[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 24.4.2008

COM(2008) 215 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló, 2002. július 19-i 1606/2002/EK rendelet működéséről

(EGT-vonatkozású szöveg)

1. JOGALAP

A 2002. július 19-i 1606/2002/EK rendelet[1] (az IAS-rendelet) 10. cikke előírja, hogy a Bizottság vizsgálja felül a rendelet alkalmazását és 2007. július 1-jéig tájékoztassa erről az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

2. AZ IAS-RENDELET MŰKÖDÉSE

2.1. Az IAS-rendelet fő rendelkezései

Az IAS-rendelet előírja, hogy azok az európai társaságok, amelyek értékpapírjait az EU szabályozott piacaira bevezették, 2005. január 1-jétől konszolidált (összevont) beszámolójukat a Nemzetközi Számviteli Standard Testület (IASB) által kiadott és az EU által jóváhagyott standardokkal (IAS/IFRS[2]) és értelmezésekkel (SIC/IFRIC[3]) összhangban állítsák össze.

A tagállamok megengedhetik vagy megkövetelhetik ennek a számviteli keretnek az alkalmazását azoknak a társaságoknak a konszolidált (összevont) beszámolója elkészítésével kapcsolatban is, amelyek értékpapírjai nincsenek bevezetve az EU szabályozott piacain, és/vagy az éves (egyedi) beszámoló esetében is, függetlenül attól, hogy a társaság értékpapírjait bevezették-e az EU szabályozott piacain. Az IAS-rendelet 5. cikkében meghatározott választási lehetőségek tagállamok általi alkalmazását az alábbi táblázat foglalja össze[4]:

Az IAS-rendelet választási lehetőségeinek tagállamok általi alkalmazása

Társaságok | Nyilvánosan működő társaságok | Zártkörűen működő társaságok |

A tagállamok számára lehetővé tették azt is, hogy 2007. január 1-jéig elhalasszák e keret alkalmazását azon társaságok esetében, amelyek csak az EU szabályozott piacaira bevezetett hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat bocsátanak ki és azon társaságok esetében, amelyek értékpapírjait az EU-n kívüli piacokra vezették be, és amelyek ebben az alkalmazásban az IAS-rendelet kibocsátása előtt nemzetközileg elfogadott standardot használtak.

Az IAS-rendelet alkalmazásában csak az IASB és elődje, a Nemzetközi Számviteli Standard Bizottság (IASC) által elfogadott és kiadott nemzetközi számviteli standardokat és értelmezéseket hagyják jóvá és teszik közzé. Ezeket a Bizottság hagyja jóvá, bizottsági eljárást követően. A Bizottság számára az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport (EFRAG)[5] először szakvéleményt ad, amelyet a Standard Tanácsadó Felülvizsgálati Csoport (SARG)[6] véleményez, értékelve, hogy az EFRAG szakmai tanácsa objektív és kiegyensúlyozott-e. A Bizottság ezt követően dönt arról, hogy javaslatot tesz-e a standard/értelmezés jóváhagyására. A Számviteli Szabályozó Bizottság (ARC)[7] jóváhagyásra vonatkozó szavazatát az Európai Parlament erősíti meg. Ha ez az eljárás rendben lezajlott, a Bizottság dönt arról, hogy jóváhagyja-e a standardot/értelmezést és közzéteszi a Hivatalos Lapban.

2.2. Információforrások a jelentéshez

A Bizottság különböző forrásokból származó információkat használt fel ehhez a jelentéshez. A tagállamokkal – a Számviteli Szabályozó Bizottságon belül – konzultáltak a legfontosabb tárgyalt pontokról. Az IFRS Európai Unión belüli következetes alkalmazását célzó kerekasztal[8] szintén értékes információforrást jelentett. Az érintett bizottsági szolgálatok az IFRS Európai Unióban történő bevezetése során szintén rendszeresen kapcsolatot tartottak az érdekelt felekkel.

Az IFRS végrehajtásának teljes szakmai elemzéséhez a Bizottság szolgálatai számos jelentést figyelembe vettek, amelyeket különböző szervezetek és társaságok készítettek az IFRS 2005-ös végrehajtásáról[9].

A Bizottság ezen jelentése figyelembe veszi az Európai Értékpapír-piaci Szabályozók Bizottságának (CESR) a „CESR’s review of the implementation and enforcement of IFRS in the EU” („CESR-felülvizsgálat az IFRS végrehajtásáról és érvényesítéséről az EU-ban”) című jelentését[10], valamint az IFRS EU-n belüli alkalmazásának bevezetéséről rendelkezésre álló más tanulmányok és szakirodalom eredményeit is.

2.3. Az IFRS hatékony alkalmazása az EU-ban

2005-ben az EU szabályozott piacain értékpapírjaikat forgalmazó, az IFRS-t átvevő társaságok száma 7 365 volt, ebből 5 534 volt részvénykibocsátó.

Kivonat a CESR-jelentésből, 1. függelék: Az EU szabályozott piacain jegyzett, az IFRS-t átvevő társaságok száma (részvény- és kötvénykibocsátók) országonként

CESR-tagok | Részvénykibocsátók | Kötvénykibocsátók[11] | Összesen |

Ausztria | 72 | 11 | 83 |

Belgium | 144 | 2 | 146 |

Bulgária | 369 | 60 | 429 |

Ciprus | 141 | 0 | 141 |

Cseh Köztársaság | 66 | 24 | 90 |

Dánia | 140 | 8 | 148 |

Észtország | 16 | 6 | 22 |

Finnország | 135 | 15 | 150 |

Franciaország | 680 | 200 | 880 |

Németország | 768 | 172 | 940 |

Görögország | 356 | 0 | 356 |

Magyarország | 34 | 1 | 35 |

Izland | 23 | 8 | 31 |

Írország | 43 | 40 | 83 |

Olaszország | 288 | 65 | 353 |

Lettország | 13 | 4 | 17 |

Litvánia | 43 | 4 | 47 |

Luxemburg | 35 | 200 | 235 |

Málta | 15 | 19 | 34 |

Norvégia | 188 | 0 | 188 |

Lengyelország | 197 | 0 | 197 |

Portugália | 50 | 28 | 78 |

Románia | n.a. | n.a. | n.a. |

Szlovákia | n.a. | n.a. | n.a. |

Szlovénia | 60 | 6 | 66 |

Spanyolország | 190 | 120 | 310 |

Svédország | 350 | 35 | 385 |

Hollandia | 165 | 25 | 190 |

Egyesült Királyság | 953 | 778 | 1 731 |

ÖSSZESEN | 5 534 | 1 831 | 7 365 |

n.a.: nincs adat |

2005. december 31-ig a következő standardokat és értelmezéseket hagyták jóvá: IAS 1 – 41, IFRS 1 – 6, SIC 7 – 32, és az IFRIC 1 – 5, nem számítva azokat, amelyeket ezen időpont előtt vagy után másikkal helyettesítettek vagy hatályon kívül helyeztek[12]. 2006-ban és 2007-ben a korábban elfogadott szabványok módosítása mellett további standardokat és értelmezéseket hagytak jóvá (IFRS 7, valamint IFRS 6 – 9, illetve IFRS 8, valamint IFRIC 10 és 11). Néhány 2005-ben jóváhagyott standardot (IFRS 6), standard-módosítást (IAS 39) és értelmezést (IFRIC 4 és 5) 2006. január 1-jétől lehetett alkalmazni. Lehetőség volt arra, hogy a 2006. január 11-én jóváhagyott IFRS 7-et, IFRIC 6-ot és néhány standard módosítását alkalmazzák a 2005-ös pénzügyi beszámolókra.

A CESR tagjai 1410 társaságnak teljesen, további 920 társaságnak pedig tematikus alapon megvizsgálták az IFRS alkalmazásával készített 2005-ös pénzügyi kimutatását. A vizsgálatok eredményei alapján összeállítottak egy adatbázist, amelybe 2007. augusztus végéig 85 végrehajtási határozatot vettek fel.

2.4. Az IFRS következetes alkalmazása az EU-ban

A 2.2. pontban említett forrásokból összegyűjtött információk alapján a Bizottság elemezte, hogy a jóváhagyott standardokat/értelmezéseket mennyire alkalmazták egyöntetűen az Európai Unióban a 2005-ös pénzügyi év vonatkozásában. A Bizottság az alábbi következtetéseket vonta le:

- Az IFRS alkalmazása összességében kihívást jelentett valamennyi érdekelt fél számára, de végrehajtása nem okozott zavart a piacokon vagy a beszámolók határidőre történő elkészítésében. Ez jelentős eredmény, figyelembe véve, hogy az IFRS végrehajtása az EU-ban az IAS-rendelet alkalmazási körébe tartozó társaságok számára a számviteli keret általános megújítását jelentette. Az IFRS-re történő átállás komoly munkát és jelentős erőforrásokat igényelt az érintett társaságoktól, különösen a kisebb jegyzett társaságoktól[13].

- A beszámolókészítők, a könyvvizsgálók, a befektetők és a hatóságok általános vélekedése szerint az IFRS alkalmazása javította a pénzügyi beszámolók összehasonlíthatóságát és minőségét, és nagyobb átláthatóságot eredményezett.

- Az IAS-rendelet alkalmazási körének kiterjeszthetőségével a tagállamok – egyedi gazdasági és jogi környezetüktől függően – más-más módon éltek (ld. fent a 2.1.pontot). Ez a rugalmas szemléletmód lehetővé tette, hogy a végrehajtást az egyes tagállamok számviteli keretfeltételeinek jellemzőihez és sajátosságaihoz igazítsák, különös tekintettel az adózási szabályokra és a társasági joghoz való kapcsolódásra. Úgy tűnik, az IFRS kötelező alkalmazását nem terjesztették ki széles körben a nem jegyzett társaságokra és/vagy az egyedi éves beszámolókra.

- A legtöbb érdekelt fél szerint a pénzügyi kimutatások érthetősége általánosságban javult, kivéve néhány területen, ahol még fejlődésre van szükség, különösen a pénzügyi instrumentumok, az üzleti kombinációk és a részvényalapú kifizetések terén.

- Az IFRS-beszámolókat még mindig befolyásolják a nemzeti számviteli hagyományok. Ennek egyik oka a tapasztalat és a számviteli elmélet hiánya. A gyakorlatban ennek az elveken alapuló, jelentős szakmai ítélőképességet igénylő számviteli megközelítésnek a bevezetése néhány tagállam számára kihívást jelentett. A kezdeti alkalmazási problémák azonban megoldódnak, ahogy a beszámolókészítők és a könyvvizsgálók egyre jobban megismerik az IFRS-t.

- Az IFRS megjelenítésre és értékelésre vonatkozó rendelkezéseit láthatóan következetesebben és egyértelműbben alkalmazták, mint bizonyos közzétételi előírásokat. Különösen az általános számviteli politikák közzététele terén van szükség további javulásra. Az értékpapír-piaci szabályozó hatóságok észlelték ezeket a problémákat, de arra a következtetésre jutottak, hogy ezek nem ásták alá az IFRS-nek való megfelelés általános szintjét.

- A társaságok különböző módon alkalmazták az IFRS által biztosított, többek között a munkavállalói juttatásokhoz, hitelfelvételi költségekhez és a közös vállalkozásokhoz kapcsolódó lehetőségeket. Szintén széles körben használták ki az IFRS lehetőségeit az előrehozott alkalmazásra. Mindazonáltal a valós értéken történő értékelés alkalmazásának kiszélesítésére vonatkozó lehetőséget nem használták elterjedten, és az IAS 39-ben levő különszabály lehetőségével csak néhány bank élt. A hatóságok kifejezésre juttatták aggályaikat és javasolják, hogy a jövőben csökkenjen az IFRS-ben rendelkezésre álló választható lehetőségek száma.

- A CESR bizonyos területeken egyedi problémákat állapított meg, például az üzleti kombinációknál (goodwill, valamint tényleges és közös ellenőrzés), a pénzügyi instrumentumoknál (értékvesztés), a befektetett eszközöknél, a számviteli politikák közzétételénél, a becsléseknél és a feltételezéseknél. A hatóságok javasolják a nyugdíjprogramokhoz és részvényalapú kifizetésekhez kapcsolódó közzététel javítását, valamint a mérleg és eredménykimutatás formátumának további egyszerűsítését.

- Néhány szakmai számviteli kérdést az IFRS Európai Unión belüli következetes alkalmazását célzó kerekasztalhoz továbbítottak. Csökkent az IFRIC-hez értelmezésre küldött témák száma is. Ez azt jelzi, hogy az elveken alapuló megközelítés általánosságban jól működik.

- Tudományos szakértők elemezni kezdték az IFRS bevezetésének az értékpapír-piacokra gyakorolt hatását, de még túl korai lenne eredményekről beszélni. Mindazonáltal az előzetes tanulmányok azt jelzik, hogy az IFRS-en alapuló beszámolót készítő társaságoknál a tőkeköltség általánosságban csökken.

2.5. A jóváhagyási eljárás működése és a kapcsolódó igazgatási követelmények rendszere

A jelentésnek ez a része azt vizsgálja, hogyan működött a jóváhagyási eljárás, beleértve a szakmai elemzést, a politikai döntések előkészítését és a kísérő igazgatási és gyakorlati tevékenységeket. A jelentés főként a 2007. július 1-jéig tartó időszakkal foglalkozik, de a teljesség kedvéért más, későbbi elemeket is belefoglaltak.

A Bizottság véleménye a jóváhagyási eljárás különböző szempontjai tekintetében a következő:

- Szakmai elemzés és a jóváhagyásra vonatkozó szakvélemény: Az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport (EFRAG) kellő időben, kiváló minőségű elemzést és szakvéleményt bocsátott a Bizottság rendelkezésére. A jóváhagyásra vonatkozó szakvélemény biztosította a Számviteli Szabályozó Bizottság és az Európai Parlament számára a döntéseikhez szükséges szakmai információkat. Valamennyi jóváhagyásra vonatkozó szakvélemény egyértelmű álláspontot képviselt azzal kapcsolatban, hogy az érintett standardot jóváhagyják-e, kivéve az IAS 39 esetében. Az EFRAG az eltelt időben javította a véleményezés folyamatát, amely így már rendszeresen módot ad a következtetések levonására. Az EFRAG szakértői munkacsoportja (TEG) minden hónapban háromnapos ülést tart.

- A Standard Tanácsadó Felülvizsgálati Csoport (SARG) által végzett felülvizsgálat: A SARG-ot azért állították fel, hogy biztosítsa az EFRAG-tól kapott szakvélemények kiegyensúlyozottságát és semlegességét. A SARG hatékony munkafolyamatot alakított ki és kellő időben nyújtotta be értékeléseit. A csoport 2007 folyamán háromszor ülésezett.

- Jóváhagyási és bizottsági eljárások: A jóváhagyási eljárás jól működik és a standardok és értelmezések többségét kellő időben hagyták jóvá. A standardok/értelmezések jóváhagyása az IAS-rendelettel összhangban a hatályos bizottsági eljárásokat követte[14]. Ezeket az eljárásokat módosítani[15] fogják és nagyobb hangsúlyt helyeznek a Parlament és a Tanács általi ellenőrzésre. A Parlament szorosan követi a számvitel terén zajló fejleményeket és aktívan részt vesz a jóváhagyási eljárásban. A Parlament felvetette, hogy a jóváhagyási eljárás során vezessenek be hatáselemzést.

- Az új standardok és értelmezések bevezetésével kapcsolatos hatások elemzésének szükségessége: A hatásvizsgálatok régóta az EU és a tagállamok általános jogalkotási eljárásának szerves részét képezik. A Bizottság valamennyi új jogalkotási javaslathoz mellékel ilyen vizsgálatot. Nyilvánvalóvá vált, hogy a számviteli standardok hatását is elemezni kell. A hatásvizsgálatot vagy hatáselemzést a standardalkotási folyamat korai szakaszában kell elvégezni, ezért a Bizottság felkérte az IASB-t, hogy az új standardok előkészítési folyamatának részeként készítsen ilyen elemzést. A Nemzetközi Számviteli Standard Bizottság Alapítvány (IASCF)[16] kötelezettséget vállalt arra, hogy a jövőbeli standardokhoz elvégzi az elemzést. Addig is a Bizottság – az Európai Parlamenttel megvitatva – egyetértett azzal, hogy a megjelenés előtt álló főbb standardok és értelmezések hatáselemzését uniós szinten kell végrehajtani. A Bizottság szolgálatai véglegesítették az IFRS 8-ra (Működési szegmensek) vonatkozó hatástanulmányt és hasonló elemzést készítenek el az IFRIC 12-re (Koncessziós megállapodások) és az IAS 23-ra (Hitelfelvételi költségek) vonatkozóan. A későbbiekben felmerülő standardoknál az EFRAG – a Bizottság szolgálataival szorosan együttműködve – szakvéleményének elkészítése során hozzájárul ezekhez az elemzésekhez.

- Jóváhagyás és „különszabályozás”: Az IAS-rendelet alapgondolata, hogy az IFRS-nek és az IFRIC-nek kiváló minőségűnek kell lennie és olyan általános támogatást kell kapnia, hogy elfogadható legyen az EU-ban. Valamennyi standardot és értelmezést jóváhagyták, az IAS 39 egyes részei kivételével. Az IAS 39 jóváhagyásakor kifejezetten meghatározták, hogy az IAS 39-ben található különszabályozásnak időben és alkalmazási körében korlátozottnak kell lennie. A valós érték lehetőségéhez kapcsolódó első különszabály vonatkozásában banki felügyeletekkel és a központi bankokkal folytatott konzultáció után az IASB rövid időn belül új megoldást terjesztett elő, amelyet később jóváhagytak az EU-ban. A bizonyos fedezeti szabályokra vonatkozó második különszabály megoldása nehezebb. Az IASB-n belül és a banki ágazatban végzett komoly munka ellenére eddig nem találtak megoldást. A Bizottság mindkét oldalon sürgette a témához kapcsolódó új megoldások előterjesztését.

- Az IFRS konszolidációja és fordítása: Az EU-ban minden egyes IFRS-t rendelettel hagynak jóvá. Ez azt jelenti, hogy a jóváhagyott IFRS-ek teljes konszolidált változata nem áll rendelkezésre. Ezenkívül a jóváhagyott IFRS-ek egyes nyelvi változatainak minőségét némely tagállam és érdekelt fél megkérdőjelezte. Ezeknek a problémáknak a megoldásához a Bizottság illetékes szolgálatai nagyszabású konszolidációs projektet indítottak, valamennyi jóváhagyott standard és értelmezés nyelvi felülvizsgálatával együtt.

- A jóváhagyási eljárás időtartama általánosságban: Az IASB általi közzététel és egy standard EU általi jóváhagyása között átlagosan nyolc-tíz hónap telik el. Az uniós szintű hatáselemzés készítéséről hozott döntés valószínűleg körülbelül hat hónappal meghosszabbítja ezt a folyamatot. A jövőben azonban ezek az elemzések az IASB standardkészítési eljárásának részévé válnak, és ebben az esetben az EU általi jóváhagyás időtartama nyolc-tíz hónap marad. Sürgős esetekben a tagállamok és az Európai Parlament kellő rugalmassággal tették lehetővé a gyors jóváhagyást (így volt ez például az IFRS 7 – „Pénzügyi instrumentumok: közzétételek” esetében). Közös érdek fűződik ahhoz, hogy a jóváhagyási folyamat a lehető leggyorsabban végbemenjen. Az IFRS 7, valamint az IFRS 8 esetében számos jegyzett társaság fordult a Bizottsághoz a gyors jóváhagyás igényével, ami lehetővé tenné ezeknek a standardoknak az előrehozott alkalmazását.

3. KÖVETKEZTETÉSEK

AZ IFRS kötelező alkalmazásának első éve az EU-ban általánosságban pozitív volt, még akkor is, ha a standardokat először alkalmazók számára a szabályozási változások és a tapasztalat hiánya kihívást jelentett. Növekedett a számviteli információ értéke és az IFRS-t általánosságban következetesen alkalmazták az EU-ban. Az IFRS-alapú beszámolók egyöntetűsége valószínűleg idővel nőni fog, ahogy a beszámolókészítők és a könyvvizsgálók tapasztalatot szereznek az új számviteli keret alkalmazásában.

Az EU jóváhagyási eljárása önmagában szavatolja a standardok szakmai minőségét, politikai létjogosultságát és gazdasági fontosságát. A rendszer jól működik és a standardokat megfelelő időben hagyták jóvá. A jóváhagyási rendszer rugalmas és módosításának – a SARG bevonása, új munkamódszerek az EFRAG-ban, a bizottsági eljárások új szabályai, hatástanulmányok, stb. – eredményeként hatékony és legitim struktúra alakult ki.

Az IFRS kedvező európai uniós fogadtatásának fenntartásához fontos, hogy az érdekelt felek érezzék, hogy az IASB munkaprogramja az alapvető témákkal foglalkozik, és a jövőbeli standardok/értelmezések megfelelő számviteli megoldásokat eredményeznek. Néhány érdekelt fél kifejezte kétségét egyes, az IASB által jelenleg előkészített számviteli projektekkel kapcsolatban. Ezért alapvető fontosságú, hogy az EU intézményeit, a tagállamokat és az érdekelt feleket a lehető leghamarabb bevonják a standardok kidolgozásának folyamatába, javítva ezzel a munka minőségét és növelve a jövőbeli standardok/értelmezések létjogosultságát és elfogadását. Az IASB jövőbeli hatásvizsgálatainak mikéntje is gondos nyomon követés tárgya lesz.

A jövőbeli IFRS-ek és IFRIC-ek általános minőségének biztosításához az is fontos, hogy az IASB/IASCF megfelelő irányítási struktúrával és biztos finanszírozással rendelkezzen. A Bizottság szolgálatai rendszeresen értékelik az IASB/IASCF irányítását és finanszírozását, és jelentést tesznek közzé, amely letölthető a Bizottság honlapjáról[17].

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 1606/2002/EK rendelete (2002. július 19.) a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról, HL L 243., 2002.9.11., 1. o.

[2] A nemzetközi számviteli standardokat (IAS) először a Nemzetközi Számviteli Standard Bizottság (IASC), a Nemzetközi Számviteli Standard Testület (IASB) elődje adta ki. Az IASB adja ki a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokat (IFRS).

[3] Az Értelmezési Állandó Bizottság (SIC) volt a Nemzetközi Pénzügyi Beszámolási Értelmező Bizottság (IFRIC) elődje.

[4] Az információk a Bizottság által megrendelt és az Institute of Chartered Accountants of England and Wales (EU) (angol és walesi könyvvizsgálók intézete) által elkészített tanulmányból származnak: „EU Implementation of IFRS and the Fair Value Directive”(az IFRS végrehajtása az EU-ban és a valósérték-irányelv) , 2007., 24. oldal.

[5] További információ: efrag.org

[6] További információ: http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/motor_en.htm#20051222

[7] További információ: http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/motor_en.htm#20051222

[8] További információ: http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/motor_en.htm#20051222

[9] Különösen a 4. lábjegyzetben említett jelentés. Ez a jelentés tartalmazza az egyéb tanulmányok részletes listáját.

[10] A tanulmányt a CESR/07-352 számú dokumentumként tették közzé 2007. november 7-én és a CESR honlapján elérhető.

http://www.cesr-eu.org/index.php?page=contenu_search_res&doconly=all&searchdatefromday=1&searchdatefrommonth=1&searchdatefromyear=1970&searchdatetoday=29&searchdatetomonth=2&searchdatetoyear=2008&searchkeyword=07-352

[11] Az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkével összhangban néhány kötvénykibocsátó dönthetett úgy, hogy az IFRS alkalmazását 2007-ig elhalasztja.

[12] IAS 3 – 6, IAS 9, IAS 13 – 15, IAS 22, IAS 25, IAS 30, IAS 35, IFRIC 3, SIC 1 – 6, SIC 8 és 9, SIC 11, SIC 14, SIC 16 – 20, SIC 22 – 24, SIC 26, SIC 28, SIC 30 és SIC 33.

[13] A végrehajtás költségeinek, majd ezt követően az alkalmazás ismétlődő költségeinek elemzése az ICAEW tanulmányban (ld. a 4. lábjegyzetet) azt mutatja, hogy ezek a kisebb társaságok esetében (amelyek forgalma nem haladja meg az 500 millió eurót) tűnnek magasabbnak, forgalmuk 0,31%-át és 0,06%-át teszik ki, de elfogadható szinten maradnak. A kisebb jegyzett társaságok korlátozott forrásaik és az IFRS-sel kapcsolatos előzetes tapasztalatok hiánya miatt szintén nagyobb nehézségekkel néztek szembe az IFRS alkalmazásakor.

[14] A Tanács 1999/468/EK határozata (1999. június 28.) a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról, HL L 184., 1999.július 17., 23. o.

[15] A Tanács 1999/468/EK határozata (1999. június 28.) a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról, HL L 200., 1999.július 22., 11. o.

A legújabb szakasz: Elfogadták a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló 1606/2002/EK rendeletnek a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletet, amelyet 2008. április 9-én tettek közzé a Hivatalos Lapban.

[16] Az IASCF az IASB mögött levő alapítvány.

[17] További információ: http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/ias_en.htm#070112