A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap 2007 és 2009 között elért eredményeiről és végrehajtásának minőségi és mennyiségi szempontjairól (a 2007. június 25-i 2007/435/EK tanácsi határozat 48. cikke (3) bekezdése b) pontjának megfelelően benyújtott jelentés)

1. BEVEZETÉS

A 2007 és 2013 közötti időszak tekintetében az Európai Unió létrehozta a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” elnevezésű általános programot, amely – a jelenlegi programozás szerint[1] – összesen 4 032 millió eurós költségvetési előirányzattal rendelkezik. Az általános programot négy alap alkotja, és célja, hogy a tagállamok között igazságos feladatmegosztást biztosítson az Unió külső határainál az integrált igazgatás bevezetéséből és a közös menekült- és bevándorláspolitika végrehajtásából adódó pénzügyi teher kapcsán[2].

A négy említett alap egyike a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap[3] (a továbbiakban: Alap), amelyet a 2007 és 2013 közötti időszakra összesen 825 millió eurós előzetes költségvetéssel hoztak létre.

Az Alapot létrehozó „alap-jogiaktus” (a fent említett tanácsi határozat) előírja a Bizottság számára, hogy az elért eredményekről és az Alap végrehajtásának minőségi és mennyiségi szempontjairól időközi jelentést nyújtson be[4].

A jelentés bemutatja a 2007., 2008. és 2009. évi programok eredményeit, a tagállamok által 2010 első felében készített jelentések[5], illetve a 2011 első negyedévében a Bizottság rendelkezésére álló információk alapján.

2. AZ ALAP CÉLKITŰZÉSE, ALKALMAZÁSI KÖRE, CÉLJA ÉS PRIORITÁSAI

Az Alap általános célkitűzése a tagállamok erőfeszítéseinek támogatása ahhoz, hogy a különböző gazdasági, társadalmi, kulturális, vallási, nyelvi és etnikai hátterű harmadik országbeli állampolgárok teljesítsék a tartózkodási feltételeket, és ez megkönnyítse beilleszkedésüket az európai társadalmakba. Az Alap elsősorban az újonnan érkezett harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedésével kapcsolatos intézkedésekre koncentrál.

E célkitűzés előmozdítása érdekében az Alap hozzájárul a harmadik országok állampolgáraira vonatkozó nemzeti beilleszkedési stratégiáknak a társadalom valamennyi vonatkozásában történő kidolgozásához és végrehajtásához, különösen szem előtt tartva azt az elvet, hogy a beilleszkedés kétirányú, dinamikus folyamat, melynek során kölcsönösen alkalmazkodik valamennyi bevándorló és a tagállamok valamennyi állampolgára.

Az Alap alkalmazási köre a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalja magában, vagyis minden olyan személyt, akik a Szerződés 17. cikke (1) bekezdésének értelmében nem az Európai Unió polgárai, de nem terjed ki az Európai Menekültügyi Alap célcsoportjára.

Az Alap a következő konkrét célkitűzések megvalósításához járul hozzá:

a) a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedési folyamatához kapcsolódó és azt támogató befogadási eljárások kialakításának és végrehajtásának elősegítése;

b) a tagállamokba újonnan érkezett harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedési folyamatának kidolgozása és végrehajtása;

c) a tagállamok azon képességének javítása, hogy kidolgozzák, végrehajtsák, felügyeljék és értékeljék a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedésére vonatkozó politikákat és intézkedéseket;

d) a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését érintő koncepciók és intézkedések kidolgozásával, végrehajtásával, ellenőrzésével és értékelésével kapcsolatos információk, legjobb gyakorlat cseréje és együttműködés a tagállamokon belül, illetve közöttük.

Az Alappal elsősorban a tagállamok rendelkeznek, megosztott igazgatási módszer szerint. Az Európai Unió költségvetése arra törekszik, hogy a tagállamok által benyújtott éves programokon keresztül támogassa a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedése területén a nemzeti vagy helyi körülményekhez igazodó konkrét fellépéseket, és a harmadik országbeli állampolgárokkal foglalkozó állami és magánszolgáltatások kapacitásépítését.

A fellépések finanszírozása társfinanszírozással történik a Bizottság stratégiai iránymutatásának[6] megfelelően, amely négy prioritást határoz meg: (1) az Európai Unió bevándorlói beilleszkedési politikájának közös alapelvei megvalósításával kapcsolatos intézkedések gyakorlati végrehajtása; (2) az előrehaladás megállapítására szolgáló mutatók és az értékelési módszerek fejlesztése, a politikák és az intézkedések kiigazítása, valamint az összehasonlító tanulmányozás koordinációs tevékenységének megkönnyítése; (3) a beilleszkedési politika kapacitásának, valamint a koordinációs és a kultúrák közötti hatáskörök kialakítása a tagállamok kormányainak minden szintjén; valamint (4) a tapasztalatok, a bevált gyakorlatok és az információ kicserélése a tagállamok között a beilleszkedés vonatkozásában. A tagállamoknak az említett prioritások közül, amelyekből az 1. és 2. prioritás kötelező, legalább hármat kell megcélozniuk, de sok tagállam döntött úgy, hogy mind a négy prioritást megcélozza.

Emellett a stratégiai iránymutatás öt specifikus prioritást határoz meg, amelyeket a fent említett bármely prioritás alatt alkalmazni lehet. Az egy vagy több specifikus prioritást megcélzó projektek nagyobb arányú uniós finanszírozásban részesülhetnek. A specifikus prioritások a következők:

- 1. specifikus prioritás: részvétel, mint a harmadik országbeli állampolgárok társadalomba való beilleszkedésének ösztönzésére szolgáló eszköz (a harmadik országbeli állampolgároknak a beilleszkedési politikák és intézkedések kidolgozásába és megvalósításába való bevonását célzó fellépések);

- 2. specifikus prioritás: specifikus célcsoportok (többek között bevezető programokat és tevékenységeket magukban foglaló fellépések, amelyeknek fő célja olyan csoportok speciális szükségleteinek kielégítése, mint a nők, fiatalok és gyermekek, idősek, írástudatlanok illetve fogyatékkal élők);

- 3. specifikus prioritás: innovatív bevezető programok és tevékenységek (olyan innovatív bevezető programokat és tevékenységek kidolgozását célzó fellépések, mint például amelyek lehetővé teszik harmadik országbeli állampolgárok számára, hogy munka mellett tanulhassanak, vagyis részidős tanfolyamokon, gyorsított képzéseken, levelező oktatásban illetve e-oktatásban vegyenek részt);

- 4. specifikus prioritás: kultúrák közötti párbeszéd (a fellépések célja a kölcsönös egymásra hatás és a kommunikáció ösztönzése, a kultúrák közötti párbeszéd fejlesztése, különösen az eltérő kulturális és vallási szokásokból eredő esetleges feszültségek megoldására tett erőfeszítések bátorítása, következésképpen a harmadik országok állampolgárainak a tagállamok társadalmába, értékeibe és életmódjába történő beilleszkedésének biztosítása);

- 5. specifikus prioritás: A befogadó ország lakosságának bevonása a beilleszkedési folyamatba (a befogadó ország lakosságának a beilleszkedési folyamat iránti figyelem felkeltésére és a folyamatban való aktív részvételére szolgáló hatékony fellépések).

A nemzeti programok mellett az adott évben rendelkezésre álló uniós források legfeljebb 7 %-át a Bizottság közvetlenül transznacionális projektekre, tanulmányok készítésére vagy más típusú, uniós érdekeltségű fellépések finanszírozására fordíthatja „közösségi intézkedéseken” keresztül.

A 2003 és 2006 közötti költségvetési években az EU költségvetéséből előkészítő fellépéseket, nevezetesen a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését segítő INTI előkészítő intézkedéseket finanszíroztak. Az eszköz révén közvetlen gyakorlati tapasztalatokat lehetett szerezni a transznacionális projektekkel kapcsolatosan, ami elősegítette, hogy a tagállamokban működő különféle szervezetek az Alap 2007-es indulására fel tudjanak készülni[7].

3. KÖLTSÉGVETÉSI FORRÁSOK

Az alábbiakban a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését segítő európai alap keretében a 2007 és 2013 közötti időszakra rendelkezésre álló költségvetési források kerülnek ismertetésre.

1. táblázat — Az EU költségvetése a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését segítő európai alap számára 2007 és 2013 között

Összegek euróban

EUR || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 (*) || 2013 (*) || Összesen

Tagállamok összesen || 60 357 000 || 72 075 000 || 90 675 000 || 102 765 000 || 122 295 000 || 152 750 000 || 171 550 000 || 772 467 000

Közösségi intézkedések || 4 543 000 || 5 425 000 || 6 825 000 || 7 735 000 || 9 205 000 || 9 750 000 || 10 950 000 || 54 433 000

ÖSSZESEN || 64 900 000 || 77 500 000 || 97 500 000 || 110 500 000 || 131 500 000 || 162 500 000 || 182 500 000 || 826 900 000

(*) Tényleges előirányzatok 2007-től 2011-ig bezárólag. A 2012-re vonatkozó összegek a költségvetés-tervezet szerint. A 2013-ra vonatkozó összegek előzetes összegek.

Az Alap végrehajtásában valamennyi tagállam részt vesz, Dánia kivételével, amely az Európai Unióról szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv szerint jár el. A nemzeti programok számára elérhető források évente kerülnek elosztásra a többi 26 tagállam között, két kritérium alapján: (i) az elmúlt három évben az egyes tagállamokban jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok számának átlaga, és (ii) az elmúlt három évben a tagállamoktól a területükön való tartózkodásra engedélyt kapott harmadik országbeli állampolgárok száma (néhány meghatározott kategória kivételével); az alkalmazandó súlyozási együtthatóval.

Az Alapból nyújtott hozzájárulás a tagállami projektek esetében legfeljebb az adott fellépés összköltségének 50 %-a, a Kohéziós Alapba tartozó támogatott tagállamok és a stratégiai iránymutatásban meghatározott egyedi prioritásokra vonatkozó fellépések esetén pedig 75 %-a lehet.

4. A VÉGREHAJTÁS ELŐKÉSZÍTÉSE A TAGÁLLAMOKBAN

A Bizottság az Alapra vonatkozóan végrehajtási szabályokat[8] fogadott el, amelyek – néhány kivétellel – mind a négy alapra közösen alkalmazandók, hogy ezáltal biztosítsa az összehangolt végrehajtást, illetve hogy a programozás és jelentéskészítés számára közös mintákat hozzon létre. A végrehajtási szabályok olyan dolgokra vonatkoznak, mint például a kiválasztási eljárások és az Alap keretében felmerült kiadások elszámolhatóságára vonatkozó kritériumok. Az iránymutatás egy másik fontos részét képezte egy támogathatóságról szóló kézikönyv elkészítése a tagállamokkal való szoros együttműködésben, amely a projekt-igazgatással kapcsolatos gyakorlati példákat és legjobb gyakorlatokat tartalmazza, és amelyet rendszeresen frissítettek. A kiadások elszámolhatóságára vonatkozó szabályokról tájékoztató üléseket szerveztek. A Szolidaritás és migrációs áramlások igazgatása bizottság (SOLID bizottság) ülései és az Alappal kapcsolatban tartott három konferencia (2008-ban az Alapról általában, majd 2009-ben az audithatóságokról illetve a programozásról és értékelésről) további általános iránymutatással szolgált.

Bár a programokon keresztül az alapokkal a tagállamok rendelkeznek megosztott igazgatás szerint, a Bizottság felelős az uniós költségvetés végrehajtásáért. Ezért a tagállamok feladata, hogy az Alap nemzeti igazgatási és ellenőrzési rendszerét létrehozzák, amelynek keretében gondoskodniuk kell egy felelős hatóság kijelöléséről, amely a program igazgatásáért felel, és amelynek munkáját adott esetben egy felhatalmazott hatóság segíti; egy ellenőrző hatóság kijelöléséről, amely az igazgatási és ellenőrzési rendszer hatékony működésének ellenőrzéséért felel; valamint egy hitelesítő hatóság kijelöléséről, amely a kiadásigazoló nyilatkozatnak a Bizottsághoz való benyújtását megelőző hitelesítéséért felel. E hatóságok együttesen felelősek a tagállamok számára juttatott alapok hatékony és eredményes pénzgazdálkodásáért.

Minden egyes tagállam benyújtotta a Bizottság számára az általa létrehozott igazgatási és ellenőrzési rendszer leírását, hogy a Bizottság ellenőrizni tudja a rendszerek alkalmazandó rendelkezéseknek való megfelelőségét. 2010 végén az igazgatási és ellenőrzési rendszereknek majdnem az összes tagállam által benyújtott leírása megkapta a Bizottság hitelesítő záradékát. Emellett, 2010 végére 17 tagállamban elvégezték az Alap igazgatási és ellenőrzési rendszerének (amely az általános program más alapjaival közös is lehet) helyszíni ellenőrzését, és 2011-ben további hét tagállamban végeznek majd ellenőrzéseket. A legtöbb rendszer megfelelő működést mutatott, néhány esetben azonban javításokra volt szükség. Az ellenőrzések jelen szakaszában, amely tovább folytatódik a 2007 és 2013 közötti programozási időszak teljes időtartama alatt, elsősorban a kiválasztási eljárásokkal, a hatóságok számára rendelkezésre álló személyi erőforrásokkal, valamint az eljárások és elvégzett feladatok dokumentációjával kapcsolatban merültek fel hiányosságok. Általánosságban elmondható, hogy a tagállamok legtöbbjében úgy tűnik megfelelő rendszerek működnek.

5. A 2007 ÉS 2013 KÖZÖTTI IDŐSZAKRA VONATKOZÓ TÖBBÉVES PROGRAMOK

A legtöbb tagállam esetében 2008 végére, a többi tagállam esetében pedig 2009 elejére, megtörtént az Alapra vonatkozó többéves programok jóváhagyása. A Bizottság, annak érdekében, hogy a végrehajtás – ami éves programokon keresztül történik – ne szenvedjen késedelmet, a többéves program és a két első, 2007-es és 2008-as, éves program egyidejűleg történő jóváhagyását rendelte el.

A többéves programok, amelyek semmilyen pénzügyi határozatot nem eredményeznek, jelentik a nemzeti erőforrások és az Alapból nyújtott források együttes felhasználásának a Bizottság és az egyes tagállamok által megállapodott stratégiai keretét a 2007 és 2013 közötti teljes programozási időszak során. Uniós szinten, a 2007 és 2013 közötti időszakban, összesen közel 1 400 millió euróval támogatják azon fellépések jelentős részét, amelyek segítik a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését[9].

2. táblázat: Valamennyi többéves program összköltsége és a pénzforrások

2007 – 2013

(A hétéves időszakra szóló összes tagállami többéves program pénzügyi tervének egyesítése)

Valamennyi összeg millió euróban értendő és előzetes összeg.

Pénzforrás || || Előzetes összegek || %

A harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését segítő európai alap || A || 769 millió euró (*) || 55,6 %

Nemzeti költségvetés || B || 456 millió euró || 32,9 %

Teljes közfinanszírozás || C = A +B || 1 225 millió euró || 88,5 %

Magánforrásból való hozzájárulás || D || 159 millió euró || 11,5 %

Valamennyi többéves program összköltsége, 2007 és 2013 között || E = C+ D || 1 384 millió euró || 100 %

(*) A 2008-ban elkészített tagállami többéves programoknál feltüntetett Alapból nyújtott hozzájárulások a költségvetési hatóság által a 2007-re és 2008-ra meghatározott költségvetési előirányzatokon, illetve a programozási időszak fennmaradó részére vonatkozó költségvetési irányszámokon alapulnak. Ez az oka annak, hogy a 769 millió eurós teljes összeg némileg eltér az 1. táblázatban feltüntetett 772,467 millió eurós teljes összegtől, amely utóbbi esetében az Alap 2007-től 2011-ig tartó időszakra vonatkozó tényleges költségvetési előirányzatait és a 2012-es és 2013-as költségvetési irányszámokat vették alapul.

A beilleszkedést érintő nemzeti jogszabályok bevezetésével, a nemzeti beilleszkedési programok végrehajtásával és a tagállamok többéves programokban szereplő saját kimutatásaival kapcsolatos információk alapján megállapítható, hogy a programok indulásakor néhány tagállam még nem rendelkezett számottevő tapasztalattal a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedésére irányuló különös intézkedések terén. Ezen országok közé tartozik többek között Görögország, Magyarország, Írország, Litvánia és Románia. Ugyanakkor több tagállam, például Franciaország, Ausztria, Hollandia vagy Spanyolország, már építhetett saját, többek között a fontosabb finanszírozási programok terén szerzett tapasztalataira.

A harmadik országbeli állampolgárok eredményes beilleszkedésének elsődleges szükségletei tagállamonként eltérőek, az adott ország migrációt érintő múltjától, a harmadik országbeli állampolgároknak az össznépességhez viszonyított arányától, a jelenlegi migrációs áramlásoktól, a gazdasági és társadalmi helyzettől és körülményektől, a beilleszkedést segítő struktúrák és szolgáltatások meglététől, illetve az intézményi rendszertől függően. Az említett különbségek ellenére több támogatási prioritás is közös volt a tagállamok többségében. Ezek közül, mindenekelőtt a kétirányú megközelítést kell megemlíteni, amely azt az elvet jelenti, hogy az újonnan érkezetteket és a befogadó társadalom tagjait egyaránt be kell vonni a beilleszkedési folyamatba (21 érintett tagállam), többek között a tolerancia javításával, figyelemfelkeltéssel, valamint a bevándorlókkal szembeni megkülönböztetés letörésével és a kultúrák közötti párbeszéd előmozdításával. A második legfontosabb kihívást (15 tagállamot érintve) az állampolgársági ismeretek megszerzése és a befogadó ország történelmével, intézményeivel, alapvető normáival és értékeivel kapcsolatos információk biztosítása jelentette a harmadik országbeli állampolgárok számára. A harmadik főbb kihívás (13 tagállamot érintve) a köz- és magánszolgáltatásoknak a multikulturális társadalomnak megfelelő átalakítása, illetve a harmadik országbeli állampolgárokkal foglalkozó szervezetek kapacitásának kialakítása volt. Végezetül a nyelvtudás javítása szintén egyértelmű kiemelt terület volt (12 tagállamot érintve).

Az 1. prioritás (lásd a 2. fejezetet) kapja messze a legnagyobb részt az Alapból nyújtott forrásokból a 2007 és 2013 közötti időszakban (uniós szinten a tervezett 75 %-os részesedés, 94 %-tól (Cseh Köztársaság) 41 %-ig (Finnország) terjedő skálán), jóval megelőzve a 2. (uniós szinten 12 %), a 3. (9 %) és a 4. prioritást (4 %). Finnország, amely a többiekhez képest nagyobb hangsúlyt fektetett a 2. prioritásra, az egyetlen olyan tagállam, ahol az 1. prioritás várhatóan az Alap által nyújtott pénzforrások kevesebb, mint 50 %-át kapja.

1. diagram: Az uniós források eloszlása a négy prioritás között a többéves programokban

Az Alapra vonatkozó alap-jogiaktus előírja, hogy minden tagállamnak, az érvényes nemzeti szabályoknak és gyakorlatoknak megfelelően, partnerséget kell kialakítania azokkal a hatóságokkal és szervekkel, amelyek a többéves program végrehajtásában érintettek, vagy amelyek az érintett tagállam szerint hasznosan hozzá tudnak járulni annak fejlesztéséhez. A partnerségek kötelezően magukban foglalják az Európai Szociális Alap és az Európai Menekültügyi Alap igazgatásáért felelős hatóságokat.

A többéves programok ismertetik a partnerségek szervezeti felépítését minden egyes tagállamban. A partnerségi bizottságokban általában több minisztérium, az Európai Szociális Alap és az Európai Menekültügyi Alap fent említett végrehajtó hatóságai, illetve kisebb részben helyi hatóságok és nem kormányzati szervek vesznek részt. Néhány tagállamban a partnerségi bizottságok munkája két szinten, az általános bizottságban és speciális munka- vagy szakértői csoportokban folyik. A hivatalos bizottságokon kívül a legtöbb tagállamban rendszeres ülésekre került sor (évente vagy évente kétszer) a projekt végrehajtásában érintett valamennyi szervezet részvételével, hogy számba vegyék az elért eredményeket és hiányosságokat, illetve hogy megvitassák a következő éves programok finanszírozásával kapcsolatos prioritásokat.

Az Alap és a többi uniós finanszírozási eszköz közötti kiegészítő kapcsolatot a tagállamokban elsődlegesen a különböző alapokért felelős igazgatási hatóságok közötti szoros együttműködés biztosítja a partnerségek keretén belül. Ez jellemzően az érintett hatóságokkal való konzultációt jelenti a tervezés és programozás szakaszában, a támogatásra kiválasztott tényleges projektek listájának összeállításáról. Ez egyszerűen végrehajtható abban az esetben, ha ugyanaz a hatóság felel az általános program alá tartozó több alapért (pl. a Cseh Köztársaságban, Finnországban, Németországban, Görögországban, Magyarországon, Írországban, Olaszországban, Romániában, Szlovákiában, Szlovéniában, Spanyolországban és az Egyesült Királyságban az Alapnak és az Európai Menekültügyi Alapnak ugyanaz a szervezet a felelős hatósága). Sok tagállamban emellett a támogatást kérelmezőknek további lehetséges uniós vagy nemzeti finanszírozási forrásokat is be kell jelenteniük, vagy igazolniuk kell az Alap más rendelkezésre álló uniós alapokhoz képesti relevanciáját, vagy vállalniuk kell, hogy semmilyen más uniós támogatást nem vesznek igénybe az Alap által finanszírozott projektben.

Az Alap és más uniós finanszírozási eszközök közötti átfedések elkerülése mellett, több tagállam úgy rendelkezett, hogy az Alap kiegészítse az Európai Szociális Alapból támogatott fellépéseket, például úgy, hogy az Alap segítségével a harmadik országbeli állampolgárok szaktudását próbálják olyan szintre emelni, amely a munkaerő-piacon való részvételükhöz, az Európai Szociális Alapból finanszírozott beilleszkedést célzó intézkedéseket alapján szükséges. Az Alap és az Európai Szociális Alap között valódi szinergiák jöttek létre több tagállamban, jellemzően abban az esetben, ha az Alap és az Európai Szociális Alap felelős hatóságának funkcióját ugyanaz a szerv látja el, mint például Belgiumban, Spanyolországban vagy Svédországban.

Emellett az Alap felelős hatósága egyben az Európai Szociális Alap partnerségének is tagja több tagállamban. Ez a helyzet például Ausztriában, Magyarországon és Írországban.

6. A HARMADIK ORSZÁGOK ÁLLAMPOLGÁRAINAK BEILLESZKEDÉSÉT SEGÍTŐ EURÓPAI ALAP KÖLTSÉGVETÉSÉNEK 2007 ÉS 2009 KÖZÖTTI VÉGREHAJTÁSA

A 2007 és 2009 közötti időszakra vonatkozó jelentések az Alap teljes referenciaösszegének 29 %-át, összesen 239,9 millió eurót fednek le, a megosztott és közvetlen igazgatás alá tartozó fellépések számára elérhető uniós előirányzatokban.

6.1. Megosztott igazgatás szerint végrehajtott nemzeti programok

Az Alap végrehajtásának első három évére 78 db éves programot hagytak jóvá, amely összesen mintegy 223,1 millió eurós kötelezettségvállalást jelent. Az Alap forrásainak tagállamok közötti – a jogalapban meghatározott elosztási kulcs alkalmazásával történő – felosztását az alábbi 2. diagram mutatja.

2. diagram: A nemzeti programokra előirányzott uniós források megoszlása 2007 és 2009 között

Az összegek millió euróban értendők (kerekített értékek)

A 2007 és 2009 közötti időszakban az öt fő kedvezményezett Spanyolország (34,7 millió euró), az Egyesült Királyság (34,3 millió euró), Németország (33,6 millió euró), illetve Olaszország (30 millió euró) volt (mindegyikük 13 %-15 %-ban részesült a nemzeti programoknak nyújtott teljes uniós forrásból), amelyeket Franciaország követ (18,2 millió euró, 8 %-os részesedésével). Ezek az országok kapták együttesen az értékelési időszakban a nemzeti programokra elkülönített teljes összeg közel 68 %-át.

A fent említett országok után, kis lemaradással, nyolc tagállam következik, amelyek mindegyike az Alapból a 2007 és 2009 közötti időszakra elkülönített források 2 %–3 %-át kapta; ez összegszerűen 4,5 millió euró és 5,5 millió euró közötti támogatást jelentett (Ausztria, Belgium, Cseh Köztársaság, Görögország, Hollandia, Lengyelország, Portugália és Svédország).

A többi tagállam mindegyike az Alapból rendelkezésre álló források 0,7 %-1,7 %-ában részesült. A 2007 és 2009 közötti időszakban az utóbbi 13 tagállamnak nyújtott támogatás mértéke 1,59 millió euró (Málta esetében) és 3,75 millió euró (Magyarország) között volt.

A 2007-től 2011-ig tartó időszakban az öt fő kedvezményezett tagállam megtartotta pozícióját, de sorrendjük valamelyest változott: 2011-ben első helyen Olaszország állt, majd az Egyesült Királyság, Spanyolország, Németország és Franciaország következett ebben a sorrendben. A sorrend jól tükrözi, hogy az Alap forrásainak tagállamok közötti elosztásánál a referencia-időszak alatti bevándorlási áramlásokat és a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok létszámát[10] vették figyelembe.

Az Alapból nyújtott hozzájárulás és a nemzeti költségvetések és a kedvezményezettek által az éves programok alapján nyújtott erőforrások összege alapján a támogatásban részesülő tevékenységek összköltsége 371 millió eurót tett ki a 2007 és 2009 közötti hároméves időszakban. Ebből az összegből az Alap 60 %-kal, a tagállamok nemzeti költségvetése valamivel kevesebb, mint 35 %-kal (128,7 millió euró), maguk a kedvezményezettek pedig a tervezett összköltség mintegy 5 %-ával járultak hozzá (19,5 millió euró). Ezek a százalékos arányszámok nagyjából megfelelnek a többéves programokban szereplő adatokkal (lásd a 2. táblázatot az 5. fejezetben), figyelembe véve azt a tényt, hogy – meghatározás szerint – a 2007 és 2013 közötti programozási időszak elején a kedvezményezettek várható hozzájárulása csak „tervezett” lehet.

Az éves programokra a tagállamok a számukra elkülönített éves összegek legfeljebb 7 %-át használhatják fel + 30 000 eurót fordíthatnak az Alap igazgatása technikai támogatásának finanszírozására. A tagállamok által technikai támogatásra előirányzott erőforrások összege összesen 5 millió, 5,8 millió és 7,1 millió euró volt, 2007-ben, 2008-ban és 2009-ben.

A kifizetések 2010 végén jelentett teljesítési aránya szerint a tagállamok kötelezettségvállalása meglehetősen magas volt 2007-ben (az előirányzatok 82 %-a) és 2008-ban (83 %), és 2009-ben majdnem elérte a 100 %-ot. 2007-ben hat tagállamból jelentették, hogy a kötelezettségvállalások mértéke közel 100 %-os és négy további tagállam ért el 90 %-os vagy annál magasabb arányt. 2008-ban a kötelezettségvállalások tekintetében négy tagállam ért el közel 100 %-os arányt, és hét további ország vállalt kötelezettséget a számukra elkülönített összegek legalább 90 %-ára.

A 2007 és 2009 közötti kötelezettségvállalások megfelelnek a nemzeti programok általános végrehajtási módjának. A legtöbb tagállamban a programok végrehajtása jelentős késedelmet szenvedett az indulási szakaszban, 2007-ben és 2008-ban (lásd a 7.4. fejezetet), de sok tagállamnak idővel sikerült kezelnie ezt a problémát, és ennek eredményeként a 2009. évi programok végrehajtása a tagállamok többségében viszonylag gördülékenyen folyt.

6.2. Közösségi intézkedések

A 2007., 2008., 2009., 2010. és 2011. évek mindegyikében a Bizottság éves munkaprogramot fogadott el, amely az adott évre vonatkozóan meghatározta az Alapból támogatott közösségi intézkedések prioritásait és célkitűzéseit, valamint a támogatásra tervezett fellépéseket. A közösségi intézkedések minden esetben a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését érintő transznacionális projektekre és uniós érdekeltségű fellépésekre koncentrálnak.

A fent említett időszakban a támogatásokat olyan pályázati felhívások alapján ítélték oda, amely minden típusú szervezet előtt nyitva állt, azzal a kitétellel, hogy minden egyes projekt esetében a résztvevő tagállamok száma legalább három és öt között, hogy legyen. A pályázati felhívásban meghatározott prioritások a következőket foglalták magukban: specifikus célcsoportok - például bevándorló nők és gyermekek - beilleszkedését segítő stratégiák és intézkedések előmozdítása; beilleszkedést segítő helyi szintű intézkedések, mint például a sokszínűség kezelése a szomszédságban; a közvélemény és a bevándorlók véleményének felmérése a beilleszkedési folyamatról; a befogadási politikák és beilleszkedési eljárások közötti kapcsolatok feltárása, stb. 2007 és 2010 között a Bizottság összesen 37 transznacionális projektet részesített finanszírozási támogatásban, amelyekre 17,85 millió eurót különítettek el.

A rendelkezésre álló uniós erőforrások legnagyobb részét felemésztő támogatások mellett a közösségi intézkedések keretében több közbeszerzést is finanszíroztak. E tekintetben különös jelentőséggel bírnak a következők:

• a Bizottság által létrehozott és 2008 óta évente két alkalommal összeülő, beilleszkedéssel kapcsolatos információs és vitafórum, az Európai Integrációs Fórum[11] számára nyújtott támogatás;

• az integrációról szóló európai honlap[12]: interaktív honlap, amely a beilleszkedés területén minden érdekelt fél számára elérhető; kiterjedt dokumentumtárral rendelkezik, híreket közöl, ismerteti az uniós tagállamokban alkalmazott legjobb gyakorlatokat, és információs csatornaként működik.

• az integrációról szakpolitikusok és szakemberek számára készült kézikönyv[13], amelyből három egymást követő változatot adtak ki; a kézikönyv célja, hogy összegyűjtse és ismertesse az helyes gyakorlatokat az integrációval kapcsolatos kérdésekkel összefüggésben, mint például a tömegmédia és integráció, a figyelemfelkeltés és a bevándorlók jogai, az állampolgárság megszerzése és az aktív állampolgárság gyakorlása, a fiatal bevándorlók, oktatás és munkaerő-piac.

7. A 2007., 2008. ÉS 2009. ÉVI PROGRAMOK VÉGREHAJTÁSA A TAGÁLLAMOKBAN

Az alap-jogiaktusnak megfelelően[14], a tagállamoknak 2010. június 30-ig értékelő jelentést kellett benyújtaniuk a Bizottság számára az Alap által társfinanszírozott fellépések végrehajtásáról, amely jelentéseket a Bizottság által rendelkezésre bocsátott közös minta szerint készítettek el. A többéves programok végrehajtásának e korai szakaszában (2010 júniusában a tagállamok még csak a 2007-es éves programokra vonatkozóan rendelkeztek befejezett projektekkel kapcsolatos végleges adatokkal, a 2008-as éves programok végrehajtása épp befejeződött, és a 2009-es éves programok végrehajtása még folyamatban volt) a tagállamok által készített jelentések szükségszerűen még inkább a végrehajtás szempontjaira, mintsem az eredményekre és hatásokra fókuszáltak. Ez utóbbiakról az Alap által a 2007 és 2010 közötti időszakban társfinanszírozott fellépések eredményeiről és hatásairól szóló értékelő jelentés fog beszámolni, amelyet a tagállamoknak 2012. június 30-ig kell benyújtaniuk a Bizottságnak.

Ebben a fejezetben a 2007., 2008. és 2009. évi programok végrehajtásával kapcsolatos tények lés számadatok kerülnek bemutatásra és összehasonlításra, a tagállamok által benyújtott jelentések alapján. Ki kell hangsúlyozni, hogy az összeállításban szereplő számadatok átlagolt értékek, amelyek nem minden esetben tükrözik az általános irányvonaltól való eltéréseket. Amennyiben arra lehetőség nyílt az átlagolt eredményektől való különbségeket és eltéréseket külön jelöltük.

7.1. Áttekintés

2010. június 30-ig, az első három, 2007., 2008. és 2009. évi programok keretében az Alap összesen 1 949 projekt finanszírozására nyújtott támogatást a tagállamokban. Ez, uniós szinten, tagállamonként átlag 75 támogatott projektet jelent az első három, éves program keretében, noha jelentős eltérések mutathatók ki a tagállamok között (lásd az alábbi 4. táblázatot).

4. táblázat: A 2007., 2008. és 2009. évi programok keretében támogatott projektek

Tagállam || 2007. évi program || 2008. évi program || 2009. évi program || 2007 és 2009 között összesen

Ausztria || 34 || 31 || 39 || 104

Belgium || 13 || 14 || 21 || 48

Bulgária || 13 || 14 || 0 || 27

Ciprus || 3 || 10 || 8 || 21

Cseh Köztársaság || 2 || 27 || 17 || 46

Észtország || 17 || 76 || 72 || 165

Finnország || 10 || 18 || 12 || 40

Franciaország || 2 || 3 || 29 || 34

Németország || 162 || 148 || 59 || 369

Görögország || 7 || 11 || 0 || 18

Magyarország || 19 || 22 || 20 || 61

Írország || 8 || 0 || 0 || 8

Olaszország || 54 || 48 || 59 || 161

Lettország || 13 || 17 || 0 || 30

Litvánia || 16 || 12 || 12 || 40

Luxemburg || 3 || 12 || 14 || 29

Málta || 0 || 1 || 3 || 4

Hollandia || 3 || 9 || 6 || 18

Lengyelország || 35 || 36 || 0 || 71

Portugália || 12 || 10 || 3 || 25

Románia || 1 || 7 || 4 || 12

Szlovák Köztársaság || 11 || 5 || 10 || 26

Szlovénia || 3 || 2 || 0 || 5

Spanyolország || 169 || 241 || 120 || 530

Svédország || 9 || 19 || 0 || 28

Egyesült Királyság || 8 || 11 || 10 || 29

EU összesen || 627 || 804 || 518 || 1 949

* A 2009. évi program esetében, a projektek kiválasztása és támogatása 2010. június 30-án még folyamatban volt.

Bár a legnagyobb támogatásban részesülő tagállamok általában a legtöbb támogatott projekttel is rendelkező tagállamok voltak (Spanyolország: 530 projekt, Németország: 369 projekt, Olaszország: 161 projekt), és – a mérleg másik serpenyőjében – a legkisebb támogatásban részesülő tagállamok a legkevesebb támogatott projekttel rendelkező tagállamok közül kerültek ki (Málta: 4, Szlovénia: 5, és Írország: 8 projekt), a projektek száma nem minden esetben egyenesen arányos a támogatás nagyságával. Észtország például, amely a többi országhoz képest kisebb támogatásban részesült, nagyjából ugyanannyi projektet finanszírozott, mint Olaszország. Ezzel szemben az Egyesült Királyság, amely az Alap egyik fő kedvezményezettje, kevés (kb. 30) nagyobb projekt finanszírozására koncentrálta erőforrásait. A tagállami projektek száma tehát egyfajta finanszírozási stratégiát jelez (nagy számú projekt támogatása kontra forráskoncentráció), amely az egyes projektek uniós támogatásának átlagos összegén is látszik.

A nemzeti programok keretében támogatott projektek általában kis- vagy közepes méretűek voltak, amelyek egyenként átlagosan közel 76 000 eurós uniós támogatásban részesültek. 16 tagállamban (Ausztria, Belgium, Bulgária, Cseh Köztársaság, Észtország, Finnország, Németország, Magyarország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Lengyelország, Portugália, Szlovákia, Spanyolország és Svédország) ez az összeg az átlagnál kisebb, 18 338 euró és 68 952 euró közötti volt. A projektenkénti legkisebb uniós támogatásban részesülő országok Észtország, Bulgária, Luxemburg és Lengyelország (lásd az alábbi 5. táblázatot).

Ezzel szemben tíz tagállamban a projektenkénti átlagos uniós támogatás mértéke magasabb volt az uniós átlagnál (Ciprus, Franciaország, Görögország, Írország, Olaszország, Málta, Hollandia, Románia, Szlovénia és az Egyesült Királyság). A projektenkénti legnagyobb átlagos uniós támogatásban részesülő országok Franciaország, majd utána az Egyesült Királyság, Szlovénia és Hollandia volt.

5. táblázat: Az Európai Integrációs Alapból (EIA) nyújtott támogatás egy projektre eső átlagos összege a 2007-es és 2008-as programozási évben

* 2010. június 30-án a projektek kiválasztása és a finanszírozás még nem zárult le a 2009. évre vonatkozóan, így az uniós támogatás egy projektre eső átlagos összege csak az első két évre vonatkozó programok alapján került kiszámításra.

7.2. Végrehajtási módszerek, projekt-kiválasztás és finanszírozási támogatás

Az általános program alapján a tagállamok két végrehajtási módszer közül választhatnak:

• a felelős hatóság “odaítélő szervként” jár el; ebben az esetben, általános szabály szerint, a projektek végrehajtása nyílt pályázati felhívások alapján történik (kellően indokolt esetben a támogatásokat pályázati felhívás nélkül is oda lehet ítélni); vagy

• a felelős hatóság “végrehajtó szervként” jár el; ebben az esetben a felelős hatóság közvetlenül, egyedül vagy bármely illetékes nemzeti hatósággal együttműködve határoz a projektek végrehajtásáról technikai alkalmasságuk, nagyfokú szakosodásuk vagy igazgatási hatáskörük miatt; ezt a módszert akkor lehet alkalmazni, ha a projektek jellegéből adódóan végrehajtásuk más módon nem megvalósítható, például de jure monopol helyzetük vagy biztonsági okok miatt.

Amint az Alap célja és a területen érintett érdekelt felek széles skálája alapján várható volt, a „odaítélő szerv” szerinti módszer bizonyult a legfontosabb végrehajtási módszernek, a támogatott projektek 95 %-a esetében (összesen 1 852 projekt). Sőt, valamennyi tagállam, részben vagy egészben az „odaítélő szerv” szerinti módszer szerint hajtotta végre programját.

Csupán kilenc tagállam (Ciprus, Észtország, Franciaország, Olaszország, Lettország, Szlovákia, Szlovénia, Spanyolország és az Egyesült Királyság) választotta a „végrehajtó szerv” szerinti módszert, összesen 97 projekt esetében. Emellett a „végrehajtó szerv” módszerével végrehajtott projektek többsége a többéves programozási időszak elején részesült támogatásban, és számuk ezt követően fokozatosan csökkent.

Az „odaítélő szerv” módszerét választó országok közül csupán nyolc tagállam (Ausztria, Franciaország, Írország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Hollandia és Szlovénia) írt ki pusztán egy pályázati felhívást az éves programokra. A többi tagállamban, legalább az egyik éves program esetében, több pályázati felhívásra volt szükség, mivel egyetlen kiírás nem volt elégséges a rendelkezésre álló teljes támogatási összeg felhasználásához, vagy különböző programtámogatási területek lefedéséhez.

A pályázati felhívásokra összesen 5 234 pályázat érkezett be a hároméves időszak alatt. A pályázatot benyújtók között mindenféle típusú szervezet szerepelt: nemzeti, regionális és helyi hatóságok; többféle státuszú nem kormányzati szervek; oktatási és kutatási intézmények, stb. Egyedül a 2009. évi program keretében közel 2 000 pályázatot nyújtottak be (lásd a 6. táblázatot).

A pályázatra jelentkezők nagy száma miatt, a beérkezett pályázatoknak csak 47 %-a került kiválasztásra, amelynek 73 %-a részesült támogatásban. Néhány tagállam megjegyezte, hogy a rendelkezésre álló finanszírozás támogatás korlátozó tényező (pl. Bulgária, Észtország, Olaszország és Litvánia), de nem ez volt az egyetlen oka annak, hogy bizonyos pályázatokat elutasítottak vagy, hogy a kiválasztott pályázatok közül nem mindegyik kapott támogatást. Például, a kiválasztott pályázatok további elemzése, amelyet a felelős hatóság végzett el, is eredményezhette, hogy a pályázat végül is nem részesült támogatásban, vagy azért, mert a végrehajtó szervezet helyzete romlott, vagy azért mert időközben már nem tudta a várt megfelelő társfinanszírozást biztosítani, vagy azért mert a támogatási megállapodásban fontos technikai részleteket nem lehetett biztosítani, stb. A felelős hatóságok tehát komolyan vették a projekteknek az Alap forrásaiból való támogatásával kapcsolatos feladataikat.

6. táblázat: A 2007 és 2009 között pályázati felhívások útján beérkezett, kiválasztott és támogatott projektek az „odaítélő szerv” szerint

Tagállam || 2007. évi program || 2008. évi program || 2009. évi program || 2007 és 2009 között összesen

Beérkezett pályázatok || Kiválasztott pályázatok || Támogatott pályázatok || Beérkezett pályázatok || Kiválasztott pályázatok || Támogatott pályázatok || Beérkezett pályázatok || Kiválasztott pályázatok || Támogatott pályázatok || Beérkezett pályázatok || Kiválasztott pályázatok || Támogatott pályázatok

Ausztria || 48 || 34 || 34 || 70 || 31 || 31 || 119 || 40 || 39 || 237 || 105 || 104

Belgium || 14 || 14 || 13 || 14 || 14 || 14 || 25 || 23 || 21 || 53 || 51 || 48

Bulgária || 40 || 22 || 13 || 56 || 31 || 14 || 0 || 0 || 0 || 96 || 53 || 27

Ciprus || 2 || 0 || 0 || 18 || 7 || 7 || 17 || 5 || 5 || 37 || 12 || 12

Cseh Köztársaság || 2 || 2 || 2 || 48 || 28 || 27 || 27 || 19 || 17 || 77 || 49 || 46

Észtország || 31 || 5 || 5 || 134 || 72 || 71 || 110 || 81 || 69 || 275 || 158 || 145

Finnország || 47 || 10 || 10 || 23 || 18 || 18 || 48 || 12 || 12 || 118 || 40 || 40

Franciaország || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 135 || 30 || 27 || 135 || 30 || 27

Németország || 336 || 162 || 162 || 236 || 148 || 148 || 305 || 59 || 59 || 877 || 369 || 369

Görögország || 56 || 8 || 7 || 46 || 11 || 11 || 0 || 0 || 0 || 102 || 19 || 18

Magyarország || 34 || 19 || 19 || 45 || 22 || 22 || 45 || 20 || 20 || 124 || 61 || 61

Írország || 41 || 10 || 8 || 0 || 0 || 0 || 29 || 0 || 0 || 70 || 10 || 8

Olaszország || 405 || 171 || 41 || 373 || 145 || 28 || 523 || 350 || 38 || 1 301 || 666 || 107

Lettország || 14 || 11 || 11 || 21 || 15 || 15 || 0 || 0 || 0 || 35 || 26 || 26

Litvánia || 17 || 16 || 16 || 14 || 13 || 12 || 27 || 16 || 12 || 58 || 45 || 40

Luxemburg || 7 || 3 || 3 || 19 || 12 || 12 || 20 || 15 || 14 || 46 || 30 || 29

Málta || 9 || 0 || 0 || 1 || 1 || 1 || 4 || 3 || 3 || 14 || 4 || 4

Hollandia || 5 || 3 || 3 || 12 || 9 || 9 || 16 || 6 || 6 || 33 || 18 || 18

Lengyelország || 45 || 37 || 35 || 57 || 36 || 36 || 53 || 0 || 0 || 155 || 73 || 71

Portugália || 13 || 12 || 12 || 12 || 12 || 10 || 3 || 3 || 3 || 28 || 27 || 25

Románia || 5 || 3 || 1 || 15 || 8 || 7 || 16 || 4 || 4 || 36 || 15 || 12

Szlovák Köztársaság || 14 || 10 || 10 || 7 || 5 || 5 || 18 || 10 || 10 || 39 || 25 || 25

Szlovénia || 2 || 2 || 2 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 || 3 || 3 || 3

Spanyolország || 437 || 126 || 126 || 331 || 233 || 233 || 258 || 115 || 115 || 1 026 || 474 || 474

Svédország || 74 || 9 || 9 || 0 || 19 || 19 || 38 || 0 || 0 || 112 || 28 || 28

Egyesült Királyság || 34 || 12 || 7 || 29 || 11 || 11 || 84 || 36 || 10 || 147 || 59 || 28

EU összesen || 1 732 || 701 || 549 || 1 582 || 902 || 762 || 1 920 || 847 || 484 || 5 234 || 2 450 || 1 795

Megjegyzés: a táblázatban csak azok a pályázatok/projektek szerepelnek, amelyeket az „odaítélő szerv” szerinti módszer alapján kiírt pályázati felhívások után nyújtottak be, választottak ki és részesültek támogatásban (a pályázati felhívás nélkül, mentesítés alapján támogatott projektek, valamint a „végrehajtó szerv” szerinti módszer alapján támogatott projektek nem szerepelnek a táblázatban). Amennyiben egynél több pályázati felhívást írtak ki egy adott éves programra, a számadatok az adott éves program keretében kiírt összes felhívásra beérkezett pályázatok, kiválasztott és támogatásban részesített projektek teljes számának összesített értékei.

7.3. Projekt területek — általános és specifikus prioritások végrehajtása

A támogatott projektek nagy száma és az projektek végrehajtásáért felelős különböző szervezetek miatt számos probléma merült fel a vizsgált időszakban. A támogatott projekteket nagyjából három kategóriába lehet sorolni fő „célcsoportjaik” szerint; ezek a következők: elsődlegesen harmadik országbeli állampolgárok; harmadik országbeli állampolgárokkal foglalkozó állami és magánszolgáltatások; a befogadó ország lakossága (lásd a 7. táblázatot). A következőkben a támogatott fellépések típusainak részletes leírása található.

A tagállamokban az Alap által leginkább támogatott területek közé tartoznak azok az intézkedések, amelyek a harmadik országbeli állampolgárokat elsődlegesen érintik, nevezetesen információs és képzési projektek, beleértve a nyelvtudással, a gyakorlati információkkal és az állampolgársági ismeretekkel kapcsolatos projekteket. A „kétirányú” megközelítés közel ugyanennyire fontos.

Bár csak a második helyre szorult vissza, a szélesebb értelemben vett kapacitásépítést célzó intézkedéseket (állami és magánszolgáltatások átalakítása és összehangolása), a tagállamok közöttii együttműködést és a kultúrák közötti párbeszéd erősítése érdekében a befogadó ország lakosságát célzó intézkedéseket a tagállamok többségében támogatták, és azonos jelentőséggel bírnak. Érdekes, hogy a tagállamok közötti együttműködés, a kutatással, a tervezéssel, az ellenőrzéssel és az értékeléssel együtt, a vártnál nagyobb ütemben fejlődött a programozási időszak elején.

Az 1. prioritás alá tartozó projektek tették ki az összes projekt 80 %-át, jóval megelőzve a 3. prioritás (10 %), 2. prioritás (6 %) és 4. prioritás (4 %) alá tartozó projekteket. A prioritások megoszlása összefügg a programozási időszak elején tervezett teljes összegekkel. Az Alap négy konkrét célkitűzése közül (lásd a 2. fejezetet) egyértelmű túlsúlyban van a tagállamokba újonnan érkezett harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedési folyamatának fejlesztése és végrehajtása, amely az összes támogatott projekt 70 %-át tette ki. Ez összhangban áll az alap-jogiaktus azon rendelkezésével, hogy „az Alap elsősorban az újonnan érkezett harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedésével kapcsolatos intézkedésekre koncentrál”.

A tagállamok széleskörűen kihasználták azt a lehetőséget, hogy az egy vagy több specifikus prioritást végrehajtó projektek esetében, amely az összes érintett projekt 62 %-át érintette, az uniós társfinanszírozás aránya magasabb értékű lehet. A projektek legnagyobb része egynél több specifikus prioritás végrehajtását célozta meg, ezeket a 2. és 5. specifikus prioritás alá tartozó projektek követik. A tagállamok között azonban jelentős eltérések vannak e tekintetben. Például Olaszországban, Lettországban és Spanyolországban mind az öt specifikus prioritás végrehajtására vonatkozó projekt megtalálható. Ezzel szemben csupán egyetlen egy specifikus prioritás végrehajtására jöttek létre projektek Ausztriában, Cipruson és Szlovéniában (4. specifikus prioritás), illetve Franciaországban és az Egyesült Királyságban (2. specifikus prioritás). Máltán, Spanyolországban és Svédországban az „odaítélő szerv” szerinti módszer keretében támogatott valamennyi projekt egy vagy több specifikus prioritás végrehajtását célozta meg.

Általánosságban elmondható, hogy a többéves programok tervezési szakaszában meghatározott prioritási igények többé-kevésbé megerősítést nyertek, és a fontosabb változtatásokat a pályázati felhívásokra a végrehajtó szervezetek által benyújtott tényleges pályázatok eredményezték.

7. táblázat: A 2007 és 2009 közötti éves programok keretében a tagállamok által támogatott műveletek összefoglalása

„Célcsoport” || Művelet típusa || 1. prioritás || 2. prioritás || 3. prioritás || 4. prioritás || Összes tagállam

Harmadik országbeli állampolgárok || Nyelvtudás fejlesztése (és kapacitásépítés e tekintetben) || 20: AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FR, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, PL, RO, SK, SI, ES, UK || || 2: BE, CY || 1: MT || 21: AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FR, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, MT, PL, RO, SK, SI, ES, UK

Általános és gyakorlati információk (jogok és kötelezettségek, elérhető szolgáltatások, stb.), valamint állampolgársági ismeretek terjesztése (a befogadó tagállam kultúrája, történelme, intézményei) || 22: AT, BE, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, PL, PT, RO, SK, SI, ES, SE, UK || 1: IT || 6: BE, EE, FI, HU, IT, LV || 2: BE, MT || 23: AT, BE, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, MT, PL, PT, RO, SK, SI, ES, SE, UK

Oktatás egyéb formáihoz való hozzáférés || 6: BE, EE, EL, LV, SE, UK || 1: CZ || || || 7: BE, CZ, EE, EL, LV, SE, UK

A munkaerő-piachoz való későbbi hozzáférés, illetve a foglalkoztatásban, gazdasági életben való részvétel és az önállóság elősegítését célzó előzetes fellépések || 12: AT, BG, DE, EL, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES, SE || 1: CZ || 3: FI, LV, LT || || 15: AT, BG, CZ, DE, FI, EL, LV, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES, SE

Szociális és jogi iránymutatás és tanácsadás || 11: BE, CZ, FI, FR, HU, LV, PL, PT, RO, SK, ES || || 3: CZ, FI, LV || || 11: BE, CZ, FI, FR, HU, LV, PL, PT, RO, SK, ES

Kétirányú megközelítés: Harmadik országbeli állampolgárok civil életben, szolgáltatásokban való részvételének és a befogadó ország lakosságával való kommunikációjának támogatása és előmozdítása || 14: AT, CY, DE, EE, EL, HU, IE, IT, LU, MT, NL, SK, ES, SE || || 3: FI, LV, SK || 1: MT || 15: AT, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LU, MT, NL, SK, ES, SE

Egészségügy || 3: CZ, ES, SE || || 2: CZ, PL || || 4: CZ, PL, ES, SE

Érzékeny csoportokat célzó műveletek || 10: AT, BE, DE, CZ, FI, FR, IT, ES, SE, UK || || || 1: IT || 10: AT, BE, CZ, DE, FI, FR, IT, ES, SE, UK

Befogadó szolgáltatások, létesítmények és jogszabályok, korszerűsítése || 5: BE, CZ, IE, LV, UK || 1: BE || || || 5: BE, CZ, IE, LV, UK

Lakáshoz jutás || 2: PL, ES || || || || 2: PL, ES

Indulást megelőző intézkedések (harmadik országbeli állampolgárokat célzó intézkedések a fogadó tagállamba érkezésük előtt) || 3: BE, FI, EL || || || || 3: BE, FI, EL

7. táblázat: A 2007 és 2009 közötti éves programok keretében a tagállamok által támogatott műveletek összefoglalása (folytatás)

„Célcsoport” || Művelet típusa || 1. prioritás || 2. prioritás || 3. prioritás || 4. prioritás || Összes tagállam

Szakpolitikusok, integrációval foglalkozó állami és magánszervek személyzete, és más, harmadik országbeli állampolgárokkal vagy beilleszkedési kérdésekkel foglalkozó emberek || Az állami és magánszolgáltatások multikulturális társadalomnak megfelelő átalakítása, képzések, kapacitásépítés és figyelemfelkeltés révén || 10: AT, CZ, EE, FR, HU, IT, LV, LT, PT, RO || 1: EE || 16: AT, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, LV, LT, LU, MT, PT, RO, SK, ES || 1: HU || 18: AT, BG, CY, CZ, EE, FI, FR, EL, HU, IT, LV, LT, LU, MT, PT, RO, SK, ES

A harmadik országbeli állampolgároknak az adott tagállamban betöltött helyzetére vonatkozó kutatás, többek között a társadalom harmadik országbeli állampolgárokhoz való hozzáállására vonatkozóan, az integrációs intézkedéseknek és folyamatoknak a igények szerinti testre szabása érdekében. || 6: BG, HU, IT, LV, RO, SE || 15: AT, BE, BG, CY, CZ, FI, EL, HU, IT, LT, LU, PL, RO, SK, UK || 4: AT, IT, PT, RO || 1: IT || 18: AT, BE, BG, CY, CZ, FI, EL, HU, IT, LV, LT, LU, PL, PT, RO, SK, SE, UK

Az integrációs intézkedések és folyamatok elemzése és értékelése általában és különösen a tagállamokban, a múltban és a jelenben, a hatékonyság növelése érdekében. || 4: MT, NL, SK, SE || 12: BG, CY, CZ, EE, FI, EL, IT, LV, LU, PL, PT, ES || 2: IT, RO || 1: IT || 17: BG, CY, CZ, EE, FI, EL, IT, LV, LU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, ES, SE

Ellenőrzési és értékelési módszerek és eszközök kifejlesztése, beleértve a mutatókat is. || || 13: AT, BG, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IT, LU, PL, SK, UK || 1: IT || 1: SK || 13: AT, BG, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IT, LU, PL, SK, UK

Szolgáltatások és politikák összehangolása, illetve a különböző érintett felek közötti kommunikáció a tagállamon belül || 3: EL, IT, PT || 6: LV, LT, PT, RO, SK, ES || 11: AT, BG, CY, DE, EL, HU, LT, LU, PL, PT, ES || 6: HU, LV, LU, NL, SK, ES || 16: AT, BG, CY, DE, EL, HU, IT, LV, LT, LU, NL, PL, PT, RO, SK, ES

Tagállamok közötti koordináció és együttműködés || || 1: LT || 2: LT, SK || 11: AT, CY, CZ, EE, EL, HU, IT, LU, MT, NL, SE || 13: AT, CY, CZ, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, NL, SK, SE

A média részvétele || 5: CZ, EL, HU, LT, SK || || 1: CY || || 6: CY, CZ, EL, HU, LT, SK

Befogadó társadalom || Tolerancia, figyelemfelkeltés és a kultúrák közötti párbeszéd erősítése || 12: AT, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, PT, SK || 2: BG, PT || 6: AT, BG, CY, DE, LU, MT || 1: MT || 14: AT, BG, CY, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, PT, SK

Az 1. prioritás (az Európai Unió bevándorlói beilleszkedési politikájának közös alapelvei megvalósításával kapcsolatos intézkedések gyakorlati végrehajtása) alapján támogatott projektek által érintett legfőbb terület a harmadik országbeli állampolgároknak szóló általános és gyakorlati információk és állampolgársági ismeretek biztosítása volt, amelynek végrehajtására a legtöbb tagállamban sor került. A projektek többek között a következőket foglalták magukban:

- tájékoztató anyagok terjesztése papíralapú kiadásban, elektronikus formában (honlapok, stb.) vagy e-oktatáson keresztül;

- állampolgársági ismeretek oktatása alapszintű tanfolyamokon, gyakorlati képzéseken, szemináriumokon, stb. keresztül;

- információs központok vagy befogadást célzó szolgáltatások hálózatának kialakítása;

- tanulmányi látogatások szervezése harmadik országbeli állampolgárok számára, állami intézményekbe, történelmi helyszínekre, múzeumokba;

- helyi lakosságon keresztül történő mentorálás vagy tanácsadás, a harmadik országbeli állampolgárok befogadó társadalomba való beilleszkedésének támogatása céljából;

A második legfontosabb terület a harmadik országbeli állampolgárok nyelvi képzése, tanfolyamok vagy más oktatóanyagok - például e-oktatás - segítségével, vagy a harmadik országbeli állampolgárokra igazított speciális nyelvoktatási technikák kidolgozás révén.

A „beilleszkedés kétirányú megközelítésének” előmozdítását többféle, gyakran innovatív jellegű tevékenységeken keresztül támogatták – például fesztiválok, művészeti versenyek és kiállítások szervezésével, harmadik országbeli állampolgárok szüleinek iskolalátogatásával, vagy harmadik országbeli és helyi gyermekeknek szervezett nyári táborokkal. A tolerancia, a figyelemfelkeltés és a kultúrák közötti párbeszéd erősítését célzó projektek keretében többek között sport- és kulturális eseményeket szerveztek, és egy televíziós sorozat is készült a befogadó ország lakossága.

A munkaerő-piachoz való hozzáférés és a gazdasági életben való részvétel elősegítését célzó előzetes fellépések keretében a nyelvi és szakképzések mellett más oktatásokat is elérhetővé tettek, vagy készségfelméréseket és átképzéseket szerveztek.

Az állami és magánszolgáltatások multikulturális társadalomnak megfelelő átalakítása, figyelemfelkeltő akciókon és kapacitásépítésen keresztül, többek között speciális tanfolyamok, gyakorlati képzések és szemináriumok szervezését, illetve tájékoztató anyagok terjesztését foglalta magában.

Az érzékeny csoportokat célzó tevékenységek keretében a nőkre és gyermekekre koncentráltak. A projektek speciális támogatást nyújtottak a fogadóközpontokat elhagyó bevándorlók számára, segítettek lakáshoz jutásukban, támogatást nyújtottak a munkakeresésben, segítséget nyújtottak az egészségügyi és szociális szolgáltatások elérésében.

Példák a 1. prioritás alá tartozó projektekre

Görögország, a Nemzetközi Migrációs Szervezettel együttműködve, egy indulást megelőző oktatási és információs programot hozott létre Moldvában, a bevándorlás iránt érdeklődők számára. A program keretében négy hónapon keresztül formális és informális tájékoztatást adtak a görög társadalom nyelvéről, intézményeiről és értékeiről, gyakorlati tájékoztatást a bevándorlók jogairól és kötelességeiről, illetve a Görögország területére való jogszerű belépéshez és ott tartózkodáshoz szükséges eljárásokról, valamint szakmai tanácsadáson keresztül igyekeztek elérni, hogy a harmadik országbeli állampolgárok szaktudása a görögországi munkaerő-piac tényleges igényeihez igazodjon. A projekttel egy olyan csoportot céloztak meg, amelyet általában nagyon nehéz elérni. A projekt emellett várhatóan a bevándorlásra is pozitív hatással lesz azáltal, hogy megkönnyíti a legális bevándorlást Görögországba – és így visszaszorítja az illegális migrációt. Olaszországban a velencei önkormányzat által vezetett egyik projekt keretében nyelvi és állampolgári képzést indítottak olyan kiszolgáltatott csoportok számára, mint például az írástudatlan harmadik országbeli állampolgárok, nők és újonnan érkezett fiatalok. A projekt a résztvevőket rugalmas és kimondottan számukra kidolgozott tevékenységekkel, valamint innovatív képzési technikákkal és segítségnyújtással támogatta (kultúrák közötti közvetítés és gyermekfelügyelet, új technológiák használata, stb.). Állami és magánpartnerekből álló hálózat segítségével folyamatosan nyomon tudták követni a tevékenységek tervezetthez képesti megvalósulását. A projekt záróeseményeként megtartott gyűlésen a résztvevők igazolást kaptak arról, hogy a projekt különböző tevékenységeiben részt vettek. Portugáliában, közszolgáltatásokat, közvetítőket és a felsőoktatást magában foglaló partnerség létrehozásával a közszolgálatok területén kultúrák közötti közvetítést elősegítő projektet indítottak. Az előzetes eredményeket már most látni lehet: képzési kezdeményezések, közvetítők intézményeken belüli integrációja és a kultúrák közötti közvetítés gyakorlata. A közszolgáltatások által végzett közvetítést továbbra is fenntartják és megszilárdítják. A nemzeti szakképzési jegyzékben III. szintű profilt és egy képzési referenciarendszert fognak létrehozni, amelyeket az egyetemek magasabb szinten elfogadhatnak. A Cseh Köztársaságban indított egyik projekt keretében egyazon régióban élő harmadik országbeli családokat állítanak párba helyi családokkal. A projekt az ország teljes területét lefedi. Az ország minden régiójában létrehozott integrációs központok mellett ennek fontos kiegészítő szerepe lehet; családok párba állításával, hogy a helyiek segíthessék a harmadik országbeli állampolgárokat, áthidalható a szakadék a harmadik országbeli állampolgárok szükségletei és a Cseh Köztársaságban működő beilleszkedési rendszer által csak fokozatosan bevezetett szolgáltatások között. A projektet kiterjedt médiakampány is támogatja. Az egyik Magyarországon támogatott projekt célja az volt, hogy felhívja a budapestiek figyelmét a fővárosban élő bevándorló közösség jelenlétére, és arra, amivel hozzájárulnak Budapest multikulturális jellegéhez. E célból négy fesztivált szerveztek a Budapest szívében található egyik népszerű kulturális intézményben. A fesztiválok többféle kulturális eseménynek adtak otthont (kézműves kiállítás, zene, tánc, filmvetítések, fotókiállítás), amelyeken különböző harmadik országbeli népcsoportok kultúráját mutatták be. Az eseményeket számos kommunikációs tevékenységgel népszerűsítették. A projekt sikeresnek bizonyult a kultúrák közötti párbeszéd előmozdítása terén, illetve a tekintetben, hogy felhívják a budapestiek figyelmét a városban élő harmadik országbeli állampolgárok jelenlétére.

A 2. prioritás (az előrehaladás megállapítására szolgáló mutatók és az értékelési módszerek fejlesztése, a politikák és az intézkedések kiigazítása, valamint az összehasonlító tanulmányozás koordinációs tevékenységének megkönnyítése) alá tartozó projektek keretében a tagállamokban élő harmadik országbeli állampolgárok helyzetével és a társadalom harmadik országbeli állampolgárokhoz való viszonyulásával kapcsolatos kutatási tevékenységeket támogattak, hogy a beilleszkedést segítő intézkedéseket az igényekhez lehessen alakítani. A tagállamokban élő harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó adatok begyűjtése, minőségi kutatások, például vitacsoportok a nem kormányzati szervek és az oktatási rendszer képviselőivel, harmadik országbeli állampolgárokkal és szakértőkkel készített interjúk tartoznak ide. Specifikusabb tanulmányok készítését is támogatták, például a harmadik országbeli gyermekek beilleszkedéséről az oktatási rendszerbe.

A fent említetteken kívül támogatták a beilleszkedést segítő politikák és intézkedések elemzését és értékelését is, beleértve a jogi keretrendszer és az igazgatási gyakorlatok elemzését, mutatók és értékelési módszerek kidolgozását, a szolgáltatások és az érdekeltek koordinálása az információk, statisztikai adatok és a beilleszkedéssel kapcsolatok hírek megosztása érdekében.

Példák a 2. prioritás alá tartozó projektekre

Lengyelországban egy kutatási projekt keretében felmérték a harmadik országbeli állampolgárokkal szembeni diszkrimináció mértékét, elsősorban tanácsadási tevékenységeken és a döntéshozókon végzett információs kampányokon keresztül. A projekt felhasználta a Lengyelországban élő harmadik országbeli állampolgárok helyzetével - és különösen foglalkoztatási helyzetével - foglalkozó valamivel korábban készített fontos felmérést is. A tevékenységek a következőket foglalták magukban: szociológiai felmérés 360 harmadik országbeli állampolgár és 30 tisztviselő és szakértő részvételével a beilleszkedéssel és a Lengyelországban élő idegenekkel szembeni diszkriminációval kapcsolatos kérdésekről; a diszkrimináció társadalmi és jogi aspektusainak elemzése, 30 jogi aktus vizsgálatával; felmérés a munkáltatók hajlandóságáról, hogy különféle csoportba tartozó harmadik országbeli állampolgárt alkalmazzanak; két esszé publikálása és terjesztése a témáról, a döntéshozóknak és a Lengyelországban élő harmadik országbeli állampolgároknak szóló ajánlásokkal; valamint szemináriumok szervezése az eredmények ismertetésére.

Litvániában egy megvalósíthatósági tanulmányt készítettek a harmadik országbeli állampolgárok munkaerő-piaci hozzáféréséről, hogy bővítsék az igényeikkel kapcsolatos ismereteket. Mostanra sikerült azonosítani a harmadik országbeli állampolgárokat érintő legfontosabb problémákat és nehézségeket, és a projekt eredményeit széles körben, sok társadalmi csoport és litván intézmény használja.

Szlovákiában, egy tanulmányi projekt keretében részletesen megvizsgálták a bevándorló gyermekek beilleszkedését az általános iskolai oktatási rendszerbe. Az igények, kihívások és akadályozó tényezők felmérésén kívül, olyan oktatási modulokat és a bevándorló gyermekekre vonatkozó anyagokat dolgoztak ki, amelyek korábban nem léteztek.

Franciaországban egy széleskörű statisztikai felmérés keretében - első ízben - több éven keresztül vizsgálták több ezer, harmadik országbeli állampolgár beilleszkedési folyamatát, pontosabban néhány hónappal érkezésük után, egy évvel később, majd újabb három év elteltével. A kérdések többek között az érkezés előtti helyzetükre és a megérkezésük utáni adminisztrációs eljárásra, illetve később a megszerzett nyelvtudásra, munkavállalási lehetőségeikre, lakáshoz jutásra, majd még később az oktatáshoz, egészségügyi ellátáshoz való hozzáférésükre, társadalmi életükre vonatkoztak. A felmérés mélyreható ismereteket kell, hogy biztosítson a döntéshozók és a beilleszkedést segítő szolgáltatások számára a beilleszkedés folyamatáról, és javaslatokat tesz a beilleszkedést segítő politika javítására.

A 3. prioritás (a beilleszkedési politika kapacitásának, valamint a koordinációs és a kultúrák közötti hatáskörök kialakítása a tagállamok kormányainak minden szintjén) keretében a tagállamok olyan tevékenységeket támogattak, amelyek a köz- és magánszolgáltatások multikulturális társadalomnak megfelelő átalakítását célozzák, képzések, kapacitásépítés és figyelemfelkeltő akciók révén, elsősorban a harmadik országbeli állampolgárokkal foglalkozó kormányzati és nem kormányzati szervek személyzete és más emberek számára. Ennek keretében tanfolyamokat és szemináriumokat szerveznek köz- és magánintézmények részére figyelemfelkeltés és a sokszínűséggel szembeni tolerancia erősítése, a tagállamokon belüli szolgáltatások és politikák összehangolása, kézikönyvek terjesztése, helyi hatóságokkal való partnerségek létrehozása stb. érdekében.

Példák a 3. prioritás alá tartozó projektekre

Ausztriában, egy integrációs és ellenőrzési központ köré szervezett projekt keretében gyűjtik a bevándorlással és beilleszkedéssel kapcsolatos adatokat. A központ egy honlapot és egy speciális szakkönyvtárat tart fenn, és negyedévente hírlevelet készít. A beilleszkedésben érdekelt felek ezeken keresztül adatokhoz és a beilleszkedés szempontjából hasznos eszközökhöz, a beilleszkedést segítő projektekkel kapcsolatos információkhoz juthatnak, és a hálózatépítést is támogatják. Az ellenőrzés tekintetében lehetővé teszi a beilleszkedést segítő tevékenységek hatásainak megfigyelését, és hosszú távon hasznos információkkal járul hozzá a beilleszkedéssel kapcsolatos kérdések társadalmi és politikai megvitatásához.

Cipruson, tanároknak szánt szemináriumokat szerveztek, többek között olyan speciális képzési szemináriumokat, amelyek az interkulturális oktatással és a görög második vagy idegen nyelvként való tanításával foglalkoztak. Céljuk az volt, hogy a tanárok felkészültebbek legyenek a kultúrák közötti problémák kezelésében. A szemináriumokon a tanárokat elsősorban olyan új tanítási módszerekkel és helyes gyakorlatokkal kapcsolatos ismeretekkel és információkkal látták el, amelyeket a harmadik országbeli állampolgárok tanítása során kell hasznosítaniuk kell. A tanárok lelkesen vettek részt ezeken a szemináriumokon, mivel igen hasznosnak tekintették őket a harmadik országbeli gyermekek nézőpontjának megértése szempontjából, amelyek alapvető fontosságú információkkal és gyakorlatokkal ismertette meg őket az adott célcsoport kezelése tekintetében.

Finnországban az egyik projekt célja az volt, hogy felhívja a regionális hatóságok figyelmét az ott élő thai közösség jelenlétére, amely különösen kiszolgáltatott helyzetben van, mivel könnyen kieshetnek a hivatalos intézkedések hatálya alól. A projekt a harmadik országbeli állampolgárok szemszögéből világított rá a problémákra és együttműködési hálózatokat hozott létre; emellett támogatta a kölcsönös figyelemfelkeltést és az ismeretek gyarapítását. A célcsoportról sok információt sikerült begyűjteni, amelyet eredményesen fel lehet használni közszolgáltatások tervezésénél és a harmadik ágazattal való együttműködés megszervezésében. A projekt eredményeit a rendőri erők képzésénél és a beilleszkedést segítő önkormányzati politikák és intézkedések tervezésénél és végrehajtásánál használják fel. Az információk emellett más célcsoportokkal kapcsolatban is felhasználhatók.

Végezetül, a 4. prioritás (a tapasztalatok, a bevált gyakorlatok és az információ kicserélése a tagállamok között a beilleszkedés vonatkozásában) keretében támogatott projektek az állami hatóságok tagállamok közötti koordinációjának és együttműködésének erősítése mellett a tagállamokban működő nem kormányzati szervezetek közötti információcserének és az alkalmazott gyakorlatok megosztásának előmozdítását célozták.

Példák a 4. prioritás alá tartozó projektekre

Észtországban az igazgatási szervek tanulmányi látogatásokat szerveztek más tagállamokba és szemináriumokat tartottak más tagállamokkal, amelyek alkalmat teremtettek arra, hogy a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedésével kapcsolatos információkat, tapasztalatokat és helyes gyakorlatokat megosszák egymással. Olaszországban a belügyekért felelős minisztérium együttműködési projektet indított más tagállami igazgatási szervek részvételével, a beilleszkedéssel kapcsolatban felmerülő különböző kérdések tekintetében. Az érintett témák a következők: beilleszkedésre vonatkozó statisztikák; kiszolgáltatott csoportok kezelésének helyes gyakorlata; integrációra vonatkozó egyezmény létrehozása; az Olaszországban és a többi tagállamban alkalmazott állampolgársági törvények összehasonlító elemzése.

Több tagállam (Ausztria, Cseh Köztársaság, Görögország, Magyarország, Málta, Hollandia, Szlovák Köztársaság, Spanyolország és Svédország) nyújtott támogatást a kormányzati és nem kormányzati szervek által javasolt szemináriumok, konferenciák, munkaértekezletek és tanulmányi látogatások szervezésére, amelyek alkalmat teremtenek a többi tagállam szervezeteivel való tapasztalatcserére és a helyes gyakorlatok megosztására.

Luxemburg több olyan projektet támogatott, amely a szomszédos tagállamokban, Belgiumban, Franciaországban és Németországban működő szervezetekkel való együttműködést célozták. Az egyik projekt indításakor átfogó információkat gyűjtöttek be az említett tagországokban működő harmadik országbeli állampolgárok szervezeteiről. Ennek eredményeképpen együttműködés indult közöttük több beilleszkedéssel kapcsolatos kérdésben. Egy másik projektben egy luxemburgi székhelyű szervezet, egy francia szervezet tapasztalataira építve interkulturális tolmács-szolgáltatásokat hozott létre (a tolmácsok megismertetése a különböző eredetű harmadik országbeli állampolgárok kulturális értékeivel).

7.4. A végrehajtás értékelése és előzetes eredmények

A tagállamok többségében az első két, 2007. és 2008. évi programok végrehajtását problémák nehezítették: a programok teljes végrehajtása késedelmek vagy egyéb nehézségek miatt nem ment zökkenőmentesen. A leggyakoribb probléma az volt, hogy a programok jóváhagyása, ami általában a pályázati felhívások kiírásának vagy a kiválasztott projektek támogatásának előfeltétele, késedelmet szenvedett (ami mondhatni megszokott az új uniós pénzügyi eszközök indításakor). További problémát jelentett az, hogy a tagállamokban a szervezeti és igazgatási intézkedéseket a programok tényleges végrehajtása előtt kellett véglegesíteni; hogy a felelős hatóságok és kedvezményezettek nem rendelkeztek megfelelő tapasztalatokkal; hogy egynél több pályázati felhívást kellett kiírni, amennyiben a támogatható projektek száma nem volt elégséges az Alap által nyújtott összegek teljes felhasználásához; valamint – ami a legfontosabb -, hogy a végrehajtó szervezetek a nagyon nehéz gazdasági környezetben, nehezen tudtak megfelelő finanszírozást biztosítani. A felzárkózás érdekében egyes tagállamok egyidejűleg indították el a 2007. és 2008. évi programjaikat, például úgy, hogy a kiírt pályázati felhívások minkét programra vonatkoztak. A végrehajtással mindenesetre sietni kellett. Emiatt a végrehajtó hatóságok számára rendelkezésre álló időkeret leszűkült, a felelős hatóságok adminisztrációs terhei növekedtek, és néhány tagállamnak nem maradt ideje arra, hogy éves programját átszervezze, ha a pályázati felhívások sikertelenül zárultak.

Jelentős javulást állt be azonban a 2009. évi programmal, amikor csupán kilenc tagállamból érkezett jelentés a végrehajtással kapcsolatos késedelmekről.

Az említett problémák ellenére a tagállamok többsége várhatóan teljesíteni tudja a tervezett fellépéseket és meg tudja valósítani az éves programokban meghatározott célkitűzéseket. A jelenlegi szakaszban az értékelés alapját a tagállamokban támogatott projektek típusa és száma képezi, amelyet az egyes fellépésekhez kapcsolódó programokban meghatározott előzetes célokkal hasonlítanak össze, valamint a Bizottságnak benyújtott jelentések elkészítésének idején rendelkezésre álló tényleges teljesítések. Az eredményekre és hatásokra vonatkozó részletes adatok a 2012. évben esedékes utólagos értékeléssel válnak majd elérhetővé.

Tizenöt tagállamban (Ausztriában, Bulgáriában, Cipruson, Észtországban, Franciaországban, Németországban, Görögországban, Olaszországban, Lettországban, Litvániában, Lengyelországban, Portugáliában, Szlovákiában, Spanyolországban és az Egyesült Királyságban) mind a 2007., mind a 2008, évi program végrehajtása, lényegében, befejeződött (néhány esetben a Bizottság felülvizsgálatát követően). Belgiumban, a Cseh Köztársaságban, Magyarországon, Luxemburgban és Szlovéniában csak a 2008. évi programot, Bulgáriában pedig csak a 2007. évi programot sikerült teljes mértékben végrehajtani. 19 tagállamban (Ausztriában, Belgiumban, Bulgáriában, Cipruson, Észtországban, Franciaországban, Németországban, Görögországban, Magyarországon, Írországban, Olaszországban, Lettországban, Litvániában, Lengyelországban, Portugáliában, Romániában, Szlovákiában, Spanyolországban és az Egyesült Királyságban) a projektek tervezett célkitűzéseit sikerült, vagy a teljesítésig valószínűleg sikerül megvalósítani. Két tagállam (a Cseh Köztársaság és Luxemburg) közölte, hogy csak a 2008. évi program esetében várható, hogy teljesíteni tudja a tervezett célkitűzéseket.

Általános értelemben az Alap több tagállam (pl. Magyarország, Szlovákia) számára lehetővé tette, hogy – első alkalommal – olyan átfogó szakpolitikai keretet dolgozzon ki a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedésére vonatkozóan, amely a közös alapelvek mindegyikét magában foglalja. Más tagállamokban (például Bulgáriában, Cipruson, Észtországban vagy Görögországban), amelyek már korábban kidolgozták a beilleszkedésre vonatkozó nemzeti keretüket, az Alap pénzügyi forrásokat biztosított azok végrehajtására. Végül, a nagyobb tapasztalattal rendelkező tagállamokban az Alap, amely gyakran kiegészíti a meglévő finanszírozási forrásokat, olyan egyedi intézkedések megvalósítását vagy speciális csoportok bevonását tette lehetővé, amelyek rendszerint nem képezik a finanszírozási eszközök részét. Ebből a szempontból az Alap jelentős hatást gyakorolt olyan területekre, mint a nyelvtudás, a harmadik országbeli állampolgárok és a befogadó társadalom közötti eredményes érintkezés és konstruktív párbeszéd előmozdítása, valamint a harmadik országbeli állampolgárok egészségügyi problémáinak kezelése.

7.5. A tagállamok átfogó értékelése és a helyzet javítására irányuló javaslatok

A programok prioritásait és a programokban meghatározott fellépéseket minden tagállam (Hollandia és Lengyelország kivételével) megfelelőnek ítélte a beilleszkedés tekintetében meghatározott nemzeti igények és célkitűzések szempontjából. Néhány új tagállamban (pl. Bulgáriában, Cipruson és a Cseh Köztársaságban) a programok különös relevanciával bírtak, mivel az utóbbi időben megnövekedett a harmadik országokból érkező bevándorlók száma. Egyes tagállamokban néhány fellépést módosítani kellett (Románia, Spanyolország esetében) a gazdasági válság, vagy (az Egyesült Királyság esetében) a megváltozott migrációs áramlások miatt; ezzel együtt azonban a prioritások és fellépések általánosságban továbbra is megfelelőnek bizonyulnak.

Hollandiában az Alap által nyújtott támogatás, arányát tekintve a beilleszkedésre szánt nemzeti költségvetésnek csak kis hányadát teszi ki, és nem valószínű, hogy többletértékkel járul hozzá a nemzeti stratégiákhoz. Lengyelországban, a végrehajtás során megfigyelték, hogy a fellépések skálájának bővítésével hatékonyabban lehetne a nemzeti stratégiákat támogatni; az eredeti intézkedéseket át kellett alakítani és össze kellett vonni, hogy azok jobban megfeleljenek a helyi igényeknek.

Bár hét tagállamnak (Belgium, Bulgária, Ciprus, Észtország, Málta, Hollandia és Svédország) még nem állt módjában kiértékelni, hogy programjuk teljesíti-e a célkitűzéseket, mind a 19 tagállam hatékonynak ítélte a programokat: a projekteket sikeresen végrehajtották és nagy részben az eredmények is a célkitűzéseknek megfelelően alakultak.

Az eredményesség tekintetében a vélemények megoszlanak. A legtöbb tagállam, noha elégedett volt azzal, hogy a projektek végrehajtása során méltányos áron sikerült megvalósítani a célkitűzéseket, ami a kiválasztás szempontjából követelmény, megjegyezte, hogy az igazgatási költségek magasak voltak és a projektek igazgatása a vártnál nagyobb személyzetet és pénzügyi forrásokat igényelt.

Az Alap és a többi uniós pénzügyi eszköz egymást kiegészítő kapcsolatát a programok elején meghatározott eljárások segítségével sikerült ugyan biztosítani, de közben felmerültek bizonyos nehézségek is, amelyek közül a legfontosabb az Európai Menekültügyi Alap célcsoportjával való átfedések elkerülése volt.

Végül, majdnem minden tagállam úgy ítélte meg, hogy az Alap megfelelő többletértéket képvisel. A beilleszkedés területén olyan eredményeket hozott, amelyeket a meglévő nemzeti programok, politikák, költségvetések és más uniós pénzügyi eszközök révén nem lehetett volna elérni. Ezek közül említést érdemel az, hogy a projekteket sikerült egy konzisztens, egyedi stratégiai és politikai keretben elhelyezni; sikerült más alapokkal, nemzeti és uniós eszközökkel egyaránt összehangolni és a kiegészítő jelleget biztosítani, és új, fontos integrációs szempontokkal gazdagítani a meglévő programokat; sikerült a nem kormányzati szervek és helyi hatóságok által folytatott tevékenységeket megerősíteni; valamint sikerült a beilleszkedési folyamatban résztvevő érdekelt felek közötti párbeszédet és eszmecserét előmozdítani.

Amíg a támogatható fellépések körét megfelelőnek ítélték, a tagállamok ajánlásai elsősorban a meglévő rendszer egyszerűsítésére irányultak, amely – több szempontból is – túl összetettnek bizonyult:

- Az éves programokhoz kapcsolódó igazgatási terheket csökkenteni kell oly módon, hogy a jelenlegi rendszert, amelyben egy többéves programot éves programok követnek, egyetlen többéves program váltja fel. Emellett nagyobb rugalmasságot kell biztosítani a programok végrehajtása során, amelyben nincs szükség a Bizottság felülvizsgálatára. Lehetővé kell tenni az éves programok támogathatósági időszakának meghosszabbítását, amennyiben a programok folytatódnak. A jelentéstételi követelményeket csökkenteni kell.

- Egyértelműbbé, egyszerűbbé és rugalmasabbá kell tenni a kiadások elszámolhatóságára vonatkozó szabályokat a hatékonyság javítása és az igazgatási terhek csökkentése érdekében, meghagyva a lehetőséget, hogy a tagállamok maguk határozzák meg és alkalmazzák saját elszámolhatósági szabályaikat.

- Az Alap alkalmazási körét ki kell terjeszteni az Európai Menekültügyi Alap célcsoportjába tartozó személyeke is.

- Az uniós társfinanszírozás arányát 75%-ra kell emelni minden projekt esetében, és az első előfinanszírozásként kifizetett uniós hozzájárulás százalékos arányát növelni kell a projektek indításakor való nagyobb támogatás biztosítása és a programok végrehajtásának elősegítése érdekében. A második előfinanszírozást ezek után meg lehetne szüntetni. A technikai támogatás költségvetését ugyancsak növelni kell, hogy megfeleljen a tényleges igazgatási költségeknek.

- A Bizottság többet tehetne a tagállamokban történő végrehajtás támogatása érdekében, elsősorban az ismeretek megosztásának javításával és a tagállamok közötti együttműködés előmozdításával, amely lehetővé tenné, hogy a tagállamok gyorsan hozzáférjenek a hasznos információkhoz, stb. A SOLID bizottság által rendelkezésre bocsátott információk mellett hasznos lehet olyan online adatbázisokat vagy speciális honlapot létrehozni, amelyeken keresztül minden dokumentáció elérhető. Végezetül, a jövőben, a jogszabályi keretet a programozási időszak kezdete előtt véglegesíteni kell, és a programokat a lehető leghamarabb jóvá kell hagyni.

8. ZÁRÓ ÉSZREVÉTELEK ÉS AJÁNLÁSOK

A 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó többéves programok első három éve tekintetében az Alap végrehajtását a következőképpen lehet értékelni:

- Miután a 2007. és 2008. évi programok végrehajtása során felmerült problémákat sikerült tisztázni, a tagállamok többsége be tudta hozni a lemaradást, és 2009-től kezdve az éves programokat jelentősebb késedelem nélkül végrehajtották. Bizonyos nehézségek így is jelentkeztek; ezeket a Bizottság az érintett tagállamokkal együtt vizsgálja. Az eddig befejezett projektek esetében általában sikerült a tervezett célokat teljesíteni, és – legalábbis 2009-től – az éves programok a tagállamok többségében várhatóan meg tudják valósítani a programok célkitűzéseit.

- Az Alap kedvező fogadtatásra talált a legtöbb tagállamban, különösen a projektek végrehajtásáért felelős szervezetek részéről. Ezt különösen az igazolja, hogy a 2009. évi programtól kezdve a pályázati felhívásokra nagyon sok válasz érkezett és hogy a tagállamokban egyre több szervezet vesz részt a folyamatban.

- Az Alap áthidalt egy szakadékot; a legtöbb tagállam úgy ítélte meg, hogy jelentős többletértéket hordoz magában, függetlenül attól, hogy a tagállamok rendelkeztek-e már korábbi tapasztalatokkal a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedése terén, vagy sem.

- Másrészről azonban az Alap programozási és végrehajtási kerete túl összetettnek tűnik, figyelembe véve a támogatott fellépések típusait, a résztvevő kedvezményezett szervezeteket és a projektek nagy számát.

A tagállamok aggodalmainak eloszlatása érdekében a Bizottság 2011-ben jelentős módosításokat hajtott végre az általános programban érintett négy alapra vonatkozó végrehajtási szabályok tekintetében. E módosítások legnagyobb része a támogathatósági szabályok nagy mértékű egyszerűsítését célozza; az új szabályokat (legkésőbb) a 2011. évi programok végrehajtásától kezdve kell alkalmazni, és az egyenlő bánásmódra, az átláthatóságra és a megkülönböztetés-mentességre vonatkozó alapelveknek való megfeleléstől függően, a 2009. és 2010. évi programok keretében támogatott projektekre is alkalmazandók[15]. A tagállamok üdvözölték a módosításokat. A tagállamoknak a helyzet javítására irányuló további ajánlásait azon javaslatok összefüggésében fogják megvizsgálni, amelyeket a Bizottság a belügyek területén, a 2014-től alkalmazandó következő többéves pénzügyi keret részeként létrehozandó jövőbeni pénzügyi eszközökre vonatkozóan még ebben az évben készít el.

A jelenlegi programozási időszakból hátralévő két évben az Alap költségvetési előirányzatait várhatóan jelentősen növelik, és a 2011-es 131,5 millió illetve 2010-es 110,5 millió euróhoz képest 2012-ben 162,5 millió illetve 2013-ban 182,5 millió euróra fognak emelkedni (ami, a két évre vetítve összességében az Alap 2007 és 2013 közötti teljes időszakra előirányzott támogatás 42%-át jelenti)[16]. Ilyen feltételek mellett a Bizottság konzultálni kíván a tagállamokkal a rendelkezésre álló források lehető leghatékonyabb módon történő felhasználásáról, az elkövetkező évek politikai és végrehajtási szükségleteinek tükrében. A Bizottság meglátása szerint a fellépéseket és a figyelmet négy fő területre érdemes összpontosítani:

- Erősíteni kell a harmadik országbeli állampolgárok és a befogadó ország lakosságának aktív részvételét a beilleszkedés folyamatában, a “kétirányú folyamat” keretében: átfogó beilleszkedési programok támogatása és a harmadik országbeli állampolgárok hatékonyabb részvétele a megfelelő konzultációs szervekben és hálózatokban; a harmadik országbeli állampolgárok közösségi életben való részvételének javítása; az emberek bevándorlásról alkotott képének javítása, többek között a bevándorlók befogadó ország társadalmához való hozzájárulásának megismerésével.

- Kiszolgáltatott csoportok (nők, fiatalok és gyermekek, jogállással rendelkező kísérő nélküli kiskorúak, idősek, az emberkereskedelem sértettjei, stb.) speciális szükségleteivel foglalkozó, beilleszkedést segítő intézkedések hatékonyabbá tétele: a gyermekek tanulási lehetőségeinek javítása, a nők szerepének előmozdítása a beilleszkedésben, társadalmon belüli autonómiájuk erősítése, valamint jogi ismereteiknek és a közösség életében való részvételüknek a javítása; a jogállással rendelkező kísérő nélküli kiskorúak beilleszkedésének előmozdítása, stb.

- A beilleszkedés helyi szintjének és alulról felfelé építkező megközelítésének támogatása, valamint a beilleszkedést segítő stratégiák és intézkedések kidolgozásával foglalkozó különböző kormányzati szintek közötti többszintű együttműködés erősítése: a beilleszkedési folyamat helyi szintjének támogatása, többek között olyan partnerségek létrehozásával, amelyben minden érdekelt fél részt vesz; a harmadik országbeli állampolgárok helyi szintű beilleszkedésének javítása a lakáshoz jutás, az iskoláztatás, a szociális támogatások, az egészségügy területén; inkluzív szomszédság és a beilleszkedést segítő, alulról felfelé építkező helyi kezdeményezések támogatása, stb.

- A beilleszkedést támogató indulást megelőző intézkedések kidolgozása a származási országokban, anélkül azonban, hogy a harmadik országbeli állampolgárok befogadását a részvételtől tennék függővé: tájékoztatás például a vízumkötelezettségről és munkavállalási engedélyekről, vagy a befogadó ország nyelvéről, intézményeiről és értékeiről; szakképzések indítása, hogy a bevándorlók szaktudása megfeleljen a befogadó ország munkaerő-piaci igényeinek, stb.

A Bizottság a tagállamokkal közösen meg fogja vizsgálni, hogy a fent említett kiemelt területeket miképpen lehetne támogatni a hátralévő éves programok keretében, a 2012. évi programoktól kezdve, amelyeket a tagállamoknak 2011. november 1-jéig kell benyújtaniuk.

---------------

[1] Eltérő rendelkezés hiányában a jelentésben szereplő valamennyi költségvetési számadat a költségvetési hatóság által mostanáig elfogadott tényleges előirányzatok alapján került feltüntetésre.

[2] COM(2005) 123 végleges.

[3] 2007/435/EK határozat (HL L 168., 2007.6.28., 18.o.).

[4] Az alap-jogiaktus 48. cikke (3) bekezdésének b) pontja.

[5] Az országjelentések és azok gyűjteményes változata a következő internetes címen érhető el: http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/integration/funding_integration_en.htm.

[6] Bizottsági határozat C(2007) 3926 végleges, 2007.8.21.

[7] Az INTI előkészítő intézkedések értékelése a következő internetes címen érhető el: http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/integration/funding_integration_en.htm.

[8] 2008/457/EK határozat (HL L 167., 2008.6.27., 69.o.).

[9] Az összes többéves program összefoglalója hamarosan a következő internetes oldalon lesz elérhető: http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm.

[10] További információ tekintetében lásd: COM(2011) 448 és SEC(2011) 940 a Külső Határok Alap, a harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését segítő európai alap (Európai Integrációs Alap) és az Európai Visszatérési Alap keretében elérhető erőforrások tagállamok közötti elosztására vonatkozó kritériumok alkalmazásáról.

[11] Az Európai Integrációs Fórummal kapcsolatos további információ tekintetében lásd: http://ec.europa.eu/ewsi/en/policy/legal.cfm.

[12] http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm.

[13] http://ec.europa.eu/ewsi/en/resources/detail.cfm?ID_ITEMS=12892.

[14] A 2007/435/EK határozat 48. cikke (2) bekezdésének a) pontja.

[15] A harmadik országbeli állampolgárok beilleszkedését segítő európai alap végrehajtási szabályainak módosítását a 2011. március 3-i C(2011) 1289 bizottsági határozat hagyta jóvá.

[16] A számadatok az éves programokra és közösségi intézkedésekre is vonatkoznak.