P6_TA(2006)0108

A jogi szakmák és a jogrendszerek mûködéséhez fûzõdõ általános érdek

Az Európai Parlament állásfoglalása a jogi szakmákról és a jogrendszerek mûködéséhez fûzõdõ általános érdekrõl

Az Európai Parlament,

- tekintettel a jogászok szerepérõl szóló, 1990. szeptember 7-i ENSZ alapelvekre,

- tekintettel az Európa Tanácsnak az ügyvédi hivatás gyakorlásának szabadságáról szóló Rec(2000)21 számú, 2000. október 25-i ajánlására,

- tekintettel a Közösségen belül a közjegyzõi szakmáról szóló, 1994. január 18-i állásfoglalására [1],

- tekintettel a bizonyos szellemi szabadfoglalkozásúak, különösen az ügyvédek esetében alkalmazott díjszabásról és kötelező díjtételekről, valamint a szellemi szabadfoglalkozásúak modern társadalomban betöltött különleges szerepéről és helyzetéről szóló, 2001. április 5-i állásfoglalására [2],

- tekintettel a szellemi szabadfoglalkozásúakra vonatkozó piaci és versenyszabályokról szóló, 2003. december 16-i állásfoglalására [3],

- tekintettel az ügyvédi szolgáltatásnyújtás szabadsága tényleges gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1977. március 22-i 77/249/EGK tanácsi irányelvre [4],

- tekintettel az ügyvédi hivatásnak a képesítés megszerzése országától eltérő tagállamokban történő folyamatos gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1998. február 16-i 98/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [5],

- tekintettel a határon átnyúló vonatkozású jogviták esetén az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés megkönnyítése érdekében az ilyen ügyekben alkalmazandó költségmentességre vonatkozó közös minimumszabályok megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/8/EK irányelvre [6],

- tekintettel a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [7],

- tekintettel a belső piaci szolgáltatásokról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslatról szóló, 2006. február 16-i álláspontjára [8],

- tekintettel a Bizottság "Szakmai szolgáltatások - további reformlehetőségek" című 2005. szeptember 5-i közleményére (COM(2005)0405),

- tekintettel az Európai Bíróság közösségi versenyjogi és a szolgáltatások szabadságára vonatkozó joggyakorlatára, kifejezett hivatkozással a minimális jogi díjak nemzeti szabályaira;

- tekintettel eljárási szabályzata 108. cikkének (5) bekezdésére,

A. mivel az Európai Közösségek Bírósága elismerte, hogy:

- a függetlenség, az összeférhetetlenség hiánya és a szakmai titoktartás, illetve a bizalmas adatkezelés a jogi szakma alapvető értékei, melyek közérdekű ismérvek;

- a jogi szakma megfelelő gyakorlásához szükség van az alapvető értékeket védő szabályozásra az attól elválaszthatatlan, versenyt korlátozó esetleges hatások ellenére;

- a szolgáltatások szabadsága elvének célja a jogi szakmák alkalmazásában a nemzeti piacok megnyitásának előmozdítása, teljes mértékben lehetővé téve a szolgáltatók és ügyfeleik számára a Közösség belső piacának előnyeit;

B. mivel a jogi szakmák bármely reformja a versenyjogon túlmutató következményekkel jár, melyek kihatnak a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülése területére, tágabb értelemben pedig a jogállamiság védelmére az Európai Unióban;

C. mivel az ügyvédek szerepéről szóló, 1990. szeptember 7-i ENSZ-alapelvek szerint:

- az ügyvédek önkormányzattal rendelkező szakmai szervezeteket alapíthatnak érdekképviseletük ellátására, folyamatos tanulásuk és képzésük előmozdítására, valamint szakmai feddhetetlenségük védelmére; a szakmai szervezetek irányító testületét a tagok választják, és külső beavatkozástól mentesen látja el feladatait;

- az ügyvédek szakmai szervezetei kulcsszerepet játszanak a szakmai színvonal és etika fenntartásában, tagjaik büntetőeljárástól, valamint jogtalan korlátozásoktól és jogsértésektől való védelmében, a jogi szolgáltatások minden rászoruló számára történő biztosításában, valamint a kormányzati és egyéb intézményekkel való együttműködésben az igazságosság és a közérdek céljainak előmozdításáért;

- az ügyvédekkel szemben kezdeményezett fegyelmi eljárásokat a szakma által felállított pártatlan fegyelmi bizottság, vagy független, jogszabályban rögzített hatóság vagy bíróság előtt kell lefolytatni, független bírói jogorvoslat mellett,

D. mivel az emberi jogok és alapvető szabadságjogok - legyenek gazdasági, társadalmi, kulturális, polgári vagy politikai jogok - mindenkit megillető megfelelő védelmének alapfeltétele, hogy mindenki ténylegesen hozzáférhessen a jogi szolgáltatásokhoz, és e szolgáltatásokat egy független jogi szakma nyújtsa;

E. mivel a jogi szakmáknak a függetlenség fenntartására, az összeférhetetlenség elkerülésére és az ügyfelekkel kapcsolatos titoktartás tiszteletben tartására vonatkozó kötelességeit különösen veszélyezteti, ha engedélyezik számukra, hogy szakmájukat olyan szervezetben gyakorolják, amelyben a szervezet ügyei feletti ellenőrzést a jogi szakmán kívüliek tőkebefektetésen keresztül vagy más módon gyakorolhatják, illetve - több szakmát átfogó társaság esetén - megoszthatják ilyen szakmai kötelességek által nem kötött szakemberekkel;

F. mivel a jogi szakemberek közötti szabályozatlan árverseny, amely a szolgáltatás minőségének csökkenéséhez vezet, a fogyasztók számára hátrányos;

G. mivel a jogi szolgáltatások piacát az ügyvédek és a fogyasztók - beleértve a kis- és középvállalkozásokat is - tájékozottsága közötti aszimmetria jellemzi, ez utóbbiak ugyanis nem rendelkeznek a számukra nyújtott szolgáltatások minőségének felméréséhez szükséges kritériumokkal;

H. mivel az etikus magatartás, a titoktartás az ügyfelekkel kapcsolatban és a magas szintű szakmai ismeretek fontossága szükségessé teszi olyan belső szabályozó rendszerek megszervezését, mint amelyeket ma a jogi szakmai testületek és rendek működtetnek;

I. mivel a közjegyzőket a tagállamok nevezik ki mint állami tisztviselőket, akiknek feladatai közé tartozik bizonyító erejű és azonnali hatállyal végrehajtható hivatalos dokumentumok kiállítása;

J. mivel a közjegyzők az állam megbízásából kiterjedt vizsgálati és ellenőrző munkát folytatnak a nem bírósági jogvédelemhez kapcsolódó ügyekben, különösen a - bizonyos esetekben közösségi jog hatályába tartozó - társasági joghoz kapcsolódóan, és e munka részeként alávetik magukat a szóban forgó tagállam fegyelmi ellenőrzésének, amely a bírákéhoz és köztisztviselőkéhez hasonló;

K. mivel az államhatalom részleges átruházása a közjegyzői hivatás gyakorlásától elválaszthatatlan eredeti elem, és mivel azt ténylegesen rendszeresen gyakorolják, és az a közjegyző tevékenységeinek jelentős részét képezi;

1. teljes mértékben elismeri, hogy a jogi szakmák döntő szerepet játszanak a demokratikus társadalomban az alapvető jogok tiszteletben tartása, a jogállam és a jogbiztonság garantálásában, akkor is, ha ügyfeleiket bíróság előtt képviselik vagy védik, és akkor is, ha jogi tanácsot adnak nekik;

2. megerősíti az 1994. január 18-i és a 2001. április 5-i állásfoglalásaiban és a 2003. december 16-i álláspontjában megfogalmazott álláspontját;

3. megállapítja a jogi szakmák gyakorlásához megkívánt magas képesítés szükségességét, a jogi szakmákra jellemző képesítéseknek az európai polgárok érdekében történő védelmének szükségességét, valamint azt, hogy a jogi szakmák képviselői és az ügyfelek között egyedi, bizalmon alapuló kapcsolat kialakítására van szükség;

4. megerősíti a jogi szakmákat gyakorlók függetlenségének, szakértelmének, feddhetetlenségének és felelősségének biztosításához szükséges szabályok fontosságát, szolgáltatásaik minőségének az ügyfelek és általában a társadalom javára történő garantálása, valamint a közérdek megóvása érdekében;

5. üdvözli a Bizottság felismerését, hogy a reformok nemzeti szinten hajthatók végre a legjobban, és a tagállamok hatóságai, nevezetesen a jogalkotó szervek a legalkalmasabbak arra, hogy a jogi szakmákra alkalmazandó szabályokat meghatározzák;

6. rámutat, hogy a Bíróság mérlegelési mozgásteret engedélyezett a nemzeti jogalkotóknak és a szakmai szervezeteknek és testületeknek annak meghatározásában, mi elengedhetetlen és mi szükséges a jogi szakmáknak az adott tagállamban történő megfelelő gyakorlása védelméhez;

7. megjegyzi, hogy egy adott szakmai testület minden egyes tevékenységtípusát külön kell szemlélni annak érdekében, hogy a versenyre vonatkozó szabályokat csak akkor alkalmazzák a szakmai szervezetre, ha az kizárólag tagjai érdekében lép fel, akkor azonban ne, ha a köz érdekében cselekszik;

8. emlékezteti a Bizottságot, hogy a jogi szolgáltatásokra vonatkozó szabályok célja az általános társadalmi érdekek védelme, a védelemhez és az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés joga és a jogbiztonság garantálása, és ezen okok miatt az nem szabható az ügyfél műveltségi fokához;

9. arra bátorítja a jogi szakma szakmai testületeit, szervezeteit és egyesületeit, hogy európai szinten alakítsanak ki magatartási kódexeket - beleértve a szervezeti ügyekre, a képesítésekre, a szakmai etikára, a felügyeletre, a felelősségre és a kommunikációra vonatkozó szabályokat - annak érdekében, hogy a jogi szolgáltatások végső fogyasztóinak megadják a feddhetetlenséggel és a tapasztalattal kapcsolatban szükséges garanciákat, és a biztosítsák a megfelelően működő igazságszolgáltatást;

10. felkéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe a jogi szakmák által a jogállamiságon alapuló társadalomban betöltött sajátos szerepet, és készítsen mélyreható elemzést arról, hogyan működnek a jogi szolgáltatások piacai akkor, amikor a Bizottság "a kevesebb szabályozás a jobb szabályozás" elvét hirdeti;

11. felkéri a Bizottságot, hogy a versenyjogi szabályokat megfelelő esetben a Bíróság döntéseinek megfelelően alkalmazza;

12. úgy ítéli meg, hogy az EU versenyre vonatkozó elveit meghaladó közérdek azon tagállamok jogrendszerében található, amelyekben a vonatkozó szabályokat elfogadják, illetve ahol azok hatásukat kifejtik, és hogy nem létezik az EU-s közérdeket vizsgáló teszt, akárhogy is határozzák azt meg;

13. felkéri a Bizottságot, hogy ne alkalmazza az EU versenyjogát az EU alkotmányos keretei értelmében a tagállamok joghatósága alá tartozó ügyekre, például az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésre, amely többek között magában foglalja a bíróság által a jogászok díjazásának kifizetésére alkalmazott díjszabási ügyeket;

14. hangsúlyozza, hogy a 77/249/EGK, a 98/5/EK és a 2005/36/EK irányelv elméletileg eredményesen eltávolította a jogi szakemberek letelepedési szabadsága és az általuk nyújtott szolgáltatás szabadsága előtt álló korábbi akadályokat; megjegyzi ugyanakkor, hogy a felülvizsgálatra két év múlva kerül sor, és érdeklődéssel várja e részletes értékelés eredményét;

15. úgy véli, hogy az ügyvédek és más jogi szakmák díjszabása és más kötelező díjtételei nem sértik a Szerződés 10. és 18. cikkét - még a bíróságon kívüli szolgáltatások esetében sem -, feltéve, hogy elfogadásukat jogos közérdekre való törekvés indokolja, és hogy a tagállamok aktívan felügyelik a magánszolgáltatók döntéshozatali eljárásban való részvételét;

16. úgy ítéli meg, hogy a Szerződés 49. cikke és a 2005/36/EK és a 77/249/EGK irányelv a célország elvének alkalmazását írja elő az ügyvédek és más jogi szakemberek díjszabásának és kötelező díjtételeinek meghatározására;

17. úgy ítéli meg, hogy a Szerződés 45. cikkét teljes mértékben alkalmazni kell a közjegyzői hivatásra mint olyanra;

18. felhívja a Bizottságot, hogy a jogi szakmák tagállamokban történő gyakorlására vonatkozó szabályok elemzésekor gondosan mérlegelje az ebben az állásfoglalásban megfogalmazott elveket és ellenvetéseket;

19. bátorítja a szakmai szervezeteket, hogy folytassák a jogsegély területén folytatott tevékenységeik fejlesztését annak érdekében, hogy mindenkinek biztosítsák a jogi tanácshoz és a jogi képviselethez való jogot;

20. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Bizottságnak.

[1] HL C 44., 1994.2.14., 36. o.

[2] HL C 21. E, 2002.1.24., 364. o.

[3] HL C 91. E, 2004.4.15., 126. o.

[4] HL L 78., 1977.3.26., 17. o.

[5] HL L 77., 1998.3.14., 36. o.

[6] HL L 26. 2003.1.31., 41. o.

[7] HL L 255., 2005.9.30., 22. o.

[8] Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0061.

--------------------------------------------------