HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 248/144

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának Az európai mozik lehetőségei és kihívásai a digitális korszakban

(COM(2010) 487 végleges)

2011/C 248/25

Előadó: Mircea Eugen BURADA

2010. szeptember 24-én az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 114. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Az európai mozik lehetőségei és kihívásai a digitális korszakban

COM(2010) 487 végleges.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció 2011. május 24-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2011. június 15–16-án tartott, 472. plenáris ülésén (a június 15-i ülésnapon) 142 szavazattal 1 ellenében, 9 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

Mottó

„Európának globális szereplővé kell válnia, semmiképpen sem lehet a globalizáció alvállalkozója.x” (1)

PREAMBULUM

„ Az európai filmművészet fontos szerepet játszik az európai identitás alakításában, amely központi szerepet tölt be az európai kulturális menetrendben. ”Az európai bizottsági közlemény e kezdőmondata kitűnő szándéknyilatkozat, amely már a kezdetekkor hangsúlyozza e kérdés valódi dimenzióját, figyelmeztetve rendkívüli jelentőségére az alapító atyák által elképzelt és megalapozott európai integráció sikerre vitelének szempontjából. A kultúra és valamennyi összetevője – ideértve esetünkben a filmművészetet is – a kommunikáció, a szolidaritás, a demokrácia, és különösen az európai kohézió legfontosabb eleme. A filmművészetet, mint az élet valódi Szent Grálját védeni kell, nagy politikai és stratégiai jelentőséget tulajdonítva neki. Nem szabadna elszalasztani azt a digitális mozi biztosította alkalmat, hogy az európai filmművészet betölthesse a gondolatok transzcendentális kommunikátorának fő szerepét. Egyedülálló, vagyis kötelező érvényű lehetőség az Európai Unió számára, hogy felruházza magát az európai kohéziónak az európai identitás modellálásán keresztüli megvalósításához szükséges eszközökkel. E célkitűzés megvalósítására azonban csak a művészet – általában véve –, ezen belül pedig különösképpen a filmművészet alkalmas. Gazdasági szempontból mindez KÖLTSÉGVETÉST jelent, vagyis egy hatalmas pénzügyi erőfeszítést, amely nélkül nagy veszélybe kerül az Európai Unió, azaz e 27 vegyértékkel bíró Bábel-torony jövője, mivel alááshatják az egyes tagállamok identitásának érzékeny elemei.

1. Következtetések És Ajánlások

1.1 A ma vizsgált kérdés összetett, érzékeny, súlyos, de mindenekelőtt politikai jellegű:

— ÖSSZETETT az európai identitás kulturális sokfélesége miatt;

— ÉRZÉKENY, mivel a filmművészeti örökségük gazdagságára és sokszínűségére büszke tagállamok nagy óvatossággal, de azt is mondhatnánk, hogy szkepticizmussal tekintenek majd erre az új szakaszra;

— SÚLYOS, mivel hiányzik a közösségi szintű valódi stratégia, és hiányoznak az elvárt eredmények, ami hosszú távon veszélyeztetheti az Európai Uniónak az európai identitások modellezésén és harmonizálásán keresztüli megszilárdítására irányuló erőfeszítéseket;

— POLITIKAI, mivel a filmművészet, amely valódi kulturális aktus, kezdetben kikapcsolódási lehetőségnek számított, idővel azonban új szerepekkel bővült: erkölcsi támogatás, kommunikációs csatorna, történelmi lenyomat, tudat alatti hatás, propagandaeszköz stb.

1.2 Az EGSZB azt ajánlja valamennyi döntéshozónak, aki illetékes ennek a világon egyedülálló projektnek a jövőjét tekintve, hogy megfontoltan foglalkozzon e kérdéssel annak érdekében, hogy elkerülhető legyen az olyan, kulturális depresszió által uralt összehasonlítás csapdája, mint pl. az amerikai filmművészet az uralkodó, a nézők az amerikaiakat részesítik előnyben … stb. A versenynek adrenalinként kell hatnia, amelyet az európai digitális moziba kell fecskendeznünk. A néző örömmel fogadja, ha kommunikálnak vele, ha elbűvölik, ha meggyőzik, ha szórakoztatják, ha meghívják egy terembe, ahova a saját elképzeléseivel érkezik, és a mozivásznon látottak által ébresztett gondolatokkal távozik. Ez a siker kulcsa. Ezért született az a javaslat, hogy minden erőfeszítést (önmagunkba vetett hit, elhatározás, uniós ambíció) meg kell tenni az ezt szolgáló eszközök és finanszírozás felkutatására, azzal a konkrét céllal, hogy sikeres legyen ez a kultúrpolitikai eszköz, amely egyértelműen az európai egyesülés sikerének egyik sarokköve.

1.3 Az európai mozi valódi digitális forradalma – amely programokon, szabványokon és jogszabályokon keresztül különösképpen ezen ágazat sok szereplőjének „nyugodt” életét forgatja majd fel, új munkakeretet, új életritmust és főleg egy megnövelt költségvetést jelentve számukra –, egy új kihívás, amely egyidejűleg azonban sok kis és közepes vállalkozás eltűnését is okozhatja, ahogy arra az európai bizottsági szöveg is helyesen rámutat. Az EGSZB ajánl és támogat minden hasznos európai uniós beavatkozást, és elengedhetetlennek tartja a jövőbeli erőfeszítést ezeknek a kis, mind a vidéken, mind a nagy városokban megtalálható mozitermeknek a fenntartására, amelyek különösen a társadalmi kohézió, de a „művészet és kísérlet” kereskedelmi rés szempontjából is fontosak.

1.4 A digitális mozi, mint a szociálisabb, versenyképesebb és olcsóbb életet előrevetítő szivárvány, óriási lépés az innováció terén és megkerülhetetlen az Unió jövője szempontjából, emellett az európai kultúra fő összetevője, szilárd pont az Unió nemzetiségei és kultúrái számára, elősegítve ezek találkozását, egymás jobb megismerését és felfedezését, ott még inkább, ahol ez azzal a felismeréssel járhat, hogy képesek az együttélésre, megértéssel és tisztelettel, és miért is ne, csodálattal tekintve egymásra.

1.5 Az EGSZB támogatja a közösségi szintű konkrét, világos és stabil jogi keret létrehozását. A tagállamoknak konkrét erőfeszítést kell tenniük annak érdekében, hogy visszahozzák a mozitermekbe a nézők millióit, akik elfeledkeztek a moziba járás szokásáról. Tudatosítanunk kell egy alapvető szempontot, vagyis hogy napjainkban egy film megtekintése a moziban luxussá vált, míg egy DVD-nek az otthoni házimozin (a kötelező plazmaképernyővel) való levetítése már mindennapos esemény.

1.6 Azzal a jól meghatározott gondolattal kell e tárgyat vizsgálnunk, hogy az ikt – az új technológiák, a valós időn belüli tájékoztatás, a közvetlen és a különféle nemzeti nyelvek korlátja nélküli kommunikáció – hatalmas előnyt biztosít Európa sokféle kulturális és kreatív értékének akadálymentes és minél olcsóbb terjesztése szempontjából, ugyanakkor nagyobb hozzáférést garantál a látás- vagy hallássérült emberek számára is.

1.7 Semmit sem lehet azonban stabillá és tartóssá tenni, ha az Európai Unió nem teszi hozzáférhetővé a nélkülözhetetlen pénzügyi eszközöket ennek a világon egyedülálló multikulturális projektnek a gyakorlati megvalósítása és megfelelő fenntartása érdekében. E program rossz kezelése minden bizonnyal olyan költségekhez vezet majd, amelyeket a kis mozitermek, az ágazat bizonyos kategóriájú munkavállalói, és főleg a mi célközönségünk, a nézők nehezen bírnának elviselni. Tekintettel arra, hogy az állami támogatások terén nem létezik univerzális megoldás Európa valamennyi országa és régiója számára, az EGSZB hangsúlyozza, hogy elegendő finanszírozást kell biztosítani a kis, különösen a vidéki, de a nagy városokban lévő mozik digitalizációjára is. Fel kell használni a strukturális alapokat, biztosítani kell a megfelelő nemzeti társfinanszírozást és prioritásként hozzáférhetőbbé kell tenni a MEDIA gyártásigarancia-alapot az üzemeltetők számára. Mindezzel együtt nem lehet szó az állami támogatások valamennyi országra és régióra érvényes megközelítéséről, valamennyi országnak és régiónak szabadon kellene alkalmaznia azt a rendszert, amely jól működik az adott piacokon.

1.8 Ajánlott a filmarchívumok digitalizálása, legyen szó akár dokumentumfilmekről, archív felvételekről vagy klasszikus filmekről, hogy az eljövendő generációknak ne kelljen nélkülözniük az európai filmek kincsestárát, valamint hogy ezek a produkciók könnyen hozzáférhetők legyenek, a digitális technológiára való áttéréssel egy időben, amire minden bizonnyal sor fog kerülni az elkövetkezendő években.

1.9 A közlemény ahelyett, hogy az audiovizuális politikát és – általánosabban – az európai mozit vizsgálná a digitális világban, inkább a mozik digitalizációjára összpontosít. A digitalizáció sokkal összetettebb jelenség, mint a technikai berendezések cseréje. Ahhoz, hogy az európai filmművészet az európai digitális menetrend kulcsfontosságú stratégiai elemévé váljon, integráltabb megközelítésre lesz szükség, ami egyrészt technológiai és ipari jellegű, másrészt pedig magában foglalja a kulturális aggodalmakat és célkitűzéseket – az alkotást. A digitális filmhez való hozzáférésnek, legyen szó akár a szórakoztatásról, akár a tájékoztatásról, az európai digitális menetrend részévé kell válnia.

2. Bevezetés

2.1 A digitális mozi révén a digitális technológiát alkalmazva terjesztik és vetítik a filmeket a mozitermekben. A digitális technológia magában foglalja a digitális rögzítést, a digitális utómunkálatokat, a digitális mesterkópiák elkészítését – Digital Cinema Distribution Master (DCDM) – és a filmek digitális vetítését (DCI), kétféle, 2k és 4k felbontásban. A digitális mozinak a legvalósághűbb képet és hangot kell biztosítania.

2.2 A digitális filmforgalmazás hatalmas megtakarítást jelent a filmforgalmazóknak. A hagyományos filmszalagon terjesztett 80 perc költsége 1 500 és 2 500 USD között változik. A másolatok millióival megszorozva ez óriási összeget jelent. Digitális hordozón és maximum 250 Mb/másodperc értékkel, egy hagyományos film nagyon alacsony költséggel egy csupán 300 GB-os merevlemezen tárolható, és arról se feledkezzünk meg, hogy a digitális hordozó könnyen kezelhető, tárolható és szállítható, valamint újrahasznosítható (forrás: Wikipedia free encyclopedia).

2.3 A digitális forgalmazás (digitális mozi) nem létezhet majd filmgyártás nélkül, e területen azonban a forgatási felszerelések technológiai hozzáigazítása a digitális rendszerhez nagy lemaradást mutat. Különleges pénzügyi erőfeszítésre van szükség a lemaradás felszámolására, és hogy gyors haladást lehessen elérni a versenytársakkal szemben.

Jelenleg eléggé furcsa helyzetben vagyunk, mivel egy digitális mozihálózat kiépítésén fáradozunk, miközben a filmgyártók többsége még celluloidszalagot használ a filmforgalmazáshoz.

Hasonló a helyzet a 3D filmek területén, ahol a forgalmazók/üzemetetők a legtöbb esetben a néhány euróval drágább jegyért csak olcsó utánzatot adnak el az európai polgároknak, amely nem éri el a digitális normák által megkövetelt minőséget. Addig, amíg a digitális mesterkópiát nem digitálisan filmezték, nem kerülhet sor a valódi digitális vetítésre. Az „Avatar” című filmet például 3D-ben forgatták, amit a nézők milliói értékeltek is.

3. EElőfeltételek

3.1 A közlemény több, a közös európai kulturális térséget ösztönző kulcsfontosságú elgondolást is figyelembe vesz. Ennek szempontjából kell sort keríteni a digitalizáció folyamatára, a továbbiakban leírtaknak megfelelően és a szükséges pénzügyi támogatás kíséretében.

3.1.1 EURÓPAI KULTURÁLIS MENETREND – elsődleges céljai közé tartozik az európai filmművészet támogatása; az európai identitások modellálásának és a közösségi kultúrák közelítésének hajtóereje.

3.1.2 Az EURÓPAI DIGITÁLIS MENETREND – az egységes digitális piacon megvalósuló intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló Európa 2020 stratégia hét legjelentősebb kezdeményezésének egyike.

3.1.3 Az egységes piac központi szerepet játszik a kulturális tartalmak, a társadalmi kapcsolatok és a kereskedelmi szolgáltatások határokon átívelő szabad mozgásának – minden nehézség ellenére – történő biztosításában, hogy az európai polgárok teljes mértékben élvezhessék a digitális korszak előnyeit az egységes digitális piac létrehozásán keresztül.

3.1.4 A kulturális kifejezésmódok sokszínűségének védelméről és előmozdításáról szóló UNESCO-egyezmény, melyet az Európai Unió 2006-ban ratifikált, rendkívül hasznos a feltétlenül szükséges fellépések meghatározásában; ez egy olyan célkitűzés, amelyet az Európai Uniónak teljesítenie kell a mozitermek digitalizációjának érdekében.

3.1.5 Zöld könyv a kulturális és kreatív iparágak potenciáljának felszabadításáról. A GDP-hez való közvetlen hozzájárulásukon túlmenően a kreatív és kulturális iparágak számos más ágazatban is fontos motorjai a gazdasági és társadalmi innovációnak.

3.1.6 A MEDIA 2007 program széles körű, magában foglalja az európai audiovizuális ágazatban aktív szakmabelieknek szóló képzéseket is. A folyamatos szakmai képzést és az új technológiák használatát ösztönözve a cél e terület szakembereinek segítése abban, hogy alkalmazkodni tudjanak az audiovizuális piac európai és nemzetközi dimenziójához.

3.1.7 Hiányzik a forrás a filmszínházak, és különösen a vidéki filmszínházak digitalizációjára, ezért biztosítani kell a strukturális alapok felhasználását, a megfelelő nemzeti társfinanszírozást, és hozzáférhetőbbé kell tenni a MEDIA gyártásigarancia-alapot a mozikat üzemeltetők számára.

4. Helyzetelemzés

4.1 A digitális forradalom szakpolitikai kérdéseket vet fel regionális, nemzeti és európai szinten

— az európai alkotások versenyképességét és terjesztését;

— a pluralizmust, valamint a nyelvi és kulturális sokféleséget illetően.

Bizonyos, hogy ezeket a problémákat valamennyi európai uniós szereplő közreműködésével egységes és kiegyensúlyozott módon kell elemezni és megoldani.

4.2 Nyilvánvaló, hogy a tagállami hivatalos szervek finanszírozásának szintjén a pénzügyi támogatások mind ez idáig a filmkészítés alkotási és gyártási szakaszára irányulnak, ami véleményünk szerint az adott országok filmkultúrájának ösztönzése szempontjából nagyon dicséretes és mindenképpen szükséges, feltéve, hogy megtörténik a digitális gyártásra való átállás.

4.3 A továbbiakban a közlemény utal a mesterkópiákra és a digitális filmvászonra vonatkozó kiegészítő pénzügyi alapok létrehozásának jelentőségére is abban, hogy az adott filmeket forgalmazni tudják, és azok eljussanak a nézők széles köréhez. Ennek feltétele azonban az is, hogy finanszírozzák azoknak az újrafoglalkoztatását, akik a technológiaváltás miatt elvesztették állásukat.

4.4 A szöveg felveti a forgalmazók és a mozikat üzemeltetők nagymértékű bevonásának kérdését. Az ő részvételük elengedhetetlen feltétele annak, hogy biztosítható legyen az európai alkotások terjesztése és az európai mozi sokfélesége. Az a tény, hogy a forgalmazó egyben a film producere is, mindaddig nem lehet zavaró, amíg a jegy ára nem megfizethetetlen. Fel kell használni az üzletben való érdekeltségüket a nemzeti/uniós digitális mozi érdekében.

4.5 Az Európai Bizottság és a tagállamok már 2008 tavaszán elindítottak egy hosszú távú akciót, létrehozva a digitális mozival foglalkozó szakértői csoportot. A tárgyalások rávilágítottak a virtuáliskópia-díj (VPF) meglévő modelljének alternatívája iránti igényre, hangsúlyozva a digitalizáció megvalósítása kapcsán a tagállami állami támogatás bevonásának és az uniós pénzügyi támogatásnak a jelentőségét.

4.6 A „közvetítő beruházók” előzetesen finanszírozzák a digitális filmeket vetítő mozitermek valamennyi digitális felszerelését. A forgalmazónak az első vetítéstől kezdve vissza kell térítenie a finanszírozást a virtuáliskópia-díjon keresztül, így vásárolva meg tulajdonképpen a digitális felszerelést.

4.7 A közlemény egypár finanszírozási példával arra bátorít, hogy higgyünk abban, hogy a „digitális vonat” már sínen van. Nincs még azonban konkrét ismeretünk haladási sebességéről, hatékonyságáról, a felszerelés stabilitásáról, és legfőképpen ennek a szövetségi digitális mozihálózatnak a kiterjedéséről, amely uniós építkezésünk egyik pillére, és amelynek az inkluzív jellegű, fenntartható és intelligens növekedést kell biztosítania.

4.8 A digitális korszakban az európai mozi előtt álló lehetőségek és kihívások tárgyában a 2009. október 16-án indított európai bizottsági nyilvános konzultáció keretében több mint 300 válasz érkezett moziüzemeltetőktől, forgalmazóktól, producerektől, értékesítési ügynököktől, filmügynökségektől, szakmai ügynökségektől és a digitális szolgáltató vállalatoktól.

4.9 Az EGSZB úgy véli, hogy amennyiben eredményre akarunk jutni, ezt a hosszú távú felügyeletet az európai kulturális tartalom sokféleségéhez kell igazítani.

4.10 A filmművészet az évek során több kihívással szembesült: a némafilmek, a Technicolor és a Dolby Sound rendszer stb. Ma a digitális forradalom jelenti a legnagyobb kihívást.

4.11 Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a digitalizáció komoly technikai és pénzügyi problémákkal is jár a filmek hosszú távú tárolása és archiválása, és az ezekhez való hozzáférés terén, amely szempontokkal az Európai Bizottság közleménye nem foglalkozik. Nem létezik hosszú távú terv a digitális archiválásra vonatkozóan, sem pedig utólag alkalmazható, hosszú távon bevált módszer a digitális tartalom archiválására. A digitális archiválásra szolgáló médiumok a filmszalagnál rövidebb élettartammal rendelkeznek, a kapcsolódó költségek sokkal magasabbak, miközben a digitális tartalom mennyisége exponenciálisan növekszik. Fenntartások fogalmazódnak meg a hozzáféréssel, az eredetiséggel és az autentikussággal kapcsolatosan is.

4.12 Az EGSZB azt javasolja, hogy ezeket a kihívásokat a filmiparon belüli, valamennyi érdekelt felet magában foglaló széles körű együttműködés keretében kezeljék, hogy létrejöjjenek a tárolási és archiválási rendszerek, közös normák alakuljanak ki, és megszülessen a döntés a stabil és megbízható finanszírozásról. A digitális tárolás és archiválás koherens keretére vonatkozó ajánlások a következőket tartalmazzák: 100 évre szóló garantált hozzáférés, intézkedések a nemtörődömség és a pénzügyi nehézségek hosszú időszakai esetére, képesség a jövőbeli terjesztési szükségleteket kielégítő kópiák gyártására, az eredetivel megegyező vagy annál jobb hang- és képminőség, a változó technológiai platformoktól való függőség elleni védelem.

4.13 Ugyanez a közlemény megjelöli a digitális terjesztés által rendelkezésünkre bocsátott lehetőséget is: a filmművészeti archívumok fennmaradása, valamint a korszerűtlenné vált technológiák miatt a feledés által fenyegetett klasszikusok innen történő széles körű terjesztése.

4.14 Másik előnyt jelentenek a gyártási és az utómunkálati szakasz sokkal alacsonyabb költségei. Egy digitális mesterkópiát (DSM) több területen – például mozik, lekérhető videófilmek (VOD), DVD, digitális TV – is fel lehet használni.

4.15 A digitális terjesztés egy másik nagy lehetőséget is biztosít: a fizikai, kulturális és legfőképpen nyelvi határok átlépésének segítését, az eredeti film egyszerű bemutatásával, annak az országnak a nyelvére lefordítva, ahol vetítésre kerül. Egyre több olyan DVD-vel találkozunk, amelyeket több nyelven is feliratoznak.

4.16 E digitális eljáráson keresztül a filmrendező az utolsó pillanatig ellenőrizheti a digitális mesterkópia minőségét: a képet, a speciális effektusokat, a megvilágítást, a zenét, a hanghatásokat stb.

4.17 Az EGSZB üdvözli, hogy az Európai Bizottság arra ösztönzi a hazai filmgyártást támogató tagállamokat, hogy használják ki a digitális forgalmazás nyújtotta előnyöket, valamint hogy a digitális forradalomban való folyamatos részvételükkel garantáljanak biztos jövőt a digitális filmművészetnek, amely elérhetővé teszi a multikulturális sokféleséget az Európai Unió polgárai számára.

4.18 Az EGSZB hangsúlyozza az ágazat foglalkoztatási képességét, valamint e munkahelyek sajátosságát. Alapvető, hogy a digitális filmművészet sikeres európai terjesztésének biztosítása szempontjából már napjainkban fektessenek be abba az emberi erőforrásba, amely a jövőben biztosítani fogja az európai filmgyártás minőségét és sajátosságát. Ugyancsak fontos, hogy (pl. megfelelő képzéssel és helyettesítési intézkedésekkel) a lehető legalacsonyabbra csökkentsék a digitális átálláshoz kötődő olyan szociális költségeket, mint pl. a vetítőkben és laborokban dolgozó alkalmazottak elbocsátása.

4.19 A MEDIA 2007-ről szóló határozat 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja támogatja a szakképzést, előzetesen figyelembe véve az európai audiovizuális programok gyártásához, utómunkálatához, forgalmazásához, értékesítéséhez és archiválásához szükséges digitális technológiákat. A MEDIA 2007 programot felül kellene vizsgálni és ki kellene terjeszteni, hogy prioritásokat határozzanak meg, valamint hogy a már létezők mellett teljesítsék az új elvárásokat is.

4.20 A MEDIA 2007 hasonlóképpen támogatja a digitális mozi másik vetületét is, a forgalmazást és a terjesztést (5. cikk).

4.21 Egy másik finanszírozási forrást jelentenek az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 107. cikke (3) bekezdésének d) pontja alapján jóváhagyott állami támogatások – erre elég sok példa akad, ahogy a kontextusból kiderül.

4.22 Szabványosítás: 2002-ben a digitális mozira irányuló kezdeményezéssel (Digital Cinema Initiative, DCI) a hat legfőbb amerikai stúdió meghatározta a digitális filmforgalmazás sajátos műszaki specifikációit.

4.23 2005-ben a Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE) közzétette és a digitális mozi szabványaivá tette e követelményeket, amelyeket ma a genfi Nemzetközi Szabványügyi Testület (ISO) nemzetközi szabványként fogad el. 2011-ben az Európai Bizottság egy nagy érdeklődéssel várt ajánlást kíván elfogadni az európai digitális mozi sajátos európai normáinak ösztönzéséről.

4.24 Európában az Egyesült Államokkal összevetve aggasztóan alacsony azoknak a filmművészeti alkotásoknak az aránya, amelyek esetében a forgatás vagy az utómunkálat digitálisan történt. Emiatt jelentős a lemaradás a nagy versenytársakkal szemben. Rendelkezésünkre áll egy beszédes példa: a Franciaországban bemutatott digitális filmek (30 film 2007-ben, 50 film 2008-ban) közül 35 észak-amerikai alkotás volt, 10 európai és 5 független produceré.

4.25 A digitális mozitermeknek az európai digitális gyártás támogatása nélküli fejlesztése öngyilkos stratégia az európai filmgyártás szempontjából, hiszen ezzel gyakorlatilag kapitulálnánk az idegen digitális produkciók előtt.

4.26 A digitális mozinak, ennek a széles körű európai programnak az esetleges kudarca nem jelentene mást, mint a közösségi multikulturális tartalom modellálásán keresztül megvalósuló európai kohézió gondolatának a feladását.

4.27 A tanulság: A digitális mozi Európájának nagy lemaradást kell behoznia.

Kelt Brüsszelben, 2011. június 15-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) Staffan NILSSON elnök és Michel BARNIER európai biztos 2011. január 6-i találkozója.