Különjelentés A nehézségekkel k üzdő 
országoknak biztosított 
pénzü gyi segítségnyújtásHU 2015  18 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK

EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2015
Print ISBN 978-92-872-3210-6 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/782990 QJ-AB-15-016-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-3179-6 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/654599 QJ-AB-15-016-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-3203-8 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/21354 QJ-AB-15-016-HU-E
© Európai Unió, 2015
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
Printed in Luxembourg
A nehézségekkel k üzdő 
országoknak biztosított 
pénzü gyi segítségnyújtás
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése 
alapján)KülönjelentésHU 2015  18 SZ.
02
 Az ellenőrző csoport
A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabálysze -
rűségi ellenőrzés eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek meg -
választásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, 
az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.
Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a „bevételek, kutatás, belső politikák, valamint uniós intézmények és szervek” ellenőrzésére 
szakosodott, Milan Martin Cvikl számvevőszéki tag elnökölte IV. Kamara végezte. Az ellenőrzést Baudilio Tomé Muguruza 
számvevőszéki tag vezette, Daniel Costa de Magalhães, kabinetfőnök és Ignacio García de Parada, a kabinet attaséja; Za -
charias Kolias, igazgató; Josef Jindra, az ellenőrző csoport vezetője; Giuseppe Diana, Marco Fians, Daniela Hristova, Didier 
Lebrun, Ioanna Metaxopoulou, Adrian Savin és Kristian Sniter számvevők támogatásával.
Balról jobbra : D. Lebrun, I. García de Parada, K. Sniter, J. Jindra, G. Diana, B. Tomé Muguruza, 
A. Savin, D. Hristova, Z. Kolias, M. Fians, D. Costa de Magalhães.
03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Rövidítések
I–XIX  Összefoglaló
1–26  Bevezetés
1–7 Államadósság-válság az uniós tagállamokban
8–18  Kialakítás és végrehajtás
8–10  A program kialakítása
11–15  Feltételek
16–18  Végrehajtás
19–26  Pénz ügyi források
19–23  A program finanszírozása
24–26  Piaci hitelfelvétel
27–32  Az ellenőrzés módszere
33–47  I. rész. A Bizottság nem volt megfelelően felkészü lve a kitört válság mértékére
33–44  A Bizottság a válságot megelőző időszakban alulbecsü lte a költségvetési egyensúlytalanságok 
mértékét
35–40  A Bizottság a valósnál jobb helyzetűnek becs ülte a tagállamok költségvetéseit
41–44  Az értékelések alulbecs ülték a potenciális költségvetési kockázatokat
45–47  Ennek eredményeként a Bizottság nem állt készen a program irányítására
04 Tartalomjegyzék
4 8 –114  II. rész. A folyamatok általánosságban véve gyengék voltak
50–96  A Bizottság folyamatai nem minden esetben tartalmaztak megfelelő fékeket és ellensúlyokat
52–54  A Bizottság általánosságban alapos munkát végzett a monitoringhoz sz ükséges információk összegyűjtése 
terén
55–70  A programok előrejelzéseiben széles körű ellenőrzések szerepelnek a programkialakítás 
következetességének vizsgálatára, de számos tényezőt nem ellenőriztek
71–75  A programok jellemzői általában megalapozottak voltak, de esetenként fontos feljegyzések hiányoztak
76–79  A Bizottság esetenként eltért a tanácsi határozatoktól
80–92  Az országok eltérő bánásmódban részes ültek
93–96  A programirányítás gyenge kontrollokból adódó hiányosságai
97–107  A programdokumentumok idővel javultak, de a hiányosságok nem szűntek meg teljesen
97–99  A programdokumentumok minőségének javulása
100–107  Hiányosságok a szabályszerűséggel kapcsolatos monitoring és beszámolás terén
108 –114  A többi partnerrel folytatott egy üttműködés csak informális volt
115 –136  III. rész. A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási igénnyel, de a nehéz 
körülmények miatt kezdetben nem minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot 
alkalmazni
117–122  A kötvénykibocsátások jegyzése megfelelő volt
117–118  Az adósság költsége összhangban áll a hasonló szereplők által végrehajtott piaci ü gyletekével
119 –122  A kibocsátáskori árszintek esetenként a bankok által adott eredeti iránymutatásban szereplőknél 
magasabbak voltak
123–136  A kör ülmények kezdetben megnehezítették a legjobb gyakorlatok alkalmazását
137–178  IV. rész. A programok teljesítették a célkitűzéseket
138–143  Nem volt sz ükség a finanszírozási keretösszeg növelésére
138–141  Az elkü lönített összegek elegendőnek, bár két tagállam esetében szorosnak bizonyultak
142–143  Néhány tagállam az eredetileg tervezettnél kedvezőbb pénz ügyi feltételekben részes ült
05 Tartalomjegyzék
144–154  Az aktualizált hiánycélokat jórészt teljesítették, de nem mindig fenntartható módon
144–148  A felü lvizsgált éves hiánycélok néhány kivételtől eltekintve teljes ültek
149–152  Minden országban javult a költségvetési helyzet, bár eltérő mértékben
153–154  A tagállamok egyszeri intézkedéseket alkalmaztak
155–164  A feltételeket nagyrészt teljesítették
155–158  A tagállamok végü l a feltételek legalább 80%-át teljesítették
159–164  A programok reformokat váltottak ki, de bizonyos esetekben a kívánt hatások nem valósultak meg
165–178  Milyen mértékben tudták az országok növelni versenyképesség üket?
165–172  Eltérő mértékű javulás figyelhető meg a versenyképesség terén
173–174  A belső leértékelés az újonnan foglalkoztatottak bérkorrekciójában jelentkezett
175–178  A devizahitelek továbbra is kihívást jelentettek
179–204  Következtetések és ajánlások
179–180  Felügyelet a válság előtt
181–192  Programirányítási folyamatok
193–194  Hitelfelvételi műveletek
195–204  A program eredményei
 I. melléklet – A segítségkérés mögött álló okok
 II. melléklet – Hitelnyújtási eszközök az öt ország számára
 III. melléklet  – Ellenőrzési módszertan
 A Bizottság válaszai
06
 Rövidítések
EFSF : Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz
EFSM : Európai Pénzügyi Stabilizációs Mechanizmus
EKB : Európai Központi Bank
EMTN : Középlejáratú eurókötvény
ESA : Nemzeti és regionális számlák európai rendszere
EWG : Az eurócsoport üléseit előkészítő munkacsoport
GPB : Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
MoU : Egyetértési megállapodás
Tanács : Az Európai Unió Tanácsa. A szövegben a Tanács kifejezés a tagállamok döntéshozó szerveire utal.
07
 Összefoglaló
I
Hét éve Európában pénzügyi válság tört ki, ami 
később államadósság-válsággá alakult. Az államadós -
ság-válság több tényező következménye volt: gyenge 
bankfelügyeleti rendszer, nem megfelelő költségvetési 
politika, valamint a nehéz helyzetbe kerülő nagy pénz -
ügyi intézmények (amelyek megmentése később az 
adófizetők pénzéből történt). A válság két hullámban 
söpört végig az uniós tagállamokon, az első hullám 
a nem euróövezeti országokat érintette 2008–2009-
ben, majd az átterjedt az euróövezetre is. Összesen 
nyolc uniós tagállam kényszerült makro-pénzügyi 
segítség igénybevételére.
II
Vajon a válság kezelése megfelelő volt? Vizsgálatunk 
arra irányul, hogy a Bizottság miként irányította öt tag -
állam esetében (Magyarország, Lettország, Románia, 
Írország és Portugália) a pénzügyi segítségnyújtást.
Egyes figyelmeztető jeleket figyelmen kív ül 
hagytak
III
Fontos visszaemlékezni, hogy a válság előtt már léte -
zett egy mechanizmus a tagállamok költségvetésének 
figyelemmel kísérésére. A Bizottság felelőssége volt, 
hogy figyelmeztesse a Tanácsot a növekvő költségve -
tési egyensúlytalanságokról. A Bizottság nem volt fel -
készülve az első pénzügyi segítségnyújtási kérésekre.IV
Megállapítottuk, hogy az Európai Bizottság túlbe -
csülte az országok állami költségvetésének tényleges 
ellenálló képességét. A Bizottság által 2009 előtt vég -
zett értékelések lényeges hiányossága volt, hogy nem 
írtak elő az állami szektor által felhalmozott függő – és 
a válság során sok esetben ténylegesen realizálódó –
kötelezettségekre vonatkozó beszámolási kötele -
zettséget. Ezenkívül a Bizottság nem fordított kellő 
figyelmet a jelentős külföldi pénzáramlások, a bankok 
pénzügyi helyzete, valamint az államháztartások álla -
pota közötti összefüggésekre.
V A Stabilitási és Növekedési Paktum 2011-es, 2013-
as és 2014-es reformja a válságot megelőző időszak 
hiányosságainak megoldására irányult a nagyobb fokú 
makrogazdasági felügyelet bevezetésével. Mindezek 
ellenére 2008-ban, amikor az érintett országok elkezd -
tek segítségkéréseket benyújtani, a Bizottság felkészü -
letlen volt a pénzügyi segítségnyújtás irányítására.
Válasz a kihívásra
Egy lépéssel az események mögött
VI
A Bizottság magára vállalta az új program irányítási 
feladatait, amely magában foglalta a tagállami ható -
ságokkal történő tárgyalások lefolytatását, a program 
előrejelzéseinek és a finanszírozási hiányra vonatkozó 
becslések elkészítését, valamint a szükséges refor -
mok meghatározását. A kezdeti időbeli korlátokat és 
a kevés releváns tapasztalatot figyelembe véve, már ez 
is eredménynek minősül.
Összefoglaló 08
VII
A Bizottság összességében alapos munkát végzett 
a szükséges információk összegyűjtése terén. Egyre 
nagyobb mértékben támaszkodott belső szakérte -
lemre, és a segítséget kérő országokban az érdekelt 
felek széles körét vonta be a folyamatba.
Összetett eszközök
VIII
A makrogazdasági és hiány-előrejelzések elkészítése 
nem minősült új tevékenységnek. A Bizottság egy már 
meglévő és elég nehézkesen használható táblázatot 
alkalmazott előrejelzési eszközként. A minőség-ellen -
őrzés főként az előrejelzések különböző részeinek 
egyeztetésére korlátozódott, és a vezetés nem vizs -
gálta az előrejelzési feltevések mögött álló okokat. 
Nagy nehézségekbe ütközött a főbb feltevések, mint 
pl. a költségvetési multiplikátorok helytállóságának 
értékelése, nemcsak a későbbi felülvizsgálatok során, 
hanem a vezetés számára az előrejelzések tényleges 
elkészítése során is.
Kezdeti problémák
IX
A segítségnyújtási programok általában megfelelő, 
irányadó uniós szintű szakpolitikák és az akkor ren -
delkezésre álló gazdasági ismeretek által alkotott 
alapokon nyugodtak. A Bizottság munkafolyamatainak 
azonban közös jellemzője volt a dokumentálás hiánya. 
Nem fektettek elég hangsúlyt arra, hogy később vis z-
szamenőleg elemezni lehessen a meghozott döntése -
ket. Nem tudtuk ellenőrizni a Tanácsnak továbbított 
alapvető fontosságú információkat, mint pl. egyes 
programokban a finanszírozási hiány megállapítására 
szolgáló kezdeti becsléseket.X
Ezt részben a válság és a rendelkezésre álló kezdeti 
időkeret szűkössége magyarázza, továbbá a program -
irányítás újszerűsége is a Bizottság dolgát nehezítette. 
A feljegyzések elérhetősége később javult, de még 
a legfrissebb programok esetében is hiányoztak bizo -
nyos kulcsfontosságú dokumentumok.
XI
Az egyetértési megállapodásokban szereplő feltéte -
leket a legtöbb esetben a tanácsi határozatra történő 
konkrét hivatkozással indokolták. Ezek a feltételek 
azonban nem minden esetben összpontosítottak 
megfelelően a Tanács által meghatározott általános 
gazdaságpolitikai feltételekre.
Eltérő megközelítések
XII
Számos példát találtunk arra, hogy hasonló helyzet -
ben levő országokkal szemben eltérő bánásmódot 
alkalmaztak. A segítségnyújtás feltételeit minden 
programban eltérően kezelték. Egyes programokban 
azok összességében enyhébbek voltak, ami könnyeb -
ben teljesíthetővé tette azokat. A hasonló strukturális 
problémákkal küzdő országok összehasonlítása során 
megállapítottuk, hogy az előírt reformok nem minden 
esetben voltak arányosak a fennálló problémákkal, 
illetve azok nagyban eltérő megközelítést követtek. 
Egyes országok hiánycéljait kevésbé szigorúan állapí -
tották meg, mint ahogy azt azok gazdasági helyzete 
indokolta volna.
Korlátozott körű minőség-ellenőrzés
XIII
A hiányosságok egyik oka az volt, hogy a program 
kialakítását és monitoringját nagyrészt a Bizottság 
programcsoportjai végezték. Mielőtt azok a Tanács 
vagy a Bizottság elé kerültek volna, a csoportok által 
készített fő dokumentumokat felülvizsgálták, de ez 
a felülvizsgálat több szempontból is hiányos volt. 
Az alapszámításokat nem ellenőrizte a csoporton 
kívüli személy, a szakértők munkáját nem vizsgálták 
alaposan felül, valamint a felülvizsgálati folyamatot 
sem dokumentálták megfelelően.
Összefoglaló 09
Fejlesztendő ter ületek
XIV
Pozitívumként értékelendő, hogy az első pénzügyi 
segítségkérés óta jelentősen javult a Tanács, illetve 
a Bizottság döntéshozatalának alapjául szolgáló 
programdokumentumok minősége. Ennek oka, hogy 
további személyzetet biztosítottak a program irányítá -
sára, több tapasztalat állt rendelkezésre és az előkészí -
tés is javult. Azonban még a legfrissebb programdoku -
mentumokból is lényeges információk hiányoznak.
XV
A monitoring során a Bizottság az eredményszem -
léletű hiánycélt kísérte figyelemmel. Ez biztosítja 
a túlzotthiány-eljárással való összhangot, de egyúttal 
azt is jelenti, hogy ha a program folytatásáról születik 
döntés, a Bizottság nem tudja egyértelműen kijelen -
teni, hogy a kedvezményezett tagállam teljesítette-e 
a hiánycélt, mivel az eredményszemléletű hiányt csak 
bizonyos idő elteltével lehet megállapítani. A felté -
telek teljesüléséről szóló beszámolás nem volt szisz -
tematikus. Zavart okozott, hogy számos különböző 
kifejezést használtak a feltételek nem teljesülésének 
jelölésére. Egyes feltételek teljesüléséről nem számol -
tak be. Néhány feltétellel kapcsolatban azok teljesülé -
séről számoltak be, holott valójában ez nem felelt meg 
a valóságnak.
A programok célkitűzései teljes ültek
XVI
A felülvizsgált hiánycélok néhány kivételtől eltekintve 
többnyire teljesültek. A 2009-es gazdasági visszaesés 
miatt az országok még az új bevételnövelő intézkedé -
sek eredményénél is nagyobb mértékű bevételkiesést 
szenvedtek el. Az adósemleges vagy adókiegyenlítő 
reformok további rövid távú költségvetési bevétel -
kieséssel jártak, és egyes országok további adóügyi 
intézkedéseket tettek az adóbevételek GDP-hez 
viszonyított aránya csökkenésének ellentételezé -
sére. A strukturális hiányok eltérő mértékben bár, de 
javultak. A költségvetési kiigazítások egy része nem 
volt hosszú távú. Az országok egyszeri intézkedésekkel 
teljesítették a célokat.XVII
A tagállamok a programokban szereplő legtöbb felté -
telt, ha késve is, de teljesítették. A késedelem legtöbb -
ször a Bizottság hatókörén kívül eső okból következett 
be. Esetenként azonban a Bizottság irreálisan szoros 
határidőket szabott széles körű reformok végrehajtá -
sára. A magas teljesítési arány nem jelenti azt, hogy 
minden fontos feltételt teljesítettek. Ezenkívül megál -
lapítottuk, hogy a tagállamok a fontos feltételek telje -
sítését a programidőszak végső szakaszáig halogatták.
XVIII
A programok sikeresen indították el a reformokat. 
Az országok jórészt folytatták a programok feltételei 
által elindított reformokat. Az ellenőrzés időpontjáig 
csak elvétve fordult elő a reformok visszafordítása. 
Azonban alternatív reformokkal ellentételezték őket, 
amelyek azonban potenciális hatásukat tekintve gyak -
ran nem voltak a korábbiakkal egyenértékűek.
XIX
Az öt ország közül négyben a folyó fizetési mérleg 
korrekciója a vártnál gyorsabban megtörtént. Ezt 
nagyrészt a jövedelemmérleg váratlan és kisebb 
mértékben a kereskedelmi mérleg szintén váratlan 
javulása okozta.
Összefoglaló 10
A Számvevőszék ajánlásai
a) A Bizottság hozzon létre az intézmény egészére 
kiterjedő keretrendszert, amely lehetővé teszi a Bi -
zottság személyzetének és szakértelmének gyors 
rendelkezésre bocsátását olyan esetekben, ha 
pénzügyi segítségnyújtási programra vonatkozó 
igény merül fel. A Bizottság ezenkívül dolgozzon 
ki eljárásokat a „kettes csomag” szabályozásához 
kapcsolódóan.
b) Az előrejelzési folyamatra szisztematikusabb mi -
nőség-ellenőrzést kell alkalmazni.
c) A program döntéseinek alapjául szolgáló tényezők 
belső átláthatóságának biztosításához a Bizottság 
javítsa nyilvántartási/archiválási rendszerét és erre 
a minőségi felülvizsgálat során is ügyeljen.
d) A Bizottságnak megfelelő eljárásokat kell biztosí -
tania a programirányítás és a programdokumentu -
mok tartalmának minőségi felülvizsgálatára.
e) A költségvetési monitoring céljából a Bizottság ve -
gyen be rövid idő alatt összegyűjthető változókat/
paramétereket az egyetértési megállapodásokba.
f) A Bizottság tegyen különbséget a feltételek fon -
tossága között, és a valóban fontos reformokat 
célozza meg.
g) A jövőbeni programok esetében a Bizottság kísé -
reljen meg formalizált intézményközi együttműkö -
dést folytatni a többi programpartnerrel.
h) Az adósságkezelési folyamatot átláthatóbbá kell 
tenni.
i) A Bizottság végezzen további elemzést az orszá -
gok gazdasági kiigazításának főbb tényezőire 
vonatkozóan.
11
 Bevezetés
Államadósság-válság az 
uniós tagállamokban
01 
Az európai államadósság-válságot 
az Európát 2008-ban sújtó pénzügyi 
válság okozta. Az államadósság-válság 
több okra vezethető vissza: gyenge 
bankfelügyeleti rendszer, nem meg -
felelő költségvetési politika, valamint 
a nehéz helyzetbe kerülő nagy pénz -
ügyi intézmények (amelyek megmen -
tése az adófizetők pénzéből történt). 
A válság hatásai a jelentés elkészítése -
kor még mindig érződnek, és a válság -
kezelő hitelprogramok azóta százmilli -
árdos nagyságrendet értek el, minden 
érintett számára komoly irányítási 
felelősségeket teremtve.
02 
A válság két hullámban söpört végig 
az uniós tagállamokon. Az első hullám -
ban a pénzügyi válság számos nem 
euróövezeti tagállamot érintett a külső 
finanszírozási és külkereskedelmi 
csatornákon át. A külföldi tőke kiá -
ramlásának felgyorsulása és az export 
csökkenése jelentős külső egyensúly -
talanságokat okozott néhány ország -
nak, amelyek közül három (Magyaror -
szág, Lettország és Románia) pénzügyi 
segítségért fordult az Európai Unió 
fizetésimérleg-mechanizmusához1, az 
IMF-hez2 és más forrásokhoz3.03 
A válság második hulláma az euró -
övezeti tagállamokat érintette. Bár 
a monetáris unió eredetileg biztosított 
némi likviditási puffert, a hitelminősí -
tők 2009-ben számos tagállam állam -
kötvényeit elkezdték leminősíteni. Az 
államadósságok kamata egyes orszá -
gokban meredeken növekedett4, míg 
másokban csökkent5. A magánfinan -
szírozás visszaesése és a hitelfelvételi 
költségek növekedése miatt többek 
között6 Írország és Portugália igényelt 
külső pénzügyi segítséget.
04 
A pénzügyi segítségnyújtás célja az 
országok támogatása volt lejáró adós -
ságaik és hiányuk visszafizetése, illetve 
refinanszírozása érdekében. Ez puffert 
biztosított az egyes országokban 
a mögöttes problémák korrekciójára 
szolgáló kiigazítási programok végre -
hajtásának megkönnyítéséhez. Álta -
lánosságban ezek a mechanizmusok 
az euróövezet, illetve az Unió egésze 
stabilitásának fenntartását, a válság 
továbbterjedési kockázatának korlá -
tozását, valamint a kedvezményezett 
tagállamok gazdaságát érő hirtelen 
sokkhatás megelőzését szolgálták. 
Az egyes programok célkitűzései rész -
leteikben eltérőek voltak, de a pénz -
ügyi segítségnyújtás fő célja az volt, 
hogy a tagállamokban visszaállítsa 
a makrogazdasági és pénzügyi sta -
bilitást, és teljesíteni tudják az állami 
szférához (euróövezet) vagy a fizetési 
mérleghez (nem euróövezet) kapcso -
lódó kötelezettségeiket. Az 1. ábra  
mutatja be az ellenőrzésben szereplő 
öt tagállamnak nyújtott pénzügyi se -
gítségnyújtás időbeli lefolyását.1 Az Európai Unió működéséről 
szóló szerződés 143. cikke 
alapján.
2 Lengyelországnak az IMF 2009 
májusában rugalmas 
hitelkeretet biztosított, de az 
ország nem igényelt uniós 
támogatást.
3 Az egyes programoktól 
függően a Világbank, az 
Európai Újjáépítési és 
Fejlesztési Bank, az Európai 
Beruházási Bank, a Cseh 
Köztársaság, Dánia, 
Finnország, Lengyelország, 
Norvégia és Svédország más 
finanszírozási forrásokat is 
tervezett nyújtani.
4 Írország, Görögország, 
Spanyolország, Olaszország, 
Portugália.
5 Németország, Franciaország.
6 Az euróövezetből 
Görögország, Spanyolország 
és Ciprus kért még pénzügyi 
segítséget.
12 Bevezetés
05 
Mivel a válság lefolyása minden or -
szágban más volt, az országok külön -
böző okok miatt kértek segítséget. Az 
I. melléklet  áttekintést nyújt ezekről 
az okokról.
06 
A pénzügyi segítségnyújtáshoz szá -
mos jogi eszköz alkalmazását vették 
fontolóra. A nem az euróövezetbe 
tartozó tagállamok a meglévő fize -
tésimérleg-mechanizmushoz folya -
modhattak. Írország és Portugália az 
újonnan létrehozott európai pénzügyi 
stabilizációs mechanizmus (EFSM) és 
az európai pénzügyi stabilitási eszköz 
(EFSF) útján kapott segítséget. Ezek kö -
zül csak a fizetésimérleg-mechanizmus 
és az EFSM minősül az Európai Unió működéséről szóló szerződés alapján 
létrehozott uniós eszköznek, az EFSF 
az uniós kereteken kívüli kormányközi 
eszköz. A  II. melléklet  áttekintést nyújt 
a három eszköz jogalapjáról. Az öt 
ország ezenkívül az IMF-től is kapott 
pénzügyi segítséget.
07 
A nem az eurózónába tartozó országok 
számára történő segítségnyújtást a Bi -
zottság és az IMF irányította. A hitele -
zői trojka harmadik tagja, az Európai 
Központi Bank (EKB) az Írország és 
Portugália számára biztosított pénz -
ügyi segítségnyújtás irányításában 
vett részt. A jelentés ezekre az intéz -
ményekre a „partnerek” kifejezéssel 
hivatkozik.1. ábraA pénz ügyi segítségnyújtás időbeli lefolyása
Megjegyzés: Az egyes programok kezdő dátuma a tagállam és a Bizottság közötti egyetértési megállapodás aláírásának napja.
Forrás: Számvevőszék.EuróövezetEuróövezeten
kívül2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
HU (2008. nov. – 2010. nov.)
LV (2009. jan.  – 2012. jan.)
RO (2009. jún. – 2011. jún.) RO 2 (2011. jún. – 2013. márc.)
IE (2010. dec. – 2013. dec.)
PT (2011. máj.  – 2014. máj.)
13 Bevezetés
Kialakítás és végrehajtás
A program kialakítása
08 
A pénzügyi segítségnyújtási kéréseket 
a tagállami hatóságok kezdeményezik 
az Unió felé. A kéréseket a Bizott -
ságnak és a Gazdasági és Pénzügyi 
Bizottsághoz (EFC)7 kell benyújtani egy 
gazdasági kiigazítási program terveze -
tével együtt8. A Bizottság személyzete9 
készíti el az egyes programokat alátá -
masztó makrogazdasági előrejelzése -
ket, és ők folytatják le a tagállami ha -
tóságokkal folytatott tárgyalásokat is. 
A tárgyalásokra való meghatalmazást 
egy politikai tájékoztatóban határoz -
zák meg előre10. A Bizottság informáli -
san más érdekelt felekkel (IMF, EFC és 
euróövezeti országok esetében az EKB) 
is felveszi a kapcsolatot, hogy koordi -
nált álláspontot alakítsanak ki a pénz -
ügyi segítségnyújtáshoz kapcsolódó 
programfeltételekkel kapcsolatban 
(lásd: 11. bekezdés).
09 
Az országokban folytatott helyszíni 
tárgyalások11 eredményeképpen az 
alábbi fő dokumentumok készülnek el:
a) A pénzügyi segítségnyújtásról 
szóló tanácsi határozatra irányu -
ló javaslat, amely meghatározza 
a segítségnyújtáshoz kapcsolódó 
általános gazdaságpolitikai feltéte -
leket és a hitel általános pénzügyi 
feltételeit (keretösszeg, törlesztő -
részletek és maximális átlagos 
futamidő12).b) A határozatjavaslat kiegészítő mel -
léklete, amely a tagállam tervezett 
gazdasági kiigazítási programjá -
nak a Bizottság általi értékelését 
mutatja be. Az értékelés a Bizott -
ság belső becslésein, pénzügyi és 
makrogazdasági modelljein, az 
Eurostat adatain, valamint a hely -
színi tárgyalások során szerzett 
információkon alapul.
c) Egyetértési megállapodás, amely 
a tagállam részletesebb kötelezett -
ségvállalását jelenti, és amelyet 
általában a tagállami hatóságok és 
a Bizottság írnak alá. Az egyetér -
tési megállapodás pontos gaz -
dasági feltételeket szab minden 
részlet folyósításához, és megha -
tározza a tagállam beszámolási 
kötelezettségeit.
d) Hitelszerződés, amely a hitel tech -
nikai és jogi részleteit tartalmazza 
(pl. az átlagos futamidő kiszámítási 
módja, kamatláb, folyósítási és 
visszafizetési feltételek13).7 Az EFC-t a gazdasági és 
pénzügyi szakpolitikák 
tagállamok közötti jobb 
koordinációjának elősegítése 
érdekében hozták létre. 
A bizottság a tagállami 
közigazgatás és központi 
bankok, az EKB és a Bizottság 
vezető tisztviselőiből áll.
8 A tagállamok fizetési 
mérlegéhez középtávú 
pénzügyi támogatási 
mechanizmus létrehozásáról 
szóló, 2002. február 18-i 
332/2002/EK tanácsi rendelet 
(HL L 53., 2002.2.23., 1. o.) 
3. cikkének (2) bekezdése, 
valamint az európai pénzügyi 
stabilizációs mechanizmus 
létrehozásáról szóló, 2010. 
május 11-i 407/2010/EU tanácsi 
rendelet (HL L 118., 2010.5.12., 
1. o.) 3. cikkének (1) bekezdése. 
A gazdasági kiigazítási 
program az adott ország által 
a nehézségeket okozó 
problémák korrekciója, 
valamint a makrogazdasági és 
pénzügyi stabilitás 
visszaállítása céljából 
végrehajtani tervezett 
kiigazításokat tartalmazza.
9 A programcsoport, 
a programországért felelős 
egység vezetője, a program 
vezetője, valamint 
a programországért felelős 
igazgató.
10 A politikai tájékoztató elemzi 
a tagállam pénzügyi és 
makrogazdasági helyzetét, 
továbbá a javasolt 
intézkedéseknek a gazdaságra 
gyakorolt hatását. Ezenkívül 
meghatározza a tagállammal 
folytatott tárgyalások kereteit 
is. A politikai tájékoztatót 
a felelős európai biztos hagyja 
jóvá a Gazdasági és Pénzügyi 
Bizottság elnökének, valamint 
az eurócsoport üléseit 
előkészítő munkacsoport 
elnöke észrevételeinek 
figyelembevételével.
11 Az országokban folytatott 
helyszíni tárgyalásokon 
a Bizottság és az IMF, valamint 
az euróövezeti országok 
esetében az EKB vezető 
tisztviselői vesznek részt. 
Általában ezek a látogatások 
két-három hétig tartanak.
12 A pénzügyi segítségnyújtás 
minden folyósított részletének 
eltérő futamideje lehet. 
Ezeknek a futamidőknek 
a súlyozott átlaga nem 
haladhatja meg a tanácsi 
határozatban szereplő 
maximális átlagos futamidőt.
14 Bevezetés
10 
Mivel az IMF és az Unió14 továbbra is fe -
lelősséggel tartozik saját hitelnyújtási 
döntéseiért, ezért mindkét intézmény 
külön programdokumentumot készít. 
Az Unió esetében a pénzügyi segít -
ségnyújtás odaítéléséről szóló végső 
döntést a Tanács hozza meg.
Feltételek
11 
A program feltételei a finanszírozás jó -
váhagyását vagy folytatását egyértel -
műen olyan intézkedések sorának vég -
rehajtásához kötik, amelyek általában 
fontosak a program célkitűzéseinek 
szempontjából. A program feltételei 
ezenkívül magukban foglalhatnak 
olyan kritikus célértékeket, amelyek 
figyelmeztetést adnak az esetleges 
szakpolitikai iránytévesztésről (pl. 
inflációs cél)15.
12 
A feltételek lehetnek számszerűsítet -
tek (pl. költségvetési hiány korlátozása) 
vagy strukturálisak (pl. versenyjogi 
előírások szigorúbb betartatása). A fel -
tételek funkció szerint is eltérhetnek:
a) jelentős egyensúlytalanságok 
korrekciója (pl. költségvetési hiány 
csökkentése);
b) az egyensúlytalanságok jövőbeni 
bekövetkezésének megakadályo -
zása (pl. költségvetési felelősségre 
vonatkozó jogszabályok elfogadá -
sa); valamint
c) az egyensúlytalanságok mérté -
kének megállapítása (pl. a köz- és 
magánszféra közötti partnerségek 
átfogó értékelése).13 
A meghatározott feltételek nagyban 
építenek a tagállam gazdasági kiigazí -
tási programjára és a partnerek elem -
zéseire. Ezért minden program eltérő 
feltételekkel rendelkezik, amelyek 
a költségvetési konszolidációra, a gaz -
dasági növekedést elősegítő struktu -
rális reformokra és/vagy a pénzügyi 
ágazat reformjára vagy támogatására 
összpontosítanak (lásd: 1. táblázat ).
14 
Valamennyi segítségnyújtási prog -
ram a költségvetési konszolidációra 
irányult, az államháztartási hiány 
csökkentésére és az adósság fenn -
tarthatóságára irányuló költségvetési 
politika elfogadásával. Ezen az elsőd -
leges célon kívül a program által előírt 
költségvetési konszolidáció a követke -
zőkhöz járulhat hozzá:
a) a belső gazdasági kiigazítás elő -
segítése különböző csatornákon 
keresztül (pl. aggregált kereslet 
közvetlen csökkenése vagy a köz -
szféra béreinek és foglalkoztatásá -
nak a magánszféra bérköltségeire 
gyakorolt hatása16);
b) külső gazdasági korrekció elősegí -
tése a túlzott fizetésimérleg-hiány 
csökkentésével;
c) hozzájárulás az infláció visszaszo -
rításához az árak több csatornán 
keresztül történő befolyásolásával 
(pl. az aggregált keresletre vagy 
a pénz iránti keresletre gyakorolt 
hatás);
d) erőforrások felszabadítása más 
ágazatokban, ha a gazdaság pénz -
ügyi lehetőségei korlátozottak; 
valamint
e) a gazdaságba vetett bizalom – 
speciális feltételek melletti – vis z-
szaállítása, ezáltal expanziós hatás 
elérése17.13 Minden folyósítási részlethez 
külön hitelszerződést írnak alá.
14 Az Írországnak és 
Portugáliának nyújtott 
EFSM-finanszírozást az 
EFSF-ből történő 
finanszírozással együtt 
nyújtották, és mindkét 
finanszírozási forrásra azonos 
gazdasági feltételek 
vonatkoztak.
15 Moon, S. és Bulíř, A., „Do 
IMF-Supported Programs Help 
Make Fiscal Adjustment More 
Durable” (Az IMF által 
támogatott programok 
tartósabbá teszik 
a költségvetési 
kiigazításokat?), IMF-
munkadokumentum, 2003.
16 Hernandéz de Cos, P. és 
Enrique Moral-Benito, „The 
Role of Public wages in Fiscal 
Consolidation Process” (A 
közszektor béreinek szerepe 
a költségvetési konszolidáció 
folyamatában), a Gazdasági és 
Pénzügyi Főigazgatóság által 
szervezett, „Government 
wage bill: determinants, 
interactions and effects” 
(Állami bérek: meghatározó 
tényezők, kölcsönhatások és 
hatások) című 
műhelytalálkozó, 2014.
17 Daniel, J., Davis, J., Fouad, M. 
és Van Rijckeghem, C., „Fiscal 
Adjustment for Stability and 
Growth” (Költségvetési 
kiigazítás és növekedés), 
Pamflet Series  55. szám, 2006, 
Nemzetközi Valutaalap, 
Washington, D.C.
15 Bevezetés
15 
A strukturális feltételek célja főleg 
a makrogazdasági kiigazítások hosszú 
távú fenntarthatóságát javító struktu -
rális reformok végrehajtása. A pénz -
ügyi ágazatra vonatkozó feltételek 
célja a pénzügyi ágazat stabilizálása, 
amely kulcsfontosságú a program 
elején, mivel jellemzően ekkor történik 
meg a bankok szerkezetátalakítása.Végrehajtás
16 
A Bizottságnak rendszeres időközön -
ként ellenőriznie kell, hogy a kedvez -
ményezett tagállam gazdaságpolitiká -
ja megfelel-e a kiigazítási programnak 
és a program feltételeinek. A prog -
ramfeltételeket a Bizottság18 az IMF-fel 
együttműködve monitorozza. Ennek 
érdekében a tagállamok rendszeresen 
beszámolnak a program végrehajtásá -
nak haladásáról19, és a partnerek hely -
színi monitoring-ellenőrzést végeznek. 
A helyszíni ellenőrzés után a Bizottság 
és az IMF saját vizsgálati jelentést 
készítenek.1. táblázatA programfeltételek célirányosítása
ProgramokKöltségvetési 
konszolidációStrukturális reformok Pénzügyi szektor
Magyarország Igen Nincs jelentős reform – A szabályozás és a felügyelet megerősítése
Lettország Igen– Üzleti környezet
– Aktív munkaerő-piaci politikák
– Az uniós források kezelése– A szabályozás és a felügyelet megerősítése
– Bankszanálási vagy konszolidációs tervek
Románia I Igen– Üzleti környezet
– Az uniós források kezelése– A szabályozás és a felügyelet megerősítése
Románia II Igen– Munkaerő-piaci reformok
– Gazdasági versenyképességNincs jelentős reform
Írország Igen– Munkaerő-piaci reformok
– Gazdasági versenyképesség– A tőkeáttétel csökkentése
– A szabályozás és a felügyelet megerősítése
– Bankszanálási vagy konszolidációs tervek
Portugália Igen– Munkaerő-piaci reformok
– Gazdasági és külső versenyképesség
– Oktatás
– Egészségügy
– Üzleti környezet
– Igazságszolgáltatási reformok
– Lakáspiac– A tőkeáttétel csökkentése
– A szabályozás és a felügyelet megerősítése
– Bankszanálási vagy konszolidációs tervek
Forrás: Európai Számvevőszék, a vonatkozó tanácsi határozatok és kezdeti programdokumentumok alapján.
18 Az EFSM esetében az EKB is 
részt vesz a monitorozásban.
19 Az egyetértési megállapodás 
általában tartalmaz egy 
mellékletet azokról 
a mutatókról és adatokról, 
amelyekről az adott országnak 
rendszeresen jelentést kell 
tennie.
16 Bevezetés
17 
Felülvizsgálata alapján a Bizottság 
az EFC-vel folytatott konzultációt 
követően dönt a további részletek 
folyósításáról és arról, hogy a program 
feltételeit szükséges-e módosítani, 
illetve bővíteni előre nem látható kö -
rülmények, mint pl. a makrogazdasági 
helyzet változása, az adatok jelentős 
felülvizsgálata, illetve a tagállam poli -
tikai vagy intézményi körülményeinek 
változása miatt. A kezdeti egyetértési 
megállapodást az új körülményeknek 
megfelelően és a kiigazítási program 
biztonságos végrehajtásának érdeké -
ben felül lehet vizsgálni.
18 
Ha a felülvizsgálat lényeges módosí -
tásokat eredményez a feltételekben20, 
a tanácsi határozatot is módosítani 
kell. A tanácsi határozat módosításá -
ra szolgáló eljárás nagyban hasonlít 
a kezdetei tárgyalási folyamathoz (lásd: 
8–10. bekezdés)21.
Pénz ügyi források
A program finanszírozása
19 
Az egyes segítségnyújtási programok 
keretében nyújtott összegek a tagálla -
mok „finanszírozási hiányát” fedezik, 
azaz forrást nyújtanak az államháztar -
tási számlák (lejáró adósság és újonnan 
képződő hiány) vagy a külső gazdasági 
pozíció (fizetési mérleg) fedezésére 
addig, amíg a tagállam újra képes 
azok normál feltételekkel történő 
finanszírozására.20 
Az euróövezet gazdaságainak külső 
finanszírozása az eurórendszeren ke -
resztül történik22. Az euróövezet orszá -
gainak finanszírozási hiánya ezért csak 
ezen országok államháztartási hiányá -
ra korlátozódik. Az euróövezeten kívüli 
országok esetén a finanszírozási hiány 
az adott ország fizetési mérlegében 
felmerülő valamennyi külső finanszíro -
zási szükségletet tartalmazza.
21 
A program megtárgyalása során 
a partnerek makrogazdasági és pénz -
ügyi előrejelzések, valamint különböző 
feltevések, mint pl. az adósság meg -
újítási aránya alapján megbecsülik 
a finanszírozási hiányt23. A program 
által nyújtott finanszírozás végleges 
mértéke ezen a becslésen, illetve 
a partnerek és a tagállamok által foly -
tatott tárgyalások eredményén alapul. 
Ezután valamennyi hitelező részt vállal 
a program finanszírozásából24. A tag -
állam belső finanszírozási forrásait is 
figyelembe vehetik.
22 
A 2. ábra  áttekinti a programfinanszí -
rozás fő elemeit, az egyes hitelezők 
részvételi arányát, valamint a pénzügyi 
folyósított segítségnyújtás összegeit.20 Pl. a hiánycélok változása 
esetén.
21 A Bizottság 36 formális 
felülvizsgálatot végzett a hat 
ellenőrzött programon. 
A felülvizsgálatot 16 esetben 
követte a vonatkozó tanácsi 
határozat módosítása.
22 Az eurórendszer az 
euróövezet központi 
bankjainak rendszere, ami az 
Európai Központi Bankból és 
a tagállamok jegybankjaiból 
áll.
23 Amikor egy ország 
államadóssága a lejárathoz 
közelít, azt meg kell újítani, 
azaz a régi adósság 
visszafizetését fedező új 
adóssággal kell 
refinanszírozni. Az adósság 
megújításkor fennáll 
a kockázat, hogy 
a refinanszírozás magasabb 
kamatszinten történhet, ami 
a kamatkiadásokat növeli, 
illetve azzal, hogy a kölcsönt 
felvevő ország nem tud elég 
forrást szerezni a lejáró 
adósság teljes 
visszafizetéséhez.
24 Bár a jogi keretek lehetővé 
teszik, hogy az Unió egyedül 
nyújtson hitelt, 
a közelmúltban alkalmazott 
gyakorlat szerint az Unió az 
IMF-fel vagy más nemzetközi 
intézményekkel, illetve 
országokkal 
együttműködésben nyújt 
segítséget.
17 Bevezetés 2. ábraProgramfinanszírozás
Forrás: Számvevőszék, az Európai Bizottság és az IMF által szolgáltatott adatok.
…az országok GDP-jének százalékában
19% 40% 17% 43% 46%Magyarország
20 milliárdLettország
7,5 milliárdRománia
20 milliárd 
+ 5,4 milliárd1Írország
67,5 milliárdPortugália
78 milliárd
33%
6,5 milliárd41%
3,1 milliárd25%
5 milliárd33% (+60% EFSF)
22,5 (40,2) milliárd33% (67%)
26 (52) milliárdAz Európai Unió ﬁnanszírozási kötelezettségvállalásaÖsszes programﬁnanszírozás (euró)
94%
65%
100%
92%85%
72%
92%
100%
97%100%
100%
97%Folyósítások
a /f_inanszírozási kötelezettségvállalás százalékában 
Portugália Írország Románia Lettország Magyarország
 Fizetési mérleg / EFSM EFSF IMF  Más hitelezők
1 Elővigyázatossági pénzügyi támogatás. A többi gra/f_ikon nem tartalmazza. 
18 Bevezetés
23 
Az öt tagállam az Európai Unió által 
vállalt finanszírozás 95%-át használta 
fel, és ennek az összegnek 2015. már -
cius 31-ig már a 13%-át visszafizették 
(lásd: 3. ábra ).3. ábraPénz ügyi segítségnyújtás: folyósított összegek és fennálló visszafizetési 
kötelezettségek
Forrás: Számvevőszék, az Európai Bizottság által szolgáltatott adatok.
63 milliárd euró
60 milliárd euró5,0 3,5
23,9 23,9
2,9 0,7
22,5 22,5
5,5 1,5Románia
Portugália
Lettország
Írország
Magyarország70%
100%
24%
100%
27%
1    2015. március 31-i adatok.Felvett és
folyósított összegekAz Európai Unió által 
nyújtott támogatás Országonként 
fennálló visszaﬁzetési 
kötelezettség1Országonkénti 
folyósítás
Teljes fennálló összeg
55 milliárd euró
19 Bevezetés
Piaci hitelfelvétel
24 
A teljes pénzügyi segítségnyújtásból 
vállalt részének folyósításához az Euró -
pai Unió a tőkepiacon vett fel hitelt, és 
az így szerzett forrásokat ugyanezek -
kel a feltételekkel (azonos összegben, 
kamattal és futamidővel) kölcsönözte 
tovább a nehézségekkel küzdő tagál -
lamoknak. 2014 végéig az Unió össze -
sen 22 alkalommal, 60,1  milliárd  euró 
névértékben bocsátott ki kötvényeket. 
Az Unió részéről a Bizottság irányította 
a hitelfelvételt.
25 
A forrásbevonás általában a tőkepi -
acokon kibocsátott és a luxemburgi 
tőzsdén  jegyzett középlejáratú euró -
kötvények (EMTN) formájában történt. 
Az EMTN kötvények lejáratkor egy 
összegben fizetendők, és futamidejük 
során fix éves kamatot fizetnek. Az   
EMTN-ek körülbelül 80%-a van európai 
befektetők birtokában.
26 
Az EMTN-ekhez kapcsolódó adósság -
szolgáltatás az Európai Unió kötele -
zettsége, amelynek gondoskodnia kell 
a határidőben történő visszafizetésről 
abban az esetben is, ha a tagállam 
nem teljesíti tőke- és/vagy kamatfize -
tési kötelezettségét.
20
 Az ellenőrzés módszere
27 
Az ellenőrzés azt vizsgálta, hogy 
a Bizottság megfelelően irányította-e 
a pénzügyi segítségnyújtási programo -
kat. Ez a kérdés az alábbi alkérdéseket 
foglalta magában:
i. Időben felismerték a növekvő költ -
ségvetési kockázatokat?
ii. A folyamatok megfelelően voltak 
kialakítva ahhoz, hogy átfogó 
kiindulási adatokat nyújtsa -
nak a programmal kapcsolatos 
döntéshozatalhoz?
iii. A Bizottság a legjobb elérhető 
kamatlábakon és a bevált adósság -
kibocsátási gyakorlattal összhang -
ban vont be forrásokat?
iv. A pénzügyi segítségnyújtási prog -
ramok teljesítették fő céljaikat?
28 
Az ellenőrzés a fizetésimérleg-esz -
köz és az EFSM keretében biztosított 
pénzügyi segítségnyújtás Bizottság 
általi irányítására terjedt ki, amely 
során a Bizottság a tőkepiacról vont be 
forrást az uniós költségvetés garancia -
vállalásával. Az ellenőrzés a Magyaror -
szágnak, Lettországnak, Romániának 
(az első két program), Írországnak és 
Portugáliának folyósított pénzügyi 
segítségnyújtást érinti, különös hang -
súllyal a Bizottságnak a programokban 
játszott szerepére. Ezenkívül megvizs -
gáltuk a Bizottság által a partnerekkel 
(az EKB és az IMF) folytatott együttmű -
ködést, de az ellenőrzés nem terjedt ki 
a partnerekre.29 
Nem ellenőriztük az Unió politikai szin -
ten hozott döntéseit, és több szempont -
ból korlátoztuk az ellenőrzés hatókörét. 
Nem vettük figyelembe a pénzügyi 
segítségnyújtás elmaradásának elméleti 
esetét modellező, a ténylegesen meg -
történt eseményeket nem fedő forgató -
könyv vizsgálatát, illetve a válság más 
úton történő megoldásának lehetőségét 
(pl. az államadósságok kölcsönössé 
tétele). Az adósság fenntarthatóságát, 
illetve a hitelek visszafizetési valószínű -
ségét sem vizsgáltuk, valamint azt sem, 
hogy a Tanács a válság megoldásához 
legmegfelelőbb hiánycélokat vagy struk -
turális célokat határozta-e meg. A Bi -
zottságnak a többi partnerrel folytatott 
együttműködésének ellenőrzésekor nem 
vizsgáltuk, hogy indokolt volt-e ezeknek 
az intézményeknek a részvétele.
30 
Az ellenőrzési kritériumok forrásai 
a következők:
i. szabályozási követelmények (taná -
csi rendeletek, tanácsi határozatok, 
a Bizottság és a tagállamok közötti 
egyetértési megállapodások);
ii. a Bizottság belső szabályai és eljá -
rásai (belsőkontroll-standardok és 
iránymutatások);
iii. az IMF-programok értékeléséből, 
az Unió által harmadik országok -
nak nyújtott fizetésimérleg-támo -
gatások utólagos értékeléséből, 
a makro-pénzügyi segítségnyúj -
tásról szóló korábbi számvevőszéki 
jelentésekből, iránymutatásokból, 
független intézmények és kutató -
központok egyéb kiadványaiból és 
tudományos kutatásokból szárma -
zó helyes irányítási gyakorlatok és 
értékelési kritériumok; továbbá
iv. az államadósság-kezeléssel, va -
lamint az adósságkibocsátással 
kapcsolatos befektetői kapcsola -
tokkal és átláthatósággal foglalkozó 
iránymutatásokban javasolt helyes 
gyakorlatok.
21 Az ellenőrzés módszere
31 
Az ellenőrzési módszertant a  III. mel -
léklet  mutatja be részletesebben.
32 
Az ellenőrzési bizonyítékok a követke -
ző forrásokból származnak:
i. az Unió pénzügyi segítségnyújtási 
programjához kapcsolódó doku -
mentáció (programdokumentu -
mok, belső bizottsági elemzések, 
számítógépes előrejelzési tábláza -
tok, más szervezetek értékelései és 
tanulmányai) részletes vizsgálata;
ii. a Bizottság Gazdasági és Pénzügyi 
Főigazgatósága személyzetével 
folytatott interjúk;
iii. tagállami hatóságok, mint pl. 
pénzügyminisztériumok, központi 
bankok, programkoordinációs egy -
ségek és ágazati minisztériumok 
személyzetével folytatott interjúk;
iv. a programfeltételek eredménytáb -
la-alapú értékelése25 a jellemzők és 
a feltételek teljesülésének elemzé -
séhez; valamint
v. az IMF és az EKB személyzetével 
készített interjúk.25 A minta 360 egyedi feltételt 
tartalmazott.
22
 I. rész 
A Bizottság nem volt megfelelően 
felkész ülve a kitört válság mértékére
A Bizottság a válságot 
megelőző időszakban 
alulbecs ülte 
a költségvetési 
egyensúlytalanságok 
mértékét
33 
A Bizottság egyik legfontosabb tevé -
kenysége a gazdasági és pénzügyek 
területén az, hogy figyelmeztesse 
a Tanácsot a tagállamokban kialakuló 
költségvetési egyensúlytalanságokra. 
Már a válságot megelőzően is létezett 
a tagállamok költségvetési helyzeté -
nek figyelemmel kísérésére szolgáló 
felügyeleti keret26.
34 
Bár a pénzügyi segítségnyújtási prog -
ramok makrogazdasági célkitűzései 
túlmutattak a költségvetési kiigazí -
táson, mind az öt program esetében 
a segítségnyújtást jelentős részben 
költségvetés-támogatásként27 hasz -
nálták fel. Ez felveti a kérdést, hogy 
a felügyeleti eljárások megfelelő idő -
ben észlelték-e és jelezték-e a növekvő 
költségvetési kockázatokat.
A Bizottság a valósnál 
jobb helyzetűnek becs ülte 
a tagállamok költségvetéseit
35 
A költségvetési mutatóknak két típusát 
különböztetjük meg. Az első a tényle -
ges költségvetési egyenleg, vagyis az 
állami bevételek és kiadások közötti 
különbség. Ez a mérleg azonban érzé -
keny az átmeneti tényezőkre, mint pl. 
a gazdasági növekedés, az eszközök árai és egyszeri költségvetési intéz -
kedések. A második típusba az egyéb 
költségvetési mutatók (pl. ciklikusan 
kiigazított mérleg, strukturális mérleg) 
tartoznak, amelyek korrigálják ezeket 
az ideiglenesen fennálló tényezőket, 
és pontosabb képet adnak egy ország 
valós költségvetési helyzetéről. Ezeket 
a mutatókat nem lehet közvetlenül 
megfigyelni, azokat összetett számítá -
sokkal határozzák meg.
36 
A válságot megelőző időszakban 
általában helyes becslések készültek 
legkésőbb a tárgyév végéig a tényle -
ges költségvetési egyenlegről. Mind -
azonáltal 2008-ban a Bizottság hiányra 
vonatkozó előrejelzései nem jelezték 
megfelelően Írország, Lettország, Por -
tugália és Románia magas költségveté -
si hiányának kialakulását. Például 2008 
márciusában Írországra vonatkozóan 
a Bizottság kijelentette, hogy a „költ -
ségvetési előrejelzések kockázatai 
2008 tekintetében nagyjából semle -
gesek”28. Ezzel szemben 2008 végén 
a költségvetés GDP-hez viszonyított 
tényleges egyenlege az előre jelzettnél 
7,2 százalékponttal volt alacsonyabb.
37 
A ciklikus hatásokkal korrigált mérleg -
re vonatkozó 2005–2008-as számítá -
saiban a Bizottság szisztematikusan 
túlbecsülte az országok államháztar -
tási egyenlegét29. Ezt a hibát főként 
a becsült potenciális GDP-növekedési 
ráta változásai okozták. Mind az öt 
országban gazdasági fellendülés volt, 
de a Bizottság becslései kezdetben 
alacsonyabb mértékűnek mutatták 
a gazdaság túlhevülését, mint amilyen 
az utólag visszatekintve volt.26 Ez volt a költségvetési 
egyenleg felügyeletének 
megerősítéséről és 
a gazdaságpolitikák 
felügyeletéről és 
összehangolásáról szóló 
1997. július 7-i 1466/97/
EK tanácsi rendelet (HL L 209., 
1997.8.2., 1. o.) által létrehozott 
Stabilitási és Növekedési 
Paktum „prevenciós ága”. 
A felügyeleti keret legutolsó 
reformja 2005-ben történt, az 
1446/97/EK rendeletet 
módosító 1055/2005/EK 
rendelet (HL L 174., 2005.7.15., 
1. o.) által.
27 A költségvetés folyó 
hiányának és az államadósság 
visszafizetésének 
finanszírozása.
28 Európai Bizottság: Írország – 
makro-költségvetési 
értékelés – a stabilitási 
program 2007. decemberi 
aktualizált változatának 
elemzése, 36. o.
29 Az év végét követő első 
becslést (azaz a tavaszi 
előrejelzés) egy későbbi 
becsléssel (azaz 2013. október) 
összehasonlítva.
23
I. rész – A Bizottság nem volt megfelelően felkészülve 
a kitört válság mértékére
38 
A túlhevülés becsült mértéke (a pozitív 
kibocsátási rés mérete30) összhangban 
állt a gazdaság teljes termelési kapaci -
tására vonatkozó mutatók erős növe -
kedésével. Ezt a növekedést azonban 
az ingatlanpiaci fellendülés generálta, 
és az ingatlanpiaci beruházások nem 
gyakorolnak olyan mértékű növekedé -
si hatást a gazdasági potenciálra, mint 
más termelő beruházások.
39 
A Bizottság a reálgazdaság kibocsátási 
résének értékelésére összpontosított, 
és figyelmen kívül hagyta az ágazati 
egyensúlytalanságokat, többek között 
a pénzügyi és építőipari ágazatokban. 
A válság során azonban világossá 
vált, hogy az infláció és a kibocsátás 
monitoringja önmagában még nem 
garantálja a makrogazdasági stabilitást 
és a költségvetés fenntarthatóságát. 
A felügyeleti kereteket azóta jelen -
tősen átalakították, hogy jobban figye -
lembe vegyék a pénzügyi ágazatot és 
a makrogazdasági kockázatokat.
40 
A Bizottság az események után több 
ágazatban fellendülést azonosított, 
például építőipari fellendülést Íror -
szágban, Lettországban és Romániá -
ban, valamint lakossági hitelbuborékot 
mind az öt országban. A kibocsátási 
hiány kiszámítására szolgáló algo -
ritmus azonban nem tette lehetővé 
ezeknek az egyensúlytalanságoknak 
a figyelembevételét.Az értékelések alulbecs ülték 
a potenciális költségvetési 
kockázatokat
41 
A Stabilitási és Növekedési Paktum 
előírja a tagállamok számára, hogy 
stabilitási és konvergenciaprogram -
jaikban számoljanak be az aktuális 
költségvetési fejleményekről és előre -
jelzésekről. Ezeket a programokat a Bi -
zottság értékeli a GDP-re és az állami 
költségvetésre vonatkozó előrejelzések 
helytállóságának ellenőrzésével.
42 
A Bizottság által 2009 előtt végzett 
értékelés egyik lényeges hiányossága 
volt, hogy nem volt beszámolás az 
állami szektor által felhalmozott függő 
kötelezettségekről31. A pénzügyi stabi -
litáshoz, állami vállalatokhoz vagy más 
állami garanciákhoz (pl. PPP-k) kapcso -
lódó költségvetési kockázatokat nem 
azonosították.
43 
A Bizottság általi felügyelet nem ér -
tékelte megfelelően a befelé irányuló 
jelentős külföldi pénzáramlásokat, kü -
lönösen a hiteleket, amelyek serkentik 
az építőipart és a keresletet, és a bu -
borék későbbi kipukkanásakor esetleg 
meg tudják zavarni a bankszektor mű -
ködését. A Bizottság a tagállamok általi 
pénzügyi segítségkérések elemzését 
megelőzően nem vette figyelembe ezt 
a kapcsolatot.30 A pozitív kibocsátási rés az az 
összeg, amellyel a gazdaság 
tényleges kibocsátása 
meghaladja a potenciális 
kibocsátást.
31 Idetartoztak például az állami 
nyugdíjrendszer hosszú távú 
kötelezettségei vagy 
a bankmentési 
intézkedésekből eredő 
jelentős jövőbeni 
költségvetési ráfordítások. 
Az állami nyugdíjrendszer 
kötelezettségein kívül 
a Bizottság jelentései nem 
tértek ki a többi függő 
kötelezettségre.
24
I. rész – A Bizottság nem volt megfelelően felkészülve 
a kitört válság mértékére
44 
A Bizottság értékelései ezenkívül nem 
vizsgálták a költségvetési mérlegek 
érzékenységét az államadósságra 
alkalmazandó kamatlábak hirtelen nö -
vekedésére, illetve a gazdasági növe -
kedés és az árfolyam által elszenvedett 
hirtelen sokkhatásokra. Pedig többek 
között ezeket a kockázatokat a válság 
előtt közzétett különböző kutatások 
már felismerték, és figyelmeztettek is 
rájuk32.
Ennek eredményeként 
a Bizottság nem állt 
készen a program 
irányítására
45 
2008 előtt a fizetésimérleg-eszközt 
legutoljára 1993-ban alkalmazták33. 
Az 1990-es évek első felében szerzett 
tapasztalatok 2008-ra már elvesztek. 
Ezért a tagállamoknak biztosított 
pénzügyi segítségnyújtás valójában új 
tevékenység volt a Bizottság számára.
46 
Mivel alulbecsülte a költségveté -
si egyensúlytalanságokat és azok 
tagállamokra gyakorolt következmé -
nyeit, a Bizottság nem volt felkészülve 
a programirányítási feladatra. A kezde -
ti programokat különösen szűk határ -
idők alatt kellett elkészíteni. Például az 
első program javaslatának elkészítésé -
re (Magyarország) mindössze öt nap 
állt rendelkezésre. A Bizottság nagyon 
kevés saját tapasztalattal rendelkezett 
a pénzügyi segítségnyújtási prog -
ramok kialakítására és irányítására 
vonatkozóan, és ezt a tapasztalatot 
a rendelkezésre álló rövid idő alatt 
nem is lehetett megszerezni.47 
A kezdeti szakaszban az IMF munka -
csoportjai besegítettek a Bizottságnak 
a programelemzés részeinek elkészí -
tésében. A Bizottság által követett 
gyakorlatokat is az IMF által alkal -
mazottak alapján dolgozták ki (lásd: 
109. bekezdés).32 Lásd például: „Fiscal Policies 
and Financial Markets” 
(Költségvetési politikák és 
pénzpiacok), ECB Monthly 
Bulletin 02/2006, 71. o.
33 A Tanács 
1993. január 18-i 93/67/EGK 
határozata az Olasz 
Köztársaságnak nyújtott 
közösségi kölcsönről (HL L 22., 
1993.1.30., 121. o.).
25
 II. rész 
A folyamatok általánosságban véve 
gyengék voltak
48 
A rendeletek az Európai Bizottságot 
ruházzák fel a pénzügyi segítségnyúj -
tás operatív irányításával. Ennek nagy 
része a programmal kapcsolatos kulcs -
fontosságú döntések meghozatala 
a segítségnyújtás kezdeti odaítélésére, 
valamint a program folytatására (min -
den felülvizsgálatkor) vonatkozóan. 
A döntéshozatal különböző lépések 
sorozatát és a Tanáccsal, valamint más 
partnerekkel folytatott koordinációt 
igényel (lásd: 4. ábra ).
49 
A programirányítási folyamatok elem -
zését három részre osztottuk fel:
i. A Bizottságon, különösen a Gazda -
sági és Pénzügyi Főigazgatóságon 
belüli folyamatok – A Bizottság 
irányítás alatt tartotta a program 
kidolgozását?
ii. A Tanács és a programokért felelős 
biztos tájékoztatási folyamata – 
A Tanács és a programokért felelős 
biztos jó minőségű programdoku -
mentumokat kapott?
iii. A többi partnerrel folytatott 
együttműködés – Eredményes 
volt a többi partnerrel folytatott 
együttműködés?
26
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak4. ábraA program döntéshozatali folyamata
Program-
tárgyalások1. 
felül-
vizsgálat
Határozatok
Bizottsági határozat Tanácsi határozat/one.superior
Teljes összeg és lejárat
HiánycélokStrukturális reformok célterületeiBA program időbeli lefolyása
Általában az alelnök írja alá a Bizottság nevében
1 Az írországi és portugáliai program esetében a programok általános paramétereit a Tanács és az EFSF igazgatótanácsa,
azaz az eurócsoport határozta meg. Az EFSF döntéshozatali folyamata elkülönül az uniós döntéshozatali eljárástól. A
Az egyes felülvizsgálatok során nem 
szükséges mindenről határozatot hozni. Például ha a segítségnyújtás általános paramétereit nem szükséges módosítani, akkor a tanácsi határozat módosítására sincs szükség. 
a tagállam és az Európai Bizottság által aláírt egyetértésimegállapodásban meghatározvaHatározat a program 
folytatásárólHatározat a program 
folytatásárólHatározat a támogatás 
odaítéléséről
Ki/f_izetés 
folyósításaRészletes 
reformterv 
elkészítéseA program 
általános 
paramétereinek 
meghatározása
Minden határozat 
három külön jogi 
aktusból áll2. 
felül-
vizsgálatn. 
felül-
vizsgálat
27
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak4. ábra
Forrás: Számvevőszék.A folyamat lépései C
+
+
231
Ellenőrzési területek
1. A Gazdasági és Pénzügyi 
Főigazgatóságon belüli folyamat
2. A Tanácsnak és a felelős biztosnak 
adott tájékoztatás
3. Együttműködés más partnerekkel
2 GPB – Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
EWG – eurócsoport munkacsoport
MoU – egyetértési megállapodásKonzultáció a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal és
az eurócsoport munkacsoporttal 
A tagállam kérése eseténA kiﬁzetés folyósítása csak az új MoU 
tagállam általi aláírásakor történikProgramdokumentumok
KiﬁzetésBizottsági 
határozatA MoU
aláírásaTanácsi 
határozatA biztosi
kollégium
döntéseA Bizottság általi belső felülvizsgálatÚj program vagy
a tanácsi feltételek 
módosítása eseténHa a reformterv 
módosítása szükséges
Tanácsi 
határozat-
tervezetMoU-tervezetMagyarázatok 
vagy felülvizs -
gálati jelentésTanácsi 
álláspont
Az IMF és EKB
stábjával együttMeghatározza
a tárgyalási csoport 
meghatalmazását
Tárgyalási vagy 
felülvizsgálati
látogatásPolitika 
tájékoztató
Más partnerek
Együttműködés a többi partnerrel álláspontjuk közelítésében
a közös megállapodás érdekébenA GPB és az EWG elnöke Biztos 
meghatalmazás
aktualizálásaa tárgyalásiÚj program vagy fontos módosítás
esetén tanácsi vagy eurócsoport-nyilatkozat
GPB és EWG általi megtárgyalás2
A GPB és EWG elnöki iránymutatásaiFontosságtól függően különböző formát ölthet:
28
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
A Bizottság folyamatai 
nem minden esetben 
tartalmaztak megfelelő 
fékeket és ellensúlyokat
50 
A Bizottság folyamatainak – megfelelő 
félek és ellensúlyok rendszerével – 
gondoskodniuk kell arról, hogy a kez -
deti program kialakítása és a későbbi 
aktualizált változatok teljesítsék az 
alábbi kritériumokat:
i. átfogó jelleg – releváns, a tagálla -
mokkal kapcsolatos és gazdasági 
kutatásokból származó információ -
kat kell figyelembe venni;
ii. következetesség – a program 
különböző elemeinek kölcsönösen 
összhangban kell állniuk, a prog -
ram különböző célkitűzései csak 
minimális mértékben lehetnek 
ellentétesek egymással;
iii. dokumentáció – a program külön -
böző elemeivel kapcsolatos dönté -
sekről megfelelő nyilvántartást kell 
vezetni34;
iv. összhang – az egyetértési megál -
lapodásoknak összhangban kell 
állniuk a tanácsi határozatokkal;
v. egyenlő bánásmód – mivel a prog -
ramok feltételeit főként a Bizottság 
„programcsoportjai” határozták 
meg, a különböző csoportoknak 
következetes bánásmódot kell al -
kalmazniuk az országokkal kapcso -
latban, azaz hasonló körülmények 
esetén hasonló feltételeket kell 
szabni35.
51 
A programcsoportok munkáját el -
lenőrizni és felügyelni kell annak 
érdekében, hogy betartsák ezeket 
a kritériumokat.A Bizottság általánosságban 
alapos munkát végzett 
a monitoringhoz sz ükséges 
információk összegyűjtése 
terén
A Bizottság nagymértékben 
belső szakértelemre 
támaszkodott, és 
a tagállamokban számos 
szereplővel cserélt információt
52 
A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi 
Főigazgatóság meglévő belső szakér -
telmére támaszkodott. Később egyre 
többet konzultált más főigazgatóságok 
szakembereivel is. Ezek a szakértők 
csak korlátozottan, főként szervezeti 
egységek közötti („szolgálatközi”) 
konzultáció keretében vettek részt 
a kezdeti programok kialakításában. 
A két euróövezeti program esetében 
nagyobb mértékben vonták be őket. 
A szélesebb körű szakértelem bevoná -
sa az országok problémáinak alapo -
sabb elemzését tette lehetővé, külö -
nösen a strukturális reformok terén. 
A Bizottság emberierőforrás-politikája 
az IMF gyakorlatától eltérően nem 
tette lehetővé külső szakértők alkalma -
zását speciális, szűken meghatározott 
szakterületeken.34 A Bizottság 8. és 11. sz. 
belsőkontroll-standardja.
35 Számos tanulmány megerősíti, 
hogy ez a kockázat valós. 
Például a vonatkozó 
tudományos kutatások 
áttekintése a következő 
dokumentumban található: 
Hakan Gunaydin: Compliance 
with the IMF conditions:  
Selection Bias and Conditions 
on Social Policy  (Az IMF-
feltételek teljesítése: a szociális 
politikával kapcsolatban 
érvényesülő elfogultság és 
feltételek), a PEIO éves 
közgyűlésére készített 
tanulmány, 2014. Az IMF 
független értékelő hivatala 
(IEO) is felhívta értékeléseiben 
a figyelmet az egyenlőtlen 
bánásmódra. További 
részletekért lásd: IEO: Recurring 
Issues from a Decade of 
Evaluation Lessons for the IMF  
(Az elmúlt évtized értékelései 
során visszatérő kérdések az 
IMF-nél), 2014.
29
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
53 
A Bizottság és a partnerek által tett 
rendszeres országlátogatások voltak 
a monitoringhoz szükséges informáci -
ók fő forrásai. A tárgyalások és a fe -
lülvizsgálat céljából tett látogatások 
során a Bizottság számos minisztéri -
ummal, más kormányzati szervezeti 
egységekkel, valamint jelentős füg -
getlen intézményekkel (pl. központi 
bankok, költségvetési tanácsok és 
legfőbb ellenőrző intézmények) folyta -
tott konzultációt. Más szervezetekkel, 
mint pl. munkaadókat képviselő szer -
vezetek, szakszervezetek és ellenzéki 
politikai pártok is tartottak megbeszé -
léseket. Az öt ország közül háromban36 
a Bizottság állandó képviselőt tartott 
fenn. Ez lehetővé tette a Bizottság 
számára a folyamatos tájékozódást 
és a programba foglalandó reformok 
azonosítását.
A Bizottság információk széles 
körét gyűjtötte
54 
Az országlátogatásokon gyűjtött in -
formációkon kívül minden egyetértési 
megállapodás is meghatározta azokat 
a monitoringjelentéseket, amelyeket 
az adott országnak be kellett nyújtania 
a Bizottság számára. Az ezekben a je -
lentésekben összegyűjtendő informá -
ciók igen széles körűek voltak és szá -
mos területet érintettek. A Bizottság 
hasonló monitoringinformációkat kért 
minden programról. Néhány esetben 
azonban elmulasztották kulcsfontos -
ságú információk bekérését vagy csak 
korlátozott mennyiségű kulcsfontossá -
gú információt gyűjtöttek.A programok 
előrejelzéseiben széles körű 
ellenőrzések szerepelnek 
a programkialakítás 
következetességének 
vizsgálatára, de számos 
tényezőt nem ellenőriztek
55 
Egy program következetességéhez 
alapvető fontosságú a jó előrejelzés. 
Valószínűtlen azonban, hogy az előre -
jelzések 100%-ban pontosak legyenek, 
mivel számos olyan változót tartalmaz -
nak, amelyeket nem lehet pontosan 
előre jelezni. Az előrejelzések pontos -
sága helyett az előrejelzési folyamat 
és a Bizottság által a programmal 
kapcsolatban alkalmazott eszközök 
minőségét értékeltük. A gyakorlatban 
a Bizottság két különálló, de egymás -
hoz szorosan kapcsolódó előrejelzést 
készít (lásd: 5. ábra ).
i. program-előrejelzés (makrogaz -
dasági és hiány-előrejelzések); 
valamint
ii. finanszírozásihiány-becslés.36 Lettország, Írország és 
Portugália.
30
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak5. ábraA program-előrejelzés és a finanszírozásihiány-becslés közötti kapcsolat
Forrás: Számvevőszék.Folyó ﬁzetési mérleg
Jelmagyarázat:Ha az 
előrejelzés részeA gazdaság teljes /f_inanszírozási igényére kiterjedően Csak euróövezeten kívüli országok esetén
A pénzügyi szektor
mentőakciójából eredő 
pénzeszköz-igényA pénzügyi szektor 
mentőakciójából adódó 
egyszeri kiadásPénzforgalmi 
szemléletű 
államháztartási hiányEredmény-szem-
léletű államház-
tartási hiányA teljes 
államadósság nettó törlesztéseA külső 
államadósság 
nettó törlesztéseMás ﬁzetésimérleg-számlák
Kapcsolódás több számviteli 
azonosságon keresztülKülső ﬁnanszírozási hiányra 
vonatkozó becslésMakrogazdasági előrejelzés
Két szorosan összefüggő változó közötti kapcsolat
Megjegyzés: Csak a főbb kapcsolatokat tüntettük fel.Számviteli azonosságAz állami szektor 
ﬁnanszírozásihiány-becsléseHiányra vonatkozó 
előrejelzésProgrammal kapcsolatos előrejelzés Finanszírozásihiány-becslés 
31
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
A program-előrejelzések 
elkészítésének értékelése 
nehézségekbe ü tközik
56 
Az előrejelzéseket többféle módszerrel 
lehet elkészíteni, az egyszerű szakmai 
megítéléstől kezdve a számos visel -
kedési összefüggést és elszámolási 
azonosságot tartalmazó, nagy léptékű 
kalibrált vagy ökonometriai becslési 
modellekig.
57 
A Bizottság által a programokhoz és 
a hiányokhoz kapcsolódó előrejelzé -
sek elkészítéséhez használt eszköz 
főként számviteli adatokkal dolgozik, 
amelynek célja annak biztosítása, hogy 
a makrogazdasági és költségvetési ag -
gregátumok előrejelzése összhangban 
álljon az azok összetevőire vonatkozó 
előrejelzésekkel. Ezeket az összetevő -
ket az előrejelzésre szolgáló eszközön 
kívül szakmai megítélés, illetve eseten -
ként más kvantitatív eszközök kom -
binációjával hozzák létre. A Bizottság 
nem használ elméleti vagy tapasztalati 
előrejelzési modellt.A számítógépes előrejelzési 
táblázat nehézkesen használható, 
ami minőség-ellenőrzési 
problémákat okoz
58 
Az egyes felülvizsgálatokhoz kapcso -
lódó előrejelzéseket általában több 
külön táblázatfájlban tárolták. Az el -
lenőrzés során nehézségekbe ütkö -
zött a vonatkozó fájlok teljes köréhez 
történő hozzáférés. Ennek oka, hogy 
a táblázatok túlzottan nagy és nehéz -
kes adathalmazt alkotnak37, amely nem 
látható át és nem követhető nyomon. 
Ezenkívül mivel a döntések hatalmas 
nyomás alatt születtek, nem volt priori -
tás az előrejelzési anyagok szisztema -
tikus és könnyen hozzáférhető formá -
ban történő tárolása.
59 
A táblázatfájlok aggregálják az eszkö -
zön kívülről származó információkat. 
Az adatok általában több forrásból 
származtak, és az előrejelzések a kü -
lönböző bizottsági és más partne -
reknél vagy tagállami hatóságoknál 
dolgozó előrejelzők szakmai megítélé -
sétől függtek (lásd: 6. ábra) . Az adatok 
sokfélesége és a szakmai megítélés 
különböző formáinak alkalmazása 
a makro  gazdasági előrejelzés termé -
szetes velejárói, és indokoltan hasz -
nálnak különféle adatokat és megíté -
léseket az előrejelzési folyamatban. 
Kockázatok merülnek fel azonban 
többek között arra vonatkozóan, hogy 
az új feltevések következményei nem 
jelennek meg az összes előrejelzésben, 
illetve, hogy az új feltevések megala -
pozottsága nem megfelelő.37 Egy előrejelzés kettő–négy fő 
fájlból áll, amelyek több tíz 
táblázatot tartalmaznak. Ezek 
a fő előrejelzési fájlok több 
képlettel kapcsolódnak 
egymáshoz, és más, 
esetenként más helyre 
mentett fájlokból is vesznek át 
nyers adatokat és 
előrejelzéseket. Ez nagyban 
növeli annak kockázatát, hogy 
az előrejelzés – egy program 
során akár naponta 
elvégzett – aktualizálásakor 
nem a megfelelő előrejelzést 
vagy adatokat használják fel. 
A feltevések elszórtan 
helyezkednek el a fő 
előrejelzési fájlokban található 
táblázatokban, és jelentős 
erőfeszítést igényel a folyamat 
során alkalmazott szakmai 
megítélések áttekintése. 
Ezenkívül a munkatársak 
kiegészítő modelleket is 
alkalmaznak, amelyeket 
a számítógépes táblázatokon 
kívül tárolnak.
32
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
60 
E kockázatok kezelésére az előrejelzési 
eredményeken az előrejelzési folyamat 
több pontján minőség-ellenőrzést vé -
geztek. A táblázat tartalmaz bizonyos 
fokú beépített következetesség-ellen -
őrzést38. Az előrejelzés költségvetési, 
illetve makrogazdasági részét végző 
szakemberek felelőssége az eredmé -
nyek megvitatása maguk között, és 
szükség esetén további szakmai meg -
ítélés alapján biztosítják a becslések 
következetességét39.61 
Az előrejelzők által végzett minő -
ség-ellenőrzés azonban alapvetően 
adategyeztetést jelentett, amelynek 
során a programcsoportban nem 
végeztek további vizsgálatokat az 
előrejelzési folyamatra vonatkozóan. 
A számítógépes táblázatot alkalmazó 
megközelítés és a hiányos dokumen -
táció miatt nehézségekbe ütközött az 
előrejelzésekben alkalmazott felte -
vések és implicit paraméterek helyt -
állóságának értékelése. A partnerek 
közötti megbeszélések jelentették az 
egyetlen olyan ellenőrzési szakaszt, 
mely során a feltevések és implicit pa -
raméterek helytállóságát ellenőrizték.6. ábraA makrogazdasági és hiány-előrejelzések áttekintése
Forrás: Számvevőszék.
Pénzügyminisztérium
Statisztikai hivatalMúltbeli költségvetési adatok
Eurostat
Statisztikai hivatalMúltbeli makrogazdasági adatok
Szakmai döntés
a költségvetési 
előrejelzésrőlÚj költségvetési 
intézkedések
PénzügyminisztériumMakrogazdasági 
intézkedések 
költségvetési hatásaiKöltségvetés 
makrogazdasági 
hatásai
Szakmai döntés
a makrogazdasági 
változókrólHiány-előrejelzésMakrogazdasági 
előrejelzés
38 Például az elszámolási 
azonosságon vagy arányokon 
alapuló helytállósági 
ellenőrzések.
39 2013 őszén a Bizottság új 
eszközt vezetett be 
a számszaki és gazdasági 
ellentmondások automatikus 
észlelésére, de ezt az eszközt 
nem alkalmazták 
a programokhoz kapcsolódó 
előrejelzésekben.
33
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
62 
Az előrejelzési táblázatok elemzése 
olyan példákat is feltárt, amelyek ese -
tében a helytállósági ellenőrzések el -
lenére is hibák és ellentmondások for -
dultak elő (lásd: 1. háttérmagyarázat ).
Nehézségek a költségvetési 
multiplikátorok helytállóságának 
ellenőrzése során
63 
A költségvetési változókat a számító -
gépes táblázatokban a bevételek 
vagy kiadások várható összegeiként 
tartották nyilván, amelyek az év során 
hozott új költségvetési intézkedések 
nettó költségvetési hozadékának függ -
vényében nőttek vagy csökkentek. 
Az új intézkedéseknek a gazdaságra 
gyakorolt és az állami költségvetésbe 
továbbgyűrűző hatásait ezek a táblá -
zatok nem mutatták be vagy tartották 
nyilván konkrét formában. Ehelyett 
a további költségvetési hozadékok 
előre  jelzett értékei már figyelembe 
vették a továbbgyűrűző hatásokat.64 
A nettó költségvetési hozadékra 
vonatkozó előrejelzések a tagállami 
hatóságok által, saját tervezési eljárá -
saik részeként készített becsléseken 
alapultak. A tagállami hatóságok 
a becsléseket megtárgyalták a part -
nerek szakembereivel, így azokat 
a program-előrejelzésekbe történő 
bevonás és formális jóváhagyás előtt 
felülvizsgálhatták.Példák az előrejelzésekben található hibákra és ellentmondásokra
i. A magánfogyasztásra kivetett héa összegét nem egyeztették az állami bevételek és a magánszektor befi -
zetései között, ami egy év alatt a GDP 0,7%-ának megfelelő eltérést okozott.
ii. A képletek manuális kiigazítása miatt a munkaerőt terhelő közvetlen adók összegét nem egyeztették az 
állami és a lakossági szektor között. Az eltérés meghaladta a GDP 0,5%-át.
iii. Egy, az év közepétől hatályba lépő adóügyi intézkedés hatását az előrejelzésben az év egészére alkalmaz -
ták. A kapcsolódó hiány-előrejelzést egy részlet folyósításával kapcsolatos döntést alátámasztó doku -
mentumban használták fel, és 2009 júniusában közölték az EFC-vel.
iv. Az ingatlanárak hatását nem vették egységesen figyelembe az ugyanarra az évre vonatkozó különböző 
előrejelzésekben alkalmazott ugyanazon árindex várható változására.1. háttérmagyarázat
34
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
65 
A különböző költségvetési intézkedé -
seknek a reálgazdaságra gyakorolt ha -
tásait implicit módon, a számítógépes 
táblázatokon kívül vették figyelembe, 
számos eltérő eljárás alkalmazásá -
val. A számítógépes táblázatok nem 
tették lehetővé az egyes feltevések 
forrásának vagy indoklásának nyomon 
követését. Az egyes tagállamokkal 
foglalkozó tisztviselők nem ismerték 
a tagállami hatóságok által a különbö -
ző költségvetési intézkedések gazda -
sági hatásainak értékelésére szolgáló 
paraméterek becslésére alkalmazott 
paramétereket. A költségvetési multip -
likátorok40 implicit értékével kapcsolat -
ban nem állt rendelkezésre információ 
és az átláthatóság elve sem érvénye -
sült. A Bizottság csak 2013-ban végzett 
az implicit multiplikátorokra vonatkozó 
becslést.
66 
A nettó hozadékokra vonatkozó egye -
düli ellenőrzéseket a partnerek által 
végzett, szakmai megítélésen alapuló 
helytállósági értékelések jelentették. 
Míg ez a megközelítés nagy valószínű -
séggel képes kiszűrni a jelentős alul- és 
túlbecsléseket, de kevésbé alkalmas 
az olyan viszonylag kicsi hibák kiszű -
résére, amelyek összeadódva jelentős 
mértékűek is lehetnek.
67 
A programcsoportok bizonyos infor -
mációkról őriztek meg feljegyzéseket, 
de formális előírások hiányában ezek 
tartalma nagy szórást mutat. Ennek 
eredményeként nem tudtuk azono -
sítani és áttekinteni az alkalmazott 
feltevéseket és paramétereket. Ha egy 
előrejelzés hibásnak bizonyult (pél -
dául alulbecsülte az állami kiadások 
csökkentésének a GDP növekedésére 
gyakorolt negatív hatását), különösen 
nehéz vagy lehetetlen volt a hiba for -
rását azonosítani.A finanszírozási hiányra 
vonatkozó becslések hiányosak 
és pontatlanok voltak
68 
A finanszírozási hiányra vonatkozó 
becslés alapvető fontosságú a tárgya -
lási szakaszban, mivel ekkor határoz -
zák meg a pénzügyi segítségnyújtás 
összegét, amely általában változatlan 
marad. Ha a program során új finan -
szírozási igény merül fel, azt a teljes 
pénzügyi keretből kell fedezni. A prog -
ram-előrejelzések elkészítésétől elté -
rően a finanszírozási hiány becslése új 
tevékenység volt a Bizottság számára.
69 
Az euróövezeti országok esetében 
a finanszírozási hiány csak az államház -
tartás központi rendszerének finanszí -
rozási szükségletét foglalja magában. 
Az euróövezeten kívüli országoknak 
nyújtott pénzügyi segítségnyújtás -
nak ezen túlmenően fedeznie kell az 
ország fizetési mérlegében szereplő 
valamennyi külső finanszírozási igényt 
is. A Bizottság minden esetben a fi -
nanszírozási hiányra vonatkozó eredeti 
becslésének a Tanács számára történő 
benyújtásával indokolta a segítség -
nyújtást. A becslést alátámasztó szá -
mításokat számítógépes táblázatban 
végezték el. A kevés rendelkezésre álló 
dokumentáció azonban nagymérték -
ben korlátozta a felülvizsgálat lehe -
tőségét. Kérésünkre a Bizottság csak 
a Tanácsnak benyújtott végleges vál -
tozatoktól eltérő ideiglenes dokumen -
tumokat tudott bemutatni41, valamint 
nem tudtak tájékoztatást adni a becs -
lés fontos elemeiről42, továbbá háttér -
anyagokat sem tudtak biztosítani43.40 A költségvetési multiplikátor 
méri a különböző 
költségvetési konszolidációs 
intézkedések által a főbb 
makrogazdasági (fogyasztás, 
kibocsátás) és költségvetési 
(hiány) változókra gyakorolt 
hatások mértékét.
41 Lettországi és romániai 
programok.
42 Írországi program.
43 Magyarországi és portugáliai 
programok.
35
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
70 
Az ideiglenes dokumentumok áttekin -
tésekor jelentős előrejelzési hibákat 
tártunk fel, mint például egyes vál -
tozók kétszer történő beszámítása, 
helytelen összegek szerepeltetése 
devizatartalékként, illetve az adósság 
refinanszírozási arányára vonatkozó 
irreálisan magas feltevések. A táblá -
zatokban található hibák esetenként 
lényegesek voltak44, és azokat nem 
szűrte ki a belső felülvizsgálat. A hibák 
észlelése nem szükségszerűen veze -
tett volna a pénzügyi segítségnyújtás 
összegének növeléséhez, mivel ez 
a hitelezők hitelezési szándékától és 
képességétől is függ, de megváltoz -
tathatta volna a finanszírozási hiány 
megszüntetésére irányuló politikák 
összetételét.
A programok jellemzői 
általában megalapozottak 
voltak, de esetenként fontos 
feljegyzések hiányoztak
A programok jellemzőit 
elemzésekkel támasztották alá
71 
A Bizottság a legtöbb esetben meg 
tudta jelölni azokat az uniós szakpo -
litikai prioritásokon alapuló elemzé -
seket és aktuális adatokat, amelyeket 
a program feltételeinek kialakításá -
hoz használtak. Általánosságban az 
elemzések alapossága idővel javult. 
Ennek oka főként a szakmai tapasztalat 
felhalmozása és a program irányítására 
rendelkezésre bocsátott bizottsági 
alkalmazottak számának növekedése.Egyes kulcsfontosságú 
feljegyzések nem találhatók
72 
Minden folyamatnak fontos része 
a nyilvántartás. Erre vonatkozóan 
a Bizottság számos belsőkontroll-stan -
dardja is követendő gyakorlatokat 
említ45. A gondos nyilvántartás azáltal 
javíthatja a szervezet belső kontroll -
rendszerét, hogy visszakereshetővé te -
szi bizonyos döntések meghozatalának 
hátterét. A nyilvántartások központi 
szerepet játszanak a monitoringban 
és értékelésben, valamint a megfelelő 
elszámoltathatóság előfeltételét is 
jelentik.
73 
Mivel a segítségnyújtási programok 
váratlanul merültek fel, még az opera -
tív szakasz elindulása után is tovább 
folyt az eljárások finomhangolása 
és formalizálása. A műveleteket az 
időhiány, a makrogazdasági környezet 
bizonytalansága és a programirányítás 
összetettsége is tovább bonyolította. 
A hangsúlyt ezért a nyilvántartás he -
lyett a megbízható operatív eljárásokra 
helyezték.
74 
A döntéshozatalt alátámasztó infor -
mációk számos esetben az ellenőr -
zés időpontjáig eltűntek, vagy azok 
összegyűjtése aránytalanul nagy 
feladat lett volna. Bizonyos kritikus 
tevékenységeket egyáltalán nem do -
kumentáltak. Nem voltak a folyamatok 
alapját jelentő jól kidolgozott eljárási 
kézikönyvek. A  2. háttérmagyarázat  
összefoglalja az ellenőrzés során fel -
merült akadályokat46.44 Románia finanszírozási 
hiányának értékelésekor 
a vállalatcsoportokon belül 
nyújtott hiteleket a közvetlen 
külföldi befektetések között és 
az egyéb befektetések 
kategóriájába tartozó új 
adósságinstrumentumokként 
is elszámolták. A duplán 
történő elszámolás 
következtében a finanszírozási 
igényt 1,8 milliárd euróval 
alulbecsülték. Ezenkívül 
a devizatartaléknak a kezdeti 
előrejelzésben szereplő 
eredeti értéke 
0,7 milliárd euróval eltér attól 
az értéktől, amely a román 
központi banknak a 2008 végi 
állapotot bemutató jelenlegi 
beszámolásában szerepel. 
A lettországi programhoz 
kapcsolódó bizottsági 
előrejelzésben az szerepelt, 
hogy a program első évében 
mind a vállalati, mind a banki 
szektor képes lesz 
a törlesztendőknél nagyobb 
összegű hosszú és középtávú 
finanszírozást szerezni. 
A számítógépes táblázat ezen 
feltételezése a pénzügyi 
helyzet súlyossága miatt 
nemcsak valószínűtlen volt, 
hanem a kiegészítő 
mellékletben szereplő 
információknak is 
ellentmondott.
45 Például a 8. sz. belsőkontroll-
standard előírja, hogy 
a főigazgatóság főbb, 
különösen a kritikus 
kockázatokhoz kapcsolódó 
folyamatait és eljárásait 
megfelelően dokumentálni 
kell, valamint a 11. sz. 
belsőkontroll-standard szerint 
megfelelő folyamatoknak és 
eljárásoknak kell biztosítaniuk, 
hogy a főigazgatóság 
dokumentumkezelése 
hatékonyan valósítsa meg 
a megfelelő információk 
visszakereshetőségét.
46 A releváns információk 
megszerzése nem csak ennél 
az ellenőrzésnél okozott 
problémát. A portugál 
számvevőszék is hasonló 
akadályokról számolt be 
a Portugáliának biztosított 
pénzügyi segítségnyújtás 
monitoringjáról szóló 2013. 
decemberi jelentésében: 
Relatório de auditoria n.º 
28/2013–2.ª S., 
Acompanhamento dos 
mecanismos de assistência 
financeira a Portugal, 
Dezembro de 2013.
36
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
75 
Az, hogy a 2008-as és 2009 eleji kez -
deti szakaszhoz kapcsolódó feljegy -
zések hiányoznak, érthető, hiszen ez 
az időszak válságkezelési helyzetnek 
is felfogható. A későbbiekben a nyil -
vántartás határozottan javult. Ennek 
ellenére az elmúlt évekre vonatkozóan 
is előfordultak hiányzó feljegyzések.A Bizottság esetenként eltért 
a tanácsi határozatoktól
A tanácsi határozatok be nem 
tartásának esetei
76 
Megvizsgáltuk az egyetértési meg -
állapodások és a vonatkozó tanácsi 
határozatok közötti összhangot, és 
megállapítottuk, hogy a bennük ta -
lálható legtöbb feltételt a határozatra 
való hivatkozással indokolják. Néhány 
esetben azonban a feltételek eltértek 
a tanácsi határozatban találhatók -
tól, vagy az egyetértési megállapo -
dást nem aktualizálták időben (lásd: 
3. háttérmagyarázat ).Példák a kulcsfontosságú információk megszerzésével kapcsolatos nehézségekre
A látogatások menetéről e-mailben tettek jelentést, és így kértek jóváhagyást a tárgyalási meghatalmazástól 
való eltérésekre is. Az e-mailek fontos eszközt jelentettek a partnerek közötti és a tagállami hatóságokkal foly -
tatott kommunikációban is. Az ellenőrzés során ezek a kulcsfontosságú feljegyzések azonban általában nem 
álltak rendelkezésre, mert az e-mailek vagy elvesztek, vagy nem lehetett őket visszakeresni.
A tagállami hatóságok által a program során benyújtott dokumentációt és adatokat a Bizottság nem őrizte 
meg, illetve azokat az újbóli összeállítás erőforrásigénye miatt nem lehetett teljességében ellenőrizni.
Az ellenőrzés során a Romániára vonatkozó makrogazdasági program-előrejelzéseket tartalmazó bizonyos 
táblázatokat nem tettek hozzáférhetővé számunkra.
A végleges finanszírozási hiány kiszámítását tartalmazó számítógépes táblázatok eltűntek, vagy azokat nem 
kérték be az IMF-től. Bizonyos összegeket alátámasztó főbb számításokat egyes esetekben nem lehetett 
megtalálni.
A Bizottság személyzete által végzett költségvetési monitoring egyáltalán nem volt dokumentálva, vagy 
csak nagyon egyszerű számítógépes táblázatokat mutattak be a költségvetés végrehajtásának bizottsági 
elemzéséről.2. háttérmagyarázat
37
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
A feltételek nem voltak eléggé 
célirányosak
77 
Az egyetértési megállapodás feltétele -
inek célja egy operatív ütemterv meg -
határozása, amely megfelelően teljesíti 
a Tanács által meghatározott általános 
gazdaságpolitikai feltételeket.
78 
A legtöbb feltétel esetében az álta -
lános gazdaságpolitikához történő 
kapcsolódás viszonylag egyértelmű 
volt, mivel vagy gazdaságpolitikai vál -
tást, vagy jelentős reformokat tettek 
szükségessé. A vezetés47 azonban nem 
vizsgálta meg megfelelően a javasla -
tokat annak megállapítása érdekében, 
hogy valóban szükség volt-e valamen y-
nyi feltételre az általános gazdaságpo -
litikai célok eléréséhez.79 
A programok olyan feltételeket is 
tartalmaztak, amelyek a program 
céljaihoz viszonyítva kevésbé voltak 
fontosak, vagy amelyek potenciális ha -
tásai csak jóval a programidőszak után 
jelentkeznének. Az olyan feltételeknek, 
amelyek pl. konkrét informatikai rend -
szerek bevezetéséhez, költségvetési 
források egy kisebb kormányzati szer -
vezeti egység részére történő elkülö -
nítéséhez, köztisztviselők képzéséhez 
vagy kutatás-fejlesztéshez kapcsolód -
nak, vajmi kevés közük van a program 
céljaihoz.Példák a szabályok be nem tartására
Egy 2009-es nem hivatalos romániai látogatás során kiderült, hogy a tagállam nem tudja tartani az eredeti 
hiánycélokat. A Bizottság és a román hatóságok ezt követően a célértékek jelentős enyhítésében állapodtak 
meg. Ezt a módosítást 2009 augusztusában feljegyzésben közölték a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal. 
Azonban sem a tanácsi határozatot, sem az egyetértési megállapodást nem módosították ennek megfelelően. 
A célértékeket végül 2010 februárjában módosították az egyetértési megállapodásban. A jogalapnak tekintett 
tanácsi határozatot még ennél is később, 2010 márciusában módosították. A Bizottság azonban 2009 novem -
berében egy kifizetés folyósítását arra hivatkozva halasztotta el, hogy Románia költségvetése nem teljesíti az 
aktualizált célértéket.
Lettországban az egyetértési megállapodásban annak ellenére szerepeltek konkrét feltételek a nyugdíjrend -
szer második pillérére vonatkozóan, hogy a tanácsi határozat nem is említi a nyugdíjreformot.
Írországban a tanácsi határozat nem tartalmazott konkrét feltételeket a banki felügyeletre, valamint az állami 
eszközök értékesítésére és a privatizációra vonatkozóan, ezek a feltételek azonban szerepeltek az egyetértési 
megállapodásban.3. háttérmagyarázat
47 A Bizottság felső vezetése és 
az egyetértési megállapodást 
a Bizottság részéről aláíró 
alelnök.
38
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
Az országok eltérő 
bánásmódban részes ültek
80 
A programok Bizottság általi irányítá -
sának különböző összetevőit elemezve 
megállapítottuk, hogy a különböző 
országokkal szemben alkalmazott 
megközelítés nem volt egységes, és 
ezt nem lehetett az országok eltérő 
körülményeivel magyarázni.Eltérések a feltételek Bizottság 
általi kezelésében
81 
A Bizottság minden pénzügyi segít -
ségnyújtási program feltételeit eltérő -
en kezelte. Egyes programok esetén 
a feltételek előírások viszonylag stabil 
körét jelentették, míg más progra -
mokban azok minden felülvizsgálat 
során jelentősen változtak. Áttekintés: 
2. táblázat .2. táblázatA Bizottság által a feltételek kezelésére alkalmazott k ülönböző modellek
Magyarország Lettország Románia I Írország Portugália
Hogyan állapították meg a feltételeket?
Különbségtétel a  külön -
böző típusú feltételek 
közöttNincsNincs, de fontosságukat 
valamelyik felülvizsgálati 
jelentés tartalmazzaElőzetes intézkedések és 
más feltételekÁllandó és más 
feltételekNincs
Hogyan zajlott a feltételek monitoringja?
Hogyan zajlott a  teljesí -
tés monitoringja?Vegyes1 Leginkább feltételek 
szerintTémakör alapján Témakör alapján Feltételek szerint
Hogyan aktualizálták a feltételeket?
Hogyan módosították 
a feltételeket?A meglévő feltételek 
érvényesek marad -
tak; a kiegészítések 
csak új feltételeket 
tartalmaztakMinden kiegészítés felülír -
ta a korábbi változatotA meglévő feltételek 
érvényesek marad -
tak; a kiegészítések 
csak új feltételeket 
tartalmaztakMinden kiegészítés 
felülírta a korábbi 
változatotMinden kiegészítés felülírta 
a korábbi változatot
A feltételek állandósága2A feltételek viszony -
lag stabilak maradtak
A feltételek általá -
nosságban változat -
lanok maradtakA feltételek gyakori 
változása
A feltételeket korán 
megváltoztatták
A feltételek változását 
nehéz időben követniA feltételek érvényben 
maradtak és változatla -
nok voltak addig, amíg 
új feltételek nem léptek 
a helyükbeVegyes
Egyes feltételek stabilak 
voltak, mások gyakran 
módosultakA feltételek stabilak maradtak
A feltételek érvényben marad -
tak és teljesítésükig változatla -
nok voltak
1 Egyes felülvizsgálatokban a Bizottság feltételenként, másokban témakörönként számolt be a teljesítésről.
2 További magyarázatok: III. melléklet .
Forrás: Számvevőszék.
39
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
82 
A felsoroltak közül néhány modell 
hátrányos következményekkel járt 
a programirányításra nézve. Különösen 
bizonyos programok48 feltételeinek 
gyakori módosítása nehezítette az 
adott ország teljesítményének nyomon 
követését. Bizonyos esetekben a refor -
mokat fokozatosan „felpuhították”, mi -
vel a feltételeket azok teljesülése előtt 
enyhítették vagy teljesen eltüntették 
az egyetértési megállapodásokból 
(lásd: 4. háttérmagyarázat ).83 
A feltételek ezenkívül különböző struk -
turális hatásokat is el szándékoztak 
érni. Ezek egy konkrét stratégia vagy 
terv közzétételétől vagy elkészítésétől 
a nemzeti parlament által elfogadan -
dó, a gazdaság fontos összetevőire 
hatást gyakorló jogszabály-módosí -
tásokig terjedtek49. Az első típusba 
tartozó feltételek önmagukban még 
nem okoznak érdemi gazdasági vál -
tozásokat, de jelentősebb reformokat 
készíthetnek elő. Az utóbbi típusba 
tartozó feltételek valószínűleg hosszú 
távú hatást fejtenek ki a gazdaságra.
Példa fokozatosan felpuhított reformokra
A lett program kezdeti egyetértési megállapodása „a közigazgatási intézményekre kiterjedő, egységes 
emberi  erőforrás-tervezési és kezelési rendszer” létrehozását írta elő. Ezt a feltételt nem teljesítették, és 
a későbbi módosításokban már nem szerepelt. Ehelyett több más feltétel lépett a helyébe, a „közigazgatásról 
szóló stratégia elkészítése” általános céljával, amely sokkal könnyebben teljesíthető feltételt jelent.
A portugál programban szerepel egy olyan feltétel, amely szerint 2011 végéig cselekvési tervet kell készíteni 
a munkanélküliek biztosítási rendszerének reformjára, különösen az újonnan munkanélkülivé váló személyek -
nek folyósított munkanélküli-biztosításijáradék maximális időtartamának 18 hónapra korlátozása érdekében. 
A reformot követően a munkanélküli-juttatások maximális időtartama 38-ról 26 hónapra csökkent, de még így 
is meghaladja a portugál hatóságokkal folytatott tárgyalásokon eredetileg elfogadott 18 hónapot.4. háttérmagyarázat48 Különösen Lettország 
esetében, de ez Írországra, 
illetve más programok egyes 
területeire is jellemző volt.
49 Idetartoznak még például az 
intézményi keretek jelentős 
változásai, mint pl. 
költségvetési tanács 
létrehozása, helyi 
önkormányzatok átszervezése 
és a privatizáció. Lásd: 
III. melléklet .
40
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
84 
Jelentős eltéréseket találtunk a felté -
telek szigorúsága között. A fizetési -
mérleg-programok feltételei általában 
bizonyos jogszabályok módosítását 
írták elő. Ezzel szemben az euróövezeti 
programok gyakran a feltételek koráb -
ban említett első típusát tartalmazták, 
és csak ritkán volt szükség parlamenti 
jóváhagyásra. Ennek eredményeként 
a folyósítási részletekkel kapcsolatos 
döntések kizárólag az előkészítő lépé -
seken alapultak, nem pedig a refor -
mok tényleges végrehajtásán (lásd: 
5. háttérmagyarázat ).
85 
Egy másik különbség a feltételek 
idővel növekvő számával kapcsolatos. 
Míg Magyarországnak kevesebb mint 
60 egyedi feltételt kellett teljesítenie, 
Portugáliának körülbelül 400-at. Ez 
a nagy különbség nem pusztán azt 
tükrözte, hogy bizonyos országokban 
több reformra volt szükség. Arra is 
találtunk példát, hogy pont az ellenke -
zője történt: egy adott területen több 
reformot igénylő országtól kevesebb 
feltétel teljesítését kérték, mint a nála 
jobban teljesítő országoktól50. Ezen -
kívül ezek a feltételek annak ellenére 
szabtak nagyban eltérő irányt a refor -
moknak, hogy az országok hasonló 
helyzetben voltak51.A programok célértékeit nem 
egységesen vizsgálták fel ül
86 
A hiánycélok felülvizsgálata a segít -
ségnyújtási programok természetes 
velejárója. Ezek nem feltétlenül jelentik 
azt, hogy a nemzeti hatóságok részéről 
végrehajtási hiányosságok adódnak, 
mivel azokat a gazdasági helyzetnek az 
állami költségvetésre gyakorolt objek -
tív, adott esetben előnyös vagy hátrá -
nyos hatásai is szükségessé tehetik.
Példa egy kizárólag az előkészítő lépésekhez kapcsolódó feltételre
Az ír program esetében a kormánynak jogszabályokat kellett elfogadnia a pénzügyi szabályozás javítása, 
valamint a központi bank felügyeleti és végrehajtási jogkörének bővítése érdekében52. Az ír hatóságok telje -
sítették ezt a feltételt és a pénzügyminisztérium rövid, egy hónapos késéssel közzétette a vonatkozó jogsza -
bálytervezetet. A jogszabály beiktatása azonban további két évig váratott magára. A feltétel nem terjedt ki 
a beiktatásra, ezért arra nem is volt szükség a részletek folyósításához.
52 Pl. a magánszemélyek és vállalatok fizetésképtelensége terén.5. háttérmagyarázat50 A későbbi feltételekben 
a jogszabályra a központi 
bankról (felügyelet és 
végrehajtás) szóló 
törvényjavaslatként 
hivatkoznak.
51 Pl. a strukturális alapok terén.
41
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
87 
A hat program közül négy esetében 
vizsgálták felül a hiánycélokat (lásd: 
3. táblázat ). A Bizottság feljegyzései 
a lefelé történő módosítást minden 
esetben a gazdasági tevékenység 
(jelentős) visszaesésével magyarázták, 
ahogy az Magyarországon, Romániá -
ban, Lettországban és Portugáliában 
történt.88 
Az országtól függően a gazdasági 
kilátások változása eltérő következmé -
nyekkel járhat a hiánycélok felülvizsgá -
latára. A költségvetési felügyelet kere -
tében a Bizottság kiszámítja a ciklikus 
költségvetési egyenlegeket53. A gaz -
dasági kilátások változásakor a ciklikus 
egyenleg becsült értékét is korrigálják. 
Ezért a ciklikus egyenlegre vonatkozó 
becslések valós idejű változásainak 
a hiánycéloknak a megváltozott gazda -
sági környezet által szükségesség tett 
változásaihoz kell közelíteniük54.3. táblázatAz ESA szerint számított hiánycélok fel ülvizsgálata
2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
HUMoU0 (2008. november) - 3,4% - 2,6%
MoU1 (2009. március) - 2,9%
MoU2 (2009. június) - 3,9% - 3,8% - 3,0%
LVMoU0 (2009. január) - 5,3% - 5,0% - 3,0%
MoU1 (2009. július) - 10,0% - 8,5% - 6,0% - 3,0%
MoU5 (2011. december) - 4,5% - 2,5%
RO IMoU0 (2009. június) - 5,1% - 4,1% - 3,0%
MoU1 (2010. február) - 7, 8 % - 6,4% n.a. - 3,0%
MoU2 (2010. július) - 7 ,3% n.a. - 3,0%
MoU3 (2011. január) - 5,0% - 3,0%
RO II MoU0 (2011. június) - 5,0% - 3,0%
IE MoU0 (2010. december) - 10,6% - 8,6% - 7, 5%
PTMoU0 (2011. május) - 5,9% - 4,5% - 3,0%
MoU5 (2012. október) - 5,0% - 4,5% - 2,5%
MoU7 (2013. június) - 5,5% - 4,0%
Megjegyzés: n.a. – nincs meghatározva.
Forrás: Európai Bizottság.53 A költségvetési egyenleg 
ciklikus és nem ciklikus 
összetevőkre bontható fel. 
A ciklikus összetevő ragadja 
meg az adóbevételeknek és 
a kiadásoknak a gazdaság 
ciklikussága miatti változásait.
54 Feltéve, hogy a ciklikus 
egyenleg kiszámításához 
használt, a potenciális GDP-re 
vonatkozó előrejelzésben 
nincs jelentős hiba.
42
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
89 
Ha a ciklikus költségvetési egyenleget 
nem vizsgálták felül jelentősen a prog -
ram során, a hiánycélok felülvizsgálatá -
ra sem volt szükség. Ez történt például 
Írország esetében. Megállapítottuk 
azonban, hogy a felülvizsgált célok 
nem minden esetben álltak összhang -
ban a felülvizsgált ciklikus egyenleg -
gel. Például Magyarország esetében 
a 2009-es hiánycélon kevésbé lazítot -
tak annál, mint ahogy azt a felülvizs -
gált ciklikus egyenleg indokolta volna, 
míg Portugália 2012-es hiánycélján 
annak ellenére is lazítottak, hogy a cik -
likus egyenleg javult és a gazdasági 
kilátások változatlanok maradtak.
90 
Az ellenőrzés során a Bizottság azt 
állította, hogy a kormányzatok ha -
tókörén kívül eső tényezők, mint pl. 
a növekedés összetevőinek változása 
vagy a vártnál alacsonyabb bevéte -
lek következtében is történhetett 
a célértékek felülvizsgálata. Azonban 
sem a programdokumentumok, sem 
a Bizottság belső módszertana sem 
utal olyan szisztematikus megközelí -
tésre, amelynek keretében a Bizottság 
ezeket az egyéb tényezőket vizsgálta 
volna a hiánycélok megvalósíthatósá -
gának a felülvizsgálatok során történő 
értékelésekor.
91 
Egy másik eltérés a bankokat támogató 
olyan intézkedések kezelésére vonat -
kozik, amelyek a hiányra is hatást gya -
korolnak. A portugál és ír programban 
található hiánycélok figyelmen kívül 
hagyták az ilyen intézkedéseket, míg 
a lett program célértékei nem.92 
A programdokumentumok a szociá -
lis kérdések tekintetében is eltérőek 
voltak. Például a portugál programban 
az adók növelése progresszív módon 
történt, az alacsonyabb jövedelmű 
csoportok jövedelmi szintje változatlan 
maradt, és az nem érintette a minimál -
bért és a legalacsonyabb nyugdíjakat55. 
Ez szemben áll a romániai közalkalma -
zottak egységesen 25%-os bércsök -
kentésével, ahol a programdokumen -
tumok nem foglalkoztak azzal, hogy ez 
milyen hatást gyakorol az alacsonyabb 
bérkategóriákra. Ugyanígy Lettország 
eredeti programjában sem foglalkoz -
tak az egykulcsos személyi jövedelem -
adó és a héa növelésének hatásaival, 
amelyek a költségvetési konszolidáció 
terhét a társadalom kedvezőtlenebb 
helyzetű rétegeire hárították.
A programirányítás gyenge 
kontrollokból adódó 
hiányosságai
93 
A programmal kapcsolatos végső dön -
tést a Tanács és/vagy a Bizottság hozza 
meg, de a tagállami hatóságokkal foly -
tatott tárgyalásokat és a programok 
felülvizsgálatát a Bizottság képviselői 
végzik. A tárgyalási meghatalmazást 
a politikai tájékoztatóban határozzák 
meg. A látogatás során a Bizottság 
képviselői általában naponta egyszer 
tájékoztatják a vezetést, és jóváha -
gyást kérnek a meghatalmazástól 
történő esetleges eltérésekre. A láto -
gatást követően a Bizottság képviselői 
elkészítik a programdokumentumokat 
(tanácsi határozat, egyetértési meg -
állapodás és kiegészítő melléklet). 
Ezeket aztán áttekintik, majd ezek 
szolgálnak a vonatkozó bizottsági és 
tanácsi határozatok alapjául.55 Európai Bizottság, „The 
Economic Adjustment 
Programme for Portugal” 
(Portugália gazdasági 
kiigazítási programja), 
European Economy , Occasional 
Papers  79. szám, 2011., 16. o.
43
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
94 
A politikai tájékoztató és a programdo -
kumentumok elkészítése egy szakér -
tői folyamat eredménye, amelyben 
jelentős szerepet játszik az előrejelzést 
készítők, valamint több főigazgatóság 
szakpolitikai szakértőjének szakmai 
megítélése. A dokumentumokat 
a főigazgató-helyettes és az elkészíté -
sükben részt vevő horizontális egy -
ségek vezetői tekintik át. Az előbbiek 
a dokumentumok általános követ -
kezetességére összpontosítanak, az 
utóbbiak pedig arról gondoskodnak, 
hogy a saját szakterületükön tett hoz -
zájárulás összhangban álljon az uniós 
politikákkal.
95 
Az áttekintési folyamatban számos 
hiányosságot tártunk fel:
i. A programcsoporton kívül senki 
nem tekinti át a számításokat és 
előrejelzéseket abból a szem -
pontból, hogy a makrogazdasági 
becslések összhangját ellenőrizze 
a becsült finanszírozási hiánnyal 
vagy a programfeltételek makro -
gazdasági hatásával.
ii. A Bizottság képviselői által végzett 
munkát számos tekintetben nem 
ellenőrizték megfelelően, valamint 
a szakértők előrejelzéseit (lásd: 
61. bekezdés), a finanszírozási 
hiányra vonatkozó becsléseket 
(lásd: 69. és 70. bekezdés), valamint 
a program feltételeinek kivá -
lasztását (lásd: 79. bekezdés) túl 
kevésszer kérdőjelezték meg.
iii. A belső minőség-ellenőrzést általá -
ban nem dokumentálták.96 
Az IMF is kialakított egy, a programok 
kialakításának és aktualizálásának főbb 
jellemzőinek áttekintésére szolgáló 
belső folyamatot. Bizonyos tekintet -
ben ez hasonló a Bizottság saját belső 
áttekintési folyamatához, de három 
jelentős különbség figyelhető meg:
i. az IMF külön felülvizsgálati osztál y-
lyal rendelkezik, amely informáci -
ókkal látja el a vezetést;
ii. az áttekintési folyamatban több 
IMF-tisztviselő vesz részt; valamint
iii. az IMF folyamata dokumentált.
A programdokumentumok 
idővel javultak, de 
a hiányosságok nem 
szűntek meg teljesen
A programdokumentumok 
minőségének javulása
97 
A programok között jelentős különb -
ségek figyelhetők meg a programdo -
kumentumokban található elemzések 
részletességét illetően. Ezek a különb -
ségek a Bizottság elemzési kapaci -
tásában bekövetkezett fejlődésnek 
tudhatók be. Az első három program 
esetében a programdokumentumok 
számos tényezőről, többek között 
a költségvetési kiigazítás szerkezetéről, 
a hiánycélok teljesítésének esetleges 
elmulasztása mögött álló okokról és 
szociális hatásokról csak korlátozott 
mértékű tájékoztatást nyújtottak. A két 
legutolsó program dokumentumaiban 
(Írország és Portugália) található elem -
zések lényegesen javultak (lásd: 6. hát -
térmagyarázat ), és számos szempont -
ból nagyon alaposnak tekinthetők.
44
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
98 
Egyes esetekben megállapítottuk, 
hogy a programdokumentumokból 
alapvető információkat hagytak ki. Pél -
dául a Bizottság nem minden esetben 
kommunikálta a finanszírozási hiány 
kiszámításának alapjául szolgáló főbb 
feltevéseket.
i. A magyarországi programban 
a Bizottság nem kommunikálta 
a programidőszak alatt Magyaror -
szágnak nyújtandó 20  milliárd  eu-
rós összeg becslésének alapjául 
szolgáló részletes adatokat.
ii. Az írországi programban a kezdeti 
programdokumentumokban hasz -
nált finanszírozásihiány-számítás 
a programidőszakra vonatkozóan 
összesen 44  milliárd  eurós kumu -
lált ESA szerinti eredményszemlé -
letű hiányt állapított meg. A fi -
nanszírozási igény kiszámításához 
használt „pénzforgalmi szemléletű 
államháztartási hiány, beleértve 
a váltókat” tétel becsült értéke 
58 milliárd euró volt. A 14,1 milli -
árd eurónyi jelentős eltérés (a kez -
deti finanszírozási hiány 21%-a) fő 
okaira a dokumentum nem adott 
magyarázatot.99 
A Bizottság néhány alapvető érzékeny -
ségi tesztet végzett annak vizsgálatára, 
hogy egy vagy több paraméter válto -
zása milyen hatást gyakorol a teljes 
finanszírozási igényre. Annak ellenére, 
hogy értékes információkat nyújt -
hattak volna az esetleges hátrányos 
következmények kockázatáról, ezeket 
az eredményeket nem mutatták be 
a programdokumentumokban.
Hiányosságok 
a szabályszerűséggel 
kapcsolatos monitoring és 
beszámolás terén
100  
A Bizottságnak minden program során 
ellenőriznie kell, hogy a tagállam gaz -
daságpolitikája összhangban áll-e a Ta -
nács által meghatározott feltételekkel. 
A gyakorlatban ezt annak ellenőrzé -
sével teljesítették, hogy a tagállam 
végrehajtotta-e az egyetértési megál -
lapodásban foglalt feltételeket.Példa a programdokumentumban található elemzések javulására
A fizetésimérleg-programok kezdeti programdokumentumai a költségvetési kiigazítást főként a kiadások 
oldaláról közelítették meg. A szükséges költségvetési intézkedések részletei azonban vagy nem mutattak 
egységes képet (Magyarország), vagy azokat egyáltalán nem határozták meg (Románia), vagy ha meg is 
határozták, nem adtak becslést az elért megtakarítások összegéről (Lettország). Ugyanezen három ország 
esetében a Bizottság később javított a programdokumentumok részletességén, felsorolva és számszerűsítve 
a hiánycélok elérését célzó elfogadott intézkedéseket. A többi program (Írország és Portugália) még ennél is 
részletesebb volt.6. háttérmagyarázat
45
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
Az átfogó hiánycélok nem 
alkalmazhatók megbízhatóan 
a költségvetési végrehajtás 
nyomon követésére
101  
A költségvetési konszolidáció mind 
az öt programnak kulcsfontosságú 
összetevője volt, és a költségvetési 
teljesítmény fontos szempont volt 
a tagállami hatóságokkal folytatott 
tárgyalások és a programmal kapcsola -
tos döntéshozatal során. A hiánycélo -
kat jellemzően a nemzeti és regionális 
számlák európai rendszerével (ESA) 
összhangban a GDP százalékában 
adták meg. A költségvetési politikának 
az ESA szerinti hiányhoz kapcsolását 
a túlzotthiány-eljárás keretében tett 
kötelezettségvállalások indokolták56.
102  
Az ESA szerinti hiányt az év során nem 
lehet közvetlenül nyomon követni57. 
Ehelyett az általános célok teljesíté -
sét elsősorban a hiányra vonatkozó 
becslések alapján követték nyomon. 
Ezeknek a becsléseknek az alkalmazá -
sa felveti azonban annak kockázatát, 
hogy a Bizottság nem fog tudni bizo -
nyossággal beszámolni a Tanácsnak 
arról, hogy az ország költségvetési 
politikája összhangban áll-e a kiigazí -
tási programmal. A Bizottság becslései 
számos alkalommal bizonyultak téves -
nek. Például:
i. A 2009. tavaszi értesítésben arról 
számoltak be, hogy a magyarorszá -
gi hiány a 2008-as hiánycélon belül 
marad. A 2009 őszi értesítésben 
azonban a hiányt a GDP 3,8%-ára 
módosították, ami már meghaladja 
a hiánycélt58.ii. 2010 januárjában Románia az IMF 
által meghatározott célt teljesítő 
7,3%-os GDP-arányos folyó hiányt 
jelentett a 2009-es évre, és a Bi -
zottság ideiglenes becslése szerinti 
ESA szerinti hiány is összhangban 
állt a hiánycéllal, ezért a Bizottság 
szerint a program megfelelően 
haladt. 2010 májusában azonban 
a Bizottság 8,3%-ra felfelé módo -
sította az ESA szerinti hiányt. 2011 
őszére a felülvizsgált hiány 9% 
volt.
iii. 2013 januárjában a Bizottság ide -
iglenes számításai szerint Írország 
ESA szerinti hiánya 2012-ben 8,2% 
volt. Ezt az értéket áprilisban 
7,7%-ra, majd 2013 őszére 8,2%-ra 
módosították. Az utolsó felülvizs -
gálat azonban főként egy egyszeri 
bevétel átsorolása miatt történt.
103  
További komplikációt jelentett, hogy 
az euróövezeti programok esetében 
a hiánycél meghatározása során nem 
vették figyelembe a bankok támo -
gatására szolgáló intézkedéseket. Az 
így meghatározott költségvetési cél 
elvileg alkalmasabb sarokszám a költ -
ségvetési politikához, mivel a bankok 
támogatására szolgáló intézkedések 
a kormányzat közvetlen hatókörén 
kívül eső jelentős egyszeri tételt je -
lentenek. Írország esetében azonban 
a Bizottság csak a bankoknak nyújtott, 
a hiányt növelő tőketranszfereket 
hagyta figyelmen kívül, ellenben 
figyelembe vette a bankokat támo -
gató intézkedésekhez kapcsolódó 
bevételeket. Az ilyen célok kevésbé 
egyértelműen adnak jelzést és mérik 
a költségvetési teljesítményt. Például 
ha a bankrendszerhez kapcsolódó va -
lamennyi tranzakciót figyelmen kívül 
hagyták volna, az 1 százalékponttal 
növelte volna a 2012. évi költségvetési 
hiányt.56 A túlzotthiány-eljárás az Unió 
által a túlzott (a GDP 3%-át 
meghaladó) hiány vagy túl 
nagy (a GDP 60%-át 
meghaladó) adósság 
lépésenként történő 
kiigazítására alkalmazott 
eljárás.
57 A tagállamok nemzeti 
számláinak negyedéves, az 
ESA-meghatározásokon 
alapuló adatait 90 napos 
csúszással teszik közzé. 
Ezenkívül az ESA szerinti hiány 
becsléséhez egyes jelentős 
tranzakciók statisztikai 
kezelésével kapcsolatos 
jövőbeni döntésekre 
vonatkozó feltevéseket kell 
alkalmazni.
58 A Bizottság szerint a 2008-as 
hiány felülvizsgálata az uniós 
források felhasználásával 
kapcsolatos változásokat 
tükrözte, mivel néhány projekt 
nem kapta meg azt 
a társfinanszírozást, amivel 
a költségvetési 
előfinanszírozást kellett volna 
kiváltani.
46
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
A feltételek teljesítésével 
kapcsolatos beszámolás nem 
szisztematikus
104  
A Bizottság csak Portugália, valamint 
részben Magyarország, Lettország 
és Írország esetében végzett szisz -
tematikus beszámolást a strukturális 
feltételek tagállamok általi teljesítésére 
vonatkozóan.
105  
A feltételek teljesítésének elmulasztá -
sáról csak ritkán számoltak be. A Bi -
zottság csak a feltételek nagyon kis 
részéről (a portugál programban 4%) 
jelentette ki egyértelműen, hogy „nem 
tartották be” azokat, de valójában 
a feltételek több mint felét nem telje -
sítették időben. Zavart okozott, hogy 
számos különböző kifejezést használ -
tak ennek közlésére59.
106  
Mintegy 30 feltétel (a minta 8%-a) 
esetében vagy nem számoltak be azok 
teljesítéséről, vagy maguk a feltételek 
voltak annyira homályosan megfo -
galmazva, hogy azokat nem lehetett 
hatásosan nyomon követni (példák: 
7. háttérmagyarázat )60.107  
Néhány feltételről azok teljesülését 
jelentették, de ezt nem lehetett ellen -
őrizni. Például:
i. Az ír programban (a 2012-es felül -
vizsgálatot követően) a Bizottság 
továbbra is előírta az ír hatóságok -
nak, hogy biztosítsák a többéves 
költségvetési keret elemeinek 
megfelelően kötelező és átlátható 
jellegét annak érdekében, hogy 
ez hiteles szakpolitikai alapot61 
képezzen a programot követő idő -
szakra vonatkozóan. Ezt a feltételt 
azonban a Bizottság korábban 
már teljes mértékben teljesültnek 
tekintette.
ii. Portugáliában fokozatosan kiter -
jesztették a kormány által a költ -
ségvetés végrehajtásáról történő 
beszámolási kötelezettséget 
nemzeti, regionális és helyi szinten 
az összes állami tulajdonban levő 
vállalatra, valamint a köz- és ma -
gánszféra közötti partnerségekre. 
A speciális beszámolási kötelezett -
ség regionális szinten történő be -
vezetése után ezt a feltételt annak 
ellenére teljesítettnek tekintették, 
hogy a költségvetéssel kapcsolatos 
konszolidált jelentéstétel követel -
ménye nem teljesült.59 Pl. nagyjából teljesítette, nagy 
vonalakban teljesítette, 
részben teljesítette, 
folyamatban van, részben 
tartották be, nem tartották be.
60 Ezek nem tartalmazzák 
a minden felülvizsgálat során 
folyamatosan teljesítendő 
feltételeket.
61 A költségvetési politika 
sarokszámai biztosítanak 
alapot a kormányzati 
döntéshozatal számára 
a költségvetési hiánynak 
a gazdaság méretéhez 
viszonyított megfelelő 
méretéről, valamint közép- és 
hosszú távú célkitűzéseket 
határoznak meg az állami 
pénzügyekre vonatkozóan.
47
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
A többi partnerrel 
folytatott egy üttműködés 
csak informális volt
108  
Az uniós pénzügyi segítséget minden 
programban az IMF pénzügyi segítség -
nyújtásával együtt biztosították. Mind -
egyik intézmény függetlenül, saját 
szabályzata és belső eljárásai alapján 
hozta meg a finanszírozási döntéseket. 
A portugáliai és írországi programok 
esetén az EKB-t is bevonták a program 
irányításába.
109  
Az IMF-fel folytatott együttműködés 
segítette a Bizottságot a programok 
irányításának beindításában. Számos 
olyan IMF által követett gyakorlatra 
találtunk példát, amelyeket a Bizottság 
a programok elindulását követően vett 
át, mint pl. a részletesebb előrejelzési 
táblázatok és a későbbi programok 
esetében a helyszínre delegált kép -
viselő. A Bizottság programcsoport -
jait is kibővítették az IMF-csoportok 
méretére.110  
A jogalap lehetővé tette az említett 
három szervezet számára, hogy maguk 
döntsenek az együttműködés módjá -
ról. A programcsoportok valamennyi 
program esetében informális együtt -
működési megállapodásokat kötöttek. 
A három intézmény különböző szakte -
rülete és tapasztalatai lehetővé tették 
alaposabb értékelések készítését, ami 
csökkentette a hibák és kihagyások 
kockázatát a programok megtervezése 
és aktualizálása során.Példa olyan feltételekre, amelyek teljesítéséről egyetlen alkalommal sem 
számoltak be
Az állami kutatási-fejlesztési prioritások számát le kell csökkenteni, hogy több erőforrás jusson a releváns 
kutatási területekre (Lettország).
A strukturális alapokat és a Kohéziós Alapot irányító hatóságnál az uniós forrásokkal kapcsolatos ellenőrzési és 
döntéshozatali kapacitások megerősítése (Románia).
A kormány fogadjon el jogszabályt az adók és adójellegű fizetési kötelezettségek számának lényeges csök -
kentésére (Románia).
2012 júliusáig a kormány konszolidációs tervet készít az önkormányzatok átszervezésére és számuk (308) 
jelentős csökkentésére. A terveket a kormány hajtja végre, és a változások a következő helyi önkormányzati 
választási ciklus elejére lépnek életbe (Portugália).
Külön kamarák létrehozása az adóügyi bíróságokon belül (Portugália).7. háttérmagyarázat
48
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
111 
Az intézmények nem kötöttek hiva -
talos megállapodásokat az egymás 
között folytatott együttműködésről az 
alábbiak tekintetében:
i. Információk cseréje – milyen 
információkat (pl. tárgyalási 
meghatalmazások, egyéb prog -
ramdokumentumok, mögöttes 
számítások62, a tagállamoktól 
begyűjtött információk) kell meg -
osztani a többi partnerrel? Hogyan 
kell kezelni a határnap után beér -
kezett információkat?
ii. Titoktartás – hogyan kell kezelni 
az eredetileg egy másik intézmény 
rendelkezésére bocsátott doku -
mentumokat? Mit kell tenni, ha va -
lamelyik intézmény olyan bizalmas 
információk birtokába jut, amelyek 
nem állnak a többi partner ren -
delkezésére63, és amelyek hatással 
lehetnek a program általános kiala -
kítására és a belső elemzésekre?
iii. Az együttműködés eredményeként 
létrejött dokumentumok tulaj -
donjoga – néhány elektronikus 
dokumentumot a három partner 
közösen készített el (pl. makrogaz -
dasági előrejelzések, finanszírozá -
sihiány-számítások), de azokat nem 
osztották meg teljes mértékben az 
intézmények között.
iv. A finanszírozási döntésekkel és 
a program más fő paramétereivel 
kapcsolatos nézeteltérések megol -
dására szolgáló mechanizmusok.112  
A programirányítás terén az EFSM-ren -
delet64 tanácsadói viszonyt határoz 
meg az EKB és a Bizottság között:
i. „ezeket (az általános gazdaság -
politikai) feltételeket a Bizottság 
az EKB-vel konzultálva határozza 
meg”65; valamint
ii. „A Bizottság az EKB-vel konzul -
tálva ismételten megvizsgálja az 
(…) általános gazdaságpolitikai 
feltételeket”66.
113  
Az EKB személyzete a pénzügyi sta -
bilitással kapcsolatos kérdésekben 
adott tanácsot a pénzpiacok megfelelő 
működésének biztosítása érdeké -
ben. Ez magában foglalta az adósság 
fenntarthatóságával és a költségvetési 
konszolidációval67 kapcsolatos témakö -
röket is, amelyeket az EKB tanácsadói 
szerepének mindkét területén fontos 
előfeltételnek tekintett.62 A fizetésimérleg-
programokban a finanszírozási 
hiány becslésének alapjául 
szolgáló számítógépes 
táblázatokat az IMF készítette 
el, és azok a Bizottság szerint 
nem álltak a bizottsági 
személyzet rendelkezésére.
63 Pl. az IMF által a pénzügyi 
szektor értékeléséhez használt 
pénzpiaci információk, 
a Versenypolitikai 
Főigazgatóság által gyűjtött 
információk, az EKB bankokkal 
kapcsolatos adatai.
64 A Tanács 407/2010/EU 
rendelete.
65 A 3. cikk (3) bekezdésének b) 
pontja.
66 A 3. cikk (6) bekezdése.
67 Az EKB például a portugál 
programban foglalt 
hiánycélok fenntartása mellett 
érvelt.
49
II. rész – A folyamatok általánosságban véve gyengék 
voltak
114  
A tanácsadás azonban nem azt 
jelentette, hogy az EKB átadta volna 
a többi partner számára a programmal 
kapcsolatos tárgyalási álláspontját 
alátámasztó elemzéseket. Például az 
EKB nem adta át a Bizottságnak az 
elsőbbségi hitelezők által az ír bankok 
szerkezetátalakítása során viselendő 
tehermegosztással kapcsolatos belső 
vitaanyagát. Mivel az eurórendszer 
által nyújtott finanszírozás Írország 
GDP-jének közel 100%-át tette ki, 
a program sikeréhez alapvető fon -
tosságú volt az eurórendszer általi 
folyamatos finanszírozás68. A trojkán 
belüli többi partner elfogadta, hogy az 
elsőbbségi hitelezők ne vegyenek részt 
a tehermegosztásban. Az ír program 
IMF által végzett utólagos értékelése 
azonban azt tartalmazza, hogy alterna -
tív szakpolitikai intézkedések is rendel -
kezésre álltak volna a magasabb szintű 
tehermegosztásból adódó kockázatok 
korlátozására69, de azokat elvetették.68 A partnereknek történő 
eurólikviditás-nyújtás, illetve 
a likviditásnyújtás 
felfüggesztése vagy annak 
kifogásolása az 
eurórendszernek 
a Szerződésből adódó 
szerepe, amely szerint az 
eurórendszer teljesen 
független és a másik két 
intézménytől teljesen 
elkülönülve végzi 
tevékenységét.
69 IMF 15/20. sz. országjelentés – 
Írország – Ex-post evaluation 
of exceptional access under 
the 2010 extended 
arrangement (A 2010-es 
bővített megállapodás alapján 
történt kivételes 
likviditásnyújtás utólagos 
ellenőrzése), 2015. január, 
48–52. bekezdés.
50
 III. rész – A hitelfelvétel összhangban 
állt a finanszírozási igénnyel, de a nehéz 
körülmények miatt kezdetben nem minden 
esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni
115  
Az Európai Bizottság irányította az 
Unió részéről a makrogazdasági segít -
ségnyújtás folyósításával kapcsolatos 
összes hitelfelvételt. 2014 végéig az 
Unió összesen 22 alkalommal bocsá -
tott ki mindösszesen 60,1 millió euró 
névértékben kötvényt, amelyből 2015. 
március 31-ig már 8 milliárd eurót 
visszafizetett.
116  
A Bizottság általi adósságkezelés 
értékeléséhez:
i. elemeztük a kibocsátás eredmé -
nyét a befektetők általi jegyzés és 
az adósság költsége szempontjá -
ból; valamint
ii. összehasonlító elemzést végez -
tünk a bizottsági eljárások és az 
államadóság-kezeléssel, befektetői 
kapcsolatokkal és a hitelviszonyt 
megtestesítő értékpapírok kibo -
csátásának átláthatóságával kap -
csolatos legjobb gyakorlat között.A kötvénykibocsátások 
jegyzése megfelelő volt
Az adósság költsége 
összhangban áll a hasonló 
szereplők által végrehajtott 
piaci ügyletekével
117  
A kibocsátási ár70 a kötvény jellegétől 
és az értékesítés időpontjában fenn -
álló piaci helyzettől függ. A Bizottság 
sikeresen vont be forrásokat a pénz -
ügyi segítségnyújtáshoz szükséges 
uniós hozzájárulás finanszírozásához. 
Valamennyi kötvénykibocsátás meg -
felelő tőkepiaci keresletet vonzott 
a teljes értékesítéshez. A fedezettségi 
arány (az ajánlatoknak a teljes kibo -
csátáshoz viszonyított összege) 1,2-től 
a 4,2-t meghaladó értékig terjedt71 
(lásd:  7. ábra ).7 . ábraAz uniós kötvénykibocsátások fedezettségi aránya
Forrás: Európai Bizottság.3 év, 2008-125 év, 2009-25,5 év, 2009-37 év, 2009-7 9 év, 2010-3 7 év, 2010-9 5 év, 2011-110 év, 2011-9 26 év, 2012-4 10 év, 2012-5 15 év, 2012-7 10 év, 2014-34
3
2
1
02,32,2
1,22,53,1
2,04,2
1,5 1,52,9
1,62,170 Az ár határozza meg az 
adósság költségét.
71 Egy 12 kötvénykibocsátásból 
álló minta alapján.
51
III. rész – A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási 
igénnyel, de a nehéz körülmények miatt kezdetben nem 
minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni
118  
A kibocsátás a kezdetektől fogva 
határ időn belül történt72. Az adósság 
végső költsége összhangban állt a ha -
sonló szereplők által végrehajtott piaci 
ügyletekével (lásd: 8. ábra ). A koc -
kázatmentes befektetések irányadó 
hozamához viszonyított hozamkülön -
bözet később csökkent, különösen 
a 2011-ben és 2012-ben kibocsátott 
hosszabb távú kötvények esetében, és 
az Unió gyakran képes volt az Euró -
pai Pénzügyi Stabilizációs Eszköznél, 
a hasonlóan hosszú távú kötvényeket 
kibocsátó egyetlen másik piaci szerep -
lőnél is alacsonyabb adósságköltséget 
elérni.
A kibocsátáskori 
árszintek esetenként 
a bankok által adott 
eredeti iránymutatásban 
szereplőknél magasabbak 
voltak
119  
A Bizottság szindikált ügyletek ke -
retében hajtotta végre a kötvények 
kibocsátását. Az egyes kibocsátások 
jegyzéséhez nemzetközileg aktív ban -
kokat választottak ki vezető kibocsá -
tásszervezőként. A kibocsátást vezető 
bankok szerepe az volt, hogy közvet -
lenül felvegyék a kapcsolatot a be -
fektetőkkel, és hogy a Bizottság mint 
kötvénykibocsátó számára javaslatot 
tegyenek az egyes kibocsátások időzí -
tésére és árazására vonatkozóan. Ezek 
a bankok vásárolják fel a kibocsátott 
kötvényeket, majd azokat továbbérté -
kesítik a befektetőknek, és kötelezett -
séget vállalnak arra, hogy a továbbér -
tékesítés után esetlegesen megmaradt 
kötvényeket megvásárolják.
120  
A szindikálás előnye, hogy az aján -
latkéréseken keresztül lehetővé teszi 
az optimális árszint meghatározását. 
A kibocsátó a kötvénykibocsátáskor 
a bankok nagy ügyfélkörének előnyeit is kihasználhatja. A kibocsátó általában 
egy héttel a kibocsátás előtt részle -
tes információkat adhat a tervezett 
kibocsátás futamidejéről és méreté -
ről, és általában kérdőíven keresztül 
kér mennyiségi és minőségi jellegű 
információkat. Erre válaszul a bankok 
iránymutatást adnak, hogy az aktuális 
piaci feltételek mellett szerintük ho -
gyan kellene beárazni az eszközt.
121  
A bevált gyakorlat73 szerint a back-  
office tartja nyilván a pénzügyi köz -
vetítőkkel folytatott kapcsolattartást, 
beleértve az ajánlatkéréseket és a ban -
kok árazási iránymutatásait. A legtöbb 
kezdeti kibocsátás esetén nem kértek 
ajánlatokat, és 2011 előtt egyetlen 
ajánlat sem készült.
122  
Megvizsgáltuk három, 2012-ben kibo -
csátott kötvény dossziéit74. Az első két 
kibocsátás esetén a tényleges árazás 
magasabb volt, mint a vezető bankok -
nak az ajánlatkérésekre adott eredeti 
válaszaiban szereplő konszenzusos ár. 
Egy esetben az eltérés 11 bázispont 
(0,11%), egy másikban 5 bázispont 
(0,05%) volt75. A befektetői kereslet 
mindként esetben magas volt, a túl -
jegyzési arány 2-szeres, illetve 1,6-szo -
ros volt.72 Például a Magyarországnak 
folyósított első kifizetés 
a pénzügyi segítségnyújtásról 
szóló tanácsi határozat (a 
Magyarországnak nyújtandó 
középtávú közösségi pénzügyi 
támogatásról szóló, 2008. 
november 4-i 2009/102/EK 
tanácsi határozat [HL L 37., 
2009.2.6., 5. o.]) elfogadása 
után egy hónappal történt.
73 A Bizottság belső hitelfelvételi 
eljárási kézikönyve, valamint 
a Bizottság 8. és 11. sz. 
belsőkontroll-standardja.
74 2012-ben az Unió hat 
alkalommal bocsátott ki 
kötvényt.
75 Ez hozzávetőlegesen 3, illetve 
1 millió euró 
adósságfinanszírozási 
többletköltséget jelent 
évente.
52
III. rész – A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási 
igénnyel, de a nehéz körülmények miatt kezdetben nem 
minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni8. ábraAz adósság végleges költsége összhangban áll a hasonló szereplők által 
végrehajtott piaci ügyletekével
Forrás: Európai Számvevőszék, a Bloomberg által közölt adatok, a módszertannal kapcsolatban lásd: III. melléklet .7 éves kibocsátás
4%
3%
2%
1%
2009 2010 2011 2010 2011 20124%
3%
2%
1%
20+ éves kibocsátás5 éves kibocsátás 10 éves kibocsátás
* 9 éves kibocsátás
* 15 éves kibocsátás
Jelmagyarázat: 

Kamatláb
Az eltérés az Unióval ekvivalens kibocsátók által elérthez 
hasonló mértékű. Az uniós kötvények kibocsátási hozama és az adott futamidőre vonatkozóan irányadó kockázatmentes hozam közötti különbség idővel csökkent.
Adott lejárathoz tartozó mid-swap rátaEkv. kibocsátók általi kibocsátásAz Unió általi kibocsátás
* Az Unió vagy ekvivalens kibocsátók általi kibocsátás
a swap-ráta görbéjétől eltérő, de hasonló lejárattal
53
III. rész – A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási 
igénnyel, de a nehéz körülmények miatt kezdetben nem 
minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni
A kör ülmények kezdetben 
megnehezítették 
a legjobb gyakorlatok 
alkalmazását
123  
A kezdeti évek adósságkezelési 
folyamatában számos hiányosságot 
találtunk (lásd: 9. ábra ). A dokumentá -
ció hiánya és más hiányosságok nem 
gyakoroltak bizonyíthatóan hatást 
a hitelfelvétel eredményére.
124  
Elfogadott gyakorlat76, hogy írott 
iránymutatást adjanak ki az adósság -
kezelési iroda szervezetére, a feladatok 
és felelősségek megosztására, a maxi -
mális adóssághatár meghatározására, 
a kibocsátandó adósság típusára, 
valamint a kibocsátási folyamat doku -
mentálásával kapcsolatos szabályokra 
vonatkozóan.
125  
„Sok esetben a modern adósság  kezelői 
iroda szervezeti felépítése a magán -
szektor pénzügyi intézményeit, pl. 
a bankokat vagy a nagyvállalatok 
pénzügyi osztályait követi”77. Ezen az 
elven az irodát legalább két fő részre 
lehet felosztani:
i. front office – általában a pénzpiaci 
tranzakciók végrehajtásáért fele -
lős, beleértve az aukciók és más 
hitelfelvételi formák, valamint min -
den egyéb finanszírozási művelet 
lebonyolítását; valamint
ii. back office – a tranzakciók elszá -
molásáért és a pénzügyi nyilván -
tartások vezetéséért felelős.126  
Ezenkívül számos kulcsfontosságú 
funkciót, különösen a kockázatkezelést 
egy különálló middle office kezelhet.
127  
A korlátozottan rendelkezésre álló 
emberi erőforrások78, valamint a nyo -
más alatt álló pénzpiacokról történő 
forrásbevonás sürgős jellege79 a kez -
deti években nagyban nehezítette 
a bevált adósságkezelési gyakorlatok 
betartását.
Kibocsátás előtt
128  
Az adósságkezelési eljárások kéziköny -
vét az első kibocsátások időszakában 
készítették el, de abban vagy nem 
fogalmaztak egyértelműen, vagy nem 
is szerepeltek a folyamat fontos eleme -
ivel kapcsolatos iránymutatások. A ké -
zikönyvet több lépésben folyamatosan 
javították, aminek hatásosságát a 2012 
utáni kötvénykibocsátások dokumen -
tációjának minősége is jelez.
129  
2008 végétől 2011-ig az időhiány 
miatt a Bizottság rendkívüli eljárást 
alkalmazott a vezető szervező ban -
kok kiválasztására. A vezető szervező 
bankokat közvetlenül bízta meg, ami 
csak korlátozott ellenőrzési nyomvo -
nalat hagyott a kiválasztási folyamattal 
kapcsolatos dokumentumok terén, 
mint pl. ajánlatkérések és igazoló leve -
lek. Ajánlatkéréseket egészen 2011-ig 
nem készítettek, de azóta a kiválasztási 
folyamat dokumentációja precízebb és 
átfogóbb lett.76 IMF, 2014, „Revised Guidelines 
for Public Debt Management” 
(Felülvizsgált államadósság-
kezelési irányelvek), 
IMF-VILÁGBANK, 5–6. o.
77 OECD, 2002, Debt 
Management and 
Government Securities 
Markets in the 21st Century 
(Adósságkezelés és állami 
értékpapírok a 21. században).
78 A 2008. decemberi első 
kötvénykibocsátáskor 
a hitelfelvételért és 
a forráskihelyezésért egyaránt 
felelős csoport négy emberből 
állt. A csoport tagjainak száma 
a 2011 végi csúcson sem volt 
több nyolc főnél.
79 Ajánlás: a Tanács határozata 
a Magyarországnak nyújtandó 
kölcsönös segítségről – 
Javaslat: a Tanács határozata 
a Magyarországnak nyújtandó 
középtávú közösségi pénzügyi 
támogatásról COM(2008) 716 
végleges, 2008.10.30., 
6. bekezdés.
54
III. rész – A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási 
igénnyel, de a nehéz körülmények miatt kezdetben nem 
minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni9. ábraHiányosságok a kezdeti évek adósságkezelésében
Forrás: Számvevőszék.
1Kibocsátás előtt 2Kibocsátási
struktúra3Marketingés kibocsátás4Kibocsátás utánPiaci likviditás
Másodlagos piaci monitoring 
Másodlagos piaci likviditásMarketing potenciálisbefektetőknekÁrazásKibocsátás és allokáció
Finanszírozási szükségletazonosításaAdósságpiaci elemzésKibocsátási mód meghatározásaFő szereplők kiválasztásaAz eljárási kézikönyv idővel 
javult
128. bekezdésA nem nyilvános anyagok vagy 
bennfentes információk közlését megelőző óvintézkedések hiánya
130. bekezdés
Nincs bizonyíték a másodlagos piaci monitoringra
Következmény: A másodlagos 
piacon egyes kibocsátást vezető bankok esetében nagy eltérés volt az eladási és vételi árak között
135-136. bekezdés
A kibocsátást vezető bankok kiválasztása nem versenyen alapult
129. bekezdésAz allokációs szabályok nem teljesen egyértelműek
131–133. bekezdés
A kibocsátást vezető bankok kiválasztása nem megfelelően dokumentált
129. bekezdésA kötvény jellemzőinek 
meghatározása: összeg, lejárat, kupon, visszaváltási feltételek stb.
55
III. rész – A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási 
igénnyel, de a nehéz körülmények miatt kezdetben nem 
minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni
Kibocsátás
130  
Nem találtunk a Bizottság és a kibo -
csátást vezető bankok közötti meg -
állapodásokban a kibocsátás előtti 
helyzetelemzés érzékeny kérdésével 
kapcsolatos rendelkezéseket (lásd: 
8. háttérmagyarázat ). Nem volt arra 
utaló bizonyíték, hogy a Bizottság 
óvintézkedéseket tett volna a nem 
nyilvános információk közlésére vonat -
kozóan, és nem volt ellenőrzési nyom -
vonal, amely alapján megállapítható 
lett volna, hogy a kibocsátást vezető 
bankok az egyes kibocsátások során 
kiadhattak-e bennfentes információkat 
bizonyos befektetőknek, illetve, hogy 
ezt követően lehetővé tették-e szá -
mukra a kötvényekkel való kereskedést 
vagy a tranzakcióban való részvételt.131  
Új kötvények kibocsátásakor fontos 
tényező, hogy a kötvények miként 
kerülnek elosztásra az őket jegyző 
befektetők között. A szindikálás egyik 
fő előnye az aukcióhoz képest ab -
ban rejlik, hogy a kibocsátó teljesen 
ellenőrzése alatt tarthatja a befektetők 
körét, ezáltal például dönthet az érték -
papírok allokációjáról. A bevált gyakor -
lat szerint az allokációs szabályoknak 
egyértelműeknek és átláthatóknak kell 
lenniük, és azokat mindig előre kell 
közölni. A kibocsátás tisztességes és 
átlátható allokációja által széles befek -
tetői kör tartható fenn.
Kibocsátás előtti helyzetelemzés és bennfentes információk
A kibocsátás előtti helyzetelemzés a kötvénypiaci elsődleges forgalmazó bankok által a befektetői kereslet 
felmérésére használt eszköz. Ez egy viszonylag elterjedt üzleti gyakorlat80, különösen bizonytalan piaci helyzet 
esetén, mivel segíti a kibocsátást vezető bankokat és a kibocsátókat abban, hogy a nyilvános bejelentést meg -
előzően előzetes visszajelzéseket kapjanak a jövőbeni tervezett kibocsátásról. Ezt a visszajelzést gyakran csak 
általános információkat adva szerzik be. Egyes esetekben azonban valószínűsíthetően konkrétabb informá -
ciókat (például nem nyilvános anyagokat vagy bennfentes információkat) is átadnak a piaci szereplőknek, és 
ennélfogva fennáll a piaci visszaélések kockázata.
Ha harmadik feleket vonnak be az információs láncolatba, a követendő gyakorlat szerint részletesebb nyil -
vántartást kell vezetni és formalizált írásbeli eljárásokat kell követni. Amennyiben nem nyilvános vagy benn -
fentes információt kívánnak átadni (bennfentes információk átadása81), a kibocsátást vezető bankoknak 
tájékoztatniuk kell ügyfeleiket az ilyen információk birtokosaira vonatkozóan alkalmazandó jogszabályokról és 
rendelkezésekről.
80 Nemzetközi Tőkepiaci Szövetség: „Primary Market Handbook - XIII. Pre-Sounding, Book building and Allocations” (Elsődleges forgalmazói 
kézikönyv – XIII. Kibocsátás előtti helyzetelemzés, a jegyzési könyv vezetése és allokáció), 2014. Valamint Európai Értékpapír-piaci Hatóság: 
„Discussion Paper - ESMA’s policy orientations on possible implementing measures under the Market Abuse Regulation” (Az ESMA szakpolitikai 
orientációja a piaci visszaélésekről szóló rendelethez kapcsolódó esetleges végrehajtásai intézkedésekkel kapcsolatban – vitaanyag), 2013.
81 Az ilyen információk átadása során a fogadó fél a bennfentes információk megszerzése által „bennfentessé” válik.8. háttérmagyarázat
56
III. rész – A hitelfelvétel összhangban állt a finanszírozási 
igénnyel, de a nehéz körülmények miatt kezdetben nem 
minden esetben tudták a legjobb gyakorlatot alkalmazni
132  
A Bizottság elismerten aktív szerepet 
játszott az egyes kibocsátások allokáci -
ójában. A Bizottság szerint az allokáció 
az alábbi kritériumok szerint zajlott:
i. befektetői kategória, mint a minő -
ség mércéje (például „valós tőke” 
bevonása „spekulatív tőke” helyett 
stb.);
ii. az egyes megbízások minősége (pl. 
a megbízás időbenisége, korábbi 
tapasztalatok a befektetővel stb.); 
valamint
iii. földrajzi eloszlás.
133  
A rendelkezésre álló allokációs táblá -
zatok82 elemzése rámutatott, hogy kis 
összegek esetén az allokáció 100%-os 
volt, de a nagyobb megbízások telje -
sítésében alacsony fokú következe -
tesség figyelhető meg. Ezenkívül a fő 
megbízásokat a befektetők nevében 
eljáró konkrét pénzügyi szereplők (pl. 
nagybefektetők) nyújtották be. A vég -
leges allokáció meghatározása során 
ezek a befektetési intézmények elvég -
zik a kötvények befektetők számára 
történő allokációját. Nem találtunk arra 
utaló bizonyítékot, hogy a Bizottság 
jóváhagyását adta volna a végleges 
kötvényallokációra.A kibocsátást követő időszak
134  
Ha egy kötvényt likvid eszköznek 
minősítenek a másodlagos piacon, az 
azt jelenti, hogy a kötvényt gyorsan 
lehet értékesíteni. A kibocsátó és a ve -
zető szervező bank közös felelőssége, 
hogy minden új kibocsátáskor meg -
felelő likviditásról gondoskodjanak 
a másodlagos piacon. A Bizottságnak 
és a kibocsátást vezető bankoknak 
minden kibocsátás esetén külön 
megbízólevélben kell megállapodniuk 
a másodlagos piaci kötelezettségekről. 
Ezenkívül a kibocsátást vezető bankok -
tól elvárják, hogy legalább a kibocsá -
tást követő néhány napig hasonlóan 
alacsony árrést (az eladási és vételi 
ár közötti különbség) tartsanak fenn 
a másodlagos piacon is.
135  
Az ellenőrzés során a Bizottság kijelen -
tette, hogy negyedévenként vizsgálta 
meg az uniós kötvények likviditását, és 
2012 óta formálisabb vizsgálati eljárást 
követ. A hitelfelvételi dokumentá -
cióban azonban nem találtunk arra 
vonatkozó bizonyítékot, hogy 2012 
előtt a másodlagos piacon ellenőrizték 
volna a likviditást.
136  
Az ajánlati és vételi árak elemzése 
azt mutatta, hogy az első 30 nap 
során a napi záráskor érvényes ár -
rés valamennyi kibocsátás esetében 
viszonylag alacsony volt. A különböző 
kötvények árrése ugyanakkor közvetí -
tőnként jelentős eltéréseket mutatott. 
Például az egyik kötvénykibocsátás 
esetén az árrés 7 és 30 bázispont 
között mozgott83. Ezt az eltérést még 
azoknál a közvetítőknél is meg lehe -
tett figyelni, amelyek vezető bankként 
vettek részt több uniós kötvénykibo -
csátásban, és ezért bizonyos másodla -
gos piaci kötelezettségeknek is eleget 
kellett tenniük.82 Az ajánlati könyvekkel és 
a végleges allokációval 
kapcsolatos információk 
a mintában szereplő tizenkét 
kötvénykibocsátás közül csak 
hét esetében álltak 
rendelkezésre.
83 2018.04.04-én lejáró, 3,25%-os 
fix kamatozású, lejáratkor egy 
összegben visszafizetendő 
kötvény.
57
 IV. rész 
A programok teljesítették 
a célkitűzéseket
137  
A pénzügyi segítségnyújtás fő célja 
az volt, hogy a tagállamokban vissza -
állítsa a makrogazdasági és pénzügyi 
stabilitást, hogy azok teljesíteni tudják 
az állami szférához (euróövezet) vagy 
a fizetési mérleghez (nem euróöve -
zet) kapcsolódó kötelezettségeiket. 
A pénzügyi segítségnyújtás puffert 
biztosított az egyes országokban 
a mögöttes problémák korrekciójára 
szolgáló kiigazítási programok végre -
hajtásának megkönnyítéséhez. A prog -
ram eredményeinek elemzését négy 
témakör mentén végeztük:
i. a teljes finanszírozás felhasználá -
sának és elégséges mértékének 
elemzése;
ii. a hiánycélok teljesítése és a költ -
ségvetési kiigazítás végrehajtása;
iii. a feltételek teljesítése és a struktu -
rális reformok végrehajtása;
iv. az országok versenyképességének 
változása.
Nem volt szü kség 
a finanszírozási 
keretösszeg növelésére
Az elkü lönített összegek 
elegendőnek, bár két 
tagállam esetében szorosnak 
bizonyultak
138  
A finanszírozási hiány egyetlen tagál -
lamban sem alakult a tervek szerint. 
A program azonban eléggé robusztus 
volt ahhoz, hogy jelentős eltéréseket 
a programon belüli átcsoportosítással 
lehessen kezelni úgy, hogy a finanszí -
rozás a kezdeti keretösszegen belül 
maradjon (lásd: 10. ábra ).139  
A pénzügyi segítségnyújtás által bizto -
sított mozgástér nagyságában voltak 
azonban eltérések. A Lehmann-cső -
döt követő korai programok jelentős 
biztonsági tartalékkal rendelkeztek. Az 
ír program is jelentős, 25  milliárd  eurós 
biztonsági tartalékkal rendelkezett 
a banktámogatási rendszer részeként. 
Írország, Magyarország és Lettország 
finanszírozási igénye a vártnál kisebb 
lett, ami lehetővé tette:
i. a saját források felhasználásának 
csökkentését (Írország);
ii. a devizatartalékra vonatkozó 
kezdeti előrejelzések túlteljesítését 
(Magyarország);
iii. a programfinanszírozás csökken -
tését (Lettország, Magyarország); 
valamint
iv. a drágább IMF-hitelek határidő 
előtti visszafizetését vagy e lehető -
ség megfontolását (Magyarország, 
Lettország, Írország).
58
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket10. ábraHogyan használták fel a pénzt?
Fizetésimérleg-programok
Jelmagyarázat:
Nemzetközi tartalékok növekedése Tőke- és pénzügyi mérlegFolyó /f_izetési mérleg Finanszírozási hiány Egyéb
1 Az adatok az első romániai programra vonatkoznak.Magyarország
ο Az előrejelzésekkel ellentétben a külföldi bankok
a válság tetőpontján növelték a leányvállalataik felé 
fennálló kitettségeiket és nem realizálódotta származtatott devizaügyletekből adódó tőkekivitel. Ezért nem volt /f_inanszírozásra szükség a tőke-és pénzügyi mérleg fedezésére, mivel az /f_inanszírozási forrássá vált.
Lettország
ο A folyó /f_izetési mérleg korrekciója a vártnál jóval gyorsabban ment 
végbe, és /f_inanszírozási forrássá vált. Ezt részben ellentételeztea tőke- és /f_inanszírozási mérlegből eredő további forrásigény.
ο A 4,7/uni00A0milliárd eurós pénzügyi segítségnyújtásból 3,2/uni00A0milliárd eurót 
használtak fel a lejáró államadósság megújítására és az államadósság vissza/f_izetésére. A pénzügyi szektor mentőakciója a vártnál kevesebb költséggel járt.
Románia1
ο A folyó /f_izetési mérleg korrekciója a vártnál 
gyorsabban történt.  Ezt részben ellentételezte a tőke- és /f_inanszírozási mérlegből származó források csökkenése.2,81 3,7 7,5
4,7 1,7 6,2 0,5Igény Finanszírozás
Tervezett
Tényleges
5,5 25,3 20,0 10,8
5,5 16,3 18,2 4,9Finanszírozás Igény
Tervezett
Tényleges3,3 10,7 3,1 2,4
12,0 2,619,5
14,2 1Igény Finanszírozás
Tervezett
Tényleges
59
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket10. ábraEuróövezeti programok
Jelmagyarázat:
Piaci /f_inanszírozás
Saját forrásokFinanszírozási hiány
Lejáró adósság
A pénzügyi szektor igényePénzforgalmi hiány Egyéb
Forrás:  Európai Számvevőszék, a programdokumentumok 
és a tagállami hatóságok által összeállított statisztikák 
alapján.A kormányzati szektor tervezett és tényleges igényei és /f_inanszírozása közötti összehasonlítás. 
59 524035
18
38
68 68
4932
18913
12
83
22 27151136
78 76
47
93
12Tervezett Tényleges Tervezett TénylegesIgény
IgényFinanszírozás
FinanszírozásÍrország Portugália
20
540
38
Az állami vállalatok /f_inanszírozásához, 
az ESM-hez történő hozzájáruláshoz, hátralékok vissza/f_izetéséhez stb. kapcsolódó egyéb pénzeszköz-igény.
60
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
140  
Ezzel szemben Portugália a kezdet -
ben becsültnél jelentősen nagyobb 
finanszírozási igénnyel szembesült, 
és a finanszírozás igencsak szorosnak 
bizonyult a portugál program során. 
További finanszírozási igényét Portu -
gáliának piaci finanszírozásból kellett 
fedeznie. Az euróövezetben a prog -
ram második felében bekövetkező 
monetáris enyhítés hozzásegítette 
Portugáliát a pénzpiacokra történő 
visszatéréshez84.
141  
A Romániának biztosított pénzügyi se -
gítségnyújtás elégséges volt az ország 
fizetési mérleggel kapcsolatos szük -
ségleteinek fedezésére, de a romániai 
közszféra finanszírozása szorosnak 
bizonyult a program során. A kormány 
további finanszírozási szükségleteit 
részben a központi bank által nyújtott 
közvetett támogatásból fedezték.
Néhány tagállam az 
eredetileg tervezettnél 
kedvezőbb pénzü gyi 
feltételekben részes ült
142  
Portugália és Írország számára kedvező 
volt, hogy csökkentették az uniós hite -
lek kamatlábát és meghosszabbították 
azok lejáratát85. Ennek elsődleges célja 
az országok hosszú távú refinanszí -
rozási lehetőségeinek javítása volt86, 
de a hitelfeltételek változása egyúttal 
csökkentette a programidőszak során 
a kamatfizetések jelentette pénzügyi 
terheket is. Becsléseink szerint Írország 
és Portugália a programidőszak során 
egyenként 2,2 milliárd megtakarítást 
ért el.143  
Írország és Románia esetében a köz -
ponti bankjuk támogató politikát 
folytatott.
i. Az ír központi bank beleegyezett, 
hogy az Anglo Irish Bank által 
kibocsátott nem forgalomké -
pes váltókat hosszabb lejáratú 
ír államkötvényekre cserélje87. 
Ennek következtében Írország 
2013-ban 3,1  milliárd  euró összegű 
piaci finanszírozás alól mentesült. 
Ezenkívül ez a megoldás az ország 
finanszírozási igényeit is 30 mil -
liárd euróval csökkenti a 2014–
2023 -as időszakban, valamint 
átlagosan a GDP 0,7%-át kitevő 
mértékben mérsékli a hiányt88.
ii. 2009 novemberében a romániai 
központi bank úgy döntött, hogy 
30%-ról 25%-ra csökkenti a de -
vizatartalék kötelező mértékét 
(ezt megelőzően augusztusban 
hajtottak végre 35%-ról történő 
csökkentést). Ez hozzávetőlegesen 
1,3 milliárd  euró összegű banki 
hitelt szabadított fel a kormány -
zat finanszírozására. A döntést 
nyilvánosan a 2009-es IMF/EU 
folyósítási részletek elhalasztásával 
indokolták89.84 A monetáris enyhülés az ír 
kormány számára is pozitív 
hatással járt a finanszírozást 
tekintve.
85 Az EFSM-hitelek eredetileg 
tervezett futamideje 7,5 év, 
a kamatfelár pedig 2,925% volt 
Írország és 2,15% Portugália 
esetében. 2011 októberében 
a kamatfelártól eltekintettek, 
és 2013 júniusában az átlagos 
futamidőt 19,5 évre 
hosszabbították meg. 
Az EFSF-hiteleknél az Írország 
esetében 2,47%-os, Portugália 
esetében 2,08%-os 
kamatfelártól az előzőekhez 
hasonlóan eltekintettek.
86 Ez az uniós költségvetésnek 
a programidőszak során 
várható bevételeit összesen 
2,2 milliárd  euróval 
csökkentette.
87 2013-as éves jelentésében az 
EKB úgy vélte, hogy „Az Irish 
Bank Resolution Corporation 
(IBRC) felszámolása komoly 
monetáris finanszírozással 
kapcsolatos aggályokat vet fel. 
Ezen aggályokat némiképp 
enyhíthetné a Banc Ceannais 
na hÉireann/ Central Bank of 
Ireland értékesítési 
stratégiája”.
88 Európai Bizottság, Írország 
gazdasági kiigazítási 
programjának 2012. téli 
felülvizsgálata, European 
Economy, Occasional Papers  
131. szám, 2013.
89 A román nemzeti bank 2009. 
november 16-i 
sajtóközleménye.
61
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
Az aktualizált 
hiánycélokat jórészt 
teljesítették, de nem 
mindig fenntartható 
módon
A fel ülvizsgált éves 
hiánycélok néhány kivételtől 
eltekintve teljes ültek
144  
A felülvizsgált célokat a magyar prog -
ram, valamint a portugál és román 
programok bizonyos éveinek kivé -
telével általában teljesítették (lásd: 
4. táblázat ).145  
A célértékek nem teljesülése azonban 
nem szükségszerűen jelenti a vég -
rehajtás kudarcát. Például a magyar 
program esetén a 2008-as és 2009-es 
hiánycél nem teljesülését a költségve -
tési hiány statisztikai felülvizsgálata is 
magyarázhatja. Ezenkívül valamennyi 
fizetésimérleg-program sikeresnek 
tekinthető abból a szempontból, hogy 
a tagállamoknak 2012-ben sikerült 
kikerülniük a túlzotthiány-eljárás alól.4. táblázatAz aktualizált célok teljesítése
GDP %-a 2008 2009 2010 2011 2012 2013
Magyarországcél - 3,4% - 3,9% - 3,8%
tényleges1- 3,7% - 4,6% - 4,3% 4,3% - 2,1% - 2,2%
Lettországcél - 10,0% - 8,5% - 4,5%
tényleges1- 4,4% - 9,2% - 8,2% - 3,5% - 1,3% - 1,0%
Románia I.cél - 7, 8 % - 7 ,3%
tényleges1- 5,7% - 9,0% - 6,8%
Románia II.cél - 5,0% - 3,0%
tényleges1- 5,5% - 3,0% - 2,3%
Írországcél - 10,6% - 8,6% - 7, 5%
tényleges2- 8,9% - 8,2% - 7, 2 %
államháztartási 
hiány1 - 7, 4% - 13,7% - 30,6% - 13,1% - 8,2% - 7, 2 %
Portugáliacél - 5,9% - 5,0% - 5,5%
tényleges2- 4,4% - 6,0% - 4,5%
államháztartási 
hiány1 - 3,6% - 10,2% - 9,8% - 4,3% - 6,4% - 4,9%
Megjegyzés:  A hiánycél nem teljesülését félkövérrel jelöltük. A programidőszakon kívüli adatok szürkén jelennek meg.
Forrás: Európai Bizottság.
1 A túlzotthiány-eljáráshoz kapcsoló általános kormányzati nettó hitelnyújtás vagy hitelfelvétel 2014 tavaszán.  
2 A Bizottság által bejelentett, a programban szereplő definíciók szerinti tényleges hiány (lásd: 91. bekezdés).
62
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
146  
A hiánycélok elérése érdekében 
minden program a kiadási és bevételi 
oldalt érintő intézkedések speciális 
kombinációját alkalmazta. A fizetési -
mérleg-programok esetében a kon -
szolidáció a kiadási oldalra összpon -
tosított, de az EFSM-programokban 
a kiadási és bevételi intézkedések 
egyenlőbben oszlanak meg. A kiadá -
sok és bevételek tényleges alakulása 
nagy vonalakban megfelel az eredeti -
leg tervezettnek, kivéve Magyarorszá -
gon, ahol nem sikerült elérni a kiadá -
sok tervezett konszolidációját.
147  
Az adóalap szűkülése következtében 
a fontos új adóintézkedésekből eredő 
bevételnövekedések sok esetben nem 
realizálódtak. Ez különösen 2009-ben, 
a nagymértékű gazdasági vissza -
esést követően volt jellemző. Például 
2009-ben Lettország a GDP 2,5%-át 
kitevő becsült hatással járó közvetett -
adó-konszolidációs intézkedéseket 
hajtott végre. A Bizottság által 2013-
ban készített becslés szerint ezeket az 
intézkedéseket a rövid távú árrugal -
masság csökkenése teljes mértékben 
semlegesítette. Ehhez hasonlóan 
a Magyarországon 2009 közepén vég -
rehajtott adósemleges reform a becs -
lések szerint 2010-ben a GDP 0,7%-ával 
növelte a hiányt.
148  
Változatlan hiánycélok esetén az 
adóbevételek GDP-hez viszonyított 
arányának csökkenése arra ösztönöz -
heti az adóhatóságokat, hogy az adó -
bevételek csökkenését a programhoz 
kapcsolódó tárgyalásokon elfogadot -
taktól eltérő intézkedésekkel ellenté -
telezzék. Romániában például 2009 és 
2013 között 97 alkalommal módosítot -
tak az adózásról szóló törvényen, és 
ezeket a módosításokat 51 jogi aktus 
hajtotta végre. A változások gyakorisá -
ga bizonytalan gazdasági környezetet 
eredményezett mind a vállalkozások, 
mind a magánszemélyek részére.Minden országban javult 
a költségvetési helyzet, bár 
eltérő mértékben
149  
Mivel a programok a piaci finanszíro -
zás ellehetetlenülése miatt jöttek létre, 
azok legfontosabb célja egyértelműen 
a költségvetési fenntarthatóság vis z-
szaállítása volt. Egy ország strukturális 
egyenlegének a program során bekö -
vetkező javulása90 a fenntarthatóbb 
állami költségvetés felé történő elmoz -
dulást jelzi. A Bizottság kiszámította és 
közzétette a strukturális egyenleggel 
kapcsolatos adatokat91.
150  
A strukturális egyenleg minden or -
szágban javult, a javulás átlagos éves 
mértéke a potenciális GDP 0,7%-a 
(Magyarország) és 1,9%-a (Portugália) 
között mozgott. A változás eltérő mér -
tékét három tényező magyarázhatja:
i. A költségvetés kiindulási állapota – 
minél nagyobb a kezdeti strukturá -
lis hiány, annál gyorsabb a konszo -
lidáció üteme.
ii. Az államadósság kezdeti szintje – 
minél nagyobb a kezdeti állam -
adósság, annál gyorsabb a konszo -
lidáció üteme.
iii. A túlzotthiány-eljárás keretében 
a költségvetési kiigazításra vonat -
kozóan adott ajánlások közötti el -
térések – minél nagyobb a javasolt 
költségvetési kiigazítás mértéke, 
annál gyorsabb a konszolidáció 
üteme.90 A kormányzati statisztikai 
adatok fordulónapjainak 
figyelembevételével 
a következő 
programidőszakokkal 
számoltunk: Magyarország 
2009–2010; Lettország 
2009–2011; Románia 
2009–2012; Írország és 
Portugália 2011–2013.
91 AZ ESA 95-tel összhangban 
gyűjtött, a 2014 tavaszi 
előrejelzésekhez kapcsolódó 
adatok alapján.
63
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
151  
Írország kivételével valamennyi 
kedvezményezett tagállamban a kez -
deti strukturális hiány jelezte előre 
a költségvetési konszolidáció ütemét. 
A program kezdetekor Magyarország 
rendelkezett a legkisebb strukturális 
hiánnyal, és a konszolidáció üteme is 
itt volt a legalacsonyabb, míg a struk -
turális hiány Portugáliában volt a leg -
magasabb, és ott zajlott le leggyor -
sabban  a konszolidáció is. Írország 
azonban kiugró értékként szerepel az 
elemzésben. 2010-ben a Portugáliához 
hasonló helyzetből kiindulva a struk -
turális konszolidáció üteme (a banki és 
egyszeri intézkedések figyelmen kívül 
hagyásával) a portugál érték felénél is 
kisebb volt92.
152  
Nem volt megfigyelhető kapcsolat az 
államadósság kezdeti szintje és az át -
lagos költségvetési kiigazítás mértéke 
között. Például Románia államadóssá -
ga volt az öt tagállam közül a legala -
csonyabb, de a költségvetési kiigazítás 
átlagos mértéke viszonylag magas 
volt. Írország és Portugália a hasonló 
kiindulási államadósság ellenére igen 
eltérő kiigazítási erőfeszítéseket tett.
A tagállamok egyszeri 
intézkedéseket alkalmaztak
153  
Az ideiglenes költségvetési intézkedé -
sek nem vezetnek a tényleges hiány 
tartós javulásához. Ideiglenes intézke -
déseket mind a bevételi, mind a kiadási 
oldalon lehet alkalmazni. A programok 
során számos tagállamnak egyszeri 
bevételnövelő intézkedésekre kellet 
szorítkoznia a hiánycélok teljesítése 
érdekében.i. 2010-ben és 2011-ben Portugália 
államosította a Portugal Telecom 
távközlési cég és a bankszektor 
magánnyugdíj-alapjait, ami a GDP 
1,7%-ával, illetve 4%-ával csökken -
tette a hiányt93.
ii. A Portugália által 2013-ban beve -
zetett, az adó- és társadalombizo -
sításijárulék-hátralékok behajtására 
irányuló intézkedések ideiglenesen 
javították a hiányt (a GDP 0,8%-át 
kitevő mértékben).
iii. Románia 2012-ben a 3%-os felső 
határ elérésével korrigálta a túlzott 
hiányt. A távközlési koncessziók 
egyszeri értékesítése azonban 
a GDP 0,5%-ának megfelelő bevé -
telt generált.
iv. Írországban a banki intézkedések 
ideiglenes bevételnövekedéssel 
jártak (pl. a belföldi bankoknak 
nyújtott kiterjesztett felelősségi 
garanciák díja, a központi bank ál -
tal az egyszeri finanszírozási intéz -
kedésekből eredő osztalékfizetés).
154  
A Bizottság szerint az egyszeri intéz -
kedésekre a rövid távú nehézségek 
kezelésére volt szükség, de a célok 
fenntartható teljesítéséhez azokat tar -
tós intézkedéseknek kell felváltaniuk.92 Ezt a strukturális 
egyenlegeknek a programot 
megelőzően bekövetkező 
változásai közötti különbség 
sem magyarázza. A Bizottság 
becslései szerint 
a költségvetési konszolidáció 
mindkét országban 2010-ben 
kezdődött meg, hasonló 
mértékű kiigazítással.
93 Az ügylet során Portugália 
átvette a jövőbeli nyugdíj-
kötelezettségeket. Ezek 
a kötelezettségek a statisztikai 
keretek szerint nem 
minősülnek államadósságnak, 
azonban negatív hatással 
vannak az államadósság 
fenntarthatóságára. Ezért úgy 
tűnik, hogy az intézkedés csak 
az ország adóssághelyzetének 
javítása érdekében született.
64
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
A feltételeket nagyrészt 
teljesítették
A tagállamok végü l 
a feltételek legalább 80%-át 
teljesítették
155  
A Bizottság monitoringjelentései 
szerint a tagállamok eltérő mértékben 
teljesítették az egyetértési megállapo -
dásokban meghatározott határidőket. 
Míg Portugália és Lettország a prog -
ram feltételeinek kevesebb mint felét 
teljesítette időben, Magyarország 
közel háromnegyedüket. Írországban 
és Portugáliában jelentős eltérések 
voltak az uniós és az IMF-programok 
határidőben történő teljesítése között. 
Bár az országok nem minden esetben 
teljesítették az eredeti határidőket, de 
a feltételek később gyakran teljesültek.
156  
A Bizottság körülbelül 30 feltétel ese -
tében nem számolt be időben a teljesí -
tési állapotról (lásd: 106. bekezdés).
157  
Ahol a feltételek teljesülése késedel -
met szenvedett, az többnyire a Bi -
zottság hatókörén kívül eső tényezők 
miatt történt: hosszadalmas jogal -
kotási eljárások, a megállapodásban 
szereplő reformok végrehajtásának 
a tagállami hatóságok általi elmulasz -
tása, eredetileg figyelembe nem vett 
jogi kérdések, társadalmi ellenállás 
stb. Ezenkívül esetenként az eredeti 
határidők a reformok (pl. közszolgálati 
reform) mélységét, a helyi vagy regio -
nális önkormányzatok intenzív közre -
működését, illetve az új informatikai 
rendszerek összetettségét tekintve 
irreálisak voltak.158  
A magas strukturális tartalommal ren -
delkező feltételek ugyanolyan arány -
ban teljesültek az eredeti határidőre, 
mint a kevesebb strukturális tartalom -
mal rendelkezők94. Megállapítottuk, 
hogy a magas strukturális tartalom -
mal rendelkező feltételek leginkább 
a programok végére valósultak meg. 
A bizottsági felülvizsgálatok kezdet -
ben nem kényszerítették az országo -
kat a legfontosabb feltételek időben 
történő teljesítésére, később azonban 
a figyelem részben a legfontosabb 
reformokra összpontosult.
A programok reformokat 
váltottak ki, de bizonyos 
esetekben a kívánt hatások 
nem valósultak meg
159  
Egy szakpolitika teljesítményének 
megállapításához ok-okozati összefüg -
gést kell meghatározni a szakpolitika 
és a megfigyelt hatások között. Például 
az aktív munkaerő-piaci politikák hatá -
sai egy gyenge munkaerőpiacon csak 
később jelentkezhetnek. Elemzésünket 
tovább bonyolította, hogy egyes prog -
ramok befejezése óta még csak kevés 
idő telt el. Végül a feltételek gyakran 
a programidőszak alatt végrehajtott 
szakpolitikai intézkedéseknek csak kis 
részét tették ki.94 Az ellenőrzés vonatkozásában 
a feltételek fontosságát 
strukturális tartalmuk (magas, 
közepes vagy alacsony) 
alapján állapítottuk meg. Lásd: 
III. melléklet .
65
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
160  
A következő feltételek teljesülése 
esetén tekintettünk hatásosnak egy 
feltételt:
i. a reformokat a program befejezé -
sét követően nem fordították vis z-
sza, hanem az érintett tagállamok 
aktívan alkalmazták azokat;
ii. a rendelkezésre álló szakpolitikai 
mutatók vagy értékelések egyér -
telmű javulást mutatnak az érintett 
területen; valamint
iii. a kívánt hatások megvalósultak.
161  
A fő aggodalom – a reformoknak 
a programidőszak lejártát követően 
történő visszafordítása – alaptalannak 
bizonyult. Az ellenőrzés időpontjában 
csak néhány esetben volt megfigyel -
hető a reformok felhígítása, amelyek 
főként a közszféra béreinek csökken -
tésére (Magyarország, Románia) és munkaerő-piaci reformokra (Írország 
és Portugália) vonatkoztak. Ez a megfi -
gyelés azonban nem zárja ki azt, hogy 
ezek a jövőben ne fordulhatnának 
elő. A reformok felhígítását általában 
alternatív reformokkal ellentételezték, 
amelyek azonban potenciális hatá -
sukat tekintve gyakran nem voltak 
a korábbiakkal egyenértékűek. Ez volt 
például a helyzet Írországban a mi -
nimálbérnek a kiindulási szintre való 
visszaállítása, illetve Portugáliában 
az alkotmányellenesnek minősített 
intézkedések kompenzációs intézkedé -
sekkel történő felváltása esetén (lásd: 
9. háttérmagyarázat ).
162  
A programidőszak túl rövid volt ahhoz, 
hogy bizonyos összetett reformokat 
annak vége előtt teljes mértékben 
végre lehessen hajtani. A korábban 
említett felhígítási eseteket kivéve 
az országok a program befejezését 
követően is folytatták a komplex 
reformokat.
A munkaerő-piaci reformok fokozatos felhígítása és visszafordítása
A legjelentősebb munkaerő-piaci reformokat Portugáliában tervezték végrehajtani. A program során Portu -
gália számos olyan reformot hajtott végre, amelyek csökkentették a munkavállalók védettségét. Az előrelépés 
azonban nemzetközi összehasonlításban nem bizonyult eléggé jelentősnek. A reformokat a hasonló országok -
hoz viszonyítva már a program elején sem tervezték kellően ambiciózusra. Például Portugáliát felkérték, hogy 
készítsen javaslatot arra, hogy a végkielégítéseket a nemzetközi kereskedelemben a Portugália versenytársai -
nak tekintett országok átlaga helyett az uniós átlaggal hozzák összhangba. A program során azután a kevésbé 
ambiciózus reformokat hajtották végre. A végkielégítések például szolgálati évenként 12 napon alapultak, ami 
az eredetileg meghatározott évi 8–12 napos intervallum felső határa.
A reformtervezet később tovább puhult, mivel az elbocsátási szabályokra vonatkozó egyes reformokat sikere -
sen támadták meg az alkotmánybíróságon. Erre válaszul Portugália kompenzációs intézkedéseket vezetett be 
az alkotmányellenesnek minősítettek helyett, de a Bizottság megállapítása szerint ezek az intézkedések nem 
tudtak az eredetiekhez hasonló hatást kifejteni. A programfeltételek nem tartalmaztak olyan kompenzációs 
intézkedéseket, amelyek a munkaerőpiac rugalmasságára a korábbiakkal egyenértékű hatást fejtettek volna 
ki. A program végén egyes már végrehajtott munkaerő-piaci reformokat a kormányzat adminisztratív hatá -
rozatokkal könnyen visszafordított. Ezekkel a határozatokkal kapcsolatban a Bizottság a program befejezése 
utáni felügyeleti jelentésekben fogalmazott meg kritikákat.9. háttérmagyarázat
66
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
163  
Arra a megállapításra jutottunk95, hogy 
kézzelfogható javulás következett be 
azokban az esetekben, amikor a prog -
ramok az aktív munkaerő-piaci poli -
tikák, munkaerő-piaci reformok vagy 
az üzleti környezet konkrét területein 
célozták meg reformok végrehajtását. 
Egyes területeken a programok új 
reformok végrehajtását segítették elő 
(pl. költségvetési felelősség), míg más 
területeken ösztönzésként szolgáltak 
a meglévő tagállami tervek végre -
hajtásának felgyorsítására (pl. üzleti 
környezet).
164  
Több feltétel teljesült ugyan, de nem 
eredményezte a kívánt hatásokat. 
Például nem realizálódtak a prog -
ramidőszak során kívánt mértékű 
költségvetési megtakarítások, vagy 
a költségvetési felelősségi keretek 
nem biztosítottak megfelelően szilárd 
támpontot a költségvetési politikához 
(lásd: 10. háttérmagyarázat ).
Amikor a feltételek teljesítése nem eredményezte a kívánt hatásokat
 οMagyarországon a banktámogatási csomagot alig használták ki, mivel az végleges formájában nem volt 
vonzó a bankok számára.
 οA program feltételeivel összhangban Magyarország a helyi önkormányzati kiadások csökkentését fogadta 
el a költségvetési törvényben, de nem sikerült lényeges megtakarítást elérnie.
 οRománia teljesítette a közszféra béreire vonatkozó keretjogszabály elfogadását tartalmazó feltételt, 
de a reform kulcsfontosságú összetevőjét képező bértáblát költségvetési források hiányában nem 
alkalmazták.
 οÍrország és Románia új költségvetési felelősségi kereteket fogadott el a program során. A Bizottság azon -
ban mindkét esetben számos végrehajtási hiányosságról számolt be. Ezek közül a leglényegesebb az volt, 
hogy ezek a keretek nem tudták hatásosan a középtávú célokkal összhangban korlátozni a kormányzati 
költségvetési politikát.
 οA portugál közszférában a program mérföldköveinek megfelelően csökkent a foglalkoztatás, viszont ennek 
a csökkenésnek egy nem meghatározott mértékű részét a köztisztviselők korkedvezményes nyugdíjazásá -
val valósították meg, aminek költségvetési hatása ezért csak korlátozott volt.10. háttérmagyarázat95 Az öt ország által elért 
haladást három területen 
elemeztük: munkaerő-piaci 
reformok, az üzleti környezet 
és költségvetési felelősség. 
Ehhez nemzetközi 
szabályozási mutatókat, 
inputmutatókat, valamint 
a Bizottság, az IMF és más 
nemzetközi intézmények 
értékeléseit használtuk fel.
67
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
Milyen mértékben tudták 
az országok növelni 
versenyképesség üket?
Eltérő mértékű javulás 
figyelhető meg 
a versenyképesség terén
165  
A programok egyik fő célja a külső 
egyenlegek helyreállítása a gazdasági 
versenyképesség növelésével. A ver -
senyképesség mérésére a folyó fize -
tési mérleg és a kereskedelmi mérleg 
a legalkalmasabb96.166  
Valamennyi program a folyó fizetési 
mérleg kiigazítását eredményezte. Az 
öt ország közül négyben ez a vártnál 
gyorsabban megtörtént. Egyedül Íror -
szág folyó fizetési mérlegének változá -
sa követte nagy vonalakban a program 
előrejelzéseit.
167  
A folyó fizetési mérlegnek a különböző 
országokban bekövetkező gyorsabb 
korrekciója mögött álló közös ok 
a jövedelemmérleg váratlan javulása97. 
A folyó fizetési mérlegnek az előrejel -
zések szerinti alakulása a vártnál jobb 
jövedelemmérlegnek tudható be Íror -
szágban is, ami ellentételezte a vártnál 
jelentősen rosszabb kereskedelmi 
mérleget (lásd: 11. ábra ).11. ábraA folyó fizetési mérleg gyors korrekciója mögött álló lehetséges okok
Megjegyzés:  Az ábra a program kezdeti előrejelzései és a tényleges értékek közötti összesített eltérést mutatja be a GDP százalékában. A számítás 
az alábbi programidőszakokra vonatkozik: 2009–2011 Magyarország és Románia, 2009–2013 Lettország, valamint 2011–2015 Írország és Portugá -
lia esetében.
Forrás: Az Európai Számvevőszék, az Európai Bizottság adatai alapján.-40-30-20-10010203040
MagyarországLettország
Románia
ÍrországPortugáliaNettó folyó átutalások hiánya
Jövedelemmérleg hiánya
Kereskedelmi mérleg hiánya
Folyó /f_izetési mérleg hiányaA GDP százalékában
a program időtartama alatt mindösszesen96 Az országok versenyképessége 
egy több tényezőből álló 
összetett koncepció. Azért 
döntöttünk e két mutató 
alkalmazása mellett, mivel ezek 
mindegyik ország esetében 
a programokban található 
előrejelzések között 
szerepeltek. Ez lehetővé tette 
azoknak az okoknak az 
azonosítását, amelyek 
a versenyképesség nem 
a várakozásoknak megfelelő 
alakulásáért felelősek.
97 A jövedelemmérleg 
a devizabelföldiek és 
devizakülföldiek közötti, 
munkajövedelemhez, valamint 
közvetlen, portfólió- és egyéb 
befektetésekhez kapcsolódó 
pénzáramlást mutatja be. 
Idetartoznak az állam és 
a devizakülföldiek között 
bonyolított, adókhoz és 
termék-, illetve 
termeléstámogatáshoz 
kapcsolódó kifizetések.
68
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
168  
A kereskedelmi (export/import) mérleg 
a folyó fizetési mérlegnél szorosabban 
követi az országok versenyképességé -
nek változása által okozott hatásokat. 
A kereskedelmi mérleg Portugália és 
Románia esetében a program előrejel -
zései szerint változott. Lettországban 
a vártnál jobban javult (évente átlago -
san 2%). Magyarországon (évi 2,8%) és 
Írországban a javulás (évi 5,1%) azon -
ban az előrejelzések alatt maradt.
169  
A kereskedelmi mérleg két összete -
vőjének fluktuációját számos tényező 
okozhatja. Idetartoznak az exportra 
ható külső sokkhatások, a GDP vál -
tozásának az importra ható váratlan 
alakulása, valamint a versenyképesség 
váratlan ingadozása, amely mind az ex -
portot, mind az importot befolyásolja.
170  
Lettországban és Romániában jelen -
tős versenyképesség-javulás98 követ -
kezett be, és ezzel magyarázható, 
hogy a kereskedelmi mérleg 2010 óta 
meghaladja a kezdeti előrejelzéseket. 
A javulást az is jelzi, hogy a két ország -
nak növekszik a részesedése a globális 
exportban.
171  
A másik három országban a vártnál 
kevésbé nőtt a versenyképesség, és 
2008-tól mindhárom ország részese -
dése csökkent a globális exportból. 
Magyarország és Portugália exportja 
a kezdeti előrejelzések alatt maradt, 
de Írország exportja meghaladta az 
előrejelzéseket99.172  
Portugáliában és Magyarországon 
a kereskedelmi mérleg korrekciója 
többé-kevésbé az előrejelzésnek meg -
felelően alakult, de kizárólag azért, 
mert mind az export, mind az import 
az eredetileg tervezettnél kisebb volt. 
Az import váratlan szűkülésének mint -
egy 80%-át a GDP csökkenése magya -
rázza. Mindazonáltal még ebben a két 
országban is egyértelműen nőtt a ver -
senyképesség, amit az is alátámaszt, 
hogy az export GDP-hez viszonyított 
aránya a programidőszakot megelőző -
höz képest nőtt.
A belső leértékelés az 
újonnan foglalkoztatottak 
bérkorrekciójában 
jelentkezett
173  
A belső leértékelés három ország 
makro  gazdasági stratégiájában ját -
szott jelentős szerepet (Lettország, 
Írország és Portugália). Ez a szakpoliti -
ka a nemzetközi versenyképességnek 
a főként az árak vagy a munkaerőkölt -
ségek leszorításával történő visszaállí -
tására törekszik100. A közszféra bére -
inek és foglalkoztatotti létszámának 
csökkentését várhatóan a magánszféra 
bércsökkenése követi. Ennek oka, 
hogy a közszférában bekövetkezett 
kiigazítás erőforrásokat szabadít fel, 
ezáltal növeli a magánszféra számára 
rendelkezésre álló munkaerőt, és a tel -
jes gazdaságban leszorítja a béreket. 
Az aggregált kereslet csökkenése is 
hozzájárul az árak és bérek csökke -
néséhez a gazdaságban. Saját fizető -
eszköz hiányában a belső leértékelés 
kulcsfontosságú stratégiát jelent a va -
lutaunión belüli árszint-korrekcióhoz.98 A versenyképesség különböző 
makrogazdasági mutatói, mint 
pl. a reáleffektív árfolyam, 
a reálértéken mért fajlagos 
munkaerőköltség és 
a munkaerő termelékenysége, 
továbbá kompozit mutatók, 
mint pl. globális 
versenyképességi index 
alapján.
99 Ennek fő oka az volt, hogy 
Írország exportjának nagy 
része az euróövezeten kívülre 
irányul. Írország ezért az euró 
amerikai dollárhoz viszonyított 
árfolyameséséből tudott 
profitálni, ami nem szerepelt 
a program kezdeti 
előrejelzéseiben. Az euró 
árfolyamcsökkenése az 
írországi import értékét is 
növelte. Az írországi export 
importtartalma (az importált 
köztes áruk vagy 
szolgáltatások 
felhasználásával előállított 
export aránya) magas, 50% 
körüli.
100 A Bizottság meghatározása 
szerint a belső leértékelés 
olyan szakpolitikát jelent, 
melynek célja „a belföldi árak 
csökkentése az importárak és 
exportárak viszonyának 
befolyásolásával vagy 
a belföldi termelési költségek 
csökkentésével, amelyek 
ezáltal a reálárfolyam 
csökkenéséhez vezetnek”. 
Forrás:  Európai Bizottság: 
Quarterly Report on the Euro 
Area (Negyedéves jelentés az 
euróövezetről), III/2011, 
10. kötet, 22. o.
69
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
174  
Lettországban a belső leértékelés fő -
ként az újonnan felvett munkavállalók 
bérét befolyásolta, míg a magánszférá -
ban már foglalkoztatottak bérei szinte 
egyáltalán nem csökkentek. A bérkor -
rekció egy része a feketén foglalkozta -
tottak bérében jelentkezett, de ennek 
nagysága csak korlátozott volt (lásd: 
11. háttérmagyarázat ).
A belső leértékelés hatása a lettországi bérekre
A belső leértékelést a lettországi kiigazítási intézkedések egyik fő pillérének tekintették. Az egyik ok, amiért 
a belső leértékelés alkalmazása mellett döntöttek, az a feltételezés volt, hogy a munkaerőpiac különösen 
rugalmas. A gyakorlatban azonban a magánszféra bércsökkenése viszonylag alacsony volt101. Míg a bérek 
növekedése mind a köz- és magánszférában is viszonylag nagy mértékben lassult 2008-ban a válság kitörése 
során, majd 2009-ben negatívba fordult102, a negatív bérnövekedés mértéke és időtartama sokkal kisebb volt 
a magánszférában. A magánszféra béreinek legnagyobb mértékű éves csökkenése 6,6% volt (2009. október), 
míg a közszféra legnagyobb mértékű bércsökkenése a 26%-ot is meghaladta (2009. november). Ezek az agg -
regált mutatók nem mutatják be a bérkorrekció mögöttes folyamatait, és azt a lehetséges magyarázatot sem 
támasztják alá, hogy a bérek korrekciója részben a be nem jelentett foglalkoztatás körében történt („zsebbe 
fizetés”).
Az egyedi bérekkel kapcsolatos adatok103 elemzése alapján a recesszió alatt felvett dolgozók bérei jelentősen 
alacsonyabbak voltak, míg a már foglalkoztatásban állók bérei szinte alig csökkentek. Ez az eredmény össz -
hangban áll a vonatkozó szakirodalommal, ami azt állítja, hogy az újonnan foglalkoztatottak bére a már fog -
lalkoztatásban állókénál jobban ki van téve a ciklikus ingadozásoknak, és ez egy költségcsökkentési mecha -
nizmust jelenthet. Ebben az elbocsátások és a részmunkaidős munkavállalók arányának növelése is szerepet 
játszott.
A munkáltatók körében végzett visszatekintő felmérés szerint a „valódi” bércsökkenés 2008–2009 során 6% és 
11% között mozgott, míg 2009–2010-ben elhanyagolható (2% alatti) volt. Ezek alapján a csökkenés nagyobb 
volt a hivatalos statisztikákban szereplőknél (2009-ben 1,3%-os növekedés, 2010-ben 2,9%-os csökkenés). Ez 
arra utal, hogy a magánszféra bérei reagáltak a recesszióra, de ez nem volt elégséges a foglalkoztatás jelentős 
és hosszan tartó zuhanásának megakadályozásához.
Forrás: Számvevőszék, Andrejs Semjonovs, Alf Vanags és Anna Zasova What happened to wages in Latvia’s „internal devaluation”? (Mi történt 
a bérekkel a lettországi „belső leértékelés” során?) című, a Baltic International Centre for Economic Policy Studies kiadványban megjelent 
tanulmánya alapján.
101 A bérek alakulása a magánszférában, különösen a kereskedelemképes ágazatokban határozza meg a versenyképességet.
102 2009. március a közszférában és 2009. július a magánszférában.
103 A lettországi társadalombiztosítás nyilvántartásából származó névtelenített adatok.11. háttérmagyarázat
70
IV. rész – A programok teljesítették a célkitűzéseket
A devizahitelek továbbra is 
kihívást jelentettek
175  
A fizetésimérleg-programban részt 
vevő mindhárom ország esetében 
közös jellemző volt a devizahiteleknek 
a teljes hitelállományon belüli magas 
aránya.
176  
A válság során a központi bankok nem 
hagyhatták leértékelődni a nemzeti 
fizetőeszközt a külső versenyképes -
ség helyreállítása érdekében. Fennállt 
annak a veszélye, hogy a leértékelődés 
csökkenti a hitelfelvevők képességét 
a devizatartozások törlesztésére, és ez -
által a pénzügyi rendszer stabilitását is 
veszélyeztetné, kioltva a lazább mone -
táris politikából származó előnyöket104. 
A devizahitelek magas szintje miatt 
a válság során ezekben az országok -
ban a nemzetközi tartalék szintje is 
nagyobb mértékben csökkent105.
177  
Bár ezek a kérdések nagyban befolyá -
solták a rendelkezésre álló szakpoliti -
kai lehetőségeket, az uniós pénzügyi 
segítségnyújtás nem tartalmazott 
olyan feltételeket a tagállami ha -
tóságok számára, amelyek előírták 
volna a belföldi devizahitelezés 
szabályozását.
178  
A program során a devizahitelek 
összállománya továbbra is aggodalom -
ra adott okot106. Romániában a ma -
gánszférát tekintve a devizahitelek 
aránya meghaladta a nemzeti fizető -
eszközben denominált hitelek ará -
nyát. A devizahitelek aránya 2012-ben 
kezdett csökkenni Magyarországon, 
míg Romániában ez a folyamat csak 
2014-ben indult meg.104 Ezt a veszélyt az Európai 
Rendszerkockázati Testület 
2011/1. sz. ajánlásában is 
említi, mint a „monetáris 
politikákat közvetítő 
csatornáknak” a nagymértékű 
belföldi devizahitelezésből 
eredő akadályoztatásának 
kockázatát.
105 Az Európai Rendszerkockázati 
Testület 2011/1. sz. ajánlása.
106 A Magyar Nemzeti Bank 
például 2013. június végén túl 
nagynak ítélte a háztartások 
és a kkv-k 
devizaárfolyam-kitettségét.
71
 Következtetések és 
ajánlások
Felügyelet a válság előtt
179  
Már a válságot megelőzően is létezett 
a tagállamok költségvetési helyzeté -
nek figyelemmel kísérésére szolgáló 
uniós keret. A Bizottság felelőssége 
volt, hogy figyelmeztesse a Tanácsot 
a növekvő költségvetési egyensúly -
talanságokra. A Bizottság nem volt 
felkészülve az első pénzügyi segítség -
nyújtási kérésekre.
180  
A Bizottság nem látta el megfelelően 
a költségvetési egyensúlytalanságok 
értékelésével kapcsolatos feladatait 
a válságot megelőző időszakban, és 
túlbecsülte az országok állami költség -
vetésének ellenálló képességét. A Bi -
zottság által 2009 előtt végzett értéke -
lések egyik lényeges hiányossága volt, 
hogy nem írtak elő az állami szektor 
által felhalmozott – és a válság során 
sok esetben ténylegesen felmerülő – 
függő kötelezettségekre vonatkozó 
beszámolási kötelezettséget. Ezenkívül 
a Bizottság nem fordított kellő figyel -
met a jelentős külföldi pénzáramlások, 
a bankok pénzügyi helyzete, valamint 
az államháztartások állapota közötti 
összefüggésekre. Ezek a felügyeleti 
hiányosságok azt eredményezték, 
hogy a Bizottság a pénzügyi segítség -
nyújtási kérések beérkezésekor nem 
volt felkészülve a programirányítási 
feladatokra (lásd: 35–47. bekezdés).Programirányítási 
folyamatok
181  
A Bizottság vállalta az új program 
irányítását, amely magában foglal -
ta a tagállami hatóságokkal történő 
tárgyalások lefolytatását, a program 
előrejelzéseinek és a finanszírozási 
hiányra vonatkozó becslések elkészí -
tését, valamint a szükséges reformok 
meghatározását. Az időbeli korlátok és 
az előzetes tapasztalat hiányát figye -
lembe véve, már ez is eredménynek 
minősül (lásd: 45–50. bekezdés).
182  
A Bizottság alaposan járt el a szüksé -
ges információk begyűjtése során. Egy -
re több belső szakértelemre tett szert, 
és a kedvezményezett tagállamokban 
az érdekelt felek széles körét vonta 
be a folyamatba. Azonban a Bizottság 
2008-ban és 2009-ben nem mozgó -
sított ugyanolyan mértékű szakmai 
erőforrásokat, mint a későbbi euróö -
vezeti programok esetén, és külső 
szakértőket sem tudott egyszerűen 
bevonni. A Bizottság emberierőfor -
rás-gazdálkodási politikája nem volt 
felkészülve egy olyan nagyszabású és 
fontos európai projekt kezelésére, mint 
amilyen ennek az államadósság-vál -
ságnak a megoldása egyértelműen 
volt (lásd: 52–54. bekezdés).
72 Következtetések és ajánlások
1. ajánlás
A Bizottság hozzon létre az intézmény 
egészére kiterjedő keretrendszert, 
amely lehetővé teszi a Bizottság kü -
lönböző szervezeti egységeinél vagy 
a Bizottságon kívül rendelkezésre 
álló megfelelő emberi erőforrások és 
szakértelem gyors mozgósítását olyan 
esetekben, amikor pénzügyi segítség -
nyújtási programra vonatkozó igény 
merül fel.
A 472/2013/EU európai parlamenti és 
tanácsi rendelethez kapcsolódóan 
a Bizottság dolgozzon ki eljárásokat 
az esetleges új pénzügyi segítségnyúj -
tási programok jobb felügyeletére és 
irányítására. Ezeknek az eljárásoknak 
kifejezetten fel kell készülniük arra az 
eshetőségre, hogy ezeket az új tevé -
kenységeket az uniós intézmények 
egyedül fogják végrehajtani.
183  
A makrogazdasági és hiány-előre -
jelzések elkészítése nem minősült új 
tevékenységnek. A Bizottság egy már 
meglévő és elég nehézkesen használ -
ható táblázatot alkalmazott előrejel -
zési eszközként. A minőség-ellenőrzés 
főként az előrejelzések különböző 
részeinek egyeztetésére korlátozódott, 
és a vezetés nem vizsgálta az előre -
jelzés feltevései mögött álló okokat. 
Nagy nehézségekbe ütközött a főbb 
feltevések, mint pl. a költségvetési 
multiplikátor helytállóságának értéke -
lése, nemcsak a felülvizsgálatok során, 
hanem a vezetés számára az előrejel -
zések tényleges elkészítése során is 
(lásd: 55–70. bekezdés).2. ajánlás
A programcsoportok számára elő kell 
írni a főbb feltevések és az előrejelzé -
sek elkészítésekor végzett tevékeny -
ségek szisztematikus nyilvántartását. 
A Bizottság vezessen be a dokumentá -
lás elősegítésére szolgáló eszközöket. 
Ez az előrejelzést készítők által végzett 
módosítások automatikus naplózását 
is magában foglalhatja.
A minőség-ellenőrzési eljárásoknak 
több ellenőrzést kell tartalmazniuk 
az egyes tagállamokkal foglalkozó 
tisztviselők által alkalmazott főbb 
feltevésekre és az általuk kiválasztott 
paraméterekre vonatkozóan. Például 
referenciamodell-alapú előrejelzést 
lehetne alkalmazni a minőségi felül -
vizsgálat során az olyan területek ki -
szűrésére, ahol a szakmai megítélésen 
alapuló előrejelzés jelentős mértékben 
eltér a modellen alapulótól. Ez cél -
zottabb minőségi-ellenőrzést tenne 
lehetővé.
184  
A programok többsége szilárdan az 
uniós szakpolitikai prioritásokon és 
aktuális gazdasági ismereteken alapult. 
A Bizottság eljárásainak közös hiá -
nyossága azonban a szisztematikus 
dokumentáció hiánya volt. Az eljárások 
kialakítása során nem vették figye -
lembe a döntéshozatal visszatekintő 
értékelését. Ezt részben a válság és 
a rendelkezésre álló kezdeti időkeret 
szűkössége magyarázza, továbbá az, 
hogy az ilyen típusú programirányítás 
újszerű tevékenység volt a Bizottság 
számára. A feljegyzések rendelkezésre 
állása később javult, de még a legfris -
sebb programok esetében is hiányoz -
tak bizonyos kulcsfontosságú doku -
mentumok (lásd: 71–75. bekezdés).
73 Következtetések és ajánlások
3. ajánlás
A programhoz kapcsolódó döntések 
alapjául szolgáló tényezők belső átlát -
hatóságának biztosításához:
a) a programirányításban részt vevő 
munkatársak készítsenek feljegy -
zéseket a program kialakításának 
jellemzőivel, a feltételek kivá -
lasztásával, valamint a program 
végrehajtásának a Bizottság általi 
monitorozásával kapcsolatban;
b) a programirányítók számára legyen 
kötelező a legfontosabb projekt -
döntéseket döntésjegyzékben 
dokumentálni, hogy azok könnyen 
visszakereshetőek legyenek.
185  
Az egyetértési megállapodásokban 
szereplő feltételeket a legtöbb esetben 
a tanácsi határozatra történő konkrét 
hivatkozással indokolták. Ezek a felté -
telek azonban nem összpontosítottak 
megfelelően a Tanács által megha -
tározott általános gazdaságpolitikai 
feltételekre (lásd: 76–79. bekezdés).
186  
A segítségnyújtás feltételeit minden 
programban eltérően kezelték. Egyes 
programokban azok összességében 
enyhébbek voltak, ami könnyebben 
teljesíthetővé tette azokat. A hasonló 
strukturális problémákkal küzdő or -
szágok összehasonlítása során meg -
állapítottuk, hogy az előírt reformok 
nem minden esetben voltak arányosak 
a fennálló problémákkal, illetve azok 
nagyban eltérő megközelítést követ -
tek. Egyes országok hiánycéljait kevés -
bé szigorúan állapították meg, mint 
ahogy azt azok gazdasági helyzete in -
dokolta volna (lásd: 80–91. bekezdés).187  
A programirányítási folyamat eseté -
ben továbbra is kihívást jelent annak 
kockázata, hogy a különböző országo -
kat nem következetesen kezelik, illetve 
szükségtelen reformokat követelnek 
meg tőlük. A programok válságkezelő 
jellege miatt nehézségekbe ütközött 
részletes iránymutatást kidolgozni 
a programcsoportok és a tagállami ha -
tóságok mozgásterének korlátozására 
az olyan dokumentumok kidolgozása 
és megtárgyalása során, mint pl. taná -
csi határozatok és egyetértési megál -
lapodások. A választott megoldásnak 
ezért a bizottsági alkalmazottak tevé -
kenysége felügyeletének megerősíté -
sére kell alapulnia és a felülvizsgálati 
folyamat javításával együtt kell járnia.
188  
A bizottsági alkalmazottak tevékeny -
sége a programdokumentumokban 
csúcsosodik ki, és ezek szolgálnak 
a bizottsági (vagy a Bizottság részéről 
hozott biztosi) és tanácsi döntések 
alapjául. Mind a programdokumentu -
mok, mind az azok alapjául szolgáló 
elemzések jelentősen javultak 2008 
vége óta. Azonban még a legfrissebb 
programdokumentumokból is lénye -
ges információk hiányoznak (lásd: 
97–99. bekezdés).
74 Következtetések és ajánlások
189  
A programirányítás minden területén 
közös jellemző, hogy bizonyos témakö -
rökben szakértőket vesznek igénybe. 
A szakértői elemzés által eredmé -
nyezett főbb dokumentumok felül -
vizsgálatát elvégezték, de ez számos 
szempontból elégtelen volt. A mögöt -
tes számításokat nem vizsgálta felül 
programcsoporton kívüli személy, 
az eredményeket nem tekintették át 
alaposan, valamint maga a minőség-el -
lenőrzés sem volt kellően dokumentált 
(lásd: 93–96. bekezdés).
4. ajánlás
A Bizottság a rendelkezésére álló 
erőforrások figyelembevételével 
gondoskodjon arról, hogy a program -
irányítás és a programdokumentumok 
tartalmának felülvizsgálatára megfe -
lelő eljárások álljanak rendelkezésre. 
A horizontális felülvizsgálatnak a prog -
ramcsoportok által végzett tevékeny -
ségek egymás általi kölcsönös szakmai 
értékeléseként kell működnie. Ennek 
során külön figyelmet kell fordítani az 
olyan horizontális tényezőkre, mint 
az országok hasonló módon történő 
kezelése és a vezetés felé történő 
beszámolás.190  
A program végrehajtásának monitoring -
jáért  a Bizottság felelős. Ezen a terü -
leten a legfőbb hiányosság a költség -
vetési végrehajtás monitoringjához 
kapcsolódik. Az egyes programok 
hiánycéljait az ESA szerint számított 
hiány alapján határozták meg. Ez teljes 
összhangot biztosít a túlzotthiány-el -
járással, ugyanakkor azt is jelenti, hogy 
ha a program folytatásáról kell dön -
teni, a hiánycél teljesüléséről szóló bi -
zottsági jelentéstétel nemcsak mérési 
bizonytalanságnak, hanem előrejelzési 
bizonytalanságnak is ki van téve (lásd: 
100–103. bekezdés).
5. ajánlás
A költségvetési monitoring céljából 
a Bizottság olyan paramétereket 
alkalmazzon az egyetértési megálla -
podásokban, amelyek meghatározása 
viszonylag kis időbeni csúszással meg -
oldható, pl. negyedéves pénzforgalmi 
mérleg és/vagy fizetési hátralékra 
vonatkozó célok.
75 Következtetések és ajánlások
191  
Nem történt szisztematikus beszámo -
lás a feltételek teljesüléséről. Zavart 
okozott, hogy számos különböző 
kifejezést használtak a feltételek nem 
teljesülésének jelölésére. Bizonyos 
feltételek teljesüléséről nem számol -
tak be. Más feltételekkel kapcsolatban 
azok teljesüléséről számoltak be, 
holott valójában ez nem felelt meg 
a valóságnak (lásd: 104–107. bekezdés). 
Az eredményes belső felülvizsgálat 
(lásd: 4. ajánlás) csökkentheti ezeknek 
a hibáknak a kockázatát. Ellenőrzésünk 
azonban más hiányosságokat is feltárt 
a feltételek alkalmazása során. Folyó -
sították a részleteket, noha a feltételek 
időben történő teljesítése nagy szórást 
mutatott az országok között (lásd: 
200. bekezdés). A programok olyan 
feltételeket tartalmaztak, amelyek 
nem voltak képesek garantálni a re -
formok tényleges végrehajtását, vagy 
valójában nem is voltak fontosak 
a válság megoldásához és a hitelek 
visszafizetéséhez.
6. ajánlás
A Bizottság tisztázza a programfeltéte -
lek szerepét:
a) A programdokumentumoknak 
meg kell határozniuk a feltételek 
teljesülésének, mint a részletek 
folyósításához szükséges előfelté -
telek viszonylagos fontosságát.
b) A feltételeknek a jelentős és fenn -
tartható hatással járó reformokra 
kell összpontosítaniuk. Amennyi -
ben a részletek folyósítását előké -
szítő lépésekhez kötik, az egyetér -
tési megállapodásban a reformok 
későbbi elfogadását garantáló 
feltételeknek is szerepelniük kell.c) Csak kevés feltételt alkalmazzanak, 
és azok egyértelműen kapcsolód -
janak a válság megoldásához vagy 
a segítségnyújtás visszafizetéséhez 
alapvetően fontos reformokhoz. 
A programcsoportok számára írják 
elő minden egyes feltétel szüksé -
gességének indoklását. A feltételek 
kiválasztását belső felülvizsgálat -
nak kell követnie.
d) A feltételeket úgy kell meghatároz -
ni, hogy azok teljesítését bizo -
nyossággal lehessen ellenőrizni. 
A feltételek meghatározásakor 
a programcsoportoknak azono -
sítaniuk kell azokat az adatokat, 
amelyeket később a programintéz -
kedések eredményeinek értékelé -
sére lehet felhasználni.
192  
Minden programcsoport jól működő 
informális együttműködést alakított 
ki az IMF-fel és az EKB-vel. A formali -
zált együttműködési megállapodások 
hiánya valószínűsíthetően az intézmé -
nyek preferenciáinak és annak tudható 
be, hogy az előzetes várakozások csak 
rövid távú beavatkozásra számítottak 
(lásd: 108–114. bekezdés).
7. ajánlás
Amennyiben a Bizottságnak együttmű -
ködést kell folytatnia a többi program -
partnerrel, törekedjék ennek forma -
lizált intézményközi együttműködési 
keretek közé terelésére. Az együttmű -
ködési feladatmeghatározásban szere -
pelnie kell az információk megosztásá -
ra, a bizalmas információk kezelésére 
és a véleménykülönbségek feloldására 
szolgáló mechanizmusoknak.
76 Következtetések és ajánlások
Hitelfelvételi műveletek
193  
A Bizottság adósságkibocsátása 
sikeresnek tekinthető, mivel minden 
kötvénykibocsátás elegendő tőkepiaci 
keresletet generált azok értékesítésé -
hez. A Bizottság a kötvénykibocsátáso -
kat időben hajtotta végre. Az adósság 
végső költsége összhangban állt a ha -
sonló szereplők által végrehajtott piaci 
ügyletekével. A tényleges eljárás során 
az árszintek esetenként magasabbak 
voltak, mint a vezető szervező bankok 
által kezdetben jelzett árszintek (lásd: 
115–122. bekezdés).
194  
A kezdeti évek adósságkezelési 
folyamatában több hiányosságra 
derült fény. Ezeket részben az erre 
a tevékenységre rendelkezésre álló 
bizottsági munkatársak alacsony 
száma magyarázza. A hiányosságok 
nem gyakoroltak bizonyítható hatást 
a hitelfelvétel eredményére. Ezeket 
a hiányosságokat a későbbi kötvényki -
bocsátásoknál már nagyrészt orvosol -
ták, ezért az ajánlások az ellenőrzés 
során továbbra is fennállóként azo -
nosított hiányosságokra vonatkoznak 
(lásd: 123–136. bekezdés).
8. ajánlás
A Bizottság az adósságkezelési folya -
mathoz kapcsolódóan:
a) tegye átláthatóbbá a kibocsátások 
allokációjának módját;
b) vezessen szisztematikus nyilván -
tartást a kibocsátást vezető ban -
kokkal folytatott, a kibocsátáshoz 
kapcsolódó fő ügyletekről;c) törekedjék arra, hogy a kibocsátást 
vezető bankok kötelezettségeket 
vállaljanak a kibocsátást megelőző 
és azt követő szakaszban; valamint
d) rendszeresen végezzen előretekin -
tő piaci elemzést a kibocsátások 
jellemzőinek meghatározására és 
a másodlagos piac likviditásának 
értékelésére.
A program eredményei
195  
Az eredmények elemzése tekintetében 
további gazdasági kutatásokat kell 
végezni annak jobb megértéséhez, 
hogy az egyes országokban hogyan 
következett be a szükséges gazdasági 
kiigazítás, valamint hogy annak hatása -
it hogyan lehetne a jövőben egyenle -
tesebb eloszlásúvá tenni.
A pénz ügyi segítségnyújtás 
felhasználása
196  
Az öt országban a támogatás végös z-
szege a tervezett szinten maradt. 
A mozgástér tekintetében azonban 
voltak különbségek. A korai progra -
mok és az írországi program jelentős 
biztonsági tartalékot tartalmazott. 
Ez lehetővé tette, hogy az érintett 
országok határidő előtt fizessék vissza 
a drágább IMF-hiteleket, csökkentsék 
a programfinanszírozást vagy a saját 
források felhasználását, illetve a cé -
lokban szereplőnél nagyobb deviza -
tartalékot halmozzanak fel (lásd: 
138–139. bekezdés).
77 Következtetések és ajánlások
197  
Ezzel szemben Portugália a kezdet -
ben becsültnél jelentősen nagyobb 
finanszírozási igénnyel szembesült, 
és a finanszírozás igencsak szorosnak 
bizonyult a portugál program során. 
Finanszírozási szükségleteit Portu -
gáliának a piacról kellett fedeznie. 
A Romániának biztosított pénzügyi 
segítségnyújtás elégséges volt az 
ország fizetési mérleggel kapcsola -
tos szükségleteinek fedezésére, de 
a romániai közszféra finanszírozása 
problematikusabbnak bizonyult (lásd: 
140–143. bekezdés).
Költségvetési kiigazítás
198  
A felülvizsgált hiánycélok néhány kivé -
teltől eltekintve teljesültek. A költség -
vetési konszolidáció tényleges össze -
tétele nagyrészt megfelelt az eredeti 
terveknek, de az adóalap szűkülése 
következtében a 2009-ben hozott 
fontos új adóintézkedésekből eredő 
bevételnövekedések sok esetben nem 
realizálódtak (lásd: 144–148. bekezdés).
199  
A strukturális hiány valamennyi ország 
esetében javult, de változó ütemben, 
főként az eltérő kiindulási helyzet 
miatt. A költségvetési konszolidáció 
esetenként rövid távú eredmények -
hez vezetett a hiány terén, mivel 
a tagállamok egyszeri intézkedé -
sekkel érték el a célértékeket (lásd: 
149–154. bekezdés).Strukturális feltételek
200  
A tagállamok változó mértékben 
teljesítették az egyetértési megállapo -
dásokban szereplő határidőket. A kése -
delmes teljesítés főként a Bizottság 
hatókörén kívül eső okok miatt történt. 
Esetenként a kezdetben meghatáro -
zott határidők túl ambiciózusak voltak 
a reformok léptékét tekintve. Bár az or -
szágok nem minden esetben teljesítet -
ték az eredeti határidőket, de a felté -
telek több-kevesebb késéssel gyakran 
teljesültek (lásd: 155–157. bekezdés).
201  
A fontos feltételek ugyanolyan arány -
ban teljesültek az eredeti határidőre, 
mint a kevésbé fontosak. A program 
végén a fontosabb feltételek teljesítési 
aránya magasabb volt, ami azt jelenti, 
hogy a Bizottság figyelme a progra -
mok zárásához közeledve a leginkább 
szükséges reformokra összpontosult 
(lásd: 158. bekezdés).
202  
A programok feltételei sikeresek 
voltak a reformok elindításában, és 
ezek a legtöbb esetben a program 
befejezését követően is folytatódtak, 
a reformok visszafordítása az ellenőr -
zés időpontjáig csak ritkán fordult 
elő. Kézzelfogható javulás figyelhető 
meg ott, ahol a programok bizonyos 
konkrét területeken céloztak meg 
reformokat. Egyes esetekben az Unió 
új reformokra bátorított, míg más ese -
tekben a segítségnyújtási programok 
a már meglévő nemzeti tervek végre -
hajtásának felgyorsítását ösztönözték. 
Azonban számos feltétel esetében 
a teljesítés mégsem eredményezte 
azokat a hatásokat, amelyek elérése 
érdekében azokat a programban szere -
peltették (lásd: 159–164. bekezdés).
78 Következtetések és ajánlások
Makrogazdasági eredmények
203  
A költségvetési számlák konszolidáci -
ója és a pénzügyi szektor stabilizációja 
mellett a programok a külső egyen -
súlynak a gazdasági versenyképesség 
fejlesztésével történő visszaállítását 
is célozták. Az öt ellenőrzött ország 
közül négyben a folyó fizetési mérleg 
korrekciója a vártnál gyorsabb volt. Ezt 
nagyrészt a jövedelemmérleg váratlan 
és kisebb mértékben a kereskedel -
mi mérleg szintén váratlan javulása 
okozta. Az import, főként a GDP 
csökkenése miatt, a vártnál kisebb 
volt. Ahol az export is a vártnál kisebb 
volt, ott ezt általában külső tényezők 
(főként a kereskedelmi partnerek 
GDP-jének csökkenése) okozták (lásd: 
165–172. bekezdés).204  
A belső leértékelés három országban 
a makrogazdasági stratégia kulcseleme 
volt, melynek keretében a nemzetközi 
versenyképességet főként a munkaerő 
költségének csökkentésére összponto -
sító politikával kívánták visszaállítani. 
A gyakorlatban a bérkorrekció a reces z-
szió alatt felvett új munkavállalóknál 
jelentkezett, míg a már foglalkoztatás -
ban levők bérei szinte egyáltalán nem 
csökkentek (lásd: 173–174. bekezdés).
9. ajánlás
A Bizottság törekedjék az országokban 
bekövetkezett gazdasági kiigazítás jobb 
megértésére, hogy jobban figyelembe 
tudja venni a programok során szerzett 
tapasztalatokat. A további vizsgála -
tot igénylő kérdések többek között 
a következők:
a) a versenyképesség visszaállítására 
szolgáló intézkedések, pl. a belső 
leértékelés hatása;
b) a kiigazítási program társadalmi ha -
tásai és tehermegosztása; valamint
c) a kiigazítási intézkedések sorrendje.
A jelentést 2015. november 11-i luxembourgi ülésén fogadta el a Milan Martin CVIKL 
számvevőszéki tag elnökölte IV. Kamara.
 A Számvevőszék nevében
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 elnök

79
 Mellékletek
A segítségkérés mögött álló okok
Az egyes válsághelyzeteket a szakirodalom1 által javasolt kategóriák szerint osztályoztuk.
Ország A válság típusa A kormányzat segítségkérése mögött álló főbb okok
Magyarország Fizetésimérleg-válságA Lehman Brothers összeomlása következtében 2008. október elején hirtelen csökkenni kezdett a befek -
tetői bizalom. Ez az államkötvények eladásához, sikertelen kötvényaukcióhoz és a nemzeti fizetőeszköz 
gyors leértékelődéséhez vezetett. A devizapiacokon fokozódó feszültség likviditási nyomást helyezett 
a bankokra, amelyek nehézségekbe ütköztek a devizaswap-ügyletek megújításában.
Magyarország azért kért pénzügyi segítséget, mert fennállt a veszélye, hogy a kialakuló pánik olyan 
mértékű zavart okoz a piaci mechanizmusokban, amely Magyarország külső finanszírozási képességének 
hirtelen elvesztéséhez vezetne.
Forrás: A Bizottság kezdeti programdokumentumai (2008), az IMF Magyarországról szóló utólagos 
értékelése (2011).
LettországFizetésimérleg-válság
BankválságA segítségkérés előtti három hónapban a betétállomány 10%-kal csökkent. Ennek fő oka a Parex Bankkal 
szembeni banki roham volt, amely a betéteinek több mint negyedének elvesztése után súlyos likviditási 
problémákkal szembesült. Ugyanebben az időszakban a jegybanki tartalékok közel 20%-kal csökken -
tek, mivel a központi bank a rögzített árfolyam védelmében devizát adott el. Novemberben a kormány 
a beavatkozás mellett döntött és államosította a Parex Bankot. A kormány decemberben korlátozásokat 
vezetett be a Parex Bankból történő betétkivonásra vonatkozóan.
A miniszterelnök szerint Lettországnak három okból kifolyólag volt szüksége pénzügyi segítségre: a Parex 
Bank problémájának kezelése, a költségvetési hiány finanszírozása és a pénzpiac stabilizálása.
A Lettország pénzügyi rendszerével és külső adósságával kapcsolatos növekvő aggodalmak miatt fizetési -
mérleg- és bankválság alakult ki.
Forrás: Lettország IMF-segítségnyújtási kérése (2009), Aslund, Anders és Valdis Dombrovskis (2011): „How 
Latvia Came Through The  Financial Crisis” (Hogyan oldotta meg Lettország a pénzügyi válságot), Peterson 
Institute for International Economics; Blanchard, Olivier, Mark Griffiths és Bertrand Gruss (2013): „Boom, 
Bust, Recovery: Forensics of the Latvia Crisis” (Fellendülés, válság, kilábalás: a lettországi válság anatómi -
ája), a 2013. őszi Brookings Panel on Economic Activity végleges konferenciaelődás-vázlata.
Románia Fizetésimérleg-válságA 2008-as globális pénzügyi válság kitörése erőteljes nyomás alá helyezte az országok belső pénzügyi 
piacait és azok bankrendszereit. A külső finanszírozási lehetőségek korlátozottá váltak, ami ugrásszerűen 
megnövelte a kamatlábakat. A tőkeáramlás lelassulása több mint 15%-os árfolyamesést, romló eszközmi -
nőséget és a banki mérlegek további romlását okozta.
A központi bank beavatkozott a román lej védelmében. Románia hitelminősítése a befektetési szint alá 
került, ami a kockázati felárat és a hitelfelvétel költségét egyaránt növelte. Az államkötvények hozama 
9%-ra ugrott.
Az egyre erősödő kockázatkerülés, az árfolyamra ható fokozódó nyomás és a kötvénypiacon történő 
állami forrásbevonás lehetőségeinek szűkülése miatt a romániai hatóságok 2009 márciusában pénzügyi 
segítségnyújtásért folyamodtak.
Forrás : IMF: Románia: készenléti hitelmegállapodás iránti kérelem (2009), az IMF Romániáról szóló 
utólagos értékelése (2012), Európai Bizottság: Overall assessment of the two balance-of-payments assi -
stance programmes for Romania (A Romániának nyújtott két fizetésimérleg-támogatási program átfogó 
értékelése), European Economy, Occasional Papers, 156. szám (2013).I. melléklet
80 Mellékletek
Ország A válság típusa A kormányzat segítségkérése mögött álló főbb okok
Írország BankválságA túlkínálat és árbuborék miatt a befektetők bizalma 2007 végétől kezdve megingott az írországi 
ingatlanpiacban. Ez kettős probléma elé állította Írországot: az építőiparhoz kapcsolódó ciklikus bevételek 
hirtelen csökkentek, és hatalmas veszteségek keletkeztek a belföldi bankrendszerben.
2008 és 2010 között Írország jelentős intézkedéseket tett a bankszektor megerősítésére. Állami garanciát 
vállaltak a belföldi bankok kötelezettségeire. A GDP több mint 20%-át kitevő tőkeinjekciót biztosítottak 
a bankszektor számára. A Nemzeti Vagyonkezelő Ügynökség átvette a bankok földterületekhez és ingat -
lanfejlesztésekhez kapcsolódó rossz eszközeit.
A kormányzatnak a pénzügyi szektor felé vállalt kötelezettségei azonban történelmi magasságba taszí -
tották az államkötvények hozamfelárát, és jelentősen csökkentették az országnak a pénzpiacon történő 
forrásbevonási lehetőségeit.
Forrás:  Írország szándéknyilatkozata (2010), IMF: Írország meghosszabbított megállapodás iránti kérelme 
(2010), Európai Bizottság (2011).
Portugália Államadósság-válságA pénzügyi segítségkérés előtti időszakot az állami pénzügyek kedvezőtlen alakulása és rosszabbodó 
gazdasági kilátások jellemezték. Ez a bizalom csökkenéséhez és a Portugál államadósságra ható piaci 
nyomáshoz vezetett, amelyet az euróövezet államkötvény-piacán bekövetkező negatív fejlemények is 
felerősítettek.
A piaci forrásbevonási lehetőségek csökkenésével a kormányzat egyre inkább a rövidebb távú értékpapí -
rok kibocsátására és más finanszírozási formák (pl. zártkörű kibocsátás, szindikált kibocsátás és a hazai 
bankok általi rövid távú finanszírozás) alkalmazására kényszerült. 2011 májusának elején a portugál 
10 éves államkötvényeknek a német államkötvényekhez viszonyított felára 650 bázispontra nőtt.
A portugál államkötvények hitelminősítők általi folyamatos leminősítése miatt az ország nem volt 
képes a hosszú távú költségvetési fenntarthatósággal összeegyeztethető kamatszint mellett megújítani 
adósságát.
Forrás:  Európai Bizottság: The Economic Adjustment Programme for Portugal (Portugália gazdasági kiiga -
zítási programja), European Economy, Occasional Papers, 79. szám, (2011); IMF: Portugália megállapodás 
iránti kérelme a  kibővített hiteleszköz keretében (2011).
1 Claessens és Kose (2013); Laeven és Valencia (2012); Kaminsky és Reinhart (1999).I. melléklet
81 Mellékletek
Hitelnyújtási eszközök az öt ország számára
Fizetésimérleg-támogatás Európai Pénzügyi Stabilizációs 
Mechanizmus (EFSM)Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz 
(EFSF)
Intézményi forma Uniós mechanizmus Uniós mechanizmusAz euróövezeti országok tulajdonában 
lévő magántársaság
Tőkeszerkezet Az Uniós költségvetés garanciavállalásával Az Uniós költségvetés garanciavállalásávalAz euróövezeti országok 
garanciavállalásával
Hitelnyújtási 
kapacitás (euró)50 milliárd euró 60 milliárd euró 440 milliárd euró
Eszközök Kölcsönök, hitelkeret Kölcsönök, hitelkeretKölcsönök, elsődleges és másodlagos piaci 
kötvényvásárlás
Időtartam Állandó mechanizmus Ideiglenes mechanizmus Ideiglenes mechanizmus
Fő döntéshozó 
szervekA Tanács az Európai Bizottság javaslata alapján, minősített többségi szavazássalAz EFSF igazgatótanácsa (azaz az euró -
csoport tagjai)
Jogalap/
finanszírozásAz EUMSZ 143. cikke Az EUMSZ 122. cikke Kormányközi határozat
Forrás: Számvevőszék.
A táblázat nem tartalmazza a két másik, az euróövezeti országoknak pénzügyi segítségnyújtást biztosító eszközt (a 
Görögországnak nyújtott kormányközi hitelek és az Európai Stabilitási Mechanizmus).II. melléklet
82 Mellékletek
Ellenőrzési módszertan
Az ellenőrzési kritériumok azonosítása
1. A helyes irányítási gyakorlatokat és értékelési kritériumokat az IMF-programok értékeléséből, az Unió által 
harmadik országoknak nyújtott fizetésimérleg-támogatások utólagos értékeléséből, a makro-pénzügyi se -
gítségnyújtásról szóló korábbi számvevőszéki jelentésekből, iránymutatásokból, független intézmények és 
kutatóközpontok egyéb kiadványaiból és tudományos kutatásokból vezettük le. Az 1. táblázat  tartalmazza 
a legfontosabb forrásdokumentumokat.
1. táblázat. Az ellenőrzési kritériumok főbb forrásai
IMF és az IMF Független Értékelő Hivatala
Az IMF feltételrendszerre vonatkozó iránymutatásai: Az IMF feltételrendszerre vonatkozó iránymutatásai (2002); Az IMF feltételrendszerre vonatkozó 
iránymutatásai alapjául szolgáló alapelvek (2006); A feltételrendszer 2011-es felülvizsgálata (2012)
Költségvetési kiigazítás az IMF által támogatott programokban (2003)
Értékelő jelentés: Az IMF és a közelmúlt tőkemérleg-válságai: Indonézia, Korea, Brazília (2003)
Értékelő jelentés: Strukturális feltételek az IMF által támogatott programokban (2007)
Strukturális feltételek az IMF által támogatott programokban: háttérdokumentumok (2007)
Mauro, Paolo: Chipping away at Public Debt (Az államadósság lefaragása), IMF, 2011
Európai Bizottság
Az általános költségvetés-támogatás programozására, kialakítására és irányítására vonatkozó iránymutatások
Végleges jelentés: A makro-pénzügyi segítségnyújtási műveletek metaértékelése (2004–2008) (2009)
A makro-pénzügyi segítségnyújtási és fizetésimérleg-műveletek utólagos értékelésére vonatkozó iránymutatások (2010)
A Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság költségvetés-felügyeleti tevékenységeinek értékelése (2010)
Európai Számvevőszék
5/2001. sz. különjelentés a partnerek által biztosított forrásokból nyújtott, költségvetés-támogatásra elkülönített szerkezetátalakítási támogatásról (nyol -
cadik és kilencedik EFA)
2/2005. sz. különjelentés az EFA-ból az AKCS-országoknak nyújtott költségvetési támogatások, ill. a közpénzkezelési reform területének a Bizottság általi 
kezeléséről
11/2010. sz. különjelentés az általános költségvetés-támogatás bizottsági irányításáról az AKCS-, latin-amerikai és ázsiai országokban.III. melléklet
83 Mellékletek
2. Az államadóság-kezeléssel, befektetői kapcsolatokkal és a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok kibocsá -
tásának átláthatóságával kapcsolatos követendő gyakorlatok azonosításához az alábbi szervezetek vonat -
kozó dokumentumait és iránymutatásait használtuk fel:
a) IMF és Világbank, különösen az államadósság-kezeléssel (2001, 2003, 2007 és 2014), valamint a szindi -
káció alkalmazásával (2010 és 2013) kapcsolatos iránymutatások különböző változatai;
b) a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD), különösen a kormányzatok adósságkibo -
csátási eljárásainak több országra kiterjedő elemzése (2009);
c) Nemzetközi Fizetések Bankja; valamint
d) magánszektorbeli szervezetek, mint pl. Nemzetközi Tőkepiaci Szövetség, Európai Pénzpiaci Szövetség 
és Nemzetközi Pénzügyi Intézet.
A strukturális feltételek elemzése
3. A strukturális feltételek elemzése mintavételen alapult (lásd: 2. táblázat ). A területek kiválasztása annak ér -
tékelése alapján történt, hogy azok milyen viszonylagos jelentőséget töltenek be az egyes programokban.
2. táblázat. A minta áttekintése
Magyarország Lettország Románia Írország Portugália
Elemzett feltételek száma 44 56 67 59 135
Hozzávetőleges lefedettség (a mintából történő extrapoláción 
alapuló becslés)73%138% 39% 15% 34%
Tematikus lefedettség
Államháztartási gazdálkodás (pl. felelős költségvetési gazdál -
kodás, közbeszerzés)x x x x x
Közszolgálati reform és/vagy bértömeg x x x x
Nyugdíjak x x x x
Strukturális alapok x x x
Állami vállalatok, privatizáció, a közszektor és a magánszektor 
partnerségex x x
Üzleti környezet x x
Munkaerőpiac (bérek meghatározása, aktív munkaerő-piaci 
intézkedések, munkanélküliek támogatása)x x x x
Pénzügyi szektor (tőkemegfelelési mutatók, bankfelügyelet) x x x
1 A strukturális feltételek az összes feltétel 73%-át teszik ki. A fennmaradó 27% csak a költségvetésre vonatkozik.
Forrás: Számvevőszék.III. melléklet
84 Mellékletek
4. Az egyetértési megállapodás különböző változataiban található hasonló feltételeket a szükségtelen is -
métlések elkerülése érdekben csoportosítottuk. A feltételek állandóságának méréséhez a csoportosított fel -
tételeknek a különböző egyetértési megállapodásokban szereplő feltételek számához viszonyított arányát 
használtuk.
5. A csoportosított feltételeket ezután strukturális tartalmuk alapján három kategóriába soroltuk:
i. Alacsony strukturális tartalom: ebbe a kategória tartoznak azok a feltételek, amelyek önmagukban még 
nem okoznak érdemi gazdasági változásokat. Ezek a feltételek azonban jelentősebb reformok előkészí -
téséül szolgálhatnak. Például: i. egyszeri felmérési tevékenységek, mint pl. egyedi értékelés; ii. tervek 
vagy stratégiák elkészítése és közzététele; iii. adott tevékenység folytatása.
ii. Közepes strukturális tartalom: ebbe a kategória tartoznak azok a feltételek, amelyek azonnali jelen -
tős hatást gyakorolhatnak a gazdasági szereplők bizonyos csoportjaira (pl. köztisztviselők, vállalatok, 
fogyasztók, alkalmazottak, koncessziótulajdonosok). Ahhoz azonban, hogy ezek a hatások tartósak 
legyenek, később további intézkedésekre lehet szükség. Ez a kategória négy feltételtípust tartalmaz. 
Először: olyan feltételek, amelyek előírják, hogy a kormányzat végrehajtó ága valószínűsíthetően azon -
nali hatású intézkedéseket tegyen. Ezeknek a feltételeknek rendkívül jelentős makrogazdasági hatásaik 
lehetnek (például, ha a kormányzat a minimálbér csökkentése mellett dönt), azonban ezek könnyen 
visszafordíthatók. Másodszor: olyan feltételek, amelyek egy tevékenység ismételt végrehajtását írják 
elő a kormányzat számára (pl. rendszeres költségvetési monitoring). Harmadszor: különböző adminiszt -
ratív intézkedések végrehajtását előíró feltételek, pl. a központi kormányzat átszervezése vagy meglévő 
jogszabályok végrehajtásához vezető intézkedések. Negyedszer: egyszeri intézkedések.
iii. Magas strukturális tartalom: ebbe a kategória tartoznak azok a feltételek, amelyek önmagukban is 
hosszú távú gazdasági változásokat eredményeznek. Ezek a feltételek széles körű és jelentős hatá -
sokkal járhatnak, de elképzelhető, hogy ezek a hatások csak a gazdasági szereplőknek csak egy szűk 
körére összpontosulnak. Az ebbe a kategóriába tartozó feltételek jellemzően a nemzeti parlament általi 
jogszabály-módosításokat tesznek szükségessé. Ehhez a kategóriához tartozik az intézményi keretek 
jelentős módosítása, mint pl. költségvetési tanács létrehozása, helyi önkormányzatok átszervezése és 
privatizáció1.
6. Megvizsgáltuk, hogy betartották-e az eredeti határidőket, valamint a végrehajtás állapotát az ellenőrzés 
időpontjában. Az értékelést általában a rendelkezésre álló monitoringjelentések alapján végeztük. A felté -
telek betartásának elemzése során nem tértünk ki a feltételek alábbi típusaira:
i. homályosan megfogalmazott feltételek – olyan feltételek, amelyeket nem lehetett besorolni a struktu -
rális tartalom alapján;
ii. állandó jellegű feltételek – olyan feltételek, amelyek bizonyos tevékenységek negyedévenként történő 
végrehajtását írják elő; valamint
iii. egyértelmű határidővel nem rendelkező feltételek.
1 Az államosítás és a bankokat támogató intézkedések nem tartoznak ebbe a kategóriába.III. melléklet
85 Mellékletek
7. Az olyan helyzetek figyelembevétele érdekében, ahol a teljesítési állapot nem megállapítható, minden 
statisztikai tesztet legalább kétszer végeztünk el: i. a nyilvántartott adatok alapján, figyelmen kívül hagyva 
azokat, amelyek esetében a teljesítési állapot nem volt megállapítható; és ii. az összes nyilvántartott adat 
alapján, a hiányzó értékeket a teljesítés elmulasztásának tekintve.
Az adósság költsége
8. A hitelfelvétel árazását tekintve a swap eszközök kamatlábát használtuk annak mutatójaként, hogy a ki -
bocsátás időpontjában a piacok mit tekintettek az adott futamidőre érvényes irányadó kockázatmentes 
hozamnak. Az eladási és vételi swap-kamatlábak átlagát (mid-swap szint) tekintettük összehasonlítási alap -
nak az Unió és a vele ekvivalensnek tekintett piaci szereplők2 által elért kibocsátási hozamszint esetében. 
Az adatok forrása a Bloomberg, illetve ha ott nem voltak elérhetők, azokat a kibocsátási hozam és a beje -
lentés napján érvényes mid-swap kamatláb közötti különbségként számítottuk ki.
2 Az Európai Beruházási Bank, az Európai Pénzügyi Stabilizációs Eszköz, Kreditanstalt für Wiederaufbau.III. melléklet
86
nélkül jelentősen csökken a programok sikerének 
valószínűsége.
A programok összehasonlításakor szintén érdemes 
figyelembe venni a kedvezményezett országok eltérő 
mögöttes körülményeit, politikai, közigazgatási és 
intézményi korlátait, illetve azt, hogy ezek hogyan 
változtak az idők során. Ezek az országok olyan struk -
turális gyengeségekkel rendelkezhetnek, amelyek 
látszólag hasonlónak tűnnek, de eltérő szakpoliti -
kákkal kezelhetők a legjobban. A programok sikeré -
nek egyik kulcsa, hogy azokat rugalmasan az egyes 
országok szükségleteire és korlátaira lehessen szabni 
és igazítani. A programok minősége nem értékelhető 
a strukturális feltételek számának teljesítményértéke -
lése alapján.
A Bizottság már jelentős előrelépést ért el az ebben az 
ellenőrzésben megfigyelt programok alatt és a lezá -
rásuk óta is. Ez magában foglalja a további szakértők 
és pénzügyi források mozgósítását, valamint az Unió 
gazdasági kormányzási és pénzügyi segítségnyújtási 
mechanizmusainak megerősítését is. A Bizottság 
igyekszik építeni ezekre a változásokra, és további 
javításokat próbál elérni az ellenőrzés ajánlásaira adott 
válaszban foglaltaknak megfelelően.
III
Már a válság előtti időszakban is működött egy jól 
megalapozott költségvetési felügyeleti keret. A 2007–
2008-as globális pénzügyi válság méretei és jellege 
példa nélküli volt. Ez határozta meg számos uniós tag -
államban az egyensúlytalanságok váratlan és zavaros 
megjelenését.
A válság rámutatott arra, hogy a válság előtti felügye -
leti keret nem volt megfelelő eszköz a példa nélküli 
gazdasági válságok idején fennálló mögöttes költség -
vetési pozíciókban rejlő kockázatok azonosításához. 
Szintén felfedte az országok közötti tovagyűrűző 
hatások mértékét és annak a szükségességét, hogy 
szélesebb nézőpontból kell figyelni a bankszektor 
és a szélesebb értelemben vett makrogazdaság 
felügyeletét. A pénzügyi piacok reakciója – amely 
a válság felgyorsulásában kritikus szerepet játszott – 
ugyanakkor új és igen nehezen kiszámítható tényezőt 
alkotott. Amikor az országok támogatásért folyamod -
tak, a színfalak mögött már javában folyt az egyre 
romló helyzet nyomon követése, és a Bizottság szoros 
kapcsolatban állt a tagállami hatóságokkal. A kedvez -
ményezett tagállamnak, és nem a Bizottságnak kell 
benyújtania a pénzügyi segítségnyújtási programra Összefoglalás
I
A Bizottság üdvözli a fizetési mérleg és az európai 
pénzügyi stabilizációs mechanizmus (EFSM) pénzügyi 
támogatásával létrejött programoknak a Számvevő -
szék által végzett teljesítmény-ellenőrzését. A progra -
mok megvalósították a lényeges gazdasági célkitűzé -
seiket, amelyek az országok esetében a pénzpiacokra 
történő visszatérés, a fenntartható államháztartás 
létrehozása és a munkanélküliség csökkenését okozó 
növekedés visszaállítása voltak.
A válság hatása és fejlődésének iránya példa nélküli 
volt Európában és a világon egyaránt. Nagyon nehéz 
volt előre megjósolni az egyensúlytalanságok gyors 
expanziójának összes következményét. Ilyen válság -
helyzetben az alapvető gazdasági reagálási funkciók 
nem képesek megfelelően körülírni az egyes gazda -
sági változók közötti kölcsönhatásokat. A Bizottságnak 
és az Uniónak gyorsan, nagyfokú bizonytalanság 
és olyan rendszeres politikai és likviditási kockáza -
tok közepette kellett cselekednie, amelyek megin -
gatták az egész pénzügyi rendszer és az országok 
fizetőképességét.
A válság kezdetétől rendelkezésre állt egy többoldalú 
felügyeleti keret, amely azonban nem bizonyult telje -
sen megfelelőnek. Habár a Bizottság csak korlátozott 
tapasztalatokkal rendelkezett a szükséges beavat -
kozás típusát és méretét illetően, mégis gyorsan 
kifejlesztett egy eszközkészletet a válság kezelésére. 
A fizetésimérleg-program (BoP) keretében az uniós 
tagállamoknak nyújtott pénzügyi segítségnyújtási 
programokat gyorsan és igen nehéz körülmények 
között vezették be. Az európai pénzügyi stabilizációs 
mechanizmus programjait szintén nagyon gyorsan 
kellett bevezetni a többi euróövezeti országra való 
átterjedés magas kockázata és azon további nehézség 
miatt, hogy olyan pénzügyi instrumentum nyújtott 
támogatást, amelyet éppen csak akkor hoztak létre. 
A Bizottságnak akut létszámhiánnyal kellett megküz -
denie, és meredek tanulási görbén kellett átesnie. 
A programok összetett instrumentumok voltak, ame -
lyek előre nem látható válsághelyzeteket kezeltek.
A kedvezményezett országok hozzájárulása a program 
tervezéséhez és fejlesztéséhez elengedhetetlen volt. 
Ez nemcsak az eltérő körülményeikre világít rá, hanem 
a különböző politikai preferenciáikra is, és ez a legfon -
tosabb tényező annak biztosításában, hogy a reform -
programok gazdái maradjanak. A felelősségvállalás A Bizottság  
válaszai
A Bizottság válaszai 87
A válság előtti uniós gazdasági kormányzási keret 
elsősorban a költségvetési politikára összpontosított, 
és különösen a pénzügyi kockázat nyomon követését 
a jegybankokra és a tagállami felügyeleti hatóságokra 
hagyta. A pénzintézetek integrált európai felügyeleti 
és szabályozási szerkezete hiányának eredményeképp 
az alapvető kockázatokat nem jelölték meg sziszte -
matikusan. Ezeknek az intézményi és kormányzási 
hiányosságoknak a kezelésében jelentős előrelépés 
történt a válság óta. A felügyeleti keretet átalakították, 
és szorosabb kapcsolatot alakítottak ki a Bizottság 
és az újonnan alapított Európai Rendszerkockázati Tes -
tület (ERKT), valamint az európai felügyeleti hatóság 
(ESA) között.
Ennek ellenére azt, hogy a pénzügyi válság méretének 
és példa nélküli jellegének következményeként a kor -
mányok a pénzügyi szektort támogató olyan intéz -
kedéseket hoztak, amelyek egyes esetekben jelentős 
hatást gyakoroltak az államháztartásra, nem lehetett 
volna könnyen előre megjósolni.
V
A makrogazdasági felügyeleti keret egy kiegészítő 
folyamat, amely nem képezi a Stabilitási és Növe -
kedési Paktum (SNP) részét. Az SNP egy sor fiskális 
felügyelethez kapcsolódó jogi és politikai aktusból 
áll. A válság kezdetekor az SNP már tíz éve létezett, és 
éppen 2005-ben vizsgálták felül, hogy kiemelkedőbb 
szerephez juttassák a mögöttes költségvetési irányvo -
nalat. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy tanuljon 
a nyilvánvaló hiányosságokból, és 2011-ben, 2013-ban 
és 2014-ben ismételten felülvizsgálta az SNP-t.
Az SNP és a Bizottságnak a programok adminisztrálá -
sára való felkészültsége közötti kapcsolat létrehozása 
nem veszi figyelembe azt, hogy mind az SNP átalakí -
tása, mind a makrogazdasági felügyelet bevezetése 
a felügyeleti mechanizmusokban felmerülő hiányossá -
gok orvoslását szolgálták. Ez lehetővé teszi az egyen -
súlytalanságok időben történő azonosítását annak 
érdekében, hogy meghozzák azokat a szakpolitikai 
döntéseket, amelyek az országok válságra való jobb 
felkészültségéhez szükségesek. A pénzügyi segítség -
nyújtás irányítása a kockázatok azonosításának külön 
pontját alkotja.irányuló kérelmet. A rendes felügyeleti keret továbbá 
a tagállami gazdasági és fiskális politikai döntések 
nyomon követésében és a szakpolitikai ajánlások 
megfogalmazásában sokkal korlátozottabb szerephez 
juttatja a Bizottságot, mint amit a program feltételei 
biztosítanak.
A válságra azonnali és átfogó választ adtak. Ez 
magában foglalta az Unió átfogó gazdasági kormány -
zásának az európai pénzügyi felügyeleti hatóságok 
(ERKT, EBH, ESMA, EIOPA) integrált rendszerével és 
a pénzintézetekre vonatkozó szabályozási szerkezet -
tel (pl. Bank  unió) való további erősítését. Bevezet -
ték a „hatos” és a „kettes csomagot” is, amelyekkel 
a válság által felfedett felügyeleti gyenge pontokat 
célozták meg. Pontosabban a „hatos csomag” tartal -
mazta a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére 
szolgáló eljárást, amellyel a makrogazdasági és pénz -
ügyi egyensúlytalanságok nyomon követése az uniós 
gazdasági felügyelet létfontosságú részévé vált.
A Bizottság teljesítményének értékelésében nem 
veszik kellően figyelembe, hogy a Bizottság cselek -
véseit nem egy légüres térben, hanem összetett 
intézményi keretek között hozta meg. Alábecsülik az 
IMF és – az euróövezeti országok esetében – az EKB 
a programok kialakításában és nyomon követésében 
játszott szerepét. Ezenkívül a Tanács mint elsődleges 
döntéshozó szerv szerepének sem tulajdonítanak 
kellő fontosságot.
IV
Általánosságban a 2008. évi makrogazdasági és költ -
ségvetési eredménykimutatások jelentősen eltértek 
a nagyon sok intézmény, többek között a Bizottság 
előrejelzésében található kezdeti előrejelzésektől. 
Ez az egyensúlytalanságok gyors expanziójával és 
a válság példa nélküli jellegével van összefüggésben, 
amelyet ma általában extrém eseménynek tartanak, 
vagyis olyan eseménynek, amelynek bekövetkezése 
a lehetséges kimenetelek közül nagyon valószínűt -
len. Ezen túlmenően az előrejelzéseket mindig az 
adott pillanatban elérhető információkra alapozzák, 
ezért a későbbi fejlemények és az adatok felülvizs -
gálata természetesen megváltoztatják a helyzetet és 
a kilátásokat.
El kell ismerni, hogy az előrejelzések készítése nem 
egzakt tudomány. A Bizottság előrejelzései ugyan -
akkor nagyon jó eredményeket értek el a pontosság 
terén.
A Bizottság válaszai 88
IX
A Bizottság szeretné kiemelni annak a fontosságát, 
hogy kellő különbséget kell tenni az adott időben 
a jól megalapozott döntés meghozatalához szüksé -
ges információk megadása és aközött, hogy a teljes 
nyilvántartások később letölthetők lesznek-e.
A programok korai szakaszában a Bizottság komoly 
időhiánnyal küzdött, és hatékony és eredményes vál -
ságkezelési eljárásokat kellett létrehoznia. A Bizottság 
elfogadja azt, hogy voltak gyengeségek a dokumen -
tumkezelésben a programeljárások kezdeti szakaszá -
ban, és hogy valóban „menet közben” tanultak bele 
a folyamatba.
A Bizottság elegendő mennyiségű információval 
látta el a Számvevőszéket – köztük táblázatfájlok -
kal – a finanszírozási hiány kezdeti számításai mögött 
húzódó adatokról és feltételezésekről. A háttérdoku -
mentumokat minden programban részt vevő érintett 
országról megküldték.
X
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a legfrissebb 
programdokumentumokból lényeges információk 
hiányoztak. A Portugáliára és Írországra vonatkozó 
programdokumentumok nagyon alaposak voltak.
XI
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy az egyetértési 
megállapodásokban szereplő egyes feltételek nem 
a Tanács által meghatározott általános gazdaságpoliti -
kai feltételekre összpontosítottak.
A Tanács által meghatározott általános gazdaságpoli -
tikai feltételek „általánosak”, és nem céljuk a feltételek 
kimerítő listájának összeállítása. Ezeknek a – különö -
sen a strukturális kérdésekkel kapcsolatos – megvaló -
sítása gyakran az intézkedések széles skálájának meg -
létét követeli meg az egyetértési megállapodásokban, 
hogy megerősítsék egy gazdaság alapvető pozícióját.
Ezen túlmenően az egyetértési megállapodások az 
érintett tagállam szakpolitikai hatóságaival folytatott 
tárgyalások eredményei, amely tagállamok hozzájáru -
lása a program sikere szempontjából elengedhetetlen 
volt.VIII
A jelentés helyesen rámutat a több külön táblázatfájl 
használatára és a dokumentálás kezdeti problémáira. 
A Bizottság előrejelzési eszközei a szükségesnél nem 
összetettebbek.
Egy gazdaság előrejelzése nem olyan feladat, amely 
egy egyszerű alkalmazással megoldható. A Bizottság 
előrejelzéseinek nagyon sok változót kell figyelniük. 
Ez szükségszerűen nagyméretű és igen összetett 
adathalmazt eredményez, amelyet az egyes tagálla -
mokkal foglalkozó szakreferenseknek kezelniük kell az 
előrejelzések készítésekor. A táblázatfájlok használata 
szakértelmet és jó szakmai ítélőképességet igényel. 
A Bizottság előrejelzési módszere összhangban áll 
a gazdasági előrejelzéseket készítő más szervezetek 
gyakorlatával.
A Bizottság nem ért egyet a Számvevőszéknek az 
előrejelzésben foglalt feltételezések értékelésének 
nehézségére vonatkozó állásfoglalásával. Az előre -
jelzések mögött álló feltételezéseket az az állásfog -
lalás tartalmazza, amelyet minden egyes előrejelzési 
forduló kezdetén kiadnak. A feltételezéseket minden 
későbbi előrejelzési raktározás előtt frissítik, és köz -
zéteszik az előrejelzésekben. A Bizottság rendszeres 
előrejelzéseinek előkészítése során számos találkozón 
ülnek össze az egyes tagállamokkal foglalkozó szakre -
ferensek, a horizontális egységek szakértői és a felső 
vezetés. Az előrejelzések mögötti feltételezések meg -
vitatása e találkozó egyik kulcsfontosságú eleme. Ezen 
túlmenően a horizontális egységek szisztematikusan 
ellenőrzik az egyes tagállamokkal foglalkozó szakre -
ferensek által készített előrejelzések matematikai és 
gazdasági következetességét.
A Bizottság részletekbe menően elmagyarázta az 
előrejelzések mögötti költségvetési multiplikátorokra 
vonatkozó értékelését (lásd például az I.5. háttérma -
gyarázatot a 2012. évi őszi előrejelzés 41. oldalán). 
A Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság 2013-ban 
elvégzett egy gyakorlatot az implicit költségvetési 
multiplikátor megvizsgálására. A multiplikátorok jóval 
a tapasztalati és elméleti irodalomban fellelhető sávon 
belül mozognak.
A Bizottság válaszai 89
XIII
A Bizottságon belül a programokra irányuló döntése -
ket megalapozó számításokat a fő programcsoporton 
kívüli tisztviselők vizsgálják felül, ideértve a felső veze -
tőket és a horizontális egységek vezetőit. A felülvizs -
gálati jelentéseket a vonatkozó főigazgatóságokkal 
rendezett konzultációs eljárásokban vitatták meg.
Ezen túlmenően a Bizottság szoros együttműködés -
ben dolgozott az IMF-fel és az EKB-vel az európai 
pénzügyi stabilizációs mechanizmus programjain. 
A programdokumentumok tervezeteit folyamatosan 
megküldték egymásnak és keresztbe ellenőrizték 
azokat a partnerintézmények, amelyek közül mind 
aktívan dolgozott együtt a belföldi hatóságokkal.
Végezetül a tárgyalások eredményeiről részletesen 
beszámoltak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak és 
az eurócsoport üléseit előkészítő munkacsoportnak, 
így átláthatóvá téve az eredményeket.
XIV
Lásd a Bizottság X. bekezdésre adott válaszát.
XV
Az eredményszemléletű hiánycélok alkalmazását az 
uniós gazdasági felügyelet alapjául szolgáló jogi keret 
támogatja, és biztosítja az országok közötti követke -
zetességet. Minden uniós tagállamra vonatkoznak 
a közös uniós adózási szabályok, ideértve a gazdasági 
kiigazítási programban részt vevőket is. Az Európai 
Unió működéséről szóló szerződés 12. jegyzőkönyve 
értelmében – mely meghatározza a túlzott hiány 
esetén követendő eljárás referenciaértékeit – a hiányt 
az integrált nemzeti számlák európai rendszere (ESA) 
szerint kell kiszámítani, amely eredményszemléletű. 
Ezért a fiskális célok meghatározásához és a nyomon 
követéshez a nemzeti számlákra vonatkozó adatok 
felhasználása a közös európai környezetben több, 
mint indokolt.
Fogalmilag a nemzeti és regionális számlák európai 
rendszerével bevezetett eredményszemléletű szám -
vitel létfontosságú innováció volt, amelyet akkoriban 
a pénzforgalmi szemléletű számvitel hiányosságai 
motiváltak. Az egyik ilyen hiányosság, hogy a pénz -
forgalmi szemléletű számvitel sokkal fogékonyabb 
a manipulációra, és kevésbé megbízható gazdasági 
képet nyújt.Eltérő megközelítések
A Bizottság véleménye szerint helyénvaló volt, hogy 
minden program tükrözte az országspecifikus gazda -
sági viszonyokat, az intézményi hátteret, a körülmé -
nyeket és a preferenciákat.
XII
Habár a Bizottság egyetért azzal, hogy a különböző 
országok következetlen módon való kezelése vagy 
a szükségtelen reformok megkövetelése a program -
irányítási folyamat számára továbbra is kihívást jelent, 
úgy véli, hogy helyénvaló és szükséges volt az, hogy 
a programokat országspecifikusan irányítsák. Ezt 
a rugalmasságot igyekeztek elérni az országokban 
fennálló szerteágazó gazdasági, politikai és közigaz -
gatási feltételekből és a kedvezményezett országnak 
a program tervezésében és fejlesztésében játszott 
fontos szerepéből adódóan. Ezek az országok olyan 
strukturális gyengeségekkel rendelkezhetnek, ame -
lyek látszólag hasonlónak tűnnek, de eltérő szakpoliti -
kákkal kezelhetők a legjobban.
A kedvezményezett országok hozzájárulása a program 
tervezéséhez és fejlesztéséhez, amely nemcsak az 
eltérő körülményeikre világít rá, hanem a különböző 
politikai preferenciáikra is, a legfontosabb tényező 
annak biztosításához, hogy a reformprogramok tulaj -
donosai maradjanak.
A Bizottság egyetért azzal, hogy még van mit javítani 
a feltételek besorolásának következetességén.
A Bizottság véleménye szerint a Számvevőszék által 
használt „strukturális tartalom” fogalma nem megfe -
lelő mérték a szakpolitikai intézkedések elemzéséhez 
és a fontosságukra vonatkozó következtetések levoná -
sához. Az is igaz, hogy a feltételrendszer egy program 
életciklusa során fejlődik. A Számvevőszék által végső 
soron „magas strukturális tartalommal rendelkezőnek” 
minősített reformhoz számos „alacsony strukturális 
tartalommal rendelkező” előzetes lépés válhat szüksé -
gessé ahhoz, hogy azt megfelelően értékelhessék és 
készíthessék el. Bizonyos hiánycélokat annak az átfogó 
elemzése alapján enyhítettek, hogy a kezdeti célok 
megfelelőek maradtak-e. Ezt alapos elemzést köve -
tően tették meg, amely során számos országspecifikus 
fejleményt figyelembe vettek, és nem csak a GDP 
növekedését.
A Bizottság válaszai 90
XVII
A reformok bevezetésére kiszabott szoros határidők 
utólag néha irreálisnak tűnhetnek, de ezeket nagyon 
ambiciózusan tűzték ki azért, hogy ezzel is elősegítsék 
a gyorsabb cselekvést.
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a legfonto -
sabb feltételek végrehajtását a programok utolsó 
felére hagyták. A válsághelyzetek és a reformokra 
irányuló politikai lendület azt jelentette, hogy a fon -
tos és nehéz reformokat a program korai szakaszára 
összpontosították.
Ajánlások
A Bizottság elfogadja az a) ajánlást.
A Bizottság a válság éveiben javította a szakértelem 
rendelkezésre bocsátását. Az euróövezeti progra -
mokban – amelyek a nem euróövezeti programoknál 
később kezdődtek – több szakértelmet sikerült ren -
delkezésre bocsátania. A Strukturálisreform-támogató 
Szolgálatot (SRSS) nemrég hozták létre a Bizottságon 
belül. A Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy hogyan 
lehetne továbbfejleszteni intézményi szintű keretté 
a szükséges szakértelem gyors rendelkezésre bocsátá -
sának egyes létfontosságú elveit, ahol szükséges.
A Bizottság a kettes csomag keretében át fogja venni 
az euróövezeti országokban a lehetséges új pénzügyi 
segítségnyújtási programok továbbfejlesztett felügye -
letére és irányítására vonatkozó eljárások fejlesztésé -
nek igényét.
A Bizottság elfogadja a b) ajánlást, bár hangsúlyozza 
annak szükségességét, hogy biztosítani kell, hogy 
a nyilvántartási tevékenység nem rak aránytalan 
terhet az előrejelzőkre, különösen a programok 
kontextusában.
A Bizottság már javított az eljárásokon és a dokumen -
tumok kezelésén az első programok bevezetése óta. 
Ennek ellenére igyekszik továbbfejleszteni a doku -
mentumkezelési és minőség-ellenőrzési politikáinak 
végrehajtását.A céloknak az integrált nemzeti számlák európai rend -
szere szerinti meghatározása nem tiltja meg a Bizott -
ság számára, hogy más rendelkezésre álló információ -
kat és adatokat is felhasználjon a nyomon követéshez, 
ahol szükséges. Idetartozhatnak a költségvetési 
pénzforgalmi adatok, különösen az eredményszemlé -
letű adatokhoz képest gyorsabb elérhetőségük miatt. 
A pénzforgalmi adatokat az eltérő fogalmi alapjuk 
kellő figyelembevételével kell értelmezni.
Összegezve, a több eltérő fogalmi alapokon nyugvó és 
eltérő módon elérhető adatforrás megfelelő alkalma -
zása csak javíthat a programcélok nyomon követésén 
és előmozdíthatja a döntéshozatalt, ahol szükséges.
XVI
A programok az SNP követelményeivel összhangban 
álló költségvetési kiigazítási pályákat határoztak meg, 
és figyelembe vették az országspecifikus feltételeket 
és a programok célkitűzéseit. Ám míg a programok 
a strukturális javítás ütemezésének megtervezésekor 
figyelembe veszik a megfelelő tényezőket, a végső 
eredményre a külső környezethez kapcsolódó ténye -
zők szélesebb skálája is hatással lehet. Idetartoz -
nak a kivételes körülmények (például a kezdetben 
előre jelzettnél mélyebb recessziók), inflációs ráták, 
a növekedés összetétele, a hitelfelvételi költségeket 
befolyásoló piaci hangulat, valamint az utólagos 
adat-felülvizsgálatok.
Ezért szükséges a rugalmasság az új feltételekhez való 
alkalmazkodásban. Ezt az uniós költségvetési felügye -
leti keretben is elismerik.
Az egyszeri intézkedések bizonyos esetekben nem 
kerülhetők el (bírósági határozatok, bankmentési 
műveletek), de a besorolásuk biztosítja, hogy átmeneti 
intézkedésnek tartják őket. Ezek nem tartoznak bele 
a szerkezeti egyensúlyba éppen azért, hogy elkerüljék, 
hogy a kormányok túlságosan gyakran nyúljanak ilyen 
intézkedésekhez. Ezenfelül az csak természetes, hogy 
a különböző országok szerkezeti egyensúlya eltérő 
ütemben változik.
A Bizottság válaszai 91
A Bizottság részben elfogadja a g) ajánlást. A Bizottság 
már kidolgozta az IMF-fel és az EKB-vel való együtt -
működés iránymutatásait, és további lépéseket tesz 
a programok során való intézményközi együttmű -
ködés megkönnyítéséért. A Bizottság azonban úgy 
véli, hogy az együttműködés tisztázása során kerülni 
kell a formalizálást, amely a döntéshozatali eljárást 
terhessé teszi, különösen a közrejátszó időbeli meg -
kötések miatt. Rugalmasan kell rendezni a vélemény -
különbségeket, mivel a vitarendezési eljárás formális 
kodifikálásának megkísérlése nehézkes lenne, és kevés 
eredményt hozna.
A Bizottság elfogadja a h) ajánlást. A Bizottság úgy 
véli, hogy az adósságkezelési folyamat mindig is átlát -
ható volt, és a dokumentálás idővel fejlődött.
A Bizottság elfogadja az i) ajánlást. Az átfogó utólagos 
értékelések jelenlegi sorozatán keresztül igyekszik 
még jobban megérteni a programok szerinti kiigazí -
tási eljárást, és megfelelő következtetéseket levonni 
belőlük. Az értékelések a programok szerinti gazda -
sági kiigazítás minden aspektusát lefedik, ideértve 
a Számvevőszék által benyújtott három javaslatot is. 
Az írországi gazdasági kiigazítási program utólagos 
értékelését már közzétették.A Bizottság elfogadja a c) ajánlást.
A Bizottság a programok bevezetése óta már javított 
a nyilvántartási rendszerén. Annak a biztosítására fog 
összpontosítani, hogy az új eljárásokat teljes mér -
tékben bevezessék anélkül, hogy megakadályoznák 
a programcsoportokat abban, hogy betartsák a szoros 
határidőket.
A Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy hogyan 
biztosítsa még jobban a dokumentumkezelési és 
minőség-ellenőrzési politikáival összhangban a kulcs -
fontosságú döntések nyilvántartását anélkül, hogy 
lelassítaná a döntéshozatali eljárást.
A Bizottság elfogadja a d) ajánlást.
A Bizottság elfogadja az e) ajánlást. A Bizottság a költ -
ségvetési monitoring céljából igyekszik további rövid 
idő alatt összegyűjthető változókat alkalmazni az 
egyetértési megállapodásokban, például negyedéves 
pénzforgalmi mérlegre és/vagy késedelmi fizetési 
hátralékra vonatkozó célokat.
A Bizottság elfogadja az f) ajánlást. A Bizottság 
kiemeli, hogy az a legfontosabb, hogy koherens és 
integrált reformok vannak használatban a legfonto -
sabb gazdasági kihívások kezelésére. A programon 
belül gyakran előfordulhat, hogy választani kell 
a programcsomagok között. Ezért a feltételeket 
nem célszerű önmagukban értelmezni. A feltéte -
lek kiválasztása a kedvezményezett országgal való 
tárgyalások tárgyát képezi. Ennek támogatnia kell az 
országoknak a programjaik ütemtervének megállapí -
tására való képességét. Ez az egyik előfeltétele annak, 
hogy a reformprogramok tulajdonosaivá váljanak, ami 
a program sikerének egyik meghatározó tényezője.
A Bizottság válaszai 92
36
Ahogy azt a Bizottság IV. bekezdésre adott válaszában 
részletesen is kifejti, az előrejelző nem láthatja előre az 
országspecifikus szakpolitikai döntéseket. A tényleges 
eredményeket az utólagos adat-felülvizsgálatok is 
befolyásolhatják. Ezért ezt is figyelembe kell venni az 
előrejelzések és az eredmények összehasonlításakor.
Írország esetében az előre jelzett államháztartási 
hiány egybeesett a Bizottság Írországra vonatkozó 
2008. évi tavaszi előrejelzésében foglalt központi mak -
rogazdasági forgatókönyvvel, ideértve a gazdasági 
növekedésre vonatkozó adatokat is. Az előre jelzett 
hiány és az eredmény közötti ellentmondás főleg 
a GDP-előrejelzések felülvizsgálatának, illetve más, az 
általános kormányzati költségvetést befolyásoló kulcs -
fontosságú makrogazdasági változóknak tudható be. 
A Bizottság 2008. évi tavaszi előrejelzésének központi 
forgatókönyve nem látta előre azt az erős gazdasági 
lassulást, amely az év második felében fokozatosan 
megjelent. A Bizottság nem volt egyedül ezzel: a bel -
földi és a nemzetközi intézmények, valamint a magán -
szektor előrejelzői sem látták előre az Írországban 
2008-ban tapasztalt visszaesés súlyosságát.
37
A strukturális egyenleg az SNP 2005-ös reformja óta 
a szakpolitikai felügyelet központi mutatójaként szol -
gál. Bár ez a költségvetési politikai felügyeletnek egy 
teljesen releváns mutatója, a Bizottság egyetért azzal, 
hogy ez nem teljesen pontos mutató, és ezért kellő 
óvatossággal kezeli azt.
A strukturális egyenleg becslését fogalmilag ugyanaz 
a bizonytalanság befolyásolja, amely más makro -
gazdasági változók előrejelzését is körülveszi. Ez egy 
benne rejlő jellemző, és nem az egyik módszernek 
a másikhoz képest mért gyengeségének köszönhető.I. rész
34
Ahogy azt a Bizottság a III. bekezdésre adott válaszá -
ban is felvázolja, a válság megmutatta, hogy a meg -
lévő felügyeleti keret nem azonosította megfelelően 
az egyes tagállamok a példa nélküli gazdasági válság 
idején fennálló költségvetési helyzetének mögöttes 
kockázatait.
A pénzügyi segítségnyújtás elsődleges célja az volt, 
hogy pénzforrásokat nyújtson a kedvezményezett 
országoknak, hogy képesek legyenek a pénzügyi pia -
cokba vetett bizalom fokozatos visszaállításához szük -
séges intézkedések meghozatalára. Az nyilvánvaló, 
hogy azokban az országokban, amelyek segítségre 
szorultak, mivel nem voltak képesek finanszírozni 
a hiányaikat a pénzpiacon, a pénzügyi segítségnyúj -
tást költségvetési támogatásként alkalmazzák.
A Bizottság elismeri, hogy a válság előtti időszakban 
nehéz volt teljes körűen felmérni a költségvetési 
egyensúlytalanságok egyre növekvő kockázatát, 
amelyek a súlyos makro-pénzügyi egyensúlytalansá -
gok váratlan megjelenésével gyorsan súlyosbodtak. 
Voltak azonban konkrét esetek, például Írországban és 
Spanyolországban, ahol a Bizottság feltüntette a hiva -
talos dokumentumaiban, hogy a makrogazdasági és 
a pénzügyi kockázatok miatt az érintett országoknak 
költségvetési többletet kell létrehozniuk.
A tagállami programok aktiválására irányuló igényt 
a válság kiszámíthatatlan természete és példa nélküli 
időtartama és mérete is indokolta.
35
Míg az adósság- és hiányráták megfigyelhető változók, 
a strukturális egyenleg nem az. A strukturális egyen -
leg lényegénél fogva a kibocsátási rés, egy nem meg -
figyelhető változó számításán alapul. A potenciális 
kibocsátás számítása ugyanakkor, amelyből a kibocsá -
tási rés származik, a Tanáccsal közösen megállapított 
módszertant követi (a továbbiakban: a közösen elfo -
gadott uniós módszertan). Ez igen összetett módszer -
tan, mégis következetes keretet biztosít az országok 
számára.
A Bizottság válaszai 93
A túlzotthiány-eljárásban részt vevő tagállamok ese -
tében a strukturális egyenleget 2013-tól kiigazították, 
hogy kontrollálják az előrejelzési hibákat a potenciális 
kibocsátásban és a bevételekben és bevételkiesések -
ben. A túlzotthiány-eljárás szerinti hatékony intézke -
dés – a Tanács által 2014 júniusában jóváhagyott – 
értékelési módszertana a költségvetési kiigazítás 
egy második mutatóját is magában foglalja, amely 
a túlzotthiány-eljárásról szóló ajánlás óta meghozott 
egyedi intézkedések eredményére épít. Az erre a két 
mutatóra épülő óvatos minőségi elemzést alkalmaz -
zák a megfelelés értékeléséhez.
Az SNP prevenciós ágát illetően a hatos csomag része -
ként egy kiadási küszöbértéket határoztak meg 2011 
végén. Ez második mutatóként szolgál (a strukturális 
egyenleg mellett), mellyel a középtávú költségvetési 
cél felé irányuló szükséges kiigazítással való megfele -
lést mérik. A két mutató átfogó vizsgálatával értékelik 
a szabályoknak való megfelelést.
Ezek a mutatók valóban összetettek, és nem megfi -
gyelhető változókon alapulnak. Amikor azonban az 
egyik tagállam által végrehajtott költségvetési kiigazí -
tást határozzák meg, és ajánlásokat fogalmaznak meg 
a jövőre vonatkozóan, az olyan mutatók részesíten -
dők előnyben az egyszerű hiány- vagy adósságráták 
helyett, mint a strukturális egyenleg, mivel az előbbiek 
sokkal hajlamosabbak a prociklikus viselkedésre.
Lásd még a Bizottság IV. bekezdésre adott válaszát.
38
A Bizottság elismeri, hogy a közösen elfogadott uniós 
módszertan nem kompenzálta teljes mértékben az 
adott időszakban tapasztalt ingatlanpiaci fellendülés 
hatását (lásd Románia és Írország esetét), ami viszont 
nagyon erős tőkeemelést eredményezett. Egy gazda -
ságban az összkapacitás mutatójának tekinthető tőke -
készlet azonban nincs belesimítva a közösen elfoga -
dott uniós módszertanba. Ezért ez nem kompenzálta 
az eszközárbuborék által okozott ciklikus eltéréseket 
(vagyis a tőkehiányt). Ezen túlmenően az ingatlanpiaci 
befektetéseknek nem ugyanaz a hatásuk a gazdasági 
potenciálra, mint a vállalatok bruttó állóeszköz-fel -
halmozásának. Ennek következtében az ingatlanpiaci 
fellendülés túlértékelte a teljes termelési kapacitást.A strukturális egyenleg számítása definíció szerint 
a potenciális kibocsátás, a kibocsátási rések, az állam -
háztartási egyenlegek és az egyszeri intézkedések 
hatásainak számításától függ. A potenciális kibocsátás 
számítása a közösen elfogadott uniós módszertant 
követi. A potenciális kibocsátást rendszeresen megvi -
tatják és javítják (amennyiben szükséges) a kibocsátási 
réssel foglalkozó munkacsoportban, a Gazdaságpoliti -
kai Bizottság egyik munkacsoportjában. Ez a módszer 
az „à la carte” módszerrel ellentétben biztosítja a becs -
lés minősége és megalapozottsága vonatkozásában 
az országok közötti következetességet.
A potenciális kibocsátás és a kibocsátási rés becslésére 
uniós szinten alkalmazott közösen elfogadott megkö -
zelítés nem teljesen statisztikai módszer. Ez nagyon 
sok változóra épít, amelyek meghatározzák egy ország 
keresletoldali potenciálját. A kibocsátási rés becslései 
kulcsfontosságú bemeneti adatként magukban foglal -
ják az összes releváns makrogazdasági változót. Mind 
a kibocsátási rések, mind az államháztartási egyenle -
gek volatilisebbnek bizonyultak, mint az azt megelőző 
időszakokban, és hatással voltak a strukturális egyen -
legre. Ez a helyzet rendkívüliségét és az előrejelzési 
gyakorlatok jellegét tükrözi.
Ezen túlmenően a kis nyitott gazdaságok előrejelzé -
sei (a legtöbb programban részt vevő tagállam ilyen 
gazdasággal rendelkezik) általánosságban volatiliseb -
bek, mert nagyobb számú sokknak vannak kitéve, és 
a sokkok hatása erősebb.
A 2008-at megelőző időszakban végzett értékelései -
ben a Bizottság számos esetben hangsúlyozta a cikli -
kus helyzettel kapcsolatos bizonytalansághoz köthető 
kockázatokat. Például a Bizottságnak a 2006–2009-re 
szóló ír stabilitási programról szóló tanácsi vélemény -
hez kapcsolódó ajánlása kimondta, hogy „ mindazon -
által okos lenne mozgásteret hagyni arra az esetre, ha 
a lakásépítési ágazat erőteljes fejlődése hajtotta jelenlegi 
növekedési ütem megfordulna. ”
Ezért a Bizottság teljes körűen ismeri a strukturá -
lis egyenleg mutatójának gyengeségeit, és ezeket 
beépíti az értékeléseibe. A költségvetési felügyeleti 
keretet is folyamatosan fejlesztik, tehát most már 
átfogó eszközkészleten alapul, és nem csak a struktu -
rális egyenlegen.
A Bizottság válaszai 94
42
Az állami szektor által felhalmozott függő kötelezett -
ségek nyomon követésének helyzete jelentősen javult 
2009 óta.
A felügyeleti keretet átalakították, és szorosabb 
kapcsolatot alakítottak ki a Bizottság és az újonnan 
alapított Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT), 
valamint az európai felügyeleti hatóság (ESA) között.
A hatos csomag bevezette a makrogazdasági egyen -
súlyhiány kezelésére szolgáló eljárást, amellyel 
a gazdasági egyensúlytalanságok – köztük az ágazati 
egyensúlytalanságok – nyomon követése az uniós 
gazdasági felügyelet egyik lényeges elemévé vált.
A Bizottság 2015-ben először hozott létre egy soro -
zatot az állami szektor által felhalmozott függő 
kötelezettségekről, amelyek így összehasonlíthatók 
a tagállamokban.
43
A Bizottság 2008-ban rámutatott a felügyelet költség -
vetési felügyeleten túli kiszélesítésének szükségessé -
gére, hogy kezelni tudják a makrogazdasági egyen -
súlytalanságokat. (A részletekért lásd „A tízéves GMU: 
a gazdasági és monetáris unió első tíz évének sikerei 
és kihívásai” című közlemény 247–248. oldalát).
A vonatkozó intézményi és jogalkotási változások és 
a 2011 óta elért jelentős eredmények magukban fog -
lalják az Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT) és 
az európai felügyeleti hatóságok (EBH, EIOPA és ESMA) 
létrehozását, valamint a kettes és a hatos csomag 
elfogadását (további információért lásd a Bizottság 39. 
bekezdésre adott válaszát).
Pontosabban a hatos csomag vezette be a makrogaz -
dasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárást. 
Többek között ez emelte a pénzügyi egyensúlyta -
lanságok (vagyis a nettó nemzetközi befektetési 
pozíció, a magánhitelek áramlása, a magánszektor 
adósságállománya és a pénzügyi szektor kötelezettsé -
gei) nyomon követését az uniós gazdasági felügyelet 
létfontosságú elemévé.Továbbra is folyik a munka annak biztosítására, hogy 
a közösen elfogadott uniós módszertan a jövőben 
jobban figyelembe vegye a pénzügyi szektor változó -
inak hatását. A Bizottság által 2015. szeptember 28-án 
szervezett workshopon a tagállamokból és a nem -
zetközi intézményekből érkezett érdekelt felekkel 
megvitatták a közösen elfogadott uniós módszertan 
javításának lehetőségeit. A munkának ezt a fontos 
szálát a tagállamoknak a Gazdaságpolitikai Bizottság -
ban való részvételével fogják továbbvinni. Konkrétan 
a kibocsátási növekedéssel foglalkozó munkacsoport 
égisze alá fog tartozni, amely munkacsoport feladata 
főleg a technikailag stabil és átlátható potenciális 
kibocsátási és kibocsátásirés-mutatók, illetve a cikli -
kusan kiigazított költségvetési egyenlegek biztosítása 
a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében.
A módszer válság előtti időszakban felmerült problé -
mái ellenére általánosan elismerik azt, hogy a jelen -
legi módszertan nagyon jó munkát végez 2009 óta 
mind az OECD ezzel egyenértékű módszertanával, 
mind más módszertanokkal, például a HP-szűrővel 
összehasonlítva.
39
Az ágazati egyensúlytalanságokat nem vették figye -
lembe a potenciális kibocsátás számításakor. Ugyan -
akkor fontos hangsúlyozni, hogy: i. jelenleg nem 
állnak rendelkezésre kibocsátásirés-számítások ágazati 
szinten; és ii. az ágazati becslések csak tovább bonyolí -
tanák a már így is bonyolult számítási módszert.
Az ingatlanárakat illetően a közösen elfogadott uniós 
módszertan nem kompenzálta teljes mértékben az 
adott időszakban tapasztalt ingatlanpiaci fellendülés 
hatását. Lásd még a Bizottságnak a 38. bekezdésre 
adott válaszát.
40
Az ágazati egyensúlytalanságok és az ingatlanpiaci 
fellendüléssel kapcsolatos kockázatok meglétét nem 
hagyták figyelmen kívül a Bizottság értékelései. Pél -
dául Írország esetében az ingatlanpiaci fellendüléssel 
kapcsolatos kockázatokat már a stabilitási program 
2005-ös átdolgozásának bizottsági értékelése is 
tartalmazta.
A Bizottság válaszai 95
rendelkezett az adott országról, mint az IMF. Más 
területeken, például a bankfelügyeletben kezdetben 
az IMF-nek volt tapasztaltabb személyi állománya.
II. rész
A programok általában megalapozottak voltak, de 
hiányosságok léptek fel a nyilvántartások terén.
48
A Bizottság mandátummal rendelkezik arra, hogy ele -
mezze a gazdasági és pénzügyi helyzetet, és segítsen 
a programra vonatkozó döntések előkészítésében. 
A Bizottság e célból más programpartnerekkel közö -
sen koordinálta a programokat, és részletes program -
dokumentumokat készített a vonatkozó szakpolitikai 
döntéshozók számára.
A Bizottság folyamatai nem minden 
esetben tartalmaztak megfelelő 
fékeket és ellensúlyokat
A Bizottság úgy véli, hogy a folyamatai minden eset -
ben tartalmaztak megfelelő fékeket és ellensúlyokat.
50 v.
A programban részt vevő országokat összehangol -
tan kell kezelni a hasonló problémák kezelésekor. 
Ez a programok során végig az egyik legfontosabb 
feladat volt.
A kedvezményezett országok hozzájárulása a program 
tervezéséhez és fejlesztéséhez a legfontosabb tényező 
annak biztosításában, hogy a reformprogramok tulaj -
donosai maradjanak. Ezt teljes mértékben figyelembe 
kell venni.
Ezen túlmenően annak értékelésekor, hogy az orszá -
gok hasonló (vagy egymással összehasonlítható) 
helyzetben vannak-e egy adott területen, nemcsak az 
adott szakpolitikai területen nyújtott teljesítményük 
statikus értékelését fontos megvizsgálni, hanem azt 
is, hogy mennyire képesek érdemi változást hozni. 
Hasonlóképpen a „hasonló feltételek” fogalmát 
a követelmények általános tartalmát tekintve kell 
értelmezni, és nem a feltételek száma szerint.44
A különféle sokkhatásokkal szembeni érzékeny -
ség a Bizottság felügyeleti tevékenységének részét 
képezte. A rendszeres bizottsági előrejelzések konkrét 
árfolyam- és kamatláb-feltételezéseket nyújtanak, 
amellyel alátámasztják a tagállamok és az egész Unió 
gazdasági és költségvetési előrevetítéseit. A főbb elő -
relépéseket és a gazdasági és költségvetési változókra 
gyakorolt hatások csatornáit az előrejelzéseket tartal -
mazó közlemények horizontális fejezetekben ismerte -
tik, ugyanakkor az ilyen részletek az egyes tagállamok 
előrejelzési kommentárjaiból kimaradhatnak.
A Bizottságnak az összes ország stabilitási és konver -
genciaprogramjairól szóló értékelése általában külön 
szakaszban tárgyalta a kockázatelemzést, melynek 
célja az volt, hogy számos kockázati tényező elemzé -
sével megvitassák a program költségvetési előrejel -
zéseinek helytállóságát. A stabilitási és konvergen -
ciaprogramok 2007 előtti értékelései is tartalmaztak 
ehhez hasonló szakaszokat „érzékenységi elemzés” 
vagy „kockázatelemzés” címszó alatt. További infor -
mációért lásd a stabilitási és konvergenciaprogramok 
értékeléseit:
http://ec.europa.eu/economy_finance/econo -
mic_governance/sgp/convergence/programmes/
index_en.htm
46
A válság példanélküliségéből adódóan minél hama -
rabb megfelelő és hatékony választ kellett meg -
fogalmazni a helyzetre. Ez különösen a bevezető 
programok esetében – úgymint Magyarország – azt 
jelentette, hogy igen szoros határidők alatt kellett 
dolgozni.
A Bizottság már rendelkezett valamennyi bennfen -
tes tapasztalattal a harmadik országoknak nyújtott 
makro-pénzügyi segítségnyújtás végrehajtásában 
(ideértve számos nyugat-balkáni országot a koszovói 
válság után). Már ismerte a szerkezetireform-feltéte -
leket tartalmazó egyetértési megállapodások végre -
hajtásának tárgyalási és nyomon követési folyamatait, 
valamint a makrogazdasági feltételrendszert, amelyért 
az IMF-é volt a vezető szerep. Járatos volt továbbá 
a szükséges forrásoknak a piacról való felvételében, és 
ezeknek a forrásoknak a harmadik országok számára 
való kölcsönzésében. Ez a szakértelem tette képessé 
a Bizottságot arra, hogy nagyon rövid idő alatt javasla -
tokat tegyen. Egyes aspektusokban, például a költség -
vetési felügyeletben a Bizottság mélyebb ismeretekkel 
A Bizottság válaszai 96
A számítógépes előrejelzési táblázat 
nehézkesen használható, ami minőség-
ellenőrzési problémákat okoz
Az előrejelzés definíció szerint igen bonyolult, és 
a Bizottság bevezetett egy rendszert a megfelelő 
minőség-ellenőrzés biztosítására.
58
Egy gazdaság előrejelzése nem olyan feladat, amely 
egy egyszerű alkalmazással megoldható. A Bizottság 
előrejelzéseinek nagyon sok változót kell figyelniük. Ez 
szükségszerűen nagyméretű és igen összetett adat -
halmazt eredményez, amelyet az egyes tagállamokkal 
foglalkozó szakreferenseknek kezelniük kell az előrejel -
zések készítésekor. A táblázatfájlok használata szakér -
telmet és jó szakmai ítélőképességet igényel. A Bizott -
ság előrejelzési módszere összhangban áll a gazdasági 
előrejelzéseket készítő más szervezetek gyakorlatával.
59
Az előrejelzéshez az Eurostat által összeállított és 
érvényesített történeti adatokat használják fel, amikor 
ilyenek rendelkezésre állnak. Kizárólag a Bizottság 
által belsőleg nem elérhető adatokat szerzik más 
forrásokból (jellemzően a tagállami jegybankoktól és 
statisztikai hivataloktól). A történeti adatok esetében 
nem játszik közre az előrejelző véleménye. Az elő -
rejelzési adatok egyetlen forrása definíció szerint az 
előrejelző (vagyis az egyes tagállamokkal foglalkozó 
szakreferens).
A Bizottság úgy véli, hogy a Számvevőszék által adott 
példák nem bizonyítják a kockázat meglétét. Épp 
ellenkezőleg, a külső feltételezések előrejelzésekhez 
való kapcsolása egyértelmű és (például a minden 
egyes előrejelzéssel kapcsolatos közleményben sze -
replő technikai háttérmagyarázatban) jól dokumentált 
folyamat. Ezeket a külső feltételezéseket központilag 
határozzák meg, és azokat minden előrejelző alkal -
mazza. A szakreferensek számára szintén elérhető egy 
kiterjedt írásbeli útmutató arról, hogy hogyan azono -
sítsák és értékeljék a költségvetési intézkedéseket (a 
változatlan politikán alapuló feltételezés alkalmazásá -
nak keretén belül).
A Bizottság közös válasza a 60. és a 61. 
bekezdésre
Az előrejelzések számszaki és gazdasági követke -
zetességének ellenőrzése jóval túllép a jelentésben 
leírtakon.52
A Bizottság széles körben, több forrásból gyűjt 
információkat (például a Bizottságon kívülről). Ezért 
az értékeléseket belső jelentésekben és felügyeleti 
anyagokban, vonatkozó nyilvánosan elérhető külső 
közleményekben (a tudományos körök, a kormá -
nyok, a kutatóközpontok, az érdekelt felek és más 
független intézmények jelentéseiben), valamint az 
érdekelt felekkel való széles körű konzultációkon is 
népszerűsítették.
54
A Bizottság akkor kért kulcsfontosságú információkat, 
amikor arra szükség volt. Az adatokat a programok 
végrehajtásának nyomon követése szempontjából 
való relevanciájuk alapján választották ki, figyelembe 
véve az országra és a programra jellemző igényeket, 
ugyanakkor figyelve arra, hogy ne terheljék túl a nem -
zeti közigazgatást a jelentési követelményekkel.
57
Az előrejelzések számszaki következetességének 
ellenőrzése magában foglalja például a nemzetközi 
kereskedelmi előrejelzések konzisztenciájának alapos 
vizsgálatát is. Az előrejelzések gazdasági  következetes -
ségét több szinten is vizsgálják, például a Bizottságnak 
a VIII. bekezdésre adott válaszában említett előrejelzé -
sekről szóló találkozókon.
A Bizottság tudatosan döntött úgy, hogy az előrejelzé -
seket a közgazdászok ítéletére alapozza, akik szakértői 
annak az országnak, amelyről előrejelzéseket készíte -
nek. Más nemzetközi intézmények is hasonló megkö -
zelítéseket alkalmaznak. Nincs nyoma annak a vonat -
kozó szakirodalomban, hogy a referenciamodell-alapú 
előrejelzések következetesen jobban teljesítenek, mint 
általánosságban a szakértőkön alapuló előrejelzések. 
A szerkezeti kapcsolatok idővel még rendes körülmé -
nyek között sem maradnak stabilak, és a szakértők 
ítélőképessége szükséges ahhoz, hogy az ökonomet -
riai becslésekből eredő modellalapú kapcsolatokat 
az uralkodó gazdasági körülmények jellemzőihez 
igazítsák. Ezzel szemben a gazdasági és pénzügyi 
válságokban az értékítéleten alapuló előrejelzések 
biztosan jobban teljesítenek, mint az előrejelzésre 
alapuló modellek.
A Bizottság válaszai 97
inkább az előrejelzési folyamat erősségét, mintsem 
gyengeségét tükrözi.
1. háttérmagyarázat iii.
A Bizottság nem ért egyet ezzel az értékeléssel. A Szám -
vevőszék egy olyan dokumentumban fellelhető hibára 
utal (2009. júniusi előrejelzés), amely folyamatban lévő, 
nem véglegesített dokumentum volt. A későbbi végső 
előrejelzésben (2009. szeptember) az intézkedést meg -
felelően feltüntették.
1. háttérmagyarázat iv.
A Bizottság nem ért egyet a Számvevőszéknek a lettor -
szági árindexek előrejelzésében fellelhető ellentmondá -
sokkal kapcsolatos értékelésével. A Számvevőszék azt 
állítja, hogy a hozzáadottérték-adó 2009-es növekedését 
nem teljesen tükrözték a fogyasztói árak előrejelzései. 
Ez a megállapítás számos más tényezőt nem vesz figye -
lembe, amely kihatással van a fogyasztói árakra. 2009-
ben és 2010-ben a fogyasztói árindex jelentősen alacso -
nyabb volt, mint amit a Bizottság előre jelzett, ami azt 
sugallja, hogy az adóemelés hatását nem becsülték alá.
Az adatok azt is mutatják, hogy a fogyasztói árindex és 
a lakossági fogyasztói árak közötti tényleges különbség 
nagyobb volt, mint a bizottsági előrejelzésben. A két 
index által lefedett tételek különbözőek. A legfőbb 
különbség a lakossági fogyasztásban lévő imputált 
bérleti díjak lefedése. Az ingatlanárak és a bérleti 
díjak meredek zuhanásának a válság alatt tehát sokkal 
nagyobb hatása volt a lakossági fogyasztói árakra, mint 
a fogyasztói árindexre. Ez a példa jól érzékelteti, hogy 
a gazdasági összefüggések súlyos válságok idején 
megváltoznak.
65
Az egyes tagállamokkal foglalkozó szakreferensek saját 
maguk értékelik a költségvetési intézkedések hatását. 
Ezért nem releváns az, hogy az egyes tagállamokkal 
foglalkozó szakreferensek rendelkeznek-e alapos tudás -
sal a tagállami hatóságok értékelési módszeréről.
A Bizottság az utolsó mondattal sem ért egyet (az 
implicit költségvetési multiplikátorokról szólóval). Több 
ismeret áll rendelkezésre az (implicit) költségvetési 
multiplikátorokról, mint amit a jelentés sugall. A Gaz -
dasági és Pénzügyi Főigazgatóság 2013-ban elvégzett 
egy gyakorlatot az implicit költségvetési multiplikátor 
megvizsgálására. A 2012. évi tavaszi és nyári gazda -
sági előrejelzések a költségvetési multiplikátorokkal 62
A Bizottság nem ért egyet az 1. háttérmagyarázatban 
szereplő példákkal (lásd a részletes magyarázatot). 
A Bizottság nem véli úgy, hogy ezek a példák általános 
problémákra mutatnak rá.
1. háttérmagyarázat i.
A Bizottság nem ért egyet a Romániában beszedett 
héával kapcsolatos ezen értékeléssel. Az előrejelzési 
fájl lehetővé teszi, hogy részletesen, ágazatonként 
(háztartások, vállalatok, állam) előre jelezzék a ter -
melésre vonatkozó egyéb adókat is. A Bizottság nem 
jelzett előre növekedési rátát ezeknél a részletezett 
változóknál, és kiszürkítette a releváns cellákat. Ennek 
eredményeképpen a kiszürkített cellákban lévő kép -
letek állandó szinten tartották az előrejelzés alá eső 
évekre vonatkozó értékeket. A 3,8 millió román lej (RON) 
eltérés ezeknek a nem használt celláknak a termelésből 
és behozatalból származó adókból beszedett állami 
bevételek szakreferensi előrejelzésével való összehason -
lításából ered.
1. háttérmagyarázat ii.
A Bizottság nem ért egyet ezzel az értékeléssel. Bár 
a „köztisztviselők javadalmazása” nem szerepelt külön 
előrejelzési sorban, ennek a változónak egy közeli 
modellje külön tételként volt feltüntetve, amivel így 
a közszféra bérköltségének előrejelzése explicit módon 
szerepelt a fájlban.
A számvevőszéki ellenőrzés ideje alatt (2008–2010) 
a háztartási és a vállalati szektorokra vonatkozó időszerű 
adatok hiánya (kétéves lemaradás) gyakorlatilag felesle -
gessé tette az ilyen volatilis, kicsi és nyitott gazdaságokra 
vonatkozó előrejelzést. Ennek megfelelően az sem volt 
lehetséges, hogy ezeket az adatokat más ágazatok előre -
jelzéséhez (amelyekről megbízhatóbb és frissebb adatok 
álltak rendelkezésre) vagy a teljes gazdaságra vonatkozó 
adatokkal való következetesség-ellenőrzésre felhasznál -
ják. Ezért a háztartási és a vállalati szektorokra vonatkozó 
előrejelzéseket sohasem publikálták, és csak tájékoztató 
adatként szerepeltek az előrejelzési táblázatban úgy, 
hogy semmilyen hatással nem voltak más változókra. 
Valójában az ellenőrök által jelzett matematikai pontat -
lanság csak azon háztartások és vállalatok szerinti lebon -
tásra vonatkozik, amelyeket a fent említett adatminőségi 
problémák miatt szándékosan kihagytak a Lettországra 
vonatkozó előrejelzési gyakorlatból.
A Bizottság véleménye szerint a nem időszerű adatok -
nak az elemzésből való kihagyására irányuló döntés 
A Bizottság válaszai 98
A Bizottság elegendő mennyiségű információval látta el 
a Számvevőszéket – köztük táblázatfájlokkal – a pénz -
ügyi hiány kezdeti számításai mögött húzódó adatokról 
és feltételezésekről. A háttérdokumentumokat minden 
programban részt vevő érintett országról megküldték.
A Bizottság elfogadja azt, hogy voltak gyengeségek 
a dokumentumkezelésben a programeljárások kezdeti 
szakaszában. Helyes az a megállapítás, hogy Magyar -
ország esetében nem érhető el a vonatkozó dokumen -
táció a kezdeti finanszírozási hiányról.
Lásd még a Bizottságnak a IX. bekezdésre adott válaszát.
70
A Bizottság úgy véli, hogy nem fordultak elő jelentős 
hibák a finanszírozási hiány kiszámítása során. Románia 
esetében történt egy hiba a vállalatok csoporton belüli 
hitelezésének kétszeres elszámolásához kapcsolódóan.
A Bizottság vitatja a többi állítólagos hibát, amelyekre 
a Számvevőszék az értékelését alapozta. A Bizottság 
nem véli úgy, hogy ezek a példák általános problé -
mákra mutatnak rá.
A Bizottság szeretné hangsúlyozni, hogy egy egész 
programidőszakon átívelő finanszírozási szükségle -
tek becslése számítások és feltételezések egész sorát 
követeli meg, amelyek nagyon bizonytalanok, és 
csak bizonyos sávon belül lehet őket megbízhatóan 
számszerűsíteni. A hitelezők finanszírozás nyújtására 
való hajlandósága és kapacitása szintén lekorlátozza 
a pénzügyi keretösszeget, és a programtervezésnek 
tiszteletben kell tartania ezt a határt.
Nem reális elvárni azt, hogy a becslések pontosak 
legyenek. Az a fontos, hogy a gyakorlatban a kisebb 
pontatlanságok nem gyakorolhatnak negatív befo -
lyást a programok sikerére. Visszatekintve az előre -
jelzések pontosnak bizonyultak, mivel a pénzügyi 
keretösszeg egyik vizsgált esetben sem bizonyult 
elégtelennek, és nem kellett felülvizsgálni azt.
A finanszírozási hiány kiszámításában felmerülő állító -
lagos hibák nem voltak hatással a programok szakpo -
litikai tartalmára.
Egyes kulcsfontosságú feljegyzések 
nem találhatók
A nyilvántartás idővel egyértelműen javult, és egyes 
döntéseket nem írásbeli eljárásokban hozták meg.foglalkozó külön háttérmagyarázatokat tartalmaztak. 
A multiplikátorok jóval a tapasztalati és elméleti iroda -
lomban fellelhető sávon belül mozognak.
Egyes programok kritikus szakaszában (leginkább 
a tárgyalási szakaszban) QUEST modellszimulációkkal 
segítették az alapforgatókönyv és a különböző szak -
politikai forgatókönyvek meghatározását. A portugá -
loknál programspecifikus költségvetési intézkedéseket 
értékeltek a QUEST modell országspecifikus változata 
alapján. A vonatkozó információkat, például az intéz -
kedésekre alkalmazott multiplikátorokat megosztották 
a Számvevőszékkel.
66
A Bizottság nem ért egyet ezzel az értékeléssel. Pusztán 
spekuláció az a találgatás, hogy a kis hibák észrevétle -
nül maradhattak, és jelentős halmozott problémákat 
okozhattak.
67
A Bizottság elismeri, hogy főleg a programok kezdeti 
szakaszában hiányzik az átfogó dokumentáció.
2013-ban egy részleges előrejelzési hibalebontási 
gyakorlatot vittek véghez. Az előrejelzés pontosságának 
újraértékelése keretében jelenleg egy ennél átfogóbb 
gyakorlat is előkészítés alatt áll. Továbbá az egyes tagál -
lamokkal foglalkozó szakreferensek az előző előrejelzési 
körhöz képest több előrejelzési gyakorlat alatt lebon -
tották az általános kormányzati költségvetési egyenleg 
és a reál GDP növekedés felülvizsgálatát. Az általános 
kormányzati költségvetési egyenleg előrejelzésében 
való változások lebontása a programok felülvizsgálati 
jelentésében található.
A finanszírozási hiányra vonatkozó 
becslések hiányosak és pontatlanok 
voltak
Az ellenőrzés során rendelkezésre álló, finanszírozási 
hiányra vonatkozó becslésekre vonatkozó dokumentá -
ció egy része hiányos volt. A fejléc azonban nem tükrözi 
pontosan azt, hogy a hiányosságok elsősorban a doku -
mentációt, és nem a becslést érintik.
69
A Bizottság nem ért egyet a Számvevőszéknek a finan -
szírozási hiányra vonatkozó becslések rendelkezésre 
állására vonatkozó általánosító állításával.
A Bizottság válaszai 99
3. háttérmagyarázat – első francia 
bekezdés
Románia esetében a Bizottság kétéves hivatalos felül -
vizsgálatokat végzett a fizetésimérleg-program kereté -
ben, míg az IMF negyedéves felülvizsgálatokat tartott az 
SBA keretében. A közös EU/IMF program alatt a Bizott -
ság teljes mértékben részt vett az összes negyedéves 
kiküldetésben. Az egyetértési megállapodások/kiegé -
szítő egyetértési megállapodások feltételeit azonban 
csak a hivatalos bizottsági felülvizsgálati kiküldetést 
követően lehet frissíteni. Egy nem hivatalos felülvizsgá -
lati kiküldetés során csak a LoI keretegyezményt/gazda -
sági és pénzügyi politikákról szóló tájékoztatót frissítik 
a bizottsági személyi állomány és a többi programpart -
ner között létrejött megállapodás alapján.
3. háttérmagyarázat – harmadik francia 
bekezdés
Írország esetében az eszközök értékesítését és a privati -
zációt nem tartalmazta a tanácsi végrehajtási határozat. 
Az ír program sosem tartalmazott hivatalos feltételeket 
egy adott számú állami tulajdonban lévő társaság vagy 
egy adott mennyiségű eszköz privatizálására. Írország -
ban nagyon alacsony az állami tulajdonban lévő vállalko -
zások száma. Ennek ellenére a program keretében a ható -
ságok megállapodtak abban, hogy meghatározzák az 
esetlegesen privatizálható eszközöket. Ezen túlmenően 
megegyeztek, hogy amennyiben az ír hatóságok a pri -
vatizáció mellett döntenek, a bevételek felét növekedést 
elősegítő intézkedésekre költik. A programidőszak során 
nem keletkeztek privatizációból származó bevételek.
A feltételek nem voltak eléggé 
célirányosak
A Bizottság megítélése szerint a feltételek kellően célirá -
nyosak voltak.
78
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a vezetés nem 
vizsgálta meg megfelelően a javaslatokat annak megál -
lapítása érdekében, hogy valóban szükség volt-e vala -
mennyi feltételre az általános gazdaságpolitikai célok 
eléréséhez. A Bizottság 79. bekezdésre adott válasza 
a reform és a gazdaságpolitikai célok közötti kapcsolatra 
összpontosít.
79
Minden reform szorosan kapcsolódott a program 
céljaihoz, és ezeket a költségvetési helyzet javítását, 2. háttérmagyarázat – második francia 
bekezdés
A portugál hatóságok létrehoztak egy webalapú 
adatbázist a végrehajtott programintézkedésekről, 
amelyhez a Számvevőszék nem kapott hozzáférést. 
Ezért volt nehéz a Bizottság számára az, hogy könnyen 
benyújthassa az összes kért dokumentumot.
Magyarország esetében – ahogy a Bizottság azt 
ismertette a Számvevőszéknek – a rendeletek vagy 
törvények elfogadását jellemzően a Parlament és 
az (ingyenesen elérhető) magyar Hivatalos Közlöny 
megbízható webalapú jogtára alapján követték 
nyomon és ellenőrizték. Ez a fő oka annak, hogy az 
elfogadott jogi aktusok papíralapú példányát miért 
nem archiválták szisztematikusan a Bizottságban.
2. háttérmagyarázat – ötödik francia 
bekezdés
Az előrejelzési folyamatban szabványosított Excel-táb -
lázatokat használnak. A folyamat ezenkívül egyértelmű 
dokumentálási folyamatra, valamint a horizontális 
egységek által végzett minőség-ellenőrzésekre és 
felülvizsgálatokra, illetve a tagállami szakértőkkel való 
konzultációkra és belső megbeszélésekre támaszko -
dik. A költségvetési fület is tartalmazó szabványosított 
Excel-táblázatokat az egyes tagállamokkal foglalkozó 
szakreferensek is használják az előrejelzési években 
kialakult fejlemények nyomon követésére. Az egyes tag -
államokkal – különösen a programban részt vevő orszá -
gokkal – foglalkozó szakreferensek további eszközöket 
is alkalmaznak a költségvetési változók monitoringja 
során. Ezek a programtervezéstől, az ország jellemzőitől 
és a rendelkezésre álló adatok tagoltságától függnek.
75
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a legfrissebb 
programdokumentumokból lényeges információk 
hiányoznak. A Portugáliára és Írországra vonatkozó 
programdokumentumok nagyon alaposak voltak.
3. háttérmagyarázat
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy voltak „példák 
a szabályok be nem tartására”. Ahogy azt a Bizottság 
XI. bekezdésre adott válasza is tartalmazza, a Tanács 
által meghatározott általános gazdaságpolitikai felté -
telek „általánosak”, és nem céljuk a feltételek kimerítő 
listájának összeállítása.
A Bizottság válaszai 100
84
A Bizottság egyetért azzal, hogy az egyetértési meg -
állapodás feltételeinek meghatározása eltért a külön -
böző programokban a tekintetben, hogy jogi aktusok 
„tervezetére” vagy „elfogadására” irányuló köve -
telményt tartalmaztak. Ez azt tükrözte, hogy egyes 
esetekben a pénzügyi segítségnyújtásért folyamodó 
tagállami kormányok a hatalmi ágak szétválasztásának 
elvéből adódóan nem érezték úgy, hogy helyes lenne 
vállalásokat tenni, amelyek lekötik a parlamentjüket.
A Bizottság XII. bekezdésre adott válaszában foglal -
taknak megfelelően a kedvezményezett országok 
hozzájárulása a programok tervezéséhez és fejlesz -
téséhez az eltérő körülményeiket, valamint politikai 
preferenciáikat tükrözi. Mindkettő fontos tényező 
annak biztosításában, hogy a reformprogram tulajdo -
nosai maradjanak.
5. háttérmagyarázat
Bár a felügyeleti keretnek ez a reformja nagyon fontos 
volt Írországban – a válságot megelőző időszakban 
felmerülő hiányosságok miatt –, a program sikeres -
sége szempontjából még lényegesebb más refor -
mokat célozta meg az Oireachtas először a program 
pénzügyi szektori eleme által megkövetelt nagyon 
sűrű jogalkotási napirend közepette. Fontos volt időt 
szakítani a jegybanki felügyeletről és végrehajtásról 
szóló törvény alapján a CBI-re átruházandó megerő -
sített felügyeleti jogkörök megfelelő kalibrálására is. 
Ez a törvény 2013-ban lépett hatályba, és kiterjedt 
vizsgálati jogkört adományoz az információgyűjtésre 
és a helyszíni ellenőrzések lefolytatására, a szabályza -
tok kibocsátására és a szabályzat megszegése esetén 
a közvetlen jogorvoslati és végrehajtási intézkedések 
meghozatalára, valamint a bankok pénzügyi számlái -
nak független ellenőrzési értékelésének igénylésére.
85
Portugália esetében a feltételek száma egyenesen 
aránylott az ország által elszenvedett szerkezeti 
problémákhoz.
Ezenkívül az országok a szerkezeti problémákat ille -
tően nem voltak hasonló helyzetben. Ez megmagya -
rázza a programok szerkezeti elemeinek eltéréseit.a közigazgatás hatékonyságának növelését vagy az 
üzleti környezet fejlesztését célzó szakpolitikai refor -
mok szélesebb kontextusában kell vizsgálni. Lásd még 
a Bizottságnak a XII. bekezdésre adott válaszát.
80
Habár a Bizottság egyetért azzal, hogy a különböző 
országok következetlen módon való kezelése vagy 
a szükségtelen reformok megkövetelése a programirá -
nyítási folyamat számára továbbra is kihívást jelent, úgy 
véli, hogy helyénvaló és szükséges volt az, hogy a prog -
ramokat országspecifikusan irányítsák. Az országokban 
fennálló szerteágazó gazdasági, politikai és közigazga -
tási feltételek miatt ez a rugalmasság kívánatos. Ezek az 
országok olyan strukturális gyengeségekkel rendelkez -
hetnek, amelyek látszólag hasonlónak tűnnek, de eltérő 
szakpolitikákkal kezelhetők a legjobban.
Lásd még a Bizottságnak a XII. bekezdésre adott válaszát.
81
Az egyes szakpolitikai feltételek felülvizsgálatát vagy 
frissítését a programidőszak során változó körülmé -
nyekre adott indokolt válasznak kell tekinteni. A kezdeti 
egyetértési megállapodás nem lehet egy teljes körű 
szerződés, amely a program végrehajtása során felme -
rülő összes rendkívüli helyzetet szabályozza. Az egyet -
értési megállapodások élő dokumentumok, amelyeket 
rugalmasan kell hozzáigazítani az új gazdasági vagy 
végrehajtási kihívásokhoz.
82
Szükséges és megfelelő lépés volt az, hogy a progra -
mokat az országokra jellemző módon irányították. Az 
országokban fennálló szerteágazó gazdasági, politikai 
és közigazgatási feltételek miatt ez a rugalmasság 
kívánatos. Lásd még a Bizottság XII. bekezdésre és 4. 
háttérmagyarázatra adott válaszát.
4. háttérmagyarázat – második francia 
bekezdés
A munkanélküli-juttatások időtartamának csökkentése 
a munkanélküliség csapdái kockázatának csökkentésére 
irányult, és a helyes út felé tett lépés volt még akkor is, 
ha nem teljesítette a program feltételei által előírt köve -
telményeket. Ezt a lépést a reformok szélesebb körének 
részeként vizsgálták. A szociális párbeszéd fenntartását 
az erős reformcsomag véghezvitelének fontos tényező -
jeként tartották számon.
A Bizottság válaszai 101
Magyarország esetében a 2009 májusában meghatá -
rozott költségvetési kiigazítási pálya felülvizsgálatát, 
amely 2009-től 2011-ig kivételesen két évvel meghos z-
szabbította a túlzott hiány korrekciójára nyitva álló 
határidőt, a vártnál erősebb visszaesés részben szintén 
indokolta. További konszolidációs intézkedéseket is 
hoztak, amelyek egyértelmű elmozdulást jelentettek 
az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának 
javítása felé. A felülvizsgálat egy kevésbé prociklikus 
adópolitikai irányvonalat javasolt 2009-re, ezzel segítve 
a gazdaságban a lefelé húzó ördögi kör elkerülését.
Portugália esetében kétszer vizsgálták felül a költség -
vetési célt: az ötödik és a hetedik felülvizsgálat során. 
A célokat mindkét esetben a gazdasági kilátások jelen -
tős és váratlan rosszabbodását, illetve a vártnál kevésbé 
adóintenzív növekedést követően vizsgálták felül. Ezt 
mindkét felülvizsgálat megfelelési jelentése taglalja (II. 
és III. szakasz). Ezenfelül mindkét felülvizsgálatot alkot -
mánybírósági ítéletek előzték meg, amelyek jelentős 
hiányokat okoztak a költségvetésben. Ezek a tényezők 
nem álltak teljesen a kormány ellenőrzése alatt.
90
Az SNP lehetővé teszi, hogy bizonyos körülmények 
között újratervezzék a költségvetési kiigazítási pályát. 
Az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdésével 
összhangban eredményes intézkedéseket kell hozni, 
de az államháztartásra jelentős negatív hatással lévő, 
előre nem látható kedvezőtlen gazdasági események is 
bekövetkeznek.
Mivel nem létezik előre meghatározott algoritmus 
a költségvetési célok újratervezésére, a helyzetet eseti 
alapon vizsgálják. Indokolt esetben a jogszabályok sze -
rint és konkrét tényezők alapján áttervezhetik a költség -
vetési kiigazítási pályát. Az országspecifikus program -
dokumentumok – például a programok felülvizsgálatai 
vagy a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak címzett 
jegyzetek – megfelelően ismertetik azokat az eseteket, 
ahol több tényező negatívan befolyásolta a hiánycélo -
kat, vagy ahol azokat nem tartották be.
92
A programdokumentumokban az egyes kérdésekre 
való hivatkozás hiánya nem jelenti azt, hogy azokkal 
nem foglalkoztak. Például a romániai program esetében 
a romániai közszolgálatban a bérezés konkrét struktú -
ráját kifejezetten figyelembe vették a bércsökkentés 
megtervezésekor.A feltételek végső számának kicsi a jelentősége. 
A végső soron „magas strukturális tartalommal ren -
delkezőnek” minősített reformhoz számos „alacsony 
strukturális tartalommal rendelkező” előzetes lépés 
válhat szükségessé ahhoz, hogy azt megfelelően érté -
kelhessék és készíthessék el.
Ezen túlmenően a Bizottság 50. bekezdésre adott 
válaszának megfelelően annak értékelésekor, hogy 
az országok hasonló helyzetben vannak-e egy adott 
területen, nemcsak az adott szakpolitikai területen 
nyújtott teljesítményük statikus értékelését fontos 
megvizsgálni, hanem azt is, hogy mennyire képesek 
érdemi változást hozni. A „hasonló feltételek” fogal -
mát a követelmények általános tartalmát tekintve kell 
értelmezni, és nem a feltételek száma szerint.
88
A Bizottság számítja ki és teszi közzé a ciklikusan 
kiigazított mérleget és a strukturális mérleget, vala -
mint minden előrejelzési évben a további változókat. 
Ha a gazdasági feltételek (vagy ezek előrejelzései) 
megváltoznak, ez hatással lehet a ciklikus mérlegre. 
A gazdasági kilátásokban azonban felmerülhetnek 
a ciklikus mérleget nem befolyásoló, de a költség -
vetési helyzetre ható változások, például az inflációs 
előrejelzésekben keletkezett változásokon keresztül.
Másrészt ha egyik előrejelzési évről a másikra változá -
sok állnak be a ciklikus költségvetési helyzetben (vagy 
ennek előrejelzésében), ez nem jelenti automatikusan 
a hiánycélok túlzotthiány-eljárás vagy a program 
alapján történő felülvizsgálatát. A hiánycélok felülvizs -
gálata más tényezőkhöz is kapcsolódhat a gazdasági 
ciklus megváltozott kilátásain kívül, például a növeke -
dés eltérő összetételéhez, a bevételekhez és bevételki -
esésekhez, a potenciális növekedés változásaihoz vagy 
a kormány hatáskörén kívül eső egyéb tényezőkhöz. 
A Bizottság a hiánycélok felülvizsgálatáról való dönté -
sében kellően mérlegeli ezeket az elemeket.
89
A ciklikusan kiigazított mérleg felülvizsgálatai nem 
vezetnek – és nem vezethetnek – automatikusan 
a hiánycélok felülvizsgálatához, ahogy azt a Bizottság 
a 88. bekezdésre adott válaszában is ismerteti. Ezért 
nem érdemes közvetlen kapcsolatot felállítani az előre 
jelzett ciklikus mérlegek változásai és a hiánycélok 
felülvizsgálatának szükségessége között.
A Bizottság válaszai 102
6. háttérmagyarázat
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy Románia ese -
tében egyáltalán nem határoztak meg ilyen intézke -
déseket. A román Parlament által 2009. április 28-án 
elfogadott 2009. évi módosított költségvetésben 
foglalt intézkedéseket a kiküldetés és az egyetértési 
megállapodás aláírása közötti időkülönbség miatt 
nem foglalták bele az egyetértési megállapodás 
feltételeibe. A 2009. június 23-án aláírt egyetértési 
megállapodás 2009-re és 2010-re további fokozatos 
hiánycsökkentést illetően előírja, hogy „[ a] kiigazí -
tás főleg a kiadásokra összpontosít majd; csökkentik 
a közszférában dolgozók bérét, lefaragják az árukra és 
szolgáltatásokra fordított kiadásokat, mérséklik az állami 
szerveknek nyújtott juttatásokat, és csökkentik az olyan 
tételekre költött összeget, mint a járművek és az irodai 
felszerelés. Az uniós alapokból társfinanszírozott beru -
házási projektek elsőbbséget fognak élvezni .” A Romá -
niának nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi 
támogatásról szóló, 2009. május 6-i tanácsi határozat 
(2009/459/EK) 3. cikke (5) bekezdésének c)–g) pontja 
tartalmazza ezeket az intézkedéseket.
Magyarország esetében a 2009. és a 2010. évi költség -
vetési tervezetekben foglalt, igazolható deficitjavító 
hatásokkal rendelkező összes költségvetési konszoli -
dációs intézkedést beépítették az eredeti egyetértési 
megállapodásba vagy a későbbi módosított egyetér -
tési megállapodásokba.
98
A Bizottság az általa közzétett finanszírozási hiánytáb -
lázatok létrehozásához felhasznált számos háttéra -
datot tartalmazó fájlt bocsátott rendelkezésre. Egyes 
esetekben a finanszírozási hiány számítása mögött 
húzódó feltételezéseket igen tömören adták elő, így 
csupán ezen információk alapján nem lehet reprodu -
kálni a számítást.
Egy esetben (Magyarország) csak az IMF számította 
ki a finanszírozási hiányt, és a Bizottság elismeri, hogy 
nem tudta felmutatni a mögöttes számítások egy 
példányát. A Bizottság a válság fejlődésével együtt 
építette fel a finanszírozási hiányok számítására irányí -
tott kapacitását.A programirányítás gyenge 
kontrollokból adódó hiányosságai
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a kontrollok 
gyengék voltak. A Bizottság úgy véli, hogy megfelelő 
volt a programirányítás.
95 i.
A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a programcso -
porton kívül senki nem tekinti át a mögöttes számítá -
sokat és előrejelzéseket. Az értékeléseket és a ténye -
ket összevetették az IMF-fel (és az EKB-vel az európai 
pénzügyi stabilizációs mechanizmus programban 
részt vevő országok esetében), míg a Gazdasági és 
Pénzügyi Főigazgatóság felsőbb vezetői az előrejelzé -
seket és az általános következetességet ellenőrizték.
95 ii.
A Bizottság képviselői által végzett munkát a hie -
rarchia szerinti felettesek ellenőrizték, bár valóban 
nagyon erős időkényszer alatt kellett dolgozniuk. Lásd 
még a Bizottság 61., 69., 70. és 79. bekezdésre adott 
válaszát.
A finanszírozási hiányra vonatkozó becslések és így 
a programok pénzügyi keretösszegének mértéke 
fontos kérdés, amelyet az EU és az euróövezeti tagálla -
mok is komolyan vizsgálnak.
95 iii.
Lásd a Bizottság IX. és X. bekezdésre adott válaszát. 
A Bizottság elfogadja azt, hogy voltak gyengeségek 
a dokumentumkezelésben a programeljárások kezdeti 
szakaszában. A Bizottság komoly időhiánnyal küzdött, 
és hatékony és eredményes válságkezelési eljárásokat 
kellett létrehoznia. A válság körülményei nem tették 
lehetővé az alapos nyilvántartást.
A Bizottság válaszai 103
Az összesített pénzforgalmi szemléletű államháztar -
tási hiány előrejelzéseit ugyanakkor tartalmazza az 
„Írország gazdasági kiigazítási programja” című doku -
mentum és az ezt követő programdokumentumok.
Mindig vannak eltérések a pénzforgalmi szemléletű és 
az eredményszemléletű becslések között. Ugyanakkor 
nem volt szükség a pénzforgalmi szemléletű és az 
eredményszemléletű becslések közötti különbségek 
magyarázatára, mert ez utóbbiak voltak a legreleván -
sabb mutatók a program céljait tekintve, különösen 
mivel az uniós költségvetési felügyelet és a túlzotthi -
ány-eljárás is ezeket követeli meg.
99
A Bizottság részben egyetért a Számvevőszék érté -
kelésével. A Bizottság kiterjedt érzékenységi teszte -
ket végzett, de ezeket bizalmasan kezelte, hogy ne 
idézzen elő kedvezőtlen helyzeteket. Ezek rendkívül 
érzékeny információk voltak, és a nagyon volatilis 
pénzügyi piacok kontextusában valószínűleg nem lett 
volna helyes közzétenni őket.
Konkrétan Írország esetében az árfolyam- és kamatlá -
bakra gyakorolt sokkhatásokkal szembeni érzékenysé -
get mindig figyelembe vették a gazdasági és költség -
vetési előrejelzésekben. A „növekedési, költségvetési 
és pénzügyi válságok közötti káros visszacsatolási hur -
kot” igen jól megértették, amikor az írországi pénz -
ügyi segítségnyújtási programokat tervezték (lásd 
a 76. számú alkalmi kiadványt). Az EU–IMF program 
célja az volt, hogy megtörje ezt a visszacsatolási hur -
kot, például az államháztartásra ható kamatlábsokk 
külső pénzügyi segítségnyújtással való eltávolításával, 
és így biztonságot nyújtva a magánszektor számára 
(marzsok csökkentése).
100
Ha a „Tanács által meghatározott feltételek” a prog -
ram alatt elfogadott szakpolitikai feltételekre 
vonatkoznak, akkor azt egyértelműen a Bizottság 
végezte. Ha a „Tanács által meghatározott feltételek” 
a Tanács által a rendes uniós gazdasági felügyeleti 
keret szerint kibocsátott szakpolitikai iránymutatásra 
vonatkoznak, a Bizottság akkor is megfelelt a meglévő 
jogszabályoknak.98 i.
A magyarországi program méretét teljes mérték -
ben az IMF számításaira alapozták. Mivel a válság 
Magyarországon – amely elsőként kért pénzügyi 
segítséget – hirtelen következett be, lényeges előny -
nek tekintették, hogy a programcsoport képes volt az 
IMF szakértelmére támaszkodni. A számokat azonban 
a pénzügyi keretösszeg meghatározása előtt vizsgál -
ták az uniós tagállamok.
98 ii.
Írország esetében a Számvevőszék két eltérő állam -
háztartási mutatót hasonlít össze: a kumulált ESA 
szerinti eredményszemléletű hiányt és a pénzforgalmi 
szemléletű államháztartási hiányt. Bár mindkettő az 
államháztartás állapotát tükrözi, jelentős eltérések 
lehetnek a méretükben és az összetételükben. A két 
mutató összeegyeztetéséhez mindkét rendszer állam -
háztartási számláinak részletes ismerete szükséges. 
Az összeegyeztetést általában a statisztikai hivatalok 
végzik el az Eurostatnak küldött kétéves EDP-értesítés 
során.
Az előrejelzési időszakban a tagállami hatóságok által 
várhatóan az adóhatósági nyilvántartásba rögzítendő 
nagyobb pénzügyi ügyletek esetében feltételezése -
ket alkalmaznak, ami a kumulált ESA szerinti ered -
ményszemléletű egyenleggel szemben eltérésnek 
minősül. Ilyen nagyobb pénzügyi ügyletnek minősült 
a váltók visszafizetése, amely a hiány körülbelül 
9,3 milliárd EUR értékű részét tette ki. Ezen túlmenően 
a nemzeti vagyonkezelő ügynökség régebben további 
vészhelyzeti puffereket hozott létre az alapvető adó -
hatósági finanszírozási szükségletek számításain felül, 
így növelve a finanszírozási szükségletet, miközben 
ezeket a puffereket kihagyták az ESA szerinti hiány és 
adósság becsléseiből. A piacok extrém érzékenysége 
idején a konkrét részletek hiányát az ír hatóságok 
és a programpartnerek vonakodása okozta, hogy 
megosszák a konkrét hitelfelvételi konstrukciókat. 
A különbség más okai ahhoz kapcsolódnak, hogy 
a különböző intézmények költségvetési hiányra 
vonatkozó becslései között voltak bizonyos eltérések. 
A legkonzervatívabb becslést építették bele a finanszí -
rozási szükségletek számításába.
A programdokumentumok tartalmazzák a költség -
vetési előrejelzések és a finanszírozási szükségletek 
számításainak főbb elemeit, és lábjegyzetben megem -
lítenek néhány eltérést a kettő között.
A Bizottság válaszai 104
103
A programokkal rendelkező országoknak is meg 
kellett felelniük a túlzotthiány-eljárás szabályainak, 
amelyek meghatározzák a költségvetési célok kere -
teit. Ezeket a költségvetési célokat az ESA-definícióval 
összhangban kell meghatározni.
Ahol a bankmentési műveletek jelentős, ugyanakkor 
nehezen megjósolható hatással lehetnek a költség -
vetési eredményekre, ezeket a műveleteket kihagyták 
a program költségvetési céljaiból.
Írország esetében a Bizottság egyértelműen fogalma -
zott a mögöttes hiány meghatározásával kapcsolat -
ban, amelynek következetesnek kellett lennie – és az 
is volt – a nemzeti számlák rendszerével. A költségve -
tési cél meghatározása ezért hagyta figyelmen kívül 
a bankoknak nyújtott közvetlen támogatás hatását.
A Bizottság így számolta ki a mögöttes hiányt: állam -
háztartási hiány mínusz a pénzügyi szektor megmen -
tésére irányuló intézkedések részeként a bankoknak 
nyújtott hiányt növelő tőketranszferek. A pénzügyi 
szektort támogató intézkedések mértékét a „hiány -
növelőként beállított tőkeinjekciók (tőketranszfer)” 
sorban tartalmazza az Eurostat által közzétett „Pénz -
ügyi válságra vonatkozó kiegészítő táblázat”. Ez a sor 
ugyanakkor néha olyan tőketranszfert is magában 
foglal, amely nem számít túlzotthiány-eljárási célú 
pénzügyi segítségnyújtási intézkedésnek. Például az 
Anglo Irish Bank törzsrészvények formájában történő 
osztalékfizetését tőketranszfernek tekintették.
104
Írország esetében a „Programfelügyelet” táblázatot 
a programidőszakon belül az egyetértési megálla -
podás mellékleteként biztosították. Ez részletesen 
tartalmazta a különböző követelményeknek való meg -
felelés állapotát. A táblázatban feltüntetendő adatok 
a program időtartama során egyre több részletet 
tartalmaztak.
Románia esetében a szerkezeti reformokban történt 
előrelépéseket témánként, és nem feltételről felté -
telre jelentették be. A Bizottság egyetért azzal, hogy 
ez nehézkessé teheti az olvasó számára a megfelelés 
állapotának teljes körű értékelését.101
Lásd a Bizottság XV. bekezdésre adott válaszát.
Az ESA szerinti hiány alkalmazását nem csak a túlzott -
hiány-eljárás indokolta. Érdemes lenne kiegészíteni 
a Számvevőszék megjegyzését a nemzeti számlák 
érdemeinek és a költségvetési felügyelet keretében 
az ESA szerinti eredményszemléletű hiány kontra 
pénzforgalmi szemléletű hiány különbségének 
magyarázatával. Ha kizárólag a pénzforgalmi mérleg -
gel dolgoznak, ez növeli a bizonytalanságot ahelyett, 
hogy csökkentené, mivel ez megnyitná a lehetőséget 
a kormányok előtt, hogy játszhassanak bizonyos ügy -
letek kifizetésének időzítésével a hiánycélok teljesítése 
érdekében.
102
A statisztikai felülvizsgálatok lehetőségének megléte 
nem szolgálhat a pénzforgalmi költségvetési célokra 
való áttérés indokául. A pénzforgalmi rendszer más 
típusú bizonytalanságokat hozna még hátrányosabb 
következményekkel a költségvetési feltételrendszer 
megbízhatóságára .
Lásd még a Bizottság XV. bekezdésre adott válaszát.
102 i.
A Magyarországra vonatkozó állítás tényszerűen 
helyes, és egy utólagos statisztikai felülvizsgálatra utal 
(lásd a Bizottság 90. bekezdésre adott válaszát).
102 ii.
A Romániára vonatkozó állítás tényszerűen helyes, és 
az Eurostat által validált utólagos adat-felülvizsgálatra 
utal, amely kívül esik az előrejelző ellenőrzési körén. 
A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság július 26.–augusz -
tus 5. közötti kiküldetésről szóló 2010. augusztus 23-i 
jegyzete továbbá a 13. oldalon tartalmaz egy háttér -
magyarázatot, amely megmagyarázza a folyó hiány és 
az ESA 95 szerinti hiány közötti különbséget Románia 
esetében.
102 iii.
Az írországi felülvizsgálatra a mobiltelefonos licenszek 
2012 és 2013 közötti értékesítéséből származó bevéte -
lek (Eurostat által validált) átsorolása miatt volt szük -
ség, amely kívül esik az előrejelző ellenőrzési körén.
A Bizottság válaszai 105
7 . háttérmagyarázat – negyedik francia 
bekezdés
A portugál programban a helyi önkormányzatok átszer -
vezésére vonatkozó feltétel nem csak az önkormányza -
tokra vonatkozott. Az eredeti egyetértési megállapodás 
feltétele úgy szólt, hogy „ A helyi kormányzati közigaz -
gatás átszervezése. Jelenleg 308 település és 4259 község 
létezik. 2012 júliusáig a kormány konszolidációs tervet 
dolgoz ki ezeknek a jogalanyoknak az átszervezése és 
számának jelentős csökkentése céljából ”.
Az ennek a feltételnek való megfelelést a programok 
számos felülvizsgálati jelentésében publikálták. Ebben 
a kérdésben a szakpolitikai feltételrendszer idővel fej -
lődött, és figyelembe vette az erős politikai ellenzéket. 
A 2013. szeptemberi helyi választások után a községek 
(freguesias ) számát 2882-re csökkentették. Bár a tele -
pülések számát nem csökkentették, egy új jogszabályt 
fogadtak el a településközi közösségek létrehozásáról.
107 i.
Az Írországra felhozott példa azt mutatja, hogy 
a többéves költségvetési keretre vonatkozó feltételt 
teljes mértékben teljesültnek tekintették. A Bizottság 
ugyanakkor többször is egyértelművé tette a negyed -
éves felülvizsgálataiban, hogy aggályai voltak a keret 
bizonyos elemeivel kapcsolatban. A 2014. évi európai 
szemeszter keretében ismét felhozta ezt a témát.
107 ii.
Portugáliában a két régió és a 308 település magas 
fokú autonómiájára tekintettel a Bizottságnak el 
kellett fogadnia, hogy a regionális és helyi köz- és 
magánszféra közötti partnerségekre és az állami 
tulajdonban levő vállalatokra vonatkozó konszolidált 
rendszeres jelentéstétel nem volt megvalósítható, és 
aránytalan mennyiségű adminisztratív erőforrásokat 
igényelne.
109
A Bizottság egyetért azzal, hogy az IMF-fel folytatott 
együttműködés segítette a Bizottságot a programok 
irányításában, ahogy tapasztalatot szerzett a válságke -
zelésben. A Bizottság ugyanakkor nem ért azzal egyet, 
hogy a Számvevőszék által feljegyzett gyakorlatokat 
csak a programok elindulását követően vezették be. 
A Bizottság előrejelzési táblázatai már akkor sokkal 
részletesebbek voltak, mint az IMF táblázatai. A Bizott -
ság kiküldetésért felelős programcsoportjai már 
a kezdetektől nagyobbak voltak az IMF-csoportoknál 105
A Bizottság közzétette, hogy milyen mértékig telje -
sültek a feltételek. Jellemzően a „nem tartották be” 
címkét csak akkor használták, ha egyértelművé vált, 
hogy az adott feltétel egyhamar nem teljesül. Gyakran 
nagyon ambiciózus határidőket tűztek ki, hogy ezzel 
is elősegítsék a gyorsabb cselekvést. Ha a reform 
előrehaladt, a „betartották” és a „nem tartották be” 
között megfelelőbbnek bizonyult egy köztes kifejezés 
használata.
Konkrétan Írország esetében a „Programfelügyelet” 
táblázatot egy mellékletként csatolták, amely részlete -
sen tartalmazta a különböző követelményeknek való 
megfelelés állapotát. Ezeket „betartották” vagy „nem 
tartották be” kategóriába sorolták.
106
Sok esetben a monitoring részletes eredményeit 
a felülvizsgálati jelentés fő szövegében tárgyalták, és 
nem magában a monitoringtáblázatban. Különösen 
ez volt a helyzet a „folyamatban” vagy az „elhalasztva” 
feltételek esetében. Ahogy a programok haladtak 
előre, egyes feltételek és kísérő nyomon követő folya -
matok összeolvadtak más feltételekkel, vagy a prog -
ram más szakaszába helyezték át őket.
7 . háttérmagyarázat – második francia 
bekezdés
Az adminisztratív kapacitás megerősítésében elért 
fejleményeket és az uniós alapok felhasználásának 
elősegítésére irányuló intézkedéseket a kiküldetési 
jelentések tartalmazzák. Lásd például a Gazdasági és 
Pénzügyi Bizottság 2010. augusztus 23-i jegyzetének 
17. oldalán a 37. bekezdést, amely a július 26.–augusz -
tus 5. közötti kiküldetésről szól.
7 . háttérmagyarázat – harmadik francia 
bekezdés
A Bizottság egyetért azzal, hogy Románia esetében 
nem jelentette be az előrelépéseket ebben a konkrét 
intézkedésben. Ez azért történt, mert a figyelem az 
adószedés javítására és az adókijátszás és adócsalás 
csökkentésére terelődött, amelyhez technikai segítsé -
get az IMF és a Bizottság Adóügyi és Vámuniós Főigaz -
gatóságának kiküldetései nyújtottak (lásd a Gazdasági 
és Pénzügyi Bizottság július 26.–augusztus 5. közötti 
kiküldetésről szóló 2010. augusztus 23-i jegyzete 14. 
oldalának 27. bekezdését).
A Bizottság válaszai 106
III. rész
A kibocsátáskori árszintek esetenként 
a kezdeti banki iránymutatásnál 
magasabbak voltak
Ezek az eltérések a kötvénykibocsátási eljárás 
velejárói.
121
Bár hivatalos „bemutató- vagy ajánlatkéréseket” 
2011-től kezdve küldtek a bankoknak (vagyis minden 
európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus szerinti 
ügyletre), 2010-ig találkozókon és konferenciahívá -
sokon keresztül gyűjtöttek ajánlatokat a bankoktól, 
és „bankválasztási feljegyzésekben” dokumentálták 
őket. Ezeket 2008 decemberétől, a válsággal kapcso -
latos legelső fizetésimérleg-ügylet óta készítették, és 
a Számvevőszék rendelkezésére bocsátották.
122
A Számvevőszék egyszerűen a bankok ajánlatai -
ban szereplő kezdeti árazási iránymutatással való 
összehasonlítás révén vizsgálta meg, hogy a kötési 
időpontban érvényes árazási szint indokolt volt-e, 
és figyelmen kívül hagyta a két dátum közötti piaci 
fejleményeket. A Számvevőszék által említett két eset 
egyetlen „ajánlatkérésre” vonatkozik. E két esetben 14 
és 23 napos időszak telt el a kezdeti árazási iránymu -
tatás és a kötési időpontok között. A kezdeti árazási 
iránymutatástól való eltérések általában – és különö -
sen ilyen hosszú időszak esetén – a folyamat velejárói.
Ezt a megfigyelést a Számvevőszék 118. bekezdésben 
adott megfigyelésére tekintettel kell megvizsgálni, 
mely szerint az „adósság végső költsége összhang -
ban állt a hasonló szereplők által végrehajtott piaci 
ügyletekével”.
123
A Bizottság kiemeli, hogy az azonosított gyengesé -
gek csak a 2010-ig tartó időszakra vonatkoztak, és 
kizárólag dokumentációs problémákra korlátozódtak. 
Azaz nem magához az adósságkezelési eljáráshoz 
kapcsolódtak.a Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság mellett más 
Főigazgatóságok részvétele miatt.
111
Az informális megállapodások is jól működtek. Az 
információcsere nagyon alapos volt, és nincs bizonyí -
ték arra, hogy a hivatalosabb megállapodások hiánya 
problémákat vetett volna fel.
111 iv.
Az intézmények eltérő döntéshozatali eljárásokat 
alkalmaznak, és nem tűnik reálisnak előre meghatá -
rozni egy vitamegoldási eljárást, amely majd tény -
legesen megkönnyíti a potenciális nézeteltérések 
megoldását.
114
Írországban az EKB a monetáris politikával foglal -
kozó független intézményként nem nyújtott belső 
információt a Bizottságnak. Idetartozik a tehermeg -
osztással kapcsolatos belső vitaanyagáról szóló vagy 
ahhoz kapcsolódó információ is. Az EKB független 
státuszából eredően a Bizottság nincs olyan helyzet -
ben, hogy ilyen információkat kérjen az EKB-től. Mivel 
az EKB által nyújtott finanszírozás majdnem elérte 
Írország éves GDP-jét, a program sikeréhez alapvető 
fontosságú volt az EKB általi folyamatos finanszírozás. 
A Bizottság és az IMF ezért fogadta el ezt a feltételt. 
Az azóta történt fejlemények igazolták az elsőbbségi 
kötvénytulajdonosok hitelezői feltőkésítése ötletének 
elvetését. Az ír adósság nyilvánvalóan fenntartható, 
a CDS-felár Franciaország, Belgium és Szlovákia szint -
jét közelíti, Írország hitelbesorolásán javítottak, és az ír 
bankok a legtöbb EKB-hitelt visszafizették.
Az elsőbbségi kötvénytulajdonosok hitelezői feltő -
késítése ötletének elvetését ebben a kontextusban 
kell vizsgálni. Létezett átalánygarancia a betétekre, 
amelyet az ír hatóságok találtak ki. Az ilyen lépés 
előnyeit is össze kellett mérni a költségekkel a más 
bankokra tovagyűrűző hatásokra és a perek kockáza -
tára tekintettel.
A Bizottság válaszai 107
129
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a kibocsátást vezető 
bankok kiválasztása mindig a meglévő eljárásoknak 
megfelelően történt, és megfelelő módon dokumen -
tálásra került. Kezdetben a „bankválasztási feljegy -
zésekre” alapozták a folyamatot, és 2011 januárjától 
tovább formalizálták azt az „ajánlatkérésre” vonatkozó 
eljárás alapján.
130
A Bizottság úgy véli, hogy e tekintetben megfelelt 
a meglévő szabályoknak és előírásoknak, illetve a piaci 
gyakorlatoknak. A bankok továbbá az értékpapírokra 
vonatkozó tagállami szabályok hatálya alá is tartoz -
nak, például a kibocsátás előtti helyzetelemzésre és 
a bennfentes kereskedelem megelőzésére vonat -
kozó szabályok alá, amelyek további biztosítékot 
jelentenek.
Ezenkívül a piaci visszaélésekről szóló, 2014. április 16-i 
596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 
(HL L 173., 2014.6.12., 1. o.) 6. cikke (2) bekezdésének 
a) pontja, amely 2016. július 3-ától alkalmazandó 
a kibocsátókra, kifejezetten felmenti az Unió ügyleteit, 
megbízásait vagy magatartását e rendelet hatálya alól.
133
Az allokációs stratégiát a vezető bankokkal előzetesen 
megtárgyalják, és sztenderd megközelítést alkalmaz -
nak a piaci gyakorlatnak megfelelően. Az allokációt 
a szindikátussal szoros együttműködésben végzik, 
és minden megbízást átláthatóvá tesznek a Bizott -
ság számára, aki teljes körűen irányítja a folyamatot, 
és megadja hozzájárulását a végső allokációhoz. Az 
összes allokációs táblázat a Bizottságnál rendelkezésre 
áll.
134
Az EU által az európai pénzügyi stabilizációs mecha -
nizmusnak adott megbízólevél állandó elemeként 
vezették be 2011 januárjától a hivatalos „másodlagos 
piaci kötelezettséget”.
135
Bár a Bizottság 2012 óta hivatalosan ellenőrzi a másod -
lagos piac likviditását, fontos megjegyezni, hogy az 
nem általános gyakorlat, hogy a kibocsátók általános -
ságban ellenőrzik a másodlagos piac likviditását.A Bizottság elismeri, hogy az első években voltak 
hiányosságok a hitelfelvételi folyamat dokumentáci -
ójában, de a folyamatot megfelelően kezelték, és ez 
nem volt hatással a kimenetelre.
A Bizottság úgy véli, hogy az első években a vezető 
bankok kiválasztása versenyen alapult, bár nem volt 
teljesen dokumentált. A nem nyilvános anyagok vagy 
belső információk közzététele elleni óvintézkedéseket 
illetően a Bizottság megfelel a meglévő szabályoknak 
és előírásoknak, illetve a piaci gyakorlatoknak a finan -
szírozási műveletek végrehajtása során. Ezen túlme -
nően a finanszírozási ügyletekben részt vevő bankok 
az értékpapírokra vonatkozó tagállami szabályok 
hatálya alá is tartoznak, például a bennfentes keres -
kedelem megelőzésére vonatkozó szabályok alá, ami 
további biztosítékot jelent a Bizottság számára.
Az allokációs stratégiát a vezető bankokkal előzetesen 
megtárgyalják, és sztenderd megközelítést alkalmaz -
nak a piaci gyakorlatnak megfelelően. Az allokációs 
szabályok ezért minden résztvevő számára teljesen 
egyértelműek. A végső allokációról a Bizottság dönt.
A másodlagos piaci tevékenységek nyomon követését 
2012-ben formalizálta a Bizottság.
Az eladási és vételi ajánlatok közötti árrés szintje több 
különböző paramétertől függ.
127
A Bizottságnak kivételesen nehéz körülmények között 
kellett elvégeznie a hitelfelvételi műveleteket. Ennek 
ellenére a piaci gyakorlatokkal összhangban, sikere -
sen kezelte a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok 
kibocsátását.
128
Bár a Bizottság elismeri, hogy az adósságkezelési 
eljárások kézikönyvét idővel frissítették, a folyamatot 
a kezdetektől fogva egyértelműen, külön feljegyzé -
sekben dokumentálták. A Bizottság hangsúlyozza, 
hogy a jobb minőségű dokumentáció 2011 januárjától 
számítható. A Számvevőszék jelentésének elkészítése 
idejében már több mint 4 éve vezették be és használ -
ták a dokumentációt az európai pénzügyi stabilizá -
ciós mechanizmus szerinti ügyletekre, amelyek mind 
számban, mind volumenben az ügyletek többségét 
teszik ki.
A Bizottság válaszai 108
140
Fontos megjegyezni, hogy Portugália nem használta 
fel maradéktalanul a program során elérhető összes 
pénzügyi támogatást, és hogy jelentős államkincstári 
pufferrel zárta a programot.
A monetáris feltételek enyhítése az ír programra is 
igaz.
141
A program alatt az IMF-kifizetéseket szokványos 
esetben a jegybanknak továbbították, hogy deviza -
tartalékokat képezzen, míg az EB kifizetéseit a Pénz -
ügyminisztérium kapta meg a költségvetés finanszí -
rozására. 2010-ben bizonyos IMF-kifizetések történtek 
a Pénzügyminisztérium irányába is a költségvetés 
finanszírozása érdekében. Ennek oka az volt, hogy 
a költségvetési hiány az eredetileg vártnál magasabb 
volt az alacsonyabb növekedés és a szakpolitikai 
mulasztások miatt, és a jegybank tartalékai megfe -
lelő szinten álltak. Ebből azonban nem vonható le az 
a következtetés, hogy a jegybank közvetve fedezte 
a kormány finanszírozási többletigényeinek egy 
részét. A kormánynak a program során az összes adósi 
kötelezettségét sikerült törlesztenie és refinanszíroz -
nia. A monetáris politika, amely a független jegybank 
kizárólagos illetékességébe tartozik, természetesen 
szintén hatással van a belföldi finanszírozási feltéte -
lekre. Ezt azonban nem szabad közvetett támogatás -
nak tekinteni.
146
A Magyarországról szóló állítás nem veszi figyelembe 
az uniós alapok egyre növekvő felhasználását.
147
Az új intézkedések bevételnövelő hatása és a gazda -
sági tevékenység visszaesése miatti bevételcsökkenés 
között fogalmilag különbséget kell tenni. Egy adó -
reform tényleges hatását nem lehet a gazdaságban 
a bevételek általános teljesítménye alapján megítélni. 
A reform hiányában követendő alternatív forgató -
könyv becslése szükséges ehhez.136
Az, hogy az árrések bankonként eltérőek, teljesen 
normális, különösen, ha figyelembe vesszük a piaci 
szereplők számát.
138
A program kezdetekor megbecsült finanszírozási 
hiány nem egy terv. Ez csak a program során telje -
sítendő finanszírozási szükségletek becsléséből áll, 
amelybe puffert is elhelyeztek – egyes esetekben 
explicit módon –, ami az ilyen becslésekben rejlő 
bizonytalanságot tükrözi. A puffer annak biztosítására 
szolgál, hogy a vártnál rosszabb kimenetelek esetén 
is elegendő pénzforrás álljon rendelkezésre, hogy 
megteremtse a befektetői bizalmat, és támogassa 
a gazdasági fellendülési folyamatot.
139
A Lehman-csődöt követő korai programokba foglalt 
biztonsági tartalékok tükrözik az akkoriban érzé -
kelt bizonytalanság fokát és annak szükségét, hogy 
biztosítsák az elegendő pénzügyi keretösszeget. 
A bankszektor igényeit különösen nehéz előre látni, 
így jelentős biztonsági tartalék képzése szükséges az 
olyan országokban, mint Írország, ahol a bankszektor 
komoly nehézségekkel küzd. A pénzügyi keretösszeg -
nek elég nagynak kellett lennie ahhoz, hogy ellensú -
lyozza ezt a bizonytalanságot és biztosítsa a piacot 
arról, hogy minden igényt kielégítenek. Ezért várható 
az, hogy – hacsak nem következnek be kedvezőtlen 
folyamatok – a finanszírozási igények a keretösszeg 
alatt maradnak.
139 (iv)
Az IMF-hitelek határidő előtti visszafizetése az orszá -
gok sikeréhez köthető – és tágabb értelemben a prog -
ramokhoz – azáltal, hogy kellően olcsó rátákkal tudták 
elérni a piacot, és így a korai visszafizetést politikailag 
és pénzügyileg előnyössé tették. A korai visszafizetés 
és a kisebb finanszírozási igény összekapcsolásához 
olyan feltételezéseket kellene megfogalmazni, ame -
lyek nem biztos, hogy megállnának. Ahogy azt már 
máshol is jelezték, a programfinanszírozásba a piacnak 
való jelzésként biztonsági tartalékok is beépültek, 
és ezek a programok sikeréhez elengedhetetlenek 
voltak.
A Bizottság válaszai 109
Közepes jövedelmű, nem euróövezeti gazdaságként 
Románia sokkal inkább ki van szolgáltatva az állam -
adóssága szintjének, mint a magasabb jövedelmű 
euróövezeti országok. A program elfogadásakor 
a román államadósságra vonatkozó kamatlábak 
300 bázisponttal nőttek, ami azt sugallta, hogy a nem -
zetközi pénzpiacokon aggályok merültek fel az ország 
szuverén pénzügyi pozícióját illetően.
153
Bár az átmeneti költségvetési intézkedések nem 
hoznak tartós változást a mögöttes költségvetési 
egyenlegre, tartós hatást gyakorolhatnak az adósság -
állományra, és így javíthatják vagy ronthatják a hosszú 
távú fenntarthatóságát.
A program évei során nem minden átmeneti intézke -
dést a hiánycélok teljesítése érdekében hoztak meg. 
Egyes esetekben átmeneti vagy egyszeri intézkedések 
voltak szükségesek (például a bankok támogatására 
szolgáló intézkedések), vagy azok a kormány hatókö -
rén kívül estek (például számvevőszéki határozatok). 
Az átmeneti intézkedéseket egy idő után szerkezeti 
intézkedésekkel kellett felváltani, hogy biztosítsák 
a célok folyamatos teljesülését.
Az EU költségvetési felügyeleti kerete fontos különb -
séget tesz az államháztartási egyenleg (amely az 
egyszeri intézkedéseket tartalmazza) és a strukturális 
egyenleg között, amely a tartós költségvetési kiigazí -
tást méri (kivéve az egyszeri intézkedéseket). Ez az oka 
annak, hogy a túlzott hiánnyal küszködő országoknak 
nemcsak azt ajánlják, hogy névleges értéken korri -
gálják a hiányt (vagyis a hiányt a Szerződésben a GDP 
3%-ában meghatározott küszöbérték alá mérsékeljék), 
hanem azt is, hogy a névleges célt teljesítő, konkrét 
szerkezeti kiigazítást alkalmazzanak erre.
Ezért az egyszeri és átmeneti intézkedések puszta 
létezése nem mond ellent automatikusan a túlzott 
hiány fenntartható korrekciójával.
153 i.
Érdemes hozzátenni, hogy Portugáliának 2010-ben 
a GDP 2,8%-ával, 2011-ben a GDP 0,6%-ával meg -
egyező egyszeri kiadásnövelő intézkedésekkel is 
szembe kellett néznie.148
Nem minden említett jogi aktus idézett elő olyan 
változásokat, amelyek hatással vannak az adóbevéte -
lek GDP-hez viszonyított arányára, és nem mindegyik 
kapcsolódik fizetésimérleg-program feltételrendsze -
réhez. A változások bevezetése összetett indokok 
alapján történt.
A Bizottság közös válasza a 150. és 
a 151. bekezdésre
A strukturális egyenleg változására nemcsak a megha -
tározott célok és a célok teljesítéséhez hozott szak -
politikai választások, hanem a kormány hatáskörén 
kívül eső, a külső környezettel kapcsolatos számos 
más tényező is hatással volt. Idetartoznak az inflációs 
ráták, a növekedés összetétele, a hitelfelvételi költsé -
geket befolyásoló piaci hangulat, valamint az utólagos 
adat-felülvizsgálatok. A célok meghatározásánál az 
alábbiakban meghatározott kapcsolatokon túllépő 
országspecifikus megfontolásokat is figyelembe vet -
ték. Ezért a 150. és 151. bekezdésben említett változók 
közötti kapcsolatok összetettek. Ennek megfelelően 
az országok e kapcsolatok alapján történő telje -
sítményértékelése nem biztos, hogy árulkodó lesz 
a program előtt leküzdendő kihívások vagy a program 
utáni eredmények tekintetében.
Bár általában a gyengébb kezdeti költségvetési 
pozíció szavatolja a gyorsabb ütemű konszolidá -
ciót, ezt a tényezőt nem szabad a többi korrekcióra 
szoruló költségvetési egyensúlytalanságra ható, néha 
országspecifikus tényezőtől elkülönítve vizsgálni. Azt 
is fontos megemlíteni, hogy a Tanács által a túlzott 
hiány (mögöttes ajánlott szerkezeti kiigazítással való) 
korrekciójára kiszabott időtartam nem biztos, hogy 
egybeesik a programidőszakkal.
152
A programokban megállapított költségvetési kiigazí -
tást a tényezők széles skálája alapján határozták meg. 
Figyelembe vették az államadósság kezdeti szintjét, 
de más országspecifikus tényezők is fontos szerepet 
játszottak a folyamatban.
A Bizottság válaszai 110
160 iii.
Bizonyos reformok esetében a kívánt hatások csak hos z-
szabb távon, a program lezárultát követően valósulnak 
meg.
161
A reformok visszafordítása esetében a magyar esetre 
való hivatkozás (közszféra béreinek csökkentése) nem 
tűnik megfelelőnek, mivel ezen a területen a legfonto -
sabb takarékossági intézkedés (a 13. havi bér eltörlése) 
érintetlen maradt. A gyermekek után járó támogatások 
és a költségvetési irányítás területén explicit reformvis z-
szafordítások figyelhetők meg.
164
Lásd a Bizottság válaszát a 10. háttérmagyarázatra.
10. háttérmagyarázat – első albekezdés
Magyarországon a bankszektor alacsony érdeklődését 
az is magyarázta, hogy a nyugat-európai anyabankokkal 
hozott koordinációs erőfeszítések végül sikerrel zárul -
tak, amit a program elindításakor és a banktámogatási 
csomag tervezésekor nem lehetett előre látni. Különö -
sen a legnagyobb külföldi tulajdonban lévő kereske -
delmi bankok vállalták azt, hogy teljes kitettségüket 
fenntartják Magyarország felé először a jegybankkal 
való kétoldalú megállapodás, és később az európai 
bankkoordinációs kezdeményezés többoldalú kereté -
ben. Ez az összetett lépés előmozdította a pénzügyi 
stabilitást és a befektetői bizalmat szélesebb körű regio -
nális szemléletben is.
10. háttérmagyarázat – ötödik 
albekezdés
A portugál közszférában közel 10%-kal csökkent a fog -
lalkoztatás 2011 és 2014 között, amely az egyetértési 
megállapodásban előírt 2%-os éves csökkentést meg -
haladja. Mivel a köztisztviselőket nem lehet elbocsátani, 
a csökkentés jelentős részét úgy lehetett elérni, hogy 
a távozó munkavállalók után nem vettek fel újakat. 
A korkedvezményes nyugdíjazás a személyzeti állomány 
csökkentésének egy speciális részét képezte. Ez jelentős -
nek bizonyult, ám ez nem jelenti azt, hogy a költségve -
tési hatása korlátozott volt. A kormány további intézke -
déseket vezetett be az állományi létszám csökkentésére, 
például a kölcsönös megállapodást a végkielégítési 
rendszerről. Az állomány és a bérszintek csökkentésének 
általános eredményeképpen a közszféra bérköltségei 
közel 17%-kal csökkentek 2010 és 2014 között.153 iii.
A Románia ellen zajló túlzotthiány-eljárást a 2012-es 
gazdasági adatok alapján megszüntették. A túlzott -
hiány-eljárás megszüntetésének fontos feltétele 
a korrekció fenntarthatósága, vagyis a hiánynak hitelt 
érdemlően a GDP 3%-a szerinti küszöbérték alatt kell 
maradnia a vonatkozó bizottsági előrejelzés előrejel -
zési időszaka alatt. Ehhez kapcsolódóan az előrejelzés 
a kormány által hitelt érdemlően bejelentett és kellő 
mértékben részletezett intézkedésekre alapul.
153 iv.
Az írországi felelősségi garanciák elsődleges célja nem 
bevételnövelő intézkedés meghozatala volt.
155
A Bizottság úgy véli, hogy nincs értelme összehasonlí -
tani a program végén az IMF és a Bizottság a feltételek 
teljesülésére vonatkozó adatait, mert a két intézmény 
eltérő referenciaértékekhez méri őket.
Egyes határidőket a végrehajtás ösztönzése céljából 
igen ambiciózus módon határoztak meg, de ezeket 
később a program fejlődéséhez igazították.
158
A Bizottság véleménye szerint a Számvevőszék által 
használt „strukturális tartalom” fogalma nem meg -
felelő mérték a szakpolitikai intézkedések elemzésé -
hez és a fontosságukra vonatkozó következtetések 
levonásához. A több közbenső lépést megkívánó (és 
ezáltal a Számvevőszék által „alacsony strukturális tar -
talommal” rendelkezőként meghatározott) feltételek 
legalább annyira fontosak lehetnek, mint az egyértel -
műbben végrehajtható feltételek.
A feltételek strukturális tartalma szerinti besorolás 
nem ragadja meg az egyedi feltételek lényegét és 
fontosságát. A legkritikusabb strukturális reformok 
nagy részéhez közbenső lépések szükségesek, például 
felülvizsgálatok vagy konzultációk (amelyeket „ala -
csony strukturális tartalommal” rendelkezőnek tekin -
tenek), mielőtt a reformot végül törvényben elfogad -
ják és végrehajtják. A Számvevőszék által alkalmazott 
„magas strukturális tartalom” besorolás tehát nem 
a „fontos” szinonimája.
A Bizottság válaszai 111
Lásd a Bizottság 176., 177 . és 178. 
bekezdésre adott válaszát
Magyarországon a háztartások devizában való eladó -
sodottsága (túlnyomórészt svájci frankban) a prog -
ramidőszakban (vagyis 2010 első negyedévéig) nem 
volt különösebben égető szakpolitikai probléma.
A devizában való belföldi hitelezés nem szerepelt 
problémaként az euróövezeti programokban vagy 
Lettországban, ahol létezett egy programpolitikai cél -
kitűzés az euró árfolyamrögzítésének fenntartásáról.
Romániában olyan feltételeket állapítottak meg, ame -
lyek célja a devizában való hitelezés megnyirbálása/
korlátozása volt a pénzügyi szektort célzó és általa 
szorosan nyomon követett szabályozások által. A jegy -
bankkal állandó párbeszédet folytattak. A devizában 
denominált hitelezéssel kapcsolatos sérülékenység 
kezelése érdekében a Román Nemzeti Bank 2011-ben 
olyan intézkedéseket fogadott el, amelyek célja az 
volt, hogy csökkentsék a fedezet nélküli fogyasztói 
devizahitelek népszerűségét. Ezek közül néhányat 
később ki is terjesztettek a fedezet nélküli kis- és 
középvállalkozásokra az Európai Rendszerkockázati 
Testület (ERKT) ajánlásaival összhangban. A program -
feltételek részeként az „Első Otthon – Prima Casa” 
program keretében a román kormány 2013 augusz -
tusától nem nyújtott több állami kezességvállalást 
a devizában denominált jelzáloghitelekre.165
Az euróövezeti programok a költségvetési és pénz -
ügyi stabilitás visszaállítását, valamint a versenyké -
pesség növelését célozták meg a strukturális hiányos -
ságok kezelésével. A külső egyenlegek helyreállítása 
az euróövezeti programok feltételeinek egyik imp -
licit része volt, de nem igényelt azonnali lényeges 
figyelmet.
A folyó fizetési mérleget és a kereskedelmi mérleget 
nem szabad elszigetelve alkalmazni a versenyképes -
ség mérésére, mivel a külső egyenlegeket a struktu -
rális változások és a ciklikus tényezők is befolyásolják. 
Ez azt feltételezi, hogy a javulás egy része leállhat, 
ha a ciklikus feltételek javulnak. Ha kizárólag a folyó 
fizetési mérleget vagy a kereskedelmi mérleget vizs -
gáljuk a mögöttes mozgatórugók elemzése nélkül, 
nem tudjuk azonosítani a versenyképességben elért 
eredményeket.
167
Írország euróövezeti tagállamként nem vett részt 
fizetésimérleg-támogatási programban. Ezért a  külső 
finanszírozási hiány  nem képezte a program szerves 
részét, mint a nem euróövezeti tagállamok esetében. 
Fontos megjegyezni, hogy Írország folyamatosan 
jelentős és komoly volatilitással rendelkező kereske -
delmi többletet tudhatott magáénak. E tekintetben 
az előrejelzési hibákra vonatkozó kumulatív adatok 
bemutatása félrevezető lehet. A kereskedelmi mérleg 
2011 és 2014 között kismértékben javult, és pozitívan 
járult hozzá a folyó fizetési mérleg kiigazításához. Az 
ír külső egyenleg előrejelzését jelentősen bonyolítják 
az ír kereskedelmi szektort uraló nagy multinacionális 
vállalatok tevékenységei.
A Bizottság úgy véli, hogy a 11. ábrából semmilyen 
következtetés nem vonható le.
168
Vitatható, hogy a folyó fizetési mérleghez képest 
a „kereskedelmi mérleg szorosabban követi az orszá -
gok versenyképességének változása által okozott 
hatásokat”.
A Bizottság válaszai 112
2. ajánlás
A Bizottság elfogadja a 2. ajánlást, bár hangsúlyozza 
annak szükségességét, hogy biztosítani kell, hogy 
a nyilvántartási tevékenység nem rak aránytalan terhet 
az előrejelzőkre, különösen a programok kontextusá -
ban és az erőforráskorlátok ellenére.
A Bizottság már javított az eljárásokon és a dokumen -
tumok kezelésén az első programok bevezetése óta. 
Ennek ellenére igyekszik továbbfejleszteni a doku -
mentumkezelési és minőség-ellenőrzési politikáinak 
végrehajtását.
A Bizottság egy kísérleti előrejelzési modellt fejleszt 
kezdetben az egész euróövezet számára országspe -
cifikus modulokkal. A cél nem az, hogy helyettesítsék 
a meglévő szakmai megítélésen alapuló előrejelzést, 
hanem az, hogy megvizsgálják, hogy ez hogyan 
alkalmazható a Bizottság által a szakmai megítélésen 
alapuló előrejelzéseit kiegészítő minőség-ellenőrzések 
kivitelezésében. A Bizottság azonban megjegyzi, hogy 
egy modell valószínűleg nem lesz túl hasznos szokat -
lan gazdasági események idején.
184
Lásd a Bizottság IX. és X. bekezdésre adott válaszát.
3. ajánlás a)
A Bizottság elfogadja a 3. a) ajánlást.
A Bizottság a programok bevezetése óta már javított 
a nyilvántartási rendszerén. Annak a biztosítására fog 
összpontosítani, hogy az új eljárásokat a Bizottság 
dokumentumkezelési eljárásával összhangban teljes 
mértékben bevezessék anélkül, hogy megakadályoz -
nák a programcsoportokat abban, hogy betartsák 
a szoros határidőket.
3. ajánlás b)
A Bizottság elfogadja a 3. b) ajánlást, és meg fogja 
vizsgálni, hogy hogyan fejleszthetné tovább a Bizott -
ság dokumentumkezelési eljárásával összhangban 
a lényeges döntések nyilvántartását a döntéshozatali 
eljárás lelassítása nélkül.Következtetések és ajánlások
179
Lásd a Bizottság III. bekezdésre adott válaszát.
180
Lásd a Bizottság IV. bekezdésre adott válaszát.
182
A Bizottság fejlesztette a szakértelem mozgósítására 
vonatkozó képességét az euróövezeti programokkal 
kapcsolatban, és jobban tudott külső szakértelmet 
szerezni.
1. ajánlás
A Bizottság elfogadja az 1. ajánlást.
A Bizottság a válság évei alatt javította a szakértelem 
mozgósítására vonatkozó képességét, amelyet az is 
bizonyít, hogy képes volt több szakértőt rendelkezésre 
bocsátani azokban az euróövezeti programokban, 
amelyek a nem euróövezeti programokat követték. 
A Strukturálisreform-támogató Szolgálatot (SRSS) 
nemrég hozták létre a Bizottságon belül. A Bizottság 
meg fogja vizsgálni, hogy hogyan lehetne tovább -
fejleszteni intézményi szintű keretté a szükséges 
szakértelem gyors rendelkezésre bocsátásának egyes 
létfontosságú elveit, ahol szükséges.
A Bizottság át fogja venni – ahol szükséges – az euró -
övezeti országokban a lehetséges új pénzügyi segít -
ségnyújtási programok továbbfejlesztett felügyeletére 
és irányítására vonatkozó eljárások fejlesztésének 
igényét.
183
Lásd a Bizottság VIII. bekezdésre adott válaszát.
Nagyon nehéz volt utólag vizsgálni a későbbi felülvizs -
gálatokban a legfontosabb feltételezések hitelességét.
A Bizottság válaszai 113
5. ajánlás
A Bizottság elfogadja az 5. ajánlást. A Bizottság a költ -
ségvetési monitoring céljából igyekszik további rövid 
idő alatt összegyűjthető változókat alkalmazni az 
egyetértési megállapodásokban, például negyedéves 
pénzforgalmi mérlegre és/vagy késedelmi fizetési 
hátralékra vonatkozó célokat.
191
Lásd a Bizottság XV. és 104–107. bekezdésre adott 
válaszát.
A részleteket egy részletes értékelés alapján folyó -
sították, amelyben azt vizsgálták, hogy az országok 
teljesítették-e a feltételeket. A teljesítésben felmerült 
késedelmet eseti alapon vizsgálták. Továbbá az olyan 
feltételek, amelyek „nem is voltak fontosak a válság 
megoldásához és a hitelek visszafizetéséhez”, még 
megfelelőek lehetnek, amennyiben a növekedést 
támogatják, és csökkentik a hitelek váratlan körülmé -
nyek esetén felmerülő nemtörlesztésének kockázatát. 
Az ellenőrzés nem bizonyítja, hogy a tárgyhoz nem 
tartozó reformokat is beépítettek.
6. ajánlás a)
A Bizottság elfogadja a 6. a) ajánlást.
6. ajánlás b)
A Bizottság elfogadja a 6. b) ajánlást, de hangsúlyozza, 
hogy egyes esetekben a reformok elfogadása garantá -
lásának nem lenne értelme, amíg az előkészítő lépések 
nem azonosították a megoldandó probléma méretét 
vagy a lehetséges válaszlépéseket.
6. ajánlás c)
A Bizottság részben elfogadja a 6. c) ajánlást. A Bizott -
ság nem fogadja el azt, hogy a programcsoportok 
számára írják elő minden egyes feltétel szükségessé -
gének indoklását, mert a kedvezményezett országnak 
nélkülözhetetlen szerepe van a reformprogramban 
a saját elképzelései megfogalmazásában.185
Lásd a Bizottság XI. bekezdésre adott válaszát.
186
Lásd a Bizottság XII. bekezdésre adott válaszát.
187
Lásd a Bizottság XII. bekezdésre adott válaszát.
188
Lásd a Bizottság XIV. bekezdésre adott válaszát.
189
Lásd a Bizottság XIII. bekezdésre adott válaszát.
A szakértői elemzés által eredményezett főbb doku -
mentumokat a fő programcsoporton kívüli tisztviselők 
vizsgálják felül, ideértve a felső vezetőket és a horizon -
tális egységek vezetőit. A felülvizsgálati jelentéseket 
a vonatkozó főigazgatóságokkal rendezett konzultá -
ciós eljárásokban vitatták meg. A dokumentumterve -
zeteket a partnerintézményekkel kicserélték és össze -
vetették, és a tárgyalások eredményeit a Gazdasági 
és Pénzügyi Bizottságnak és az eurócsoport üléseit 
előkészítő munkacsoportnak részletesen megküldték.
4. ajánlás
A Bizottság elfogadja a 4. ajánlást. A Bizottság az 
erőforráskorlátokon belül és indokolatlan késedelem 
okozása nélkül nagymértékben javítani fogja a prog -
ramirányítás felülvizsgálatára szolgáló eljárásait és 
a programdokumentumok tartalmát.
190
A Bizottság XV. bekezdésre adott válasza tartalmazza, 
hogy miért az eredményszemléletű adatokat használ -
ták fel.
A Bizottság válaszai 114
193
A Számvevőszék azt vizsgálta, hogy a kötési időpont -
ban érvényes árazási szintet egyszerűen a bankok 
ajánlataiban szereplő kezdeti árazási iránymutatással 
való összehasonlítással indokolták-e, figyelmen kívül 
hagyva a kezdeti árazási iránymutatás kelte és a tény -
leges kötési időpont között történt piaci fejleménye -
ket. A kezdeti árazási iránymutatástól való eltérések 
általában – és különösen ilyen hosszú időszak eseté -
ben – a folyamat velejárói.
194
A Bizottság úgy véli, hogy az adósságkezelési folya -
matban nem voltak hiányosságok, csak néhány 
hiányosság fordult elő a kezdeti ügyletekre vonatkozó 
dokumentációban.
8. ajánlás a)
A Bizottság elfogadja a 8. a) ajánlást.
Az ajánlást már végre is hajtották. Az allokációt 
a szindikátussal szoros együttműködésben végzik, és 
minden megbízást átláthatóvá tesznek a Bizottság 
számára, amely teljes körűen irányítja a folyamatot.
8. ajánlás b)
A Bizottság elfogadja a 8. b) ajánlást.
Az ajánlást már végre is hajtották. 2011 januárja óta az 
„ajánlatkérések” megküldését, a bankok ajánlatainak 
befogadását és a vezető bankok kijelölését megfele -
lően dokumentálják.
8. ajánlás c)
A Bizottság elfogadja a 8. c) ajánlást.
Az ajánlást már végre is hajtották. A vezető kibocsátás -
szervezők „jegyzési vállalásokat” fogadnak el hivata -
losan, amennyiben az ajánlati könyv nem éri el az alap 
méretét (elő-kibocsátás), valamint „másodlagos piaci 
kötelezettségeket”, hogy biztosítsák az aktív másodla -
gos piaci kereskedést (utókibocsátás).A Bizottság kiemeli, hogy az a legfontosabb, hogy 
koherens és integrált reformok vannak használat -
ban a legfontosabb gazdasági kihívások kezelésére. 
A programon belül gyakran előfordulhat, hogy válasz -
tani kell a programcsomagok között. Ezért a feltétele -
ket nem célszerű önmagukban értelmezni. A Bizottság 
arra is rámutat, hogy a középtávú növekedést előidéző 
reformok szintén fontos szerepet játszanak a költség -
vetési pozíció javításában, és a pénzügyi segítségnyúj -
tás nemtörlesztése kockázatának csökkentésében. 
Az uniós támogatások gyakran igen hosszú lejára -
túak, ami által az erős növekedés komolyan hozzá -
járul ahhoz, hogy az országok vissza tudják fizetni 
a hiteleiket.
Végezetül a feltételek kiválasztása a kedvezménye -
zett országgal való tárgyalások során történik. Ennek 
támogatnia kell az országoknak a programjaik ütem -
tervének megállapítására való képességét. Ez az egyik 
előfeltétele annak, hogy a reformprogramok tulajdo -
nosaivá váljanak, ami a program sikerének egyik meg -
határozó tényezője. A feltételrendszert a vezetésben 
és politikai szinten is ellenőrzik.
6. ajánlás d)
A Bizottság elfogadja a 6 d) ajánlást. A már megha -
tározott feltételeknél igyekezni fog a lehető legtel -
jesebb mértékben választ adni a mérhető adatokra. 
Ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a feltételek hatásai 
nem mérhetők egyformán, egyes eredmények inkább 
minőségi, mint mennyiségi természetűek, és nem 
minden feltételnél áll rendelkezésre azonnal felhasz -
nálható adat az értékeléshez.
7. ajánlás
A Bizottság részben elfogadja a 7. ajánlást. A Bizottság 
már kidolgozta az IMF-fel és az EKB-vel való együtt -
működés iránymutatásait, és további lépéseket tesz 
a programok során való intézményközi együttmű -
ködés megkönnyítéséért. A Bizottság azonban úgy 
véli, hogy az együttműködés tisztázása során kerülni 
kell a formalizálást, amely a döntéshozatali eljárást 
terhessé teszi, különösen a közrejátszó időbeli meg -
kötések miatt. Rugalmasan kell rendezni a vélemény -
különbségeket, mivel a vitarendezési eljárás formális 
kodifikálásának megkísérlése nehézkes lenne, és kevés 
eredményt hozna.
A Bizottság válaszai 115
200
Lásd a Bizottság XVII. bekezdésre adott válaszát.
201
A Bizottság 158. bekezdésre adott válasza tartalmazza, 
hogy a Bizottság miért nem tekinti a Számvevőszék 
által a strukturális feltételek osztályozására használt 
mértéket a feltételek fontosságát tükröző mértéknek.
202
Az, hogy a feltételeket beemelték a programba, és 
azok nem hoztak kézzelfogható eredményt a program 
időkeretén belül, nem jelenti azt, hogy elbuktak, vagy 
hogy a hatásukat a program időkeretén belül várták. 
A strukturális reformoknak idő kell a megvalósulásuk -
hoz, és a legtöbb esetben a hatásukat csak hosszabb 
távon lehet érzékelni.
203
Lásd a Bizottság 165. bekezdésre adott válaszát.
9. ajánlás
A Bizottság elfogadja a 9. ajánlást. Az átfogó utólagos 
értékelések jelenlegi sorozatán keresztül igyekszik 
még jobban megérteni a programok szerinti kiigazí -
tási eljárást, és megfelelő következtetéseket levonni 
belőlük. Az értékelések a programok szerinti gazda -
sági kiigazítás minden aspektusát lefedik, ideértve 
a Számvevőszék által benyújtott három javaslatot is. 
Az írországi gazdasági kiigazítási program utólagos 
értékelését már közzétették.
9. ajánlás a)
A Bizottság elfogadja a 9. a) ajánlást.8. ajánlás d)
A Bizottság elfogadja a 8 d) ajánlást.
Az ajánlást már végre is hajtották. A piacok rendszeres 
vizsgálatát a kincstári vagyongazdálkodási irányítóbi -
zottság jelentései dokumentálják. Ennél részletesebb 
vizsgálatot végeznek minden kötvénykibocsátás előtt, 
és ezt szintén dokumentálják utólag egy ügyletet 
követő jegyzeten. Ezen túlmenően az uniós kötvények 
adásvételi ügyleteinek forgalmát negyedévente beje -
lentik a bankok, illetve a Bizottság monitorozza azt.
195
Lásd a Bizottság 9. ajánlásra adott válaszát.
196
Lásd a Bizottság 139. bekezdésre adott válaszát.
197
Fontos megjegyezni, hogy Portugália nem használta 
fel maradéktalanul a program során elérhető összes 
pénzügyi támogatást, és hogy jelentős államkincstári 
pufferrel zárta a programot.
198
Ez az állítás összekeveri az új szakpolitikai intézke -
dések hatását a gazdasági feltételek költségvetésre 
gyakorolt hatásával. Lásd még a Bizottságnak a 147. 
bekezdésre adott válaszát.
199
Ahogy azt a Bizottság 150. bekezdés i. pontjára adott 
válasza is tartalmazza, a konszolidáció üteme kezdő 
időpontjának hatását nem szabad a többi korrekcióra 
szoruló költségvetési egyensúlytalanságra ható, néha 
országspecifikus tényezőtől elkülönítve vizsgálni. 
A Bizottság 153. bekezdésre adott válaszában megma -
gyarázza, hogy miért szükségesek az egyszeri intéz -
kedések, és ezek miért nem tekinthetők nem fenntart -
ható eredményekkel rendelkező intézkedéseknek.
A Bizottság válaszai 116
9. ajánlás b)
A Bizottság elfogadja a 9. b) ajánlást. Juncker 
elnök szakpolitikai iránymutatásának megfelelően 
a Bizottság nemrég egy előzetes vizsgálatot végzett 
Görögországban az új kiigazítási program társadalmi 
hatásairól. Minden egyes új programnál fognak ilyen 
vizsgálatot végezni.
9. ajánlás c)
A Bizottság elfogadja a 9. c) ajánlást.
HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?
Ingyenes kiadványok:
  egy példány:  
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),
  több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),  
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),  
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész  
területéről) (*).
(*)  A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül,  
telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díj/f_izetés ellenében lehet hívni).
Megvásárolható kiadványok: az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK
Amikor a 2008-as pénzügyi válság európai államadósság-
válsághoz vezetett, egyes tagállamoknak makroszintű 
pénzügyi támogatásért kellett folyamodniuk. A jelentés 
azt vizsgálja, hogy az Európai Bizottság mennyire jól 
irányította az öt tagállamnak (Magyarország, Lettország, 
Románia, Írország és Portugália) biztosított pénzügyi 
segítségnyújtást. Megállapítottuk, hogy a  Bizottság nem 
volt megfelelően felkészülve a kitört válság mértékére, és 
az irányítási folyamat kezdeti hiányosságai is ennek 
tudhatók be. Számos továbbra is fennálló hiányosságot 
azonosítottunk, és a jelentés fő üzenete az, hogy 
a Bizottságnak meg kell erősítenie a pénzügyi 
segítségnyújtás irányítására szolgáló eljárásait.