EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2021.4.21. COM(2021) 189 final 2021/0104(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a 2013/34/EU irányelvnek, a 2004/109/EK irányelvnek, a 2006/43/EK irányelvnek és az 537/2014/EU rendeletnek a fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati beszámolás tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) {SEC(2021) 164 final} - {SWD(2021) 150 final} - {SWD(2021) 151 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai A számviteli irányelvet módosító, a nem pénzügyi információk közzétételéről szóló irányelvet (2014/95/EU irányelv, NFRD) 2014-ben fogadták el. Az NFRD hatálya alá tartozó vállalatoknak először 2018-ban (a 2017-es pénzügyi évre vonatkozóan) kellett az irányelv rendelkezéseinek megfelelően beszámolniuk. Az NFRD a nagy méretű, átlagosan 500 főt meghaladó alkalmazotti létszámmal rendelkező, közérdeklődésre számot tartó gazdálkodó egységekre, valamint azokra a közérdeklődésre számot tartó gazdálkodó egységekre vonatkozik, amelyek olyan nagy vállalatcsoport anyavállalatai, ahol az alkalmazottak átlagos létszáma összevont alapon meghaladja az 500 főt. Az NFRD mentesíti a leányvállalkozásokat a beszámolási kötelezettségük alól, ha az anyavállalatuk a beszámolást az egész csoportra vonatkozóan teljesíti, beleértve a leányvállalkozásokat is. Körülbelül 11 700 vállalat tartozik az NFRD beszámolási követelményeinek hatálya alá. Az NFRD bevezette azt a követelményt, hogy a vállalkozásoknak be kell számolniuk mind arról, hogy a fenntarthatósággal kapcsolatos kérdések hogyan befolyásolják teljesítményüket, helyzetüket és fejlődésüket („kívülről befelé” szemlélet), mind pedig az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásukról („belülről kifelé” szemlélet). Ezt gyakran „kettős lényegességnek” nevezik. A Bizottság az NFRD-vel összhangban 2017-ben nem kötelező erejű iránymutatást tett közzé a beszámolókhoz a vállalatok számára. 2019-ben további iránymutatást tett közzé az éghajlattal kapcsolatos információk jelentésére vonatkozóan. Ezek az iránymutatások nem javították kellőképpen a vállalatok által az NFRD alapján közzétett információk minőségét. Az Európai Bizottság elkötelezte magát amellett, hogy az európai zöld megállapodásban és a 2020. évi munkaprogramjában javaslatot tesz a nem pénzügyi információk közzétételéről szóló irányelv felülvizsgálatára. Az európai zöld megállapodás az EU-t modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággá kívánja alakítani, ahol 2050-re megszűnik a nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás. A megállapodás elválasztja a gazdasági növekedést az erőforrás-felhasználástól, és biztosítja, hogy valamennyi uniós régió és polgár részt vegyen a fenntartható gazdasági rendszerre való, társadalmilag igazságos átállásban. Célja továbbá az EU természeti tőkéjének védelme, megőrzése és fejlesztése, valamint a polgárok egészségének és jólétének védelme a környezettel kapcsolatos kockázatokkal és hatásokkal szemben. Az NFRD felülvizsgálata hozzá fog járulni az emberközpontú gazdaság kiépítésére irányuló célkitűzéshez. Erősíteni fogja az EU szociális piacgazdaságát, ami segít annak biztosításában, hogy felkészüljön a jövő kihívásaira, és stabilitást, munkahelyeket, növekedést és beruházásokat eredményezzen. Ezek a célok különösen fontosak a Covid19-világjárvány által okozott társadalmi-gazdasági károkra, valamint a fenntartható, inkluzív és méltányos helyreállítás szükségességére tekintettel. A Bizottság fenntartható finanszírozásról szóló cselekvési tervével összhangban az EU számos intézkedést hozott annak biztosítása érdekében, hogy a pénzügyi ágazat jelentős szerepet játsszon az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek elérésében. Az európai zöld megállapodás és a fenntartható finanszírozásról szóló cselekvési terv sikeres végrehajtásához elengedhetetlen, hogy a vállalatok jobb adatokkal szolgáljanak az általuk viselt fenntarthatósági kockázatokról, valamint az emberekre és a környezetre gyakorolt saját hatásukról. Azáltal, hogy a vállalatok elszámoltathatóbbá és átláthatóbbá válnak az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásuk tekintetében, ez a javaslat hozzájárulhat a vállalkozások és a társadalom közötti kapcsolatok megerősítéséhez is. Emellett lehetőséget teremt a vállalkozások, a befektetők, a civil társadalom és más érdekelt felek számára, hogy a digitális technológiáknak köszönhetően radikálisan javítsák a fenntarthatósággal kapcsolatos információk közlésének és felhasználásának módját. A tőkepiaci unióról szóló 2019. decemberi következtetéseiben a Tanács hangsúlyozta a fenntarthatósági kockázatokra, lehetőségekre és hatásokra vonatkozó információk megbízhatóságának, összehasonlíthatóságának és relevanciájának fontosságát, és felkérte a Bizottságot, hogy vegye fontolóra egy európai nem pénzügyi beszámolási standard kidolgozását. A fenntartható finanszírozásról szóló, 2018. májusi állásfoglalásában az Európai Parlament a beszámolási követelmények továbbfejlesztését kérte a nem pénzügyi információk közzétételéről szóló irányelv keretében. A fenntartható vállalatirányításról szóló, 2020. decemberi állásfoglalásában üdvözölte a Bizottság elkötelezettségét a nem pénzügyi információk közzétételéről szóló irányelv felülvizsgálata mellett, kérte a nem pénzügyi információk közzétételéről szóló irányelv hatályának további vállalati kategóriákra történő kiterjesztését, és üdvözölte a Bizottság uniós nem pénzügyi beszámolási standardok kidolgozására irányuló kötelezettségvállalását. Az Európai Parlament emellett úgy vélte, hogy a vállalatok által az NFRD alapján közzétett nem pénzügyi információkat kötelező könyvvizsgálatnak kell alávetni. A vállalatok éves beszámolóiban közzétett fenntarthatósági információk elsődleges felhasználói a befektetők és a nem kormányzati szervezetek, a szociális partnerek és más érdekelt felek. A befektetők, köztük az eszközkezelők jobban meg akarják ismerni azokat a kockázatokat és lehetőségeket, amelyeket a fenntarthatósággal kapcsolatos kérdések jelentenek, illetve kínálnak a befektetéseiket illetően, valamint e befektetések emberekre és környezetre gyakorolt hatásait. A nem kormányzati szervezetek, a szociális partnerek és más érdekelt felek azt szeretnék, ha a vállalkozások nagyobb felelősséget vállalnának a tevékenységeik emberekre és környezetre gyakorolt hatásaiért. A jelenlegi jogi keret nem biztosítja e felhasználók információs igényeinek kielégítését. Ennek az az oka, hogy egyes vállalatok, amelyektől a felhasználók fenntarthatósággal kapcsolatos információkat szeretnének, nem számolnak be ezekről az információkról, míg a fenntarthatósági információkról beszámoló vállalatok közül sokan nem szerepeltetik a felhasználók számára releváns összes információt. Amikor az információ szerepel a beszámolóban, az gyakran nem kellően megbízható, és nem is eléggé összehasonlítható más vállalatok adataival. Az információk gyakran nehezen megtalálhatók a felhasználók számára, és ritkán érhetők el géppel olvasható digitális formátumban. Az immateriális javakra – beleértve a saját előállítású immateriális javakat is – vonatkozó információk közül kevés szerepel a beszámolókban, annak ellenére, hogy a fejlett gazdaságokban ezek az immateriális javak teszik ki a magánszektor beruházásainak többségét (pl. humán tőke, márkanév és szellemi tulajdon, valamint a kutatáshoz és fejlesztéshez kapcsolódó immateriális javak). Az elmúlt években jelentősen megnőtt a felhasználók információigénye, és szinte biztosan tovább fog nőni. Ennek számos oka van. Az egyik, hogy a befektetők egyre inkább tudatában vannak annak, hogy a fenntarthatósággal kapcsolatos kérdések veszélyeztethetik a vállalatok pénzügyi teljesítményét. A másik az olyan befektetési termékek növekvő piaca, amelyek kifejezetten törekednek bizonyos fenntarthatósági standardoknak való megfelelésre vagy bizonyos fenntarthatósági célkitűzések elérésére. További ok a szabályozás, többek között a pénzügyi szolgáltatási ágazatban a fenntartható finanszírozással kapcsolatos közzétételekről szóló rendelet és a taxonómiai rendelet. Az eszközkezelőknek és a pénzügyi tanácsadóknak mindkét szabályozás eredményeként több fenntarthatósággal kapcsolatos információra van szükségük a befektetést befogadó vállalatoktól. Végezetül a Covid19-világjárvány valószínűleg tovább fogja gyorsítani a vállalatoktól származó fenntarthatósági információk, például a munkavállalók kiszolgáltatottságával és az ellátási láncok rezilienciájával kapcsolatos információk iránti kereslet növekedését. Ezért egyre nagyobb a szakadék a vállalatok beszámolóiban szereplő fenntarthatósági információk és ezen információk szándékolt felhasználóinak igényei között. Ez egyrészt azt jelenti, hogy a befektetők nem tudják megfelelően figyelembe venni a fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatokat a befektetési döntéseikben. Ez pedig a pénzügyi stabilitást veszélyeztető, rendszerszintű kockázatokat teremthet. Másrészt a szakadék azt jelenti, hogy a befektetők nem tudják a pénzügyi erőforrásokat fenntartható üzleti modellekkel és tevékenységekkel rendelkező vállalatokhoz irányítani. Ez viszont aláássa az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek elérését. Akadályozza továbbá az érdekelt feleket abban, hogy felelősségre vonják a vállalkozásokat az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásuk miatt, ami olyan elszámoltathatósági deficitet eredményez, amely alááshatja a szociális piacgazdaság hatékony működését. A jelenlegi helyzet a beszámolásra kötelezett vállalatok számára is problémát jelent. A jelenlegi követelmények pontatlansága, valamint a meglévő magánstandardok és -keretek nagy száma megnehezíti a vállalatok számára, hogy pontosan ismerjék a közlendő információk körét. Gyakran nehézségekbe ütköznek, hogy a beszállítóktól, ügyfelektől és a befektetést befogadó vállalatoktól megszerezzék a számukra szükséges információkat. Sok vállalat az általa a jelenlegi jogi követelményeknek való megfelelés érdekében közölt információk mellett fenntarthatósággal kapcsolatos információkra vonatkozó kéréseket is kap az érdekelt felektől. Mindez szükségtelen üzleti költségeket eredményez. E javaslat célja ezért, hogy a lehető legkisebb költség mellett javítsa a fenntarthatósággal kapcsolatos beszámolást annak érdekében, hogy jobban kiaknázza a belső piacban rejlő lehetőségeket, és ezáltal hozzájáruljon a teljes mértékben fenntartható és inkluzív gazdasági és pénzügyi rendszerre való átálláshoz, összhangban az európai zöld megállapodással és az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival. A javaslat célja annak biztosítása, hogy elegendő nyilvánosan hozzáférhető információ álljon rendelkezésre azokról a kockázatokról, amelyeket a fenntarthatósággal kapcsolatos kérdések jelentenek a vállalatokra nézve, valamint maguknak a vállalkozásoknak az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásairól. Ez azt jelenti, hogy azoknak a vállalatoknak, amelyektől a felhasználóknak fenntarthatósággal kapcsolatos információkra van szükségük, közölniük kell ezeket az információkat, és a vállalatoknak be kell számolniuk minden olyan információról, amelyet a felhasználók fontosnak tartanak. A beszámolókban szereplő információnak összehasonlíthatónak, megbízhatónak és a felhasználók számára digitális technológiák segítségével könnyen fellelhetőnek és használhatónak kell lennie. Ez maga után vonja a fenntarthatósággal kapcsolatos információk státuszának megváltoztatását annak érdekében, hogy az jobban összehasonlítható legyen a pénzügyi információkéval. A javaslat hozzá fog járulni a gazdaságot érintő rendszerszintű kockázatok csökkentéséhez. Javítani fogja továbbá a pénzügyi tőke allokációját a társadalmi, egészségügyi és környezeti problémákkal foglalkozó vállalatok és tevékenységek részére. Végül pedig elszámoltathatóbbá teszi a vállalatokat az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásuk tekintetében, ezáltal bizalmat épít ki közöttük és a társadalom között. A javaslat célja, hogy csökkentse a fenntarthatósági beszámolás vállalatokat terhelő szükségtelen költségeit, és lehetővé tegye számukra a fenntarthatósággal kapcsolatos információk iránti növekvő igény hatékony kielégítését. Egyértelműséget és bizonyosságot teremt azzal kapcsolatban, hogy milyen fenntarthatósági információkról kell beszámolni, és megkönnyíti az előkészítők számára a beszámoláshoz szükséges információk beszerzését saját üzleti partnereiktől (beszállítóktól, ügyfelektől és a befektetést befogadó vállalkozásoktól). Emellett csökkentenie kell azoknak a kéréseknek a számát is, amelyeket a vállalatok a fenntarthatósággal kapcsolatos információkra vonatkozóan kapnak az éves jelentéseikben közzétett információkon felül.

Számos fontos nemzetközi kezdeményezés van folyamatban. Céljuk, hogy elősegítsék a fenntarthatósági beszámolási standardok világszintű konvergenciáját és harmonizációját. Az EU teljes mértékben támogatja ezt a törekvést. A globálisan működő uniós vállalatok és befektetők számára előnyös lesz az ilyen konvergencia és harmonizáció. A Bizottság támogatja a G20-ak, a G7-ek, a Pénzügyi Stabilitási Tanács és mások arra irányuló kezdeményezéseit, hogy nemzetközi kötelezettségvállalást alakítsanak ki a globális fenntarthatósági beszámolási standardok olyan alapszintjének kidolgozására vonatkozóan, amely az éghajlattal kapcsolatos pénzügyi közzétételekkel foglalkozó munkacsoport munkájára építene. A Nemzetközi Pénzügyi Beszámolási Standardok Alapítványának egy új fenntarthatósági standardokkal foglalkozó testület létrehozására irányuló javaslatai különösen relevánsak ebben az összefüggésben, csakúgy, mint a már meglévő kezdeményezések, köztük a Global Reporting Initiative (GRI, Globális Jelentéstételi Kezdeményezés), a Sustainability Accounting Standards Board (SASB, fenntarthatósági beszámolási standardokkal foglalkozó testület), a Nemzetközi Integrált Jelentéstételi Tanács (IIRC), az éghajlatváltozással kapcsolatos információk közzétételére vonatkozó normákkal foglalkozó testület (Climate Disclosure Standards Board, CDSB) és a CDP (korábban Carbon Disclosure Project, széndioxidkibocsátás-közzétételi projekt) keretében végzett munka. E javaslat célja, hogy építsen a nemzetközi fenntarthatósági beszámolási kezdeményezésekre, és hozzájáruljon azokhoz. Az uniós fenntarthatósági beszámolási standardokat a vezető nemzetközi kezdeményezésekkel való konstruktív, kétirányú együttműködés keretében kell kidolgozni, és azoknak a lehető legnagyobb mértékben kell igazodniuk ezekhez a kezdeményezésekhez, figyelembe véve az európai sajátosságokat. Ez a javaslat egyetlen olyan irányelvre vonatkozik, amely négy meglévő jogszabályt módosítana. Először is módosítaná a számviteli irányelvet, felülvizsgálna néhány meglévő rendelkezést, és új rendelkezéseket vezetne be a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozóan. Emellett módosítaná a könyvvizsgálatról szóló irányelvet és a könyvvizsgálatról szóló rendeletet, hogy azok kiterjedjenek a fenntarthatósággal kapcsolatos információk ellenőrzésére is. Végül pedig módosítaná az átláthatósági irányelvet annak érdekében, hogy a fenntarthatósági beszámolási követelmények hatályát kiterjessze a szabályozott piacokon jegyzett értékpapírokkal rendelkező vállalatokra, valamint hogy tisztázza az e társaságok fenntarthatósági beszámolóira vonatkozó felügyeleti rendszert. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Az NFRD, a pénzügyi szolgáltatási ágazatban a fenntartható finanszírozással kapcsolatos közzétételekről szóló rendelettel (SFDR) és a taxonómiai rendelettel együtt, az EU fenntartható finanszírozási stratégiáját alátámasztó fenntarthatósági beszámolási követelmények központi elemét képezi. E jogi keret célja a fenntarthatósággal kapcsolatos információk következetes és koherens áramlásának megteremtése a pénzügyi értéklánc egészében. Ez a javaslat az NFRD-ben meghatározott fenntarthatósági beszámolási követelményekre épül, és azokat felülvizsgálja annak érdekében, hogy a fenntarthatósági beszámolási követelmények jobban összhangban legyenek a fenntartható finanszírozásra vonatkozó szélesebb jogi kerettel, beleértve az SFDR-t és a taxonómiai rendeletet is, valamint hogy illeszkedjenek az európai zöld megállapodás célkitűzéseihez. Az SFDR szabályozza, hogy a pénzügyi piaci szereplőknek (beleértve az eszközkezelőket és a pénzügyi tanácsadókat) hogyan kell közzétenniük a fenntarthatósággal kapcsolatos információkat a végső befektetők és az eszköztulajdonosok számára. A pénzügyi piaci szereplőknek megfelelő információkra van szükségük a befektetést befogadó vállalkozásoktól ahhoz, hogy teljesíteni tudják az SFDR követelményeit, és ezáltal képesek legyenek kielégíteni a végső befektetők, köztük a magánszemélyek és a háztartások igényeit. E javaslat célja ezért annak biztosítása, hogy a befektetést befogadó vállalkozások beszámolóiban szerepeljenek azok az információk, amelyekre a pénzügyi piaci szereplőknek szükségük van ahhoz, hogy teljesítsék az SFDR szerinti saját beszámolási kötelezettségeiket. A taxonómiai rendelet osztályozási rendszert hoz létre a környezeti szempontból fenntartható gazdasági tevékenységek számára a fenntartható befektetések fokozása és a „fenntartható” pénzügyi termékek zöldrefestése elleni küzdelem céljából. Előírja az NFRD hatálya alá tartozó vállalatok számára, hogy tegyenek közzé bizonyos mutatókat arra vonatkozóan, hogy a taxonómia szerint környezeti szempontból milyen mértékben fenntarthatók a tevékenységeik. Ezeket a közzétételi kötelezettségeket a Bizottság külön felhatalmazáson alapuló jogi aktusa fogja meghatározni. Ezek a mutatók kiegészítik azokat az információkat, amelyeket a vállalatoknak magának az NFRD-nek megfelelően kell közzétenniük, és a vállalatoknak ezeket az NFRD által előírt egyéb fenntarthatósági információkkal együtt közölniük kell. E javaslat célja annak biztosítása, hogy a társaságokra vonatkozó beszámolási követelmények összhangban legyenek a taxonómiával. Ezt mindenekelőtt a javasolt fenntarthatósági beszámolási standardok révén éri el. A standardok figyelembe veszik majd azokat a mutatókat, amelyeket a vállalatoknak közzé kell tenniük arra vonatkozóan, hogy a taxonómia szerint környezeti szempontból milyen mértékben fenntarthatók a tevékenységeik, valamint a taxonómia átvilágítási kritériumait és a jelentős károkozás elkerülését célzó elv szerinti küszöbértékeit. Az NFRD fenntarthatósági beszámolási követelményeihez képest e javaslat fő újdonságai a következők: –kiterjeszti a beszámolási követelmények hatályát további társaságokra, beleértve az összes nagyvállalatot és tőzsdén jegyzett társaságot (a tőzsdén jegyzett mikrovállalkozások kivételével); –előírja a fenntarthatósággal kapcsolatos információkra vonatkozó bizonyosság nyújtását; –részletesebben meghatározza azokat az információkat, amelyeket a vállalatoknak közölniük kell, és előírja számukra, hogy a beszámolás a kötelező uniós fenntarthatósági beszámolási standardokkal összhangban történjen; –biztosítja, hogy minden információt a vállalatok vezetőségi beszámolóinak részeként tegyenek közzé, digitális, géppel olvasható formátumban. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival Ez a javaslat hozzájárul a tőkepiaci unió kiteljesítéséhez azáltal, hogy lehetővé teszi a befektetők és más érdekelt felek számára, hogy EU-szerte hozzáférjenek a befektetést befogadó vállalkozásoktól származó, összehasonlítható fenntarthatósági információkhoz. A tőkepiaci unióra vonatkozó cselekvési terv (COM(2020) 590 final) részeként a Bizottság jogalkotási javaslatot terjeszt elő a vállalatok nyilvános pénzügyi és fenntarthatósággal kapcsolatos információihoz való hozzáférést biztosító, uniós szintű digitális platform (európai egységes hozzáférési pont) létrehozására. Ez a javaslat, azáltal, hogy kötelezővé teszi a közölt fenntarthatósági információk digitális címkézését, a digitális pénzügyi szolgáltatási stratégia (COM(2020) 591 final) célkitűzéseinek eléréséhez hozzájárulva kiegészíti az említett kezdeményezést. A javaslat figyelembe veszi a Bizottság 2021. évi munkaprogramját, különösen a fenntartható vállalatirányításról szóló, küszöbön álló kezdeményezést, valamint a Bizottság európai zöld megállapodásban foglalt azon kötelezettségvállalását, hogy fokozza a környezetbarát jellegre vonatkozó hamis állításokkal szembeni fellépést, és támogassa a vállalkozásokat és más érdekelt feleket a természeti tőkére vonatkozó standardizált számviteli gyakorlatok kidolgozásában az EU-ban és nemzetközi szinten egyaránt. Ez a javaslat összhangban van az egyenlő munkáért, illetve a férfiak és a nők egyenlő értékű munkájáért egyenlő bérezést elv alkalmazásának a bérek átláthatósága és a végrehajtási mechanizmusok révén történő megerősítéséről szóló bizottsági javaslattal. Összhangban van továbbá a tőzsdén jegyzett nagyvállalatok igazgatóságaiban a nemek egyensúlyának a vállalatok sokszínűségi politikáival kapcsolatos információk megosztásán keresztül történő javításáról szóló irányelvjavaslattal is. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap A javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 50., valamint 114. cikke. Az EUMSZ 50. cikke képezi a jogalapot az egységes piacon a társasági jog területén a letelepedési jog elérését célzó uniós intézkedések elfogadásához. Ez képezi a 2013/34/EU, a 2006/43/EK, a 91/674/EGK és a 86/635/EGK irányelv jogalapját, és a 2004/109/EK irányelv jogalapjának részét is. Az EUMSZ 50. cikke felhatalmazza az Európai Parlamentet és a Tanácsot, hogy irányelvek útján járjanak el. Az EUMSZ 114. cikke emellett olyan általános jogi aktus, amelynek célja az egységes piac létrehozása vagy működésének – ebben az esetben a tőke szabad mozgásának – biztosítása. A 2004/109/EK irányelvet módosító ezen irányelv jogalapjaként az EUMSZ 114. cikke szerepel.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) Az NFRD által módosított számviteli irányelv már szabályozza a fenntarthatósággal kapcsolatos információk közzétételét az EU-ban. A befektetők védelmének és a pénzügyi stabilitásnak az egész EU-ban történő biztosításához átláthatósági szabályokra van szükség. A fenntarthatósági beszámolásra és az arra vonatkozó bizonyosság nyújtására érvényes közös szabályok egyenlő versenyfeltételeket biztosítanak a különböző tagállamokban letelepedett vállalatok számára. A fenntarthatósági beszámolásra és a bizonyosság nyújtására vonatkozó követelmények tagállamok közötti jelentős eltérései járulékos költségeket és összetettséget okoznak a határokon átnyúló tevékenységet folytató vállalatok számára. Ez káros az egységes piacra nézve. Az önállóan cselekvő tagállamok nem képesek biztosítani a fenntarthatósági beszámolási követelmények következetességét és összehasonlíthatóságát az egész EU-ban. Emellett csak uniós beavatkozással biztosítható, hogy a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó szabályok összhangban legyenek más uniós jogszabályokkal, többek között a pénzügyi szolgáltatási ágazatban a fenntartható finanszírozással kapcsolatos közzétételekről szóló rendelettel és a taxonómiai rendelettel, valamint az e rendeletek alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokkal. A fenntarthatósággal kapcsolatos beszámolást világszerte egyre nagyobb érdeklődés és szabályozói beavatkozás jellemzi. Az EU-nak ezért koherens és átfogó megközelítést kell kidolgoznia a fenntarthatósági beszámolás tekintetében annak érdekében, hogy konstruktívan együttműködhessen nemzetközi partnereivel. A tagállamok egyéni fellépéseivel összehasonlítva az uniós beavatkozás jelentős európai hozzájárulást biztosíthat a globális szakpolitikai fejleményekhez az európai vállalatok és más érdekelt felek érdekeinek hatékonyabb védelméért. •Arányosság E javaslat egyik központi eleme, hogy előírja a vállalatok bizonyos kategóriái számára, hogy a beszámolóikat a kötelező fenntarthatósági beszámolási standardoknak megfelelően készítsék el. A pénzügyi beszámoláshoz hasonlóan közös standardokra van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a közölt információk összehasonlíthatóak és relevánsak legyenek. A közös beszámolási standardok emellett nagyban meg fogják könnyíteni a fenntarthatósági beszámolók digitalizálását, a rájuk vonatkozó bizonyosság nyújtását és a beszámolás végrehajtását. Ez a javaslat a közölt fenntarthatósági információkra vonatkozóan előirányozza a bizonyosságnyújtás követelményének bevezetését, ami biztosítja az információk megbízhatóságát. Előirányozza továbbá, hogy a vállalatok számára elő kell írni a beszámolóban szereplő fenntarthatósági információk digitális címkézését. A digitális címkézés elengedhetetlen a digitális technológiák által kínált lehetőségek kiaknázásához, és ezáltal a fenntarthatósággal kapcsolatos információk felhasználhatóságának radikális javításához. Az EU már bevezetett egy követelményt a pénzügyi információk digitális címkézésére vonatkozóan. Ez a javaslat arányos megközelítést alkalmaz annak meghatározására, hogy mely vállalatok tartoznak majd a kötelező beszámolási követelmények hatálya alá. Az uniós szabályozott piacokon jegyzett kkv-k kivételével nem ír elő új követelményeket a kis- és középvállalkozások (kkv-k) számára. A javaslat mentesíti a tőzsdén jegyzett mikrovállalkozásokat a kötelező beszámolási kötelezettségek alól. A Bizottság a nagyvállalatokra vonatkozó standardok mellett a kkv-kra vonatkozóan külön, arányos standardokat fogad el. A kkv-kra vonatkozó standardok az ilyen vállalatok kapacitásaihoz és erőforrásaihoz igazodnak majd. Míg a szabályozott piacokon jegyzett kkv-knak alkalmazniuk kellene ezeket az arányos standardokat, a tőzsdén nem jegyzett kkv-k, vagyis a kkv-k túlnyomó többsége dönthetne úgy, hogy azokat önkéntes alapon alkalmazza. •A jogi aktus típusának megválasztása Ez a javaslat olyan irányelvet tartalmaz, amely módosítja a számviteli irányelv, az átláthatósági irányelv, a könyvvizsgálatról szóló irányelv és a könyvvizsgálatról szóló rendelet rendelkezéseit, ezáltal biztosítva a koherenciát e négy eszköz vonatkozó rendelkezései között. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata 2021 áprilisában a Bizottság közzétette a pénzügyi és nem pénzügyi vállalati jelentéstétel uniós keretének célravezetőségi vizsgálatát, az NFRD egyes szempontjainak kötelező felülvizsgálatával együtt. A célravezetőségi vizsgálat és a felülvizsgálat fő következtetése az volt, hogy a vállalatok beszámolóiban jelenleg szereplő fenntarthatósági információk nem felelnek meg az információk szándékolt felhasználói által támasztott igényeknek, ezért a Bizottságnak javasolnia kell az NFRD felülvizsgálatát. Ez összhangban van az e javaslatot kísérő hatásvizsgálat megállapításaival (lásd alább). •Konzultációk az érdekelt felekkel Az alábbi konzultációs tevékenységek segítettek a javaslat tartalmának alakításában. –Nyilvános online konzultáció 2018 márciusa és júliusa között a vállalati beszámolásra vonatkozó uniós keret célravezetőségi vizsgálatának előkészítése céljából. –Célzott online konzultáció 2019 februárja és márciusa között az éghajlattal kapcsolatos beszámolásra vonatkozó iránymutatások kidolgozásának elősegítése érdekében. –Az NFRD hatálya alá tartozó vállalatokkal folytatott célzott online konzultáció, amelyet a Bizottság megbízásából külső tanácsadók (CEPS) folytattak le 2019 decembere és 2020 márciusa között. –Online visszajelzés az NFRD felülvizsgálatáról szóló bizottsági bevezető hatásvizsgálathoz 2020 januárja és februárja között.

–Nyilvános online konzultáció az NFRD felülvizsgálatáról 2020 februárja és júniusa között. –A kkv-kra vonatkozó célzott online felmérés (kkv-panel) a fenntarthatósági beszámolókról 2020 márciusa és májusa között. A Bizottság emellett több érdekelt fél részvételével műhelytalálkozókat is szervezett a lényegesség elvéről (2019. november) és a fenntarthatósági információkra vonatkozó bizonyosság nyújtásáról (2020. december), valamint 2020 májusában külön konzultációs üléseket szervezett különböző érdekképviseleti csoportokkal (vállalatok, civil társadalmi szervezetek és szakszervezetek) részvételével. A konzultációk bizonyos nézetbeli különbségeket tártak fel a felhasználók és a fenntarthatósági információkat elkészítők között. A felhasználók általában a részletes és átfogó beszámolási követelményeket részesítik előnyben. Az elkészítők aggodalmukat fejezték ki ezen követelmények költségeivel kapcsolatban, és gyakran hangoztatták, hogy széles körű mérlegelési jogkört kellene fenntartani a beszámoló tartalmával és a beszámolás módjával kapcsolatban. Az NFRD felülvizsgálatáról folytatott nyilvános konzultáció azonban azt mutatta, hogy a kötelező fenntarthatósági beszámolási standardok igen erős támogatottságot élveznek (az összes válaszadó több mint 80 %-a, köztük a fenntarthatósági beszámolókat készítő vállalatok vagy azokat képviselő válaszadók 81 %-a). Számos érdekelt hangsúlyozta, hogy ha az EU fenntarthatósági beszámolási standardokat dolgoz ki, akkor azoknak a nemzetközi szabványosítási kezdeményezésekre kell épülniük, és azokkal összhangban kell lenniük. Az érdekelt felek azt is hangsúlyozták, hogy egyértelművé kell tenni a kettős lényegesség szerinti beszámolási kötelezettséget. A konzultációk azt is megmutatták, hogy azok az intézkedések, amelyek biztosítják az NFRD fenntarthatósági beszámolási követelményeinek a vonatkozó uniós jogszabályokkal – különösen a fenntartható finanszírozással kapcsolatos közzétételekről szóló rendelettel és a taxonómiai rendelettel – való összehangolását, határozott támogatottságot élveznek. Az érdekelt felek széles körű nézeteket vallanak azzal kapcsolatban, hogy a kötelező beszámolási követelmények hatályának a vállalatok mely kategóriáira kell kiterjednie. A legtöbb civil társadalmi szervezet és szakszervezet támogatja az NFRD hatályának kiterjesztését a vállalatok széles körére, így a tőzsdén nem jegyzett nagyvállalatokra és kkv-kra is. Számos pénzügyi intézmény és eszközkezelő támogatja az arányos beszámolási követelmények bevezetését a kkv-k, különösen a tőzsdén jegyzett kkv-k számára. Az ismertebb vállalkozói szövetségek elsősorban a beszámolási követelmények hatályának kiterjesztése ellen érveltek. A kkv-kat képviselő szervezetek és a legtöbb kkv maga is ellenzi a kkv-kra vonatkozó kötelező követelmények bevezetését, de továbbra is nyitottak a rájuk vonatkozó arányos, önkéntes standardok iránt. Több érdekképviseleti csoport javasolta, hogy a beszámolási követelmények a nem uniós vállalatokra is vonatkozzanak. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása E javaslat előkészítése során a Bizottság figyelembe vette az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport (EFRAG) által létrehozott munkacsoport ajánlásait, amelyek célja, hogy megvizsgálják az európai fenntarthatósági beszámolási standardok kidolgozásának lehetőségét. Figyelembe vette továbbá az EFRAG elnökének az EFRAG irányításának lehetséges változásaira vonatkozó ajánlásait is, amelyeket arra az esetre készített elő, ha felkérnék az EFRAG-ot ilyen standardok kidolgozására. Az EFRAG irányítását ennek megfelelően módosítanák, mielőtt az EFRAG bármilyen standardtervezetet benyújtana a Bizottságnak. Az EFRAG meglévő pénzügyi beszámolási pillére mellett különösen egy új fenntarthatósági beszámolási pillért kell létrehozni. Az új pillérnek szilárd irányítási struktúrával és megfelelő eljárással kell rendelkeznie, amely tükrözi a szabványok kidolgozásában betöltött szerepét. Az érdekelt felek pénzügyi beszámolásban hagyományosan részt vevő körénél szélesebb kört kell integrálnia, beleértve a nemzeti hatóságok, a civil társadalom és a magánszektor szakértőinek kiegyensúlyozott képviseletét. A Bizottság tanácsadókat bízott meg, hogy az NFRD hatálya alá tartozó vállalatok körében végzett felmérés révén gyűjtsenek adatokat a fenntarthatósági beszámolókról, beleértve a költségeket is. Emellett tanácsadókat bízott meg azzal is, hogy elemezzék a fenntarthatósági adatszolgáltatás, minősítések és kutatás piacát és jelenlegi gyakorlatait a pénzügyi ágazatban. •Hatásvizsgálat A Bizottság szolgálatai hatásvizsgálat-tervezetet készítettek e javaslathoz. A Szabályozói Ellenőrzési Testület – fenntartásokkal – kedvező véleménnyel volt a hatásvizsgálat tervezetéről. A hatásvizsgálat a következő három területen hozott szakpolitikai döntésekre összpontosított: 1. szabványosítás – ki kell-e dolgozni uniós fenntarthatósági beszámolási standardokat, és elő kell-e írni a vállalatok számára azok használatát; 2. bizonyosság nyújtása (ellenőrzés) – ellenőrizni kell-e a beszámolóban szereplő fenntarthatósági információk megbízhatóságát, és ha igen, milyen szinten; és 3. hatály – a beszámolási követelményeknek a társaságok mely kategóriáira kell vonatkozniuk. A hatásvizsgálatban meghatározott előnyben részesített szakpolitikai alternatíva: 1.a hatálya alá tartozó valamennyi vállalatot kötelezné a beszámolásra az uniós szabványoknak megfelelően; 2.a hatálya alá tartozó valamennyi vállalatot kötelezné arra, hogy vegyen igénybe a közölt fenntarthatósági információkra vonatkozó korlátozott bizonyosságot nyújtó szolgáltatást, ugyanakkor lehetőséget biztosítana a megalapozott bizonyosságra vonatkozó követelmény felé történő elmozdulásra egy későbbi szakaszban; valamint 3.a hatályt kiterjesztené valamennyi nagyvállalatra és az EU szabályozott piacain jegyzett valamennyi vállalatra, a mikrovállalkozások kivételével. A hatály kiterjedne az EU-ban nem letelepedett, de az EU szabályozott piacain jegyzett vállalatokra és a nem uniós vállalatok uniós leányvállalataira. Az előnyben részesített alternatíva a legjobb kompromisszum két lehetséges fellépés között. Az egyik alternatíva a részletes és előíró jellegű beszámolási követelmények, a bizonyossággal kapcsolatos szigorú követelmények és a tág hatály alkalmazása – ez igen hatékonyan elégíti ki a felhasználók igényeit, de költségesebb az elkészítők számára. A másik a kevésbé részletes beszámolási követelmények, a bizonyossággal kapcsolatban kevésbé szigorú követelmény és a szűkebb hatály alkalmazása – nem annyira hatékony a felhasználói igények kielégítése tekintetében, azonban kevésbé költséges az elkészítők számára, legalábbis rövid távon. A cél a legjobb érték elérése a célkitűzések és a kapcsolódó költségek szempontjából. Az előnyben részesített alternatíva azt is lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálóktól és könyvvizsgáló cégektől eltérő, bizonyosságot nyújtó szolgáltatást végző független szolgáltatók számára engedélyezzék a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását. Ennek célja, hogy a vállalkozások számára a bizonyosságot nyújtó szolgáltatást végző szolgáltatók szélesebb köre álljon rendelkezésre a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását illetően. A több vállalattól származó, fenntarthatósággal kapcsolatos összehasonlítható, releváns és megbízható információkhoz való jobb hozzáférés kedvező lesz a felhasználók számára. Ez pedig csökkenti a befektetési kockázatokat a pénzügyi rendszerben, növeli az emberekre és a környezetre pozitív hatást gyakorló vállalatok felé áramló tőkét, és fokozza a vállalatok elszámoltathatóságát. Lehetővé teszi, hogy azok a megtakarítók és befektetők, akik fenntartható módon kívánnak befektetni, ezt megtehessék. A javasolt alternatíva biztosítaná, hogy körülbelül 49 000 vállalat közöljön fenntarthatósági információkat (az összes tőkeegyesítő társaság forgalmának 75 %-a), szemben az NFRD hatálya alá tartozó jelenlegi 11 600 társasággal (az összes tőkeegyesítő társaság forgalmának 47 %-a). Valamennyi nagyvállalatnak és az EU szabályozott piacain jegyzett valamennyi vállalatnak (a tőzsdén jegyzett mikrovállalkozások kivételével) alkalmaznia kellene az uniós fenntarthatósági beszámolási standardokat, és igénybe kellene vennie a közölt információkra vonatkozó bizonyosságot nyújtó szolgáltatást. Összehasonlításképpen, jelenleg a nagyvállalatoknak csupán 20 %-a alkalmaz teljes körűen valamilyen fenntarthatósági beszámolási standardokat, és csak 30 %-uk törekszik bizonyosságot nyújtó szolgáltatás igénybevételére valamilyen formában. A javasolt alternatíva közvetett pozitív hatással lesz az alapvető jogok tiszteletben tartására, valamint az emberekre és a környezetre, mivel a szigorúbb beszámolási követelmények jobban befolyásolhatják a vállalati magatartást.

Az előnyben részesített alternatíva teljes becsült költsége az elkészítők számára 1 200 millió EUR egyszeri költség és évi 3 600 millió EUR rendszeres költség. Emellett az elkészítők számára a taxonómiáról szóló rendelet 8. cikke szerinti beszámolási kötelezettségek miatt is merülnek fel költségek. Ha az EU nem tesz lépéseket, akkor az elkészítők költségei várhatóan minden esetben jelentősen megnövekednek a felhasználók koordinálatlan információigényeinek növekedése, a vállalatok által a felhasználók igényeinek kielégítése érdekében közlendő információk körével kapcsolatos konszenzus hiánya, valamint az elkészítők által a saját beszámolási céljaikhoz szükséges fenntarthatósági információk beszállítóktól, ügyfelektől és befektetést befogadó vállalatoktól történő megszerzésével kapcsolatos állandó nehézségek miatt. A kellően részletes adatok hiánya lehetetlenné teszi azon költségek kiszámítását, amelyek új szabályok hiányában az elkészítőknél felmerülnének. A becslések szerint azonban a standardok alkalmazása vállalkozásonként évi 24 200–41 700 EUR megtakarítást eredményezhet (évente mintegy 280–490 millió EUR-t a jelenlegi NFRD-sokaságnál, az előnyben részesített alternatíva esetében pedig évi 1 200–2 000 millió EUR-t), ha a standardok teljes mértékben megszüntetik az elkészítők felé érkező további információkérések szükségességét. Az uniós vállalatokat magasabb beszámolási költségek terhelhetik, mint a nem uniós vállalatokat, ha más országok nem alkalmaznak az e javaslatban bemutatotthoz hasonló megközelítést. Ez egyenlőtlen bánásmódhoz vezethet az uniós és a nem uniós vállalatokkal szemben, ezért káros lehet az európai egységes piacon belüli egyenlő versenyfeltételekre nézve. E kockázat mérséklése érdekében a javaslatban meghatározott beszámolási követelmények vonatkoznak a nem uniós vállalatok uniós leányvállalataira, valamint az EU szabályozott piacain jegyzett átruházható értékpapírokkal rendelkező valamennyi nem uniós vállalatra is. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés A befektetők védelmének biztosítása érdekében a szabályozott piacokon jegyzett valamennyi társaságra elvben ugyanazoknak a közzétételi szabályoknak kell vonatkozniuk. Az uniós szabályozott piacokon jegyzett kkv-knak ezért teljesíteniük kellene a javasolt új fenntarthatósági beszámolási követelményeket. Az uniós szabályozott piacokon jegyzett kkv-kra vonatkozó követelmények azonban csak a más vállalatokra történő alkalmazás után 3 évvel lennének alkalmazandók, hogy figyelembe lehessen venni azokat a relatív gazdasági nehézségeket, amelyekkel a kisebb vállalkozásoknak a Covid19-világjárvány miatt szembe kell nézniük. Ez a bevezetési időszak azt is lehetővé tenné a tőzsdén jegyzett kkv-k számára, hogy akkor kezdjék alkalmazni az új követelményeket, amikor a fenntarthatósági információkra vonatkozó beszámolási és bizonyosságnyújtási gyakorlatok már jobban kialakultak. E javaslat közzétételi követelményei nem vonatkoznának a kkv-tőkefinanszírozási piacokon vagy multilaterális kereskedési rendszerekben jegyzett átruházható értékpapírokkal rendelkező kkv-kra. Emellett arányossági okokból nem vonatkoznának az uniós szabályozott piacokon jegyzett mikrovállalkozásokra. Ez a javaslat nem írja elő más kkv-k számára, hogy fenntarthatósággal kapcsolatos információkat szolgáltassanak. A tőzsdén nem jegyzett kkv-k azonban dönthetnek úgy, hogy önkéntes alapon alkalmazzák azokat a fenntarthatósági beszámolási standardokat, amelyeket a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokként fogad el a tőzsdén jegyzett kkv-k beszámolására vonatkozóan. Ezek célja, hogy lehetővé tegyék a kkv-k számára, hogy költséghatékony módon közöljék azokat az információkat, amelyekre vonatkozóan számos információkérés érkezik más olyan vállalatoktól – például bankoktól, biztosítótársaságoktól és nagy vállalati ügyfelektől –, amelyekkel üzleti kapcsolatban állnak, és segítsenek meghatározni azon információk korlátait, amelyek közlését a vállalatok észszerűen elvárhatják az értékláncukban található kkv-któl. Ezeknek a standardoknak segíteniük kell a kkv-kat abban is, hogy további beruházásokat és finanszírozást vonzzanak, valamint hogy teljes mértékben részt vegyenek az európai zöld megállapodásban körvonalazott, fenntartható gazdaságra való átállásban, és hozzájáruljanak ahhoz. A kkv-kra vonatkozó standardok referenciaként szolgálnak majd a fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati beszámolásról szóló irányelv hatálya alá tartozó vállalatok számára arra vonatkozóan, hogy milyen szintű fenntarthatósági információkat kérhetnek a kkv-nek minősülő beszállítóiktól és ügyfeleiktől az értékláncaikban. Ez a javaslat a digitális igényeket is figyelembe veszi, mivel előírja a vállalkozások számára a közölt fenntarthatósági információk digitális címkézését egy digitális taxonómiával összhangban. •Alapvető jogok A javaslat tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában lefektetett alapvető jogokat, és tartja magát az abban foglalt elvekhez. Közvetett pozitív hatással lesz az alapvető jogokra, mivel a szigorúbb beszámolási követelmények jó irányba befolyásolhatják a vállalati magatartást. Célja, hogy tudatosabbá tegye a vállalatokat az alapvető jogokkal kapcsolatban, és pozitívan befolyásolja az alapvető jogokra gyakorolt tényleges és lehetséges hátrányos hatások azonosításának és kezelésének módját. Emellett növelnie kell az alapvető jogokat tiszteletben tartó vállalatok felé áramló tőke mennyiségét, és általában elszámoltathatóbbá kell tennie a vállalatokat az alapvető jogokra gyakorolt hatásuk tekintetében. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslat nincs hatással a költségvetésre. Az uniós fenntarthatósági beszámolási standardok kidolgozásának finanszírozására meglévő költségvetési forrásokat fordítanak. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A javaslat konkrét célkitűzéseinek megvalósítása terén elért eredmények nyomon követése érdekében a Bizottság megvizsgálja annak lehetőségét, hogy a pénzügyi források rendelkezésre állásától függően időszakos felméréseket szervezzen a felhasználók és az elkészítők körében. A javaslat előírja, hogy a Bizottság legkésőbb 3 évvel ezen irányelv alkalmazásának megkezdését követően tegyen jelentést az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a bizonyossággal kapcsolatos követelmények végrehajtásáról. A jelentést adott esetben a bizonyosságra vonatkozó szigorúbb követelményekkel („megalapozott bizonyosság”) kapcsolatos jogalkotási javaslatok kísérik. Ez a javaslat nem igényel végrehajtási tervet. •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén) Nincs szükség magyarázó dokumentumokra. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Az 1. cikk a 2013/34/EU irányelvet („a számviteli irányelv”) módosítja. Az 1. cikk (1) bekezdése kiterjeszti a számviteli irányelv fenntarthatósági beszámolási kötelezettségekről szóló cikkeinek hatályát azokra a hitelintézetekre és biztosítótársaságokra, amelyek a számviteli irányelv szerint nem tőkeegyesítő társaságok vagy nem minősülnek korlátolt felelősségűnek, ideértve a szövetkezeti bankokat, valamint a kölcsönös biztosítótársaságokat és a szövetkezeti biztosítótársaságokat is, feltéve, hogy megfelelnek a vonatkozó méretkritériumoknak.

Az 1. cikk (2) bekezdése a javaslathoz szükséges bizonyos fogalmakat határoz meg. Bevezeti és meghatározza a „fenntarthatósági kérdések” és a „fenntarthatósági beszámolás” fogalmát, míg a számviteli irányelv meglévő rendelkezései „nem pénzügyi információkat” említenek. Ezenkívül meghatározza a „bizonyosságot nyújtó szolgáltatást végző független szolgáltató” és az „immateriális javak” fogalmát. Az 1. cikk (3) bekezdése a számviteli irányelv 19a. cikkének helyébe lép, amely bizonyos társaságok fenntarthatósági beszámolási követelményeit határozza meg. A javaslat a következőképpen módosítja a 19a. cikket: –Módosítja a beszámolási követelmények személyi hatályát, kiterjesztve azok alkalmazását valamennyi nagyvállalatra és az EU szabályozott piacain jegyzett értékpapírokkal rendelkező valamennyi vállalatra, a mikrovállalkozások kivételével. A tőzsdén jegyzett kkv-k beszámolási terheinek csökkentése érdekében nekik csak az irányelv hatálybalépése után 3 évvel kell megkezdeniük az ezen irányelv szerinti beszámolást. –Tisztázza a kettős lényegesség elvét, és megszünteti az esetleges kétértelműséget azzal kapcsolatban, hogy a vállalatoknak jelenteniük kell azokat az információkat, amelyek annak megértéséhez szükségesek, hogy a fenntarthatósági kérdések hogyan hatnak rájuk, valamint az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásuk megértéséhez szükséges információkat. –Részletesebben meghatározza azokat az információkat, amelyeket a társaságoknak közzé kell tenniük. A meglévő rendelkezésekhez képest új adatszolgáltatási követelményeket vezet be a vállalatok számára a stratégiájukat, céljaikat, az igazgatóság és a vezetés szerepét, a vállalathoz és az értékláncához kapcsolódó főbb hátrányos hatásokat, az immateriális javakat, valamint az általuk jelentett információk azonosításának módját illetően. –Előírja, hogy a vállalatoknak minőségi és mennyiségi információkat, előretekintő és visszamenőleges információkat, valamint adott esetben rövid, közép- és hosszú távú időhorizontokra vonatkozó információkat kell szolgáltatniuk. –A hatálya alá tartozó valamennyi vállalat számára előírja az európai fenntarthatósági beszámolási standardoknak megfelelő beszámolást, a hatálya alá tartozó, tőzsdén jegyzett kkv-k számára pedig lehetőséget ad a kkv-kra vonatkozó fenntarthatósági beszámolási standardoknak megfelelő beszámolásra. –Megszünteti a tagállamok azon lehetőségét, hogy lehetővé tegyék a társaságok számára, hogy a szükséges információkat a vezetés beszámolójának részét nem képező, külön beszámolóban közöljék. –Előírja, hogy a mentesített leányvállalatoknak közzé kell tenniük a csoportszinten beszámoló anyavállalat vezetésének összevont beszámolóját, és a jogi személy vezetésének (önálló) beszámolójában hivatkozniuk kell arra a tényre, hogy a szóban forgó társaság mentesül az irányelv követelményei alól. Az 1. cikk (4) bekezdése három új rendelkezést – a 19b., 19c. és 19d. cikket – vezet be a számviteli irányelvbe a fenntarthatósági beszámolási standardokkal kapcsolatban. A 19b. cikk felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén uniós fenntarthatósági beszámolási standardokat fogadjon el, és meghatározza az elfogadásukra vonatkozó követelményeket. Először is meghatározza azokat a minőségi minimumkövetelményeket, amelyeknek a standardoknak megfelelően közölt információknak meg kell felelniük. Másodszor meghatározza azokat a témákat, amelyekre a standardoknak ki kell terjedniük. Harmadszor, meghatároz bizonyos eszközöket és kezdeményezéseket, amelyeket a Bizottságnak különösen figyelembe kell vennie a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tartalmának meghatározásakor, beleértve bizonyos uniós jogszabályokat, valamint a fenntarthatósági beszámolásra irányuló globális szabványosítási kezdeményezések munkáját. Előírja továbbá, hogy a Bizottságnak 2022. október 31-ig el kell fogadnia a standardok első csoportját. E standardoknak meg kell határozniuk azokat az információkat, amelyeket a vállalatoknak közölniük kell a 19a. cikk (2) bekezdésében felsorolt valamennyi fenntarthatósági kérdésről és valamennyi beszámolási területről. Ezeknek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak legalább azokat az információkat meg kell határozniuk, amelyeket a társaságoknak az (EU) 2019/2088 rendelet közzétételi követelményeinek hatálya alá tartozó pénzügyi piaci szereplők igényeinek kielégítése érdekében jelenteniük kell. A standardok második csoportját legkésőbb 2023. október 31-ig kell elfogadni. E standardoknak meg kell határozniuk azokat a kiegészítő információkat, amelyeket a társaságoknak szükség esetén közölniük kell a 19a. cikk (2) bekezdésében felsorolt fenntarthatósági kérdésekről és beszámolási területekről, valamint az azon ágazatra vonatkozóan közlendő információkat, amelyben a társaság működik. Végül a 19b. cikk előírja a Bizottság számára, hogy a vonatkozó fejlemények, többek között a nemzetközi standardok fejlődésének figyelembevétele érdekében legalább háromévente felülvizsgálja a standardokat. A 19c. cikk előírja a Bizottság számára, hogy 2023. október 31-ig fogadja el a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó fenntarthatósági beszámolási standardokat. A 19d. cikk előírja a társaságok számára, hogy az (EU) 2019/815 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 3. cikkével összhangban egységes elektronikus beszámolási formátumban készítsék el pénzügyi kimutatásaikat és a vezetés beszámolóját, és az említett rendeletben meghatározottak szerint megjelöljék a fenntarthatósággal kapcsolatos információkat. Az 1. cikk (5) bekezdése úgy módosítja a 20. cikket, hogy az e rendelkezés hatálya alá tartozó, tőzsdén jegyzett társaságok számára előírja, hogy a társaság ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületei esetében alkalmazott, sokszínűséggel kapcsolatos politika leírásában szerepeljen a nemre való hivatkozás. Emellett úgy módosítja a 20. cikket, hogy lehetőséget ad a 20. cikk hatálya alá tartozó, tőzsdén jegyzett vállalkozások számára, hogy a c), f) és g) pontban meghatározott követelményeknek azáltal tegyenek eleget, hogy a szükséges információkat a fenntarthatósági beszámolójukba foglalják. Az 1. cikk (6) bekezdése a számviteli irányelv 23. cikkét módosítja, egyértelművé téve, hogy az összevont (konszolidált) éves pénzügyi kimutatásokra és a vezetés összevont beszámolójára vonatkozó mentességi rendszer az összevont fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó mentességi rendszertől függetlenül működik. Ez azt jelenti, hogy a társaság mentesülhet az összevont pénzügyi beszámolási követelmények alól, az összevont fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó követelmények alól azonban nem. Ez a helyzet akkor, ha a vállalat legfelső szintű anyavállalata az uniós jognak vagy, amennyiben nem uniós ország, azzal egyenértékű követelményeknek megfelelő összevont pénzügyi kimutatásokat és összevont vezetőségi beszámolókat készít, de nem készít az uniós jognak vagy, amennyiben nem uniós ország, azzal egyenértékű követelményeknek megfelelő összevont fenntarthatósági beszámolót. Az 1. cikk (7) bekezdése a számviteli irányelv 29a. cikkének helyébe lép oly módon, hogy a 19a. cikkben foglalt valamennyi fenntarthatósági beszámolási követelmény megfelelően vonatkozzon azokra az anyavállalatokra, amelyek összevont beszámolót készítenek az egész csoportra vonatkozóan. Az 1. cikk (8) bekezdése a számviteli irányelv 30. cikkét módosítja annak érdekében, hogy összhangba hozza az új fenntarthatósági beszámolási követelményekkel. Először is, a módosítás előírja a tagállamok számára annak biztosítását, hogy a társaságok a mérlegfordulónapot követő 12 hónapon belül az új 19d. cikkben előírt elektronikus formátumban közzétegyék a megfelelően jóváhagyott éves pénzügyi kimutatásaikat és a vezetés beszámolóját. Másodszor, a módosítás előírja, hogy amennyiben a fenntarthatósági beszámolóra vonatkozó véleményt a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálótól eltérő, bizonyosságot nyújtó szolgáltatást végző független szolgáltató adja ki, ezt a véleményt az éves pénzügyi kimutatásokkal és a vezetés beszámolójával együtt közzé kell tenni. Végül a módosítás előírja a tagállamok számára annak biztosítását, hogy a fenntarthatósági beszámolókat tartalmazó vezetőségi beszámolók a közzétételüket követően haladéktalanul a 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (átláthatósági irányelv) említett, hivatalosan kijelölt megfelelő rendszer rendelkezésére álljanak. Meghatározza, hogy amennyiben a fenntarthatósági beszámolókat készítő társaságokat nem jegyzik az EU szabályozott piacain, a megfelelő hivatalosan kijelölt rendszernek azon tagállam egyik hivatalosan kijelölt rendszerének kell lennie, amelyben a szóban forgó társaság székhelye található. Erre a vállalatok által közzétett fenntarthatósági információknak a tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv 1. intézkedésében bejelentettek szerint létrehozott egységes európai hozzáférési pontba történő beépítése miatt van szükség. Az 1. cikk (9) bekezdése a számviteli irányelv 33. cikkét módosítja, összehangolva a társaság ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületei tagjainak kollektív felelősségét a módosított fenntarthatósági beszámolási követelményekkel. Különösen előírja az ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületek számára annak biztosítását, hogy a szóban forgó vállalat az uniós fenntarthatósági beszámolási standardokkal összhangban és az előírt digitális formátumban készítse el jelentését, és törli azt a részt, amely jelenleg engedélyezi a külön fenntarthatósági beszámolást. Az 1. cikk (10) bekezdése a számviteli irányelv 34. cikkét módosítja a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtása tekintetében. Különösen előírja a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló számára, hogy korlátozott bizonyosságot nyújtó szolgáltatást végezzen a társaság fenntarthatósági beszámolásával kapcsolatban, beleértve a fenntarthatósági beszámoló beszámolási standardoknak való megfelelését, a vállalat által a standardok alapján közölt információk azonosítása érdekében végzett folyamatot, a fenntarthatósági beszámoló megjelölését, valamint a taxonómiai rendelet 8. cikke alapján közölt mutatókat. Emellett lehetőséget ad a tagállamok számára, hogy a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban akkreditált, bizonyosságot nyújtó szolgáltatást végző független szolgáltatók számára lehetővé tegyék, hogy korlátozott bizonyosságot nyújtó szolgáltatásra vonatkozó megbízás alapján véleményezzék a fenntarthatósági beszámolókat. Előírja továbbá a tagállamok számára annak biztosítását, hogy következetes követelményeket határozzanak meg minden olyan személyre és cégre vonatkozóan, beleértve a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálókat és könyvvizsgáló cégeket is, akik a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleményt adhatnak. Az 1. cikk (11) bekezdése a számviteli irányelv 49. cikkét módosítja azzal, hogy meghatározza azokat a feltételeket, amelyek mellett a Bizottság felhatalmazást kap az új 19b. cikkben említett fenntarthatósági beszámolási standardokra vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. Előírja a Bizottság számára, hogy az említett jogi aktusok előkészítése során vegye figyelembe az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport (EFRAG) szakmai tanácsát, feltéve, hogy azt szabályszerű eljárás, közfelügyelet és átláthatóság mellett, az érintett érdekelt felek szakértelmével dolgozzák ki, és ahhoz olyan költség-haszon elemzések társulnak, amelyek megkönnyítik a standardok Bizottság általi elfogadását. Ez a bekezdés azt is előírja, hogy az Európai Értékpapírpiaci Hatóságnak (ESMA) a standardok elfogadása előtt véleményeznie kell az EFRAG által adott szakmai tanácsot. A véleményezésnek a Bizottság kérésének kézhezvételétől számított két hónapon belül sorra kell kerülnie. Ez észszerű időtartam, mivel az ESMA részt fog venni az EFRAG munkájában, ezért már a Bizottsághoz történő benyújtás előtt ismerni fogja az EFRAG szakmai tanácsának tartalmát. A Bizottságnak a standardok elfogadása előtt emellett konzultálnia kell a fenntartható finanszírozással foglalkozó tagállami szakértői csoporttal, az Európai Bankhatósággal (EBH), az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatósággal (EIOPA), az Európai Környezetvédelmi Ügynökséggel (EEA), az Európai Unió Alapjogi Ügynökségével (FRA), az Európai Központi Bankkal, az Európai Könyvvizsgálat-felügyeleti Szervek Bizottságával és a fenntartható finanszírozással foglalkozó platformmal is. Amennyiben e szervek bármelyike úgy dönt, hogy véleményt nyújt be, azt a Bizottság általi konzultációt követő két hónapon belül kell megtennie. Az 1. cikk (12) bekezdése a számviteli irányelv 51. cikkét módosítja, meghatározva azoknak a szankcióknak és közigazgatási intézkedéseknek a típusait, amelyeket a tagállamoknak minimálisan elő kell írniuk a számviteli irányelv fenntarthatósági beszámolási követelményeit átültető nemzeti rendelkezések megsértése esetére. A 2. cikk a 2004/109/EK irányelvet (az átláthatósági irányelv) módosítja. A 2. cikk (1) bekezdése bevezeti és meghatározza a „fenntarthatósági beszámolás” fogalmát, amely szükséges a javaslathoz.

A 2. cikk (2) bekezdése az átláthatósági irányelv 4. cikkét módosítja annak érdekében, hogy az figyelembe vegye az irányelv rendelkezései alapján elkészítendő és közzéteendő szabályozott információk fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó részét. Először is, a módosítás előírja, hogy az éves pénzügyi kimutatás tartalmazzon a kibocsátónál a pénzügyi beszámolásért felelős személyek által tett arra irányuló nyilatkozatokat, hogy a vezetés beszámolója a legjobb tudásuk szerint a 2013/34/EU irányelvben előírt fenntarthatósági beszámolási standardoknak megfelelően készült. Az ezen irányelv által bevezetett módosítások következtében előálló azon követelmény, amely szerint a vezetés beszámolójába be kell építeni a fenntarthatósági beszámolót, szükségtelenné teszi a 2004/109/EK irányelv 4. cikke (2) bekezdése b) pontjának módosítását. Másodszor, a számviteli irányelv és a 2006/43/EK irányelv (a könyvvizsgálatról szóló irányelv) rendelkezéseire való hivatkozások frissülnek a pénzügyi kimutatások számviteli irányelv 34. cikkének (1) bekezdésével összhangban történő könyvvizsgálatára vonatkozó követelmény és azon követelmény tekintetében, amely szerint nyilatkozni kell, hogy a könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég tárt-e fel lényeges valótlanságokat a vezetés beszámolójában, valamint a könyvvizsgálói jelentés – a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleményt is beleértve – közzétételére vonatkozó követelmény tekintetében. Végezetül a számviteli irányelv vezetés beszámolójának elkészítésére vonatkozó rendelkezéseire való hivatkozások frissülnek és módosulnak a fenntarthatósággal kapcsolatos beszámolás követelményével. Ezek a módosítások lehetővé teszik a fenntarthatósági beszámolási követelmények kiterjesztését az EU szabályozott piacain jegyzett vállalatokra, a mikrovállalkozások kivételével, beleértve a nem uniós kibocsátókat is. Emellett egyértelművé teszik az illetékes nemzeti hatóságok fenntarthatósági beszámolás felügyeletére vonatkozó jogi felhatalmazását is. A 2. cikk (3) bekezdése az átláthatósági irányelv 23. cikkének (4) bekezdését módosítja annak érdekében, hogy felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy intézkedéseket fogadjon el a nem uniós kibocsátók által alkalmazott fenntarthatósági beszámolási standardok egyenértékűségének megállapítására szolgáló rendszer létrehozása céljából, és meghozza az ilyen egyenértékűségre vonatkozó szükséges határozatokat. A nem uniós kibocsátók által alkalmazott fenntarthatósági beszámolási standardok egyenértékűségére vonatkozó határozatok függetlenek lesznek a pénzügyi beszámolási standardokkal kapcsolatos egyenértékűségi határozatoktól. A 2. cikk (4) bekezdése az átláthatósági irányelvet a 28. cikk d) pontjával egészíti ki, amely előírja az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (ESMA) számára, hogy iránymutatásokat bocsásson ki az illetékes nemzeti hatóságok számára a fenntarthatósági beszámolás felügyeleti konvergenciájának előmozdítása érdekében. Az ESMA-rendelet (az 1095/2010/EU rendelet) az átláthatósági irányelvet azon uniós jogalkotási aktusok egyikeként azonosítja, amelyek meghatározzák az ESMA tevékenységi körét. A 3. cikk a 2006/43/EK irányelvet (a könyvvizsgálatról szóló irányelv) módosítja. A 3. cikk (1) bekezdése a könyvvizsgálatról szóló irányelv 1. cikkét, azaz annak tárgyát módosítja annak érdekében, hogy belefoglalja az éves és összevont fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását, amennyiben azt a pénzügyi kimutatások jogszabályban előírt könyvvizsgálatát végző, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég végzi. A 3. cikk (2) bekezdése bizonyos, a javaslathoz szükséges fogalommeghatározásokat módosít és illeszt be a könyvvizsgálatról szóló irányelv 2. cikkébe. Módosítja a „jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló” és a „könyvvizsgáló cég” fogalmát annak érdekében, hogy adott esetben figyelembe vegye a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtásával kapcsolatos esetleges munkájukat. Emellett bevezeti és meghatározza a „fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági vélemény” és a „fenntarthatósági beszámolás” fogalmát is. A 3. cikk (3)–(7) bekezdése a könyvvizsgálatról szóló irányelvnek a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek jóváhagyására, szakmai továbbképzésére és kölcsönös elismerésére vonatkozó szabályokat tartalmazó 6–11. cikkét módosítja annak biztosítása érdekében, hogy a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók rendelkezzenek a fenntarthatósági beszámolóra vonatkozó bizonyosság nyújtásához szükséges elméleti ismeretekkel és az ilyen ismeretek gyakorlati alkalmazásának képességével. A 3. cikk (7) bekezdése a 14. cikket módosítja, amely azon eljárásokra vonatkozó szabályokat tartalmazza, amelyeket az illetékes hatóságoknak a más tagállamból származó, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók jóváhagyására vonatkozóan meg kell határozniuk. A módosítás célja annak biztosítása, hogy amennyiben a tagállam úgy dönt, hogy a jóváhagyás kérelmezőjét alkalmassági vizsgának kell alávetni, ez a vizsga kiterjedjen a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálónak a fogadó tagállam fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtása szempontjából releváns törvényeinek és rendelkezéseinek megfelelő ismeretére is. A 3. cikk (8) bekezdése a szöveget a 14a. cikkel egészíti ki, amely egy átmeneti rendelkezést tartalmaz annak biztosítása érdekében, hogy a jóváhagyott, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók továbbra is végezhessenek jogszabályban előírt könyvvizsgálatot, és a módosított jogi követelmények hatálybalépését követően a fenntarthatósági beszámolókra vonatkozó könyvvizsgálatot. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a már jóváhagyott, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók a könyvvizsgálatról szóló irányelv 13. cikkében előírt szakmai továbbképzési követelmény révén megszerezzék a fenntarthatósági beszámoláshoz és a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtásához szükséges ismereteket. A 3. cikk (9) bekezdése a 24b. cikket a könyvvizsgáló munkájának megszervezésével kapcsolatos szabályok tekintetében a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtására irányuló munkájukra vonatkozó hivatkozásokkal módosítja. A cikk módosulásának célja különösen annak előírása, hogy a fő könyvvizsgáló partner(ek) tevékenyen részt vegyen(ek) a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtásában; hogy a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtása során a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló elegendő időt fordítson a megbízásra, és elegendő erőforrást biztosítson ahhoz, hogy feladatait megfelelően láthassa el; hogy az ügyfélnyilvántartásban meg legyen határozva a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtásáért felszámított díj; hogy a könyvvizsgálati dosszié a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozóan nyújtott bizonyossági véleménnyel kapcsolatos információkat is tartalmazzon, amennyiben azt a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló adta. A 3. cikk (10) bekezdése a 25. cikket módosítja, amely előírja a tagállamok számára, hogy megfelelő szabályokat vezessenek be annak érdekében, hogy a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleményért felszámolt díjak a könyvvizsgálat alá eső jogalany részére nyújtott további szolgáltatásoktól függetlenek legyenek, ne legyenek befolyásolva azok által, és ne alapuljanak semmiféle feltételen. A 3. cikk (11) bekezdése a 25b. cikkel egészíti ki a könyvvizsgálatról szóló irányelvnek a pénzügyi kimutatások könyvvizsgálóitól a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleménnyel kapcsolatos munkájuk tekintetében megkövetelt szakmai etikára, függetlenségre, pártatlanságra, bizalmasságra és szakmai titoktartásra vonatkozó szabályait. A 3. cikk (12) bekezdése az irányelvet a 26a. cikkel egészíti ki, amely előírja a tagállamok számára, hogy követeljék meg a könyvvizsgálóktól, hogy a Bizottság által elfogadott, bizonyosság nyújtásával kapcsolatos standardoknak megfelelően végezzék a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosságot nyújtó szolgáltatásokat, és egészen addig alkalmazzák a bizonyosság nyújtásával kapcsolatos nemzeti standardokat, eljárásokat és követelményeket, amíg a Bizottság el nem fogadja az ugyanarra a területre vonatkozó, bizonyosság nyújtásával kapcsolatos standardot. Felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén a bizonyosság nyújtásával kapcsolatos standardokat fogadjon el annak érdekében, hogy meghatározza azokat az eljárásokat, amelyeket a könyvvizsgálónak el kell végeznie ahhoz, hogy következtetéseket vonhasson le a fenntarthatósági beszámolás bizonyosságával kapcsolatban, beleértve a szolgáltatás megtervezését, a kockázatértékelést és a kockázatokra adandó választ, valamint a könyvvizsgálói jelentésben feltüntetendő következtetések típusait. Előírja továbbá a könyvvizsgálók számára, hogy a fenntarthatósági beszámolóval kapcsolatos véleményük megalapozott bizonyosságot nyújtó szolgáltatásra irányuló megbízáson alapuljon, amennyiben a Bizottság él a lehetőséggel, és a megalapozott bizonyosságra vonatkozó standardokat fogad el. A 3. cikk (13) bekezdése az irányelvet a 27a. cikkel egészíti ki, amely a vállalatcsoportok jogszabályban előírt könyvvizsgálatára vonatkozó szabályokat terjeszti ki az összevont fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleményre, amennyiben azt a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló adja. A 3. cikk (14) bekezdése a 28. cikket módosítja annak érdekében, hogy előírja a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását végző, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló(k) vagy a könyvvizsgáló cég(ek) számára, hogy munkájuk eredményét a könyvvizsgálói jelentésben mutassák be, és hogy a jelentést az Unió vagy az érintett tagállam által elfogadott, bizonyosság nyújtásával kapcsolatos standardokból eredő követelményeknek megfelelően készítsék el. A könyvvizsgálói jelentésnek különösen a könyvvizsgálat tárgyát képező éves vagy összevont fenntarthatósági beszámolókat, valamint azt kell meghatároznia, hogy ezek milyen mérlegfordulónappal és melyik tárgyidőszakra vonatkozóan készültek. Továbbá meg kell jelölnie a fenntarthatósági beszámolók összeállítása során alkalmazott fenntarthatósági beszámolási keretet. Tartalmaznia kell a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozóan nyújtott bizonyosság hatókörének leírását, és meg kell jelölnie azokat a bizonyosság nyújtásával kapcsolatos standardokat, amelyekkel összhangban a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását elvégezték. Végül a jelentésnek tartalmaznia kell a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgáló fenntarthatósági beszámolóra vonatkozó véleményét is. A 3. cikk (15) bekezdése a könyvvizsgálatról szóló irányelv 29. cikkét módosítja a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló cégekre vonatkozó minőségbiztosítási ellenőrzési rendszer tekintetében annak biztosítása érdekében, hogy sor kerüljön a fenntarthatósági beszámolók könyvvizsgálatának minőségbiztosítási ellenőrzésére, és a minőségbiztosítási ellenőrzéseket végrehajtó személyek megfelelő szakmai képzettséggel és a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtása területén releváns tapasztalattal rendelkezzenek. A 3. cikk (16) bekezdése az irányelvet a 30g. cikkel egészíti ki annak egyértelművé tétele érdekében, hogy a jogszabályban előírt könyvvizsgálatot végző, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló cégekre vonatkozó vizsgálati és szankciórendszer a fenntarthatósági beszámolók könyvvizsgálatára is alkalmazandó. A 3. cikk (17) bekezdése az irányelvet a 36a. cikkel egészíti ki annak egyértelművé tétele érdekében, hogy a jogszabályban előírt könyvvizsgálattal kapcsolatos közfelügyelet és tagállamok közötti szabályozási rendelkezések a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleményre is alkalmazandók. A 3. cikk (18) bekezdése az irányelvet a 38a. cikkel egészíti ki annak egyértelművé tétele érdekében, hogy a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek kijelölésével és felmentésével kapcsolatos rendelkezések a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyossági véleményre is alkalmazandók. A 3. cikk (19) bekezdése a 39. cikket módosítja annak érdekében, hogy egyértelművé tegye az auditbizottságnak a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtásával kapcsolatos feladatait. Az auditbizottságnak különösen tájékoztatnia kell a vizsgált jogalany ügyviteli vagy felügyelő testületét a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtásának eredményéről, és be kell mutatnia, hogy az auditbizottság hogyan járult hozzá a fenntarthatósági beszámolás integritásához, és mi volt az auditbizottság szerepe ebben a folyamatban. Figyelemmel kell kísérnie a fenntarthatósági beszámolás folyamatát, beleértve a digitális beszámolás folyamatát és a társaság által a vonatkozó fenntarthatósági standardoknak megfelelően közölt információk azonosítására szolgáló folyamatot, és ajánlásokat vagy javaslatokat kell megfogalmaznia a folyamat integritásának biztosítása érdekében. Figyelemmel kell kísérnie a társaság belső minőség-ellenőrzési és kockázatkezelési rendszereinek és adott esetben a vizsgált szervezet fenntarthatósági beszámolását befolyásoló belső audit hatékonyságát, beleértve a módosított számviteli irányelv által előírt digitális beszámolást is, anélkül, hogy korlátozná annak függetlenségét. Végül figyelemmel kell kísérnie az éves és összevont fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását, és felül kell vizsgálnia és figyelemmel kell kísérnie a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók vagy a könyvvizsgáló cégek függetlenségét.

A 3. cikk (20) bekezdése a 45. cikket módosítja annak érdekében, hogy a nem uniós könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok nyilvántartásba vételére és felügyeletére vonatkozó követelményeket összhangba hozza az irányelv új hatályával, és az magában foglalja a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó bizonyosság nyújtását is. A 3. cikk (21) bekezdése a 48a. cikket módosítja annak érdekében, hogy meghatározza a Bizottságnak a fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó, a 26a. cikk (2) bekezdése szerinti, bizonyosság nyújtásával kapcsolatos standardok elfogadására vonatkozó felhatalmazása gyakorlásának feltételeit. A 4. cikk az 537/2014/EU rendeletet (a könyvvizsgálatról szóló rendelet) módosítja. A 4. cikk (1) bekezdése a könyvvizsgálatról szóló rendelet 5. cikkét módosítja annak érdekében, hogy megtiltsa a fenntarthatósági beszámolók elkészítésére irányuló tanácsadási szolgáltatások nyújtását a könyvvizsgálatról szóló rendelet 5. cikkében meghatározott időszakokban, amennyiben a jogszabályban előírt könyvvizsgálatot végző, jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek végzik a fenntarthatósági beszámolóra vonatkozó bizonyosság nyújtását. A 4. cikk (2) bekezdése a 14. cikket módosítja annak érdekében, hogy előírja a jogszabály szerint engedélyezett könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek számára, hogy évente tájékoztassák a szóban forgó illetékes hatóságot arról, hogy a nem könyvvizsgálói szolgáltatásokból származó bevételek közül mely bevételek származtak a fenntarthatósági beszámolóra vonatkozó bizonyosság nyújtásából. Az 5. cikk előírja a tagállamok számára, hogy 2022. december 1-jéig ültessék át az irányelv 1–3. cikkét, és a 2023. január 1-jén kezdődő pénzügyi évtől vagy a 2023. naptári év során biztosítsák az irányelv rendelkezéseinek alkalmazását a társaságokra. A 6. cikk az 537/2014/EU rendelet (a könyvvizsgálatról szóló rendelet) módosított rendelkezései alkalmazása hatálybalépésének időpontját határozza meg 2023. január 1-ben. 2021/0104 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a 2013/34/EU irányelvnek, a 2004/109/EK irányelvnek, a 2006/43/EK irányelvnek és az 537/2014/EU rendeletnek a fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati beszámolás tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 50. és 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Központi Bank véleményére, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel:

(1)Az európai zöld megállapodásról szóló, 2019. december 11-én elfogadott közleményében az Európai Bizottság kötelezettséget vállalt a 2013/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv nem pénzügyi információk közzétételére vonatkozó rendelkezéseinek felülvizsgálatára. Az európai zöld megállapodás az Európai Unió új növekedési stratégiája. A megállapodás az Uniót modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággá kívánja alakítani, ahol 2050-re megszűnik a nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás. Célja továbbá az Unió természeti tőkéjének védelme, megőrzése és fejlesztése, valamint a polgárok egészségének és jólétének védelme a környezettel kapcsolatos kockázatokkal és hatásokkal szemben. Az európai zöld megállapodás célja elválasztani a gazdasági növekedést az erőforrás-felhasználástól, és biztosítani, hogy az Unió valamennyi régiója és polgára részt vegyen a fenntartható gazdasági rendszerre való, társadalmilag igazságos átállásban. Hozzá fog járulni az emberközpontú gazdaság kiépítésére irányuló célkitűzéshez, és erősíteni fogja az EU szociális piacgazdaságát, ami segít annak biztosításában, hogy felkészüljön a jövő kihívásaira, és stabilitást, munkahelyeket, növekedést és beruházásokat eredményezzen. Ezek a célok különösen fontosak a Covid19-világjárvány által okozott társadalmi-gazdasági károkra, valamint a fenntartható, inkluzív és méltányos helyreállítás szükségességére tekintettel. Az európai klímarendeletre irányuló, 2020. március 4-i javaslatában az Európai Bizottság azt javasolta, hogy a klímasemlegesség 2050-ig történő megvalósítására vonatkozó célkitűzést tegyék kötelezővé az Unióban. (2)A fenntartható növekedés finanszírozásáról szóló cselekvési tervében a Bizottság intézkedéseket határozott meg a következő célkitűzések elérése érdekében: a tőkeáramlások fenntartható beruházások felé való átirányítása a fenntartható és inkluzív növekedés elérése érdekében, az éghajlatváltozásból, az erőforrások kimerüléséből, a környezetkárosodásból és a szociális problémákból eredő pénzügyi kockázatok kezelése, valamint az átláthatóság és a hosszú távú szemléletmód előmozdítása a pénzügyi és gazdasági tevékenységben. E célkitűzések elérésének előfeltétele, hogy a vállalkozások releváns, összehasonlítható és megbízható fenntarthatósági információkat tegyenek közzé. Az Európai Parlament és a Tanács számos jogalkotási aktust fogadott el a fenntartható növekedés finanszírozásáról szóló cselekvési terv végrehajtásának részeként. Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/2088 rendelete szabályozza, hogy a pénzügyi piaci szereplőknek és a pénzügyi tanácsadóknak hogyan kell közzétenniük a fenntarthatósági információkat a végső befektetők és az eszköztulajdonosok számára. Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/852 rendelete létrehozza a környezeti szempontból fenntartható gazdasági tevékenységek osztályozási rendszerét azzal a céllal, hogy fokozza a fenntartható beruházásokat és fellépjen azon pénzügyi termékek zöldrefestése ellen, amelyek indokolatlanul minősítik magukat fenntarthatónak. Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/2089 rendelete a Bizottság (EU) 2020/1816, (EU) 2020/1817 és (EU) 2020/1818 felhatalmazáson alapuló rendeleteivel kiegészülve környezeti, társadalmi és irányítási közzétételi követelményeket vezet be a referenciamutató-kezelők számára, valamint minimumkövetelményeket az uniós éghajlatváltozási referenciamutatók és a Párizsi Megállapodáshoz igazodó uniós referenciamutatók kialakítására vonatkozóan. Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete előírja a szabályozott piacra bevezetett értékpapírokat kibocsátó nagy intézmények számára, hogy 2022. június 28-tól tegyék közzé a környezeti, társadalmi és irányítási kockázatokra vonatkozó információkat. Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/2033 rendelete és az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/2034 irányelve által a befektetési vállalkozásokra vonatkozóan meghatározott új prudenciális keret a környezeti, társadalmi és irányítási kockázati dimenziónak az illetékes hatóságok felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárásába (SREP) történő bevezetésére vonatkozó rendelkezéseket, valamint a befektetési vállalkozásokat illetően a környezeti, társadalmi és irányítási kockázatok közzétételére vonatkozó, 2022. december 26-tól alkalmazandó követelményeket tartalmaz. A Bizottság, a fenntartható növekedés finanszírozásáról szóló cselekvési terv nyomon követéseként, a 2021. évi munkaprogramjában az európai zöldkötvény-standardra vonatkozó javaslatot is bejelentett. (3)2019. december 5-én, a tőkepiaci unió elmélyítéséről szóló következtetéseiben a Tanács hangsúlyozta a fenntarthatósági kockázatokra, lehetőségekre és hatásokra vonatkozó információk megbízhatóságának, összehasonlíthatóságának és relevanciájának fontosságát, és felkérte a Bizottságot, hogy vegye fontolóra egy európai nem pénzügyi beszámolási standard kidolgozását. (4)A fenntartható finanszírozásról szóló, 2018. május 29-i állásfoglalásában az Európai Parlament a nem pénzügyi beszámolási követelmények továbbfejlesztését kérte a 2013/34/EU irányelv keretében. A fenntartható vállalatirányításról szóló, 2020. december 17-i állásfoglalásában az Európai Parlament üdvözölte a Bizottság elkötelezettségét a 2013/34/EU irányelv felülvizsgálata iránt, és kifejezte a kötelező uniós nem pénzügyi beszámolási standardokat tartalmazó, nem pénzügyi beszámolásra vonatkozó átfogó uniós keret létrehozására irányuló igényt. Az Európai Parlament a beszámolási követelmények hatályának a vállalkozások további kategóriáira való kiterjesztését és ellenőrzési követelmény bevezetését kérte. (5)Az ENSZ Közgyűlése 2015. szeptember 25-én új globális fejlesztési keretrendszert fogadott el: a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrendet („a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend”). A 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend középpontjában a fenntartható fejlődési célok állnak, és a menetrend a fenntarthatóság három dimenzióját öleli fel: gazdasági, társadalmi és környezeti. A Bizottság 2016. november 22-i, „A következő lépések Európa fenntartható jövőjéért” című közleménye összekapcsolja a fenntartható fejlődési célokat az uniós szakpolitikai kerettel annak biztosítása érdekében, hogy e célok már a kezdetektől fogva beépüljenek valamennyi uniós fellépésbe és Unión belüli és kívüli szakpolitikai kezdeményezésbe. A Tanács a 2017. június 20-i következtetéseiben megerősítette az Unió és tagállamainak elkötelezettségét a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend teljes körű, koherens, átfogó, integrált és hatékony módon, a partnerekkel és más érdekelt felekkel szoros együttműködésben történő végrehajtása iránt. (6)Az Európai Parlament és a Tanács 2014/95/EU irányelve a 2013/34/EU irányelvet a nem pénzügyi információknak bizonyos nagyvállalkozások és vállalatcsoportok általi közzététele tekintetében módosította. A 2014/95/EU irányelv előírta a vállalkozások számára, hogy legalább az alábbi, környezetvédelmi, szociális és foglalkoztatási kérdésekre, az emberi jogok tiszteletben tartására, a korrupció elleni küzdelemre és a megvesztegetés kérdéseire vonatkozó információkat közzétegyék. E témákat illetően a 2014/95/EU irányelv előírta a vállalkozások számára, hogy a következő beszámolási területeken tegyék közzé az információkat: üzleti modell, politikák (beleértve az alkalmazott átvilágítási eljárásokat), e politikák eredményei, kockázatok és kockázatkezelés, valamint az üzleti tevékenység szempontjából lényeges kulcsfontosságú teljesítménymutatók. (7)Számos érdekelt fél úgy véli, hogy a „nem pénzügyi” kifejezés pontatlan, különösen azért, mert arra utal, hogy a szóban forgó információnak nincs pénzügyi jelentősége. A szóban forgó információk azonban egyre nagyobb jelentőséggel bírnak pénzügyi szempontból. Számos szervezet, kezdeményezés és gyakorló szakember e területen „fenntarthatósági” információkat említ. Ezért a „nem pénzügyi információ” helyett a „fenntarthatósági információ” kifejezés használata ajánlott. A terminológia e változásának figyelembevétele érdekében a 2013/34/EU irányelvet módosítani kell. (8)A jobb fenntarthatósági vállalati beszámolás végső kedvezményezettjei az egyéni polgárok és a megtakarítók. Azok a megtakarítók, akik fenntartható módon kívánnak befektetni, lehetőséget kapnak erre, a stabil, fenntartható és inkluzív gazdasági rendszer előnyeiből pedig minden polgár részesül. Ahhoz, hogy ezek az előnyök megvalósuljanak, a vállalkozások éves jelentéseiben közzétett fenntarthatósági információknak először el kell jutniuk két elsődleges csoporthoz („felhasználók”). A felhasználók első csoportja azokból a befektetőkből, köztük eszközkezelőkből áll, akik jobban meg akarják ismerni azokat a kockázatokat és lehetőségeket, amelyeket a fenntarthatósággal kapcsolatos kérdések jelentenek, illetve kínálnak a befektetéseiket illetően, valamint e befektetések emberekre és környezetre gyakorolt hatásait. A felhasználók második csoportja olyan szervezetekből, többek között nem kormányzati szervezetekből és szociális partnerekből áll, amelyek azt szeretnék, hogy a vállalkozások nagyobb felelősséget vállaljanak az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásukért. Az éves jelentésekben közzétett fenntarthatósági információkat más érdekelt felek is felhasználhatják. A vállalkozások üzleti partnerei, beleértve az ügyfeleket is, ezekre az információkra támaszkodva megismerhetik a saját értékláncaikat érintő fenntarthatósági kockázatokat és hatásokat, és szükség esetén beszámolhatnak róla. A politikai döntéshozók és a környezetvédelmi ügynökségek ezen információk, különösen az összesített információk alapján figyelemmel kísérhetik a környezeti és társadalmi tendenciákat, hozzájárulhatnak a környezeti számlákhoz, és az információkat felhasználhatják a közpolitikai döntésekben. Kevés magánszemély és fogyasztó tájékozódik közvetlenül a vállalkozások beszámolóiból, de ezeket az információkat közvetetten is felhasználhatja, például pénzügyi tanácsadók vagy nem kormányzati szervezetek tanácsának vagy véleményeinek mérlegelésekor. Számos befektető és eszközkezelő vásárol fenntarthatósági információkat harmadik fél adatszolgáltatóktól, akik különböző forrásokból, többek között nyilvános vállalati beszámolókból gyűjtenek információkat. (9)Az elmúlt években jelentősen megnőtt a fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati információk iránti kereslet, különösen a befektetői közösség részéről. A kereslet növekedését a vállalkozásokat érintő kockázatok változó jellege és az e kockázatok pénzügyi vonzataival kapcsolatos befektetői tudatosság növekedése okozza. Ez különösen igaz az éghajlattal kapcsolatos pénzügyi kockázatokra. Egyre inkább tudatosulnak a vállalkozásokat és a befektetéseket érintő, más környezetvédelmi kérdésekből és szociális kérdésekből, így az egészségügyi kérdésekből eredő kockázatok is. A fenntarthatósággal kapcsolatos információk iránti kereslet növekedését a kifejezetten bizonyos fenntarthatósági standardoknak való megfelelésre vagy bizonyos fenntarthatósági célkitűzések elérésére törekvő befektetési termékek növekedése is befolyásolja. E növekedés egy része a korábban elfogadott uniós jogszabályok, nevezetesen az (EU) 2019/2088 rendelet és az (EU) 2020/852 rendelet logikus következménye. A növekedés részben mindenképpen bekövetkezett volna a polgári tudatosság, a fogyasztói preferenciák és a piaci gyakorlatok gyors változása miatt. A Covid19-világjárvány tovább fogja gyorsítani a felhasználók információs igényének növekedését, különösen mivel rávilágított a munkavállalók és a vállalkozások értékláncainak sebezhetőségére. A környezeti hatásokra vonatkozó információk a jövőbeli járványok enyhítésének összefüggésében is fontosak, mivel az ökoszisztémák emberi megzavarása egyre inkább összekapcsolódik a betegségek előfordulásával és terjedésével. (10)A vállalkozások maguk is profitálhatnak a fenntarthatósági kérdésekre vonatkozó magas színvonalú beszámolásból. A fenntarthatósági célok elérését kitűző befektetési termékek számának növekedése azt jelenti, hogy a jó minőségű fenntarthatósági beszámolás javíthatja a vállalkozás pénzügyi tőkéhez való hozzáférését. A fenntarthatósági beszámolás segítheti a vállalkozásokat saját fenntarthatósági kérdésekkel kapcsolatos kockázataik és lehetőségeik felismerésében és kezelésében. Alapul szolgálhat a vállalkozások és az érdekelt felek közötti párbeszéd és kommunikáció javításához, és segítheti a vállalkozásokat a hírnevük javításában. (11)A nem pénzügyi információk közzétételéről szóló irányelv (2014/95/EU irányelv) felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezéséről szóló jelentés és az azt kísérő, vállalati beszámolásra vonatkozó célravezetőségi vizsgálat hiányosságokat tárt fel az említett irányelv eredményességével kapcsolatban. Jelentős bizonyíték van arra, hogy számos vállalkozás nem tesz közzé lényeges információkat a fenntarthatósággal kapcsolatos összes főbb témáról. A jelentés emellett jelentős problémaként azonosította a fenntarthatósági információk korlátozott összehasonlíthatóságát és megbízhatóságát. Emellett számos olyan vállalkozás, amelytől a felhasználóknak fenntarthatósági információkra van szükségük, nem köteles jelenteni ezeket az információkat. (12)Szakpolitikai intézkedés hiányában a felhasználók információigénye és a vállalkozások beszámolóiban szereplő fenntarthatósági információk közötti különbség várhatóan növekedni fog. Ez a különbség jelentős negatív következményekkel jár. A befektetők befektetési döntéseik meghozatalakor nem tudják megfelelően figyelembe venni a fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatokat és lehetőségeket. A fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatokat nem megfelelően figyelembe vevő befektetési döntések kumulálódása a pénzügyi stabilitást veszélyeztető, rendszerszintű kockázatokat teremthet. Az Európai Központi Bank és más nemzetközi szervezetek, például a Pénzügyi Stabilitási Tanács, felhívták a figyelmet ezekre a rendszerszintű kockázatokra, különösen az éghajlattal kapcsolatban. A befektetők emellett kevésbé képesek arra, hogy a pénzügyi erőforrásokat olyan vállalkozásokhoz és gazdasági tevékenységekhez juttassák el, amelyek megoldják és nem súlyosbítják a társadalmi és környezeti problémákat, ami aláássa az európai zöld megállapodás és a fenntartható növekedés finanszírozásáról szóló cselekvési terv célkitűzéseit. A nem kormányzati szervezetek, a szociális partnerek, a vállalkozások tevékenységei által érintett közösségek és más érdekelt felek kevésbé képesek felelősségre vonni a vállalkozásokat az emberekre és a környezetre gyakorolt hatásaikért. Ez elszámoltathatósági deficithez vezet, és hozzájárulhat a polgárok vállalkozásokba vetett bizalmának csökkenéséhez, ami viszont negatív hatással lehet a szociális piacgazdaság hatékony működésére. A fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatok mérésére, értékelésére és kezelésére szolgáló általánosan elfogadott mérőszámok és módszerek hiánya szintén akadályozza a vállalkozások arra irányuló erőfeszítéseit, hogy biztosítsák üzleti modelljeik és tevékenységeik fenntarthatóságát. (13)A 2014/95/EU irányelv felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezéséről szóló jelentés és az azt kísérő, vállalati beszámolásra vonatkozó célravezetőségi vizsgálat azt is felismerte, hogy a meglévő információs szakadék áthidalása érdekében jelentősen megnőtt a vállalkozásokhoz intézett, fenntarthatósági kérdésekre vonatkozó információkra irányuló információkérések száma. Emellett a vállalkozásokkal szemben támasztott azon folyamatos elvárások, hogy különböző keretrendszereket és standardokat alkalmazzanak, valószínűleg folytatódnak, sőt fokozódhatnak, mivel a fenntarthatósággal kapcsolatos információk értéke egyre nő. A vállalkozások által szolgáltatandó információk körére vonatkozó konszenzus kialakítására irányuló szakpolitikai intézkedés hiányában a beszámolót készítő vállalkozások és az ilyen információk felhasználóinak költségei és terhei jelentősen megnövekednek. (14)A felhasználók információigénye és a vállalkozások jelenlegi beszámolási gyakorlata közötti növekvő szakadék növeli annak valószínűségét, hogy az egyes tagállamok egyre inkább eltérő nemzeti szabályokat vagy standardokat vezetnek be. A különböző tagállamok eltérő beszámolási követelményei további költségeket és összetettséget okoznának a határokon átnyúlóan működő vállalkozások számára, ezáltal aláásnák az egységes piacot, a letelepedés jogát és a tőke Unión belüli szabad mozgását. A különböző beszámolási követelmények miatt a szolgáltatott információk is kevésbé összehasonlíthatóvá válnak határokon átnyúlóan, aláásva ezzel a tőkepiaci uniót. (15)A 2013/34/EU irányelv 19a. és 29a. cikke olyan nagyvállalkozásokra vonatkozik, amelyek átlagosan 500 főt meghaladó alkalmazotti létszámmal rendelkező, közérdeklődésre számot tartó gazdálkodó egységek, valamint azokra a közérdeklődésre számot tartó gazdálkodó egységekre, amelyek olyan nagy vállalatcsoport anyavállalatai, ahol az alkalmazottak átlagos létszáma összevont alapon meghaladja az 500 főt. Tekintettel arra, hogy a felhasználóknak egyre nagyobb az igényük a fenntarthatósággal kapcsolatos információk iránt, a vállalkozások további kategóriái számára kell előírni az ilyen információk jelentését. Ezért helyénvaló előírni valamennyi nagyvállalkozás és a szabályozott piacokon jegyzett valamennyi vállalkozás számára, a mikrovállalkozások kivételével, hogy szolgáltassanak részletes fenntarthatósági információkat. Emellett minden olyan vállalkozásnak, amely nagy csoport anyavállalata, csoportszintű fenntarthatósági beszámolót kell készítenie. (16)Azt a követelményt, hogy a tőzsdén nem jegyzett nagyvállalkozásoknak is közzé kell tenniük a fenntarthatósági kérdésekre vonatkozó információkat, főként az ilyen vállalkozások – többek között értékláncukon keresztüli – hatásával és elszámoltathatóságával kapcsolatos aggodalmak indokolják. E tekintetben valamennyi nagyvállalkozásra ugyanazoknak a követelményeknek kell vonatkozniuk a fenntarthatósági információkról való nyilvános beszámolást illetően. Emellett a pénzügyi piaci szereplőknek a tőzsdén nem jegyzett nagyvállalatoktól származó információkra is szükségük van. (17)Az a követelmény, hogy az Unióban nem letelepedett, de szabályozott piacokon jegyzett értékpapírokkal rendelkező vállalkozásoknak is közzé kell tenniük a fenntarthatósági kérdésekre vonatkozó információkat, a pénzügyi piaci szereplőknek az ilyen vállalkozásoktól származó információkra vonatkozó igényeit elégíti ki annak érdekében, hogy megértsék befektetéseik kockázatait és hatásait, és megfeleljenek az (EU) 2019/2088 rendeletben meghatározott közzétételi követelményeknek. (18)Tekintettel a fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatok növekvő jelentőségére, valamint figyelembe véve, hogy a szabályozott piacokon jegyzett kis- és középvállalkozások (kkv-k) az Unióban jegyzett összes vállalkozás jelentős hányadát teszik ki, a befektetővédelem biztosítása érdekében helyénvaló előírni, hogy ezek a kkv-k is tegyenek közzé a fenntarthatósági kérdésekre vonatkozó információkat. E követelmény bevezetése elősegíti annak biztosítását, hogy a pénzügyi piaci szereplők befektetési portfóliójában kisebb jegyzett vállalkozások is szerepelhessenek az alapján, hogy ezek a vállalkozások beszámolnak a pénzügyi piaci szereplők által igényelt fenntarthatósági információkról. Ezzel hozzájárul a kisebb jegyzett vállalkozások pénzügyi tőkéhez való hozzáférésének védelméhez és javításához, valamint a pénzügyi piaci szereplők részéről az ilyen vállalkozásokkal szembeni megkülönböztetés elkerüléséhez. E követelmény bevezetésére azért is szükség van, hogy a pénzügyi piaci szereplők rendelkezzenek azokkal az információkkal, amelyekre szükségük van a befektetést befogadó vállalkozásoktól ahhoz, hogy meg tudjanak felelni az (EU) 2019/2088 rendeletben meghatározott saját fenntarthatósági közzétételi követelményeiknek. A szabályozott piacokon jegyzett kkv-k számára azonban – kisebb méretük és korlátozottabb erőforrásaik miatt, valamint a Covid19-világjárvány okozta nehéz gazdasági körülmények figyelembevételével – elegendő időt kell biztosítani arra, hogy felkészüljenek a fenntarthatósági információkról való beszámolásra vonatkozó követelmény alkalmazására. Lehetőséget kell biztosítani számukra arra is, hogy a kkv-k kapacitásaival és erőforrásaival arányos standardok szerint számoljanak be. A tőzsdén nem jegyzett kkv-k is dönthetnek úgy, hogy önkéntes alapon használják ezeket az arányos standardokat. A kkv-kra vonatkozó standardok referenciaként szolgálnak majd az irányelv hatálya alá tartozó vállalkozások számára arra vonatkozóan, hogy milyen szintű fenntarthatósági információkat kérhetnek a kkv-nek minősülő beszállítóiktól és ügyfeleiktől az értékláncaikban. (19)Az Európai Parlament és a Tanács 2004/109/EK irányelve minden olyan vállalkozásra alkalmazandó, amelynek értékpapírjait szabályozott piacokon jegyzik. Annak biztosítása érdekében, hogy a szabályozott piacokon jegyzett értékpapírokkal rendelkező valamennyi vállalkozás – beleértve a harmadik országbeli kibocsátókat is – ugyanazon fenntarthatósági beszámolási követelmények hatálya alá tartozzon, a 2004/109/EK irányelvnek tartalmaznia kell az éves pénzügyi beszámolóban történő fenntarthatósági beszámolásra irányuló követelményekre vonatkozó szükséges kereszthivatkozásokat. (20)A 2004/109/EK irányelv 23. cikke (4) bekezdése első albekezdésének i. pontja és 23. cikke (4) bekezdésének negyedik albekezdése felhatalmazza a Bizottságot, hogy intézkedéseket fogadjon el az irányelvben megkövetelt információk egyenértékűségének megállapítására szolgáló rendszer létrehozása, illetve a számviteli standardokra vonatkozó általános egyenértékűségi kritériumok megállapítása céljából. A 2004/109/EK irányelv 23. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése arra is felhatalmazza a Bizottságot, hogy meghozza a szükséges határozatokat a harmadik országbeli kibocsátók által használt számviteli standardok egyenértékűségéről. A fenntarthatósági követelmények 2004/109/EK irányelvbe történő beépítését kifejezendő a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a harmadik országbeli értékpapír-kibocsátók által alkalmazott fenntarthatósági beszámolási standardok egyenértékűségének megállapítására szolgáló rendszert hozzon létre. Ugyanezen okból a Bizottságot fel kell hatalmazni arra is, hogy meghozza a szükséges határozatokat a harmadik országbeli kibocsátók által használt fenntarthatósági beszámolási standardok egyenértékűségéről. Ezek a módosítások következetes egyenértékűségi rendszereket biztosítanak az éves pénzügyi kimutatással kapcsolatos fenntarthatósági és pénzügyi beszámolási kötelezettségekre vonatkozóan.

(21)A 2013/34/EU irányelv 19a. cikkének (3) bekezdése és 29a. cikkének (3) bekezdése jelenleg minden leányvállalkozást mentesít a nem pénzügyi információkkal kapcsolatos beszámolási kötelezettség alól, amennyiben ezek a vállalkozások és leányvállalkozásaik szerepelnek az anyavállalkozás vezetésének összevont beszámolójában, feltéve, hogy az tartalmazza az előírt nem pénzügyi információkat is. Biztosítani kell azonban, hogy a fenntarthatósági információk könnyen hozzáférhetők legyenek a felhasználók számára, és biztosítani kell az átláthatóságot azzal kapcsolatban, hogy melyik a mentesített leányvállalkozás összevont szinten beszámoló anyavállalkozása. Ezért elő kell írni e leányvállalkozások számára, hogy tegyék közzé anyavállalkozásuk vezetésének összevont beszámolóját, és saját vezetésük beszámolójában hivatkozzanak arra a tényre, hogy mentesülnek a fenntarthatósági információkkal kapcsolatos beszámolási kötelezettség alól. Ezt a mentességet akkor is alkalmazni kell, ha az összevont beszámolót készítő anyavállalkozás olyan harmadik országbeli vállalkozás, amely ezen irányelv követelményeivel összhangban vagy az uniós fenntarthatósági beszámolási standardokkal egyenértékű módon számol be a fenntarthatósági információkról. (22)A 2013/34/EU irányelv 23. cikke mentesíti az anyavállalkozásokat az összevont éves pénzügyi kimutatások és a vezetés összevont beszámolója elkészítésének kötelezettsége alól, amennyiben ezek a vállalkozások az említett kötelezettségnek megfelelő másik anyavállalkozás leányvállalkozásai. Meg kell jegyezni azonban, hogy az összevont éves pénzügyi kimutatásokra és a vezetés összevont beszámolójára vonatkozó mentességi rendszer az összevont fenntarthatósági beszámolásra vonatkozó mentességi rendszertől függetlenül működik. Ezért előfordulhat, hogy egy vállalkozás mentesül az összevont pénzügyi beszámolási kötelezettség alól, de nem mentesül az összevont fenntarthatósági beszámolási kötelezettség alól, ha a legfelső szintű anyavállalkozása az uniós jognak vagy, amennyiben a vállalkozás harmadik országban van letelepedve, azzal egyenértékű követelményeknek megfelelő összevont éves pénzügyi kimutatásokat és összevont vezetőségi beszámolókat készít, de nem készít az uniós jognak vagy, amennyiben a vállalkozás harmadik országban van letelepedve, azzal egyenértékű követelményeknek megfelelő összevont fenntarthatósági beszámolókat. (23)A hitelintézetek és a biztosítók kulcsszerepet játszanak a teljesen fenntartható és inkluzív, az európai zöld megállapodással összhangban lévő gazdasági és pénzügyi rendszerre való átállásban. Hitelezési, befektetési és jegyzési garanciavállalási tevékenységük révén jelentős pozitív és negatív hatásokkal bírhatnak. Ezért azokra a hitelintézetekre és biztosítókra, amelyeknek nem kell megfelelniük a 2013/34/EU irányelvnek, ideértve a szövetkezeteket és a biztosító egyesületeket, fenntarthatósági beszámolási követelményeknek kell vonatkozniuk, feltéve, hogy megfelelnek bizonyos méretkritériumoknak. Ezen információk felhasználói így értékelhetnék e vállalkozásoknak a társadalomra és a környezetre gyakorolt hatását, valamint azokat a fenntarthatósági kérdésekből eredő kockázatokat, amelyekkel ezek a vállalkozások szembesülhetnek. A bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló 86/635/EGK tanácsi irányelv beszámolási követelményeivel való összhang biztosítása érdekében a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák a fenntarthatósági beszámolási követelményeket az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve 2. cikkének (5) bekezdésében felsorolt hitelintézetekre. (24)Azon fenntarthatósági kérdések jegyzékének, amelyekről a vállalkozásoknak be kell számolniuk, a lehető legnagyobb mértékben összhangban kell lennie a „fenntarthatósági tényezők” (EU) 2019/2088 rendeletben meghatározott fogalmával. E listának meg kell felelnie a felhasználók és maguk a vállalkozások igényeinek és elvárásainak is, akik gyakran a „környezeti”, „társadalmi” és „irányítási” kifejezéseket használják a három fő fenntarthatósági kérdés kategorizálására. A fenntarthatósági tényezők (EU) 2019/2088 rendeletben meghatározott listája nem tartalmazza kifejezetten az irányítási kérdéseket. A 2013/34/EU irányelvben a fenntarthatósági kérdések fogalommeghatározásának ezért a „fenntarthatósági tényezők” (EU) 20