Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Olaszország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Olaszország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0413 final */





Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Olaszország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Olaszország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3], tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira[4], tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére, tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére, tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére, tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére, mivel: (1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén. (2) A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat. (3) Az állam-, illetve kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt. (4) A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el Olaszország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Olaszország 2012–2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU rendeletnek[5] megfelelően kiadta Olaszország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét[6]. (5) A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést[7], amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[8], amelyben Olaszországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. (6) Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást. (7) A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette az Olaszországra vonatkozó érintő részletes vizsgálat eredményeit[9]. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Olaszországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek konkrét nyomon követést és határozott szakpolitikai intézkedéseket tesznek szükségessé. A határozott szakpolitikai fellépéseket és figyelmet különösen a tartósan magas szintű államadósság indokolja, amely mellett a termelékenység lassú növekedését eredményező gyenge külső versenyképesség jelent problémát, amelyet az elhúzódóan rossz növekedés csak tovább súlyosbít. (8) Olaszország 2014. április 22-én benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját és a 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. (9) A stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja a strukturális értelemben vett egyensúlyi költségvetési pozíció elérésére vonatkozó középtávú költségvetési cél megvalósítása 2016-ra, mindeközben megfelelve az adósságszabálynak a 2013–2015 közötti átmeneti időszakban. A program megerősíti a strukturális értelemben vett egyensúlyi költségvetési pozíció elérésére vonatkozó középtávú költségvetési célt, ami összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A programidőszakra tervezett (újraszámított) strukturális kiigazítás 2014-ben a GDP 0,2 százalékpontjának, 2015-ben pedig 0,4 százalékpontjának felel meg. A program szerint a középtávú cél elérése érdekében végrehajtani tervezett kiigazítás korlátozott mértékét a nehéz gazdasági feltételek, valamint egy strukturális reformokat tartalmazó ambiciózus program végrehajtásának szükségessége indokolják. Konkrétan számos strukturális reformot terveznek, amelyek a várakozások szerint pozitív hatást gyakorolnak majd a potenciális gazdasági növekedésre és az elkövetkező években végül csökkentik a GDP-arányos államadósságot. A programidőszakra tervezett strukturális kiigazítás lehetővé tenné Olaszország számára, hogy a 2013–2015 közötti átmeneti időszakban megfeleljen az adósságcsökkentési referenciaértéknek, részben a 2014–2017 között végrehajtandó ambiciózus (éves szinten a GDP 0,7 százalékpontjának megfelelő összegű) privatizációs tervnek köszönhetően. Különösen a program későbbi évei tekintetében a program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet nem hagyott jóvá független szerv – valamelyest optimista. 2014-re vonatkozóan a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való eltéréssel számolnak; amennyiben ez a következő évben megismétlődik, az eltérés a kiadási referenciaérték alapján is jelentősnek értékelhető. Ezen felül a költségvetési célok elérését nem támogatják teljes mértékben kellően részletes intézkedések, különösen 2015-öt követően. A Bizottság 2014. évi tavaszi előrejelzése az adósságcsökkentési referenciaérték megsértését vetíti előre 2014-re, mivel az előre jelzett strukturális kiigazítás (mindössze a GDP 0,1 százalékpontja) elmarad a GDP 0,7 százalékpontjának megfelelő szükséges strukturális kiigazítástól. A program 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése és a bizottsági előrejelzés alapján a Tanács úgy véli, hogy további erőfeszítésekre van szükség – 2014-ben is – a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek való megfelelés érdekében. (10) A termelési tényezőkre vonatkozó adóterhek csökkentésére irányuló legutóbbi fellépések korlátozottan valósultak csak meg. Ezért lehetőség van az adóterheknek a fogyasztásra, a vagyonra és a környezetvédelmi adókra történő további átcsoportosítására, szigorúan betartva a költségvetési célokat. A fogyasztás tekintetében az adórendszer szerkezetének javításához elengedhetetlen a kedvezményes héamérték és a közvetlen adók felülvizsgálata, kellő figyelmet fordítva a lehetséges elosztási hatás csökkentésének szükségességére. A vagyont illetően a kataszteri értékeknek az aktuális piaci értékkel összhangban történő felülvizsgálata lehetővé tenné az ingatlanokat terhelő méltányosabb, rendszeresített adó alkalmazását. Az adóreformról szóló, nemrégiben elfogadott kerettörvény lehetőséget kínál e szükséges reformok végrehajtására. A kihívás nagysága miatt az adórendszerre vonatkozó fellépéseket ki kell egészíteni az adóigazgatás és az adózási morál javítására irányuló további intézkedésekkel, valamint – az állami finanszírozás és az előírásokat betartó adófizetők számára egyaránt terhet jelentő – adócsalás, az árnyékgazdaság és a be nem jelentett munkavégzés leküzdését célzó határozott intézkedésekkel. E tekintetben az adóreformról szóló kerettörvény számos olyan intézkedést irányoz elő, amelyek megerősítik az adóigazgatást: az adórésre vonatkozó átfogó becslés és ellenőrzési rendszer, egyszerűsítési intézkedések, az adófizetőkkel fenntartott kapcsolat javítására irányuló fellépések, az adótartozás helyi beszedésének javítására irányuló intézkedések és az adóellenőrzések megszilárdítása. Az előre kitöltött adóbevallások 2015-től való bevezetéséről szóló határozat további fontos lépés az adózási morál javítása felé. (11) Az elfogadott intézkedések alapos és gyors végrehajtása – mind a meglévő végrehajtási hiányosságokat, mind pedig a további késedelem megelőzését tekintve – továbbra is a legnagyobb kihívás Olaszország számára. Az ország végrehajtási teljesítményének javítása – és általánosabban véve a a szakpolitikai intézkedések zökkenőmentesebb megvalósítása – tekintetében a fő mozgatórugót a fokozott koordináció és a kormányzat különböző szintjei közötti hatékony hatáskörmegosztás jelenti. Mindez elősegítheti az uniós pénzeszközök kezelését, amely tekintetében ezidáig csak részleges és be nem fejezett fellépésekre került sor, különösképpen a déli régiókban. Az uniós pénzeszközök kezelése terén továbbra is elégtelen az igazgatási kapacitás, valamint az átláthatóság, az értékelés és a minőségellenőrzés hiánya mutatkozik. A közszolgáltatás minősége szempontjából is előnyökkel jár a nagyobb hatékonyság és a szolgáltatás-központúság, valamint az emberierőforrás-menedzsmentben bekövetkező változások. A korrupció továbbra is komoly teherként nehezedik Olaszország termelési rendszerére, valamint a politikai és intézményi háttérbe vetett bizalomra. Az elévülési időt is felül kell vizsgálni. A hatékony korrupció ellenes küzdelem megköveteli a közigazgatás értékelésével és átláthatóságával foglalkozó nemzeti korrupcióellenes hatóság megfelelő felhatalmazását is. A polgári igazságszolgáltatás hiányosságai fennmaradtak, és az elfogadott intézkedések hatásait figyelmesen nyomon kell követni. (12) A Banca d'Italia felügyelete alatt az elmúlt év során elvégzett célzott eszközminőség-elemzésre építve továbbra is fontos az értékvesztett eszközök kezelésének javítása és azok kivezetésének elősegítése annak érdekében, hogy a bankok bővíteni tudják a reálgazdaságnak nyújtott hitelkínálatot. A forráshoz jutás tekintetében az eddig meghozott fő intézkedések arra összpontosítottak, hogy a vállalatok számára megkönnyítsék a hitelhez való hozzáférést, azonban a bankhitelektől eltérő finanszírozási eszközök kialakítása továbbra is korlátozott maradt, különösen a kis- és középvállalkozások esetében. A bankok vállalatirányítása terén történt kezdeményezések – különösen a Banca d'Italia által a közelmúltban közzétett új alapelvek – üdvözlendők. Ugyanakkor ezek hatása függ azoknak a bankok általi megfelelő végrehajtásától és az érvényesítéstől. Különösképpen indokolt még a legnagyobb szövetkezeti bankok (banche popolari) szoros felügyelete. (13) A munkaerő-piaci helyzet 2013-ban tovább romlott: Olaszországban a munkanélküliség 12,2%-ra emelkedett, az ifjúsági munkanélküliség pedig elérte a 40%-ot. A munkaerő-piaci és a bérmegállapítással kapcsolatos elfogadott reformok hatékony végrehajtásának biztosítása elengedhetetlen annak garantálásához, hogy a munkaerőpiacról való rugalmasabb kilépés, a munkaerőpiacra való jobban szabályozott rugalmas belépés, a munkanélküli ellátások átfogóbb rendszere, valamint a bérek és a termelékenység jobb összhangja tekintetében a várt előnyök megvalósuljanak. Az elhelyezkedési szolgáltatások hatékonyságának az állami foglalkoztatási szolgálatok megerősítése révén történő javítására vonatkozó tervek késedelmet szenvedtek, ezért ezeket fel kell gyorsítani. A munkahelyteremtés ösztönzését célzó intézkedéseket rövid távon ki kell egészíteni a szegmentációval foglalkozó intézkedésekkel. Egészében az olasz munkaerőpiac továbbra is szegmentált és a részvétel alacsony, ami különösen a nőket és a fiatalokat érinti. Az idáig tett korlátozott lépéseket tehát ki kell bővíteni az ifjúsági garancia célkitűzéseivel összhangban is. A növekvő szegénység és társadalmi kirekesztettség mellett csökken a háztartások rendelkezésére álló jövedelem. Olaszországban a háztartások rendelkezésére álló jövedelem csökkenőben van, amihez növekvő szegénység és társadalmi kirekesztettség járul, különösen érintve a gyermekes családokat. Olaszországban a szociális kiadások többnyire az idősekre irányulnak, kevésbé összpontosítanak az aktivizálásra, korlátozottan foglalkozva így a szegénység és társadalmi kirekesztettség kockázatával. A nemrég bevezetett kísérleti szociális támogatási rendszer egy szociális hálót kíván biztosítani. A rendszernek az ország egészére való kiterjesztése megköveteli a szociális kiadások és a szolgáltatások hatékonyságának növelését az egész területen. (14) Valamennyi, azaz alap-, közép- és felsőfokú oktatási szinten egyaránt erőfeszítéseket kell tenni az oktatási teljesítmény és a humánerőforrás-adottságok javítása érdekében. A tanári hivatás, amelyet jelenleg egyetlen karrierútvonal jellemez, korlátozott szakmai fejlődési lehetőséget nyújt. Az oktatói életpálya-lehetőségek diverzifikálása, valamint a szakmai előmenetelnek az érdemekkel és a teljesítménnyel való jobb párhuzamba állítása az iskolaértékelések általánosításával karöltve jobb oktatási eredményekhez vezethet. Az oktatás és a munkaerőpiac közötti zökkenőmentes átmenet biztosításához a közép- és felsőfokú oktatási szinten elengedhetetlennek tűnik a gyakorlati képzésnek a munkaalapú tanulás és szakképzés révén történő megerősítése és bővítése. A kérdésben hozott 2013. évi törvényrendelet – amely létrehozta a képesítések nemzeti nyilvántartását – nélkülözhetetlen a képesítések országos szintű elismerésének biztosításához. Az ez irányba történt első fellépésekre építve, az egyetemek állami finanszírozásának a kutatás és az oktatási teljesítmény alapján történő elosztásának ösztönzése azzal az előnnyel járna, hogy az egyetemek minőségi javulásához való hozzájárulás mellett potenciálisan növelné az ország még mindig alacsony kutatási és innovációs potenciálját. (15) A még inkább vállalkozás- és polgárbarát közeg kialakítására tettek bizonyos lépéseket, azonban ezek hatását a végleges jóváhagyás elhúzódása és a végrehajtás terén mutatkozó hiányosságok hátráltatják. A szakmai szolgáltatások, a biztosítás, üzemanyag-forgalmazás, a kiskereskedelem és a postai szolgáltatások piacán még mindig számos akadály (fenntartott szolgáltatási területek, koncessziós/engedélyezési rendszerek stb.) hátráltatja a versenyt. Meg kell szüntetni a közbeszerzési rendszert befolyásoló számos hiányosságot is. További prioritást jelent a helyi közszolgáltatások terén zajló verseny fokozása. Mindenekelőtt végre kell hajtani a hatályos jogszabályt, amely előírja, hogy a házon belüli ügyletekre vonatkozó kritériumokról szóló uniós jognak meg nem felelő hatályos szerződéseket 2014. december 31-ig módosítani kell. (16) Az infrastruktúrában fennálló akadályok hátráltatják az energiapiac megfelelő működését. A közlekedés tekintetében különös figyelmet és fellépést igényel az intermodális infrastruktúra hiánya, valamint az olasz kikötőknek a hátországgal fennálló szinergiáinak és összeköttetéseinek hiánya. A széles sávú lefedettség tekintetében Olaszországban vannak még rosszul lefedett, nem városi területek. (17) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Olaszország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, valamint értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Olaszország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait. (18) A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Olaszország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[10] különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi. (19) A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és stabilitási programot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi. (20) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte az euróövezet egészének gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Olaszországnak biztosítania kell ezen ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is, AJÁNLJA, hogy Olaszország 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében: 1. Tekintettel a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeihez, nevezetesen az adósságcsökkentési szabályhoz képest a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése alapján mutatkozó eltérésre, erősítse meg a 2014-re vonatkozó költségvetési intézkedéseket. 2015-ben jelentős mértékben erősítse meg a költségvetési stratégiát az adósságcsökkentési referenciaértéknek való megfelelés érdekében. Ezt követően biztosítsa, hogy az államadósság kellően csökkenő pályára álljon; valósítsa meg az ambiciózus privatizációs tervet; hajtson végre növekedésbarát költségvetési kiigazítást, amely a bejelentett jelentős megtakarításokon alapul, amelyek a közkiadások hatékonyságának és minőségének valamennyi kormányzati szinten való tartós javításából erednek, miközben megőrzi a növekedést előmozdító kiadásokat, például a K+F, az innováció, az oktatás és az alapvető infrastrukturális projektek támogatását. Garantálja a költségvetési tanács függetlenségét és lehető leghamarabb, de legkésőbb 2014 szeptemberéig biztosítsa teljes körű működőképességét, kellő időben ahhoz, hogy értékelni tudja a 2015. évi költségvetésiterv-javaslatot. 2. Folytassa az adóterheknek a termelési tényezőkről a fogyasztásra, a vagyonra és a környezetvédelmi adókra történő átcsoportosítását a költségvetési céloknak megfelelően. Ennek érdekében értékelje a munkát terhelő adóék közelmúltbeli csökkentésének eredményességét és biztosítsa annak finanszírozását 2015-re, vizsgálja felül a közvetlen adók hatályát és szélesítse ki az adóalapot, különösen a fogyasztás tekintetében. Fontolja meg a dízelüzemanyagra és a benzinre kivetett jövedéki adók összehangolását és inflációkövető indexálását, továbbá szüntesse meg környezeti szempontból káros támogatásokat. 2015 márciusáig hajtsa végre az adóreformról szóló kerettörvényt, ideértve a kataszteri rendszer reformjához vezető rendeletek elfogadását az ingatlanadóra irányuló reform hatékonyságának biztosítása érdekében. Folytassa az adómorál javítását az adórendszer kiszámíthatóságának fokozása, az eljárások egyszerűsítése, az adótartozások behajtásának javítása és az adóigazgatás korszerűsítése révén. Folytassa az adócsalás elleni küzdelmet és tegyen további lépéseket az árnyékgazdaság és a be nem jelentett munkavégzés felszámolása érdekében. 3. A kormányzás minden szintjén tegye világossá a hatásköröket a közigazgatás hatékonyságának növelésére irányuló szélesebb körű erőfeszítés keretében. Biztosítsa az uniós pénzeszközök jobb kezelését az igazgatási kapacitás, valamint az átláthatóság, az értékelés és a minőségellenőrzés javítására irányuló határozott fellépések révén, különösképpen a déli régiókban. Növelje tovább a korrupcióellenes intézkedések hatékonyságát, többek között az elévülési idő 2014 végéig történő felülvizsgálata, valamint a nemzeti korrupció ellenes hatóság hatáskörének megerősítése révén. Időben kövesse nyomon a polgári igazságszolgáltatás hatékonyságának növelése érdekében elfogadott reformok hatását azzal a céllal, hogy biztosítsa azok eredményességét, és szükség esetén hozzon kiegészítő intézkedéseket. 4. Erősítse meg a bankszektor ellenállóképességét és biztosítsa, hogy képes legyen az értékvesztett eszközöket kezelni és kivezetni a reálgazdaságnak nyújtott hitelezés újraélesztése érdekében. Támogassa a vállalatok, elsősorban a kis-és középvállalkozások hozzáférését a nem banki finanszírozáshoz. Folytassa az eredményes vállalatirányítási gyakorlatok támogatását és nyomon követését a teljes bankszektorban, különös figyelmet fordítva a nagy szövetkezeti bankokra (banche popolari) és az alapítványokra, a pénzügyi közvetítő szerep hatékonyságának javítása céljából. 5. 2014 végéig értékelje munkaerő-piaci és a bérmegállapítással kapcsolatos reformok hatását a munkahelyteremtésre, az elbocsátási eljárásokra, a munkaerő-piaci dualitásra és a költség-versenyképességre, valamint vizsgálja meg a további fellépések szükségességét. törekedjen a munkanélküliek átfogó szociális védelmére, miközben korlátozza a bérkiegészítési rendszer alkalmazását a munkaerő-átcsoportosítás elősegítése érdekében. Erősítse meg az aktív és passzív munkaerő-piaci intézkedések közötti kapcsolatot (a 2014 szeptemberéig kidolgozandó részletes intézkedési ütemtervvel kezdve), és szilárdítsa meg országszerte az állami foglalkoztatási szolgálatok koordinációját és teljesítményét. Fogadjon el hatékony fellépéseket a nők foglalkoztatásának támogatására a hátráltató adóügyi tényezőket csökkentő intézkedések 2015 márciusáig történő elfogadásával, és megfelelő gyermekfelügyeleti szolgáltatások nyújtása révén. Nyújtson megfelelő szolgáltatásokat országszerte a nem regisztrált fiataloknak és biztosítsa, hogy 2014 végéig a magánszektor határozottabban elköteleződjön amellett, hogy minőségi tanulószerződéses gyakorlati képzést és szakmai gyakorlatokat kínáljon. A szegénységnek és a társadalmi kirekesztettségnek való kitettség kezelése érdekében – adósemleges módon – fejlessze a kísérleti szociális támogatási rendszert oly módon, hogy az garantálja a megfelelő célzottságot, a szigorú feltételeket és a területi egységességet, egyúttal erősítse meg az aktivizáló intézkedéseket. Növelje az alacsony jövedelmű gyermekes háztartásokat segítő családtámogatási rendszerek és minőségi szolgáltatások hatékonyságát. 6. Hajtsa végre az iskolákat értékelő nemzeti rendszert az oktatási eredmények javítása és a korai iskolaelhagyás arányának csökkentése érdekében. Növelje a munkaalapú tanulás alkalmazását a középfokú szakképzésben és erősítse meg a szakmai jellegű felsőoktatást. Hozza létre a képesítések nemzeti nyilvántartását a képesítések széles körű elismerésének biztosításához. Biztosítsa, hogy az állami finanszírozás megfelelőbben jutalmazza a felsőoktatás és a kutatás minőségét. 7. Fogadja el a szabályozási környezetnek a polgárok és vállalkozások számára történő egyszerűsítésére irányuló, függőben lévő jogalkotási javaslatot és foglalkozzon a hatályos jogszabályok hiányosságaival. Ösztönözze a piacok megnyitását és szüntesse meg a szakmai szolgáltatások és a helyi közszolgáltatások, a biztosítás, az üzemanyag-forgalmazás, a kiskereskedelem és a postai szolgáltatások piacán folyó versenyt korlátozó akadályokat és korlátozásokat. Fokozza a közbeszerzések hatékonyságát, különösképpen az eljárások egyszerűsítésével, köztük az elektronikus közbeszerzés alkalmazása, a központi beszerző szervek ésszerűsítése, valamint az odaítélés előtt és után alkalmazandó szabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása révén. A helyi közszolgáltatások terén szigorúan hajtsa végre a házon belüli ügyletekre vonatkozó kritériumoknak meg nem felelő szerződések 2014. december 31-ig történő helyesbítéséről rendelkező jogszabályokat. 8. 2014 szeptemberéig biztosítsa a közlekedési hatóság gyors és teljes működőképessé tételét. Hagyja jóvá az energiaágazatban a stratégiai infrastruktúra listáját, valamint javítsa a kikötők üzemeltetését és a hátországgal fennálló összeköttetést. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. [2] HL L 306., 2011.11.23., 25. o. [3] COM(2014) 413 final. [4] P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129. [5] HL L 140., 2013.5.27., 11. o. [6] C(2013) 8005 final. [7] COM(2013) 800 final. [8] COM(2013) 790 final. [9] SWD(2014) 83 final. [10] Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.