A Földközi-tengeren a 40 értékelt állományból 35-öt halásztak 2017-ben a fenntarthatósági szinten túl, és a halászat mértéke átlagosan mintegy 2,2-szer nagyobb volt, mint a vonatkozó Fmfh-érték. Közelmúltbeli adatok arra engednek következtetni, hogy 2011. óta az átlagos F/Fmfh arány csökkenő tendenciát mutat. Ez a halászat csekély mértékű javulását jelezheti. A Fekete-tengeren a 8 értékelt állományból 6 továbbra is túlhalászott, a kivétel a spratt és az öblöscsiga.

Az észak-atlanti és azzal szomszédos területeken a halállományokat érő terhelés (F/Fmfh) 2003 és 2017 között általánosságban csökkenő tendenciát mutatott, a halászati mortalitás mediánja pedig 1,0 stabilizálódott. A Földközi-tenger és a Fekete-tenger esetében az F/Fmfh mutató értéke 2,2 maradt, tehát az állományok halászata továbbra is jóval meghaladja az Fmfh-célkitűzést.

2019. január 1-jén teljes körűen hatályba lépett a kirakodási kötelezettség. A Bizottság 18 tagállamtól és az Európai Halászati Ellenőrző Hivataltól (EFCA) kapott jelentéseket, valamint 5 tanácsadó testülettől levelet a kirakodási kötelezettség 2018-as megvalósításáról. Az érdekelt felek a jelek szerint elismerik, hogy a kirakodási kötelezettség megfelelő végrehajtása érdekében fontos megbizonyosodni arról, hogy mindenki követi a szabályokat. Ugyanakkor nem áll rendelkezésre elegendő jelentés a visszadobásokról, ami eltéréseket eredményez a visszadobási becslések között. A Bizottság továbbra is teljes mértékben elkötelezett amellett, hogy a tagállamokkal és a tanácsadó testületekkel együttműködve kiküszöbölje ezeket a hiányosságokat.

A közös halászati politika keretében az érdekelt felek legfőbb szervezetei, a tanácsadó testületek növelik a regionalizáció folyamatában betöltött szerepüket. 2018-ban a meglévő 10 tanácsadó testület 73 ajánlást nyújtott be a Bizottságnak, ezzel szemben 2017-ben 64-et. Az e közleményt kísérő szolgálati munkadokumentum példákat hoz az ajánlásaik hatásának bemutatására.

A regionális csoportok fontos szerepet játszottak a kirakodási kötelezettség fokozatos bevezetésében azáltal, hogy közös ajánlásokat nyújtottak be a Bizottságnak. Az ajánlások alapján a Bizottság 2018 vége előtt 4 (új) visszadobási tervet fogadott el.

Az uniós flottában tapasztalható munkakörülmények javításában jelentős szerepet játszott a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) C188. sz. halászati egyezményének az uniós jogba való átültetése, amit az uniós szociális partnerek is támogattak. A tagállamoknak 2019. november 15-ig kell megfelelniük az új szabályoknak. A Bizottság a közelmúltban ismét felhívta a tagállamokat a halászhajók személyzetének képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló egyezmény ratifikálására (az egyezményt eddig mindössze 10 tagállam ratifikálta).

Az észak-atlanti és azzal szomszédos területeken a biztonságos biológiai határértékeken belüli állományok száma 2003 és 2017 között 15-ről 29-re nőtt, azaz majdnem megkétszereződött (2016-hoz képest 2 %-os növekedéssel); a legnagyobb arányú növekedés a Vizcayai-öbölben és az ibériai vizeken következett be (a biztonságos biológiai határértékeken belüli állományok száma 2-ről 8-ra emelkedett). A teljes biomassza-mennyiség folyamatosan javuló értéket mutat, és közel 36 %-kal nőtt.

2018-ban valamennyi regionális csoport foglalkozott a potenciálisan blokkoló helyzetek kezelésének lehetőségeivel. A tagállamok, a Bizottság és más érdekelt felek egymással együttműködve próbálták megtalálni a lehetséges megoldásokat, amelyeket 2019-ben tesztelnek. Így például néhány tagállam vállalta bizonyos kvóták átadását, illetve megállapodások születtek a kizárólag a járulékos fogásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségekről, és e megállapodások kiegészültek a járulékos fogások csökkentésére irányuló intézkedésekkel. A Bizottság fel fogja kérni a HTMGB-t a tagállamok által javasolt intézkedések értékelésére a visszadobások további csökkentése érdekében, és az ellenőrzés szempontjából nyomon követi ezeket az eseteket.

Az Európai Tengerügyi és Halászati Alapból (ETHA) finanszírozott projektek száma általában véve nőtt. A tagállamok az ETHA általi támogatásokból 40 millió EUR-t fordítottak a kirakodási kötelezettség végrehajtására (a 49 millió EUR-ra tervezett lehetséges kötelezettségvállalást meghaladó 89 millió EUR összegű teljes kötelezettségvállalásból). Ugyanakkor a 89 millió EUR összegű kötelezettségvállalással a támogatás mértéke összességében továbbra is alacsony az 1. uniós prioritásra elérhető 1,5 milliárd EUR-hoz képest.

Az ellenőrzés és az érvényesítés tekintetében a kirakodási kötelezettségnek való megfelelés továbbra is gyenge. A tagállamoknak kötelességük biztosítani a közös halászati politikával kapcsolatos összes tevékenység ellenőrzését, végrehajtását és vizsgálatát, beleértve a kirakodási kötelezettséget. A Bizottság ellenőrzései és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal (EFCA) egyéb kezdeményezései mind a megfelelés általános hiányára mutatnak rá, amit súlyosbítanak a megfelelés hagyományos ellenőrzési eszközökkel való hatékony ellenőrzése terén tapasztalt nehézségek. A távvezérelt elektronikus felügyeleti technológiákon (REM) alapuló innovatív ellenőrzési eszközök segítenének, amint az a Bizottság új halászati ellenőrző rendszerre vonatkozó javaslatában is szerepel. Továbbá, 2019 januárjában új egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok léptek hatályba, amelyek a kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó valamennyi halászatra vonatkoznak. A Bizottság továbbra is szorosan figyelemmel kíséri a kirakodási kötelezettség tagállamok általi megfelelő végrehajtását és érvényesítését, és támogatja a távvezérelt elektronikus felügyeleti rendszerek használatát.

2.6.Különleges erőfeszítések a földközi-tengeri és a fekete-tengeri helyzet kezelésére

Az EU egyedül és nemzetközi partnereivel egyaránt sokat tett a földközi-tengeri és a fekete-tengeri állományok helyzetének javításáért.

Uniós szinten jelentős előrehaladás várható 2019-ben a Földközi-tenger nyugati térségében élő tengerfenéki állományokra vonatkozó többéves terv végrehajtásának, valamint annak köszönhetően, hogy a KHP célkitűzéseinek való megfelelés biztosítása érdekében a HTMGB felülvizsgálja a meglévő nemzeti gazdálkodási terveket.

Nemzetközi szinten – figyelembe véve, hogy az érdekelt felek osztoznak az állományok többségén – az EU sokat tett a többoldalú együttműködés előmozdítása érdekében az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezetek, a Földközi-tengeri és Általános Halászati Bizottság (GFCM) és az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) keretében. A MedFish4Ever Nyilatkozat (2017. március) és a Szófiai Nyilatkozat (2018. június) elfogadásával immár részletes munkaterv áll rendelkezésre a földközi-tengeri halállományok helyreállítására – szoros együttműködésben a Barcelonai Egyezmény feleivel –, a fekete-tengeri halállományok helyreállítására, a térség ökológiai és gazdasági erőforrásainak védelmére, valamint a fenntartható akvakultúra következő 10 évben való fellendítésére. Ezt kiegészíti a fenntartható kisüzemi halászatra vonatkozó regionális cselekvési terv (2018. szeptember).

2018-ban a GFCM 11 uniós ajánlást fogadott el. 2019-ben további erőfeszítésekre lesz szükség e fellépések megerősítése érdekében. Ehhez lendületet fog adni a Medfish4Ever Nyilatkozat végrehajtásának eredményeit értékelő, júniusban megrendezendő marokkói magas szintű konferencia.

Az ICCAT elfogadta az EU által szorgalmazott, a kékúszójú tonhal állományának kezelésére vonatkozó tervet, miután az állomány a helyreállítást célzó, 10 éve tartó intézkedéseknek köszönhetően helyrejött. A terv megkönnyíti a part menti halászatot folytató halászhajók hozzáférését (ezek több mint egy évtizede ki vannak zárva a halászatból), és megerősíti a nyomonkövethetőséget javító ellenőrző intézkedéseket, különösen az élő tenyésztett kékúszójú tonhal esetében. Az állomány aggasztó helyzetére tekintettel az ICCAT – az EU kérésére – helyreállítási tervet fogadott el a földközi-tengeri kardhalra vonatkozóan, amely terv 2031-ig van érvényben.

2.7.Nemzetközi óceánpolitikai irányítás

Az óceánpolitikai menetrend 2016-os elfogadása óta folyamatosan zajlik a menetrend 50 intézkedésének a végrehajtása, és némelyik megvalósítása már véget is ért.

A nemzetközi óceánpolitikai irányítás javítása terén kulcsfontosságú eredmény a FAO halászeszközök jelölésére vonatkozó önkéntes iránymutatásának elfogadása (2018. július) és a Jeges-tenger középső térségének nyílt tengeri részén folytatott szabályozatlan halászat megelőzésére irányuló megállapodás aláírása (2018. október). Az EU vezető szerepet töltött be ezekben a folyamatokban.

Az EU a partnerországokkal és a regionális halászati gazdálkodási szervezetekkel folytatott együttműködésében előmozdítja a KHP elveit. Két óceáni partnerségről ért el/írt alá megállapodást: Kínával (2018. június), illetve Kanadával . Fenntartható halászati partnerségi megállapodások keretében az uniós halászflották 11 partnerországban férnek hozzá külső halászterületekhez ellenőrzött és fenntartható feltételek mellett. A megállapodások keretében nyújtott strukturális támogatás megerősíti a halászati irányítást ezekben az országokban, többek között a tudományos és az ellenőrzési kapacitások, valamint a kisüzemi halászati ágazat támogatása révén. Az EU továbbra is vezető szerepet tölt be a regionális halászati gazdálkodási szervezetekben, amelyek léfontosságú irányítási eszközök az állományok fenntarthatósága és az ökoszisztéma-alapú megközelítés előmozdítása, a megalapozott tudományos szakvélemények támogatása, a vonatkozó nyomonkövetési, ellenőrző és felügyeleti intézkedések elfogadásának fenntartása, a rendszeres teljesítményértékelések előmozdítása, valamint a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelem támogatása érdekében. Ezzel összefüggésben a Bizottság olyan uniós álláspontokat javasol és védelmez, amelyek biztosítják, hogy az érintett állományokkal való gazdálkodás megfeleljen a Fmfh-célkitűzésnek.

A Bizottság 2019 januárjában visszavonta a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatra vonatkozó „sárga lapot” Thaiföld esetében, mivel az ország a nemzetközi kötelezettségeknek megfelelően korszerűsítette halászati irányítását. 2019 májusában a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatra vonatkozó uniós fogási tanúsítási rendszer hatékony végrehajtásának támogatására bevezetésre került a CATCH elnevezésű informatikai rendszer.

A tengeri hulladék jelentette probléma leküzdésére az EU elfogadta az egyszer használatos műanyagokról szóló irányelvet és a kikötői fogadólétesítményekről szóló új irányelvet. Ezzel összefüggésben a Bizottság új halászati ellenőrzési rendszerre vonatkozó javaslata uniós szintű, kötelező digitális jelentéstételi rendszert irányoz elő az elveszített eszközök megtalálásának elősegítése érdekében.

3.A 2020-as halászati lehetőségekre vonatkozó javaslatok

2020 lesz az első olyan év, amikor – az alaprendeletben foglaltaknak megfelelően – valamennyi állománnyal a maximális fenntartható hozam szintjén kell gazdálkodni. Szintén első alkalommal kerül sor arra, hogy a halászati lehetőségekről szóló rendelettel szabályozott állományok többsége többéves terv hatálya alá fog tartozni. Amennyiben az Egyesült Királyság az Európai Tanácsban született megállapodás szerint 2019. október 31-én vagy azt megelőzően megállapodás nélkül kilép az EU-ból, az EU-nak és az Egyesült Királyságnak konzultálniuk kell egymással a közös állományaikkal való közös gazdálkodásról.

3.1.A 2020-as halászati lehetőségekre vonatkozó javaslatok általános célkitűzései