1.

a következő ajánlásokat fogalmazza meg a Tanács, a Bizottság és a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője felé: a) az uniós külpolitikával kapcsolatos nyilatkozatokban, szakpolitikákban és intézkedésekben kifejezetten ismerjék el a tudományos élet szabadságának jelentőségét, ideértve azon elvek elismerését is, amelyek szerint a gondolatok megfogalmazása nem bűntett, a kritikai megnyilvánulások pedig nem a lojalitás hiányát jelentik, hanem a demokratikus társadalom és fejlődésének alapvető részét képezik, hogy az oktatási intézmények autonómiáját mindenkor meg kell védeni, valamint a tudományos élet szabadsága alapvető szerepet játszik az oktatás fejlődésében, illetve az emberiség és a modern társadalom előrehaladásához; b) ismerjék el, hogy a tudományos élet szabadságához fűződő követelmények a hatályos emberi jogi törvények hatálya alá tartoznak, és az oktatáshoz való jogra, valamint a szólás és a véleménynyilvánítás szabadságára vezethetők vissza; emlékeztessenek arra, hogy a tudományos élet szabadsága magában foglalja az információk terjesztésének és kutatások végzésének szabadságát, a tudás és az igazság korlátozás nélküli terjesztését, emlékeztessenek arra, hogy ez a szabadság kiterjed a tudományos dolgozók szabadságára nézeteik és véleményük kifejezésére, még akkor is, ha ellentmondásosak vagy népszerűtlenek kutatásaik és szakértelmük területén, és ez magában foglalhatja a közintézmények működésének vizsgálatát egy adott politikai rendszerben és annak kritikáját, c) nyilvánosan hívják fel a figyelmet a tudományos élet szabadságát érő támadások problémáira, többek között azok negatív következményeire; adjanak hangot amiatti aggodalmuknak, hogy a tudományos közösség indokolatlan beavatkozásnak van kitéve a nemzeti hatóságok, magánszereplők vagy vállalati érdekek részéről; emlékeztessenek az államok abbéli felelősségére, hogy garantálják a tudományos élet szabadságát, ennek megfelelően járjanak el és proaktívan védjék meg a felsőoktatási intézményeket, a tudományos élet szereplőit és a hallgatókat mindennemű támadástól, ennek eredetétől és jellegétől függetlenül; d) biztosítsák, hogy az uniós intézmények és a harmadik országokba látogató tagállami képviselők kapjanak tájékoztatást a tudományos élet szabadságának helyzetéről; e) biztosítsák támogatásukról – többek között nyilatkozatokban, személyes találkozókkal, nyilvános eseményekre szóló meghívásokkal, valamint a bírósági eljárások és a büntetésvégrehajtás nyomon követésével és konkrét ajánlásokkal a veszélyeztetett felsőoktatási közösségek tagjainak egyéni eseteire – a kényszert alkalmazó vagy erőszakos támadás veszélyének kitett, illetve megtámadott intézményeket, személyzetet és hallgatókat, valamint nyilvánosan ítéljék el a támadásokat minden lehetséges fórumon; f) az etnikum, a kaszt, a fogyatékosság, az állampolgárság, a vallási meggyőződés, a nemi identitás, a szexuális irányultság vagy egyéb helyzettől függetlenül támogassák a tudományos közösséghez való egyenlő hozzáférést; fordítsanak különös figyelmet a harmadik országokkal folytatott kapcsolataikra, hogy támogassák a nemi megkülönböztetés és az erőszak minden formájának felszámolását, valamint segítsék a nemek közötti egyenlőséget és az oktatáshoz való jogot mindenki számára; g) emeljék ki, hogy a tudományos élet szabadsága elleni támadások kibertámadások formáját is ölthetik, mivel a tudományos élet szereplői ma egyre inkább az internetet és a közösségi médiát használják az elképzeléseik és véleményük kifejtésére; h) növeljék a tudományos élet szabadságát a politikai párbeszéd különböző szintjein, beleértve az emberi jogi párbeszédeket és a partnerországokkal folytatott konzultációkat; bilaterális és multilaterális együttműködés keretében fokozzák diplomáciai erőfeszítéseiket a partnerországokkal az aggodalomra okot adó, a tudományos élet szabadságát fenyegető vagy sértő eseményekkel összefüggésben, különös tekintettel az intézmények és a felsőoktatási közösség tagjaival szembeni erőszakos támadásokra, de ideértve a diszkriminatív politikák vagy gyakorlatok alkalmazását, a kutatási tevékenységek vagy a véleménynyilvánítás indokolatlan korlátozását, az alaptalan büntetőeljárások indítását vagy őrizetbe vételeket is, valamint a szakszervezetek létrehozására és az azokhoz való csatlakozásra vonatkozó korlátozásokat; arra ösztönözzék a partnerországokat, hogy hozzanak létre egy keretet a tudományos élet szabadsága és az intézményi autonómia számára, és felügyeljék ezen alapvető jogok végrehajtását; biztosítsák, hogy a partnerországokkal kötött bármely nemzetközi együttműködési megállapodás tiszteletben tartsa ezeket az elveket; i) a tudományos élet szabadsága és az intézményi autonómia védelmét és megóvását vegyék fel az uniós csatlakozáshoz teljesítendő koppenhágai kritériumok közé a tudományos élet szabadsága elleni, tagállamokbeli – például a CEU esetében Magyarországon tapasztalt – támadások megelőzése érdekében; j) ösztönözzék valamennyi államot – ahogyan azt a legtöbb uniós tagállam már megtette – a Biztonságos Iskolák Nyilatkozatának, valamint fegyveres konfliktusok idején az iskolák és egyetemek katonai felhasználása elleni védelméről szóló kísérő iránymutatásainak jóváhagyására és végrehajtására, amely útmutatást nyújt az alapvető értékek, különösen a tudományos élet szabadsága és az intézményi autonómia védelmével kapcsolatos felelősség vállalásában, a felsőoktatással szembeni erőszakos és kényszert alkalmazó támadásokkal összefüggésben; k) az ENSZ-szel, az Európa Tanáccsal, a nemzetközi ügynökségekkel, a civil társadalommal és a felsőoktatási közösségekkel együttműködve alakítsanak ki mechanizmusokat a felsőoktatás és az egyes kutatók elleni támadások, fenyegetések és indokolatlan korlátozások nyomon követésére és bejelentésére; továbbá a figyelemfelhívás érdekében erősítsék meg és ösztönözzék a nyomon követést, vonják felelősségre a támadások elkövetőit, valamint fokozzák erőfeszítéseiket a tudományos élet szabadsága elleni támadások megelőzése, illetve a támadásokra adandó válaszlépések tekintetében; l) ösztönözzék és bátorítsák az egyetemi közösségekkel és azon szervezetekkel való rendszeres párbeszédeket és az azokon való részvételt, amelyek küldetése a felsőoktatási közösségek védelme és a tudományos élet szabadságának előmozdítása, a legjobb szakpolitikai keretek, kezdeményezések és támogató stratégiák kidolgozása révén a tudományos élet szabadsága érdekében; m) járuljanak hozzá a tudományos élet szabadságának megsértésével – különösképpen az erőszakos támadásokkal – kapcsolatos vizsgálatok gyors, alapos és átlátható lefolytatását lehetővé tevő kapacitások fejlesztéséhez; javítsák a tudományos élet szabadsága elleni támadások megelőzésére és azok válaszára irányuló erőfeszítéseket, és tegyenek meg minden észszerű intézkedést az elkövetők felelősségre vonása érdekében; n) segítsék elő a tudományos élet szabadságát vagy a felsőoktatási intézmények tudományos autonómiáját indokolatlan mértékben korlátozó jogszabályok és előírások reformjára irányuló kutatási és támogató, valamint a felsőoktatási rendszerek számára az állam, a vállalatok vagy egyéb nem állami szereplők általi beavatkozással, illetve a támadásokkal szemben védelmet biztosító intézményi autonómia előmozdítását szolgáló tevékenységeket és óvja meg a felsőoktatást a politizálással és az ideológiai manipulációval szemben; o) bilaterális és multilaterális együttműködés keretében fokozzák diplomáciai erőfeszítéseiket a partnerországokkal az aggodalomra okot adó, a tudományos élet szabadságát fenyegető vagy sértő eseményekkel összefüggésben, különös tekintettel az intézmények és a felsőoktatási közösség tagjaival szembeni erőszakos támadásokra, de ideértve a diszkriminatív politikák vagy gyakorlatok alkalmazását, a kutatási tevékenységek vagy a véleménynyilvánítás indokolatlan korlátozását, az alaptalan büntetőeljárások indítását vagy őrizetbe vételeket is; p) vizsgálják felül az emberijog-védőket támogató és védelmező jelenlegi mechanizmusokat annak érdekében, hogy azonosítsák a tudományos élet szabadsága elleni támadásokat, valamint nyújtsanak segítséget támadások esetén, beleértve a sürgős védelmet és támogatást – többek között fizikai védelem biztosításához, jogi és vízumügyi támogatáshoz, orvosi támogatáshoz, a bírósági eljárások és a fogva tartás nyomon követéséhez, tanácsadáshoz és lobbizáshoz, valamint a száműzetésben élők hosszú távú támogatásához – szükséges kapacitás fejlesztése érdekében; különösen szólítsák fel a demokrácia és az emberi jogok európai eszközét arra, hogy sorolja prioritásai közé a tudományos élet szabadságának előmozdítását és a veszélyben lévő tudományos közösség tagjainak támogatását; q) vizsgálják felül a tudományos mobilitás jelenlegi programjait és forrásait, és az oktatási és kutatási együttműködés egyéb formáit, többek között azok feltételrendszerét, jelentkezési eljárásait, követelményrendszerét, időkereteit és menetrendjeit azzal a céllal, hogy elháruljanak azok az akadályok, amelyek esetleg nem engedik, hogy a máskülönben alkalmasnak minősülő, veszélyeztetett tudományos dolgozók vagy hallgatók éljenek a programok nyújtotta lehetőségekkel, intézményekhez történő kihelyezésekkel vagy egyéb forrásokkal; támogassák az EU által finanszírozott meglévő projekteket, például a „tudományos menedéket”, amelyek arra törekszenek, hogy jobban tudatosítsák a felsőoktatási ágazatban a tudományos élet szabadságának fontosságát és a társadalom egészére gyakorolt következményeket, amint e a szabadságot elnyomják; r) biztosítsák, hogy a harmadik országoknak nyújtott makroszintű uniós pénzügyi támogatási programok és az európai pénzintézetek politikái ne ássák alá a tudományos élet szabadságát azáltal, hogy olyan politikákat támogatnak, amelyek csökkentik az oktatási ágazatban a nemzeti jövedelem elosztását; s) lehetőleg a nem oktatási és kutatási költségvetésből és az Unió pénzeszközeiből nyújtott támogatással kifejlesztett és finanszírozott szinergiákkal hozzanak létre új kezdeményezéseket a meglévő és jövőbeni programok, például az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA III), a Horizont 2020 és az Erasmus+ valamint az uniós finanszírozású új programok kapcsán a Marie Skłodowska-Curie-cselekvések keretében a nemzetközi védelemre jogosító státusszal rendelkező, veszélyeztetett tudományos dolgozók, kutatást végző és diplomával rendelkező hallgatók európai felsőoktatási intézményekhez és kutatóintézetekhez való átvételének támogatására; t) támogassák a folyamatban lévő normatív erőfeszítéseket regionális és nemzetközi szinten, többek között egy, a tudományos élet szabadságáról és a felsőoktatási intézmények autonómiájáról szóló nemzetközi nyilatkozat elfogadásával; arra ösztönözzék az EU-t és tagállamait, hogy nyújtsanak be kezdeményezést a tudományos élet szabadságáról az ENSZ Emberi Jogi Tanácsához; u) biztosítsák az Európai Egyetemközi Központ és az Emberi Jogok és Demokrácia Globális Campusa folyamatos, magas szintű támogatását, mint az EU által az emberi jogi oktatás világszerte nyújtott támogatásának zászlóshajója;