A szakpolitikai megközelítések megfelelő egyensúlyának megtalálása politikai mérlegelés eredménye, amelyben az Európai Tanácsnak is szerepe van.

Kína a különböző szakpolitikai területeken egyidejűleg együttműködési partner, amellyel az EU-nak szorosan összehangolt közös céljai vannak, tárgyalópartner, amellyel az EU-nak meg kell teremtenie az érdekek közötti egyensúlyt, gazdasági versenytárs a technológia ágazatában betöltött vezető szerep tekintetében, illetve olyan rendszerszintű rivális, amely alternatív kormányzási modelleket támogat. Ez rugalmas és gyakorlatias, egész Unióra kiterjedő megközelítést tesz szükségessé, amely lehetővé teszi az érdekek és értékek elvhű védelmét. Az EU Kínával folytatott együttműködésének eszközeit és módozatait a szóban forgó kérdések és szakpolitikák szerint is meg kell különböztetni. Ahhoz, hogy az EU a célkitűzései érvényesítéséhez nagyobb befolyást gyakorolhasson, ki kell használnia a különböző szakpolitikai területek és ágazatok közötti kapcsolatokat.

Kína már nem tekinthető fejlődő országnak. Mára kulcsfontosságú globális szereplővé és vezető technológiai hatalommá vált. A világban, így az Európában is érzékelhető növekvő jelenléte mellett nagyobb felelősséget kell vállalnia a szabályokon alapuló nemzetközi rend fenntartásában, valamint nagyobb fokú kölcsönösségre, megkülönböztetésmentességre és a rendszerének nyitottságára kell törekednie. A Kína által nyilvánosan közzétett reformtörekvéseknek olyan szakpolitikákban vagy intézkedésekben kell megvalósulniuk, amelyek arányosak Kína szerepével és felelősségével.

Ez a közös közlemény kapcsolataink sokrétű dimenzióit, a bennük rejlő lehetőségeket és az előttük álló kihívásokat értékeli, és 10 konkrét intézkedést határoz meg az Európai Tanács általi megvitatásra és jóváhagyásra.

II.Együttműködés Kínával a hatékony multilateralizmus támogatása és az éghajlatváltozás elleni küzdelem érdekében

Az EU elkötelezett amellett, hogy együttműködjön Kínával a szabályokon alapuló nemzetközi rend fenntartása érdekében. Kína kifejezte elkötelezettségét egy igazságos és méltányos globális kormányzási modell mellett. Ugyanakkor Kína multilateralizmust támogató elkötelezettsége néha szelektív, és a szabályokon alapuló nemzetközi rend eltérő értelmezésén alapul. Míg Kína többször is megismételte jogos igényét a globális kormányzás reformjára vonatkozóan, mely nagyobb részvételt és döntéshozatali hatáskört biztosítana a feltörekvő gazdaságok számára, nem mindig volt hajlandó elfogadni olyan új szabályokat, amelyek tükrözik a megnövekedett szereppel járó felelősséget és elszámoltathatóságot. Egyes normák szelektív fenntartása mások kárára gyengíti a szabályokon alapuló nemzetközi rend fenntarthatóságát.

Az EU elkötelezett az Egyesült Nemzetek köré épülő, hatékony multilateralizmus támogatása iránt. Az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának állandó tagjaként és a multilaterális rendszer egyik kedvezményezettjeként Kína felelős azért, hogy támogassa az Egyesült Nemzetek mindhárom pillérét, nevezetesen az emberi jogokat, a békét és a biztonságot, valamint a fejlesztést.

Az EU és Kína azon képessége, hogy hatékonyan együttműködjön az emberi jogok terén, a bilaterális kapcsolat minőségének fontos mércéje lesz. Az EU elismeri a Kína által elért eredményeket a gazdasági és szociális jogok terén. Másfelől azonban romlik az emberi jogi helyzet Kínában, különösen Hszincsiangban, valamint a polgári és politikai jogi helyzet is, amit az emberi jogi jogászok és jogvédők ellen irányuló fellépéssorozat is tanúsít. Védeni kell az uniós polgárok és más külföldi állampolgárok emberi jogait Kínában. Tiszteletben kell tartani a hongkongi alaptörvényben rögzített nagy fokú autonómiát.

Az EU és Kína globális fenntartható fejlődés iránti közös kötelezettségvállalásai és érdekei, továbbá a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend lehetőséget kínálnak a szorosabb együttműködésre, harmadik országokkal is. Valóban szükség van a partnerségre és a fenntartható fejlődési célok eléréséhez szükséges jelentős források biztosítására. Tekintettel arra, hogy Kína jelentős beruházásokat hajt végre a partnerországokban, fokozottan kellene szerepet vállalnia donorként a hivatalos fejlesztési támogatás területén és partnerként a multilaterális fórumokon. E tekintetben párbeszédet kell kialakítanunk, szinergiákra kell törekednünk, és további erőfeszítéseket kell tennünk annak érdekében, hogy a fenntartható fejlődési célok harmadik országokban történő megvalósítása ne veszítsen a lendületéből.

Tekintettel arra, hogy az Egyesült Nemzetek békefenntartó költségvetéséhez való legnagyobb hozzájárulást az EU-tagállamok adják együttesen, majd sorban az Egyesült Államok és szorosan mögötte Kína, azonosítani kell a lehetőségeket az e területen szerzett operatív tapasztalatok megosztása céljából.

1. intézkedés: Az EU erősíteni fogja a Kínával folytatott együttműködését, hogy eleget tegyen az Egyesült Nemzetek mindhárom pillére – nevezetesen az emberi jogok, a béke és biztonság és a fejlesztés – köré épülő közös kötelezettségeknek.

Az éghajlatváltozást illetően Kína a világ legnagyobb szén-dioxid-kibocsátója, de ugyanakkor a legnagyobb befektető a megújuló energia területén. Az EU üdvözli, hogy Kína a Párizsi Megállapodás egyik fő közvetítőjeként lép fel. Kína ugyanakkor számos országban széntüzelésű erőműveket épít ki, ami aláássa a Párizsi Megállapodás globális célkitűzéseit. Kína stratégiai partner az éghajlatváltozás és a tiszta energiára való átállás terén. Kínával továbbra is erős kapcsolatot kell kiépítenünk, tekintettel a továbbra is növekedő kibocsátásainak puszta nagyságára (a globális mennyiség mintegy 27 %-a). Partnerségünk alapvető fontosságú a globális éghajlat-politikai fellépés, a tiszta energiára való átállás és az óceánpolitikai irányítás érdekében tett erőfeszítések sikeréhez. Kína arra irányuló kötelezettségvállalása, hogy 2030 előtt érje el a kibocsátási csúcsértéket, új lendületet adna az éghajlatváltozás elleni küzdelemnek a Párizsi Megállapodással összhangban, és ösztönözné a globális fellépést. Továbbá, az EU-nak és Kínának erősíteniük kell az együttműködésüket a fenntartható finanszírozás, valamint a magántőkének a fenntarthatóbb és klímasemlegesebb gazdaságba való irányítása terén.

2. intézkedés: Az éghajlatváltozás elleni küzdelem hatékonyabbá tétele érdekében az EU felszólítja Kínát arra, hogy a Párizsi Megállapodás célkitűzéseivel összhangban 2030 előtt érje el a kibocsátási csúcsértéket.

III.Elkötelezettség a nemzetközi béke, biztonság és fenntartható gazdasági fejlődés mellett

Kína az EU stratégiai partnere a globális és nemzetközi kihívások kezelésében. Ugyanakkor biztonsági aggályok és különbségek vannak a nemzetközi jog alkalmazása, a jó kormányzás tiszteletben tartása és a fenntartható gazdasági fejlődés tekintetében.

Kína képes arra és felelősséggel tartozik azért, hogy fontos szerepet vállaljon a regionális biztonsági kihívások kezelésében. Például Kína részvétele az Iránra vonatkozó átfogó közös cselekvési tervben és annak Kína általi támogatása fontos tényező volt először a megállapodás megkötésében, és mára annak teljes körű és hatékony végrehajtásának biztosításában. Az EU és Kína Ádeni-öbölben és Afrika szarvánál folytatott kalóztámadások elleni műveleteiben követett összehangolt megközelítés biztonságosabbá tette a hajózást ezekben a térségekben.

A további együttműködés a későbbiekben is fontos lesz a politikai bizalom megerősítésében. Kína fontos szerepet fog játszani a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság nukleáris leszerelésének biztosításában. Az EU emellett együtt kíván működni Kínával a jövőbeli afganisztáni békefolyamat támogatása, valamint a mianmari rohindzsa válság kezelése érdekében.

Kína tengeri követelései a Dél-kínai-tengeren, valamint az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye keretében kiadott kötelező erejű választottbírósági ítéletek Kína általi elutasítása hatással vannak a nemzetközi jogrendre, és megnehezítik az EU gazdasági érdekei szempontjából döntő fontosságú, tenger alatti kommunikációs kábelekkel kapcsolatos feszültségek feloldását. Mindezek ellentétesek Kína azon követeléseivel is, hogy képviseltethesse magát az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos kérdésekben.

Kína katonai képességeinek növekedése, és ezzel összefüggésben az arra vonatkozó átfogó jövőképe és ambíciója, hogy 2050-re a technológiailag legfejlettebb fegyveres erőkkel rendelkezzen, biztonsági kérdéseket vet fel az EU számára, már rövid- és középtávon is. Az ágazatközi hibrid fenyegetések, ideértve az információs műveleteket is, és a nagyszabású katonai gyakorlatok nemcsak a bizalmat ássák alá, hanem az EU biztonságát is veszélyeztetik, és ezeket kölcsönös kapcsolatunk összefüggésében kell kezelni.