EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.4.27. COM(2022) 657 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A képzett és tehetséges munkavállalók EU-ba vonzása



A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK A képzett és tehetséges munkavállalók EU-ba vonzása 1.BEVEZETÉS A jogszerű migráció egyaránt előnyös a migránsok és a származási és célországok számára is. Lehetővé teszi a bevándorolni szándékozók számára körülményeik javítását és elősegíti a befogadó országok munkaerőpiaci igényeinek kezelését. A jogszerű migráció önmagában a gazdaságba és a társadalom egészébe történő befektetésként is értelmezhető, amely támogatja az EU zöld és digitális átállását, egyúttal hozzájárul az európai társadalmak összetartóbbá és ellenállóbbá tételéhez. Az EU közös migrációs politikájának tükröznie kell az uniós gazdaság integrációját és a tagállamok munkaerőpiacainak kölcsönös függőségét. Segítenie kell a tagállamokat abban, hogy uniós tagságukat eszközként használják fel a tehetséges és a különböző típusú készséggel rendelkező munkavállalók vonzására, ami hozzájárulhat az uniós gazdaságok dinamizmusához. A migráció és a mobilitás világszerte és az EU-ban egyaránt az emberiség jellemző vonása, és ez a jövőben is így marad. 2021. január 1-jén 23,7 millió nem uniós országbeli állampolgár tartózkodott az EU-ban, ami a teljes népesség 5,3 %-át teszi ki. Széles körű médiavisszhangja ellenére az EU-ba irányuló irreguláris migráció továbbra is korlátozott. Évente megközelítőleg 2,25–3 millió nem uniós országból származó állampolgár érkezik jogszerűen az EU-ba, szemben a 125 000–200 000 irregulárisan érkezővel. A jogszerű migráció alapvető része az új migrációs és menekültügyi paktumban meghatározott átfogó migrációs megközelítésnek, amely a migrációs politikák belső és külső dimenziói közötti nagyobb koherenciát is biztosít. Az EU-ba irányuló legális beutazási lehetőségek hatékonyabb keretének előmozdítása érdekében ez a közlemény meghatározza az ambiciózus és fenntartható uniós jogszerű migrációs politika három pillérét. Ezek a pillérek 1. jogalkotási, 2. operatív és 3. jövőorientált szakpolitikai intézkedéseket tartalmaznak, amelyek rövid és hosszú távon segítenek kezelni az EU előtt álló legfontosabb kihívásokat a képzett és tehetséges munkavállalók vonzása terén. Ez a közlemény foglalkozni fog azzal is, hogy az Ukrajnával szembeni orosz agresszió miatt az EU-ba érkező munkaképes korú személyeket – 2022 áprilisáig több mint 2,5 millió nagykorú személyt – haladéktalanul integrálni kell az uniós munkaerőpiacra. A munkaerő-migráció melletti politikai és gazdasági érvek A migránsok már most is döntő szerepet játszanak Európa gazdaságában és társadalmában. Az elmúlt évtizedben a migráns munkavállalók az új munkahelyek jelentős részét betöltötték az EU-ban, hozzájárulva ezzel a munkaerőpiaci igények kielégítéséhez. A migránsok befogadása egy szélesebb gazdaságpolitikai kombináció részét képezi, amelynek célja a munkaerő- és szakemberhiány létezésének és kiváltó okainak kezelése. A Covid19-világjárvány megmutatta, hogy az alapvető feladatokat ellátó munkavállalók – orvosok, ápolók és sofőrök – 13 %-a migráns. Ezzel párhuzamosan az Ukrajna elleni orosz agresszív háború a második világháború óta a legnagyobb mértékű lakóhelyelhagyást idézte elő Európában, ahol az érkezők túlnyomó többsége nő és gyermek. Az átmeneti védelemről szóló irányelv aktiválását követően az EU továbbra is fogadja az ukrajnai háború elől menekülőket, és prioritásként támogatja munkaerőpiaci integrációjukat. Az EU-ba való megérkezésük nem teszi okafogyottá annak szükségességét, hogy az EU készségigényeinek hosszú távú kezelése érdekében lefektessük a munkaerő-migráció fenntartható és közös megközelítésének alapjait. A Covid19 okozta visszaesést követően az európai munkaerőpiac összességében visszatér a világjárvány előtti szintre: folytatódik az uniós munkaerőpiacnak a válságból való kilábalása, és új munkavállalókra van szükség, különösen a strukturális hiánnyal küzdő ágazatokban, például az idegenforgalom, a vendéglátás, az informatika, az egészségügy és a logisztika terén. Egyes ágazatokban azonban nagyobb a munkaerőhiány, mint a Covid19 előtt, és jelentősen nőtt a betöltetlen álláshelyek száma, annak ellenére, hogy a foglalkoztatás még nem állt helyre teljes mértékben. A jövőbeli szükségletek tudatában jogszerű migrációnak kell kísérnie az EU zöld és digitális gazdaságra való átállását is, amelyhez speciális készségekre, valamint gazdaságaink és munkaerőpiacaink szerkezetátalakítására van szükség. A kettős átállás támogatása érdekében az EU munkaerő-migrációjának előretekintőnek kell lennie. A klímasemleges gazdaságra való átállás valószínűleg hatással lesz az olyan ágazatokra, mint az építőipar, az energiaipar, a feldolgozóipar és a közlekedés, ami további munkaerőt és új készségeket igényel. A munkaerő-migráció nemcsak gazdasági előnyökkel jár, hanem javítja a migráció általános kezelését is, mivel hozzájárul a származási és tranzitországokkal folytatott együttműködésünk megerősítéséhez, többek között az irreguláris migráció csökkentése céljából. Az új migrációs és menekültügyi paktumban meghatározott uniós eszköztár egyik kulcsfontosságú eszköze, hogy a fenntartható fejlődési menetrenddel összhangban kiegyensúlyozott és kölcsönösen előnyös partnerségeket építsen ki a nem uniós országokkal a migráció területén. Ezért szilárd politikai és gazdasági érvek szólnak amellett, hogy a migránsok számára hatékonyabb legális útvonalakat hozzanak létre az Európába való belépéshez. Ezt azonban árnyalja az uniós tagállamok eltérő helyzetének és politikáinak elismerése. A jogszerű migráció az Európai Unió és a tagállamai közötti megosztott hatáskörök egyike. Csak a tagállamok rendelkeznek hatáskörrel annak eldöntésére, hogy nem uniós országok hány állampolgára érkezhet munkakeresés céljából a területükre. Ebben a helyzetben realisztikus, pragmatikus és fokozatos előrelépésre van szükség. A jogszabályok lehetővé teszik közös szabályok megállapítását. A tagállamokkal, az Európai Parlamenttel és a nem uniós országokkal összehangolt operatív kezdeményezések lehetővé teszik, hogy konkrét és pragmatikus intézkedéseket hozzunk. Az új szakpolitikai kezdeményezések lehetőséget teremtenek a jövőbeli intézkedésekre. Együttesen ezek alkotják a jogszerű migráció közös európai megközelítésének gerincét, amely összhangban van az európai értékekkel, és képes megbirkózni a közös kihívásokkal. Demográfiai háttér és a legfontosabb kihívások Ugyanakkor az EU-ban egyre idősebb lesz és csökken az aktív népesség. 2070-re a munkaképes korú népesség létszáma a 2019. évi mintegy 65 %-ról az EU-27 teljes népességének 56–54 %-ára csökken. Ezek a tendenciák növelik a munkaerőpiacokra nehezedő nyomást, valamint aláássák a versenyképességet és a gazdasági növekedést. A munkaképes korú népesség aránya csökken, míg az idősebbek aránya növekszik. Ez néhány tagállamban különösen szembetűnő . Az EU egyes régióit nagyobb mértékben érinti a munkaképes korú népesség csökkenése, mint másokét, és leginkább a vidéki területeken fejti ki a hatását. A munkaképes korú népesség csökkenése nagyobb nyomást gyakorol nyugdíj- és szociális védelmi rendszereinkre, ami megkérdőjelezi azok hosszú távú fenntarthatóságát.

Emellett az EU-nak foglalkoznia kell az egyes ágazatokban és régiókban tapasztalható foglalkoztatási hiányokkal, és ennek ki kell terjednie az összes készségszintre: Az uniós munkáltatók 2020-ban az uniós munkaerő 14 %-át foglalkoztató 28 szakmában szembesültek munkaerőhiánnyal. E szakmák közé tartoznak a vízvezeték- és csőszerelők, a diplomás ápolók, a rendszerelemzők, a hegesztők és lángvágók, a nehézgép- és tehergépkocsi-vezetők, az építőmérnökök és a szoftverfejlesztők. A munkaerőhiány regionális szinten is nyilvánvaló, például a régiók fejlettségi szintje közötti különbségek, a régiókon belüli városi területek jelenléte vagy a regionális munkaerőpiac és életkörülmények eltérései miatt. Az EU arra törekszik, hogy növelje a nők, az idősek, a fogyatékossággal élők, a migrációs háttérrel rendelkezők és más alulreprezentált csoportok munkaerőpiaci részvételét. Célja továbbá, hogy az európai készségfejlesztési programban foglaltaknak megfelelően javítsa az emberek készségeit a munkával töltött életük során. E demográfiai tendenciákhoz és hiányokhoz kapcsolódó növekvő munkaerőpiaci igények kezeléséhez azonban nem elegendő egyedül a hazai munkaerő mozgósítása vagy az EU-n belüli mobilitás elősegítése. Az EU-n belüli mobilitásban rejlő, a munkaerőhiány enyhítésére irányuló lehetőségek egyre korlátozottabbak, többek között azért, mert feltételezhető, hogy az egyik országban megnyert képzett és tehetséges munkavállalók egy másik országban hiányoznak, és ezt figyelembe kell venni annak fényében, hogy szinte minden tagállamban munkaerőhiányról számoltak be. A Covid19-világjárvány tovább erősíti a több konkrét hiányszakma iránti keresletet, és a járvány a legnagyobb hatást az egészségügyi készségek iránti keresletre gyakorol. 2020-ban például Belgium, Németország, Dánia, Észtország, Finnország, Franciaország, Magyarország, Írország, Hollandia, Románia és Svédország egyaránt hiányról számolt be az egészségügyben és a kapcsolódó területen dolgozó szakemberek számát illetően. Az uniós mobilis munkavállalók a külföldi születésű személygondozást végző munkavállalók kevesebb mint egyharmadát teszik ki az EU-ban, kétharmaduk pedig az EU-n kívülről érkezik. Ezért mind az európai készségfejlesztési program, mind az új migrációs és menekültügyi paktum elismeri, hogy a jogszerű migrációval kapcsolatban stratégiaibb megközelítésre van szükség, amely a növekedési és innovációs potenciál előmozdítása érdekében a tehetséges munkavállalók eredményesebb odavonzására és megtartására irányul, valamint a jogszerű migrációt a szakemberhiánnyal küzdő régiók és foglalkozások felé irányítja. A globális versenyképesség megőrzése érdekében az EU-nak vonzóbbá kell válnia a világ minden tájáról érkező tehetséges munkavállalók számára. Jelenleg a nem uniós országok magasan képzett állampolgárai nagyobb valószínűséggel választják Észak-Amerikát vagy Óceániát, mint az EU-t. Az EU vonzerejének növelése felé tett első fontos lépés az uniós kékkártya-irányelv közelmúltbeli felülvizsgálata volt, amely lehetővé fogja tenni a magasan képzett migránsok számára, hogy éljenek a megerősített jogokkal, különösen a más uniós országokba való költözéshez és az ottani munkavállaláshoz való joggal, valamint a gyorsabb és egyszerűbb eljárásokkal. A vonzerő mindezen szempontjait a migránsok más kategóriái esetében is meg kell erősíteni, valamint a munkaerő-kizsákmányolás és a megkülönböztetés elleni küzdelemre irányuló intézkedéseket is meg kell szilárdítani. A munkaerő-kereslet és -kínálat összehangolása olyan nemzetközi környezetben is kihívást jelent, amelyet a megfelelően a képzett és tehetséges munkavállalókért folytatott fokozódó verseny jellemez. Jelenleg két körülmény képez akadályt: a hosszú és bonyolult bevándorlási eljárások és a tagállamok eltérő követelményei, valamint a nem uniós országokból származó tehetséges munkavállalók és a tagállamok potenciális munkáltatói közötti kapcsolat megteremtésének nehézsége. „Az ukrajnai háború elől menekülők fogadása: Európa felkészül a szükségletek kielégítésére” című közleményben foglaltaknak megfelelően a tagállamoknak intézkedéseket kell hozniuk az átmeneti védelemben részesülők munkaerőpiaci integrációja érdekében. A Bizottság az uniós munkáltatókkal való kapcsolatfelvétel megkönnyítése érdekében támogatni fogja készségeik és képesítéseik feltérképezését. A jogszerű migrációra vonatkozó, három pillérre épülő fenntartható uniós szakpolitika kialakítása felé Az elmúlt két évtizedben az EU olyan jogi keretet dolgozott ki, amely nagymértékben harmonizálja a harmadik országbeli állampolgárok belépésére és tartózkodására vonatkozó tagállami feltételeket. Ez magában foglalja a munkavállalás céljából történő belépést és tartózkodást, például a magasan képzett munkavállalókat (azaz a „kék kártyával” rendelkezőket), az idénymunkásokat és a vállalaton belül áthelyezett személyeket. Az uniós jogi keret a következőket is szabályozza: i. a nem uniós országok hallgatóinak és kutatóinak befogadási feltételei és jogai, ii. családegyesítési jog, valamint iii. a nem uniós országok állampolgárai számára a huzamos tartózkodási jog megszerzésére vonatkozó feltételek és eljárások (azaz „huzamos tartózkodás”). Az uniós jogszabályok egységes eljárást – valamint a munkavállalási és tartózkodási engedélyt kombináló összevont engedélyt – írnak elő a nem uniós országokból származó, a tagállamok nemzeti programjai alapján befogadott munkavállalók számára. Az uniós jog jelenleg nem terjed ki a migráns munkavállalók más kategóriáira, sem az önálló vállalkozókra. Ezek közül néhány a nemzeti szabályok hatálya alá tartozik. 2019 márciusában az Európai Bizottság elvégezte e jogi keret átfogó értékelését (azaz a jogszerű migráció célravezetőségi vizsgálatát ). Ezen értékelés vegyes következtetésekhez vezetett, és kiemelte, hogy többet lehetne tenni annak érdekében, hogy a jogszerű migrációra vonatkozó uniós keret nagyobb hatást gyakoroljon az EU demográfiai, gazdasági és migrációs kihívásaira. A célravezetőségi vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy az EU jogszerű migrációs rendszerének számos eredendő hiányossága van, mint például a széttagoltság, az uniós szabályok korlátozott alkalmazási köre, a különböző irányelvek közötti következetlenségek, az eljárások bonyolultsága és a helytelen végrehajtás. Az EU munkaerő-mobilitási programokat is kidolgozott nem uniós országokkal. A jogszerű migrációval kapcsolatos kísérleti projektek megmutatták, hogy az EU célzott támogatással segítheti a tagállamokat a munkáltatók igényeinek megfelelő programok végrehajtásában, miközben megerősíti a humántőke-fejlesztést a partnerországokban. Az EU emellett nem uniós országok számára is megnyitotta az Erasmus+ programban részt vevő tanulók és munkatársak/szakemberek/oktatók szakképzési mobilitását. A jelenlegi programok hatókörének és ambícióinak növelésére azonban továbbra is van lehetőség. A Bizottság széles körű konzultációt folytatott annak érdekében, hogy olyan válaszokat találjon, amelyek igazodnak a sokféle igényhez, valamint kezelik a jogi és működési hiányosságokat. Nyilvános konzultációk keretében konzultált a nyilvánossággal, a tagállamokkal, az Európai Parlamenttel, az európai szociális partnerekkel és a civil társadalommal. Az Európai Parlament 2021-ben két állásfoglalást fogadott el a jogszerű migrációról , amelyben felszólította a Bizottságot, hogy javítsa és fejlessze az uniós jogi és szakpolitikai keretet. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 225. cikke alapján az Európai Parlament felkérte a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatcsomagot a jogszerűen bevándorló harmadik országbeli állampolgárok Unióba való beutazásának és Unión belüli mobilitásának megkönnyítésére és előmozdítására a bürokrácia csökkentése, a harmonizáció erősítése, az alapvető jogok és az egyenlő bánásmód fokozása, valamint a munkaerő-kizsákmányolás megakadályozása céljából. Az eljárások egyszerűsítésének és észszerűsítésének előnyben részesítése mellett a tagállamok általában az operatív szempontokra összpontosítanak, és nem kívánnak új, uniós szintű jogalkotási munkát végezni a jogszerű migrációval kapcsolatban. A jogszerű migráció uniós kezelésének javítása, valamint az Európai Parlament és a tagállamok felkéréseinek kiegyensúlyozott és pragmatikus módon történő kezelése érdekében ez a közlemény a jogszerű migrációra vonatkozó fenntartható uniós politika következő három fő pillérét határozza meg: ·jogalkotási pillér, amely átdolgozza a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyekről szóló irányelvet és az összevont engedélyről szóló irányelvet annak érdekében, hogy egyszerűsítse a különböző képzettségi szintű munkavállalók EU-ba történő befogadására vonatkozó eljárásokat és a már az EU-ban tartózkodó nem uniós országokból származó munkavállalók EU-n belüli mobilitását, valamint megerősítse jogaikat és védelmüket a munkaerő-kizsákmányolással szemben; ·operatív pillér, amely a kulcsfontosságú partnerországokkal való tehetséggondozási partnerségek, valamint az uniós tehetségbázis fő jellemzőinek kialakítására irányuló konkrét lépések meghatározásával kezeli a nemzetközi összehangolás jelentette kihívást, valamint ·egy előretekintő pillér, amely az alábbi három konkrét cselekvési prioritáson alapul, amelyek további iránymutatást nyújtanak a jogszerű migrációval kapcsolatos uniós politika számára: gondozás, ifjúság és innováció. 2.JOGALKOTÁSI PILLÉR: A MIGRÁCIÓS ELJÁRÁSOK EGYSZERŰSÍTÉSE ÉS A MIGRÁNS MUNKAVÁLLALÓK JOGAINAK MEGERŐSÍTÉSE A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőkről szóló irányelv és az összevont engedélyről szóló irányelv meghatározza az eljárások és a jogok keretrendszerét a harmadik országokból származó, az EU-ban jogszerűen tartózkodó munkavállalók nagy része számára. Azonban egyik jogszabály sem érte el teljes mértékben azokat a célokat, amelyek miatt 2003-ban, illetve 2011-ben eredetileg elfogadták azokat. A tagállamok a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőkről szóló irányelvből fakadó jogokat nem használják ki teljes mértékben, és az nem biztosít tényleges jogot az EU-n belüli mobilitáshoz. Az összevont engedélyről szóló irányelv nem érte el teljes mértékben arra irányuló célját, hogy egyszerűsítse a befogadási eljárásokat a nem uniós országokból származó valamennyi munkavállaló számára. A Bizottság ezért a két irányelv átfogó átdolgozását javasolja. A fő célkitűzések a munkaadók költségeinek és adminisztratív terheinek csökkentése, a munkaerő-kizsákmányolás megelőzése, valamint a már az EU-ban tartózkodó és munkát vállaló harmadik országbeli állampolgárok Unión belüli mélyebb integrációjának és mobilitásának támogatása.

A Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri a legújabb ágazati irányelvek végrehajtását. 2023-ban jelentést tesz majd az idénymunkásokról szóló irányelv és a vállalaton belül áthelyezett személyekről szóló irányelv végrehajtásáról. Az idénymunkásokról szóló irányelv tekintetében a Bizottság a fent említett európai parlamenti állásfoglalások nyomán értékelni fogja, hogy a jelenlegi szabályok megfelelő védelmet nyújtanak-e az idénymunkások számára a munkaerő-kizsákmányolással szemben. Mérlegelni fogja továbbá, hogy szükség van-e jövőbeli jogszabály-módosításokra. 2.1. Az összevont engedélyezési eljárás egyszerűsítése Az összevont engedélyről szóló irányelv egyszerűsíti az eljárást a nem uniós országok azon állampolgárai számára, akik munkavállalás céljából jogszerűen kívánnak bevándorolni az EU-ba. Összevont kérelmezési eljárást vezet be a munkavállalási és tartózkodási engedély (összevont engedély) tekintetében. Biztosítja továbbá a nem uniós országokból származó munkavállalók és a lakóhely szerinti tagállam állampolgárai közötti egyenlő bánásmódot azáltal, hogy közös jogokat biztosít a nem uniós országokból származó munkavállalók számára Az irányelv javasolt átdolgozása egyszerűsíti és hatékonyabbá teszi a kérelmezési eljárást. Lehetővé teszi a kérelmezők számára, hogy engedélyért folyamodjanak nem uniós országokból és uniós tagállamokból egyaránt. Jelenleg a kérelmezési eljárások teljes időtartama visszatartja a munkáltatókat a nemzetközi munkaerő-felvételtől. Ennek az időtartamnak a lerövidítése várhatóan hozzájárul majd az EU vonzerejének növeléséhez és az uniós munkaerőhiány kezeléséhez. A javaslat új követelményeket is tartalmaz, amelyek megerősítik a harmadik országok állampolgárainak nyújtott biztosítékokat és az uniós polgárokkal egyenlő bánásmódot, valamint javítják a munkaerő-kizsákmányolással szembeni védelmüket. A javasolt új szabályok értelmében az összevont engedély nem egyetlen munkáltatóhoz kapcsolódik majd. Ez azt jelenti, hogy az engedély érvényességi ideje alatt a munkavállalók jogosultak lesznek munkáltatót váltani, miközben továbbra is jogszerűen tartózkodnak a tagállamban. Ez megkönnyíti a munkaerőpiaci kereslet és kínálat összehangolását, és csökkenti a munkaerő-kizsákmányolással szembeni kiszolgáltatottságot. A javaslat továbbá új kötelezettségeket ró a tagállamokra, hogy vezessenek be ellenőrzéseket, nyomonkövetési mechanizmusokat és szankciókat az irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezéseket megsértő munkáltatókkal szemben. 2.2. A huzamos uniós tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek jogállásának javítása A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőkről szóló irányelv átdolgozásának célja, hogy hatékonyabb, koherensebb és méltányosabb rendszert hozzon létre a „huzamos uniós tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzésére. E rendszernek kulcsfontosságú eszközként kell működnie a nem uniós országok azon állampolgárai integrációjának előmozdítása terén, akik jogszerűen és hosszú távon telepedtek le az EU-ban. A javaslat célja, hogy megkönnyítse a „huzamos uniós tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzését azáltal, hogy lehetővé teszi a harmadik országbeli állampolgárok számára, hogy a tartózkodás időtartamára vonatkozó követelmény teljesítése érdekében összeszámítsák a különböző tagállamokban töltött tartózkodási időszakokat; valamint annak egyértelművé tételével, hogy valamennyi jogszerű tartózkodási időt teljes mértékben figyelembe kell venni, beleértve a hallgatóként, átmeneti védelemben részesülőként vagy kezdetben ideiglenes alapon eltöltött tartózkodási időtartamot is. A javaslat célja továbbá a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek és családtagjaik jogainak megerősítése. Ez magában foglalja a más tagállamokban való szabad mozgáshoz és munkavállaláshoz való jogot, amelyre az Európai Parlament és néhány érdekelt fél felszólított, és amelynek a lehető legközelebb kell állnia az uniós polgárokat (az alkalmazandó uniós jogi kereten belül) megillető joghoz. Annak lehetővé tétele, hogy az egyik tagállamban huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárok munkahelyet váltsanak és munkavállalás céljából egy másik tagállamba költözzenek, Unió-szerte hozzájárulhat a munkaerőpiac hatékonyságának javításához, a szakemberhiány kezeléséhez és a regionális egyenlőtlenségek ellensúlyozásához. Emellett növelheti az EU általános vonzerejét a tehetséges külföldi munkavállalók számára. A javaslat emellett olyan mechanizmust vezet be, amely egyenlő feltételeket biztosít az uniós huzamos tartózkodási engedély és a nemzeti állandó tartózkodási engedélyek között az eljárások, az egyenlő bánásmódhoz való jog és az információhoz való hozzáférés tekintetében, hogy a nem uniós országok állampolgárainak valódi választási lehetőségük legyen a két engedély között. Elősegíti továbbá a körkörös migrációt azáltal, hogy megkönnyíti a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek számára, hogy jogaik elvesztése nélkül visszatérjenek származási országukba, ami mind a származási, mind a lakóhely szerinti országok javát szolgálja. 3.OPERATÍV PILLÉR: A KÉSZSÉGEK ÉS SZÜKSÉGLETEK EREDMÉNYESEBB ÖSSZEHANGOLÁSÁNAK TÁMOGATÁSA AZ EU ÉS A PARTNERORSZÁGOK SZÁMÁRA A jogalkotási pillérrel együtt a Bizottság javasolja a tagállamok közötti és a partnerországokkal folytatott uniós szintű operatív együttműködés fokozását. A tehetséggondozási partnerségek és az uniós tehetségbázis létrehozása terén már folyamatban van a munka, amely az új migrációs és menekültügyi paktum keretében bejelentett mindkét kulcsfontosságú kezdeményezés. A tagállamok megerősített politikai elkötelezettségével együtt a Bizottság most egyértelmű ütemtervet javasol e két fontos kezdeményezés legkésőbb 2022 végéig történő megvalósítására. 3.1. A partnerországokkal folytatott együttműködésünk javítása tehetséggondozási partnerségek révén A tehetséggondozási partnerségek az új migrációs és menekültügyi paktum külső dimenziójának egyik kulcsfontosságú aspektusát jelentik. Céljuk az EU, a tagállamok és a partnerországok közötti együttműködés megerősítése, valamint a nemzetközi munkaerő-mobilitás és a tehetségfejlesztés kölcsönösen előnyös és körforgásos módon történő fellendítése. Támogatni fogják az átfogó szakpolitikai keretet és a pénzügyi támogatást annak érdekében, hogy a kulcsfontosságú partnerországokat stratégiailag bevonják a migrációkezelés valamennyi területébe, beleértve a hatékony visszatérést és visszafogadást, valamint az irreguláris távozások megelőzését is. Az új paktumban foglaltaknak megfelelően a legális beutazási lehetőségek kialakításának hozzá kell járulnia az irreguláris migráció csökkentéséhez is. A Bizottság irányítja a tehetséggondozási partnerségek kialakítását annak biztosítása érdekében, hogy azokat testreszabott és rugalmas módon készítsék el, és kielégítsék a tagállamok és a partnerországok munkaerőpiaci és készségigényeit. A tehetséggondozási partnerségeknek ötvözniük kell a munkához vagy képzéshez kapcsolódó mobilitási programok közvetlen támogatását a kapacitásépítéssel és a humántőkébe való befektetéssel, beleértve a készségfejlesztést, a szakképzést és a munkaalapú csereprogramok működőképessé tételét. Ennek során arra törekednek, hogy egyenlő feltételeket biztosítsanak a partnerországok, a tagállamok, a két fél üzleti közösségei és a partnerségek előnyeit élvező egyének számára. Az EU és a partnerországok közötti kétoldalú együttműködéssel összhangban ezeknek az intézkedéseknek a származási közösségek gazdasági fejlődését kell szolgálniuk, elő kell mozdítaniuk a legfontosabb partnerországok szélesebb körű fejlesztési céljait, és meg kell erősíteniük polgáraik lehetőségeit. Ugyanakkor segíteniük kell a tagállami munkaerőpiacok bizonyos ágazataiban jelentkező hiányok kezelését, és mindkét oldalon segíteniük kell az üzleti közösséget a keresletnek megfelelő készségek fejlesztésében. A képzett munkaerőnek a partnerországokból való elvándorlásának kockázatát valamennyi partner számára agynyeréssé kell alakítani, ami az érintettek számára előnyös is lesz, mivel új képzési lehetőségekhez, szakmai tapasztalathoz, valamint az EU-ban vagy a származási országukban kifejlesztett további tanulmányi lehetőségekhez vagy szakképzéshez férnek hozzá. A tehetséggondozási partnerségek nyitva állnak minden készségszint előtt, és különböző gazdasági ágazatokat érinthetnek, például az IKT-t, a természettudományokat, a mérnöki tudományokat, az egészségügyet és a tartós ápolás-gondozást, a mezőgazdaságot, a közlekedést, a kertészetet, az élelmiszer-feldolgozást, a turizmust, az építőipart és a kikötői munkát, a szállítmányozást és a logisztikát, a tehetséggondozási partnerségeket formáló mindkét fél érdekeitől függően, ugyanakkor szem előtt tartva a képzett munkaerő elvándorlásának kockázatait. A partnerségek különböző típusú mobilitást biztosítanak: a két fél által elfogadott ideiglenes, hosszú távú vagy körkörös jellegű mobilitást. Kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a zöld és digitális átállásra, és támogatniuk kell a munkaerőpiacokat azzal a céllal, hogy fellendítsék az EU növekedési potenciálját, előmozdítva a jövőbe tekintő technológiákat és megoldásokat. A Bizottság támogatni fogja, hogy partnerországként több tagállam is részt vehessen egyetlen tehetséggondozási partnerségben. Ez megnyitja az utat a tevékenységek szélesebb köre, a különböző készségek és gazdasági ágazatok mobilitásának különböző típusai, a tagállamokra és a partnerországokra gyakorolt hatás fokozása, valamint az egyének karrierje szempontjából hozzáadott érték megteremtése előtt. A tagállamok és a partnerországok közös szerepvállalása a tehetséggondozási partnerségben elengedhetetlen a méretezhetőség biztosításához, valamint a kölcsönösen előnyös és fenntartható együttműködés kialakításához. A tehetséggondozási partnerségeknek mindkét oldalon igazodniuk kell a valós munkaerőpiaci igényekhez és készségekhez. A partnerségeknek a köz- és magánszféra érdekelt felei, például a munkáltatók, a képzési intézmények és a diaszpóraszervezetek javát kell szolgálniuk. Az „Európa együtt” kezdeményezések megközelítésének szellemében a tehetséggondozási partnerségeknek mozgósítaniuk kell mind az EU, mind a tagállamok finanszírozási eszközeit, a magánszektort és adott esetben a partnerországok forrásait. Egyúttal többféle érdekelt felet szorosan be kell vonni a tehetséggondozási partnerségek kialakításába és végrehajtásába.

A tehetséggondozási partnerségek működőképessé tétele A tehetséggondozási partnerségre irányuló kezdeményezést egy magas szintű rendezvényen indították el 2021 júniusában. Azóta a Bizottság véleménycserét folytatott a tagállamokkal a partnerségek koncepciójának kialakításáról és működőképessé tételéről, magas szintű párbeszédet folytatott a partnerországokkal és integrált tehetséggondozási partnerségeket alakított ki a 2021–2027-es többéves pénzügyi keret tervezése során. A tehetséggondozási partnerségek a meglévő kísérleti projektek tapasztalataira építenek. Ugyanakkor új, stratégiaibb jellegű és nagyobb szabású együttműködést fognak biztosítani a partnerországokkal a jogszerű migráció terén. A tehetséggondozási partnerségek strukturált kerete szilárd koordinációs mechanizmusokkal együtt biztosítani fogja, hogy figyelembe vegyék az EU, a tagállamok és a partnerországok politikai célkitűzéseit, és konkrét programok formájában kézzelfogható intézkedéseket hozzanak. A tehetséggondozási partnerség érintett partnereivel együtt a Bizottság biztosítani fogja, hogy szakértői szinten megfelelő koordinációs mechanizmus jöjjön létre mind a tagállamok és az uniós érdekelt felek, mind pedig a partnerországok tevékenységeinek összehangolása érdekében. Ez a mechanizmus nyomon követi a partnerség végrehajtását és tevékenységeit, és biztosítja a kiegészítő jelleget a migráció és a munkaerőpiaci fejlemények területére vonatkozó minden egyéb releváns kezdeményezéssel. A Bizottság első lépésben arra készül, hogy az új migrációs és menekültügyi paktum átfogó megközelítése keretében a migrációkezelés valamennyi eleme – így az irreguláris migráció – tekintetében kialakított szoros és folyamatos együttműködés alapján – magas szintű megbeszéléseket követően – elindítsa az első tehetséggondozási partnerségeket az észak-afrikai partnerekkel, különösen Egyiptommal, Marokkóval és Tunéziával annak érdekében, hogy azok végrehajtása 2022 végéig megkezdődhessen. A tehetséggondozási partnerségekkel kapcsolatos munka az említett partnerekkel kidolgozott sikeres kísérleti projektekre fog épülni, kiterjesztve azok hatókörét és ambíciószintjét. Mindezt a tagállamokkal és az érintett partnerországokkal kialakítandó tágabb együttműködési keret, valamint az összes érdekelt fél mozgósítása fogja kiegészíteni a folyamat során. A fokozatos megközelítés jegyében a más afrikai és ázsiai partnerországokkal kialakítandó tehetséggondozási partnerségek elindítása természetes következő lépés lesz a migrációkezelés terén folytatott megerősített együttműködés folyamatában. 2022 őszétől kezdődően az Egyiptommal, Marokkóval és Tunéziával indítandó tehetséggondozási partnerségek végrehajtásával párhuzamosan a tervek szerint meg kell kezdeni annak értékelését, hogy megvalósítható-e a tehetséggondozási partnerségek elindítása Pakisztánnal, Bangladessel, Szenegállal és Nigériával, ami az ezen országokkal folytatott megerősített migrációkezelési együttműködés egyik legfontossabb alkotóeleme lenne. 3.2. Uniós tehetségbázis kialakítása az uniós munkáltatók és a számukra szükséges tehetségek eredményesebb összehangolása érdekében A Bizottság az első uniós szintű platform és a készségkereslet és a készségkínálat összehangolására szolgáló eszköz, az uniós tehetségbázis létrehozását javasolja annak érdekében, hogy vonzóbbá tegye az EU-t a harmadik országbeli állampolgárok számára, és segítse az uniós munkáltatókat, hogy megtalálják azon tehetséges munkavállalókat, akik nem lelhetők fel az uniós munkaerőpiacon. Az uniós tehetségbázis a nem uniós országokból származó pályázók uniós szintű állománya lesz, amelyet a speciális készségszintek, kritériumok és migrációs követelmények alapján, a pályázók képesítéseinek átvilágítását követően választanak ki. E munka előkészítése során az Ukrajna elleni orosz agresszív háború következtében új és sürgős igény merült fel, nevezetesen az, hogy meg kell könnyíteni az átmeneti védelemben részesülő személyek uniós munkaerőpiachoz való hozzáférését. E kihívás kezelése és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek készségeinek legjobb kihasználása érdekében a Bizottság bejelentette, hogy 2022 nyaráig kísérleti uniós tehetségbázist indít az Ukrajna elleni orosz agresszív háború elől menekülő emberek számára. Ez a webalapú kísérleti kezdeményezés lehetővé teszi az Ukrajnából elmenekült és a tagállamokban tartózkodó személyek készségeinek azonosítását és feltérképezését, hogy megkönnyítse az uniós munkáltatókkal való kapcsolatfelvételüket. A kísérleti projekt figyelembe veszi a tagállamokban, például Portugáliában és Romániában folyamatban lévő sikeres kezdeményezéseket. Kidolgozására a tagállamokkal együttműködésben, valamint a munkáltatókkal, a szociális partnerekkel és minden más érdekelt féllel folytatott konzultációt követően kerül majd sor. A kísérleti projekt megkönnyítheti az EU-n belüli összehangolást, és áttekintést adhat a hatóságoknak az országukban mozgósítható készségek széles köréről. Megkönnyíthetné a készségkereslet és -kínálat összehangolását az Ukrajnából érkező nagyszámú menekült tekintetében a prioritást élvező ágazatokban, mint például az érkező gyermekek oktatása (közösségi szolgáltatások szervezése révén) vagy az (egészségügyi szakemberek vagy tolmácsok által biztosított) alapvető szolgáltatásokhoz és egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés terén. A Bizottság már létrehozta az Európai Migrációs Hálózat keretében a kísérleti kezdeményezésben való részvétel iránt érdeklődő tagállamok kapcsolattartóinak tematikus csoportját az Európai Migrációs Hálózat keretében. A tematikus csoport a nyárig kidolgozza és végrehajtja majd a kísérleti kezdeményezést. Internetes portál fog rendelkezésre állni, amely lehetővé teszi az átmeneti védelemben részesülők számára, hogy regisztrálják a tagállamokban való munkavállalás iránti érdeklődésüket, és bemutassák készségeiket és szakmai tapasztalataikat. A portál kialakítása magában foglalja majd a harmadik országbeli állampolgárok készségprofil-készítő uniós eszközének elemeit, amely a nem uniós országok állampolgárai készségeinek feltérképezésére és dokumentálására szolgáló uniós eszköz. A kezdeményezés végrehajtása során, többek között az Ukrajna elleni orosz agresszív háború elől menekülők képesítéseinek elismeréséről szóló bizottsági ajánlással összhangban együttműködésre kell törekedni az ukrán hatóságokkal a képesítések elismerésének megkönnyítése terén. E kísérleti kezdeményezéssel párhuzamosan, a részt vevő tagállamokkal és más érdekelt felekkel, például a munkáltatói szervezetekkel, a szociális partnerekkel, valamint a szakképzési központokkal szoros együttműködésben létrejön egy állandó és általános uniós tehetségbázis a nem uniós országok minden olyan állampolgára számára, aki érdeklődik az EU-ban való letelepedés és munkavállalás iránt. A Bizottság célja, hogy 2023 közepére hivatalosan elindítsa az uniós tehetségbázist és annak internetes portálját, és javaslatot fog tenni az uniós tehetségbázis létrehozásáról szóló ajánlásra, amely magában foglalja a chartát fokozatos fejlesztési szakaszokra vonatkozó részletes ütemtervet. A kísérleti projekttel foglalkozó tematikus csoport irányítja majd az uniós tehetségbázis szervezeti felépítésének, irányítási struktúrájának és működésének kialakítását is, a kísérleti kezdeményezés működéséből levont tanulságok alapján. Ez magában foglalja többek között annak meghatározását, hogy milyen készségekre van szükség az EU munkaerőpiacán, a vonatkozó befogadási kritériumokról való megállapodást, a befogadási eljárás megszervezését és a potenciális munkáltatók uniós tehetségbázishoz való hozzáférésének koordinálását. Ezért a részt vevő tagállamok teljes körű elkötelezettsége és aktív részvétele kulcsfontosságú lesz az EU tehetségbázisának fejlesztéséhez és működéséhez. 3.3. A munkaerő-migráció irányításának uniós szintű javítása A munkaerő-migráció terén elért haladás és a fent említett új kezdeményezések sikere a migrációs és a foglalkoztatási ágazat közötti szorosabb együttműködéstől és jobb megértéstől függ. Ezzel a csomaggal a Bizottság új platformot indít, amely lehetővé fogja tenni a munkaerő-migráció gyakorlati kérdéseinek operatív megvitatását, különös tekintettel a migrációs politika külső dimenziójára, a munkaerőhiányra és a munkaerőpiaci folyamatokhoz kapcsolódó kérdésekre. A platform munkája támogatná a tehetséggondozási partnerségek és az uniós tehetségbázis működőképessé tételét. A megbeszélések hasznos adalékul szolgálhatnak a megfelelő fórumokon – például a Tanács és az Európai Parlament szintjén – folytatott politikai eszmecserékhez. A szociális partnerek, az uniós ügynökségek, az állami foglalkoztatási szolgálatok, a szakértők, a nemzetközi szervezetek, a migránsok által vezetett szervezetek és más kulcsfontosságú szereplők képviselőit adott esetben bevonják a megbeszélésekbe. 4.ELŐRETEKINTŐ PILLÉR: A LEGFONTOSABB KIEMELT CSELEKVÉSI TERÜLETEK A fent vázolt azonnali jogalkotási és operatív intézkedéseken túl folytatni kell a munkát az EU-ba irányuló jogszerű migráció további lehetséges közép- és hosszú távú lehetőségeinek feltárására. A Bizottság szerint az alábbi három cselekvési terület köré csoportosulhatnak a jövőbe mutató szakpolitikák: gondozás, ifjúság és innováció. Ez a három terület három fontos politikai prioritásnak felel meg, amelyeket az Európai Parlament közelmúltbeli saját kezdeményezésű jogalkotási jelentésében is hangsúlyozott: alacsony és közepes képzettségű munkavállalók vonzása a nem uniós országokból olyan ágazatokban, ahol jelentős munkaerőhiány és munkaerő-szükséglet tapasztalható, például a tartós ápolás-gondozás terén; több lehetőség teremtése az EU-n belülről és kívülről érkező fiatalok számára; valamint az innováció és a vállalkozói szellem előmozdítása az EU-ban, továbbá beruházás Európa technológiai szuverenitásába.

4.1. A tartós ápolást-gondozást végző munkavállalók nem uniós országokból való vonzása Az uniós kékkártyáról szóló felülvizsgált irányelv korszerűsítette a szabályokat annak érdekében, hogy vonzza a nem uniós országokból származó magasan képzett munkavállalókat. Ezt követően a Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy miként válhatna az uniós munkaerőpiac vonzóbbá az alacsony és közepesen képzett munkavállalók körében, akikre szükség van. A tehetséggondozási partnerségek valamennyi képzettségi szintű munkavállalót megcélozzák, beleértve az alacsony és közepes szintet is. A javasolt uniós tehetségbázis lehetővé teszi azt is, hogy – legalábbis hosszabb távon – készségek széles skáláján vonzzák a munkavállalókat. A célravezetőségi vizsgálat kimutatta, hogy az EU-ban szükség van közepes és alacsony képzettségű munkavállalókra, de a foglalkozások és a szükségletek tagállamonként jelentősen eltérnek. Ez a képzettségi szint a munkavállalók széles körű és igen változatos kategóriáját öleli fel, vannak közöttük mezőgazdasági munkások, tehergépkocsi-vezetők, kamionsofőrök és IT-technikusok is. Ez a kategória különböző szintű készségekre, ágazatokra, valamint politikai és jogi keretekre terjed ki a tagállamokban. A Bizottság ezért a fokozatos megközelítést részesíti előnyben. Azt javasolja, hogy elsősorban egy olyan ágazatra összpontosítsanak, ahol egyértelműen előnyös az uniós szintű fellépés: ez az ágazat a tartós ápolás-gondozás. A tartós ápolási-gondozási rendszerek kialakítása és érettsége igen eltérő az EU-ban, de minden ország az alábbi közös kihívásokkal néz szembe: a hozzáférhető, megfizethető és magas színvonalú ellátás biztosításának szükségessége, tekintettel az egészségügyi és szociális ellátás iránti növekvő keresletre, valamint az idősödő népességben tapasztalható munkaerőhiányra. A tartós ápolást-gondozást végző munkaerő jelentős részét a migráns munkavállalók, különösen a nők képezik. A Covid19-válság során a tartós ápolás-gondozás a kulcsfontosságú munkavállalók által nyújtott alapvető szolgáltatássá vált. Az ágazatban megvalósult csekély mértékű beruházások, a nehéz munkakörülmények és az ebből eredő munkaerőhiány azonban még tovább súlyosbította az ápolási-gondozási szolgáltatások folyamatosságának biztosítása és a világjárványra való megfelelő reagálás terén jelentkező komoly kihívást. A tagállamoknak nehézséget okoz a gondozók odavonzása és megtartása. A tartós ápolási-gondozási ágazatban 2030-ra várhatóan akár 7 millió állás nyílik majd meg az egészségügyi szakemberek és a személygondozást végzők számára, és az uniós munkaerőpiac csak részben fedi majd le őket. A tartós ápolást-gondozást végző munkavállalók legális lehetőségeit nemzeti szinten szabályozzák sokféle eltérő szabály és feltétel révén. Meg kell vizsgálni, hogy az uniós szint segíthetné-e, és ha igen, milyen mértékben, az alapvető fontosságú munkavállalók e kategóriájának az EU-ba való befogadását. Ez a javulás mind a tagállamok, mind a származási országok javát szolgálná, ugyanakkor biztosítaná az etikus munkaerő-toborzást és a magas szintű normákat. A tehetséggondozási partnerségek támogathatnák ezt a célkitűzést azáltal, hogy előmozdítják a tartós ápolást-gondozást végző munkavállalók képzését, valamint a partnerországokkal folytatott szélesebb körű együttműködést, többek között olyan módszerek kidolgozása terén, amelyek révén a külföldi szakemberek és a diaszpóra hozzájárulhatnak ahhoz, hogy a származási országban lehetőségeket teremtsenek. Ez segítene csökkenteni a képzett munkaerő elvándorlásának kockázatát a származási országok gondozási ágazataiban. A koragyermekkori nevelés és gondozás kínálatának a barcelonai célkitűzések tervezett felülvizsgálata révén történő bővítése több tartós ápolás-gondozást végző munkavállalót tenne elérhetővé a munkaerőpiacon. Emellett a 2022-re tervezett európai gondozási stratégia részeként, valamint a szociális jogok európai pillérének megvalósításáról szóló cselekvési tervvel és az idősödésről szóló zöld könyvvel összhangban a Bizottság elkezdi feltérképezni a nem uniós országokból érkező tartós ápolást-gondozást végző munkavállalók jogait és a tagállamokban való befogadásuk feltételeit, valamint az ezzel kapcsolatos igényeket, azzal a céllal, hogy fény derüljön egy uniós szintű legális befogadási rendszer kidolgozásának hozzáadott értékére és megvalósíthatóságára az ilyen munkavállalók vonzása érdekében. Ez az elemzés gondosan megvizsgálja majd az ilyen uniós szintű programok társadalmi és gazdasági hatásait, különösen az EU-ban tartós ápolást-gondozást végző munkavállalók munkakörülményeire, köztük fizetésére gyakorolt hatásokat. Figyelembe veszi továbbá a származási országokra gyakorolt hatást, és megvizsgálja a mindenki számára előnyös megállapodásokat lehetővé tevő lehetséges intézkedéseket. Ki lehetne dolgozni olyan képzési programokat is, amelyek célja az említett nem uniós országokban rendelkezésre álló személyzet létszámának növelése is. Az elemzés kiterjed majd a munkaerő-felvételnek az Egészségügyi Világszervezet által szorgalmazott etikai normáira is. 4.2. A fiatalok mobilitásának előmozdítása Az ifjúsági mobilitási programok célja, hogy lehetőséget adjanak a fiataloknak arra, hogy egy másik országban éljenek, dolgozzanak és tapasztalatot szerezzenek, egyúttal előmozdítják a kulturális cseréket és erősítik az országok közötti kapcsolatokat. A világ különböző részein működő ifjúsági mobilitási programok általában bizonyos szintű végzettséggel rendelkező, harmadik országbeli (pl. 18 és 30 év közötti) fiatal állampolgárokat céloznak meg. Korlátozott és meg nem újítható ideig utazhatnak egy adott országba, és ott dolgozhatnak és tartózkodhatnak, ha elegendő pénzzel, egészség- vagy utasbiztosítással rendelkeznek, és nincsenek eltartottjaik. Az ilyen ifjúsági mobilitási programokra való jelentkezéshez nem szükséges az állásajánlat megléte. Az uniós ifjúsági mobilitási program vonzóbbá teheti az EU egészét. Ennek érdekében lehetővé tenné a nem uniós országokból származó képzett fiatalok számára, hogy korlátozott (nem megújítható) ideig az Unióba költözzenek, hogy ott tartózkodjanak, utazzanak és munkát vállaljanak. A feltételek (életkor, képzettségi szint és elegendő forrás) hasonlóak lennének a nemzeti programok feltételeihez. Ezek a programok uniós szinten szabályozhatnák a befogadási feltételeket és eljárásokat, valamint a programban részt vevő nem uniós országok fiatal állampolgárainak jogait. A képzett fiatalok eredményesebb odavonzása és a méretgazdaságosság elérése érdekében a tagállamokkal közösen meg lehetne vizsgálni, hogy biztosítható-e az EU-n belüli mobilitáshoz való jog e fiatalok számára. Fontos, hogy megnyíljanak a lehetőségek az utazásra és a munkavállalásra, hogy új tapasztalatokat szerezzenek és fejlesszék készségeiket külföldön. Ez nemcsak a nem uniós országok fiatal állampolgáraira vonatkozik, hanem a fiatal uniós polgárokra is. Ezért az európai ifjúsági mobilitási programot ki kell egészíteni a nem uniós országokkal kötött, a befogadási feltételekre és jogokra vonatkozó kölcsönös megállapodásokkal vagy egyezségekkel, ugyanakkor meg kell hagyni a lehetőséget a tagállamoknak arra, hogy az EU-ba érkező, befogadott fiatalokra vonatkozó kvótákat állapítsanak meg. A Bizottság meg fogja vizsgálni egy európai ifjúsági mobilitási program kidolgozásának megvalósíthatóságát, áttekintve a különböző lehetőségeket, különösen a viszonosságot lehetővé tevő, nem uniós országokkal kötött megállapodások esetében. Ez a folyamat 2022 harmadik negyedévében indul az Európai Migrációs Fórumon, amely összegyűjti a migrációval kapcsolatos kérdéseket és meghívja az ifjúsági érdekelt feleket; ily módon hozzájárul az ifjúság 2022-es európai évének átfogó célkitűzéseihez. 4.3. Az induló innovatív vállalkozásokat alapító személyek uniós szintű befogadásának megkönnyítése Az elmúlt években mind az EU-ban, mind világszerte nőtt az „innovatív vállalkozók” és az induló innovatív vállalkozások alapítói számára létrehozott nemzeti befogadási rendszerek száma. Ezek a programok olyan ösztönzőkből állnak, mint a külföldi innovatív vállalkozóknak szóló különleges vízumok vagy tartózkodási engedélyek. Valamennyi program közös jellemzője, hogy egy bizonyos típusú vállalkozást céloznak meg, azaz innovatívak, méretezhetőek és/vagy hozzáadott értéket képviselnek a nemzetgazdaságban vagy az üzleti környezetben. Az induló vállalkozások és a vállalkozói készségek általában elősegítik az EU gazdasági fejlődését és innovációját. Központi szerepet játszanak az EU fenntartható és digitális gazdaságra való kettős átállásában is. Ezzel összefüggésben az integrációról és a befogadásról szóló cselekvési terv kiemelte a migráns vállalkozók jelentős mértékű hozzájárulását a gazdasági növekedéshez és a munkahelyteremtéshez, valamint a Covid19 utáni helyreállítás támogatásában betöltött szerepüket. Az uniós intézkedések tovább könnyíthetnék az innovatív vállalkozók és vállalkozásalapítók hozzáférését az egész uniós egységes piachoz azáltal, hogy támogatják befogadásukat és vállalkozásuk létrehozását. Ezek az intézkedések segítenének a legkiválóbb tehetségek vonzásában, és ezáltal előmozdítanák az innovációt és a vállalkozói szellemet az EU-ban. Ez összhangban lenne az európai innovációs tervvel és a vállalkozások létrehozásához nyújtott általános uniós támogatással. Ez az általános támogatás magában foglalja a vállalkozásbarát környezet kialakítását, a vállalkozói készség előmozdítását, az új piacokhoz való hozzáférés és a nemzetközivé válás javítását, a forráshoz jutás megkönnyítését, valamint a kis- és középvállalkozások versenyképességének és innovációjának támogatását. A Bizottság azon is dolgozik, hogy támogassa az Ukrajnából érkező, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek között a vállalkozókat, különös tekintettel azokra az intézkedésekre, amelyek segítik őket abban, hogy saját vállalkozást indítsanak az EU-ban. A közelmúltbeli kezdeményezésekre (az Európai Növekedési Kiáltvány a Tanács francia elnöksége alatt) építve lehetőség nyílik arra, hogy újraindítsuk a megbeszéléseket valamennyi érintett intézménnyel és érdekelt féllel, hogy felmérjük a külföldi innovatív vállalkozók befogadásával kapcsolatos további konkrét uniós szintű fellépés lehetőségeit. Az uniós támogatás a nemzeti programok támogatásának formáját öltheti, többek között az információcsere megkönnyítése révén. Az innovatív vállalkozóknak szóló új uniós vízum jelentőségét is megvizsgálják, a nemzeti rendszerekből merítve, különös tekintettel a legígéretesebb és leginnovatívabb vállalkozók kiválasztására vonatkozó kritériumokra. Ezeket a lehetőségeket a tagállamokkal és az érdekelt felek kezdeményezéseivel szoros együttműködésben fogják megvitatni, többek között az Európai Innovációs Tanács fóruma és az Európai Startup Nemzetek Szövetsége keretében. Ez a szövetség a Bizottság 2020. évi kkv-stratégiájának szakpolitikai kezdeményezése, az induló innovatív vállalkozásokra vonatkozó uniós szabvány „végrehajtási eszköze”, amelynek célja, hogy mozgósítsa a tagállamokat az olyan bevált gyakorlatok megosztására és elfogadására, amelyek növekedésbarát környezetet biztosítanak a csúcstechnológiát alkalmazó kkv-k számára, ideértve a tehetséges munkavállalók EU-ba vonzásával és megtartásával kapcsolatos bevált gyakorlatokat is.