·Számos érdekelt fél és polgár kifogásolja, hogy az engedélyezési kérelmek EFSA által végzett értékelései alapvetően az engedélyezés kérelmezőjétől származó (és általa fizetett) tanulmányokon, adatokon és információkon alapulnak. A jelenlegi eljárások alapját az az elv képezi, hogy a birtokában lévő tudományos ismeretek alapján a kérelmező feladata annak bizonyítása, hogy az engedélyezési kérelem tárgya eleget tesz az uniós biztonsági követelményeknek. Ez az elv azon a feltételezésen alapul, hogy a közegészségügy jobb védelme érhető el, ha forgalomba hozatal előtt a kérelmezőnek kell bizonyítania egy adott élelmiszer vagy takarmány biztonságosságát, nem pedig a közigazgatási szerveknek kell bizonyítaniuk, hogy a termék nem biztonságos. Emellett a közpénzek nem használhatók fel olyan költséges tanulmányok megrendelésére (több ezer és több millió euró közötti összegek), amelyek végső fokon segítenek az iparnak egy termék forgalomba hozatalában. Ez az elv továbbra is érvényes marad, azonban az ipartól származó tanulmányok és adatok átláthatóságához és függetlenségéhez kapcsolódó aggályok kezelésére megoldást kell találni.

A „Tiltsák be a glifozátot, és védjék meg az embereket és a környezetet a mérgező növényvédő szerektől!” európai polgári kezdeményezésrőlszóló közleményében a Bizottság bejelentette egy jogalkotási javaslat elkészítését „a tudományos értékelések átláthatóságára és az EFSA által végzett uniós kockázatértékelés alapját képező tudományos tanulmányok minőségére és függetlenségére, valamint az EFSA irányítására vonatkozóan”. Ezzel párhuzamosan a Bizottság tudományos tanácsadási mechanizmusa feladataként előírták, hogy készítsen véleményt a növényvédő szerek engedélyezési eljárásáról.

Az általános élelmiszerjog célravezetőségi vizsgálata világosan rámutatott, hogy az élelmiszerek területén a közegészségügy és a fogyasztói érdekek magas szintű és egész Unióra kiterjedő védelme leginkább egy uniós fellépés útján érhető el. A kockázatelemzési elv uniós szinten való szisztematikus végrehajtása az emberi egészség védelmének általános növekedését eredményezte Unió-szerte, és a minimálisra csökkentette az alapvető élelmiszer-biztonsági kockázatokkal szembeni tagállami megközelítések közötti eltéréseket. Ez egyúttal az élelmiszerbiztonsággal kapcsolatos egységes értelmezést és megközelítést biztosít, továbbá elősegíti a jogszabály hatékony végrehajtását és betartatását, valamint megkönnyíti a belső piac működését az európai gazdaság egyik kulcsfontosságú ágazatában. A tagállamok álláspontja szerint az élelmiszerbiztonsággal kapcsolatos kihívások ‒ amelyek a termékek nagyon nagy volumenű kereskedelme és összetett élelmiszerlánc által jellemzett környezetben jelentkeznek ‒ erős uniós szabályozási rendszert tesznek szükségessé. Az üzleti szférához és a civil társadalomhoz tartozó érdekelt felek ugyanezen a véleményen vannak. Még most is elevenen él az általános élelmiszerjogi rendelet előtt a sorozatos élelmiszer-biztonsági válságok okozta kár emléke, amelyek aláásták az Unió hitelét arra vonatkozóan, hogy képes az élelmiszerek biztonságosságának garantálására. Továbbá, ahogy arra az általános élelmiszerjog célravezetőségi vizsgálata rámutatott, az élelmiszer- és takarmánybiztonsági intézkedések akkor fejtik ki a legnagyobb hatást, ha ezekre uniós szinten kerül sor.

Az átláthatósági és titoktartási szempontok tekintetében nem csupán az általános élelmiszerjogi rendelet, hanem az élelmiszerláncra vonatkozó következő nyolc ágazati jogalkotási aktus módosítása is szükséges: az Európai Parlament és a Tanács 2001/18/EK irányelve, az Európai Parlament és a Tanács 1829/2003/EK rendelete, az Európai Parlament és a Tanács 1831/2003/EK rendelete, az Európai Parlament és a Tanács 2065/2003/EK rendelete az Európai Parlament és a Tanács 1935/2004/EK rendelete az Európai Parlament és a Tanács 1331/2008/EK rendelete az Európai Parlament és a Tanács 1107/2009/EK rendelete, valamint az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/2283 rendelete.

A hitelesség és a hatékonyság biztosítása érdekében az élelmiszerbiztonság területén erős szabályozási rendszerre van szükség. A biztonsággal kapcsolatos problémáknak óriási hatása van a fogyasztói bizalomra, következésképpen a piac stabilitására, a kereskedelmi forgalomra és az innovációs feltételekre.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

·A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

Az általános élelmiszerjog 2018. január 15-én lezárult célravezetőségi vizsgálata megállapította, hogy a kockázatelemzési elv uniós élelmiszerjogban való szisztematikus végrehajtása a közegészségügyi védelmének általános javulását eredményezte. Az EFSA létrehozása szilárdabb tudományos alapot biztosított az uniós intézkedések számára. A Hatóság jelentős előrelépések tett a szakértelmet érintő tudományos kapacitásának növelésében, a tudományos eredmények minőségének javításában, a tudományos adatok gyűjtésének kiterjesztésében, illetve kockázatértékelési módszereinek kidolgozásában és összehangolásában. Megerősítette továbbá a nemzeti és nemzetközi tudományos testületekkel folytatott együttműködését, valamint kiterjesztette a tagállamok, a Bizottság és az EFSA közötti információcserét. Ez a kockázatokkal kapcsolatos egységes értelmezést eredményezett, a minimálisra csökkentette a párhuzamos munka mennyiségét, továbbá korlátozta az EFSA és az egyéb kockázatértékelő testültek közötti ellentmondásokat. Az EFSA emellett rendszeresen kiigazítja és megerősíti a függetlenségre, átláthatóságra és elérhetőségre vonatkozó szigorú politikáit.

Ugyanakkor az alábbi kihívásokat azonosították: az általános élelmiszerjogi rendelet tagállami szintű végrehajtásában eltérések figyelhetők meg, amelyek bizonyos esetekben egyenlőtlen versenyfeltételeket eredményeznek a vállalkozások számára; a kockázatelemzési eljárások átláthatóságának vélt hiánya; a kockázati kommunikációt általában véve nem tekintik elég hatékonynak, ami negatív hatással van a fogyasztói bizalomra és a kockázatkezeléssel kapcsolatos döntések elfogadhatóságára; az EFSA-nak bizonyos mértékben korlátozottak a képességei, hogy hosszú távon biztosítsa a megfelelő szakértelmet, valamint minden tagállamot teljes mértékben bevonjon a tudományos együttműködésbe; hosszadalmas engedélyezési eljárások egyes ágazatokban.

Ez a javaslat az általános élelmiszerjogi rendelethez és az EFSA-hoz közvetlenül kapcsolódó kihívásokra kínál megoldást.

·Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

A tagállamok konzultációjára az általános élelmiszerjoggal foglalkozó szakértői csoport 2018. március 5-i ülésén került sor. A tagállamok nemzeti élelmiszerbiztonsági hatóságainak (az EFSA Tanácsadó Fórumának 2018. február 6-i ülésén) és az EFSA Tudományos Bizottságának (2018. február 15-én) konzultálására szintén sor került.

A mezőgazdasági termelőket, szövetkezeteket, az élelmiszeripart, a kiskereskedőket, a fogyasztókat, a szakembereket és a civil társadalmat képviselő európai érdekelt szervezetek konzultálására az élelmiszerlánc, valamint az állat- és növényegészségügy kérdéseivel foglalkozó konzultatív csoport 2018. február 5-i ad hoc ülésén került sor.

2018. január 23. és 2018. március 20. között a kezdeményezésre vonatkozó nyilvános konzultáció zajlott az Uniós minden hivatalos nyelvén; 471 válasz érkezett (318 személyektől és 153 szervezetektől).

A polgárok és az érdekelt felek hozzájárulásai megerősítették az uniós élelmiszer-biztonsággal összefüggésben alkalmazott kockázatértékelési modell azon szempontjainak fontosságát, amelyekre a jelen javaslat kiterjed, valamint annak szükségességét, hogy a javaslatnak minden ilyen szempontot illetően javulást kell eredményeznie, miközben megőrzi azokat az elveket, amelyek az uniós élelmiszer-biztonsági rendszer alapját képezik.

A javaslat kidolgozása során figyelembe vették a hozzájárulásokat a négy meghatározott területet illetően: a szabályozott termékekre vonatkozó ipari kérelmeket támogató tanulmányok közzététele a bizalmas és személyes adatok védelme mellett; az ágazati tanulmányokból származó bizonyítékok megbízhatóságának és függetlenségének ellenőrzését lehetővé tevő uniós garanciák; a kockázati kommunikáció hatékonyabbá tétele; valamint az EFSA fenntarthatóságának és irányításának megerősítése, az uniós tagállamok által a Hatóság rendelkezésére bocsátott szakértelem függetlenségének és kiválóságának biztosítása mellett.

Az összesítő jelentés valamennyi konzultációs tevékenység eredményét összefoglalja.

·Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

Az általános élelmiszerjog célravezetőségi vizsgálatának keretében kiterjedt konzultációra és adatgyűjtésre került sor (beleértve a külső tanulmányokat, nagyszabású felméréseket, esettanulmányokat és munkaértekezleteket, valamint az érintett érdekelt felek véleményének mélyreható feltérképezését) azokra a kérdésekre vonatkozóan, amelyekkel a jelen javaslat foglalkozik.

·Hatásvizsgálat

Ahogy azt az ütemterv ismerteti, erre a kezdeményezésre vonatkozóan nem készült hatásvizsgálat, mivel a javaslat által bevezetni kívánt intézkedések elsősorban az átláthatóságot, illetve azt a módot érintik, ahogyan a Bizottság mint kockázatkezelő és az EFSA mint kockázatértékelő a feladataik ellátásához szükséges bizonyítékok begyűjtését és kezelését végzik, míg ezek kritériumai változatlanok maradnak. Ezért ezek az intézkedések várhatóan nem járnak előre pontosan meghatározható és jelentős társadalmi-gazdasági és környezeti hatásokkal.

Ugyanakkor a kidolgozási eljárásban figyelembe vették az alábbi hatásokat:

Átláthatóság: A javaslat célja a kockázatértékelési eljárások átláthatóságának javítása. Ez várhatóan megerősíti az EFSA legitimitását a fogyasztók és a közvélemény szemében, és növeli a Hatóság munkájába vetett bizalmukat. Mivel a megfelelő indoklás alapján bizalmasnak ítélt információ védelmet élvez, az innováció ösztönzői változatlanok maradnak. A javaslat nincs hatással a dokumentumok vagy azok tartalmának vonatkozásában fennálló szellemi tulajdonjogokra, sem pedig az agrár-élelmiszeripari lánc hasznos beruházásait érintő uniós ágazati jogszabályokban meghatározott szabályozási védelemre (az úgynevezett „adatkizárólagossági szabályokra”). A vállalkozások megfelelési költségei nem fognak növekedni, mivel a meglévő szabályok már most is megkövetelik a kérelmeknél a tanulmányok benyújtását az illetékes szabályozó hatósághoz, például a Bizottsághoz, az EFSA-hoz és a tagállamokhoz, amelyekhez bizalmas kezelés iránti kérelmet kell csatolni. A főbb azonosított költségek az EFSA-ra hárulnak, mivel elsősorban a Hatóság felelőssége lesz, hogy a hosszadalmas engedélyezési eljárások elkerülésének érdekében rövid határidőn belül döntést hozzon a kérelmezők által az engedélyezési eljárások keretében benyújtott minden, bizalmas kezelés iránti kérelemről azokban az esetekben, amikor be kell nyújtani egy, az EFSA által kiadott véleményt.

Irányítás és a tagállamok nagyobb mértékű részvétele az igazgatótanácsban: A javaslat az EFSA irányítását hozzáigazítja az egyéb uniós ügynökségek esetében alkalmazott és az Unió decentralizált ügynökségeire érvényes intézményközi közös megközelítéssel összhangban lévő modellhez, javítva ezzel az uniós ügynökségek igazgatótanácsi modelljének globális egységességét. Ennek pozitív hatást kell kifejtenie, mivel az egyéb uniós ügynökségekből származó tapasztalatok azt mutatják, hogy ez a modell lehetővé teszi az ügynökségek működésének hatékony felügyeletét, valamint egységes álláspontot biztosít uniós és nemzeti szinten. Más ügynökségekhez hasonlóan az EFSA függetlenségét is a kockázatértékelői profillal rendelkező tagokat előnyben részesítő kijelölési kritériumokkal biztosítják, valamint a függetlenségre és az átláthatóságra vonatkozó szigorú rendelkezésekkel, mivel azok a szabályok, amelyek előírják, hogy az igazgatótanács tagjai a közérdek szolgálatában függetlenül járnak el, valamint évente nyilvános érdekeltségi nyilatkozatot tesznek, változatlanok maradnak. Emellett az igazgatótanács szerepe az adminisztrációra és a pénzügyekre összpontosul.