Az egységes piac Európa legértékesebb gazdasági eszköze és a reziliencia fő forrása. Az európai vállalkozások számára biztonságot, teret és globális ugródeszkát jelent, a fogyasztók számára pedig minőségi termékek széles választékát teszi elérhetővé. A világjárvány megmutatta, hogy ha az egységes piac nem működik, mindenki rosszul jár: a fogyasztók, az ipar és a szolgáltatások, a nagyvállalatok, sőt az ellátási láncban részt vevő számos kkv is. A Bizottság ezért változatlanul arra törekszik, hogy teljes mértékben kiaknázza az egységes piacban rejlő lehetőségeket, felszámolja a meglévő akadályokat, és növelje az egységes piac rezilienciáját azáltal, hogy feltérképezi, miként lehet jobban felkészülni az esetleges jövőbeli válságokra, például az áruk szabad mozgásának biztosítását illetően. Az ellátás diverzifikálása, valamint az innovációba és az új kapacitásokba való beruházás révén reziliens ellátási láncokat kell kialakítanunk, többek között a logisztika és az ellátásbiztonság megőrzése céljából a gazdaság egyes kulcsfontosságú ágazataiban. A munkaerő- és szakemberhiány, valamint a kiberfenyegetések kezelése szintén fontos feladat. A magánberuházások hatékonyabb bevonásához határozott fellépésre van szükség a bankunió kiteljesítése és a tőkepiaci unió mielőbbi előmozdítása terén, beleértve a fenntartható finanszírozással kapcsolatos intézkedéseket is. Ezen túlmenően elengedhetetlen, hogy megkezdődjön az európai készségfejlesztési program gyakorlati végrehajtása. A tágabb célkitűzésekhez más szakpolitikák is hozzá fognak járulni, így például az adópolitika, a kereskedelempolitika és a gazdaságirányítási keret.

Az éghajlatváltozás gazdaságunkra gyakorolt hatásai – beleértve a közvetlen fizikai hatásokat és azok következményeit Európában és Európán kívül egyaránt – egyre erősebben éreztetik magukat, nekünk pedig javítanunk kell felkészültségünket. A kereskedelem és az utazás rendes menetében zavarok állhatnak be, de olyan társadalmi és geopolitikai fejlemények is bekövetkezhetnek, amelyeket az éghajlati válság vagy a zöld átállás idéz elő, és amelyek hatással lehetnek gazdaságunkra. Az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra vonatkozó stratégia intézkedéseket vázol fel az e területtel összefüggő európai reziliencia megerősítésére, az éghajlatváltozáshatás hatásaival szemben reziliens infrastruktúra kialakításától kezdve az éghajlatváltozás emberi egészségre gyakorolt hatásainak mérsékléséig.

A fentieknek megfelelően az európai zöld megállapodás környezetvédelmi célkitűzéseinek megvalósításához is szükség lesz addicionális beruházásokra, évi 130 milliárd EUR értékben. Ezek a célkitűzések konkrétan a következőkre vonatkoznak: a biológiai sokféleség és az ökoszisztémák védelme és helyreállítása, a körforgásos gazdaságra való átállás, a vízi és tengeri erőforrások fenntartható használata és védelme, valamint a környezetszennyezés megelőzése és csökkentése. Az alábbi táblázat az egyes célkitűzésekhez szükséges addicionális beruházások bontását tartalmazza, beleértve a kutatás-fejlesztési tevékenységeket is.

Az energetikai beruházási igényeknek a korábbi tendenciához viszonyított több mint 50 %-os növekedése elsősorban a gazdaság dekarbonizációjára való törekvésnek tudható be. Ezek a beruházások az ellátásbiztonság biztosítására irányuló erőfeszítéseinkhez is hozzá fognak járulni. Az alábbi táblázat ágazatonkénti bontásban tartalmazza a szükséges energetikai beruházásokat. Az energiaellátási oldalon beruházásokra lesz szükség az új infrastruktúrák, többek között a megújuló energia, az energiatárolás, a meglévő villamosenergia-hálózatok korszerűsítése, a gáz- és villamosenergia-összeköttetések, valamint az új – például a szintetikus – üzemanyagok kifejlesztése terén. Az energiakeresleti oldalon az ipari, a lakossági, a szolgáltatási és a közlekedési ágazathoz kapcsolódó beruházásokra lesz szükség.

A zöld megállapodás célkitűzéseinek teljesítése érdekében a 2021 és 2030 közötti időszakban az előző évtizedhez képest éves szinten mintegy 520 milliárd EUR-val több beruházásra van szükség. Az ilyen beruházások jelentős előnyökkel járnak a társadalom számára, és a cselekvés elmulasztása lényegesen magasabb költségeket vonna maga után. Az addicionális beruházásokból évi 390 milliárd EUR-t tesz ki a gazdaság – és különösen az energiaágazat – dekarbonizációja, beleértve az energiával kapcsolatos építőipari és közlekedési beruházásokat is. A zöld átállás egyéb (az éghajlaton és az energián túlmutató) környezetvédelmi célkitűzéseinek megvalósításához szükséges addicionális beruházások éves összege mintegy 130 milliárd EUR-ra tehető. Beruházásokat kell eszközölnünk továbbá az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásba, a zöld átállást és az EU jövőbeli növekedését lehetővé tevő kulcsfontosságú technológiákba, például az akkumulátorokba, a szolárpanelekbe és a hidrogénbe, valamint a munkaerő továbbképzésébe és átképzésébe, illetve a gyakorlati képzésbe. Ez az erőfeszítés ahhoz is hozzájárul majd, hogy teljes mértékben kiaknázzuk az uniós régiók potenciálját és különböző versenyelőnyeit.

Az átállás egyúttal kihívásokat is tartogat. A zöld átállás sikerének kulcsa, hogy emberközpontú módon valósítsuk meg, és megfelelően gondoskodjunk a leginkább érintettekről. E célból a Bizottság a méltányosságot helyezte az európai zöld megállapodás keretében kidolgozott szakpolitikáinak középpontjába, beleértve az „Irány az 55%!” intézkedéscsomagot is. Emellett a méltányos átállás biztosításáról szóló tanácsi ajánlásra irányuló bizottsági javaslat konkrét iránymutatással segíti a tagállamokat olyan szakpolitikai csomagok kidolgozásában és végrehajtásában, amelyek átfogóan kezelik az átállás foglalkoztatási és szociális vetületeit.

A fenntartható finanszírozási keret növelni fogja a fenntartható gazdasági tevékenységeket, vállalkozásokat és projekteket célzó magánberuházásokat. Az új fenntartható finanszírozási stratégia egy sor olyan intézkedést irányoz elő, amelyek biztosítják, hogy a pénzügyi rendszer maradéktalanul támogassa a fenntarthatóságra való átállást. Erőteljesen támaszkodik az uniós taxonómiára, amely a vállalkozások, a befektetők és a politikai döntéshozók számára egyértelművé teszi, mely kritériumok alapján azonosíthatók az éghajlati és környezetvédelmi célkitűzésekhez jelentős mértékben hozzájáruló gazdasági tevékenységek, beleértve az átállással kapcsolatos tevékenységeket is. A stratégia továbbá olyan intézkedéseket is tartalmaz, amelyek növelik a fenntartható beruházások átláthatóságát, kedvezőbb helyzetbe hozzák a lakossági befektetőket és a kkv-kat, és jobban beágyazzák a fenntarthatósági kockázatokat a pénzügyi rendszerbe. Ezen túlmenően a stratégia felülvizsgálatának eredményeként az Európai Központi Bank ambiciózus ütemtervet fogadott el arra vonatkozóan, hogy miként fogja beépíteni tevékenységébe az éghajlatváltozással kapcsolatos megfontolásokat. Emellett a fenntartható projektek Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből történő finanszírozása érdekében a Bizottság zöldkötvényeket bocsát ki a NextGenerationEU keretében, ezáltal tovább erősítve a fenntartható finanszírozás piacát.

Az előttünk álló társadalmi és kohéziós kihívások hatékony kezeléséhez minden szinten határozott szakpolitikai válaszra van szükség. Uniós szinten a szociális jogok európai pillére és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv koherens keretbe foglalja a fellépést, és 2030-ra három ambiciózus kiemelt célt tűz ki az EU számára a foglalkoztatás, a készségfejlesztés és a szegénységcsökkentés terén. A tagállamoknak, valamint a regionális és helyi önkormányzatoknak is szerepet kell vállalniuk azáltal, hogy bevonják az érintett helyi szereplőket – köztük a szociális partnereket és a civil társadalmat – a hatékony támogató szakpolitikák és kísérő intézkedések kidolgozásába és végrehajtásába. Az uniós költségvetés továbbra is támogatja a regionális és társadalmi egyenlőtlenségek csökkentését, mindenekelőtt a kohéziós politika keretében.

Forrás: a Bizottság szolgálatai. Az összegek a 2021-ben elfogadott 22 helyreállítási és rezilienciaépítési tervre vonatkoznak.

Jelmagyarázat: Az oszlopok sötétebb részei azokat az intézkedéseket jelentik, amelyeket elsődleges szakpolitikai területként azonosítottak, illetve rendeltek a pillérhez, a világosabb részek pedig a másodlagos szakpolitikai területként azonosított intézkedéseket jelentik.

A 2021–2027-es időszakra szóló hosszú távú uniós költségvetés és más eszközök jelentős támogatást nyújtanak az átálláshoz. Amint az az európai zöld megállapodáshoz kapcsolódó beruházási tervben is szerepel, az Unió célja, hogy a következő évtizedben legalább 1 billió EUR-t mozgósítson a fenntartható beruházások támogatására az uniós költségvetésen és a kapcsolódó eszközökön keresztül. Ez az összeg az InvestEU program keretében nyújtott uniós költségvetési garancia segítségével bevont köz- és magánfinanszírozást is magában foglalja. A 2021–2027-es költségvetés 30 %-a a zöld átállásra irányul, például a kohéziós politikán és a közös agrárpolitikán keresztül, de olyan célzott programok révén is, mint a LIFE program, az igazságos átmenet mechanizmus, valamint az innovációs és modernizációs alapok. Az InvestEU program – mindenekelőtt annak kutatási, innovációs és digitalizációs kerete – a digitális infrastruktúrákba, technológiákba és készségekbe történő beruházásokat támogatja. Emellett a digitális átállás különböző uniós alapokból, konkrétan a kohéziós politikából, a Horizont Európából, a Digitális Európa programból és az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből is részesül támogatásban.

5.Következtetések

Az Európa előtt álló globális kihívások lehetőséget kínálnak arra, hogy megújítsuk a gazdasági átalakulás iránti eltökéltségünket és elkötelezettségünket, és megerősítsük a nemzetközi partnereinkkel folytatott együttműködést. Az uniós gazdaság átalakulása geopolitikai instabilitás és egyre komolyabb globális kihívások, például a Covid19-világjárvány, Ukrajna inváziója, az éghajlati válság és az energiaárak ugrásszerű emelkedése közepette zajlik. Ezek a fejlemények rávilágítanak arra, hogy még nagyobb lendületet kell adni az inkluzív zöld és digitális átállásnak, és ezzel egyidejűleg fokozni kell rezilienciánkat és a válsághelyzetekre való felkészültségünket. Az Unió rezilienciájának fő forrását jelentő egységes piac meghatározó szerepet fog játszani e célok elérésében és az esetleges sokkok elnyelésében.

Az elérni kívánt célokat erős konszenzus övezi. A sikerhez valamennyi tagállamban beruházásokra és reformokra lesz szükség. A beruházásokat lényegesen növelni kell, és azokat ambiciózus reformoknak kell kísérniük a kívánt hozadék elérése érdekében, mind pénzügyi szempontból, mind a tágabb társadalmi célok tekintetében. A beruházások és a reformok egyformán fontosak, és azokat uniós szinten maradéktalanul össze kell hangolni és szorosan koordinálni kell ahhoz, hogy kölcsönösen erősítsék egymást, megelőzzék a tagállamok közötti különbségek elmélyülését és megerősítsék az egységes piacot.

A regionális, nemzeti és uniós szintű hatóságoknak a beruházásbarát üzleti környezet megteremtésére, a magánberuházások célzott pénzügyi támogatás révén történő ösztönzésére és a közberuházások előmozdítására kell összpontosítaniuk, megőrizve ugyanakkor a rendezett államháztartást. Mivel a beruházások nagy része a magánszektorból fog származni, fontos biztosítani az ahhoz szükséges feltételeket, hogy a magánfinanszírozás hatékonyan becsatornázható legyen a gazdaságaink dekarbonizációját, digitalizációját és rezilienciáját szolgáló gazdasági tevékenységek felé. Az állami beruházások és reformok – amennyiben kiváló minőségűek és támogatják a növekedést – kedvező hatást gyakorolnak az adósság fenntarthatóságára. A sikeres adósságcsökkentési stratégiáknak a költségvetési konszolidációra, az államháztartás minőségére és összetételére, valamint a növekedés előmozdítására kell helyezniük a hangsúlyt. Az európai gazdasági kormányzási keret folyamatban lévő felülvizsgálata lehetőséget kínál az uniós költségvetési szabályok hatékonyságának javítására, valamint annak biztosítására, hogy azok megfelelő szerepet játsszanak a tagállami beruházások és reformok ösztönzésében, összhangban közös prioritásainkkal, a rendezett államháztartás megőrzése mellett. Ezzel összefüggésben fontos lesz a költségvetési felügyelet és a gazdaságpolitikai koordináció közötti koherencia biztosítása, valamint a tagállami beruházási és reformpolitikák összehangolása a nemzeti és az uniós célkitűzésekkel.

Polgáraink jólétének és jóllétének biztosítása érdekében az EU-nak méltányos és inkluzív módon kell megvalósítania a zöldebb és digitálisabb jövőt megalapozó átállást, miközben meg kell erősítenie a társadalmi-gazdasági rezilienciát egy instabil világban. Ha a különböző intézkedések – így például a nemzeti költségvetési politikák és az uniós költségvetés – összehangoltak és kiegészítik egymást, nagyobb hatást képesek kifejteni, és előmozdítják a beruházásokat a stratégiai jelentőségű, valamint az erős, határokon átnyúló dimenzióval rendelkező területeken, ezáltal európai szintű hozzáadott értéket teremtve. Ambiciózus céljainkat csakis akkor válthatjuk valóra, ha európai, nemzeti és regionális szinten valamennyi szereplő tartós erőfeszítést tesz. Közös céljaink eléréséhez hosszú távú jövőképre és összehangolt megközelítésre van szükség, amihez alapos mérlegelést követően azonosítanunk kell az uniós, a tagállami és a globális szinten közös, konkrét prioritásokat. Az uniós és a tagállami hatóságoknak következetesen együtt kell működniük a magánszereplőkkel valamennyi ágazatban, hogy együttesen előmozdítsák a versenyképes fenntarthatóságot.