A harmadik országokból érkező tehetségek vonzása ugyanakkor gazdagítja társadalmunkat, és előnyös gazdaságaink számára. Az uniós szabályok a harmadik országok állampolgárainak bizonyos kategóriái esetében közös beutazási és tartózkodási feltételeket, több területen pedig az uniós polgárokkal egyenlő bánásmódot írnak elő. A Bizottság több tagállammal szemben is lépéseket tett azért, mert indokolatlan akadályokat gördítettek a harmadik országbeli állampolgárok munkavállalása és önálló vállalkozói tevékenységének folytatása elé. A Bizottság kötelezettségszegési eljárásokat is indított az uniós engedélyek feldolgozásával összefüggő túlzott terhek miatt. Ennek eredményeként több tagállam módosította nemzeti jogszabályait, hogy azok megfeleljenek az uniós jognak, megkönnyítve és vonzóbbá téve az Európában való tartózkodást és munkavállalást a képzett harmadik országbeli állampolgárok számára.

Az uniós szabályok teljes körű és következetes tagállami alkalmazása fontos a jogbiztonság, valamint a polgárok és a vállalkozások által a nemzeti intézményekbe és az EU egészébe vetett bizalom szempontjából is. Ez különösen igaz a közös értékeinkre, az alapvető jogokra, a jogállamiságra, a négy alapvető uniós szabadságra és az egységes piac működésére. Az egyenlőségközpontú Unió megteremtésére való törekvés sikeréhez kiemelten fontos, hogy az EU egész területén tiszteletben tartsák az egyenlőséget és a megkülönböztetésmentességet, továbbá hogy a polgárok ugyanolyan szintű jogvédelemben részesüljenek, bárhol is élnek az EU-ban.

Az egységes piacon meglévő akadályok sok esetben az uniós szerződések és jogszabályok helytelen vagy hiányos alkalmazásának tudhatók be. Ez különösen a kkv-kat és az induló vállalkozásokat érinti, mivel az adminisztratív terhek és a bonyolult szabályozás elsősorban rájuk van hatással, különösen amikor az egységes piacon belül határokon átnyúló üzleti tevékenységet folytatnak. A szabályok helytelen alkalmazása az egységes piac által kínált méretgazdaságosságot is akadályozza, ami hátrányosan befolyásolja a fogyasztók érdekeit. A következetlen szabályok különösen a határrégiókra nézve károsak .

A Bizottságon és a nemzeti kormányokon kívül más szereplők is lényeges szerepet játszanak az uniós jog hatékony alkalmazásában. Egy részük hivatalos szerepet tölt be, mint például a nemzeti bíróságok, a nemzeti versenyhatóságok és szabályozó hatóság vagy az olyan állami hatóságok, mint a fogyasztóvédelmi vagy a független adatvédelmi felügyeleti hatóságok. A civil társadalom és magánszemélyek is segítenek felhívni a figyelmet az esetleges jogsértésekre és azok orvoslásának szükségességére.

Az uniós jog érvényesítése központi szerepet játszik e cél elérésében. A Bizottságnak ez az egyik legfontosabb feladata, mivel a tagállamok által aláírt uniós Szerződések a Bizottságra ruházzák a Szerződések és a tágabb értelemben vett uniós jog „őrének” a szerepét. Ez az átfogó szerep központi felelősséget ró a Bizottságra a jogérvényesítés tekintetében. E szerep betöltésének egyik legfontosabb útja a tagállamokkal való együttműködés, valamint az uniós jog végrehajtásának és alkalmazásának nyomon követése. Ez a közlemény részletesebben ismerteti, hogy a Bizottság hogyan teljesíti ezt a feladatot az uniós jogszabályok kidolgozása, a nemzeti jogba való átültetése, végrehajtása és gyakorlati alkalmazása során. Hasonlóan ahhoz, ahogy a Bizottság elsősorban a problémák felmerülésének megelőzésével igyekszik megóvni a jogállamiságot, az uniós jog érvényesítésének is az a legjobb módja, ha először is megelőzzük a jogsértések bekövetkezését. A Bizottság és a tagállamok közötti napi szintű együttműködés elengedhetetlen ahhoz, hogy minél hamarabb elérjük a jogszabályok betartását. Végső soron azonban az uniós jog megsértésének rendezéséhez gyakran szükség van kötelezettségszegési eljárásokra, így azt a lehetőséget is kell használni, hogy az Európai Unió Bírósága (a továbbiakban: Bíróság) elé utaljuk egyes tagállamok ügyét.

A Bizottság számos egyéb találkozókra épülő eszközt, például bizottságokat, hálózatokat, szakértői csoportokat és munkaértekezleteket is alkalmaz, hogy előmozdítsa az uniós jog hatékony végrehajtását valamennyi szakpolitikai területen. Ezekben a csoportokban a tagállamok megoszthatják a bevált gyakorlatokat, és megvitathatják az uniós jogszabályok alkalmazása során felmerülő problémákat. A Bizottság pedig már korai szakaszban azonosíthatja a végrehajtással kapcsolatos nehézségeket, és kidolgozhatja a lehetséges korrekciós intézkedéseket, ideértve a hatékonyabb és eredményesebb végrehajtást támogató informatikai eszközök alkalmazását is. A jogalkalmazás és a jogérvényesítés javításának egyik legfontosabb fóruma az egységes piac szabályainak érvényesítésével foglalkozó munkacsoport, amelyet az Európai Tanács iparpolitikáról szóló 2020. évi következtetései nyomán hoztak létre. A munkacsoport tevékenységének az a legfontosabb eleme, hogy megvizsgálja az egységes piac szabályainak érvényesítése előtt álló akadályokat, és gyakorlati megoldásokat dolgoz ki azokra.

A vezető szálláshely-foglalási platformok 2020-ban a Bizottsággal és a nemzeti hatóságokkal folytatott párbeszédet követően megváltoztatták az ajánlatok, kedvezmények és árak fogyasztóknak történő bemutatásának módját, hogy a felhasználók az uniós fogyasztóvédelmi jog követelményeivel összhangban megalapozott összehasonlításokat végezhessenek. Idetartozik annak elkerülése, hogy egy ajánlatot időben korlátozottként mutassanak be, ha ugyanaz az ár később is elérhető maradna, valamint annak pontosítása, hogy hogyan rangsorolják az eredményeket. Egy hasonló párbeszéd eredményeként az egyik jelentős online piactér 2022-ben összhangba hozta a leiratkozással kapcsolatos gyakorlatát az uniós fogyasztóvédelmi szabályokkal. Ez a korábbinál sokkal inkább megkönnyíti a fogyasztók számára, hogy leiratkozzanak a prémium szolgáltatásokról, mindössze kétszer rá kell kattintaniuk a jól látható és egyértelmű parancsgombra.

A nemzeti parlamenteknek szintén fontos szerepük van, nevezetesen együtt kell működniük a nemzeti kormányokkal az uniós irányelvek nemzeti jogba való átültetésére és bizonyos rendeletek nemzeti jogszabályok útján történő végrehajtására irányuló jogszabályok elfogadása terén. A Bizottság szigorú irányvonalat követ az irányelvek átültetésének elmulasztásával kapcsolatban; teljes mértékben kihasználja az EUMSZ 260. cikkének (3) bekezdése – a Lisszaboni Szerződés által bevezetett eszköz – által biztosított lehetőséget: a Bizottság automatikusan megindítja az ügyeket, és szisztematikusan pénzügyi szankciók kiszabását kéri a Bíróságtól, ha a tagállamok nem ültetik át időben az irányelveket. Ennek a megközelítésnek komoly hatása volt, és a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta több mint felével csökkent azoknak a közléselmaradással kapcsolatos ügyeknek a száma, amelyek esetében a Bizottságnak a Bírósághoz kellett fordulnia. Ugyanakkor továbbra is magas az amiatt indított kötelezettségszegési ügyek száma, hogy a tagállamok az uniós irányelvekben meghatározott határidőig nem közölték a Bizottsággal az átültető intézkedéseiket. A nemzeti jogalkotók fontos szerepet töltenek be annak biztosításában, hogy az átültetés időben történjen és teljes körű legyen: az átültető intézkedések Bizottságnak történő bejelentésekor a tagállamoknak egyértelműen és átláthatóan ki kell fejteniük, hogyan ültették át az irányelv egyes rendelkezéseit.

A Bizottság felügyeli, hogy a tagállamok tiszteletben tartják-e az uniós jogot, és számos különféle eszközt alkalmaz az uniós jog helyes alkalmazásának előmozdítására és kikényszerítésére, beleértve a kötelezettségszegési eljárásokat is. A hatékony gyakorlati jogalkalmazáshoz és jogérvényesítéshez azonban sok más szereplőnek is hozzá kell járulnia. A jogszabályok érvényre juttatása úgy történik, hogy szoros együttműködés jön létre elsősorban a tagállamokkal, valamint a szakhatóságokkal, például a fogyasztóvédelmi, illetve az adatvédelmi hatóságokkal, a versenyjogi és szabályozó hatóságokkal, továbbá a nem kormányzati szervezetekkel, a vállalkozásokkal és a nyilvánossággal. A rendszer hatékony működéséhez egyrészt a helyes jogalkalmazásért és -érvényesítésért felelős nemzeti hatóságok maradéktalan elkötelezettségére, másrészt a nyilvánosság, a civil társadalom, a vállalkozások és más szereplők közreműködésére van szükség a lehetséges jogsértések azonosítása érdekében.

A Bizottság gyakran tesz jelentést az uniós jog konkrét eszközeinek vagy területeinek végrehajtásáról is. E jelentések célja nem csupán az, hogy tájékoztassák a közvélemény tagjait azokról a területekről, ahol jogaikat veszély fenyegeti, hanem az általános tendenciák és problémák azonosítására is törekednek, elősegítve a tagállamokkal szembeni jogérvényesítési intézkedéseket és ötletet adva a jogszabályok esetleges felülvizsgálatához.

Az IMI konkrét célok elősegítése érdekében kiigazítható. 2022-ben például három új bizottsági modult indítottak el a mobilitási csomag által bevezetett új szabályok határokon átnyúló érvényesítésének megkönnyítése érdekében, különös tekintettel a járművezetők kiküldetésére, a járművezető visszatérésére és a jármű visszavitelére. Emellett létrehozták az IMI-hez kapcsolódó új nyilvános felületet, hogy megkönnyítsék a közúti fuvarozók számára kiküldetési nyilatkozatok benyújtását azon tagállamok illetékes hatóságaihoz, ahová a járművezetőket kiküldték. A közúti fuvarozók immár egész Európában teljes mértékben online nyújthatják be kiküldetési nyilatkozatukat, amivel időt és pénzt takarítanak meg. Az indulás óta több mint 10 millió kiküldetési nyilatkozatot nyújtottak be.

Az egységes piac átláthatóságáról szóló irányelv arra kötelezi a tagállamokat, hogy a nemzeti műszakiszabály-tervezetekről azok elfogadása előtt értesítsék a Bizottságot annak érdekében, hogy elkerülhető legyen az egységes piaci akadályok kialakulása. Az említett értesítési mechanizmus nyomán az információcsere, a párbeszéd és az együttműködés pozitív gyakorlata alakult ki tagállamok és a Bizottság között, valamint a tagállamok között. A mechanizmus keretében a bevált gyakorlatokat is megosztják a műszaki szabályokkal kapcsolatos közös problémák megoldása érdekében, különösen az olyan újonnan szabályozott ágazatokban, mint a digitális szolgáltatások és az új technológiák. A mechanizmus nemcsak az uniós jogot sértő új szabályok elkerülése terén sikeres, hanem a kölcsönös elismerés elvének alkalmazását is elősegíti.

Amennyiben a Bizottság megelőző erőfeszítései és a tagállamoknak nyújtott támogatása ellenére az uniós jog lehetséges megsértését állapítja meg, dönthet úgy, hogy az EU Pilot elnevezésű, kötelezettségszegési eljárást megelőző eljárást alkalmazza. Ez az eszköz akkor kerül alkalmazásra, ha hozzáadott értéket képvisel: 2021-ben a Bizottság által saját hivatalból kezdeményezett vizsgálatot vagy panaszt követően indított 302 kötelezettségszegési eljárásból 33-at előzött meg EU Pilot eljárás. Ez az eszköz akkor alkalmazható, ha valószínűleg gyorsabban vezet szabálykövetéshez, mint egy hivatalos kötelezettségszegési eljárás. Az EU Pilot eljárás lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy számos ügyet ebben a szakaszban oldjon meg anélkül, hogy kötelezettségszegési eljáráshoz kellene folyamodnia. Ez például akkor fordulhat elő, ha a szóban forgó kérdések technikai jellegűek. Azokban az esetekben is hasznosnak bizonyulhat, amikor a Bizottság az értékelésének elvégzéséhez szükséges ténybeli vagy jogi információkat kíván gyűjteni. Nem kerül alkalmazásra, ha a jogsértés megfelelő bizonyítékokkal alátámasztott, nyilvánvaló vagy a tagállam által is elismert, és a Bizottság nem használja olyan érzékenyebb kérdések esetében sem, ahol a szakértői szintű megbeszélések kisebb valószínűséggel vezetnek sikeres eredményhez. A Bizottságnak azt a kockázatot is el kell hárítania, hogy egy ilyen eljárás szükségtelen késedelmet okozhat: ha az eljárás jelentős előrelépés nélkül túlságosan elhúzódik, vagy ha a tagállam nem működik együtt, a Bizottság megszünteti az EU Pilot eljárást, és áttér a kötelezettségszegési eljárásra.

A Bizottság célja annak biztosítása, hogy a tagállamok a lehető leghamarabb megfeleljenek az uniós jognak. Örvendetes, hogy a kötelezettségszegési eljárások többsége korai szakaszban lezárul – a kötelezettségszegési ügyek több mint 90 %-át még azelőtt rendezik, mielőtt a Bíróság elé terjesztenék. Az, hogy a kérdések rendezése az ügyek Bíróság elé utalása nélkül valósul meg, biztosítja a korábbi szabálykövetést, valamint időt és pénzt takarít meg. A tagállamok kötelesek a lehető leghamarabb megfelelni a Bíróság ítéletében foglaltaknak. Ha azonban a Bíróság ítélete ellenére a tagállam továbbra sem orvosolja a kötelezettségszegést, a Bizottság ismét a Bíróság elé terjesztheti az ügyet, és pénzügyi szankciók kiszabását kérheti a tagállammal szemben.

Hatékony kötelezettségszegési eljárás A légszennyezésre vonatkozó uniós jog olyan terület, ahol a megfelelés biztosítása jelentős gazdasági költségekkel járhat, de ahol az uniós jog be nem tartása emberéletekbe kerül és súlyos betegségeket okoz. Ennek következtében számos kötelezettségszegési eljárás indult. 2022 júliusáig a Bizottság 28 kötelezettségszegési eljárást indított amiatt, hogy 18 tagállam nem alkalmazta a környezeti levegő minőségéről szóló irányelvet. 15 ügyet utaltak a Bíróság elé, amelyek közül 10-ben született ítélet. Az egyik ilyen ügyet második alkalommal utalták a Bíróság elé, tehát bírság kiszabására kerülhet sor. Ezek a jogérvényesítési erőfeszítések döntő szerepet játszottak abban, hogy a 2019. évi 91-ről 2021-ben 55-re csökkent azon levegőminőségi övezetek száma, ahol a szálló por koncentrációja meghaladja a jogszabályi határértékeket, valamint 68-ról 2021-ben 23-ra csökkent az előírtnál magasabb nitrogén-dioxid koncentrációt mutató övezetek száma. Ez azt jelenti, hogy immár Európa-szerte több város lakossága élvezheti a tisztább levegőt. A levegőminőségre vonatkozó uniós jogszabályok alkalmazása hozzájárult ahhoz, hogy 2005 óta egyharmadával csökkenjen a légszennyezéssel összefüggő korai elhalálozások száma, így több mint 150 000 ember életét sikerült megmenteni. A Bizottság kiemelt figyelmet fordít az európai erdők védelmére, mivel azok jelentős szénkészleteket tárolnak, szén-dioxidot távolítanak el a légkörből, valamint rendkívül fontosak a biológiai sokféleség és a kritikus ökoszisztéma-szolgáltatások biztosítása szempontjából. Amikor a tagállamok rendszerszeresen elmulasztották megakadályozni az erdei élőhelyeknek az illegális fakitermelés vagy a szabálytalan erdőgazdálkodási gyakorlatok miatt bekövetkező állagromlását, a Bizottság kötelezettségszegési eljárást indított, amelynek során műholdas felvételeket használt az erdei élőhelyek állagromlásának bizonyítására. Több kötelezettségszegési eljárás van folyamatban négy tagállammal szemben, és az egyik ilyen ügyben a Bíróság már ítéletet hozott. Az erdők védelmével kapcsolatos hasonló bírósági eljárásokban a Bizottság az EUMSZ 279. cikkére hivatkozott, és arra kérte a Bíróságot, hogy hozzon ideiglenes intézkedéseket erdőink helyrehozhatatlan károsodásának elkerülése érdekében. A Bíróság ezt követően arra kötelezte az érintett tagállamot, hogy az erdei élőhelyek védelme érdekében hagyjon fel az aktív erdőgazdálkodási műveletekkel és hagyja abba a több mint 100 éves holt lucfenyők eltávolítását vagy ellenkező esetben napi bírságot szab ki a végzésnek való megfelelésig. A Bizottság minden rendelkezésére álló eszközt felhasznál annak érdekében, hogy megvédje az európai vállalkozásokat a közbeszerzésekhez való hozzáférés akadályaival szemben. Ez magában foglalja a meglévő szabályok megfelelő érvényesítését annak érdekében, hogy ne kerüljön sor közvetlen odaítélésekkel való visszaélésekre és megszűnjenek az alvállalkozásba adásra vonatkozó korlátozások, ami elengedhetetlen ahhoz, hogy a kkv-k a határokon túl és nemzeti szinten is részt tudjanak venni a közbeszerzési eljárásokban. A szolgáltatások területén a Bizottság kötelezettségszegési eljárást indított tíz tagállam ellen, mivel azok korlátozásokat vezettek be különösen az építészek, mérnökök, könyvelők, adótanácsadók és ügyvédek által nyújtott egyes szolgáltatásokra, valamint az építőiparban nyújtott szolgáltatásokra vonatkozóan. Az említett korlátozások megnehezítették az ilyen vállalatok számára a határokon átnyúló működést és terjeszkedést. Ennek következtében a polgárok és a vállalkozások nem tudták kihasználni az uniós piacon elérhető legversenyképesebb és leginnovatívabb szolgáltatások előnyeit. A kötelezettségszegési eljárásokat követően a tagállamok módosították jogszabályaikat. Az európai fogyasztók nem szembesülhetnek akadályokkal vagy fennakadásokkal az árukhoz és szolgáltatásokhoz való határokon átnyúló online hozzáférés során, függetlenül a tartózkodási- vagy a lakóhelyüktől és az állampolgárságuktól. A Bizottság támogatta a tagállamokat a területi alapú tartalomkorlátozásról szóló rendelet alkalmazásában, amely védi a fogyasztóknak az e-kereskedelemmel foglalkozó honlapokhoz való hozzáférését az online vásárlók állampolgársága, lakóhelye vagy székhelye alapján történő megkülönböztetéssel szemben. A tagállamok azonban felelősségi körükben azt is kötelesek meghatározni, hogy ki és hogyan érvényesíti a szabályokat. Ezzel összefüggésben a Bizottság 2019-ben kilenc tagállam ellen indított kötelezettségszegési eljárást. 2021-ig mindegyik tagállam teljesítette kötelezettségeit, és valamennyi tagállamban kijelölték az illetékes hatóságokat. Ez elősegítette például egy meghatározó internetes keresőmotorral szemben az indokolatlan területi alapú tartalomkorlátozás miatt indítandó uniós szintű vizsgálat előkészítését. A jogállamiság megóvása, konkrétabban pedig az igazságszolgáltatás függetlenségének védelme és a független nemzeti bíróságok által biztosított hatékony bírói jogvédelem biztosítása érdekében a Bizottság eljárást indított egy tagállammal szemben, mivel olyan jogszabályt fogadott el, amely csökkentette a bírák nyugdíjkorhatárát, ami – a végrehajtó hatalomnak az érvényes megbízatások meghosszabbítására vonatkozó, teljes mértékben diszkrecionális jogkörével együttvéve – számos aktív szolgálatban lévő bíró nyugállományba kényszerítését eredményezte. A Bizottság az ügyet a Bíróság elé terjesztette, amely megerősítette az uniós jog megsértését. Ennek eredményeként a tagállam hatályon kívül helyezte a bírákra vonatkozó nyugdíjazási szabályait, és visszahelyezte hivatalukba a nyugállományba kényszerített bírákat. A háztartások hő- és melegvíz-fogyasztására vonatkozó, az energiahatékonysági irányelv szerinti fogyasztásmérési és számlázási szabályok végrehajtásának hiányára utaló panaszok beérkezését követően a Bizottság kötelezettségszegési eljárást indított egy tagállammal szemben. Mivel az irányelvet az érintett tagállamban nem ültették át, a Bizottság úgy határozott, hogy az ügyet a Bíróság elé terjeszti. A Bíróság ítéletének meghozatalát követően a tagállam elfogadta a szükséges jogszabályokat. A többlakásos épületekben élőknek jelenleg már joguk van arra, hogy egyedi hőfogyasztás- vagy használatimelegvíz-mérőket szereljenek fel, hogy figyelemmel kísérhessék egyéni energiafogyasztásukat, és lépéseket tehessenek a fogyasztás csökkentésére.

A Bizottság hivatalból, panasz nyomon követéseként vagy kéthavonta automatikusan indít kötelezettségszegési eljárást, utóbbi esetben a közléselmaradással kapcsolatos azon ügyekben, ahol a tagállamok maguk jelentik be, hogy a határidőre nem ültették át teljes körűen az uniós irányelveket. A Bizottság kiemelten kezelte, és kezeli most is az irányelvek nemzeti jogba való késedelmes átültetésével kapcsolatos ügyeket, mivel ezek a késedelmek meggátolják az elfogadott uniós szabályok előnyeinek érvényesülését. Az idő előrehaladtával egyre kevesebb olyan eset fordul elő, amikor a tagállamok nem tartják be az irányelvek átültetésére vonatkozó határidőt, ami a kötelezettségszegési eljárások számának általános csökkenéséhez vezetett .

Az elmúlt években az ügyek nagyobb hányada indult a Bizottság saját vizsgálatai alapján. Ezek a hivatalból indított kötelezettségszegési ügyek lehetővé tették a Bizottság számára, hogy továbbfejlessze a jogérvényesítéssel kapcsolatos stratégiai megközelítését, és a 2016. évi közleményben meghatározottak szerint a kiemelt ügyekkel foglalkozzon, beleértve az irányelvek helytelen átültetését is, valamint gyorsan és határozottan lépjen fel az EU alapvető szabadságait és értékeit sértő kötelezettségszegések esetén.

VII.GYORS ÉS HATÉKONY VÁLSÁGREAGÁLÁS

A válságok és a vészhelyzetek – például a Covid19-világjárvány és az Ukrajna elleni orosz agresszív háború – próbára tették a tagállamokat abból a szempontól, hogy képesek-e maradéktalanul tiszteletben tartani az EU négy alapvető szabadságát és az egységes piac működését. Nehéz körülmények között vonzó lehet, hogy az uniós jog helyes alkalmazásával szemben hazai szempontokat részesítsenek előnyben. Az uniós jog hatékony érvényesítése azonban továbbra is elengedhetetlen ahhoz, hogy a polgárok és a vállalkozások folyamatosan élvezhessék az uniós jog által nyújtott védelmet és jogbiztonságot, valamint hogy az alapvető árukat és szolgáltatásokat el lehessen juttatni oda, ahol azokra a legnagyobb szükség van.

A közelmúlt válságai megmutatták, hogy az EU-nak alkalmazkodnia kell a helyzethez, és képes is ezt megtenni. A Bizottság különféle lépéseket tett annak érdekében, hogy segítse a tagállamokat a változó körülményekhez való alkalmazkodásban; ezek új jogszabályok előterjesztésétől a szabályok módosításán át iránymutatásokig és pénzügyi támogatásig, az érintett hatóságok közötti koordinációig és a konkrét párbeszédekig terjedtek. A Bizottság szükség esetén kötelezettségszegési eljárásokat is alkalmazott. Ez az átfogó megközelítés elősegítette annak biztosítását, hogy az uniós jog válság idején továbbra is érvényesüljön. Ennek nyomán pedig széles körben az a meggyőződés alakult ki, hogy az EU együtt hatékonyabban tudott reagálni ezekre a válságokra, mint akkor, ha kizárólag nemzeti válaszlépések születtek volna.

Egyes uniós szabályok – például a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési záradéka vagy az átmeneti védelemről szóló irányelv alapján hozott intézkedések – már most is jelentős beépített rugalmassággal rendelkeznek, amit a válság során ki is használtak. A Bizottság ideiglenes kereteket fogadott el, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy a gazdaság támogatása érdekében éljenek az állami támogatási szabályok biztosította rugalmassággal. A Bizottság javaslatokat tett a vállalati közgyűlésekre vonatkozó szabályoktól való egyedi eltérések alkalmazására, valamint a határidők kiigazítására olyan területeken, mint az adóbevallás. Más esetekben az iránymutatások egyértelműbbé tették a meglévő szabályokat, például a zöld sávokra vonatkozó kezdeményezéssel kapcsolatos előírásokat, amelyek célja az áruk folyamatos áramlásának biztosítása az egységes piacon, valamint a kulcsfontosságú munkakörökben dolgozók szabad mozgásának lehetővé tétele a világjárvány idején, vagy pedig elősegítették az Ukrajnából menekülők okleveleinek elismerését. A konkrét intézkedések azt is bebizonyították a tagállamoknak, hogy a nemzeti megoldásoknak vannak egyértelmű alternatívái: az uniós digitális Covid-igazolvány megóvta a személyek szabad mozgását azáltal, hogy eszközt biztosított a nemzeti hatóságok számára ahhoz, hogy ellenőrizzék az EU-n belül mozgó valamennyi igazolványbirtokos státuszát. 2021 végéig a tagállamok több mint 1 milliárd igazolványt állítottak ki. Mindezek az intézkedések fenntartották az uniós jog integritását, egyúttal lehetővé tették az elengedhetetlen rugalmasságot.

Mindazonáltal előfordultak olyan esetek, amikor a tagállamok arra törekedtek, hogy felülbírálják az uniós szabályokat. Például a Covid19-világjárvány kezdetén egyes tagállamok egyoldalúan exportkorlátozásokat vezettek be a gyógyszerekre vagy személyi védőfelszerelésekre vonatkozóan, vagy lépéseket tettek annak érdekében, hogy előnyben részesítsék a belföldi gyártókat vagy szolgáltatókat olyan szektorokban, mint az élelmiszeripar és az utazási ágazat. A Bizottság továbbra is éberen figyelte az egységes piacot fenyegető veszélyeket, és a tagállamok által a világjárvány első hónapjaiban bevezetett számos protekcionista intézkedés viszonylag gyorsan hatályát veszítette. A Bizottság kötelezettségszegési eljárást is indított az Ukrajna elleni invázió nyomán napvilágot látott nemzeti protekcionista intézkedésekkel szemben, így a több gazdasági ágazatban, például a gabonafélék és az építőanyagok tekintetében bevezetett exporttilalmak, vagy a külföldi rendszámú járművekkel szemben alkalmazott diszkriminatív üzemanyag-árazás tekintetében.

Az Ukrajna elleni orosz inváziót követően a Bizottság intézkedéseket fogadott el az Ukrajna viszonylatában történő szállítás, tranzit és árucsere megkönnyítése érdekében, beleértve „az Ukrajna mezőgazdasági exportjának és az EU-val folytatott kétoldalú kereskedelmének a megkönnyítése érdekében az EU-Ukrajna szolidaritási folyosókra vonatkozó cselekvési tervet”, ezáltal enyhítve a válságnak az áruszállításra gyakorolt hatását. A Bizottság egy évre felfüggesztette az Európai Unióba irányuló teljes ukrán exportra vonatkozó behozatali vámokat. Lépéseket tett továbbá a jegyzékbe vett orosz és belarusz személyekkel és szervezetekkel szembeni szankciók végrehajtásának és érvényesítésének megerősítése érdekében. A Bizottság számos iránymutatást adott ki a szankciók értelmezéséről, amelyekben pontosításokkal szolgált a tagállamoknak az újonnan felmerülő kérdésekkel kapcsolatban, és folyamatos támogatást nyújtott a helyes érvényesítés biztosításához.

A Bizottság aktiválta az uniós jog szerinti szükséghelyzeti eszközöket az energiaválság hatásainak enyhítése érdekében. A Bizottság javaslata alapján a társjogalkotók szabályokat fogadtak el a gáztárolók feltöltésének biztosítására, hogy a 2022-es téli időszakban elegendő gáz álljon rendelkezésre, ami közvetlen hatással van a polgárokra és a vállalkozásokra. A Bizottság emellett gyorsan javaslatot tett a koordinált gázkereslet-csökkentési intézkedésekre, valamint a magas energiaárak kezelését célzó vészhelyzeti beavatkozásra vonatkozó új szabályokra. Ezek a vészhelyzeti beavatkozások a Bizottság arra irányuló munkájának újabb lépését jelentik, hogy az uniós jogi keret határozott és hatékony választ adjon a válsághelyzetekre.

A Bizottság emellett levonja a tanulságokat, és megvizsgálja, hogy milyen rugalmassági és koordinációs mechanizmusokat kell az uniós szabályokba beépíteni ahhoz, hogy válság esetén előre meghatározott jogi kereten belül lehessen fellépni. A Covid19-világjárvány nyomán szerzett tapasztalatok alapján a Bizottság közlekedési vészhelyzeti tervet fogadott el, amely eszköztárat nyújt bármely típusú közlekedési válság kezeléséhez, és mindenekelőtt biztosítja az uniós jogszabályok módosítását és érvényesítését annak érdekében, hogy megfelelően lehessen reagálni, amennyiben és amikor ilyen események következnek be. Hasonlóképpen, a Schengeni határellenőrzési kódex módosítására irányuló 2021. decemberi javaslatában a Bizottság a külső határokon jelentkező egészségügyi veszélyek kezelésére hivatott koordinációs mechanizmust, valamint egy olyan új schengeni védelmi mechanizmust vezetett be, amelynek célja, hogy közös választ lehessen adni a belső határokon a tagállamokat érintő fenyegető helyzetekben. Az európai egészségügyi unió keretében a Bizottság létrehozta továbbá az Egészségügyi Szükséghelyzet-felkészültségi és -reagálási Hatóságot (HERA), hogy Európát fokozottan képessé tegye a határokon átnyúló egészségügyi szükséghelyzetek megelőzésére és az azokra való gyors reagálásra, valamint hogy megerősítse a veszélyhelyzeti intézkedések végrehajtását. Emellett az egységes piaci szükséghelyzeti eszköz lehetővé teszi a válságokra való gyors reagálást az áruk és a személyek mozgásának fenntartása, valamint a létfontosságú árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosítása érdekében.

A változatos jogérvényesítési eszköztár alkalmazása válság idején A Covid19-világjárvány súlyos zavarokat okozott az utazási ágazatban, és több tagállam úgy vélte, hogy válaszlépésekre van szükség. Azok a nemzeti intézkedések, amelyek értelmében azok a személyek, akiknek az utazási csomagját törölték, csak utazási utalványokat vagy sokáig halasztott visszatérítéseket kaptak, nem voltak összhangban az utazók uniós jog szerinti visszatérítéshez való jogával. Első lépésként a Bizottság korán iránymutatást szolgáltatott az utasjogokra vonatkozó uniós jogszabályok alkalmazásáról, valamint ajánlást adott ki a törölt utazások visszatérítésének alternatívájaként felajánlott utalványokról, azt is kiemelve, hogy a tagállamok hogyan támogathatnák a fuvarozók pénzügyi likviditását. Emellett a légitársaságokkal folytatott párbeszédek kapcsán együttműködött a fogyasztóvédelmi együttműködés terén működő jogérvényesítési hatóságokkal. Ennek eredményeként 2022-ben 16 nagy európai légitársaság olyan válaszlépésekről állapodott meg, amelyek magukban foglalták 500 000 olyan utalvány pénzbeni kifizetését, amelyet a kártalanítás kötelező formájaként nyújtottak azon fogyasztók számára, akiknek a járatát a világjárvány során törölték. A Bizottság kötelezettségszegési eljárást indított azon tagállamokkal szemben is, amelyek az utasok jogairól szóló uniós rendeletet vagy az utazási csomagokról szóló irányelvet sértő szabályokat fogadtak el. Túlnyomó többségük gyorsan összhangba hozta gyakorlatát az uniós joggal, és csak egy ügyet kellett a Bíróság elé terjeszteni.

VIII.KÖVETKEZTETÉS

Az uniós jog érvényesítése a Bizottság egyik legfontosabb prioritása, és a jövőben is az marad. E közlemény bemutatta, hogy a Bizottság milyen széles körű és sokféle intézkedést hozott az uniós jog érvényre juttatás érdekében, mindig szem előtt tartva azt a végső célkitűzést, hogy lendületet adjunk a pozitív változásoknak, és gondoskodjunk arról, hogy a polgárok és a vállalkozások maradéktalanul részesülhessenek az uniós jog előnyeiből. A végrehajtás elmulasztásának vagy a helytelen végrehajtásnak számos oka lehet, és a Bizottság változatos eszköztárat dolgozott ki az erre való reagáláshoz.