GLOSSZÁRIUM

Célkitűzés : a "beavatkozás" által elérni kívánt eredménytermékek, eredmények és hatások meghatározása.

CMEF : közös monitoring- és értékelési keretszabályozás.

Diverzifikációs intézkedések : három, a vidéki gazdaság diverzifikációját célzó vidékfejlesztési intézkedés: "nem mezőgazdasági tevékenységekre történő diverzifikálás", "mikrovállalkozások létrehozásának és fejlesztésének támogatása", valamint "turisztikai tevékenységek ösztönzése".

Eredmények : A "beavatkozás" következtében felmerülő közvetlen hatások vagy változások.

Eredményesség : a meghatározott célok elérése.

Eredménytermék : egy "beavatkozásra" elkülönített erőforrások felhasználásával létrehozott produktum.

Értékelés : bizonyítékok időszakos gyűjtése és elemzése a beavatkozások eredményességére és hatékonyságára vonatkozó következtetések kialakításához. Ennek során a szakpolitika relevanciája, következetessége és európai szintű hozzáadott értéke is figyelembe vehető.

Gondos pénzgazdálkodás : Az uniós költségvetésnek a gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elveivel összhangban történő irányítása.

Hatások : hosszabb távú társadalmi-gazdasági és környezeti hatások.

Hatékonyság : az eredményesség és a költségek közötti legkedvezőbb viszony elérése.

Intézkedés : egy szakpolitika gyakorlatba ültetését szolgáló támogatási rendszer. Az intézkedés határozza meg, hogy a "műveletek" milyen szabályok mellett finanszírozhatók.

Irányító hatóság : egy tagállam által a vidékfejlesztési program irányítására kijelölt nemzeti vagy regionális szerv.

(Köz-) beavatkozás : egy közhatóság által végrehajtott vagy finanszírozott fellépés, mint pl. "művelet", "intézkedés", program vagy projekt.

Közösségi stratégiai iránymutatások : az Európai Unió vidékfejlesztési prioritásait meghatározó tanácsi határozat.

Megosztott irányítás : Az uniós költségvetés végrehajtásának olyan módozata, amikor a Bizottság a végrehajtási feladatokat a tagállamokra bízza, de a végső felelősséget továbbra is viseli.

Monitoring : Az erőforrások, eredménytermékek és a "beavatkozások" eredményeinek rendszeres vizsgálata, azaz nyomon követése.

Mutató : egy célt képviselő mérhető érték, ami hasznos információkat ad arról, hogy az adott célt milyen mértékben érték el.

Művelet : egy "intézkedés" keretében finanszírozott projekt, szerződés vagy más fellépés.

"Talált pénz hatás" : olyan helyzet, amikor a támogatott művelet a támogatás nélkül is részben vagy egészében megvalósult volna.

Tengely : a 2007–2013-as programozási időszakban a vidékfejlesztés három, összefüggő intézkedéscsomagot alkotó tematikus tengely és egy a Leader-megközelítésnek szentelt horizontális tengely mentén valósul meg (Leader tengely).

Vidékfejlesztési program (RDP) : az uniós vidékfejlesztési politika megtervezését és gyakorlatba ültetését szolgáló, a tagállam által elkészített és a Bizottság által jóváhagyott dokumentum. A vidékfejlesztési programot regionális vagy országos szinten készíthetik el, majd azt a Bizottság hagyja jóvá.

ÖSSZEFOGLALÓ

I. A 2007–2013-as programozási időszakban az Unió közel 100 milliárd eurót irányzott elő vidékfejlesztési célkitűzéseinek megvalósítására. Az ellenőrzés során a Számvevőszék megvizsgálta, hogy a Bizottság és a tagállamok tudják-e bizonyítani, hogy a vidékfejlesztési politikára előirányzott uniós költségvetést megfelelően költik el. Ennek kulcsfontosságú eleme egy monitoring- és értékelési rendszer.

II. A monitoring- és értékelési rendszer ad információt arról, hogy a kiadások eredményesnek és hatékonynak minősülnek-e. Ezek az információk az elszámoltathatósághoz szükségesek, vagyis ahhoz, hogy az Európai Parlamentet és a Tanácsot, valamint a közvéleményt tájékoztatni lehessen az uniós költségvetésből elért eredményekről, bemutatva a közpénzek megfelelő, a gondos pénzgazdálkodás elvének megfelelően történő, eredményes és hatékony felhasználását. A monitoring és az értékelés teszi lehetővé a hiányosságok azonosítását és a módosításokat mind a hétéves programozási időszak alatt, mind a jövőbeni szakpolitika, jogszabályok és kiadási programok kialakítása során.

III. Korábbi jelentéseiben a Számvevőszék többször felhívta a figyelmet a vidékfejlesztési kiadásokkal kapcsolatos monitoring- és értékelési információk rendelkezésre állása és minősége terén fennálló súlyos hiányosságokra. Jelentésünk összegzi és továbbgondolja ezeket a korábbi megállapításokat.

IV. A Számvevőszék megállapítása szerint a Bizottság és a tagállamok nem mutatták be megfelelően, hogy mit értek el a vidékfejlesztési politika célkitűzéseinek tekintetében, és nem áll rendelkezésre bizonyosság arra nézve, hogy az uniós költségvetést megfelelően költötték el.

V. A Számvevőszék a következő konkrét megállapításokat tette:

a) A vidékfejlesztési kiadásokra vonatkozóan meghatározott célkitűzések nem voltak eléggé egyértelműek.

b) Nem állt rendelkezésre elegendő információ az elért eredményekről, és a velük kapcsolatos jelentések nem mutatták be, hogy a meghatározott célkitűzéseket milyen mértékben teljesítették, továbbá hogy az uniós költségvetés felhasználása eredményesen és hatékonyan történt.

c) A rendelkezésre álló monitoring- és értékelési információkat nem használták fel megfelelően a vidékfejlesztési kiadások eredményességének és hatékonyságának javítására.

VI. A monitoringon és értékelésen a jelenlegi programozási időszak hátralévő részében lehet és kell javítani, hiszen az utolsó kifizetések még 2015-ben esedékesek. A következő, 2014–2020-as programozási időszak is alkalmat fog adni a Bizottságnak és a tagállamoknak arra, hogy sokkal nagyobb mértékben összpontosítsanak a kiadások eredményességére és hatékonyságára az intézkedések kialakítása és a programozás során, majd ezt követően is, amikor a támogatandó műveletek és projektek kiválasztása történik.

VII. A Számvevőszék ezért a következőket javasolja:

a) A tagállamok és a Bizottság a jelenlegi programozási időszak hátralévő részében – eredményközpontúságukat fokozva –aknázzák ki a monitoring és az értékelés nyújtotta lehetőségeket.

b) A tagállamok és a Bizottság már most tegyenek intézkedéseket annak érdekében, hogy a 2007–2013-as programozási időszak 2015-ben esedékes utólagos értékelése jó minőségű, összehasonlítható információkat eredményezzen.

c) A 2014–2020-as programozási időszakban a Bizottság javítson a CMEF kialakításán, hogy az időszerűbb, relevánsabb, megbízhatóbb és összehasonlíthatóbb információkkal szolgáljon, különösen az intézkedések eredményességére és hatékonyságára vonatkozóan.

d) A tagállamok és a Bizottság gondoskodjanak arról, hogy a 2014–2020-as vidékfejlesztési programok a programok hatékonyságának és eredményességének nyomon követésére és értékelésére szolgáló konkrét és mérhető célkitűzésekkel, illetve tervezéssel szilárdabb alapot nyújtsanak a gondos pénzgazdálkodáshoz.

e) A tagállamok az eredményesség és hatékonyság szem előtt tartásával alakítsák ki a 2014–2020-as időszak vidékfejlesztési programjainak végrehajtási rendszereit úgy, hogy a pályázati, kiválasztási és kifizetési folyamatok céljaira gyűjtött információkat a monitoring és az értékelés során újrahasznosítják.

f) A tagállamok és a Bizottság az elszámoltathatóság javítása érdekében tökéletesítsék az uniós költségvetésből elért eredményekről történő jelentéstételt. Ez foglalja magában az értékelési megállapítások szisztematikusabb nyomon követését is.

BEVEZETÉS

1. Az Európai Unió közel 100 milliárd eurót irányzott elő vidékfejlesztési célok megvalósítására a 2007–2013-as programozási időszakban. A tagállamok is vállalták, hogy saját forrásból 58 milliárd eurót fordítanak a vidékfejlesztési programok társfinanszírozására.

2. Az Európai Tanács hangsúlyozta, hogy az uniós költségvetésből minden eurót nemcsak szabályszerűen, hanem helyesen is kell elkölteni. A Számvevőszék ellenőrzései azonban következetesen kimutatták, hogy a főbb vidékfejlesztési intézkedések végrehajtása során nem gondoskodnak arról, hogy ezek az intézkedések a szakpolitikai célkitűzések leghatékonyabb elérésére irányuljanak. Ez azt jelenti, hogy a költségvetés végrehajtására szolgáló rendszerek nem biztosítják a kiadások hatékonyságát és eredményességét. Ezért különösen fontos, hogy a tagállamok és a Bizottság eredményeket tudjanak felmutatni a vidékfejlesztési politika céljaival kapcsolatban.

3. Az uniós költségvetés megfelelő végrehajtásában kulcsfontosságú szerepet játszik a monitoring és az értékelés. A monitoring a kiadások, eredménytermékek és eredmények rendszeres vizsgálata, amely naprakész tájékoztatást ad arról, hogy a programok végrehajtása a tervek szerint alakul-e. Az értékelés bizonyítékok – beleértve a monitoring céljára előállított információkat is – rendszeres gyűjtése és elemzése egy program vagy szakpolitika eredményességére és hatékonyságára vonatkozó következtetések kialakítása céljából. Amennyiben monitoring- és értékelési információ áll rendelkezésre arról, hogy a kiadások hol nem eredményesek vagy hatékonyak, módosításokat lehet eszközölni a hétéves programozási időszakban és a jövőbeni jogszabályok és programok kialakítása során.

4. Ezek az információk az elszámoltathatósághoz is szükségesek, azaz az Európai Parlament és a Tanács, továbbá a közvélemény tájékoztatására az uniós költségvetésből elért eredményekről, bemutatva a közpénzek megfelelő felhasználását.

5. A Számvevőszék azonban folyamatosan súlyos hiányosságokat talált a vidékfejlesztéssel kapcsolatos monitoring- és értékelési információk rendelkezésre állása és minősége terén. Az 1. táblázat összegzi a Számvevőszéknek az említett hiányosságokkal kapcsolatban a közelmúltban tett megállapításait.

1. TÁBLÁZAT

A VIDÉKFEJLESZTÉSI POLITIKA MONITORINGJÁVAL ÉS ÉRTÉKELÉSÉVEL KAPCSOLATOS, A SZÁMVEVŐSZÉK ÉVES ÉS KÜLÖNJELENTÉSEIBEN SZEREPLŐ MEGÁLLAPÍTÁSOK

5/2010. sz. különjelentés A Leader-megközelítés a vidékfejlesztés gyakorlatában | Az uniós költségvetés több mint 2 milliárd euróval járult hozzá a Leader+ programhoz, és több mint 5 milliárd eurót programozott a 2007–2013-as időszakra. A Bizottság eddig még nem igazolta a kiadások eredményességét vagy hatékonyságát … |

7/2011. sz. különjelentés Megfelelő-e az agrár-környezetvédelmi támogatások rendszerének kialakítása és irányítása? | A célkitűzések nem elég konkrétak, emiatt nem értékelhető, hogy azokat milyen mértékben érték el. A közös felügyeleti és értékelési keretrendszer bevezetése előrelépést jelent, de az elért környezeti hasznokról meglehetősen kevés információt nyújt (a programban szereplő összeg 22 milliárd euró). |

8/2012. sz. különjelentés A mezőgazdasági üzemek korszerűsítésére irányuló támogatás összpontosítása | A közös felügyeleti és értékelési keretrendszer (…) nem állít elő olyan releváns adatokat, amelyek segítségével figyelemmel lehetne kísérni a források révén elért eredményeket. A meghatározott mutatók nem tették lehetővé az uniós prioritások megvalósítása terén tett előrelépés figyelemmel kísérését, az adatok megbízhatósága elégtelennek bizonyult, és azok nem teszik lehetővé a tagállamok – illetve régiók – közötti összehasonlításokat (a programban szereplő összeg 11 milliárd euró). |

1/2013. sz. különjelentés Eredményesnek és hatékonynak bizonyult-e az élelmiszer-feldolgozó iparnak nyújtott uniós támogatás a mezőgazdasági termékek értékének növelése tekintetében? | … a támogatás 2014–2020 közötti időszakra történő programozásakor a Bizottságnak és a tagállamoknak nem lesz kellő alapjuk annak értékeléséhez, hogy az intézkedésre előirányzott 9 milliárd eurót eredményesen használták-e fel. |

6/2013. sz. különjelentés A tagállamok és a Bizottság optimálisan használták-e fel a forrásokat a vidéki gazdaság diverzifikációjával kapcsolatos intézkedések megvalósításakor? | Az intézkedések eredményes nyomon követése és értékelése csak részben valósult meg, így valós a kockázata annak, hogy a projektekre kiosztott támogatások eredményeiről nem áll majd rendelkezésre semmilyen adat. Az Unió munkahelyteremtést célzó stratégiai prioritását nem jól célozták be, és nem volt aktív irányítás, amikor nyilvánvalóvá vált, hogy a kitűzött célokat nem lehet elérni (a programban szereplő összeg 5 milliárd euró). |

2011-es éves jelentés, 10. fejezet | … A bizottsági főigazgatóságok gazdaságossági (inputköltségek), illetve hatékonysági szempontból nem tűztek ki az operatív tevékenységekkel kapcsolatos célokat, illetve azokról nem számoltak be… a szakpolitikai eredmények bemutatása kevés információval szolgál az eredményekről és a hatásokról, inkább az input és az output területére összpontosít… az elért teljesítményről szóló jelentések hiányos adatokon alapultak, … |

6. Az új programozási időszak bevezetése lehetőséget nyújt a Bizottságnak és a tagállamoknak a hiányosságok kiküszöbölésére, valamint hogy olyan rendszereket vezessenek be, amelyek megbízható és időszerű információkat nyújtanak a 2014–2020 közötti kiadások eredményeiről. Ezt szem előtt tartva a Számvevőszék egységes szerkezetbe foglalja és továbbgondolja korábbi megállapításait azzal a céllal, hogy gyakorlati ajánlásokat alakítson ki, amelyek hozzájárulnak a 2014–2020 közötti vidékfejlesztési politika gondos pénzgazdálkodásának javításához.

A VIDÉKFEJLESZTÉSI POLITIKA ÉS A KÖZÖS MONITORING- ÉS ÉRTÉKELÉSI KERETSZABÁLYOZÁS (CMEF)

7. Az Unió 2007–2013-as időszakra szóló vidékfejlesztési politikája három tematikus tengely köré szerveződik. Minden tengely több, a szakpolitikai célok elérésére szolgáló intézkedést tartalmaz (ezeket a jelentés később, a 2. táblázatban mutatja be). A Leader elnevezésű negyedik tengely ugyanezeket a célokat közösségi szerveződésű helyi fejlesztési stratégiák révén kívánja megvalósítani.

8. Az Unió a vidékfejlesztési prioritásokat a közösségi stratégiai iránymutatásokban (2006/144/EK tanácsi határozat) [1]határozza meg, amelyek a szakpolitikai célkitűzéseket a szélesebb uniós célok, főleg a göteborgi fenntarthatósági célok és a növekedést és foglalkoztatást célzó lisszaboni stratégia összefüggésébe helyezi. A határozat értelmében a 3. tengely átfogó prioritása például a növekedési és foglalkoztatási lehetőségek feltételeinek megteremtése.

9. A tagállamok nemzeti vagy regionális szinten dolgozzák ki vidékfejlesztési programjaikat. A Bizottság általi jóváhagyás után ezeket a programokat a tagállamok megosztott irányítás keretében hajtják végre.

10. Az uniós vidékfejlesztési rendelet közös monitoring- és értékelési keretszabályozást hozott létre a 2007–2013-as időszakra [2]. Ez egy 2007-ben bevezetett új rendszer, ami közös mutatókat vezet be a vidékfejlesztési célok elérésében megvalósuló előrehaladás oly módon történő mérésére, ami lehetővé teszi az egyes vidékfejlesztési programok összehasonlítását és az adatok összevonását. A CMEF minden vidékfejlesztési program előzetes ellenőrzését, 2010-ben történő félidős értékelését és 2015-ben történő, független értékelők által végzett utólagos ellenőrzését is előírja.

11. Egy bizottsági rendelet [3] konkrétabb követelményeket támaszt, és közös alap-, eredménytermék-, eredmény- és hatásmutatókat sorol fel. A mutatók definíciója, közös értékelési kérdések és módszertani iránymutatás a Bizottság által kiadott, nem kötelező jellegű "CMEF kézikönyvben" találhatók meg [4].

12. A tagállamok felelőssége volt konkrét, ellenőrizhető célkitűzések meghatározása a vidékfejlesztési programokban, a közös mutatók célértékeinek kijelölésével együtt. Mivel a közös mutatók nem tudják teljes mértékben átfogni az egyes vidékfejlesztési programok hatásait, a tagállamoknak korlátozott számú kiegészítő mutatót kellet meghatározniuk. A tagállamok további felelősségi körébe tartozik az adatgyűjtési rendszerek létrehozása és az értékelések megszervezése. A monitoring- és értékelési információk alapján éves helyzetjelentést készítenek, amelyben bemutatják a program előrehaladását a kitűzött célok fényében. A tagállamok irányító hatóságainak és monitoring bizottságainak a monitoring- és értékelési információkat a programok és végrehajtásuk minőségi javítására kell felhasználniuk.

13. A CMEF koordinációját a Bizottság végzi. A Bizottság munkatársai tekintik át az éves helyzetjelentéseket és összegzik a monitoringadatokat. Megfigyelőként részt vesznek a tagállamok monitoringbizottságaiban és éves megbeszélést tartanak az irányító hatóságokkal az egyes vidékfejlesztési programok korábbi évben elért eredményeinek vizsgálatában. A Bizottság értékelőket bíz meg, hogy összegzést készítsenek a félidős és utólagos értékelésekről és közzéteszi ezeket a jelentéseket. A Bizottságnak ezenkívül számos, a vidékfejlesztési politika végrehajtását és elért eredményeit érintő jelentést kell készítenie (lásd: 51. bekezdés).

14. A monitorozás és értékelés költségekkel jár. A tagállamokban az Unió "technikai segítségnyújtást" társfinanszíroz, amely a monitoringadatok összegyűjtése és feldolgozása során felmerülő költségeket (személyzet, számítógépes rendszerek stb.) és a tanulmányokkal és értékelésekkel kapcsolatos ráfordításokat tartalmazhatja. A vidékfejlesztési programok nem egészen 2%-át (1,9 milliárd euró) különítették el technikai segítségnyújtásra a 2007–2013-as időszakban, és ez tartalmazza az egyéb technikai tevékenységeket is, mint például a kiadások helyességének ellenőrzését. A Bizottság számára felmerülő további költségek közé tartoznak a tagállamok vidékfejlesztési programjainak utólagos és félidős értékeléseinek összegzése, valamint az értékelési helpdesk és értékelési szakértői bizottság működési költségei [5].

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS KONCEPCIÓJA

15. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a Bizottság és a tagállamok a vidékfejlesztési politikára előirányzott uniós költségvetést bizonyítottan megfelelő módon költik-e el. Az ellenőrzési munka részkérdésekre tagolódott:

a) Egyértelműen meg van határozva, hogy a vidékfejlesztési kiadások mit szeretnének elérni?

b) Megbízható információkat tettek közzé a kiadások által elért eredményekről és azok hatékonyságáról?

c) A kiadások eredményességének és hatékonyságának javítása érdekében felhasználták a monitoring- és értékelési információkat?

16. Az ellenőrzés főként a 2007–2013-as időszak vidékfejlesztési programjaira vonatkozó célkitűzések és a mutatók célértékeinek meghatározására terjed ki, továbbá a monitoring- és értékelési információk ezt követő létrehozására, jelentésére és felhasználására. Az ellenőrzés elsősorban a Számvevőszék által 2010 óta ellenőrzött vidékfejlesztési intézkedésekre összpontosított. Ezek a 2007–2013-as időszakra programozott összes vidékfejlesztési kiadás 53%-át teszik ki. A 2. táblázat röviden bemutatja a Számvevőszék által 2010 óta ellenőrzött intézkedéseket a kapcsolódó célkitűzésekkel és eredménymutatókkal együtt.

2. TÁBLÁZAT

KIVÁLASZTOTT VIDÉKFEJLESZTÉSI INTÉZKEDÉSEK ÉS A KAPCSOLÓDÓ EREDMÉNYMUTATÓK

A tengelyek céljai | Kiválasztott intézkedések | Az intézkedések leírása | Közös eredménymutató |

1. TENGELY: a mezőgazdaság és az erdészet versenyképességének javítása a szerkezetátalakítás, fejlesztés és innováció támogatása révén | A mezőgazdasági üzemek korszerűsítése Az 1698/2005/EK rendelet 20. cikke b) pontjának i. alpontja | Mezőgazdasági gépekbe és berendezésekbe, mint pl. traktor, kombájn, gazdasági épület, trágyatároló és öntözési létesítmények stb., történő beruházások támogatása. | Az új termékeket és/vagy technológiákat bevezető vállalkozások száma.A bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott gazdaságoknál. |

A mezőgazdasági és erdészeti termékek értéknövelése Az 1698/2005/EK rendelet 20. cikke b) pontjának iii. alpontja | Élelmiszer-feldolgozó berendezésekhez nyújtott beruházástámogatás (pl. olívaolaj és tejtermékek gyártása, zöldség- és gyümölcscsomagolás, húsfeldolgozás stb. területén) | Új termékeket, illetve technológiákat bevezető vállalatok száma.Bruttó értéknövekedés a támogatott vállalatoknál. |

2. TENGELY: a környezet és a vidék fejlesztése a termőföld-gazdálkodás támogatásával | Agrár-környezetvédelmi kifizetések Az 1698/2005/EK rendelet 36. cikke a) pontjának iv. alpontja | Olyan mezőgazdasági termelőknek vagy egyéb gazdálkodóknak történő kifizetés, akik 5–7 éves időszakra szóló önkéntes agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalást tesznek. A hektáronkénti vagy számosállategységenként kifizetés az adott kötelezettségvállalás miatt felmerülő többletköltségeket vagy elmaradt bevételeket kompenzálja (pl. biogazdálkodás, vízforrások védelme, vadállomány segítése stb.). | A következőkhöz hozzájáruló, eredményes termőföld-gazdálkodás alatt álló területek: a biodiverzitás javítása,a vízminőség javítása,az éghajlatváltozás mérséklése,a talajminőség javítása,a marginalizáció és a földterületek művelésből való kivonásának megakadályozása. |

3. TENGELY: Az életminőség javítása a vidéki területeken és a gazdasági tevékenység diverzifikálásának ösztönzése | Nem mezőgazdasági tevékenységekre történő diverzifikálás Az 1698/2005/EK rendelet 52. cikke a) pontjának i. alpontja | Támogatások a mezőgazdasági háztartás valamely tagjának nem mezőgazdasági tevékenységbe történő diverzifikációba, mint pl. termelői boltba, agrárturizmusba vagy vállalkozásba irányuló beruházásához. | A nem mezőgazdasági bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott vállalkozásokban.A megteremtett munkahelyek bruttó száma (a gazdaságon belüli/gazdaságon kívüli munkahelyek, nemek és életkor szerinti megoszlás). |

Vállalkozások létrehozása és fejlesztése Az 1698/2005/EK rendelet 52. cikke a) pontjának ii. alpontja | Vidéki mikrovállalkozások (kevesebb mint 10 dolgozó és kevesebb mint 2 millió euró forgalom) beruházásainak vagy új mikrovállalkozások létrehozásának támogatása. | A megteremtett munkahelyek bruttó száma (a gazdaságon belüli/gazdaságon kívüli munkahelyek, nemek és életkor szerinti megoszlás).A nem mezőgazdasági bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott vállalkozásoknál. |

Turisztikai tevékenységek ösztönzése Az 1698/2005/EK rendelet 52. cikke a) pontjának iii. alpontja | Idegenforgalmi vendéglátóhelyekbe és szolgáltatásokba, kisebb idegenforgalmi infrastruktúrákba (mint például túraútvonalak és látnivalók kitáblázása), valamint a vidéki turizmus marketingjébe történő beruházások. | Idelátogatók számának növekménye (a vendégéjszakák/egynapos látogatások szerinti megoszlás).A megteremtett munkahelyek bruttó száma (a gazdaságon belüli/gazdaságon kívüli munkahelyek, nemek és életkor szerinti megoszlás). |

4. TENGELY- LEADER: helyi fejlesztési stratégiák végrehajtása a többi három tengely közül egy vagy több céljainak elérése érdekében | Az 1698/2005/EK rendelet 63. cikkének a) pontja | Támogatás vidéki közösségek számára olyan integrált és innovatív stratégiák végrehajtásához, amelyek hozzájárulnak a helyi térségek hosszú távú fenntarthatóságához. A Leader egy alulról építkező kezdeményezés, amelyben a helyi fejlesztési stratégiák kidolgozásával és végrehajtásával kapcsolatos döntéseket a helyi akciócsoportok hozzák. | A megteremtett munkahelyek bruttó száma (a gazdaságon belüli/gazdaságon kívüli munkahelyek, nemek és életkor szerinti megoszlás).Egy képzési tevékenységet sikeresen befejezett résztvevők száma. |

17. A jelenlegi ellenőrzést 2013 januárja és áprilisa között végeztük el, és a Számvevőszék által korábban ellenőrzött 12 vidékfejlesztési programra összpontosított [6]. Ezek a vidékfejlesztési programok együttesen a 2007–2013-as időszakra programozott összes vidékfejlesztési kiadás több mint 50%-át teszik ki. Az ábra mutatja be az ellenőrzés hatókörében szereplő vidékfejlesztési programokat és azok részesedését a 2007–2013-as időszakban a vidékfejlesztés céljára elkülönített teljes költségvetésből.

18. Az érintett tagállamok és a Bizottság tájékoztatást adott a Számvevőszék korábbi ellenőrzéseit követően tett intézkedésekről. Ezenkívül a Számvevőszék megvizsgálta a kiválasztott intézkedésekre vonatkozóan kiadott legfrissebb monitoring- és értékelési információkat. A legtöbb esetben ez a 2012 második felében véglegesített 2011-es éves helyzetjelentések voltak. A Számvevőszék áttekintette a CMEF Bizottság általi irányítását, a szakpolitikák végrehajtásáról és az elért eredményekről szóló jelentéstételt, a kiválasztott intézkedésekre és vidékfejlesztési programokra vonatkozó felügyeleti tevékenységeket, valamint a monitoring- és értékelési információk felhasználását a vidékfejlesztési programok módosításainak jóváhagyása során.

ÁBRA

KIVÁLASZTOTT VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOK: ELKÜLÖNÍTETT KÖLTSÉGVETÉS A TELJES KÖLTSÉGVETÉS SZÁZALÉKÁBAN (2007–2013)

+++++ TIFF +++++

Forrás: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság.

ÉSZREVÉTELEK

EGYÉRTELMŰEN MEG VAN HATÁROZVA, HOGY A VIDÉKFEJLESZTÉSI KIADÁSOK MIT SZERETNÉNEK ELÉRNI?

19. A célkitűzések közlik a szakpolitikák és programok által elérni kívánt eredményeket, lehetővé téve költségvetés hozzárendelését és az intézkedéseknek a várt eredmények és a költségek megfelelő egyensúlyban tartását biztosító kialakítását és végrehajtását. A célkitűzések ezenkívül olyan viszonyítási pontot nyújtanak, amellyel össze lehet hasonlítani az elért eredményt. Így azonosíthatóak az elmaradások, lehetővé téve helyesbítő intézkedések végrehajtását, valamint a hatékonyság és eredményesség javítását. Ebből következik, hogy az említett tényezők adják a teljesítményértékelés és elszámoltathatóság alapját, más szóval ezek biztosítják az uniós pénzeszközök kezelőinek felelősségre vonhatóságát az uniós költségvetés eredményes és hatékony felhasználásáért. E célból a célkitűzéseknek konkrétnak, mérhetőnek, megvalósíthatónak, relevánsnak és határidősnek kell lenniük, az uniós költségvetési rendeletben meghatározott SMART kritériumok szerint [7].

20. A célkitűzéseknek egy jövőbeni helyzetet, azaz a szakpolitika vagy program által elérni kívánt változást vagy végeredményt kell leírniuk. Ezeket olyan módon kell megadni, hogy ellenőrizni lehessen azok elérését. A célkitűzéseknek számszerűsíthetőknek kell lenniük vagy célértékekkel rendelkező mutatókat kell tartalmazniuk ahhoz, hogy biztosítsák a programok költséghatékonyságát, továbbá hogy az intézkedéseket (a támogatandó művelet kiválasztását) a célkitűzések hatékony elérését szem előtt tartva irányítsák.

21. A vidékfejlesztéssel kapcsolatos teljesítmény-ellenőrzések során a Számvevőszék azt értékelte, hogy a jogszabályokban és vidékfejlesztési programokban foglalt célkitűzések konkrétak és mérhetőek voltak-e. A Számvevőszék áttekintette a Bizottság és a tagállamok által a korábbi megállapításokra adott válaszokat és megvizsgálta a 12 kiválasztott vidékfejlesztési program ezeket követő módosításait is.

AZ UNIÓS VIDÉKFEJLESZTÉSI POLITIKA NEM SZÁMSZERŰSÍTI A CÉLKITŰZÉSEKET ÉS NEM HATÁROZ MEG CÉLÉRTÉKEKET: EZT A TAGÁLLAMOKNAK KELL ELVÉGEZNIÜK A VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOKBAN …

22. A vidékfejlesztésre vonatkozó prioritások a közösségi stratégiai iránymutatásokban vannak meghatározva, és a vidékfejlesztési rendelet három célkitűzést határoz meg a szakpolitikára vonatkozóan (lásd: 7–8. bekezdés). A rendelet számos, a tagállamok által a célok eléréséhez végrehajtandó intézkedést ír le, de nem támaszt konkrétabb célkitűzéseket az intézkedésekre vonatkozóan.

23. A vidékfejlesztési célkitűzések uniós szinten nincsenek számszerűsítve. A célkitűzéseket a versenyképesség javításaként és a diverzifikálás elősegítéseként fogalmazzák meg. Azt nem határozzák meg, hogy az Unió milyen mértékű javulást vagy diverzifikációt szeretne elérni az uniós költségvetés felhasználásával [8].

24. A jogszabály előírja a tagállamok számára, hogy konkrét, ellenőrizhető célkitűzéseket és mutatókat határozzanak meg vidékfejlesztési programjaikban, amelyek lehetővé teszik a program előrehaladásának, hatékonyságának és eredményességének mérését. A vidékfejlesztési programok jóváhagyása előtt a Bizottságnak meg kell győződnie arról, hogy azok összhangban állnak-e a közösségi stratégiai iránymutatásokkal (az uniós prioritásokkal) és a rendelettel.

25. Minden uniós célkitűzéshez számos intézkedés tartozik: 16 különböző intézkedés foglalkozik a mezőgazdaság és az erdészet versenyképességének javításával, ami az 1. tengely célja. Egy intézkedés több célkitűzéshez is tartozhat: a "mezőgazdasági üzemek korszerűsítése" intézkedés (1. tengely) keretében finanszírozott berendezések beszerzése például csökkentheti a gazdálkodás környezeti hatását (a 2. tengely célja). Ezért egyértelműen meg kell határozni az egyes intézkedések által megvalósítani kívánt eredményeket ahhoz, hogy a vidékfejlesztési programok indokoltan használják fel a forrásokat, az intézkedést úgy irányítsák, hogy a kívánt eredményt érje el, valamint hogy be tudjanak számolni az intézkedés eredményességéről és hatékonyságáról.

… DE A VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOK NEM HATÁROZTAK MEG ELÉG KONKRÉT CÉLKITŰZÉSEKET ÉS AZ EREDMÉNYEKRE VONATKOZÓ SZÁMSZERŰSÍTHETŐ MUTATÓKAT

26. A fent leírtak szerint az uniós rendelet előírja a tagállamok számára, hogy konkrét célkitűzéseket határozzanak meg a programozási szakaszban meghatározott igényeiknek megfelelően. Néhány kivételtől eltekintve azonban a vidékfejlesztési programban foglalt célkitűzéseket általános, nyitva hagyott kifejezésekkel fogalmazták meg (támogatás, javítás, hozzájárulás, előmozdítás stb.). Ezek leírják, hogy a programok mit szeretnének tenni, de nyitva hagyják azt, hogy milyen jövőbeni helyzetet kívánnak elérni. Az ilyen általános célkitűzések esetében nem lehet megállapítani, hogy azokat megfelelő mértékben megvalósították-e vagy sem.

27. A vidékfejlesztési programok konkrét célkitűzéseinek hiánya nem csak a monitoringot és értékelést nehezíti meg, hanem oda is vezet, hogy a tagállamok az intézkedések végrehajtása során nem összpontosítanak eléggé az eredményességére és hatékonyságára, mint azt a Számvevőszék korábbi ellenőrzései során is megállapította (lásd: 1. táblázat).

28. A közös eredmény- és hatásmutatók CMEF által előírt célértékeinek a tagállamok vidékfejlesztési programjaiban foglalt célkitűzéseket kell számszerűsíteniük és pontosítaniuk. Azonban mint azt a következő bekezdésekben bemutatjuk:

nem mindegyik vidékfejlesztési program határozott meg célértékeket a mutatókra vonatkozóan;

a célok a számszerűsített célkitűzések helyett a várt eredményekre vonatkozó becslések voltak;

a mutatók (és a célértékek) nem minden esetben voltak relevánsak a vidékfejlesztési programban foglalt célkitűzések szempontjából.

29. Románia volt az egyetlen ország a 12 tagállam közül, amely a kiválasztott intézkedések összes eredménymutatójára vonatkozóan a CMEF előírásai szerinti célértékeket határozott meg. A Bizottság a hiányzó célértékek ellenére is jóváhagyta a többi vidékfejlesztési programot. Ausztria vidékfejlesztési programja például eredetileg annak ellenére nem tartalmazott célértékeket az agrár-környezetvédelmi intézkedésekre vonatkozó eredménytermék- vagy eredménymutatókat illetően, hogy ez a program teljes kiadásainak 45%-át tette ki.

30. A tagállamok a CMEF által az eredményekre vonatkozóan előírt célértékeket úgy számították ki, hogy megbecsülték az intézkedés által a hozzárendelt költségvetés felhasználásával elérni várt eredményeket. Ennél logikusabb lett volna egy olyan megközelítés, amely először meghatározza a szükségletek kielégítéséhez vagy célkitűzés eléréséhez szükséges eredményeket, majd ezt követően dolgozza ki az intézkedést és határozza meg, hogy a rendelkezésre álló forrásokból milyen mértékben lehet a szükségleteket kielégíteni, illetve a célkitűzést teljesíteni.

31. A vidékfejlesztési programban foglalt célok a várt eredmények tekintetében túlzottan optimisták, például a romániai vidékfejlesztési programban szereplő célérték a turisták számának 7,65 milliós növelése az idegenforgalmi tevékenységekbe történő kis mértékű beruházással, ami a többi áttekintett vidékfejlesztési programban szereplő érték tízszerese. Ezt a célértéket később 5 millióval csökkentették.

32. A közös eredménymutatók nem minden esetben voltak relevánsak a tagállamok vidékfejlesztési programjaira nézve, így nem számszerűsíthették azt sem, hogy a programok révén mit kívántak elérni. Például Baden-Württembergben az "új termékeket vagy technikákat bevezető üzemek száma" mutató csak korlátozott mértékben releváns a vidékfejlesztési program célkitűzéseire nézve, mivel a célérték mindössze hét, de a mezőgazdasági üzemek korszerűsítése intézkedés 3000 üzemet támogat. Ebben az esetben a vidékfejlesztési program további, olyan célértékekkel rendelkező mutatókat határozott meg az intézkedéshez, amelyek relevánsak voltak a célkitűzések szempontjából, mint például a jobb tartási körülményeket biztosító sertésólakat bevezető gazdaságok száma. Számos vidékfejlesztési program azonban nem alkalmazott ilyen kiegészítő mutatókat. Ezt jól mutatja a Cseh Köztársaság vidékfejlesztési programja, ahol az "új termékek vagy technikák" nem minősül relevánsnak a "mezőgazdasági üzemek korszerűsítése" és a "mezőgazdasági termékek értékének növelése" intézkedések szempontjából. Ezekre az intézkedésekre vonatkozóan nem határoztak meg alternatív mutatókat.

33. A mutatók célértékeiben mutatkozó hiányosságok és a konkrét célkitűzések fent említett hiánya azt eredményezi, hogy a vidékfejlesztési programok nem határozzák meg egyértelműen, hogy mit is szeretnének elérni.

34. Az eredménytermékekhez és eredményekhez kapcsolódó közös mutatók célértékeivel a Bizottság össze tudná hasonlítani a különböző vidékfejlesztési programok tervezett hatékonyságát (bővebben lásd: 61. bekezdés) és uniós szinten tudná összegezni a célértékeket a vidékfejlesztési politika által elérni kívánt célok bemutatása érdekében. Bizonyos tagállamok azonban eltérő módon, mint pl. "X%-os növekedés", vagy a CMEF iránymutatásban foglaltaktól eltérő definíció alapján nyújtották be a célértékeket, ezért azokat nem lehet összehasonlítani és összevonni. Ehhez hasonlóan, ha a vidékfejlesztési programban foglalt célértékek hiányoznak, irreálisak vagy nem összehasonlíthatók, az uniós szintű összevont célértékek hasznossága csak korlátozott lesz. A Melléklet mutatja be a hiányzó, vagy a CMEF előírásainak nem megfelelő célértékeket.

MEGBÍZHATÓ INFORMÁCIÓKAT TETTEK KÖZZÉ A KIADÁSOK ÁLTAL ELÉRT EREDMÉNYEKRŐL ÉS AZOK HATÉKONYSÁGÁRÓL?

35. Az eredményesség és a hatékonyság kimutatására szolgáló legfontosabb monitoring- és értékelési információk azok, amelyek az eredményekhez kapcsolódnak, mivel ezek tanúskodnak a kiadások közvetlen hatásairól. Ezeknek pontosnak és következetesnek kell lenniük az összevonáshoz, és be kell mutatniuk a kiadásoknak az uniós és a vidékfejlesztési programban foglalt célkitűzésekhez viszonyított hatásait. Az információkat oly módon kell bemutatni a költségvetési hatóságoknak és a közvéleménynek, ami lehetővé teszi a finanszírozott intézkedések sikerének megállapítását, valamint elszámol az uniós költségvetés eredményes és hatékony felhasználásával.

36. A Számvevőszék a közelmúltban végzett összes vidékfejlesztési ellenőrzése során vizsgálta a monitoring- és értékelési információk minőségét. Adott esetben a 12 vidékfejlesztési program megállapításait naprakésszé tettük. A Számvevőszék áttekintette a tagállamok helyzetjelentéseit [9] és összefoglaló jelentéseit, valamint a Bizottság által a benyújtott információk minőség-ellenőrzése terén végzett munkát. A Számvevőszék áttekintette továbbá a Bizottság által kiadott jelentéseket (lásd: 51. bekezdés).

AZ EREDMÉNYEKKEL KAPCSOLATOS KÖZÖS MONITORINGADATOK NEM ELÉG MEGBÍZHATÓAK

37. A CMEF egy értékes eszközkészlet, amely az uniós szinten egységes és összehasonlítható információk gyűjtéséhez szükséges. Hamar világossá vált azonban, hogy a 2007-ben újonnan bevezetett CMEF nem volt megfelelően előkészítve. Nem minden tagállam végzett előzetes tervezést a közös mutatókkal kapcsolatos adatgyűjtésre vonatkozóan. Több tagállam az igazgatási rendszerekkel (a támogatási kérelmek értékelésére, jóváhagyására, ellenőrzésére és kifizetésére szolgáló rendszerek) párhuzamos eseti intézkedéseket alkalmazott, amelyek további feladatokat jelentettek a tagállami és regionális hatóságoknak és a kedvezményezetteknek egyaránt. Az így kialakult helyzetben a monitoringinformációkat külön-külön állították össze és fennállt az adatok sérülésének veszélye.

38. A tagállamok leggyakrabban a kedvezményezettek által a várt eredményekre vonatkozóan készített előrejelzésekből vették az eredményadatokat, amelyek a támogatási kérelmek és egyes esetekben a kifizetési kérelmek részét képezték. Angliában és Svédországban a hatóságok ellenőrizték ezeknek az adatoknak az életszerűségét és szükség szerint korrigálták őket. Ez lehetővé tette számukra az ok-okozati összefüggés értékelését, azaz hogy a "bruttó hozzáadott érték" növekedése, az új termék, vagy a turizmus növekedése valóban a támogatás eredménye volt-e, vagy csak véletlen egybeesés következménye. Ilyen, az adatok minőségének ellenőrzésére szolgáló rendszerrel csak kevés más tagállam rendelkezett.

39. Lengyelországban a hatóságok pontos információkkal rendelkeztek igazgatási rendszerükben a létrehozott munkahelyek számáról, mivel a kedvezményezetteknek a támogatás kifizetéséhez bizonyítaniuk kellett az új munkahelyek megteremtését. Ezt az információt azonban nem használták fel a CMEF-hez, mivel a hatóságok kérdőívet küldtek ki a kedvezményezetteknek – ez egy eredendően kevésbé megbízható módszer, mivel nem igényel bizonyítékot vagy a megbízhatóság ellenőrzését. A Cseh Köztársaságban és Magyarországon is kérdőívvel kérték be a mutatókkal kapcsolatos adatokat, azok pontosságának ellenőrzése nélkül.

40. Az ellenőrzött tagállamok a rendeletnek való megfeleléshez szükséges kiegészítő feladatként tekintettek a CMEF-adatgyűjtésre, amelynek nem sok hasznát vették az intézkedések saját hatáskörben történő irányításához, és ezért nem fordítottak nagy figyelmet az adatok minőségére sem. Ezt a hozzáállást jelzi az is, hogy számos tagállam úgy reagált a monitoring- és értékelési rendszereikben a Számvevőszék által talált hiányosságokra, hogy megtették, ami a CMEF előírásainak teljesítéséhez szükséges. Például a Számvevőszék arra vonatkozó megállapítására, hogy nincsenek tervek a Leader helyi fejlesztési stratégiák monitoringjához és értékeléséhez, egy tagállam azt válaszolta, hogy a CMEF-et az uniós szinten meghatározottak szerint vezették be, és ha ez nem terjed ki a Leader kezdeményezésre, az nem a tagállam hibája.

41. A Számvevőszék a közelmúltban végzett ellenőrzései során megállapította, hogy a fent említett hiányosságok következtében a CMEF eredményadatok gyakran nem felelnek meg a valós helyzetnek. Anomáliák erednek abból, hogy félreértik a szükséges információk körét, valamint a támogatási kérelem benyújtásakor nehézségekbe ütközik az olyan eredmények, mint "bruttó hozzáadott érték" előrejelzése, hiszen ezek számos tényezőtől, köztük a gazdaság állapotától is függenek. Egyes esetekben az intézkedés kialakítása a várható eredmények, mint pl. az újonnan létrehozott munkahelyek számának eltúlzására ösztönözte a kérelmezőket a támogatás nagyobb eséllyel való elnyerése érdekében.

42. A közös eredménymutatók például jellemzően túl nagy teret hagytak az értelmezésnek, az adatok gyűjtése költséges volt vagy nehézségekbe ütközött, és egyes mutatók gyakorlati értéke csekély volt, mivel nem mutatták be az intézkedések eredményeit, ahogy azt az 1. háttérmagyarázatban bővebben kifejtettük. Mindezen felül, ahogy arra a 32. bekezdésben is rámutattunk, a közös mutatók nem minden esetben voltak relevánsak vagy megfelelőek annak bemutatására, hogy a vidékfejlesztési program célkitűzéseit teljesítették-e.

A FÉLIDŐS ÉRTÉKELÉSEK NEM NYÚJTOTTAK MEGFELELŐ, BIZONYÍTÉKOKON ALAPULÓ KÖVETKEZTETÉSEKET A VIDÉKFEJLESZTÉSI INTÉZKEDÉSEK HATÁSAIRÓL

43. A tagállamoknak a monitoringeredmények terén jelentkező hiányosságai hozzájárultak a félidős értékelések általánosan gyenge minőségéhez. A rendelet előírja, hogy a félidős értékelésnek nem csak az erőforrások felhasználását kell vizsgálnia, hanem az uniós költségvetés programozásának eredményességét és hatékonyságát, a társadalmi-gazdasági hatást, továbbá a közösségi prioritásokra gyakorolt hatást is. A 2010-ben végzett félidős értékelések esetében számos értékelő egész egyszerűen nem rendelkezett az értékeléshez szükséges információkkal, vagy azért mert az intézkedések túl rövid ideje voltak folyamatban ahhoz, hogy eredmények mutatkozzanak, vagy a tagállamok nem gyűjtöttek releváns és megbízható információkat. A félidős értékelések a pénzügyi és az eredménytermékekkel kapcsolatos adatokra összpontosítottak, és közülük számos értékelés hasznos elemzést nyújtott a végrehajtásról és a monitoringadatok hiányosságairól. A célkitűzések eléréséről vagy a hatékonyságról azonban igen ritkán nyújtottak hasznos információkat.

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

PÉLDÁK AZ EREDMÉNYMUTATÓKKAL KAPCSOLATOS NEHÉZSÉGEKRE

A Bizottság nem adott ki iránymutatást arra vonatkozóan, hogy mi tekintendő a gazdaságok korszerűsítése intézkedés szempontjából új terméknek vagy technikának. A romániai adatok alapján a beruházások 98%-a eredményezett új terméket vagy technikát, szemben a lengyelországi 13%-kal és a magyarországi 35%-kal. Ilyen nagyságrendű különbség nem magyarázható az intézkedések közti eltérésekkel, mivel azok hasonló beruházásokra vonatkoztak. A romániai mutató definíciójának szinte minden új gazdasági épületbe, gépbe vagy berendezésbe történő beruházás megfelelt.

Az "eredményes termőföld-gazdálkodás alatt álló területek" eredménymutató gyakorlatilag megegyezik az "agrár-környezetvédelmi támogatás alatt álló területek" eredménytermék-mutatóval. Ennek az az oka, hogy a tagállamok minden támogatott területet sikeresnek tekintenek anélkül, hogy a biodiverzitás, vízminőség stb. terén bekövetkező javulásokat bármilyen módon értékelnék. A Számvevőszék olyan eseteket is feltárt, ahol az agrár-környezetvédelmi szerződés nem volt sikeres, de a terület mégis szerepelt az eredményes adatok között.

44. A félidős értékelések sok esetben alapultak nem megfelelő módszereken, például azon, hogy feltételezésekből indultak ki vagy kérdőíveket alkalmaztak, és nem alkalmaztak más eljárásokat vagy bizonyítékgyűjtést a következtetések alátámasztására [10]. Az esettanulmányok természetesen hasznosak lehetnek a megállapítások bemutatására vagy az adatok magyarázatára, ám egyes értékelők néhány eset alapján vontak le következtetéseket a teljes intézkedésre vagy programra nézve. Egyes félidős értékelések nem is kíséreltek meg választ adni a Bizottság által kiadott CMEF iránymutatásokban meghatározott közös értékelési kérdésekre [11]. Franciaországban a félidős értékelés hatóköréből kivonták a 3. és a 4. tengely alá tartozó összes intézkedést.

45. A félidős értékelések ezért nem adtak megfelelő bizonyítékokon alapuló válaszokat a hatékonyságra és a célkitűzések megvalósítására vonatkozó értékelési kérdésekre, és nem voltak elég egységesek ahhoz, hogy uniós szinten használható információkat adjanak.

A BIZOTTSÁG MONITORING- ÉS ÉRTÉKELÉSI TEVÉKENYSÉGEIK JAVÍTÁSÁRA ÖSZTÖNÖZTÉK A TAGÁLLAMOKAT, ÉS HASZNOS INFORMÁCIÓK ÁLLNAK RENDELKEZÉSRE ARRÓL, HOGY AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉST MIRE KÖLTÖTTÉK…

46. A Bizottság már a korai szakaszban felismerte a mutatókkal és értékelésekkel kapcsolatos problémákat és együttműködött a tagállamokkal az iránymutatások javításában, valamint különösen egy értékelési helpdesk formájában nyújtott támogatást A félidős értékeléseket követően a Bizottság elemezte a hiányosságokat és ezeket a tapasztalatokat a 2014–2020-as időszakra vonatkozó CMEF tervezésekor fel is használta.

47. A Bizottság ellenőrzi a tagállamok – az éves helyzetjelentésekkel együtt benyújtott – monitoringadatait és mielőtt a rendeletnek megfelelően elfogadná az éves helyzetjelentéseket, előírja a tagállamok számára az egyértelmű hibák helyesbítését. Az adatok következetessége és teljessége jelentősen javult az elmúlt öt évben, de az ellenőrzés 2013. áprilisi időpontjában a Bizottság még mindig nem fogadta el Franciaország, Magyarország és Anglia 2011-es éves helyzetjelentéseit, ezért a legfrissebb információk 2010-ből származnak. A Bizottság azonban csak korlátozott eszközökkel rendelkezik arra az esetre, ha a tagállamok nem biztosítják ezeket az adatokat. Magyarország nem közölt adatokat a 2011-re vonatkozó mutatókról, arra hivatkozva, hogy a mutatók felülvizsgálat alatt álltak. Több másik tagállam esetében is hiányoznak fontos adatok, Románia például a hat vizsgált intézkedés egyikéhez sem jelentett eredménymutató adatokat. A 12 vizsgált vidékfejlesztési program közül csak Ausztria és Svédország nyújtotta be teljes körűen a 2011-re vonatkozó közös eredménymutatókkal kapcsolatos adatokat. A Melléklet mutatja be a tagállamok által a 2011-es éves helyzetjelentéseikben benyújtott adatokat. A naprakész adatok hiánya azt jelenti, hogy az adatok csak kis mértékben használhatók fel eredeti céljukra, az eredménytermékek és az eredmények nyomon követésére.

48. Ha rendelkezésére is állnak adatok, a Bizottság csak korlátozott bizonyossággal rendelkezik azok megbízhatóságát illetően. A tagállamoknak az éves helyzetjelentéseikben nem kell szerepeltetniük a definíciókat és az adatgyűjtési módszereket, és a Bizottság nem ellenőrizte, hogy a tagállamok rendelkeznek-e az adatok minőségét biztosító rendszerekkel, valamint hogy mit értenek az olyan kifejezések alatt, mint "új termékek", vagy hogy mely tagállamok követték a módszertani útmutatást. A Számvevőszék megállapítása szerint például Magyarország anélkül, hogy erről kifejezetten tájékoztatta volna a Bizottságot, a "létrehozott munkahelyek" mutató leírását úgy változtatta meg, hogy az a "megőrzött munkahelyeket" is magában foglalja, ami várhatóan jelentősen felnagyítja az eredményeket.

49. A feltárt problémák ellenére a CMEF továbbra is alapvető fontosságú eszköznek minősül, amely nélkül az uniós költségvetés monitoring- és értékelési lehetőségei rosszabbak lennének. Noha az első években és számos félidős értékelésben a monitoringinformációk minősége nem volt elfogadható, a Bizottság megállapításai szerint javult a színvonal és az értékelési kultúra. Értékes tanulságokat vontak le, amely a jövőben megbízhatóbb CMEF keretrendszert eredményezhet. A Számvevőszék a monitoring és értékelés terén jó gyakorlatokat is talált, például Ausztria, Svédország és Anglia esetében az agrár-környezetvédelmi intézkedések (lásd: 65. bekezdés) terén, ami jól példázza a rendszerben rejlő lehetőségeket.

50. Az eredménytermék-mutatók terén a CMEF adatok viszonylag egységesek és teljesek, így hasznos információkat nyújtanak arról, hogy mire költik az uniós költségvetést. Az elért eredményekkel kapcsolatban azonban a monitoring és értékelés egyelőre még nem tudott megfelelően releváns, pontos, egységes és összehasonlítható információval szolgálni.

… DE AZ ELÉRT EREDMÉNYEKKEL KAPCSOLATOS JELENTÉSEK NEM BIZONYÍTJÁK MEGFELELŐEN, HOGY AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉST MEGFELELŐEN HASZNÁLTÁK FEL

51. A rendeletek előírják a tagállamok és a Bizottság számára, hogy rendszeresen jelentést tegyenek a költségvetés végrehajtásáról és a vidékfejlesztési célkitűzések eléréséről. A 3. táblázat tekinti át a tagállamok és a Bizottság által készített, a vidékfejlesztési kiadások eredményességéről és hatékonyságáról szóló jelentéseket.

3. TÁBLÁZAT

A VIDÉKFEJLESZTÉSI KIADÁSOK EREDMÉNYESSÉGÉRŐL ÉS HATÉKONYSÁGÁRÓL SZÓLÓ JELENTÉSEK

Jelentés | A jelentés célja | Megjegyzések |

Tagállamok

Az egyes vidékfejlesztési programokhoz tartozó helyzetjelentések (az 1698/2005/EK rendelet 82. cikke) | A pénzügyi végrehajtás bemutatása; a program előrehaladása a meghatározott célkitűzésekhez képest; a programvégrehajtás minőségének és eredményességének biztosítása érdekében tett lépések | A jelentések bemutatják a közös mutatókat, leírják a program fizikai és pénzügyi végrehajtását, valamint némi információt adnak az értékelési tevékenységekről. |

Stratégiai monitoring – összefoglaló jelentés (az 1698/2005/EK rendelet 13. cikke) | Bemutatja a nemzeti stratégiai terv és a célkitűzések megvalósítása, valamint a közösségi stratégiai iránymutatások végrehajtása terén elért eredményeket | A jelentések tartalma az éves helyzetjelentésekéhez hasonló. |

Bizottság

Jelentés az Unió pénzügyi helyzetéről COM(2012) 40 final COM(2012) 675 final | Beszámoló az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az elért eredményekkel kapcsolatos bizonyítékokról (Megjegyzés: nem csak a vidékfejlesztési politikára vonatkozóan) | A jelentések a tárgyévben végzett értékeléseket mutatják be. Hatóköre a vidékfejlesztésre nem terjed ki, mivel nem tettek közzé uniós szintű értékeléseket. A Számvevőszék a 4/2012. sz. véleményében és a következő webcímen elérhető elnöki levelében foglalkozott ezekkel a jelentésekkel: http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/19934783.PDF |

Összefoglaló jelentés a tagállami stratégiák végrehajtásáról COM(2011) 450 végleges Az ellenőrzés időpontjában (2013. április) a 2013 elején kiadandó összefoglaló jelentést még nem tette közzé a Bizottság. | A nemzeti stratégiai tervek és a közösségi stratégiai iránymutatások végrehajtásával kapcsolatos főbb aktuális fejlemények, tendenciák és kihívások összefoglalása, beleértve a jelentés következtetései hasznosulásának nyomon követésére tett intézkedéseket | Ez a jelentések a tagállamok éves helyzetjelentéseiből összesített, a pénzügyi és fizikai végrehajtással kapcsolatos adatokat mutatja be, csupán néhány eredménymutatóval együtt. A jelentés nem tartalmazza a költségek és annak elemzését, hogy az eredményeket megfelelően érték-e el. |

A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentése | A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság által a meghatározott célkitűzések érdekében folytatott tevékenységeinek eredményét mutatja be | A jelentések hatásmutatók segítségével mutatják be a Bizottság célkitűzéseinek teljesülését (a mutatók bizonyos szempontok terén eltérnek a vidékfejlesztési rendeletben szereplőktől). A 6 mutató közül 5 esetében az adatok változatlanok maradtak 2011 és 2012 között, ezért a Számvevőszék véleménye szerint az adatok nem megbízhatók (lásd a 2011-es éves jelentés 10. fejezetét). A jelentés mellékletei külső értékelésekből származó válogatott megállapításokat és a tagállamok éves helyzetjelentéseiből összeállított eredménymutatókat tartalmaznak. |

Tevékenységi nyilatkozatok operatív kiadásokról: az általános költségvetés tervezetét kísérő munkadokumentum | A Bizottság által a tervezett költségvetésből igényelt előirányzatok indoklása | A 2013-as költségvetésre vonatkozó nyilatkozat "jelentős előrelépéseket" említ. Ezek a Bizottság tevékenységeire vonatkoznak. Nincs kapcsolat a tevékenységek és az eredmények között szereplő, a közös mutatók összevonásából származó információk között. |

52. Ezek a jelentések bemutatják a mutatókkal kapcsolatban rendelkezésre álló adatokat és az elköltött összegek és eredménytermékek tekintetében általánosságban véve megfelelően leírják a programok végrehajtását. A jelentések azonban a következő bekezdésekben leírt közös hiányosságokat mutatják.

53. A jelentések az információk bemutatásakor nem helyeznek elég nagy hangsúlyt az adatforrások és módszerek megbízhatóságára. Például egyes tagállamok mindössze néhány esetből extrapolálták az adatokat, és a Bizottság is ugyanígy tett az éves tevékenységi jelentésében [12]. Számos félidős értékelés rossz minősége is csökkenti az értékelési megállapítások megbízhatóságát, de a tagállamok és a Bizottság nem tulajdonítottak ennek kellő figyelmet.

54. A tagállami és bizottsági jelentésekben a mutatók értékei olyan célokhoz viszonyítva szerepelnek, amelyeket a tagállam a várt eredményekhez igazítva megváltoztatott. A 2. háttérmagyarázat mutatja be, hogy miért nem célszerű ezt a megoldást választani. Egy közelmúltbeli példában a Bizottság jóváhagyta a Cseh Köztársaság vidékfejlesztési programjának módosítását, amely a munkahely-teremtési célt több mint 90%-kal csökkenti (29 000-ről 2700-ra). Ha a program végül 2700 munkahelyet teremt, akkor a jóváhagyott vidékfejlesztési tervben meghatározott célnak mindössze 9%-át teljesíti, ami igen szerény eredmény. Az éves helyzetjelentés azonban a felülvizsgált céllal fogja összehasonlítani az eredményeket, és 100%-os sikerről fog beszámolni. Az irányító hatóságnak nem kell majd megindokolnia, hogy miért nem teljesítette az eredeti célt. Ez a gyakorlat oly mértékben csökkenti a jelentések értékét, hogy azokat az elszámoltathatóság szempontjából szinte nem lehet felhasználni, mert nem mutatják be, hogy a program irányítói elérték-e a meghatározott vidékfejlesztési célokat. A Bizottság jelentése egy lábjegyzetben felhívja a figyelmet, hogy a célok felülvizsgálat alá eshetnek, de a tagállamoknak a Számvevőszék által áttekintett éves helyzetjelentései meg sem említik, hogy a célokat csökkentették. A Melléklet mutatja be a mutatóknak a kezdeti vidékfejlesztési tervhez képest módosított célértékeit.

55. A Bizottság és a tagállamok jelentéseiben bemutatott értékelési megállapítások jórészt külső értékelőktől származnak. A jelentések azonban nem tájékoztatják az olvasót arról, hogy a Bizottság vagy a tagállamok milyen következtetéseket vonnak le az értékelésekből, vagy hogy a Bizottság vagy a tagállam érvényesnek fogadják-e el az értékelést [13].

56. Ezenkívül a tagállamok és a Bizottság csak egyes kiválasztott értékelési megállapításokat szerepeltettek a jelentésekben, ami egyes esetekben csak a pozitív megállapításokra korlátozódott. Például több félidős értékelés körülbelül 50%-os "talált pénz" hatást mutatott ki a beruházásoknál [14], ami fontos következtetés a programok hatékonyságára és eredményességére vonatkozóan, de ezt a tagállamok nem szerepeltették az éves helyzetjelentéseikben. A jelentések ezenkívül nem mutatják be szisztematikusan az értékelési megállapításokra adott válaszokat sem.

57. Végezetül, a tagállami és bizottsági jelentések szinte csak a rendelkezésre álló információkat mutatják be és némi elemzést nyújtanak a végrehajtásról. Nem térnek ki a kiadások hatékonyságának elemzésére és nem vonnak le következtetéseket arra vonatkozóan, hogy a vidékfejlesztési programban foglalt és az uniós célkitűzések teljesülnek-e. Ezért a jelentések kevés bizonyosságot adnak arról, hogy a tagállamok és a Bizottság megfelelően költötték-e el az uniós költségvetést [15].

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

MUTATÓKRA VONATKOZÓ CÉLÉRTÉKEK HASZNÁLATA

A tagállamoknak aktívan kell irányítaniuk az intézkedéseket annak érdekében, hogy elérjék a célokat (és ezáltal az uniós célkitűzéseket), például a jogosultsági és kiválasztási kritériumok helyesbítésével, amely egyúttal az érintett intézkedés "célirányosítását" is javítja. Amennyiben a célokat még a tagállam legnagyobb erőfeszítései ellenére sem lehet elérni, a tagállamnak az éves helyzetjelentésében ismertetnie kell, hogy miért nem érte el a célokat és milyen intézkedéseket tett a célok elérése érdekében. A célokat nem szabadna egyszerűen a legfrissebb előrejelzésekhez vagy "felülvizsgált becslésekhez" igazítani, mivel ez azt a hamis képet adja, hogy az intézkedés sikeres volt, pedig valójában nem ez a helyzet.

Az eredményekre vonatkozó célértékek csökkentése az uniós költségvetés tervezett hatékonyságának és eredményességének csökkentését, azaz ugyanannyi pénzből kevesebb eredmény elérését jelenti. Ezért a célértékeket csak kivételes és megfelelően indokolt esetben, a Bizottság jóváhagyásával szabadna csökkenteni. Amennyiben a célértékeket kivételesen módosítják, a módosítást egyértelműen be kell mutatni azokban az esetekben, amikor a mutatókat a célértékekkel vetik össze.

A KIADÁSOK EREDMÉNYESSÉGÉNEK ÉS HATÉKONYSÁGÁNAK JAVÍTÁSA ÉRDEKÉBEN HASZNÁLTÁK FEL A MONITORING- ÉS ÉRTÉKELÉSI INFORMÁCIÓKAT?

58. Az előző szakaszban azt vizsgáltuk, hogy a monitoring- és értékelési információk megfeleltek-e az elszámoltathatóság követelményeinek, azaz bemutatják-e, hogy mit sikerült elérni. A monitoring és értékelés szerepe azonban nem csak beszámolási információk nyújtása, hanem a vidékfejlesztési költségvetés megfelelő elköltésének biztosítása is.

59. A monitoring és értékelés lehetővé kell, hogy tegye a Bizottság számára, hogy tapasztalatokat vonjon le a jelenlegi és korábbi programozási időszakokra vonatkozóan, és azokat az új rendeletjavaslatok során hasznosítsa. Ezenkívül megfelelő alapként kell szolgálniuk a tagállamok számára a vidékfejlesztési programok kidolgozásához, biztosítva a legeredményesebb és leghatékonyabb intézkedések kiválasztását. Ebből következik, hogy az információknak figyelmeztetniük kell a döntéshozókat arra, ha a célkitűzéseket nem sikerül elérni, vagy ha az intézkedések hatékonysága nem kielégítő, lehetővé téve az intézkedések megtervezésének vagy végrehajtásának javítását a programozási időszak során.

60. A tagállamoknak az éves helyzetjelentéseikben be kell számolniuk a programvégrehajtás minőségének és eredményességének biztosítása érdekében tett lépésekről, és az elért eredményeket évente át kell tekinteniük a Bizottsággal. A 12 kiválasztott vidékfejlesztési program esetében a Számvevőszék megvizsgálta az éves helyzetjelentéseket és az eredményesség és hatékonyság javítására érdekében tett intézkedésekről szóló éves megbeszélés dokumentumait. A Számvevőszék a 12 program módosításait is áttekintette annak megállapítása érdekében, hogy azok a CMEF-ből származó monitoring- és értékelési információkon alapultak-e. Végezetül a Számvevőszék áttekintette a Bizottság által a 2014–2020-as időszakra vonatkozó javaslatai alátámasztására benyújtott információkat.

A BIZOTTSÁG NEM VETTE FIGYELEMBE AZ INTÉZKEDÉSEK HATÉKONYSÁGÁT A VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOK KEZDETI JÓVÁHAGYÁSAKOR

61. Amennyiben a tagállamok célértékeket adnak meg a vidékfejlesztési programjaikban, ezek elemzésével meg lehet állapítani, hogy azok költséghatékonyak-e az uniós prioritások és célkitűzések vonatkozásában. A vidékfejlesztési programok között eltérések várhatók, de a Bizottságnak minden nagyobb mértékű eltérést meg kell vizsgálnia, hogy indokolt-e az eltérés. Nagymértékű eltérésekre a 3. háttérmagyarázat szolgál példákkal.

62. Például míg a konkrét tagállami prioritások indokolhatják a nagy mértékű eltéréseket, a vidékfejlesztési programok diverzifikációs intézkedései, mint pl. Campania és a Cseh Köztársaság esetében az első benyomás az, hogy ezek az uniós prioritások vonatkozásában rosszul használják fel az uniós költségvetést. Ezeknek az esetében elemzésre és magyarázatra lenne szükség, de a vidékfejlesztési programjavaslatok bizottsági értékelése nem tartalmazta az intézkedések hatékonyságának elemzését. Következesképpen az ilyen és hasonló esetek nem kapnak elég figyelmet, pedig ez biztosíthatná, hogy eredményesen és hatékonyan érjék el az uniós célkitűzéseket.

A TAGÁLLAMOK AZ INTÉZKEDÉSEK IGÉNYBEVÉTELÉNEK JAVÍTÁSA ÉRDEKÉBEN FELHASZNÁLTÁK A MONITORING- ÉS ÉRTÉKELÉSI INFORMÁCIÓKAT …

63. Ha az uniós költségvetést nem használják fel, akkor nyilván hatást sem tud kifejteni. A források felhasználásával kapcsolatos információ ezért fontos abból a szempontból, hogy a programirányítókat figyelmeztetni tudja, ha felül kell vizsgálni a közzétételi megoldásokat, jogosultsági feltételeket, támogatási arányt vagy kiválasztási kritériumokat az intézkedések eredményesebbé tétele érdekében. A Számvevőszék megállapította, hogy a tagállamok figyelmet fordítottak erre, és az igazgatási forrásokból származó adatok segítségével szorosan figyelemmel kísérték az intézkedések igénybevételét, a költségvetésük függvényében. A tagállamok felhasználták az értékelési információkat, különösen a félidős értékelést az adott esetben alacsony felhasználási arány okainak meghatározására.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

PÉLDA A VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOK KÖZÖTTI ELTÉRÉSEKRE A MUTATÓK CÉLÉRTÉKEINEK ELEMZÉSE ALAPJÁN

A mezőgazdasági tevékenységek diverzifikációjára szolgáló intézkedés eredménymutatója "a nem mezőgazdasági bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott gazdaságoknál", amely a növekedési feltételek megteremtésére vonatkozó uniós prioritás tekintetében is jelezheti az elért eredményeket. A Cseh Köztársaság vidékfejlesztési programjának célértékei alapján éves szinten minden egy eurónyi további "bruttó hozzáadott érték" létrehozásához 65 euró közpénzből nyújtott támogatásra van szükség. Ugyanez az érték Magyarországon 3,2 euró, Ausztriában pedig 0,4 euró támogatásnak felel meg.

A munkahelyteremtés uniós prioritásával kapcsolatban az eredménymutatók kombinált célértékei azt mutatják, hogy a munkahelyek létrehozásának közpénzből nyújtott támogatása 10000 eurótól (Andalúzia, Cseh Köztársaság, Anglia, Románia és Svédország) akár 90000 euróig terjedhet (Magyarország és Luxemburg). Egy vidékfejlesztési programban ettől nagy mértékben eltérő érték szerepel (Campania: 203000 euró).

64. A rendelet és a CMEF jó alapokat biztosít a tagállami programok végrehajtásának bizottsági felügyeletére a pénzügyi és az eredménytermékekkel kapcsolatos vonatkozások szempontjából. A legtöbb áttekintett vidékfejlesztési program esetében a Bizottság egy vagy több olyan módosítást hagyott jóvá, amely az intézkedések jobb felhasználását segítette elő.

… DE KEVÉS BIZONYÍTÉK VAN ARRA, HOGY A TAGÁLLAMOK VAGY A BIZOTTSÁG AZ EREDMÉNYEKKEL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓKAT AZ INTÉZKEDÉSEK EREDMÉNYESSÉGÉNEK VAGY HATÉKONYSÁGÁNAK JAVÍTÁSÁRA HASZNÁLNÁK

65. A felhasználás javítása nem ad garanciát a vidékfejlesztési program intézkedéseinek hatékonyságára, azaz arra, hogy megvalósítják a kívánt eredményeket. Ehhez időszerű, megbízható és releváns információkra van szükség az elért eredményekre vonatkozóan. A 4. háttérmagyarázat mutatja be, hogyan lehet az erőteljes kezdeti célirányosítást az eredmények monitoringjával és értékelésével kombinálva az intézkedések eredményességének és hatékonyságának javítására felhasználni.

4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A MONITORING ÉS ÉRTÉKELÉS FELHASZNÁLÁSA AZ INTÉZKEDÉSEK EREDMÉNYESSÉGÉNEK ÉS HATÉKONYSÁGÁNAK JAVÍTÁSÁRA (AZ ANGLIAI VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAM)

Az agrár-környezetvédelmi intézkedés esetében a hatóságok elemezték, hogy mely tevékenységek voltak a leginkább költséghatékonyak a környezeti hasznok különböző földrajzi területeken történő elérésben és ezek alapján állapították meg a pályázatok sorrendjét. A gazdálkodókkal kötött megállapodások ellenőrizhető célkitűzéseket tartalmaztak ("sikermutatók"), mint például parcellák bevetése olyan magkeverékekkel, amelyek fenntartható táplálékforrást biztosítanak a vadmadarak számára a tél során, február 15-ig. A hatóságok gazdaságok mintájának évenkénti ellenőrzésével követték nyomon a célkitűzések elérését. Az eredmények értékelése arra késztette a hatóságokat, hogy a célirányosítás javítása és a jövőben támogatandó leginkább költséghatékony tevékenységek azonosítása érdekében módosítsák a pályázatok prioritási sorrendbe rendezését.

Az irányító hatóság célértéket határozott meg a "létrehozott munkahelyre vetített köztámogatás költsége" mutatóra vonatkozóan, és ezt használta kritériumként a diverzifikációs intézkedésekre benyújtott támogatási kérelmek értékelése és az eredmények nyomon követése során. A félidős értékelés ezután elemezte a tényleges eredményeket annak meghatározása érdekében, hogy melyek voltak a leghatékonyabb intézkedések és projekttípusok. Például a mikrovállalkozások intézkedés alá tartozó projektek lényegesen hatékonyabbak voltak a munkahelyteremtésben, mint a gazdaságok diverzifikációs projektjei. A felülvizsgálatot követően a gazdaságok diverzifikációs intézkedésének támogatását csökkentették.

A TAGÁLLAMOK NEM INDOKOLTÁK AZ EREDMÉNYEKKEL KAPCSOLATOS ADATOKKAL A VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOK MÓDOSÍTÁSÁT

66. Mind a 12 kiválasztott vidékfejlesztési programot legalább egyszer, és bizonyos esetekben kilenc-tíz alkalommal módosították. A Számvevőszék olyan példákat keresett, ahol az adott tagállam a CMEF eredményekkel kapcsolatos adatokra hivatkozva indokolta a módosítást. Így a Számvevőszék olyan indoklást keresett, mint hogy "a gazdálkodók nem hoztak létre elegendő új terméket a vidékfejlesztési programban foglalt célkitűzés eléréséhez" vagy "a vidékfejlesztési program módosítása a munkahelyekre vonatkozó célértékek eléréséhez volt szükséges". Nem sikerült ilyen esetet találni. Az indoklások főleg költségvetési jellegűek voltak: a módosításokra azért volt szükség, mert a kiadások nagyobbak vagy kisebbek voltak az előrejelzettnél, nem pedig azért, mert az elért eredmények eltértek a kívánttól.

67. Ha a vidékfejlesztési program kiadásai alacsonyabbak a tagállam által tervezettnél, két év elteltével a programhoz tartozó uniós forrásokat az úgynevezett "kötelezettségvállalások visszavonása" eljárás alkalmazásával csökkentik. Ezt a tagállamok hajlamosak az uniós források "elvesztésének" tekinteni. Ennek elkerülése végett a tagállamok úgy módosították a vidékfejlesztési programokat, hogy az alacsonyabb kihasználtságú intézkedésektől a nagyobb keresletet generáló intézkedésekhez csoportosították át a forrásokat. Például az andalúziai vidékfejlesztési program módosításának indoklása az volt, hogy "jelenleg helyesbítő intézkedésre van szükség az esetleg jövőbeni kötelezettségvállalás-visszavonás elkerülése érdekében".

68. Sok esetben a jóváhagyott módosítások inkább csökkentették, mint javították az intézkedések tervezett hatékonyságát. Andalúzia 194%-kal növelte a "mikrovállalkozások" intézkedés költségvetését, de az eredménytermékekre vonatkozó célértékeket (támogatott mikrovállalkozások száma) 82%-kal és a létrehozandó munkahelyek számát 96%-kal csökkentette. Campania úgy módosította a vidékfejlesztési programot, hogy két diverzifikációs intézkedés esetében a támogatási arányt 100%-ra növelte a támogatások felhasználási arányának növelése érdekében: a pályázóknak beruházásaik teljes költségét megtérítették anélkül, hogy önrészt és további kötelezettségeket kellett volna vállalniuk az eredmények elérésére. A gazdaságok diverzifikációs intézkedéséhez kapcsolódó munkahely-teremtési célértéket az eredeti vidékfejlesztési programban szereplő 250-ről 95-re csökkentették.

A BIZOTTSÁG AZ EREDMÉNYEK ELÉRÉSE HELYETT AZ OUTPUTRA ÉS A PÉNZÜGYI VÉGREHAJTÁSRA ÖSSZPONTOSÍTOTT

69. A Bizottságnak a vidékfejlesztési programok módosítási javaslataival kapcsolatos megjegyzései és a tagállamokkal folytatott éves megbeszélések is az eredménytermékekre és a költségvetés elköltésére összpontosított a kívánt eredmények elérése helyett, még abban az esetben is, ha az eredménymutatók adatai azt mutatták, hogy a célértékeket nem fogják elérni. Az éves megbeszélések nem érték el a rendeletben meghatározott céljukat, ami az előző év főbb eredményeinek vizsgálata lenne.

70. A Bizottság jelentéseiben is a költségvetés elköltésére irányuló figyelem és az elért eredményekkel kapcsolatos információk figyelmen kívül hagyása figyelhető meg. A tagállami stratégiák végrehajtásáról szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott összefoglaló jelentésében [16] a Bizottság a mezőgazdasági üzemek korszerűsítése intézkedésről megjegyezte, hogy "a végrehajtás üteme a vártnál gyorsabbnak tűnik, ezért növelni kell a (…) becsült költségvetését". A Bizottság nem fejtette ki, hogy a "gyorsabb végrehajtás" miért indokolja a költségvetés növelését. Az ugyanebben a jelentésben bemutatott eredményekkel kapcsolatos eredményadatokat – például, hogy ugyanezen intézkedések eredményei a megvalósított új termékek/technikák tekintetében a célértékek mindössze 10%-ának felelnek meg – a Bizottság nem elemezte és azokhoz nem fűzött megjegyzéseket a jelentésben.

71. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2011-es éves tevékenységi jelentésének mellékletében bemutatott összesített eredmény adatai szerint négy évvel a programozási időszak kezdete után a munkahelyteremtés terén elért eredmények a célértékek mindössze 4%-ának felelnek meg. A dokumentumban vagy a főigazgatóság következő irányítási tervében nem tesznek említést a Bizottság által a helyzet javítására tervezett intézkedésekről, pedig az uniós stratégiában kiemelt fontosságot kap a munkahelyteremtés.

A BIZOTTSÁG NEM HASZNÁLTA A CMEF EREDMÉNYEKKEL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓIT A 2014–2020-AS PROGRAMOZÁSI IDŐSZAKRA VONATKOZÓ JAVASLATAINAK ALÁTÁMASZTÁSÁRA

72. A Bizottság 2011 októberében adta ki a 2014–2020-as programozási időszakra vonatkozó javaslatait [17]. Az indokolás bemutatja a hatásvizsgálat eredményeit, amelynek célja, hogy releváns információkat nyújtson az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a döntéshozatalhoz. Bemutatja azokat az igényeket, amelyeket a vidékfejlesztési politikának teljesítenie kellene, de nem támasztja alá, hogy a javasolt intézkedések eredményesen és hatékonyan teljesítenék ezeket az igényeket.

73. A hatásvizsgálat 4. melléklete értékeli a jelenlegi szakpolitikai keretrendszert, amelyben a Bizottság a vidékfejlesztési program 40 intézkedése közül csak hétre adott meg az eredményekre vonatkozó célértékeket. Nem mutat be azonban arra vonatkozó adatokat, hogy milyen eredményeket sikerült elérni a célértékek vonatkozásában. A 4a. mellékletben a Bizottság röviden összefoglalja a mezőgazdasági üzemek korszerűsítése, az agrár-környezetvédelmi intézkedések, az erdőgazdálkodási intézkedések, a mikrovállalkozások és a Leader intézkedések erősségeit és hiányosságait, de nem ad tájékoztatást a 2014–2020-as időszakra javasolt egyéb intézkedésekről, beleértve az olyan pénzügyi szempontból fontos intézkedéseket, mint "a mezőgazdasági termékek értékének növelése" (2007–2013-ra 5,6 milliárd euró). A melléklet minden intézkedés esetében bemutatja a pénzügyi és az eredménytermékekkel kapcsolatos adatokat, de nem ad tájékoztatást az elért eredményekről. A 11. melléklet áttekinti az értékelés megállapításait, bemutatva, hogy a hatásvizsgálat nagyrészt a 2007–2013-as időszak vidékfejlesztési programjainak előzetes értékelésén alapul, amelynek összefoglalóját 2008-ban adták ki [18].

74. Ez is jelzi a monitoring- és értékelési információk rendelkezésre állása és időszerűsége terén jelentkező hiányosságokat. A Bizottság azelőtt tette meg javaslatait, mielőtt rendelkezésre állt volna a félidős és utólagos értékelések összegzése, ezért a javaslatok nem csak az intézkedéseknek a 2007–2013-as időszakban mutatott eredményességére és hatékonyságára vonatkozó információit, hanem a 2000–2006-os időszak utólagos értékeléseit sem vették figyelembe. Ezeket az értékeléseket hiányosságaik ellenére is figyelembe kellene venni a 2014–2020-as időszakra vonatkozó szakpolitikai döntéshozatal során. Az utólagos ellenőrzés például arra a következtetésre jut, hogy a "mezőgazdasági termékek értékének növelése" intézkedés "általánosságban meglehetősen csekély" hatást gyakorol a mezőgazdaság versenyképességére. A félidős értékelések jelentős "talált pénz" hatásról számoltak be (lásd: 56. bekezdés). A Bizottság ennek ellenére a 2014–2020-as időszakra vonatkozóan is javasolta ezt az intézkedést anélkül, hogy az Európai Parlamentet és a Tanácsot tájékoztatta volna a "talált pénz" hatásról vagy arról, hogy milyen feltételeket kell támasztani e jelenség előfordulásának minimalizása érdekében.

75. A jövőbeni uniós szakpolitikai döntések meghozatalakor, valamint a tagállami és regionális szintű programok kialakításakor rendelkezésre kell, hogy álljanak információk az olyan alapvető, de fontos kérdések megválaszolására, mint "az intézkedés korábban eredményesnek bizonyult a célkitűzések megvalósításában?", "az intézkedés a célkitűzés megvalósításának leghatékonyabb módját jelenti?", valamint "milyen tapasztalatokat lehet levonni az intézkedés korábbi végrehajtásából a jövőbeni eredményesség javítása érdekében?". Az eredményekkel kapcsolatos adatok azonban azt mutatják, hogy az intézkedések eredményességéről és hatékonyságáról szóló információk a hatásvizsgálatkor még nem álltak időben rendelkezésre, és például a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság éves tevékenységi jelentésének mellékletében közzétett információk ezért nem elég relevánsak, megbízhatók és teljes körűek. Végezetül a Bizottság nem biztosította az ahhoz szükséges információkat, hogy a 2014–2020-as időszakban a legeredményesebb és leghatékonyabb intézkedésekkel kapcsolatban megalapozott döntéseket lehessen hozni.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

76. A Szerződés és az uniós költségvetési rendelet előírja, hogy a tagállamok működjenek együtt a Bizottsággal annak érdekében, hogy az uniós pénzösszegeket a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveivel összhangban használják fel. Ez a gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elvének érvényesülését jelenti. A vidékfejlesztési politikával összefüggésben a Bizottságnak és a tagállamoknak időszerű információkra van szükségük arról, hogy a vidékfejlesztési intézkedések hatékonyan valósítják-e meg a szakpolitikai célkitűzéseket. Az általuk nyújtott teljesítménnyel való elszámoláshoz ezekről az információkról be kell számolniuk az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, valamint az uniós közvéleménynek.

77. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság és a tagállamok nem mutatták be megfelelően, hogy mit értek el a vidékfejlesztési politika célkitűzéseire vonatkozóan és nem áll rendelkezésre bizonyosság arra nézve, hogy az uniós vidékfejlesztési költségvetést megfelelően költötték el.

78. A közös monitoring- és értékelési keretszabályozás (CMEF) a szükséges információk és bizonyosság nyújtása érdekében bevezetett fő eszköz. Hiányosságai hozzájárultak a bizonyosság már említett hiányához. A CMEF egy olyan eszközkészlet, amelynek kialakításán lehet (és kellene is) változtatni. A jobb eszközök azonban önmagukban még nem oldják meg a problémát, ha azokat nem megfelelően használják. A Számvevőszék megállapította, hogy az elszámoltathatóság jelenlegi hiánya egy mélyebben gyökerező hiányosságnak tudható be: a programok túlzottan a költségvetési források elköltésére, nem pedig az eredmények hatékony elérésére összpontosítottak. Ennek következtében kevesebb figyelmet fordítottak az eredmények és hatások nyomon követésére és értékelésére, valamint az információk minőségére.

79. A Számvevőszék véleménye szerint az általános, nyitva hagyott célkitűzések és a célkitűzések kívánt eredményeinek nem megfelelő számszerűsítése következtében a tagállamok által kidolgozott vidékfejlesztési programok nem szolgáltattak megfelelő alapot az uniós költségvetés hatékony és eredményes módon történő felhasználására. A kiadásokat úgyszintén nem összpontosították a legnagyobb hatással járó területekre és nem határoztak meg olyan referenciaszintet, amelyhez viszonyítva mérni lehetett volna az elért eredményeket (19–34. bekezdés).

80. Másodszor, információhiány áll fenn: a tagállamok a bizottsági támogatás ellenére sem nyújtottak olyan monitoring- és értékelési információkat, amelyek kellően megbízhatóak, következetesek és relevánsak lettek volta az elért eredményeknek a célkitűzések tekintetében történő bemutatására. A tagállamok és a Bizottság a közös mutatókkal kapcsolatosan rendelkezésre álló adatokat szerepeltették jelentéseikben, de nem értelmezték ezeket az adatokat a vidékfejlesztési programok,illetve az uniós célkitűzések viszonylatában. Az értékelések következtetéseiből csak szelektíven idéztek és azok nyomon követését nem szisztematikusan végezték. A Bizottság és a tagállamok nem mutatták be a kiadások hatékonyságával vagy eredményeivel kapcsolatos saját következtetéseiket (35–57. bekezdés).

81. Harmadszor, bármilyen hiányosak is voltak a monitoring- és értékelési információk, a Bizottság és a tagállamok nem alkalmazták őket megfelelő mértékben az intézkedések hatékonyságának és eredményességének javításához. A programok napi szintű irányításában a tagállamok inkább a költségvetés elköltésére összpontosítottak, mint a kívánt eredmények elérésére. A Bizottság 2014–2020-as programozási időszakra vonatkozó javaslatait az aktuális időszak vidékfejlesztési programjainak előzetes értékeléseiből származó információkkal támasztotta alá, és nem mutatott be az elért eredményekkel kapcsolatos információkat (58–75. bekezdés).

82. A 2014–2020-as időszakra vonatkozó bizottsági javaslatok jobb eredményközpontúságot ígérnek. Ez az eredményközpontúság nem igényel új jogszabályokat: már most alkalmazni lehet és kellene az uniós költségvetés megfelelő végrehajtásához, különösen ahogy a vége felé közeleg a 2007–2013-as programozási időszak és egyre nő annak kockázata, hogy a fennmaradó költségvetési források kapkodva költik el a kifizetések 2015-ös zárásáig. Mindezekre tekintettel a Számvevőszék a következőket ajánlja:

1. AJÁNLÁS

A tagállamok és a Bizottság a jelenlegi programozási időszak hátralévő részében – eredményközpontúságukat fokozva – aknázzák ki a monitoring és az értékelés nyújtotta lehetőségeket.

A tagállamok indokolják a vidékfejlesztési programban foglalt intézkedések módosítási javaslatait és mutassák be azok kívánt hatását a vidékfejlesztési programban foglalt és az uniós célkitűzések eredményes és hatékony megvalósítására. A Bizottság ugyanezen szempontok alapján értékelje a javasolt változtatásokat. A programok éves vizsgálata az eredményekre összpontosítson, a rendelet előírása szerint.

83. A 2007–2013-as időszak félidős értékeléseihez nem álltak rendelkezésre megbízható adatok, az értékelési módszerek nem voltak megfelelők, valamint az egységesség hiánya komoly mértékben korlátozta azok felhasználhatóságát és akadályozta uniós szinten érvényes következtetések levonását. A legfrissebb rendelkezésre álló monitoringadatok továbbra sem egységesek és minőségük sem kielégítő. Ezért fennáll a veszélye annak, hogy a 2015-ös utólagos értékelések minősége sem lesz megfelelő.

2. AJÁNLÁS

A tagállamok és a Bizottság már most tegyenek intézkedéseket annak érdekében, hogy a 2007–2013-as programozási időszak 2015-ben esedékes utólagos értékelése jó minőségű, összehasonlítható információkat eredményezzen.

i) A félidős értékelések tapasztalatai alapján a Bizottság adjon ki konkrét iránymutatást az utólagos értékelések minőségének és egységességének biztosítására.

ii) A tagállamok tervezzék meg, hogyan biztosítják az utólagos értékeléshez szükséges információkat, beleértve az igazgatási célra gyűjtött információk széles körét is. A tagállamok gondoskodjanak arról, hogy az értékelési szerződések minőségi követelményeket tartalmazzanak, amelyek az értékelők számára előírják a CMEF iránymutatás betartását, valamint a közös értékelési kérdéseknek a megbízható adatok és értékelési módszerek alapján történő megválaszolását.

iii) A Bizottság proaktív módon ellenőrizze, hogy a tagállamok követik-e a közös mutatókra és az utólagos értékelésekre vonatkozó iránymutatást. Ha ez nem történik meg, a Bizottság az érintett tagállamokkal együttműködve keressen olyan megoldásokat, amelyek lehetővé teszik a jó minőségű, összehasonlítható információk megszerzését.

84. A 2007–2013-as időszakra vonatkozó CMEF keretrendszer kialakításának hiányosságai hozzájárultak az időszerű, megbízható és egységes információk jelenlegi hiányához, különösen az eredményekkel kapcsolatos adatok tekintetében. A Bizottság már fejlesztéseket eszközölt a mutatók meghatározása és az iránymutatások terén, de ez még nem elegendő. Az eredményekre vonatkozóan meghatározott célértékek és az eredmények rendszeres nyomon követése a gondos pénzgazdálkodás kulcsfontosságú elemei. A Bizottságnak a 2014–2020-as időszak CMEF kereteire vonatkozó tervei szerint azonban az eredménymutatókhoz nem írnának elő célértékeket.

3. AJÁNLÁS

A 2014–2020-as programozási időszakban a Bizottság javítson a CMEF kialakításán, hogy az időszerűbb, relevánsabb, megbízhatóbb és összehasonlíthatóbb információkkal szolgáljon, különösen az intézkedések eredményességére és hatékonyságára vonatkozóan.

i) Minden közös mutatónak és azok uniós szintű tervezett felhasználásának egyértelműnek kell lennie. Az eredménymutatóknak a kiadások közvetlen hatásait – az elért eredményeket – kell bemutatniuk, és azokat minden uniós prioritásra és célkitűzésre vonatkozóan meg kell határozni. Minden, az említett prioritásokhoz és célkitűzésekhez hozzájáruló intézkedésre vonatkozóan adatokat kell gyűjteni annak érdekében, hogy az adott intézkedés eredményességét és hatékonyságát mérni lehessen.

ii) A tagállamok és a Bizottság ellenőrizzék a közös mutatókkal kapcsolatos adatok minőségét és nyújtsanak bizonyosságot azok megbízhatóságáról.

iii) Az egyes vidékfejlesztési programok célkitűzéseit illetően a tagállamokat kötelezni kell az eredménytermékek, eredmények és hatások időben történő jelentésére (lásd: 6. ajánlás) a konkrét mutatókkal kapcsolatos adatközlés vagy értékelés helyett.

85. A Számvevőszék megállapította, hogy a 2007–2013-as időszak vidékfejlesztési programjai nem határoztak meg konkrét, mérhető célkitűzéseket, ami az intézkedések nem megfelelő célirányosításához vezetett, valamint megnehezítette a nyomon követést és értékelést. A 2014–2020-as vidékfejlesztési programok lehetőséget nyújtanak az uniós költségvetés végrehajtásának szilárdabb alapokra helyezéséhez.

4. AJÁNLÁS

A tagállamok és a Bizottság gondoskodjon arról, hogy a 2014–2020-as vidékfejlesztési programok a programok hatékonyságának és eredményességének nyomon követésére és értékelésére szolgáló konkrét és mérhető célkitűzésekkel, illetve tervezéssel szilárdabb alapot nyújtsanak a gondos pénzgazdálkodáshoz.

i) A 2014–2020-as vidékfejlesztési programokban a tagállamok konkrét, mérhető célkitűzéseket határozzanak meg, amelyek az eredményekre vonatkozóan célértékekkel rendelkeznek. A vidékfejlesztési programban foglalt kiválasztott intézkedéseket és a kívánt eredményeket a 2007–2013-as időszak kapcsolódó intézkedéseinek hatékonyságára és eredményességére hivatkozva kell indokolni.

ii) A vidékfejlesztési programoknak minden intézkedés esetében meg kell határozniuk az eredménytermékek, eredmények és hatások bemutatásához szükséges információkat. Ahol a közös mutatók nem elégségesek, ott további mutatókat vagy értékelést kell meghatározni. A vidékfejlesztési programoknak minden szükséges információelem esetében meg kell határozniuk az információ forrását, az információgyűjtés módját (megfelelően figyelembe véve az adminisztratív terheket) és a megbízhatóság biztosításának módját.

iii) A Bizottság ne csak a rendeletnek való megfelelés szempontjából ellenőrizze a vidékfejlesztési programokat, hanem a tervezett eredményesség és hatékonyság tekintetében is: a Bizottság gondoskodjon arról, hogy a vidékfejlesztési programok megfelelő alapot nyújtsanak a gondos pénzgazdálkodáshoz a kívánt eredmények és a vonatkozó költségvetési kiadások elemzésével.

86. A Számvevőszék által végzett vidékfejlesztési ellenőrzések rámutattak, hogy számos tagállam nem célirányosította megfelelően a vidékfejlesztési programban foglalt intézkedéseket a jogosultsági feltételek és a kiválasztási kritériumok alkalmazásával, ezért nem állt rendelkezésre megfelelő előzetes bizonyosság az intézkedések hatékonyságára és eredményességére nézve. Ez megnöveli a nyomon követésből és értékelésből származó utólagos bizonyosság iránti igényt, ami további költségvonzatokkal és az adatgyűjtésből eredő adminisztratív terhekkel jár.

5. AJÁNLÁS

A tagállamok az eredményesség és hatékonyság szem előtt tartásával alakítsák ki a 2014–2020-as időszak vidékfejlesztési programjainak végrehajtási rendszereit úgy, hogy a pályázati, kiválasztási és kifizetési folyamatok céljaira gyűjtött információkat a monitoring és az értékelés során újrahasznosítják.

A tagállamok ne csak a programozás során végezzenek előzetes eredményességi és hatékonysági értékelést, hanem a műveletek támogatásra történő kiválasztásakor is. Ez a megközelítés csökkenti az olyan, kevéssé hatékony projektek felesleges támogatásának kockázatát, amelyeket már a projektkiválasztási szakaszban is ki lehetett volna szűrni. A projektkiválasztás vagy a kifizetés során gyűjtött információk (munkahelyteremtés, célzott környezeti előnyök stb.) csökkenthetik a későbbi információgyűjtési igényt és ezáltal csökkenthetik az adminisztratív terheket.

87. A tagállamok és a Bizottság bár közzétették a független értékelők által készített jelentéseket, az éves és összefoglaló jelentéseikben nem számoltak el megfelelően az uniós költségvetési források helyes elköltésével. Ezekben a jelentésekben a tagállamok és a Bizottság nem használták fel a pénzügyi és az eredménytermékekkel kapcsolatos mutatókhoz kapcsolódó adatokat az eredmények alátámasztására és nem mutatták be a hatékonysággal kapcsolatos információkat sem. A tagállami és bizottsági jelentések olvasóira volt bízva, hogy következtetéseket vonjanak le az értékelések megbízhatóságáról, valamint hogy kiderítsék, egyes értékelési következtetéseket kihagytak-e, és ha igen, miért.

6. AJÁNLÁS

A tagállamok és a Bizottság az elszámoltathatóság javítása érdekében tökéletesítsék az uniós költségvetésből elért eredményekről történő jelentéstételt. Ez foglalja magában az értékelési megállapítások szisztematikusabb nyomon követését is.

i) A programozási ciklus felétől a tagállamok és a Bizottság mutassák be éves jelentéseikben a programok által az egyes vidékfejlesztési programokban foglalt és az uniós célkitűzések tekintetében elért eredményekre vonatkozó következtetéseiket. Ezek a jelentések elsősorban az elért eredményekre összpontosítsanak és kifejezetten vegyék figyelembe az egyes intézkedések hatékonyságát az eredményeknek a költségekkel történő összehasonlításával. Amennyiben a közös mutatók nem teszik lehetővé a vidékfejlesztési program célkitűzései megvalósításának megfelelő bemutatását, azokat ki kell egészíteni az igazgatási adatokkal és értékelési megállapításokkal, megfelelően figyelembe véve azok korlátozott hatókörét és megbízhatóságát.

ii) Az értékelési megállapításokról való jelentéstétel során a tagállamok és a Bizottság tegyék egyértelművé, hogy milyen intézkedést tesznek azokhoz a kapcsolódóan, illetve indokolják meg, hogy adott esetben miért nem tesznek intézkedést. Minden értékelési következtetést válogatás nélkül be kell mutatni és hasznosulását nyomon kell követni.

iii) A 2007–2013-as időszak programjaira vonatkozó utólagos értékelések jobb hasznosulása érdekében a Bizottság és a tagállamok 2015-ös éves jelentéseiben szerepeljen egy elemzés az értékelési megállapításoknak a 2014–2020-as időszakra gyakorolt hatásairól.

Ezt a jelentést Ioannis SARMAS számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara a 2013. október 9-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] A Tanács 2006. október 20-i 2006/144/EK határozata a vidékfejlesztésre vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatásokról (2007–2013 közötti programozási időszak) (HL L 55., 2006.2.25., 20. o.).

[2] Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet 80. cikke (HL L 277., 2005.10.21., 1. o.).

[3] A Bizottság 2006. december 15-i 1974/2006/EK rendelete az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1698/2005/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról. A közös mutatók teljes felsorolása a VIII. mellékletben található (HL L 368., 2006.12.23, 15. o.),

[4] Közös monitoring- és értékelési keretszabályozás kézikönyv. Útmutató, Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság, 2006. szeptember.

[5] A technikai segítségnyújtás költségeinek vizsgálata nem tartozott az ellenőrzés hatókörébe.

[6] A Számvevőszék kizárta azokat a vidékfejlesztési programokat az ellenőrzés hatóköréből, amelyek csak egy vidékfejlesztési intézkedést ellenőriztek (Írország, Görögország, Litvánia és Portugália), illetve ahol a Számvevőszék több vidékfejlesztési programot ellenőrzött ugyanabban a tagállamban.

[7] Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248., 2002.9.16., 1. o.) I. része II. címének 7. fejezete.

[8] Ez a Bizottság 2014–2020-as időszakra vonatkozó javaslataira is érvényes. A 2014–2020-as időszak közös agrárpolitikájára vonatkozó egyes rendeletjavaslatokról szóló 1/2012. sz. véleményében a Számvevőszék úgy vélte, hogy a javaslatok "nagyon sokféle és szerteágazó célkitűzéseket határoztak meg… Nem derül ki egyértelműen, hogy ezek a célkitűzések mit kívánnak elérni az Unió szintjén. A Számvevőszék úgy véli, hogy a vidékfejlesztési politikának hasznára válna egy egyértelmű célokat (elvárt eredményeket és hatásokat, valamint mutatókat) is tartalmazó, kevésbé összetett és pontosabb célkitűzéskészlet. Ez elősegítené, hogy a szakpolitika a tényleges eredmények elérésére összpontosíthasson a legfontosabb uniós prioritások terén".

[9] Az 1698/2005/EK rendelet 13. cikke.

[10] Lásd: az "Eredményesnek és hatékonynak bizonyult-e az élelmiszer-feldolgozó iparnak nyújtott uniós támogatás a mezőgazdasági termékek értékének növelése tekintetében?" című 1/2013. számú különjelentés 75–77. bekezdése (http://eca.europa.eu).

[11] A mezőgazdasági termékek értékének növelésére vonatkozó intézkedés ellenőrzése során a Számvevőszék által áttekintett 23 félidős értékelési jelentésből nyolc nem vont le következtetést a "Milyen mértékben járultak hozzá a támogatott beruházások a mezőgazdasági és erdészeti ágazat versenyképességének javításához?" kérdés kapcsán, holott ez az az uniós célkitűzés, amelynek céljára a támogatást folyósítják.

[12] 2011-es éves jelentésének 10. fejezetében a Számvevőszék megállapította, hogy a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2011-es éves tevékenységi jelentésében a program hatásának bemutatása elégtelen adatokon alapult. Például a megújuló energiákkal kapcsolatos növekedést a 88 vidékfejlesztési program közül mindössze kilenc program adataiból számolták ki (HL C 344., 2012.11.12.).

[13] A Bizottság a külső értékeléseket, beleértve az utólagos értékelés és a félidős értékelés összegzését, azzal a záradékkal látja el, hogy azok az értékelő véleményét tükrözik, ami nem szükségszerűen egyezik meg a Bizottság véleményével.

[14] Lásd: az "Eredményesnek és hatékonynak bizonyult-e az élelmiszer-feldolgozó iparnak nyújtott uniós támogatás a mezőgazdasági termékek értékének növelése tekintetében?" című 1/2013. számú különjelentés 61. bekezdése.

[15]

[16] COM(2011) 450 végleges, 2011. július 20.

[17] Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 627 végleges/2, 2011. október 19).

[18] Synthesis of Ex-ante Evaluations of Rural Development Programmes 2007-2013, Final Report (A 2007–2013 közötti vidékfejlesztési programok előzetes értékeléseinek összegzése, végleges jelentés), Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság, 2008.12.11.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

A VIDÉKFEJLESZTÉSI PROGRAMOKBAN FOGLALT EREDMÉNYMUTATÓK CÉLÉRTÉKEINEK ÁLLAPOTA ÉS A TAGÁLLAMOK ÁLTAL AZ ÉVES HELYZETJELENTÉSEIKBEN 2011-RE VONATKOZÓAN KÖZÖLT ADATOK

Intézkedés | Mezőgazdasági üzemek korszerűsítése | Mezőgazdasági és erdészeti termékek értékének növelése | Agrár-környezetvédelem | | Nem mezőgazdasági tevékenységekre történő diverzifikálás | Vállalkozások létrehozása és fejlesztése | Turisztikai tevékenységek ösztönzése |

RDP | A bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott gazdaságoknál/vállalkozásoknál | Az új termékeket és/vagy technológiákat bevezető gazdaságok/vállalkozások száma | A bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott gazdaságoknál/vállalkozásoknál | Az új termékeket és/vagy technológiákat bevezető gazdaságok/vállalkozások száma | Eredményes termőföld-gazdálkodás alatt álló területek [1] | | A bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott gazdaságoknál/vállalkozásoknál | A megteremtett munkahelyek bruttó száma | A bruttó hozzáadott érték növekedése a támogatott gazdaságoknál/vállalkozásoknál | A megteremtett munkahelyek bruttó száma | A megteremtett munkahelyek bruttó száma | Látogatók számának növekménye (egynapos látogatások) |

célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás | célszámok meghatározva | adatszolgáltatás |

Ausztria | Célszám növekedett | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Cseh Köztársaság | | | | | | | | | | | | | | Célszám csökkent | | | | Célszám csökkent | | Célszám csökkent | | | |

Egyesült Királyság – Anglia | | | Célszám növekedett | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Franciaország – anyaország | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Németország - Baden-Württemberg | | | | | | | | | Célszám növekedett/csökkent | | | | | | | | | Célszám csökkent | | | | | |

Magyarország | | | | | Célszám növekedett | | Célszám növekedett | | | | | | | Célszám csökkent | | | | | | | | | |

Olaszország – Campania | | | Célszám növekedett | | | | Célszám növekedett | | Célszám csökkent | | | | | Célszám csökkent | | | | Célszám csökkent | | Célszám csökkent | | | |

Luxemburg | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Lengyelország | | | Célszám növekedett | | | | Célszám csökkent | | | | | | | Célszám csökkent | | | | | | | | | |

Románia | | | Célszám növekedett | | | | Célszám növekedett | | Célszám növekedett | | | | | | | | | Célszám növekedett | | Célszám csökkent | | Célszám csökkent | |

Spanyolország – Andalúzia | | | Célszám csökkent | | | | Célszám csökkent | | Célszám növekedett/csökkent | | | | | | | | | Célszám csökkent | | Célszám csökkent | | | |

Svédország | Célszám növekedett | | Célszám növekedett | | Célszám növekedett | | Célszám csökkent | | Célszám növekedett | | | | | Célszám növekedett | | | | Célszám csökkent | | Célszám csökkent | | | |

| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

célszámok meghatározva: | | Az eredeti és a legfrissebb RDP-ben meghatározott célszámok (feltüntetve, hogy a célszámot módosították-e az eredetihez képest) | adatszolgáltatás: | | A szolgáltatott és a Bizottság által elfogadott adatok (2011-es helyzetjelentés) |

| | A célszámokat csak az eredeti vagy csak a legfrissebb RDP-ben határozták meg, a célszámok nem a CMEF kézikönyv szerintiek, ezért nem hasonlíthatók össze | | | | | Az adatokat nem intézkedésenként szolgáltatták, nem naprakészek, a helyzetjelentést nem fogadta el a Bizottság |

| | A célszámok nincsenek meghatározva az eredeti és a legfrissebb RDP-ben | | | | | Nincs adatszolgáltatás |

| | Az intézkedés nem szerepel a programban | | | | | Az intézkedést nem hajtották végre |

[1] 1Az intézkedéshez tartozó eredménymutató öt összetevőből áll (a biodiverzitás javításához hozzájáruló területek, a vízminőség javulása, az éghajlatváltozás mérséklése, a talajminőség javulása, a marginalizáció és a földterületek művelésből való kivonásának megakadályozása). A táblázat bemutatja, hogy a célszámot meghatározták-e és legalább egy összetevőre vonatkozóan szolgáltattak-e adatokat. Egyes esetekben a célszámokat növelték az egyik összetevő, de csökkentették egy másik összetevőre vonatkozóan. Ezt a "célszám növekedett/csökkent" kifejezéssel jelöltük.

--------------------------------------------------