Ennek fényében a válságból levont egyik tanulság az, hogy egyértelműen különbséget kell tenni az infodémia keretében napvilágra kerülő hamis vagy félrevezető tartalmak különböző formái között, és megfelelő válaszokat kell kialakítani. E célból először is különbséget kell tenni a jogszabály által meghatározott jogellenes tartalom és a káros, ám nem jogellenes tartalom között. Másodszor meg kell határozni, hogy fennáll-e a megtévesztés vagy a közérdeknek való károkozás, illetve a gazdasági haszonszerzés szándéka. Ilyen szándék hiányában – például amikor a polgárok tudtukon kívül, jóhiszeműen osztanak meg hamis információkat barátaikkal és családjukkal – az érintett tartalom félretájékoztatásnak tekinthető. Ezzel szemben – a 2018. áprilisi bizottsági közleményben meghatározottak szerint – az ilyen szándék megléte esetén a tartalom dezinformációnak minősül.

·Az olyan összeesküvés-elméletek, amelyek veszélyeztethetik az emberi egészséget, károsíthatják társadalmaink kohézióját és nyilvános erőszakhoz és társadalmi zavargáshoz vezethetnek (például összeesküvés-elméletek és mítoszok a Covid19-et terjesztő 5G létesítményekről, amelyek hatására antennatornyokat rongálnak meg, vagy egy adott etnikai vagy vallási csoportról mint a Covid19 terjedésének okáról, például a Covid19-cel kapcsolatos antiszemita tartalmak aggasztó térnyerése), a társadalom egészétől – az illetékes hatóságokat, a médiát, az újságírókat, a tényellenőrzőket, a civil társadalmat és az online platformokat is beleértve – megerősített szerepvállalást követelnek meg, ami kiterjed például a tévhitek gyors eloszlatására, az érintett tartalmak hátrasorolására és esetleges eltávolítására vagy a felhasználói fiókok elleni fellépésre.

A Covid19-infodémia gyors reagálást tett szükségessé az EU és a tagállamok részéről. A dezinformáció súlyos következményekkel járhat: azt eredményezheti, hogy az emberek a hivatalos egészségügyi tanácsokat figyelmen kívül hagyva kockázatos magatartást tanúsítanak, vagy káros hatást gyakorolhat demokratikus intézményeinkre, társadalmainkra, valamint gazdasági és pénzügyi helyzetünkre. A válság új kockázatok előtt nyitotta meg az utat: a demokráciáinkat, valamint az EU, illetve a nemzeti és a regionális hatóságok hitelességét aláásni próbáló külföldi és hazai szereplők célzott dezinformációs kampányain túlmenően a polgárok akár kizsákmányolás vagy bűncselekmények áldozataivá is válhatnak. A dezinformáció, a félretájékoztatás és a külföldi befolyásgyakorlási műveletek elleni küzdelem jegyében – amelynek eszköztárába a proaktív és pozitív kommunikációra is beletartozik – latba kell venni az EU minden meglévő eszközét, és mozgósítani kell a tagállami illetékes hatóságokat, a civil társadalmat, a közösségimédia-platformokat és a nemzetközi partnereket a polgárok ellenálló képességének javítása érdekében. E tevékenység során maradéktalanul tiszteletben kell tartani a véleménynyilvánítás szabadságát és más alapvető jogokat csakúgy, mint a demokratikus értékeket.

Az Európai Bizottság és a főképviselő 2018-ban ismertette a dezinformációval szembeni fellépésre vonatkozó megközelítését. A dezinformációval szembeni cselekvési terv az európai értékekben és alapvető jogokban, különösen a véleménynyilvánítás szabadságában gyökerezik. A társadalom egészét felölelő megközelítést vázol fel, megerősítve az együttműködést az olyan kulcsszereplők között, mint a hatóságok, az újságírók, a kutatók, a tényellenőrzők, az online platformok és a civil társadalom. A cselekvési terv az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) által az Oroszországból eredő dezinformációs kampányok kezelése céljából létrehozott keleti stratégiai kommunikációval foglalkozó munkacsoport 2015 óta szerzett tapasztalataira épül. A 2018. évi cselekvési terv fontos része volt a platformok arra való ösztönzése, hogy hajtsák végre a dezinformáció visszaszorítását célzó önszabályozási gyakorlati kódexet, amelyet a Bizottság 2018. áprilisi közleményét követően fogadtak el. 2019 márciusában riasztási rendszer jött létre, amely összekapcsolja az uniós intézmények és a tagállamok dezinformációval foglalkozó szakértőit, és megkönnyíti az elemzések és a bevált gyakorlatok megosztását a kormányok között, például a proaktív kommunikáció és a hatékony reagálás terén. A cselekvési terv másik kulcseleme a nemzetközi együttműködés szorosabbra fűzése, például a G7-csoport és az Észak-atlanti Szerződés Szervezete (NATO) keretében. Emellett az Európai Bizottság és az Európai Parlament aktív kommunikációs politikát alakított ki, és „mítoszromboló” munkába kezdett, amely regionális és helyi szintű tevékenységeket is magában foglal.

Emellett kiemeli azokat a területeket, ahol a válság alapvető kihívásokat tárt fel, amelyeket a válság alakulásával párhuzamosan tovább kell értékelni, és be kell ágyazni a demokrácia megerősítésére vonatkozó tágabb megközelítésbe, amelyet a von der Leyen elnök politikai iránymutatásában bejelentettek szerint az európai demokráciát szolgáló cselekvési terv fog meghatározni. E közlemény célja a dezinformáció elleni küzdelemre, valamint a folyamatosan változó fenyegetésekhez és manipulációkhoz való alkalmazkodásra irányuló uniós munka megerősítése, továbbá a szabad és független média támogatása. A digitális szolgáltatásokról szóló új jogszabály, amely a digitális szolgáltatásokat szabályozza, ennek az átfogó megközelítésnek a részét képezi.

Az infodémia az emberek legelemibb szorongásaiból táplálkozik. A kijárási korlátozások milliókat kényszerítettek a négy fal közé, aminek következtében az emberek egyre nagyobb mértékben vették igénybe a közösségi médiát – többek között információszerzési eszközként –, ugyanakkor az online platformok, a tényellenőrzők és a közösségi médiát használók hamis vagy félrevezető bejegyzések millióiról számolnak be. Mivel a vírus teljesen új jelenség, a vele kapcsolatos ismeretek hiányosságai ideális táptalajnak bizonyultak a hamis vagy félrevezető narratívák terjedéséhez.

A Covid19-világjárványt (koronavírus-járvány) példa nélkül álló „infodémia” kíséri. A vírussal kapcsolatos, gyakran hamis vagy pontatlan és a közösségi médiában szélsebesen terjedő információáradat – az Egészségügyi Világszervezet (WHO) szerint – zavart és bizalmatlanságot kelthet, és alááshatja a hatékony népegészségügyi válaszintézkedéseket.

A kár mértékétől, a szándéktól, a terjesztés formájától, az érintett szereplőktől és azok eredetétől függően a társadalom egésze részéről kalibrált válaszra van szükség. A félretájékoztatás tehát célirányos cáfolatok, mítoszrombolás és médiatudatossági kezdeményezések révén kezelhető; ezzel szemben a dezinformáció kezelése más eszközöket követel meg, ideértve a kormányok által hozott intézkedéseket is, amint azt többek között a dezinformációval szembeni cselekvési terv is kifejti. A platformoknak vissza kell szorítaniuk az összehangolt manipulatív magatartást, és növelniük kell a rosszindulatú befolyásgyakorlási műveletek átláthatóságát.

A felsorolt válaszintézkedések mindegyikét az alapvető jogok, különösen a véleménynyilvánítás szabadságának teljes körű tiszteletben tartása mellett kell végrehajtani.

A Covid19-válság tapasztalatai azt mutatják, hogy az összehangoltabb és gyorsabb válaszintézkedések javíthatnák az uniós közpolitikát. Az e kihívások kezelésére irányuló körültekintő és hatékony megközelítés megköveteli a probléma alapos megértését és hatásának tényeken alapuló ismeretét. A Covid19-válság alakulásával az EU-nak tovább kell fejlesztenie intézkedéseit a feltárt hiányosságok kiküszöbölése, valamint a jövőbeli kihívások jobb megértése és előrejelzése érdekében. Például a Covid19 elleni lehetséges oltóanyaggal kapcsolatos dezinformáció és félretájékoztatás továbbra is virágzik, és minden bizonnyal meg fogja nehezíteni az oltóanyag alkalmazását, amint az rendelkezésre áll. E kihívások nyomon követéséhez és hatékony kezeléséhez elengedhetetlen az uniós és globális szintű szereplőkkel, valamint a WHO-val és az online platformokkal való koordináció és együttműködés.

A Covid19-hez kapcsolódó dezinformáció elleni küzdelem eddigi tapasztalataira építve az EU további konkrét és rövid távú intézkedéseket hozhat annak érdekében, hogy elősegítse a polgárok helyzetének megerősítését, jobb együttműködést kialakítva az EU-n belül és világszerte a partnerekkel. Valamennyi uniós intézménynek részt kell vennie a közös erőfeszítésben, kiegészítve a tagállami fellépést és hozzáadott értéket nyújtva, például elemzési kapacitásuknak és a platformokhoz való hozzáférésüknek köszönhetően.

Ezeket az intézkedéseket be kell építeni a dezinformációval kapcsolatos jövőbeli uniós munkába is, különösen a gyakorlati kódex és az európai demokráciára vonatkozó cselekvési terv közelgő értékelésébe. A probléma biztonsági dimenzióját a biztonsági unióra vonatkozó új stratégiában is figyelembe kell venni.

2.A stratégiai kommunikáció megerősítése az EU-n belül és kívül

A Covid19-válság kezdete óta a világos és hozzáférhető kommunikáció és a pontos tájékoztatás központi szerepet játszik a polgárok egészségének védelmében. A nemzeti tájékoztatási csatornákon kívül az EU szintén szerepet játszik ebben, a tagállamokban, a szomszédságban és a világ más részein működő intézményein, multiplikátorain és hálózatain keresztül. A munka hatékony és proaktív kommunikációs eszközök alkalmazását is magában foglalja az igazolhatóan megbízható egészségügyi információk előmozdítása, a polgárok és a harmadik országbeli partnerek uniós válságkezelési tevékenységekről való tájékoztatása, valamint a dezinformáció kockázataira való figyelemfelhívás céljából. 2020 márciusában a Bizottság külön weboldalt indított a Covid19-cel kapcsolatos hamis állításokról, amely népszerűsíti a hiteles tartalmakat, és segíti a tények és a fikció különválasztását, például az EU-n belüli szolidaritás hiányával kapcsolatos narratívák ellensúlyozása érdekében.

Magához a világjárványhoz hasonlóan a Covid19-et övező infodémia is globális kihívást jelent. A válság kezdete óta a Bizottság és a főképviselő, valamint a tagállamok szorosan együttműködnek olyan nemzetközi fórumok keretében, mint a G7-csoport (és különösen annak gyorsreagálási mechanizmusa) és a NATO. Az EKSZ ugyancsak fokozta a külföldi befolyásgyakorlási műveletek kezelésére irányuló erőfeszítéseit, rendszeresen beszámol az információs környezet e tekintetben végzett elemzéséről, és megállapításait megosztja a civil társadalommal, a médiával és a szakértői közösségekkel. Az EU riasztási rendszerét információk és elemzések megosztására használják annak érdekében, hogy átfogó képet kapjunk a Covid19-cel kapcsolatos információs környezetről. Az Europol kiadott egy ezzel foglalkozó jelentést, és szisztematikusan nyomon követi a Covid19-világjárvány kiberbűnözésre gyakorolt hatását, naprakész fenyegetettségi képet adva és értékelve a bűncselekmények e területén bekövetkező esetleges további fejleményeket. Tágabb értelemben az EU világszerte célzott kommunikációs kampányokkal küzd az olyan félrevezető narratívák ellen, mint például a partnereknek való uniós segítségnyújtás állítólagos hiánya. Ez a tevékenység a WHO-val való szoros együttműködésre is kiterjed. Tekintettel a külföldi befolyásgyakorlási műveletekből eredő kockázatokra és fenyegetésekre, és még ha a válság kezdete óta történtek is intézkedések, változatlanul szükség van az EU azon képességének további javítására, hogy időszerű, következetes, koherens és látható üzeneteket juttasson el a nyilvánossághoz világszerte, kiemelt hangsúlyt fektetve az EU közvetlen szomszédságára, Afrikára, Ázsiára és Latin-Amerikára.

Intézkedések ·A Bizottság és a főképviselő: oa dezinformációval szembeni cselekvési tervvel összhangban további beruházásokat eszközöl a stratégiai kommunikációs kapacitásokba, fokozva a tagállamokkal való együttműködést és koordinációt; ofokozza a meglévő mechanizmusok alkalmazását a tagállamokkal és a nemzetközi partnerekkel a stratégiai kommunikáció terén folytatott konkrét együttműködés elősegítése érdekében, többek között a Bizottság és a tagállamok közötti együttműködési csatornákon keresztül, valamint az EKSZ stratégiai kommunikációs munkacsoportjai keretében; oa riasztási rendszeren belül egy külön egységet hoz létre a Covid19 szempontjából releváns kommunikációs anyagok uniós tagállamok és érintett uniós intézmények közötti cseréjének megkönnyítése érdekében; otovább erősíti az uniós küldöttségek stratégiai kommunikációs és közdiplomáciai képességeit, szorosan együttműködve az uniós tagállamok diplomáciai hálózatával, a harmadik országok kormányaival és a civil társadalommal. ·A Bizottság tagállamokban működő képviseletei aktívabb szerepet fognak játszani a nemzeti vitákban, helyi körülményekhez igazított, tényalapú információkat nyújtva, különösen a közösségi média felhasználásával.

3.Jobb együttműködés az EU-n belül

A Covid19-válság során a dezinformáció, a félretájékoztatás és a külföldi befolyásgyakorlási műveletek elleni küzdelem bebizonyította, hogy az uniós intézmények és a tagállamok közötti együttműködés elengedhetetlen az üzenetek következetességének és az erőfeszítések koherenciájának biztosításához. További intézkedéseket kell hozni a kapacitások észszerűsítése és megerősítése, a kockázatelemzés javítása és a rendszeres jelentéstétel továbbfejlesztése érdekében. Az EU-n belüli együttműködésbe be kell vonni a platformokat és más kulcsszereplőket, például az illetékes nemzeti hatóságokat, a kutatókat és a tényellenőrzőket.

Annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi kezdeményezés kiegészítse egymást, fontos, hogy a tagállamok tájékozottak legyenek a rendelkezésre álló eszközöket illetően – a válság ugyanis rávilágított, hogy ez nem mindig van így. Történtek kísérletek a különböző szereplők közötti jobb koordinációra, például a Covid19-cel kapcsolatos dezinformációval foglalkozó különböző honlapok közötti kereszthivatkozások révén, de ezek az igényekhez képest továbbra is szerények.

Intézkedések ·A Bizottság javasolni fogja a többi intézménynek olyan mechanizmusok létrehozását és tesztelését, amelyek a meglévő struktúrákon belül javítják a Covid19-et övező dezinformációval kapcsolatos koordinációt, valamint elősegítik az értékelések és elemzések megosztását. ·A tagállamoknak nagyobb mértékben kell használniuk a riasztási rendszert és más megfelelő eszközöket az uniós intézményekkel és az egymással folytatott együttműködés megerősítésére, különösen az információs környezet értékelése és a helyzetismeret terén. ·Az európai választási együttműködési hálózat tapasztalataira építve a Bizottság ösztönözni fogja a dezinformációhoz kapcsolódó konkrét kérdésekkel – például a mikrocélzással – kapcsolatos bevált gyakorlatok cseréjét.

4.Együttműködés a harmadik országokkal és a nemzetközi partnerekkel

A Covid19-et övező dezinformáció és külföldi befolyásgyakorlási műveletek nem kizárólag az EU-ra vagy az egyes tagállamokra irányulnak. Harmadik országokat, nemzetközi együttműködési kereteket és tágabb értelemben a multilateralizmust is célba vették.

Tekintettel a dezinformációs kampányok jelentette kockázatokra és fenyegetésekre, az EU elkezdett időszerű, következetes, koherens és látható üzeneteket küldeni a nyilvánosságnak világszerte, különösen az EU közvetlen szomszédságában, a Nyugat-Balkánon és Afrikában. Például a harmadik országoknak való uniós segítségnyújtás hiányát hangoztató narratívák ellensúlyozására több országban, így az uniós szomszédságban is kommunikációs kampányokat indítottak. A Bizottság és az EKSZ szintén szorosan együttműködik a WHO-val és más nemzetközi partnerekkel annak biztosítása érdekében, hogy a lehető legnagyobb mértékben látható legyen a Covid19-válság összefüggésében – például az „Európa együtt” megközelítés keretében – megvalósult uniós segítségnyújtás és annak pozitív helyszíni hatása.

Ezen túlmenően a meglévő külpolitikai eszközök keretében már átcsoportosítottak forrásokat a regionális kormányok számára a válság kezelésének támogatására, és intézkedéseket hoztak az olyan dezinformáció leleplezésére, amely tovább szíthatja a feszültségeket és a konfliktusokat a konfliktus- és válság sújtotta helyzetekben, például a Száhel-övezetben, a Nagy-tavak régiójában, Afrika szarván, a Közel-Keleten és Latin-Amerikában. Emellett a demokrácia és az emberi jogok európai eszköze az újságírók támogatását célzó projekteket finanszíroz, valamint előmozdítja a tényellenőrzést és a Covid19-cel kapcsolatos dezinformáció elleni küzdelmet.

A G7-ek gyorsreagálási mechanizmusával, a NATO-val és más szereplőkkel folytatott együttműködésnek köszönhetően kiterjedtebbé vált az információk, a tevékenységek és a bevált gyakorlatok megosztása. Az együttműködés lehetővé tette továbbá a gyorsabb információcserét, és megnyitotta az utat a további közös tevékenységek előtt a jövőben.

Intézkedések ·A Bizottság és a főképviselő saját hatáskörén belül: oegyüttműködést folytat a WHO-val a járványügyi felügyelet hatékony médiafigyelés révén történő javítása, valamint a félrevezető és káros narratívák felismerésének és kezelésének előmozdítása érdekében; okonkrét együttműködési tevékenységek és támogatási programok megvalósításával támogatja az együttműködést és a bevált gyakorlatok megosztását a dezinformáció és a külföldi befolyásgyakorlási műveletek elleni globális küzdelem terén, a meglévő közdiplomáciai programokra és tájékoztató tevékenységekre építve; ofokozza a helyzetismerettel és a fenyegetések alakulásával kapcsolatos információcserét a harmadik országokban tevékenykedő civil társadalmi és magánszektorbeli partnerekkel, többek között konzultációk, konferenciák és nyilvános események szervezése révén; oszorosabbra fűzi a meglévő partneri kapcsolatokat, többek között a G7-ekkel és a NATO-val, valamint kiterjeszti az együttműködést az ENSZ-re és a regionális szervezetekre, köztük az EBESZ-re, az Európa Tanácsra és az Afrikai Unióra. ·A világjárvány hatásainak kezelése érdekében a partnerek támogatását célzó „Európa együtt” intézkedéscsomag részeként elő kell mozdítani a megbízható információkhoz való hozzáférést, küzdeni kell a dezinformáció ellen, együtt kell működni az újságírókkal és a médiával, valamint támogatni kell azokat a kezdeményezéseket, amelyek célja a harmadik országokban terjedő dezinformáció és félretájékoztatás kezelése a helyi uniós küldöttségeken és tagállami külképviseleteken keresztül.

5.A dezinformáció és a befolyásgyakorlási műveletek tekintetében átláthatóbb online platformok