EURÓPAI BIZOTTSÁG Strasbourg, 2018.4.17. COM(2018) 450 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Az EU bővítési politikájáról szóló 2018. évi közlemény



{SWD(2018) 150 final}

{SWD(2018) 151 final}

{SWD(2018) 152 final}

{SWD(2018) 153 final}

{SWD(2018) 154 final}

{SWD(2018) 155 final}

{SWD(2018) 156 final}



I. BEVEZETÉS 2015 novemberében a Bizottság előterjesztette az uniós bővítési politikával kapcsolatos középtávú stratégiát, amely továbbra is érvényes. Ez a közlemény a bővítési politika végrehajtása terén 2018 január végéig elért előrelépést veszi számba, és az érintett országokat arra bátorítja, hogy folytassák modernizációjukat politikai és gazdasági reformok segítségével, a csatlakozási kritériumokkal összhangban. A bővítési folyamat továbbra is meghatározott kritériumokra, valamint szigorú és igazságos feltételrendszerre épül. Minden országot saját érdemei alapján értékelünk. Az elért előrehaladás értékelése, valamint a hiányosságok azonosítása azt célozza, hogy ösztönzést és iránymutatást biztosítson az országok számára a szükséges messze ható reformok végrehajtásához. Ahhoz, hogy a bővítés kilátása reálissá válhasson, továbbra is nagyon fontos ezután is az „először a legfontosabbak” elv szilárd elkötelezettséggel való követése. Továbbra is fennállnak szerkezeti hiányosságok, főleg az olyan kulcsfontosságú területeken, mint a jogállamiság és a gazdaság. A tagjelölt országoknak a jogállamiság, az igazságügyi reform, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a biztonság, az alapvető jogok, a demokratikus intézmények és a közigazgatási reform, valamint a gazdasági fejlődés és versenyképesség terén kell eredményeket elérniük. A szükséges reformok összetett volta miatt ez egy hosszú távú folyamat. Fontos elismerni, hogy a csatlakozási tárgyalások nem öncélúak, és soha nem is voltak azok, hanem egy tágabb korszerűsítési és reformfolyamat részét képezik. A bővítési országok kormányainak a szükséges reformokat aktívabban fel kell karolniuk, és szervesen be kell építeniük őket politikai programjukba – nem azért, mert az EU ezt kéri, hanem mert ez szolgálja saját polgáraik legjobb érdekét. Az olyan alapvető európai értékek melletti elköteleződés, mint a jogállamiság, az uniós tagságra törekvés generációs választásának központi eleme. A jövőbeli bővítések politikai támogatottsága a tagjelölt országok felkészültségi fokától fog függeni. Az uniós csatlakozási folyamatnak köszönhető reformok segíthetnek növelni mind az uniós tagállamok, mind a tagjelölt országok polgárainak bizalmát. 2018 februárjában az Európai Bizottság Hiteles bővítési perspektíva a Nyugat-Balkánra vonatkozóan és fokozott uniós szerepvállalás a Nyugat-Balkánnal című közleményében ismételten megerősítette, hogy az érdemek alapján az uniós tagság szilárd perspektíváját kínálja a Nyugat-Balkán számára. Ez az egész Nyugat-Balkán számára erős bátorító üzenet, amely jelzi, hogy az EU elkötelezett európai jövőjük mellett. A térség vezetői nem hagyhatnak kétséget stratégiai orientációjuk és elkötelezettségük felől. A regionális együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok lényegesek ahhoz, hogy előrehaladást érjenek el az uniós csatlakozáshoz vezető útjukon. Az Európai Bizottság azt is bejelentette, hogy az Uniónak erősebbnek és szilárdabbnak kell lennie, mielőtt nagyobbá válhatna. Ezért – az egységesebb, erősebb és demokratikusabb Európa megvalósítására vonatkozó ütemtervével összhangban – a Bizottság egész évben számos kezdeményezést terjeszt majd elő, amelyek célja az Unió demokratikus, intézményi és politikai keretének 2025-ig végrehajtandó javítása a jelenlegi szerződések alapján. Törökország az EU kulcsfontosságú partnere és tagjelölt ország, amellyel folytatódott a magas szintű párbeszéd és az együttműködés a közös érdeklődésre számot tartó területeken, ideértve a szír menekülteknek nyújtott támogatást. A Bizottság elismerte Törökország jogszerű igényét arra nézve, hogy gyors és arányos fellépést tegyen a 2016. júliusi meghiúsult puccskísérlet nyomán. Ugyanakkor Törökország jelentős mértékben távolodik az Európai Uniótól, különösen a jogállamiság és az alapvető jogok területén, valamint a politikai rendszer hatékony fékeinek és egyensúlyainak meggyengítése révén. Az Európai Bizottság többször felszólította Törökországot, hogy sürgősen fordítsa meg ezt a negatív tendenciát. II. A 2015. ÉVI BŐVÍTÉSI STRATÉGIA VÉGREHAJTÁSA A bővítési országok számára a legsürgetőbb kérdés továbbra is a jogállamiság, az alapvető jogok és a jó kormányzás területén történő reformok megvalósítása. Ez egyben az a kulcsfontosságú kritérium , amely alapján az Unió megítéli majd kilátásaikat. Sokkal erősebben és hitelesebben kell átvenniük ezeket az alapvető uniós értékeket, amelyek tiszteletben tartásának elmaradása elriasztja a beruházásokat és a kereskedelmet is. A jogállamiság megerősítése nem csupán intézményi kérdés, hanem ahhoz társadalmi átalakulás szükséges. a) Jogállamiság A jogállamisági reformokra történő fokozott összpontosítás ellenére a bővítési országokban egyenetlen maradt az előrehaladás. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban az új kormány erős elkötelezettsége a „sürgős reformprioritások” végrehajtása mellett pozitív hatást gyakorolt a jogállamiságra. A 2016. júliusi puccskísérlet utóéleteként a törökországi jogállamisági helyzet tovább romlott. Az igazságszolgáltatási rendszer sikeres reformja olyan hosszú távú folyamat, amely folyamatos politikai szándékot igényel a teljes politikai palettán, és sok munka vár még a bővítési országokra. Albániában a bírák és ügyészek ismételt értékelésének folyamatban lévő, példa nélküli eljárása várhatóan előre lendíti majd az igazságszolgáltatási rendszert a szakmaiság, a függetlenség és az integritás szempontjából. Törökországban a bírák és ügyészek tömeges elbocsátásai, valamint az alkotmányos változások még jobban aláásták az igazságszolgáltatás hatékonyságát és függetlenségét. Az országoknak kompromisszumok nélkül fel kell számolniuk a korrupciót, és a foglyul ejtett állam minden elemét meg kell szüntetniük. A korrupció továbbra is széles körben elterjedt, a jogi és intézményi keretek uniós vívmányokkal és európai normákkal történő összehangolására irányuló folyamatos erőfeszítések ellenére. Az erős és független intézmények elengedhetetlenek a korrupció megelőzéséhez és felszámolásához – különösen magas szinten –, valamint az olyan hatékonyabb vizsgálatok és büntetőeljárás alá vonások lefolytatásához, amelyek végrehajtott jogerős bírósági ítéleteket eredményeznek és visszatartó erejű szankciókat foglalnak magukban. Nagyobb átláthatóságra van szükség az állami források kezelésében, főleg a korrupciónak különösen kitett közbeszerzés valamennyi szakaszában. Szakosított szervek léteznek, de a politikai közszereplők körében felmerülő megmagyarázhatatlan meggazdagodás eseteit nagyon ritkán vizsgálják ki. A korlátozott előrelépés valós politikai akarat hiányát mutatja, a még mindig korlátozott közigazgatási kapacitásokkal párosítva. A még fokozottabb átláthatóság és elszámoltathatóság, a hatalmi ágak szétválasztása, valamint az erős független ellenőrző szervek továbbra is alapvető fontosságúak. 2017-ben Triesztben erőfeszítéseket kezdtek egy, a vagyonnyilatkozatokkal és összeférhetetlenségekkel kapcsolatos adatcsere regionális eszközéről való megállapodás kialakítására, amely hozzájárulhat a Nyugat-Balkán térségében az országok korrupció elleni küzdelmének jobb eredményeihez. A szervezett bűnözés továbbra is erősen jelen van a bővítési országokban. Nagyhatalmú bűnözői csoportok működnek továbbra is a nyugat-balkáni régióban és Törökországban, illetve e helyekről. A régió továbbra is az EU-ba vezető fontos belépési útvonala az illegális áruk kereskedelmének, különösen a kábítószereknek és fegyvereknek, valamint az embereknek. A bővítési országok egyre inkább együttműködnek az uniós bűnüldöző hatóságokkal – például az Europollal és az Eurojusttal –, és fokozatosan javítják a szervezett bűnözés konkrét típusaival (ideértve a kábítószer-kereskedelmet is) szembeni küzdelemre irányuló kapacitásaikat. Albániában nagyléptékű bűnüldözési műveletek nagymennyiségű Latin-Amerikából származó kannabisz, és nemrégiben kokain sikeres lefoglalásához vezettek. Ugyanakkor a bűnüldöző szervek alkalmazotti létszáma és működési függetlensége problémás maradt a régióban. Továbbra is szakadék áll fenn a szervezett bűnözéshez kapcsolódó fenyegetések elemzése és az operatív prioritások meghatározása között, ami csökkenti a bűnözői csoportok hatékony felszámolása terén elért sikereket. A hatóságoknak ezen túlmenően el kell kezdeniük pénzügyi nyomozásokat alkalmazni – a Pénzügyi Akció Munkacsoport módszertanának megfelelően –, és javítaniuk kell a bűncselekményből származó jövedelmek elkobzása terén elért eredményeket. A bűncselekményből származó jövedelmek azonosításáért és nyomon követéséért felelős központi ügynökségek (vagyon-visszaszerzési hivatalok) létrehozása és megerősítése a bővítési országokban hatékonyabbá teheti nemzeti vagyonvisszaszerzési rendszereiket és megkönnyítheti az uniós tagállamokbeli vagyon-visszaszerzési hivatalokkal való operatív együttműködést. Ami a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelmet illeti, a bővítési országoknak prioritásként kellene kezelniük jogszabályaik és gyakorlataik összhangba hozását a Pénzügyi Akció Munkacsoport ajánlásaival. Sürgősen konkrét és állandó eredményeket kell megvalósítani a korrupció, a pénzmosás és a szervezett bűnözés felszámolása terén. A terrorizmus, az erőszakos szélsőségesség, a radikalizálódás és különösen a (visszatérő) külföldi terrorista harcosok jelenségével szembeni küzdelem keretében az EU minden egyes bővítési országgal fokozta az operatív együttműködést. Valamennyi ország továbbra is jó erőfeszítéseket tett a terrorizmus és a radikalizálódás elleni küzdelem terén a jogszabályok és a gyakorlat uniós normákhoz és gyakorlatokhoz való hozzáigazítása terén. De továbbra is hatékonyabb nemzeti és a regionális szintű struktúrákra van szükség a konkrét eredmények eléréséhez, különösen az erőszakos szélsőségesség, a fegyverkereskedelem, a terrorizmus finanszírozása és a pénzmosás elleni küzdelem, az információmegosztás és a radikalizálódás elleni politikák terén. Az uniós radikalizálódástudatossági hálózat e munka jelentős részéhez támogatást nyújt. A terrorizmus elleni küzdelmet fokozni kell valamennyi nyugat-balkáni partnerrel és Törökországgal. A személyes adatvédelmi standardokat összhangba kell hozni az uniós előírásokkal, hogy megköthetőek legyenek az Eurojusttal az együttműködési megállapodások. A terrorizmus elleni küzdelem terén folytatott korábbi közös munka hatására az EU és a nyugat-balkáni partnerek 2017-ben megállapodtak a Nyugat-balkáni Integrált Belső Biztonsági Irányításról, amely a biztonsági irányítási kapacitásépítés és reformok új megközelítésévé válik a régióban. b) Alapjogok Jóllehet a Nyugat-Balkán jogszabályai általánosságban biztosítják az alapjogokat, komoly erőfeszítéseket kell tenni azért, hogy azokat a gyakorlatban is maradéktalanul végrehajtsák. Törökországban a kulcsfontosságú emberi jogok terén továbbra is erőteljes hanyatlás következett be a beszámolási időszakban. Különös figyelmet kell fordítani a véleménynyilvánítás szabadságának és a demokrácia egyik pillérjét képező média függetlenségének biztosítására a régióban. E területen jelentős visszaesés következett be egyes országokban, ideértve a törökországi erőteljes hanyatlást, ahol több mint 150 újságíró van bebörtönözve. Másutt a legjobb esetben is korlátozott előrelépés volt tapasztalható. Az újságírók elleni támadások és fenyegetések folytatódnak, míg a nyomozások és a vádemelések továbbra is lassú üteműek maradtak. A közszolgálati műsorszolgáltatás függetlenségének befolyásolására irányuló erőfeszítések, valamint a média nem átlátható közfinanszírozása valamennyi bővítési országban fennmaradt. Ezek a visszaélések nem pusztán a véleménynyilvánítás szabadságának alapvető jogát, hanem a demokráciát is aláássák a régióban. A kormányoknak sürgős és konkrét lépéseket kell tenniük a véleménynyilvánítás szabadságára vonatkozó meglévő jogi keret végrehajtása, és általában véve a médiaszabadság légkörének javítása érdekében. Az EU jelentős mértékben támogatja a helyi civil társadalmi szervezeteket, emberijog-védőket, újságírókat és a független médiaorgánumokat, amelyek gyakran célpontjai a megfélemlítésnek. Hozzájárulásuk alapvető fontosságú a kormány véleménynyilvánítás szabadságával, valamint valamennyi más alapvető joggal kapcsolatos elszámoltathatósága terén.

Fokozott erőfeszítésekre van szükség valamennyi bővítési országban a gyermekek jogaival való visszaélések elleni küzdelem terén, amely továbbra is meglévő jelenség. A kormányoknak továbbá sürgősen fel kell lépniük a fogyatékossággal élő személyek, valamint a kisebbségek és más veszélyeztetett csoportok elleni megkülönböztetés ellen. Többet kell tenni a nemek közötti egyenlőség előmozdítása, valamint a nők elleni erőszak megelőzése és az ellene történő fellépés érdekében. Bár előrelépés történt a Nyugat-Balkánon a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek jogaival kapcsolatosan, további erőfeszítések szükségesek a megkülönböztetés, a fenyegetések és az erőszak felszámolása terén. A romák bizonytalan helyzetét, amellyel a társadalmi kirekesztés, marginalizálódás és megkülönböztetés terén szembesülnek továbbra is, szintén elsőbbségként kell kezelni. Javítani kell a börtönkörülményeket, továbbá a gyanúsítottak, vádlottak eljárási jogait és a bűncselekmények áldozatainak jogait az uniós vívmányokhoz kell igazítani. Törökországban a szükségállapot idején elfogadott rendeletek kulcsfontosságú eljárási jogokat korlátoztak, ideértve a védelemhez való jogot is. c) A demokratikus intézmények működése és a közigazgatási reform A demokratikus intézmények megfelelő működése számos országban jelentős kihívásnak számít. Ez magában foglalja a politikai paletta egészét lefedő konstruktív párbeszéd biztosítását, különösen a parlamenteken belül. Némi előrelépés ellenére a demokratikus választások lefolytatása több alapvető szempont tekintetében még mindig kihívások előtt áll. A nemzetközi választási megfigyelő missziók ajánlásait megfelelően végre kell hajtani. A parlamenti elszámoltathatóságot – mint a jól működő demokráciák alapvető elemét – be kell ágyazni a politikai kultúrába. Törökországban – elismerve Törökország jogszerű igényét arra nézve, hogy gyors és arányos fellépést tegyen a meghiúsult puccskísérlet nyomán – súlyos aggályok merülnek fel a szükségállapot keretében hozott intézkedések arányosságát illetően, amelyek továbbra is hatályosak, és amelyek megkurtították a parlament kulcsfontosságú jogalkotási feladatkörét, míg a politikai pártok közötti párbeszéd lehetősége még tovább szűkült. A messzire vezető alkotmányos változásokat, amelyekről az Európa Tanács megállapította, hogy azokból hiányozik a megfelelő fékek és ellensúlyok rendszere, valamint hogy veszélyeztetik a hatalmi ágak szétválasztását, a szükségállapot alatt megszervezett népszavazás által erősítették meg. A Nyugat-Balkánon a nemzeti parlamentek alapvető jogalkotási és ellenőrzési feladataik ellátására vonatkozó kapacitását a politikai párbeszéd hiánya, a sürgős parlamenti eljárások túlzott használata, valamint az összes fél konstruktív szerepvállalásának hiánya hátráltatja. Továbbra is megosztó politikai kultúra tapasztalható, bár egyes bojkottok már megszűntek. Albániában a 2017. májusi pártokon átnyúló politikai megállapodás lehetővé tette a parlamenti munka újraindulását a választási szünet előtt. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban az új parlament erőfeszítéseket tett a kormány feletti ellenőrzési kapacitásainak helyreállítására. Ugyanakkor Montenegróban az ellenzék a parlament 2016. novemberi összehívása óta bojkottálja a jogalkotási tevékenységet. Szerbiában a parlamenti hatékonyság és a jogalkotás minősége megsínyli a jogszabálytervezetek megfelelő parlamenti vizsgálatának hiányát. Koszovóban * a korábbi és a jelenlegi kormányzó koalíció alatt egyaránt politikai polarizáció és bénultság jellemezte a parlament munkáját, bár a parlament a közelmúltban erősítette meg Montenegróval a határkijelölési megállapodást. Bosznia-Hercegovinában a reformtervből fakadó jogszabályok elfogadására hátrányosan hatott a kormányzó koalíciós pártok közötti feszültség, amely a reformfolyamat lelassulásához vezetett. Míg a választások lebonyolítása a régióban általában véve jelentősebb incidensek nélkül zajlik, fontos hiányosságok – ideértve a választási szervek átpolitizáltságát, az állami forrásokkal való visszaéléseket és a politikai párt- és választási kampány finanszírozás terén az átláthatóság hiányát – hatnak az állampolgároknak a választási eljárásokba vezetett bizalmi szintjére. A közigazgatás reformja rendkívüli fontossággal bír a kormányzás valamennyi szintjének megerősítésére nézve. Ennek keretében javítani kell a közigazgatás színvonalát és elszámoltathatóságát, fokozni kell a szakmaiságot, az átpolitizáltság megszüntetését és az átláthatóságot a munkaerőfelvétel és az elbocsátások terén is, javítani kell az államháztartás átláthatóságát, valamint a polgárok számára nyújtott szolgáltatásokat. Megfelelő egyensúlyt kell találni továbbá a központi, a regionális és a helyi kormányzatok között. Míg a Nyugat-Balkánon egyes területeken mérsékelt előrelépés következett be, Törökország súlyosan visszaesett a közszolgálat és emberierőforrás-menedzsment, valamint az elszámoltathatóság terén. Bosznia-Hercegovina és Törökország kivételével mindenhol megtalálhatók átfogó közigazgatási és államháztartási gazdálkodási reformstratégiák. A reformok végrehajtásának késedelme, valamint pénzügyi fenntarthatósága továbbra is aggályokra ad okot. A költségvetés átláthatósága sok esetben javult. A központi kormányzati stratégiai tervezés minőségét, és az ágazati tervezéssel való kapcsolatokat jelentősen javítani kell a Nyugat-Balkánon. A szakpolitikákat, a jogszabályokat és a közberuházásokat még mindig gyakran szisztematikus hatásvizsgálatok és konzultációk nélkül készítik el. A legtöbb országban jelentős problémát jelent a sürgősségi jogalkotási eljárások széles körű használata. A közszolgálat professzionalizálását még valamennyi országban biztosítani kell. A közszolgálattal kapcsolatos korszerű jogszabályok ellenére rendszeresen élnek kivételekkel, különösen ami a rangidős köztisztviselők kinevezését és elbocsátását illeti. Valamennyi bővítési országban tovább kell észszerűsíteni a közigazgatás szerkezetét. A Nyugat-Balkánon a hasonló közigazgatási szervek eltérő státuszokkal rendelkeznek, több közülük közvetlenül a kormányzat vagy a parlament alá rendelt, a tevékenységi területük szerinti minisztériumok helyett. Nem megfelelő az elszámoltathatóság és a jelentéstétel az alárendelt ügynökségek és anyaintézményeik között. A szolgáltatások biztosításának javítása érdekében a legtöbb bővítési ország elektronikus kormányzati szolgáltatások bevezetésére összpontosított, de a kezdeményezéseknél gyakran hiányzott a stratégiai irányítás és koordináció. A legtöbb ország előrehaladást ért el az általános közigazgatási eljárásokra vonatkozó modern jogszabályok elfogadása terén is, de számos országban az ágazati jogszabályok jelentős részét még módosítani kell ahhoz, hogy a speciális közigazgatási eljárások minimálisra csökkenjenek. d) Migráció A menekültügyi válsággal és az illegális migrációval kapcsolatos kihívások központi szerepet töltöttek be az EU bővítési országokkal folytatott munkájában. A kelet-mediterrán/nyugat-balkáni migrációs útvonalak mentén folytatott közös munkának köszönhetően előrelépés következett be. A migránscsempészés és az emberkereskedelem továbbra is aggodalomra ad okot. Több erőfeszítésre van szükség annak biztosításához, hogy ezek az országok jobban felkészültek legyenek a migrációs kihívások kezelésére, ideértve az illegális migráció csökkentését, a visszatéréssel és a határok védelmével, valamint az illegális migráció megelőzésével kapcsolatos tevékenységeket, a menedékjoggal, a társadalmi befogadással és az integrációval kapcsolatos kapacitásépítést, az uniós vívmányokkal összhangban. Törökország hihetetlen erőfeszítéssel jelenleg több mint 3,5 millió nyilvántartásba vett szíriai menekültnek nyújt menedéket, az EU pedig továbbra is elkötelezett amellett, hogy segítséget nyújtson Törökországnak e kihívás kezeléséhez. Az EU–Törökország nyilatkozat keretében folytatott együttműködés folyamatosan konkrét eredményeket hozott. Az Égei-tengeren stabilizálódott az irreguláris és veszélyes átkelések, valamint a bekövetkezett halálesetek számának jelentősen csökkenő tendenciája. 42 319 migráns érkezett 2017-ben a kelet-mediterrán útvonalon keresztül, amely közel 77 %-os visszaesést jelent a 2016. évi 182 227 fővel összevetve. A török parti őrség továbbra is elkötelezett az aktív járőrözés, az irreguláris átkelések és az új útvonalak nyitásának megelőzése mellett. A törökországi menekülteket támogató uniós eszköz továbbra is támogatja a menekültek szükségleteinek kielégítését, valamint a befogadó közösségeket. Az eszköz 3 milliárd EUR összegű első részletét teljeskörűen lekötötték. A kifizetések napjainkig elérték az 1,9 milliárd EUR-t. Az eszköz második részletének mobilizációja az EU–Törökország nyilatkozattal összhangban már megkezdődött. Az eszköz az egyik leggyorsabb és leghatékonyabb uniós támogatási mechanizmusnak bizonyult, a leginkább kiszolgáltatott helyzetben lévő menekültek közül közel 1,2 milliót látott el havi készpénzátutalással a szükséghelyzeti szociális védőhálóból. Több mint 312 000 gyermek részesült török nyelvi képzésben, 500 000 diák számára pedig megkezdődött az írószerek és tankönyvek kiosztása. A menekültek több mint 763 000 alkalommal részesültek egészségügyi alapellátásban, és több mint 217 000 szíriai menekült csecsemő kapott teljes körű oltást. A nemzeti erőfeszítéseket támogató uniós koordinálású válaszintézkedések 2017-ben a nyugat-balkáni régión áthaladó illegális migrációs áramlások mennyiségében 91 %-os csökkenést értek el, és általában véve stabilizálták a helyzetet a határok mentén. Különösen Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Szerbia bizonyultak az EU megbízható partnereinek e területen. Ugyanakkor továbbra is érintettek maradtak, a válsághelyzetekkel való megbirkózáshoz szükséges kapacitásaik folyamatosan nyomás alatt álltak. Régió-szerte tovább kell erősíteni a közigazgatási kapacitást és az infrastruktúrát. Az EU elkötelezett a nyugat-balkáni partnerek erőfeszítéseinek támogatása mellett. Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség és a Nyugat-Balkán közötti jogállásra vonatkozó megállapodások megkötéséről tárgyal a Bizottság. Ezek a megállapodások lehetővé teszik majd az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség végrehajtó jogkörökkel rendelkező csapatainak kiküldését az EU külső határaival szomszédos zónákba, a nemzeti határvédelmi hatóságokat támogatva. e) Gazdaság A Nyugat-Balkán és Törökország jelentős gazdasági potenciállal rendelkezik. Az elmúlt pár év fokozódó növekedési üteme mindenhol munkahelyteremtést eredményezett. Némi előrehaladás ellenére valamennyi kormány jelentős strukturális gazdasági és társadalmi kihívásokkal szembesül, munkanélküliségi rátával, különösen a fiatalok körében, jelentős strukturális munkaerőhiánnyal, az informális gazdaság tartósan fennálló magas szintjével, gyenge üzleti környezettel, amelyhez a finanszírozási eszközökhöz való korlátozott mértékű hozzáférés és alacsony szintű innováció, valamint csekély regionális összekapcsoltság párosul. A Nyugat-Balkánon a beruházási környezetet továbbra is a foglyul ejtett állam jelei – különösen a független és hatékony bírósági rendszerek hiánya és a versenyjogi szabályok egyenlőtlen érvényre juttatása – hátráltatják. A régióban erős az állami befolyás gazdaságra gyakorolt hatása, ami felerősíti a korrupció kockázatát a gyenge államháztartási gazdálkodáson, valamint az engedélyek és adók gyakori változásain keresztül. A vállalatirányítási kereteket meg kell erősíteni, a privatizációs folyamatot pedig le kell zárni. Fejleszteni kell az infrastruktúrát és az oktatási rendszereket. A régióban az infrastrukturális beruházásoknak összhangban kell állniuk az EU-val egyeztetett prioritásokkal, különösen a transzeurópai közlekedési hálózatok Nyugat-Balkánra történő kibővítésének kontextusában. Törökországban új erőre kapott a gazdasági növekedés, azonban az üzleti környezet tovább romlott, és a pénzügyi bizonytalanság, a globális befektetők megrendült bizalma és a továbbra is fennálló politikai kockázatok sebezhetővé teszik a gazdaságot. Az EU támogatja a szakpolitika-alkotás és gazdasági kormányzás javítását a felkészülési eljárás integráns részét képező gazdasági reformprogramon keresztül. Ez a program kulcsfontosságú eszközzé vált a makrogazdasági és strukturális reformok megalkotása és végrehajtása terén, elősegíti a hosszú távú fenntartható gazdasági növekedést és konvergenciát, megkönnyíti a szakpolitikai tervezést, és előmozdítja a gazdasági vonatkozású koppenhágai kritériumok felé való haladást. Valamennyi kormány felkérést kapott arra, hogy éves gazdasági reformprogramot nyújtson be. Az érintett kormányok részéről most már erős politikai akarat és az azonosított reformok felvállalása szükséges azok végrehajtásához. Az EU támogatja a beruházási környezet javítását is a Nyugat-Balkánon egy regionális gazdasági terület elmélyítésén keresztül, amelynek célja a kereskedelem, a mobilitás és a beruházások útjában álló akadályok felszámolása régió-szerte. 2016 decemberében a Bizottság ajánlást fogadott el azzal a céllal, hogy megnyissa az EU–Törökország vámunió potenciális kibővítésére és modernizálására irányuló tárgyalásokat, amelyek azóta mérlegelés tárgyát képezik a Tanácsban. f) A regionális együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok A politikai stabilitás biztosítása, valamint a gazdasági lehetőségek szempontjából kulcsfontosságú a regionális együttműködés. Az EU összekapcsoltsági napirendje különösen megerősítette a nyugat-balkáni regionális együttműködést. 2017-ben Triesztben a régió vezetői a regionális gazdasági területre irányuló cselekvési tervet fogadtak el, és aláírták a Közlekedési Közösségről szóló szerződést. A délkelet-európai együttműködési folyamat és más regionális kezdeményezések továbbra is elősegítették a stabilizációt és az együttműködést. Felállításra került a regionális ifjúsági együttműködési iroda, és kiírta első pályázati felhívásait az emberek közötti együttműködés további bővítésére. Az Erasmus+ program továbbra is elősegítette az interkulturális párbeszédet a felsőoktatásban és a fiatalok körében, és fellépéseket támogatott a felsőoktatási intézmények és rendszerek nemzetköziesítésének és modernizációjának bátorítására. Némi előrehaladás valósult meg az összekapcsoltsági projektek gyakorlati megvalósítása terén. Az Európai Unió adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó stratégiája továbbra is hozzájárult a közös projektek fejlesztéséhez, és népszerűsítette az uniós vívmányokhoz való további igazodást a részt vevő országokban. Ugyanakkor a regionális megállapodásokból túl sok kötelezettség és kötelezettségvállalás nem valósult még meg. Ahhoz, hogy a polgárok élvezhessék a regionális együttműködés valódi előnyeit, e megállapodásokat és kötelezettségvállalásokat meg kell valósítani, ideértve az összekapcsoltsági reformintézkedések végrehajtását, amelyről 2015-ben született megállapodás. A jószomszédi viszonyok és a regionális együttműködés a stabilizációs és társulási folyamat, valamint a bővítés elengedhetetlen elemei. Míg a kormányközi kapcsolatok és együttműködés kétoldalú és regionális szinten folyamatos és rendszeres volt, több erőfeszítésre van szükség a legtöbb érzékenységi területen, mint például a háborús bűncselekmények, az eltűnt személyek, a szervezett bűnözés, valamint az igazságügyi és rendőrségi együttműködés területén. Egy kivétel a balkáni háborúkból hazatérő menekültek helyzete volt; itt a regionális lakásprogram pozitív eredményeket hozott. Kerülni kell az olyan nyilatkozatokat, amelyek kedvezőtlenül érintik a jószomszédi kapcsolatokat. A stabilitást, valamint a múlt örökségének hátrahagyását és a megbékélést elősegítő környezet megteremtése felelős politikai vezetést és további jelentős erőfeszítéseket egyaránt igényel. A Bulgária és a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság között megkötött barátsági szerződés pozitív példát mutatott e területen. Az uniós bővítéspolitika fő hozadéka továbbra is a stabilitás terjesztése kell, hogy legyen, ezért az Unió nem tudja és nem is fogja engedni, hogy a kétoldalú vitákat az országok magukkal hozzák. A felelősöknek sürgősen meg kell oldaniuk ezeket. E vonatkozásban korlátozott eredmények születtek. Az egész nyugat-balkáni régióban további erőfeszítésekre van szükség. Sürgős előrelépésre van szükség a Szerbia és Koszovó között a kapcsolatok teljes körű normalizálásáért folytatott, az EU által elősegített párbeszéd területén, amelytől egy átfogó, jogilag kötelező erejű normalizációs megállapodás megkötését és végrehajtását várják. Ami Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot illeti, az ENSZ felügyelete mellett a névkérdés tárgyalásos úton való és kölcsönösen elfogadható megoldása irányába tett pozitív eredményekre kell építeni, a jószomszédi kapcsolatok terén bekövetkezett előrelépés mellett. Albánia is lépéseket tett a régóta fennálló kétoldalú viták megoldása irányába. Bár az Egyesült Nemzetek Szervezete által vezetett, Ciprussal kapcsolatos rendezési tárgyalások megújult erőfeszítései nem eredményeztek megállapodást, nagyon fontos az eddigi előrehaladás megőrzése és az előkészületek folytatása egy méltányos, átfogó és életképes rendezés érdekében, ideértve annak külső szempontjait is. Alapvető jelentőségű, hogy Törökország továbbra is elkötelezett legyen és konkrét lépésekkel járuljon hozzá a tárgyalásokhoz a ciprusi kérdésnek az ENSZ keretében történő méltányos, átfogó és életképes rendezése érdekében. Törökországnak sürgősen eleget kell tennie a kiegészítő jegyzőkönyv teljes körű végrehajtására vonatkozó kötelezettségének, és előre kell lépnie a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kapcsolatainak rendezésében. A Bizottság azt kéri, hogy a felek tartózkodjanak minden olyan fenyegetéstől, konfliktusforrástól és fellépéstől, amely árt a jószomszédi kapcsolatoknak és a viták békés rendezésének. A Bizottság kiáll az uniós tagállamok összes szuverén joga mellett. Ezek kiterjednek többek közt a bilaterális megállapodások megkötésének jogára, valamint a természeti erőforrások feltárásának és kiaknázásának jogára az uniós vívmányoknak és a nemzetközi jognak megfelelően, ideértve az ENSZ tengerjogi egyezményét is. Ezenfelül Törökország több uniós tagállam ellen irányuló fellépései és nyilatkozatai feszültséget keltettek, amelyek hátrányosan hatnak ki az EU-val fennálló kapcsolataira. E kétoldalú kérdések megoldására sürgősen szükség van.

III. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK A fenti elemzés, valamint a mellékletben összefoglalt országspecifikus értékelések alapján a Bizottság az alábbi következtetéseket és ajánlásokat terjeszti elő: I. 1.Az EU bővítési politikája befektetés Európa békéjébe, biztonságába, jólétébe és stabilitásába. Fokozott gazdasági és kereskedelmi lehetőséget teremt az EU és a csatlakozni kívánó országok kölcsönös előnyére. A délkelet-európai országokban az uniós tagság szilárd kilátása, ahogyan azt az EU és tagállamai folyamatosan megerősítik, továbbra is az átalakulás fő hajtóereje, valamint a stabilitás és a biztonság záloga. 2.A bővítési folyamat továbbra is meghatározott kritériumokra, valamint szigorú és igazságos feltételrendszerre épül. Minden országot saját érdeme alapján értékelünk, hogy ezzel messze menő reformokat ösztönözzünk. Ahhoz, hogy a bővítés kilátása valósággá válhasson, továbbra is nagyon fontos az „először a legfontosabbak” elv szilárd elkötelezettséggel való követése. 3.A Bizottság 2018 februárjában elfogadott nyugat-balkáni stratégiája történelmi lehetőséget biztosít arra, hogy a régió jövőjét szilárdan és egyértelműen az Európai Unióhoz kösse. A régió országainak most elkötelezetten cselekedniük kell annak érdekében, hogy átalakulási folyamataikat határozottan és visszafordíthatatlanul előre mozdítsák, és tegyenek a meglévő hiányosságok kiküszöbölése érdekében, különösen a jogállamiság alapjai, az alapvető jogok, a demokratikus intézmények és a közigazgatás reformja, valamint a gazdaság tekintetében. II. 4.Törökország kulcsfontosságú partner az Európai Unió számára. Az EU – amely azonnal és határozottan elítélte a 2016. júliusi államcsínykísérletet – ismét megerősítette az ország demokratikus intézményeinek nyújtott teljes támogatását, és elismerte Törökország jogszerű igényét arra, hogy egy ilyen súlyos fenyegetés fényében gyors és arányos fellépést tegyen. Ugyanakkor a puccskísérlet óta hozott intézkedések széles skálája és kollektív jellege – például a széles körű csoportos elbocsátások, letartóztatások és őrizetbe vételek – továbbra is súlyos aggályokat vet fel az intézkedések arányosságát illetően a még mindig hatályos szükségállapot idején. A török kormány megismételte az uniós csatlakozás iránti elkötelezettségét, de ehhez nem párosultak megfelelő intézkedések és reformok. Épp ellenkezőleg, Törökország jelentős mértékben távolodik az Európai Uniótól. A jelenlegi körülmények fennállása mellett nem mérlegeljük új fejezetek megnyitását. Törökországnak prioritásként kell kezelnie a jogállamiság és az alapvető jogok jelenlegi negatív trendjének megfordítását a szükségállapot megszüntetésével, valamint a politikai rendszerben fennálló fékek és ellensúlyok hatékony rendszere meggyengülésének kezelésével, többek között az Európa Tanáccsal folytatott megerősített együttműködés révén. Komoly visszaesés következett be az igazságszolgáltatás, a közigazgatási reform, az alapvető jogok és a véleménynyilvánítás szabadsága kulcsfontosságú területén, és további visszaesés következett be egyre több más téren. A jogállamiság, valamint az alapvető jogok és szabadságok teljes körű tiszteletben tartása a csatlakozási folyamat alapvető kötelezettsége. A szükségállapot bevezetése óta több mint 150 000 személyt vettek őrizetbe, és 78 000 személyt tartóztattak le. Több mint 150 újságíró továbbra is börtönben van, számos szerzővel, emberijog-védővel, ügyvéddel és választott képviselővel együtt. Számos török állampolgárt tartóztattak le politikai nézeteik közösségi médiában történő kifejezése miatt. A szükségállapot idején hozott 31 rendelet – amelyek mentesek a bírósági felülvizsgálat és a parlament hatékony ellenőrzése alól – jelentősen csorbították a kulcsfontosságú polgári és politikai jogokat, beleértve a véleménynyilvánítás szabadságát, a gyülekezési szabadságot és a védelemhez való jogot. A szükséghelyzeti bizottság formálisan megkezdte működését, de még mindig nem vált hatékony, hiteles jogorvoslati fórummá abban a kontextusban, amelyben Törökországnak az Emberi Jogok Európai Bírósága szerinti hatékony belföldi jogorvoslat biztosítására vonatkozó kapacitását több problémás bírósági határozat is még inkább aláásta. A szükségállapot idején rendezett népszavazáson az elnöki rendszert bevezető, széleskörű alkotmánymódosításokat szűk többséggel hagyták jóvá. Ezekről a változásokról az Európa Tanács megállapította, hogy hiányzik belőlük a megfelelő fékek és ellensúlyok rendszere, valamint veszélyeztetik a végrehajtói és igazságszolgáltatási hatalmi ágak szétválasztását. A parlament kulcsfontosságú jogalkotási feladatkörét korlátozták, a politikai pártok közötti párbeszéd lehetőségét tovább szűkítették a parlamentben, míg a Demokratikus Néppárt (HDP) több parlamenti képviselőjét letartóztattak, tízet pedig megfosztottak mandátumától. A választott képviselőket helyettesítő megbízottak kinevezése a helyi demokrácia jelentős gyengüléséhez vezetett. A civil társadalom egyre nagyobb nyomás alá került az aktivisták – köztük az emberijog-védők – nagyszámú letartóztatása miatt, ami az alapvető jogok és szabadságok gyorsan szűkülő mozgásteréhez vezetett. A délkeleten uralkodó helyzet továbbra is az egyik legsúlyosabb kihívás Törökország saját stabilitására nézve. Nem történt előrelépés a békés és fenntartható megoldás eléréséhez szükséges hiteles politikai folyamat újraindítása terén. Bár a gazdasági növekedés 2017-ben erőteljesen megugrott, továbbra is sérülékeny marad, amíg Törökország nem kezeli a makrogazdasági egyensúlyhiányt, hajt végre további strukturális reformokat, és javítja az üzleti környezetet. A politikai bizonytalanság, a gazdasági szférában megnövekedett állami ellenőrzés és a bírói kar függetlensége elleni támadások miatt kevésbé kiszámítható beruházási környezet alakult ki, csökkent a nemzeti valuta értéke, és az európai közvetlen befektetések terén jelentős visszaesés volt tapasztalható. Az EU és Törökország folytatta párbeszédét és együttműködését a közös érdeklődésre számot tartó területeken, beleértve a 2017. májusi és 2018. márciusi magas szintű látogatásokat és vezetői találkozókat. A magas szintű párbeszédek folytatódtak a kül- és biztonságpolitika terén, többek között a terrorizmus elleni küzdelem, a közlekedés és a gazdaság területén. Az Európai Bizottság hangsúlyozza az EU–Törökország vámunió kiterjesztése és korszerűsítése érdekében a Tanács elé terjesztett javaslatainak jelentőségét, mely kiterjesztés és korszerűsítés kölcsönösen előnyös lenne. Törökország továbbra is nagy erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy menedéket nyújtson több mint 3,5 millió szíriai és körülbelül 365 000 másik országból származó menekültnek. Az EU-val a migráció terén folytatott együttműködés továbbra is konkrét és figyelemre méltó eredményeket hozott a szabálytalan és veszélyes határátlépések, valamint az Égei-tengeren végzett életmentés terén. A törökországi menekülteket támogató uniós eszköz továbbra is támogatja a menekültek szükségleteinek kielégítését, valamint a befogadó közösségeket. Ami a vízumliberalizációs menetrend végrehajtását illeti, Törökország február elején munkatervet nyújtott be az Európai Bizottsághoz, amelyben felvázolta, hogy az ország hogyan tervezi teljesíteni a hét függőben lévő vízumliberalizációs követelményt. A Bizottság értékeli Törökország javaslatait, és a török partnerekkel további konzultációra kerül majd sor. Törökország katonai műveletet indított Észak-Szíriában. Míg Törökországnak jogában áll fellépni az ellene irányuló terrortámadások megelőzése érdekében, a művelet azonnali humanitárius aggályokat vetett fel, és egyidejűleg az erőszak új eszkalálódásával kapcsolatosan is aggályos. A Tanács és a Bizottság előző években ismételten megfogalmazott álláspontjának megfelelően sürgetővé vált, hogy Törökország eleget tegyen a kiegészítő jegyzőkönyv teljes körű végrehajtására vonatkozó kötelezettségének, és előrelépjen a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kapcsolatainak rendezésében. Bár a Ciprussal kapcsolatos konferencia 2017 júliusában megállapodás nélkül zárult, nagyon fontos az eddigi előrehaladás megőrzése és az előkészületek folytatása egy méltányos, átfogó és életképes rendezés érdekében, ideértve annak külső szempontjait is. Alapvető jelentőségű, hogy Törökország továbbra is konkrét módon elkötelezett legyen és hozzájáruljon az ilyen méltányos, átfogó és életképes rendezéshez. Görögországgal és Bulgáriával tovább erősödött a migrációval kapcsolatos együttműködés. Az Égei-tengeren és a Földközi-tenger keleti részén tapasztalt feszültségek azonban nem ösztönözték a jószomszédi kapcsolatokat, és aláásták a regionális stabilitást és biztonságot. A kétoldalú kapcsolatok több uniós tagállammal romlottak, többek között időnként sértő és elfogadhatatlan retorika mellett. Az Unió felszólította Törökországot, hogy kerüljön minden olyan, a tagállamok bármelyikére irányuló fenyegetést vagy fellépést, illetve súrlódási lehetőséget vagy intézkedést, amely ártana a jószomszédi kapcsolatoknak, és hátráltatná a viták békés rendezését. Ezen túlmenően az Európai Tanács 2018 márciusában határozottan elítélte Törökországnak a Földközi-tenger keleti térségében és az Égei-tengeren tovább folytatott jogellenes fellépéseit, és emlékeztetett arra, hogy Törökország kötelezettséget vállalt a nemzetközi jog és a jószomszédi kapcsolatok tiszteletben tartására, valamint az összes uniós tagállammal való kapcsolat rendezésére.

5.Montenegró 2018 áprilisában elnökválasztást tartott. Megtették az első lépéseket a 2016-os parlamenti választásokat követően az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Európai Hivatala választási megfigyelő missziója által tett ajánlások megvalósítása vonatkozásában. A bejelentett szabálytalanságok bírósági nyomon követése azonban nagyon korlátozott volt. További munkára van szükség a választási keretbe vetett bizalom megszilárdítása érdekében. Valamennyi fél felelőssége, hogy a politikai vita visszatérjen a parlamentbe. Tovább haladtak az uniós csatlakozási tárgyalások, 30 fejezetet nyitottak meg, amelyek közül hármat ideiglenesen lezártak. A jogállamiság területén Montenegró továbbra is haladást ért el különösen a jogi és intézményi keret tekintetében, bár a reformok gyakorlati hatása még nem eléggé látható, és nem történt előrelépés a véleménynyilvánítás szabadsága területén. A jogállamiság rendszere egészének – különösen a bíróságnak – több eredményt kell felmutatnia. A csatlakozási tárgyalások átfogó ütemét a jogállamisági fejezetekkel kapcsolatban – különösen a véleménynyilvánítás és a média szabadságának megerősítése, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés, a pénzmosás és az emberkereskedelem elleni küzdelem terén – elért kézzelfogható eredmények határozzák majd meg. Érdemi előrelépés történt az érdemeken alapuló munkaerő-felvétel végrehajtását célzó jogszabályok terén, amelyeket most végre kell hajtani. Montenegró előrelépést tett a makrogazdasági és költségvetési stabilitás megerősítésében a középtávú költségvetési konszolidációs stratégia végrehajtásának megkezdésével. Az államadósság szintje magas és tovább növekszik. Az infrastruktúra és az oktatási rendszer javítására irányuló jelenlegi erőfeszítéseket ki kell egészíteni munkaerő-piaci reformmal, a munkavállalást hátráltató tényezők csökkentésével és egy versenyképes exportorientált ipar fejlesztésével. 6.Szerbiában 2017 áprilisában elnökválasztást tartottak. A miniszterelnök elnökké való megválasztását követő lemondása után az új kormány 2017 júniusában lépett hivatalba. Az új kormány továbbra is elkötelezett az uniós integráció mellett. Tovább haladtak az uniós csatlakozási tárgyalások, 12 fejezetet nyitottak meg, amelyek közül kettőt ideiglenesen lezártak. A tárgyalások általános üteme továbbra is attól függ, hogy Szerbia milyen előrehaladást ér el a reformok, és különösen a jogállamiságot érintő reformok intenzívebb üteme, valamint a Koszovóval fennálló kapcsolatainak rendezése terén. Bár némi előrelépés történt a jogállamiság terén, Szerbiának most meg kell erősítenie erőfeszítéseit és több eredményt kell elérnie, különösen a véleménynyilvánítás szabadsága szempontjából kedvező környezet megteremtése, az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségének és általános hatékonyságának megerősítése terén, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés – ideértve a pénzmosást – elleni küzdelemben elért fenntartható fejlődés révén. A gazdasági reformok továbbra is eredményeket hoznak, különösen a makrogazdasági stabilizáció tekintetében. Ugyanakkor továbbra is alacsony az állami és magánberuházások szintje, és a kis- és középvállalkozások üzleti környezete is javításra szorul még. A közigazgatás, az adóhatóság és az állami tulajdonban lévő vállalatok jelentős strukturális reformja továbbra sem teljes. A csatlakozási tárgyalások keretében elengedhetetlen, hogy Szerbia fejlessze és fenntartsa az uniós kérdések kezelésére szolgáló, megnövelt igazgatási kapacitást. Szerbiának jelentős mértékben el kell mélyítenie a Koszovóval folytatott párbeszédben való részvételét, beleértve az összes megállapodás végrehajtását, különösen az energiaügyekkel, a mitrovicai híddal, az integrált határigazgatással és az oklevelek elismeréssel kapcsolatosan kötötteket. Üdvözöljük az elnök azon kezdeményezését, hogy belső párbeszédet indít Koszovóval kapcsolatban. Szerbiának továbbra is pozitív szerepet kell játszania a régióban a regionális kötelékek javítása és a stabilitás megőrzése terén. 7.Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság – egy nehéz időszakot követően – végül uniós és nemzetközi támogatással lezárta mély politikai válságát. A továbblépésre irányuló politikai akarat ismét egyértelműen jelen van, és a politikai gondolkodásmód pozitív változása tükröződik a társadalom egészében – ennek hiánya volt az elmúlt években a reformok egyik legjelentősebb akadálya. A szükséges strukturális reformok végrehajtása hosszú távú folyamat. A Bizottság üdvözli, hogy a Pržino-megállapodást a nehéz politikai helyzet ellenére nagyrészt végrehajtották. Jelentős erőfeszítéseket tettek annak érdekében, hogy 2017 nyara óta a sürgős reformprioritásokkal a reform valódi szándékával lehessen foglalkozni, majd ezt a már régóta esedékes stratégiák és jogszabályok inkluzív és átlátható módon történő kidolgozása, valamint az összes érdekelt féllel – beleértve az ellenzéket is – való konzultáció követte. 2017. november és 2018. február között számos stratégiát és jogszabályt fogadtak el, különösen a jogállamiság területén, és a következő hónapokra még többet készítenek elő elfogadásra. Ugyanakkor továbbra is fennállnak strukturális kihívások, különösen az igazságszolgáltatás területén. Az elért eredmények fényében a Bizottság azt ajánlja, hogy a Tanács határozzon a csatlakozási tárgyalások Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal való megnyitásáról, ezzel fenntartva és elmélyítve a sürgős reformprioritások tekintetében fennálló jelenlegi reformlendületet, ami meghatározó az ország további előrelépéséhez. Ennek alátámasztására a Bizottság az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, valamint a jogérvényesülés, szabadság és biztonság területére vonatkozó tárgyalási fejezetekre megerősített megközelítést alkalmazna az ország számára. 8.Albánia stabilan haladt tovább a csatlakozási tárgyalások megnyitásához szükséges öt prioritás mindegyikének végrehajtása terén. A közigazgatás reformját konszolidálták azzal a céllal, hogy fokozzák professzionalizmust és a politikai befolyásoltság csökkentését. További intézkedéseket hoztak az igazságügyi intézmények függetlenségének, hatékonyságának és elszámoltathatóságának megerősítése érdekében, különösen az átfogó igazságügyi reform végrehajtásának előmozdítása révén. Ez magában foglalja az első kézzelfogható eredményeket az összes bíró és ügyész ismételt értékelésében (átvilágítás), amely 15 magas rangú bíró és ügyész lemondásával járt, az első meghallgatásokat követően pedig az Alkotmánybíróság egyik bíráját felmentették, egy másik bíráját megerősítették. A korrupció és a szervezett bűnözés – többek közt a kábítószer-kereskedelem és -termesztés – elleni küzdelem terén további határozott erőfeszítésekre került sor, amelyek hozzájárultak a proaktív vizsgálatok, büntetőeljárás alá vonások és jogerős elítélések jelentette stabil eredményekhez. További intézkedéseket fogadtak el az emberi jogok – köztük a kisebbségekhez tartozó személyek és a romák jogai – hatékony védelmének megerősítése érdekében, valamint a megkülönböztetésmentességi politikák, valamint a tulajdonjogok végrehajtása érdekében. Az elért eredmények fényében a Bizottság azt ajánlja, hogy a Tanács határozzon a csatlakozási tárgyalások Albániával való megnyitásáról, ezzel fenntartva és elmélyítve a jogállamiság – különösen az öt kiemelt prioritás – kulcsfontosságú területén fennálló jelenlegi reformlendületet,továbbá hozzájárulva a bírák és ügyészek ismételt értékelésében (átvilágítás) elért konkrét és kézzelfogható eredmények folytatásához. Ennek alátámasztására a Bizottság az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, valamint a jogérvényesülés, szabadság és biztonság területére vonatkozó tárgyalási fejezetekre megerősített megközelítést alkalmazna az ország számára. 9.Bosznia-Hercegovina 2017 során lassú ütemben haladt a reformfolyamatból fakadó prioritások terén, különösen a reformmenetrendet illetően. Az EU-orientált reformtörekvéseket folytatni kell azon mélyen gyökerező szerkezeti problémák megoldása érdekében, amelyek hátráltatják az ország fejlődését. A választási keretet sürgősen módosítani kell annak érdekében, hogy biztosítsák a 2018. októberi választások megfelelő megszervezését és az eredmények zökkenőmentes végrehajtását. Ebben a tekintetben valamennyi politikai vezetőnek felelősséget kell vállalnia, és megoldást kell találni a szövetségi nemzetgyűlés tekintetében, hogy ne kerüljenek veszélybe az ország és polgárainak uniós kilátásai. A további társadalmi-gazdasági reformok, a jogállamiság és a közigazgatás minden kormányzati szinten az európai normákkal összhangban történő megerősítése, valamint a szintek közötti együttműködés javítása továbbra is prioritás. Az uniós ügyekre vonatkozó koordinációs mechanizmus hatékonyan összehangolt válaszokat eredményezett, amelyekre a Bosznia-Hercegovina uniós tagsági kérelméről szóló bizottsági vélemény folyamatban lévő előkészítéséhez volt szükség. A mechanizmus megfelelő működése továbbra is alapvető fontosságú marad annak érdekében, hogy az ország szembenézhessen az uniós integrációs folyamat növekvő kihívásaival, mint például további országos stratégiák, valamint az ország uniós vívmányokhoz való jogközelítéséhez szükséges stratégiai program elfogadása. A gazdasági fejlődés továbbra is lassú, a gyenge jogállamiság, a még mindig gyenge üzleti környezet, a nem hatékony és szétaprózott közigazgatás, a jelentős munkaerő-piaci egyensúlyhiány, valamint a nem támogató beruházási környezet hatására. 10.Koszovóban az EU-val kapcsolatos reformok a 2017. évi elhúzódó választási időszak, valamint a parlamenti munkát befolyásoló, kihívássokkal küzdő hazai politikai kontextus miatt lelassultak. A politikai szereplőknek újra konstruktív párbeszédet kell kialakítaniuk a politikai vita kulcsfontosságú fórumát jelentő parlamenten belül is. Az új kormánynak és a parlamentnek prioritásként kell kezelnie a reformokat, és konszenzust kell kialakítania a Koszovó számára kulcsfontosságú stratégiai kérdésekben. Fel kell gyorsítani a stabilizációs és társulási megállapodás, valamint az azt kísérő európai reformmenetrend végrehajtását. Előrelépés történt a gazdaság, különösen az üzleti környezet javítása terén. Intézkedéseket kell azonban hozni a széles körű informális gazdaság és a magas munkanélküliség ellen. Koszovó északi részén a helyzet továbbra is különösen nagy kihívást jelent. A Montenegróval kötött határkijelölési megállapodás közelmúltbeli megerősítése fontos előrelépést jelent a jószomszédi kapcsolatok szellemében, és kulcsfontosságú lépés a vízumliberalizáció felé. A Bizottság jelenleg értékeli Koszovó teljesítményét a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén. Komoly aggodalomra ad okot a koszovói parlament 43 tagjának a különleges tanácsokról és a külön ügyészségről szóló törvény hatályon kívül helyezésére tett 2017. decemberi kísérlete. Koszovó számára alapvető fontosságú, hogy teljes mértékben eleget tegyen nemzetközi kötelezettségeinek a különleges tanácsokkal és a külön ügyészséggel kapcsolatban, amelyeket a koszovói konfliktus keretében vélhetően elkövetett bizonyos nemzetközi bűncselekmények kezelésére hoztak létre. Koszovónak jelentős mértékben el kell mélyítenie a Szerbiával folytatott párbeszédben való részvételét, beleértve az összes megállapodás végrehajtását, különösen a szerb többségű városok egyesületével/közösségével kapcsolatosan kötöttet. Az április 4-én elindított irányítási csoport munkáját a 2013. és 2015. évi brüsszeli megállapodásoknak megfelelően fokozni kell.



IV. MELLÉKLETEK