet) jogalapot biztosít a halászati és akvakultúra-ágazat támogatásához a piacok jelentős zavarát eredményező rendkívüli események bekövetkezése esetén. Az uniós digitális Covid-igazolvány létrehozásáról szóló (EU) 2021/953 rendelet közös keretet határoz meg a Covid19-világjárvány idején az uniós polgárok és családtagjaik szabad mozgásának megkönnyítése érdekében interoperábilis, Covid19-oltásra, tesztre és gyógyultságra vonatkozó igazolványok kiállítása, ellenőrzése és elfogadása tekintetében. A Bizottság javaslata alapján a Tanács elfogadott továbbá a szabad mozgásnak a Covid19-világjárvány miatti korlátozására vonatkozó koordinált megközelítésére vonatkozó konkrét ajánlásokat. A Bizottság bejelentette továbbá az uniós polgárságról szóló 2020. évi jelentésben, hogy felül kívánja vizsgálni a szabad mozgásra vonatkozó 2009. évi iránymutatásokat annak biztosítása érdekében, hogy a szabad mozgáshoz való jogukat gyakorló uniós polgárok nagyobb jogbiztonságot élvezhessenek, és hogy a szabad mozgásra vonatkozó jogszabályok az Unió egészében hatékonyabban és egységesebben érvényesüljenek. A felülvizsgált iránymutatásnak foglalkoznia kell többek között a szabad mozgást korlátozó intézkedésekkel, különösen azokkal, amelyeket közegészségügyi szempontok miatt hoztak. Az Európai Gyógyszerügynökség által a gyógyszerek és orvostechnikai eszközök tekintetében a válsághelyzetekre való felkészültség és a válságkezelés terén betöltött szerep megerősítéséről szóló (EU) 2022/123 rendelet keretet biztosít egy adott „népegészségügyi szükséghelyzet” vagy „jelentős esemény” kezelése szempontjából létfontosságúnak minősülő, emberi felhasználásra szánt, központilag és nemzeti szinten engedélyezett gyógyszerek lehetséges és tényleges hiányainak nyomon követéséhez és mérsékléséhez. Végezetül a Bizottság 2021. szeptember 16-i határozata létrehozta az Egészségügyi Szükséghelyzet-felkészültségi és -reagálási Hatóságot, mely az egészségügyi veszélyhelyzetekre válaszként meghozott, uniós szinten összehangolt intézkedések biztosításáért felelős, beleértve az egészségügyi ellenintézkedések szükségességének nyomon követését, azok gyors kidolgozását, előállítását, beszerzését és méltányos elosztását. Kölcsönhatás a folyamatban lévő kezdeményezésekkel Számos, a közelmúltban javasolt és jelenleg tárgyalt kezdeményezés érinti a válságreagálás és felkészültség szempontjából releváns vonatkozásokat. E kezdeményezések hatálya azonban korlátozott – azok a válságforgatókönyvek konkrét típusaira terjednek ki, és nem céljuk általános, horizontális válságkezelési keretet létrehozni. Amennyiben ezek a kezdeményezések ágazati válságreagálási és felkészültségi keretet foglalnak magukban, ez a keret lex specialisként elsőbbséget élvez az egységes piaci szükséghelyzeti eszközzel szemben. A Bizottság a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekről és az 1082/2013/EU határozat (a határokon át terjedő egészségügyi veszélyekről szóló határozat) hatályon kívül helyezéséről szóló rendeletre irányuló javaslatának célja az uniós egészségbiztonsági keret megerősítése, valamint a kulcsfontosságú uniós ügynökségek válsághelyzet-felkészültségi és válságreagálási szerepének megerősítése a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyek tekintetében. Elfogadásakor megerősíti majd a felkészültségi és reagálási tervezést, valamint a járványügyi felügyeletet és nyomon követést, fejleszti az adatszolgáltatást és megerősíti az uniós beavatkozásokat. A Bizottságnak a 851/2004/EK rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslata létrehozta az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központot. A Bizottság az uniós szintű népegészségügyi szükséghelyzet esetén a válság szempontjából releváns egészségügyi ellenintézkedésekkel való ellátás biztosítását szolgáló intézkedések keretéről szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslata olyan válságreagálási eszközökről rendelkezik, mint például a közös beszerzés, a vállalkozásokhoz intézett, a termelési kapacitásukra vonatkozó kötelező érvényű információkérések, valamint közegészségügyi válságok esetén közegészségügyi szükséghelyzet kihirdetését követően a gyártósorok átalakítása. Az uniós szükséghelyzet kihirdetése lehetőséget adna a fokozott koordinációra, és lehetővé tenné a válság szempontjából releváns termékek fejlesztését, felhalmozását és beszerzését. A javaslat kiterjed az egészségügyi ellenintézkedésekre is, melyek meghatározásuk szerint a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyre való felkészültséghez és reagáláshoz szükséges emberi felhasználásra szánt gyógyszerek, orvostechnikai eszközök és egyéb termékek és szolgáltatások. A Bizottság a csipekről szóló európai jogszabályra irányuló javaslatának célja az Unió félvezető-ökoszisztémájának megerősítése. E stratégia egyik fontos pillére egy, a félvezető-ellátás összehangolt nyomon követését és az ellátás terén felmerülő hiányokra való összehangolt reagálást lehetővé tevő mechanizmus létrehozása, melynek célja a jövőbeli ellátási lánc zavarok előrejelzése és az azokra való gyors reagálás egy vészhelyzeti eszköztár segítségével, a tagállamokkal és nemzetközi partnerekkel együttműködésben. A tervezett mechanizmus kifejezetten egy, a félvezetőkkel kapcsolatos lehetséges válságra vonatkozik, és kizárólagos módon alkalmazandó a válság üzemmód aktiválása esetén. A Bizottság adatmegosztási jogszabályra irányuló javaslata lehetővé teszi a közszektorbeli szervek számára, hogy hozzáférjenek a magánszektor birtokában lévő azon adatokhoz, melyekre kivételes körülmények esetén szükségük van – különösen egy jogi felhatalmazás végrehajtása esetén, amennyiben más módon nem állnak rendelkezésre adatok, vagy szükségállapot (az Unió, egy tagállam vagy egy tagállam egy részének lakosságát hátrányosan érintő rendkívüli helyzet, mely esetében fennáll az életkörülményeket vagy a gazdasági stabilitást érintő súlyos és tartós negatív hatások, illetve az unió vagy a releváns tagállam[ok] gazdasági eszközeit érintő jelentős értékcsökkenés kockázata) esetében. A Bizottság a Schengeni határellenőrzési kódex módosítására irányuló javaslatának célja közös válaszlépések biztosítása a belső határokon a tagállamok többségét érintő fenyegetések esetén. A javasolt módosítás eljárási biztosítékokat hoz létre a belső határellenőrzések egyoldalú újbóli bevezetése esetén, és a belső határellenőrzések újbóli bevezetése esetén előírja a kockázatcsökkentő intézkedések és egyedi biztosítékok alkalmazását a határon átnyúló régiókban. Ezek az ellenőrzések főként a határt a mindennapi életük során (munka, oktatás, egészségügy vagy családi látogatás miatt) átlépő személyeket érintik, ahogy az a Covid19-világjárvány alatt is beigazolódott. A javaslat támogatja a belső biztonságot vagy a közrendet fenyegető beazonosított veszélyek kezelésére a belső határellenőrzések helyett az alternatív intézkedések fokozott alkalmazását – ilyenek lehetnek például bizonyos feltételek mellett a fokozott rendőri vagy más hatóság által végzett ellenőrzések a határ menti régiókban. A javaslat magában foglalja továbbá annak lehetőségét, hogy a Tanács gyorsan elfogadjon kötelező érvényű szabályokat, melyek népegészségügyi veszély esetén ideiglenes utazási korlátozásokat vetnek ki a harmadik országbeli állampolgárokra a külső határokon. Tisztázza továbbá, milyen intézkedéseket hozhatnak a tagállamok a migránsok harmadik országok által politikai célokból történő instrumentalizálása miatt kialakult helyzetekben az EU külső határainak hatékony igazgatása érdekében. A Bizottság által 2020 decemberében elfogadott, a kritikus fontosságú szervezetek rezilienciájáról szóló irányelvre irányuló javaslat célja az Unióban alapvetően fontos társadalmi funkciók vagy gazdasági tevékenységek fenntartásához nélkülözhetetlen szolgáltatásokat nyújtó szervezetek rezilienciájának fokozása. E kezdeményezés célja egy átfogó keret létrehozása, amely támogatja a tagállamokat annak biztosításában, hogy az alapvető szolgáltatásokat nyújtó kritikus fontosságú szervezetek képesek legyenek megelőzni a jelentős zavart okozó eseményeket – például a természeti veszélyeket, a baleseteket vagy a terrorizmust –, valamint védekezni azok ellen, reagálni rájuk, ellenállni nekik, mérsékelni, elnyelni vagy kezelni őket, illetve felépülni belőlük. Az irányelv 11 kulcsfontosságú ágazatra, többek között az energiaágazatra, a közlekedési ágazatra, a bankszektorra és az egészségügyi szektorra terjed ki. A védelmi beruházási hiányok elemzéséről és a következő lépésekről szóló 2022. május 18-i közös közlemény számos problémát azonosított – beleértve az európai védelmi technológiai és ipari bázis (valamint a globális védelmi technológiai és ipari bázis) a tagállamok közelgő védelmi beszerzési szükségleteinek kezelésére vonatkozó képességét is –, és számos intézkedést bevezetett.

Az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK irányelv felülvizsgálatának összefüggésében a Bizottság meg kívánja vizsgálni, hogy azok a termelési problémák, melyekkel a salátairányelv szabályai a különböző harmonizált rendszerek által lefedett áruk tekintetében foglalkoznak, kezelhetők-e a nem harmonizált áruk összefüggésében, és ha igen, milyen mértékben. Összhang az Unió külső tevékenységével Az Európai Külügyi Szolgálat támogatni fogja a főképviselőt a Bizottság alelnökeként betöltendő funkciójának ellátásában, az Unió külső tevékenységeinek a Bizottságon belüli összehangolásában. A főképviselő felügyelete alatt álló uniós küldöttségek az Unió külső képviselőinek funkcióját látják el, és adott esetben segítik a külső párbeszédeket. Kölcsönhatás más eszközökkel A Bizottság a technikai támogatási eszköz (TSI) révén támogatja a tagállamokat a természeti vagy ember okozta válságok által az egységes piacra gyakorolt hatások előrejelzésére, valamint az azokra való felkészülésre és reagálásra irányuló reformok kidolgozásában és végrehajtásában. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap A javaslat az EUMSZ 114., 21. és 45. cikkére épül. A válságok összefüggésében az egységes piacra mind az adott válság természetéből fakadó egyedi zavarok és hiányok, mind az áruk, a szolgáltatások és a személyek szabad mozgásának az adott válság kezelésének céljából esetlegesen bevezetett unión belüli korlátozásai hatást gyakorolhatnak. A kezdeményezés általános célkitűzése azon mechanizmusok és eljárások meghatározása, melyek lehetővé teszik a lehetséges válságokra és az egységes piac megfelelő működésének zavaraira való felkészülést és azok kezelését. Az intézkedések célja továbbá, hogy minimalizálják a szabad mozgás Unión belüli akadályait válság idején. Míg az áruk szabad mozgására és a szolgáltatásnyújtás szabadságát a belső piacra vonatkozó jogalap fedi le, a személyek szabad mozgására vonatkozó rendelkezésekkel kapcsolatban a rendeletnek ezenfelül az EUMSZ 21. és 45. cikkére is támaszkodnia kell. Az egységes piac ellátási láncait érintő válság esetén intézkedéseket kell hozni a beazonosított hiányok kezelése, valamint a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások az Unió teljes területén való rendelkezésre állásának biztosítása céljából. Számos, e javaslatban foglalt intézkedés eltér a meglévő uniós harmonizációs jogszabályoktól vagy kiegészíti azokat az általános belső piaci jogalap alapján. Az olyan intézkedések, mint például a válság szempontjából releváns árukra és szolgáltatási tevékenységekre vonatkozó termelési kapacitás bővítésének elősegítése, az engedélyezési eljárások felgyorsítása, a megrendelések előnyben részesítése, valamint a stratégiai tartalékok képzése és elosztása, mind rendkívüli jellegűek, és céljuk a jövőbeli válságokra való következetes reagálás, valamint az egységes piac széttagolódásának megelőzése. Az egységes piac működését fenyegető jelentős veszély fennállása, valamint a stratégiai fontosságú áruk súlyos hiányai vagy kivételesen nagy kereslete esetén a válság szempontjából releváns termékek rendelkezésre állásának biztosítására irányuló uniós szintű intézkedések – például a stratégiai tartalékok vagy a kiemelt fontosságú megrendelések – az egységes piac rendes működésének helyreállása szempontjából nélkülözhetetlennek bizonyulhatnak. Ezek az intézkedések fokozatos, többlépéses megközelítést alkalmaznak, míg a kötelezőbb érvényű intézkedések alkalmazására csak abban az esetben kerül sor, ha a gazdasági szereplők tétlenül nézik az adott válságot. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) Az egységes piacon a gazdasági tevékenységek rendkívül integráltak. A különböző tagállamokban megtalálható vállalatok, szolgáltatók, ügyfelek, fogyasztók és munkavállalók közötti, a szabad mozgáshoz való jogaikra támaszkodó interakciók egyre gyakoribbak. A múltbeli válságokkal kapcsolatos tapasztalatok rámutattak, hogy a termelési kapacitás Unión belüli eloszlása gyakran egyenlőtlen. Ezzel párhuzamosan egy válság esetén a válság szempontjából releváns áruk vagy szolgáltatások iránt az Unió területén jelentkező kereslet is egyenlőtlen lehet, mivel egyes uniós régiók aránytalanul sebezhetőek és kiszolgáltatottak az ellátási láncok zavarainak. Ilyenek különösen az Unió legkülső régiói, melyek az európai kontinenstől több ezer kilométer távolságban találhatók. Az egységes piac zökkenőmentes és zavartalan működése nem biztosítható egyoldalú nemzeti intézkedések révén. Mi több, még ha a tagállamok által egyénileg elfogadott intézkedések képesek lennének is arra, hogy nemzeti szinten bizonyos mértékben kezeljék a válságból eredő hiányokat, valószínűsíthetően akkor is tovább súlyosbítanák az adott válságot az Unióban azzal, hogy további akadályokkal korlátoznák a hiány által már amúgy is érintett termékek szabad mozgását, és/vagy további terheket rónának azokra. Az egységes piac működésére vonatkozó szabályok bevezetése az EU és a tagállamok közötti megosztott hatáskörbe tartozik. Számos, különböző vonatkozásokat szabályozó uniós keret áll már rendelkezésre, mely a valamennyi tagállam teljes területén alkalmazandó, következetes szabályok meghatározásával hozzájárul az egységes piac zökkenőmentes működéséhez. A fennálló uniós keretek azonban általában az egységes piac mindennapi működését érintő szabályokat határoznak meg, nem pedig konkrét válságforgatókönyvekre vonatkoznak. Jelenleg nem létezik olyan, például a vészhelyzeti tervezéssel, a válság előrejelzésével és elemzésével, valamint a válságreagálási intézkedésekkel foglalkozó horizontális szabály- és mechanizmusrendszer, mely a teljes egységes piacon, valamennyi gazdasági szektorban következetesen alkalmazandó. A szükséghelyzeti eszköz célja a határokon átívelően és/vagy kifejezetten a határ menti régiókban fontos hatást gyakorló, az egységes piac működését fenyegető válságok előrejelzésére, valamint az azokra való felkészülésre és reagálásra vonatkozó összehangolt megközelítés biztosítása azokban a helyzetekben, amelyekben még nem létezik uniós eszköz, vagy amelyekben a meglévő eszközök nem határoznak meg a válság szempontjából releváns rendelkezéseket. A rendkívüli és éberségi intézkedések a teljes egységes piacon való bevezetése elősegítheti a válaszintézkedések összehangolását válság esetén. Ezenfelül az ilyen intézkedéseket a válság során kiegészítheti a Bizottság és a tagállamok közötti hatékony és eredményes koordináció és együttműködés, melynek célja annak biztosítása, hogy a válság kezeléséhez legmegfelelőbb intézkedésekre kerüljön sor. Az egységes piaci szükséghelyzeti eszköznek nem célja a válság esetén kizárólagosan alkalmazandó uniós szintű rendelkezések részletes meghatározása. Az eszköz ehelyett az uniós szinten meghozott rendelkezések lehetséges kombinációinak következetes alkalmazását, valamint a tagállami szinten meghozott intézkedésekkel való összehangolásra vonatkozó szabályokat hivatott meghatározni és biztosítani. E tekintetben fontos, hogy az uniós szinten az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz alapján meghozandó intézkedések össze legyenek hangolva a tagállamok által elfogadott válaszintézkedésekkel, és kiegészítsék azokat. E koordináció és komplementaritás biztosítása érdekében az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz meghatározza azokat a konkrét intézkedéseket, amelyek bevezetésétől a tagállamoknak tartózkodniuk kell az egységes piaci szükséghelyzet uniós szintű aktiválása esetén. Ebben az összefüggésben ezen eszköz uniós hozzáadott értékét az egységes piacot érő nyomás esetén a Bizottság és a tagállamok közötti gyors és strukturált kommunikációt, koordinációt és információcserét lehetővé tevő mechanizmusok meghatározása, valamint a meglévő mechanizmusok felgyorsítását és a válsághelyzetekre vonatkozó új, célzott eszközök létrehozását célzó szükséges intézkedések átlátható és inkluzív meghozatalának lehetősége jelenti. Emellett az eszköz biztosítaná azt is, hogy valamennyi tagállamban a szabad mozgáshoz való jogaikra támaszkodó vállalkozások és a polgárok rendelkezésére álljanak a vonatkozó intézkedésekkel kapcsolatos megfelelő információk, ezáltal pedig garantálná az átláthatóságot is a teljes belső piacon. Mindez növeli a jogbiztonságot, ami lehetővé teszi az érintettek számára, hogy megalapozott döntést hozhassanak. Az e területen meghozott intézkedés további előnye az Uniónak az uniós ipar versenyképességének fenntartásához szükséges rezilienciát biztosító eszközökkel való ellátása lenne egy olyan helyzetben, amelyben a nemzetközi partnereink és versenytársaink már az ellátási láncok zavarainak strukturált nyomon követését, és a lehetséges válaszintézkedések, például a stratégiai tartalékok elfogadását lehetővé tevő jogi eszközökre tudnak támaszkodni. •Arányosság Az ebben a rendeletben foglalt intézkedéseket gondosan úgy alakították ki, hogy azok ne lépjék túl a kitűzött cél eléréséhez – azaz az egységes piac zökkenőmentes és zavartalan működésének biztosításához – szükséges mértéket. Az intézkedések kiegészítik a tagállamok által megtett lépéseket, amennyiben a rendelet céljai nem érhetők el a tagállamok fellépésével. Szem előtt tartják, hogy a gazdasági szereplőknek képesnek kell lenniük a szokásos üzleti kockázatok kezelésére, rendelkezniük kell saját vészhelyzeti tervekkel, és kezdeményezéseket kell tenniük az ellátási láncokkal kapcsolatos problémák megoldására. Ezt különösen a Bizottságnak a gazdasági szereplőkkel a kötelező erejű egységes piaci szükséghelyzeti intézkedésekhez, például a kötelező érvényű információkérésekhez és a kiemelt fontosságú megrendelésekhez való folyamodás előtt folytatandó konzultációra vonatkozó kötelezettsége biztosítja. •A jogi aktus típusának megválasztása

Az egységes piaci szükséghelyzeti eszközre irányuló kezdeményezés európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat formájában kerül előterjesztésre. Tekintettel arra, hogy a rendeletekben foglalt rendelkezéseket a tagállamoknak nem szükséges átültetniük a saját nemzeti jogszabályaikba, ez a specifikus jogi eszköz biztosítaná a rendelkezések következetes alkalmazását. A javasolt rendelet az egységes piac átláthatóságára vonatkozó irányelvet és a szolgáltatási irányelvet kiegészítő, a szükséghelyzeti üzemmód esetén alkalmazandó eljárásokat vezet be. A rendelet tisztázza a vonatkozó jogi keretek közötti kapcsolatot, de nem módosítja a vonatkozó jogi kereteket. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata A 2679/98/EK rendelet (a továbbiakban: az eperrendelet) – amely válaszmechanizmust hoz létre az áruk tagállamok közötti szabad mozgását gátló olyan akadályok kezelésére, amelyek valamely tagállamnak tulajdoníthatók, súlyos zavart okoznak, és azonnali fellépést kívánnak meg – hatályát veszti. A 2019 októberében véglegesített, külső tanulmány által alátámasztott értékelése alapján ezt a mechanizmust ritkán alkalmazzák, és információcsere-rendszere nem kielégítő, mivel túlságosan lassú és elavult. •Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció Az e javaslatot kísérő hatásvizsgálat 2. mellékletében meghatározottak szerint 2021. október és 2022. május között az érdekelt felekkel folytatott konzultációs tevékenységek zajlottak. A következő konzultációs eseményekre került sor: az „Ossza meg velünk véleményét!” portálon közzétett, 2022. április 13. és május 11. között nyitva álló véleményezési felhívás, az ugyanezen a portálon azonos időben közzétett kérdőív segítségével elvégzett nyilvános konzultáció, a 2022. május 6-án megtartott, az érdekelt felek részvételével zajló munkaértekezlet, egy 2022. májusi tagállami felmérés, valamint a tagállamok és konkrét érdekelt felek közötti megbeszélések során lefolytatott célzott konzultációk. Az érdekeltek túlnyomó többsége egyetért abban, hogy válsághelyzetekben szükséges a szabad mozgás biztosítása, valamint a nagyobb átláthatóság és koordináció. Az érdekelt felek által bemutatott tapasztalatok többsége a Covid19-válságból származik. A válság szempontjából releváns áruk rendelkezésre állásának biztosítását illetően a tagállamok támogatásukat fejezték ki az olyan intézkedésekkel kapcsolatban, mint például a közbeszerzések koordinálása, a gyorsított megfelelőségértékelés és a jobb piacfelügyelet. Számos tagállam azonban aggodalmát fejezte ki a válsághelyzetekre való felkészültségre irányuló átfogó intézkedések közelgő válság hiányában, célzott ellátási láncok azonosítása nélkül történő beépítésével kapcsolatban. Bár egyes üzleti érdekeltek aggodalmukat fejezték ki a gazdasági szereplőket célzó, kötelező érvényű intézkedésekre vonatkozóan, mások támogatásuknak adtak hangot a jobb koordinációt és átláthatóságot, a munkavállalók szabad mozgását biztosító intézkedéseket, a nemzeti intézkedések gyorsított bejelentését, az európai szabványok kidolgozásának és közzétételének gyorsított eljárásait, az uniós és nemzeti egyablakos tájékoztató pontokat, valamint a szakértőknek szóló vészhelyzeti szimulációkat illetően. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása A hatásvizsgálat kidolgozásához felhasznált bizonyítékok és adatok a következőket foglalták magukban: –az EP IMCO bizottságának kérésére elvégzett, „A Covid19 hatása a belső piacra” elnevezésű tanulmány, –a 2679/98/EK „eperrendelet” és az azt alátámasztó külső tanulmány értékelése, –az új jogszabályi keret értékelése, –a meglévő vagy javasolt uniós válságreagálási kezdeményezések és mechanizmusok előkészítésének összefüggésében, többek között konzultációs tevékenységek vagy hatásvizsgálati tanulmányok keretében összegyűjtött releváns információk és/vagy a bizonyítékok (pl. az adatmegosztási jogszabály, az egységes piaci információs eszköz, az uniós közegészség-védelmi keret, a Schengeni határellenőrzési kódex, a „Vészhelyzeti terv az élelmiszer-ellátás és élelmezésbiztonság válság idején történő biztosítása érdekében”, az uniós politikai szintű integrált válságelhárítási mechanizmus [PCR], „A közlekedésre vonatkozó vészhelyzeti terv”, az uniós digitális Covid-igazolványról szóló rendelet, a Tanács a szabad mozgásnak a Covid19-világjárvány miatti korlátozására vonatkozó koordinált megközelítésről szóló (EU) 2020/1475 ajánlása és annak módosításai), –a korábbi válságok által az egységes piac működésére gyakorolt hatásokról szóló tanulmányok és szakirodalom, valamint a releváns érdekelt felek által kidolgozott, meglévő állásfoglalások és egyéb dokumentumok, –újságcikkek és sajtóanyagok. A hatásvizsgálat ezenfelül a konzultációs tevékenységek keretében megszerzett információkra támaszkodott, ahogy azt a Hatásvizsgálat 2. mellékletében foglalt összegző jelentés is részletezi. A jelentést alátámasztó bizonyítékok köre a véleményezési felhívásra és a nyilvános konzultációra érkezett válaszok alacsony száma, valamint az alátámasztó vizsgálat hiánya miatt erősen korlátozott. E helyzet orvoslása érdekében a Bizottság 2022. május 6-án az érdekelt felek részvételével zajló munkaértekezletet tartott, melyen számos érdekelt fél részt vett, valamint célzott konzultációkat folytatott, különösen a tagállamokkal és az érdekelt felekkel. •Hatásvizsgálat A Bizottság a minőségi jogalkotásra vonatkozó politikájával összhangban hatásvizsgálatot végzett. A hatásvizsgálat három, a vészhelyzeti tervezési, az éberségi és a szükséghelyzeti üzemmódhoz kapcsolódó tervezési irányítási szervet és keretet létrehozó szakpolitikai alternatívát értékelt. Mind az egységes piaci éberségi üzemmód, mind az egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód konkrét kritériumok és kiváltó mechanizmusok alapján kerül aktiválásra. Az eszköztárban megtalálható bizonyos intézkedésekhez további aktiválás szükséges.

A releváns ágazatspecifikus jogszabályok problémaforrásainak és hiányosságainak elemzése alapján az intézkedések különböző esetekben (minden esetben, az éberségi üzemmódban és a szükséghelyzeti üzemmódban) alkalmazandó blokkokba történő csoportosításával nyolc, intézkedéseket tartalmazó építőelem került meghatározásra. Mindegyik építőelem esetében sor került három, a nem jogalkotási intézkedésektől (1. megközelítés) a hibrid megközelítésen (2. megközelítés) át az átfogó jogalkotási keretig (3. megközelítés) terjedő szakpolitikai megközelítés elemzésére. Az elemzés alapján mindegyik építőelembe belekerült egy vagy több megközelítés, melyek kombinációjából három realisztikus, a politikai ambíciók és az érdekeltek részéről tanúsított támogatás különböző szintjeit tükröző szakpolitikai alternatíva jött létre: Üzemmód Építőelemek 1. szakpolitikai alternatíva: ÁTLÁTHATÓSÁG 2. szakpolitikai alternatíva: EGYÜTTMŰKÖDÉS 3. szakpolitikai alternatíva: SZOLIDARITÁS Minden esetben 1. Irányítás, koordináció és együttműködés 2. megközelítés Hivatalos tanácsadó csoport mint technikai szintű fórum, a tagállamok kötelezettsége a csoporton belüli információmegosztásra a válságra való felkészülés és a válság során Minden esetben 2. Vészhelyzeti intézkedési terv 2. megközelítés A tagállamokhoz intézett, kockázatértékelésre, képzésre és gyakorlatokra, valamint válságreagálási intézkedések gyűjteményére vonatkozó ajánlás 3. megközelítés – A tagállamokhoz intézett, kockázatértékelésre és válságkezelési intézkedések összefoglalójára vonatkozó ajánlás, valamint – A Bizottság az uniós szintű kockázatértékelésre vonatkozó kötelezettsége – A tagállamoknak a releváns válságkezelési személyzetet rendszeres képzésére vonatkozó kötelezettsége Éberség 3. Egységes piaci éberség 2. megközelítés – A tagállamokhoz intézett, a beazonosított stratégiai ellátási láncokat érintő információgyűjtésre vonatkozó ajánlások – A tagállamokhoz intézett, a stratégiai fontosságú áruk stratégiai tartalékainak képzésére vonatkozó ajánlások 3. megközelítés – A tagállamoknak a beazonosított stratégiai ellátási láncokkal kapcsolatos információk gyűjtésére vonatkozó kötelezettsége – A Bizottság a stratégiai tartalékokkal kapcsolatos célokat tartalmazó lista összeállítására és rendszeres aktualizálására vonatkozó kötelezettsége – A tagállamok a kiválasztott stratégiai fontosságú áruk stratégiai tartalékainak képzésére vonatkozó kötelezettsége, amennyiben a tagállamok stratégiai tartalékai jelentősen elmaradtak a céloktól Szükséghelyzet 4. A szabad mozgás szükséghelyzetekben való elősegítésére vonatkozó főbb alapelvek és támogató intézkedések 2. megközelítés A válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások szabad mozgására vonatkozó kulcsfontosságú elvek megerősítése kötelező érvényű szabályok keretében, amennyiben a hatékony válságkezeléshez szükséges Szükséghelyzet 5. Átláthatóság és adminisztratív segítségnyújtás szükséghelyzetekben 3. megközelítés Kötelező erejű, teljes körű gyorsított értesítési mechanizmus, gyors szakértői értékelés és az uniós joggal összeegyeztethetetlen bejelentett intézkedések bejelentésének lehetősége; kapcsolattartó pontok és elektronikus platform Szükséghelyzet 6. A válság szempontjából releváns termékek piacra helyezésének felgyorsítása szükséghelyzetekben 2. megközelítés Az egységes piacra vonatkozó meglévő harmonizációs jogszabályok célzott módosításai: a válság szempontjából releváns termékek gyorsabb piacra juttatása; a Bizottság műszaki előírásokat fogadhat el; a tagállamok kiemelten kezelik a piacfelügyeletet a válság szempontjából releváns termékek esetén Szükséghelyzet 7. Közbeszerzés szükséghelyzetekben 2. megközelítés A közös közbeszerzésre/a Bizottság által bizonyos tagállamok vagy valamennyi tagállam nevében elvégzett közös beszerzésre vonatkozó új rendelkezés Szükséghelyzet 8. A válság szempontjából releváns ellátási láncokat érintő intézkedések a szükséghelyzeti üzemmód során 1. megközelítés A termelési kapacitás bővítésére vonatkozó iránymutatás; az engedélyezési eljárások felgyorsítása; a válság szempontjából releváns árukra vonatkozó megrendelések elfogadása és előnyben részesítés. A vállalkozásokhoz intézett, a válság szempontjából releváns információk megosztására vonatkozó ajánlások. 2. megközelítés A tagállamokhoz intézett, a felhalmozott termékek elosztására vonatkozó ajánlások; az engedélyezési eljárások felgyorsítása; a gazdasági szereplők ösztönzése a megrendelések elfogadására és előnyben részesítésére. A tagállamok felhatalmazása, hogy kötelezzék a gazdasági szereplőket a termelési kapacitás bővítésére, és kötelező érvényű információkéréseket intézzenek a gazdasági szereplőkhöz. 3. megközelítés A tagállamok a korábban felhalmozott termékek elosztására vonatkozó kötelezettsége; az engedélyezési eljárások felgyorsítása. A vállalkozások a megrendelések elfogadására és előnyben részesítésére; a termelési kapacitás bővítésére, valamint a válság szempontjából releváns információk szolgáltatására vonatkozó kötelezettsége. A hatásvizsgálat nem mutatott be előnyben részesített alternatívát, hanem szakpolitikai döntésnek hagyta meg az alternatíva kiválasztását. A jogi javaslatban kiválasztott intézkedések a 8. építőelem kivételével valamennyi építőelem esetében a 3. szakpolitikai alternatívának felelnek meg. A 8. blokk esetében az 1. szakpolitikai alternatíva (a termelés bővítésére vonatkozóan), a 2. szakpolitikai alternatíva (a felhalmozott termékkészletek elosztására és az engedélyezési eljárások felgyorsítására vonatkozóan), valamint a 3. szakpolitikai alternatíva (a vállalkozások a kiemelt fontosságú megrendelések elfogadására és előnyben részesítésére, továbbá a válság szempontjából releváns információk benyújtására vonatkozó kötelezettségére vonatkozóan) kombinációja került kiválasztásra. A Bizottság 2022. június 15-én benyújtotta a hatásvizsgálatot a Szabályozói Ellenőrzési Testületnek. A Szabályozói Ellenőrzési Testület kedvezőtlen véleményt adott, és kiemelte különösen 1. az előre látható egységes piaci szükséghelyzettel kapcsolatos világos és részletes tájékoztatás szükségességét, beleértve annak fogalommeghatározását, létrehozásának és megszüntetésének kritériumait és döntéshozatali mechanizmusait, valamint a szükséghelyzet során végrehajtott intézkedéseket is; 2. a szakpolitikai alternatívák által gyakorolt hatás alapos értékelésének szükségességét; valamint 3. annak szükségességét, hogy a szakpolitikai megközelítéseken túl bemutatásra kerüljenek a releváns szakpolitikai alternatívák alternatív kombinációi, valamint hogy az összehasonlítás összefüggésbe kerüljön a hatások elemzésével. E ténymegállapítások orvoslása érdekében a Bizottság megadta az egységes piaci szükséghelyzet világos fogalommeghatározását, meghatározta a kritériumokat és a döntéshozatali mechanizmusokat, bemutatta az SMEI három működési módját, és meghatározta, melyik üzemmód esetében az SMEI melyik építőelemei kerülnének aktiválásra. Részletesebben kifejtette továbbá a hatások értékelését, hogy az a hatások több típusára, azaz a kulcsfontosságú érdekelt felekre (a vállalkozásokra, a tagállamokra és a Bizottságra) gyakorolt gazdasági hatásokra, a versenyképességre, a versenyre és a nemzetközi kereskedelemre gyakorolt hatásokra is kitérjen, valamint meghatározta, mely hatások következnének be azonnal, és melyek várhatóak az éberségi és a szükséghelyzeti üzemmódban. A hatásvizsgálat meghatározta továbbá az egyes építőelemek három szakpolitikai alternatíváját a különböző megközelítések kombinációja alapján, értékelte ezen alternatívák hatásait, és kiterjesztette az alternatívák összehasonlítását az arányosság és a szubszidiaritás területére. A Bizottság 2022. július 29-én benyújtotta a felülvizsgált hatásvizsgálatot a Szabályozói Ellenőrzési Testületnek. A Bizottság ezt követően a testülettől észrevételekkel ellátott kedvező véleményt kapott. Ezek az észrevételek az egységes piac működését potenciálisan befolyásoló válságok különböző típusai további vizsgálatának, az EUMSZ 4. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott lehetséges intézkedésekkel való kölcsönhatás egyértelműbb meghatározásának, valamint egyes javasolt intézkedések a szubszidiaritás és az arányosság tekintetében való megfelelő indokolásának szükségességére vonatkoztak. E megjegyzések orvoslása érdekében a szöveg kiegészült a lehetséges jövőbeli válságok hatásaira vonatkozó utalásokkal, jobban bemutatta az EUMSZ 4. cikkének (2) bekezdése szerinti lehetséges intézkedésekkel való kölcsönhatást, és a szükséghelyzeti üzemmód keretében előirányzott kötelező erejű intézkedésekkel kapcsolatos további részleteket is magába foglalt. A Szabályozói Ellenőrzési Testület ajánlásainak a hatásvizsgálati jelentésben való megjelenítésére vonatkozó további információk a hatásvizsgálat 1. mellékletének 3. pontjában találhatók. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés A Bizottság Célravezető és hatásos szabályozás programja (REFIT) szerint minden olyan kezdeményezésnek, amelynek célja a meglévő uniós jogszabályok módosítása, a kitűzött szakpolitikai célkitűzések egyszerűsítésére és hatékonyabb megvalósítására (azaz a szükségtelen szabályozási költségek csökkentésére) kell törekednie. A javaslat az egységes piaci szükséghelyzetek kezelésére szolgáló intézkedésekből álló eszköztárat biztosít, mely magában foglal minden esetben alkalmazandó intézkedéseket, valamint egyes, kizárólag az éberségi vagy a szükséghelyzeti üzemmódban alkalmazható, külön aktiválandó intézkedéseket is. A vállalkozások és a polgárok számára nem keletkeznek azonnali hatállyal és az egységes piac rendes működése során alkalmazandó adminisztrációs költségek. A kkv-k számára valószínűsíthetően jelentős hatással és potenciális költségekkel járó intézkedések – különösen a kötelező érvényű információkérések, a termelés bővítésére és a kiemelt fontosságú megrendelések elfogadására vonatkozó kérelmek, valamint más hasonló intézkedések – esetében ezek további aktiválása során a Bizottság elvégzi azok hatásának és arányosságának konkrét elemzését és értékelését, különös tekintettel a kkv-kra gyakorolt hatásukra. Ez az értékelés az ezen konkrét intézkedések – bizottsági végrehajtási jogi aktus által történő – további aktiválási folyamatának részét fogja képezni (a vészhelyzeti üzemmód általános aktiválásán felül). A válság, valamint az érintett stratégiai fontosságú ellátási láncok és a válság szempontjából releváns termékek jellegétől függően a kkv-k esetében egyedi könnyítések biztosíthatók. Bár a mikrovállalkozásokat nem lehet teljes mértékben kivonni az olyan intézkedések hatálya alól, mint például a kötelező érvényű információkérések, mivel ezek a vállalkozások a válságok során kritikus fontosságú, speciális és egyedülálló szakértelemmel vagy szabadalmakkal rendelkezhetnek, az egyedi könnyítések között szerepelnek majd többek között egyszerűsített felmérési tervek, kisebb terhet jelentő adatszolgáltatási követelmények, valamint az adott válság sürgősségének szem előtt tartásával meghatározott hosszabb válaszadási határidők. A 2679/98/EK rendelet (a továbbiakban: az eperrendelet) – amely válaszmechanizmust hoz létre az áruk tagállamok közötti szabad mozgását gátló olyan akadályok kezelésére, amelyek valamely tagállamnak tulajdoníthatók, súlyos zavart okoznak, és azonnali fellépést kívánnak meg – hatályát veszti. Ez a jogi keret egyszerűsítéséhez vezet. •Alapvető jogok Ez a rendelet, és különösen a kiemelt fontosságú megrendelések, valamint a gyártósorok átalakítását és a termelési kapacitás bővítését elősegítő intézkedések befolyásolják az egységes piacon az egységes piaci szükséghelyzet során tevékenységet folytató gazdasági szereplők az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. cikkében foglalt vállalkozási szabadságát. Ezeket a korlátozásokat gondosan a társadalom alapvető érdekeihez igazították, és egyensúlyba hozták azokkal. A kiemelt fontosságú megrendelésekre vonatkozó rendelkezések számos óvintézkedést előírnak az ilyen megrendelések hatálya alá tartozó gazdasági szereplők számára a korlátozás szigorúságának kiegyensúlyozása érdekében. A gazdasági szereplőknek küldött információkérés a gazdasági szereplők üzleti titkait és más érzékeny információit is érintheti. A rendelet ugyanakkor biztosítékokat és garanciákat ír elő arra vonatkozóan, hogy az ilyen információkérésekre kizárólag olyan esetben kerülhet sor, amikor a releváns információk nélkülözhetetlenek az egységes piaci szükséghelyzet megoldásához, és nem szerezhetők be önkéntes alapon vagy nyilvánosan hozzáférhető forrásokból, valamint arra vonatkozóan, hogy a megszerzett információkat gondosan, a titoktartás biztosításával és az érzékeny üzleti adatok bizalmasságának fenntartásával kell kezelni. Ezek a korlátozások ezért arányosak és indokoltak. Végezetül a gazdasági szereplőkhöz intézett kötelező érvényű információkérések, valamint a kiemelt fontosságú megrendelések megsértése esetén előirányzott szankciók a tulajdonhoz való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17. cikkében foglalt jog korlátozására irányulnak. Tekintettel arra, hogy a pénzbírságok összege kellő visszatartó erejű, de nem túlzott szinten került rögzítésre, alkalmazásuk időtartama pedig korlátozott, továbbá fennáll a lehetőség azoknak az Európai Unió Bírósága előtt való megtámadására, megállapítható, hogy azok a tulajdonhoz való jog arányos és indokolt korlátozásainak minősülnek. A rendelet tiszteletben tartja a Charta 47. cikkében foglalt, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot. Megerősíti az információkérésekkel és kiemelt fontosságú megrendelésekkel érintett gazdasági szereplők ahhoz való jogát, hogy jogaik védelme érdekében az Európai Unió Bíróságához forduljanak, és lehetőséget biztosít arra, hogy ezt megelőzően a Bizottság ezen kéréseit közigazgatási eljárások keretében támadják meg. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslatok költségvetési vonzata a három kiadási kategóriával áll kapcsolatban. A Bizottságon belüli személyzet ismétlődő költségeire elvben az „Igazgatási kiadások” fejezet nyújtana fedezetet, míg a tervezett képzési tevékenységek és az értesítési rendszerhez használt informatikai eszköz szükséges kibővítésének költségeit az Egységes piac program fedezné. A jelenlegi keretek között a vészhelyzeti üzemmóddal, nevezetesen a stratégiai tartalékok képzésével, a biztonságos ellátással, például a stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások, valamint a válság szempontjából releváns áruk beszerzésével vagy a kiemelt fontosságú megrendelésekkel kapcsolatos költségeket kizárólag a tagállamok viselnék, az uniós forrásokra ezek nem lennének hatással. A Bizottságban a válság bekövetkezése kapcsán felmerülő további irányítási költségekre – melyek természetükből adódóan kiszámíthatatlanok – elvben az 1. fejezetbe (Egységes piac, innováció és digitális gazdaság) és/vagy a 7. fejezetbe (Igazgatási kiadások) tartozó uniós források belső átcsoportosítása biztosít fedezetet. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

A Bizottság a jogalkotási aktus alkalmazásának napját követően öt évvel értékeli e jogalkotási kezdeményezés hatékonyságát, eredményességét, következetességét, relevanciáját és uniós hozzáadott értékét, és a főbb megállapításokról szóló jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának. A Bizottság az értékelő jelentés alapján javaslatot tehet az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz javításának módjával kapcsolatban. A jelen rendelet alapján kiállított valamennyi szerződés és finanszírozási megállapodás vonatkozásában konzultációt kell folytatni az Európai Csalás Elleni Hivatallal (OLAF) annak biztosítása érdekében, hogy a csalásellenes záradékok megfelelően beépítésre kerüljenek azokba. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Az SMEI célja átfogó felkészültségi és válságreagálási struktúra létrehozása, mely a következő fő elemeket foglalja magában: –tanácsadó csoport, –vészhelyzeti tervezési keret, –egységes piaci éberségi keret, –egységes piaci szükséghelyzeti keret. 1.A tanácsadó csoport E csoport szerepe a Bizottságnak nyújtott tanácsadás a válság által az egységes piacra gyakorolt hatás megelőzéséhez vagy kezeléséhez szükséges megfelelő intézkedésekkel kapcsolatban. A csoport részt vehet továbbá az egységes piaci éberségi és szükséghelyzeti üzemmód aktiválásában, valamint azok hatályának meghatározásában, és elemezheti az önkéntes alapon és kötelező érvényű intézkedés útján többek között a gazdasági szereplőktől összegyűjtött, releváns információkat. Ez a központi szerv a tagállamok egy-egy, az egységes piaccal kapcsolatos ügyek terén szakértelemmel rendelkező képviselőjéből mint állandó tagokból, valamint a válság szempontjából releváns egyéb szerveket, például a Tanács politikai szintű integrált válságelhárítási csoportját, az egészségügyi válságtanácsot, az Egészségügyi Biztonsági Bizottságot, az Európai Félvezető Testületet, az európai élelmezésbiztonsági válságokra való felkészültséggel és reagálással foglalkozó szakértői csoportot stb. képviselő megfigyelőkből áll. Az üléseket a Bizottság szervezi és vezeti. 2.A vészhelyzeti tervezés kerete Rendes gazdasági körülmények között, amikor az egységes piacon nem okozott egy hirtelen esemény súlyos zavart, és ilyen helyzet nem is várható, a piaci erők biztosítják a vállalkozások és az egységes piac megfelelő működését. A vészhelyzeti tervezés kerete, melyhez nem szükséges aktiválási lépés, a következőket foglalja magában: a)a válságkezelési protokollokra és válsághelyzeti kommunikációra, valamint a Bizottság, a tagállamok és a releváns uniós szintű szervek közötti, kellő időben történő együttműködés és információcsere biztosítására irányuló képzésekre és szükséghelyzeti szimulációkra, továbbá az egységes piaci szükséghelyzetek lehetséges forgatókönyveivel kapcsolatos képzésekre és gyakorlatokra vonatkozó szabályok; b)a korai előrejelző rendszer eseti riasztásai bármely olyan eseményt illetően, amely jelentős/súlyos zavart okoz(hat) az egységes piac működésében, valamint az áruk ás szolgáltatások ellátási láncaiban. A zavar jelentősége vagy súlyossága olyan, előre meghatározott paraméterek figyelembevételével kerülnek megállapításra, mint például az érintett gazdasági szereplők száma, a zavar által érintett földrajzi terület vagy a zavar időtartama. 3.Az egységes piaci éberség kerete Ez az olyan jelentős események által gyakorolt hatások kerete, amelyek még nem fokozódtak teljes körű egységes piaci szükséghelyzetté. Aktiválása abban az esetben szükséges, ha egy bekövetkező esemény képes jelentős zavart okozni a nem diverzifikálható és nem helyettesíthető inputoktól függő stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások ellátási láncaiban, vagy az adott áruk és szolgáltatások súlyos hiányára utaló első jeleket vált ki. Ez a keret többek között a következő intézkedéseket foglalja magában: a)a vészhelyzeti tervezési keretben hivatkozott uniós szintű kockázatértékelésben beazonosított azon stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások ellátási láncainak nyomon követése, melyek esetében egy adott esemény bekövetkezése esetén jelentős zavar keletkezhet az ellátás terén. Ezt a nyomon követést a tagállamok az önkéntes alapú, a kiválasztott, stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások rendelkezésre állását befolyásoló tényezőkkel (pl. termelési kapacitás, készletek, a beszállítók korlátai, a diverzifikációs és helyettesítési lehetőségek, a keresleti feltételek, a szűk keresztmetszetek) kapcsolatos, a stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások releváns ellátási lánca mentén aktív valamennyi szereplőnek, és minden más, a tagállam nemzeti területén letelepedett érdekelt félnek megküldött információkérések alapján végzik el; b)stratégiai tartalékok képzése, mely intézkedés egy további bizottsági végrehajtási jogi aktus révén elvégzett további aktiválás függvénye. A Bizottság a tagállamok által fenntartandó stratégiai tartalékokra vonatkozó egyedi és nem kötelező érvényű célokat felsoroló listákat állíthat fel. A tagállamok a szolidaritás szellemében közösen eljárva mindent megtesznek annak érdekében, hogy kialakítsák a stratégiai fontosságúnak minősített áruk stratégiai tartalékait. A Bizottság kivételes körülmények között saját kezdeményezésére vagy 14 tagállam általi felkérése esetén felmérheti az ilyen áruk stratégiai tartalékainak képzését célzó további intézkedések meghozatalának szükségességét. Ezen, objektív adatokkal alátámasztott értékelést követően a Bizottság végrehajtási jogi aktust fogadhat el, mellyel kötelező erejűvé teszi az egy vagy több tagállam számára előírt egyedi célt; c)közbeszerzések: i. stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások a Bizottság által a tagállamok nevében való beszerzése, valamint ii. stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások a tagállamok általi beszerzése. 4.Az egységes piaci szükséghelyzeti keret

Az egységes piaci szükséghelyzet aktiválása azonnal aktiválja számos szükséghelyzeti intézkedés, köztük a következők alkalmazását: a)az átláthatóságot javító intézkedések: a tagállamok arra vonatkozó kötelezettsége, hogy bejelentsenek minden, a válság szempontjából releváns árukkal és szolgáltatásokkal, valamint stratégiai fontosságú árukkal és szolgáltatásokkal, továbbá a személyek szabad mozgásának a válság szempontjából releváns korlátozásaival kapcsolatos intézkedéstervezetet, ezen intézkedések indokolásával együtt; b)a szabad mozgást helyreállító és elősegítő intézkedések: a szabad mozgás egységes piaci szükséghelyzet esetén való korlátozásainak általános követelményei (a kulcsfontosságú alapelvek listája), valamint a tiltott korlátozásokra vonatkozó rendelkezések; c)a szabad mozgáshoz való jogok az egységes piaci szükséghelyzet során való korlátozásának tilalma, mely előírja a tagállamok számára, hogy tartózkodjanak például a válság szempontjából releváns áruk vagy szolgáltatások unión belüli kiviteli tilalmának bevezetésétől, vagy a termékek vagy szolgáltatások bármely olyan kiviteli korlátozásától, amely: –akadályozza azok szabad mozgását, –zavart okoz az ellátási láncaikban, valamint –az egységes piacon felmerülő hiányokat okoznak, vagy fokozzák azokat; d)közbeszerzések: i. a válság szempontjából releváns áruk a Bizottság által a tagállamok nevében való beszerzése, valamint ii. a válság szempontjából releváns áruk a tagállamok általi beszerzése; e)a válság szempontjából releváns áruk rendelkezésre állását és ellátását biztosító intézkedések: –a válság szempontjából releváns árukra vonatkozó meglévő termelési kapacitások bővítésének vagy átalakításának, valamint az új termelési kapacitások létrehozásának elősegítése, –a tevékenységekkel kapcsolatos meglévő termelési kapacitások bővítésének, valamint az új kapacitások létrehozásának elősegítése, –a szabályozásbeli rugalmasságot biztosító intézkedések bevezetése, beleértve az engedélyezést is, melynek célja a válság szempontjából releváns áruk termelésének és forgalomba hozatalának elősegítése; f)a stratégiai tartalékok célzott és összehangolt elosztása. A Bizottság javasolhatja a tagállamok számára az uniós stratégiai tartalékok elosztását, illetve amennyiben azok nem állnak rendelkezésre vagy nem kielégítőek, a tagállamok stratégiai tartalékainak célzott elosztását, amennyiben megbízható és konkrét bizonyítékok igazolják a válság szempontjából releváns áruk ellátási láncainak komoly zavarait, amelyek a stratégiai fontosságú áruk súlyos hiányát eredményezhetik többek között az ilyen zavaroknak különösen kiszolgáltatott földrajzi területeken, például az Unió legkülső régióiban; g)további aktiválást igénylő kivételes vészhelyzeti intézkedések: –a gazdasági szereplőknek küldött információkérés. A Bizottságnak a válság szempontjából releváns áruk vagy szolgáltatások súlyos hiánya vagy ennek közvetlen veszélye esetén szükség szerint és a kijelölt tanácsadó csoporttal folytatott konzultációt követően fel kell kérnie a válság szempontjából releváns ellátási láncokban tevékenységet folytató gazdasági szereplőket képviselő szervezeteket vagy szükség esetén az egyes gazdasági szereplőket arra, hogy szolgáltassanak célzott információkat a Bizottságnak a termelési kapacitásukról és az ellátási lánc aktuális zavarairól. A Bizottságnak a gazdasági szereplőknek vagy a gazdasági szereplőket képviselő szervezeteknek küldött célzott információkéréseken alapuló, összesített információkat be kell mutatnia a kijelölt tanácsadó csoportnak, –kiemelt fontosságú megrendelések. Első lépésként a Bizottság felkérheti a gazdasági szereplőket, hogy fogadjanak el és részesítsenek előnyben egy, a válság szempontjából releváns áruk előállításához szükséges alapanyagra vonatkozó megrendelést, vagy a válság szempontjából releváns áruk mint végtermékek termelésére vagy szállítására vonatkozó megrendeléseket.

Második lépésként a Bizottság kivételes körülmények között saját kezdeményezésére vagy 14 tagállam általi felkérése esetén felmérheti az ilyen árukra vonatkozó kiemelt fontosságú megrendelések alkalmazásának szükségességét és arányosságát, figyelembe véve a gazdasági szereplő helyzetét és a potenciálisan érintett feleket. Ezen értékelést követően a Bizottság végrehajtási jogi aktus keretében előírhatja egy gazdasági szereplő számára, hogy fogadja el és részesítse előnyben a válság szempontjából releváns áruk előállításához szükséges alapanyagra vonatkozó megrendeléseket, vagy a válság szempontjából releváns árukra mint végtermékekre vonatkozó megrendeléseket. A gazdasági szereplők 10 munkanapon belül megtagadhatják e kötelezettség elfogadását, és kellően alátámasztott magyarázatot adhatnak erre. A Bizottság ezt az indokolást vagy annak egy részét nyilvánosságra hozhatja. Elfogadása esetén a kötelezettség elsőbbséget élvez minden, a magánjog vagy a közjog szerinti teljesítési kötelezettséggel szemben, –a Bizottságnak figyelembe kell vennie az eset körülményeit, beleértve a szükségesség és az arányosság elvét is. A kiemelt fontosságú megrendelést méltányos és észszerű áron kell megrendelni; harmonizált termékjogszabályok célzott kiigazítása. b)Ez az intézkedés az egységes piaci szükséghelyzet összefüggésében lehetővé teszi a válság szempontjából releváns, beazonosított áruk forgalomba hozatalának felgyorsítását a megfelelőségértékeléssel, a közös műszaki leírások elfogadásával és a piacfelügyelettel kapcsolatos vészhelyzeti eljárások bevezetése révén. 2022/0278 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz létrehozásáról és a 2679/98/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114., 21. és 45. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)A számos múltbeli válság, és különösen a Covid19-világjárvány kezdeti időszaka rámutatott arra, hogy az ilyen válságok komoly hatást tudnak gyakorolni a belső piacra (más néven az egységes piacra) és annak ellátási láncaira, és a megfelelő válságreagálási eszközök és koordinációs mechanizmusok vagy nem léteznek, vagy nem terjednek ki az egységes piac minden vonatkozására, vagy nem teszik lehetővé az ilyen hatásokra kellő időben való reagálást. (2)Az Unió nem volt kellően felkészülve a válság szempontjából releváns nem gyógyászati áruk, például az egyéni védőeszközök hatékony gyártásának, beszerzésének és elosztásának biztosítására – különösen a Covid19-világjárvány kezdeti időszakában –, és a Bizottság által az egységes piac működésének helyreállítása és a válság szempontjából releváns, nem gyógyászati áruk Covid19-világjárvány alatti rendelkezésre állásának biztosítása érdekében meghozott ad hoc intézkedések ebből fakadóan reaktívak voltak. A járvány rámutatott a gyártási kapacitások elégtelen uniós szintű áttekintésére, valamint a globális ellátási láncokkal kapcsolatos sebezhetőségekre is. (3)A Bizottság intézkedései heteket késtek az uniós szintű vészhelyzeti tervezési intézkedések hiánya miatt, valamint azért, mert nem volt egyértelmű, az államigazgatási hatóságok mely részével kell felvenni a kapcsolatot annak érdekében, hogy gyors megoldást lehessen találni a válság által az egységes piacra gyakorolt hatásra. Ezenfelül világossá vált, hogy a tagállamok által meghozott, összehangolatlan korlátozó intézkedések tovább súlyosbítják a válság által az egységes piacra gyakorolt hatást. Kiderült, hogy a tagállamok és az uniós hatóságok között a vészhelyzeti tervezést, valamint a technikai szintű koordinációt és együttműködést, továbbá az információcserét illetően létrejött megállapodásokra van szükség. (4)A gazdasági szereplőket képviselő szervezetek kifejtették, hogy a gazdasági szereplők nem rendelkeztek kellő információval a tagállamok által a világjárványok során meghozott válságreagálási intézkedésekről, részben azért, mert nem tudták, hol juthatnak hozzá ilyen információkhoz, részben pedig a nyelvi korlátok, valamint az ismételt megkeresések valamennyi tagállamban való benyújtása kapcsán – főként egy állandóan változó szabályozási környezetben – felmerülő adminisztratív teher miatt. Ez megakadályozta, hogy megalapozott üzleti döntéseket hozhassanak arra vonatkozóan, milyen mértékben támaszkodnak a szabad mozgáshoz való jogaikra, vagy milyen mértékben folytatják határokon átnyúló üzleti műveleteiket a válság során. A nemzeti és uniós szintű válságreagálási intézkedésekkel kapcsolatos információk elérhetőségét tehát javítani kell.

(5)A közelmúlt eseményei rámutattak arra is, hogy az Uniónak jobban fel kell készülnie a jövőbeli válságokra, különösen, ha figyelembe vesszük az éghajlatváltozás és az abból fakadó természeti katasztrófák, valamint a globális gazdasági és geopolitikai instabilitás tartós hatásait. Tekintettel arra, hogy nem lehet tudni, milyen típusú válság következik be legközelebb és gyakorol súlyos hatást az egységes piacra és annak ellátási láncaira, rendelkezni kell egy olyan eszközről, amely válságok széles köre esetében alkalmazandó az egységes piacra gyakorolt hatásokra. (6)A válságok kettős hatást gyakorolhatnak az egységes piacra. Egyrészről az egységes piacon belüli szabad mozgást gátló akadályokhoz vezethetnek, ezáltal pedig zavart okozhatnak annak rendes működésében. Másrészről fokozhatják a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások hiányát az egységes piacon. A rendeletnek az egységes piacra gyakorolt hatások mindkét típusával foglalkoznia kell. (7)Mivel az egységes piacot és ellátási láncait érintő jövőbeli válságok bármely konkrét aspektusát nehéz előre megjósolni, a jelen rendelet a válságok által az egységes piacra és ellátási láncaira potenciálisan gyakorolt negatív hatások előrejelzésére, az azokra való felkészülésre, valamint azok mérséklésére és minimalizálására vonatkozó általános keretet ír elő. . (8)A jelen rendeletben foglalt intézkedések keretét következetesen, átláthatóan, hatékonyan, arányosan és kellő időben kell bevezetni, kellően szem előtt tartva a létfontosságú társadalmi feladatok, azaz többek között a közbiztonság, a biztonság, a közrend és a közegészségügy fenntartásának szükségességét, tiszteletben tartva a tagállamoknak a nemzetbiztonság védelmére vonatkozó felelősségét és az alapvető állami funkciók védelmére, köztük az állam területi integritásának biztosítására és a közrend fenntartására irányuló hatáskörét. (9)E célból a rendelet a következőkről rendelkezik: –az egységes piac, valamint az egységes piacon és annak ellátási láncaiban tevékenységet folytató vállalkozások további működésének biztosításához szükséges eszközök, beleértve az áruk, a szolgáltatások és a személyek válság idején való szabad mozgását, továbbá a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások válság idején való rendelkezésre állását a polgárok, a vállalkozások és a hatóságok számára, –a megfelelő koordinációt, együttműködést és információcserét lehetővé tevő fórum, valamint –a válságok során a célzott reagáláshoz, valamint a vállalkozások és a polgárok megfelelő piaci magatartásához szükséges információk kellő időben való hozzáférhetősége és rendelkezésre állása. (10)Amennyiben lehetséges, a rendeletnek lehetővé kell tennie az események és válságok előrejelzését az egységes piac gazdaságának stratégiai fontosságú területeinek folyamatos elemzése és az Unió folyamatos előrejelző munkája alapján. (11)E rendelet nem kettőzheti meg az uniós közegészség-védelmi keret szerinti gyógyszerek, orvostechnikai eszközök vagy más egészségügyi ellenintézkedések meglévő keretét, beleértve a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló (EU) …/… rendeletet [SCBTH-rendelet (COM(2020) 727)], és az uniós szintű népegészségügyi szükséghelyzet esetén a válság szempontjából releváns egészségügyi ellenintézkedésekkel való ellátás biztosítását szolgáló intézkedések keretéről szóló (EU) …/… tanácsi rendeletet [a szükséghelyzetekre vonatkozó keretről szóló rendelet (COM(2021) 577)], az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ kiterjesztett mandátumáról szóló (EU) …/… rendeletet [az ECDC-rendelet (COM(2020) 726)], valamint az Európai Gyógyszerügynökség kiterjesztett mandátumáról szóló (EU) 2022/123 rendeletet [az EMA-rendelet]. Ezért a szükséghelyzetekre vonatkozó keretről szóló rendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerinti jegyzéken szereplő gyógyszereket, orvostechnikai eszközöket és más egészségügyi ellenintézkedéseket ki kell zárni a jelen rendelet hatálya alól – az egységes piaci szükséghelyzetek során alkalmazandó, a szabad mozgásra vonatkozó rendelkezések, és különösen a szabad mozgás helyreállítását és elősegítését célzó rendelkezések, valamint az értesítési mechanizmusról szóló rendelkezések kivételével. (12)A jelen rendeletnek ki kell egészítenie a Tanács által az (EU) 2018/1993 tanácsi végrehajtási határozat szerint működtetett uniós politikai szintű integrált válságelhárítási mechanizmust a több ágazatot érintő válságok az egységes piacra gyakorolt, politikai döntéshozatalt igénylő hatásaival kapcsolatos munkája tekintetében. (13)A jelen rendelet nem érinti az uniós polgári védelmi mechanizmust (UCPM). A rendeletnek az adott mechanizmus hatáskörébe tartozó válságok esetén ki kell egészítenie és szükség szerint támogatnia kell az UCPM-et a kritikus fontosságú áruk rendelkezésre állása és a polgári védelmi dolgozók, valamint azok felszerelésének szabad mozgása terén. (14)Ez a rendelet nem érinti a 178/2002/EK rendelet az élelmiszerek és takarmányok biztonsága területén történő válságkezelés általános tervéről szóló 55–57. cikkét, melyet az (EU) 2019/300 bizottsági határozat hajt végre. (15)A rendelet nem érinti az élelmezésbiztonsági válságokra való felkészültségre és reagálásra vonatkozó európai mechanizmust (EFSCM). Mindazonáltal a jelen rendelet rendelkezései alkalmazandók az élelmiszeripari termékekre – az értesítési mechanizmusra és a szabad mozgáshoz való jogok korlátozására vonatkozó rendelkezéseket is beleértve. A jelen rendelet alapján bejelentett, az élelmiszeripari termékeket érintő intézkedések az uniós jog bármely más releváns rendelkezésével való összhangjuk szempontjából is felülvizsgálhatók. (16)Az egységes piaci szükséghelyzet rendkívüli természetének és az egységes piac alapvető működését érintő lehetséges messze mutató következmények figyelembevétele érdekében a végrehajtási hatáskört kivételesen, az egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód aktiválását illetően az Európai Unió működéséről szóló szerződés 281. cikkének (2) bekezdése értelmében a Tanácsra kell ruházni. (17)Az EUMSZ 21. cikke alapján az uniós polgároknak a Szerződésekben és a végrehajtásukra hozott intézkedésekben megállapított korlátozásokkal és feltételekkel joguk van a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz. A részletes feltételeket és korlátozásokat a 2004/38/EK irányelv állapítja meg. Ez az irányelv meghatározza az ezen korlátozásokra alkalmazandó általános alapelveket, valamint az ilyen intézkedések indokolására felhasználható okokat. Ezek az indokok a közrend, a közbiztonság és a népegészségügy. Ebben az összefüggésben a szabad mozgás korlátozásai abban az esetben lehetnek indokoltak, ha azok arányosak és megkülönböztetésmentesek. E rendeletnek nem célja a 2004/38/EK irányelv VI. fejezetében foglaltakon felül a személyek szabad mozgáshoz való jogának korlátozására vonatkozó további indokokat meghatározni. (18)Ami a személyek szabad mozgásának helyreállítására és elősegítésére irányuló intézkedéseket, valamint bármely más, a személyek szabad mozgását érintő, a jelen rendelet szerinti intézkedéseket illeti, azok az EUMSZ 21. cikkén alapulnak, és kiegészítik a 2004/38/EK irányelvet az egységes piaci szükséghelyzetek során, annak alkalmazásának befolyásolása nélkül. Ezek az intézkedések nem eredményezhetik a szabad mozgás a Szerződésekkel vagy az uniós jog egyéb rendelkezéseivel ellentétes korlátozásának engedélyezését vagy indokolását. (19)Az EUMSZ 45. cikke a Szerződésekben és a végrehajtásukra hozott intézkedésekben megállapított korlátozásokkal és feltételekkel rendelkezik a munkavállalók szabad mozgáshoz való jogáról. Ez a rendelet olyan rendelkezéseket tartalmaz, melyek kiegészítik a meglévő intézkedéseket a személyek szabad mozgásának megerősítése, az átláthatóság fokozása és az adminisztratív segítségnyújtás biztosítása érdekében az egységes piaci szükséghelyzetek során. Ezen intézkedések kiterjednek az integrált ügyintézési pontok e rendelet keretében való létrehozására és az egységes piaci éberségi és szükséghelyzeti üzemmód során a tagállamokban és uniós szinten a munkavállalók, valamint képviselőik rendelkezésére bocsátására. (20)Amennyiben a tagállamok az áruk vagy a személyek szabad mozgását, illetve a szolgáltatásnyújtás szabadságát érintő intézkedéseket fogadnak el az egységes piaci szükséghelyzetek során vagy azokra készülve, ezeket az intézkedéseket a szükséges mértékre kell korlátozniuk, és amint a helyzet ezt lehetővé teszi, meg kell szüntetniük. Ezeknek az intézkedéseknek tiszteletben kell tartaniuk az arányosság és a megkülönböztetésmentesség elveit, és figyelembe kell venniük a határ menti régiók különleges helyzetét. (21)Az egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód aktiválása kötelezettséget keletkeztet a tagállamok számára a szabad mozgás válság szempontjából releváns korlátozásainak bejelentésére.

(22)A Bizottságnak bármely bejelentett tervezet vagy elfogadott intézkedés az arányosság elvével való összhangjának vizsgálatakor kellően figyelembe kell vennie a változó válsághelyzetet, és a válság összefüggésében az újonnan felmerülő kockázatok enyhítésére irányuló törekvéseik során a tagállamok rendelkezésre álló információk gyakran korlátozott mennyiségét. Amennyiben az adott körülmények között indokolt és szükséges, a Bizottság a rendelkezésre álló információk – többek között a speciális vagy tudományos információk – alapján megvizsgálhatja a tagállam a személyek szabad mozgását korlátozó intézkedések elfogadását indokló, az elővigyázatosság elvére támaszkodó érveinek megalapozottságát. A Bizottság feladata biztosítani, hogy ezek az intézkedések összhangban álljanak az uniós joggal, és ne képezzenek indokolatlan akadályt az egységes piac működése terén. A Bizottságnak az adott válság körülményeit figyelembe véve a lehető leggyorsabban, de legkésőbb a jelen rendelet által meghatározott határidőkön belül reagálnia kell a tagállamok bejelentéseire. (23)Annak biztosítása érdekében, hogy a jelen rendeletben előírt konkrét egységes piaci szükséghelyzeti intézkedések kizárólag olyan helyzetekben kerüljenek alkalmazásra, amelyekben ez egy adott egységes piaci szükséghelyzetre való reagáláshoz elengedhetetlen, ezen intézkedésekhez a Bizottság által az aktiválás indokát és az intézkedések által érintett, a válság szempontjából releváns árukat és szolgáltatásokat meghatározó végrehajtási jogi aktusok révén elvégzett további aktiválás szükséges. (24)Ezenfelül a végrehajtási jogi aktusok arányosságának biztosítása és a gazdasági szereplők válságkezelés terén betöltött szerepének kellő tiszteletben tartása érdekében a Bizottság csak abban az esetben folyamodhat az egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód aktiválásához, ha a gazdasági szereplők nem tudnak önkéntes alapon, észszerű időn belül megoldást találni. Minden ilyen jogi aktusban és a válság valamennyi konkrét vonatkozásával kapcsolatban jelezni kell, mi ennek az oka. (25)A Bizottság kizárólag abban az esetben élhet a gazdasági szereplőknek küldött információkérések lehetőségével, ha a kérdéses információk szükségesek az egységes piaci szükséghelyzetre való megfelelő reagáláshoz – ilyenek például a Bizottság által a tagállamok nevében elvégzett közbeszerzéshez, vagy a zavar által érintett ellátási láncokhoz kapcsolódó, a válság szempontjából releváns árukat gyártó vállalkozások termelési kapacitásának megbecsléséhez szükséges információk –, és nem szerezhetők be nyilvánosan hozzáférhető forrásokból vagy önkéntes alapú információszolgáltatás eredményeként. (26)Az egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód szükség esetén történő aktiválásának ki kell váltania bizonyos válságreagálási eljárások alkalmazását is, melyek módosítják az uniós harmonizációs szabályok hatálya alá tartozó áruk kialakítására, gyártására, megfelelőségértékelésére és forgalomba hozatalára vonatkozó szabályokat. A válságreagálási eljárásoknak lehetővé kell tenniük a válság szempontjából releváns árunak minősített termékek szükséghelyzetben való gyors forgalomba hozatalát. A megfelelőségértékelő szerveknek előnyben kell részesíteniük a válság szempontjából releváns áruk megfelelőségértékelését az egyéb termékek bármely más, folyamatban lévő kérelmével szemben. Ugyanakkor a megfelelőségértékelési eljárások indokolatlan késedelme esetén biztosítani kell az illetékes nemzeti hatóságok számára a lehetőséget, hogy engedélyeket adjanak ki az olyan termékek számára, melyek nem estek át a megfelelő piacon való forgalomba hozatalhoz szükséges, vonatkozó megfelelőségértékelési eljárásokon, feltéve, hogy azok megfelelnek a vonatkozó biztonsági követelményeknek. Ezek az engedélyek kizárólag a kiállító tagállam területén érvényesek, és az egységes piaci szükséghelyzet időtartamára korlátozódnak. Ezenfelül a válság szempontjából releváns termékek ellátásának fokozása érdekében be kell vezetni bizonyos rugalmassági mechanizmusokat a megfelelőség vélelmének mechanizmusára vonatkozóan. Az egységes piaci szükséghelyzet összefüggésében lehetővé kell tenni a válság szempontjából releváns áruk gyártói számára, hogy a harmonizált európai szabványokkal megegyező mértékű védelmet biztosító nemzeti és nemzetközi szabványokra is támaszkodhassanak. Abban az esetben, ha az utóbbiak nem állnak fenn, vagy a betartásukat az egységes piac zavarai túlzottan megnehezítik, biztosítani kell a Bizottság számára a lehetőséget arra, hogy önkéntesen vagy kötelezően alkalmazandó közös műszaki előírásokat adjon ki a használatra kész műszaki megoldásoknak a gyártók részére való biztosítása érdekében. (27)A releváns uniós harmonizált ágazati szabályok ezen, a válság szempontjából releváns módosításainak bevezetéséhez a következő 19 ágazati keret célzott kiigazítása szükséges: a 2000/14/EK irányelv, a 2006/42/EU irányelv, a 2010/35/EU irányelv, a 2013/29/EU irányelv, a 2014/28/EU irányelv, 2014/29/EU irányelv, a 2014/30/EU irányelv, a 2014/31/EU irányelv, a 2014/32/EU irányelv, a 2014/33/EU irányelv, a 2014/34/EU irányelv, a 2014/35/EU irányelv, a 2014/53/EU irányelv, a 2014/68/EU irányelv, az (EU) 2016/424 rendelet, az (EU) 2016/425 rendelet, az (EU) 2016/426 rendelet, az (EU) 2019/1009 rendelet és az (EU) 305/2011 rendelet. A szükséghelyzeti eljárások aktiválását az egységes piaci szükséghelyzet aktiválásától kell függővé tenni, és azoknak a válság szempontjából releváns árunak minősített termékekre kell korlátozódniuk. (28)Az egységes piac működését fenyegető jelentős veszély fennállása, valamint a stratégiai fontosságú áruk súlyos hiányai vagy kivételesen nagy kereslete esetén a válság szempontjából releváns termékek rendelkezésre állásának biztosítására irányuló uniós szintű intézkedések – például a kiemelt fontosságú megrendelések – az egységes piac rendes működésének helyreállása szempontjából nélkülözhetetlennek bizonyulhatnak. (29)A Bizottság vásárlóerejének és tárgyalóerejének az egységes piaci éberségi üzemmód és az egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód során történő kihasználása érdekében a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy felkérjék a Bizottságot közbeszerzéseknek a nevükben való elvégzésére. (30)Amennyiben egy egységes piaci szükséghelyzet során az egységes piacon a válság szempontjából releváns árukat vagy szolgáltatásokat érintő súlyos hiány merül fel, és világos, hogy az egységes piacon tevékenységet folytató gazdasági szereplők nem állítanak elő ilyen árukat, de elvben át tudnák alakítani a gyártósoraikat, vagy rendelkeznének kellő kapacitással a szükséges áruk vagy szolgáltatások biztosításához, a Bizottságnak lehetőséget kell adni arra, hogy végső eszközként arra vonatkozó ajánlást intézzen a tagállamokhoz, hogy hozzanak a gyártók termelési kapacitásának vagy a szolgáltatók a válság szempontjából releváns szolgáltatások nyújtására vonatkozó kapacitásának bővítésére vagy átalakítására vonatkozó intézkedéseket, illetve segítsék ezt elő vagy kérjék erre az érintett vállalkozásokat. Ezzel a Bizottság tájékoztatná a tagállamokat a hiány súlyosságáról, valamint a szükséges, a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások típusáról, továbbá támogatást nyújtana és tanácsot adna az uniós vívmányok ilyen célokat szolgáló rugalmasságával kapcsolatban. (31)A szabályozási rugalmasságot biztosító intézkedések lehetővé tennék a Bizottság számára, hogy a válság szempontjából releváns áruk előállításához vagy a válság szempontjából releváns szolgáltatások nyújtásához szükséges kapacitás bővítéséhez szükséges engedélyek megadására vonatkozó eljárások felgyorsítását javasolja a tagállamoknak. (32)Ezenfelül a válság szempontjából releváns áruk az egységes piaci szükséghelyzetek során való rendelkezésre állásának biztosítása érdekében a Bizottság felkérheti a válság szempontjából releváns ellátási láncokban tevékenységet folytató gazdasági szereplőket, hogy részesítsék előnyben a válság szempontjából releváns végtermékek előállításához szükséges inputokra vonatkozó megrendeléseket, vagy a végtermékekre vonatkozó megrendeléseket. Amennyiben egy gazdasági szereplő a válság szempontjából releváns áruk rendelkezésre állásának nélkülözhetetlenségét igazoló objektív bizonyítékok ellenére megtagadja ezen megrendelések elfogadását és előnyben részesítését, a Bizottság felkérheti az érintett gazdasági szereplőket bizonyos megrendelések elfogadására és előnyben részesítésére, melyek teljesítése ebben az esetben minden más közjogi vagy magánjogi kötelezettséggel szemben elsőbbséget élvez. Az elfogadás megtagadása esetén a kérdéses szereplőnek jogszerű indokkal magyarázatot kell adnia arra, miért tagadja meg a kérést. A Bizottság e magyarázatot – az üzleti titoktartásra kellő tekintettel – részben vagy egészben nyilvánosságra hozhatja. (33)Ezenfelül a válság szempontjából releváns áruk egységes piaci szükséghelyzet során való rendelkezésre állásának biztosítása érdekében a Bizottság javasolhatja a tagállamoknak a stratégiai tartalékok elosztását, kellően szem előtt tartva a szolidaritás, a szükségesség és az arányosság elvét. (34)Amennyiben a jelen rendelet értelmében elvégzendő tevékenységek személyes adatok kezelését is magukban foglalják, az adatkezelésnek összhangban kell állnia a személyes adatok védelmére vonatkozó releváns uniós jogszabályokkal, nevezetesen az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1725 rendeletével és az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendeletével. (35)Az e rendelet végrehajtására vonatkozó egységes feltételek biztosítása céljából a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni a személyek szabad mozgását elősegítő, valamint a tagállamok által fenntartandó stratégiai tartalékokra vonatkozó egyedi célok (mennyiséges és határidők) listáját létrehozó támogató intézkedések a kezdeményezés célkitűzéseinek elérése érdekében való elfogadására vonatkozóan. Végrehajtási hatásköröket kell ruházni továbbá a Bizottságra az éberségi üzemmód és az éberségi intézkedések aktiválását illetően a stratégiai ellátási láncok gondos nyomon követése, valamint a stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások stratégiai tartalékainak képzésével kapcsolatos koordináció érdekében. Ezen túlmenően a Bizottságra az egységes piaci szükséghelyzetek esetén a konkrét szükséghelyzeti válaszintézkedések aktiválására vonatkozó végrehajtási hatásköröket kell ruházni a gyors és összehangolt reagálás lehetővé tétele érdekében. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. (36)Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat és figyelembe veszi különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában (a továbbiakban: a Charta) elismert elveket. Különösen tiszteli a gazdasági szereplőknek a Charta 7. cikke szerinti, a magánélethez való jogát, a Charta 8. cikke szerinti, az adatvédelemhez való jogát, a Charta 16. cikke által védett vállalkozási szabadságát és szerződési szabadságát, a Charta 17. cikke által védett, a tulajdonhoz való jogát, a Charta 26. cikke által védett, a kollektív tárgyaláshoz és a szervezett fellépéshez való jogát, valamint a Charta 47. cikkében előírt, a hatékony jogorvoslathoz való jogát és a tisztességes eljáráshoz való jogát. Mivel e rendelet célját a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme és hatása miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az említett cél eléréséhez szükséges mértéket. A rendelet nem érintheti a szociális partnerek EUMSZ által elismert autonómiáját. (37)Az Unió továbbra is teljes mértékben elkötelezett a nemzetközi szolidaritás iránt, és határozottan támogatja azt az alapelvet, mely szerint a jelen rendelet értelmében meghozott, szükségesnek ítélt intézkedéseket – beleértve a kritikus hiányok megelőzéséhez vagy enyhítéséhez szükséges intézkedéseket is – célzott, átlátható, arányos, ideiglenes és a WTO-kötelezettségekkel összhangban álló módon kell végrehajtani. (38)Az uniós keretnek interregionális elemeket kell magában foglalnia a koherens, több ágazatot felölelő, határokon átnyúló egységes piaci éberségi és szükséghelyzeti válaszintézkedések létrehozása érdekében, különös tekintettel a szomszédos régiók, és kifejezetten a határ menti régiók erőforrásaira, kapacitásaira és sérülékenységeire. (39)A Bizottság adott esetben az Unió nevében a nemzetközi kötelezettségekkel összhangban konzultációkat vagy együttműködést kezdeményez az érintett harmadik országokkal – különös figyelmet szentelve a fejlődő országoknak – az ellátási lánc zavarainak kezelésére irányuló, együttműködésen alapuló megoldások keresése céljából. Ez adott esetben a megfelelő nemzetközi fórumokon folytatott koordinációt is magában foglalja. (40)A válságkezelési protokollok keretének létrehozásához a Bizottságra kell ruházni a jogi aktusok elfogadására vonatkozó, az EUMSZ 290. cikke szerinti hatáskört a jelen rendeletben foglalt szabályozási keretnek a tagállamok és az uniós hatóságok közötti, az egységes piaci éberségi és szükséghelyzeti üzemmód során való együttműködésére, a biztonságos információcserére, valamint a kockázati és válsághelyzeti kommunikációra vonatkozó szabályokkal való kiegészítése érdekében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásnak megfelelően kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein. (41)A Tanács az egységes piac működését gátló akadályokkal kapcsolatos kétoldalú párbeszédet lehetővé tevő mechanizmusról rendelkező 2679/98/EK rendeletét ritkán alkalmazzák, és elavult. Értékelése rámutatott, hogy a rendelet által biztosított megoldások nem alkalmasak az összetett válságok kezelésére, melyek nem korlátozódnak a két szomszédos ország határain bekövetkező esetekre. Ezért ezt az irányelvet hatályon kívül kell helyezni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. rész

Általános rendelkezések I. cím

Alkalmazási kör 1. cikk

Tárgy (1)Ez a rendelet létrehozza a válságok által az egységes piacra gyakorolt hatások előrejelzésére, valamint az azokra való felkészülésre és reagálásra irányuló intézkedések keretét, amelynek célja az áruk, a szolgáltatások és a személyek szabad mozgásának megőrzése, továbbá a stratégiai fontosságú és a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások egységes piacon való rendelkezésre állásának biztosítása. (2)Az (1) bekezdésben említett intézkedések az alábbiakat foglalják magukban: a)tanácsadó csoport, amelynek feladata a Bizottságnak a válság által az egységes piacra gyakorolt hatás előrejelzéséhez, annak megelőzéséhez vagy az arra való reagáláshoz szükséges megfelelő intézkedésekkel kapcsolatban nyújtott tanácsadás; b)a releváns információk megszerzésére, megosztására és cseréjére vonatkozó intézkedések; c)a felkészülésre és a tervezésre irányuló rendkívüli intézkedések; d)az egységes piaci szükséghelyzetet egyelőre még nem okozó jelentős események egységes piacra gyakorolt hatásának kezelésére irányuló intézkedések (egységes piaci éberség), köztük éberségi intézkedések is; valamint e)az egységes piaci szükséghelyzetek kezelésére irányuló intézkedések, köztük egységes piaci szükséghelyzeti válaszintézkedések. (3)A tagállamok kötelesek rendszeresen megosztani az információkat egymással és a Bizottsággal minden, e rendelet hatálya alá tartozó ügyben. (4)A Bizottság beszerezhet bármely, az e rendelet alkalmazásához szükséges releváns speciális és/vagy tudományos ismeretet. 2. cikk

Alkalmazási kör (1)Az e rendeletben foglalt intézkedések a válságok által az egységes piac és ellátási láncainak működésére gyakorolt jelentős hatásokkal kapcsolatban alkalmazandók. (2)Ezt a rendeletet nem kell alkalmazni a következőkre: a)a 2001/83/EK irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott gyógyszerek; b) az (EU) 2022/123 európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének e) pontjában meghatározott orvostechnikai eszközök; c) a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló (EU) …/… rendelet [a továbbiakban: az SCBTH-rendelet] 3. cikkének (8) pontjában foglalt meghatározás szerinti, az uniós szintű népegészségügyi szükséghelyzet esetén a válság szempontjából releváns egészségügyi ellenintézkedésekkel való ellátás biztosítását szolgáló intézkedések keretéről szóló (EU) …/… tanácsi rendelet[re irányuló javaslat] 6. cikkének (1) bekezdése szerint létrehozott listán szereplő egyéb egészségügyi ellenintézkedések; d)az európai félvezető-ökoszisztéma megerősítését célzó intézkedési keret létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet (a csipekről szóló európai jogszabály) 2. cikkének (1) bekezdésében foglalt meghatározás szerinti félvezetők;

e)a 2003/96/EK irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében foglalt meghatározás szerinti energiatermékek, az ezen irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében foglalt meghatározás szerinti villamos energia, valamint az irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében foglalt meghatározás szerinti egyéb termékek; f)a pénzügyi szolgáltatások, például a banki, hitelezési, biztosítási és viszontbiztosítási, foglalkozási vagy magánnyugdíj, értékpapír, befektetési, alapokkal kapcsolatos, fizetési és befektetési tanácsadás jellegű szolgáltatások, beleértve a 2013/36/EU irányelv I. mellékletében felsorolt szolgáltatásokat, valamint a teljesítési és klíringszolgáltatásokat, a tanácsadási, közvetítési és más, e tevékenységekhez kapcsolódó kiegészítő pénzügyi szolgáltatásokat. (3)A (2) bekezdés a), b) és c) pontjától eltérve e rendelet 16–20. cikke és 41. cikke alkalmazandó az ezekben a pontokban említett termékekre. (4)Ez a rendelet nem érinti az 1313/2013/EU határozattal létrehozott uniós polgári védelmi mechanizmust, valamint az élelmiszerek és takarmányok biztonsága területén történő válságkezelés 178/2002/EK rendeletben meghatározott általános tervét. (5)Ez a rendelet nem érinti az uniós versenyszabályokat (az EUMSZ 101–109. cikke, valamint a végrehajtási rendeletek), a trösztellenes, az összefonódásokkal kapcsolatos és az állami támogatási szabályokat is beleértve. (6)Ez a rendelet nem érinti: a)a Bizottság által az Unió nevében a nemzetközi kötelezettségekkel összhangban, az ellátási lánc zavarainak megelőzésére irányuló, együttműködésen alapuló megoldások keresése céljából az érintett harmadik országokkal – különös figyelmet fordítva a fejlődő országokra – kezdeményezett konzultációkat vagy együttműködést. Ez adott esetben magában foglalhatja a megfelelő nemzetközi fórumokon folytatott koordinációt; vagy b)annak a Bizottság általi felmérését, hogy az Unió (EU) 2015/479 európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti nemzetközi jogai és kötelezettségei alapján helyénvaló-e az áruk kivitelére vonatkozó korlátozások bevezetése. (7)Az e rendelet szerinti valamennyi intézkedésnek összhangban kell állnia az Unió nemzetközi jog szerinti kötelezettségeivel (8)Ez a rendelet nem érinti a tagállamoknak a nemzetbiztonság védelmére vonatkozó felelősségét vagy az alapvető állami funkciók védelmére, köztük az állam területi integritásának biztosítására és a közrend fenntartására irányuló hatáskörét. 3. cikk

Fogalommeghatározások E rendelet alkalmazásában: 1.„válság”: kivételes, váratlan és hirtelen, természetes vagy ember által okozott rendkívüli jellegű és mértékű esemény az Unión belül vagy kívül; 2.„egységes piaci éberségi üzemmód”: a stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások ellátása terén jelentős zavar kialakulásával fenyegető, a következő hat hónapon belül potenciálisan egységes piaci szükséghelyzetté fokozódó fenyegetés kezelésére szolgáló keret; 3.„egységes piaci szükséghelyzet”: egy válság egységes piacra gyakorolt kiterjedt hatása, amely súlyos zavarokat okoz az egységes piacon való szabad mozgásban vagy az egységes piac alapvető fontosságú gazdasági és társadalmi tevékenységeinek fenntartásához nélkülözhetetlen ellátási láncok működésében; 4.„stratégiailag fontos területek”: az Unió és tagállamai számára kritikus fontosságú területek, amelyek a közbiztonság, a közrend vagy a közegészség szempontjából rendszerszintű és kiemelkedő jelentőséggel bírnak, és amelyek zavara, meghibásodása, elvesztése vagy megsemmisülése jelentős hatást gyakorolna az egységes piac működésére; 5.„stratégiai fontosságú áruk és szolgáltatások”: olyan áruk és szolgáltatások, amelyek elengedhetetlenek az egységes piac működésének biztosításához a stratégiai jelentőségű területeken, és amelyek nem helyettesíthetőek vagy diverzifikálhatóak; 6.„a válság szempontjából releváns áruk és szolgáltatások”: olyan áruk és szolgáltatások, amelyek nélkülözhetetlenek a válságra való reagálás vagy a válság által az egységes piacra egy egységes piaci szükséghelyzet alatt gyakorolt hatások kezelése szempontjából; 7.„stratégiai tartalékok”: olyan stratégiai fontosságú áruknak egy adott tagállam által kezelt készlete, amelyek esetében szükséges lehet a tartalékképzés egy egységes piaci szükséghelyzetre való felkészüléshez. II. cím

Irányítás

4. cikk

Tanácsadó csoport (1)Létrehozásra kerül egy tanácsadó csoport. (2)A tanácsadó csoport a tagállamok egy-egy képviselőjéből áll. Minden tagállam egy-egy képviselőt és egy-egy póttagot jelöl. (3)A tanácsadó csoport ülései a Bizottság elnökletével folynak, és a csoport titkársági teendőinek ellátásáról a Bizottság gondoskodik. A Bizottság felkérheti az Európai Parlament egy képviselőjét, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes EFTA-államok képviselőit, a gazdasági szereplők képviselőit, az érdekelt feleket tömörítő szervezeteket, a szociális partnereket és a szakértőket a tanácsadó csoport ülésein megfigyelőként való részvételre. A válság szempontjából releváns egyéb uniós szintű szervek képviselőit meg kell hívnia a tanácsadó csoport releváns üléseire megfigyelőként. (4)A 6–8. cikkek szerinti vészhelyzeti tervezés alkalmazásában a tanácsadó csoportnak a következő feladatokkal kapcsolatban kell segítséget nyújtania és tanácsokat adnia a Bizottságnak: a)a Bizottság és a tagállamok közötti, az egységes piaci éberségi és szükséghelyzeti üzemmód során folytatott közigazgatási együttműködésre vonatkozó intézkedésekre irányuló javaslatok megfogalmazása, amelyeket a válságkezelési protokollok tartalmaznának; b)a tagállamok által a Bizottságnak bejelentett jelentős események értékelése. (5)A 9. cikk szerinti egységes piaci éberségi üzemmód alkalmazásában a tanácsadó csoportnak a következő feladatokban kell segítséget nyújtania a Bizottságnak: a)annak megállapítása, hogy fennáll-e a 3. cikk (2) bekezdésében említett fenyegetés, és mekkora annak mértéke; b)előrejelzések, adatelemzések és piaci információk gyűjtése; c)a gazdasági szereplők, köztük a kkv-k és az iparág képviselőivel való konzultálás a piaci információk összegyűjtése céljából; d)a válság szempontjából releváns egyéb uniós és nemzetközi szintű szervek által gyűjtött összesített adatok elemzése; e)a többek között más releváns szervekkel és más uniós szintű, a válság szempontjából releváns szervezetekkel, valamint adott esetben harmadik országokkal – különös tekintettel a fejlődő országokra –, továbbá a nemzetközi szervezetekkel folytatott információcsere és -megosztás elősegítése; f)az egységes piacra és ellátási láncaira hatást gyakorló korábbi válságok során alkalmazott nemzeti és uniós válságintézkedések jegyzékének fenntartása. (6)A 14. cikk szerinti egységes piaci szükséghelyzeti üzemmód alkalmazásában a tanácsadó csoportnak a következő feladatokban kell segítséget nyújtania a Bizottságnak: a)a tagállamok vagy a Bizottság által összegyűjtött, a válság szempontjából releváns információk elemzése; b)annak megállapítása, hogy a szükséghelyzeti üzemmód aktiválására vagy deaktiválására vonatkozó kritériumok teljesültek-e; c)az egységes piaci szükséghelyzetre való uniós szintű reagáláshoz kiválasztott intézkedések végrehajtásával kapcsolatos tanácsadás; d)a nemzeti válságintézkedések felülvizsgálatának elvégzése; e)a többek között más, a válság szempontjából releváns uniós szintű szervezetekkel, valamint adott esetben harmadik országokkal – különös tekintettel a fejlődő országokra –, továbbá a nemzetközi szervezetekkel folytatott információcsere és -megosztás elősegítése.

(7)A Bizottságnak gondoskodnia kell valamennyi, az adott válság szempontjából releváns uniós szintű szerv részvételéről. A tanácsadó csoportnak adott esetben szoros együttműködést és koordinációt kell fenntartania a válság szempontjából releváns egyéb uniós szintű szervekkel. A Bizottságnak biztosítania kell a koordinációt az egyéb uniós mechanizmusokon – például az uniós polgári védelmi mechanizmuson (UCPM) vagy az uniós közegészség-védelmi kereten – keresztül megvalósított intézkedésekkel. A tanácsadó csoportnak biztosítania kell a Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központtal való információcserét az UCPM keretében. (8)A tanácsadó csoportnak legalább évente háromszor kell üléseznie. Az első ülésén a Bizottság javaslata alapján és azzal egyetértésben a tanácsadó csoport elfogadja eljárási szabályzatát. (9)A tanácsadó csoport a (4)–(6) bekezdésben meghatározott feladataival összefüggésben véleményeket, ajánlásokat vagy jelentéseket fogadhat el. 5. cikk

Központi kapcsolattartó hivatalok (1)A tagállamoknak központi kapcsolattartó hivatalokat kell kijelölniük, amelyek felelősek a többi tagállam központi kapcsolattartó hivatalaival és az uniós szintű központi kapcsolattartó hivatallal e re