HU    HU HU 
 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2010.7.12. 
SEC(2010) 835 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA, 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS …/…/EU IRÁNYELVE 
 
a betétbiztosítási rendszerekr ől [átdolgozás] 
  
valamint  
  
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE  
AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK 
 
a betétbiztosítási rendszerekr ől szóló 94/19/EK irányelv felülvizsgálatáról 
  
COM(2010) 368 
COM(2010) 369 
SEC(2010) 834 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA,  
 
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS …/…/EU IRÁNYELVE 
 
a betétbiztosítási rendszerekr ől [átdolgozás] 
  
valamint  
  
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE  
AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK 
 
a betétbiztosítási rendszerekr ől szóló 94/19/EK irányelv felülvizsgálatáról 
  
 
HU 3   HU 1. BEVEZETÉS 
Függetlenül attól, hogy pénzügyi helyzete sz ilárd vagy ingatag, egyetlen bank sem 
rendelkezik elegend ő likvid pénzeszközzel ahhoz, hogy minde n nála elhelyezett betétet, vagy 
akár csak azok jelent ős részét azonnal ki tudja fizetni. A bankok ezért ki vannak téve annak a 
kockázatnak, hogy amennyiben a betétesek nem érzik biztonságban betéteiket, tömegével 
rohanják meg őket és veszik fel egyszerre betéteiket. A betétbiztosítási rendszerekr ől szóló 
94/19/EK irányelv 1994 óta gondos kodik arról, hogy minden EU tagállam biztonsági hálót 
nyújtson a betétesek számára. Ha egy bank megsz űnik, a betétbiztosítási rendszerek bizonyos 
fedezeti szintig kifizetik a betéteseket. A jelenl egi betétbiztosítási rend szer szétaprózott: Az 
EU-ban mintegy 40 különböz ő betétbiztosítási rendszer van,  amelyek betétesek és betétek 
különböző csoportjai számára különböz ő fedezeti szinteket biztosítanak és eltér ő pénzügyi 
kötelezettségeket rónak a bankokra. Mindezen túlmen ően a rendszerek alulfinanszírozottnak 
bizonyultak a pénzügyi nyomás idején. 
A szétaprózott rendszer hiányosságai arra kész tették az Európai Parlamentet és a Tanácsot, 
hogy a betétbiztos ítási rendszerekr ől szóló irányelv felülvizsgálatát kérjék. Ez a felülvizsgálat 
a pénzügyi szektornak a betétbiztosítási rendszerekb ől, biztosítási garanciarendszerekb ől és 
befektetőkártalanítási rendszerekb ől álló kompenzációs rendszereire vonatkozó csomag része. 
2. A  PROBLÉMA  MEGHATÁROZÁSA 
2.1. A fedezet szintjében és hatá lyában mutatkozó eltérések 
A 94/19/EK irányelvben elfogadott „minimális harmonizáció” eredményeképpen a 
tagállamok által biztosított fedezeti szintek nagy  eltérést mutatnak (az egyes tagállamokban 
biztosított 50 000 EUR-tól az Olaszországi 103 291 EUR szintig). Egyrészr ől a jelenlegi 
pénzügyi válságban az Unión belüli fedezeti sz intek koordinálatlan emelése következtében a 
betétesek gyorsan olyan országok bankjaiba helyezték át a pénzüket, ahol magasabb 
betétgaranciát nyújtottak, ezáltal is likvidi tást vonva el a bankoktól a nagymérték ű pénzügyi 
nyomás közepette. Másrészr ől a szétaprózott piacon a betéte sek a stabilitás idején is a 
legmagasabb betétvédelmet választhatják a legjobb termék választása helyett, és ez torzíthatja a belső piacon folytatott versenyt. 
Jelenleg a tagállamok betétesek  számos típusát zárhatják ki a védelemb ől. Ez különösen az 
EU összes vállalkozás ának 99,8%-át képvisel ő 20 millió kis- és középvállalkozás (kkv) 
számára fontos, mivel ezek bizalma alapvet ő fontosságú a pénzügyi stabilitás érdekében. 
Ezenkívül lényeges különbségek figyelhet ők meg a betétbiztosítási rendszerek hatálya alá 
tartozó betétek  terén is (pl. nem uniós pénznemben, strukturált termékekben és hitelviszonyt 
megtestesít ő értékpapírokban elhe lyezett betétek esetén ). A jogosultság id őigényes 
ellenőrzése is késleltetheti a kifizetést. 
2.2. Nem megfelel ő kifizetési eljárások és betétesek számára nyújtott tájékoztatás 
Jelenleg a betéteseket a banki  fizetésképtelenséget követ ő három hónapon belü l kell kifizetni. 
2010 végét ől ezt a határid őt 4–6 hétre kell csökkenteni. Ez a határid ő még mindig a bankok 
kivét céljából történ ő megrohanásához vezethet, mivel számos betétes nem rendelkezik elég 
pénzzel szokásos költségeik (élelmiszer, számlák, stb.) néhány napnál tovább tartó 
fedezéséhez. 
 
HU 4   HU A kifizetési folyamat el őtt és annak során felmerül ő nehézségek (beleértve a betétesek 
megfelelő tájékoztatásának hiányát)  aláássák a betétesek bizal mát. A betétesek ezenkívül 
nehezebben szánják rá magukat a más tagállamban történ ő betételhelyezésre, ha nem ismerik 
más betétbiztosítási rendszerek m űködését és a kifizetések kezelését. 
A betétek és a betétesek ugyanazon bank felé felmerül ő kötelezettségeinek (pl. jelzáloghitel 
törlesztőrészletek) egymással való ellentételezése vagy a betétesekkel szembeni 
ellenkövetelések (pl. a teljes jelzáloghitel) is egy másik problémás terület, mivel ez 22 
tagállamban engedélyezett. Ez csökkentheti, illetve széls őséges esetekben szükségtelenné 
teheti a betétbiztosítási rendszerekb ől történő kifizetéseket. A betéte sek ebben az esetben a 
betéteik teljes összegben történ ő kivétele céljából rohanhatják meg a bankokat. Ezen 
túlmenően a kötelezettségek meghatározása és az oknak a betétekkel való összevetése 
időigényes folyamat, és valószín űleg késleltetné a kifizetést. 
2.3. A betétbiztosítási rendszerek nem megfelel ő finanszírozása 
A bankok befizetését jelenleg 21 tagállamban rendszeresen el őre (ex ante) teljesítik, de hat 
tagállamban a bankok csak a fizetésképtelenség bekövetkezte után járulnak hozzá a rendszer 
finanszírozásához (ex post). A betétbiz tosítási rendszerek számára hozzáférhet ő maximális 
erőforrások 27 millió EUR és 8,1 milliárd EUR között vannak, míg az EU-n belül a fedezett 
betétek összege mintegy 5,7 billió EUR. Enne k eredményeként egye s betétbiztosítási 
rendszerek alulfinanszírozottak, és még egy közepes méret ű bank fizetésképtelenségével sem 
tudnának megbirkózni. Amennyibe n a betétbiztosítási rendszerek nem rendelkeznek elegend ő 
pénzügyi eszközzel, elképzelhet ő, hogy a betéteseket hosszú késedelem után fizetik ki, ha 
egyáltalán kifizetik. 
A pusztán ex-post finanszírozás nagy mértékbe n prociklikus, mivel akkor  von ki likviditást a 
bankokból, amikor azok amúgy is nyomás alatt vannak, ami negatív hatással járhat a gazdaságra nézve (a bankok hite lkínálatát korlátozza). Ezenkí vül az ex-ante hozzájárulást 
nem fizet ő bankok hozamot termelnek a be nem fi zetett összegek után, ami versenyel őnyt 
jelent az ex-ante finanszírozott betétbiztosítási rendszerekkel rendelkez ő tagállamban m űködő 
versenytársakkal szemben. 
Mindezen felül a befizetések kiszámítása során nem veszik figyelembe a bankok által viselt 
kockázatokat. Ez versenyhátrányt okozhat a kockázatkerül ő bankok számára, és ösztönz ő
leg 
hathat a kockázatkezelés lazítására. Ezen túlmen ően sérülékenyebbé teszi a pénzügyi 
rendszert, és kontraszelekcióhoz vezethet. 
2.4. Betétbiztosítási rendszerek közö tti határokon átnyúló korlátozott 
együttműködés 
Az EU-n belüli széttagoltság a kockázatok egye netlen megoszlásához vezet, így a kevesebb 
erőforrással rendelkez ő betétbiztosítási rendszereket  súlyosabban érinthet egy bank 
fizetésképtelensége, mint az er őforrásokkal jobban ellátott betétb iztosítási rendszereket. Ezt a 
rendszerek közötti szolidaritás hiánya is f okozza. Ezért amennyiben egy betétbiztosítási 
rendszer nem rendelkezik elegend ő erőforrással, az adófizet ők pénzére lenne szükség. 
Általában a banki felügyeletek döntik el, hogy egy bankot megmentsenek, vagy a 
betétbiztosítási rendszert aktiválják. Ezért a betétbiztosítási rendszerek széttagoltsága nem ösztönzi a felügyeleteket arra, hogy egy adott ba nki csoport minden betétesének érdekét szem 
 
HU 5   HU előtt tartó megoldást találjanak, és hogy figyel embe vegyék az összes érintett tagállam 
pénzügyi stabilitására gyakor olt potenciális hatásokat. 
2.5. A betétbiztosítási rendszerek korlátozott hatásköre 
A banki válságok kezelésére vonatkozó hatáskörök különböz ő nemzeti hatóságok  
(felügyeletek, központi bankok, kormányzatok, igazs ágügyi hatóságok, és – 11 tagállamban – 
betétbiztosítási rendszerek) között vannak felosztva, és országonként különböznek. Ez 
csökkenti a határokon átnyúló bankszanálások haté konyságát. A bankszanálási hatáskörrel is 
rendelkez ő betétbiztosítási rendszerek betétesek ki fizetésére szolgáló pé nzforrásai nincsenek 
elhatárolva, így azok banks zanálásra is felhasznál hatók. Ezáltal sérül els ődleges funkciójuk, 
jelesül a betétek gyors kifizetése banki fizetésképtelenség esetén. 
Jelenleg a kölcsönös és önkéntes  betétbiztosítási rendszere k mentesülnek az irányelv 
rendelkezései alól. A betétesek ritkán lépne k fel követelésekkel az ilyen rendszerekkel 
szemben, melynek következtében sérülékennyé válhatnak, ha ezek a rendszerek nem tudnak 
megbirkózni a fizetésképtelenséggel, és a fize tésképtelen bank nem tagja az irányelv hatálya 
alá tartozó betétbiztosítási rendszernek. 
3. S ZUBSZIDIARITÁS  
Csak uniós fellépéssel érhet ő el, hogy az egynél több tagállamban m űködő bankcsoportok 
hasonló követelményeket teljesítsenek a betétb iztosítási rendszerek tekintetében, és így 
megvalósuljon a feltételek egyenl ősége, megsz űnjenek a határokon átnyúló tevékenységekkel 
kapcsolatos indokolatlan megfelelési költs égek és ezáltal tovább fokozódjon a bels ő piac 
integrációja. A számos területen végrehajtott ha rmonizációt (pl. a fedezeti  szintek, a kifizetési 
határidők és a finanszírozás tekintetében) a ta gállamok az egyes tagállamok jogrendszerein 
belül meglév ő különféle szabályok sokféleség e miatt nem tudják kielégít ően megvalósítani, 
ezért azok uniós szinten jobban megvalósíth atók. Ezt a betétbiztosítási rendszerekr ől szóló 
irányelvekben is elismerték1. 
4. CÉLKIT ŰZÉSEK 
Az irányelvben foglalt átfogó célkit űzések a pénzügyi stabilitás fenntartása a bankok kivét 
céljából történ ő megrohanásának megel őzésével és a betétesek vagyonának védelme. Ezen 
túlmenően fenn kell tartani a bels ő piac alapelveit, például az uniós bankok között egyenl ő 
versenyfeltételeket kell bizt osítani és érintetlenül kell ha gyni a bankok szabadságát annak 
eldöntésére, hogy közvetlenül vagy leányvállalatok és fióktelepe k formájában szeretnének-e 
más tagállamban m űködni. 
5. EL ŐNYBEN  RÉSZESÍTETT  SZAKPOLITIKAI  LEHETŐSÉGEK  ÉS VÁRT  
HATÁSAIK 
Mivel a minimális harmonizáció eredménytelennek bizonyult a betétesek vagyonának 
védelmére és nem áll összhangban a bels ő piac megfelel ő működésének a Szerz ődésben 
                                                 
1 A 2009/14/EK irányelv (17) preambulumbekezdése és a 94/19/EK (nem számozott) 
preambulumbekezdései. 
 
HU 6   HU foglalt célkit űzésével, a maximális harmonizációs megköz elítést választott ák arra, hogy az 
összes tagállamban egyenl ő versenyfeltételek jöjjenek létre. 
5.1. A fedezet szintje és hatálya 
A jelenlegi megközelítés fenntartása, azaz a 100 000 EUR-ban rögzített fedezeti szint 2010 
végétől minden tagállamban történ ő bevezetése a fedezeti szin t csökkentése vagy növelése 
helyett lényeges el őrehaladást eredményezne a betétvédelemnek a bankok és betétesek 
költségeinek aránytalan növekedése nélkül i javítása terén. A pénzügyi válság el őtti időszakkal 
összehasonlítva a változtatás a biztosíthat ó betétek 61%-áról 72%-á ra növelné a fedezett 
betétek összegét , míg a biztosítható betétek 89%-áról 95%-ára növelné a teljes mértékben 
fedezett betétek számát . Úgy tűnik, hogy a 100 000 EUR-ban rögzített szint az optimális 
megoldás; a 100 000 EUR-t meghaladó fe dezeti szint költséghatékonysági el őnyei igen 
korlátozottak.  
Mindazonáltal figyelembe véve az él et bizonyos eseményeihez megfelel ő fedezetet és a 
jelenlegi lakóingatlan-árakat, indokolt lehe t magasabb fedezeti szintet mérlegelni az 
úgynevezett átmenetileg megnövelt számlaegyenlegek esetében, amelyek az élet meghatározott eseményeihez és ingatlanügyletekhez köt ődnek. Ugyanakkor a rögzített 
fedezeti szint alóli mentességek akadályozhatják a kifizetési folyamat zavartalan menetét és 
késleltethetik a kifizetést. A bels ő piacot is érinthetik, ha a betétesek a legmagasabb 
betétvédelmet kínáló bankot választják a lega lkalmasabb termék helyett. Ezek a kockázatok 
csökkennének, ha az ilyen betétek fedezete id őben korlátozott lenne. 
A betétesek jogosultságát tekintve a fe dezet hatályának teljes harmonizációja a 
legeredményesebb megoldás az egyenl ő versenyfeltételek biztos ításához. A pénzintézetek 
kizárása figyelembe venné a számukra fedezett összegek nem jelent ős mértékét. A hatóságok 
kizárása költséghatékonynak t űnik, mivel számukra más finanszírozási források is 
könnyűszerrel rendelkezésre állnak. A védelem kite rjesztése az összes vállalkozás betéteire 
(azaz a jelenleg fedezett, az EU összes vállalkozásának mindegy 98,7%-át kitev ő kis- és 
mikrovállalkozásokon kívül a vállalkozás ok további 1,3%-ának bevonása) jelent ős 
erőforrásokat és id őt takarítana meg, mivel szükségtele nné tenné a vállalkozások méretének 
ellenőrzését a kifizetési eljárás során. Ez lénye gesen növelné a kifizetések gyorsaságát és a 
betétesek betétbiztosítási rendszerbe vetett bizalmát. 
A nem uniós pénznemben elhelyezett betéte ket fedezniük kell a betétbiztosítási 
rendszereknek, de a strukt urált termékekben és hitelviszonyt megtestesít ő értékpapírokban 
elhelyezett betétek nem fizetend ők ki teljes mértékben. Ezzel megel őzhető lenne az, hogy a 
kötvénykibocsátó bankokat el őnyben részesítsék a nem banki kötvénykibocsátókkal szemben. 
Ez a megoldás csökkentené t ovábbá a kifizetési határid őt és a jogosultság ellen őrzésének 
igazgatási költségét, és csak enyhén növelnék  a bankok hozzájárulását  a betétbiztosítási 
rendszerek finanszírozásához. 
5.2. Kifizetési határid ő, módozatok és betétesek tájékoztatása 
A betétesek bizalmának meg őrzése és a bankok kivét céljából történ ő megrohanásának 
megelőzése érdekében lényegese n – (egy átmeneti id őszakot követ ően) lehetőleg hét naptári 
napra – kell csökkenteni a kifizetési határid őt. Egy ilyen rövid kifizetési határid ő 
megvalósításához számos feltételnek kell teljesü lnie, például bizonyos kötelezettségeket kell 
róni a felügyeletekre (a betétbiztosítási rendszereket korán be kell vonni a folyamatba, 
kötelezően kell őket értesíteni egy banki fi zetésképtelenség valószín űsíthető bekövetkezése 
 
HU 7   HU esetén), a betétbiztosítási rendszerekre (a betétbiztosítási rendszereknek a betétesek által 
benyújtott kérelmek helyett saját kezdeményezésre  kell kifizetést esz közölniük) és a bankokra 
(a fedezett betétek megfelel ő jelölése, amely egyszer űen átláthatóvá te szi az ügyfelenként 
fedezett összegeket). Ez utóbbi a következ ő öt éven belül évente 1,2 milliárd EUR egyszeri 
igazgatási költséget vonna maga  után az Unió területén. Ezt a ráfordítást több mint 
ellentételezné a betétesi bizalom er ősödése, ami egyúttal csökke ntené a bankok kivét céljából 
történő megrohanásának kockázatát és hozzájáruln a a pénzügyi stabilitáshoz. Az említett 
költségek lényegesen csökkenthet ők lennének a jogosultsági kritériumok radikális 
egyszerűsítésével.  
A kifizetési módozatokkal kapcsola tban a viszontkereset megsz üntetése következtében a nagy 
összegű kötelezettségekkel rendelkez ő betétesek kisebb eséllyel rohannák meg a bankokat 
betétjeik kivétele céljából. Ez a kifizetési id ő csökkentésében is hatékonyan közrem űködhet. 
A betétesek tájékoztatása a betétvédelem f őbb aspektusairól (betétbiztos ítás hatálya és szintje, 
kifizetési határid ő, betétbiztosítási rendszerek elérhet őségei) elengedhetetlen a betétesek 
bizalmának megnyerése érdekében. Ezt a betétesekkel a banki betételhelyezés el őtt aláíratott 
sablonszöveggel lehetne megvalósítani, valamint  amennyiben egy termék betétbiztosítási 
rendszer hatálya alá tartozik, akkor a s zámlakivonatokban és hi rdetésekben kötelez ően fel 
kellene tüntetni a vonatkozó betétbiztosítási rendszert. E m űvelet költsége elhanyagolható. 
A betétbiztosítási rendszerek által rendszer esen közölt információk (pl. ex-ante pénzügyi 
eszközök, ex-post kapacitás, a rendszerese n végzett stressztes ztelés eredményei) 
elhanyagolható költségvonzat mellett járulnának  hozzá az átláthatósághoz és hitelességhez. 
5.3. Finanszírozási mechanizmusok és szintek 
Az ex-ante finanszírozás antici klikus jellege miatt sokkal ha tékonyabb (mivel jó üzletmenet 
esetén terheli a jobban a bankokat), ezért ezt kell  legszélesebb mértékben elterjeszteni (pl. a 
teljes finanszírozási források 3/4-e), és a sz ükség szerint behajtandó ex -post finanszírozással 
támogatni (pl. a források 1/4-e). A betétbiztosítási rendszerek általi kölcsönfelvételt engedélyezni kell, de nem szükséges harmonizálni.  
A betétbiztosítási rendszerek finanszírozási ké pességére vonatkozó célszintek meghatározása 
biztosítaná a rendszerek hite lességét és közepes méret ű banki fizetésképtelenségek kezelését. 
A betétbiztosítási rendszerek teljes finans zírozási képességének leginkább költséghatékony 
célszintje a fedezett betétek 2%-a – amelyet 10 év alatt kellene el érni. Addigra az EU 
betétbiztosítási rendszerei a je lenleginél sokkal jobban finans zírozottá válnak. A rendszerek 
mintegy 150 milliárd EUR-t szedné nek be ex-ante befizetésekb ő
l és szükség esetén 50 
milliárd EUR ex-post befizetést tudnának lehívni (a 2008-as 23 milliárd EUR összevont ex-ante és ex-post kapacitással szemben). Ez a jelenleginél mintegy négy–ötször nagyobb banki 
befizetéseket igényel a betétbiztosítási re ndszerekbe, és normál üzletmenet esetén 
hozzávetőlegesen 2,5%-kal csökkentené a bankok nyere ségét. A betétesek számára ezt azt 
jelentené, hogy megtakarításaik betéti ka mata legfeljebb 0,1%-kal csökkenne, vagy 
folyószámlavezetési díjuk számlánként és évenként legfeljebb 7 EUR-val n őne. Ez a 
forgatókönyv lenne az elemzésben szerepl ők közül a leginkább költséghatékony, mivel egy 
lényegesen magasabb célszint (amely keze lni tudná egy tagállam 10 legnagyobb bankjai 
közül az egyik fizetésképtelenségét) valószín űsíthetően 30%-kal (válságh elyzetben akár 40%-
kal) csökkentené a bankok nyereségességét. Ez eredményesebb megoldás is, mivel egy 
alacsonyabb (a betétbiztosítási rendszerek á tlagos kifizetésén alapuló) célszint nem tenné 
lehetővé a rendszerek számára közepes méret ű bankok fizetésképtelenségének kezelését. 
 
HU 8   HU Ezen túlmen ően a banki befizetések kockázatalapú elemekre épül ő, harmonizáltabb 
megközelítése lehet ővé tenné az egyes bankok kockázati profiljának tükrözését, és ösztönözné 
a kevésbé kockázatos üzleti modellek alka lmazását. A minden tagállamra nézve kötelez ő 
alapmutatók és opcionális kiegészít ő mutatók kidolgozása fokozatosan vezetné be a 
harmonizációt, elkerülve az adaptációs költségek hirtelen felmerülését. 
5.4. A betétbiztosítási rendszerek hatásköre 
Annak el őírása, hogy a betétbiztosítási re ndszerek pénzes zközeit alapvet ően a betétesek 
kifizetésére kell használni, eredményes és költségek szempontjából hatékony megoldás lenne 
annak biztosítására, hogy a betétbiztosítási rendszerek pénzeszközeit ne lehessen a nem 
biztosított hitelez ők javára történ ő bankszanálási célokra igénybe  venni. Annak érdekében 
azonban, hogy a betétesek is élvezhessé k a bankszanálási intézkedések el őnyeit (például a 
betétek egészséges bankba történ ő transzferjét), hatékony lehetn e egy olyan megoldás, amely 
lehetővé tenné a betétbiztosítási rendszerek pénzeszközeinek szanálási célra való 
felhasználását, de csak addig a mértékig, am eddig az a fedezett betétek kifizetéséhez lenne 
szükséges. Korlátozott mértékben a tagálla mok engedélyezhetnék a betétbiztosítási 
rendszerek számára, hogy pénzügyi eszközeiket bankcs őd elkerülésére haszná lják fel anélkül, 
hogy a betéttranszferre lennének korlátozva. Ha a betétbiztosítási rendszerek még szélesebb 
hatáskörrel rendelkeznének, azaz nemcsak bankszanálási, hanem korai beavatkozási 
intézkedésekre (pl. felt őkésítés, likviditási segítség, kezességvállalások) is kiterjed ően, 
megfelelő finanszírozási kapacitásra lenne sz ükségük. Ennek oka, hogy a bankszanálás a 
kifizetés alternatívája, viszont a korai beav atkozás nem mindig teszi szükségtelenné a kés őbbi 
kifizetést. Mindazonáltal az olyan helyze tek elkerülése érdekében, amelyekben a 
betétbiztosítási rendszerek pénzeszközei jelentenének fontos hozzájárulást egy egyébként igen nehéz korai beavatkozás i intézkedéshez, az eszközöket bizonyos korlátozások mellett lehetne 
ilyen célokra felhasználni. 
Eredményesebb megoldás lenne a betétbiztosítási  rendszerek forrásainak  elkülönítése, hogy 
az csak a betétesek kifizetésére legyen felhasználható, és megkövetelni minden 
betétbiztosítási rendszert ől azt, hogy megfelel ő forrásokkal rendelkezzenek erre a célra. Ez a 
megoldás azonban a költségek szempontjából ne m lenne hatékony. Ez 121 milliárd EUR és 
352 milliárd EUR közötti költséget terhelne a bankokra, és nem biztos, hogy ez a betétesek 
bizalma és a pénzügyi stabilitás nyújtotta el őnyökkel megtérülne. Ez a megoldás nem t űnik 
továbbá összeegyeztethet ő
nek a Bizottság által a bankok szan álásával kapcsolatban végzett 
munkával, amelynek keretében a Bizottság minde n betétbiztosítási rendszer számára kötelez ő 
bankszanálási jogkört írna el ő. 
A kölcsönös és önkéntes garanc iarendszereknek a betétbiztosítási rendszerekbe történ ő 
integrációja hatékonyan gondoskodna arról, hogy az ilyen rendszerekhez csatlakozó banki 
betétesek más betétesekkel megegyez ő jogokkal és bizalommal rendelkezzenek. Becslések 
szerint a bankok költsége it meghaladnák a betétesi bizalom növekedéséb ől származó el őnyök. 
5.5. A betétbiztosítási rendszerek határokon átnyúló együttm űködése és egy 
páneurópai betétbiztosítási rendszer 
A kifizetés határokon átnyúló esetekben történ ő megkönnyítése érdekében a más tagállamban 
levő fiókokban betéttel rendelkez ő betétesek számára a fogadó ország betétbiztosítási 
rendszerének kellene ellá tnia a közös kapcsolattartási pon t szerepét. Ezek a fogadó ország 
nyelvén nyújtanának tájékoztatást a betétesek számára. A fogadó ország betétbiztosítási 
rendszere postafiókként és kifizet ő ügynökként jár el a szék hely szerinti ország 
 
HU 9   HU betétbiztosítási rendszere számára. Az utóbbi számára felmerül ő igazgatási költségek a 
betétesi bizalom által eredményezett ha szonnal szemben elhanyagolhatóak lennének. 
A betétbiztosítási rendszer ek határokon átnyúló együttm űködésének javítására szolgáló másik 
megoldás egy hálózat létrehozása (betétbiztosítási rendszerek európai hálózata) és egy egymás közötti kölcsönnyújtási rendszer bev ezetése lenne. Ez azt jelentené, hogy ha 
valamelyik betétbiztosítási  rendszer pénzügyi kapacitá sa kimerül, más rendszerekt ől kölcsönt 
vehet fel. Ahhoz, hogy a biztosít ható betétek 0,5%-át kitev ő (azaz az 5.3. fejezetben említett 
ex-post hozzájárulásokkal egyenérték ű, a 2% negyedének megfelel ő) további forrást 
biztosítsanak a kölcsönt felvev ő rendszer számára, minden be tétbiztosítási rendszernek a 
biztosítható betétek legfelje bb 0,08%-át, azaz finanszírozás i kapacitásuk célszintjének 
mintegy 1/25 részét kellene kölcsönként nyúj tania. Ez eredményes és hatékony megoldás. 
Ez lenne az els ő megoldás egy közös páneurópai betétbiztosítási rendszer jöv őbeni 
létrehozása felé, amely évente hozzávet őlegesen mintegy 40 millió EUR igazgatási költséget 
takarítana meg. Ez az elképzelés lenne gazdaságilag a leghatékonyabb megoldás a 
széttagoltság problémájának megoldására, de e gyes jogi kérdéseket részletesebben meg kell 
vizsgálni. A páneurópai betétbiztosítási rend szer létrehozása hosszabb távú projekt, és 
összhangban kell állnia az EU új fel ügyeleti rendszerével kapcsolatos fejl ődéssel és 
előrelépéssel, valamint a bankszanálá ssal kapcsolatos fejleményekkel is. 
5.6. Az érintettekre gyakorolt átfogó hatás 
A fenti szakpolitikai lehet őségek fő előnye az, hogy a többek között a fedezeti szint 
növelésével, gyorsabb kifizetéssel, a be tétbiztosítási rendszerek megfelel ő finanszírozásával 
lényegesen javítják a betéte sek bizalmát. Meg fogják gy őzni a betéteseket a rról, hogy betéteik 
biztonságban vannak, és még a bankjuk fizetésképtele nsége esetén is akár 100 000 EUR-t 
visszakapnak. Ez szükségszer űen a bankok által teljesítend ő befizetések lényeges növeléséhez 
vezet, ami a bankok nyereségét is csökken ti, de ez az alapfeltétel a megfelel ő finanszírozási 
forrásokkal rendelkez ő betétbiztosítási rendszerek kialak ításához. A fedezet szintjére és 
hatályára, a betétbiztosítási rendszerek fina nszírozásának harmonizált megközelítésére és a 
gyorsabb kifizetésre vonatkozóan el őnyben részesített szakpolitikai lehet őség bankokra 
kifejtett összesítet t hatása a következ ő
 lenne: a bankok üzemi nyere ségének 4%-os átlagos 
csökkenése az EU-ban az els ő öt év során, valamint 2,5%-os csökkenés a fennmaradó öt év 
során (illetve válsághelyzetben 7,5% és 6%, ha  ex-post hozzájárulások beszedésére is sor 
kerül). Egyes bankok megpróbálhatják ezeket a költség eket a betétesekre át hárítani, de tíz év 
alatt az összesített hatás a legrosszabb esetbe n (feltételezve, hogy mind en banki költséget a 
betétesekre hárítanak, ami versenyhelyzetben valószín űtlen) sem haladhatja meg a betéti 
kamatok legfeljebb 0,1%-os csökkenését vagy a folyószámlavezetési díjak számlánként és 
évenként legfeljebb 7 EUR mérték ű (válsághelyzetben 10–12 EUR) növekedését.  A betétesek 
az egyenl ő versenyfeltételek eredmé nyeként a fokozódó verseny el őnyeit élvezhetik, és az 
általános pénzügyi stabilitás – amelyhez a várakozások szerint a betétbiztosítási rendszerek 
javasolt reformja is hozzájárul – minden érintett számára pozitív hatással jár majd.  
6. FELÜGYELET  ÉS ÉRTÉKELÉS 
A betétbiztosítási rendszerekkel kapcsolato s új uniós jogszabályok átültetését a Szerz ődés 
alapján fogják nyomon követni. Mi vel a bankok fizetésképtelensége el őrejelezhetetlen, a 
betétbiztosítási rendszerek m űködését nem lehet a valóban bekövetkez ő banki 
fizetésképtelenségek kezelése alapján rends zeresen nyomon követni. A betétbiztosítási 
 
HU 10   HU rendszerek rendszeresen végze tt stressztesztje megmutatha tja, hogy azok – még ha csak 
elméleti szinten is – mennyire képe sek teljesíteni a jogszabályi el őírásokat. Ezt a 
Betétbiztosítók Európai Fóruma (EFDI) és a létrehozni javasolt Európai Bankfelügyeleti 
Hatóság (EBA)2 által végzett szakért ői értékelés részeként lehetne végrehajtani. 
                                                 
2 Lásd COM(2009) 501.