ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8.8

Az ilyen helyzetek javításához és a férfiak és nők közötti igazságos állapot eléréséhez ötvözni kell a családpolitikai és a nemek közötti egyenlőséget biztosító intézkedéseket. Ide tartoznak például a minőségi gyermekfelügyeleti intézmények – köztük a vállalati bölcsődék –, valamint adóügyi és szociális jogi intézkedések, amelyek arra irányulnak, hogy mind a nők, mind a férfiak össze tudják egyeztetni a gyermeknevelést a munkával és a társasági élettel. A még dolgozó, illetve továbbra is dolgozni kívánó nagyszülőknek is lehetővé kell tenni, hogy rugalmasabb munkaidő-beosztás mellett dolgozzanak. Így ők is jobban betölthetik nagyszülői szerepüket. Ha ezt nem sikerül elérni, akkor nagy a kockázata annak, hogy a nők továbbra is nemet mondanak a gyermekvállalásra és a családi életre, és kizárólag szakmai karrierjükkel törődnek.
3.4.2

Ezeket a követelményeket lehetőség szerint alkalmazni kell a közös kereskedelempolitikára is annak érdekében, hogy a hozzáférhetőséggel járó előnyök ne csak európai, hanem világszinten is érzékelhetők legyenek. Másrészt ösztönözni kell azokat a magatartáskódexeket, amelyek tekintettel vannak minden hátrányos helyzetű csoport szükségleteire is, hogy megteremtsék ezen a területen a vállalatok társadalmi felelősségvállalásának kultúráját.
2.4

A javaslat előkészítése folyamán, melynek során szakértők és a statisztikai programbizottság (SPB) véleményét is kikérték, több lehetőséget is számba vettek. Végül azon lehetőség mellett döntöttek, amely szerint a strukturális adatok éves összegyűjtése rövid távon továbbra is a becsületbeli megállapodás keretében történik.
3.1.4

Jobban kellene szabályozni a háromoldalú munkaviszonyt is, valamennyi érintett fél jogainak és kötelességeinek pontosítása érdekében, beleértve az állampolgári és a büntetőjogi felelősséget is. Megfelelő védelmet kellene biztosítani azon munkavállalók számára is – főként a munkahelyi balesetek, a szakmai ártalmak, illetve a szociális védelem tekintetében –, akik gazdaságilag egy fő munkáltatótól függenek, amelynek munkaszervezési szempontból alárendeltek. A szóban forgó területre vonatkozó normák módosítását azonban igen körültekintően kell elvégezni, figyelembe véve a különböző, gazdaságilag függő helyzetben lévő önálló vállalkozói csoportok (például a közvetlen eladásban dolgozók) specifikus helyzetét is annak érdekében, hogy ezek a csoportok ne veszítsék el bevételi forrásukat és azt a lehetőséget, hogy elvárásaiknak megfelelő tevékenységet végezzenek.
4.11

Az EGSZB-nek nem az a célja, hogy egységes oktatási és képzési rendszer épüljön ki az egész Unióban, és nem áll szándékában előírni a tagállamoknak, hogy oktatási intézményeikben milyen képesítések megszerzését tegyék lehetővé. Pusztán arra kívánunk rámutatni, hogy a képesítések átláthatósága, elismerése és tagállamok közötti hordozhatósága irányába tett lépéseket meg kell erősíteni. Ehhez a tagállamok szintjén – különösen a bizonyítványokat adó testületek vonatkozásában – tökéletesített minőségbiztosítási mechanizmusokra is szükség van. Ennek hiányában nincs sok értelme a diákok és képzésben részt vevő személyek mobilitásának, és nehezebb a munkavállalók mobilitása is. Tagállami és regionális szinten a nemzeti képesítési keretrendszerrel kapcsolatos döntéseket a szociális partnerekkel együtt kellene meghozni. Ezeknek a partnereknek az illetékes hatóságokkal együtt meg kellene határozniuk és alkalmazniuk kellene a nemzeti képesítési keretrendszer kidolgozásához szükséges elveket, normákat és célkitűzéseket. Mindemellett figyelembe kell venni az e területtel foglalkozó civil szervezetek szerepét is.
1.3

Ahogy korábban, most is meg kell jegyezni, hogy a tőkeegyesítő társaságok határokon átnyúló egyesüléséről szóló 2005/56/EK irányelv (3) 8.4. cikke tartalmazza az egyesülési tervekről készült szakértői véleményre vonatkozó kivételt, tehát azt, hogy erről le lehet mondani, ha ezzel minden érintett egyetért. Ugyanebben a vonatkozásban a részvénytársaságok alapítására, valamint a tőkéjük megtartására és átalakítására vonatkozó 77/91/EGK irányelv utolsó módosítása két új cikket – a 10. a)-t és a 10. b)-t – vezet be, amelyek szerint a nem pénzbeli hozzájárulásokról készített szakértői jelentéstől akkor lehet eltekinteni, ha több olyan körülmény is fennáll, amelyek garantálják az ilyen értéktárgyak valós értékét. (4)
4.2.3

Az EU-nak kétoldalú kapcsolatain keresztül továbbra is támogatnia kell más kontinensek regionális integrációjának fejlődését (vö. az AKCS-országok, Mercosur, ASEAN, stb.). Ezek a csoportosulások hozzájárulnának a globális kereskedelem szerkezetének és egyensúlyának javulásához, ugyanakkor megkönnyítenék a WTO-ban folytatott tárgyalások előrelépését. Az Európai Unió integrációja során nyert tapasztalatnak – egyedi jellegén túlmenően – továbbra is inspirálnia és támogatnia kellene más regionális csoportosulások kialakulását, melyek a fenntartható és strukturált globalizáció elengedhetetlen feltételei. Ez a megközelítés különösen helytálló a fejlődő országok, például az AKCS-országok vonatkozásában. A partnerségi egyezményekről folyó tárgyalásokhoz a regionális integrációs folyamat ösztönzésének kellene társulnia, mivel ez kulcsfontosságú annak elkerüléséhez, hogy ezek az országok „magukra maradjanak” a globalizáció során. E tekintetben a CARICOM példája igen jelentős és egyben reményt keltő is. Az EU-nak ezzel kapcsolatban támogatnia kell a regionális integrációk adminisztratív kapacitását, valamint a civil társadalmi szereplők csoportosulásait is.
6.6.3

1995 és 2005 között az EU-ban folyamatosan nőtt a bejelentett tuberkulózisos esetek száma. Az ECDC legutóbbi járványügyi jelentése rámutat, hogy a „külföldi eredetű esetek” a 25 országban összesen jelentett esetek 30 %-át teszik ki (vi: The First European Communicable Disease Epidemiological Report [A fertőző betegségekről szóló első európai járványtani jelentés], Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ, 2007). El kell ismerni azt is, hogy a bevándorlók gyakran rossz életkörülmények között, zsúfolt lakásokban és munkásszállókon élnek, ez pedig maga után vonja a légúti fertőzések várható kockázatát. A migránsok általában a hajléktalanok körében is nagy arányban vannak képviselve.
2.7

Az RFID használatának számos oldala jól bemutatható a könyvek életciklusa során történő alkalmazásán. A kinyomtatott könyvek, hatalmas számuk miatt, logisztikai rémálmot jelentenek a kiadók, terjesztők, könyvtárak és kiskereskedők számára. A szállítási lánc logisztikája mellett nyomon kell követni a polcra kikerült könyveket is, egyrészt hogy meg lehessen találni, másrészt hogy fel lehessen tölteni őket. Emellett a könyvtárakban is figyelemmel kell kísérni a kölcsönzési ciklust, és a könyvvásárlóknak is nehézséget okozhat saját könyveik nyomon követése. A könyveken elhelyezett RFID-címkék megoldást nyújtanak mindezen problémákra. A könyvtári könyvek ellenőrzéséhez hasonló módon történhet bármilyen más újrahasznosított vagy bérelt tárgy nyomon követése is.
4.2

A gyógyszerek összetételének elemzése (az eredmény felhasználása vagy közzététele nélkül is), az interoperabilitást célzó, szoftverekre vagy elektronikai alkatrészekre vonatkozó „reverse engineering”, vagy pedig olyan törvényes jogok gyakorlása, mint például a saját másolathoz való jog, egy (általában meglehetősen gyenge) védőrendelkezés megkerülésével több tagállamban is hamisításnak vagy törvénytelen másolásnak minősülhet, ahol a büntetések ráadásul igen nagyok lehetnek még akkor is, ha semmilyen kereskedelmi szándék vagy bűnszervezet nem kapcsolódik ahhoz.
4.19

Szintén aggodalomra ad okot az atomenergiai terület vonzereje munkáltatóként és kutatási témaként a mintegy húsz éves európai kvázi moratóriumot követően. A diákok és szakemberek érdeklődésének ebből eredő hiánya az atomenergia általános fejlődésének szűk keresztmetszete, amely biztonsági kockázatot is jelenthet. Az EGSZB egyetért az Európai Bizottság azon nézetével, amely szerint a sugárvédelmi és nukleáris technológiai szakértelem alapvető fontosságú az EU számára, ezért az ez irányú oktatás, képzés és kutatás figyelmet igényel. Ugyanez érvényes a jelenlegi európai erőműparkot építő tudós- és mérnöknemzedék tudásának megőrzésére és átadására is, hozzátéve, hogy számos országban sok éven át nem lépett be fiatal szakértő az ágazatba.
3.12

A 2006–2007-es időszakra vonatkozó foglalkoztatásról szóló közös jelentés pozitívan értékeli a nők foglalkoztatottsági rátájának gyors növekedését, és úgy véli, hogy ezt a lisszaboni célok elérésében tett előrelépésnek kell tekinteni (7). Kiemeli azonban, hogy„a legtöbb tagállam végrehajtási jelentésében nincs utalás a nők foglalkoztatásának elősegítését és a nemek közötti különbségek csökkentését célzó különleges intézkedésekre vonatkozóan, a gyermekgondozási létesítményekhez való hozzáférés növelését célzó intézkedések kivételével. Néhány tagállam (AT, BE, DK, DE, ES, IE, IT, LU, PT, UK) nemzeti kvótát állapított meg a gyermekgondozási létesítmények férőhelyét illetően, de csak kevesen számolhatnak be előrelépésről az európai gyermekgondozási célkitűzéssel kapcsolatban. Az e tekintetben elért fejlődés lassú marad. Csak AT, DK, FI, IE, MT és NL számolnak be a gyermekgondozást elérhetőbbé tenni kívánó lépésekről, vagy úgy, hogy a költségekre egy felső plafont határoznak meg, vagy azok csökkentése révén. A jelentések továbbra sem említik a férfiaknak a hivatás és a családi élet összeegyeztethetőségében játszott szerepe megerősítésének szükségességét. SI kampányt kezdeményezett a férfiak családi életben való aktivitásának emelésére, LT a férfiak számára bevezette az új, fizettetett apasági szabadság lehetőségeit, míg CZ, DE és EL ki kívánja terjeszteni a szülői szabadság lehetőségét a férfiakra.”
5.7

Az EGSZB nagyon fontosnak tartja azt a megközelítést, hogy „konkrét és reális távlati elképzelést kell kidolgozni az elkövetkező 50 év alatt a fenntartható fejlődés felé vezető uniós útról” (27. pont). Itt is felvetődik azonban a kérdés, hogy konkrétan mit és mikorra terjesztenek elő. Az EGSZB már most arra szólít fel, hogy ilyen távlatban a határt 2060 utánra is ki kellene terjeszteni, hiszen a megújult stratégiáról készült dokumentumban bejelentett kötelezettségek és fő célok (16) alapján a társadalomnak még az ilyen hosszú távú időszakokra vonatkozóan is a lehető leghamarabb rá kell állnia a helyes útra. Az Európai Tanács lényegében azzal kezdte a 2007. márciusi csúcsot, hogy kijelentette, hogy „a kibocsátások kollektív csökkentésének mértéke 2050-ig érje el az 1990-hez viszonyított 60–80 %-ot (17).” Egyes fosszilis, illetve nem újratermelődő nyersanyagok biztosan kitartanak 50 évnél tovább is, ám mivel a készletek végesek, ha komolyan gondoljuk a generációs felelősséget, akkor már most helyénvaló olyan politikán gondolkodni, amely túlmutat az 50 éves időszakon.
2.7

A belvízi szállításról szóló megállapodás ratifikálása jelenleg folyik, és a megállapodás várhatóan legkésőbb 2009-ben hatályba lép. Tekintettel erre a helyzetre, az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy a közösségi jogba a belvízi szállítást is ésszerű lenne beépíteni, már csak a harmonizáció érdekében is. Ezek a körülmények a hatályos jogszabályok korszerűsítésére és összehangolására is lehetőséget teremtenek. Ezenkívül el kell kerülni, hogy a nemzetközi és az országhatárokon belüli szállítás terén két, egymástól különböző szabályrendszer alakuljon ki. A módosításokat az is indokolja, hogy a veszélyes áruk szállítására irányadó hatályos uniós jog meglehetősen bonyolult. Az egyes szállítási módokra vonatkozó jogszabályok következetlenségeket tartalmaznak, egyes rendelkezések elavultak vagy hamarosan elavulnak. Két irányelv például feleslegesnek tekinthető, hiszen előírásaikat ma már az ADR, a RID és az ADN is tartalmazza. Egy technikai jellegű, a hatályos irányelvek jelenlegi felépítéséből fakadó probléma is fennáll. Amikor – kétévente – a nemzetközi megállapodásokat felülvizsgálják, az irányelvek értelmében a terjedelmes mellékleteket hiánytalanul le kell fordítani, ami rendkívül nehéz és költséges feladat.
3.3

A jelen vélemény célja, hogy három irányban bővítse a rugalmas biztonságról szóló vitát. Először is ki szeretné emelni, hogy e vitában – és a munkaerő-piaci reformokban általában – meg kell erősíteni a szociális partnerek szerepét. Másodszor az EGSZB hangsúlyozza, hogy a rugalmas biztonságról szóló vitában nagyobb figyelmet kellene fordítani a nemek közötti különbségekre, és a fiatalokra mint külön munkaerő-piaci kategóriára is. A nemek közötti egyenlőség kérdése eddig alig kapott helyet a vitában. Annak ellenére, hogy a nők és a férfiak többsége örömmel fogadja a munkavégzés rugalmasabb fajtáit, melyek biztosítják a szakmai és a családi élet jobb egyensúlyát, a munkaerőpiacon a nők a rugalmasság és a biztonság vonatkozásában gyakran hátrányos helyzetben vannak, ezért törekedni kell férfitársaikhoz történő felzárkóztatásukra (3). Harmadszor: az EGSZB szerint fontos, hogy a vita a lisszaboni folyamat alapvető dimenzióit képviselő alkalmazkodóképesség, termelékenység és innováció fokozásához, valamint az egész életen át tartó tanulás megkönnyítéséhez vezető alternatív utak keresése révén bővüljön. Ezekre a kérdésekre az EGSZB már a foglalkoztatáspolitikai iránymutatásokról megfogalmazott véleményében (4) is kitért. Ezért a jelen vélemény nem tárgyalja a külső rugalmasság témáját, inkább az alkalmazkodóképesség belső rugalmasság általi fokozásának lehetőségeire összpontosít.
2.6

Az EGSZB is megvitatta a 4056/86/EGK rendelet hatályon kívül helyezését, és e témában két véleményt fogadott el: 2004-ben, illetve 2006-ban. Emellett 2006-ban az EGSZB fenntartotta arra vonatkozó álláspontját, hogy a 4056/86/EGK rendelet javasolt hatályon kívül helyezésének lesz-e hatása hosszútávra. E szerint: „A konferenciarendszerre még mindig az EU tagállamai és a Közösség között létrejött többoldalú és kétoldalú megállapodások az irányadók”. Az EGSZB azt is megjegyezte, hogy „az Európai Bizottság elismerte, hogy e megállapodások következményeként a 4056/86/EGK rendelet következő rendelkezéseinek (az 1. cikk (3) bekezdésének b) és c) pontja, a 3–8. cikk és a 26. cikk) hatályon kívül helyezését két évre el kell halasztani, hogy lehetőség nyíljon e harmadik országokkal kötött megállapodások megszüntetésére vagy felülvizsgálatára”. Az EGSZB úgy vélte továbbá, hogy „a 4056/86/EGK rendelet hatályon kívül helyezése során az Európai Bizottságnak figyelembe kell vennie a kis- és középvállalkozások érdekeit is. A kis- és középvállalkozások az EU gazdaságának gerincét alkotják, és fontos szerepet játszanak a felülvizsgált lisszaboni stratégiában is. A piacnak nyitottnak kell maradnia a jelenlegi és a potenciális versennyel szemben, amelybe a kis- és középvállalkozások is beletartoznak.” Az EGSZB végül fenntartotta azt az álláspontját, mely szerint „a konszolidáció ugyan pozitív hatást gyakorolhat az EU iparára (hatékonyságnövekedés, méretgazdaságosság, költségmegtakarítás), azonban óvatosságra van szükség annak elkerülése érdekében, hogy a konszolidáció – amelyhez a 4056/86/EGK rendelet hatályon kívül helyezése vezethet – következtében kevesebb szereplő, és ezáltal kisebb verseny legyen a szóban forgó piacokon.”
3.1

A társadalmi változás során a nők jelentősen megnövekedett szakképzettségi szintje mellett szerepmodelljeik és az életükről alkotott elképzeléseik is megváltoztak. A fiatal európai nők manapság jobb szakképesítéssel rendelkeznek, mint a fiatal férfiak, és a hivatást élettervük szerves részének tekintik. A nők magasabb szakképzettségi szintje azt is kellene hogy eredményezze, hogy a nők és a férfiak átlagos fizetése közötti különbségek csökkenjenek majd. A jelenlegi keresetkülönbségek jelentős mértékben abból adódnak, hogy sok nő dolgozik részmunkaidőben, a munkaviszonyban bekövetkezett hosszabb megszakítások miatt kevesebb a szakmai tapasztalatuk, illetve hogy kevés a vezető beosztásban dolgozó nő, az idősebb nőknek pedig alacsonyabb a képzettségük. Bár a kollektív szerződésekben lefektetett besorolások biztosítják, hogy ugyanazért a munkáért és ugyanolyan szakképesítésért a nők és a férfiak ugyanazt a bért kapják, továbbra is fennáll a fizetések közötti különbség. Ahhoz pedig, hogy az egyéni élettervezés tényleges választási szabadsága adott legyen, arra van szükség, hogy a társadalmi keretfeltételek lehetővé tegyék a nők és férfiak számára, hogy olyan életterv mellett döntsenek, amely megfelel saját elképzeléseiknek, anélkül, hogy ezen döntés pozitív vagy negatív társadalmi megítélésével konfrontálódniuk kellene.
—

A CO 2 -kibocsátás csökkentése: Az Európai Bizottság stratégiájának alapja egy olyan összetett megközelítés, amely nem csupán a motor műszaki felépítését veszi figyelembe, hanem emellett a technológiai újításokat (például a légkondicionáló rendszerekre vonatkozó, minimális energiahatékonysági követelmények előírása, a gumiabroncsok gördülési ellenállására vonatkozó, maximális határérték előírása, illetve a sebességváltás-jelző használata), valamint a bioüzemanyagok nagyobb mértékű felhasználását is. Hangsúlyt kapnak ezen kívül azok a további erőfeszítések – például a forgalom irányítására, a gépjárművezetők viselkedésének és az infrastruktúrának a javítására, valamint a CO2-kibocsátás újbóli csökkentésére vonatkozóan –, amelyeket a tagállamok is vállaltak.
4.1.2

Az EGSZB megállapítja, hogy az Eurostat több érdekes projektet és kezdeményezést indított útjára a fogyatékosság elemeiről való rendszeres, egész Európában összehangolt adatgyűjtés kialakításának céljával: az Európai Közösség Háztartási Panel Vizsgálata (European Community Household Survey – ECHP) egészségügyről szóló modulja az 1994–1996-os időszak vonatkozásában egy kisebb modult is magában foglalt a fogyatékkal élőkről, ami zsebkönyvben került kiadásra; 2002-ben az Európai Munkaerő-felmérés (European Labour Force Survey – LFS) egy, a fogyatékkal élő személyek foglalkoztatásáról szóló modult foglalt magában azzal a céllal, hogy az ENSZ Statisztikai Osztálya (United Nations Statistical Division – UNSD) washingtoni csoportjának ülése összehangolt és egysége hozzájárulásban részesülhessen; az Eurostat elindította a „Fogyatékosság felmérése Európában” (European Disability Measurement – EDM) elnevezésű projektet. 2002-ben a szociális statisztikákkal foglalkozó európai igazgatók az egészséggel kapcsolatos egységes adatok rendszeres gyűjtését felmérés és/vagy felmérő modulok segítségével lehetővé tevő rendszerben állapodtak meg, amelyet európai egészség-felmérési rendszernek (European Health Survey System – EHSS) neveztek el. Ezzel összefüggésben a tagállamok 2006 végén jóváhagyták az európai egészségügyi adatfelvételes felmérés (European Health Interview Survey – EHIS) kérdőív végleges változatát. Az első felméréssorozatra 2007–2009 között kerül sor. Az EHIS rákérdez a fogyatékosság több elemére is. A jövedelmi és életkörülményekre vonatkozó statisztika (Statistics on Income and Living Conditions – SILC) (4) egyik változója a fogyatékosság. Az Eurostat 2007. évi munkaprogramjában szerepelnek az Európai Statisztikai Rendszerrel (ESR) (5) kapcsolatos tevékenységek, amelyek – a nemzetközi szervezetekkel együttműködve – tovább bővítik a fogyatékossággal és a társadalmi befogadással kapcsolatos közösségi statisztikákat annak érdekében, hogy a fogyatékkal élő személyek helyzetének nyomon követéséhez szükséges megfelelő és összehasonlítható statisztikai adatok álljanak rendelkezésre. 2008 közepére készen állhat a tagállamokban való kísérleti bevezetésre az Eurostat támogatásával elkészülő, a fogyatékosságról és társadalmi befogadásról szóló, új felmérési modul. A fejlesztési munka teljes egészében az Egészségügyi Világszervezet által létrehozott, az életműködésekről, a fogyatékosságról és az egészségről szóló nemzetközi osztályozáson (International Classification of Functioning, Disability and Health – ICF) alapul.
3.3.1

Az energiahatékonyságért való felelősségérzetet minden szinten el kell terjeszteni, valamint regionális és helyi cselekvési terveket kell kidolgozni a nemzeti tervekkel párhuzamosan. A regionális hatóságokat be kell vonni e jelentős feladat megoldásába. A cselekvési terv megvalósítása – léptékénél és jelentőségénél fogva – valóban nagy feladat. Le kell mondani a huszadik században a „modern életstílushoz” tartozónak vélt néhány tényezőről, és a jó ízlés fogalmába bele kell venni azt az etikai elemet is, hogy valami energiahatékonysági szempontból elfogadható-e (hasonló etikai elem már érvényesül a ritka állati bőrök és elefántcsonttermékek esetében). Az üvegfalú felhőkarcolót vagy a városi terepjárót tehát elfogadhatatlannak kell ítélni. Az uralkodó értékrend e messzemenő változásához a magánszektor együttműködésére is szükség van, amelynek fel kell készülnie az energiahatékonyság ösztönzéséhez szükséges váltásra, hogy versenyelőnyre tegyen szert a nemzetközi piacokon. Mindehhez a fenti új elveket a reklámozásban is alkalmaznia kell ahelyett, hogy egymásnak ellentmondó üzeneteket küldene, amelyek az autók súlyát és – szükségtelen mértékű – teljesítményét státusszimbólumként dicsőítik, ahogyan az túlságosan gyakran történik.
9.1

A nemzeti jogalkotás területén továbbra is technikai akadályok okoznak jelentős problémákat a vállalkozások számára. Az egyik érintett ágazat például a nem közúti mozgó munkagépeké, amikor a gépeknek közutakon kell közlekedniük. A különböző tagállamokban elfogadott különböző szigorúságú szabályozások miatt különböző munkagépek beszerzésére van szükség. A terminológia is zavaros, például nem világos a vállalatok és vállalkozások közötti különbség. Az egyes tagállamokban érvényes felülvizsgálati kötelezettségek többletköltséget jelentenek, amelyek gyakran megsokszorozódnak azáltal, hogy minden egyes ország más és más meghatározott szerv általi ellenőrzést ír elő akár a fejlesztés, a tesztelés vagy a szállítás terén. Az EGSZB azt szeretné, hogy különösen a biztonsági intézkedések tekintetében történjen meg mielőbb a jogszabályok harmonizációja. A traktorok tekintetében például a visszapillantó tükörrel és a sebességkorlátozással kapcsolatos jelenlegi rendelkezéseken túl konkrét műszaki előírásokra is szükség van az első és hátsó fényszórókra, és különösen a féktávolságra vonatkozóan. Jelenleg olyan traktorok is közlekednek az utakon, amelyek már 40 évesek is elmúltak. A gépállomány fokozatos megújítása jóval magasabb fokú aktív és passzív biztonsági szintet eredményezne.
1.7

A nemzeti kormányok feladata, hogy meggyőződéssel népszerűsítsék az euróövezetet: ajánlatos tartózkodniuk attól, hogy az eurónak tudják be a nemzetgazdaság problémáit, elhomályosítva a közös pénz bevezetéséből a nemzetgazdaság számára származó előnyöket. Kívánatos lenne egyébiránt, hogy azok az országok, amelyek nem vezették be az eurót annak forgalomba helyezésekor, egyértelműen kinyilvánítsák szándékaikat a jövőt illetően. Ennek célja nemcsak az volna, hogy a közvéleményt tájékoztassák az euróövezetről, hanem az is, hogy elősegítsék a jövőbeli európolitikák meghatározását annak ismeretében, hogy mely gazdaságok hivatottak részt venni az övezetben.
1.9

Az EGSZB ezzel kapcsolatban értetlenségének ad hangot amiatt, hogy az Európai Bizottság a könnyű haszongépjárművekre is kiterjedő jogszabályt kíván javasolni. Ezeknek a szakmai felhasználásra szánt járműveknek a fogyasztását, így CO2-kibocsátását is gondosan megvizsgálják a lehetséges vásárlók, hiszen e tényezők jelentősen hatnak az üzemeltetési költségekre. Következésképpen a piacon kínált járművek már jelenleg is a leghatékonyabb megoldásokat alkalmazzák – majdnem kizárólag dízelmotorral működnek. Az EGSZB mindenesetre azt ajánlja az Európai Bizottságnak, hogy a témával kapcsolatos bármiféle döntés előtt végezzen hatásvizsgálatot egy, a könnyű haszongépjárművek kibocsátására vonatkozó felmérés alapján, ami jelenleg nem áll rendelkezésre.