Az internetes szervezett bűnözés általi fenyegetettség Europol általi 2016. évi értékelése (IOCTA) szerint a kiberbűnözés egyre agresszívabb és ellenségesebb. Ez a kiberbűnözés több formájára is jellemző, ideértve az információs rendszerek ellen intézett támadásokat is . A támadások Europol által említett súlyos formái közé tartozik a rosszindulatú számítógépes programok használata és a pszichológiai manipuláció annak érdekében, hogy beférkőzzenek az információs rendszerekbe és átvegyék a hatalmat azok fölött, illetve lehallgassák a kommunikációt, valamint a hálózatokat érintő széles körű támadások indítása, ideértve a kritikus infrastruktúrákat is. E támadások komoly fenyegetést jelentenek társadalmunk számára.

A „számítógépes adatok” fogalmának meghatározása szerepel AT, BG, CY, CZ, DE, EE, EL IE, FI, HR, LT, MT, NL, PT, RO és UK (Gibraltár) jogi szabályozásában, az ES, FR, IT, LU, LV, PL, SE, SK és UK (Gibraltár kivételével) által szolgáltatott információk pedig nem voltak egyértelműek. SE esetében azonban a hivatkozó cikkek sajátos kialakítása feleslegessé teszi e fogalom meghatározását. Ami a többi tagállamot illeti, HU csak az irányelv 4. és 5. cikkében szereplő bűncselekményekre vonatkoztatja a számítógépes adatok fogalmának meghatározását, BE és SI pedig a számítógépes adatok fogalmának meghatározásából mellőzi a „beleértve azon programokat is, amelyek alkalmasak valamely funkciónak egy információs rendszer általi elvégeztetésére” kitételt.

Az irányelv meghatározása a „számítástechnikai rendszer” fogalmának a Budapesti Egyezmény 1. cikkének a) pontjában szereplő meghatározására épül, az információs rendszer részévé téve magukat a számítógépes adatokat is. CY, EL, IE, FI, HR, MT, PT és UK (Gibraltár) az információs rendszer fogalmának meghatározását tartalmazó jogszabályi rendelkezéseket vezettek be, a DE, ES, FR, LU, LV, PL, SE és SK által szolgáltatott információk pedig nem voltak egyértelműek. A többi tagállam, vagyis AT, BE, BG, CZ, EE, HU, IT, LT, NL, RO, SI és UK (Gibraltár kivételével) esetében az egyes jogi fogalommeghatározásokban nem szerepel kifejezetten a „számítógépes adatok” fogalma. E rendelkezések a Budapesti Egyezmény 1. cikkének a) pontjára hivatkoznak a számítástechnikai rendszer fogalmának meghatározása szempontjából azonos hatállyal.

A e jelentésben azonosított problémákon kívül előfordulhatnak az átültetéssel kapcsolatos további nehézségek és a Bizottság felé be nem jelentett más rendelkezések, illetve jövőbeli jogszabályi és nem jogszabályi változások is. Ezért e jelentés nem akadályozza a Bizottságot abban, hogy egyes rendelkezéseket tovább értékeljen és továbbra is támogassa a tagállamokat számára az irányelv átültetésében és végrehajtásában.

LU kivételével – amely nem szolgáltatott a 2. cikk c) pontjának átültetésére vonatkozó egyértelmű információt – a „jogi személy” fogalommeghatározásának átültetése nem okozott problémát. Ez azért lehetséges, mert a meghatározás általában már szerepelt a többnyire polgári jogi vagy kereskedelmi jogi tagállami rendelkezésekben. Csak CY rendelkezik egy különös rendelkezéssel az irányelv átültetése céljából elfogadott intézkedésekben.

d) Jogosulatlanul

A 2. cikk d) pontjában szereplő „jogosulatlanul” fogalmának meghatározását illetően csak CY, IE, RO és UK (Gibraltár) jelentette be az átültetést, ami azt jelenti, hogy a többi 23 tagállam nem fogadott el az e fogalommeghatározást átültető intézkedéseket. Meg kell azonban jegyezni, hogy minden tagállamban érvényesül az az alapelv, hogy bármely cselekmény tekintetében mentesül a büntetőjogi felelősség alól az, aki cselekményét megfelelően feljogosítva valósította meg.

2.2. Különös bűncselekmények (az irányelv 3–7. cikke)

a) Információs rendszerekhez való jogellenes hozzáférés

Az információs rendszerekhez való jogellenes hozzáférés tekintetében az irányelv 3. cikkét AT, CY, CZ, EL, ES, IE, FI, FR, LT, LU, NL, PL, PT, SE és SK nemzeti jogszabályai ültetik át.

A többi tagállam, vagyis BE, BG, DE, EE, HR, HU, IT, LV, MT, RO, SI és UK e bűncselekményre vonatkozó nemzeti rendelkezése az irányelv ezzel kapcsolatos kifejezett rendelkezésével ellentétben nem tesz különbséget az információs rendszer egészéhez vagy annak csak egy részéhez való hozzáférés között. Emellett a DE általi átültetés nem terjed ki a számítógépes hardverhez való puszta hozzáférésre, AT és LU pedig további követelményeket határoztak meg egy különleges szándékot illetően (az információ megszerzésére, hátrány okozására irányuló vagy csalárd szándék), illetve LV a jelentős károkozást illetően. BE, BG, FR, HR, LU, MT, PT, RO, SI és UK esetében a nemzeti rendelkezések hatálya tágabb, mint az irányelvé, mivel e nemzeti rendelkezések a büntetőjogi felelősség megállapításához nem követelik meg valamely biztonsági intézkedés megsértését. A többi tagállam vagy kifejezetten kimondja, hogy a bűncselekményt valamely biztonsági intézkedés megsértésével kell elkövetni (CY, EL és SK), vagy hasonló szavakkal írják le ezt az elemet (AT, CZ, DE, EE, ES, FI, HU, IT, LT, LV, NL, PL és SE).

b) Rendszert érintő jogellenes beavatkozás

Az irányelv 4. cikke a rendszert érintő jogellenes beavatkozásra vonatkozik. Az irányelv 8 lehetséges cselekményt (számítógépes adatok bevitele, továbbítása, megrongálása, törlése, minőségi rontása, megváltoztatása vagy elrejtése, vagy ilyen adatok hozzáférhetetlenné tétele), és e cselekmények 2 lehetséges eredményét (valamely információs rendszer működésének súlyos akadályozása vagy megszakítása) sorolja fel. BE, CY, CZ, EL, IE, FR, HR, LU, MT, PT, SE és UK (Gibraltár kivételével) ennek megfelelő jogszabályi intézkedéseket vezettek be. BG kizárólag vírusok bevitelét említi, míg a többi tagállam (AT, DE, EE, ES, HU, IT, LV, NL, PL, RO, SI, SK és UK) tekintetében 1 vagy akár 4 is kimaradt a lehetséges elkövetési módok listájából. E tekintetben megállapítható, hogy a legtöbb problémát a „minőségi rontás” (amely 8 esetben hiányzik) és a „hozzáférhetetlenné tétel” (amely 9 esetben hiányzik) kifejezések okozták.

c) Adatot érintő jogellenes beavatkozás

Az irányelv 5. cikke az adatot érintő jogellenes beavatkozásra vonatkozik, és a következő 6 lehetséges cselekményt sorolja fel: adatok törlése, megrongálása, minőségi rontása, megváltoztatása vagy elrejtése, vagy az ilyen adatok hozzáférhetetlenné tétele. CY, EL, IE és MT szó szerint ültették át a rendelkezést; BE, CZ, LT, PT és SE ennél általánosabban fogalmaztak annak érdekében, hogy minden lehetséges cselekményt a rendelkezés hatálya alá vonjanak. A többi tagállam átültető intézkedéseiben a lehetőségek közül csak 5 (FI és SK) vagy kevesebb (AT, BG, DE, EE, FR, HR, HU, IT, LU, NL, PL, RO, SI és UK) szerepel. A legtöbb problémát a „megrongálás” (amely 8 esetben hiányzik), a „minőségi rontás” (amely 13 esetben hiányzik), az „elrejtés” (amely 11 esetben hiányzik) és az „adatok hozzáférhetetlenné tétele” (amely 13 esetben hiányzik) jelentette. Az irányelv megfogalmazásán túl FI a „kár vagy pénzügyi veszteség okozására irányuló szándékot”, LT és LV pedig „a súlyos vagy jelentős károk okozását” kívánja meg a büntetőjogi felelősséghez.

d) Jogellenes adatszerzés

A 6. cikk a jogellenes adatszerzést szabályozza, és a továbbított, nem nyilvános számítógépes adatokra, valamint az információs rendszerekből érkező, ilyen adatokat hordozó elektromágneses sugárzásra vonatkozik. CY, CZ, DE, ES, IE, FI, HR, LV, MT, RO, SE, SK és UK (Gibraltár) a 6. cikknek teljes mértékben megfelelő jogi szabályozást vezettek be. Az irányelv számítógépes adatok megszerzésével kapcsolatos általános hatálya az üzenetekre (AT és BG), a személyek megfigyelésére (EE) vagy a levelezésre (FR és HU) korlátozott. Emellett a következő tagállamok átültető intézkedései nem tartalmazzák az elektromágneses sugárzás megszerzését: BE, BG, EE, FR, HU, IT, LT, LU, NL, PL, PT, SI és UK (Gibraltár kivételével). Ezen túlmenően egyes tagállamok különös szándékot (például információ vagy gazdasági előny megszerzésére vagy hátrány okozására irányuló szándékot – lásd: AT, EL, HU) vagy további különös cselekményeket (például a megszerzett tartalom rögzítését vagy az arról való tudomásszerzést – lásd: BG és HU) kívánnak meg.

e) A bűncselekmények elkövetéséhez használt eszközök

A 7. cikk büntetendőnek nyilvánít a 3–6. cikkben említett bűncselekmények elkövetéséhez használt eszközökkel – például számítógépes programokkal vagy belépési kódokkal – kapcsolatos egyes cselekményeket: az ilyen eszközök előállítását, árusítását, használatra történő beszerzését, behozatalát, forgalomba hozatalát vagy egyéb módon történő hozzáférhetővé tételét. AT, BE, CY, DE, EL, IE és SK ennek megfelelő nemzeti jogi szabályozást vezettek be. Egyes tagállamok nem ültették át az összes hivatkozott bűncselekményt (EE, IT, MT, PL és SI). Egyes tagállamok a 7. cikk szerinti elkövetőt nem különböztetik meg a 3–6. cikk szerinti bűncselekmények elkövetőitől (CZ és SI). Néhány tagállam konkrét szándékot (károkozásra irányuló vagy egyébként csalárd szándékot – lásd: FI, IT és LU), konkrét eredményt, például a titkosság megsértését (BG) vagy a fenti bűncselekmények legalább előkészítő fázisba kerülését (SE) követeli meg. Végül a 7. cikk és a nemzeti intézkedések közötti eltérések mutatkoznak meg az összes felsorolt lehetséges cselekmény átültetésének hiányában is. Ez a helyzet BG, CZ, EE, ES, FR, HR, HU, IT, LT, LU, LV, PL, PT, RO, SI és UK esetében. Ezek közül LU jogszabálya kifejezetten ötöt említ meg az irányelvben szereplő hat lehetséges cselekményből, míg a többi tagállam kifejezetten csak négy vagy kevesebb cselekményt említ.

Csak ES ültette át a használatra történő beszerzés lehetőségét.

2.3. Az érintett bűncselekményekre vonatkozó általános szabályok (az irányelv 8–12. cikke)

a) Felbujtás és bűnsegély