HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 376/19

Az Európai Gazdaság és Szociális Bizottság véleménye – A fiatal európai gazdák jövője (saját kezdeményezésű vélemény)

2011/C 376/04

Előadó: Pedro NARRO

2011. január 20-án az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

A fiatal európai gazdák jövője

(saját kezdeményezésű vélemény).

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció 2011. június 21-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2011. szeptember 21–22-én tartott, 474. plenáris ülésén (a szeptember 22-i ülésnapon) 136 szavazattal, 6 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 A statisztikai adatok világosan megmutatják, hogy mindenhol csökken a fiatal gazdák száma, és hogy egyre többen hagynak fel a mezőgazdasági tevékenységgel. Ennek a megállíthatatlan folyamatnak a kapcsán, amely szöges ellentétben áll azzal, hogy szembe kell néznünk az élelmezési kihívással, az EGSZB azt szeretné, ha a fiatal gazdákat támogató politika valódi prioritássá válna az uniós és a nemzeti intézmények számára.

1.2 Az EGSZB megállapítja, hogy a vidéki területek új lehetőségeket kínálnak, amelyeket kihasználhatnak a vidéki fiatalok. A mezőgazdasági tevékenység egyre összetettebbé és egyre inkább műszaki jellegűvé válik, és egyre nagyobb felkészültséget igényel. A fiatalok azzal az előnnyel indulnak, hogy a mezőgazdasági tevékenységhez modern, vállalkozói szemlélettel állnak hozzá, amely alkalmazkodik az új technológiákhoz. Ha megfelelő eszközökkel és jogi kerettel rendelkezik, akkor a megfiatalított agrárszektor képes a leginkább arra, hogy jó minőségű élelmiszerek termelése és a természeti erőforrások ésszerű felhasználása révén szembenézzen az élelmezésbiztonság kihívásával.

1.3 A fiatal gazdák legfőbb problémái abban gyökereznek, hogy nehezen jutnak földterülethez és hitelhez. Ebből kiindulva sürgősen olyan új rendszerek kidolgozására van szükség, melyek elősegítik a földhöz jutást, illetve biztosítani kell, hogy az érintettek európai garanciarendszer segítségével hitelhez jussanak.

1.4 Az EGSZB azt javasolja, hogy hozzanak létre egy európai megfigyelőközpontot, amely elemezné és kiértékelné a gazdálkodáskezdéssel, a gazdaságok fiataloknak történő átadásával és általában a mezőgazdasági nemzedékváltással kapcsolatos problémákat és kérdéseket.

1.5 A fiatal gazdák támogatása nem korlátozódhat csupán a vidékfejlesztés területére. A KAP jelenlegi átalakítása kapcsán a KAP első pillérében új támogatási rendszert kellene kialakítani, kimondottan a fiatalok számára. A KAP második pillérének keretében pedig a gazdálkodáskezdési támogatásokat kötelező intézkedéssé kell tenni az egész Európai Unióban.

1.6 Az egyik még megoldásra váró feladat Európában az, hogy megkönnyítsék a gazdaságok átadását a fiatalok számára. Az EGSZB úgy véli, hogy az ilyen politikák sikeréhez nagyban hozzájárulna a nyugdíj emelése, melynek révén a gazdálkodók megfelelő körülmények között vonulhatnának vissza.

1.7 A fiatal gazdákat célzó képzés és új technológiák jelentik az alapot ahhoz, hogy kialakulhasson a vállalkozói szemlélet. Nem elég az elméleti és kevéssé naprakész oktatás: a fiataloknak olyan állandó szakmai tanácsadást kell kapniuk, amely igazodik a tevékenységükkel kapcsolatos valós igényekhez. Az EGSZB azt javasolja, hogy „Erasmus farmer” néven indítsanak új csereprogramot a fiatal gazdák számára, adaptálják a Leonardo programot, és az ágazatban tevékenykedők elöregedése miatt szorgalmazza, hogy a fiatalok is vegyenek részt a szövetkezetekben és az agrárszervezetekben. Népszerűsíteni kellene a vidéki területen élő gyermekeknek szóló speciális képzési és oktatási formákat, például a nyári táborokat és a különféle tevékenységeket.

1.8 Az Európai Unió nagy felelősséggel tartozik a fiatal gazdálkodók iránt. Ugyanakkor az is elengedhetetlen, hogy a tagállamok saját jogkörükben biztosítsanak adókedvezményeket, csökkentsék a bürokráciát, fejlesszék a vidéki infrastruktúrát és közszolgáltatásokat, támogassák a rövidebb értékesítési láncokat, ösztönözzék a diverzifikációt, illetve végső soron tegyenek meg mindent, hogy a vidék vonzó helyszín legyen mind az élet, mind pedig a munka szempontjából.

2. A fiatal európai gazdák

2.1 Tíz év telt el azóta, hogy az EGSZB kidolgozta a fiatal gazdákról szóló legutóbbi véleményét. (1) A véleményben megfogalmazott félelmek sajnos megalapozottnak bizonyultak. Azon túl, hogy folytatódott a fiatal gazdák számának rohamos csökkenése, azok, akik nagy nehézségek árán talpon maradtak az ágazatban, most, egy évtizeddel később, olyan helyzetben vannak, hogy fény helyett inkább árnyékot látnak az alagút végén.

2.2 Európai átlagban egy 35 évnél fiatalabb gazdára kilenc 55 év feletti gazda esik. Néhány tagállamban – például Portugáliában, Spanyolországban, Olaszországban, az Egyesült Királyságban vagy Bulgáriában – a fiatal gazdák aránya elenyészően alacsony: mindössze egy fiatal gazda jut húsz 55 évesnél idősebbre. Vannak azonban olyan országok is, például Lengyelország, Ausztria vagy Németország, ahol egy fiatal gazdára csupán három 55 év feletti jut. Ezek a különbségek annak tulajdoníthatók, hogy bizonyos országok kedvező jogszabályi keretekkel rendelkeznek, amelyek a gazdaságok átruházására irányuló ösztönzők révén elősegítették a nemzedékváltást a mezőgazdaságban.

2.3 A mezőgazdasági struktúrák vizsgálata azt mutatja, hogy bár eltérő sebességgel, de szisztematikusan csökken a gazdák száma, és az elöregedés is sokkal nagyobb mértékű, mint más gazdasági ágakban. 2000 óta 9 %-os csökkenés figyelhető meg a gazdák számában, és 45 %-kal kevesebb a fiatal gazda.

2.4 Az aktív termelők kiesését hosszú távon nem tudja majd kompenzálni a termelékenység növekedése. Olyan időkben, amikor a nyersanyagok árai nagymértékben ingadoznak, kiemelt jelentőséget kapnak az olyan stratégiai koncepciók, mint az élelmezésbiztonság és az élelmiszerből való önellátás, (2) amelyekről különböző alkalmakkor már szó esett az EGSZB véleményeiben. A környezet és más közjavak védelme globális érdek, mivel ezek nem importálhatók máshonnan. A mezőgazdasági termelőknek így a puszta gazdasági tevékenységen túlmutató szerepük van. A gazdák nélkül a környezetbarát, intelligens és fenntartható növekedésre épülő Európa 2020 stratégia pusztán utópia marad.

2.5 A mezőgazdaság stratégiai szerepe nem vonható kétségbe, mégis úgy tűnik, hogy a mezőgazdasági tevékenységgel való felhagyás tendenciája nem akar véget érni. A KAP reformja során ezért sürgősen komolyan el kell gondolkodni azon, hogy milyen irányt kell venni ahhoz, hogy a mezőgazdaság vonzóbbá és jövedelmezővé váljon. A helyzet különösen az állattenyésztési ágazatban kritikus. Ha a fiatalok nem találnak kedvező feltételeket a szakma műveléséhez, akkor a gazdálkodáskezdési támogatást, a képzést, a tulajdonátruházást és az adózást stb. érintő minden konkrét és jó szándékú intézkedés hatástalan lesz.

3. A fiatal európai gazdák előtt álló kihívások

3.1 Az uniós mezőgazdaság változóban van; sokan úgy gondolják, hogy átalakulás zajlik egy új mezőgazdasági modell irányába. A fiatal gazdáknak kell majd reagálniuk az új kihívásokra, és mezőgazdasági tevékenységüket úgy alakítaniuk, hogy elérjék a meghatározott célokat. A stabil, hosszú távra szóló politikák hiánya olyan bizonytalanságot és instabilitást keltett az ágazatban, ami rányomta a bélyegét a mezőgazdasági termelők gazdasági tervezésére is.

3.2 A termelők helyzete paradox: több kockázatot vállalnak, többet fektetnek be, nagyobbak a termelési költségeik, jobban képzettek, mint korábban – és mindezek ellenére termékeikért még soha ilyen kevés pénzt nem kaptak, mint ma. A fiatal gazdákat célzó eszközökről és szakpolitikákról folyó vita nem leplezheti el a tényt, hogy ha nem sikerül a termelőknek minimális jövedelmezőséget és tisztességes árat garantálnunk a termékeikért, akkor a mezőgazdasági tevékenység csökkenni fog Európában. Annak érdekében, hogy a gazdák meg tudjanak élni a munkájukból, az EGSZB azt ajánlja, hogy hozzanak létre egy, a mezőgazdasági piacokra vonatkozó szabályozást, amely a mezőgazdasági termékek piacának átláthatóságán alapul, valamint az élelmiszerek olyanfajta cseréjén, amely nagy, termelésre és cserére szolgáló mezőgazdasági régiók létrehozása által lehetővé teszi élelmezési szuverenitást. Mivel a WTO szabályai nem alkalmazhatók a mezőgazdaság számára, ezért erre szakosodott intézmények létrehozását kellene tervbe venni, ahogyan azt többek között a MOMAGRI (Mouvement pour l’Organisation Mondiale de l’Agriculture – Mozgalom a Mezőgazdasági Világszervezetért) is ajánlja.

3.3 Az élelmiszerlánc kiegyensúlyozatlan viszonyai nagyban hozzájárulnak ahhoz, hogy a fiataloknak nincs kedvük a mezőgazdasági tevékenységhez, hiszen az élelmiszerlánc működését jól jellemzi, hogy hatalmas különbség van a termelői ár és a végső fogyasztói ár között, átláthatatlanok a viszonyok és bevettek a megtévesztő gyakorlatok (3).

3.4 Az EU ambiciózus kereskedelemliberalizációs folyamatba kezdett többek között a Földközi-tenger országaival, a Mercosur-országokkal és Kanadával. A fiatal gazdák nem értik, hogyan egyeztethető össze a szigorú minőségi, környezeti és szociális normák szerint zajló termelés az uniós termelési normáktól igen távol eső, olcsó termékek importjával. Ez a folyamat olyan irányba hat, hogy a termelés a legversenyképesebb zónákban összpontosul, és jelentős vidéki területek válnak elhagyottá (4).

3.5 A KAP reformja egy másik lehetőséget jelent arra, hogy a támogatásokat a fiatal gazdák igényei alapján alakítsák, és a mezőgazdasági javak termelésére összpontosítsák. A fiatalok támogatása nem jelenti az idősebbek pálya szélére szorítását, pusztán arról van szó, hogy találni kell egy olyan, koherens keretet, amely lehetővé teszi, hogy a mezőgazdasági tevékenység életképes maradjon.

3.6 A közösségi jogalkotó a fiatal gazdák segítésére hagyományosan a gazdálkodáskezdés-támogatási politikára összpontosította erőfeszítéseit. Elérkezett az ideje annak, hogy olyan új intézkedéseket vezessenek be, amelyek a KAP első és második pillére révén elősegítik a fiatalok mezőgazdasági tevékenységét. Az új modell alapját a támogatásnyújtáson belüli prioritások meghatározásának kellene jelentenie.

3.7 A hatóságoknak fokozottan részt kellene venniük a mezőgazdasági munka elismerésében és népszerűsítésében. A címkézés, a minőség és a reklám területén létező számottevő uniós szabályozás ellenére nagymértékű tájékozatlanság és növekvő érdektelenség figyelhető meg annak kapcsán, hogy mit jelent az egészséges és jó minőségű élelmiszerek előállítása. (5) Az európai fogyasztók jövedelmük alig 14 %-át költik élelmiszerre. Az EGSZB elismeri a mezőgazdasági szakmai szervezetek által nemzeti és európai szinten végzett fontos, komoly munkát, amely didaktikus módon népszerűsíti és ösztönzi a gazdálkodói munkát és hangsúlyozza az élelmezési ágazat stratégiai szerepét.

3.8 Az ún. nyomon követhetőség elvéről szóló, „a tanyától a tányérig” uniós jelmondatot következetesen át kell adni a fogyasztónak. A minőségi termékekre irányuló stratégia igen fontos mind a vállalkozások versenyképessége, mind a fogyasztók egészsége szempontjából, ezért azt hatékonyan ki kell terjeszteni a harmadik országokból származó, az Európai Unióba behozott termékekre a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok megelőzése és az ettől való visszatartás érdekében.

3.9 A költségvetés mindig alapvető eleme minden stratégiának, bár az EGSZB elismeri, hogy a mezőgazdasági tevékenység életképességének elősegítéséhez szükséges intézkedések nagy része nem többletforrásokon, hanem a változás és egy koherens, hosszú távú és a vidék vonzóbbá tételére szolgáló stratégia megvalósítását célzó politikai akaraton alapul. (6)

4. Fellépési területek

Vidékfejlesztés – Gazdálkodáskezdés

4.1 A fiatal gazdák és állattenyésztők jövőjéről szóló európai vita hagyományosan a gazdálkodáskezdés-támogatási politika elemzésére összpontosított. Bár csupán kevés és részleges statisztika áll rendelkezésre, azért az adatokból egyértelműen kiderül, hogy mennyire eltérő szerte Európában a fiataloknak nyújtott támogatás mértéke és prioritásai. Míg például Franciaország vidékfejlesztési költségvetésének mintegy 10 %-át szánja a fiatalok gazdálkodáskezdési támogatására, más országokban, így többek között Hollandiában, Máltán, Írországban, vagy Szlovákiában – különböző okokból – nem létezik ezt támogató intézkedés. A 2007–2013-as pénzügyi időszakban az egész EU-ban a vidékfejlesztési források 3 %-át szentelik a fiataloknak. A mezőgazdasági tevékenységbe kezdő fiatalok átlagéletkora 28 év. Az EGSZB úgy véli, hogy mivel a gazdálkodáskezdés stratégiai jelentőségű az Unió egésze szempontjából, helyes lenne ezt az intézkedést kötelezővé tenni a vidékfejlesztési tervekben, és előírni a támogatás kötelező minimális mértékét.

4.2 Úgy látja továbbá, hogy a gazdálkodáskezdési támogatás európai uniós rendszerének rugalmasnak kellene lennie annak érdekében, hogy ösztönözze a részvételt, elsősorban a határidők tekintetében. A rendszer bonyolultsága és a vele járó óriási bürokrácia fékezi a folyamatot. Egyes esetekben a tagállamoknak eltérő időtartamú, és így differenciált finanszírozású gazdálkodáskezdési terveket kellene előirányozniuk. Sok országban megnehezíti a fiatalok gazdálkodáskezdésre vonatkozó döntését az, hogy minimum 5 évre vállalniuk kell, hogy folytatják ezt a tevékenységet. A gazdálkodáskezdési támogatásoknak különböző szinteken kellene strukturálódniuk. Valóban helyénvaló lenne megkülönböztetni a főfoglalkozásként ezt űző fiatal gazdák és a részidőben ezzel foglalkozók támogatását. Ezenkívül az új uniós jogi keretnek nemcsak azokat a fiatal termelőket kellene figyelembe vennie, akik 2014-től kezdenek az ágazatban dolgozni, hanem azokat is, akik ezt már korábban megtették.

A fiatalok szerepe a KAP első pillérében

4.3 A KAP folyamatban lévő reformja során különös figyelmet kellene fordítani a fiatal gazdák helyzetére a közvetlen támogatások új modelljének keretében. Az Európai Bizottság közvetlen támogatásokkal kapcsolatos új megközelítésének szorgalmaznia kellene a fiatalok kiemelt támogatását. E támogatás történhetne úgy, hogy bizonyos százaléknyi többlettámogatást nyújtanak meghatározott kiemelt gazdálkodóknak, így fiataloknak. Egy másik lehetőség az lehetne, hogy specifikus támogatást vezetnek be a fiatalok számára. E támogatás nem területalapú volna, hanem olyan kritériumok szerint változna, mint a foglalkoztatás, a gazdaság típusa vagy a megvalósított beruházások. Az EGSZB támogatja az arról a koncepcióról folyó vitát, amely szerint az aktív gazda a támogatás kedvezményezettje, és úgy véli, hogy az aktív szövetkezet koncepciójával is foglalkozni kellene.

A fiatal gazdák szerepe a KAP második pillérében

4.4 A KAP második pillérének, éppúgy, mint az elsőnek, lényeges mértékben hozzá kell járulnia a fiatal gazdák tevékenységük gyakorlása során való támogatásához és ösztönzéséhez.

4.4.1 A KAP második pillérének intézkedései meg tudják teremteni, és meg is kell, hogy teremtsék azokat az előfeltételeket, amelyek lehetővé teszik a fiatal gazdák számára az intézkedésekhez való hozzáférést, biztosítva, hogy amennyiben a költségvetési források csökkennének, valamennyi kérelmezőt figyelembe vesznek.

4.4.2 A második pilléren belül létre kell hozni a fiatal gazdákat támogató szükséges struktúrákat, főként egy tanácsadói szolgálatot, valamint az állattartással foglalkozó gazdaságoknak segítséget nyújtó szolgálatot. Mivel az állatok kivétel nélkül naponta a gazdák gondozására és munkájára vannak utalva, tagállamonként ennek megfelelő politikai intézkedéseket kellene hozni, és olyan szervezeteket kellene felállítani, amelyek biztosítják a gazdálkodó betegség vagy szabadság alatti helyettesítését. A gazdálkodókat segítő szolgálat megléte lényeges szerepet játszik akkor, amikor a fiatalok a családi vállalkozás folytatásáról vagy abbahagyásáról döntenek. A mai fiatalok már nem hajlandóak a gazdaság további fenntartására, ha tudják, hogy egész életükben, szabadság kivétele nélkül, évi 365 napot kell majd dolgozniuk. Mivel effajta segítségnyújtási szolgálat még számos tagállamban nem létezik, itt az idő, hogy a KAP második pillére keretében bevezessünk kötelező jellegű intézkedéseket, amelyek lehetővé teszik a gazdálkodó számára, hogy betegség (beleértve a szülés előtti és utáni szülési szabadságot), szabadnapok vagy az éves szabadság idején igénybe vegyen ilyen szolgáltatást.

Képzés – új technológiák

4.5 A mezőgazdasági tevékenység sikerének egyik alapeleme a jövőbeli gazdálkodók képzése. Ugyanakkor miközben egyes országokban megfelelő a képzés, más országokban óriási különbségek léteznek a közigazgatási szervek által nyújtott képzések és a gazdálkodók valódi szükségletei között. A mezőgazdasági szervezeteket figyelembe kell venni a fiatalok képzése során. Naprakésszé tett, a fiatal gazdák szükségleteihez igazított tantervekre támaszkodva a fiatalokat magasan képzett tanárok által nyújtott, színvonalas képzésben kell részesíteni. A kurzusok időnként a támogatáshoz való hozzájutás bürokratikus feltételévé válnak, és nem kapnak elegendő támogatást. Az ebből eredő motivációhiány problémákhoz vezet, főként akkor, amikor megvannak annak előfeltételei, hogy a képzés nagyon hasznos eszközzé váljon a fiatal gazdálkodók kezében. Nagyon fontos a képzés gyakorlati célja. A dán modell sikeresen integrálta az elméleti és a gazdaságokban folyó gyakorlati oktatást. Ebben a rendszerben 3 év 8 hónapra van szükség a „zöld kártya” megszerzéséhez.

4.6 Az EU-nak támogatnia kellene azokat az európai képzési programokat, amelyek olyan termelőket és gazdaságokat céloznak, melyek legalább 1 éven keresztül az azt megelőző két évben agrárszakon végzett fiatalokat foglalkoztatnak. A támogatás kedvezményezettjének ígéretet kell tennie arra, hogy képzési tervet állít össze a fiatal számára, aki később akár át is veheti a gazdaság irányítását, a képzés időtartama alatt viszont ismereteivel és új, innovatívabb szemlélettel gazdagíthatja a gazdaságot. Alapvetően támogatásról és az igények kielégítéséről van szó, mely utóbbiak gyakran kiegészítik egymást a fiatalok és az idősebbek részéről. Az is hasznos lenne, ha bizonyos uniós programokon, például a Leonardo programon, a hetedik kutatási keretprogramon vagy a „Mozgásban az ifjúság” programon belül külön alprogramot hoznának létre a fiatal gazdák számára. Az EGSZB szerint a diákokhoz és fiatal vállalkozókhoz szóló Erasmus programot módosítani kellene, hogy a fiatal gazdák is részt vehessenek benne, és képzésüket más uniós mezőgazdasági üzemekben egészíthessék ki.

4.7 A biogazdálkodás érdekes, de nem az egyetlen módját jelenti annak, hogy valaki tevékenységet kezdjen az ágazatban. Az integrált termelést és a talajmegőrzéses mezőgazdaságot is ösztönözni kellene európai szinten. Az oktatásnak olyan új termelési módszerek irányába kellene mutatnia, melyek növelik a terméshozamot, és elősegítik a természeti erőforrások fenntartható felhasználását. A biotechnológia is új lehetőségeket teremthetne Európában a fiatal gazdák számára. (7)

Egységben az erő

4.8 A fiatalok bevonása a mezőgazdasági szervezetek és szövetkezetek munkájába elengedhetetlen ahhoz, hogy e szervezetekben megjelenjenek az új eszmék, valamint az innováció és a valódi vállalkozói szellem. Egy olyan helyzetben, amelyben a kereslet néhány nagy értékesítési lánc formájában összpontosul, sürgősen új lendületet kell adni a szövetkezeteknek az értékesítés javítása érdekében. Az EGSZB így a gazdálkodók által irányított eladási központok létrehozását javasolja annak érdekében, hogy kiegyensúlyozza az erőviszonyokat a nagykereskedelem erőfölényben lévő beszerzőközpontjaival. Ennek kapcsán elő kellene segíteni a fiatalok részvételét a szövetkezetek irányítási szerveiben, és be kellene őket vonni a döntéshozatali folyamatba, képzettségükre és vállalkozói szellemükre építve. A legjelentősebb francia mezőgazdasági szövetkezetben, a Terrenában több olyan, fiatalokkal foglalkozó bizottság is van, amely oktatja, illetve bevezeti őket a mezőgazdasági szövetkezetek komplex világába.

Egyéb európai politikák

4.9 Az EU-nak a különféle uniós politikákhoz tartozó forrásokat elsősorban arra kellene felhasználnia, hogy vonzó életkörülményeket biztosítson vidéken, másodsorban pedig arra, hogy hozzájáruljon a vidéki területek társadalmi-gazdasági struktúrájának fő elemeit képező gazdasági tevékenységek – így a mezőgazdaság – megerősödéséhez. Ennek megfelelően kell a környezetvédelemre, a kutatásra vagy a vállalkozásokra irányuló uniós projektek révén specifikus támogatási formákat létrehozni általában a fiatalok, és közelebbről a fiatal gazdák számára. Néhány ezzel kapcsolatos kedvező uniós tapasztalatot ismét fel kellene használni. Jó példa erre a PEJA nevű európai csereprogram, amelynek keretében fiatal gazdálkodók szerte Európából értékes képzésen vehettek részt egy másik uniós országbeli gazdaságban, illetve a Tellus elnevezésű oktatási program, amely a CEJA és az Európai Bizottság együttműködéséből kelt életre, és célja, hogy megismertesse az iskolásokkal a mezőgazdasági munka ismeretlen világát. A mezőgazdasági nemzedékváltásnak kiemelt uniós célnak kell lennie. Ezzel kapcsolatban jó alapként szolgálhat új jogalkotási kezdeményezésekhez az, ha létrehozunk egy olyan európai megfigyelőközpontot, amely elemzi a fiatal gazdák helyzetét és igényeit. Nem új bürokratikus szervek létrehozásáról van szó, hanem világos, konkrét funkciókkal felruházott eszközök kialakításáról, amelyek elemzik és továbbadják az európai mezőgazdaság nemzedékváltásával kapcsolatos releváns információkat és statisztikákat.

Tagállami kezdeményezések

4.10 A fiatal gazdákra irányuló európai politikákat tagállami szinten kidolgozandó, specifikus kezdeményezéseknek kell kísérniük. A fiatalok legfőbb aggodalmai az örökléssel, a tulajdonhoz való hozzájutással és az adóeljárásokkal kapcsolatosak. Sürgősen szorgalmazni kellene hatékony intézkedések végrehajtását a mezőgazdasági tevékenység megkezdésének ösztönzésére. Ezzel szemben általánosságban megfigyelhető az EU különböző országaiban a bonyolult bürokrácia, amelyen számos intézkedés sikere múlik.

4.11 A tagállamoknak olyan mechanizmusok kidolgozására kellene összpontosítaniuk erőfeszítéseiket, melyek megkönnyítik a fiatal gazdák számára a földhöz jutást, biztonságos hátteret garantálva ahhoz a jelentős beruházáshoz, amely a gazdálkodás megkezdésének szükséges, de az egyik legnagyobb akadályt jelentő tényezője. Egyes nemzeti kezdeményezések már elindultak bizonyos lehetséges irányba: Franciaországban például a SAFER szövetkezetet bízták meg azzal, hogy korlátozza a birtokkoncentrációt, és segítse a fiatalok földhöz jutását.

Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 22-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) HL C 36., 2002.2.8., 29–35. o. – Új gazdaság, tudásalapú társadalom és vidékfejlesztés. A fiatal gazdák kilátásai.

(2) HL C 54., 2011.2.19., 20–23. o. – Az ellátás biztonsága az uniós mezőgazdasági és élelmiszer-ipari ágazatban.

(3) HL C 48., 2011.2.15., 145–149. o. – Hatékonyabban működő élelmiszer-ellátási lánc.

(4) HL C 255., 2010.9.22., 1–9. o. – Kereskedelem és élelmezésbiztonság.

(5) HL C 18., 2011.1.19., 5–10. o. – Közösségi agrármodell: a termelés minősége és a fogyasztók tájékoztatása mint versenyképességi tényezők.

(6) HL C 132., 2011.5.3., 63–70. o. – A KAP jövője 2020-ig: az élelmezési, a természetes erőforrásokat érintő és a területi kihívások kezelése.

(7) HL C 100., 2009.4.30., 44–52. o. – Az EU és a globális élelmezési kihívás.