HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 372/31

A Tanács következtetései a tanulási célú mobilitás referenciaértékéről

2011/C 372/08

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

TEKINTETTEL

— a mobilitási cselekvési tervről szóló, a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott, 2000. december 14-i állásfoglalásra (1),

— a tanulók, szakképzésben részt vevők, önkéntesek, tanárok és oktatók Közösségen belüli mobilitásáról szóló, 2001. július 10-i európai parlamenti és tanácsi ajánlásra (2),

— „A Közösségen belüli, oktatási és képzési célú transznacionális mobilitásról: az európai mobilitásminőségi charta” című, 2006. december 18-i európai parlamenti és tanácsi ajánlásra (3),

— az oktatásra és képzésre vonatkozó lisszaboni célkitűzések tekintetében elért haladás nyomon követésére szolgáló mutatók és referenciaértékek összefüggő keretrendszeréről szóló, 2007. május 25-i tanácsi következtetésekre (4),

— a fiatal önkéntesek európai mobilitásáról szóló, 2008. november 20-i tanácsi ajánlásra (5),

— a fiatalok mobilitásáról szóló, a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott, 2008. november 21-i következtetésekre (6),

— az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszeréről („Oktatás és képzés 2020”) szóló, 2009. május 12-i tanácsi következtetésekre (7),

— az ifjúságpolitika terén folytatott európai együttműködés megújított keretéről (2010–2018) szóló, 2009. november 27-i tanácsi állásfoglalásra (8),

— az Európa 2020 stratégiáról szóló, 2010. március 16-i tanácsi következtetésekre (9),

— a szakoktatás és -képzés területén való fokozott európai együttműködés 2011–2020-as időszakra vonatkozó prioritásairól szóló, a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott, 2010. november 18-i következtetésekre (10),

— a Mozgásban az ifjúság kezdeményezésről – a fiatalok előtt álló kihívásokra vonatkozó integrált megközelítésről szóló, 2010. november 18-i tanácsi következtetésekre (11),

— az oktatásnak és a képzésnek az Európa 2020 stratégia végrehajtásában játszott szerepéről szóló, 2011. február 14-i tanácsi következtetésekre (12),

— a „Mozgásban az ifjúság – a fiatalok tanulási célú mobilitásának ösztönzése” című, 2011. június 28-i tanácsi ajánlásra (13),

— a fiatalok részvételének és mobilitásának keleti dimenziójáról szóló, 2011. november 28-i tanácsi következtetésekre,

— az egész életen át tartó tanulás programjának félidős értékeléséről szóló, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett, 2011. július 7-i bizottsági jelentésre (14),

ÉS FIGYELEMMEL

a tanulási célú mobilitásról 2011. október 17–19-én Sopotban rendezett elnökségi konferencia eredményeire,

EMLÉKEZTETVE ARRA, HOGY

a tanulási célú mobilitás hozzájárul a fiatalok foglalkoztathatóságának javításához a kulcskompetenciák és -készségek elsajátítása révén, ideértve főként a nyelvi kompetenciákat és az interkulturális megértést, továbbá a szociális és állampolgári készségeket, a vállalkozói készséget, a problémamegoldó készségeket és általában véve a kreativitást is. A tanulási célú mobilitás azon túl, hogy értékes tapasztalatot jelent az érintetteknek, az oktatás általános minőségének javításához is hozzájárulhat, különösen az oktatási intézmények közötti szorosabb együttműködés révén. Emellett az európai identitás és polgárságtudat megerősítését is elősegíti,

ezért az oktatásra és képzésre vonatkozó uniós szakpolitika fő stratégiai célkitűzései közé tartozik az, hogy a mobilitás mindenki, így a hátrányos társadalmi helyzetű csoportok számára is a lehető legszélesebb körben elérhető legyen, és hogy előrelépés történjen a mobilitás útjában álló, még meglévő akadályok felszámolása terén,

NYUGTÁZZA

— a 2006-os európai mobilitásminőségi chartában a Bizottsághoz intézett azon tanácsi felkérést, hogy a Bizottság az érintett hatóságokkal szorosan együttműködve alakítsa ki vagy fejlessze tovább az oktatási és képzési célú mobilitásra vonatkozó, nemek szerint lebontott statisztikai adatok gyűjteményét (15),

— a mobilitással foglalkozó magas szintű szakértői fórum 2008. júniusi jelentését és arra vonatkozó javaslatát, hogy a tanulási célú mobilitás lehetősége valamennyi európai fiatal számára biztosítva legyen,

— a bolognai folyamat keretében a felsőoktatási tanulási célú mobilitással kapcsolatban 2009 áprilisában Leuvenben/Louvain-la-Neuve-ben kitűzött célt,

— a fiatalok tanulási célú mobilitásának előmozdításáról szóló, 2009. júliusi bizottsági zöld könyvet (16),

— a 2010. decemberi bruges-i közleményt és a szakoktatás és -képzés területén való fokozott európai együttműködés 2011–2020-as időszakra vonatkozó prioritásairól szóló, a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott következtetéseket (17), amelyek kimondják, hogy az európai szakoktatási és -képzési rendszereknek 2020-ra jelentősen fokozniuk kell az országok közötti mobilitásra vonatkozó lehetőségeket,

— a foglalkoztathatóságot célzó oktatásra vonatkozó és a tanulási célú mobilitás referenciaértékeinek kidolgozásáról szóló, 2011. május 24-i bizottsági szolgálati munkadokumentumot (18),

— a mobilitást növelő nyelvi kompetenciákról szóló, 2011. november 28–29-i tanácsi következtetéseket,

ELISMERI, HOGY

— a tanulási célú mobilitás egyaránt hozzájárul a fiatalok személyes és szakmai fejlődéséhez, valamint javítja a foglalkoztathatóságukat és versenyképességüket, amit nemcsak az uniós oktatási, képzési és ifjúsági programok tanúsítanak, hanem a tanulási célú mobilitással kapcsolatban végzett számos kvalitatív tanulmány is,

— a tanulási célú mobilitás megfelelő mutatókkal (19) kiegészített európai referenciaértéke (20) segítheti a már elfogadott (21), fokozott mobilitásra vonatkozó célkitűzés irányába tett tagállami előrelépések ösztönzését és figyelemmel kísérését, valamint a bevált gyakorlatok meghatározását és az egymástól való tanulásra irányuló kezdeményezések támogatását,

— a tanulási célú mobilitás európai referenciaértékének terén elért eredmények mérésére szolgáló adatgyűjtést a rendelkezésre álló forrásokra támaszkodva kell elvégezni,

— a különböző oktatási környezetek figyelembevétele érdekében a referenciaérték meghatározásánál különbséget kell tenni két fő terület: a felsőoktatás és az első szakképesítés megszerzését szolgáló képzés között,

— fontos továbbá, hogy a referenciaértékhez egy olyan mutató kapcsolódjon, amely a fiatalok bármilyen – formális vagy nem formális keretek közt megvalósuló – tanulási célú mobilitására kiterjed,

FELKÉRI A TAGÁLLAMOKAT, HOGY

figyelembe véve az egyes tagállamok különböző helyzetét,

1. a fiatalok tanulási célú mobilitásának ösztönzéséről szóló, 2011. június 28-i tanácsi ajánlás rendelkezéseinek figyelembevételével nemzeti és európai szinten is fogadjanak el olyan intézkedéseket, amelyek a tanulási célú mobilitás növelését és az I. mellékletben foglalt európai referenciaérték elérését célozzák;

2. a rendelkezésre álló forrásokra és eszközökre támaszkodva, valamint az adminisztratív terhek és költségek minimalizálása mellett javítsák a felsőoktatás minden ciklusában, valamint az első szakképesítés megszerzését szolgáló képzés során megvalósuló tanulási célú mobilitásra és általában a fiatalok tanulási célú mobilitására vonatkozó adatgyűjtést, hogy a mellékletben foglalt európai referenciaérték és mutató alapján mérhetők legyenek az eredmények;

3. ösztönözzék a tanulási célú mobilitást és az egész életen át tartó tanulást támogató uniós programok és eszközök – például az Europass, a Youthpass, az EQF, az ECTS és az ECVET – megvalósítását és használatát;

FELKÉRI A BIZOTTSÁGOT, HOGY

1. működjön együtt a tagállamokkal és – különösen az Eurostat segítségével – támogassa őket abban, hogy a 2020-ig tartó időszakban javuljon a vonatkozó mutatók és statisztikák rendelkezésre állása. Ennek során optimális mértékben kell felhasználni a rendelkezésre álló statisztikai adatokat és háztartási felméréseket, hogy minimalizáljuk az adminisztratív terheket és költségeket;

2. főként az elért eredményekről szóló rendszeres jelentések segítségével vizsgálja meg, hogy mennyire valósulnak meg az „Oktatás és képzés 2020” keretében meghatározott mobilitási célkitűzések;

3. 2015 végéig tegyen jelentést a Tanácsnak azzal a céllal, hogy felülvizsgálják és szükség esetén módosítsák a tanulási célú mobilitás európai referenciaértékét, amelyet a melléklet tartalmaz;

ÉS FELKÉRI A TAGÁLLAMOKAT, HOGY A BIZOTTSÁG TÁMOGATÁSÁVAL

1. kövessék nyomon a határokon átnyúló tanulási célú mobilitás terén elért tagállami, illetve európai eredményeket és teljesítményt, többek között a bevált gyakorlatokkal kapcsolatos kvalitatív információk gyűjtése révén, ami a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal alapja;

2. a felsőoktatási tanulási célú mobilitást illetően – a meglévő forrásokra támaszkodva és a bolognai folyamattal szoros összhangban – javítsák az összes ciklusban tapasztalt hallgatói mobilitással, valamint többek között a kredit- és diplomamobilitással kapcsolatos, adminisztratív és egyéb forrásokból származó adatok gyűjtését (különösen a diplomaszerzéskor), hogy a mellékletben (I. szakasz, 1. pont) foglalt mobilitási referenciaérték alapján mérhetők legyenek az eredmények;

3. az első szakképesítés megszerzését szolgáló képzés során megvalósuló tanulási célú mobilitást illetően optimális mértékben használják fel a rendelkezésre álló háztartási felméréseket a mellékletben (I. szakasz, 2. pont) foglalt referenciaérték alátámasztását szolgáló, a tanulási célú mobilitásról szóló adatok gyűjtésénél;

4. a fiatalok általános mobilitását illetően optimális mértékben használják fel a rendelkezésre álló háztartási felméréseket a formális és a nem formális tanulási célú mobilitásra vonatkozó összesített mutató kidolgozásához szükséges adatok összegyűjtése céljából, külön bontva a nem formális mobilitásra vonatkozó adatokat, ily módon kiegészítve az ifjúságra vonatkozó uniós mutatók rendszerét (22), és lehetőség szerint a jövőben bővítsék ki a tanulási célú mobilitás referenciaértékét úgy, hogy az a fiatalok általános mobilitására is kiterjedjen (a melléklet II. szakasza);

5. vizsgálják meg, hogyan lehetne a különböző oktatási szinteken tanító tanárokról szóló, meglévő felméréseket felhasználni a tanárok mobilitására vonatkozó mutatók kidolgozásához, és hogyan lehetne kiterjeszteni a tanulási célú mobilitás referenciaértékét a jövőben úgy, hogy az a tanárok mobilitására is kiterjedjen (23).

(1) HL C 371., 2000.12.23., 4. o.

(2) HL L 215., 2001.8.9., 30. o.

(3) HL L 394., 2006.12.30., 5. o.

(4) HL C 311., 2007.12.21., 13. o.

(5) HL C 319., 2008.12.13., 8. o.

(6) HL C 320., 2008.12.16., 6. o.

(7) HL C 119., 2009.5.28., 2. o.

(8) HL C 311., 2009.12.19., 1. o.

(9) 7586/10.

(10) HL C 324., 2010.12.1., 5. o.

(11) HL C 326., 2010.12.3., 9. o.

(12) HL C 70., 2011.3.4., 1. o.

(13) HL C 199., 2011.7.7., 1. o.

(14) 12668/11.

(15) Lásd a 3. lábjegyzetet.

(16) COM(2009) 329 végleges.

(17) Lásd a 10. lábjegyzetet.

(18) 10697/11 – SEC(2011) 670 végleges.

(19) Ezeket az európai statisztikai rendszer keretében fogják meghatározni.

(20) Ahogyan az oktatás és a képzés termén folytatott európai együttműködés 2009. évi stratégiai keretrendszerében is szerepel, ez a referenciaszint az európai átlagteljesítményre vonatkozik, és nem tekintendő az egyes országok által elérendő konkrét célértéknek, hanem olyan kollektív célkitűzés, amelynek eléréséhez a tagállamok felkérést kapnak, hogy járuljanak hozzá (Lásd a 7. lábjegyzetet.).

(21) Lásd a fiatalok mobilitásáról szóló, 2008. novemberi tanácsi következtetéseket (Lásd a 6. lábjegyzetet.).

(22) 8320/11 – SEC(2011)401 végleges.

(23) Ez szerepel az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés 2009. évi stratégiai keretrendszerében is (Lásd a 7. lábjegyzetet.).