P6_TA(2006)0096

A Bizottság 2005. évi bővítési stratégiai dokumentuma

Az Európai Parlament állásfoglalása a Bizottság 2005. évi bővítési stratégiai dokumentumáról (2005/2206(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Bizottság 2005. évi bővítési stratégiai dokumentumára (COM(2005)0561),

- tekintettel a Horvátországgal való csatlakozási partnerségbe foglalt alapelvekről, prioritásokról és feltételekről szóló tanácsi határozatra irányuló bizottsági javaslatra (COM(2005)0556),

- tekintettel a Törökországgal való csatlakozási partnerségbe foglalt alapelvekről, prioritásokról és feltételekről szóló tanácsi határozatra irányuló bizottsági javaslatra (COM(2005)0559),

- tekintettel a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság európai uniós tagságra irányuló kérelméről szóló bizottsági véleményre (COM(2005)0562) és az ehhez kapcsolódó, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal való csatlakozási partnerségbe foglalt alapelvekről, prioritásokról és feltételekről szóló tanácsi határozatra irányuló bizottsági javaslatra (COM(2005)0557),

- tekintettel a Bosznia és Hercegovinának az Európai Unióval kötendő stabilitási és társulási megállapodásról szóló tárgyalásokkal kapcsolatos készenlétéről szóló megvalósíthatósági tanulmányban azonosított prioritások végrehajtásának tekintetében Bosznia és Hercegovina által elért haladásról szóló, a Tanácsnak címzett bizottsági közleményre (COM(2005)0529),

- tekintettel a Bizottságnak az Albánia (SEC(2005)1421), Koszovó (SEC(2005)1423), Bosznia és Hercegovina (SEC(2005)1422), Szerbia és Montenegró (SEC(2005)1428), Törökország (SEC(2005)1426) és Horvátország (SEC(2005)1424) által elért haladásról szóló jelentéseire,

- tekintettel a Bizottságnak "A nyugat-balkáni országok az Európába vezető úton: a stabilitás megszilárdítása és a jólét megteremtése" című 2006. január 27-i közleményére (COM(2006)0027),

- tekintettel a Törökországgal való tárgyalások megkezdéséről szóló 2005. szeptember 28-i állásfoglalására [1],

- tekintettel 2004. szeptember 16-i [2] és 2005. szeptember 29-i [3], állásfoglalásaira és a szerbiai vajdasági régióban az etnikai és nemzeti kisebbségek helyzetére, valamint a régióba küldött 2005. januári és februári tényfeltáró missziójának jelentésére,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A6-0025/2006),

1. üdvözli, hogy a Bizottság stratégiai dokumentuma kifelé tekintő Európai Unió mellett száll síkra, amely a vele szomszédos országok számára továbbra is megbízható partnerként jelenik meg, és amely elkötelezte magát a szilárd demokráciák elősegítése és a virágzó gazdaságok mellett;

2. felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy szorosan működjenek együtt a kommunikációs stratégia megalkotásakor azért, hogy megfeleljenek az európai lakosság jogos aggodalmainak az Unió bővítésével és az integrációval kapcsolatban;

3. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy az Európai Unió bővítési stratégiája által nyújtott ösztönzés megkérdőjelezhetetlenül hozzájárult a reformok beindításához Törökországban, Horvátországban, és a nyugat-balkáni országokban;

4. helyesli és támogatja, hogy a Bizottság hangsúlyt helyez a tisztességes és szigorú feltételekre, és ezáltal egyértelmű és tárgyilagos követelményeket határoz meg a csatlakozási folyamat minden egyes szakaszára, ami lehetővé teszi, hogy a tárgyalások csak akkor folytatódjanak, ha a Bizottság megbizonyosodott minden vonatkozó feltétel teljesüléséről; ezért megerősíti, hogy az egyes tagjelölt országok előrehaladása saját érdemüktől függ;

5. emlékeztet arra, hogy az Uniónak az 1993-as koppenhágai Európai Tanácson megfogalmazott befogadási kapacitása az új országok csatlakozásának egyik feltétele marad; úgy véli, hogy az Európai Unió természetének meghatározása, beleértve a földrajzi határait, alapvető fontosságú a befogadási kapacitás fogalmának megértéséhez; kéri, hogy a Bizottság 2006. december 31-ig nyújtson be jelentést, amely meghatározza az e fogalmat alátámasztó főbb elveket; felkéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe ezt a tényezőt az átfogó tárgyalási menetrendben; felhív arra, hogy az Európai Parlament Külügyi Bizottsága az Alkotmányügyi Bizottsággal együtt kapjon engedélyt saját kezdeményezésű jelentés elkészítésére ebben a témában;

6. véleménye szerint az európai alkotmány létrehozásáról szóló szerződés ratifikálásának holtpontra jutása meggátolja az Uniót befogadási képességének növelésében;

7. emlékezteti a Tanácsot arra, hogy mielőtt végleges döntést hoz bármilyen új tagállam csatlakozásáról az Európai Unióhoz, biztosítania kell, hogy elegendő költségvetési forrás álljon rendelkezésre az Európai Unió politikáinak megfelelő finanszírozására;

8. újra megerősíti igényét, miszerint a Bizottság vonatkozó javaslatával szemben a 4. fejezet alatt (Az EU mint globális partner) 2,5 milliárd eurós növelésre és 1,2 milliárd euró átcsoportosítására van szükség, különösen az előcsatlakozási, valamint a szomszédsági, és partnerségi eszközök céljaira;

9. megismétli, hogy továbbra is a hosszú távú európai perspektíva marad az elérendő cél a már meghatározott kritériumok és feltételek, többek között az Unió fogadási képessége, valamint az Unió által tett kötelezettségvállalások – amelyeknek egy lehetséges tárgyalási menetrend részét kell alkotniuk – alapján;

10. felhívja ezért a Tanácsot és a Bizottságot, hogy amennyiben e perspektíva a működési lehetőségek szélesebb skáláját igényli, nyújtson be az EU-val fenntartott szoros többoldalú kapcsolatra vonatkozó javaslatot az összes, tagsági kilátással jelenleg nem rendelkező európai ország esetében; hangsúlyozza, hogy a teljes jogú tagság felé vezető közbenső lépcsőként az összes elismert tagsági kilátással rendelkező ország saját döntése szerint csatlakozhat ehhez a többoldalú keretrendszerhez;

11. úgy véli, hogy egy ilyen választási lehetőség olyan európai perspektívát kínálna, amely elengedhetetlen a szükséges belső reformok elősegítéséhez a kérdéses országokban;

12. megerősíti, hogy az EU integrációs folyamatát nem vezérelhetik pusztán technokrata kritériumok, hanem az teljes elkötelezettséget kíván a szabadság és a demokrácia elve, az emberi jogok tiszteletben tartása, az alapvető szabadságjogok és a jogállamiság iránt; az uniós csatlakozásra való készenlét értékelésekor az ezeknek az értékeknek való megfelelést döntő tényezőnek tekinti majd;

13. felhívja az Európai Unió tagállamait, hogy tartsák tiszteletben kötelezettségvállalásaikat az érintett országok lehetséges csatlakozása tekintetében; kiemeli, hogy a politikai feltételek eredményes alkalmazása azon a meggyőződésen is múlik, hogy az Európai Unió szilárdan kitart az ezen országok európai kilátásaival kapcsolatos döntései mellett;

14. emlékezteti ugyanakkor a tagjelölt és a lehetséges tagjelölt országokat, hogy alapvető fontosságú az EK jognak való megfelelés érdekében elfogadott jogszabályok szigorú átültetése és végrehajtása; ezzel összefüggésben meggyőződése, hogy alapvető előfeltétel a szükséges logisztikai és pénzügyi forrásokkal ellátott, valóban független és jól működő közigazgatás és igazságszolgáltatási rendszer léte; felhívja ezért ezeket az országokat, hogy a Bizottság támogatásával tegyenek konkrét intézkedéseket ennek biztosítására;

15. megítélése szerint a tagjelölt országoknak bizonyítaniuk kell, hogy a Schengeni Megállapodáshoz való csatlakozásuk után képesek lesznek az Unió külső határainak megvédésére;

16. megerősíti a Nyugat-Balkánt érintő legfontosabb ügyekkel – így az etnikai és vallási megbékéléssel, a határokon átnyúló együttműködéssel és a személyek szabad mozgásával, a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel, a menekültek hazatérésének elősegítésével, a külföldi tőke számára vonzó szabadkereskedelmi térség létrehozásával, a környezeti erőforrások megosztásával és a határokon átnyúló hálózatok fejlesztésével – kapcsolatos regionális együttműködés szükségességét; úgy véli, hogy a Bizottságnak a különböző tárgyalási fórumokon és a rendelkezésére álló különféle támogatási programokon keresztül aktívan törekednie kell e cél felé, tényleges ösztönzők biztosításával; emlékeztet a stabilitási egyezmény e téren tett hozzájárulására, és támogatja erőfeszítéseit, melyek célja a nyugat-balkáni országok nagyobb mértékű részvételének támogatása a regionális integrációs folyamatban;

17. úgy ítéli meg, hogy a regionális fejlesztési és befektetési programoknak, a közös oktatási és foglalkoztatási kezdeményezéseknek, illetve a közös közlekedési és turisztikai terveknek végül jóval az összes érintett ország EU-hoz való csatlakozása előtt olyan közös mechanizmusokhoz kell vezetniük, amilyen például a nyugat-balkáni vámunió;

18. sürgeti a nyugat-balkáni országokat, hogy biztosítsák a kisebbségi jogokat és a kisebbséghez tartózó személyek szülőföldre való visszatérésének jogát;

19. a mintegy három millió menekült és az országokon belül lakóhelyét elhagyni kényszerülő személy örökségének megoldásában tett fontos előrelépésként üdvözli a Horvátország, Bosznia-Hercegovina, valamint Szerbia és Montenegró által 2005. január 31-én Szarajevóban aláírt megállapodást a menekültek visszatéréséről és a vagyoni kárpótlásról; sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy ne csökkentsék tovább a lakóház-rekonstrukcióval és gazdasági fenntarthatósággal kapcsolatos tervekre adott hozzájárulásukat, és ahol lehetséges, az adományok, hitelek, és befektetések feltétele a visszatérőknek adott foglalkoztatási lehetőség legyen;

20. megjegyzi, hogy a gazdasági növekedés ellenére a munkanélküliség még mindig elfogadhatatlanul magas a Nyugat-Balkánon; ezért arra kéri a Bizottságot, hogy a munkahelyteremtést a prioritások egyikeként vegye fel a régiót érintő átfogó politikájába;

Törökország

21. meggyőződése, hogy a demokratikus és világi Törökország építő szerepet játszhat a civilizációk közötti megértésben;

22. megjegyzi, hogy míg Törökországban folyamatban van a politikai átmenet, a változás üteme 2005-ben lelassult, és a reformok végrehajtása továbbra is egyenetlen; reményét fejezi ki, hogy a tárgyalások megkezdése kedvezően hat majd a további szükséges reformokra, amelyeket Törökországnak annak érdekében kell folytatnia, hogy megfeleljen minden politikai és gazdasági kritériumnak; elvárja, hogy a Bizottság szigorúan és alaposan vizsgálja meg a fejleményeket, különös tekintettel az emberi jogokra és az alapvető szabadságjogokra, a jogállamiságra és a demokráciára vonatkozó jogi rendelkezések Törökország általi hatékony végrehajtására;

23. minden létező jogi és gyakorlati akadályt felszámolására sürgeti Törökországot, hogy minden török állampolgár élvezhesse az alapvető jogokat és szabadságokat, nevezetesen a véleménynyilvánítás szabadságát, a vallásszabadságot, a kulturális jogokat, a kisebbségek jogait általában, és különösen az ökumenikus pátriárka jogait és az Isztambulban, Imbroszon és Tenedoszon élő görög kisebbség jogait;

24. elvárja, hogy Törökország biztosítsa az igazságszolgáltatás teljes függetlenségét és megfelelő működését, azonnal számolja fel a kínzásokat és az embertelen bánásmódot, és tegyen hatékony erőfeszítéseket a nők jogainak előmozdítása és a nők elleni erőszak üldözése érdekében; sürgeti Törökországot, hogy biztosítson menedékhelyeket az erőszak által fenyegetett nők számára;

25. üdvözli Erdogan miniszterelnök pozitív megjegyzéseit a kurd kérdés demokratikus úton való rendezéséről; sajnálattal veszi tudomásul a biztonsági helyzet romlását a dél-keleti területeken a terrortámadások kiújulását követően; emlékezteti az összes érintett felet, hogy a további provokáció vagy az erőszak fokozódása nemcsak e térség lakosságát érintené súlyosan, de akadályt gördítene a tárgyalási folyamat elé is;

26. üdvözli a bírósági határozatot, amely megszünteti az Orhan Pamuk elleni eljárást, de elítéli a mások ellen a nem erőszakos véleménynyilvánításért folytatott további eljárásokat; ezért sürgeti, hogy a török hatóságok vizsgálják felül azokat a jogi rendelkezéseket, amelyeket alkalmazva az igazságszolgáltatás – még a nemrégiben elfogadott büntető törvénykönyv alapján is – időnként büntetőeljárásokat indít, és néhány esetben annak ellenére ítél el személyeket, hogy véleményüknek nem erőszakos módon adtak hangot;

27. sajnálatát fejezi ki Törökországnak az EK–Törökország társulási megállapodás (ankarai megállapodás) kiegészítő jegyzőkönyvének aláírásakor tett egyoldalú nyilatkozata miatt; emlékezteti Törökországot, hogy az összes tagállam elismerése a csatlakozási folyamat szükséges része;

28. felhívja a török hatóságokat, hogy teljes mértékben hajtsák végre az ankarai megállapodásból és a csatlakozási partnerség prioritásaiból következő rendelkezéseket, és késedelem nélkül töröljenek el minden, az áruk szabad mozgására vonatkozó korlátozást, amely többek között a Ciprusi Köztársaság zászlaja alatt hajózó hajókat, a Ciprusi Köztársaság kikötőiből kifutó, a török kikötőket megközelítő hajókat és a ciprusi repülőgépeket érinti; felhívja a török kormányt annak egyértelmű kinyilvánítására, hogy a megállapodás nem képezi a ratifikációs folyamat részét a török nemzetgyűlésben, és ezáltal tegye lehetővé az Európai Parlament számára az említett kiegészítő jegyzőkönyv ratifikálását;

29. üdvözli az Általános Ügyek Tanácsának 2006. február 27-i megállapodását a ciprusi török közösség gazdasági fejlődésének ösztönzésére szánt pénzügyi támogatási eszköz létrehozásáról szóló rendelet elfogadásáról; felhívja a Tanácsot, hogy a 2004. április 26-i tanácsi következtetések alapján, a luxemburgi elnökség alatt lefolytatott eszmecserék figyelembevételével, valamint a Ciprusi Köztársaság csatlakozási okmányának 10. jegyzőkönyve alapján tegyen újabb erőfeszítéseket a Ciprus északi területeire vonatkozó kereskedelmet könnyítő rendeletről szóló megállapodás elérése érdekében;

30. megerősíti álláspontját, miszerint a csatlakozási partnerség politikai kritériumokat érintő prioritásait a tárgyalások első szakaszában teljesíteni kell; megelégedéssel nyugtázza, hogy a Bizottság is támogatja ezt az álláspontot azzal, hogy kimondta: ezeket a kritériumokat egy-két éven belül teljesíteni kell; felhívja Törökországot, hogy a lehető leghamarabb nyújtson be menetrendet és az abban foglalt határidők betartásához szükséges intézkedéseket tartalmazó tervezetet; sürgeti a Bizottságot és a Tanácsot, hogy e prioritásoknak az időben történő végrehajtását tegye a tárgyalások előrehaladásának feltételévé;

31. elvárja, hogy Törökország ne akadályozza az EU–NATO Berlin Plusz megállapodás alkalmazását;

Horvátország

32. üdvözli az EU döntését, hogy megindítja a csatlakozási tárgyalásokat Horvátországgal 2005. októberében, amikor a volt Jugoszláviában elkövetett humanitárius bűncselekményeket vizsgáló nemzetközi törvényszék főügyésze úgy értékelte, hogy Horvátország teljes mértékben együttműködik, és elismerését fejezi ki az eddig elért haladásért; sürgeti a horvát hatóságokat, hogy folytassák a reformprogram végrehajtását, továbbra is teljes mértékben működjenek együtt a nemzetközi törvényszékkel, és mindenre kiterjedően erősítsék meg igazgatási és igazságszolgáltatási képességeiket;

33. üdvözli, hogy a spanyol hatóságok elfogták Gotovina tábornokot; reméli, hogy ez további nyomást gyakorol Szerbiára és a Republika Srpskára annak érdekében, hogy teljes mértékben együttműködjenek a nemzetközi törvényszékkel, és hogy a bírósági tárgyalás hozzájárul az egykori Jugoszláviai Köztársaságban – Gotovina tábornok részvételével – zajló háborús események nyílt megvitatásához;

34. örömmel veszi tudomásul, hogy Horvátország teljesíti a szükséges politikai kritériumokat, de rámutat, hogy az ország komoly kihívásoknak néz elébe az igazságszolgáltatási reform terén, különös tekintettel az ügyhátralékra és a szerb vádlottak elleni etnikai alapú elfogultságot mutató ítéletekre a háborús bűnökkel kapcsolatos eljárásokban; hangsúlyozza továbbá, hogy fokozni kell a korrupció csökkentésére irányuló erőfeszítéseket, és a nemzeti kisebbségekről szóló alkotmányos törvény megléte mellett sürgős cselekvésre van szükség a romák helyzetének további javítása érdekében;

35. elismeri a regionális együttműködés terén elért haladást mind a Horvátország és a szomszédos országok kapcsolata, mind a regionális kezdeményezések tekintetében, úgy véli, hogy nagy lendületre volna szükség a folyamatban lévő kétoldalú, különösen a határ- és tulajdonkérdéssel kapcsolatos ügyek megoldására; arra kéri Horvátországot és Szlovéniát, hogy oldják meg kétoldalú problémáikat a jó szomszédság és a kölcsönös tisztelet jegyében; sajnálja, hogy a horvát kormány azon döntése ellenére, miszerint a parlamentnek ratifikálásra megküldi a Horvát Köztársaság és Bosznia kötött államhatárokról szóló megállapodás tervezetét, a megállapodást nem lehetett ratifikálni, a Republika Srpska a megállapodás bizonyos aspektusaival szemben támasztott ellenvetései miatt; bátorítja mindkét ország kormányát, hogy folytassák a diplomáciai erőfeszítéseket a határkérdés végső rendezése irányában;

36. hangsúlyozza, hogy többet kell tenni a menekültek fenntartható hazatérését előmozdító feltételek megteremtése érdekében a menekültek visszatéréséről szóló említett szarajevói nyilatkozat keretein belül; üdvözli e tekintetben a horvátországi EBESZ misszió, a horvát kormány, az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága és a Bizottság horvátországi küldöttsége azon közös kezdeményezését, hogy folytassanak a menekültek visszatéréséről szóló tájékoztató kampányt; meggyőződése, hogy a különböző etnikai csoportok közti megbékélést aktívan elősegítő kezdeményezések az ország és az egész régió jövőbeni stabilitása szempontjából elengedhetetlenek;

37. üdvözli, hogy Horvátországot működő piacgazdaságnak lehet tekinteni, és képes lesz megbirkózni a versennyel, amennyiben folytatja a reformok végrehajtását; felhívja Horvátország figyelmét a még létező gyenge pontjaira, így a túlzott állami beavatkozásra a gazdaságban és a közigazgatás bonyolult szabályaira és hiányosságaira, amelyek hátráltatják a fejlődést a magánszférában és a külföldi befektetések terén; kéri a horvát hatóságokat, hogy megkülönböztetés nélkül tegyék lehetővé az összes európai uniós polgárnak a ingatlanpiachoz történő hozzáférést;

38. üdvözli a nemzeti alap létrehozásáról szóló egyetértési memorandum aláírását, amely megteremti a jogalapot az uniós előcsatlakozási támogatások decentralizált végrehajtási rendszerének bevezetéséhez;

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság

39. üdvözli a Tanács döntését, miszerint Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság kapjon tagjelölti státuszt; úgy tekint erre, mint az ország által az ohridi megállapodás teljes mértékű megvalósítására, a szilárd, demokratikus, többnemzetiségű ország és társadalom létrehozására, az igazságszolgáltatási és rendőrségi szervezet reformjára és a hatékony piacgazdaság kialakítására tett erőfeszítéseinek megérdemelt elismerésére;

40. úgy ítéli meg, hogy különleges figyelmet kell fordítani további stratégiák kidolgozására az ohridi megállapodás megerősítése, és ezáltal az ország jövőbeni stabilitása érdekében;

41. megelégedéssel veszi tudomásul a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által az európai uniós szabványoknak és jogszabályoknak való megfelelés terén elért haladást; aggódik az olyan területeken megfigyelhető késlekedésért, mint az áruk szabad mozgása, a szellemi tulajdonjog, a versenypolitika és a pénzügyi szabályozás; csatlakozik a Bizottsághoz, amely sürgeti Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság hatóságait, hogy számos alapvető fontosságú területen fokozzák a jogszabályok végrehajtására tett erőfeszítéseket, így a bel- és igazságügyek terén, és hogy még a következő parlamenti választások előtt hajtsák végre az EBESZ/ODIHR ajánlásait; e tekintetben hangsúlyozza, hogy biztosítani kell: a választási bizottság és kiegészítő testületei mindenféle politikai beavatkozástól teljesen függetlenek legyenek, eközben pedig szem előtt tartsák minden politikai párt érdekét és nézeteit;

42. meggyőződése, hogy a közösségi vívmányok elfogadásának és a szükséges végrehajtási képességek fejlesztésének egymással párhuzamosan kell történnie, nehogy az EU jog hitelüket veszítse a nagyközönség szemében; ebben az összefüggésben Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Horvátország között a tapasztalatok és a szakértelem megosztására irányuló együttműködést javasol;

43. felhívja Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot, hogy Görögországgal közösen, építő és rugalmas módon találjon gyors, kölcsönösen elfogadható megoldást az ország nevének megoldatlan problémájára; úgy véli, hogy a köztársaság megnevezésének kérdése nem képez az ország további európai integrációja előtt álló akadályt;

Egyéb nyugat-balkáni országok

44. felidézi és teljes mértékben támogatja a 2003. június 19– 20-i thesszaloniki Európai Tanács elnökségi következtetéseit, amelyekben az állam- és kormányfők ismételten kifejezték elhatározásukat, hogy teljes mértékben és hathatósan támogatják azon nyugat-balkáni államok európai perspektíváját, amelyek az EU szerves részévé válnak, amint teljesítik a felállított kritériumokat;

45. úgy véli, hogy az európai integrációs stratégia a Nyugat-Balkán – egy olyan európai régió, amelyet nemsokára kizárólag EU-s tagállamok határolnak – tartós békéjének és stabilitásának megteremtéséhez szükséges reformok megvalósításának legfőbb ösztönző eszköze;

46. úgy véli, hogy a Nyugat-Balkáni jövőbeni csatlakozása Európa hidegháború után újraegyesítése következő szakaszának tekinthető;

47. megjegyzi, hogy a Nyugat-Balkánra vonatkozó előcsatlakozási menetrend elkészítéséhez egyszerre kell részletes és konkrét, valamint a politikák által jobban vezérelt, ösztönző erejű megközelítést alkalmazni, amely figyelembe veszi a jellemzően gyenge központi állami intézményekkel rendelkező érintett országok sajátosságait, és előreláthatólag hosszú távon képes a reform lendületének fenntartására;

48. bátorítja a Bizottságot, hogy folytassa a régió részére nyújtott közösségi támogatás újragondolását, és összpontosítsa az európai uniós támogatást a hatékony államigazgatás és igazságszolgáltatás fejlesztésére, a modern, megkülönböztetés mentes oktatási rendszer kialakítására és végül a menekültek társadalmi és gazdasági beilleszkedését célzó intézkedések előmozdítására; úgy véli, hogy ezt a támogatást az érintett országok irányában egy jövőorientáltabb vízumpolitika érdekében is fel lehet használni, amelynek célja a szervezett bűnözés elleni küzdelem, ugyanakkor nem akadályozza az üzleti világ, a szociális partnerek, az oktatók és a tanulók határokon átnyúló csereprogramjait;

49. tudomásul veszi, hogy Albánia közel áll a stabilitási és társulási megállapodás tárgyalásainak befejezéséhez, ami tanúsítja az ország által az európai normáknak való megfelelés érdekében tett erőfeszítéseit, ugyanakkor sürgeti a politikai hatóságokat, hogy hajtsák végre az elfogadott törvényeket, és kézzelfogható eredményeket vár tőlük a korrupció elleni küzdelem és a szabad és független média előmozdítása terén még a megállapodás megkötése előtt; sürgeti az albán kormányt és a parlamentet, hogy a következő választásokig módosítsák a választójogi törvényt annak érdekében, hogy garantálják az albán állampolgárok által támogatott politikai erők méltányos parlamenti képviseletét, és megakadályozzák a taktikai szavazások jelenlegi gyakorlatát;

50. sürgeti a Bizottságot, hogy segítsen Albániának véget vetni a folyamatos vérbosszúknak, amelyek többek között megakadályozzák a gyermekeket abban, hogy iskolába járjanak, másokat pedig abban, hogy éljenek a szavazati jogukkal;

51. üdvözli az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa döntését, hogy megkezdi a stabilitási és társulási megállapodásra irányuló tárgyalásokat Bosznia és Hercegovinával, azonban sürgeti Bosznia és Hercegovina hatóságait, hogy a Bizottság és az érkező főképviselő támogatásával vizsgálják felül a daytoni alkotmányos berendezkedést az állami szintű intézmények további megszilárdításával és annak biztosításával, hogy az igazságszolgáltatási, védelmi és rendőri szektorban a hatáskörök átadását megfelelő pénzügyi transzfer kísérje; hangsúlyozza, hogy ezeknek az alkotmányos reformoknak arra kell törekedniük, hogy a demokráciát és a hatékonyságot a képviseletiséggel és a többnemzetiségű alapokkal ötvözzék; sajnálattal veszi tudomásul a pártok között az ország alkotmányreformjáról folyó tárgyalásokban kialakult patthelyzetet és felkéri az új főképviselőt, hogy vesse latba befolyását a folyamat újrakezdéséhez; emlékezteti Bosznia és Hercegovina hatóságait, hogy a nemzetközi törvényszékkel való együttműködés továbbra is alapvető követelmény az EU-val folytatott stabilitási és társulási megállapodásra irányuló tárgyalásokhoz;

52. emlékeztet a volt főképviselő kijelentéseire, hogy Bosznia és Hercegovina végre maga mögött hagyja Daytont, és rendületlenül halad Európa felé; üdvözli az új főképviselő, Christian Schwarz-Schilling úr által bemutatott állásfoglalást, amelynek célja jelentős politikai, társadalmi és gazdasági előrehaladás elérése az országban; úgy véli, hogy ebben az alapvető fontosságú szakaszban a közösségi támogatási programokat és a közös kül- és biztonságpolitikai missziókat össze kell hangolni, és ezért sürgeti az illetékes EU-szereplőket, hogy tegyék meg a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy az Európai Unió egységes hangon szóljon;

53. úgy ítéli meg, hogy a stabilitási és társulási megállapodás aláírására irányuló tárgyalások keretében elsőbbséget kell biztosítani annak, hogy csökkenjen a Bosznia-Hercegovina kormányzásába való nemzetközi beavatkozás szükségessége; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy gondosan készítse elő a főképviselő hivatalának felszámolását;

54. tiszteletben tartja a montenegrói hatóságok kívánságát, hogy Szerbia és Montenegró alkotmányos rendelkezéseivel és az európai normákkal összhangban népszavazást írjanak ki Montenegrónak az államszövetségben betöltött státuszával kapcsolatban; meggyőződése, hogy a kormánynak és az ellenzéknek az Európai Unió közbenjárásával sikerül majd közösen meghatároznia a népszavazás megrendezésének körülményeit és módját, hogy a végeredmény mind nemzeti, mind nemzetközi szempontból teljesen legitim legyen; bármi legyen is a végeredmény, sürgeti a hatóságokat, hogy a két köztársaság szorosan és építő módon működjön együtt a stabilitási és társulási megállapodásra irányuló tárgyalások összefüggésében, és mindkettő hozzon intézkedéseket saját piaca teljes gazdasági integrációja érdekében;

55. elismeri a belgrádi hatóságok által az ENSZ-törvényszékkel való együttműködésben elért haladást; támogatja és megismétli az ENSZ főügyésze, Carla Del Ponte felhívását Ratko Mladics korábbi parancsnok és a Republika Srpska korábbi vezetője, Radovan Karadzsics az ENSZ-törvényszéknek történő azonnali átadására vonatkozó felhívását; megismétli, hogy az ENSZ-törvényszékkel való teljes és aktív együttműködés alapvető előfeltétele a stabilitási és társulási megállapodásról folyó tárgyalások folytatásának, ezért sürgeti a szerb hatóságokat, hogy ne szalasszák el ezt a számukra felkínált lehetőséget, és eltökélten folytassák további európai integrációra irányuló politikájukat; emlékezteti őket arra, hogy alapvető fontosságú annak biztosítása, hogy az ENSZ-törvényszék iránti kormányzati politika teljes támogatást élvezzen az igazgatás, a rendőrség, az igazságszolgáltatás és a hadsereg minden szintjén;

56. megállapítja a vajdasági régió jelenlegi többnemzetiségű jellege megőrzésének stratégiai fontosságát;

57. üdvözli, hogy az első tárgyalások a kölcsönös tisztelet jegyében zajlottak; aggodalommal tekint azonban arra, hogy – ahogy az az ENSZ főtitkári különleges megbízottjelentésében szerepel – a népcsoportok közötti kapcsolatok és a kisebbségi jogok helyzete, különösen a szerb és a roma kisebbség jogai tekintetében, továbbra is "gyászos", és felhívja az Ideiglenes Önkormányzati Intézményeket, hogy nyújtsanak be javaslatokat a decentralizációs tárgyalások keretében e probléma megoldására;

58. a Bizottsághoz csatlakozva hangsúlyozza a Koszovó által elért haladást, ugyanakkor azonban az ENSZ normáinak végrehajtásában mutatkozó számos hiányosságot is;

59. emlékeztet arra, hogy a státuszról folyó tárgyalások lezárása az ENSZ normáinak való teljes megfelelést feltételezi, és egyetért a Tanáccsal abban, hogy a státuszkérdés megoldása csakis egy többnemzetiségű Koszovó lehet, amelyben minden állampolgár szabadon élhet, dolgozhat és utazhat, egy olyan Koszovó, amelynek területi integritását az ENSZ és az Európai Unió garantálja; hangsúlyozza, hogy a végső megállapodásnak elfogadhatónak kell lennie Koszovó lakosai számára; úgy véli, hogy a kérdésre Koszovó EU-s integrációjának fényében kell tekinteni és hozzá kell járulnia a régió békéjének, biztonságának és stabilitásának erősítéséhez;

60. úgy véli továbbá, hogy a végső státuszról szóló döntéshez a végrehajtásra vonatkozó menetrendnek kell társulnia, amely részletesen tartalmazza a régió destabilizációjának elkerüléséhez szükséges feltételeket;

61. sürgeti az Európai Uniót és a Bizottságot, hogy az Egyesült Nemzetek Szervezetével és a Kapcsolattartó Csoport összes tagjával (Franciaország, Németország, Oroszország, az Egyesült Királyság és az Egyesült Államok) szoros együttműködésben játsszon vezető szerepet a Koszovó jövőbeli státuszát megvitató tárgyalásokban; úgy véli, hogy ezek a tárgyalások kihívást jelentenek az egész régió számára, és hogy minden érintett országnak támogatnia kell a folyamatot és annak eredményét;

*

* *

62. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, Törökország, Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Albánia, Bosznia és Hercegovina, valamint Szerbia és Montenegró kormányainak és parlamentjeinek, a koszovói ideiglenes önkormányzatnak és az Egyesült Nemzetek Koszovói Missziójának.

[1] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0350.

[2] HL C 140. E, 2005.6.9., 163. o.

[3] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0369.

--------------------------------------------------