[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 5.9.2006

SEC(2006) 1093

BIZOTTSÁGI SZEMÉLYZETI MUNKADOKUMENTUM

Kísérő dokumentum a következőhöz: Javaslat: AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS AJÁNLÁSA az egész életen át tartó tanulás Európai Képesítési Keretrendszerének létrehozásáról A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA

{COM(2006) 479 végleges}{SEC(2006) 1094}

BIZOTTSÁGI SZEMÉLYZETI MUNKADOKUMENTUM

AZ EURÓPAI KÉPESÍTÉSI KERETRENDSZER LÉTREHOZÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA

A villámgyors technológiai és gazdasági változások és az öregedő népesség Európájában az egész életen át tartó tanulás – ideértve mind az oktatást mind pedig a képzést – elengedhetetlenné vált. A polgárok tudásának, készségeinek és kompetenciáinak folyamatos naprakészen tartásának és megújításának igénye elengedhetetlen az EU versenyképességéhez és szociális kohéziójához. Az egész életen át tartó tanulás megvalósítását ugyanakkor bonyolulttá teszi a kommunikáció és az együttműködés hiánya a különböző rendszerekben és országokban tevékenykedő oktatási és képzési szolgáltatók és hatóságok között. Az ebből következő korlátok akadályozzák az egyes polgárok hozzáférését az oktatáshoz és a képzéshez, és megnehezítik, hogy a különböző intézményekben szerzett képesítéseiket kombinálják, és így egész életükön át tanuljanak. Ráadásul az európai munkaerőpiacon belüli munkavállalói és tanulói mobilitást akadályozhatja az olyan szabályozások hiánya, amelyek lehetővé tennék a polgároknak képesítéseik átvitelét az egyik tanulási környezetből a másikba.

Ez a hatásvizsgálat azokat a választási lehetőségeket tekinti át, amelyeket az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság mérlegelt, ezekre a kérdésekre választ keresve. Aláhúzza azt a hozzáadott értéket, amelyet az Európai Képesítési Keretrendszer (EKKR)[1] hordozna, európaszerte megkönnyítve az egész életen át tartó tanulást és csökkentve a mobilitás korlátait.

Amint ez a hatásvizsgálat és az ajánlattervezet megállapítja, az EKKR a képesítések összehasonlítása és Európán belüli átvitelének megkönnyítése révén megfeleltető-eszközként és semleges viszonyítási pontként működne. Ezenkívül katalizátora lenne az oktatási és képzési rendszerek reformjának és a tényleges, egész életen át tartó tanulás megvalósításának. Az EKKR kifejlesztése ezért központi jelentőségű az EU lisszaboni növekedési és foglalkoztatási partnerségben meghatározott célkitűzéseinek teljesítéséhez.

Az EKKR a tanulási eredmények 8 referenciaszintjére épülne, amely minden tanulásra kiterjed, ideértve a közoktatást, a szakképzést és a felsőoktatást, és egy elfogadott elv- és kritériumhalmaz támogatná. Az EKKR-t referenciaként használni kívánó tagállamoktól és ágazatoktól elvárnák, hogy ragaszkodjanak ezekhez az elvekhez és kritériumokhoz. Az EKKR ugyanakkor nem helyettesíti a nemzeti képesítési szinteket, és nem szándéka átvenni egyetlen megalapozott nemzeti rendszer vagy keretrendszer szerepét sem. (A Szerződés 149. és 150. cikke bármilyen szabályozó intézkedést kizár az oktatás és képzés terén. Ellenben ezen a téren az EU valamennyi politikája támogatja és kiegészíti a tagállamok tevékenységeit, ugyanakkor teljes mértékben tiszteletben tartja a tagállamoknak az oktatás és szakképzés tartalmára és szervezeti felépítésére vonatkozó hatáskörét.)

Az első mérlegelt lehetőség nem von magával cselekvést (az Európai Unió részéről), és a képesítések összehasonlíthatóságára, átláthatóságára és átvitelére jelenleg vonatkozó szabályozások folytatását jelentené. Ez a lehetőség viszont nem felelne meg a tagállamoknak, amelyek a fentiekben vázolt problémák orvoslására közös európai referenciát vagy eszközt igényelnek.

Második lehetőség egy bizottsági közlemény. Ez viszont olyan eszköz, amelyet a tagállamok és az Európai Parlament közreműködése nélkül fogadnának el. Ez a lehetőség így nem teremtené meg az EKKR nemzeti szintű végrehajtásához szükséges politikai elkötelezettséget a tagállamok részéről.

Harmadik lehetőség egy bizottsági ajánlás a Szerződés 150. cikke szerint, amely a szakképzésre vonatkozik. Ez az alternatíva ugyanakkor kizárja az oktatásra vonatkozó 149. cikket, ami pedig az EKKR lényeges összetevője. Ezenkívül a második lehetőséghez hasonlóan szintén olyan eszköz lenne, amely a hivatalos elfogadásba nem vonja be a tagállamokat és az Európai Parlamentet, és így továbbra sem teremtené meg az EKKR végrehajtásához szükséges szintű politikai elkötelezettséget.

A negyedik figyelembe vett lehetőség az EKKR-nek egy jogi eszköz révén való létrehozása, mégpedig egy európai parlamenti és tanácsi ajánlással a Szerződés 149. és 150. cikke szerint. Ez az eszköz mind az oktatásra mind pedig a képzésre kiterjedne, amelyek az EKKR egész életen át tartó tanulási szempontjából azonos fontosságú célkitűzések és összetevők. Azt ajánlaná, hogy a tagállamok önkéntes alapon használják az EKKR-t, megfeleltető-eszközként a képesítések összehasonlításához, valamint átláthatóságuk és átvitelük megkönnyítéséhez európaszerte.

Ötödik lehetőség az EKKR-nek egy jogi eszköz révén való végrehajtása, mégpedig egy európai parlamenti és tanácsi határozattal a Szerződés 150. cikke szerint. Mindazonáltal ez az alternatíva újra kizárja az oktatásra vonatkozó 149. cikket. Ráadásul határozat lenne, amely a nemzeti képesítési rendszereiket az EKKR-hez kapcsoló tagállamok számára elveket és kötelezettségeket fogad el. Az érdekelt felek (tagállamok, szociális partnerek, ágazatok és mások) elsöprő többsége szerint ugyanakkor az EKKR-nek teljes mértékben önkéntesnek kell lennie.

Ebben az összefüggésben érdemes hangsúlyozni, hogy a választott eszköztől függetlenül ez az eszköz nem fog vonatkozni a szakmai képesítések elismeréséről szóló 2005/36/EK irányelv[2] által szabályozott helyzetekre, amely az egyetlen olyan jogilag kötelező erejű eszköz, amely mind a nemzeti hatóságnak mind pedig a migráns személynek jogokat és kötelezettségeket ír elő. Az irányelv által nem szabályozott helyzetekben fogja az EKKR lehetővé tenni az összehasonlítást két tagállam nemzeti képesítési rendszere/képesítési keretrendszere között, amennyiben a migráns személy az egyik tagállamban vett részt képzésen, és a másikban dolgozik vagy tanul.

Összehasonlítva a fenti lehetőségek erősségeit és gyöngéit, az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság a negyedik lehetőség javaslása mellett döntött, amely lehetővé teszi a Bizottságnak, hogy – a tagállamokkal és a szociális partnerekkel együttműködve – választ adjon az azonosított kihívásokra és megfelelő megoldásokat találjon. A tagállamok és az érdekelt felek elvárásainak is ez a lehetőség felel meg legjobban. Ez nyújtaná a legjobb alapot az EKKR sikeres végrehajtásához és annak a valódi hozzáadott értéknek az eléréséhez, amelyet az európai dimenzió a képesítések és képesítési rendszerek révén adhat a polgároknak az egész életen át tartó tanulás és mobilitás terén.

[1] A terminológiáról tájékoztató feljegyzés található ennek a hatásvizsgálatnak a végén.

[2] HL L 255., 2005.9.30., 22. o.