[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.11.2008

COM(2008) 709 végleges

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

a fogási korlátozások hatálya alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókra és a közösségi vizekre bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében alkalmazandó halászati lehetőségeknek és a kapcsolódó feltételeknek a 2009. évre történő meghatározásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

.

1. A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat indokai és célkitűzései A közös halászati politikán belül a halállományok védelmére irányuló politika fő eszközét az éves halászati lehetőségekről szóló rendelet képezi. Részeit alkotják a helyreállítási és a hosszú távú tervek keretében bevezetett fogási és halászati erőkifejtési korlátozások, az ideiglenes intézkedések, valamint a más jogszabályoktól (mint például a technikai intézkedésekre vonatkozó rendelet, a mélytengeri fajok halászatának korlátozására vonatkozó rendelet stb.) való eltérések. A javaslat hátterét a COM(2008) 331 végleges jelzetű bizottsági közlemény képezi. A szakvélemények szerint a halászatot sok halállomány tekintetében be kell tiltani vagy a lehető legkisebb szintre kell csökkenteni. Számos állomány kívül esik a biztonságos biológiai határértékeken. A közös halászati politika keretében bevezetett védelmi intézkedések ellenére a sérülékeny halállományok száma nem csökken. Az elemzés megerősíti, hogy az intenzíven halászott halállományok esetében nélkülözhetetlen a fokozott védelmi intézkedések foganatosítása. Az ICES 2009-re vonatkozó véleményében ismét kihangsúlyozza, hogy a közösségi vizeken számos halászati erőforrás állapota aggasztó. A legtöbb állományt a maximális lehetséges hozamot meghaladó mennyiségben aknázzák ki. Számos halállomány kiaknázásának mértéke túllépi az elővigyázatossági szinteket, több kulcsfontosságú állomány – a tőkehalállományok többségét ideértve – halászata pedig olyan méreteket ölt, ami rendkívüli mértékben veszélyezteti reprodukciós képességüket. A 2371/2002/EK tanácsi rendelet előírja a Bizottság számára, hogy a közösségi halászatok ökológiai, gazdasági és szociális fenntarthatóságának biztosítása érdekében évente javaslatot tegyen a fogási és halászati erőkifejtési korlátozásokra. |

Általános háttér A halászati erőforrások kiaknázása gyakran túlzott mértéket ölt. Bár a Tanács minden évben megállapítja a fogási korlátozásokat, a fogások tényleges mértéke – sok esetben – továbbra is meghaladja a fenntartható hozamok szintjét. Ennek oka az, hogy a fogási korlátozásokat olykor alacsonyabb szinten állapítják meg, mint amelyre a fenntarthatóság biztosítása érdekében szükség volna, illetve hogy e fogási korlátozások végrehajtása több esetben nem megfelelő. Az utóbbi években egyes halászatokban erőkifejtési korlátozásokat vezettek be a fogási korlátozások szigorítására, egyes állományok tekintetében pedig éves fogási korlátozások megállapításával többéves helyreállítási terveket léptettek életbe annak érdekében, hogy a halállományok halászattal előidézett pusztulásának fokozatos csökkentése révén a fenntarthatóság megvalósítható legyen. A fogások és a halászati erőkifejtés hatékony ellenőrzésének hiánya a halászati erőforrások további csökkenéséhez fog vezetni. A halállomány csökkenése összeegyeztethetetlen a közös halászati politika azon célkitűzésével, hogy a Közösségben fenntartható halászatot kell kialakítani. |

A javaslat által érintett területen meglévő rendelkezések A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések 2008. december 31-én lejárnak. |

Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel A javasolt intézkedések a közös halászati politika célkitűzéseivel összhangban kerültek kidolgozásra, és azok összeegyeztethetők a Közösség fenntartható fejlődési politikájával. |

2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |

Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció |

A konzultáció módszerei, a legfontosabb célterületek, valamint a válaszadók általános jellemzői A javaslat figyelembe veszi a regionális tanácsadó testületekkel, a halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottsággal (ACFA, amely a termelői ágazatot, a feldolgozóipart, a halászati és akvakultúra-termékek kereskedelmi szervezeteit képviselő szakmai szervezetek, valamint a fogyasztói, környezetvédelmi és fejlesztői érdekeket képviselő nem szakmai szervezetek küldötteiből áll), valamint a halászati és akvakultúra-ágazati bizottsággal folytatott konzultációkat. Az említett konzultációk alapja egyrészt a Bizottságnak a közösségi halászati gazdálkodással kapcsolatos konzultáció javításáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett közleménye (COM(2006)246 végleges) volt, amely meghatározza a döntések előrehozatalának folyamatára vonatkozó alapelveket, másrészt a Bizottságnak a 2008. évi halászati lehetőségekről szóló, a Tanácsnak címzett közleménye (COM(2008)331 végleges), amely ismerteti a Bizottság álláspontját és szándékait a teljes kifogható mennyiségekre és kvótákra vonatkozó javaslatával kapcsolatban, az állományok 2009-es állapotáról készített tudományos szakvélemény elfogadásáig. |

A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A regionális tanácsadó testületek hangsúlyozzák annak szükségességét, hogy az éves teljes kifogható mennyiségek és kvóták bármilyen módosítását fokozatosan kell elvégezni annak érdekében, hogy minimalizálni lehessen a gazdasági tevékenység rövid távú zavarait. Mint az a javaslat alábbi részletes kifejtéséből kiderül, a javaslat részét képezi a halászati lehetőségek éves változásainak fokozatos kiigazítása és korlátozása, amennyiben az nem vezet a sérülékeny erőforrások állapotának romlásához. |

Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |

Az érintett tudományos/szakértői területek Halászatbiológia és halászat-gazdaságtan. |

Alkalmazott módszer Konzultáció egy független nemzetközi tudományos testülettel (ICES), valamint a halászati, tudományos, műszaki és gazdasági bizottság plenáris ülésének megszervezése. |

Megkérdezett fő szervezetek/szakértők - Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES), - halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB). |

A kapott és felhasznált tanácsok összefoglalása Elhangzott, hogy visszafordíthatatlan következményekkel járó, potenciálisan súlyos kockázatokkal kell számolnunk. E kockázatok létezését illetően teljes az egyetértés. |

A HTMGB megerősíti – és esetenként kiegészíti – az ICES által előterjesztett szakvéleményt. |

A szakértői tanácsok nyilvános hozzáférhetőségének biztosítása Valamennyi HTMGB-jelentés hozzáférhető a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság honlapján azt követően, hogy a Bizottság hivatalosan elfogadta azokat. |

Hatásvizsgálat A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke előírja, hogy a hatóságoknak intézkedéseket kell elfogadniuk a fogások és a halászati erőkifejtés korlátozására. A javasolt intézkedések – végrehajtásuk esetén – a közösségi hajók halászati lehetőségeinek általános csökkenését fogják eredményezni. A javaslat nemcsak rövid távú határozatokat tartalmaz, hanem egy hosszabb távú megközelítésnek is a részét képezi, amely szerint a halászat mértékét fokozatosan a hosszú távon fenntartható szintekre kell csökkenteni. A javaslatban alkalmazott eljárás rövid távon a teljes kifogható mennyiségek csökkenését fogja eredményezni, azonban a túlhalászott állományok állapotának javulásával a fogási lehetőségek bővülni fognak. Az eljárás közép- és hosszú távú következményei az előrejelzések szerint a következők: a halászati erőkifejtés csökkenése eredményeként a környezetre gyakorolt mérsékeltebb hatás, a halászati ágazatban a hajók számának, illetve a hajónkénti átlagos halászati erőkifejtésnek a csökkenése, valamint a kirakodások számának változatlansága vagy növekedése. |

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

A javasolt fellépés összefoglalása Annak érdekében, hogy megvalósuljon a közösségi halászati politikának az a célkitűzése, amely a halászatok biológiai, gazdasági és szociális szempontból is fenntartható szintű kiaknázásának biztosítására irányul, a javaslat megállapítja az alkalmazandó fogási és erőkifejtési korlátozásokat a közösségi, valamint azon nemzetközi halászatok vonatkozásában, amelyekben közösségi halászhajók is részt vesznek. |

Jogalap A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke |

A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ennélfogva nem alkalmazandó. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő okok miatt: |

A közös halászati politika közös politika, ennélfogva tanácsi rendeletekkel kell végrehajtani. Az adott tanácsi rendelet a tagállamok között elosztja a halászati lehetőségeket, a tagállamok azonban saját belátásuk szerint teljesen szabadon dönthetnek e lehetőségek régiók vagy üzemeltetők közötti elosztásáról, tehát a tagállamoknak elegendő mozgástér áll rendelkezésükre az általuk választott, az odaítélt halászati lehetőségek kiaknázásával kapcsolatos szociális/gazdasági modellre vonatkozó döntések meghozatalában. |

A javaslatnak a tagállamokra nézve nincsenek új pénzügyi vonzatai. Ezt a rendeletet a Tanács fogadja el minden évben, végrehajtásának állami és magánszektorbeli módozatai pedig már adottak. |

A jogi eszközök megválasztása |

A javasolt eszköz: rendelet. |

Más jogi eszköz a következő oknál fogva nem lenne megfelelő: Ez egy halászati gazdálkodásra vonatkozó javaslat, amelyet a 2371/2002/EK tanácsi rendelet értelmében minősített többséggel évről évre meghozott tanácsi rendelettel kell végrehajtani. |

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT |

A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére. |

5. KIEGÉSZÍTő ADATOK |

A szabályozás egyszerűsítése |

A javaslat a közigazgatási eljárások egyszerűsítéséről rendelkezik az (uniós vagy nemzeti szintű) hatóságokra vonatkozóan, különös tekintettel az erőkifejtés-szabályozás alkalmazásával összefüggő adatküldési követelményekre. |

Felülvizsgálati/módosító/megszüntető záradék |

A javaslat egy 2009-re vonatkozó rendeletre irányul, ennélfogva nem tartalmaz felülvizsgálati záradékot. |

A javaslat részletes magyarázata A fogási korlátozások és a halászati erőkifejtés szabályozása tekintetében a javaslat összhangban áll a döntések előrehozatalának folyamatára vonatkozó alapelvekkel, amelyeket a közösségi halászati gazdálkodással kapcsolatos konzultáció javításáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági közleményben (COM(2006)246 végleges) határoztak meg, illetve a 2008. évi halászati lehetőségekről szóló, a Tanácsnak címzett bizottsági közleménnyel (COM(2008)331 végleges), amely ismerteti a Bizottság álláspontját és szándékait a teljes kifogható mennyiségekre és kvótákra vonatkozó javaslatával kapcsolatban, az állományok 2009-es állapotáról készített tudományos szakvélemény elfogadásáig. Az említett közleménnyel összhangban a halászati lehetőségeket egyre több állomány – például a közönséges tőkehal, a szürke tőkehal, a sima lepényhal és a norvég homár – esetében a vonatkozó többéves gazdálkodási terv alapján határoztuk meg. A döntések előrehozatalának folyamatával összhangban az év során konzultációkat folytattunk az érintett felekkel és a tagállamokkal. A javaslat továbbá összhangban van az EU halászatában a fenntarthatóság elvének a legnagyobb fenntartható hozamon keresztül történő végrehajtásáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági közleménnyel (COM(2006)360 végleges) abban a tekintetben, hogy nem növeli a halászattal előidézett halpusztulást, amely jelenség ellentétben állna a Közösség és a tagállamok által a fenntartható fejlődésről szóló johannesburgi csúcstalálkozón vállalt azon kötelezettséggel, hogy az állományokat a legnagyobb fenntartható hozamot biztosító szinten tartják vagy állítják helyre, figyelemmel arra, hogy az állományok tekintetében az említett célokat a lehető leghamarabb, lehetőség szerint legkésőbb 2015-re meg lehessen valósítani. Az erőkifejtés-szabályozással összefüggésében a tagállamokkal 2007 óta részletekbe menő megbeszéléseket folytatunk a kilowattnapban kifejezett felső határokon alapuló alternatív rendszer alkalmazásának lehetőségéről. A (2008-ra vonatkozó) halászati lehetőségekről szóló, előző rendelet megtartotta a tengeren tölthető napoknak az adott halászatban igazoltan tevékenységet folytató hajók típus szerinti meghatározásán alapuló szabályozási rendszerét, azon belül azonban megteremtette az erőkifejtés tagállami szinten történő, kilowattnapok szerinti szabályozásának a lehetőségét a halászati lehetőségek hatékonyabb kihasználása és az állományok védelmét célzó gyakorlati módszereknek a halászati ágazattal egyetértésben történő ösztönzése érdekében. Ugyanakkor a tőkehalra vonatkozó helyreállítási terv hatékonyságáról folytatott megbeszélés során megegyezés született arról, hogy a halászati erőkifejtésnek a halászeszközök csoportjai szerint megállapított maximális kilowattnap-határ alapján történő szabályozását általános jelleggel 2009-től kellene végrehajtani. 2008-ban az Egyesült Királyság az Északi-tenger és a Skóciától nyugatra fekvő terület tekintetében a vonóhálós halászhajók számára bevezette a halászati erőkifejtés kilowattnapok szerinti szabályozásán alapuló rendszerét. E javaslat a tőkehalra vonatkozó helyreállítási tervben részt vevő valamennyi tagállam részére előírja a kilowattnap-alapú szabályozási rendszer alkalmazását, a La Manche csatorna nyugati részének nyelvhalállománya és a déli szürke tőkehal (IIB. és IIC. melléklet) tekintetében pedig 2009-ben továbbra is megmarad a szóban forgó szabályozási rendszer bevezetésének lehetősége. A kilowattnapban kifejezett felső határok bevezetése a IIA. mellékletben az erőkifejtési korlátozásokat átláthatóbbá és hatékonyabbá teszi, továbbá csökkenti az adminisztratív terheket, mivel lényegesen kevesebb lesz azon esetek száma, amelyekre az erőkifejtési felső határok alkalmazandók. A javaslat magában foglalja az egyes regionális halászati szervezetek keretében megállapított fogási korlátozásokat. Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO), a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet (SPFO), a Déli Kékúszójú Tonhal Védelmére Létrehozott Bizottság (CCSBT), az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC), az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmére Létrehozott Bizottság (CCAMLR), az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) és az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) fogási korlátozásokra vonatkozó javaslatai és egyéb ajánlásai a szóban forgó szervezetek 2008 novemberében és decemberében esedékes éves ülésein kerülnek megtárgyalásra. A 2008. novemberi és decemberi konzultációk befejezéséig a grönlandi vizekben előforduló, valamint a Norvégia és Grönland között megoszló állományokra vonatkozóan még nem állapítottak meg teljes kifogható mennyiségeket. Ezek a teljes kifogható mennyiségek pro memoria (p. m.) formában vannak feltüntetve. Érdemes megjegyezni továbbá, hogy a bizonyos halállományok – többek között a tőkehalállományok – helyreállításának összefüggésében a hajók halászati erőkifejtésének korlátozásairól szóló II. mellékletben a legnagyobb engedélyezhető erőkifejtés, amely vagy a hajók által egy adott területen belül tölthető napok számában vagy a kilowattnapok erőkifejtési csoportonkénti számában van kifejezve, jelenleg szintén pro memoria (p. m.) formában szerepel, mivel a Bizottság még elemzi a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) adatait és szakvéleményét a 2007-re és az azt megelőző időszakra vonatkozó erőkifejtési és halfogási tendenciákról. A HTMGB 2008 novemberében tartja plenáris ülését, amely után e az általa kidolgozott végleges jelentés elérhető lesz saját internetes oldalán. A IIIa és IV övezetben, valamint a IIa övezet közösségi vizein folytatott homokiangolna-halászatban alkalmazható erőkifejtés végleges értékének meghatározására vonatkozó módszer elemzése egyelőre ugyancsak folyamatban van. A mélytengeri állományokra vonatkozó erőkifejtés-szabályozás keretében a Tanács 2006 decemberében a 2005-ös szinthez képest 10 %-kal csökkentette az említett fajokra irányuló erőkifejtés mértékét. Ez a csökkentés azonban elmarad az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) által megkövetelt 35 %-tól. Az említett referenciaszinthez képest további 10 %-os csökkentés szükséges a Közösség nemzetközi kötelezettségeinek teljesítése és azon állományok védelme érdekében, amelyek igen sérülékenyek és rendkívül alacsony szaporodási képességük miatt haladéktalanul védelemre szorulnak. Az éven belüli gazdálkodási rendszerek érvényben maradnak olyan rövid élettartamú fajok védelme érdekében, mint a Vizcayai-öbölben előforduló szardella, valamint az Északi-tengeren honos homoki angolna, norvég tőkehal és spratt. Ezekben az esetekben a 2009 elejét érintően javasolt halászati lehetőségek az év folyamán bizottsági rendeletekkel felülvizsgálhatók a frissített tudományos szakvéleményekkel összhangban, ami lehetővé teszi a tervezett gazdálkodási intézkedések gyors végrehajtását. |

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

a fogási korlátozások hatálya alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókra és a közösségi vizekre bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében alkalmazandó halászati lehetőségeknek és a kapcsolódó feltételeknek a 2009. évre történő meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 20. cikkére,

tekintettel a teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 2. cikkére,

[tekintettel a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletre[3] és különösen annak 6. és 8. cikkére],

tekintettel az északi szürketőkehal-állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 5. cikkére,

tekintettel a Kantábriai-tenger és az Ibériai-félsziget nyugati részének déli szürketőkehal- és norvéghomár-állományának helyreállítását célzó intézkedésekről szóló, 2005. december 20-i 2166/2005/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 4. és 8. cikkére,

tekintettel a Vizcayai-öböl nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2006. február 23-i 388/2006/EK tanácsi rendeletre[6] és különösen annak 4. cikkére,

tekintettel a La Manche csatorna nyugati része nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. május 7-i 509/2007/EK tanácsi rendeletre[7] és különösen annak 3. és 5. cikkére,

tekintettel az Északi-tengerben élő sima lepényhal és közönséges nyelvhal halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. június 11-i 676/2007/EK tanácsi rendeletre[8] és különösen annak 6. és 9. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

mivel:

(1) A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke előírja a Tanács számára a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés és a halászati tevékenységek fenntartható folytatásának biztosításához szükséges intézkedések elfogadását, a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények, és különösen a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) által készített jelentés figyelembevételével.

(2) A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke értelmében a Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként meghatározza a teljes kifogható mennyiségeket (TAC). A halászati lehetőségeket az említett rendelet 20. cikkében előírt kritériumoknak megfelelően kell elosztani a tagállamok és a harmadik országok között.

(3) A teljes kifogható mennyiségek és a kvóták hatékony kezelésének biztosítása érdekében ki kell alakítani azokat az egyedi feltételeket, amelyek alapján a halászati tevékenységek végezhetők.

(4) A halászati gazdálkodásra vonatkozó elveket és egyes eljárásokat közösségi szinten kell megállapítani annak érdekében, hogy a tagállamok biztosíthassák a lobogójuk alatt közlekedő hajók irányítását.

(5) A 2371/2002/EK rendelet 3. cikke megállapítja a halászati lehetőségek elosztása szempontjából lényeges fogalommeghatározásokat.

(6) A halászati lehetőségeket a vonatkozó közösségi jogszabályokkal összhangban kell felhasználni, különös tekintettel a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1983. szeptember 22-i 2807/83/EGK bizottsági rendeletre[9], a halászhajók jellemzőinek meghatározásáról szóló, 1986. szeptember 22-i 2930/86/EGK tanácsi rendeletre[10], a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1987. május 20-i 1381/87/EGK bizottsági rendeletre[11], az Atlanti-óceán északkeleti részén halászatot folytató tagállamok névleges fogási statisztikájának benyújtásáról szóló, 1991. december 17-i 3880/91/EGK tanácsi rendeletre[12], a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendeletre[13], a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1627/94/EK tanácsi rendeletre[14], a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendeletre[15], a közvetlen emberi fogyasztáson kívüli ipari célokra felhasznált hering kirakodásának feltételeiről szóló, 1998. június 29-i 1434/98/EK tanácsi rendeletre[16], a mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK tanácsi rendeletre[17], az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések irányításáról szóló, 2003. november 4-i 1954/2003/EK tanácsi rendeletre[18], a műholdas hajómegfigyelési rendszerekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról szóló, 2003. december 18-i 2244/2003/EK bizottsági rendeletre[19], a 423/2004/EK rendeletre, az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos ellenőrző intézkedések megállapításáról szóló, 2004. március 22-i 601/2004/EK tanácsi rendeletre[20], a 811/2004/EK rendeletre, a grönlandi laposhalra vonatkozó helyreállítási tervnek az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet keretében történő létrehozásáról szóló, 2005. december 20-i 2115/2005/EK tanácsi rendeletre[21], a 2166/2005/EK rendeletre, a 388/2006/EK rendeletre, a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről szóló, 2006. december 21-i 1967/2006/EK tanácsi rendeletre[22], az 509/2007/EK rendeletre, a hosszú távon vándorló fajok egyes állományainak védelmét célzó technikai intézkedések megállapításáról és a 973/2001/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. május 7-i 520/2007/EK tanácsi rendeletre[23], a 676/2007/EK rendeletre, az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet szabályozási területén alkalmazandó védelmi és végrehajtási intézkedések megállapításáról szóló, 2007. október 22-i 1386/2007/EK tanácsi rendeletre[24], a közösségi vizeken kívül tartózkodó közösségi halászhajók halászati tevékenységeinek engedélyezéséről és a harmadik országok hajóinak közösségi vizekhez való hozzáféréséről szóló [....]/2008/EK tanácsi rendeletre[25] és a közösségi halászhajók egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó halászati lehetőségeinek a 2009. és 2010. évre történő meghatározásáról szóló […]/2008/EK rendelet[26].

(7) Egyértelművé kell tenni, hogy e rendelet rendelkezései abban az esetben alkalmazandók, ha a kizárólag tudományos kutatások céljából folytatott halászati műveletek során fogott tengeri élőlényeket értékesítik, tárolják, illetve eladásra kiállítják vagy felkínálják.

(8) A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) szakvéleményét követve az ICES VIII övezetben fenn kell tartani az ideiglenes rendszert a szardellára vonatkozó fogási korlátozások szabályozására. A 2008 első felében begyűjtött tudományos adatok, valamint a szardellára vonatkozó többéves helyreállítási tervekkel kapcsolatos megbeszélések fényében a Bizottság az ICES VIII övezet tekintetében meghatározza a szardellaállomány fogási korlátozásait.

(9) Az ICES szakvéleményét követve fenn kell tartani és felül kell vizsgálni a homokiangolna-félékre vonatkozó halászati erőkifejtés szabályozási rendszerét az ICES IIIa és IV övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein.

(10) Az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményre figyelemmel átmeneti intézkedésként tovább kell csökkenteni az egyes mélytengeri fajokra irányuló halászati erőkifejtést.

(11) A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke alapján a Tanácsra hárul a fogási és/vagy halászati erőkifejtési korlátozásokhoz kapcsolódó feltételek megállapítása. A tudományos szakvélemények rámutatnak arra, hogy a megegyezés szerinti teljes kifogható mennyiségeken felüli fogások meghiúsítják a halászati műveletek fenntarthatóságát. Ezért meg kell állapítani azokat a kapcsolódó feltételeket, amelyek a kölcsönösen elfogadott halászati lehetőségek hatékonyabb végrehajtását fogják eredményezni.

(12) Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) 2008. évi ülésén számos technikai és ellenőrző intézkedést fogadott el. Ezeket az intézkedéseket végre kell hajtani.

(13) [Az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmére Létrehozott Bizottság (CCAMLR) 2007-ben tartott XXVI. éves ülésén fogási korlátozásokat határoztak meg azokra az állományokra nézve, amelyek halászatát valamely CCAMLR-tag végzi. A CCAMLR jóváhagyta továbbá a közösségi halászhajók részvételét a Dissostichus spp. felderítő halászatában a 88.1 és 88.2 FAO-alterületen, valamint az 58.4.1, 58.4.2., 58.4.3a) és 58.4.3b) körzetben, és az érintett halászati tevékenységeket fogási és járulékos fogási korlátozásoktól, valamint meghatározott technikai intézkedésektől tette függővé. Az említett korlátozásokat és technikai intézkedéseket szintén alkalmazni kell.]

(14) [A Közösség által a CCAMLR szerződő feleként vállalt nemzetközi kötelezettségek betartása érdekében – a CCAMLR-bizottság által elfogadott intézkedések alkalmazásának kötelezettségét is ideértve –, alkalmazni kell az említett bizottság által a 2008–2009-es idényre elfogadott teljes kifogható mennyiségeket és az idényt meghatározó megfelelő dátumokat.]

(15) A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK rendelet[27] 2. cikkével összhangban meg kell határozni a fenti cikkben említett intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.

(16) A halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban vagy jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban a Közösség a halászati jogokról konzultációkat tartott Norvégiával[28], a Feröer szigetekkel[29] és Grönlanddal[30].

(17) A Közösség számos regionális halászati szervezet szerződő fele. Ezek a halászati szervezetek egyes fajokra vonatkozóan fogási korlátozások és/vagy halászati erőkifejtési korlátozások, valamint más védelmi szabályok megállapítását javasolták. Ezeket az ajánlásokat ezért a Közösségnek végre kell hajtania.

(18) Az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) 2008 novemberében elfogadott ajánlásának teljesítése érdekében a NEAFC szabályozási terület tekintetében védelmi és gazdálkodási intézkedéseket kell elfogadni a mélytengeri fajokra vonatkozóan, különösen a halászati erőkifejtés mértékét illetően.

(19) 2008-ban bizonyos feltételek teljesülése esetén engedélyezték a kilowattnapban kifejezett felső határokon alapuló alternatív szabályozási rendszerek alkalmazását azzal a céllal, hogy fokozatosan ezt a rendszert alkalmazzák főszabályként. A kilowattnapban kifejezett felső határokon alapuló szabályozás felé történő általános elmozdulás 2009-ben a közönséges tőkehalra vonatkozó helyreállítási tervhez kapcsolódó erőkifejtési korlátozásokra vonatkozik, más erőkifejtés-szabályozási rendszerek esetében azonban a jelenlegi rendszer 2009-ben továbbra is alkalmazható marad azzal, hogy a tagállamok saját belátásuk szerint kilowattnap-alapú rendszert is bevezethetnek.

(20) A hajómegfigyelési rendszerrel (VMS) kapcsolatos adatok használatára vonatkozóan bizonyos átmeneti rendelkezéseket fenn kell tartani annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés szabályozásának nyomon követése, ellenőrzése és felügyelete hatékonyabb és eredményesebb legyen.

(21) Az 509/2007/EK rendeletben a közönséges nyelvhalra előírt halászati erőkifejtési korlátozásoknak az említett rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerinti kiigazítására alternatív megoldásokat kell kidolgozni annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés szabályozása a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban történjék.

(22) A 676/2007/EK rendeletben a sima lepényhalra és közönséges nyelvhalra előírt halászati erőkifejtési korlátozásoknak az említett rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerinti kiigazítására alternatív megoldásokat kell kidolgozni annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés szabályozása a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban történjék.

(23) Az Északi-tengeren, a Skagerrakban és a Nyugati-csatornában, az Ír-tengeren és Skócia nyugati partjainál előforduló tőkehalállományok, valamint a szürke tőkehal és a norvég homár ICES VIIIc és IXa övezetben előforduló állományai esetében a gazdálkodási rendszeren belül ki kell igazítani a megengedett erőkifejtési szinteket.

(24) A halállományok védelméhez való hozzájárulás érdekében 2009-ben végre kell hajtani bizonyos, a halászat ellenőrzésére és technikai feltételeire vonatkozó kiegészítő intézkedéseket.

(25) Tekintettel a Bizottság által a Halászati Miniszterek Tanácsának 2007 decemberi ülésén tett nyilatkozatra, valamint a további tudományos elemzések és az érdekelt felekkel 2008-ban tartott konzultációk alapján a fogási korlátozásokon túlmenően intézkedni kell a kék menyhal célzott halászatának és járulékos fogásának szabályozásáról annak érdekében, hogy a VIa övezetben védjék e faj ívó rajait.

(26) A tudományos vizsgálatok kimutatták, hogy az ICES VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk, VIII, IX, X és XII övezetben a kopoltyúhálókkal és állítóhálókkal folytatott halászat komoly veszélyt jelent a mélytengeri fajokra. Mindazonáltal a végleges intézkedések elfogadásáig olyan átmeneti intézkedéseket kell alkalmazni, amelyek bizonyos feltételek teljesülése esetén engedélyezik az említett halászati tevékenységek folytatását.

(27) [Az Európai Közösség és Norvégia közötti, a következtetések kölcsönösen elfogadott 2007. november [...]-i jegyzőkönyvével összhangban az Északi-tengeren a tőkehal visszadobásának csökkentésére irányuló, a vontatott halászeszközök szelektivitásának növelését szolgáló technikai intézkedések vizsgálatát 2009 első felében folytatni kell.]

(28) A szürketőkehal- és norvéghomár-állományok fenntartható kiaknázása és a visszadobás gyakorlatának visszaszorítása érdekében az ICES VIIIa, VIIIb és a VIIId övezetben engedélyezni kell a szelektív halászeszközökkel kapcsolatos legújabb fejlesztések alkalmazását.

(29) Egyes, halászati tilalom alá eső, a norvég homár faj védelmére kijelölt területeken engedélyezni kell olyan halászeszközök használatát, amelyekkel norvég homár nem fogható.

(30) A halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) szakvéleményére is figyelemmel az ICES VIa övezetben nincs szükség a hering egyes ívási területeinek halászati tilalom alá helyezésére a faj fenntartható halászatának biztosítása érdekében.

(31) A NEAFC ajánlásának megfelelően fenn kell tartani a harmadik országbeli halászhajók által fogott, lefagyasztásra kerülő hal közösségi kikötőkben történő kirakodásának és átrakodásának ellenőrzését. A NEAFC 2008 novemberében ajánlást fogadott el arra vonatkozóan, hogy a hajók jegyzékéből töröljék azokat a hajókat, amelyekről bebizonyosodott, hogy jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytatnak, illetve hogy ezek helyébe új hajókat vegyenek fel. Biztosítani kell az ajánlások közösségi jogrendbeli végrehajtását.

(32) A polipállomány megőrzése, és különösen a fiatal egyedek védelméhez való hozzájárulás érdekében 2009-ben változatlanul kell hagyni a Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság (CECAF) hatáskörébe tartozó övezetben előforduló, harmadik országok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó tengeri vizeken fogott polip legkisebb kifogható méretére vonatkozó meghatározást mindaddig, amíg elfogadásra nem kerül a 850/98/EK rendeletet módosító rendelet.

(33) A HTMGB véleményére figyelemmel, 2009-ben bizonyos feltételek mellett engedélyezhető a merevítőrudas vonóhálóval, elektromos áram felhasználásával az ICES IVc övezetben és a IVb övezet déli részén folytatott halászat.

(34) [Az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC) 2008-ban tartott éves ülésén nem fogadott el fogási korlátozásokat a sárgaúszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra és a csíkoshasú tonhalra vonatkozóan, ezért – jóllehet a Közösség nem tagja az IATTC-nek – intézkedéseket kell elfogadni az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására.]

(35) [A Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság (WCPFC) harmadik éves ülésén halászati erőkifejtési korlátozásokat fogadott el a sárgaúszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra, a csíkoshasú tonhalra, a kardhalra valamint a Csendes-óceán déli részén előforduló germonra, és technikai intézkedéseket hozott a járulékos fogások kezelésére vonatkozóan. A Közösség 2005 januárja óta tagja a WCPFC-nek. Következésképpen ezeket az intézkedéseket be kell építeni a közösségi jogba az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására.]

(36) A Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság (GFCM) 2007-es és 2008-as éves ülésén számos ajánlást fogadott el a Földközi-tengeren folytatott egyes halászati tevékenységekkel kapcsolatos technikai intézkedésekre vonatkozóan, továbbá a GFCM-terület sajátosságai összefüggésében a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelem céljából elfogadta a kikötő szerinti állam hatósága által végzett ellenőrzésről szóló programot, amely létrehozza a kikötői vizsgálatok rendszerét és megakadályozza, hogy a jogellenes hajók használják a GFCM szerződő felek kikötőit. A halállományok védelméhez való hozzájárulás, valamint a környezetnek a halászat káros hatásaitól való megóvása érdekében ezeket az intézkedéseket 2009-ben – az 1967/2006/EK rendelet módosításáról szóló rendelet elfogadásáig – végre kell hajtani. Tekintettel a kékúszójú tonhalra irányuló halászatot folytató hajók ellenőrzésére vonatkozó, a közösségi jogban meglévő kötelezettségre, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a GFCM-ajánlás szerinti ellenőrzések elérjék a kívánt eredményeket, az elvégzendő ellenőrzések tekintetében a GFCM-ajánlásban szereplő minimumértékhez képest magasabb százalékarányt kell alkalmazni.

(37) A Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) 2008-as éves ülésén fogási korlátozásokat fogadott el két további, a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen előforduló halállományra. Ezeket az intézkedéseket be kell építeni a közösségi jogba.

(38) [Az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) 2007-es és 2008-as éves ülésén több gazdálkodási és ellenőrzési intézkedést fogadott el. Ezeket az intézkedéseket be kell építeni a közösségi jogba.]

(39) [A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Szervezet (SPFO) létrehozására irányuló, 2007 májusában megtartott harmadik nemzetközi ülés során a résztvevők ideiglenes intézkedéseket fogadtak el a Csendes-óceán déli részén a nyílt tengeren és a tengerfenéken folytatott halászati tevékenységek szabályozására. Ezeket az intézkedéseket be kell építeni a közösségi jogba.]

(40) [Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2008-as éves ülésén olyan kvótákat és kiigazított kvótákat fogadott el, amelyek tükrözik az ICCAT szerződő felei által a halászati lehetőségek részleges vagy túlzott kihasználását. Az ICCAT továbbá a 2009. évre vonatkozóan technikai állományvédelmi intézkedést fogadott el a földközi-tengeri kardhal tekintetében. Ezt az intézkedést végre kell hajtani a halállományok védelmének előmozdítása érdekében.]

(41) Annak biztosítására, hogy a kék puha tőkehalnak a harmadik országok hajói által a közösségi vizekben zsákmányolt fogásai pontosan nyilvántarthatók legyenek, fenn kell tartani az e hajók ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket.

(42) A Közösség 2007 januárja óta tagsággal nem rendelkező, együttműködő fele a Déli Kékúszójú Tonhal Védelmére Létrehozott Bizottságnak (CCSBT). Az említett bizottságot létrehozó egyezmény célszerű keretet biztosít a déli kékúszójú tonhal védelmére és optimális hasznosítására irányuló szorosabb nemzetközi együttműködéshez. A Közösség mint tagsággal nem rendelkező, együttműködő fél kötelezettséget vállalt a CCSBT által elfogadott intézkedések végrehajtására. A CCSBT 2008-as éves ülésén fogási korlátozásokat fogadott el a CCSBT-egyezmény hatálya alá tartozó területen előforduló halállományokra vonatkozóan. Ezeket az intézkedéseket be kell építeni a közösségi jogba.

(43) Tekintettel a 2003-as csatlakozási okmány 6. cikkének (9) bekezdésére, az új tagállamok harmadik országokkal kötött halászati megállapodásainak igazgatását a Közösségnek kell ellátnia. Lengyelország 1994 óta tagja a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezménynek. Az egyezmény tagjai 2008-as éves ülésükön gazdálkodási és állománymegőrzési intézkedéseket fogadtak el a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalra vonatkozóan. Ezeket az intézkedéseket be kell építeni a közösségi jogba.

(44) A közösségi halászok megélhetésének biztosítása érdekében, valamint a halászati erőforrások veszélyeztetésének és a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások hatálya alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2008. évre történő meghatározásáról szóló, 2008. január 16-i 40/2008/EK tanácsi rendelet[31] elévülése kapcsán felmerülő lehetséges nehézségeknek az elkerülése érdekében elengedhetetlen e halászterületek 2009. január 1-jei megnyitása, valamint az említett rendelet egyes rendelkezéseinek hatályban tartása 2009 januárjában. Az ügy sürgősségére való tekintettel haladéktalanul kivételt kell biztosítani az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződésekhez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló jegyzőkönyv I. címének 3. cikkében említett hathetes időszak alól,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET Hatály és fogalommeghatározások

1. cikk Tárgy

Ez a rendelet a 2009. évre meghatározza a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó halászati lehetőségeket, valamint az ilyen halászati lehetőségek felhasználásának kapcsolódó feltételeit.

A rendelet továbbá bizonyos erőkifejtési korlátozásokat és azokhoz kapcsolódó feltételeket állapít meg 2010. januárra vonatkozóan, továbbá egyes antarktiszi állományok esetében megállapítja az IE. mellékletben meghatározott időszakra vonatkozó halászati lehetőségeket és egyedi feltételeket.

2. cikk Hatály

1. Eltérő rendelkezés hiányában ez a rendelet a következőkre alkalmazandó:

a) a közösségi halászhajók (a továbbiakban: közösségi hajók); és

b) a harmadik országok lobogója alatt a közösségi vizeken (EK-vizek) közlekedő, harmadik országokban lajstromozott halászhajók (a továbbiakban: harmadik országbeli halászhajók).

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, e rendelet előírásai – a III. melléklet 4.2. pontjának, valamint a XI. melléklet 1. lábjegyzetének kivételével – nem vonatkoznak azon, kizárólag tudományos célú, a lobogó szerinti tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt folytatott halászati tevékenységekre, amelyekről előre tájékoztatták a Bizottságot és azt a tagállamot, amelynek vizein a kutatást végzik. A tudományos kutatások céljából halászati tevékenységet folytató tagállamoknak az említett halászati tevékenységekből származó minden fogásról tájékoztatniuk kell a Bizottságot, azt a tagállamot, amelynek vizein a kutatást végzik, az ICES-t, valamint a HTMGB-t.

3. cikk Fogalommeghatározások

A 2371/2002/EK rendelet 3. cikkében megállapított fogalommeghatározásokon túlmenően, e rendelet alkalmazásában:

a) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): valamennyi állományból évente kifogható és kirakodható mennyiség;

b) „kvóta”: a Közösség, a tagállamok vagy harmadik országok részére kiosztott teljes kifogható mennyiség aránya;

c) „nemzetközi vizek”: a bármely állam felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek.

4. cikk Halászati övezetek

E rendelet alkalmazásában:

a) „ICES-övezetek” (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 3880/91/EGK rendelet meghatározása szerinti övezetek;

b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzott vonallal határolt terület;

c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenretől Gnibens Spidsig, Korshage-től Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzott vonallal határolt terület;

d) „Cádizi-öböl”: az ICES IXa övezetnek a nyugati hosszúság 7º23’48”-től keletre eső része;

e) „GFCM-övezet” (GFCM, Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság): az Európai Közösségnek a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottsághoz történő csatlakozásáról szóló, 1998. június 16-i 98/416/EK tanácsi határozat[32] meghatározása szerinti övezet;

f) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti-óceán, azaz a FAO 34. fő halászati övezete): az Atlanti-óceán északi körzetén kívüli egyes területeken halászó tagállamok által szolgáltatandó névleges fogási statisztikákról szóló, 1995. október 23-i 2597/95/EK tanácsi rendelet[33] meghatározása szerinti övezetek;

g) „a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület”: az északkelet-atlanti halászatban folytatandó jövőbeni többoldalú halászati együttműködésről szóló egyezmény megkötéséről szóló, 1981. július 13-i 81/608/EGK tanácsi határozat[34] mellékletében foglalt egyezmény 1. cikkében meghatározott vizek;

h) „NEAFC szabályozási terület”: a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a NEAFC szerződő feleinek joghatóságán kívüli vizei;

i) „NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán északnyugati körzetében halászó tagállamok által szolgáltatandó fogási és tevékenységi statisztikákról szóló, 1993. június 30-i 2018/93/EK tanácsi rendelet[35] meghatározása szerinti övezetek;

j) „NAFO szabályozási terület”: az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) létrehozásáról szóló egyezmény hatálya alá tartozó területnek a parti államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli része;

k) „SEAFO-övezetek” (SEAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezménynek az Európai Közösség által történő megkötéséről szóló 2002. július 22-i 2002/738/EK tanácsi határozat[36] meghatározása szerinti övezetek;

l) „ICCAT-övezet” (ICCAT, az Atlanti Tonhalfélék Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): a Közösségnek az 1984. július 10-én Párizsban aláírt, az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezmény részes államai meghatalmazottai konferenciájának záróokmányához csatolt jegyzőkönyvvel módosított egyezményhez történő csatlakozásáról szóló, 1986. június 9-i 86/238/EGK tanácsi határozat[37] meghatározása szerinti övezet;

m) „CCAMLR-övezetek” (CCAMLR, az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény): a 601/2004/EK rendelet meghatározása szerinti övezetek;

n) „IATTC-övezet” (IATTC, az Amerika-közi trópusi tonhalról szóló egyezmény): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság megerősítéséről szóló egyezménynek az Európai Közösség nevében történő megkötéséről szóló, 2006. május 22-i 2006/539/EK tanácsi határozat[38] meghatározása szerinti övezet;

o) „IOTC-övezet” (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): a Közösségnek az Indiai-óceáni Tonhalbizottság létrehozásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló, 1995. szeptember 18-i 95/399/EK tanácsi határozat meghatározása szerinti övezet[39];

p) „SPFO-terület” (SPFO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet): az Egyenlítőtől délre, a CCAMRL-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról szóló, 2006. július 6-i 2006/496/EK tanácsi határozat[40] meghatározása szerinti, a SIOFA-egyezmény hatálya alá tartozó területtől keletre, valamint a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri terület;

q) „WCPFC-övezet” (WCPFC, a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében folytatott halászatokról szóló egyezmény): a Közösségnek a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében található, hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezményhez való csatlakozásáról szóló, 2004. április 26-i 2005/75/EK tanácsi határozat[41] meghatározása szerinti övezet.

r) „a Bering-tenger nyílt tengeri része”: a Bering-tenger nyílt tengeri területe, amely kívül esik a Bering-tenger partján fekvő államok parti tengerei szélességének méréséhez használt alapvonalaktól számított 200 tengeri mérföldes sávon.

II. FEJEZETA közösségi hajók halászati lehetőségei és a kapcsolódó feltételek

5. cikk Fogási korlátozások és a kifogható mennyiségek elosztása

1. A közösségi vizeken vagy bizonyos nem közösségi vizeken tartózkodó közösségi hajókra vonatkozó fogási korlátozásokat, a kifogható mennyiségek tagállamok közötti elosztását, valamint a 847/96/EK rendelet 2. cikke szerinti kiegészítő feltételeket az I. melléklet határozza meg.

2. A közösségi hajók számára engedélyezett a halászat a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben az I. mellékletben megállapított kvóta keretein belül, a 11., 20. és 21. cikkben meghatározott feltételekre is figyelemmel.

3. A Bizottság a IID. melléklet 6. pontjában megállapított szabályok szerint meghatározza a homokiangolna-félék halászatára vonatkozó fogási korlátozásokat az ICES IIIa és IV övezet, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizei tekintetében.

4. A Bizottság az ICES V és XIV övezet grönlandi vizei tekintetében a kapelánra vonatkozó közösségi fogási korlátozásokat a teljes kifogható kapelánmennyiség 7,7 %-ában rögzíti, amint a teljes kifogható mennyiséget megállapították.

5. A 2009 első felében begyűjtött tudományos adatok alapján a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően felülvizsgálhatja az ICES IIIa övezet, valamint az ICES IIa és IV övezet közösségi vizei tekintetében a norvég tőkehalállományra, továbbá az ICES IIa és IV övezet közösségi vizei tekintetében a sprattállományra vonatkozó fogási korlátozásokat.

6. A 2009 első felében összegyűjtött tudományos adatok alapján a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően az ICES VIII övezet tekintetében meghatározza a szardellaállományra vonatkozó fogási korlátozásokat.

7. A norvégtőkehal-állomány (5) bekezdés szerinti felülvizsgálatának következményeként, a norvég tőkehal ipari járulékos fogásainak figyelembevétele érdekében és a 2008 első félévében összegyűjtött tudományos adatokra figyelemmel a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően felülvizsgálhatja az ICES IIIa övezet, az ICES IV övezet és az ICES IIa övezet közösségi vizei tekintetében a vékonybajszú tőkehalállományra, illetve az ICES IIIa övezet, az ICES IIIb, IIIc és IIId övezet közösségi vizei, az ICES IV övezet és az ICES IIa övezet közösségi vizei tekintetében a foltostőkehal-állományra alkalmazandó fogási korlátozásokat.

6. cikk Tilalom hatálya alá tartozó fajok

A közösségi hajók számára minden közösségi és nem közösségi vízen tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakodása és kirakodása:

- óriáscápa ( Cetorhinus maximus )

- fehér cápa ( Carcharodon carcharias ).

7. cikk Az elosztásra vonatkozó különös rendelkezések

1. A halászati lehetőségeknek az I. mellékletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:

a) a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;

b) a 2847/93/EGK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése, 23. cikkének (1) bekezdése és 32. cikkének (2) bekezdése, a 2371/2002/EK rendelet 23. cikkének (4) bekezdése, illetve a(z) [...]/2008/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott levonások és újraelosztások;

c) a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;

d) a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;

e) a 847/96/EK rendelet 5. cikke szerinti levonások.

2. A 2010-re átcsoportosítandó kvóták visszatartása céljából a 847/96/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése – az említett rendelettől eltérve – valamennyi olyan állományra alkalmazandó, amelyre analitikai TAC vonatkozik.

8. cikk A halászati erőkifejtés korlátozásai és az állománygazdálkodás kapcsolódó feltételei

1. A halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket 2009. február 1-jétől 2010. január 31-ig a következők szerint kell alkalmazni:

a) a IIA. melléklet a Kattegat, a Skagerrak területén és az ICES IV, VIa, VIIa, VIId, VIIe–VIIk övezetben, valamint az ICES IIa és Vb övezet közösségi vizeiben előforduló egyes állományokkal való gazdálkodásra vonatkozik;

b) a IIB. melléklet az ICES VIIIc és IXa övezetben – a Cádizi-öböl kivételével – előforduló szürke tőkehal és a norvég homár állományaival való gazdálkodásra vonatkozik;

c) a IIC. melléklet az ICES VIIe övezetben előforduló nyelvhalállományokkal való gazdálkodásra vonatkozik;

d) a IID. melléklet az ICES IIIa és IV övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizeiben előforduló homoki angolnafélék állományaival való gazdálkodásra vonatkozik.

2. A 2009. január 1-je és 209. január 31-e közötti időszakban az (1) bekezdésben említett állományok tekintetében a 40/2007/EK rendelet IIA., IIB., IIC. és IID. mellékletében meghatározott halászati erőkifejtés és a kapcsolódó feltételek továbbra is alkalmazandók.

3. A Bizottság a IID. melléklet 4. és 5. pontjában megállapított szabályok szerint 2009-re meghatározza a homoki angolna halászatára vonatkozó halászati erőkifejtést az ICES IIIa és IV övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein.

4. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötőn kívül töltött napok kilowattnapban mért, 2009-es halászati erőkifejtési szintjei a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében – olyan utak során, amikor a hajók mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, és/vagy a 2347/2002/EK rendelet I. és II. mellékletében felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki – nem haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban kifejtett átlagos éves halászati erőkifejtés 65 %-át. Ezt a bekezdést kizárólag azokra a halászati utakra kell alkalmazni, amelyek során több mint 100 kg tömegű, az aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fogtak ki.

9. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

1. A fogási korlátozások hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:

a) a fogásokat egy kvótával rendelkező tagállam hajói zsákmányolták, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy

b) a fogások egy olyan közösségi részesedés részét képezik, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és ez a részesedés még nincs kimerítve.

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, a következő halfélék akkor is a fedélzeten tárolhatók vagy kirakodhatók, ha az adott tagállam nem rendelkezik kvótával, illetve a kvótákat vagy részesedéseket kimerítették:

a) a hering és a makréla kivételével azok a fajok, amelyeket

i. más fajokkal vegyesen zsákmányolnak olyan hálókkal, amelyek szembősége a 850/98/EK rendelet 4. cikkével összhangban 32 mm-nél kisebb; és

ii. sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatnak szét;

vagy

b) makréla, amennyiben

i. fattyúmakrélával és szardíniával vegyesen fogják ki;

ii. a fogások tömege nem haladja meg a fedélzeten tárolt makréla, fattyúmakréla és szardínia össztömegének 10 %-át; és

iii. a fogásokat sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatják szét.

3. Minden fogást be kell számítani a kvótába vagy – amennyiben a közösségi részesedést nem osztották fel kvótákra a tagállamok között – a közösségi részesedésbe, a (2) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott fogások kivételével.

4. A járulékos fogások százalékának meghatározása és e fogások kezelése a 850/98/EK rendelet 4. és 11. cikkének megfelelően történik.

10. cikk Az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizeiben zsákmányolt, szétválogatás nélkül kirakodott fogások

1. Az 1434/98/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése, amely bizonyos feltételek mellett a hering fedélzeten való tartásának tilalmáról rendelkezik, nem vonatkozik az ICES IIIa, IV és VIId övezetben és az ICES IIa övezet közösségi vizein fogott heringre.

2. Amennyiben egy tagállam heringre vonatkozó fogási korlátozásai kimerülnek az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein, tilos a szétválogatás nélküli, heringet tartalmazó fogások kirakodása a vonatkozó fogási korlátozások hatálya alá tartozó halászterületeken halászó, az adott tagállam lobogója alatt közlekedő, a Közösségben lajstromozott hajók számára.

3. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein zsákmányolt fajok, szétválogatás nélkül kirakodott fogásainak hatékony ellenőrzésére megfelelő mintavételi program kerüljön végrehajtásra.

4. Az ICES IIIa, IV és VIId övezetben, valamint az ICES IIa övezet közösségi vizein zsákmányolt, szétválogatás nélküli fogások csak olyan kikötőben vagy kirakodóhelyen szállíthatók partra, ahol az (3) bekezdésben említett mintavételi programot alkalmazzák.

11. cikk Hozzáférési korlátozások

Közösségi hajók a Skagerrak területén Norvégia alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldön belül nem halászhatnak. A Dánia vagy Svédország lobogója alatt közlekedő hajók számára azonban a Norvégia alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldig engedélyezett a halászatot.

12. cikk A szembőség és a fonalvastagság meghatározása

A közösségi halászhajók közösségi ellenőrök, bizottsági ellenőrök és nemzeti ellenőrök által történő vizsgálata esetében a halók szembőségét és fonálvastagságát a halászati hálók szembőségének és fonálvastagságának meghatározására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2003. január 24-i 129/2003/EK bizottsági rendelettel[42] összhangban kell megállapítani.

13. cikk Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések

A közösségi hajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a III. melléklet állapítja meg.

III. FEJEZETA harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó fogási korlátozások és a kapcsolódó feltételek

14. cikk Engedélyezés

A Venezuela vagy Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az I. mellékletben meghatározott fogási korlátozások keretein belül engedélyezett a közösségi vizeken folytatott halászat, a [...]/2008/EK rendelet III. fejezetében, valamint az e rendelet 15–18. és 22–28. cikkében előírt feltételekre is figyelemmel.

15. cikk Tilalom hatálya alá tartozó fajok

Harmadik országok halászhajói számára közösségi vizeken tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tartása, átrakodása és kirakodása:

- óriáscápa ( Cetorhinus maximus )

- fehér cápa ( Carcharodon carcharias ).

16. cikk Földrajzi korlátozások

1. A Norvégia lobogója alatt közlekedő, illetve a Feröer szigeteken lajstromozott hajók számára a halászat a tagállamok alapvonalától számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezet azon részeire korlátozódik, amelyek az ICES IV övezetben, a Kattegaton és az Atlanti-óceánon az é. sz. 43° 00’-től északra találhatók, a 2371/2002/EK rendelet 18. cikkében említett terület kivételével.

2. A Norvégia lobogója alatt közlekedő hajók számára a halászat a Skagerrak területén a Dánia és Svédország alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldes távolságtól a tenger felé engedélyezett.

3. A Venezuela lobogója alatt közlekedő hajók számára a halászat a Francia Guyana alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezetre korlátozódik.

17. cikk Áthaladás a közösségi vizeken

A közösségi vizeken áthaladó harmadik országbeli hajóknak hálóikat az alábbi feltételek szerint kell elhelyezniük, úgy, hogy azokat ne lehessen könnyen használatba venni:

a) a hálókat, súlyokat és a hasonló eszközöket külön kell választani a vonóhálólemezektől, valamint a vonó- és vontatóhuzaloktól és kötelektől;

b) a fedélzeten vagy afelett található hálókat biztonságosan oda kell erősíteni a fedélzeti felépítmény valamelyik pontjához.

18. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

A fogási korlátozások hatálya alá tartozó állományokból származó halakat nem lehet a hajón tartani vagy kirakodni, kivéve, ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója zsákmányolta, és az említett kvóta még nem merült ki.

19. cikk Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések

A harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a III. melléklet állapítja meg.

IV. FEJEZETA KÖZÖSSÉGI HAJÓK HALÁSZATI JOGOSÍTVÁNYA

20. cikk Halászati jogosítványok és a kapcsolódó feltételek

1. A(z) […]/2008/EK rendelet 3. cikkében foglaltaknak megfelelően a Norvégia északi-tengeri vizein halászati tevékenységet folytató következő hajók mentesülnek a halászati jogosítvány birtoklásának kötelezettsége alól:

a) 200 BT vagy annál kisebb űrtartalmú hajók;

b) emberi fogyasztásra szánt, a makrélától eltérő fajokra halászó hajók; vagy

c) a Svédország lobogója alatt közlekedő hajók, a bevett gyakorlattal összhangban.

3. A halászati jogosítványok maximális számát és a harmadik országok vizein halászó közösségi hajókra vonatkozó egyéb kapcsolódó feltételeket a IV. melléklet I. része rögzíti.

4. Ha 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján valamelyik tagállam a IV. melléklet I. részében említett halászterületek vonatkozásában átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere), az átadáskor a halászati jogosítványokat is a megfelelő módon át kell adnia, és erről értesíteni kell a Bizottságot. A IV. melléklet I. részében említett egyes halászterületekre vonatkozó halászati jogosítványok teljes számát azonban nem lehet túllépni.

5. A közösségi hajók betartják a tevékenységük szerinti övezetre irányadó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és minden más rendelkezést.

21. cikk Feröer szigetek

A Feröer szigetek vizein valamely faj célzott halászatára engedéllyel rendelkező közösségi hajók másik fajra is folytathatnak célzott halászatot, amennyiben a Feröer szigetek hatóságait erről előzetesen értesítik.

V. FEJEZETA HARMADIK ORSZÁGBELI HALÁSZHAJÓK HALÁSZATI JOGOSÍTVÁNYA

22. cikk Halászati jogosítvány birtoklásának kötelezettsége

1. A(z) […]/2008/EK rendelet 18. cikkében foglaltaknak megfelelően a Norvégia lobogója alatt közlekedő, 200 BT-nél kisebb halászhajók a közösségi vizeken folytatott halászati tevékenység végzése során mentesülnek a halászati jogosítvány birtoklásának kötelezettsége alól.

2. A harmadik országbeli hajók részére a közösségi vizeken végzett halászati tevékenységekre kiadott halászati jogosítványt a fedélzeten kell tartani. A Feröer szigeteken vagy Norvégiában lajstromozott halászhajók mentesülnek e kötelezettség alól.

23. cikk Halászati jogosítvány iránti kérelem

A(z) […]/2008/EK rendelet 19. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül a valamely harmadik ország hatósága által a Bizottságnak küldött halászati jogosítvány iránti kérelem tartalmazza a következő információkat:

a) a hajó neve;

b) lajstromozási száma;

c) külső azonosító betűk és számok;

d) lajstromozás szerinti kikötő;

e) a tulajdonos vagy bérlő neve és címe;

f) bruttó űrtartalom és teljes hossz;

g) motorteljesítmény;

h) hívójel és rádiófrekvencia;

i) tervezett halászati módszer;

j) tervezett halászterület;

k) a halászat tervezett célfajai;

l) az az időszak, amelyre a jogosítvány iránti kérelem vonatkozik.

24. cikk A halászati jogosítványok száma

A halászati jogosítványok maximális számát és a közösségi vizeken halászó harmadik országbeli hajókra vonatkozó egyéb kapcsolódó feltételeket a IV. melléklet II. része állapítja meg.

25. cikk Érvénytelenítés

A(z) […]/2008/EK rendelet III. fejezetének sérelme nélkül a halászati engedélyek érvényteleníthetők új halászati jogosítványok kiadása érdekében. Az érvénytelenítés az új halászati jogosítványok Bizottság általi kibocsátását megelőző napon lép hatályba. Az új halászati jogosítványok kiállításuk napjától érvényesek.

26. cikk A halászati jogosítvány jogosultjának kötelezettségei

1. A(z) […]/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésében megállapított valamennyi adatküldési kötelezettség betartásán túlmenően a harmadik országbeli halászhajók hajónaplót vezetnek, amelybe bejegyzik az V. melléklet I. részében meghatározott információkat.

2. A(z) […]/2008/EK rendelet 23. cikkével összhangban történő adatküldés során a harmadik országbeli halászhajók az említett mellékletben megállapított szabályoknak megfelelően továbbítják a Bizottságnak a VI. mellékletben meghatározott információkat.

3. A (2) bekezdés nem vonatkozik az ICES IIIa övezetében halászó, Norvégia lobogója alatt közlekedő hajókra.

27. cikk A Francia Guyanára vonatkozó különös rendelkezések

1. A(z) […]/2008/EK rendelet III. mellékletében megállapított feltételeken túlmenően a Francia Guyana vizein történő halászatra vonatkozó halászati jogosítványok akkor adhatók meg, ha a harmadik országbeli halászhajó tulajdonosa vállalja, hogy a Bizottság kérésére lehetővé teszi egy megfigyelő hajóra szállását.

2. A(z) […]/2008/EK rendelet 23. cikkében megállapított valamennyi adatküldési kötelezettség betartásán túlmenően a Francia Guyana vizein halászó harmadik országbeli halászhajóknak az V. melléklet II. részében megadott mintának megfelelő hajónaplót kell vezetniük. Kérésre a fogási adatokat a francia hatóságokon keresztül továbbítják a Bizottság számára.

VI. FEJEZET A GFCM-területen halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakaszVédelmi intézkedések

28. CIKK HALÁSZATI TILALMI IDőSZAK MEGÁLLAPÍTÁSA A HALCSOPORTOSULÁST ELőIDÉZő ESZKÖZÖKET HASZNÁLÓ ARANYMAKRÉLA-HALÁSZATRA VONATKOZÓAN

1. Az aranymakréla ( Coryphaena hippurus ) – különösen a kisméretű egyedek – védelme érdekében a halcsoportosulást előidéző eszközöket használó aranymakréla-halászat 2009. január 1-jétől 2009. augusztus 14-ig a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó, a VII. mellékletben megállapított terület valamennyi földrajzi alterületén tilos.

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben egy tagállam igazolni tudja, hogy a kedvezőtlen időjárás miatt a lobogója alatt közlekedő halászhajók nem tudták kihasználni a rendes halászati napokat, az adott tagállam átviheti a halcsoportosulást előidéző eszközökkel halászatot folytató hajói által elvesztett napokat a következő év január 31-ig. Azok a tagállamok, amelyek az említett módon napokat szándékoznak átvinni, 2009. január 1-je előtt kérelmet nyújtanak be a Bizottsághoz a 2009. január 1-jétől 2009. január 31-ig terjedő halászati tilalmi időszakban halcsoportosulást előidéző eszközökkel történő aranymakréla-halászatra engedélyezett pótlólagos napok igénylése céljából. A kérelemhez csatolni kell:

a) a vonatkozó meteorológiai információkat is tartalmazó jelentést a szóban forgó halászati tevékenység beszüntetésének körülményeiről;

b) a hajó nevét;

c) lajstromozási számát;

d) a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet[43] I. mellékletében meghatározott külső azonosító jelzéseket.

A Bizottság a tagállamoktól beérkezett információkat továbbítja a GFCM ügyvezető titkárságára.

3. A tagállamok 2009. november 1-je előtt jelentést küldenek a Bizottságnak a (2) bekezdésben említett, 2008. évre vonatkozó intézkedések végrehajtásáról.

4. A tagállamok a VII. mellékletben foglaltak értelmében 2010. január 10-ig jelentést tesznek a Bizottságnak a lobogójuk alatt közlekedő halászhajóik által a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó terület valamennyi földrajzi alterületén 2008 során kirakodott és átrakodott aranymakréla összmennyiségéről.

A Bizottság a tagállamoktól beérkezett információkat továbbítja a GFCM ügyvezető titkárságára.

29. cikkA sérülékeny mélytengeri élőhelyek védelme érdekében halászati korlátozás alá vont területek kijelölése

1. Tilos kotróhálós és fenékvonóhálós halászatot folytatni a következő koordinátákat összekötő vonallal körülhatárolt területen:

a) A „Lophelia korallzátony Capo Santa Maria di Leuca térségében” elnevezésű, mélytengeri halászati korlátozás hatálya alá tartozó terület:

- é. sz. 39° 27,72’, k. h. 18° 10,74’

- é. sz. 39° 27,80’, k. h. 18° 26,68’

- é. sz. 39° 11,16’, k. h. 18° 32,58’

- é. sz. 39° 11,16’, k. h. 18° 04,28’;

b) A „Nílus-delta területén található hideg szénhidrogén-források” elnevezésű, mélytengeri halászati korlátozás hatálya alá tartozó terület:

- é. sz. 31° 30,00’, k. h. 33° 10,00’

- é. sz. 31° 30,00’, k. h. 34° 00,00’

- é. sz. 34° 00,00’, k. h. 33° 00,00’

- é. sz. 32° 00,00’, k. h. 33° 10,00’;

c) Az „Eratoszthenész-fenékhegy” elnevezésű, mélytengeri halászati korlátozás hatálya alá tartozó terület:

- é. sz. 33° 00,00’, k. h. 32° 00,00’

- é. sz. 33° 00,00’, k. h. 33° 00,00’

- é. sz. 34° 00,00’, k. h. 33° 00,00’

- é. sz. 34° 00,00’, k. h. 32° 00,00’

2. A tagállamok meghozzák az (1) bekezdésben említett területeken található sérülékeny mélytengeri élőhelyek védelméhez szükséges intézkedéseket, és különösen gondoskodnak arról, hogy az említett területeket megvédjék minden olyan, nem halászati tevékenységből származó hatástól, amely veszélyezteti az ezen élőhelyeket megkülönböztető természeti jellegzetességek megőrzését.

30. cikkAz egyes helyi és idényjellegű, a Földközi-tengeren folytatott fenékvonóhálós halászati tevékenységek során használt vonóhálók legkisebb szembősége

1. Az 1967/2006/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének h) pontjától és 9. cikke (3) bekezdésének 2. pontjától eltérve, a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő, hajók részére továbbra is engedélyezhetik a zsákvégnél 40 mm-es szembőségű, rombusz alakú szemekből álló hálók használatát olyan helyi vagy idényjellegű, fenékvonóhálós halászati tevékenységek során, amelyek a harmadik országokkal nem megosztott halállományok kiaknázására irányulnak.

2. Az (1) bekezdés csak azokra a halászati tevékenységekre vonatkozik, amelyeket a tagállamok 2007. január 1-jén hatályos nemzeti jogukkal összhangban hivatalosan engedélyeztek, és nem eredményezheti azt, hogy a halászati erőkifejtés mértéke a 2006. évi szint fölé emelkedjen.

3. A tagállamok a szokásos informatikai csatornán keresztül 2009. január 15-ig benyújtják a Bizottságnak az (1) bekezdéssel összhangban engedélyezett hajók jegyzékét.

4. Az engedélyezett hajók jegyzéke tartalmazza:

a) a hajó nevét;

b) a hajó közösségi flotta-nyilvántartási számát (CFR) és külső jelzéseit a 26/2004/EK bizottsági rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint;

c) a valamennyi hajó által végzett engedélyezett halászati tevékenység ismertetését a célfaj(ok), a VII. mellékletben meghatározott halászterület és az alkalmazott halászeszköz technikai szembőség-jellemzőinek tekintetében;

d) az engedélyezett halászati időszakot.

5. Amennyiben a (4) bekezdésben említett, engedéllyel rendelkező hajók jegyzékében nem történt változtatás a 2008-ban benyújtott jegyzékhez képest, a tagállamok erről 2009. január 15-ig tájékoztatják a Bizottságot.

6. A Bizottság a tagállamoktól beérkezett információkat továbbítja a GFCM ügyvezető titkárságára.

2. szakaszA kikötő szerinti állam hatóságának hatáskörébe tartozó intézkedések regionális rendszere

31. CIKK Fogalommeghatározások

E szakasz végrehajtása céljából a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

(1) „halászat”:

i. halak tényleges vagy megkísérelt felkutatása, fogása, kihalászása vagy kitermelése a GFCM-területen, és

ii. részvétel bármely olyan tevékenységben, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy a halak helyének meghatározását, kihalászását vagy kitermelését eredményezi;

(2) „halászathoz kapcsolódó tevékenység”: a halászatot támogató vagy előkészítő bármely művelet beleértve olyan halak feldolgozását, átrakodását vagy szállítását, amelyeket nem szállítottak partra vagy nem rakodtak ki kikötőben, valamint a személyzet, üzemanyag, felszerelések és egyéb készletek tengeren történő biztosítását;

(3) „a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó hajó”: olyan halászhajó vagy bármilyen egyéb hajó, amely kellően fel van szerelve ahhoz, hogy a GFCM-területen halászati, illetve a halászathoz kapcsolódó tevékenységek végzésére használják, vagy ilyen tevékenységekre szánják;

(4) „kikötő”: a GFCM-területen lévő kikötő, beleértve a tengeri terminálokat, valamint a kirakodásra, átrakodásra, feldolgozásra, üzemanyag-feltöltésre vagy készletfeltöltésre szolgáló egyéb létesítményeket;

(5) a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat (a továbbiakban: jogellenes halászat) fogalmát a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról szóló [...]/2008/EK tanácsi rendelet[44] 2. cikkének (1) bekezdése határozza meg.

32. cikk Hatály

1. E szakasz a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó olyan harmadik országbeli hajókra vonatkozik, amelyek valamely tagállam kikötőjébe kívánnak belépni, illetve ott tartózkodnak, valamint a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó olyan közösségi hajókra alkalmazandó, amelyek a GFCM-megállapodáshoz szerződő félként csatlakozó valamely harmadik ország kikötőjébe kívánnak belépni, illetve ott tartózkodnak.

2. A tagállamok további intézkedéseket hozhatnak – az e szakaszban megállapított intézkedéseket is beleértve – tényleges joghatóságuk megerősítésére, valamint a lobogójuk alatt közlekedő olyan hajók halászati, illetve a halászathoz kapcsolódó tevékenységeinek ellenőrzésére, amelyek valamely kikötőjükbe kívánnak belépni, illetve ott tartózkodnak.

33. cikk Összefüggés egyéb közösségi rendelkezésekkel

Ha e szakasz másként nem rendelkezik, e szakaszt a 2847/93/EGK rendelet és a harmadik országok halászhajóinak a közösségi kikötőkben történő közvetlen kikötésére és fogásaik értékesítésére vonatkozó feltételek megállapításáról szóló, 1994. május 6-i 1093/94/EK tanácsi rendelet[45] sérelme nélkül kell alkalmazni.

34. cikk Együttműködés és információcsere

1. A Bizottság és a tagállamok együttműködnek és információt cserélnek a GFCM ügyvezető titkárságával, a GFCM szerződő feleivel és a nemzetközi szervezetekkel, különösen a következők révén:

a) információkat kérnek a releváns adatbázisoktól, és azok részére információt nyújtanak;

b) együttműködést kérnek és nyújtanak e szakasz hatékony végrehajtása érdekében.

2. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a halászattal kapcsolatos nemzeti információs rendszereik lehetővé tegyék az e szakaszban említett, a kikötő szerinti állam hatósága által végzett ellenőrzésekre vonatkozó információk elektronikus úton történő közvetlen kicserélését a tagállamok és a GFCM titkársága között, figyelembe véve a bizalmas adatkezelés követelményeit.

3. A tagállamok intézkedéseket hoznak az információknak a vonatkozó nemzeti ügynökségek közötti elektronikus megosztására, valamint az e szakaszban foglalt intézkedések végrehajtása érdekében összehangolják a szóban forgó ügynökségek tevékenységét.

4. A tagállamok e szakasz alkalmazásában létrehozzák a kapcsolattartók jegyzékét, amelyet legkésőbb 2009. február 15-ig elektronikus úton elküldenek a Bizottságnak, a GFCM ügyvezető titkárának és a GFCM szerződő feleinek.

35. cikk Kikötők kijelölése

1. Az 1093/94/EK rendelet 3. cikkétől eltérve, a tagállamok kijelölik azokat a kikötőket, amelyekbe a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó harmadik országbeli hajók beléphetnek, valamint gondoskodnak arról, hogy valamennyi kijelölt kikötő elegendő kapacitással rendelkezzen ellenőrzések végzésére, továbbá a kikötő szerinti állam hatóságának hatáskörébe tartozó, e szakasz szerinti egyéb intézkedések meghozatalára.

2. A tagállamok 2009. február 15-ig értesítik a Bizottságot és a GFCM ügyvezető titkárát az (1) bekezdés szerint kijelölt kikötőkről, és ezt az információt közzéteszik internetes oldalukon.

36. cikk A kikötőbe való belépésre vonatkozó előzetes értesítés és a kikötőhasználati engedély

1. A 2847/93/EGK rendelet 28e. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, azok a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó harmadik országbeli hajók, amelyek igénybe kívánják venni a 35. cikkben említett kikötők valamelyikét, megfelelnek a kikötő szerinti állam által a kijelölt kikötőkre vonatkozóan e szakasszal összhangban megállapított rendszer követelményeinek, és szándékukról legalább 72 órával várható érkezésük előtt értesítik az adott kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságait. A kikötő szerinti állam megállapíthat újabb határidőt, figyelembe véve különösen a halászterületek és a kikötői közötti távolságot.

2. Az (1) bekezdésben említett értesítés tartalmazza legalább a VIII. melléklet A. részében foglalt információkat.

3. A tagállam illetékes hatóságai írásos formában eljuttatják a szóban forgó tagállam kikötőjébe belépni kívánó harmadik országbeli hajó parancsnokának a kikötő kirakodási, átrakodási vagy feldolgozási célból történő használatára feljogosító engedélyt. A parancsnok a kikötőbe való érkezéskor, az engedélyezett tevékenységek megkezdése előtt bemutatja az engedélyt az illetékes kikötői hatóságoknak.

4. A tagállamok elektronikusan és papírformátumban rögzítik az e cikk alapján kiadott engedélyeket, illetve a kikötőbe való belépésnek a 37. vagy 38. cikk szerinti megtagadását.

37. cikk A kikötőhasználat megtiltása

A tagállamok a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó harmadik országbeli hajók számára nem engedélyezik a 35. cikkel összhangban kijelölt kikötőiknek a GFCM-területen fogott halászati termékek kirakodása, átrakodása vagy feldolgozása céljából történő használatát, és e hajóktól megtagadják a kikötői szolgáltatások igénybevételét, különös tekintettel az üzemanyag-feltöltésre vagy készletfeltöltésre, amennyiben:

a) a hajó parancsnoka nem tett eleget a 36. cikk (1) bekezdésében foglalt kötelezettségeinek;

b) a hajó nem a GFCM valamely szerződő felének lobogója alatt közlekedik; vagy

c) a hajó szerepel a jogellenes halászatot folytató vagy azt támogató hajók olyan regionális halászati gazdálkodási szervezet által elfogadott jegyzékén, amelynek a Közösség szerződő fele;

d) megalapozott indokok alapján feltételezhető, hogy a hajó nem rendelkezik érvényes jogosítvánnyal halászat vagy ahhoz kapcsolódó tevékenység folytatására a GFCM-területen, és a parancsnok az erről szóló értesítés kézhezvétele után nem szolgált bizonyítékkal arra nézve, hogy rendelkezik ilyen engedéllyel.

38. cikk Feltételezett jogellenes halászat

1. Amennyiben a kikötő szerinti tagállam okkal feltételezi, hogy egyik kikötőjébe belépni kívánó harmadik országbeli olyan hajó, amelyik a GFCM-területen jogellenes halászatot folytatott vagy azt támogatta, erről az okok részletes megjelölésével értesíti a halászhajó tulajdonosát – és adott esetben üzemeltetőjét –, tájékoztatja őt a további információkérésre vagy szolgáltatásra vonatkozó jogáról, továbbá lehetőséget biztosít számára észrevételei megtételére.

2. Amennyiben az (1) bekezdéssel összhangban kapott információk alapján a tagállam okkal feltételezi, hogy az adott hajó jogellenes halászatot folytatott vagy azt támogatta, a tagállam nem engedélyezi a hajónak, hogy kikötőit a GFCM-területen fogott halászati termékek kirakodása, átrakodása vagy feldolgozása céljából használja, és a hajótól megtagadja a kikötői szolgáltatások igénybevételét, különös tekintettel – többek között – az üzemanyag-feltöltésre vagy készletfeltöltésre.

39. cikk Értesítések és a tilalom visszavonása

1. Abban az esetben, ha valamely tagállam a 37. cikk vagy a 38. cikk (2) bekezdése alapján valamely hajó számára megtiltotta kikötői használatát, erről az intézkedésről az indokok részletes megjelölésével értesíti a halászhajó tulajdonosát és – adott esetben – üzemeltetőjét, a lobogó szerinti államot, a Bizottságot, a GFCM ügyvezető titkárságát és a többi GFCM szerződő felet.

2. Amennyiben a 37. cikk vagy a 38. cikkben említett tilalom okafogyottá válik, a tagállam azt visszavonja, és erről tájékoztatja azokat a feleket, akiknek az (1) bekezdés értelmében értesítést küldött.

40. cikk Vis maior vagy vészhelyzet

A 37. és 38. cikk rendelkezései nem érintik hajók azon jogát, hogy a nemzetközi joggal összhangban vis maior vagy vészhelyzet miatt belépjenek a kikötőbe, valamint azt, hogy igénybe vegyék a legénység biztonsága, egészsége és jólléte szempontjából elengedhetetlen szolgáltatásokat.

41. cikk Nem engedélyezett belépés

A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a GFCM-területen halászatot vagy az ahhoz kapcsolódó tevékenységet folytató, valamint a kikötőikbe előzetes engedély nélkül belépő harmadik országbeli hajókat alávessék az e szakasz szerinti ellenőrzésnek.

42. cikk Ellenőrzések

1. Valamennyi tagállam ellenőrzésnek veti alá a 2009 során a kikötőibe belépő hajók legalább 50 %-át, összhangban a VIII. melléklet B. mellékletében megállapított ellenőrzési eljárásokkal.

2. Az ellenőrzés tárgyát képező hajók kiválasztásakor a tagállamok előnyben részesítik:

a) azokat a hajókat, amelyek esetében más tagállamok e szakasszal összhangban, más GFCM szerződő felek pedig a GFCM-megállapodás rendelkezéseivel összhangban már megtiltották a kikötőhasználatot; vagy

b) más tagállamok, GFCM szerződő felek vagy regionális halászati gazdálkodási szervezetek meghatározott hajók átvizsgálására vonatkozó kérelmeit.

3. A tagállamok kidolgozzák az ellenőreik tanúsítására szolgáló rendszert azzal a céllal, hogy végrehajtsák az e cikk szerinti ellenőrzéseket. Ezek a feltételek magukban foglalják többek között az ellenőrök képzésével kapcsolatos elemeket, amelyeket a VIII. melléklet C. része ismertet.

4. Az ellenőrzéseket oly módon kell elvégezni, hogy elkerülhető legyen a hajók indokolatlan feltartóztatása, a hajók a lehető legkisebb mértékű akadályoztatást és kényelmetlenséget szenvedjék el, továbbá hogy a kifogott hal minősége ne romoljon.

5. Az ellenőrzés eredményeit az ellenőr kitöltött és aláírt ellenőrzési jelentésben kell rögzíteni, amely tartalmazza legalább a VIII. melléklet D. részében meghatározott információkat.

6. Az ellenőrzés eredményeit áttekintésre be kell mutatni a hajó tulajdonosának és – adott esetben – üzemeltetőjének, akiknek lehetőséget kell biztosítani, hogy a jelentéshez észrevételeket fűzzenek, valamint hogy kapcsolatba lépjenek a lobogó szerinti állam hatóságaival, különösen olyan esetben, amikor a jelentés tartalmának értelmezése komoly nehézségeket okoz.

7. Az átvizsgált hajó parancsnoka megkapja az ellenőrzési jelentés egy példányát, amelyet a hajó fedélzetén kell tartani.

43. cikk A kikötői ellenőrzésekről szóló szabványosított információk

A tagállamok a kikötői ellenőrzésekről szóló információkat szabványos formátumban rögzítik és kezelik, összhangban a VIII. melléklet E. részében foglalt rendelkezésekkel.

44. cikk A lobogó szerinti állam szerepe

1. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajók fogásaikat más tagállamok kikötőiben, illetve az e szakasszal összhangban vagy azzal összeegyeztethető módon fellépő GFCM szerződő felek kikötőiben rakodják ki, rakodják át és dolgozzák fel, továbbá az egyéb kikötői szolgáltatásokat is ott veszik igénybe.

2. Amennyiben egy tagállam okkal feltételezi, hogy a lobogója alatt közlekedő valamely hajó jogellenes halászatot folytatott vagy azt támogatta, és be kíván lépni egy másik tagállam vagy GFCM szerződő fél kikötőjébe, illetve ott tartózkodik, ennek megfelelően felkéri az adott tagállamot vagy GFCM szerződő felet a szóban forgó hajó átvizsgálására, valamint arra, hogy a másik fél tájékoztassa a vizsgálat eredményeiről.

3. A vizsgálat végzése során a hajóparancsnok:

a) együttműködik és támogatást nyújt az e szakaszban ismertetett eljárások szerinti ellenőrzéssel összefüggésben, és nem akadályozza, félemlíti meg vagy zavarja az ellenőröket kötelességük teljesítésében;

b) hozzáférést biztosít a hajó valamennyi részéhez, fedélzetéhez és helyiségéhez, a fedélzeten lévő fogásokhoz és halászati termékekhez, a hálókhoz vagy egyéb eszközökhöz, a berendezésekhez, illetőleg bármely olyan információhoz vagy dokumentumhoz, amelyet az ellenőr a vizsgálat végrehajtásához szükségesnek tart;

c) hozzáférést biztosít a lajstromozási dokumentumokhoz, a halászati jogosítványokhoz vagy az ellenőr által megkövetelt bármely egyéb dokumentumhoz.

4. Ha a parancsnok a felhatalmazott ellenőr számára megtagadja az e szakasszal összhangban végzendő ellenőrzés végrehajtását, a parancsnok azt megindokolja. Az érintett tagállam kikötői ellenőrzésért felelős hatóságai haladéktalanul értesítik a lobogó szerinti tagállam hatóságait, a Bizottságot és a GFCM ügyvezető titkárát a hajóparancsnok elutasító magatartásáról és az általa adott magyarázatról.

5. Amennyiben egy tagállam lobogója alatt közlekedő hajó parancsnoka nem tesz eleget a (3) bekezdés szerinti kötelezettségének, és a (4) bekezdésben említett elutasítás magyarázata a vis maior vagy vészhelyzet kritériumai alapján nem tekinthető indokoltnak, a lobogó szerinti állam megfelelő intézkedéseket hoz az érintett hajó tekintetében, azaz felfüggeszti a hajó halászati jogosítványát, elrendeli a hajó kikötőben tartását, illetve meghoz minden egyéb, általa megfelelőnek ítélt intézkedést. A lobogó szerinti tagállam haladéktalanul értesíti a kikötői ellenőrzésért felelős hatóságokat, a Bizottságot és a GFCM ügyvezető titkárát az ilyen körülmények között meghozott intézkedésekről.

3. SZAKASZA statisztikai mátrixok jelentése

45. CIKK Adatküldés

1. A tagállamok 2009. június 30-ig benyújtják a GFCM ügyvezető titkárának a IX. melléklet szerinti, GFCM statisztikai mátrixban foglalt Task 1.1-re és Task 1.2-re vonatkozó adatokat.

2. A tagállamok – amennyire lehetséges – 2009. június 30-ig benyújtják a GFCM ügyvezető titkárának a IX. melléklet szerinti, GFCM statisztikai mátrixban foglalt Task 1.3-ra, 1.4-re és 1.5-re vonatkozó adatokat.

3. Az (1) és (2) bekezdésben említett adatok benyújtásához a tagállamok a GFCM weboldalán[46] található GFCM adatbeviteli rendszert használják.

4. A tagállamok értesítik a Bizottságot az e cikk alapján benyújtott adatokról.

VII. FEJEZETAz NAFO szabályozási területen halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

46. cikk Fogási jelentés

1. A grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajó parancsnoka a saját lobogója szerinti tagállam illetékes hatóságainak elektronikus úton fogási jelentést küld, amelyben megadja a grönlandi laposhal hajója által kifogott mennyiségét, beleértve azt is, ha nem volt fogás.

2. Az (1) bekezdésben előírt jelentést első alkalommal legkésőbb a hajónak a NAFO szabályozási területre történő belépését vagy a halászati út megkezdését követő tizedik nap végén kell elküldeni. Jelentést ötnaponta kell küldeni. Ha úgy ítélik meg, hogy a grönlandi laposhal (1) bekezdés szerint bejelentett fogásai kimerítik a tagállamnak kiosztott kvóta 75 %-át, a hajóparancsnok háromnaponta küld jelentést.

3. A tagállamok a fogási jelentéseket a kézhezvételt követően továbbítják a Bizottságnak. A Bizottság ezeket az információkat haladéktalanul továbbítja a NAFO titkárságának.

47. cikk További ellenőrző intézkedések

1. A grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajók csak abban az esetben léphetnek be a NAFO szabályozási területre, ha a fedélzeten tárolt fogások mennyisége – tekintet nélkül a fajösszetételre – nem éri el az 50 tonnát, illetve ha a halászterülethez való hozzáférést e cikk (2), (3) és a (4) bekezdésével összhangban engedélyezték.

2. Amennyiben a grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajók 50 tonnányi vagy azt meghaladó mennyiségű olyan fogást szállítanak, amelyet a NAFO szabályozási területen kívül halásztak, a NAFO szabályozási területre való belépés (ENT) előtt legkésőbb 72 órával e-mailben vagy faxon értesítik a NAFO titkárságát a fedélzeten tárolt fogásmennyiségről, a földrajzi helyzetről (szélesség/hosszúság), ahol a hajó a parancsnok becslése szerint megkezdi a halászatot, valamint a megjelölt pontra való megérkezés becsült idejét.

3. Ha egy ellenőrhajó a (2) bekezdésben említett értesítés megküldését követően jelzi az ellenőrzés végrehajtására irányuló szándékát, az adott halászhajóval közölnie kell az ellenőrzés tervezett helyszínének koordinátáit. Az ellenőrzés helyszíne nem lehet 60 tengeri mérfölddel távolabb attól a ponttól, ahol a hajó a parancsnok becslése szerint megkezdi a halászatot.

4. Amennyiben a grönlandi laposhal halászatára a 2115/2005/EK rendelet 5. cikkével összhangban feljogosított hajók a NAFO szabályozási területre való belépésig sem a NAFO titkárságától, sem ellenőrhajóktól nem kapnak értesítést arra vonatkozóan, hogy egy ellenőrhajó a (3) bekezdéssel összhangban ellenőrzést kíván végrehajtani, hozzáláthatnak a halászathoz. A halászhajók előzetes ellenőrzés nélkül abban az esetben is megkezdhetik a halászatot, ha az ellenőrhajó nem kezdte meg a halászhajó ellenőrzését három órával ez utóbbinak az ellenőrzési helyszínre történő megérkezése után.

VIII. FEJEZETA NEAFC-egyezmény hatálya alá tarozó területen tartózkodó harmadik országbeli hajók által fogott, lefagyasztásra kerülő hal kirakodására vagy átrakodására vonatkozó különös rendelkezések

48. cikk A kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzés

A 2847/93/EGK rendelet és a 1093/94/EK tanácsi rendelet sérelme nélkül, az e fejezetben meghatározott eljárások a harmadik országbeli hajók által a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen fogott, lefagyasztásra kerülő hal tagállami kikötőkben történő kirakodására vagy átrakodására alkalmazandók.

49. cikk Kijelölt kikötők

A közösségi vizeken történő kirakodás és átrakodás csak az erre kijelölt kikötőkben engedélyezett.

A tagállamok egy kirakodásra használt helyet vagy egy parthoz közeli helyet jelölnek ki (kijelölt kikötők), ahol engedélyezik a halak 48. cikkben említett kirakodását vagy átrakodását. A tagállamok a 2007-ben kijelölt kikötők jegyzékének bármilyen változásáról, a változások hatályba lépésének időpontja előtt legalább tizenöt nappal értesítik a Bizottságot.

A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjának „C” sorozatában közzéteszi és internetes oldalán elérhetővé teszi a kikötők jegyzékét és annak változásait.

50. cikk A kikötőbe való belépésre vonatkozó előzetes értesítés

1. A 2847/93/EGK rendelet 28e. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a valamely kikötőbe kirakodás vagy átrakodás céljából belépni szándékozó, a 48. cikkben említettek szerinti halat szállító minden halászhajó parancsnoka vagy annak képviselője legalább három munkanappal várható érkezésük előtt értesíti az adott kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságait.

2. Az e cikk (1) bekezdésében említett értesítéshez csatolni kell a X. melléklet I. részében található formanyomtatvány megfelelően kitöltött A. részét a következők szerint:

a) a PSC 1. formanyomtatvány használatos abban az esetben, ha a halászhajó saját fogásait szándékozik kirakodni;

b) a PSC 2. formanyomtatvány használatos abban az esetben, ha a halászhajó átrakodási műveletben vett részt. Utóbbi esetben minden egyes átadó hajó tekintetében külön formanyomtatványt kell kitölteni.

3. A hajók parancsnokai vagy képviselőik érvényteleníthetik az előzetes értesítést azáltal, hogy erről a megérkezés bejelentett becsült időpontja előtt 24 órával értesítik az általuk használni kívánt kikötő illetékes hatóságait. Az értesítéshez mellékelni kell az eredeti PSC1 vagy PSC2 formanyomtatvány másolatát, amelynek a B. részében fel kell tüntetni az „ÉRVÉNYTELEN” szót.

4. A kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságai haladéktalanul továbbítják a (2) és (3) bekezdésben említett formanyomtatvány egy példányát a halászhajó lobogó szerinti tagállama számára, illetve átrakodási műveletben részt vevő hajó esetében az átadó hajók szerinti állam(ok) számára, valamint a NEAFC titkárának.

51. cikk Kirakodásra és átrakodásra vonatkozó engedély

1. Ki- vagy átrakodásra a kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságai csak azt követően adhatnak engedélyt, hogy a kirakodni vagy átrakodni szándékozó halászhajó lobogója szerinti állam, vagy – amennyiben a hajó átrakodásban vett részt a kikötőn kívül – az átadó hajók lobogója szerinti állam vagy államok, a 50. cikk (3) bekezdése szerint továbbított formanyomtatvány B. részének megfelelő kitöltésével és a nyomtatvány egy példányának visszaküldésével megerősítették, hogy:

a) a halfogást bejelentő halászhajó elegendő kvótával rendelkezett a bejelentett fajok halászatára;

b) a fedélzeten tárolt hal mennyiségét a szabályoknak megfelelően bejelentették, és azt figyelembe vették az adott esetben alkalmazandó fogási vagy erőkifejtési korlátozás kiszámításakor;

c) a halfogást bejelentő halászhajó a bejelentett területre vonatkozóan rendelkezett halászati jogosítvánnyal;

d) VMS-adatok alapján ellenőrizték, hogy a hajó a bejelentett fogás származási helyeként megadott területen tartózkodott.

A kirakodási vagy átrakodási műveleteket csak azt követően lehet megkezdeni, hogy a kikötő szerinti állam illetékes hatóságai arra engedélyt adtak.

2. Az (1) bekezdéstől eltérve, a kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságai az (1) bekezdésben említett megerősítés hiányában is adhatnak teljes vagy részleges kirakodási engedélyt, de ilyen esetekben az érintett halfogást egy a felügyeletük alatt álló raktárban kell tárolni. Az ilyen halakat csak az (1) bekezdésben említett megerősítés kézhezvétele után lehet értékesíteni, átrakodni vagy elszállítani. Amennyiben a kirakodás időpontjától számított 14 napon belül nem érkezik meg a megerősítés, a kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságai, a nemzeti szabályoknak megfelelően a halat lefoglalhatják és rendelkezhetnek vele.

3. A kikötő szerinti állam illetékes hatóságai a kirakodási vagy átrakodási engedély megadására vagy megtagadására vonatkozó határozatáról a X. melléklet I. részében előírt formanyomtatvány szabályszerűen kitöltött C. része egy példányának a Bizottságnak és a NEAFC titkárának történő továbbítása révén haladéktalanul értesítést ad, amennyiben a kirakodott vagy átrakodott halmennyiségeket a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területén fogták.

52. cikk Ellenőrzések

1. A tagállamok illetékes hatóságai évente a 48. cikkben említett harmadik országbeli hajók tagállami kikötőkben történő kirakodásainak vagy átrakodásainak legalább 15 %-át ellenőrzik.

2. Az ellenőrzések során nyomon követik a teljes kirakodási és átrakodási műveletet, és összehasonlító ellenőrzést végeznek a kirakodásra vonatkozó előzetes értesítésben bejelentett fajok mennyisége és a ténylegesen ki- vagy átrakodott fajok mennyisége között.

3. Az ellenőrök mindent megtesznek a halászhajók indokolatlan feltartóztatásának elkerülése érdekében, illetve annak biztosítására, hogy a halászhajók a lehető legkisebb akadályoztatást és kényelmetlenséget szenvedjék el, valamint, hogy a fogott hal minősége ne romoljon.

53. cikk Ellenőrzési jelentések

1. Minden egyes ellenőrzést dokumentálni kell a X. melléklet II. részében meghatározott ellenőrzési jelentés kitöltésével.

2. Az ellenőrzési jelentések egy-egy példányát haladéktalanul továbbítani kell az átvizsgált halászhajó lobogója szerinti állam számára, és – amennyiben a halászhajó átrakodási műveletet hajtott végre – az átadó hajók lobogója szerinti állam vagy államok számára, valamint a Bizottság és a NEAFC titkára számára, amennyiben a kirakodott vagy átrakodott halmennyiségeket a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen fogták.

3. Az ellenőrzési jelentések eredeti példányát vagy hiteles másolatát kérésre meg kell küldeni az átvizsgált halászhajó lobogója szerinti államnak.

[IX. FEJEZETA CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakaszKorlátozások és a hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények

54. CIKK Tilalmak és fogási korlátozások

1. A XI. mellékletben meghatározott fajok célzott halászata az említett mellékletben feltüntetett övezetekben és időszakokban tilos.

2. Az új és felderítő halászat tekintetében a X. mellékletben meghatározott fogási, illetve járulékos fogási korlátozások alkalmazandók az említett mellékletben feltüntetett alterületeken.

2. szakaszFelderítő halászat

55. CIKK A felderítő halászat során alkalmazandó magatartási szabályok

A 601/2004/EK rendelet 4. cikkének sérelme nélkül a tagállamok gondoskodnak arról, hogy valamennyi közösségi halászhajó felszerelése tartalmazza a következőket:

a) megfelelő kommunikációs berendezés (többek között MF/HF rádió és legalább egy, 406 MHz-es frekvencián működő helyzetjelző rádió-irányadó (EPIRB), valamint képzett kezelőszemélyzet jelenléte a hajón, amelyet lehetőség szerint GMDSS-berendezéssel elláttak;

b) a hajón lévő valamennyi személy számára elegendő, merülés esetén életmentő ruházat;

c) az út során esetlegesen felmerülő egészségügyi vészhelyzet kezeléséhez szükséges megfelelő intézkedések;

d) előre nem látható késedelmek és blokádok esetére szolgáló étel-, ivóvíz- és üzemanyag-tartalékok, valamint a kulcsfontosságú berendezések tartalék-alkatrészei;

e) jóváhagyott olajszennyezési vészhelyzeti terv (SOPEP), amely vázolja az üzemanyag vagy hulladék tengerbe ömlése esetén a tengeri környezet szennyezését enyhítő intézkedéseket (a biztosítást is beleértve).

56. cikk Részvétel felderítő halászatban

1. A Spanyolország lobogója alatt közlekedő és ott lajstromozott halászhajók, amelyekről a CCAMLR-t a 601/2004/EK rendelet 7. és 7a. cikke rendelkezéseinek megfelelően értesítették, részt vehetnek a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzetben, illetve az 58.4.3b) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein.

2. Az 58.4.3b) körzetben egy időben csak egy hajó halászhat.

3. A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a 88.1 és 88.2 alterület valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti felosztását a XII. melléklet határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén berekesztik, ha a bejelentett fogás eléri a meghatározott fogási korlátozást, és az említett kisléptékű kutatási egységet az idény hátralévő részére lezárják a halászat elől.

4. A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információ megszerzése és a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban az 58.4.1 és 58.4.2 körzetben tilos a halászat az 550 méternél kisebb mélységben.

57. cikk Jelentéstételi rendszerek

A 55. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő halászhajókra a következő fogási és erőkifejtési jelentési rendszerek vonatkoznak:

a) a 601/2004/EK rendelet 12. cikkében meghatározott ötnapos fogási és erőkifejtési jelentési rendszer, azon tagállamok kivételével, amelyeknek a fogási és erőkifejtési jelentéseket legfeljebb két nappal a jelentési időszakok vége után kell benyújtaniuk a Bizottságnak a CCAMLR részére történő azonnali továbbítás céljából. A 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet esetében a jelentéseket kisléptékű kutatási egységenként kell elkészíteni;

b) a 601/2004/EK rendelet 13. cikkében meghatározott havi, részletes bontású fogási és tevékenységi adatokra vonatkozó jelentési rendszer;

c) jelentést kell tenni a visszadobott Dissostichus eleginoides és Dissostichus mawsoni fajba tartozó egyedek teljes számáról és össztömegéről, a „megkocsonyásodott” állapotúakat is beleértve.

58. cikk A fogás meghatározása

1. E szakasz alkalmazásában a fogás egy vagy több horogsor egyetlen helyszínen történő kihelyezéséből áll. A fogási vagy tevékenységi jelentés alkalmazásában a fogás pontos földrajzi helyét a felhasznált horogsor vagy horogsorok középpontja határozza meg.

2. Ahhoz, hogy kutatófogásnak minősüljön:

a) valamennyi kutatófogást egymástól legalább öt tengeri mérföldes távolságra kell végrehajtani, amely távolságot a kutatófogás helyének földrajzi középpontjától kell mérni;

b) minden egyes fogás legalább 3500 és legfeljebb 10 000 horog felhasználásával történik; ez ugyanazon a helyszínen több külön horogsor kihelyezésével is megvalósítható;

c) valamennyi fogásnál legfeljebb hatórás merítési időt kell hagyni, amely a kihelyezési folyamat befejezésének idejétől a behúzási folyamat megkezdéséig mérendő.

59. cikk Kutatási tervek

A 55. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják a kutatási terveket. A kutatási terv végrehajtása a következőképpen történik:

a) a kisléptékű kutatási egység területére való első belépéskor az első 10 fogást – amelyet az „első sorozat”-ként jelölnek – „kutatófogás”-ként kell feltüntetni; e műveleteknek meg kell felelniük a 58. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak;

b) a következő 10 fogást vagy 10 tonnányi zsákmányt – amelyik jelzőszintet előbb elérik – „második sorozat”-ként kell jelölni. A második sorozatba tartozó fogások a hajóparancsnok döntésétől függően a rendes felderítő halászat részeként is elvégezhetők. E műveletek azonban kutatófogásnak is tekinthetők, amennyiben teljesítik a 58. cikk (2) bekezdésének kritériumait;

c) a fogás első és második sorozatának befejezésekor, amennyiben a hajóparancsnok folytatni kívánja a halászatot a kisléptékű kutatási egység területén, a hajónak egy „harmadik sorozat”-ot is el kell végeznie, ily módon a három sorozatban összesen 20 kutatófogást hajtanak végre. A fogás harmadik sorozatát a kisléptékű kutatási egység területén tett ugyanazon látogatás során kell elvégezni, mint az első és második sorozatot;

d) 20 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén;

e) A 88.1 és 88.2 alterület A, B, C, E és G jelzésű kisléptékű kutatási egységében, ahol a tengerfenék halászható területe 15 000 km²-nél kisebb, a b), c) és d) pont nem alkalmazandó, és a 10 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén.

60. cikk Adatgyűjtési tervek

1. A 56. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzet felosztásá