[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.2.2007

SEC(2007) 139 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Magyarország 2006–2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Előzmények

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Magyarország első konvergenciaprogramját 2004 májusában nyújtották be. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2004. július 5-én véleményt fogalmazott meg a konvergenciaprogramról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

Az aktualizált program értékelésének előzményei

A Bizottság, miután megvizsgálta Magyarország 2006. december 1-jén benyújtott legfrissebb aktualizált konvergenciaprogramját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált konvergenciaprogramban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ága alapján megítélt helyzetét (a túlzott hiány esetén követendő eljárást)

3. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzete legfrissebb értékelését (a konvergenciaprogram előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

4. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Az elmúlt tíz évben meglehetősen erőteljes volt a magyar gazdasági növekedés, amelynek összetétele 2003-tól kezdve egyre inkább kiegyensúlyozottá vált. A foglalkoztatási és a munkaerő-piaci aktivitási ráták azonban uniós összehasonlításban a legalacsonyabbak között maradtak, az elmúlt években pedig az expanzív költségvetési politikával összefüggésben egyensúlyi zavarok jelentkeztek. Az igen magas és egyre növekvő költségvetési hiány az államadósság jelentős növekedését eredményezte; ezzel összefüggésben, valamint figyelembe véve az elöregedéssel kapcsolatos kiadások hosszú távon várható emelkedését, a magyar államháztartás fenntarthatósága magas kockázatnak van kitéve. Az emelkedő bérköltségek, különösen 2001 óta, hozzájárultak a foglalkoztatás stagnálásához. A munkavállalás ösztönzését szolgáló programok nem tudták megfelelő mértékben arra ösztönözni a munkavállalókat, hogy a munkaerőpiacon maradjanak, emellett az oktatási és képzési rendszer sem elégíti ki teljesen az új termelési struktúrák igényeit. Úgy tűnik, hogy az expanzív költségvetési politika a magánberuházásokat is kiszorította, továbbá hozzájárult a magas külgazdasági hiányhoz, és a nettó külső adósságállomány jelentős növekedéséhez vezetett. A közelmúltban ehhez hozzáadódott, hogy a háztartások felhalmozódó, fedezetlen devizahitel-állománya fokozottabb mértékben volt kitéve az árfolyamváltozásoknak.

Túlzott hiány esetén követendő eljárás Magyarország esetében

2004. július 5-én a Tanács a 104. cikk (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Magyarország túlzott hiánnyal rendelkezik. Ezzel egy időben a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése értelmében ajánlásokat tett Magyarországnak, amelyben előírta, hogy a túlzott hiányt a 2004. májusi konvergenciaprogramban felvázolt kiigazítási pályával összhangban 2008-ig meg kell szüntetni. 2005. január 18-án a Tanács a 104. cikk (8) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy néhány hiánycsökkentő intézkedés 2004-es és 2005-ös elfogadása ellenére Magyarország nem teljesítette a 2004. július 5-i ajánlásban foglaltakat, mivel a 2004-es és a 2005-ös hiány várhatóan nagymértékben túllépi a hiánycélt.

2005. március 8-án a Tanács egy új, 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlást adott ki, mivel Magyarország még nem tagja az euro-övezetnek, és ezért a túlzott hiány esetén követendő eljárás soron következő két lépése – a 104. cikk (9) bekezdése és a 104. cikk (11) bekezdése szerinti intézkedés – nem alkalmazható. A Tanács azt ajánlotta a magyar hatóságoknak, hogy „2005. július 8-ig további, eredményes –– amennyiben lehetséges, strukturális természetű –– intézkedéseket hozzanak az aktualizált konvergenciaprogramban a 2005. évre meghatározott, tervezett hiány elérésére”. Ezenkívül az adócsökkentések időpontját és végrehajtását a 2004. decemberben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramban szereplő hiánycélok elérésétől kell függővé tenni.

2005. november 8-án a Tanács a 104. cikk (8) bekezdése alapján másodszor is úgy határozott, hogy Magyarország nem teljesítette a 104. cikk(7) bekezdése szerinti új ajánlásban foglaltakat. Ennek megállapításánál a Tanács főként azt vette figyelembe, hogy a 2005-ös és a 2006-os hiánycélhoz képest nagymértékű eltérés várható, és hogy a 2006 elején bevezetett adócsökkentés ellentétes a Tanács 2005. márciusi ajánlásával.

2006. október 10-én a Tanács harmadszor tett Magyarországnak a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlást, amelyben egy évvel, 2009-ig meghosszabbította a túlzott hiány megszüntetésére kiszabott határidőt, ami célravezetőnek látszik, mivel így elérhető a strukturális hiány alapvető, három év alatt a GDP több mint 6,5 %-át kitevő korrekciója. A Tanács arra kérte Magyarországot, hogy hiteles és fenntartható módon csökkentse a hiányt, és a 2006. szeptemberi módosított aktualizált konvergenciaprogramban meghatározott többéves hiánycsökkentési pályával összhangban biztosítsa a bruttó adósságráta szigorúan csökkenő pályára állítását. Magyarországot emellett felkérték arra, hogy az államháztartás tartós javításának célját is szem előtt tartva fogadja el és gyors ütemben hajtsa végre a tervezett strukturális reformokat. Végül Magyarországot felkérték, hogy a költségvetési szabályok tökéletesítése, valamint az intézményi keret erősítése révén javítsa a költségvetési ellenőrzést. A Magyarország által ezen ajánlásokra válaszul hozandó eredményes intézkedések határideje 2007. április 10. E határidő leteltével a Bizottság értékelni fogja a magyar hatóságok által hozott intézkedéseket.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. október 10-én a Tanács véleményt fogadott el a 2005–2009 közötti időszakra vonatkozó, 2006. szeptemberi módosított konvergenciaprogramról, amely a 2005. decemberi program Tanács általi értékelésére válaszul készült. A Tanács véleménye szerint „a tervezett hiánycsökkentés a tervezett strukturális reformok következetes végrehajtásától, a költségvetési fegyelemnek a programidőszak kezdetétől való erősítésétől, valamint a magyar államháztartás intézményi szabályozásának megerősítésétől függ, amely szempontok tekintetében a Tanács a magyar hatóságokat a legnagyobb erőfeszítések megtételére szólítja fel.” A Tanács véleménye nem tartalmazott konkrét szakpolitikai ajánlásokat, mivel vele egy időben a Tanács kibocsátott egy, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti, Magyarországnak címzett ajánlást (lásd a fenti 2.2 szakaszt).

A Bizottság értékelése a nemzeti reformprogramról

Magyarország 2006. október 13-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról, módosított nemzeti reformprogramként. Magyarország módosított nemzeti reformprogramja megtartja a 2005-ös nemzeti reformprogramban szereplő kulcsfontosságú kihívásokat, azokat kiegészíti az energiával és a környezetvédelemmel kapcsolatos új prioritásokkal és kiemeli a tevékeny munkaerő-piaci politikát, valamint terveket vázol fel a fenntartható költségvetési pozíció rövid távú megvalósítására, amely középtávon jótékony hatással van a növekedésre és a munkahelyteremtésre.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés [2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Magyarország visszafogott eredményeket ért el a 2005-ös nemzeti reformprogram végrehajtásában. A kormánynak a komoly költségvetési csúszások miatt jelentősen módosítania kellett a költségvetés kiigazítási pályáját, amit költségvetési konszolidációs intézkedések elfogadása és végrehajtása követett. A foglalkoztatás és a mikrogazdaság területén is végrehajtottak reformokat. Ennek ellenére még mindig sok a tennivaló ezeken a területeken, és javítani kell a makrogazdaság stabilitását is.

A megállapított erősségeket és gyengeségeket értékelve Magyarországnak azt ajánlották, hogy hozzon intézkedéseket a következő területeken: az államháztartási hiány és az adósságráta hiteles csökkentése; a közigazgatás, az egészségügy, a nyugdíjrendszer és az oktatás reformja; tevékeny munkaerő-piaci politika és a munkavállalás egyéb formájú ösztönzése; esélyegyenlőség a magas színvonalú oktatáshoz való hozzáférésben, valamint az oktatási és képzési rendszerek alkalmazkodóképessége.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[3]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Magyarország 2006–2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

5. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Magyarország 2006–2010 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.

6. A program makrogazdasági forgatókönyve szerint a gazdaság 2007-ben és 2008-ban a költségvetési konszolidációs intézkedések eredményeként lassulni fog, a növekedés üteme 2009-ben fog visszaállni a konszolidáció előtti szintre. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében a forgatókönyv a 2008-ig tartó időszak tekintetében megalapozottnak, talán kissé óvatosnak is tűnik, a későbbi évek tekintetében pedig inkább optimistának. A program előrejelzése szerint az infláció 2007-ben meglódul, azután gyors ütemben csökken, a programidőszak egészére előre jelzett inflációs pálya azonban egy kissé optimista.

7. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 10,1 %-a lesz, összhangban a 2006. szeptemberi aktualizált program[6] módosított céljával, és szemben a 2005. decemberi aktualizált konvergenciaprogramban foglalt, a GDP 6,1 %-ának megfelelő céllal. Az eredeti hiánycéltól való eltérés csaknem teljes egészében a kiadási oldalon zajlott le (a GDP mintegy 5 %-a), főként a központi költségvetési szervek működési költségei, a nyugdíj- és egészségügyi kiadások, valamint a helyi önkormányzatok beruházásai következtében. Az eltérés az autópálya-beruházások államháztartási körben való szerepeltetését is tükrözi (a GDP 1,1 %-ának megfelelő mértékben). A 2006 nyarán elfogadott, a GDP 1,5 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítási csomag bevételnövelő intézkedéseket tartalmaz, kiegészítve néhány azonnali kiadáscsökkentő lépéssel az egészségügy, a gázártámogatás és a közigazgatás területén. Ezek az intézkedések (kivéve a GDP 0,3 %-ának megfelelő általános tartalék visszavonását) várhatóan 2007-ben és az azt követő években is jelentősen éreztetik hatásukat.

8. Az aktualizált program fő célja a túlzott hiány 2009-ig történő megszüntetése (a 2006-ban a GDP 10,1 %-át kitevő hiánynak 2009-ig a GDP 3,2 %-ára csökkentése[7]), összhangban a 2006. szeptemberi aktualizált programmal, nagyjából hasonló makrogazdasági forgatókönyv mellett, 2010-ben további csökkentést előirányozva. Az elsődleges egyenleg javulása ugyanilyen nagyságrendű. A tervezett kiigazítás a programidőszak elejére összpontosít, a hiánycsökkentés közel fele 2007-ben megvalósul. A programidőszakra tervezett nominális kiigazítást a bevétel/GDP arány közel 1 százalékpontos növelésével és a kiadás/GDP arány 6,5 százalékpontos csökkentésével kell elérni. Az adóteher 2007-es, GDP-arányosan 1,6 százalékpontos kezdeti emelését fokozatosan felváltják a kiadási oldali intézkedések. A 2006 nyara óta elfogadott, kiadást csökkentő és a költségvetést befagyasztó intézkedéseken felül a hatóságok megkezdték a költségvetési felügyelet szigorítását és az államháztartás intézményi kereteinek fejlesztését. A program részletezi a strukturális reformok átfogó ütemtervét, amelynek célja a hiánycélok elérése, főként a program későbbi évei tekintetében.

9. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a 2006-ban a GDP 9,75 %-ának megfelelő hiányról a tervek szerint a programidőszak végén 3 %-os hiányra javul. A program középtávú költségvetési célkitűzésként a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányt határoz meg, amely a program szerint a programidőszakban nem valósul meg. A korábbi aktualizált programhoz képest, amely a középtávú célkitűzésre a GDP 0,5 és 1 %-a közé eső strukturális hiányt határozott meg, ez a program valamelyest ambiciózusabb. A középtávú célkitűzés megfelelően tükrözi az adósságrátát és az átlagos potenciális kibocsátás hosszú távú növekedését. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő strukturális hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben.

10. A költségvetés teljesítménye – főként 2008 után – a programban előre jelzettnél rosszabbul alakulhat. A hiánycsökkentési pálya makrogazdasági kilátásokból eredő kockázatai 2008-ig nagyjából kiegyensúlyozottak, de az azt követő években az előre jelzettnél alacsonyabb GDP-növekedés magasabb hiányhoz vezethet. Noha a rövid távú kiadáscsökkentés és a költségvetés átmeneti befagyasztása a terveknek megfelelően a 2007-es költségvetés részét képezi, a kiadáscsökkentés eredményes végrehajtása még mindig valamelyest bizonytalan (a 2004–2006 közötti hasonló próbálkozások szerény eredményére is tekintettel). Meg kell még vizsgálni, hogy az új költségvetési szabályok és a többéves költségvetési keret felé tett kezdeti lépések eredményesek-e a túlköltekezési tendencia megfordításában. A kormány számos intézkedést hozott a közigazgatás, az egészségügy, a nyugdíjrendszer, az ártámogatások és az oktatás reformja érdekében. Ezeknek az intézkedéseknek köszönhetően előfordulhat, hogy a költségvetés jobban közelíti majd a 2007-es és a 2008-as hiánycélt, mint azt a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése várta. Még mindig hátravan azonban azoknak a további strukturális reformoknak a teljes körű meghatározása és végrehajtása, amelyek a 2008 végén hatályukat vesztő kiadáscsökkentő intézkedések pótlásához szükségesek. A programidőszak későbbi éveiben – a választási ciklus miatt – felmerül a költségvetési szigor lazításának kockázata, amint az a múltban is előfordult. Végül pedig, amennyiben a tömegközlekedési vállalatok szerkezetátalakítási tervei nem járnak a kívánt eredménnyel, a hiányt átmenetileg növelhetik e vállalatok felhalmozódó veszteségei.

11. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal nagyjából alkalmasnak tűnik arra, hogy 2009-ig a Tanács ajánlásának megfelelően megszüntessék a túlzott hiányt, feltéve hogy teljes körűen megvalósítják a költségvetési stratégiát. Ez konkrétabban a 2007-es költségvetésben és az új programban bejelentett intézkedések teljes körű végrehajtását, valamint a bejelentett további strukturális reformok továbbrészletezését és kellő időben való elfogadását jelenti. 2010-ben, a túlzott hiány terveknek megfelelő korrekcióját követően, fokozni kell a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás program szerinti ütemét. Ezzel egyúttal megkezdődhetne annak a még nem létező biztonsági tartaléknak a kiépítése, amely megfelelő védelmet nyújt a GDP 3 %-ában meghatározott hiányküszöb átlépésével szemben.

12. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban elérte a GDP 67,5 %-át, azaz meghaladta a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaértéket. A program előrejelzése szerint az adósságráta 2008-ban 71,25 %-ra nő, azután pedig újra csökkenni fog és 2010-ben 67,5 %-ra tér vissza. A költségvetési célok fent említett kockázataira tekintettel az adósságráta 2006-ban valószínűleg a program előrejelzésénél kedvezőtlenebbül alakul. E kockázatértékelés alapján az adósságráta a programidőszak végéig nem csökken elegendő mértékben a referenciaérték irányába.

13. Az elöregedő népesség költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatásai Magyarországon jóval meghaladják az EU átlagát, főként a GDP-arányos nyugdíjkiadások hosszú távon jelentős növekedése miatt. Noha az első fontos lépéseket már megtették, az elöregedéssel kapcsolatos kiadások jelentős növekedésének megállítása céljából a programban tervezett további reformintézkedések teljes körű végrehajtása hozzájárulhat az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok csökkentéséhez. Fontos megemlíteni, hogy a kiinduló gyenge költségvetési egyenleg – amely 2005-höz képest jelentősen romlott – még a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül is kockázatot jelent az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve. Ehhez társul, hogy a bruttó adósság jelenlegi szintje meghaladja a Szerződésben foglalt referenciaértéket. A tervek szerinti további államháztartási konszolidáció ezért hozzájárulhatna az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok csökkentéséhez. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Magyarország magas kockázattal szembesül.

14. A konvergenciaprogram az általános középtávú stratégia szempontjából minőségileg értékeli a 2006. októberi módosított magyar nemzeti reformprogram általános hatását. A program emellett ad némi tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései azonban nem veszik kifejezetten figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések valamennyi államháztartási hatását. A konvergenciaprogramnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. A strukturális reform tervei és a konvergenciaprogramban felvázolt, nemrégiben elfogadott intézkedések teljes összhangban vannak a nemzeti reformprogramban előterjesztett reformokkal, azaz a közigazgatás, az egészségügy, a nyugdíjrendszer és az oktatás, valamint a különböző támogatási rendszerek területének reformlépéseivel.

15. A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

16. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[8].

Általános következtetésként megállapítható, hogy a program az időszak elejére összpontosító kiigazítás révén csökkenteni kívánja az elmúlt évek magas hiányát, és nagyjából összhangban van a túlzott hiány 2009-ig, a Tanács által megszabott határidőig történő megszüntetésével. 2006 nyara óta több bevételnövelő és kiadáscsökkentő intézkedést hoztak, és megtették a kezdeti lépéseket a közigazgatás, az egészségügy, a nyugdíjrendszer és az oktatás reformját illetően. A hiányra és az adósságra vonatkozó célok elérésének azonban vannak kockázatai, különösen 2008 után.

A fenti értékelés alapján és a 2006. október 10-i, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlás fényében is Magyarországot felkérik, hogy:

i. Következetesen hajtsa végre a 2007-es költségvetést, és hozzon megfelelő intézkedéseket a túlzott hiány 2009-ig történő megszüntetésére, szükség esetén további intézkedések révén; valamint biztosítsa, hogy az adósság/GDP-arány lehetőleg még 2009 előtt szigorúan csökkenő pályára álljon;

ii A 2007-es költségvetésben megtett első lépésekre építve, a költségvetési szabályok tökéletesítése és az államháztartás intézményi kereteinek erősítése révén javítsa a költségvetési ellenőrzést;

iii. A közigazgatás és az egészségügy bejelentett karcsúsításának, valamint az oktatási rendszer tervezett reformjának elfogadásával és gyors végrehajtásával tartósan fogja vissza a kiadásokat;

iv. Az adósságszintre és a nyugdíjkiadások emelkedésére tekintettel, a középtávú célkitűzés megvalósítása felé tett megfelelő előrehaladás, valamint a bejelentetteknek megfelelően további nyugdíjreform-intézkedések révén javítson az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságán.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reál-GDP (%-os változás) | KP 2006. december | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |

BIZ 2006. november | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | nincs adat |

KP 2005. december | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | nincs adat | nincs adat |

HICP-infláció (%) | KP 2006. december | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |

BIZ 2006. november | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | nincs adat |

KP 2005. december | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | nincs adat | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2006. december1 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |

BIZ 2006. november5 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember1 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | nincs adat |

KP 2005. december1 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | nincs adat | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. december | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |

BIZ 2006. november | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | nincs adat |

KP 2005. december6 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | nincs adat | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. december | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |

BIZ 2006. november | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | nincs adat |

KP 2005. december6 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | nincs adat | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. december1 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |

BIZ 2006. november | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember1 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | nincs adat |

KP 2005. december | n,a, | n,a, | n,a, | n,a, | nincs adat | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | KP 2006. december3 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |

BIZ 2006. november4 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | nincs adat |

KP 2005. december | n,a, | n,a, | n,a, | n,a, | nincs adat | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2006. december | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |

BIZ 2006. november | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | nincs adat | nincs adat |

KP 2006. szeptember | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | nincs adat |

KP 2005. december6 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | nincs adat | nincs adat |

Megjegyzések: |

1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. |

2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). |

3Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a program szerint (a GDP 0,7 %-a 2006-ban, 1,0 %-a 2007-ben és 0,1 %-a 2008-ban; valamennyi hiánynövelő). |

4Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint (a GDP 0,4 %-a 2005-ben, hiánycsökkentő; a GDP 0,3%-a 2006-ban; a GDP 0,9 %-a 2007-ben, 0,3 %-a 2008-ban; valamennyi hiánynövelő). |

5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 3,7 %-os, 3,6 %-os, 3,4 %-os és 3,2 %-os becsült potenciális növekedés alapján. 6Az összehasonlíthatóság érdekében a 2005-ös konvergenciaprogram költségvetési adatait kiigazították a nyugdíjreform költségeivel. |

Forrás: |

Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006) 816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] A 2005. decemberi aktualizált konvergenciaprogramról alkotott véleményében a Tanács úgy ítélte meg, hogy a GDP 7,5 %-ának megfelelő tervezett kiadáscsökkentést nem támasztották alá konkrét intézkedésekkel. A Tanács ezért felkérte Magyarországot, hogy legkésőbb 2006. szeptember 1-ig nyújtsa be aktualizált konvergenciaprogramjának módosítását, amely ismerteti az ország középtávú kiigazítási pályájával teljes mértékben konzisztens konkrét és strukturális intézkedéseket. Magyarország e kérésnek megfelelően 2006. szeptember 1-jén benyújtotta a módosított konvergenciaprogramot a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[7] A GDP 3,2 %-ának megfelelő 2009-es hiánycél még mindig meghaladja a Szerződésben meghatározott 3 %-os küszöbértéket. A programban feltételezik, hogy a Tanács és a Bizottság figyelembe veszi a nyugdíjreformból eredő éves költségvetési terhek 20 %-át (abban az évben várhatóan a GDP 0,3 %-át), amikor a Magyarországgal szembeni, túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetéséről határoz (összhangban a módosított 1467/97/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (7) bekezdésével, amely megállapítja, hogy amennyiben az államháztartási hiány „ jelentős mértékben és folyamatosan csökkent, és elért egy, a referenciaértékhez közeli szintet ”, a Tanácsnak és a Bizottságnak lineáris degresszív alapon, ötéves átmeneti időtartamra figyelembe kell venni a tőkefedezeti pillért tartalmazó nyugdíjreform nettó költségét, a magatartási kódex végrehajtási rendelkezéseire is tekintettel).

[8] Hiányzik az államháztartási kiadások feladatkörök szerinti bontása, nincsenek adatok a ledolgozott órák számáról, a költségvetés pénzügyi eszközeiről és adósságállományáról; hiányoznak továbbá az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos egyes adatok.