HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 327/58

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Gondoljuk újra az oktatást – beruházás a készségekbe a jobb társadalmi-gazdasági eredmények érdekében

(COM (2012) 669 final)

2013/C 327/12

Előadó: Mário SOARES

Társelőadó: Pavel TRANTINA

2012. november 20-án az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Gondoljuk újra az oktatást – beruházás a készségekbe a jobb társadalmi-gazdasági eredmények érdekében

COM(2012) 669 final.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció 2013. június 26-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2013. július 10–11-én tartott, 491. plenáris ülésén (a 2013. július 10-i ülésnapon) 154 szavazattal, 3 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az EGSZB általában véve támogatja az Európai Bizottság kezdeményezését, különösen a fiatalok munkanélkülisége elleni küzdelemre irányuló törekvését. Úgy véli azonban, hogy a közlemény tartalma nincs összhangban a címével („Gondoljuk újra az oktatást”).

1.2 A jelenlegi gazdasági és szociális válság miatt szűkülnek az Európai Unió tagállamainak költségvetési lehetőségei, különösen azokéi, amelyek költségvetési kiigazítási programok alanyai. Ezt a helyzetet tovább súlyosbítja, hogy magának az Uniónak a költségvetése is csökken. Az EGSZB figyelmeztet annak veszélyére, hogy az oktatásra szánt költségvetés lefaragása miatt a szükségesnek tartott kezdeményezések és javaslatok megmaradnak a szándéknyilatkozat szintjén.

1.3 Az EGSZB, annak tudatában, hogy jelentős hiányosságok vannak az oktatási rendszerekben, amelyeket sürgősen orvosolni kell, illetve hogy haladéktalanul meg kell oldani az iskola és a munka világa közötti átmenet kérdését, az alábbi javaslatokat fogalmazza meg: Az európai intézmények figyelmébe 1.3.1 Vizsgálják felül az oktatással és képzéssel kapcsolatos adatok gyűjtésének, ismertetésének és értelmezésének módját, biztosítva azok átláthatóságát és összehasonlíthatóságát. 1.3.2 Vizsgálják felül a jelenlegi európai oktatási folyamatokat és a létező különféle eszközöket is, valamint különösen a minőségbiztosításra vonatkozó európai szabványokat és iránymutatásokat (angol rövidítéssel: ESGQA). 1.3.3 Hajtsák végre az itt javasolt intézkedéseket, és építsék azokat be más, olyan kezdeményezésekbe is, amelyek a fiatalok munkaerő-piaci beilleszkedését célozzák, különös tekintettel a foglalkoztatást és a vállalkozói szellemet előmozdító „Mozgásban az ifjúság” cselekvési programra. 1.3.4 Gondoskodjanak róla, hogy az Unió következő költségvetése tartalmazza a program egésze – különösen a közelmúltban elfogadott ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés – számára szükséges előirányzatokat. A tagállamok figyelmébe 1.3.5 Jövőorientált módon vizsgálják felül és/vagy tegyék naprakésszé a foglalkoztatással és a színvonalas közszolgáltatásokkal kapcsolatos politikákat, abból a meggondolásból, hogy az oktatással kapcsolatos célok teljes mértékű eléréséhez az ágazatban végrehajtott beruházásokat ki kell egészíteni a fenntartható növekedést és jólétet előmozdító munkaügyi, szociál- és gazdaságpolitikákkal. Biztosítsák eközben a szociális partnereknek és a civil társadalom más szervezeteinek teljes körű részvételét ebben a folyamatban. 1.3.6 Ösztönözzék az oktatási politikák és programok kiegészítését a vállalkozói készségek megszerzésével, amihez adott esetben az iskolában tanultakat ki lehetne egészíteni vállalati képzéssel és a vállalkozások arra való motiválásával, hogy vegyenek részt az iskolák által indított kezdeményezésekben. 1.3.7 Támogassák, hogy az iskolák indítsanak duális oktatási és képzési rendszereket, amelyek a tantermi oktatást munkahelyi tapasztalatszerzéssel egészítik ki. Hívják fel az oktatásért felelős hatóságok és a vállalkozások figyelmét ezen kezdeményezések jelentőségére. 1.3.8 Sürgősen vizsgálják felül a szakoktatás és -képzés, valamint a munka világa közötti kapcsolatot, hogy jobban megértsék az esetleges hiányosságokat, és olyan szakképzéseket szervezzenek, amelyek valóban megfelelnek a munkaerőpiac igényeinek. 1.3.9 Garantálják mindenki számára az egész életen át tartó tanuláshoz és a képzettségi szint javításához (továbbképzés és átképzés) szükséges feltételeket, tiszteletben tartva a színvonalas és egész életen át tartó tanuláshoz való jogot. 1.3.10 Ismerjék el és használják ki kreatív és innovatív módon a nem formális tanulást, népszerűsítsék a formális rendszeren kívül megszerzett kompetenciákat és ösztönözzék a nem formális és a formális tanulás egymást kiegészítő jellegét, eközben pedig mozdítsák elő az esélyegyenlőséget. 1.3.11 Fogadjanak el olyan közös szabványokat és elveket, amelyek lehetővé teszik minőségi kritériumok meghatározását a nem formális tanulás elismerését és validálását garantáló rendszerek számára. 1.3.12 Fektessenek be jó tanárok képzésébe és felvételébe, javítsák tudományos és szakmai képzettségük szintjét, törekedjenek a nemek egyensúlyának garantálására a tanárok felvétele során, illetve biztosítsanak számukra megfelelő munkakörülményeket, fizetést és karrierlehetőségeket, hogy vonzóbbá tegyék a tanárszakmát a fiatalabb nemzedékek számára. 1.3.13 Az oktatásra és a képzésre szánt kiadásokat tekintsék a jövőbe történő befektetésnek és állandó feltételnek ahhoz, hogy teljesíteni tudják azt a kötelezettséget, hogy színvonalas és hasznos oktatást biztosítsanak mindenki számára, és kerüljék az ezt akadályozó megszorításokat. 1.3.14 Az oktatáspolitika kialakításába és nyomon követésébe, valamint az esetleges problémák azonosításába be kell vonni az összes érdekelt felet (köztük a fiatalok és a közösségek szervezeteit, az iskolákat és a tanárokat, a szülőket és nevelőket, valamint a vállalatokat és a szakszervezeteket), akiknek ugyanígy részt kell vállalniuk a fiatalok oktatásában, képzésében és a társadalomba való integrálásában is. Eközben világos célokat kell meghatározni, továbbá rendszeres értékeléseket végezni és elegendő forrást biztosítani a fenntarthatóság garantálásához. A szociális partnerek figyelmébe 1.3.15 Vállalják fel annak felelősségét, hogy megfelelően végrehajtsák a 2012–2014 közötti időszakra szóló közös munkaprogramjuk keretében elfogadott, az ifjúság foglalkoztatásával kapcsolatos intézkedés keretrendszerét, amely az általános foglalkoztatási szint növelése érdekében kiemelt figyelmet fordít az oktatás, a fiatalok elvárásai és a munkaerőpiac igényei közötti kapcsolatra, és eközben tekintettel van annak folyamatára, ahogyan a fiatalok kikerülnek az iskolából a munkaerőpiacra.

2. Bevezetés

2.1 Az EGSZB gyakran foglalkozik az oktatás témájával, ezért üdvözli, hogy az Európai Bizottság közleménye kijelenti: „az oktatásra és képzésre irányuló beruházás elengedhetetlen a növekedés és a termelékenység javításához” (1). Ugyanakkor az EGSZB osztja a dokumentumban kifejtett amiatti aggodalmat, hogy az európai munkaerőpiacok jelentős változásokon mennek keresztül, és emiatt még nagyobb szükség van az oktatási rendszerek átalakítására a feltárt hiányosságok vagy hibák kijavítása érdekében.

2.2 Az EGSZB számos véleményében (2) szót emelt az oktatásnak mint alapvető emberi jognak az elismerése mellett, azzal érvelve, hogy az oktatás központi célja továbbra is az, hogy megtanítsák, hogyan lehet olyan szabad, kritikus gondolkodású és független polgárokká válni, akik képesek hozzájárulni a társadalom fejlesztéséhez, amelyben élnek, és tudatában vannak annak, hogy közösek az értékeik és a kultúrájuk.

2.3 Az EGSZB meg van győződve arról, hogy a tanárképzésben figyelmet kell fordítani a korszerű kommunikációs készségekre, amelyek révén az iskolai élet hasznossá és érdekessé tehető (3).

2.4 Az EGSZB egyetért azzal is, hogy sürgősen koherens és átfogó politikai válaszokat kell találni néhány alapvető problémára. Ilyen például a folyamatosan magas iskolaelhagyási arány Európában, a munkavállalók részvételének csökkenése az egész életen át tartó képzésben, az, hogy több millióan továbbra is alacsony iskolázottsági szintet érnek el, a 15 éven aluliak nem tudnak megfelelően olvasni, illetve egyes uniós országokban fiatalok tömegei munkanélküliek.

2.5 Az EGSZB azonban attól fél, hogy a közleményben javasolt kezdeményezések meghiúsulnak a válság által sújtott európai országok realitásainak árnyékában. A – különösen az oktatásra és a képzésre szánt – költségvetés csökkentése megnehezítheti a diákok közt fennálló alapvető egyenlőtlenségek kijavítását és a mindenki számára elérhető színvonalas oktatás előmozdítását (4).

2.6 Bár az oktatás tagállami kompetenciaterület, az Európai Uniónak is fontos szerep jut, amit akár a különböző oktatási minisztériumok közötti nyitott koordinációs mechanizmus, akár az európai szintű adatgyűjtési rendszerek használatával, vagy különféle európai oktatási kezdeményezések – például a bolognai vagy a koppenhágai folyamat, a bruges-i közlemény, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS), az európai szakképzési kreditrendszer (ECVET), az európai képesítési keretrendszer (EQF), valamint a minőségbiztosításra vonatkozó európai szabványok és iránymutatások (ESGQA) (5) – révén tölthet be.

2.7 Jogos az a civil társadalom széles rétegei által kifejezésre juttatott aggodalom, hogy a fiatalok jelenlegi képességei nincsenek összhangban a vállalatok szükségleteivel, nehéz az átmenet az iskola és a munka világa között, illetve nehéz munkanélküliség után újból munkába állni. Ez megoldásra vár. Az EGSZB ezért különösen üdvözli az Európai Bizottság döntését, hogy megerősíti a kapcsolatokat az oktatási intézmények és a vállalatok között, előmozdítja az olyan közös kezdeményezéseket és fellépéseket, amelyek megkönnyítik az iskolából a munka világába való átmenetet, csökkentik a mobilitás korlátait az EU-ban, határozottan javítják a munkaerőpiac működését, és garantálják az esélyegyenlőséget. Az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy tegyenek előrelépéseket ebben az irányban, ügyelve arra, hogy fenntartsák az európai szociális modellt és erősítsék a társadalmi kohéziót.

2.8 Az EGSZB üdvözli az ifjúság foglalkoztatásával kapcsolatos intézkedésnek a szociális partnerek által a 2012–2014 közötti időszakra szóló közös munkaprogramjuk alapvető részeként kialakított keretrendszerét, amelyet először a 2013. március 14-i háromoldalú szociális csúcstalálkozón ismertettek.

3. Általános megjegyzések

3.1 Az EGSZB üdvözli, hogy az Európai Bizottság kiemelt figyelmet szentel a fiatalok munkanélkülisége elleni küzdelemnek négy kulcsfontosságú területen: a magas színvonalú oktatás és képzés, a munkavégzésen alapuló gyakorlati képzés alkalmazása, a szakmai gyakorlatok és a duális képzési formák, valamint a partnerségeknek egy közös cél elérése érdekében történő megerősítése terén.

3.2 A közlemény címe olyan törekvést sejtet, amit a tartalom nem támaszt alá – ennek oka valószínűleg az, hogy az Európai Bizottság egyetlen célra kívánta koncentrálni a figyelmét. Az EGSZB mindazonáltal úgy véli, hogy a közlemény mehetett volna messzebb, és foglalkozhatott volna olyan sürgető kérdésekkel/kihívásokkal, mint a jelenlegi demográfiai helyzet Európában, vagy az energia és a migráció kérdése, amelyek mind összetettebb válaszlépéseket igényelnek. A jövőben ugyanígy figyelmet kellene fordítani olyan megfontolásokra is, mint amelyeket a közelmúltban az ENSZ és az UNESCO tett közzé (6).

3.3 Az Európai Bizottság javaslatát illetően az EGSZB felhívja a figyelmet arra, hogy veszélyes az oktatásra úgy tekinteni, mint a kizárólag a munka világában használható kompetenciák fejlesztésének és a foglalkoztathatóság növelésének eszközére (7). Az EGSZB megerősíti, hogy hisz abban, hogy a foglalkoztathatóság nemcsak az alapkészségek és a gyakorlati tapasztalatok megszerzésének a függvénye, hanem olyan tulajdonságoknak és attitűdöknek is, mint az aktív polgárság, a személyes fejlődés vagy a jólét. Emiatt, bár az oktatás újraértékelése során a foglalkoztathatóságot fejlesztendő célkitűzésnek lehet tekinteni, azt nem szabadna túlságosan szűken értelmezni.

3.4 Az EGSZB rámutat, hogy ahhoz, hogy az oktatás teljes mértékben teljesítse a tőle elvárt célokat, az ebbe az ágazatba történő beruházásokat olyan munkaerő-piaci, szociális és gazdaságpolitikáknak kell kísérniük, amelyek támogatják a fenntartható növekedést és a jólétet. Az EGSZB már korábban javasolta az EU és a tagállamok számára, hogy – különösen a válságra való tekintettel – vegyék fontolóra a foglalkoztatással és a színvonalas közszolgáltatásokkal kapcsolatos politikák jövőorientált felülvizsgálatát és/vagy naprakésszé tételét, és eközben fordítsanak több figyelmet bizonyos csoportokra (a gyermekekre, a különleges bánásmódot igénylőkre, a migránsokra stb.), illetve mindezekbe a politikákba építsék bele a nemi dimenziót és a szervezett civil társadalom teljes körű részvételét (8).

3.5 Annak elismerése, hogy a munkaerőpiac által jelenleg igényelt és a fiatalok és a munkavállalók által jellemzően birtokolt kompetenciák nem felelnek meg egészen egymásnak, még sürgősebbé teszi az oktatás és a munka világának összekapcsolását úgy, hogy megszűnjön ez a különbség. Az EGSZB eközben elismeri, hogy a tanulás és a munkavégzés nem történik és nem is történhet egyazon időben.

3.6 Az EGSZB üdvözli az Európai Tanács által a közelmúltban hozott döntést, amely szerint létrehoz egy „ifjúsági garanciát”, amelynek célja annak biztosítása, hogy minden 25 év alatti fiatal számára a tanulmányok befejezését vagy a munkanélkülivé válást követő négy hónapon belül ajánljanak fel tisztességes munkát, továbbképzést vagy szakmai gyakorlatot.

3.7 Az EGSZB rámutat viszont arra, hogy a munkanélküliség jelenlegi mértéke nem csupán a fiatalokat sújtja, hanem az idősebb munkavállalókat is. Ki kellene használni ezért ezeknek a munkavállalóknak a tudását arra, hogy segítsék a fiatalokat a munka világába való beilleszkedésben, illetve hogy átadják a különféle tapasztalatok útján megszerzett ismereteiket.

3.8 Az EGSZB sajnálja, hogy az Európai Bizottság nem használta ki az alkalmat arra, hogy elismerje a nem formális tanulás által a formális oktatás kiegészítéseként betölthető szerepet, és felhívja a figyelmet a strasbourgi szimpózium arra irányuló kérésére, hogy alakítsák ki a nem formális tanulás európai elismerésének hosszú és középtávú folyamatát (9).

4. Részletes megjegyzések

4.1 Transzverzális és alapkészségek

4.1.1 Az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy „célzott erőfeszítésre van szükség a transzverzális készségek fejlesztésének területén (…), különösen a vállalkozói készségek területén”. Úgy véli azonban, hogy az első lépésnek mindenki számára az alapvető készségek megszerzésének kell lennie. Az EGSZB egyetért azzal is, hogy a nyelvtanulásnak továbbra is különös figyelmet kell szentelni. Valójában egy jó alapképességeket és átfogó készségeket (mint a csapatmunka, több nyelv ismerete, az informatikai eszközök használata, a vélemény alkotására és kinyilvánítására való képesség, részvétel a döntéshozatalban stb.) szerzett fiatalnak talán kevesebb nehézséget okoz az, hogy elhelyezkedjen a munkaerőpiacon és sikeres legyen a vállalkozói világban.

4.1.2 A vállalkozói készségek kétségtelenül fontos elemet jelentenek, amennyiben nem kizárólag a vállalkozásalapításra irányulnak. Vállalkozói szellem nélkül nem lehet nagy dolgokat elérni, különösen a jelenlegihez hasonló nehéz időszakokban. Üdvözlendő ezért az, hogy ezeket a kompetenciákat a szakpolitikák és az oktatási programok részévé teszik.

4.1.3 A vállalkozói szellem kialakításához a tantervekkel kapcsolatos kérdéseken túlmenően fontos lehet a vállalatoknál vagy szervezeteknél való tanulás lehetősége, valamint a vállalatok és szervezetek részvételének ösztönzése az iskolák által indított kezdeményezésekben. Az Európai Bizottságnak és a tagállamoknak világosabb módon kellene megfogalmazniuk, hogy mit jelent az „egyenlő hozzáférés a megfelelő képzéshez és az aktív életre való felkészítő programokhoz”, és koherens mutatókat kellene kialakítaniuk a különböző szintű összehasonlítás és az eredményeknek a szociális partnerek és a civil társadalom részvételével történő értékelése érdekében.

4.1.4 Az EGSZB mindazonáltal úgy véli, hogy a vállalkozói szellem csak akkor képes teljes potenciálját kibontakoztatni, ha együttműködési készség és csapatszellem is kiegészíti. Az oktatásnak ezeket is ki kellene alakítania a gyermekekben és a fiatalokban.

4.1.5 Az oktatási rendszereknek továbbra is kiemelt figyelmet kell szentelniük a „STEM”-tárgyak (10) (a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika) tanításának, mivel azok továbbra is a technológiák és a technológiai fejlődés dominanciája által jellemzett társadalom középpontjában állnak, illetve mivel a magasan képzett és jelentős tudományos ismeretekkel rendelkező munkavállalók iránti kereslet a jövőben is nagy lesz (11). Az is fontos azonban, hogy ezeket a témákat barátságosabb és kreatívabb, tehát vonzóbb módon kezeljék, ami megkönnyíti a nemek jobb és megfelelőbb egyensúlyának kialakulását (12).

4.1.6 A dokumentum nem utal a válság és a kiigazítási politikák által a tudományra, a kutatásra és azok szereplőire (kutatók, tudósok, egyetemek) kifejtett hatásokra, sem pedig az „agyelszívásra”, amellyel jelenleg az EU számos tagállama szembesül. Az EGSZB számos véleményében (13) szólt annak jelentőségéről, hogy történjen előrelépés az Európai Kutatási Térség teljes körű megvalósulása irányában. Kijelentette azt is, hogy a kutatók, a tudományos ismeretek és a technológia szabad áramlásának a belső piac „ötödik szabadságává” kellene válnia.

4.2 Szakmai készségek

4.2.1 Az EGSZB osztja az Európai Bizottság aggályát az oktatás és a munkaerőpiac igényei közötti összhang hiányát illetően. Világos, hogy a munkaerőpiacnak meg nem felelő oktatási rendszer tökéletlen készségeket, és ami még ennél is rosszabb, munkanélküliséget eredményezhet (14). Az EGSZB elismeri, hogy nagyobb figyelmet kell szentelni a szakoktatás és -képzés felülvizsgálatának, valamint az ezek és a munkaerőpiac közötti kapcsolatok jobb megértésének ahhoz, hogy az előbbiek jobban megfeleljenek az utóbbi igényeinek. Kiemeli azt is, hogy a szociális partnerek és a szervezett civil társadalom részvétele elengedhetetlen a munkaerőpiacnak megfelelő szakképzés kialakításához (15).

4.2.2 Az ikt-kkal kapcsolatos készségek oktatása és azok elismerése igen nagy jelentőséggel bír a munkaerőpiac tekintetében. Ezért olyan megfelelő programokba kell beruházni, amelyek – a szakképzés és a felsőoktatás szintjén – biztosítják ezeket a készségeket, különösen a fiatal nők számára. Az EGSZB támogatja azt a javaslatot, hogy az ikt-kkal kapcsolatos készségek oktatásáért és elismeréséért európai minőségi védjegyet hozzanak létre az iparág számára.

4.2.3 Az EGSZB megerősíti, hogy mindenkinek joga van ahhoz, hogy olyan tudással és készségekkel rendelkezzen, amelyeknek köszönhetően teljes mértékben részt vehet a munka világában és a társadalomban. A szakképzéshez való jog nem csupán a fiatalokat illeti meg, akik később lépnek majd a munkaerőpiacra, hanem minden munkavállalót. Annak köszönhetően naprakész tudással rendelkezhetnek, és megfelelhetnek a folyamatban lévő változások által állított kihívásoknak. A foglalkoztathatóság nem a fiatalok előjoga

4.2.4 A munkahelyi képzés és különösen a tantermi oktatást a szakmai gyakorlattal vegyítő duális képzési rendszerek fontos szerepet tölthetnek be a munkahelyteremtéshez szükséges változások alakításában (16). Eközben pedig az oktatási rendszer részét is kell képezniük, ami megköveteli az egyes felek szerepének tisztázását. Alapvető jelentőségű az iskolák és a vállalatok figyelmének felhívása erre az oktatási módszerre (17).

4.3 A nyitott és rugalmas tanulás ösztönzése

4.3.1 Annak elismerése, hogy a modellek eddig soha nem látott gyorsasággal változnak (átmenet az ipari társadalomból a tudás társadalmába, illetve abból a hálózati társadalomba) kreatívabb és innovatívabb megközelítést követel meg, amely összeköti az élet és a tevékenységek különböző területeit, elismeri és értékeli a sikereket, hidakat épít a kultúra, az általános és a szakképzés, valamint a munkaerőpiac között, előmozdítja a nem formális és a formális tanulás egymást kiegészítő jellegét, eközben pedig támogatja az esélyegyenlőséget.

4.3.2 A tanulás ösztönzésének akkor van értelme, ha az egyéneknek lehetőségük van kihasználni a tanulás lehetőségét, és ha annak sikeressége nem kizárólag attól függ, hogy az egyes személyek mennyi erőfeszítésre képesek, és mennyire lenne szükségük. Ennek hiányában azok a csoportok, amelyek már most is hátrányos helyzetben vannak vagy a perifériára szorultak, továbbra is kollektív szegregáció alanyai lesznek. Az EGSZB ezért növekvő aggodalommal állapítja meg, hogy a felnőtteknek szóló oktatási programokban való részvétel szintje igen alacsony: az Európai Bizottság szerint az EU-ban a felnőtteknek átlagosan 8,9 %-a vesz részt az egész életen át tartó tanulásban, és ez az arány hét tagállamban alig éri el az 5 %-ot.

4.3.3 Javítani kell az iskolán kívül szerzett ismeretek (nem formális tanulás) elismerésének jelenleg túlságosan a formai jelleget előtérbe helyező folyamatait. Ki kell emelni azt is, hogy a döntést az érintett szociális partnerekkel és a civil társadalom más szervezeteivel való egyeztetésnek kell megelőznie, valamint hogy az elismerés minőségét az államnak kell garantálnia. Az elismerési eljárások hatékonyabban segíthetik a nem formális oktatás előnyeinek láthatóbbá tételét, különösen a szociális partnerek körében. Fontos az is, hogy minél szélesebb körű és minél könnyebben érthető információkat nyújtsanak a készségek elismertetésének és validálásának módjairól, hogy azok mindenki számára hasznosak legyenek.

4.3.4 Egy olyan időszakban, amikor – különösen a fiatalok körében – magas a munkanélküliség, Európa számára közép- és hosszú távon is alapvető kihívást jelent a készségek megszerzésének nyíltabb és rugalmasabb módon történő felülvizsgálata. Ahhoz, hogy megfeleljenek ennek a kihívásnak, a tagállamoknak többek között az alábbiakat kell teljesíteniük: a) mindenki számára biztosítaniuk kell a készségek bővítését és a magasabb képesítést megkövetelő munkahelyek megszerzését lehetővé tevő egész életen át tartó tanulásban való részvétel feltételeit, megvalósítva így az Európa 2020 stratégia „inkluzív növekedés” célkitűzését; b) lehetővé kell tenniük a fiatalok számára, hogy igénybe vegyék pályaválasztási tanácsadók támogatását; c) gyakorlatorientált, innovatív és kreatív, a szociális párbeszéd keretében kidolgozott kezdeményezések révén javítaniuk kell a munkaerőpiacon jelen lévő vagy az arra kilépni szándékozó, nem elegendően magas iskolai vagy iskolán kívüli végzettséggel rendelkezők képzését (továbbképzés vagy átképzés). Ezeknek a kezdeményezéseknek tekintettel kell lenniük az érintett munkavállalók korára, tapasztalataira és ismereteire; d) rögzíteniük kell a színvonalas tanúsított képzéshez való jogot, meghatározva egy évenkénti képzési óraszámot, amelyre minden munkavállaló jogosult, függetlenül képzettségi szintjétől vagy a munkaszerződésének típusától; e) ösztönözniük kell készségfejlesztési tervek kidolgozását a vállalkozásokban, a munkavállalók és a vállalkozók közös részvételével, szem előtt tartva a vállalatok – különösen a kkv-k – helyzetét, és így megfelelve az európai szintű szociális partnerek által megkötött megállapodásoknak; f) támogatniuk kell azokat a kezdeményezéseket, amelyek célja a formális oktatási rendszeren kívül megszerzett készségek láthatóságának fokozása, a nem formális tanulás elismerésének erősítése és az ilyen képzés minőségének garantálása.

4.3.5 Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság szándékát, hogy létrehozza a készségek és képesítések európai térségét, amely nagyobb összhangot és átláthatóságot tesz lehetővé a készségek és a képesítések EU-n belüli elismerése terén.

4.4 Az európai tanárok és oktatók támogatása

4.4.1 Az EGSZB egyetért a közleménnyel, amely elismeri az oktatók és tanárok alapvető szerepét a képzés javításában és a gyermekek és fiatalok arra való ösztönzésében, hogy megszerezzék mindazokat a készségeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfelelhessenek a globalizáció állította kihívásoknak. Ezért szükséges és hasznos stratégiát jelent a jó tanárok és oktatók képzésébe és felvételébe való beruházás.

4.4.2 Az azonban, hogy a jó tanárokon és oktatókon sok múlik, nem jelenti azt, hogy a tanítás önmagában meghatározza a diákok tanulását. Nem szabad alábecsülni az oktatás környezetét jelentő társadalmi-gazdasági körülményeket sem.

4.4.3 A széles körű és mélyreható gazdasági, társadalmi és technológiai változásokra való tekintettel nagyon fontos, hogy a tanári szakmát kulcselemnek tekintsük a magas színvonalú, napjaink követelményeihez alkalmazkodni képes oktatás előmozdításában. Ez azt jelenti, hogy e cél eléréséhez alapvető jelentőséget kap a tanárok tudományos és szakmai képzésének javítása és az olyan fizetési és karrierfeltételek biztosítása, amelyek vonzóbbá teszik ezt a szakmát a fiatalok számára. Rettentő fontos még az is, hogy a nemek aránya kiegyenlítettebb legyen a tanárok felvétele során.

4.4.4 Az EGSZB megjegyzi, hogy az oktatók felvétele során kívánatos lenne szem előtt tartani a sokféleséget, főként az etnikai hovatartozás, a kultúra, a vallás, az életkor stb. tekintetében. Ezenkívül a személyek szabad mozgásának és a bevándorlásnak az összefüggésében kiemelt fontossággal bír a nyelvtudás és az interkulturális kommunikációs készségek megszilárdítása, mind a gyermekek, mind a fiatalok, mind a tantestület körében, annak érdekében, hogy különböző anyanyelvűek között is javuljon az együttműködés. A tanároknak megfelelő képzést kell kapniuk ahhoz, hogy együtt tudjanak dolgozni az iskolában lemaradó, szükséghelyzetben lévő, kockázatos társadalmi övezetekben élő, vagy kirekesztett diákokkal is. Olyan tanárokra van tehát szükség, akik képesek beilleszkedni egy multikulturális és sokrétű tanulási környezetbe (18).

4.5 Az oktatás finanszírozása

4.5.1 Az EGSZB üdvözli, hogy az Európai Bizottság azzal, hogy vitát kezdeményez a legfontosabb szereplőkkel az oktatásba való beruházás előnyeiről, kötelezettséget vállal arra, hogy nagyobb figyelmet fordítson az oktatás finanszírozására (19). Támogatja azt a szándékot is, hogy a szociális partnerekkel közösen megvizsgálják a színvonalas munkahelyi képzés kínálatának növelését.

4.5.2 Az EGSZB örömmel fogadja, hogy a tagállamok nemzeti szintű vitákra ösztönöznek az oktatás és a képzés fenntartható finanszírozásának mechanizmusairól. Annak ellenére azonban, hogy ilyen figyelmet kap, az oktatás és a képzés számos tagállamban csökkenő finanszírozásban részesül (20). Az EGSZB kiemeli annak jelentőségét, hogy a szociális partnerek és a civil társadalom más szereplői széles körben és állandó jelleggel részt vegyenek a teljes folyamatban. Üdvözli az arra irányuló erőfeszítéseket, hogy az oktatási ágazat – és különösen a szakoktatás és -képzés – társfinanszírozásába bevonják a magánszektort, azonban ezzel párhuzamosan egyértelmű kritériumok meghatározását javasolja a különböző szektorok (a köz-, a magánszektor és egyéb ágazatok) ezzel kapcsolatos felelősségének megosztása kapcsán. Ez nem vezethet ahhoz, hogy az állam többé nem lesz felelős a nemzeti és a nemzetközi szinten a megfelelő finanszírozás és a mindenki számára elérhető színvonalas oktatás garantálására vállalt kötelezettségének teljesítéséért (21).

4.5.3 Az EGSZB határozottan megerősíti, hogy a fiatalok mobilitása szempontjából nagy szerepük van az olyan programoknak, mint az Erasmus, az Erasmus Mundus és a Mozgásban az ifjúság, amelyeknek a fiatalok személyes fejlődése, képességei és készségei terén tett hozzájárulása általánosan elismert. Emiatt az új többéves pénzügyi keretben meg kell erősíteni finanszírozásukat, valamint javítani kell a résztvevők kiválasztási folyamatát, hogy mindenki számára egyenlő, igazságos és valódi esélyeket lehessen biztosítani, a programok által ösztönözve bizonyos specifikus kockázati csoportokat a kezdeményezésekben való részvételre, és megoldásokat ajánlva az anyagi erőforrásokkal vagy a képzettséggel kapcsolatos akadályokra, amelyekkel számos diák és fiatal kénytelen szembenézni.

4.6 Partnerségek

4.6.1 Az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy nagy jelentősége van a különféle társadalmi szereplőkkel és csoportokkal való fokozott együttműködésnek az oktatás és a képzés terén. A partnerségek hasznos tapasztalatcserét tesznek lehetővé, és lehetőséget nyújtanak arra, hogy az oktatási folyamatba bevonjunk mindenkit, aki képes biztosítani és/vagy naprakésszé tenni sajátos készségeket, különösen a munkaerőpiac által keresetteket.

4.6.2 Az EGSZB kiemeli annak jelentőségét, hogy minden érdekelt felet (többek között fiatalok és közösségek szervezeteit, iskolákat és tanárokat, szülőket és nevelőket, vállalatokat és szövetségeket, helyi és regionális önkormányzatokat és más nemzeti közhatóságokat) bevonjanak az iskolai életbe, egyértelmű célokat tűzzenek ki, rendszeres értékeléseket végezzenek és a fenntarthatóságot garantáló forrásokat biztosítsanak. Az EGSZB reméli, hogy az „Erasmus mindenkinek” program határozottan hozzájárul majd az oktatás minőségének garantálására és az esélyegyenlőség biztosítására törekvő szövetségek támogatásához, ösztönzéséhez és előmozdításához. Az oktatás holisztikus tevékenységként szakmai tanácsadással kiegészülő magas szintű pályaorientációt követel meg. Ezenkívül terjeszteni kellene a számos iskolában követett legjobb gyakorlatokat, melyek szerint az iskolák tanítás után kulturális elfoglaltságok, ülések és továbbképzések központjaivá alakulnak át, és kínálatukkal a lakosság valamennyi korcsoportját és az összes társadalmi réteget megcélozzák.

4.6.3 Az EGSZB elismeri az ifjúsági szervezeteknek a fiatalok részvétele szempontjából jelentett értékét, valamint az ifjúságot napjainkban sújtó hatalmas problémák kezeléséhez nyújtott hozzájárulását. Ezek közül a problémák közül természetesen kiemelkedik a fiatalok munkanélkülisége, amelynek magas szintje teljességgel elfogadhatatlan. Pozitív stratégia lehet partnerségek kialakítása ezekkel a szervezetekkel olyan „puha készségek” kifejlesztésének lehetővé tételére, mint például a szervezési, a kommunikációs, a vezetői, a kezdeményezőkészség vagy a nyelvismeret. Ennek feltétele azonban, hogy garantálva legyenek a folyamathoz szükséges források (22).

4.6.4 Az EGSZB támogatja azt az elképzelést, hogy a tagállamokban alakítsanak ki ifjúságigarancia-rendszereket, amelyeket a többéves pénzügyi program keretében egy konkrét alapból finanszíroznának. Úgy véli azonban, hogy a 6 milliárd eurós összeg egyértelműen nem elegendő, mivel ennek egy részét már most is az Európai Szociális alap adja.

Kelt Brüsszelben, 2013. július 10-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Henri MALOSSE

(1) COM(2012) 669 final.

(2) HL C 161., 2013.6.06. 67-72. o.; HL C 161., 2013.5.06. 27-34. o.; HL C 11., 2013.1.15. 8-15. o.; HL C 299., 2012.10.04. 97. o.; HL C 191., 2012.6.29. 103. o.; HL C 76., 2013.3.14., 1. o.; HL C 181., 2012.6.21., 154. o.; HL C 143., 2012.5.22., 94. o.; HL C 181., 2012.6.21., 143. o.; HL C 68., 2012.3.06., 11. o.; HL C 318., 2011.10.29., 50. o.; HL C 68., 2012.3.06., 1. o.; HL C 318., 2011.10.29., 142. o.; HL C 318., 2011.10.29., 1. o.; HL C 132., 2011.5.03., 55. o.; HL C 21., 2011.1.21., 66. o.; HL C 255., 2010.9.22., 81. o.; HL C 318., 2009.12.23., 113. o.; HL C 128., 2010.5.18., 10. o.; HL C 224., 2008.8.30., 100. o.; HL C 204., 2008.8.09., 95. o.; HL C 151., 2008.6.17., 45. o.; HL C 218., 2009.9.11., 85. o.; HL C 151., 2008.6.17., 41. o.

(3) Felmérés az iskolák körében: Az ikt az oktatásban (https://ec.europa.eu/digital-agenda/node/51275).

(4) Az UNESCO által 2012-ben az „Oktatást mindenkinek” kezdeményezésről (EFA) készített nyomonkövetési jelentés amellett, hogy elítéli, hogy megtorpant az EFA céljainak elérésére irányuló folyamat, arra a következtetésre jut, hogy az oktatási rendszerek számára elegendő és hosszú távú finanszírozást kell biztosítani ahhoz, hogy a polgárok számára pozitív eredményeket tudjunk felmutatni. Az OECD eközben a közelmúltban több nyilatkozatban is jelezte, hogy a minőségre és az egyenlőségre koncentráló közoktatás a legjobb eszköz arra, hogy a kormányok megtakarítást érjenek el, miközben megfelelő beruházásokat hajtanak végre. A leghátrányosabb helyzetű közösségeket és személyeket is be kell azonban vonni, hiszen csak így beszélhetünk színvonalas oktatási rendszerről (Education International–OECD konferencia: „Quality and dialogue key to public education”, 2013. február 4.).

(5) A rövidítések a kezdeményezések angol nevére utalnak.

(6) Az UNESCO párizsi székhelyén (2013. február 12–14-én) tizenkét nemzetközi oktatásügyi szakértő megkezdte a szervezet által a 20. században az oktatás tárgyában készített legfontosabb jelentéseknek a legutóbbi, alapvető társadalmi változások fényében történő kritikai felülvizsgálatát. A vizsgált dokumentumok az alábbiak: Edgar Faure: Learning to Be (1972); Jacques Delors jelentése: Learning: the Treasure Within (1996) www.unesco.org.

(7) A „foglalkoztathatóság” és a „munkahelyteremtés” nem ugyanaz, és nem egyazon fogalmat írnak le. Míg a munkahelyteremtés összetett jelenség, amelynek része az állam, a vállalkozók és a munkavállalók közös felelősségvállalása, ami szükségessé teszi a szociális párbeszédet és a tárgyalást, addig a foglalkoztathatóság majdnem kizárólag a munkát keresők egyéni felelősségére utal.

(8) HL C 18., 2011.1.19., 18. o.

(9) A 2011. november 14. és 16. között megtartott szimpóziumot az Európai Bizottság és az Európa Tanács közösen szervezte néhány olyan ifjúsági szervezettel együttműködve, mint az Európai Ifjúsági Fórum, a JUGEND für Europa – a „Fiatalok lendületben” programért felelős német nemzeti ügynökség –, valamint a SALTO képzési és együttműködési erőforrásközpont. (http://youth-partnership-eu.coe.int/youth-partnership/documents/EKCYP/Youth_Policy/docs/Youth_Work/Policy/STATEMENT_Symposium_participants_160312.pdf).

(10) Angol nyelvű rövidítés.

(11) A CEDEFOP szerint 2020-ig a magasan képzett munkavállalók iránti kereslet 16 millióval, a közepesen képzettek iránti 3,5 millióval nőhet, az alacsony képzettségűek iránti kereslet pedig 12 millióval csökkenhet.

(12) Néhány tagállam számos projektje kimutatta, hogy a matematika oktatását vonzóbbá lehet tenni.

(13) HL C 95., 2003.4.23., 8. o., HL C 218, 2009.9.11., 8. o.; HL C 306, 2009.12.16., 13. o.; HL C 132, 2011.5.03., 39. o.; HL C 318, 2011.10.29., 121. o.; HL C 181, 2012.6.21., 111. o.; HL C 299, 2012.10.04., 72. o.; HL C 229, 2012.7.31. 60. o.; HL C 44, 2013.2.15., 88. o.; HL C 76, 2013.3.14., 43. o.; HL C 76, 2013.3.14., 31. o.

(14) Az UNESCO-nak a technológiai oktatás és a szakképzés tárgyában készült átdolgozott ajánlása rámutat, hogy tekintettel a korunkat jellemző – akár folyamatban levő, akár előre látható – óriási tudományos, technológiai és társadalmi-gazdasági fejlődésre, különösen a globalizációra és az információs és kommunikációs technológiai forradalomra, a műszaki és a szakképzést minden államban az oktatási folyamat alapvető részévé kell tenni (UNESCO, 2001).

(15) Memorandum on Cooperation in Vocational Education and Training in Europe – Berlin, 2012. december 10–11.

(16) A közlemény az alábbi, növekedési potenciállal rendelkező ágazatokat említi: információs és kommunikációs technológiák (ikt), egészségügy, alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák, személyeknek és vállalatoknak nyújtott szolgáltatások, tengergazdaság, illetve a „zöld” ágazatok és azok, amelyek jelentős átalakuláson mennek keresztül és képzettebb munkaerőt igényelnek.

(17) Az ausztriai duális rendszer kísérlete példa olyan bevált gyakorlatra, amely megérdemelné, hogy alaposan elemezzék a megvalósításhoz szükséges feltételeket és a közben elért eredményeket.

(18) HL C 151., 2008.6.17., 41. o., HL C 218., 2009.9.11., 85. o.

(19) Az UNESCO közzétett egy új tanulmányt, amelyben elemzi a vállalatok és magánalapítványok hozzájárulását az oktatáshoz. Ez kimutatja, hogy az említett szereplők hozzájárulása évente összesen alig éri el a 683 millió USD értéket. Összehasonlításul: mindez a világ két legnagyobb kőolajvállalata profitjának 0,1 %-át teszi ki, és két Airbus A380-as repülőgép árával egyenlő. Elenyésző mértékű hozzájárulásról van szó ahhoz képest, hogy évente 16 milliárd dollárra lenne szükség annak biztosításához, hogy minden gyermek járhasson általános iskolába. Előadás a davosi fórumon, 2013. január 23-án.

(20) Az Eurydice jelentése: „Funding of Education in Europe 20–2012: The Impact of the Crisis” [Az oktatás finanszírozása Európában 2000–2012 között: A válság hatása]

(http://eacea.ec.europa.eu/education/eurydice/documents/thematic_reports/147EN.pdf).

(21) A mindenki számára elérhető magas szintű oktatás garantálása melletti elkötelezettség minden nemzeti alkotmányban szerepel, illetve nemzetközi szinten az oktatásról szóló, 1990. évi jomtieni UNESCO-világkonferencia zárónyilatkozatában és a 2000. évi New York-i ENSZ-konferencia millenniumi fejlesztési célkitűzéseiben is rögzítésre került. Utóbbit az EU összes tagállama aláírta.

(22) A University of Bath/GHK egy 2012. évi jelentése kimutatta a formális oktatás hatását a fiatalok foglalkoztathatóságára, valamint rámutatott az ifjúsági szervezetek jelentőségére ebben a folyamatban.