HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 164/2

Az európai adatvédelmi biztos véleményének összefoglalója az egyéneknek a személyes adatok uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek általi kezelése tekintetében való védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 45/2001/EK rendelet és a 1247/2002/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló rendelet javaslatáról

(A vélemény teljes szövege angol, francia és német nyelven megtalálható az európai adatvédelmi biztos honlapján: www.edps.europa.eu)

(2017/C 164/02)

Az Európai Unió adatvédelmi normák új generációját lépteti életbe. Az általános adatvédelmi rendelet, valamint a rendőrségi és igazságügyi ágazat adatvédelméről szóló irányelv majdnem egy évvel ezelőtti elfogadása jelentette ezidáig az uniós jogalkotó legambiciózusabb törekvését arra, hogy az egyéni alapvető jogokat biztosítsa a digitális korszakban. Eljött az ideje annak, hogy maguk az uniós intézmények járjanak elöl példával abban, hogy a szabályokat magukra mint adatkezelőkre és adatfeldolgozókra alkalmazzák. Az elmúlt 18 hónapban az európai adatvédelmi biztos legfelsőbb szintű párbeszédet kezdeményezett az uniós intézményekkel, hogy előkészítse azokat az adatvédelmi szabályoknak való megfelelés új kihívásaira, hangsúlyozva az adatfeldolgozás módjára vonatkozó elszámoltathatósági elvet. Jelen vélemény révén az európai adatvédelmi biztos a független felügyelet, a szakpolitikai tanácsadás és érdekképviselet terén szerzett tizenkét évnyi tapasztalatot szeretné megosztani akkor, amikor kiigazításokat javasol az uniós intézmények és szervek adatfeldolgozásáról szóló rendeletjavaslathoz.

A 45/2001 rendelet zászlóshajóként szolgált az adatkezelők közvetlenül alkalmazandó kötelezettségeit, az érintettek jogait és egy egyértelműen független felügyeleti szerv létrehozását előírva. Az Uniónak most nem az eljárások, hanem az elszámolási kötelezettség és az egyénekre vonatkozó biztosítékok révén kell biztosítania az ÁAR-nak való megfelelést. Az uniós intézmények adatfeldolgozására alkalmazandó szabályoknál valamennyi eltérés igazolható, ugyanúgy, ahogy a közszférára vonatkozóan is szerepelnek kivételek az ÁAR-ben, de ezeket a minimumra kell szorítani.

Az egyén szempontjából azonban lényeges, hogy az uniós adatvédelmi keretszabályozás általános elvei következetesen alkalmazásra kerüljenek, függetlenül attól, hogy éppen ki az adatkezelő. Az is lényeges, hogy az egész keretrendszer ugyanabban az időben alkalmazandó, vagyis 2018 májusában, ami az ÁAR teljes alkalmazhatóságának végső határideje.

A Bizottság, az intézményeink közötti, régóta fennálló megállapodásnak megfelelően, kikérte az európai adatvédelmi biztos véleményét a javaslattervezetről. Úgy véljük, hogy a Bizottságnak összességében sikerült egyensúlyt teremtenie a fennálló érdekek között. Jelen vélemény számos olyan területet határoz meg, ahol további előrelépések tehetők. A javasolt rendelet további kiigazítása mellett érvelünk, különösen az érintett jogainak korlátozásait, valamint azon rendelkezést illetően, hogy az uniós intézmények bizonyos esetekben tanúsítási mechanizmusokat alkalmazzanak. Tekintettel saját, független szervként ellátandó feladatainkra és hatáskörünkre, a javaslat ésszerű egyensúlyt teremt, és egy független adatvédelmi hatóságnak az Alapjogi Charta szerinti, valamint a Bíróság közelmúltban hozott ítélkezési gyakorlatában megerősített rendes funkcióit tükrözi, függetlenül attól, hogy jogérvényesítői, panaszkezelői feladatát ellátva, vagy az adatvédelmet és a magánélethez való jogot érintő szakpolitikák vonatkozásában a jogalkotó tanácsadójaként jár-e el.

Arra bíztatjuk az uniós jogalkotót, hogy a lehető leghamarabb állapodjon meg a javaslatot illetően, hogy az uniós intézmények ésszerű átmeneti időszakot élvezhessenek, mielőtt az új rendelet alkalmazandóvá válik.

1. BEVEZETÉS ÉS HÁTTÉR

1.1. Háttér

1. 2017. január 10-én az Európai Bizottság elfogadta az egyéneknek a személyes adatok uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek általi kezelése tekintetében való védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 45/2001/EK rendelet és a 1247/2002/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló rendelet javaslatát (1) (a továbbiakban: javaslat).

2. A személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jogot az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 8. cikke, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 16. cikke rögzíti.

3. Az európai adatvédelmi biztos az a független felügyeleti hatóság, amelynek feladata biztosítani, hogy az európai intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek (a továbbiakban: uniós intézmények) a személyes adatok feldolgozása során betartsák az adatvédelmi jogszabályokat (2). Az uniós adatvédelmi rendszeren belüli független ellenőrzés követelményét az elsődleges jog, egyfelől az EUMSZ 16. cikk (2) bekezdése, másfelől a Charta 8. cikkének (3) bekezdése írja elő. A Bíróság következetesen hangsúlyozta, hogy egy független hatóság általi ellenőrzés az adatvédelmi jog lényegi elemét jelenti, és meghatározta e függetlenség kritériumait (3). A felügyeleti hatóságnak egyebek mellett teljesen függetlenül kell eljárnia, ami egy olyan döntéshozatali jogkört feltételez, amely független bármiféle közvetlen vagy közvetett külső befolyástól (4), és amellyel szemben nem merülhet fel a részrehajlás gyanúja (5).

4. Az uniós intézmények általi adatfeldolgozásra alkalmazandó fő jogszabály az 1247/2002/EK határozattal (6) kiegészített 45/2001/EK rendelet (7) (a továbbiakban: 45/2001 rendelet).

5. Az új uniós adatvédelmi keretrendszer – az általános adatvédelmi rendelet (a továbbiakban: ÁAR), valamint a rendőrségi és igazságügyi ágazat adatvédelméről szóló irányelv – elhúzódó tárgyalásainak 2016. április 27-i lezárását követően ez a javaslat (az elektronikus hírközlési adatvédelmi rendeletre [a továbbiakban: eMagánélet-rendelet] vonatkozó bizottsági javaslat mellett) ezen uniós adatvédelmi keretrendszer teljesítési folyamata kritikus fázisának a kezdetét jelöli (8). Célja, hogy a 45/2001/EK rendelet rendelkezéseit összehangolja az ÁAR-ben meghatározott szabályokkal, és így erősebb és koherensebb adatvédelmi keretrendszert hozzon létre az Unióban és lehetővé tegye a két jogszabály egyidejű alkalmazását (9). Emellett a javaslat tartalmazza a végfelhasználók végberendezésének védelmére vonatkozó azon új szabályokat, amelyeket az új eMagánélet-rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat írt elő.

6. A 2015 és 2019 közötti időszakra szóló stratégiában az európai adatvédelmi biztos elkötelezte magát amellett, hogy az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal és a Bizottsággal együtt dolgozik annak biztosítása érdekében, hogy a 45/2001 rendeletben meghatározott jelenlegi szabályokat összhangba hozzák az ÁAR-rel, és legkésőbb 2018 elején hatályba lép egy felülvizsgált keretrendszer. Az adatvédelmi biztos üdvözli, hogy a javaslat elfogadását megelőzően a Bizottság informális egyeztetést folytatott vele, és hogy úgy tűnik, hogy a javaslatban az idáig tett informális észrevételeinek számos elemét figyelembe vették. A jelenlegi javaslatot nagyon is megfelelőnek tartja abból a szempontból, hogy teljes mértékben összhangban van az ÁAR-rel, kivéve, ha az uniós közszféra szűken meghatározott sajátosságai más rendelkezéseket tesznek szükségessé, és különösen értékeli, hogy a Bizottságnak sikerült egyensúlyt teremtenie a különböző érdekek között.

7. Habár ez a vélemény számos olyan területet jelöl meg, ahol a javaslatot még tovább lehetne javítani, az európai adatvédelmi biztos arra bíztatja az uniós jogalkotót, hogy a lehető leghamarabb állapodjon meg a javaslatot illetően, hogy az uniós intézmények ésszerű átmeneti időszakot élvezhessenek, mielőtt az új rendelet teljesen alkalmazandóvá válik.

1.2. A javaslat céljai és időzítése

8. Az európai adatvédelmi biztos a múltban már javasolta, hogy az uniós intézményekre vonatkozó anyagi jogi szabályok kerüljenek be az ÁAR (10) (akkor még) tervezett szövegébe. Az uniós jogalkotó egy másik utat választott: az uniós intézményekre alkalmazandó külön jogszabályt, amelyet tartalmilag és időbeli alkalmazását illetően összehangoltak az ÁAR-rel. Az európai adatvédelmi biztos támogatja ezt a megközelítést: elfogadhatatlan lenne, ha az Európai Bizottságra és a többi uniós intézményre nem ugyanolyan szabályok vonatkoznának, mint amelyek hamarosan tagállami szinten alkalmazandóvá válnak. Ezenfelül nem lenne kívánatos, ha az európai adatvédelmi biztos azt felügyelné, hogy az uniós intézmények megfelelnek-e olyan anyagi szabályoknak, amelyek enyhébbek annál, mint amelyek betartását a hasonló, nemzeti szintű hatóságok felügyelik, különösen, mivel az európai adatvédelmi biztos a jövőben létrejövő Európai Adatvédelmi Testület (11) tagja lesz.

9. Az uniós intézmények általi személyes adatfeldolgozásra vonatkozó jövőbeli szabályokat ezért össze kell hangolni az ÁAR rendelkezéseivel, kivéve, ha az uniós közszféra szűken meghatározott sajátosságai más rendelkezéseket tesznek szükségessé. E tekintetben az európai adatvédelmi biztos üdvözli a javaslat (5) preambulumbekezdését, amely hangsúlyozza a lehető legmagasabb szintű összehangolás szükségességét, és egyértelművé teszi, hogy „(a)mennyiben a javaslat rendelkezései ugyanazon az elven alapulnak, mint az (ÁAR) rendelkezései, az érintett két rendelkezést egységesen kell értelmezni, mert a javaslat szerkezete az (ÁAR) rendszerével egyenértékűnek tekintendő”.

10. Ugyanakkor az ÁAR-rel való összehangolás nem lehet sem teljes, sem automatikus. Az ÁAR-ben számos olyan rendelkezés található, amely lehetővé teszi, hogy a tagállamok bizonyos területeken – így a közigazgatási szervekre vonatkozóan – különös jogszabályokat tartsanak fenn vagy vezessenek be (12). Azokban az esetekben, amikor az ÁAR a közigazgatási szervekre különös szabályokat ír elő (13), vagy lehetőséget hagy a tagállamoknak, hogy rendelkezéseit végrehajtsák, a javaslat tekinthető úgy, mint amely az ÁAR-t „végrehajtó” nemzeti jogéhoz hasonló szerepet tölt be, mint például a „Személyes adatok továbbítása az uniós intézményektől és szervektől eltérő címzetteknek” címet viselő 9. cikkben vagy a „Közigazgatási bírságok” című 66. cikkben (lásd az alábbi 2.8.1. pontot). Emellett fontos biztosítani, hogy az uniós intézményekre jelenleg alkalmazandó magas védelmi szint megmaradjon. Ezért kell megtartani bizonyos sajátosságokat a 45/2001 rendeletből, mint például a Korlátozások című 25. cikkben (lásd az alábbi 2.3.1. pontot) és Az adatvédelmi tisztviselő kijelölése címet viselő 44. cikkben (lásd az alábbi 2.4.5.1. pontot).

11. Az anyagi rendelkezések ÁAR-rel való összehangolása mellett lényeges, hogy a felülvizsgált szabályok az ÁAR-rel egyidejűleg, vagyis 2018. május 25-én teljesen alkalmazhatóvá váljanak. Az adatvédelmi tisztviselők meglévő hálózata az információk megosztásának és az együttműködésnek hatékony csatornáját biztosítja. Ennek megfelelően az európai adatvédelmi biztos abban, hogy egy viszonylag rövid, például három hónapos átmeneti időszakot követően elérhető az új szabályoknak való megfelelés.

12. Az elszámoltathatóság elve, amely az ÁAR-t és a jelenlegi javaslatot is alátámasztja, többet jelent a szabályok egyszerű betartásánál, és egy kultúraváltást feltételez. Az átmenet elősegítése érdekében az európai adatvédelmi biztos egy „elszámoltathatósági projektet” indított. Ezzel összefüggésben az európai adatvédelmi biztos 2016 és 2017 folyamán hét fő uniós intézménnyel és szervvel tartotta a kapcsolatot annak érdekében, hogy az ÁAR alkalmazására segítsen időben felkészülni.

1.3. Hatály és a többi jogszabállyal való kapcsolat

13. Az európai adatvédelmi biztos a múltban több alkalommal felszólította a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy erős és átfogó rendszerre, amely ambiciózus, és elősegíti az adatvédelem tényleges érvényesülését és koherenciáját az Unióban, egy egészséges környezetet biztosítva a következő évek további fejlődéséhez (14). A Bizottság egy ettől eltérő megközelítést választott, és önálló adatvédelmi jogszabályra tett javaslatot a végrehajtás terén (15). Ezután számos „önálló” adatvédelmi rendszert bevezető jogi aktusra irányuló javaslat született (16).

14. Az európai adatvédelmi biztos elismeri, hogy a személyes adatvédelem jelenlegi jogi kerete, noha széttöredezett, a ma elérhető legjobb eredményt jelenti (17). Az európai adatvédelmi biztos értelmezése szerint a jelenlegi javaslat lesz alkalmazandó azokra az uniós intézményekre, amelyek ma még a 45/2001/EK rendelet (18) hatálya alá tartoznak (lényegében a korábban az első és második „pillér” (19) alá tartozó valamennyi intézmény, szerv, hivatal és ügynökség), azonban a már meglévő vagy folyamatban lévő „önálló” rendszereket önmagában nem érinti (20). A jelenlegi javaslat ezeket a rendszereket csak akkor és annyiban érinti, ha és amennyiben ezt a vonatkozó jogszabály kifejezetten előírja. Az európai adatvédelmi biztos tudomásul veszi ezt a megközelítési módot, de azt javasolja, hogy ezt a javaslat preambulumában, és lehetőség szerint az Alkalmazási kör címet viselő 2. cikkben kifejezetten tüntessék fel. Ugyanakkor az európai adatvédelmi biztos hangsúlyozza, hogy a korábbi első és második „pillér” alatt tevékenykedő különböző uniós intézmények által végzett adatfeldolgozás jogi keretének széttöredezettsége és egyre növekvő komplexitása nem teljesen megnyugtató eredményt jelent, és középtávon az uniós jogalkotónak ezzel foglalkoznia kell.

15. A 45/2001/EK rendelet olyan intézkedéseket ír elő, amelyek célja a magánélet, valamint a közlés titkosságának védelme, azokban az esetekben, amikor az uniós intézmények ellenőrzik a kommunikációhoz használt infrastruktúrát. Ennek érdekében olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek a 2002/58/EK irányelv (a továbbiakban: eMagánélet-irányelv) (21) szabályozási területének egy része alá tartozik, és meghatározza azt az elvet, miszerint az alapvető jogok védelmére vonatkozó szabályokat az egész Unió területén következetesen és összehangoltan kell alkalmazni, utalva olyan releváns jogszabályokra, mint az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv (22). Továbbra is biztosítani kell az uniós intézmények részvételével zajló közlés titkosságának és a magánélet védelmének azonos szintjét, és ezért a következetes és összehangolt alkalmazás elvét fenn kell tartani. Az európai adatvédelmi biztos ezért úgy véli, hogy a javaslatnak biztosítania kell, hogy az ÁAR és a jövőbeli eMagánélet-rendelet releváns szabályait megfelelően alkalmazzák az uniós intézményekre. Ide kell, hogy tartozzon az uniós intézmények által ellenőrzött kommunikációs szolgáltatásokra vonatkozóan a titoktartás és a magánélet tiszteletben tartásának fennmaradása, valamint a jövőbeli eMagánélet-rendelet egyéb rendelkezései, mint például a végberendezések védelme és egyéb, például a nyomon követésre és a kéretlen reklámlevélre vonatkozó szabályok.

16. Végezetül, habár az uniós adatvédelmi jogszabályok az Európai Gazdasági Térségre is alkalmazandók, és a részt vevő EFTA-országok kötelesek létrehozni független felügyelő hatóságokat az ÁAR-nek megfelelően, az EFTA intézmények nem tartoznak a különös adatvédelmi szabályok és felügyelet hatálya alá, annak ellenére, hogy az uniós intézményekkel személyes adatokat cserélnek. Az európai adatvédelmi biztos úgy véli, hogy a jelenlegi javaslattal alkalom nyílik arra, hogy ezzel a kérdéssel foglalkozzanak.

3. KÖVETKEZTETÉSEK

90. Összességében az európai adatvédelmi biztos úgy véli, hogy a javaslat sikeresen hangolja össze az uniós intézményekre vonatkozó szabályokat az ÁAR-rel, miközben figyelembe veszi az uniós közszféra sajátosságait. Az uniós intézmények általi adatfeldolgozásra vonatkozó magas szintű védelmet a javaslat többnyire továbbra is biztosítja. Az európai adatvédelmi biztos különösen azt értékeli, hogy a Bizottságnak sikerült egyensúlyt teremtenie a fennálló érdekek között.

91. Az európai adatvédelmi biztos úgy véli, hogy a javaslatot tovább lehet fejleszteni, különösen a 25. cikk szerinti korlátozások módozatait illetően. Annak érdekében, hogy biztosítani lehessen a fent említett jogminőségi követelményeknek való megfelelést, a javaslat 25. cikkének (1) bekezdését úgy kellene módosítani, hogy csak a Szerződések alapján elfogadott jogi aktusok korlátozhatják az alapvető jogokat, és így az uniós intézményekre ugyanolyan normákat írna elő, mint amelyek az ÁAR alapján a tagállamokra vonatkoznak. Amennyiben Az elektronikus kommunikáció bizalmas jellege című 34. cikket korlátozni tervezik, az európai adatvédelmi biztos felszólítja az uniós jogalkotót annak biztosítására, hogy az uniós intézmények saját működésük során történő hírközlése terén a magánélet védelméhez való alapvető jog lehetséges korlátozása ugyanazokat a normákat kövesse, mint amelyek az uniós jogban a Bíróság e területre vonatkozó értelmezésének megfelelően szerepelnek.

92. Az európai adatvédelmi biztos üdvözli, hogy a javaslatban egy külön cikket szentelnek az európai adatvédelmi biztos mint az uniós intézmények tanácsadója szerepének (a javaslat 42. cikke). Aggályait fejezi ki azonban amiatt, hogy a „javaslatok elfogadását követően” kifejezés (szemben a 45/2001/EK rendelet 28. cikkének (2) bekezdésében szereplő „ha […] jogalkotási javaslatot fogad el” fordulattal szemben) megkérdőjelezheti az Európai Bizottság hosszú múltra visszanyúló kötelezettségvállalását, miszerint informálisan konzultál az európai adatvédelmi biztossal a javaslattervezetről, általában a szolgálatok közötti konzultáció szakaszában. Mivel az informális konzultáció fontos, az európai adatvédelmi biztos szívesen venne egy olyan preambulumbekezdést, amelyben a Bizottság megismételné e régóta fennálló gyakorlatra vonatkozó kötelezettségvállalását. Támogatná továbbá, hogy a javaslatban továbbra is a 45/2001/EK rendelet. 28. cikkének (2) bekezdése szerinti megfogalmazás („ha […] fogad el”) szerepeljen, amely szélesebb mozgásteret tesz lehetővé. Úgy véli, hogy a 42. cikk a javasolt formában kellőképpen egyértelművé teszi az európai adatvédelmi biztos és az Európai Adatvédelmi Testület vonatkozó feladatait ahhoz, hogy a jövőben a szükségtelen párhuzamos munkavégzést el lehessen kerülni.

93. Az európai adatvédelmi biztos úgy véli, hogy az adatvédelmi tisztviselők feladatának kiszervezése a közhatalmat gyakorló uniós intézmények számára nem megfelelő. Következésképpen a 44. cikk (4) bekezdésének második lehetőségét („vagy szolgáltatási szerződés keretében láthatja el a feladatait”) el kell hagyni.

94. Az európai adatvédelmi biztos üdvözli a javaslat 66. cikkét, amely felhatalmazná az európai adatvédelmi biztost közigazgatási bírságok kiszabására. Úgy véli, hogy ha megfosztjuk az uniós felügyeleti hatóságot attól a lehetőségtől, hogy adott esetben közigazgatási bírságot szabjon ki, azt eredményezné, hogy az uniós intézmények kiváltságos helyzetet élveznének sok tagállam közintézményeihez képest.

95. Az európai adatvédelmi biztos úgy véli, hogy a tanúsítási mechanizmusok az uniós intézmények számára igen hasznos eszköznek bizonyulhatnak, és bizonyos összefüggésben már használják azokat, például az általánosan elfogadott normáknak való megfelelés tanúsítására. Ezért Az adatkezelő feladatai címet viselő 26. cikket, a Beépített és alapértelmezett adatvédelem című 27. cikket, valamint Az adatkezelés biztonsága című 33. cikket a tanúsítás (de nem magatartási kódexek) alkalmazásának említésével kell kiegészíteni.

96. Habár ez a vélemény számos olyan területet jelöl meg, ahol a javaslatot még tovább lehetne javítani, az európai adatvédelmi biztos arra bíztatná az uniós jogalkotót, hogy a lehető leghamarabb állapodjon meg a javaslatot illetően, hogy az uniós intézmények ésszerű átmeneti időszakot élvezhessenek, mielőtt az ÁAR 2018 májusában teljesen alkalmazandóvá válik.

Brüsszel, 2017. március 15. Giovanni BUTTARELLI európai adatvédelmi biztos

(1) COM(2017) 8 final; 2017/0002 (COD) (later, “the Proposal”).

(2) Article 286 EC rendered the (then) Community rules on data protection applicable to EU institutions and bodies and mandated the creation of a dedicated independent supervisory authority (later, the EDPS).

(3) Case C-518/07 Commission v Germany, EU:C:2010:125; Case C-614/10 Commission v Austria, EU:C:2012:631; Case C-288/12 Commission v Hungary, EU:C:2014:237; Case C-362/14 Maximilian Schrems v Data Protection Commissioner, ECLI:EU:C:2015:650.

(4) Case C-518/07 Commission v Germany, supra para. 19.

(5) Case C-288/12 Commission v Hungary, supra para. 53.

(6) Decision No 1247/2002/EC of the European Parliament, of the Council and of the Commission of 1 July 2002 on the regulations and general conditions governing the performance of the European Data Protection Supervisor’s duties (OJ L 183, 12.7.2002, p. 1).

(7) See supra note 3.

(8) Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council concerning the respect for private life and the protection of personal data in electronic communications and repealing Directive 2002/58/EC (Regulation on Privacy and Electronic Communications), COM(2017) 10 final, 2017/0003 (COD).

(9) See Article 98 and recital 17 of the GDPR.

(10) See e.g. the EDPS Opinion of 7 March 2012 on the data protection reform package (OJ C 192, 30.6.2012, p. 7).

(11) EDPS Opinion of 7 March 2012 on the data protection reform package, p. 6.

(12) See in particular Article 6(3) and recital 10 to the GDPR: “Regarding the processing of personal data for compliance with a legal obligation, for the performance of a task carried out in the public interest or in the exercise of official authority vested in the controller, Member States should be allowed to maintain or introduce national provisions to further specify the application of the rules of this Regulation. In conjunction with the general and horizontal law on data protection implementing Directive 95/46/EC, Member States have several sector-specific laws in areas that need more specific provisions. This Regulation also provides a margin of manoeuvre for Member States to specify its rules, including for the processing of special categories of personal data (‘sensitive data’). To that extent, this Regulation does not exclude Member State law that sets out the circumstances for specific processing situations, including determining more precisely the conditions under which the processing of personal data is lawful.”

(13) E.g. last sentence of Article 6(1), Article 20(5), Article 27, Article 37, Article 41 or Article 46(2)(a) of the GDPR.

(14) See in particular the EDPS Opinion of 14 January 2011 on the Communication “A comprehensive approach on personal data in the European Union” (OJ L 181, 22.6.2011, p. 1).

(15) See supra note 5.

(16) Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on the European Union Agency for Law Enforcement Cooperation and Training (Europol) and repealing Decisions 2009/371/JHA and 2005/681/JHA, COM(2013) 173 final, now adopted as Regulation 2016/794 and published in OJ L 135, 24.5.2016, p. 53; Proposal for a Council Regulation on the establishment of the European Public Prosecutor's Office, COM(2013) 534 final. See also the Council General approach (First reading) on the Proposal for a Regulation on the European Union Agency for Criminal Justice Cooperation (Eurojust) available at: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6643-2015-INIT/en/pdf

(17) EDPS Opinion 3/2015 “Europe’s big opportunity - EDPS recommendations on the EU’s options for data protection reform”, available at: https://secure.edps.europa.eu/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/Consultation/Opinions/2015/15-10-09_GDPR_with_addendum_EN.pdf

(18) See the list of EU institutions and bodies available at: http://publications.europa.eu/code/en/en-390500.htm.

(19) Regulation 45/2001 already today applies to, inter alia, the European Defence Agency, European Union Institute for Security Studies, and the European Union Satellite Centre.

(20) Europol, Eurojust, EPPO, supra note 21.

(21) Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications (OJ L 201, 31.7.2002, p. 37), as amended (later, “the ePrivacy Directive”).

(22) Recitals 10-12 ePrivacy Directive.