Együttes javaslat A TANÁCS HATÁROZATA Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás által létrehozott Társulási Tanács keretében a kiemelt partnerséget végrehajtó EU-Tunézia cselekvési terv (2013–2017) végrehajtására irányuló ajánlás elfogadása tekintetében képviselt uniós álláspontról /* JOIN/2014/036 final - 2014/0316 (NLE) */





INDOKOLÁS Tunézia és az Európai Unió euromediterrán társulási megállapodást kötött, amely 2000. március 1-je óta van hatályban. A megállapodás alapján az európai szomszédságpolitika (ENP) keretében 2005 májusában mindkét fél jóváhagyta az EU–Tunézia cselekvési tervet, öt éves időtartamra. Az EU és Tunézia közötti kapcsolatok ennek keretében fejlődtek és jelentős mértékben elmélyültek. Az előrehaladott státusz megadásáról szóló tunéziai javaslat[1] benyújtása 2010 márciusában további lendületet adott e kapcsolatoknak, és komoly előrelépést jelentett a politikai kapcsolatok, a biztonság, a gazdaság, a kereskedelem terén és különböző ágazatokban, valamint a népek közötti kapcsolatok tekintetében. Mivel a jelenlegi ENP cselekvési terv 2010-ben lejárt, a Bizottság helyénvalónak tartotta, hogy a kiemelt partnerségről szóló közös dokumentum célkitűzései és kihívásai alapján tárgyalásokat folytasson egy új cselekvési tervről, majd elfogadja azt. A két fél azonban 2010 szeptemberében megállapodott, hogy a 2005. évi cselekvési tervet az új cselekvési terv elfogadásáig továbbra is alkalmazza. Az EU és Tunézia közötti kapcsolatok háttere olyan globális politikai helyzet, melyet a régió2011 eleje óta tartó folyamatos változása jellemez. A közös közlemény[2], amely „Az átalakuló szomszédság új megközelítése – Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata” címet viseli, olyan új megközelítést vázolt fel, amelynek célja magasabb szintű differenciálás a partnerek között, hogy mindegyikük saját törekvései, szükségletei és kapacitása, ugyanakkor a kölcsönös elszámoltathatóság, az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság univerzális értéke melletti elkötelezettsége, valamint a közösen megállapított prioritásokra vonatkozó végrehajtási kapacitása alapján is fejlessze kapcsolatait az EU-val. Ez az új cselekvési terv – a kiemelt partnerség és a két fél közötti sokrétű kapcsolatok teljes körű figyelembevételével – egyértelműen meghatározza az EU–Tunézia kapcsolatok kiemelt célkitűzéseit. Az Európai Bizottság, valamint az uniós tagállamok szolgálataival szoros együttműködésben az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) tájékozódási célú megbeszéléseket folytatott Tunéziával, amelyek eredményeként megállapodás született a cselekvési terv tervezetéről, különösen a program keretében megvalósítandó kiemelt intézkedések jegyzékéről. Az EU–Tunézia Társulási Tanács legutóbbi, 2014. április 14-i ülésén mindkét fél egyetértett abban, hogy közel állnak a megállapodás elfogadásához. A szakmai konzultációk befejezéséről szóló értesítés levélváltás útján megtörtént. Az új EU–Tunézia cselekvési terv meghatározza az arra irányuló konkrét lépéseket, hogy a felek eleget tegyenek az euromediterrán társulási megállapodás szerinti kötelezettségeiknek. Az euromediterrán megállapodás átfogó célkitűzéseivel összhangban tágabb keretet nyújt az EU és Tunézia közötti kapcsolatok további megszilárdításához a jelentős mértékű gazdasági integráció megvalósítása és a politikai együttműködés elmélyítése érdekében. Az európai szomszédsági eszközről szóló rendelettel[3] összhangban, a cselekvési terv alapvető hivatkozási pontot jelent az ENP keretében az uniós prioritások meghatározására vonatkozóan. A többek között partnerségen, közös tulajdonon, valamint teljesítményalapú differenciáláson és egyedi igényekhez szabott segítségnyújtáson alapuló, egységes szakpolitikai hátteret nyújtó ENP továbbra is a kapcsolatok mozgatórugója lesz. Az Európai Bizottság és az Unió külügyi- és biztonságpolitikai főképviselője (a továbbiakban: főképviselő) együttes javaslatot nyújtott be az EU–Tunézia Társulási Tanácsban a cselekvési terv végrehajtására vonatkozó ajánlás elfogadása tekintetében az Európai Unió által képviselendő álláspontról szóló tanácsi határozatról, amelynek a szövege a mellékletben található. Az Európai Bizottság és a főképviselő ezért felkéri a Tanácsot, hogy fogadja el a tanácsi határozatra irányuló mellékelt együttes javaslatot. 2014/0316 (NLE) Együttes javaslat A TANÁCS HATÁROZATA Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás által létrehozott Társulási Tanács keretében a kiemelt partnerséget végrehajtó EU-Tunézia cselekvési terv (2013–2017) végrehajtására irányuló ajánlás elfogadása tekintetében képviselt uniós álláspontról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 217. cikkére, összefüggésben annak 218. cikke (9) bekezdésével, tekintettel az Európai Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és az Európai Bizottság együttes javaslatára, mivel: (1) 1995. július 17-én aláírták az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodást, amely 1998. március 1-jén lépett hatályba. (2) A felek szándékában áll az európai szomszédságpolitika (ENP) keretében a kiemelt partnerséget végrehajtó új EU–Tunézia cselekvési terv (2013–2017) jóváhagyása, amely tükrözi a két fél közötti különleges partnerséget és hozzájárul az említett megállapodás végrehajtásához olyan konkrét intézkedések kidolgozásának és elfogadásának köszönhetően, amelyek célja az euromediterrán megállapodás célkitűzéseinek elérése, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás által létrehozott Társulási Tanács keretében a kiemelt partnerséget végrehajtó EU–Tunézia cselekvési terv (2013–2017) végrehajtására irányuló ajánlás elfogadása tekintetében képviselt uniós álláspont a Társulási Tanács e határozathoz csatolt ajánlástervezetén alapul. 2. cikk Ez a határozat az elfogadása napján lép hatályba. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] Az EU–Tunézia Társulási Tanács 2010. május 11-én fogadta el azt. [2] COM(2011) 303, 2011.5.25. [3] 232/2014/EU rendelet, 2014.3.11. MELLÉKLETEK a következőhöz Együttes javaslat – A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás által létrehozott Társulási Tanács keretében a kiemelt partnerséget végrehajtó EU–Tunézia cselekvési terv (2013–2017) végrehajtására irányuló ajánlás elfogadása tekintetében képviselt uniós álláspontról 1. MELLÉKLET Tervezet Ajánlás a kiemelt partnerséget végrehajtó EU–Tunézia ENP cselekvési terv (2013–2017) végrehajtásáról Az EU–Tunézia Társulási Tanács, tekintettel az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodásra és különösen annak 80. cikkére, mivel: (1) Az euromediterrán megállapodás 80. cikke feljogosítja a Társulási Tanácsot arra, hogy megfelelő ajánlásokat tegyen a megállapodás célkitűzéseinek elérése érdekében. (2) Az euromediterrán megállapodás 90. cikke értelmében a felek meghozzák azokat az általános vagy konkrét intézkedéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy teljesíthessék a megállapodás szerinti kötelezettségeiket, és gondoskodnak arról, hogy a megállapodásban meghatározott célkitűzések teljesüljenek. (3) Az euromediterrán megállapodásban részes felek jóváhagyták a kiemelt partnerséget végrehajtó EU–Tunézia európai szomszédságpolitikai (ENP) cselekvési terv (2013–2017) szövegét. (4) Az EU–Tunézia ENP cselekvési terv elősegíti a megállapodás végrehajtását azoknak a felek közötti közös megegyezés tárgyát képező konkrét intézkedéseknek a kidolgozása és elfogadása révén, amelyek gyakorlati útmutatásként szolgálnak a megállapodás végrehajtásához. (5) A cselekvési terv kettős célt szolgál, egyrészt megállapítja a konkrét lépéseket az euromediterrán megállapodásban a felek tekintetében meghatározott kötelezettségek teljesítésére, másrészt az euromediterrán megállapodás átfogó célkitűzéseivel összhangban tágabb keretet nyújt az EU és Tunézia közötti kapcsolatok további megszilárdításához a jelentős mértékű gazdasági integráció és a politikai együttműködés elmélyítése érdekében, ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ AJÁNLÁST: Egyetlen cikk A Társulási Tanács azt ajánlja a feleknek, hogy hajtsák végre a kiemelt partnerséget végrehajtó EU–Tunézia ENP cselekvési tervet (2013–2017), amennyiben a végrehajtás az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodás célkitűzéseinek az elérésére irányul. Kelt [...] a Társulási Tanács részéről az elnök 2. MELLÉKLET A Tunézia és az Európai Unió közötti kapcsolatok: kiemelt partnerség A 2013-2017-es időszakra vonatkozó cselekvési terv Összefoglalás I. BEVEZETÉS Tunézia történetében 2011. január 11-én új fejezet kezdődött, amelyet az emberi méltóságért és a szabadságért kirobbantott békés forradalom jelzett, amelynek egyetlen szereplője a tunéziai nép volt. Ez a forradalom teremtette meg az alapjait egy valóságos demokrácia kialakításának, amely a jogállamiság, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartására épül. Ezek az – azóta az Európai Unióval közösen vallott – értékek motiválják a két fél arra irányuló törekvéseit, hogy kapcsolataikat, azaz kiemelt partnerségüket magasabb, stratégiai szintre emeljék. A forradalomnak köszönhetően immár gyökeresen különböző perspektívák nyílnak meg a Tunézia és az Európai Unió közötti kapcsolatok terén. Az EU célja, hogy hosszú távon elkötelezze magát a tunéziai demokratikus átmenet mellett, annak tudatában, hogy a siker kedvező hatással lesz mind Tunézia jólétére, mind a térség egészére. A tunéziai átmenet támogatása történelmi lehetőség az EU számára, hogy a szomszédságpolitika 2011-ben elfogadott új irányvonalának megfelelően, a partnerség jegyében érdemi és hatékony választ adjon az arab tavasz okozta, és a Tunézia előtt álló kihívásokra. Új szomszédságpolitika Az Európai Unió a szomszédságában végbemenő történelmi kihívásokra új megközelítést határozott meg a gyors ütemben fejlődő partnerországok és a reformok által támasztott igények kezelése érdekében, az egészséges demokráciák építéséhez és konszolidációjához, a fenntartható és inkluzív gazdasági növekedés támogatásához és a határon átívelő kapcsolatok irányításához. Ez az új megközelítés[1] a kölcsönös elszámoltathatóságon, valamint az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság egyetemes értékeinek tiszteletben tartására vonatkozó közös kötelezettségvállaláson alapul. Az új megközelítés az eddigieknél jóval differenciáltabb, így lehetővé teszi, hogy a támogatást a partnerország EU-hoz való közeledésének ambíciói, különleges igényei és rendelkezésére álló kapacitásai, valamint a reformok végrehajtásában, a demokrácia és a jogállam megszilárdításában, csakúgy mint az emberi jogok és az alapszabadságok tiszteletben tartása terén elért előrehaladás szerint határozza meg. Ez azt is lehetővé teszi, hogy a kapcsolatok erősítése szélesebb körű gazdasági integrációban, valamint szorosabb politikai együttműködésben tükröződjön a kormányzás, a biztonság, a konfliktusok megoldása és a nemzetközi fórumokon közös érdekű kérdésekről szóló közös kezdeményezések elfogadása terén. A szomszédságpolitika új megközelítése nevezetesen a következőket célozza: a) nagyobb támogatás biztosítása a demokrácia elmélyítése és a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint a nemek közötti egyenlőség tiszteletben tartása iránt elkötelezett partnerek számára; b) egy olyan fenntartható és inkluzív gazdaság fejlesztésének támogatása, amely csökkenti a társadalmi és regionális egyenlőtlenségeket, új munkahelyeket teremt és javítja a lakosság életszínvonalát, c) szorosabb partnerség megteremtése az emberekkel és a civil társadalommal a partnerországokban. Új prioritások Tunézia számára A tunéziai forradalom egy jobb élet reményét hordozza magában a tunéziai polgárok számára, jelezve a szakítást a korábbi fejlődési mintával, amelyre hosszú ideig hatással volt a gazdaság és társadalom strukturális széttagoltsága. Az új megközelítés így egy új, magát inkluzívnak és kiegyensúlyozottnak valló társadalmi projekt felépítésén, a jó kormányzáson és az átláthatóságon, valamint a javak igazságos elosztásán alapul. Elsőbbséget élveznek a következő területek: a foglalkoztatás és a társadalmi kohézió, a régiók fejlesztése, a biztonság és a stabilitás, az átmeneti igazságszolgáltatás a demokratikus átmenet folyamatának hosszú távon történő megszilárdítása érdekében. Ezek a prioritások hangsúlyozzák többek között az emberi jogokat és az alapvető jogokat tiszteletben tartó demokratikus intézmények létrehozásához szükséges reformok meggyorsítása melletti elkötelezettséget, valamint megerősítik Tunézia elkötelezettségét egy nyitott és modern társadalom, egy plurális kulturális térség és egy cselekvő társadalmi szerkezet felépítésére. A reformfolyamatot erősíteni fogják a gazdasági és szociális területen is, a gazdaság fellendítése és a foglalkoztatás terén a tudásra és az innovációra alapuló magas szinten fenntartható növekedés ösztönzése érdekében. Különös erőfeszítést szentelnek majd az igazságos, szolidáris szociálpolitika kialakításának, amely a lakosság minden kategóriája és valamennyi régió számára előnyös, továbbá a gazdasági szerkezet korszerűsítésének, amely mindenekelőtt a magas technológiai tartalmat hordozó és környezettudatos innovatív tevékenységek felé, valamint a versenyképesség és az üzleti környezet javítására irányul a magánkezdeményezések és a köz- és magánszféra közötti partnerség elősegítése érdekében. Kiemelt partnerség Ebben az összefüggésben minden feltétel adott ahhoz, hogy Tunézia és az Európai Unió kapcsolatai elmélyüljenek, és az integráció terén magasabb és stratégiaibb szintre lépjenek, figyelembe véve a felek kölcsönösen magas szintű ambícióit. Az Európai Unióhoz való közeledés Tunézia külpolitikájának állandó és alapvető választását jelenti[2], párhuzamosan a maghrebi integráció elősegítésével és az arab, a földközi-tengeri és afrikai országokkal fenntartott kapcsolatok megszilárdításával. Tunézia és az Európai Unió egyaránt osztják azt a nézetet, miszerint a gazdasági liberalizáció, valamint a gazdasági és társadalmi integráció erősítése a növekedés és a munkahelyteremtés forrását jelentik, a szolidáris fejlődés és a közös jólét érdekében. A kiemelt partnerség keretében Tunézia a lehető legmagasabb szintre kíván elérni az EU-val folytatott integráció tekintetében. Ez az új státusz kifejezi a két fél azon szándékát, hogy olyan mértékben közeledjenek egymáshoz, amely túllép a szabadkereskedelem korlátain, és magában foglalja a személyeknek a felek számára kölcsönösen előnyös tényleges mobilitását és a tudás jobb megosztását. E partnerségben az emberi és tudományos dimenzió szem előtt tartása lényeges a civil társadalom szereplői, a magánszféra, a kutatók és diákok, valamint a helyi és regionális hatóságok közötti közeledés elősegítése érdekében, és az határozott politikai jelzést küld a két fél polgárai és üzleti körei számára. Ez a 2013–2017-es időszakra vonatkozó, közösen kidolgozott és folyamatosan fejlődő cselekvési terv jelenti a referenciakeretet azon prioritási területek meghatározására, amelyek lehetővé teszik a két fél közötti kapcsolatok valamennyi (politikai, gazdasági, tudományos, társadalmi, kulturális és emberi) szinten történő erősítését. E folyamatosan fejlődő keretben és a kiemelt partnerség végrehajtása alapján a felek, a kapcsolataik elmélyítésére irányuló törekvésük jegyében, az Európai Unióról szóló szerződés 8. cikkével és az EU és Tunézia arra irányuló célkitűzésével összhangban megállapodnak abban, hogy mérlegelik, a kölcsönös kapcsolataikat szabályozó új megállapodás elfogadásának lehetőségét. Az Európai Unió és Tunézia közötti kiemelt partnerség kulcselemei Az Európai Unió és Tunézia közötti kapcsolatok erősítése a kiemelt partnerség keretében a következő szempontokra összpontosít: a) Mélyreható politikai együttműködés. A felek törekednek arra, hogy új lendületet adjanak a párbeszédnek és a politikai együttműködésnek. Különösen a magas szintű politikai párbeszéd, a parlamenti együttműködés, a biztonsági kérdések terén folytatott együttműködés, a demokrácia és a jogállam kérdésében folytatott együttműködés, valamint a nemek közötti egyenlőség, az emberi jogok és alapvető szabadságok területén folytatott együttműködés fokozását, továbbá az Európa Tanáccsal és más nemzetközi szervezetekkel folytatott együttműködés megerősítését tervezik. Ez a dimenzió szintén magában foglalja a fokozott együttműködést a biztonság, az igazságszolgáltatás, a határigazgatás és a szervezett bűnözés elleni küzdelem tekintetében. b) Szélesebb körű gazdasági és társadalmi integráció az Európai Unióval, amely lehetővé teszi a közös gazdasági térség megteremtését. A kiemelt partnerség a partnerek mélyrehatóbb integrációját is célozza a gazdasági, társadalmi és humán szempontok figyelembevételével. Figyelembe veszi a mostani demokratikus átmenetben Tunézia előtt álló kihívásokat, beleértve a gazdaság fellendítését és a szolidáris és fenntartható fejlődés követelményeit. A kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok fejlesztésére törekedve a Tunézia és az Európai Unió közötti mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás (ALECA) megkötését tervezik, amely hozzájárul Tunéziának az Unió belső piacához való fokozatos integrációjához a közös gazdasági térség kialakításának befejezése érdekében. Tunézia jogszabályainak fokozatos közelítésével kíván munkálkodni a fokozott szabályozási harmonizáció megvalósításán. Ebből a célból, a cselekvési tervvel összhangban, Tunézia és az Európai Unió együtt határozzák meg azokat az ágazatokat, amelyek esetében a harmonizáció érdekében tett erőfeszítések prioritást élveznek. Ezt követően a tunéziai jogszabályok és az uniós vívmányok közötti különbségek azonosítása után Tunézia a nemzeti harmonizációs programjában meghatározza az uniós vívmányokkal való harmonizáció célkitűzéseit, és az EU kísérő intézkedéseket vezet be e célkitűzések megvalósításának támogatására. Az integrációt támogatja majd egy megerősített párbeszéd a társadalmi–gazdasági reformokról, beleértve a gazdasági teljesítményt, a kkv-k támogatását, a foglalkoztatással és a társadalmi befogadással foglalkozó integrált stratégia kidolgozását, valamint egy kibővített ágazati együttműködést, amely kiterjed az olyan kulcsfontosságú területekre, mint az energiaügy, a közlekedés, az ipar, a mezőgazdaság, a környezetvédelem vagy az éghajlatváltozás (lásd a 2. mellékletet). c) A népek közötti szorosabb partnerség. A kiemelt partnerség nem képzelhető el az emberek közötti kapcsolatok megerősítése nélkül, az egyének és a szervezetek közötti közeledés és közvetlen együttműködés révén. Ebben az összefüggésben, az oktatás, a szakképzés, a foglalkoztatás, a kutatás-innováció, az egészségügy, a kultúra és az ifjúság területén folytatott együttműködés és cserék meghatározó szerephez jutnak. A párbeszéd elmélyül majd a migráció, mobilitás és biztonság területén is egy mobilitási partnerség megkötése érdekében, amelynek célja egy kiegyensúlyozott és felelős keret megteremtése a következő kérdésekben: a személyek mozgása, a legális migráció kezelése, a migráció és a fejlődés közötti kapcsolatok, a migránsok jogainak védelme és az illegális migráció elleni küzdelem, a migrációval kapcsolatos szervezett bűnözés, valamint a visszafogadás. Hasonlóképpen, az Európai Unió és Tunézia közötti kapcsolatok erősítése magában foglalja az összes nem állami szereplő és a civil társadalom széles körű mozgósítását, amelyek fontos szerepet játszanak a demokratizálás sikerében. Konzultációs mechanizmusokat hoznak létre annak biztosítása érdekében, hogy a civil társadalom teljes mértékben betöltse közvetítői szerepét a hatóságokkal és az európai intézményekkel folytatott párbeszédben, különösen e cselekvési terv véglegesítésével és végrehajtásával összefüggésben. Új módszer Az Európai Unió és Tunézia által a kapcsolataik terén tervezett minőségi ugrás bizonyos elvekre és eszközökre támaszkodik a megfelelő célok teljesítésének biztosítása érdekében. Célzott, pontos és konkrét kötelezettségvállalások 5 éves időszakra A mélyreható kapcsolatok magukban foglalják, hogy a partnerek határozottan kötelezettséget vállalnak egyes kiemelt ágazatban annak érdekében, hogy szembenézzenek a demokratikus átmenettel kapcsolatos kihívásokkal: a gazdasági fellendülés, a kkv-k és a fenntartható és inkluzív fejlődés elősegítése, a foglalkoztatás, az életkörülmények javítása és az egyenlőtlenség elleni küzdelem, a jogállam megszilárdítása, a jó kormányzás és a demokratikus pluralizmus, az igazságszolgáltatás függetlensége, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása, a nemek közötti egyenlőség, a biztonsági szektor reformja, a média függetlensége és a civil társadalom támogatása. A kiemelt partnerségnek hozzá kellene járulnia a társadalmaink közötti legszélesebb értelemben vett közeledéshez is a kultúrák közötti bővített párbeszéd révén. Az európai uniós ügynökségekben és programokban való részvétel. A másik eszközt, amely hozzájárulhat a Tunézia és az Európai Unió között kívánt legnagyobb integrációhoz Tunézia részvétele jelenti az Unió egyes ügynökségeiben és programjaiban, amelyekre vonatkozóan a jogalap előírja harmadik országok részvételét. Ebből a szempontból a cselekvési terv pontosítja a követendő gyakorlati eljárást. Egy ambiciózusabb technikai és pénzügyi segítség, Tunézia prioritásaihoz igazítva és a szomszédságpolitika új irányvonalaival összhangban, a társulási megállapodás célkitűzései végrehajtásának támogatásra, valamint az Európai Unió 2014-től kezdődő pénzügyi tervének keretében. A kiemelt partnerség magában foglalja azt az elvárást, hogy az Európai Unió a reformtörekvések szintjének, az ország egyedi igényeinek, a rendelkezésre álló kapacitásainak, valamint a reformok hatékony végrehajtása irányában történt előrelépésnek megfelelő pénzügyi támogatást biztosít Tunéziának. Az EU már megerősítette azt a döntését, miszerint jelentős mértékben növeli Tunéziának nyújtott támogatását, legalább 400 millió eurós kötelezettségvállalással vissza nem térítendő támogatás formájában a 2011–2013 közötti időszakban (a forradalom előtti időszak 240 millió eurós kötelezettségvállalásához képest). A rendelkezésre álló alapokat elsődlegesen a demokratikus állam megteremtéséhez szükséges reformokat kísérő intézkedésekre (támogatás választások megszervezéséhez, a biztonsági ágazat, az igazságszolgáltatás és a média reformja, az átmeneti igazságszolgáltatás folyamatának és az emberi jogok és alapvető szabadságok tiszteletben tartásának támogatása), valamint a gazdaság további fellendítésére és a társadalmi kohézió erősítésére (gazdasági reformok, munkahelyteremtés elősegítése és a regionális fejlesztés támogatása, valamint a társadalmi kirekesztés, az egyenlőtlenség és a szegénység elleni küzdelem, intézményfejlesztés stb.) fordítják. Másrészt, egyes tagállamok, az Európai Beruházási Bank (EBB) és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank (EBRD) következetes támogatást nyújtanak, nevezetesen többek között a beruházás, az infrastruktúrák, a magánszféra és a foglalkoztatás támogatása terén a G-8 tagállamai által vállalt kötelezettségek révén (Deauville-i partnerség). E támogatás programozása a megfelelő eljárások követésével, figyelembe veszi a cselekvési tervben, valamint az összes vonatkozó eszközben vállalt kötelezettségeket, beleértve az EU–Tunézia munkacsoport 2011. szeptember 28–19-i következtetéseit. Adaptív jelleg és időközi értékelés Az ötéves időszakra elfogadott cselekvési tervet a társulási tanács felülvizsgálhatja a végrehajtásban elért eredmények vagy a Tunéziában vagy az Európai Unióban kialakult helyzet miatti esetleges új igények alapján. A társulási megállapodásban létrehozott szervek feladata lesz megfelelő javaslatok előterjesztése. A cselekvési terv végrehajtásának nyomon követése. A reformok kialakítása számos kulcsfontosságú ágazatban megköveteli a pontos célkitűzések meghatározását és a megfelelő eszközök rendelkezésre bocsátását. Az optimális végrehajtás biztosítása érdekében, valamint egyrészről a célkitűzések és az e célkitűzések végrehajtása során elért előrelépések, másrészt a biztosított támogatás közötti kapcsolat érdekében, a rendszeres nyomon követést a társulási bizottság és a társulási megállapodás keretében létrehozott albizottságok, valamint az egyes felek saját eredményjelentései által biztosítják. A két fél felülvizsgálja az albizottságokat, hogy összetételüket és feladataikat a kiemelt státusz jelentette új ambíciókhoz igazítsák. II. CSELEKVÉSI TERV Annak érdekében, hogy a cselekvési tervnek egyszerre stratégiai és operatív jelleget adjanak, a két félnek korlátozott számú területre és elérendő célkitűzésre kell összpontosítania együttműködését, az 1. melléklet táblázatában szereplő összefoglalásnak megfelelően. Ezenfelül a cselekvési terv célkitűzéseinek megvalósítása érdekében meg kell erősíteni a társadalmi–gazdasági reformokról – nevezetesen a foglalkoztatáspolitikáról és a társadalmi befogadásról, valamint a tudásalapú fenntartható növekedés megteremtésére irányuló kilábalási stratégiákról – szóló párbeszédet, valamint a kibővített ágazati együttműködést, amely kiterjed az olyan kulcsfontosságú területekre, mint az energiaügy, a közlekedés, az ipar, a mezőgazdaság, a környezetvédelem vagy az éghajlatváltozás. Ez utóbbi továbbra is a társulási megállapodás végrehajtásának referenciadokumentuma. Az kiterjed a társulási megállapodás részét képező valamennyi területre, és felöleli a Tunézia és az Európai Unió közötti együttműködést, beleértve a társulási bizottság és az albizottságok munkáját. Az albizottságok feladata lesz a cselekvési tervben jelzett elsődleges célkitűzések alapján e célkitűzések eléréséhez szükséges konkrét fellépések meghatározása. Az elkövetkező időszakra vonatkozóan, a felek prioritásaikat a következő területekre összpontosítják: Jogállamiság és demokrácia 1) Demokratikus választási rendszer létrehozása, nevezetesen a választások lebonyolításával és megszervezésével megbízott „független közjogi szervezet” függetlenségének és működésének megszilárdítása révén. 2) Az igazságszolgáltatás függetlenségének biztosítása, professzionalizmusának és hatékonyságának növelése (az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés, az eljárások időtartama), az emberi jogok tiszteletben tartásának, az ártatlanság vélelmének és a tisztességes eljáráshoz való jognak a szavatolása. 3) A biztonsági ágazat reformjának végrehajtása egy átfogó és mélyreható reform keretében, a jogállamiság, az emberi jogok és a nemzetközi jog területén a nemzetközi normák tiszteletben tartása érdekében. 4) Az emberi jogok védelmének megszilárdítása, beleértve a nők és a gyermekek jogait. 5) A média reformjának végrehajtása és az ágazat professzionálissá tétele. 6) A civil társadalom szerepének és kapacitásainak megerősítése. Együttműködés a migráció, a mobilitás és a biztonság területén 7) Párbeszéd a migrációról, a mobilitásról és a biztonságról, valamint mobilitási partnerség létrehozása. Szélesebb körű gazdasági és társadalmi integráció 8) Gazdasági reform az inkluzív növekedés, a versenyképesség és üzleti és befektetési környezet javítása tekintetében. 9) A gazdasági integráció elmélyítése és mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás megkötése, valamint az uniós vívmányokhoz való közelítés. 10) A kompetenciák fejlesztése és az ismeretekhez és innovációhoz való hozzáférés. 11) Foglalkoztatás, társadalmi kohézió és integráció, valamint regionális és helyi fejlesztés. 12) Mezőgazdasági és vidékfejlesztés. Fenntartható fejlődés 13) Stratégiák és programok kidolgozása és végrehajtása a fenntartható fejlődés biztosítása érdekében, beleértve a környezetvédelem javítását, a 2011. júniusi többéves pénzügyi keretről szóló bizottsági közleményben[3] foglalt szándékkal összhangban, miszerint az uniós költségvetésen belül az éghajlattal kapcsolatos kérdések részarányát legalább 20 %-kal növelik. Az 1. mellékletben található táblázat referenciakeretet nyújt e prioritások felülvizsgálatára, feltüntetve a mutatókat, a végrehajtási időkeretet, valamint a mozgósított forrásokat. A. Politikai együttműködés I. Politikai és stratégiai párbeszéd és együttműködés 1. A politikai és stratégiai párbeszéd erősítése Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A politikai párbeszéd erősítése, nevezetesen a Tunézia–Európai Unió közötti csúcstalálkozók ad hoc alapon történő megszervezésével, rendszeres találkozók megtartásával, mind miniszteri és vezető tisztviselői szinten. · Tunéziai képviselők ad hoc jelleggel történő részvételének elősegítése a Tanács közös kül- és biztonságpolitikáért felelős bizottságainak és munkacsoportjainak informális ülésein. · Fokozottabb koordináció multilaterális fórumokon/intézményekben (ENSZ stb.), a politikai álláspontok közelítése és összehangolása érdekében a közös érdekű kérdésekben. · Együttműködés a diplomácia területén, nevezetesen a Tunéziai Diplomáciai Képzési és Tanulmányi Intézet és a tagállamok diplomáciai felsőoktatási intézményei és akadémiái közötti együttműködés és tapasztalatcsere megteremtésével. 2. Parlamenti együttműködés Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A parlamenti együttműködés fejlesztése, nevezetesen a parlamenti közgyűlés támogatásával, az Európai Parlament és a tunéziai parlament közötti közös parlamenti bizottság felállításával, a tunéziai parlament és az Unió a Mediterrán Térségért Parlamenti Közgyűlés közötti együttműködés és partnerség erősítése, valamint a tunéziai és uniós politikai pártok és parlamenti csoportok közötti cserék erősítése. 3. A párbeszéd és az együttműködés erősítése a konfliktusmegelőzés és a válságkezelés területén. Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A Tunézia és az EU közötti együttműködés és párbeszéd erősítése a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) és a közös biztonság- és védelempolitika (KBVP) keretében. · Hozzájárulás a béke és a biztonság partnerségének fejlesztéséhez Afrikában, mindkét fél érdekeinek figyelembevételével. · Tunézia részvételének elmélyítése az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) mediterrán partnerségében kapcsolattartó csoport és önkéntes alapon történő kétoldalú hozzájárulások útján. 4. A tömegpusztító fegyverek és hordozóeszközeik elterjedésének megakadályozására, a hagyományos fegyverek átadására vonatkozó ellenőrzésre, valamint a kézi lőfegyverek és könnyű fegyverek terjesztése elleni küzdelemre vonatkozó együttműködés elmélyítése. Konkrét célkitűzések, tevékenységek: Tömegpusztító fegyverek és kettős felhasználású termékek: · Együttműködés és hozzájárulás a tömegpusztító fegyverek és hordozóeszközeik elterjedése elleni küzdelem területén hatályos nemzetközi kötelezettségek maradéktalan végrehajtásához, valamint a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség szerepének támogatása. · A felek nemzetközi kötelezettségvállalásainak és különösen a vonatkozó nemzetközi határozatoknak megfelelően – ideértve az 1540 (2004) sz. ENSZ BT-határozatot – a kettős felhasználású termékek hatékony ellenőrzését és a tömegpusztító fegyverek és hordozóeszközeik proliferációjának büntetését nemzeti szinten lehetővé tévő rendszer további végrehajtása. · A tömegpusztító fegyverek és hordozóeszközeik elterjedése elleni küzdelemmel kapcsolatos nemzetközi szerződések és eszközök aláírásához, megerősítéséhez vagy az azokhoz való csatlakozáshoz szükséges intézkedések meghozatala. · A tömegpusztító fegyverek és hordozóeszközeik elterjedésének büntetését lehetővé tévő nemzeti jogszabályok elfogadása. · Az Európai Unió támogatásával hatékony nemzeti export-ellenőrzési rendszer felállítása, amely ellenőrzi a tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos áruk exportját és tranzitját, beleértve a kettős felhasználású technológiák esetében a tömegpusztító fegyverként való végfelhasználás ellenőrzését. Hagyományos fegyverek: · Rendszeres politikai párbeszéd kialakítása a hagyományos fegyverek transzferéről, és az együttműködés erősítése azok illegális kereskedelmének megelőzése terén. · Az együttműködés erősítése egy olyan ENSZ-szerződés elfogadása céljából, amely kötelező erejű közös normákat állapít meg a hagyományos fegyverek globális kereskedelmére vonatkozóan. · Hatékony nemzeti ellenőrzési rendszer bevezetése a hagyományos fegyverek és lőszerek exportja tekintetében, beleértve a végfelhasználók ellenőrzését. 5. Együttműködés a polgári védelem területén Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A regionális együttműködés folytatása a természeti és ember által okozott katasztrófák megelőzése, valamint az azokra való felkészülés és reagálás terén, beleértve a technológiai kockázatokat. · Operatív intézkedések kidolgozása a tunéziai szervek és az Európai Bizottság szervei között az uniós polgári védelmi mechanizmus megfigyelési és tájékoztatási központjával való együttműködés tekintetében – a mechanizmus működésbe lépése során. II. Demokrácia, jogállamiság és kormányzás 6. Tunézia és az EU/Európa Tanács jogi keretének közelítése a következő területeken Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A Tunézia és az Európa Tanács közötti együttműködés fokozása az emberi jogok, a jogállamiság és a demokrácia elősegítése terén, különös tekintettel Tunéziának az Európa Tanács egyezményeihez történő esetleges csatlakozására. 7. A demokráciát és a jogállamiságot biztosító intézmények megerősítése Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Alkotmányos, jogalkotási és szabályozási rendelkezések elfogadása a jogállamiság (a parlament szerepe, a politikai pártok függetlensége stb.) erősítése céljából. · Az intézmények és a demokratikus szereplők (parlament, politikai pártok stb.) igazgatási kapacitásának erősítése. · Demokratikus választási keret elfogadása, független bizottság létrehozása a választások megszervezésére és a tunéziai civil társadalmi szervezetek kapacitásainak erősítése a választási megfigyelés területén, a (többek között nemzetközi szereplők általi) választási megfigyelésről szóló szabályozási rendelkezések elfogadása. 8. Az igazságszolgáltatás függetlenségének és hatékonyságának erősítése, valamint erőfeszítések a fogva tartási körülmények javítására. Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Az igazságszolgáltatási ágazat reformja és korszerűsítése az igazságszolgáltatás függetlenségének, pártatlanságának, szakmaiságának, felelősségének és jobb működésének garantálása érdekében, megfelelő esetben az ENSZ és az Európa Tanács által kidolgozott normák alkalmazásával. · Az igazságszolgáltatás reformja keretében, az ágazat Tunézia általi korszerűsítésére irányuló erőfeszítések technikai támogatása, beleértve az igazgatás számítógépesítését, az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés javítását és a rendszer szereplői kapacitásának megerősítését. · Az átmeneti igazságszolgáltatás mechanizmusainak/fellépéseinek megteremtése. · A büntető törvénykönyv és a büntetőeljárási törvénykönyv reformja az emberi jogok területén a nemzetközi joggal való harmonizáció érdekében. · A fogva tartási körülmények és a börtönélet javítását célzó fellépések erősítése, nevezetesen a kiskorúakra vonatkozóan, valamint a fogvatartottak jogainak biztosítása, beleértve a bűnüldöző szervek képzését és kapacitásainak erősítését. III. Az emberi jogok és az alapvető szabadságok területét érintő kérdésekkel kapcsolatos párbeszéd és együttműködés 9. Az emberi jogok és az alapvető szabadságok területét érintő kérdésekkel kapcsolatos párbeszéd és együttműködés Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Az EU és Tunézia közötti párbeszéd és együttműködés erősítése az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartására és elősegítésére vonatkozóan. · Az együttműködésről szóló párbeszéd elmélyítése a nemzetközi intézményeken – nevezetesen az ENSZ-en – belül. 10. A nemzetközi egyezmények végrehajtása az emberi jogok területén, valamint az ENSZ eljárásai és különleges mechanizmusai keretében folytatott együttműködés. Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A nemzetközi jog ratifikált nemzetközi egyezményei elsőbbsége elvének biztosítása. · A Tunézia által ratifikált nemzetközi egyezmények átültetésének és végrehajtásának fokozatos befejezése[4] a fenntartások eltávolítása céljából. · Együttműködés az ENSZ emberi jogi főbiztosának hivatalával, valamint az ENSZ emberi jogokkal kapcsolatos különleges mechanizmusaival, nevezetesen azáltal, hogy a főbiztos 2011. február óta állandó meghívást kap a tunéziai hatóságok részéről. · Miután Tunézia (2012 májusában) átesett a rendszeres egyetemes emberi jogi helyzetértékelésen, a Tunézia által e keretben elfogadott ajánlások végrehajtásának támogatása. 11. A véleménynyilvánítás szabadsága, a gyülekezési és egyesülési szabadság tiszteletben tartása az ENSZ Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányával összhangban. Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A békés gyülekezéshez és egyesüléshez való jog erősítése, valamint a szólás- és véleménynyilvánítás szabadsága az ENSZ Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya és a rendszeres egyetemes emberi jogi helyzetértékelés szerinti bizottság vonatkozó ajánlásaival összhangban, beleértve az NGO-kra és a nem állami szereplőkre vonatkozókat. · Az új sajtótörvény módosítása, a nemzetközi normákkal való harmonizációja érdekében; a sajtóval kapcsolatos bűncselekmények és a rágalmazás miatti szabadságvesztéssel járó szankciók eltörlése és az információforrás védelmének garantálása. · Az új technológiákhoz való szabad és korlátozás nélküli hozzáférés biztosítása, beleértve az internetet, valamint a véleménynyilvánítás szabadságának és az információk interneten történő terjesztése szabadságának szavatolása, a nemzetközi normákkal összhangban. · A tunéziai és európai non-profit szféra közötti cserék megkönnyítése és az együttműködésüket célzó kezdeményezések támogatása. 12. A nők és a gyermekek jogainak előmozdítása és védelme Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A nők elleni megkülönböztetés valamennyi formájának kiküszöböléséről szóló nemzetközi egyezmény és a polgári, a politikai, gazdasági, társadalmi és kulturális szabadságjogok egyenlősége elvének végrehajtása. · A megkülönböztetés valamennyi formájának kiküszöböléséről, a nemek közötti egyenlőségről szóló jogszabályok megszilárdítása, a nők közéletben, politikai, kulturális és gazdasági életben való részvételének és integrációjának elősegítése. · A nemek közötti egyenlőség biztosítása és a nőkkel szembeni megkülönbözetés és erőszak elleni küzdelem érdekében tett fellépések folytatása a vonatkozó nemzetközi egyezmények alapján, a jogszabályi keret erősítése, amely jobb védelmet nyújt a nők számára az erőszak minden formája ellen, beleértve a családon belüli erőszakot. · A civil társadalom szerepének erősítése a nők és gyermekek jogainak előmozdítása és védelme érdekében, valamint a hálózatépítés elősegítése ezen a területen. · A gyermekek jogainak erősítése az ENSZ Gyermekjogi Bizottságának ajánlásai alapján, különösen a gyermekek védelme az erőszak valamennyi formája, valamint az elhanyagolás és a kizsákmányolás ellen. 13. A halálbüntetés eltörlése, valamint a kínzás és a megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A halálbüntetéssel kapcsolatos de facto moratórium fenntartása. · Párbeszéd a büntető törvénykönyv rendelkezéseinek felülvizsgálata tárgyában a halálbüntetés eltörlése céljából. · A halálbüntetés tárgyában a transzregionális kezdeményezéshez való társulás terve, az EU támogatásában az ENSZ Közgyűlés keretében. · A kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmódok elleni egyezményhez fűzött fakultatív jegyzőkönyvnek a tunéziai hatóságok általi ratifikációját követően nyújtott technikai segítség a jegyzőkönyvben előírt megelőzés elleni nemzeti hatóság felállításához. 14. A civil társadalom szerepének előmozdítása és az emberi jogi aktivisták védelme Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A teljes tunéziai társadalom részvételének erősítése a közéletben és a politikai életben, különösen az alapvető szabadságok területén történő garanciák megszilárdításával és az együttműködés és a párbeszéd mechanizmusainak megteremtésével. · A civil társadalom különböző szereplői és az érdekelt felek részvételének erősítése az alkotmányos és jogalkotási reformokra irányuló javaslatokban, azok kidolgozásában és a végrehajtás nyomon követésében. 15. Együttműködés a Nemzetközi Büntetőbíróság Római Statútuma egyetemes alkalmazásának érdekében Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Nemzeti jogszabályok elfogadása a Római Statútum végrehajtásáról és tapasztalatcsere a Római Statútum végrehajtásához szükséges jogi kiigazításokról. · Az ügyészek, az ügyvédek és a biztonsági erők képzésének támogatása a Nemzetközi Büntetőbíróság kompetenciájának területein, különösen a Nemzetközi Büntetőbíróság ítélkezési gyakorlata és a nemzeti ítélkezési gyakorlat Nemzetközi Büntetőbíróság által lefedett területeinek tanulmányozása révén. IV. Kontinentális és regionális szintű együttműködés és kezdeményezések 16. A kontinentális és regionális integrációs kezdeményezések és projektek végrehajtásának támogatása. Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A régión belüli – köztük a Maghreb-országokon belüli – integráció támogatása, nevezetesen az Arab Maghreb Unió és az Agadiri folyamat keretein belül. · Az együttműködés fokozása a maghrebi regionális intézményeken, az 5+5 Fórumon, a Mediterrán Fórumon, Unió a Mediterrán Térségért, az Afrikai-EU Partnerség és a regionális szervezeteken, köztük a Szahara és Száhel Megfigyelőközponton belül. · Párbeszéd elindítása a háromoldalú együttműködés lehetőségeiről, a tunéziai és európai köz- és magánszféra képviselőinek bevonásával, hogy ezáltal lendületet adjanak az afrikai fejlődésnek. V. Együttműködés a jogérvényesülés és biztonság területén 17. Az államok közötti jogi és igazságügyi együttműködésre vonatkozó jogszabályok elfogadásának támogatása és megfelelő kísérő intézkedések meghozatala Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A lehető leghamarabb vita indítása a fő nemzetközi egyezményekről, különös tekintettel azokra, amelyeket a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia keretében a családjogra vonatkozóan dolgoztak ki. · A konkrét megoldások további elősegítése a szülői felelősséggel kapcsolatos konfliktusok megelőzése, kezelése és megoldása érdekében, beleértve az elvált vegyes párok gyermekeinek kérdését. · A nemzetközi gyermekvédelemmel és családi jogi kérdésekkel kapcsolatos párbeszéd további folytatása Tunéziának a határon átnyúló családi kérdésekről szóló máltai igazságügyi konferenciában (a máltai folyamatban) való részvételével összefüggésben. · A következő főbb nemzetközi egyezmények aláírására, ratifikációjára és végrehajtására vonatkozó lehetőségek tanulmányozása: 1965. évi hágai egyezmény a külföldi kézbesítéséről szóló bírósági és bíróságon kívüli iratoknak polgári és kereskedelmi ügyekben; a 1970. évi hágai egyezmény a külföldön történő bizonyításfelvételről polgári és kereskedelmi ügyekben; a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló 1980. évi Hágai Egyezmény; a szülői felelősségről és a gyermekek nemzetközi védelméről szóló 1996. évi Hágai Egyezmény. 18. A két fél igazságügyi együttműködésének és jogrendszerei harmonizációjának megszilárdítása Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A Tunézia és az EU igazságügyi együttműködéséről és az annak fokozását célzó intézkedések áttekintése. · A Tunézia által ratifikált ENSZ- egyezményekben előírt intézkedések végrehajtásának folytatása (az Egyesült Nemzetek keretében létrejött, a nemzetközi szervezett bűnözés elleni egyezmény (UNTOC) és az Egyesült Nemzetek Korrupció elleni egyezménye (UNCAC)). · Tunézia igazságszolgáltatásának korszerűsítését és függetlenségét célzó támogatási program kialakítása. 19. A Tunézia és az uniós tagállamok igazságügyi hatóságai és rendőrségei közötti együttműködés erősítése Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A Tunézia és az EU közötti, különösen az uniós tagállamok és tunéziai partnereik jogi és biztonsági területen működő oktatási intézményei közötti tapasztalatcsere meglévő keretében történő együttműködés áttekintése, annak fokozása céljából. · A vonatkozó nemzetközi egyezményekben előírt intézkedések végrehajtásának biztosítása. 20. A korrupcióellenes küzdelem erősítése Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Az európai és tunéziai jogszabályokról és stratégiákról, valamint a nemzetközi jogi eszközök végrehajtásáról szóló információcsere, a bevált gyakorlatok cseréje a korrupcióellenes küzdelem területén, továbbá együttműködés kialakítása e területen, az Egyesült Nemzetek 2003. évi Korrupció elleni egyezményének végrehajtása keretében is. · A tunéziai hatóságok erőfeszítéseinek támogatása a korrupció elleni küzdelem területén, beleértve a korrupciós ügyekre szakosodott igazságügyi központ létrehozását a tuniszi elsőfokú bíróság szintjén. · A korrupcióellenes szervezetről szóló 2011. november 14-i 120. sz. rendelet működőképessé tételének felgyorsítására irányuló lehetőségek áttekintése. · Tunézia erőfeszítéseinek támogatása a kölcsönös jogsegélyen keresztül a megbukott elnök és családtagjai által csalárd módon megszerzett, és az uniós tagállamok joghatóságai által befagyasztott vagyon és pénzeszközök hazaszállítása céljából, a vonatkozó nemzetközi egyezmények, köztük az Egyesült Nemzetek 2003. évi Korrupció elleni egyezménye keretében. 21. Együttműködés a terrorizmus és a szervezet bűnözés elleni küzdelem terén Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Az együttműködés erősítése a terrorizmus, a szervezett bűnözés és a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem területén a különböző igazságügyi és biztonsági szervek között, köztük a megfelelő nemzetközi jogi eszközök ratifikációja és végrehajtása alapján, valamint a tunéziai tisztviselőknek az uniós tagállamok szintjén meglévő egyedi és speciális képzésben történő részvételének elősegítésével a terrorizmus megelőzése és az ellene folytatott küzdelem területén. · Együttműködés a bevált gyakorlatok cseréje és a technikai csere révén, és további erőfeszítések a fiataloknak az erőszakos radikalizáció és a szélsőségesség valamennyi formájának veszélyeiről szóló felvilágosító kampányok terén, annak érdekében, hogy körükben meggyökerezzen a nyitottság, a tolerancia és a szolidaritás kultúrája többek között a terrorizmus áldozataival szemben, valamint a fiatalok védelme azzal szemben, hogy maguk is bűnelkövetővé váljanak, különös tekintettel a terrorizmussal kapcsolatos bűnözésre. · Tunézia erőfeszítéseinek támogatása a terrorizmus elleni küzdelemben az emberi jogok tiszteletben tartásának szavatolása céljából, beleértve a biztonsági ágazat reformját is. 22. A szervezett bűnözés elleni küzdelem nemzetközi jogi eszközei Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Információ és tapasztalatcsere az ENSZ szervezett bűnözés elleni egyezményének végrehajtása területén (a 2000. évi egyezmény és kiegészítő jegyzőkönyvei). · Jogszabályok kialakítása a vonatkozó nemzetközi normákkal és jogi eszközökkel összhangban a szervezett bűnözés elleni küzdelem keretében. 23. Az emberkereskedelem elleni küzdelem elleni módszerek és eszközök kialakítása és az emberkereskedelem áldozatainak védelme Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Az emberkereskedelem elleni küzdelemre és az emberkereskedelem áldozatainak védelmére vonatkozó jogszabályi keret elfogadása. · Az igazságügyi és a biztonsági erők különböző szakmái kapacitásának erősítése, különös tekintettel a speciális képzésekre vonatkozó célzott fellépésekre az emberkereskedelem elleni küzdelem és az emberkereskedelem áldozatainak védelme területén. · Párbeszéd megkezdése a közös küzdelemre vonatkozó megközelítés meghatározására, amely a toborzókat, az áldozatokat szállító személyeket, szervezőket, más közvetítőket, ügyfeleket és kedvezményezetteket célozza. · A legkiszolgáltatottabb csoportok (nők és gyermekek) támogatásának erősítése. · Az illegális migráció megelőzésére irányuló fellépések kialakítása, különösen a legkiszolgáltatottabb csoportok esetében, nevezetesen egy – többek között európai – támogatás rendelkezésre bocsátásával, amely a társfejlesztést, a megélhetési és foglalkoztatási eszközöket, valamint az életkörülmények és keretek javítását célozza a nagy migrációs nyomásnak kitett régiókban. VI. Együttműködés a migráció, a mobilitás és a biztonság területén 24. A menedékkérők és a menekültek védelme Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Együttműködés Tunézia és az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága között, lehetővé véve számára a megbízatása teljesítését. · A menedékkérelemről szóló jogszabályok kidolgozása és végrehajtása Tunézia részéről, a nemzetközi elvek és normák alapján, valamint a menedékkérők és a menekültek azonosításának, védelmének, segítségnyújtásának és fogadásának feladatáért felelős hivatal felállítása és működése. · Az Európai Unió támogatása Tunéziának a nemzeti jogszabályok kidolgozása és végrehajtása, valamint a menekültügy terén egy szakosított hivatal kapacitásainak megerősítése révén, ideértve a tanácsadást, a képzést és a technikai támogatást. · Információcsere az Európai Unió és Tunézia között a menekültügy területén a szakpolitikákról, a jogszabályokról és a menekültügyi helyzetről. 25. Együttműködés a migráció, a mobilitás és a biztonság területén · A migrációról, mobilitásról és a biztonságról szóló párbeszéd kialakítása egy mobilitási partnerség megkötése céljából. A mobilitási partnerség címén előirányzott intézkedések végrehajtása. VII. Kábítószerek 26. A kábítószer-kereskedelem és a kábítószer-függőség elleni küzdelem erősítése Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · Az ENSZ-egyezmények (1967, 1971, 1988) alapelvei, valamint az Egyesült Nemzetek Közgyűlésének rendkívüli ülésszakán elfogadott elvek végrehajtásának támogatása. · A bűnüldöző szervek e területtel kapcsolatos különleges képzésére vonatkozó fellépések. · A megelőzésre, a kezelésre és a kábítószerfüggők rehabilitációjára vonatkozó programok kidolgozása és végrehajtása. VIII. A pénzmosás és a gazdasági és pénzügyi bűncselekmények 27. A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni erőfeszítések és együttműködés megerősítése Konkrét célkitűzések, tevékenységek: · A hatékony jogi keret kialakításának folytatása a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának területén az európai jogszabályokkal és a Pénzügyi Akció Munkacsoport ajánlásaival összhangban, az igazgatási és műszaki segítségre és a képzésre vonatkozó igények azonosítása. · Az együttműködés fokozása a rendőri erők között és az olyan nemzetközi szervezetek között, mint a Pénzügyi Akció Munkacsoport és az Európa Tanács, valamint az uniós tagállamok megfelelő szolgálatai – nevezetesen az európai uniós pénzügyi hírszerző egységek hálózata (FIU-net) és a tunéziai pénzügyi hírszerző egységek hálózata – közötti információcsere tekintetében. B. Gazdasági és társadalmi integráció: egy közös gazdasági térség megteremtése felé 1. pillér – Makrogazdasági keret és államháztartás: 28. A makrogazdasági keret stabilizálása · A gazdasági növekedés újbóli fellendítése és ütemének felgyorsítása; · A gazdaság ellenálló-képességének erősítése a makrogazdasági alapok megszilárdításával, különösen a külső kifizetések és az állami költségvetés területén; · Az államadósság és a külső államadósság fenntarthatóságának biztosítása; · Az államadósság kezelésének javításáról készült tanulmány következtetéseinek további végrehajtása, az államkincstár kibocsátásainak felügyelete, valamint az állami likviditás kezelésének ellenőrzése révén. 29. Az államháztartási gazdálkodás megszilárdítása · Az élelmiszer- és energiatámogatási rendszer reformjának megfontolása, annak érdekében, hogy a szociális transzfereket célirányosan a hátrányos helyzetűek felé irányítsák. · A költségvetési gazdálkodás célkitűzéseken alapuló végrehajtásának folytatása; · Az átláthatóság javítása a költségvetés területén, közép távon áttérve az állami, önkormányzati és közigazgatási intézmények, valamint a társadalombiztosítási pénztárak pénzügyi műveletei konszolidált eredményeinek közzétételére. 30. Az adóreform folytatása · Az adórendszer reformjának folytatása a méltányos adózás érdekében; · Az adóigazgatás korszerűsítésének folytatása (szakmai képzés, számítógépesítés, új kommunikációs technológiák használata, az adóigazgatás és az informatikai rendszer irányítása); · A jó adóügyi kormányzásról szóló párbeszéd további elmélyítése, beleértve a vállalkozások adózásáról szóló uniós magatartási kódexet, annak érdekében, hogy kedvező környezetet biztosítsanak Tunéziának a belső piaci integrációjához; · A tagállamok adórendszereivel kapcsolatos tapasztalatcsere és a szakértelem megosztása. 31. A közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai során az átláthatóság és a hatékonyság megerősítése, különösen a közbeszerzések és koncessziók esetében (ezt a fellépést a Belső piacalbizottságban fogják megvitatni) · A tunéziai jogszabályok további közelítése a nemzetközi szabványokhoz és európai normákhoz a fokozatos nyitás, a hatékonyság, a felelősségvállalás, az átláthatóság, a tájékoztatáshoz való egyenlő hozzáférés és a versenyeztetés terén; · Az igazgatási eljárások, a közbeszerzési szerződések végrehajtásának igazgatása és nyomon követése korszerűsítésének folytatása, különösen a közbeszerzési eljárások számítógépesítésének végrehajtása; · Hatékony képzés nyújtása az állami és önkormányzati beszerzők/engedélyezésre jogosult tisztviselők, valamint a közbeszerzések ellenőrzéséért és végrehajtásáért felelős személyek számára; · Az együttműködés és a tapasztalatcsere erősítése az adatvédelem és adatkezelés területén a tunéziai és az európai társszervek – különösen a közbeszerzések nemzeti megfigyelőközpontja és az Európai Unió közbeszerzésért felelős illetékes szervei – között; · Az együttműködés és a tapasztalat és információcsere előmozdítása a közbeszerzési szerződésekkel kapcsolatos viták rendezése terén, szükséges esetben kiigazítva azokat, a nemzetközi és európai normákkal összhangban. 2. pillér – Közigazgatás, versenyképesség és üzleti környezet: 2.1. Közigazgatás és igazgatási reform 32. A közigazgatás erősítése · A közigazgatásra vonatkozó kommunikációs stratégia kialakítása; · A közigazgatásra vonatkozó lakossági portál kialakítása; · A lakosság közigazgatással kapcsolatos véleményének felmérése és a közpolitikák értékelésének erősítése, valamint teljesítménymutatók kialakítása, amelyek lehetővé teszik az értékelést és a döntéshozatalt; · Nemzeti feddhetetlenségi rendszer létrehozása. 33. A belső kontrollrendszer erősítése a közszférán belül · Az államháztartási belső ellenőrzésével kapcsolatos politikai és stratégiai dokumentum kidolgozása (pénzgazdálkodás, belső kontroll és belső ellenőrzés) a bevált gyakorlatokra és nemzetközi normákra alapozva, beleértve a nemzetközi keretek és normák és a jelenlegi tunéziai államháztartási belső kontrollrendszer közötti összehasonlító elemzéseket; · Az összehasonlító tanulmány és a stratégiai dokumentum eredményeinek figyelembevételével, a jogszabályi és szabályozási keret erősítése, amennyiben szükséges, koordináció a belső ellenőrzés terén a közszférán belül, valamint megfelelő igazgatási és intézményi kapacitás kialakításának előmozdítása (képzések, útmutatók, kézikönyvek az ellenőrzésre vonatkozóan, auditszoftverek, tanúsítványok stb.); · Fokozatos harmonizáció a nemzetközileg elismert normákkal és módszerekkel, valamint az európai uniós bevált gyakorlatokkal az állami bevételek és kiadások, eszközök és kötelezettségek kontrolljára és ellenőrzésére vonatkozóan, 34. A külső pénzügyi ellenőrzések és külső audit erősítése · A számvevőszék és az általános ellenőrző szerv ellenőrző módszereinek fokozatos közelítése a nemzetközi normákhoz, valamint az európai uniós bevált gyakorlatokhoz a külső audit területén; · A Számvevőszék mint legfőbb ellenőrző intézmény igazgatási és eljárási kapacitásának erősítése azáltal, hogy a szerepét kizárólag a külső ellenőrzésekre összepontosítják, megerősítik a függetlenségét és biztosítják a költségvetésének parlament általi jóváhagyását és a jelentése nyilvánossá tételét; · A magas rangú igazgatási és pénzügyi ellenőrző bizottság intézményi kapacitásainak erősítése az ellenőrző missziók koordinációja területén (programozás, ellenőrzés módszerei, munkaeszközök) és az azzal összefüggő jelentések nyomon követése; · Az igazgatási kapacitás erősítése és a tapasztalatcsere kialakítása a szabálytalanságok korai felismerése és a csalások területén, amelyek hatással lehetnek a nemzeti és nemzetközi – köztük a közösségi – források allokációjára és kezelésére; · A projektek, fellépések és közpolitikák értékelő misszióinak elősegítése, valamint az audit és értékelés eszközeinek fejlesztése · A kapacitás erősítése az állami fellépés és a közigazgatás megfelelőségének ellenőrzése területén, valamint a „value for money” (ár–érték arány) megközelítés területén; · Az állami könyvvizsgálók tanúsítási rendszerének felállítása; · Együttműködés biztosítása a megfelelő uniós intézményekkel és szervekkel az uniós alapok kontrolljával és kezelésével kapcsolatos operatív ellenőrzési missziókban. 35. A statisztikai módszerek európai normákhoz történő közelítésének elősegítése (a társulási megállapodás 60. cikke) · Az európai és nemzetközi koncepciókkal, osztályozásokkal és normákkal való harmonizáció megszilárdítására irányuló stratégia kidolgozása, különösen a gazdasági, társadalmi és környezeti statisztika területén; · A statisztikák minőségének (többek között a millenniumi fejlesztési célok, a fenntartható fejlődés és más területek releváns fejlesztési célkitűzéseinek tükrében), elérhetőségének és egyértelműségének (a statisztikák terjesztése és a felhasználók tudatossága), valamint aktualitásának és pontosságának (az adatok átadásának teljessége terén az Eurostat és a Tunéziai Statisztikai Hivatal között) javítása; · Középtávú cselekvési terv kidolgozása a Tunéziai Statisztikai Hivatal és más (intézményi és jogi vonatkozású) statisztikai struktúrák korszerűsítésére, amelyek különösen a humán erőforrásokat, a programozást, valamint a statisztikák előállítását, elemzését és terjesztését stb. érintik; · A Tunéziai Statisztikai Hivatal támogatása a nyilvános statisztikák minőségi címkéjének végrehajtására a bevált gyakorlatokkal összhangban európai szinten; · Az együttműködési fellépések erősítése az EU és Tunézia között a statisztika területén a tunéziai nemzeti statisztikai rendszer fejlesztése és annak a nemzetközi statisztikai rendszerbe való legoptimálisabb integrációjának biztosítása érdekében; · Aktív részvétel a statisztikák fejlesztésére vonatkozó (maghrebi és mediterrán) regionális stratégia kidolgozásában és végrehajtásában; · A regionális és szubregionális együttműködés, valamint a bevált gyakorlatok cseréjének elősegítése, annak érdekében, hogy az hozzájáruljon az előállított statisztikai adatok minőségének javításához, és garantálja azok összehasonlíthatóságát nemzetközi szinten. 36. A közigazgatás modernizációjának folytatása · A közigazgatási szolgáltatások minőségének további javítása, a közigazgatási eljárások további korszerűsítése és a határidők csökkentése, valamint az e-kormányzat erősítése; · A kapcsolatok javítása a felhasználókkal és a kommunikáció fejlesztése, különösen a meghallgatások mechanizmusának kialakításával és közvéleménykutatások megvalósításával; · A közigazgatási szolgáltatásokra vonatkozó részvételi értékelési rendszer felállítása a különböző állami struktúrákon belül; · Lakóhelyközeli szolgáltatások biztosítása a felhasználók számára, nevezetesen a közművek helyi központjainak kiterjesztésével, különösen olyan régiókban, ahol a közigazgatási szolgáltatások földrajzi lefedettsége alacsony; · A szükséges mechanizmusok és eszközök létrehozása a közigazgatási okmányok hozzáférhetőségéről szóló kerettörvény alkalmazásának biztosítása érdekében; · A korrupció elleni küzdelemhez való hozzájárulás a korrupciós ügyek bejelentésére szolgáló mechanizmusok kialakítása révén; · A tunéziai tisztviselők képzésének támogatása a közösségi politikák és programok területén. 2.2. A tudást előnyben részesítő versenyképes gazdaság 37. A tunéziai gazdaság teljesítményének és versenyképességének javítása · A strukturális reformok folytatása a gazdaság versenyképességének erősítése és a Tunézia és az Európai Unió közötti gazdasági párbeszéd előmozdítása érdekében, valamint a koordináció elősegítése a gazdaság fellendítését célzó stratégia területén az Európa 2020 szellemében (a növekedés és a tartós foglalkoztatás érdekében); · A gazdaság szerkezetének átalakítása egy olyan gazdasággá, amelyben a magas hozzáadott értéket nyújtó ágazatok jelentik a húzóágazatokat, továbbá a termelékenység növelése és a gazdasági növekedéshez való hozzájárulásának fokozása; · Az ipar korszerűsítési programjának folytatása, a tunéziai–európai strukturáló programok folytatásának biztosítása, amelyek célja a vállalatok versenyképességének és az innovációnak a támogatása, például a vállalatok versenyképességének és a piaci hozzáférésük megkönnyítésének támogatási programja (PCAM) és a kutatási és innovációs rendszer támogatási projekt (PASRI) révén, valamint az agrárszektor korszerűsítésére vonatkozó programok végrehajtásának meggyorsítása az Európai Unió támogatásával; · A szolgáltatási szektor korszerűsítésére vonatkozó program végrehajtásának meggyorsítása az Európai Unió támogatásával, információs és készenléti rendszer kialakítása, a munkaerő-kereslet és -kínálat közötti jobb egyensúly, valamint együttműködés a minőségrendszerek és tanúsítási rendszerek és a vállalkozások, a szövetségek és a hálózatépítés területén; · Kormánystratégia kialakítása a magánberuházások fejlesztésének területén, beleértve a privatizáció területét; · Kormánystratégia kialakítása, amelynek célja az infrastruktúrák ágazatának megnyitása a magánszféra részvétele előtt, valamint a köz- és magánszféra közötti partnerségről szóló kerettörvény kidolgozása. 2.3. Vonzóbb üzleti környezet 38. Az üzleti környezet javítása · A beruházásokra és üzleti gyakorlatokra irányadó szabályozói keret felülvizsgálata és erősítése az egyszerűsítés, átláthatóság és hatékonyság érdekében; · A beruházásokért felelős nemzeti hatóság létrehozása, amely a helyi és külföldi beruházók egyetlen tárgyalópartnere, valamint szuverén befektetési alap megteremtése; · A vállalkozások számára kedvezőbb környezet elősegítése, különösen az igazságszolgáltatási rendszer reformjának folytatása, beleértve a bírósági végrehajtási eljárásokat, valamint a bírók specializációjának erősítése és a csődtörvény reformja révén; · A tunéziai üzleti élet és a területen meglévő nemzetközi gyakorlatok igazgatási környezetének megfigyelését és nyomon követését lehetővé tévő mechanizmusok kialakítása; · A tunéziai helyszín vonzerejének erősítése a magas hozzáadott értékű és innovatív tevékenységek számára, valamint a beruházások előmozdítása a térségben, többek között a térségbeli lehetőségek és sajátosságok felismerése és kihasználása révén. 39. A beruházások és a partnerség előmozdítása, valamint a beruházások helyi beágyazottságának javítása · A tunéziai és európai vállalatok és klaszterek közötti partnerségek kialakításának ösztönzése és a technológiai transzfer elősegítése; · A helyi vállalatok mobilizálása a külföldi beruházások körül az innováció és az endogén gazdasági fejlődés ösztönzésére; · A tunéziai és európai munkaadók szövetségei közötti együttműködés elősegítése és intézményesítése, valamint a Tunézia–EU gazdasági fórum szervezésének támogatása. 40. A társasági jog harmonizációja valamennyi fél védelmének biztosítása és a vállalkozások tevékenységének elősegítése érdekében · A társasági jog európai és nemzetközi normákhoz való közelítésének elősegítése; · A részvényesek és más érdekelt felek védelmének javítása a vonatkozó európai normáknak és gyakorlatoknak megfelelően; · Az európai és nemzetközi normákkal összhangban i. a magánszektor támogatása a különböző típusú vállalkozásoknak a jó kormányzásról szóló útmutatás véglegesítésében; ii. a jó kormányzásról szóló útmutatások kidolgozása a közjogi intézmények számára; · A cégnyilvántartásoknak és a nemzeti hivatalos lapban való, harmadik felek tájékoztatására szolgáló közzététel rendszerének gyakorlati korszerűsítése. 41. A pénzügyi ellenőrzés európai és nemzetközi normáinak elfogadása és a tunéziai vállalatok számviteli rendszerének reformja az európai és nemzetközi számviteli standardokkal összhangban · További erőfeszítések a jog szerinti könyvvizsgálat minőségének elősegítésére; · A vállalatok számviteli rendszerének fejlesztésre irányuló erőfeszítések folytatása az európai és nemzetközi standardok elfogadása céljából; · Az együttműködés biztosítása a számviteli standardalkotással megbízott uniós intézményekkel és hatóságokkal 42. Fogyasztóvédelmi együttműködés · Az együttműködés erősítése az Európai Unióval a kkv-barát politika területén az Euromediterrán Vállalkozások Chartájának végrehajtása révén, ihletet merítve különösen az európai kisvállalkozói intézkedéscsomagból (Small Business Act) és orvosolva a kkv-k támogatásával kapcsolatos hiányosságokat; · A tunéziai kkv-k Enterprise Europe Network-be történő szorosabb integrációjának elősegítése egy egyetértési megállapodás megkötése révén; · Tunézia részvételének támogatása a vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő programban; · A vállalatalapítás mechanizmusai javításának támogatása és a kkv-k finanszírozáshoz való hozzáférésének elősegítése azáltal, hogy megerősítik a sajátforrással történő finanszírozást biztosító eszközöket, valamint a fiatal vállalkozók és az innovációs tevékenységek javára szolgáló előfinanszírozási mechanizmusokat; · A kkv-kat támogató struktúrák intézményi kapacitásai megerősítésének elősegítése, nevezetesen a befektetők, a marketing és az üzleti tervek kidolgozása stb. szempontjából; · A befektetési alapok tevékenységeinek fejlesztése és szerepvállalásuk erősítése a régiókban. 3. pillér – Az integráció elmélyítése és egy mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás megkötése A két fél megerősítette elkötelezettségét gazdaságuk fokozatos integrációjának megvalósítására egy közös gazdasági térség megteremtése érdekében, a kereskedelem fokozott megkönnyítésével és egy mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás megkötésére irányuló tárgyalások mielőbbi megkezdésével, Tunézia demokratikus és gazdasági reformfolyamat melletti elkötelezettségének jegyében. Az átfogó és mélyreható és szabadkereskedelmi megállapodás értelmében javítani kell a piacra lépés lehetőségeit és a beruházási környezetet, valamint fokozni kell az e célból vállalt gazdasági reformok támogatását. A szabadkereskedelmi megállapodás, amely a társulási megállapodás szerves része lesz, így a közös érdekű területek alábbi széles körét öleli fel (nem kimerítő lista, a hangsúlyt a két fél által a jogszabályok közelítésének keretében kiválasztott prioritási területekre helyezik): · A mezőgazdasági termékek, a feldolgozott mezőgazdasági termékek, a halászati termékek és az ipari termékek piacra lépési lehetőségeinek javítására vonatkozó fokozott liberalizáció, figyelembe véve a két fél körülményeit; · Az ipari termékek műszaki előírásai, a normák, a megfelelőség-értékelések és piacfelügyelet; · Állat- és növény-egészségügyi intézkedések · A szolgáltatások kereskedelmének további liberalizációja és a befektetések védelme; · Közbeszerzések; · Versenypolitika; · Tőkemozgások és kifizetések; · A szellemi tulajdonjogok védelme, beleértve a tunéziai és európai földrajzi jelzések oltalmát; · Vámügyek; · A kereskedelem megkönnyítése; · A piacvédelmi eszközökről szóló párbeszéd; · Kereskedelem és fenntartható fejlődés. A szabadkereskedelmi megállapodás tárgyalásai során a felek figyelembe veszik egyes ágazatok érzékenységét, és kilátásba helyezik a kötelezettségvállalások aszimmetriáját, tekintettel a két fél fejlettsége közötti különbségekre. A mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásnak a közös érdekek alapján szintén meg kellene határoznia a prioritásokat az uniós vívmányokkal való jogszabályi közelítés céljából, és olyan dinamikus megközelítés elfogadásával, amely lehetővé teszi a jogszabályok későbbi további harmonizációját és a fokozatosságot a prioritások végrehajtásában. A két fél így a szabadkereskedelmi megállapodás révén a következőket célozza: 3.1. Az árupiacokhoz való kedvezőbb hozzáférés a vámok és a nem vámjellegű kereskedelmi akadályok lebontása révén: 43. Mezőgazdasági termékek, valamint állat- és növény-egészségügyi kérdések · Adott esetben a mezőgazdasági termékek, a feldolgozott és halászati termékek kereskedelmének liberalizációjára irányuló tárgyalások folytatása és befejezése; · Az együttműködés fokozása az állat- és növényegészségügy, valamint az élelmiszer-biztonság javítása érdekében, figyelembe véve az állatjólétet, és a mezőgazdasági termékek Tunézia és az EU közötti kereskedelmének megkönnyítése céljából; · Az állat- és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról szóló WTO-megállapodás (SPS) végrehajtásának, valamint az Állat-egészségügyi Világszervezet, a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény és az Élelmezési Kódex (Codex Alimentarius) nemzetközi szabványai végrehajtásának folytatása; · A tunéziai és uniós jogszabályok és szabályozások fokozatos közelítése a megfelelő szervezetek normái alapján az állategészségügy, a növényegészségügy és az élelmiszer- és takarmánybiztonság, valamint az állatjólét területén az egyenértékű védelem érdekében, beleértve az élő állatok, élelmiszerek és takarmányok higiéniára, azonosításra és nyomonkövethetőségre vonatkozó szabályait; · Az élelmiszer-biztonságról szóló kerettörvény-tervezet elfogadása és végrehajtásának megkezdése; · Az intézmények és laboratóriumok korszerűsítésének erősítése, beleértve a mezőgazdasági termékek tanúsítását; · Együttműködés az állatbetegségek és a növényekre ártalmas szervezetek megelőzésére és felszámolására vonatkozó rendelkezések javítása érdekében, beleértve az egészségügyi szakmai szervezetek létrehozását; · A műszaki szakértelem és tapasztalatok cseréje, beleértve az Európai Bizottság „Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért” képzési programjainak műhelyeiben való részvételt is; · Az együttműködés folytatása az egészségügyi riasztás terén, különösen az uniós gyorsriasztási rendszer keretében; · Az állat- és növény-egészségügyi ellenőrzések korszerűsítése és erősítése a határállomásokon, beleértve az állat-egészségügyi határállomások infrastruktúráit; 44. Ipari termékek · A horizontális jogszabályok közelítésének befejezése az akkreditálás, a megfelelőségértékelés és a piacfelügyelet területén az új európai horizontális jogszabályi kerettel való harmonizáció érdekében; · A kiválasztott prioritási ágazatok tekintetében az ágazati jogszabályok közelítésének befejezése, valamint az európai normák elfogadása, csakúgy mint az egymásnak ellentmondó normák felszámolása és további potenciális ágazatok azonosítása; · Az akkreditálásért, szabványosításért, megfelelőségértékelésért, metrológiáért és piacfelügyeletért felelős intézmények korszerűsítésének befejezése, különösen az ikerprojektekkel és technikai segítségnyújtással kapcsolatos ajánlások végrehajtásával, valamint az információcsere és tapasztalatcsere révén és ezen intézményeknek az európai és nemzetközi struktúrákba történő integrációjával; · Az építőanyagok és az elektromos termékek ágazatára vonatkozóan az ipari termékek megfelelőségértékeléséről és elfogadásáról szóló megállapodás (ACAA) előkészületeinek befejezése, tárgyalások folytatása és a megállapodás megkötése e két kiemelt ágazatra vonatkozóan; a többi kiemelt ágazatot – nevezetesen a gépeket, nyomástartó berendezéseket és mérőműszereket – a jogszabályok összehangolásától függően fokozatosan hozzáadhatják a megállapodáshoz; · A gazdasági szereplők, különösen a tunéziai kkv-k felvilágosításának folytatása, és a Tunézia által elfogadott uniós irányelvek és normák alkalmazásához szükséges támogatás rendelkezésre bocsátása; · Az ACAA végrehajtása, kiterjesztése és fenntarthatósága a megfelelő uniós támogatásával. 45. A kereskedelmi eljárások egyszerűsítése és fejlesztése · A külkereskedelmi rendszer átalakításának folytatása a nem vámjellegű akadályok csökkentése érdekében és a tapasztalatcserét, tájékoztatást, valamint a jogszabályok ellenőrzését és alkalmazását megkönnyítő jogi eszközök és szervek erősítése; · Az együttműködés erősítése a lehetőségekhez képest, különösen a piacvédelem terén az információcsere révén; · A „kereskedelem technikai akadályai (TBT)” kapcsolattartó pontok erősítése az információk átadásának javítása és az EU és Tunézia közötti együttműködés fokozása érdekében, valamint, hogy támpontul szolgáljanak a szereplők számára. 46. A származási szabályok felülvizsgálata · A pán-euromediterrán preferenciális származási szabályokról szóló regionális egyezmény megkötése; · Az e szabályok felülvizsgálatáról szóló tárgyalások folytatása azok egyszerűsítése érdekében, és figyelembe véve az új technikai és technológiai változásokat az ipar területén, csakúgy mint a fejlődés prioritásait bizonyos tunéziai stratégiai ágazatokban – köztük a textil- és az élelmiszeripar területén – , annak érdekében, hogy csökkentsék az áreróziót a zónában. 47. Vámügyi együttműködés · A vámintézkedések végrehajtásának folytatása a kereskedelem megkönnyítésére, biztosítva a nemzetközi logisztikai lánc biztonságát (a számítógépes kockázatelemzés, az utólagos ellenőrzések, az ismert és elismert piaci szereplők esetében alkalmazott egyszerűsített vámkezelési eljárások fokozott használata, a jogszabályok átláthatósága, az egyablakos kísérleti rendszer tapasztalatainak kiterjesztése stb.); · A munkák folytatása más érdekelt felekkel az integrált irányítás érdekében a határokon; · Az engedélyezett gazdálkodó rendszeréről szóló párbeszéd erősítése a tunéziai szabályok uniós szabályokhoz való közelítése érdekében, arra tekintettel, hogy amint a feltételek teljesülnek, megkötik az engedélyezett gazdálkodó státuszának a tunéziai vámhatóságok és az uniós vámhatóságok általi kölcsönös elismeréséről szóló megállapodást; · A tunéziai vámhatóságok intézményi kapacitásának további erősítése; · Részvétel a Vám 2020 programban. 48. Szellemitulajdon-jogok: A tunéziai jogszabályok fokozatos közelítése az európai normákhoz, és e rendelkezések alkalmazásának erősítése az igazságügy szintjén is; · A tunéziai jogszabályok közelítésének folytatása az uniós normákhoz az ipari tulajdon, a szerzői jog és a szomszédjog területén, valamint a társulási megállapodás által előírt nemzetközi egyezményekhez csatlakozás véglegesítése (az uniós normáktól való eltérésről szóló elemzés, harmonizált jogszabályok létrehozása); · A tunéziai jogszabályok közelítése az uniós jogszabályokhoz a földrajzi jelzések oltalma és az eredetmegjelölés területén (az uniós normáktól való eltérésről szóló elemzés, harmonizált jogszabályok létrehozása); · Az igazgatási és igazságügyi kapacitás erősítése – különösen a kalózkodás és a hamisítás elleni küzdelemre vonatkozóan – az intézményekkel, szervezetekkel és a magánszférával folytatott uniós szintű együttműködés révén (rendszeres fellépések bevezetése: cselekvési tervek, párbeszéd); · Az eszközök erősítése a szellemi tulajdonjogok hatékony és visszatartó erejű védelmének biztosítása érdekében (a következők megerősítése révén: a vámhatóságok hatásköre és kapacitásai, a büntetés-végrehajtás és igazságügyi nyomon követés, a hamisítás és a kalózkodás gazdasági hatásainak értékelése és a nemzeti innováció); · A felvilágosító kampányok és képzések folytatása a szellemi tulajdonjog területén. 3.2. A szolgáltatók jobb piaci hozzáférése és a letelepedés szabadsága 49. A szolgáltatások kereskedelmének és a letelepedésnek a liberalizációja · A szolgáltatások kereskedelme és a letelepedés liberalizációjára irányuló tárgyalások folytatása és befejezése; · Annak biztosítása, hogy a vállalkozások letelepedésének feltételei nem lesznek szigorúbbak, mint a társulási megállapodás megkötésének időpontjában; · Keret kialakítása a megbeszélések megkönnyítésére a következő kérdésekben: i. a szakmai képesítések kölcsönös elismerése, a két fél által kicserélt engedélyek végrehajtásának, valamint a szolgáltatók mobilitásának elősegítése érdekében, ii.a (25) bekezdés szerinti állandó intézkedések végrehajtása. 50. A szolgáltatási szektor fejlesztése Tunéziában · Az adminisztratív eljárások egyszerűsítése (biztosítva, hogy az adminisztratív eljárások a szolgáltatások tevékenységeihez való hozzáférés és annak gyakorlása területén átláthatóak, arányosak, objektív kritériumokon alapulnak, és ezáltal kiszámíthatóságot és jogbiztonságot kínáljanak a szolgáltatók számára); · A pénzügyi szolgáltatások reformja (a szabályozás és felügyelet területén az európai és nemzetközi normákhoz közelítés révén): · A pénzpiacokra és a pénzügyi szereplőkre vonatkozó prudenciális szabályozási keret megerősítésének folytatása az uniós prudenciális keret irányába közelítve, a fokozatos liberalizáció céljából; · A pénzpiacok felügyeleti hatóságai hatásköreinek, hatékonyságának és függetlenségének megerősítése a nemzetközi normákkal összhangban; · A hitelintézetek pénzügyi tartalékainak konszolidációja és a prudenciális szabályok megerősítése a nemzetközi normák irányába tett fokozottabb közelítés érdekében; Banki betétbiztosítási rendszerek fejlesztése; · A mikrofinanszírozási szektor fejlesztése, különösen a vidéki területeken és a kis- és középes méretű gazdaságokban dolgozó mezőgazdasági termelők igényeihez igazított pénzügyi szolgáltatások fejlesztése; · A hitelminősítő intézetek tevékenységének fejlesztése és jogi keretének végrehajtása az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezetének (OICV) elvei és az e területre vonatkozó uniós jogszabályok alapján; · A postai szolgáltatások fejlesztésének folytatása Tunéziában, valamint ennek elősegítése megfelelő ágazati szabályozási keret létrehozásával; · A tapasztalatok és szaktudás cseréje a postai ágazatra vonatkozó szabályozás terén a szabályozási keretek uniós konvergenciájával összefüggésben; · Szabályozó hatóság létrehozása a postai szolgáltatások piacán az EU támogatásával. 51. Az elektronikus kereskedelem előmozdítása és fejlesztése · Együttműködés kialakítása a Network Marketing (hálózati értékesítési) tevékenységek elősegítése terén; · A bevált gyakorlatok bevezetése európai és nemzetközi szinten; · A megfelelő szabályozás létrehozása, amely lehetővé teszi a frissen végzett diplomások számára az immateriális gazdaság tevékenységeibe való integrációjukat, valamint munkájukkal hozzáadott értéket teremtsenek és az elhelyezkedés lehetőségét is megnyitja előttük. 52. A tőkemozgások és folyó fizetések: A folyó fizetési műveletek liberalizációjának kiteljesítése és a tőkeforgalmi műveletek további liberalizációja: · A folyó fizetési műveletek liberalizációjának fokozatos megvalósítása és a tőkeforgalmi műveletek további liberalizációja a társulási megállapodás 34. cikkével összhangban; · Információcsere a tőke szabad mozgása előtt álló akadályok megszüntetésére vonatkozó helyes gyakorlatokról. 3.3. Tisztességes versenykörnyezet 53. Versenypolitika: A jogszabályokkal kapcsolatban vállalt kötelezettségek végrehajtásának és megszilárdításának folytatása és hatékony versenypolitika végrehajtása (a társulási megállapodás 36. és 37. cikke) · A jelenlegi rendszer értékelése (a jelenleg hatályos és végrehajtott jogszabályok) és megfelelő intézkedések elfogadása, különösen az antitröszt területén, a tunéziai szabályozásnak az uniós szabályozáshoz való közelítése megkönnyítése érdekében, a megkülönböztetésmentességre, az átláthatóságra és a tisztességes eljárásokra vonatkozó elvek biztosításával; · A versenytanács státuszának további megerősítése. 54. Állami monopóliumok: A társulási tanács 37. és 38. cikkével összhangban vállalt kötelezettségek végrehajtása · Információcsere az állami monopóliumokról, a közvállalkozásokról és a kizárólagos vagy különleges jogokat élvező vállalatokról Tunéziának a társulási megállapodás 37. cikke végrehajtásában történő előrelépése megkönnyítésére. 55. Állami támogatások: Az állami támogatásokkal kapcsolatban vállalt kötelezettségek végrehajtása, a társulási szerződés 36. cikkének megfelelően · Átlátható feltételek megteremtése az állami támogatásokra vonatkozóan. 3.4. Mélyrehatóbb Dél-Dél irányú integráció 56. Hozzájárulás az EU és valamennyi földközi-tengeri partner közötti szabadkereskedelmi térség megteremtéséhez · A szabadkereskedelmi megállapodás további végrehajtása a földközi-tengeri partnerekkel regionális, a régión belüli vagy kétoldalú alapon; · Az Agadiri arab-mediterrán szabadkereskedelmi megállapodás végrehajtása és kiterjesztése más földközi-tengeri partnerekre a megállapodás rendelkezéseivel összhangban; · Megállapodás és mechanizmusok létrehozása a kereskedelem és a beruházások megkönnyítésére, valamint a Dél-Dél irányú integráció mélyebb integrációjának elősegítésére. 3.5. Az uniós vívmányokhoz való közelítés · A tunéziai jogi és szabályozási keret fokozatos és sorrendben történő további közelítése az uniós vívmányokhoz, nevezetesen az intézményi támogatásra vonatkozó uniós jogi eszközökre támaszkodva, és különösen a belső piac vonatkozó területein. · Ennek érdekében közös mechanizmus létrehozása az összehangolást igénylő kiemelt területek, a különböző szakaszok és a megvalósításához szükséges források azonosítása céljából. Az uniós vívmányokhoz való közelítés nemzeti programjának Tunézia általi kidolgozása az Unió támogatásával a cselekvési terv sikeres végrehajtása érdekében. 4. pillér – Együttműködés a foglalkoztatás, a szociálpolitika és a szociális biztonság terén 57. A foglalkoztatáspolitika reformjainak végrehajtása, beleértve a foglalkoztathatóság és a méltányos munka erősítését · Integrált nemzeti foglalkoztatási stratégia kidolgozása és végrehajtása, szem előtt tartva az alkotmány elfogadását követő gazdasági és szociális programot és figyelembe véve az európai foglalkoztatási stratégia iránymutatásait, valamint a foglalkoztatással és a munkaüggyel kapcsolatos euromediterrán együttműködés keretében meghatározott kilenc prioritást; · A képesítések jobb hozzáigazítása a munkaerő-piaci igényekhez, a szakmai integráció információs, orientációs és támogatási eszközének létrehozása; · Tanúsítási rendszer kialakításának támogatása, megkönnyítve a képesítések elismerését, valamint a mobilitás, a szakmai előmenetel és a foglalkoztathatóság elősegítése; · A foglalkoztatásról, a foglalkoztathatóságról és a tisztességes munkáról szóló konzultáció és párbeszéd folytatása, nevezetesen a foglalkoztatásról és a munkáról szóló euromediterrán miniszteri konferencia keretében, valamint a rugalmas biztonság, a társadalmi igazságosság és méltányosság elveivel összhangban; · A termelő és hivatalos munkaerőpiacon való részvétel erősítése, nevezetesen a nők és fiatalok körében, valamint az aktív munkaerő-piaci politikák méltányosságának biztosítása, különösen a nők és a hosszú ideje munkanélküli frissen végzett fiatal felsőfokú végzettségűek munkaerő-piaci integrációjával; · a munkahelyteremtés előmozdítását célzó intézkedések értékelésére és ellenőrzésére vonatkozó rendszer végrehajtása, annak érdekében, hogy növeljék azok hatékonyságát, valamint az említett intézkedések jobban megfeleljenek a munkaerő-piaci igényeknek; · Az állami foglalkoztatási szolgálatok és a munkaerő-piaci nyomonkövetési rendszer kapacitásának növelése és korszerűsítése, nevezetesen a foglalkoztatással kapcsolatos információs rendszer és az állami és magánszereplők, valamint a civil társadalom hálózatépítése területén; 58. Az alapvető szociális jogok és az alapvető munkaügyi normák maradéktalan végrehajtása és a szociális párbeszéd struktúráinak erősítése · A párbeszéd és az együttműködés folytatása a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) munkahelyi alapelvekről és jogokról szóló 1998. évi nyilatkozatában foglalt szabályokra vonatkozóan; · A munkajogi jogszabályok fejlesztése a munkaerőpiac rugalmasabbá tétele érdekében, a munkavállalók jogainak védelme mellett; · Gazdasági és társadalmi átalakulási folyamatok serkentése Tunéziában egy új társadalmi szerződés megkötésével és a szociális partnerek közötti tényleges szociális párbeszéddel: a háromoldalú struktúrák, valamint az önálló kétoldalú párbeszédek erősítése, beleértve a szociális partnerek kapacitásait is; · A tisztességes munkára vonatkozó tunéziai program végrehajtása a Tunézia és az ILO általi elfogadását követően, valamint céljainak és mutatóinak nyomon követése. · A szociális párbeszéd erősítése a vállalatokon belül, valamint a vállalatok konzultatív bizottságai tagjainak folyamatos képzésével, a munkahelyi konfliktusok megelőzése, a termelékenység és a foglalkoztathatóság javítása érdekében; · A munkahelyi egészség, higiénia és a biztonság javítására és felügyeletére szolgáló rendszer erősítése, beleértve a témával kapcsolatos képzéseket, az elővigyázatosság elvének intézményesítése, a veszélyes és mérgező anyagok kezelésével kapcsolatos foglalkozási kockázatok megelőzése, valamint a bevált gyakorlatok és elemzések cseréje ezen a területen; · A jogszabályok kidolgozása a munkahelyi egészség és biztonság területén, megelőzési stratégia kidolgozása a halálos és súlyos munkahelyi balesetek csökkentése érdekében, adattárak és tanúsítási útmutatók létrehozása, valamint a foglalkozási kockázatok feltérképezése; · A munkahelyi egészséggel és biztonsággal foglalkozó intézet megerősítése és átszervezése, annak érdekében, hogy az jobban alkalmazkodjon a munkahelyi egészség elősegítésével, a foglalkozási kockázatok megelőzésével kapcsolatos új nemzeti és nemzetközi követelményekhez, valamint az új tervezési és programozási megközelítésekhez a munkavállalók jólléte területén; · A foglalkozási kockázatok kezelésére vonatkozó nemzeti program végrehajtása, beleértve egy, a foglalkozási kockázatokra való kitettséggel kapcsolatos speciális megelőzési intézkedés meghozatalát a mezőgazdasági és halászati ágazatban; · A vállalati társadalmi felelősségvállalás, valamint az ENSZ globális megállapodását, az ILO multinacionális vállalatokról és szociálpolitikáról szóló háromoldalú nyilatkozatát, valamint az OECD-nek a területtel kapcsolatos gyakorlatait tiszteletben tartó üzleti gyakorlatok kialakításának előmozdítása. 59. A társadalmi befogadás politikájának támogatása és a reformok folytatása a szociális védelem területén · Az együttműködés folytatása a társadalmi befogadás integrált és jól teljesítő politikájának megerősítése és konszolidációja érdekében a civil társadalom bevonásával; · Az abszolút vagy relatív szegénységben vagy kiszolgáltatott helyzetben lévő népesség arányának az elismert nemzetközi normák szerinti legalacsonyabb szintre történő csökkentése, valamint a társadalmi egyenlőtlenségek csökkentése és a szegényekkel kapcsolatos információs rendszer létrehozása; · Az aktív társadalmi befogadás biztosítása mindenki számára a munkaerő-piaci részvétel ösztönzésével, különösen a lakosság legkiszolgáltatottabb helyzetben lévő csoportjai számára; · A szociális struktúrák és a civil társadalom szerepének erősítése a kirekesztés által leginkább fenyegetettek integrációja érdekében nyújtott támogatás és segítség terén, valamint a fogyatékossággal élő személyek társadalmi és munkaerő-piaci integrációját célzó politika további végrehajtása; · A nyugdíjrendszer reformja és a nyugdíjrendszerek pénzügyi fenntarthatóságának biztosítása, valamint a nyugdíjrendszerek és egészségügyi ellátási rendszerek igazgatásáért felelős állami hatóságok intézményi kapacitásainak megerősítése; · A szociális juttatások általánossá tétele érdekében végzett erőfeszítések, valamint a munkájukat gazdasági vagy technikai okok miatt elvesztő munkanélküliek szociális védelmét szabályozó rendelkezés javítása, nevezetesen a szociális védelem nemzeti rendszerének Tunézia általi létrehozásával. 60. Az egyenlő bánásmód elvei alkalmazásának biztosítása a szociális biztonsági jogszabályok területén, valamint a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával kapcsolatos elvek kialakítása Tunézia és az Európai Unió között · Annak biztosítása, hogy a munkakörülmények, a javadalmazás és az elbocsátás tekintetében maradéktalanul érvényesüljön az egyenlő bánásmódra vonatkozó záradék a tunéziai munkavállalók és a jogszerűen alkalmazott uniós állampolgárok esetében egyaránt; · A társulási megállapodás szociális biztonsági rendszerek koordinációjával kapcsolatos rendelkezései értelmében vállalt kötelezettségek teljes körű alkalmazásának biztosítása a munkavállalók és családtagjaik tekintetében; · A megkülönböztetésmentességről szóló záradék teljes körű alkalmazásának biztosítása a szociális biztonság területén a munkavállalók és családtagjaik tekintetében. 5. pillér – Kiegyensúlyozott és inkluzív regionális és helyi fejlesztés : 61. A regionális fejlesztésre vonatkozó erőfeszítések támogatása a régiók között fennálló különbségek csökkentése érdekében, valamint a régiók helyi fejlesztési kapacitásainak előmozdítása · A régiók között fennálló különbségek csökkentését célzó politikák és programok végrehajtásának támogatása, (nevezetesen a társadalmi-közösségi infrastruktúrák rehabilitációs és fejlesztési fellépéseinek végrehajtásával), a munkanélküliség, a szegénység és a létbizonytalanság elleni küzdelem támogatása, valamint a fejlesztési beruházások támogatása, különösen a kedvezőtlen helyzetű belső régiókban; · Az integrált (vidéki/városi) fejlesztési programok végrehajtásának támogatása, valamint célzott fellépések a sajátos problémával küzdő régiókban (a migráció által nagy valószínűséggel érintett, magas munkanélküliség sújtotta, határ menti régiók); · A régiók önfejlődésére vonatkozó helyi kapacitások javítása, a vidékfejlesztés elősegítése és a vidéki területek életkörülményeinek javítása a civil társadalom bevonásával; 62. A decentralizált együttműködés és a határon átnyúló együttműködés megerősítése · A területi együttműködés erősítése az Európai Unióval a gazdaság fejlesztésére, a területi marketingre és a gazdaság fellendítésére vonatkozó regionális stratégiák elemzésének és meghatározásának területén; · A regionális szintű fejlesztésért és a gazdasági kormányzásért felelős szervek intézményi kapacitásainak megerősítése, valamint a helyi közösségek modernizációs programjainak támogatása és kapacitásainak megerősítése annak érdekében, hogy az a helyi szintű fejlesztés motorja legyen; · A több ágazatot érintő regionális információk bővítése, mozgósítása és felhasználása a területi szakértelem, a regionális programozás és tervezés érdekében (a „gazdasági információk területi rendszerének” kölcsönös használata), a területi megfigyelő és gazdasági hírszerző egység fejlesztése, a regionális fejlesztéssel és a decentralizált együttműködés megerősítésével kapcsolatos nemzeti megfigyelőközpont létrehozása); · A regionális fejlesztés és kohézió európai modelljével való harmonizáció elősegítése, továbbá a regionális és helyi fejlesztési intézmények közötti decentralizált együttműködés kialakítása, az ismeret- és kompetenciamegosztás és az együttműködés elősegítése az európai szervezetekkel közösen kidolgozott és végrehajtott projektek keretében. 63. A decentralizációs folyamatok és a hatékony helyi kormányzás támogatása · Intézményi támogatás a decentralizációs politika kialakításához és a közszolgálati feladatok fejlesztésének támogatása, központi és regionális szinten a decentralizáció kialakításának keretében; · A helyi önkormányzatokat szabályozó jogszabályi és szabályozási rendszerek (jogszabályok és szabályozások), az intézményi és szervezeti rendszerek (hatáskörök), és a finanszírozási rendszerek (helyi adózás) reformjának támogatása; · Támogatás a személyzeti erőforrás-gazdálkodásra, a kapacitáserősítési programokra, valamint a humán potenciál hasznosítására vonatkozó stratégia kialakításához, helyi szinten, célzott képzési, át- és továbbképzési programok révén, valamint képzési és támogatási struktúrák kialakítása a képviselők számára; · A részvételi demokráciára alapuló kormányzási mód kialakításának elősegítése, valamint olyan projektek kidolgozásának támogatása, amelyek képesek a helyi önkormányzatokon keresztül a lakosság bevonására; 64. Városfejlesztés és területrendezés · Az igazgatás támogatása a területrendezés vagy városfejlesztés területén és a központi és helyi szint összehangolásának javítása; · Az önkormányzatok kapacitásainak erősítése a várostervezés és a területrendezés kérdésében; · A felügyeleti eszközök javítása a várostervezés és a területrendezés kérdésében, beleértve az erre a célra szánt megfigyelőközpontok létrehozását. 6. pillér – Korszerű infrastruktúra a versenyképes gazdaság szolgálatában: 6.1. Szállítás és logisztikai szolgáltatások 65. A nemzeti közlekedéspolitika és a fenntartható közlekedésről szóló politika végrehajtása · A fenntartható közlekedés nemzeti politikájának végrehajtása valamennyi közlekedési mód javítása érdekében, különösen a hatékony, biztonságos rendszerek biztosítása, valamint a közlekedés környezetre és éghajlatváltozásra gyakorolt hatásának csökkentése és a kutatás-fejlesztés támogatása érdekében; · A MedaMos et SafeMed programok folytatása, az euromediterrán közlekedésről szóló párbeszéd (Euromed) keretében; · Az infrastrukturális politika fejlesztésének folytatása a különböző közlekedési módokra vonatkozó infrastrukturális projektek meghatározásával és értékelésével, különösen szem előtt tartva a nemzetközi célkitűzéseket az üvegházhatásúgáz-csökkentés terén; · A kikötői és repülőtéri infrastruktúra erősítése és korszerűsítése, valamint a tengeri kereskedelmi kikötők fejlesztése; · A tengeri gyorsforgalmi úti kikötőként azonosított kikötők tekintetében bizonyos minőségi kritériumoknak való megfelelés (kikötői infrastruktúra, kikötői szolgáltatások, az igazgatási eljárások és ellenőrzések összehangolása, a tengeri intermodális szolgáltatások) biztosítása; · Az ágazat stratégiáinak kidolgozása oly módon, hogy megfeleljen az Unióval folytatott kereskedelem alakulásával kapcsolatos célkitűzéseknek, az Unió a Mediterrán Térségért végrehajtása keretében. · Az uniós műszaki előírások alkalmazásának előmozdítása a tunéziai vasúti hálózatok interoperabilitása tekintetében; · További részvétel a mediterrán régió közlekedési infrastruktúrája – és különösen a jövőbeni transzmediterrán közlekedési hálózat – tervezési folyamatában, továbbá a transzeurópai közlekedési hálózattal való összeköttetések javításában; 66. A szabályozás közelítése és az intézmények megerősítése · Az euro-mediterrán légiközlekedési megállapodás (open sky) megkötésére irányuló tárgyalások megkezdése; · Az összes közlekedési módra vonatkozó szabályozási és jogszabályi keretek további közelítése az európai és nemzetközi normákhoz, valamint a tunéziai közlekedési struktúrák intézményi kapacitásának megerősítése; · A tengerügyi hatóság struktúráinak megerősítése és a kikötői hatóságokhoz fűződő kapcsolatai harmonizációjának támogatása; · A tapasztalatcsere és a bevált gyakorlatok megosztásának elősegítése a fenntartható közlekedés terén és valamennyi közlekedési mód tekintetében. 67. A logisztika fejlesztése és az intermodalitás előmozdítása · A logisztikai szolgáltatások és tevékenység további korszerűsítése, beleértve a logisztikai megfigyelőközpont felállítását és a logisztikai fejlesztésre vonatkozó stratégia végrehajtását, valamint logisztikai platformok hálózatának létrehozását a Tunézia és az EU közötti kereskedelmi forgalom folyamatosságának biztosítása érdekében; · Az együttműködés fejlesztése a nemzeti képzési rendszer javítása érdekében a logisztika és az új kommunikációs technológiák használatának területén (e-logisztika); · Párbeszéd kezdeményezése az ellátási láncról azzal a céllal, hogy Tunézia bekapcsolódjék az EU által az ellátási lánc javítása és biztonságossá tétele érdekében elindított fellépésekbe. 6.2. Energiaügy 68. Fokozatos konvergencia az uniós energiapolitika célkitűzéseivel; · Energiapolitikai dokumentum kidolgozása az uniós energiapolitika célkitűzései felé való fokozatos közelítéssel; · Az együttműködés elősegítése a tudományos kutatások és a technológiai transzfer területén. 69. Az energetikai infrastruktúrák és hálózatok megerősítése, fejlesztése és optimalizálása · A gáz-, villamosenergia- és kőolajhálózatok és -infrastruktúrák, valamint a Maghreb országokkal való és az euromediterrán térségen belüli összeköttetések fejlesztése és erősítése (különös tekintettel a gázvezetékekre és villamosenergia-összeköttetésekre Olaszországgal) Tunéziában (és különösen a belső régiókban). 70. A megújuló energia használatának és az energiafogyasztás kézben tartásának elősegítése · Törekvés az energiamérlegben a megújuló energia 20 %-os arányának elérésére 2020-ig; · Együttműködés a tunéziai napenergiaterv keretében, valamint más tunéziai programokban, amelyek az energiafogyasztás kézben tartására irányulnak, a földközi-tengeri napenergiatervvel összhangban; · Az intézmények támogatása és a tunéziai jogszabályok fokozatos konvergenciája az uniós jogszabályok és gyakorlatok irányába; · Az EU „Intelligens energia” programjában való részvétel előkészítése. 71. A tunéziai villamosáram‑ és gázpiac fokozatos integrációja az európai energiapiachoz · A villamosenergia- és a gázágazat reformjának folytatása az uniós vívmányokhoz közelítve, beleértve a villamos energiáról és a gázról szóló jogszabályok elfogadását; szabályozó létrehozása és az ártorzulások fokozatos megszüntetése; · Tunézia, Marokkó és Algéria villamosáram-piacának fokozatos integrációja. 72. A politikai együttműködés megerősítése · Az energiaügyi együttműködés erősítése Unió a Mediterrán Térségért keretében, köztük a földközi-tengeri napenergiaterv megvalósítása céljából, valamint további együttműködés a megújuló energia és energiahatékonyság kairói regionális központjának keretében. 6.3. Információs és kommunikációs technológiák (IKT) 73. Az ágazati együttműködés megerősítése · Az együttműködés folytatása az IKT területén egy egyetemes szintű inkluzív információs társadalom megteremtése érdekében, beleértve a tapasztalatcserét és a szakértelem megosztását az ágazatspecifikus szabályozás terén a szabályozási keretnek az uniós kerettel való összehangolása érdekében (például az elektronikus kommunikációs szabályozók euromediterrán hálózata (EMERG) révén); · Az európai és tunéziai szabályozók/ügynökségek (Agence Nationale de Certification Électronique, Agence Nationale des Fréquences, Instance Nationale des Télécommunications) közötti intézményes együttműködés elősegítése, ideértve a ANCE integrálását az e-aláírásokról szóló projektekbe; · Az együttműködés fejlesztése az elektronikus tanúsítás területén, az e-aláírás területével kezdve, és értékelve a technikai és/vagy jogi szakértelem megosztásának lehetőségeit; · Tapasztalatcsere a digitális biztonság és a digitális szolgáltatások iránti bizalom (kiberbiztonság) területén; · A tapasztalatok és szaktudás cseréje a távközlési piacok, valamint az e-kereskedelem növekedési kilátásainak értékelésére vonatkozó kapacitás megerősítése érdekében; · Fokozott együttműködés kialakítása az információs társadalom és a digitális gazdaság terén a közös érdekű kérdésekben, referenciaként a cselekvési tervet szem előtt tartva; · Az internet szabad használatának elősegítése, beleértve a tapasztalatcserét és a szakértelem megosztását az európai, nemzetközi és tunéziai fejleményekről, az internet szabályozási elveire vonatkozóan · Az IKT-szektor versenyképességének és kapacitásainak további erősítése · A kutatási és oktatási hálózatok együttműködésének folytatása és biztosítá