/* COM/2012/0496 final - 2011/0276 (COD) */ /* COM/2012/0496 final - 2011/0276 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE 2011. október 6-án a Bizottság rendeletjavaslatot terjesztett elő az ERFA-ra, ESZA-ra, a KA-ra, az EMVA-ra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra alkalmazandó közös rendelkezéseket megállapító rendeletre, valamint a kohéziós politikai alapokra alkalmazandó általános rendelkezésekre vonatkozóan (COM(2011) 615 végleges). E közös rendelkezéseket megállapító rendeletjavaslat közös stratégiai keret (KSK) elfogadását irányozta elő, amely: „…hozzárendeli az uniós stratégia célkitűzéseit a KSK-alapokra vonatkozó főbb intézkedésekhez annak érdekében, hogy a tagállami és a regionális szintű programozási folyamatoknak világosabb stratégiai útmutatást biztosítson. A közös stratégiai keretnek meg kell könnyítenie az uniós intervenció KSK-alapok szerinti szektorális és területi koordinációját, valamint a többi releváns uniós szakpolitika és eszközzel való koordinációt is. A közös stratégiai keretnek meg kell tehát határoznia a fő támogatási területeket, a kezelendő területi kihívásokat, a szakpolitikai célkitűzéseket, az együttműködési tevékenységek prioritásait, a koordinációs mechanizmusokat, valamint a tagállamok gazdaságpolitikájával való koherenciát és következetességet biztosító mechanizmusokat.” (14) és (15) preambulumbekezdés A Bizottság a közös rendelkezéseket megállapító rendeletjavaslatának 10. és 11. cikkében meghatározta a közös stratégiai keret célkitűzéseit és tartalmát. A javaslat 12. cikke szerint a Bizottság a közös stratégiai keretet felhatalmazáson alapuló jogi aktusként fogadja el. A Tanács és az Európai Parlament REGI bizottsága azonban annak a kívánságának adott hangot, hogy az elfogadott közös stratégiai keret ne felhatalmazáson alapuló jogi aktus legyen, hanem a rendelet mellékletét alkossa. Erre való tekintettel, valamint annak érdekében, hogy könnyebb legyen kompromisszumot találni az intézmények között, a Bizottság előterjeszti e módosított javaslatot, amely a közös stratégiai keret elemeit két részre bontja, az egyik rész a közös rendelkezéseket megállapító rendelet új mellékletét (I. melléklet) alkotja, a másik pedig egy felhatalmazáson alapuló jogi aktus lesz. A Bizottság ugyanakkor fenntartja, hogy valamennyi elem – függetlenül attól, hogy a mellékletben vagy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusban szerepel-e – az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének alkalmazásában továbbra is nem alapvető elemnek számít, ennek következtében felhatalmazáson alapuló jogi aktussal módosítható. Az alapvető elemeket a közös rendelkezéseket megállapító rendelet 11. és 12. cikke tartalmazza. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI Az egyeztetések megkönnyítése érdekében 2012. március 14-én a Bizottság a közös stratégiai keret fő elemeit meghatározó bizottsági szolgálati munkadokumentumot tett közzé (SWD (2012) 61). A bizottsági szolgálati munkadokumentum vizsgálatát követően a Tanács és az Európai Parlament REGI bizottsága továbbra is fenntartotta azon álláspontját, hogy a közös stratégiai keretet a közös rendelkezéseket megállapító rendelet mellékleteként kell elfogadni. Mindketten úgy vélik, hogy a közös stratégiai keret a jogi aktus alapvető eleme, és azzal érvelnek, hogy a közös stratégiai keret a kohéziós politika alapvető irányvonalaival kapcsolatos politikai választásnak ad hangot. A megfelelő módosításokat az Általános Ügyek Tanácsa által 2012. április 24-én elfogadott részleges általános megközelítés és az EP REGI bizottságától kapott jelentéstervezetek egyaránt tartalmazzák. A hatásvizsgálatot az eredeti jogszabályjavaslatra vonatkozóan végezték el. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A módosított jogszabályjavaslat a közös stratégiai keret elemeit két részre bontja, az elemek egy része a közös stratégiai keret új mellékletébe (I. melléklet), másik része pedig egy felhatalmazáson alapuló jogi aktusba kerül. A mellékletben szereplő, a közös stratégiai keretre vonatkozó rendelkezések az EUMSZ 290. cikkének alkalmazásában nem alapvető elemnek számítanak, ennek következtében felhatalmazáson alapuló jogi aktussal módosíthatók. Az új melléklet négy szakaszból áll: az első szakaszban a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikájával való koherenciát és következetességet biztosító eszközök, a másodikban a KSK-alapok közötti, valamint más vonatkozó uniós politikákkal és eszközökkel történő összehangolási mechanizmusok, a harmadikban a horizontális elvek és a több területet érintő politikai célkitűzések, a negyedikben pedig a területi nehézségek kezelése szerepel. Ezek a szakaszok nagy mértékben a bizottsági szolgálati dokumentum 3., 4. és 5. szakaszára, valamint I. és II. mellékletének vonatkozó elemeire épülnek, megfogalmazásuk pedig a jogszabályi szövegeknek felel meg. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus ugyanakkor két szakaszból áll majd: az első szakaszban a magas európai hozzáadott értékkel bíró indikatív fellépések és az azok végrehajtására vonatkozó elvek, a másodikban pedig az együttműködési prioritások szerepelnek. E szakaszok nagy mértékben a szolgálati munkadokumentum I. és II. mellékletére épülnek, a szükséges jogi kiigazításokkal. A pénzügyi keretre vonatkozó szakaszban, illetve a pénzügyi kimutatásban található számadatok a Bizottság 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló módosított javaslatára[1] való tekintettel frissítésre kerültek. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A módosított javaslatnak nem lesz költségvetési vonzata. Újabb adatok és makrogazdasági előrejelzések rendelkezésre állása, valamint a Horvát Köztársaság csatlakozása esetén ugyanakkor a pénzügyi keret módosulni fog. 5. A MÓDOSÍTÁSOK ÖSSZEFOGLALÁSA A módosítások a (14), (15), (16), (83), (84) és (88) preambulumbekezdést, valamint a 2., 10., 11., 12., 14., 141. és 142. cikket érintik. Ezenkívül a rendeletjavaslat egy új melléklettel egészül ki, amelynek eredményeképpen néhány további cikkben (19., 83., 86., 87., 105., 106. és 107. cikk) módosul a mellékletek számozása. A pénzügyi kimutatás szintén frissítésre került. 2011/0276 (COD) Módosított javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a Közös Stratégiai Kerethez tartozó Európai Regionális Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós Alapra, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 177. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[3], tekintettel a Számvevőszék véleményére[4], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) A Szerződés 174. cikke úgy rendelkezik, hogy az Unió törekedjen a gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítése érdekében a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségek és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók vagy szigetek, bizonyos vidéki térségek, az ipari átalakulás által érintett térségek és a súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiók, lemaradásának csökkentésére. A Szerződés 175. cikke előírja, hogy az Unió e célkitűzések teljesítését az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Orientációs Részlege, az Európai Szociális Alap, az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Beruházási Bank (EBB) és egyéb eszközök révén megvalósított fellépésével is támogassa. (2) Az Európai Tanács 2010. június 17-i ülésének következtetéseivel összhangban, ahol elfogadták az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiát, az Unió és a tagállamok valósítsa meg az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés végrehajtását az Unió harmonikus fejlődésének előmozdítása és a regionális egyenlőtlenségek csökkentése mellett. (3) A koordináció javítása és a kohéziós politika keretében támogatást nyújtó alapok – nevezetesen az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA) és a Kohéziós Alap (KA) – a vidékfejlesztést támogató alap –nevezetesen az Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alap (EVMA) –, valamint a tengerügyi és halászati ágazatot támogató alap – nevezetesen az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) – működésének összehangolása érdekében közös rendelkezéseket kell megállapítani ezekre az alapokra („KSK-alapok”) vonatkozóan. E rendelet tartalmaz továbbá olyan előírásokat, amelyek közösek az ERFA, az ESZA és a KA esetében, de nem vonatkoznak az EMVA-ra és az ETHA-ra. Az egyes KSK-alapok sajátosságai miatt azonban az egyes alapokra és az ERFA keretében megvalósítandó európai területi együttműködési célra vonatkozó egyedi szabályokat külön végrehajtási rendeletekben kell meghatározni. (4) Ami a KAP-ot illeti, a közös agrárpolitika első (EMGA – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap) és második pillérének (EMVA – Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap) egyszerűsítése és harmonizálása által jelentős szinergiákat értünk el. Az EMGA és az EMVA közötti szoros kapcsolatot ezért továbbra is fenn kell tartani, és támogatni kell a tagállamokban már meglévő struktúrákat. (5) A legkülső régióknak részesülniük kell a különleges intézkedésekből és a kiegészítő finanszírozásból adódó előnyökből, így ellensúlyozva a Szerződés 349. cikkében említett tényezőkből adódó hátrányokat. (6) Az előírások helyes és következetes értelmezésének, valamint az irányító hatóságok és a kedvezményezettek jogbiztonságának elősegítése érdekében szükséges az e rendeletben használt bizonyos kifejezések meghatározása. (7) A rendelet három részből áll, az elsőben preambulumbekezdések és fogalommeghatározások találhatók, második része olyan szabályokat tartalmaz, amely alkalmazandó minden KSK-alap esetében, a harmadik pedig olyan szabályokat, amelyek kizárólag az ERFA-ra, az ESZA-ra és a KA-ra (az alapok) vonatkoznak. (8) A Szerződés 317. cikke értelmében, illetve a megosztott irányítás összefüggésében meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára hatáskörének gyakorlását az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtásában, és egyértelművé kell tenni a tagállamok együttműködési feladatait. E feltételek alkalmazása révén a Bizottságnak meg kell tudnia bizonyosodnia arról, hogy a tagállamok jogszerűen és szabályosan, illetve az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (a továbbiakban: költségvetési rendelet[5]) értelmében a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban használják fel a KSK-alapokat. A tagállamok és az általuk erre a célra kijelölt hatóságok feladata a programok és az e rendelet, valamint az egyes alapokra vonatkozó rendeletek szerinti feladatok végrehajtása a megfelelő területi szinten, a tagállam intézményi, jogi és pénzügyi kereteinek megfelelően és e rendelet betartásával. Ezek az előírások garantálják azt is, hogy figyelmet fordítsanak az uniós intervenció kiegészítő és következetes jellegére, az irányítási struktúra arányosságára, valamint a KSK-alapok kedvezményezettjeinek igazgatási terhei csökkentésére. (9) A partnerségi szerződés, illetve az egyes programok érdekében a tagállamnak partnerséget kell szerveznie az illetékes regionális, helyi, városi és más közhatóságokat képviselő partnerekkel, gazdasági és társadalmi partnerekkel és a civil társadalmat képviselő testületekkel, beleértve a környezetvédelmi partnereket, nem kormányzati szervezeteket, valamint az egyenlőség és megkülönböztetésmentesség ügyét propagáló szervezeteket. Az ilyen típusú partnerség célja, hogy tiszteletben tartsák a többszintű kormányzást, garantálják, hogy van felelőse az érdekelt felek által tervezett intervencióknak, és építsenek a releváns szereplők tapasztalatára és szakismeretére. A Bizottság fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, megfogalmazzon magatartáskódexet annak érdekében, hogy az érintett partnereket következetesen bevonják a partnereket a partnerségi szerződések és programok előkészítésébe, végrehajtásába, figyelemmel kísérésébe és értékelésébe. (10) A KSK-alapok tevékenységeinek és az általuk támogatott műveleteknek meg kell felelniük a művelet végrehajtásához közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó hatályos uniós és nemzeti jogszabályoknak. (11) Az Unió célja a KSK-alapok végrehajtásának valamennyi szakaszában, a gazdasági és társadalmi kohézió érdekében tett erőfeszítéseinek összefüggésében az egyenlőtlenségek felszámolása, a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítása, valamint a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló bármilyen megkülönböztetés megszüntetése. (12) A KSK-alapok célkitűzéseit a fenntartható fejlődés keretében, a környezet védelme és állapotának javítása céljának az Unió általi előmozdítása révén kell megvalósítani, a Szerződés 11. és 19. cikkében megállapítottak szerint, figyelembe véve a szennyező fizet elvet. Azzal a törekvéssel összhangban, amely szerint az Unió költségvetésének 20 %-át a klímaváltozással kapcsolatos célkitűzésekre kell fordítani, a tagállamok adjanak tájékoztatást ezeknek a célkitűzéseknek a támogatásáról a Bizottság által végrehajtó aktusban elfogadott módszer alkalmazásával. (13) Az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája céljainak és célkitűzéseinek elérése érdekében a KSK-alapok támogatásait korlátozott számú tematikus célkitűzésekre kell összpontosítani. Az egyes KSK-alapok pontos hatályát az alapokra vonatkozó szabályokban kell meghatározni, amely hatály korlátozódhat csak bizonyos – e rendeletben meghatározott – célkitűzésekre is. (14) Egy közös stratégiai keretet kell létrehozni a KSK-alapok hozzájárulásának maximalizálása, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a tagállami és a regionális szintű programozási folyamatok világosabb stratégiai útmutatást kapjanak. A Bizottságnak felhatalmazáson alapuló jogi aktusban el kell fogadnia. A közös stratégiai keretnek amely hozzárendeli az uniós stratégia célkitűzéseit a KSK-alapokra vonatkozó főbb intézkedésekhez annak érdekében, hogy tagállami és a regionális szintű programozási folyamatoknak világosabb stratégiai útmutatást biztosítson.meg kell könnyítenie az uniós intervenció KSK-alapok szerinti szektorális és területi koordinációját, valamint a többi releváns uniós szakpolitikával és eszközzel való koordinációt is. (15) A közös stratégiai keretnek ezért meg kell határoznia azokat az eszközöket, amelyek biztosítják a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikájával való koherenciát és következetességet; a KSK-alapok közötti, valamint más vonatkozó uniós politikákkal és eszközökkel történő összehangolási mechanizmusokat; a horizontális elveket és a több területet érintő politikai célkitűzéseket, valamint a területi nehézségek kezelésének módját; illetve a magas európai hozzáadott értékkel bíró indikatív fellépéseket és az azok végrehajtására vonatkozó elveket; valamint az együttműködési prioritásokat szakpolitikai célkitűzéseket, az együttműködési tevékenységek prioritásait, a koordinációs mechanizmusokat, valamint a tagállamok gazdaságpolitikájával való koherenciát és következetességet biztosító mechanizmusokat. (16) A Bizottság által elfogadott közös stratégiai keret alapján, partnereivel együttműködve és a Bizottsággal folytatott párbeszéd révén minden tagállamnak partnerségi szerződést kell kidolgoznia. A partnerségi szerződésnek át kell ültetnie a közös stratégia keretben előírt elemeket a nemzeti végrehajtási folyamatba, és komoly kötelezettségvállalásokat kell tartalmaznia az uniós célkitűzéseknek az alapok programozása által való elérésére. (17) A tagállamoknak támogatást kell összpontosítaniuk, hogy – saját nemzeti és regionális fejlesztési szükségleteiknek megfelelően – garantálni tudják az uniós célkitűzésekhez való jelentős hozzájárulást Meg kell határozni az előzetes feltételrendszert annak biztosítására, hogy az uniós támogatás hatékony felhasználásához szükséges keretfeltételek meglegyenek. Az ilyen előzetes feltételrendszerekben foglaltak teljesítését a Bizottságnak a partnerségi szerződés általa történő értékelésének a keretében kell értékelnie. Azokban az esetekben, ahol nem teljesítik az előzetes feltételrendszerben vállaltakat, a Bizottságnak jogában kell állnia felfüggeszteni a program javára történő kifizetéseket. (18) Eredményességmérési keretet kell meghatározni minden programra vonatkozóan azzal a céllal, hogy a célkitűzések és célértékek megvalósítását figyelemmel kísérjék minden egyes programban az adott programozási időszakában. A Bizottságnak 2017-ben és 2019-ben eredményességi felülvizsgálatot kell szerveznie a tagállamok közreműködésével. 2019-ben eredményességi tartalékot kell előirányozni és elosztani azok között, ahol az eredményességmérési keretben lefektetett részcélértékeket elérték. Sokféleségük és több országot átfogó jellegük miatt az Európai Területi Együttműködés programjai számára nem kell tartalékot létrehozni. Azokban az esetekben, ahol a részcélértékek vagy célok elérése jelentősen alulmarad, a Bizottság felfüggesztheti a programnak juttatott kifizetéseket, vagy – a programozási időszak végén – pénzügyi korrekciót alkalmazhat annak biztosítására, hogy az uniós költségvetés nem pazarló vagy hiábavaló módon kerül felhasználásra. (19) A kohéziós politika és az uniós gazdaságirányítás szorosabb kapcsolatának létrehozása biztosítja, hogy a KSK-alapokból származó kiadások hatékonyságát stabil gazdaságpolitika támasztja alá, és hogy a KSK-alapok – amennyiben szükséges – átirányíthatók, az olyan országok gazdasági problémáinak kezelésére, ahol ez a helyzet fennáll. Ezt a folyamatot fokozatosan kell véghez vinni, kezdve a partnerségi szerződések módosításával egészen a makrogazdasági egyensúlyhiányok és a szociális és gazdasági nehézségek kezelésére irányuló tanácsi ajánlásokat támogató programok módosításáig. Amennyiben, a KSK-alapok fokozott felhasználása ellenére, egy tagállam nem tesz hatékony lépéseket a gazdaságirányítási folyamat vonatkozásában, a Bizottságnak jogában kell állnia a kifizetések és a kötelezettségvállalások teljes egészében történő vagy részleges felfüggesztésére. A felfüggesztésre irányuló döntéseknek arányosnak és célravezetőnek kell lennie, ezért figyelembe kell venni az egyes programok hatását az érintett tagállam gazdasági és szociális helyzetének kezelésére, valamint a partnerségi szerződés korábbi módosítását is. A felfüggesztésre irányuló döntéskor a Bizottságnak szintén tiszteletben kell tartania a tagállamok egyenjogú elbánásban való részesüléshez való jogát, és különösen figyelemmel kell lennie a felfüggesztésnek az érintett tagállam gazdaságára gyakorolt hatására. A felfüggesztést meg kell szüntetni és a tagállamnak az alapokhoz való hozzáférést is újra kell biztosítani, mihelyst a tagállam megteszi a szükséges lépéseket. (20) Annak biztosítására, hogy az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó stratégiája célkitűzéseinek elérése a középpontba kerüljön, közös elemeket kell meghatározni, amelyek minden programra érvényesek. A KSK-alapok programozási struktúrái következetességének biztosítására a programok elfogadására és módosítására irányuló eljárásokat össze kell hangolni. A programozásnak biztosítania kell az összhangot a közös stratégiai kerettel és a partnerségi szerződéssel, valamint a KSK-alapok összehangolását egymással, a meglévő többi pénzügyi eszközzel és az Európai Beruházási Bankkal. (21) Ezért különösen szükség van az egyedi földrajzi vagy demográfiai problémákkal küzdő városok, funkcionális földrajzi egységek és szubregionális területek szerepének tisztázására. Ebből a célból, és a lehetőségek helyi szintű mobilizálásának növelésére, – közös szabályok meghatározásával és KSK-alapokkal való széles körű koordinációval – meg kell erősíteni és meg kell könnyíteni az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztések részvételét. Lényeges alapelv, hogy a helyi fejlesztési stratégiák végrehajtására irányuló hatáskört a közösség érdekeit képviselő helyi akciócsoportokra kell ruházni. (22) A pénzügyi eszközök egyre értékesebbek a KSK-alapok hatásának megtöbbszörözésében, mivel a magánszféra és a közszféra forrásainak különböző formáit tudják egyesíteni a közpolitikai célkitűzések támogatására visszaforgatható finanszírozás révén, ami hosszú távon az ilyen támogatást sokkal fenntarthatóbbá teszi. (23) A KSK-alapok által támogatott pénzügyi eszközöket az egyedi piaci szükségletek költséghatékony kezelésére a programok célkitűzéseivel összhangban kell használni, és azok nem szoríthatják ki a magánszférából származó finanszírozást. A támogatási intézkedések pénzügyi eszközök révén történő finanszírozására vonatkozó döntést ezért előzetes elemzés alapján kell meghozni. (24) A pénzügyi eszközöket úgy kell kialakítani és megvalósítani, hogy azok megfelelő kockázatmegosztás alapján elősegítsék a magánszektor befektetői és a pénzügyi intézetek jelentős részvételét. Ahhoz, hogy eléggé vonzóak legyenek a magánszektor számára, a pénzügyi eszközöket rugalmas módon kell kialakítani és megvalósítani. Ezért az irányító hatóságoknak a pénzügyi eszközök megvalósításának legmegfelelőbb formáiról kell dönteniük a célrégiók egyedi szükségleteinek figyelembevételével, az érintett program célkitűzéseivel összhangban. (25) Biztosítani kell az irányító hatóságok számára, hogy az operatív programok forrásaiból hozzájárulhassanak az uniós szinten létrehozott pénzügyi eszközökhöz vagy a regionális szinten létrehozott eszközökhöz. Azt is lehetővé kell tenni az irányító hatóságok számára, hogy egyedi források vagy alapok alapjai révén közvetlenül biztosíthassa a pénzügyi eszközöket. (26) A KSK-alapokból a pénzügyi eszközök számára bármikor juttatott források mértékének meg kell felelnie a tervezett beruházások megvalósításához és a végső kedvezményezettek számára teljesítendő kifizetésekhez szükséges összegnek, beleértve az irányítási költségeket és díjakat, amelyeket az üzleti tervek és cash-flow előrejelzések alapján állapítanak meg egy előre meghatározott – legfeljebb kétéves – időszakra. (27) Szükséges egyedi szabályokat megállapítani a záráskor támogatható kiadásként elfogadott összegekre vonatkozóan, hogy a KSK-alapokból a pénzügyi eszközök számára fizetett, irányítási költségeket és díjakat is tartalmazó összegeket eredményesen használják fel beruházásokra és a végső kedvezményezettek számára teljesített kifizetésekre. Egyedi szabályokat kell megállapítani a KSK-alapokból származó támogatással kapcsolatos források ismételt felhasználására vonatkozóan is, beleértve a programok zárása után megmaradó források felhasználását is. (28) A tagállamoknak nyomon kell követniük kell a programokat a végrehajtás és a programok célkitűzéseinek irányába tett előrehaladás felülvizsgálata érdekében. Ezért monitoringbizottságokat kell felállítani, meghatározva azok összetételét és feladatait a KSK-alapok számára. A KSK-alapok közötti koordináció megkönnyítésére közös monitoringbizottságokat lehetne felállítani. A hatékonyság biztosítása érdekében lehetővé kell tenni a monitoringbizottságok számára, hogy ajánlásokat adjanak ki az irányító hatóságoknak a programok végrehajtását illetően, és figyelemmel kísérjék az ajánlásaik nyomán hozott intézkedéseket. (29) A KSK-alapok figyelemmel kísérési és a jelentéstételi struktúráinak összehangolása szükséges az irányítási struktúrák – minden szinten történő –egyszerűsítéséhez Fontos biztosítani az arányos jelentéstételi követelményeket, de az eredményekre vonatkozó átfogó információ rendelkezésre állását is a főbb felülvizsgálatokkor. A jelentéstételi követelményeknek tehát tükrözniük kell az egyes években szükséges információkat, és összhangba kell őket hozni az eredményességértékelés időpontjával. (30) A programok eredményeinek nyomon követése érdekében éves felülvizsgálati ülést kell tartani a tagállam és a Bizottság részvételével. A tagállam és a Bizottság azonban megállapodhat abban, hogy a felesleges igazgatási terhek elkerülése érdekében nem tartanak ülést. (31) A tagállamoknak a partnerségi szerződéseik végrehajtása során elért eredményekről jelentéseket kell benyújtaniuk annak érdekében, hogy a Bizottság figyelemmel tudja kísérni az uniós célkitűzések megvalósításának eredményességét. Ezen jelentések alapján a Bizottság stratégiai jelentést készít a 2017-ben és a 2019-ben elért haladásról. (32) A programok tervezésének és a végrehajtás minőségének javítása érdekében értékelni kell a KSK-alapok támogatásának eredményességét és hatékonyságát és hatását, továbbá fel kell mérni, a programoknak az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia céljaival, valamint – adott esetben – a GDP-vel és a munkanélküliséggel kapcsolatos hatását. Ezzel kapcsolatban meg kell határozni a tagállamok és a Bizottság feladatait. (33) A programok kidolgozása és végrehajtása minőségének javítása, a célkitűzések és célok elérhetőségének vizsgálata érdekében el kell végezni az összes program előzetes értékelését. (34) A program előkészítéséért felelős hatóságnak értékelési tervet kell készítenie.. Az irányító hatóságoknak a programozási időszak során értékelniük kell a program eredményességét és hatását. Az irányítási döntéseket megkönnyítendő az értékelések eredményéről értesíteni kell a monitoringbizottságot és az Európai Bizottságot is. (35) Utólagos értékelést kell végezni a KSK-alapok eredményességének és hatékonyságának, illetve a KSK-alapok általános céljaira és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiára gyakorolt hatásuk felmérése érdekében. (36) Célszerű meghatározni az intézkedések azon típusait, amelyeket a Bizottság vagy a tagállamok kezdeményezésére – a KSK-alapokból történő támogatással, technikai segítségnyújtásként – lehet végrehajtani. (37) A források eredményes felhasználása érdekében, valamint a bevételt termelő műveletek túlfinanszírozásának elkerülésére, szükséges a KSK-alapok jövedelemtermelő műveletekhez nyújtott hozzájárulásának kiszámítására vonatkozó szabályok megállapítása. (38) A kiadások támogathatóságának kezdeti és végső időpontját meg kell határozni oly módon, hogy egységes és méltányos szabály vonatkozzon az KSK-alapok végrehajtására az egész Unióban. A programok végrehajtásának megkönnyítése érdekében helyénvaló megállapítani, hogy a kiadások támogathatóságának kezdeti időpontja megelőzheti 2014. január 1-jét, amennyiben az érintett tagállam ezen időpontot megelőzően programot nyújt be. Az uniós alapok hatékony felhasználásának garantálására, és az uniós költségvetésre irányuló kockázatok csökkentésére korlátozásokat kell bevezetni a már elvégzett műveletek támogatására vonatkozólag. (39) A szubszidiaritás elvével összhangban és a […/EU] rendeletben [ERFA, ESZA, KA, ETE, EVMA, ETHA rendeletek] meghatározott kivételek figyelembevételével, nemzeti szabályozást kell kialakítani a kiadások támogathatósága tekintetében. (40) A KSK-alapok felhasználásának egyszerűsítése és a hibakockázat csökkentése érdekében, egyben tükrözve – a szükséges megkülönböztetést is biztosítva – a szakpolitika egyedi jellemzőit, helyénvaló meghatározni a támogatás formáit, a vissza nem fizetendő támogatás és átalánydíjas finanszírozás visszatérítésének harmonizált feltételeit, a támogatásokra vonatkozó egyedi támogathatósági szabályokat és a helyfüggő műveletek támogathatóságára vonatkozó egyedi feltételeket. (41) A KSK-alapok általi támogatás eredményességének, igazságosságának és fenntartható hatásának biztosítására olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek biztosítják a vállalkozásokba és infrastruktúrákba történő befektetések hosszú élettartamát, illetve megakadályozzák, hogy a KSK-alapokat tisztességtelen előny céljaira használják fel. A tapasztalat azt mutatja, hogy erre megfelelő egy minimum ötéves időszakot alkalmazni, kivéve akkor, ha az állami támogatási szabályok más időszakot állapítottak meg. Célszerű kizárni az ESZA-ból támogatott műveleteket, valamint az állami támogatásra vonatkozó szabályok értelmében a beruházás fenntartásra kötelezettségből adódóan nem termelő vagy infrastrukturális beruházásokat, továbbá a pénzügyi eszközökbe bekerülő vagy eszközökből származó hozzájárulásokat. (42) A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell elfogadniuk az irányítási és az ellenőrzési rendszerek megfelelő struktúrájának és működésének biztosítására, hogy tanúskodni lehessen a KSK-alapok törvényes és rendszeres felhasználására vonatkozó megbízhatóságról. Meg kell határozni a tagállamoknak a programok irányítási és ellenőrzési rendszereivel kapcsolatos, valamint az uniós jogszabályok szabálytalan alkalmazásának vagy megsértésének megelőzése, felderítése és korrekciója tekintetében fennálló kötelezettségeit. (43) A Régiók Bizottságának módosítása A közös gazdálkodás elvének megfelelően – irányítási és ellenőrzési rendszereik révén – elsősorban a tagállamok feladata a programok végrehajtása és ellenőrzése. A műveletek kiválasztása vagy végrehajtása feletti ellenőrzés eredményességének és az irányítási és ellenőrzési rendszerek működésének a javítása érdekében az irányító hatóság feladatkörét meg kell határozni. (44) A fő irányítási és ellenőrzési rendszerek létrehozására és kialakítására vonatkozó megfelelő előzetes biztosítéknyújtás érdekében a tagállamoknak akkreditációs szervezetet kell kijelölniük, amelynek feladata az irányító és ellenőrző testületek akkreditációja, illetve akkreditációjuk visszavonása. (45) Meg kell határozni a Bizottság azon jogköreit és feladatait, amelyek értelmében vizsgálja az igazgatási és ellenőrzési rendszerek hatékony működését, valamint felkérheti a tagállamokat intézkedések meghozatalára. A Bizottság hatáskörét ki kell terjeszteni olyan ellenőrzések elvégzésére, ahol a hatékony pénzügyi irányítással kapcsolatos kérdések állnak a középpontban, annak érdekében, hogy az alapok eredményességéről következtéseket lehessen levonni. (46) Az uniós költségvetési kötelezettségvállalásokat évente kell megtenni. A programozás eredményes irányítása érdekében az időközi kifizetési kérelmekre és a végső egyenleg kifizetésére vonatkozó közös szabályokat kell megállapítani, amelyek nem sértik az ERFA, az ESZA és a Kohéziós Alap esetében előírt további fizetési szabályokat. (47) A programok kezdetén történő előfinanszírozási átutalás biztosítja, hogy a tagállam támogatást tud nyújtani a kedvezményezetteknek a program végrehajtásához már a program elfogadásától. Ezért a KSK-alapokból fizetendő kezdeti előfinanszírozási összegekre vonatkozó rendelkezéseket kell hozni. A kezdeti előfinanszírozást a programok zárásakor teljes mértékben el kell számolni. (48) Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében olyan időben korlátozott intézkedéseket kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik az felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő számára a kifizetések megszakítását, amennyiben a bizonyítékokból arra lehet következtetni, hogy az irányítási és ellenőrzési rendszer működésében jelentős hiányosság tapasztalható, bizonyíték van egy kifizetési kérelemmel kapcsolatos szabálytalanságra, vagy elmarad az elszámoláshoz szükséges dokumentumok benyújtása. (49) Annak biztosítására, hogy az uniós költségvetésből egy adott pénzügyi évben társfinanszírozott kiadások az alkalmazandó szabályokkal összhangban kerülnek felhasználásra, megfelelő keretet kell létrehozni az éves elszámoláshoz. E keret között az akkreditált szerveknek minden egyes program vonatkozásában igazgatási megbízhatósági nyilatkozatot kell benyújtania a Bizottsághoz, és ehhez csatolnia kell a hitelesített éves beszámolókat, az ellenőrzésekről szóló összefoglaló jelentést, valamint egy független könyvvizsgálói véleményt és ellenőrzési jelentést. (50) Előfordulhat, hogy az uniós forrásokkal való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében a Bizottságnak pénzügyi korrekciókat kell végeznie. A tagállamok számára jogbiztonságot kell biztosítani, ehhez fontos meghatározni azokat a körülményeket, amelyek mellett az alkalmazandó uniós vagy nemzeti jog megsértése ahhoz vezethet, hogy a Bizottság pénzügyi korrekciót végez. Annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság által a tagállamokra esetlegesen kirótt pénzügyi korrekciók az EU pénzügyi érdekeinek védelméhez kapcsolódnak, ezeknek a korrekcióknak olyan esetekre kell korlátozódniuk, ahol az uniós vagy a nemzeti jog megsértése közvetlenül vagy közvetve a műveletek, illetve az azokhoz kapcsolódó kiadások támogathatóságát, szabályosságát, irányítását vagy ellenőrzését érinti. Az arányosság biztosításához fontos, hogy a Bizottság a pénzügyi korrekció összegéről való döntéskor figyelembe vegye a jog megsértésének jellegét és súlyosságát. (51) A pénzügyi fegyelem előmozdítása érdekében helyénvaló a programok költségvetési kötelezettségvállalása bármely részének visszavonására vonatkozó rendelkezések megállapítása, különösen abban az esetben, amikor egy összeg mentesíthető a visszavonás alól, főként akkor, amikor a végrehajtási késedelmek olyan körülményekre vezethetők vissza, amelyek az érintett féltől függetlenek, rendkívüliek vagy előre nem láthatók, és amelyek minden igyekezet ellenére is elkerülhetetlen következményekkel járnak. (52) További általános rendelkezésekre van szükség az alapok egyedi működésével kapcsolatosan. Különösképpen, a hozzáadott érték növelése és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés uniós stratégia prioritásaihoz történő hozzájárulás növelése érdekében egyszerűsíteni kell ezeknek az alapoknak a működését, és a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházásokkal, valamint az európai területi együttműködéssel kapcsolatos célokra kell összpontosítani. (53) Az EMVA és az ETHA egyedi működésével kapcsolatos további előírások a vonatkozó szektorspecifikus jogszabályokban kerülnek meghatározásra. (54) A Szerződés gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célkitűzéseinek előmozdítása érdekében a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházásokra vonatkozó célnak az összes régiót támogatnia kell. A gazdasági és szociális fejlettség szintjének megfelelő kiegyensúlyozott és fokozatos támogatás nyújtása érdekében a fenti célra fordított forrásokat az ERFA és ESZA alapokból kell a kevésbé fejlett régiók, az átmeneti régiók és a fejlettebb régiók számára juttatni az egy főre jutó bruttó hazai termék (GDP) uniós átlaghoz viszonyított arányának megfelelően. A KA-ból származó beruházások hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására az olyan régiók, ahol az egy főre jutó GDP 2007–2013-as időszakban kevesebb volt, mint a referenciaidőszakban az EU-25 átlag 75 %-a, de amelyek egy főre jutó GDP értéke az EU-27 75 %-a fölé emelkedett, megkapják a 2007–2013-as juttatások legalább kétharmadát. Azok a tagállamok, ahol az egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelem (GNI) alacsonyabb, mint az uniós átlag 90 %-a, támogatást kapnak a Kohéziós Alapból a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházások céljára. (55) Az alapokból támogatásra jogosult régiók és területek kijelöléséhez objektív kritériumokat kell meghatározni. Ebből a célból indokolt, hogy a régiók és térségek uniós szinten történő meghatározása a régiók közös osztályozási rendszerén alapuljon, amelyet a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról szóló, 2003. május 26-i 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[6] állapított meg. (56) A megfelelő pénzügyi keret meghatározása érdekében a Bizottságnak, végrehajtási aktusok által, objektív és átlátható módszer alkalmazásával meg kell állapítania a rendelkezésre álló kötelezettségvállalási előirányzatok indikatív éves felosztását, figyelembe véve azt, hogy azokat a régiókat célozzák meg, amelyek fejlődése elmarad a többitől, beleértve azokat a régiókat, amelyek átmeneti támogatásban részesülnek. (57) Rögzíteni kell ezen növekedést és munkahelyteremtést szolgáló forrásokból a beruházásokra fordítható legmagasabb arányt, és a régiók és tagállamok számára történő juttatásukra vonatkozó objektív kritériumokat kell elfogadni. A közlekedési, energiaügyi illetve információs és kommunikációs technológiai infrastruktúra egész Unión belüli fejlesztése felgyorsításának ösztönzése érdekében egy európai összekapcsolódási eszközt kell létrehozni. Az alapokból egy adott tagállamra jutó éves előirányzatok és a Kohéziós Alapból az európai összekapcsolódási eszközhöz utalt összegek esetében felső határt kell megállapítani annak figyelembevételével, hogy az adott tagállam milyen mértékben tudja ezeket az előirányzatokat felhasználni. Ezenfelül, a szegénység csökkentését célzó kiemelt célnak megfelelően szükség van a leginkább rászoruló személyek élelmiszerrel történő támogatására vonatkozó rendszer megfordítására, hogy elősegítse a társadalmi összetartozást és az EU harmonikus fejlődését. Egy olyan mechanizmust irányoznak elő, amely forrásokat csoportosít át ehhez az eszközhöz és biztosítja, hogy ezek az ESZA-juttatásokból képezik, amivel együtt – és aminek függvényében – csökkenne az egyes tagállamokban a strukturális alapoknak az ESZA-hoz rendelendő minimális aránya. (58) Az Európa 2020 célkitűzéseivel és céljaival kapcsolatos eredmények és azok elérése középpontba helyezésének erősítése érdekében a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházások céljára fordított források öt százalékát kell elkülöníteni eredményességi tartalékként minden egyes alapnál és minden egyes tagállam régiókategóriájánál. (59) Az alapokra való tekintettel, és annak biztosítása érdekében, hogy a régiókategória megfelelő juttatásban részesüljön, a forrásokat nem lehet átcsoportosítani a kevésbé fejlett, az átmeneti és a fejlettebb régiók között, kivéve egy vagy több tematikus célkitűzés megvalósításával kapcsolatos, kellően indokolt körülmények esetében, és legfeljebb az adott régiókategória teljes juttatása 2 %-ának mértékéig. (60) Valós gazdasági hatás elérése céljából e rendelet előírásainak értelmében az alapokból származó támogatás nem helyettesítheti a tagállamok közkiadásait vagy azzal egyenértékű strukturális kiadásait. Ezen túlmenően, annak biztosítása érdekében, hogy az alapokból származó támogatás figyelembe vegye a szélesebb gazdasági környezetet, a közkiadások szintjét azokra az általános makrogazdasági feltételekre figyelemmel kell meghatározni, amelyek között a finanszírozás az évente a tagállamok által az 1997. július 7-i, a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló 1466/1997/EK rendelet[7] szerint benyújtott stabilitási és konvergenciaprogramokban leírt mutatók alapján megvalósul. Az addicionalitás Bizottság általi, partnerségen keresztüli vizsgálatának azokra a tagállamokra kell koncentrálniuk, amelyekben a kevésbé fejlett és az átmeneti régiók legalább a lakosság 15 %-át fedik le a nekik juttatott pénzügyi források mértéke szerint. (61) További rendelkezéseket szükséges megállapítani az alapok által támogatott operatív programok programozására, irányítására, monitorozására és ellenőrzésére. Az operatív programoknak meg kell határozniuk azokat a prioritási tengelyeket amelyek megfelelnek az adott programhoz kiválasztott tematikus célkitűzéseknek,ki kell dolgozniuk egy következetes intervenciós logikát, amelyet a felismert fejlesztési igények kezeléséhez alkalmaznak, és meg kell határozniuk az eredményességértékelés keretét is. További, olyan elemeket is tartalmazniuk kell, amelyek szükségesek ezen alapok eredményes és hatékony végrehajtásának alátámasztásához. (62) Tartalmazniuk kell más olyan elemeket is, amelyek alátámasztják az elemek eredményes, hatékony végrehajtását. A KA és az ERFA által nyújtott támogatást – kiegészítő jellegük fokozása és végrehajtásuk egyszerűsítése céljából – egyesíteni lehet közös operatív programokban az ESZA támogatásával a növekedési és munkahely-teremtési cél keretében. (63) A nagyprojektek jelentős részét képviselik az uniós kiadásoknak és gyakran stratégiai fontosságúak intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés uniós stratégia célkitűzéseinek eléréséhez. Indokolt tehát, hogy a nagy méretű műveleteket továbbra is a Bizottság hagyja jóvá e rendelet alapján. Az egyértelműség érdekében helyénvaló e célból meghatározni a nagyprojekt tartalmát. A Bizottságnak lehetősége van arra, hogy megtagadja a nagyprojekt támogatását, amennyiben a támogatás jóváhagyása nem indokolt. (64) Annak érdekében, hogy a tagállamok megkaphassák a lehetőséget, hogy operatív programjuk egy részét eredményalapú megközelítés alkalmazásával hajtsák végre, célszerű közös akciótervet felállítani, amely tartalmazza – az operatív program célkitűzéseinek eléréséhez szükséges – a kedvezményezett által végrehajtandó fellépéseket. Az alapok eredményorientáltságának egyszerűsítése és megerősítése érdekében a közös cselekvési terv irányításának kizárólag a tervet elfogadó bizottsági határozatban közösen elfogadott részcélértékeken, kimeneteken és eredményeken kell alapulnia. A közös cselekvési terv ellenőrzése szintén ezeknek a részcélértékeknek, kimeneteknek és eredményeknek az elérésére kell korlátozódnia. Következésképpen szabályokat kell megállapítani annak előkészítése, tartalma, elfogadása, pénzügyi irányítása és ellenőrzése tekintetében. (65) Amennyiben egy város- vagy területfejlesztési stratégia integrált megközelítést igényel amiatt, hogy egy vagy több operatív program egynél több prioritási tengelye szerinti beruházásokat tartalmaz, akkor az alapok által támogatott tevékenységeket az operatív programon belüli integrált területi beruházásként kell végrehajtani. (66) Egyedi szabályokat kell elfogadni a monitoringbizottság feladatkörére és az alapok által támogatott operatív programok végrehajtásáról szóló éves jelentésekre vonatkozóan. Az EMVA egyedi működésére vonatkozó további előírások a vonatkozó szektorspecifikus jogszabályokban kerültek meghatározásra. (67) A program végrehajtására vonatkozó alapvető és aktuális információ elérhetőségének biztosításához a tagállamoknak rendszeresen meg kell küldeniük a kulcsfontosságú adatokat a Bizottság számára. Elkerülendő, hogy a tagállamokra újabb teher nehezedjen, az adatszolgáltatást a folyamatosan gyűjtött adatokra kell korlátozni, és elektronikus adatcsere útján kell végrehajtani. (68) A Szerződés 175. cikkének megfelelően a Bizottság háromévente kohéziós jelentéseket nyújt be az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága számára az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziója terén tett előrelépésről. E jelentés tartalmát meg kell határozni. (69) Indokoltnak vélik, hogy a Bizottság együttműködve a tagállamokkal elvégezze az alapok utólagos értékelését, hogy a megfelelő szinten információhoz jusson a finanszírozott intervenciók eredményéről és hatásáról. Szükség van egyedi előírásokra az alapok értékelési tervének elfogadására irányuló eljárás megállapításához. (70) Fontos felhívni a közvélemény figyelmét az uniós alapok által elért eredményekre. Az állampolgároknak joga van tudni, hogy az Unió pénzügyi forrásait miként fektetik be. Mind az irányító hatóságok, mind a kedvezményezettek kiemelt feladata annak biztosítása, hogy a megfelelő információ eljut a közvéleményhez. A lakosság felé irányuló kommunikáció magasabb szintű hatékonyságának és a Bizottság kezdeményezésére végzett kommunikációs tevékenységek közötti erősebb szinergia biztosítására az e rendeletben a kommunikációs tevékenységekre osztott költségvetés hozzájárul az Európai Unió politikai prioritásainak szervezeti kommunikációjához, feltéve, hogy az említett prioritások kapcsolatban állnak e rendelet általános célkitűzéseivel. (71) Az alapok eredményeire és az Unió abban játszott szerepére vonatkozó információk széles körű terjesztése és a potenciális kedvezményezettek finanszírozási lehetőségekről történő tájékoztatása érdekében e rendeletben részletes szabályokat kell megállapítani a tájékoztatási és kommunikációs intézkedésekre, valamint az ilyen intézkedések egyes technikai jellemzőire vonatkozóan. (72) A finanszírozási lehetőségekre és a projektkedvezményezettekre vonatkozó információk hozzáférhetőségének és átláthatóságának javítása érdekében valamennyi tagállamnak olyan egységes honlapot vagy honlap-portált kell elérhetővé tennie, amely információkat nyújt az összes operatív programról, beleértve az egyes operatív programok által támogatott műveletek felsorolását. (73) Meg kell határozni azokat az elemeket, amelyek az alapokból az operatív programoknak nyújtott támogatás társfinanszírozási arányát szabályozzák, különösen az uniós források multiplikátor hatásának növelése céljából. A társfinanszírozási elvnek a megfelelő szintű nemzeti támogatás révén való tiszteletben tartásához szükség van a társfinanszírozás maximális arányának régiókategóriánkénti megállapítására. (74) Ezért a tagállamoknak egy irányító hatóságot, egy igazoló hatóságot és egy feladatkörében független ellenőrző hatóságot kell kijelölniük valamennyi operatív program esetében. A tagállamok számára az ellenőrző rendszerek felállításával kapcsolatos flexibilitás biztosítására indokolt annak a lehetőségnek a biztosítása, hogy az igazoló hatóság feladatát az irányító hatóság végezze. Lehetővé kell tenni, hogy a tagállam vagy az irányító hatóság közreműködő szervezeteket tudjon kijelölni az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság bizonyos feladatainak az elvégzésére. Ebben az esetben a tagállamnak egyértelműen meg kell határoznia ezek feladatait és funkcióit. (75) Az irányító hatóság viseli az elsődleges felelősséget az alapok eredményes és hatékony végrehajtásának vonatkozásában, és így számos funkciót tölt be, amelyek kapcsolatban állnak a programirányítással, a figyelemmel kíséréssel, a pénzügyi irányítással és ellenőrzéssel, valamint a projekt kiválasztásával. Feladatait és funkcióit meg kell határozni. (76) Az igazoló hatóságnak kifizetési kérelmet kell elkészítenie, és azt be kell nyújtania a Bizottságnak. Igazolja az éves beszámolók teljességét, pontosságát és hitelességét, valamint azt, hogy az éves beszámolókban szereplő kiadások megfelelnek a vonatkozó uniós és nemzeti szabályoknak. Feladatait és funkcióit meg kell határozni. (77) Az ellenőrző hatóságnak biztosítania kell, hogy ellenőrzésre kerülnek az irányítási és az ellenőrzési rendszerek, megfelelő számú művelet, és az éves beszámolók. . Feladatait és funkcióit meg kell határozni. (78) Annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni az ERFA, az ESZA és KA irányítási és ellenőrzési rendszereinek konkrét megszervezését, valamint az arányos megközelítés biztosításának szükségességét, egyedi rendelkezéseket kell hozni az irányító hatóság és az igazoló hatóság akkreditálására és az akkreditáció visszavonására vonatkozóan. (79) A Bizottság pénzügyi ellenőrzésre vonatkozó jogkörének sérelme nélkül fokozni kell e téren a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködést, és meg kell állapítani azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy – a nemzeti rendszerek ellenőrzésére irányuló stratégia tekintetében – meghatározza a biztosítékok azon szintjét, amelyet a nemzeti ellenőrző szervektől meg kell kapnia. (80) A pénzügyi irányítással kapcsolatos közös szabályok mellett további rendelkezéseket kell hozni az ERFA-ról, az ESZA-ról és a Kohéziós Alapról. Különösen annak érdekében, hogy a Bizottságnak az éves záróelszámolás előtti megfelelő biztosítékok garantálására, az időközi kifizetési kérelmek esetében a visszatérítés mértéke annak az összegnek a 90 %-a kell, legyen, amelyet az operatív program elfogadásáról szóló döntésben meghatározott egyes prioritási tengelyek társfinanszírozási arányának az adott prioritási tengely támogatható kiadásaira történő alkalmazása eredményez. A fennmaradó kifizetendő összegeket az éves záróegyenleg után kell kifizetni a tagállamoknak, feltéve, hogy megfelelő biztosítékot szolgáltattak a záróelszámolás alá eső év kiadások támogathatóságához. (81) Annak biztosítására, hogy a kedvezményezettek minél hamarabb megkapják a támogatást, és a Bizottságnak adott biztosítékok megerősítésére indokolt megkövetelni, hogy a kifizetési kérelmek csak azokat a kiadásokat tartalmazzák, amelyekhez a támogatást kifizették a kedvezményezetteknek. Rendelkezni kell minden évben az előfinanszírozásról annak biztosítására, hogy tagállamok elegendő forrással rendelkeznek ahhoz, hogy egy ilyen rendelkezések szerint járjanak el. Az előfinanszírozást minden évben el kell számolni a záróelszámolásban. (82) A kötelezettségvállalás visszavonására vonatkozó általános szabályok megfelelő alkalmazásának biztosítására az alapokhoz elfogadott szabályoknak meg kell határozniuk azt, hogy hogyan állapítják meg a kötelezettségvállalás visszavonásának határidejét, és hogy hogyan számolják ki az egyes összegeket. (83) Részletesen meg kell határozni az alapokra alkalmazandó éves záróelszámolásra vonatkozó eljárást, hogy biztosítani lehessen ezen rendelkezések egyértelmű alapjait és jogbiztonságát. Fontos rendelkezni arról, hogy a tagállamoknak meglegyen az a korlátozott lehetőségük, miszerint az éves beszámolóban olyan összeget is szerepeltethessenek, amely az ellenőrző hatóság által végzett, folyamatban lévő eljárás tárgyát képezi. (84) A Régiók Bizottságának módosítása Az éves záróelszámolási eljárást a befejezett (ERFA- és KA-)műveletek vagy kiadások éves zárásának kell kísérnie. Az operatív programok végső zárásával járó költségek csökkentésének, a kedvezményezettek igazgatási terhei csökkentésének és a jogbiztonság biztosításának érdekében az éves zárást kötelezővé kell tenni, így korlátozva azt az időszakot, ameddig tárolni kell a háttérdokumentumokat és amely során a műveleteket ellenőrizhetik és a pénzügyi kiigazításokat kiszabadhatnak. (85) Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében és a programok végrehajtásának hatékonyságát biztosító eszközök biztosítására olyan intézkedéseket kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára a kifizetések felfüggesztését a prioritási tengely vagy az operatív program szintjén. (86) Helyénvaló, hogy konkrét rendelkezéseket és eljárásokat határozzanak meg a tagállamok és a Bizottság által az alapok tekintetében végzendő pénzügyi korrekciókra vonatkozóan. (87) Az uniós ellenőrzések gyakoriságának arányosnak kell lenni az Uniónak az alapokból kifizetett támogatásával. Különösen az elvégzett pénzügyi ellenőrzések számát kell csökkenteni, amennyiben egy művelet teljes támogatható kiadása nem haladja meg a 100 000 EUR összeget. Mindazonáltal lehetővé kell tenni ellenőrzések bármely időpontban történő elvégzését, amennyiben bizonyíték van szabálytalanságra vagy csalásra, illetve egy befejezett művelet lezárását követően egy ellenőrzési minta részeként. Annak érdekében, hogy a Bizottság által végzett ellenőrzés arányos a kockázattal, a Bizottságnak tudnia kell csökkenteni az operatív programok ellenőrzésével kapcsolatos munkát, amennyiben nincsenek jelentős hiányosságok, vagy amennyiben az ellenőrző hatóság megbízható. (88) E határozat egyes nem alapvető elemeinek kiegészítése és módosítása érdekében a Szerződés 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására felhatalmazást kell adni a Bizottság részére a következők tekintetében: a partnerség teljesítésének támogatására vonatkozó célkitűzések és kritériumokra vonatkozó magatartási kódex; közös stratégiai keret magas európai hozzáadott értékkel bíró indikatív fellépésekkel és az azok végrehajtására vonatkozó elvekkel, valamint az együttműködési prioritásokkal kapcsolatos elemeinek elfogadása; teljesítéshez kötött tartalék elosztásával kapcsolatos további szabályok; a helyi fejlesztési stratégiák által lefedett terület és lakosság meghatározása; a pénzügyi eszközök részletes szabályozása (előzetes értékelés, támogatások, támogathatóság, nem támogatott tevékenységtípusok kombinációja), nemzeti, regionális, transznacionális és határokon átnyúló szinteken létrehozott finanszírozási eszközök bizonyos típusaira vonatkozó szabályozás, finanszírozási megállapodások szabályozása, eszközök átruházása és kezelése, irányítási és ellenőrzési rendszerek, kifizetési kérelmek szabályozása, éves részletfizetések tőkésítési rendszerének létrehozása; a jövedelemtermelő műveletek átalánydíjának meghatározása; az uniós politikák szerint a meglévő módszerek alapján a támogatások közvetett költségeire alkalmazandó átalánydíjak és megfelelő ráták meghatározása, a tagállamok feladatai a szabálytalanságok bejelentésével kapcsolatos eljárásban és a szabálytalanul kifizetett összegek visszatérítésében, a műveletekkel kapcsolatok információcsere módjai, megfelelő audit nyomvonalat biztosító intézkedések; a nemzeti auditok feltételei, az irányító hatóságok és igazoló hatóságok akkreditációjának kritériumai, az általánosan elfogadott adathordozók meghatározása, az alkalmazandó pénzügyi korrekció mértékének meghatározására vonatkozó kritériumok, . A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a szükséges jövőbeli kiigazítások kezelése érdekében felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal módosíthassa a rendelet I. és VI. – nem alapvető elemeket tartalmazó – mellékletét. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. (89) A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megfogalmazása során biztosítania kell, hogy a megfelelő dokumentumokat egyidejűleg, kellő időben és megfelelő módon eljuttassák az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz is. (90) A Bizottságnak meg kell adni a jogosultságot, hogy végrehajtási aktusok révén, minden KSK-alap tekintetében határozatot fogadjon el a következőkről: a partnerségi szerződések jóváhagyása, az eredményességi tartalék elosztása, a tagállamok gazdaságpolitikájához kapcsolódó kifizetések felfüggesztése, és kötelezettségvállalás-visszavonás esetében a programok elfogadására vonatkozó határozatok módosítása; az alapok tekintetében határozatot fogadjon el a következőkről: növekedést és foglalkoztatást célzó befektetésekre vonatkozó kritériumokat teljesítő régiók és tagállamok meghatározása, kötelezettségvállalási előirányzatainak éves lebontása az tagállamok számára, az egyes tagállamok által a Kohéziós Alapból származó támogatásokból az európai összekapcsolódási eszközbe utalandó összegek meghatározása, az egyes tagállamok által a strukturális alapok hozzájárulásaiból az rászoruló személyek számára nyújtandó élelmiszersegélyekre fordítandó összegek meghatározása, (operatív programok elfogadása és módosítása, nagyprojektek jóváhagyása, közös cselekvési tervek, kifizetések felfüggesztése, pénzügyi korrekciók. (91) Ennek a rendeletnek a végrehajtásához egyforma körülmények biztosítására, a klímaváltozással kapcsolatos célkitűzések módszertanához, a pénzügyi eszközökkel figyelemmel kísérésére vonatkozó általános feltételekhez, a figyelemmel kísérés során szerzett információk Bizottság számára történő szolgáltatásának egységes feltételeihez, a tagállam és a Bizottság közötti elektronikus adatcsere rendszeréhez, a jövedelemtermelő projektek nettó bevétele kiszámításának módszertanához, a növekedést és munkahelyteremtést célzó beruházások kritériumait teljesítő régiók és tagállamok azonosításához, az alapokhoz tartozó operatív programok modelljéhez, intervenció kategóriáira vonatkozó nómenklatúrához, a nagyprojektekkel kapcsolatos információ formájához és a nagyprojektek költség-haszon elemzésének elvégzésekor használt módszerekhez, a közös cselekvési terv mintájához, az éves és a végső végrehajtási jelentések mintájához, a tájékoztatási és nyilvánosságra hozatali intézkedések bizonyos technikai jellemzőihez és a kapcsolódó utasításokhoz, a kedvezményezettek és az irányító hatóságok közötti információcserére vonatkozó szabályokhoz, az igazgatási nyilatkozat mintájához, az ellenőrzésre vonatkozó stratégia modelljeihez, a véleményhez és az éves ellenőrzési jelentéshez, az ellenőrzések során gyűjtött adatok mintavételének módszertanához, felhasználásának szabályaihoz és a kifizetési kérelmek modelljéhez kapcsolódó végrehajtási hatáskörök gyakorlásának összhangban kell lennie a 2011. február 16-i, a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 182/2011/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[8]. (92) E rendelet az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet[9] helyébe lép. A korábbi rendeletet ezért hatályon kívül kell helyezni. (93) Mivel e rendelet célkitűzését, azaz a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségek és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók vagy szigetek, bizonyos vidéki térségek, az ipari átalakulás által érintett térségek és a súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiók lemaradásának csökkentését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért ezek uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket fogadhat el az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az abban a cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket. ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET: ELSŐ RÉSZ TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK 1. cikk Tárgy Ez a rendelet a közös stratégiai keret szerint működő Európai Regionális Fejlesztési Alapra (ERFA), Európai Szociális Alapra (ESZA), Kohéziós Alapra (KA), Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alapra (EMVA) és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra (ETHA) (a továbbiakban: KSK-alapok) vonatkozó közös szabályokat állapít meg. Emellett a KSK-alapok eredményességének és az alapok egymással és más uniós eszközökkel történő összehangolásának biztosításához szükséges rendelkezéseket is meghatározza. E rendelet emellett megállapítja továbbá az ERFA-ra, az ESZA-ra (a továbbiakban együttesen: strukturális alapok) és a KA-ra vonatkozó általános szabályokat, valamint meghatározza a strukturális alapok és a KA (a továbbiakban: az alapok) feladatait, elődleges célkitűzéseit és megszervezését, a tagállamok és régiók alapokból történő támogathatóságának kritériumait, a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokat és azok elosztásának kritériumait. Az ebben a rendeletben meghatározott szabályok alkalmazása a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és ellenőrzéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[10] (a továbbiakban: KAP-rendelet) rendelkezéseinek, valamint az alábbi rendeletek különös rendelkezéseinek sérelme nélkül történik: (1) az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és az 1080/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[11] (a továbbiakban: ERFA-rendelet); (2) az Európai Szociális Alapról és az 1081/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[12] (a továbbiakban: ESZA-rendelet); (3) a Kohéziós Alap létrehozásáról és az 1084/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[13] (a továbbiakban: KA-rendelet); (4) az európai területi együttműködésről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[14] (a továbbiakban: ETE-rendelet); (5) az Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alapról és a 1698/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2005/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[15] (a továbbiakban: EMVA-rendelet); valamint (6) az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról és az 1198/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet [16](a továbbiakban: ETHA-rendelet). 2. cikk Fogalommeghatározások E rendelet alkalmazásában – amennyiben ez a rendelet másképp nem rendelkezik – a KSK-alapokból támogatott pénzügyi eszközökre a költségvetési rendeletben a pénzügyi eszközökre vonatkozóan megadott fogalommeghatározások alkalmazandók. Ezen túlmenően e rendelet alkalmazásában: (7) „intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia”: a tagállamok és az EU intézkedéseit, fellépéseit irányító célok és közös célkitűzések, amelyeket az „Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” címmel kiadott bizottsági közleményben határoztak meg, és amelyet – mellékletként (I. melléklet) – magukban foglalnak a 2010. június 17-én az Európai Tanács által elfogadott következtetések (A foglalkoztatást és növekedést célzó új európai stratégia, Kiemelt uniós célok), A Tanács ajánlása[17] (2010. július 13.) a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról, a tagállamok foglalkoztatási politikáinak iránymutatásairól szóló, 2010. október 21-i tanácsi határozat[18], továbbá ezen célok és közös célkitűzések bármilyen módosítása. (8) „Közös stratégiai keret”: az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzéseit és céljait a KSK-alapokra vonatkozó főbb intézkedésekhez hozzárendelő dokumentum, amely mindegyik tematikus célkitűzéshez meghatározza az egyes KSK-alapok által támogatandó főbb intézkedéseket, valamint azokat a mechanizmusokat, amelyek biztosítják a KSK-alapok programozása és a tagállamok, illetve az Európai Unió gazdasági és foglalkoztatási politikái közötti koherenciát és összhangot.olyan elemek, amelyek a programozási folyamatoknak világosabb stratégiai útmutatást biztosítanak, megkönnyítik az uniós intervenció KSK-alapok szerinti szektorális és területi koordinációját, valamint a többi releváns uniós szakpolitikával és eszközzel való koordinációt az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzéseivel és céljaival összhangban; (9) „fellépés”: a KSK-alapok által támogatott intézkedések egyik típusa, amelynek célja, hogy biztosítsa a program célkitűzéseinek megvalósítását; (10) „magas európai hozzáadott értékkel bíró indikatív fellépés”: olyan fellépés, amely várhatóan jelentősen hozzájárul az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzéseinek eléréséhez, és amely a programok előkészítésekor támpontként szolgál; (11) „az alapokra vonatkozó szabályok”: az e rendelet harmadik részében vagy az alapján létrehozott, vagy az 1. cikk harmadik albekezdésében említett vagy felsorolt KSK-alapok közül egyre vagy többre vonatkozó egyedi vagy általános rendeletben megállapított rendelkezések; (12) „programozás”: szervezésből, döntéshozatalból és a pénzügyi források elosztásából álló többlépéses folyamat, amelynek célja az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia eléréséhez kapcsolódó uniós és tagállami közös fellépések több éven keresztüli végrehajtása; (13) „program”: az e rendelet harmadik részében és az ETHA-rendeletben említett „operatív program”, valamint az EMVA-rendeletben említett „vidékfejlesztési program”; (14) „prioritás”: az e rendelet harmadik részében említett „prioritási tengely”, valamint az ETHA-rendeletben és az EMVA-rendeletben említett „uniós prioritás”; (15) „művelet”: az érintett programok irányító hatóságai által vagy hatáskörében kiválasztott projekt, szerződés, cselekvés vagy projektcsoport, amely hozzájárul a kapcsolódó prioritás vagy prioritások célkitűzéseihez; a pénzügyi eszközök összefüggésében a művelet egy program pénzügyi hozzájárulása a pénzügyi eszközökhöz és az adott pénzügyi eszközök által történő későbbi pénzügyi támogatás; (16) „kedvezményezett”: a közszférához vagy a magánszférához tartozó szervezet vagy cég, amely a műveletek kezdeményezéséért vagy azok kezdeményezéséért és végrehajtásáért felelős. az állami támogatás összefüggésében a „kedvezményezett” a támogatásban részesülő szervezet; a pénzügyi eszközök összefüggésében a „kedvezményezett” az a szervezet, amely a pénzügyi eszközt végrehajtja; (17) „végső kedvezményezett”: jogi vagy természetes személy, aki támogatást kap egy pénzügyi eszközből; (18) „állami támogatás”: a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá eső támogatás, amely e rendelet értelmében magában foglalja a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendeletben[19], az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2007. december 20-i 1535/2007/EK bizottsági rendeletben[20] és az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról és az 1860/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. július 24-i 875/2007/EK bizottsági rendeletben[21] meghatározott csekély összegű (de minimis) támogatást; (19) „befejezett művelet”: egy olyan művelet, amelyet fizikailag befejeztek vagy teljes körűen végrehajtottak, és amellyel kapcsolatban a kedvezményezettek minden kifizetést elvégeztek, és a megfelelő közpénzből való hozzájárulást kifizették a kedvezményezettek részére; (20) „közpénzekből folyósított támogatás”: egy művelet finanszírozására nyújtott pénzügyi támogatás, amely nemzeti, regionális vagy helyi közhatóságok költségvetéséből, az Unió KSK-alapokhoz kapcsolódó költségvetéséből, közjogi intézmények költségvetéséből vagy közhatóságok és közjogi intézmények társulásainak költségvetéséből származik; (21) „közjogi intézmény”: a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[22] 1. cikke (9) bekezdése szerinti közjog hatálya alá tartozó intézmény, és az 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[23] alapján létrehozott európai területi együttműködési csoportosulás, függetlenül attól, hogy a vonatkozó nemzeti végrehajtási jogszabályok szerint az európai területi együttműködési csoportosulás közjogi intézmény vagy magánjogi intézmény; (22) „dokumentum”: nyomtatott vagy elektronikus adathordozó, amely e rendelet keretein belül releváns információkkal szolgál; (23) „közreműködő szervezet”: közjogi vagy magánjogi intézmény, amely egy irányító vagy igazoló hatóság illetékessége alatt jár el, vagy ilyen hatóság nevében hajt végre feladatokat a műveleteket végrehajtó kedvezményezettek vonatkozásában; (24) „helyi fejlesztési stratégia”: a helyi célkitűzések és igények teljesítését szolgáló műveletek koherens csoportja, amely hozzájárul az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia megvalósításához, és amelyeket a megfelelő szintű partnerség keretében hajtanak végre; (25) „fokozatos lezárás”: műveletek lezárása az éves elszámolás eredményeként, a program általános lezárása előtt; (26) „partnerségi szerződés”: a tagállam által a partnerek bevonásával a többszintű irányítási megközelítéssel összhangban készített dokumentum, amely a tagállam a KSK-alapok eredményes és hatékony felhasználására vonatkozó stratégiáját, prioritásait és intézkedéseit határozza meg az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia megvalósítása érdekében, és amelyet a Bizottság az értékelés és a tagállammal folytatott párbeszéd után hagy jóvá; (27) „régiókategória”: a régiók a 82. cikk (2) bekezdése szerinti besorolása a „kevésbé fejlett régió”, az „átmeneti régió” vagy a „fejlettebb régió” kategóriába; (28) „kifizetési kérelem”: a tagállam által a Bizottsághoz benyújtott kifizetési kérelem vagy költségnyilatkozat; (29) „EBB”: Európai Beruházási Bank;Európai Beruházási Alap, vagy az Európai Beruházási Bank leányvállalata; (30) „kkv”: mikro-, kis- vagy közepes vállalkozás a 2003/361/EK bizottsági ajánlás vagy annak későbbi módosításai szerint. (31) „számviteli év”: a harmadik rész alkalmazásában a július 1. és június 30. közötti időszak, kivéve az első számviteli évet, amelynek tekintetében a kiadások támogathatóságának első napjától 2015. június 30-ig tartó időszak. Az utolsó számviteli év 2022. július 1-jétől 2023. június 30-áig tart; (32) „pénzügyi év”: a harmadik rész alkalmazásában a január 1. és december 31. közötti időszak. MÁSODIK RÉSZ A KSK-ALAPOKRA VONATKOZÓ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK I. CÍM A KSK-alapoknak nyújtott uniós támogatás elvei 3. cikk Hatály Az ebben a részben meghatározott szabályokat a harmadik részben megállapított rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni. 4. cikk Általános elvek 1. A KSK-alapoknak nemzeti, regionális és helyi támogatásokkal kiegészített többéves programokon keresztül kell támogatást nyújtaniuk az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia végrehajtásának érdekében, figyelembe véve az integrált iránymutatásokat és a Szerződés 121. cikkének (2) bekezdésében az egyes országokra vonatkozóan megadott ajánlásoknak, valamint a releváns, a Szerződés 148. cikke (4) bekezdése alapján elfogadott tanácsi ajánlásokat. 2. A Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a KSK-alapokból származó támogatás összhangban legyen az Unió politikáival és prioritásaival, és kiegészítse az Unió más eszközeit. 3. A KSK-alapokból származó támogatást a Bizottság és a tagállamok közötti szoros együttműködés révén kell megvalósítani. 4 A tagállamok és az általuk erre a célra kijelölt hatóságok feladata a programok és az e rendelet, valamint az egyes alapokra vonatkozó szabályok szerinti feladatok végrehajtása a megfelelő területi szinten, a tagállam intézményi, jogi és pénzügyi kereteinek megfelelően és e rendelet, valamint az alapokra vonatkozó szabályok betartásával. 5. A KSK-alapok végrehajtására és felhasználására – különösen a KSK-alapok végrehajtásához szükséges pénzügyi és igazgatási források felhasználására – vonatkozó, a jelentéstétellel, értékeléssel, irányítással és ellenőrzéssel kapcsolatos intézkedéseknek figyelembe kell venniük az arányosság elvét a kiutalt támogatás mértékének tekintetében. 6. A saját felelősségi körüknek megfelelően a Bizottság és a tagállamok biztosítják az összhangot a KSK-alapok között, valamint más uniós politikákkal és eszközökkel, beleértve az Unió külső fellépései keretében végrehajtottakat. 7. Az Unió költségvetésének a KSK-alapok számára juttatott részét a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott irányítás keretében hajtják végre költségvetési rendelet 53. cikke b) pontjának megfelelően, a Bizottság kezdeményezésére az ERFA-rendelet 9. cikke szerint végrehajtott innovatív tevékenységek és a Bizottság kezdeményezésére végrehajtott technikai segítségnyújtás kivételével. 8. A Bizottság és a tagállamok a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét alkalmazzák a költségvetési rendelet 27. cikkének megfelelően. 9. A Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell a KSK-alapok eredményességét, különösen figyelemmel kísérés, jelentéstétel és értékelés révén. 10. A Bizottság és a tagállamok a KSK-alapokkal kapcsolatos szerepüket a kedvezményezettek igazgatási terhei csökkentésének céljával látják el. 5. cikk Partnerség és többszintű kormányzás 1. A partnerségi szerződés illetve az egyes programok érdekében a tagállam partnerséget szervez az alábbi partnerekkel: (a) illetékes regionális, helyi, városi és más hatóságok; (b) gazdasági és társadalmi partnerek; valamint (c) a civil társadalmat képviselő testületek, beleértve a környezetvédelmi partnereket, civil szervezeteket, és az egyenlőséget és megkülönböztetésmentességet propagáló szervezeteket. 2. A többszintű kormányzás megközelítésének megfelelően a tagállamok bevonják a partnereket a partnerségi szerződés és az elért eredményekről szóló jelentések előkészítésébe és a programok előkészítésébe, végrehajtásába, figyelemmel kísérésébe és értékelésébe. A partnerek részt vesznek a programok monitoringbizottságaiban. 3. A 142. cikknek megfelelően a Bizottság jogosultsággal rendelkezik felhatalmazáson alapuló aktusok elfogadására az európai magatartási kódex elkészítése céljából, amely meghatározza a partnerség megvalósítása támogatásának és az információk, tapasztalatok, eredmények és helyes gyakorlatok tagállamok közötti megosztásának célkitűzéseit és kritériumait. 4. Mindegyik KSK-alap esetében a Bizottság legalább évente egy alkalommal tanácskozik a partnereket uniós szinten képviselő szervezetekkel a KSK-alapokból származó támogatás megvalósulásáról. 6. cikk Az Uniós és nemzeti jognak való megfelelés A KSK-alapok által finanszírozott műveletek megfelelnek a vonatkozó uniós és nemzeti jognak. 7. cikk A nemek közötti egyenlőség és megkülönböztetésmentesség propagálása A tagállamok és a Bizottság biztosítják a férfiak és nők közötti egyenlőség és a nemek közötti esélyegyenlőség elve érvényesülésének elősegítését a programok előkészítése és végrehajtása során. A tagállamok és a Bizottság megteszik a megfelelő lépéseket a programok előkészítése és végrehajtása során a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló bármilyen megkülönböztetés megakadályozása érdekében. 8. cikk Fenntartható fejlődés A KSK-alapok célkitűzéseit a fenntartható fejlődés keretében, a környezet védelme és állapotának javítása céljának az Unió általi előmozdítása révén kell megvalósítani, a Szerződés 11. cikkében megállapítottak szerint, figyelembe véve a szennyező fizet elvet. A tagállamok és a Bizottság biztosítják, hogy a partnerségi szerződések és a programok előkészítése és végrehajtása során előmozdítják a környezetvédelmi előírásokat, a források hatékony felhasználását, az éghajlatváltozás enyhítését és az éghajlatváltozáshoz való adaptációt, valamint a katasztrófarezilienciát és kockázat megelőzését és kezelését. A tagállamok a Bizottság által elfogadott módszertan segítségével tájékoztatást nyújtanak az éghajlatváltozással kapcsolatos célkitűzések támogatásáról. A Bizottság végrehajtási aktus révén fogadja el ezt a módszertant. Ezen végrehajtási jogi aktusokat a 143. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. II. CÍM STRATÉGIAI MEGKÖZELÍTÉS I. FEJEZET A KSK-alapok és a közös stratégiai keret tematikus célkitűzései 9. cikk Tematikus célkitűzések Mindegyik KSK-alap a küldetésének megfelelően támogatja az alábbi tematikus célkitűzéseket az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiához való hozzájárulás érdekében: (1) a kutatás, technológiai fejlesztés és innováció erősítése; (2) az információs és kommunikációs technológiákhoz való hozzáférés, a technológiák használatának és minőségének javítása; (3) a kis- és középvállalkozások, a mezőgazdasági (az EMVA esetében), a halászati és akvakultúra-ágazat (az ETHA esetében) versenyképességének javítása; (4) az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő elmozdulás támogatása minden ágazatban; (5) az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás, a kockázatmegelőzés és -kezelés előmozdítása; (6) környezetvédelem és az erőforrás-felhasználás hatékonyságának előmozdítása; (7) a fenntartható közlekedés előmozdítása és kapacitáshiányok megszüntetése a főbb hálózati infrastruktúrákban; (8) a foglalkoztatás és a munkavállalói mobilitás ösztönzése; (9) a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység elleni küzdelem; (10) az oktatásba, a készségekbe és az egész életen át tartó tanulásba történő beruházás; (11) az intézményi kapacitás javítása és hatékony közigazgatás. A tematikus célkitűzéseket az egyes KSK-alapokra specifikus prioritásokhoz kell hozzárendelni és az alapokra vonatkozó szabályokban meghatározni. 10. cikk Közös stratégiai keret Az Unió harmonikus, kiegyensúlyozott és fenntartható fejlődésének előmozdítása érdekében a közös stratégiai keret világosabb stratégiai útmutatást biztosít a programozási folyamatoknak és megkönnyíti az uniós intervenció KSK-alapok szerinti szektorális és területi koordinációját, valamint a többi releváns uniós szakpolitikával és eszközzel való koordinációt az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzéseivel és céljaival összhangbanhatározza meg a az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzései és céljai alapján a KSK-alapok főbb intézkedéseit.. 11. cikk Tartalom A közös stratégiai keret határozza meg: a) a a mechanizmusokat, amelyek biztosítjákKSK-alapok programozása és a Szerződés 121. cikke (2) bekezdése alapján kiadott országspecifikus ajánlások és a Szerződés 148. cikke (4) bekezdése alapján, a Tanács által elfogadott ajánlások közötti koherencia és összhang elérését biztosító eszközöket; b) a KSK-alapok közötti, valamint más vonatkozó uniós politikákkal és eszközökkel történő összehangolás mechanizmusait, beleértve a külső együttműködési eszközöket is; c) a KSK-alapok végrehajtására vonatkozó horizontális elveket és a több területet érintő politikai célkitűzéseket; d) SK-alapok által kezelendőa területi nehézségek kezelését és az integrált megközelítés előmozdítását célzó intézkedéseket, amelyek a városi, vidéki, tengerparti és halászati területek, valamint a Szerződés 174. és 349. cikkében említett sajátos területi jellemzőkkel bíró területek előtt álló fő területi sajátos kihívásokat; e) minden egyes tematikus célkitűzéshez az egyes KSK-alapok által támogatandófőbb intézkedéseket, magas európai hozzáadott értékkel bíró indikatív fellépéseket és az azok végrehajtására vonatkozó elveket; f) az egyes KSK-alapok együttműködései tevékenységeinek prioritásait, szükség esetén figyelembe véve a makro-regionális és a tengeri medencével kapcsolatos stratégiákat; 12. cikk Elfogadás és felülvizsgálat A 142. cikknek megfelelően a Bizottság jogosult – e rendelet elfogadását követő 3 hónapon belül – felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására A közös stratégiai keretnek re vonatkozóan a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikájával való koherenciával és összhanggal, a KSK-alapok közötti, valamint más vonatkozó uniós politikákkal és eszközökkel történő összehangolási mechanizmusokkal, a horizontális elveket és a több területet érintő politikai célkitűzésekkel, valamint a területi nehézségek kezelésével összefüggő elemeit az I. melléklet állapítja meg. A Bizottság jogosult felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására a közös stratégiai keret 142. cikkének megfelelően, amely megállapítja a magas európai hozzáadott értékkel bíró indikatív fellépésekkel és az egyes tematikus célkitűzések végrehajtására vonatkozó elvekkel, valamint az együttműködési prioritásokkal kapcsolatos sajátos elemeket. Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia jelentős változása esetén a Bizottság felülvizsgálja a közös stratégiai keretet, és adott esetben – a 142. cikknek megfelelően – felhatalmazáson alapuló aktus révén átdolgozott közös stratégiai keretet módosításokat fogad el az I. melléklet tekintetében. A közös stratégiai keret felülvizsgálatának elfogadását követő 6 hónapon belül a tagállamok, amennyiben szükséges, partnerségi szerződésük és programjaik módosítását javasolják a felülvizsgált közös stratégiai kerettel való összhang biztosítása érdekében. II. FEJEZET Partnerségi szerződés 13. cikk A partnerségi szerződés előkészítése 1. Valamennyi tagállam előkészíti a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra szóló partnerségi szerződését. 2. A partnerségi szerződést a tagállamok az 5. cikkben említett partnerekkel együttműködve készítik el. A partnerségi szerződést a Bizottsággal folytatott párbeszéd útján készítik elő. 3. A partnerségi szerződés a KSK-alapokból az érintett tagállamnak nyújtott összes támogatást tartalmazza. 4. A közös stratégiai keret elfogadását követő 3 hónapon belül valamennyi tagállam átadja a partnerségi szerződését a Bizottságnak. 14. cikk A partnerségi szerződés tartalma A partnerségi szerződés az alábbiakat határozza meg: (a) az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiával való összhangot biztosító rendelkezések, beleértve az alábbiakat: i. az egyenlőtlenségek és fejlesztési szükségletek elemzése a közös stratégiai keretben meghatározott tematikus célkitűzésekés főbb intézkedések, valamint a Szerződés 121. cikke (2) bekezdése szerinti országspecifikus ajánlásokban és a Szerződés 148. cikke (2) bekezdése szerint elfogadott vonatkozó tanácsi ajánlásokban meghatározott célok tekintetében; ii. a programok előzetes értékelésének összefoglaló elemzése, amely indokolja a tematikus célkitűzések kiválasztását és a KSK-alapok indikatív elosztását; iii. valamennyi tematikus célkitűzés esetében az egyes KSK-alapoknál várható főbb eredmények összefoglalása; iv. az uniós támogatás indikatív elosztását nemzeti szinten mindegyik KSK-alapra vonatkozóan, tematikus célkitűzésekre lebontva, valamint az éghajlat-változási célkitűzésekre meghatározott támogatás indikatív teljes összegét; v. az együttműködés főbb prioritásai, adott esetben figyelembe véve a makro-regionális és a tengeri medencével kapcsolatos stratégiákat; vi. a KSK-alapok végrehajtására vonatkozó horizontális politikákat és politikai célkitűzéseket; vii. az ERFA-hoz, az ESZA-hoz és a KA-hoz tartozó programok – az európai területi együttműködéssel kapcsolatos célhoz tartozók kivételével –, valamint az EMVA-hoz és az ETHA-hoz tartozó programok felsorolása az egyes indikatív pénzelosztások KSK-alaponkénti és évenkénti bontásával; (b) a KSK-alapok által támogatott, a területfejlesztésre vonatkozó integrált megközelítés, amely meghatározza: i. azokat a nemzeti és regionális szintű mechanizmusokat, amelyek biztosítják a KSK-alapok közötti, illetve más uniós és nemzeti finanszírozási eszközökkel való összehangolást; ii. azokat a rendelkezéseket, amelyek biztosítják a KSK-alapok városi, vidéki, tengerparti és halászati területek, valamint sajátos területi jellemzőkkel bíró területek fejlesztése érdekében történő felhasználására vonatkozó integrált megközelítést, különösen a 28., 29. és 99. cikkel összefüggő végrehajtási intézkedéseket, adott esetben azoknak a városoknak a felsorolásával, amelyek az ERFA-rendelet 8. cikkében említett városfejlesztési platformban részt vesznek; (c) integrált megközelítés a szegénység által legjobban sújtott földrajzi területek vagy a megkülönböztetés vagy kirekesztés legnagyobb kockázatával szembenéző célcsoportok egyedi szükségleteinek kezelésére, különös tekintettel a marginalizálódott közösségekre, adott esetben a vonatkozó KSK-alapoknak szánt indikatív forráselosztással; (d) az eredményes végrehajtást biztosító rendelkezések, beleértve az alábbiakat: i. a teljesítési keretrendszerhez a programokban meghatározott mérföldköveket és célokat tartalmazó konszolidált táblázat a programok és a KSK-alapok közötti összhangot biztosító módszertannal és mechanizmussal együtt; ii. az előzetes feltételek teljesítése értékelésének és a nemzeti és regionális szinten végrehajtandó intézkedéseknek az összefoglalása és végrehajtásuk ütemterve, amennyiben az előzetes feltételeket nem teljesítették; iii. az e rendelet 3. részében meghatározott addicionalitási szabályoknak való megfelelés előzetes vizsgálatához szükséges információk; iv. a partnerek bevonása érdekében hozott intézkedések és ezek szerepe a partnerségi szerződés és az e rendelet 46. cikkében meghatározott, az elért eredményekről szóló jelentés előkészítésében; (e) a KSK-alapok eredményes végrehajtását biztosító rendelkezések, beleértve az alábbiakat: i. annak felmérése, hogy szükséges-e a hatóságok és – adott esetben – a kedvezményezettek igazgatási kapacitásának megerősítése, és az e célból tett intézkedések; ii. a kedvezményezettek igazgatási terheinek csökkentése érdekében a programokban tervezett intézkedések összefoglalása a vonatkozó célokkal; iii. a meglévő elektronikus adatcsere-rendszerek értékelése, valamint a tervezett intézkedések, amelyek lehetővé teszik, hogy a kedvezményezettek és a programok irányításáért és ellenőrzéséért felelős hatóságok közötti teljes információcsere kizárólag elektronikus adatcsere révén megvalósítható legyen. 15. cikk A partnerségi szerződés elfogadása és módosítása 1. A Bizottság értékeli a partnerségi szerződés összhangját e rendelettel, a közös stratégiai kerettel, a Szerződés 121. cikke (2) bekezdése szerinti országspecifikus ajánlásokkal és a Szerződés 148. cikke (4) bekezdése szerint elfogadott tanácsi ajánlásokkal, figyelembe véve a programok előzetes értékelését, és a partnerségi szerződés benyújtását követő három hónapon belül észrevételeket tesz. A tagállam megadja az összes további szükséges információt és adott esetben átdolgozza a partnerségi szerződést. 2. Végrehajtási aktusok révén a Bizottság a tagállam általi benyújtás után legkésőbb hat hónappal határozatot hoz a partnerségi szerződés elfogadásáról, feltéve hogy a Bizottság által tett észrevételeket kielégítő módon figyelembe vették. A partnerségi szerződés 2014. január 1-je előtt nem lép hatályba. 3. Amennyiben egy tagállam a partnerségi szerződés módosítását javasolja, a Bizottság az (1) bekezdés szerinti értékelést elvégzi és adott esetben, végrehajtási aktusok révén határozatot fogad el a módosítás jóváhagyásáról. III. FEJEZET Tematikus koncentráció, előzetes feltételek és az eredményesség felülvizsgálata 16. cikk Tematikus koncentráció Az alapokra vonatkozó szabályokkal összhangban a tagállamok a támogatást az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia kapcsán a legnagyobb hozzáadott értéket teremtő intézkedésekre összpontosítják, kezelve a Szerződés 121. cikke (2) bekezdése szerinti országspecifikus ajánlásokban és a Szerződés 148. cikke (4) bekezdése alapján elfogadott tanácsi ajánlásokban azonosított kihívásokat és figyelembe véve a nemzeti és regionális szükségleteket. 17. cikk Előzetes feltételrendszer 5. Mindegyik KSK-alap esetében az előzetes feltételeket az adott alapra vonatkozó szabályokban határozzák meg. 6. A tagállamok értékelik, hogy a vonatkozó előzetes feltételek teljesülnek-e. 7. Amennyiben az előzetes feltételek a partnerségi szerződés elküldésének napján nem teljesülnek, a tagállamok a partnerségi szerződésben összefoglalják a nemzeti és regionális szinten végrehajtandó intézkedéseket a végrehajtás ütemtervével együtt, biztosítva, hogy arra legkésőbb két évvel a partnerségi szerződés megkötése után vagy 2016. december 31-ig sor kerül, attól függően, hogy melyik következik be előbb. 8. A tagállamoknak a megfelelő programokban meg kell adniuk az előzetes feltételek teljesítésével kapcsolatos részletes intézkedéseket, beleértve a végrehajtás ütemtervét is. 9. A Bizottság a partnerségi szerződés és a programok értékelésének keretében megvizsgálja az előzetes feltételek teljesítésére vonatkozóan megadott információkat. Egy adott program elfogadásakor dönthet úgy, hogy felfüggeszti a programnak szánt összes időközi kifizetést vagy azok egy részét az előzetes feltételrendszer teljesítését biztosító intézkedések kielégítő végrehajtásáig. Amennyiben az előzetes feltételrendszer teljesítését biztosító intézkedések végrehajtására a programban meghatározott határidőig nem kerül sor, a Bizottság felfüggesztheti a kifizetéseket. 10. Az 1–5. bekezdések nem vonatkoznak az európai területi együttműködési cél alá tartozó programokra. 18. cikk Eredményességi tartalék Az egyes KSK-alapoknak juttatott források 5 %-a – az európai területi együttműködési cél és az ETHA-rendelet V. címének nyújtott források kivételével – eredményességi tartalékot képez, amelyet a 20. cikk rendelkezéseinek megfelelően kell elosztani. Rugalmassági tartalék 19. cikk Eredményességértékelés 1. A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben valamennyi tagállamban 2017-ben és 2019-ben felülvizsgálja a programok teljesítését az adott partnerségi szerződésben és a programokban meghatározott eredményességi keretre tekintettel. Az eredményességi keret létrehozásának módszere az II. mellékletben kerül meghatározásra. 2. A felülvizsgálat során megvizsgálják a programok részcélértékeinek teljesítését a prioritások szintjén, az elért eredményekről szóló, 2017-ben és 2019-ben a tagállamok által benyújtott jelentésekben bemutatott információk és értékelések alapján. 20. cikk Az eredményességi tartalék elosztása 1. Ha a teljesítés 2017-ben elvégzett felülvizsgálata azt mutatja, hogy egy programon belül egy prioritás nem érte el a 2016. évre meghatározott mérföldköveket, akkor a Bizottság ajánlásokat tesz az érintett tagállamnak. 2. A 2019-ben végzett felülvizsgálat alapján a Bizottság végrehajtási aktusok révén határozatot hoz, hogy megállapítsa mindegyik KSK-alapok és tagállam tekintetében, hogy mely programok és prioritások teljesítették a mérföldköveket. A tagállam javaslatot tesz, hogy az eredményességi tartalékot hogyan osszák el az említett bizottsági határozatban meghatározott programok és prioritások között. A Bizottság – a 26. cikk szerint – jóváhagyja az érintett programok módosítását. Amennyiben egy tagállam nem nyújtja be a 46. cikk (2) és (3) bekezdése szerinti információkat, akkor az érintett programokra vagy prioritásokra szánt eredményességi tartalékot nem osztják el. 3. Amennyiben a teljesítés felülvizsgálata azt mutatja, hogy egy prioritás nem érte el a teljesítési keretrendszerben meghatározott mérföldköveket, a Bizottság – az alapokra vonatkozó szabályokban meghatározott eljárás szerint – felfüggesztheti a program prioritására szánt összes időközi kifizetést vagy annak egy részét. 4. Amennyiben a Bizottság a program záró végrehajtási jelentésének vizsgálata alapján az eredményességi keretben meghatározott célok elérésével kapcsolatos súlyos mulasztást állapít meg, akkor az érintett prioritások vonatkozásában pénzügyi korrekciót alkalmazhat az alapokra vonatkozó szabályoknak megfelelően. A Bizottságot jogosult arra, hogy a 142. cikk szerint felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az alkalmazandó pénzügyi korrekció szintjének megállapításához szükséges kritériumok és módszertan meghatározására. 5. A (2) bekezdés nem vonatkozik az európai területi együttműködési cél és az ETHA-rendelet V. címe alá tartozó programokra. IV. FEJEZET Makrogazdasági feltételrendszer 21. cikk A tagállamok gazdaságpolitikájának koordinációjához kötött feltételrendszer 1. A Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi szerződése és programjai felülvizsgálatát és javaslatok benyújtását azok módosítására, amennyiben ez szükséges: (a) olyan tanácsi ajánlások végrehajtásának támogatásához, amelyek címzettjei az érintett tagállamok, és amelyeket a Szerződés 121. cikkének (2) bekezdése és/vagy 148. cikkének (4) bekezdése értelmében fogadtak el, vagy az olyan intézkedések végrehajtásának támogatására, amelyek címzettjei az érintett tagállamok, és amelyeket a Szerződés 136. cikkének (1) bekezdése értelmében fogadtak el; (b) olyan tanácsi ajánlások végrehajtásának támogatásához, amelyek címzettjei az érintett tagállamok, és amelyeket a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével összhangban fogadtak el; (c) olyan tanácsi ajánlások végrehajtásának támogatásához, amelyek címzettjei az érintett tagállamok, és amelyeket [a makrogazdasági egyensúlytalanságok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló] …/2011/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerint fogadtak el, feltéve, hogy ezeket a módosításokat szükségesnek tartják a makrogazdasági egyensúlytalanságok kiigazításához; vagy (d) a (4) bekezdés értelmében a rendelkezésre álló KSK-alapok növekedésre és versenyképességre gyakorolt hatásának maximalizálásához, amennyiben a tagállam teljesíti a következő feltételek valamelyikét: i. a 407/2010/EU tanácsi rendelet értelmében uniós pénzügyi támogatás áll rendelkezésére; ii. a 332/2002/EK tanácsi rendelet[24] értelmében középtávú pénzügyi támogatás áll rendelkezésére; iii. az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló szerződés alapján – ESM-hitel formájában – pénzügyi támogatás áll rendelkezésére. 2. A partnerségi szerződés és az érintett programok módosításáról szóló javaslatát a tagállam egy hónapon belül benyújtja. Amennyiben szükséges, a Bizottság a módosítások benyújtásától számított egy hónapon belül észrevételeket tesz, amely esetben a tagállam javaslatát egy hónapon belül újra benyújthatja. 3. Amennyiben a Bizottság nem tesz észrevételeket vagy amennyiben észrevételeit kellően figyelembe vették, a Bizottság határozatot fogad el, amelyben indokolatlan késedelem nélkül jóváhagyja a partnerségi szerződésre és az érintett programokra vonatkozó módosításokat. 4. Az (1) bekezdéstől eltérően, amennyiben egy tagállam az (1) bekezdés d) pontja alapján részesül pénzügyi támogatásban, és a támogatás kiigazítási programhoz van kötve, a Bizottság – a rendelkezésre álló KSK-alapok növekedésre és versenyképességre gyakorolt hatásának maximalizálásához – a tagállam javaslatai nélkül módosíthatja a partnerségi szerződést és a programokat. A partnerségi szerződés és az érintett programok eredményes végrehajtásának biztosítására a Bizottság részt vesz irányításukban, olyan módon, ahogyan az meghatározásra került a kiigazítási programban vagy a tagállammal aláírt egyetértési megállapodásban. 5. Amennyiben a tagállam nem tesz eleget az (1) bekezdésben említett bizottsági kérésnek, vagy a (2) bekezdésben említett bizottsági észrevételekre nem válaszol egy hónapon belül kielégítő módon, akkor a Bizottság – észrevételeinek megtétele után számított három hónapon belül – határozatot fogadhat el, végrehajtási aktusok révén, amellyel teljes egészében vagy részben felfüggesztheti az érintett programok részére folyósított kifizetéseket. 6. A Bizottság felfüggeszti, végrehajtási aktusok révén, az érintett programok részére folyósított kifizetéseket és kötelezettségvállalásokat, amennyiben: (a) a Tanács úgy határoz, hogy a tagállam nem tesz eleget a Tanács által, a Szerződés 136. cikkének (1) bekezdésével összhangban meghatározott egyedi intézkedéseknek; (b) a Tanács – a Szerződés 126. cikkének (8) bekezdésével összhangban úgy határoz, hogy az érintett tagállam nem tett eredményes intézkedéseket a túlzott hiánya kiigazítására; (c) a Tanács [a makrogazdasági egyensúlytalanságok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló] …/2011/EU rendelet 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban arra következtetésre jut, hogy a tagállam, két egymást követő alkalommal, nem nyújtott be megfelelő kiigazítási intézkedési tervet, vagy a Tanács határozatban kimondja a megfelelés hiányát az említett rendelet 10. cikkének (4) bekezdésével összhangban; (d) a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a tagállam nem tette meg a 407/2010/EK tanácsi rendeletben vagy a 332/2002/EK tanácsi rendeletben említett kiigazítási program végrehajtásához szükséges intézkedéseket, és ennek következtében úgy határoz, hogy nem hagyja jóvá az e tagállam számára megítélt pénzügyi támogatás kifizetését; vagy (e) az európai stabilitási mechanizmus igazgatótanácsa arra a következtésre jut, hogy nem teljesült a feltételrendszer, amelyet a tagállam számára az ESM-hitel formájában nyújtott ESM pénzügyi támogatáshoz meghatároztak, és ennek következtében úgy határoz, hogy a megítélt stabilitási támogatást nem fizeti ki. 7. A kifizetések és kötelezettségvállalások (5), illetve (6) bekezdés szerint történő részleges vagy teljes felfüggesztéséről hozott határozat meghozatalakor a Bizottság biztosítja, hogy a felfüggesztés arányos és eredményes legyen, figyelembe véve az érintett tagállam gazdasági és szociális helyzetét, és tiszteletben tartja a tagállamok egyenlő bánásmódhoz való jogát, különös tekintettel a felfüggesztésnek az érintett tagállam gazdaságára gyakorolt hatására. 8. A Bizottság – késedelem nélkül – megszünteti a kifizetések és kötelezettségvállalások felfüggesztését, amennyiben a tagállam a Bizottság kérésének megfelelő, és a Bizottság által elfogadott módosítási javaslatot terjeszt elő a partnerségi szerződéssel és az érintett programokkal kapcsolatban, és adott esetben: (a) a Tanács úgy határoz, hogy a tagállam eleget tesz a Tanács által, a Szerződés 136. cikke (1) bekezdésével összhangban meghatározott egyedi intézkedéseknek; (b) a túlzott hiány esetén követendő eljárást az 1467/97/EK rendelet 9. cikkével összhangban felfüggesztik, vagy a Tanács a Szerződés 126. cikkével összhangban úgy határoz, hogy hatályon kívül helyezi a túlzott hiány meglétéről szóló határozatot; (c) a Tanács támogatja a(z) …/EU rendelet [EIP rendelet] 8. cikkének (2) bekezdésével összhangban az érintett tagállam által benyújtott kiigazítási intézkedési tervet, vagy az említett rendelet 10. cikkének (5) bekezdésével összhangban felfüggesztik a túlzott egyensúlyhiány esetén követendő eljárást, vagy a Tanács az említett rendelet 11. cikkével összhangban lezárta a túlzott egyensúlyhiány esetén követendő eljárást; (d) a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a tagállam megtette a 407/2010/EK tanácsi rendeletben vagy a 332/2002/EK tanácsi rendeletben említett kiigazítási program végrehajtásához szükséges intézkedéseket, és ennek következtében úgy határoz, hogy jóváhagyja az e tagállam számára megítélt pénzügyi támogatás kifizetését; vagy (e) Az európai stabilitási mechanizmus igazgatótanácsa arra a következtésre jut, hogy teljesült a feltételrendszer, amelyet a tagállam számára az ESM-hitel formájában nyújtott ESM pénzügyi támogatáshoz meghatároztak, és ennek következtében úgy határoz, hogy a megítélt stabilitási támogatást kifizeti. Ezzel egy időben a Tanács – a Bizottság javaslatára – határozatot hoz a felfüggesztett kötelezettségvállalások újraelosztásáról a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret megállapításáról szóló […]/EU tanácsi rendelet 8. cikkével összhangban. 22. cikk Kifizetések emelése az átmeneti költségvetési nehézségekkel küzdő tagállam esetében 1. A tagállam kérésére az időközi kifizetést és a végső egyenleg összegét meg lehet emelni az egyes ERFA-, ESZA- és KA-prioritásokra vagy az egyes EMVA- és ETHA-intézkedésekre vonatkozó társfinanszírozási arányhoz képest 10 százalékponttal növelt szintnek megfelelő összeggel. A megemelt arány, amely nem lépheti túl a 100 %-ot, arra kifizetési kérelmekre vonatkozik, amely azzal a számviteli időszakkal kapcsolatos, amelyre a tagállam kérelmét benyújtotta, és az azt követő számviteli időszakokra, amelyek során a tagállam megfelel az alábbi feltételek egyikének: (a) amennyiben az érintett tagállam bevezette az eurót, makrofinanszírozási támogatást kap az Uniótól a 407/2010/EU tanácsi rendelet[25] értelmében; (b) amennyiben az érintett tagállam nem vezette be az eurót, középtávú finanszírozási támogatást kap a 332/2002/EK tanácsi rendelet[26] értelmében; (c) az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2011. július 11-án aláírt szerződés alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére. Az első albekezdése nem vonatkozik az ETE-rendelet hatálya alá tartozó programokra. 2. A 1. bekezdésben foglaltaktól függetlenül az időközi kifizetések és a végsőegyenleg-kifizetések révén nyújtott uniós támogatás nem haladhatja meg a közpénzekből folyósított támogatás és a KSK-alapokból kapott hozzájárulás azon maximális egyes prioritásonkénti – ERFA, ESZA és KA – vagy az egyes EMVA- és az ETHA-intézkedésenkénti összegét, amelyet a Bizottság a program jóváhagyásakor határozatban megítélt. III. CÍM PROGRAMOZÁS I. FEJEZET A KSK-alapokra vonatkozó általános rendelkezések 23. cikk A programok előkészítése 1. A KSK-alapokat programok révén kell végrehajtani, a partnerségi szerződésnek megfelelően. Valamennyi program a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra vonatkozik. 2. A programokat a tagállam vagy a tagállam által kijelölt hatóság állítja össze a partnerekkel együttműködésben. 3. A programokat a tagállamok a partnerségi szerződéssel egyidejűleg nyújtják be, az európai területi együttműködéshez tartozó programok kivételével, amelyeket a közös stratégiai keret elfogadását követő hat hónapon belül kell benyújtani. Minden programhoz csatolják a 48