4. követeli az Állami Béke és Fejl ődés Tanácsa (SPDC) által fogva tartott Aung San Suu Kyi, Hkun Htun
Oo, Hso Hten tábornok, a többi politikai vezet őés a politikai foglyok azonnali szabadon bocsátását, vala-
mint mozgás- és véleménynyilvánítási szabadságuk teljes visszaadását;
5. sürgeti, hogy az SPDC azonnal kezdeményezzen értelmes párbeszédet az NLD-vel és a kisebbségi
csoportokkal, a demokráciához és az emberi jogok, köztük a burmai kisebbségi és állami jogok tiszteletbentartásához való visszatérés el őmozdítása érdekében;
6. sürgeti, hogy az EU Burmával kapcsolatos közös politikáját azonnal er ősítsék meg az alábbiakkal:
a) hivatalos nyilatkozat arról, hogy az EU nem fogadja el a katonaság Nemzeti Konventjének egyetlen
olyan eredményét sem, amely nincs összhangban az ASEM 2004 áprilisában Kildare-ben tartott hatodikkülügyminiszteri találkozója által felállított minimumkövetelményekkel, és ha nem garantálják a demok-ratikus folyamatot, valamint az NLD és egyéb demokráciapárti pártok szabad részvételét;
b) a Burmára/Mianmarra vonatkozó további korlátozó intézkedésekr ől és a 798/2004/EK rendelet módo-
sításáról szóló, 2004. október 25-i 1853/2004/EK tanácsi rendeletben (
1) történ őáltalános tilalom beve-
zetése a burmai állami vállalkozásokba történ őúj befektetésekre vagy a kölcsönök meghosszabbítása az
EU-ban regisztrált vállalatok részér ől;
7. felszólít egy magas rangú EU diplomáciai küldöttség kijelölésére, amelynek feladata Aung San Suu Kyi,
Hkun Htun Oo és más politikai vezet ők szabadon bocsátásának biztosítása, valamint egy olyan, Burmával
kapcsolatos átfogó EU-stratégia kialakítása, amely lehet ővé teszi a humanitárius segélyek Burma népéhez
történ őeljutását Burmán belülr ől és határokon átível őcsatornákon keresztül, és a demokráciára és az
emberi jogok tiszteletben tartására történ őáttérés el őmozdítása;
8. rendkívül sajnálatosnak tartja azt a tényt, hogy Burma kormánya mindezidáig nem vállalkozott azon
intézkedések megtételére, amelyek lehet ővé tennék a Mianmari Szövetség Egyesült Kormánya –Nemzetközi
Munkásszervezeti Cselekvésterv számára a mianmari kényszermunka gyakorlatának eltörlését;
9. felszólítja az EU-t, hogy támogassa a fent említett jelentést és az abban javasolt állásfoglalást, amelynek
címe: „A békére leselked őveszély –felszólítás az ENSZ Biztonsági Tanácsa részére a Burmában történ ő
cselekvésre ”;
10. sürgeti az EU azon tagállamait, amelyek tagjai az ILO-nak, az ILO Alapszabálya 33. cikkének meg-
felelően komolyan vizsgálják felül Burmával fenntartott kapcsolataikat, ahogyan erre az ILO is felszólított;
11. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, az ASEAN- és
ASEM-tagállamok kormányainak, az ASEAN Parlamentközi Mianmar csoportjának, Aung San Suu Kyinak,az NLD-nek, az SPDC-nek, az ENSZ f őtitkárának, az ENSZ Emberi Jogi F őbiztosának, valamint az emberi
jogok mianmari helyzetével foglalkozó különel őadónak.
(1) HL L 323., 2004.10.26., 11. o.
P6_TA(2005)0445
Az Afrikára vonatkozó fejlesztési stratégia
Az Európai Parlament állásfoglalása az Afrikára vonatkozó fejlesztési stratégiáról (2005/2142(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel az Egyesült Nemzetek 2000. szeptember 8-i millenniumi nyilatkozatára, amely meghatározza
a millenniumi fejlesztési célokat (MDG), mint a szegénység felszámolásának a nemzetközi közösség általközösen összeállított kritériumait,2006.11.18. HU C 280 E/475 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
– tekintettel az ENSZ fejlesztési programja által elkészített, az emberi jogok fejl ődésér ől szóló, egymást
követ őjelentésekre,
– tekintettel a Jeffrey Sachs professzor által irányított ENSZ Millennium Projekt Munkacsoport Befektetés a
fejlődésbe: gyakorlati terv a millenniumi fejlesztési célkit űzések megvalósításához'cím űjelentésére,
– tekintettel az Afrika Bizottság 2005 márciusában készített a Közös érdekünk cím űjelentésére,
– tekintettel az Afrikai Unió (AU) bizottsága által kidolgozott, az afrikai államok állam- és kormányf őinek
2004. július 7-i harmadik, Addisz Abebában, Etiópiában tartott csúcstalálkozóján elfogadott, 2004 –
2007-re szóló stratégiai tervre,
– tekintettel az afrikai vezet ők 2001. októberi, „Új partnerség Afrika fejlesztéséért ”(NEPAD) cím űdoku-
mentumára, amelyet az AU programjának nyilvánítottak e szervezet els őcsúcstalálkozóján,
– tekintettel a népesedésr ől és fejl ődésről szóló nemzetközi konferencia (ICPD) cselekvési programjára,
– tekintettel a HIV/AIDS, malária és tuberkulózis elleni küls őfellépést célzó, 2007 –2011-re vonatkozó
európai cselekvési programra (COM(2005)0179),
– tekintettel a HIV/AIDS, malária és tuberkulózis elleni küls őfellépést célzó egységes politikai keretre,
– tekintettel az ENSZ Afrikai Gazdasági Bizottságának az Afrikáról szóló, az „Afrika kereskedelmi lehet ő-
ségeinek kibontakoztatása ”című, 2004-es gazdasági jelentésére,
– tekintettel a Kananaskisban 2002. június 27-én a G8 csoport által meghirdetett G8-as afrikai cselekvési
tervre,
– tekintettel a G8-ak Afrikáért felel ős személyes képvisel ői által készített, a cselekvési terv megvalósításá-
nak el őrehaladásáról szóló, a G8 csoport londoni találkozóján, 2005. július 1-jén közzétett jelentésre,
– tekintettel a G8 csoport gleneagles-i találkozóján, 2005. július 8-án kiadott Gleneagles-i közleményre,
– tekintettel a Bizottság 2004. október 29-i, a 2000 –2004. közötti millenniumi fejlesztési célokról szóló
jelentésére (SEC(2004)1379),
– tekintettel Bizottságnak a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottsághoz intézett 2005. április 12-i, „A millenniumi fejlesztési célkit űzések megvalósításának fel-
gyorsítása –az Európai Unió hozzájárulása ”címűközleményére (COM(2005)0132),
– tekintettel a Tanács és a Bizottság által 2000. november 10-én elfogadott, az Európai Közösség fejlesz-
tési politikájáról szóló nyilatkozatára (jelenleg felülvizsgálat alatt álló),
– tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez, az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett 2005. július 13-i, „Az Európai Konszenzus –az Euró-
pai Unió fejlesztési politikájáról szóló tanácsi, európai parlamenti és bizottsági közös nyilatkozatrairányuló javaslat ”címűközleményére (COM(2005)0311),
– tekintettel az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának (GAERC) 2004. november 22 –23-i és
2005. május 23 –24-i, valamint az Európai Tanács 2005. június 16 –17-i következtetéseire,
– tekintettel az UNCTAD Afrika gazdasági fejl ődésér ől szóló, egymást követ őjelentéseire,
– tekintettel a 2000. április 3 –4-én Kairóban tartott Afrika –Európa csúcstalálkozón az Afrikai Egységszer-
vezet és az Európai Unió égisze alatt kidolgozott cselekvési tervre,C 280 E/476 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
– tekintettel az EU és az Egyesült Államok 2005. június 20-i, „Együttm űködés a béke, a stabilitás, a
haladás és a helyes kormányzás el őmozdítása érdekében Afrikában ”címűnyilatkozatára,
– tekintettel az Egyesült Királyság Nemzetközi Fejlesztési Minisztériuma által 2005 januárjában közzétett,
„Miért kell hatékonyabban dolgoznunk az instabil államokban? ”címűdokumentumára,
– tekintettel „A szegénység csapdájának felszámolása Afrikában ”(1) cím űtanulmányra,
– tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerz ődés 177 –181. cikkére,
– tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett, a fegyveres konfliktusba
bonyolódott AKCS-országokkal való együttm űködésr ől szóló közleményér ől hozott 2000. október
26-i (2), a fejlesztési segélyek finanszírozásáról szóló, 2002. április 25-i (3), a szegénység felszámolására
irányuló kereskedelemr ől és fejlesztésr ől szóló, 2002. szeptember 3-i (4), a fejl ődőországok kapacitás-
növelésér ől szóló, 2003. május 15-i (5), a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett,
a fejl ődőországokban a szegénység csökkentésével kapcsolatos oktatásról és képzésr ől szóló közlemé-
nyér ől hozott, 2003. május 15-i (6), a harmadik országoknak nyújtott makropénzügyi támogatás meg-
valósításáról szóló, 2003. június 3-i (7), az Új Partnerség Afrika Fejlesztéséért (NEPAD) programról
szóló, 2004. január 14-i (8), az Európai Unió fejlesztési politika irányításáról szóló, 2004. március
31-i (9), a fejl ődőországok adósságainak enyhítésér ől szóló, 2005. január 13-i (10), az éhezés és szegény-
ség elleni fellépésr ől szóló, 2005. február 24-i (11), a Bizottság 2005. évi jogalkotási és munkaprogram-
járól szóló, 2005. február 24-i (12),„Az emberi jogok helyzete a világban ”című2004-es éves jelentésr ől
és az EU emberi jogi politikájáról szóló, 2005. április 28-i (13), valamint a „Globális felhívás a szegény-
ség elleni küzdelemre: legyen a szegénység történelem ”című2005. július 6-i (14) állásfoglalásaira,
– tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
– tekintettel a Fejlesztési Bizottság jelentésére, valamint a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság és a Külügyi
Bizottság véleményére (A6-0318/2005),
A. mivel az EU elkötelezte magát a hivatalos fejlesztési segítségnyújtás mértékének 2015-ig a GDP 0,7 %-ra
(2010-ig 0,56 %-ra) történ őnövelése és e növekmény legalább 50 %-ának Afrika dél-szaharai térségének
juttatása mellett; mivel e növekedésnek együtt kell járnia a segélyek min őségének, hatékonyságának,
átláthatóságának és érzékelhet őségének javulásával;
B. mivel az EU messze a legnagyobb adományozó Afrikában, ugyanakkor az összefügg őszemlélet kialakí-
tásához szükséges vezet ői képesség és elképzelés híján van;
C. mivel a fenntartható fejl ődés el őmozdítása érdekében maguknak az afrikai kormányoknak kell az els őd-
leges felel ősséget viselniük a helyes kormányzásért, a korrupció elleni harcért és az országukban a
szegénység csökkentését célzó befektetésekért; mivel az afrikai önállóság elve alapvet őfontosságú az
EU és Afrika kapcsolatában, de eltér őmegközelítést igényel a jól m űködőés az instabil államokban;
D. mivel az AU állam- és kormányf őinek harmadik csúcstalálkozója 2004 –2007-re 23 prioritást élvez ő
program végrehajtását meghatározó stratégiai tervet fogadott el, amely átfogó ütemtervet tartalmaz aföldrész gazdasági növekedése és fejl ődése érdekében, a civil társadalomra és azon kapcsolatokra is
kiterjesztve, amelyek a földrészt a nemzetközi közösséghez kötik az afrikai szegénység, betegségek,munkanélküliség és írástudatlanság leküzdése során;
(1) Sachs, J. et al.: „Ending Africa's Poverty Trap ”, Brookings Papers on Economic Activity, 2004 (1), 117 –240. o.
(2) HL C 197., 2001.7.12., 390. o.
(3) HL C 131. E, 2003.6.5., 164. o.
(4) HL C 272. E, 2003.11.13., 277. o.
(5) HL C 67. E, 2004.3.17., 255. o.
(6) HL C 67. E, 2004.3.17., 285. o.
(7) HL C 68. E, 2004.3.18., 86. o.
(8) HL C 92. E, 2004.4.16., 315. o.
(9) HL C 103. E, 2004.4.29., 550. o.
(10) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0008.
(11) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0052.
(12) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0053.
(13) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0150.
(14) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0289.2006.11.18. HU C 280 E/477 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
E. tekintettel arra, hogy a Bizottság afrikai szervezetekkel folyó konzultációs folyamatot indított el a java-
solt afrikai stratégiáját illet ően, ugyanakkor sajnálatos módon a konzultáció nem terjedt ki az AKCS-
országokra vagy az afrikai civil társadalomra;
F. tekintettel arra, hogy 2005 márciusában megalakult az AU Gazdasági, Szociális és Kulturális Tanácsa
(ECOSOCC), amelynek közgy űlése 150 nemzeti és regionális szint űafrikai civil társadalmi szervezetet,
valamint az afrikai diaszpórát képviseli;
G. mivel a szegénység csökkentése a millenniumi fejlesztési célok elérése révén az EU fejlesztési politikájá-
nak, következésképpen az EU Afrika-stratégiájának is a sarokköve kell, hogy legyen, a béke, a biztonságés a gazdasági felemelkedés területein is;
H. mivel az afrikai szegénység csökkentésére irányuló stratégiáknak foglalkozniuk kell a szegénység szám-
talan összetett okával, amelyek egyrészr ől az afrikai bels őhelyzettel, másrészr ől a nemzetközi adomá-
nyozó közösség m űködési formájával kapcsolatosak; ezért az új Afrika-stratégiának foglalkoznia kell a
szegénység okaival, a szervezett és összehangolt nemzetközi megközelítésben els őbbséget biztosítva a
szegénység felszámolására irányuló nemzeti er őfeszítéseknek;
I. mivel a nemi alapon történ ődiszkrimináció költségei az alacsony jövedelm űországokban a legmaga-
sabbak, hiszen a n ők a mozgatórugói a családjuk fejl ődésének, gondozásának és támogatásának,
továbbá központi szerepet játszanak a vidéki gazdaságokban és az élelmiszer-termelésben is, mégisgyakran nincs hozzáférésük az oktatáshoz, az alapvet ő–különösen a reproduktív –egészségügyi ellá-
táshoz, a gazdasági rendszerhez és a tulajdonjogokhoz;
J. mivel az EU fejlesztési segélyeinek hatékonysága nagyban függ az egyes politikai területek, régiók és
országok –akár a tagállamok és a Bizottság, akár egyes tagállamok –közötti összhangtól és irányítástól,
valamint az EU egyéb politikai területei és a fejlesztési politika közötti er ősebb koherenciától;
K. mivel a Cotonou-ban 2000-ben az AKCS-országok és az EU által aláírt partnerségi megállapodás
(Cotonou-i megállapodás) egy folyamatban lév ő, hosszú távú együttm űködés, amely a szegénység fel-
számolására irányuló elvek, politikák és eszközök széles skáláját nyújtó kerettel rendelkezik;
L. mivel az Afrika-stratégiának az egész földrész gazdasági fejl ődésére kell irányulnia, ugyanakkor az afri-
kai államok többsége instabil és szerkezeti bizonytalanságban szenved, ezért nem vonzza a befektetése-ket és a magánszektor sem fejl ődik ki, következésképpen egy ilyen Afrika-stratégiának az instabil álla-
mok szükségleteit sajátosan kell megközelítenie a szegénységbe és er őszakba süllyedésük fokozódásának
elkerülése érdekében, ami a szomszédos államok destabilizálásához vezet;
M. mivel számos afrikai országnak nehézségei vannak az alapvet őfejlesztési segélyek befogadása terén
olyan területeken, mint az oktatás, egészségügy, kormányzás és közigazgatás; mivel ezért szükség vana helyes és hatékony kormányzásra, a korrupció felszámolására és a humáner őforrások hatékony kép-
zésére;
N. mivel a legtöbb afrikai ország többet költ az adósságszolgálatra, mint alapvet őszociális szolgáltatásokra;
mivel ugyanakkor az adósságkönnyítés önmagában nem tekinthet őáltalános csodaszernek, és önmagá-
ban nem teremt er őforrásokat, nem csökkenti a szegénységet, és nem mozdítja el őaf e j l ődést;
O. mivel az afrikai kultúrák nagyon sokszín űek, és a fejl ődés nem valósítható meg a kultúrák megértése
nélkül, beleértve a vallásos és etnikai közösségek szerepét;
P. mivel a legtöbb afrikai országban a kormányzati hatóságok és a civil társadalom közötti párbeszéd
továbbra is nehézkes, ami gátolja a demokratizálódás folyamatát;C 280 E/478 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
Q. mivel a hitelesség, elszámoltathatóság és átláthatóság érdekében az Afrikára vonatkozó stratégiának
részletes végrehajtási cselekvési tervvel kell rendelkeznie, amely tartalmaz egy egyértelm űidőbeosztást,
a mobilizálandó eszközök és pénzügyi források részletes felsorolását (beleértve a tagállamok általi pénz-ügyi kötelezettségvállalásokat), a különböz őbeavatkozási szintek (helyi, nemzeti, regionális, pánafrikai)
és a szerepük feltüntetését, valamint a haladás értékelésére szolgáló valódi közös (az Európai Parlamentés az AU bevonásával megvalósítandó) felügyeleti mechanizmus ismertetését;
Elvek és intézmények
1. hangsúlyozza, hogy az EU-nak kett ős megközelítést kell kialakítania, különbséget téve a jól m űködő
államok politikai, társadalmi és gazdasági stabilitása érdekében nyújtott együttm űködési partnerség és az
instabil államok szerkezeti stabilitása megteremtésére irányuló partnerség között;
2. hangsúlyozza, hogy a jól m űködőállamokat az EU-nak teljes önállóságon alapuló kapcsolatban
egyenl őpartnerként kell megközelítenie, annak érdekében, hogy azok maximális er őfeszítéseket tudjanak
tenni a millenniumi célok elérése érdekében (pl. költségvetési és szektoriális támogatás révén), és hogy azinstabil államokat bizonyos szint űönállóságon alapuló kapcsolatban és az adott körülményekhez igazított
politikai eszközöket alkalmazva kell megközelítenie; megjegyzi, hogy az instabil államoknak nyújtott költ-ségvetési támogatást különösen figyelmesen, egyedileg kell elbírálni, hogy azt ne katonai kiadásokra fordít-sák, ezáltal meghosszabbítva a konfliktusokat; amikor csak lehetséges, a Bizottságnak és a tagállamoknakarra kell törekedniük, hogy a projekttámogatás helyett fokozatosan az ágazati támogatások felé mozduljanakel, ezek helyett pedig a közvetlen költségvetési támogatások felé;
3. elismeri, hogy az adományozó közösség er őfeszítéseinek ki kell egészíteniük az új intézmények, az AU
és a regionális szervezetek létrehozásában megnyilvánuló megújult afrikai öntudat megváltozását és hatását;meger ősíti, hogy az adományozó országokban és Afrikában megnyilvánuló politikai akarat kulcsfontosságú
tényez őa millenniumi fejlesztési célok megvalósításában;
4. e tekintetben üdvözli az AU bizottságának 2004 –2007-re szóló stratégiai tervét és sürgeti az Európai
Bizottságot, hogy a saját stratégiájában javasolt tevékenységeket az AU intézményei, valamint az általukkidolgozott kezdeményezések és prioritások (pl. Új partnerség Afrika fejlesztéséért) pénzügyi, logisztikai,technikai és humáner őforrás-támogatása felé, és ne adományozók által hajtott új kezdeményezések vagy
hasonló struktúrák irányába vezesse;
5. kiemeli, hogy az Afrikára vonatkozó integrált EU-stratégiának foglalkoznia kell a többi politikai terület
és a fejlesztési politika közötti összefüggés hiányával, továbbá jelzi, hogy a többi politikai terület hogyan
tudna hozzájárulni (mind a politikaformálás, mind a finanszírozás területén) a földrészen a szegénység fel-
számolására irányuló stratégiai fejlesztési terv végrehajtásához;
6. üdvözli az EU tagállamainak a 0,7 %-os cél melletti elkötelez ődését és ösztönzi a Bizottságot és a
Tanácsot a célkit űzés megvalósításáért tett er őfeszítések ellen őrzésére; felszólít továbbá olyan innovatív pénz-
ügyi források folyamatos kutatására, amelyek biztosíthatják a szükséges forrásokat a 0,7 %-on felül is;
7. hangsúlyozza, hogy a következetesség hiánya orvoslásának az exporttámogatásokhoz, a kötött segé-
lyekhez, az adósságterhekhez, az exporthitelekhez és az élelmiszersegélyek kereskedelmi felhasználásáhozkapcsolódó problémákkal is foglalkoznia kell;
8. felszólít az európai segélyek fokozott összehangolására a nemzeti és az EU-szint űstratégiák és fellépé-
sek, de maguk a tagállamok között is, a segélyek elaprózása és duplázása elkerülése, valamint a szegénységelleni harcban az EU-t illet őglobális vezet őszerep felvállalásának lehet ővé tétele érdekében;
9. hangsúlyozza, hogy fontos lenne az Európai Fejlesztési Alap felvétele a költségvetésbe, ami lehet ővé
tenné az alapok jobb felhasználását, és a kötelezettségvállalási és a kifizetési el őirányzatok közti eltérések
csökkentését;
10. ezzel kapcsolatban hangsúlyozza, hogy a Bizottság ne állítsa be magát pusztán az EU 26. segély-
adományozójának; ellenkez őleg, hiteles hivatkozási pontnak kell mutatnia magát annak érdekében, hogy
biztosítsa a segélyek koordinálását és egymást kiegészít őjellegét az „európai konszenzus ”által inspirált
közös program keretében és felszólít az er őfeszítések fokozására els őbbséget élvez
őterületként a közösségi
segélyek hozzáadott értékének megállapítása, valamint adott tematikus kérdésekre és partnerországokra kije-lölt vezet őEU-adományozó(k) megnevezése terén;2006.11.18. HU C 280 E/479 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
11. felszólít a szükséges mechanizmusok életbe léptetésére az EU koherenciára, összehangolásra és kiegé-
szítőjellegre irányuló politikáinak végrehajtása érdekében, amely fokozni fogja az EU fejlesztési együttm ű-
ködésének hatékonyságát;
12. felhívja a Bizottságot, hogy vállaljon vezet őszerepet az adományozók közötti harmonizáció el ősegí-
tésében a segélyek hatékonyságáról szóló, az OECD/DAC tagjai által elfogadott 2005. március 2-i Párizsinyilatkozatnak megfelel ően, amely hangsúlyozza, hogy a harmonizációs menetrend igen jelent ős része
abból áll, hogy az adományozók által nyújtott segítséget a helyszínen meghatározott prioritások csekélyfigyelembevételével hangolják össze; hangsúlyozza, hogy a segélyek helyi rendszereken keresztül való el-osztása a helyi intézmények javítására és elszámoltathatóvá tételére irányuló er őfeszítések része;
13. üdvözli a speciális egységek felállítását az AU titkárságán belül, amelyek fontos szerepet fognak ját-
szani az AU fejlesztési politikájának felgyorsításában és javításában, valamint felszólítja a Bizottságot, hogytámogassa az ilyen egységek létrehozását és m űködését;
Helyes kormányzás és kapacitásnövelés
14. hangsúlyozza a kapacitásnövelés általános szükségességét, különösen a közigazgatás, egészségügy,
oktatás, gazdaság és demokratizálás területén mind a közszférában, mind a magánszektorban;
15. hangsúlyozza a pénzügyi és technikai támogatás fontos szerepét, amelyet a közigazgatás, elszámoltat-
hatóság és átláthatóság meger ősítése érdekében helyi, nemzeti, regionális és pánafrikai (az AU-t és intézmé-
nyeit beleértve) szinten be kell töltenie;
16. hangsúlyozza, hogy a demokratizálódás fenntarthatósága érdekében a m űködőállamok felépítésének
együtt kell járnia a civil társadalomnak nyújtott támogatással; kéri, hogy különös figyelmet fordítsanak avallási közösségekkel és egyházakkal folyó párbeszédre, tekintettel azok kulturális jelent őségére Afrikában;
17. hangsúlyozza, hogy a demokratizálódás fenntarthatósága érdekében a jogállamiságot tiszteletben tartó
működőállamok felépítésének együtt kell járnia a civil társadalomnak nyújtott támogatással; kéri, hogy
különös figyelmet fordítsanak a vallási és etnikai közösségekkel, szakszervezetekkel, helyi mozgalmakkal,
nem kormányzati szervezetekkel és nemzetközi szervezetekkel folyó párbeszédre;
18. hangsúlyozza, hogy a nemzeti parlamenteknek és civil társadalmi szervezeteknek fontos szerepet kell
játszaniuk a fejlesztési együttm űködési politikák tervezése, megvizsgálása és a prioritások meghatározása
során;
19. hangsúlyozza, hogy az Afrikára vonatkozó uniós fejlesztési stratégia vezérelveit a Cotonou-i megálla-
podásba beágyazott olyan demokratikus értékekre kell alapozni, mint a társadalmi és politikai párbeszéd ésaz ENSZ által elfogadott Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata és a gazdasági, szociális és kulturális jogokrólszóló nemzetközi egyezségokmány, amely értékek nélkül nem lehetséges fenntartható fejl ődés Afrikában;
20. üdvözli a nemzeti és regionális parlamentek lehet őségeinek meger ősítését és hangsúlyozza az Európai
Parlament (és a Bizottság) szerepét valamennyi erre irányuló EU-kezdeményezésben;
21. támogatja a valódi partnerség, a tulajdon és a politikai párbeszéd elvét; hangsúlyozza, hogy a part-
nerországok szegénységcsökkentési stratégiai dokumentumait (PRSP) maguknak az érintett országoknak kellelkészíteniük, szorosan együttm űködve a demokratikusan megválasztott parlamentekkel és a civil társadalmi
szervezetekkel;
22. hangsúlyozza, hogy a n ők dönt őfontosságú szerepet játszanak a mez őgazdaságban, az egészségügyi
ellátásban és az oktatásban egyaránt a fenntartható fejl ődés felé vezet őúton, ezért a n őket nemcsak a
fejlesztési együttm űködési politika minden szakaszába kell bevonni, hanem valamennyi politikai döntésho-
zatali folyamatba, így a tervezésbe és az értékelésbe is;C 280 E/480 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
23. emlékeztet arra, hogy az EU fejlesztési segélyeinek kedvezményezett országaiban az emberi jogok
tiszteletben tartása alapvet őfontosságú, és sürgeti a fejlesztési segítségnyújtásba bevont EU-szerepl őket,
hogy –az EU által finanszírozott vagy társfinanszírozott projektek kidolgozása és ellen őrzése mellett –
vizsgálják meg az ezen országok által az emberi jogok területén elért –vagy el nem ért –előrelépéseket;
24. hangsúlyozza a fejl ődőországok érdekei er ősebb képviseletének kivívása érdekében az EU nemzet-
közi intézmények demokratizálódásában kifejtett tevékenységének szükségességét, és különösen a Világbank,a Nemzetközi Valutaalap és a Kereskedelmi Világszervezet demokratizálódásának sürgetését;
Szociális infrastruktúra
25. kiemeli, hogy az alapvet őegészségügyi szolgáltatások hozzáférhet ősége és megfizethet ősége elenged-
hetetlen feltétele az egészségügyi politikák sikeres afrikai megvalósításának; ezért hangsúlyozza az alapvet ő
(gyógyító és megel őző) egészségügyi ellátásra, elérhet őtiszta ivóvízre, a higiéniára és a szexuális és repro-
duktív egészségügyre összpontosító nemzeti afrikai egészségügyi programok szükségességét; hangsúlyozza,hogy külön er őfeszítéseket kell tenni annak érdekében, hogy a legszegényebb és legsérülékenyebb afrikai
népesség számára biztosítsák az alapvet őellátásokhoz való hozzáférést;
26. üdvözli az új EU cselekvési program politikai javaslatait a HIV/AIDS, tuberkulózis és malária leküz-
désére, továbbá hatékony programvégrehajtásra és megfelel őköltségvetési el őirányzatok kiutalására szólít fel;
emlékeztet arra, hogy szükség van az e célok elérésén fáradozó szervezetekkel, így a Globális Szövetség aVakcinákért és az Immunizációért (GAVI), a Vakcina Alap és a Malária Visszaszorítása Partnerség nev ű
szervezettel való együttm űködésre;
27. hangsúlyozza a szexuális és reproduktív egészségügyhöz való hozzáférésnek az anyák egészségével és
a gyermekhalandósággal kapcsolatos millenniumi fejlesztési célok elérésében betöltött jelent ős szerepét;
28. sürgeti a Bizottságot annak biztosítására, hogy az EU vállaljon vezet őszerepet az alapfokú oktatás
ingyenes és kötelez őjellegének biztosítására irányuló er őfeszítésekben; kitart amellett, hogy ezt jelent ősú j
erőforrásokkal és a meglév őforrások célzottabb folyósításával kell összekötni;
29. felszólít az információs és kommunikációs technológiák fokozott és megfelel őalkalmazására és
újszer űfelhasználására az egészségügyi ellátás vidéki és távoli területekre történ őkiterjesztésének, és a
hagyományos oktatási rendszer alternatívájaként szolgáló (és a NEPAD e-Afrika bizottsága által sürgetett), amindenki számára elérhet ő,m i n őségi oktatást megvalósító elektronikus oktatás beindításának érdekében;
30. hangsúlyozza, hogy az alapfokú oktatásra irányuló er őfeszítések mellett figyelmet kell fordítani a
felsőoktatásra is annak érdekében, hogy az alapfokú oktatásban és az egészségügyi szolgáltatásokban meg-
felelő
en képzett munkaer őálljon rendelkezésre;
31. hangsúlyozza annak szükségességét, hogy védjék a fejl ődést és az Afrikára vonatkozó fejlesztési stra-
tégia alapvonásaként biztosítsák a gyermekek szociális védelmét, mivel az afrikai népesség több mint a felegyermek, és rámutat, hogy hosszú távon a szegénység elleni küzdelem jelent ős tényez ője az emberi t őkébe
való befektetés az oktatáson keresztül;
32. hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak az Afrikának nyújtott fejlesztési alapok legalább 20 %-át az egész-
ségügyi alapellátásra és az alapfokú oktatásra kellene költenie;
33. hangsúlyozza, hogy az EU hajtson végre a HIV/AIDS terjedése, valamint a gyermekekre, családjaikra
és az őket befogadó közösségre gyakorolt hatás csökkentését célzó konkrét politikákat és programokat,
minthogy a HIV/AIDS hatása a Szaharától délre fekv őafrikai országokban az elért fejlesztési eredmények
aláásásával fenyeget;
34. felhívja a Bizottságot, hogy támogassa az Afrikai Egységszervezet 35. ülésén, Algírban 1999 júliusá-
ban elfogadott, „A fogyatékkal él ők afrikai évtizede ”nevűkezdeményezést;
35. hangsúlyozza, hogy Afrika szegénységb ől való kilábalása érdekében a gyermekek jelenlegi generáció-
jába, túlélésükbe, fejlesztésükbe és a politika és a gyakorlat központi elemét képez ővédelmükbe eddig példa
nélkül álló mérték űbefektetés szükséges;2006.11.18. HU C 280 E/481 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
36. úgy véli, hogy a lányok oktatásába való befektetés a leghatékonyabb fejlesztési stratégia, mivel a
képzett lányok kisebb és egészségesebb családot hoznak létre, ami növeli a termelékenységet és csökkenti aszegénységet;
37. hangsúlyozza a lányok és a n ők oktatásának jelent őségét az egészség javítása szempontjából, beleértve
a szexuális és reproduktív egészséget, valamint a nemi úton terjed őbetegségek, például a HIV/AIDS, illetve a
vízellátással és a higiéniai körülményekkel összefügg őbetegségek, például a tuberkulózis, a malária, a kolera
és az idült hasmenés megel őzését;
Gazdasági növekedés
38. sürgeti, hogy teljes mértékben vegyék figyelembe azt a tényt, hogy az afrikai országok többsége
nagymértékben függ a nyersanyagoktól, amelyek különösen érzékenyek az áringadozásokra és a vámtarifáknövekedésére, hangsúlyozza továbbá a diverzifikáció, a feldolgozó iparágak és a kis- és középvállalkozásokfejlesztésének fontosságát;
39. kéri a Bizottságot, értékelje, hogy az EBB, a Cotonou-i Partnerségi Megállapodás hatálya alá tartozó
finanszírozási eszközei, beleértve az új beruházási eszköz (Investment Facility), mennyire hatékonyan segítikaz EU fejlesztési céljainak elérését. A Bizottságnak, miközben az EBB m űveleteinek el őzetes értékelését végzi,
össze kell vetnie minden egyes AKCS-ország esetében az EBB által adott kölcsönöket és az országstratégiai
dokumentumokban megfogalmazott prioritásokat;
40. hangsúlyozza egy stabil és kiszámítható befektetési légkör megteremtésének fontosságát –többek
között a törvény, a tulajdonjogok és a szellemi tulajdonra vonatkozó szabályok tiszteletben tartása révén –
elegend őés fenntartható külföldi pénzügyi beáramlás elnyeréséhez, és ezzel a munkahelyteremtés, az „agyel-
szívás ”csökkentése és a stabil gazdasági növekedéshez vezet őkörnyezet kialakítása érdekében; hangsúlyozza
a mikrofinanszírozás jelent őségét a gazdasági növekedést fenntartó er ős középosztály létrehozása szempont-
jából;
41. úgy véli, hogy az Afrika teljes jogú nemzetközi kereskedelmi partnerré válásához szükséges verseny-
képességi szint elérése érdekében ki kell alakítani egy olyan fenntartható fejlesztési stratégiát az afrikai sze-génység leküzdésére, amely figyelembe veszi a lakosság valódi igényeit a növekedést ösztönz őrégiókon
belüli gazdasági integrációra alapozva hazai és regionális piacok felépítése és fenntartása révén, valamint améretgazdaságosság kihasználása révén;
42. hangsúlyozza az idegenforgalom jelent őségét a gazdasági és társadalmi fejl ődés szempontjából; kéri,
hogy az idegenforgalom legyen az EU fejlesztési politikájának szerves része;
43. hangsúlyozza, hogy a WTO dohai fordulója sikeres befejezésének kedvez őhozzájárulást kell nyújta-
nia a fejl ődőországok, különösen az afrikai országok számára; továbbá úgy véli, hogy ez magában foglalja
az egyedi és megkülönböztetett bánásmód fejl ődőországokra történ őalkalmazását és a kereskedelmet tor-
zító valamennyi mez őgazdasági támogatás megszüntetését;
44. egyetért a Bizottság infrastruktúrára vonatkozó álláspontjával a szó legtágabb értelmében, beleértve a
vízi, energetikai, információs és kommunikációs technológiai, valamint közlekedési infrastruktúrát; ugyanak-
kor ragaszkodik ahhoz, hogy a nagyszabású infrastrukturális beruházásokat a gazdasági fejl ődés és a sze-
génység csökkentése terén nyújtott hozzájárulásukat felmér őtanulmányoknak kell megel őznie és nagyobb
egyensúlyban kell lenniük a szociális infrastruktúrára, mint például az alapfokú oktatásra és egészségügyreelőirányzott forrásokkal;
45. hangsúlyozza, hogy a gazdasági partnerségi megállapodás, mint a liberalizáció fejlesztésközpontú
eszköze, képes el őmozdítani az afrikai gazdasági növekedést; ezzel összefüggésben felhívja a Bizottságot,
hogy foglalkozzon a vámtarifa-veszteségek kompenzációjára szolgáló kísér őintézkedésekkel és a kapacitásé-
pítési és technikai segítségnyújtási támogatások hiányával, más kínálati oldali korlátokkal, a piaci hozzáféréstekintetében továbbra sem létez őkölcsönös piaci hozzáféréssel, valamint a tárgyalási menetrend kib ő
vítése
tekintetében kifejezett aggodalmakkal; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy ténylegesen biztosítsa a kísér ő
intézkedések finanszírozásáról szóló számadatokat és fokozza a technikai segítségnyújtást a jobb eredmény
elérése érdekében;
46. felkéri a Bizottságot, hogy a gazdasági partnerségi megállapodásokról és a WTO-ról folytatott tárgya-
lások során a tisztességes és átlátható eredmények érdekében fokozza az AKCS-országoknak biztosítandótechnikai segítségnyújtást; ismét kéri a legkevésbé fejlett országoknak nyújtandó technikai és strukturálistámogatás növelését a globális piacokhoz való hozzáférésük segítése érdekében;C 280 E/482 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
47. felkéri a Bizottságot, hogy támogassa az afrikai országokat a WTO-tárgyalások keretében olyan stra-
tégiával, amely megvédi mez őgazdaságaikat egészen addig, amíg önellátásra lesznek képesek, a kisgazdálko-
dók tisztességes bevételhez jutása, a helyi termelés növelése, az élelmiszer-biztonság garantálása és a szelek-tív piacnyitás felé való elmozdulás érdekében, ahogy az Európában is történt;
48. emlékeztet arra, hogy amint azt a WTO dohai nyilatkozata, a fejlesztésfinanszírozásról tartott nem-
zetközi konferencia (Monterrey, 2002) és a fenntartható fejl ődésről tartott csúcstalálkozó (Johannesburg,
2002) végkövetkeztetései is meger ősítették, a fejl ődőországoknak –különösen az afrikai országoknak –
technikai segítséget kell nyújtani annak érdekében, hogy kiépítsék a nemzetközi kereskedelem és a preferen-ciális intézkedések el őnyeinek kihasználásához szükséges intézményi és szabályozási kapacitást;
49. hangsúlyozza, hogy az EU-nak további lehet őségeket kell keresnie a kereskedelmi és agrárpolitikájá-
ban annak érdekében, hogy a fejl ődőországoknak több esélyt adjanak a gazdasági növekedésre, és sürgeti a
többi országot, hogy hasonlóképpen járjanak el a folyamatban lév őWTO-tárgyalások során, különös tekin-
tettel a legkevésbé fejlett országokra;
50. üdvözli a 18 legszegényebb és legeladósodottabb országnak megadandó 100 %-os adósságkönnyítés-
ről szóló megújított kötelezettségvállalást, amelyet a Világbank, a Nemzetközi Valutaalap és az Afrikai Fej-
lesztési Bank ülésén fogadtak el; sürgeti ennek az adósságkönnyítési kötelezettségvállalásnak a kiterjesztésétazokra a kormányokra, amelyek tiszteletben tartják az emberi jogokat, a helyes kormányzás elvét és els őbb-
séget biztosítanak a szegénység felszámolásának a millenniumi fejlesztési célok szerinti szükségletek alapján;hangsúlyozza, hogy valamennyi adósságkönnyítésnek a hivatalos fejlesztéstámogatás növelésének kiegészíté-séül kell szolgálnia;
51. hangsúlyozza a pozitív szerepet, amelyet a köz- és magánszféra partnerségei (PPP-k) játszhatnak a
fejlesztésben és az országok problémamegoldó kapacitásainak er ősítésében;
Béke és biztonság
52. felszólítja a Bizottságot, hogy a konfliktusok megel őzésére és a helyreállításra irányuló átfogó meg-
közelítést dolgozzon ki a törékeny államok szerkezeti stabilitását célzó partneri kapcsolat szerves részeként;
53. hangsúlyozza a regionális szervek jelent őségét a békés környezet fenntartásához szükséges alap biz-
tosítása terén; hangsúlyozza a regionális szervek támogatásának szükségességét a könny űfegyverek és a
taposóaknák elleni küzdelemre szolgáló harmonizált szabályozási keret létrehozása érdekében;
54. egyetért azzal, hogy az AU államf őinek 2003-as maputói csúcstalálkozóján létrehozott Afrikai
Békeeszközt meg kell er ősíteni, továbbá megnövelt, rugalmas és fenntartható EU-forrásokkal támogatja az
afrikai konfliktusok megel őzéséhez, megoldásához és kezeléséhez hozzájáruló egyéb polgári technikákat;
hangsúlyozza, hogy a fejlesztési politika a biztonság hiányát kiváltó eredend őokok kezelésére szolgáló
számos eszköz egyike, de nem szabad alárendelni a biztonsági politikának; megjegyzi azonban, hogy aközösségi fejlesztési együttm űködési költségvetésb ől és az Európai Fejlesztési Alapból származó valamennyi
kiadásnak meg kell felelnie a hivatalos fejlesztéstámogatásokkal szemben (ODA) az OECD Fejlesztési Segít-ségnyújtási Bizottsága által támasztott feltételeknek;
55. hangsúlyozza az EU választási megfigyel őküldöttségeinek jelent őségét a konfliktus megel őzés és a
demokrácia támogatása terén; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy növelje az Európai kezdeményezés ademokráciáért és az emberi jogokért kezdeményezésre szánt költségvetési tételt az EU választási megfigyel ő
küldöttségei támogatásának fokozása érdekében, hangsúlyozza, hogy a választási megfigyel őküldöttségek
következtetéseit az európai külpolitikáknak megfelel ően tükrözniük kell;
56. hangsúlyozza a fegyverzetcsökkentést, leszerelést, újbóli integrációt és visszahelyezést szolgáló kohe-
rens regionális és nemzeti stratégiák szükségességét a konfliktusok utáni helyzetek stabilizációjának támoga-tása érdekében;
57. hangsúlyozza, hogy az Afrikára vonatkozó integrált európai uniós stratégia az Európai Unió és tagál-
lamai koherens politikájának kötelez őkeretét jelenti; úgy véli, hogy a Cotonou-i megállapodás 96. cikkének
alkalmazása egy partnerállammal szemben kizárja, hogy egy uniós tagállam ezzel párhuzamosan ezenország rend ő
rségével, hadseregével és további biztonsági er őivel folytassa az együttm űködést vagy ezen
intézkedések lebonyolítása el őtt újra megkezdje az együttm űködést;2006.11.18. HU C 280 E/483 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök
Környezet/természeti források
58. hangsúlyozza az EU fokozott er őfeszítéseinek szükségességét az életben maradásért gyakran teljes
mértékben a természeti forrásoktól függ őszegény lakosságot fenyeget őóriási környezeti kihívások leküzdé-
sére;
59. ezzel kapcsolatban üdvözli a Bizottság –régóta esedékes –legújabb kötelezettségvállalását, hogy a
környezetvédelem középpontba helyezése tekintetében eljut a szavaktól a tettekig, és a fenntartható fejl ődést
előmozdító stratégiákat kiemelt helyre helyezi a napirendjében;
Végrehajtás
60. kéri a Bizottságot, hogy az Afrikára vonatkozó stratégiáját lássa el részletes végrehajtási cselekvési
tervvel, amely tartalmaz egy egyértelm űidőbeosztást, a mobilizálandó eszközök és pénzügyi források rész-
letes felsorolását (beleértve a tagállamok általi pénzügyi kötelezettségvállalásokat), a különböz őbeavatkozási
szintek (helyi, nemzeti, regionális, pánafrikai) és szerepük feltüntetését, valamint a haladás értékelésére szol-
gáló valódi közös (az Európai Parlament és az AU bevonásával megvalósítandó) felügyeleti mechanizmus
ismertetését;
61. ragaszkodik ahhoz, hogy ez a végrehajtási terv terjedjen ki Afrika egészére, beleértve Észak-Afrikát, a
Szaharától délre fekv őafrikai területeket és Dél-Afrikát, amelyekre jelenleg külön rendeletek és megállapo-
dások vonatkoznak (a MEDA-rendelet, a Cotonou-i megállapodás, és –Dél-Afrika esetében –a kereskedelmi,
fejlesztési és együttm űködési megállapodás és az EPRD-rendelet), és hogy a Bizottság szintjén válasszák szét
a hatásköröket, továbbá kéri a Bizottságot, hogy adja meg, hogy hogyan fogják ezeket koordinálni és össze-hangolni annak érdekében, hogy hozzájáruljanak az AU által az egész földrész számára el őterjesztett prio-
ritások végrehajtásához;
62. rámutat, hogy a Bizottság fent említett közleményében található javaslatok lényege a meglév őnem-
zeti és regionális programok végrehajtásától függ, és sajnálja, hogy e tekintetben nem terjesztettek el őúj
javaslatokat a végrehajtásuk fokozása vagy a céljaik és fellépéseik programozásának az új prioritásokhozvaló igazítása érdekében, és hogy ezen új stratégiai dokumentum és az új afrikai fejlemények (különösenaz AU és intézményei létrehozása) következményeként nem javasolták a meglév őországstratégiai dokumen-
tumok és a nemzeti és regionális indikatív programok felülvizsgálatát;
63. csalódottságát fejezi ki a javasolt pénzügyi keret kevéssé ambiciózus jellege miatt: a Bizottság csak
növelt pénzügyi források mobilizálásának lehet őségét tervezi a „9. EFA utáni id őszakra ”és nem tárgyalja az
adósságkönnyítés –a millenniumi fejlesztési célok elérésére szolgáló kiegészít őpénzügyi források mobilizá-
lásának eszközeként történ ő–felhasználásának lehet őségét;
*
**
64. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, a tagállamok, az
AU és az AKCS-országok kormányainak.
P6_TA(2005)0446
Közösségi fejlesztési politika
Az Európai Parlament állásfoglalása az Európai Unió „Európai Konszenzus ”elnevezés űfejlesztési
politikájáról szóló tanácsi, európai parlamenti és bizottsági közös nyilatkozatra irányuló javaslatról
(2004/2261(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel a Bizottság által a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez, az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottsághoz valamint a Régiók Bizottságához intézett „Az Európai Konszenzus –az Európai Unió
fejlesztési politikájáról szóló tanácsi, európai parlamenti és bizottsági közös nyilatkozatra irányuló javas-lat”címűközleményére (COM(2005)0311),
– tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (CESE 1072/2005),C 280 E/484 HU 2006.11.18. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2005. november 17., csütörtök