[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.12.21.

COM(2010) 799 végleges

2010/0385 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”)

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

- A javaslat okai és céljai

E javaslat célja az egységes közös piacszervezésről szóló 1234/2007/EK tanácsi rendelet[1] kiigazítása az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 290. és 291. cikke által a felhatalmazáson alapuló hatáskörök és a végrehajtási hatáskörök tekintetében bevezetett megkülönböztetésnek megfelelően.

Emellett ez a javaslat a teljesség érdekében tartalmazza az 1234/2007/EK tanácsi rendelet módosítására vonatkozó azon javaslatokat, amelyeket a Bizottság már külön benyújtott az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz, és ezáltal minden érdekelt fél számára javítja az egységes közös piacszervezés érthetőségét és hozzáférhetőségét.

- Háttér-információk

Felhatalmazáson alapuló és végrehajtási hatáskörök

Az EUMSz. 290. és 291. cikke egyértelmű különbséget tesz egyrészről a nem jogalkotási aktusok elfogadása céljából a Bizottságnak adott felhatalmazás, másrészről a végrehajtási aktusok elfogadása céljából a Bizottságra ruházott hatáskörök között:

- Az EUMSz. 290. cikke lehetővé teszi a jogalkotó számára, hogy felhatalmazást adjon a Bizottság részére olyan általános hatályú nem jogalkotási aktusok elfogadására, amelyek a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítik, illetve módosítják. A Bizottság által ily módon elfogadott jogi aktusokat a Szerződés által használt terminológia „felhatalmazáson alapuló jogi aktusként” említi (290. cikk (3) bekezdés).

- Az EUMSz. 291. cikke előírja a tagállamok számára, hogy nemzeti jogukban elfogadják a kötelező erejű uniós jogi aktusok végrehajtásához szükséges intézkedéseket. Ha ezek végrehajtásának egységes feltételek szerint kell történnie, az ilyen jogi aktus végrehajtási hatásköröket ruházhat a Bizottságra. A Bizottság által ily módon elfogadott jogi aktusokat a Szerződés által használt terminológia „végrehajtási aktusként” említi (291. cikk (4) bekezdés).

Az 1234/2007/EK rendeletnek az EUMSz. 290. és 291. cikkéből eredő új előírásokhoz való hozzáigazításának alapja az 1234/2007/EK rendelet keretében már meglévő bizottsági hatáskörök gondos minősítése „felhatalmazáson alapulóként” és „végrehajtásiként”, amely a Bizottság által a jelenlegi hatáskörei alapján elfogadott végrehajtási intézkedések ismeretében történt.

Ennek végrehajtását követően sor került az 1234/2007/EK rendelet felülvizsgálatára irányuló javaslattervezet elkészítésére. Ez a projekt hatáskört biztosít a jogalkotónak arra, hogy meghatározza a mezőgazdasági piacok közös szervezésének alapvető elemeit. A közös piacszervezés általános irányvonalait és az alapjául szolgáló általános alapelveket a jogalkotó határozza meg. A piaci intervenciós intézkedések, a termeléskorlátozási rendszerek és a támogatási rendszerek célkitűzéseit például a jogalkotó rögzíti. Ugyancsak a jogalkotó állapítja meg a behozatali és kiviteli engedélyek rendszerének létrehozási elvét, a forgalmazást és a termelést érintő szabályok alapvető elemeit és a szankciók, csökkentések és kizárások alkalmazási elveit. A jogalkotó biztosítja az egyes ágazatokra vonatkozó egyedi rendelkezések meglétét is.

Az EUMSz. 290. cikke alapján a jogalkotó hatáskört ad a Bizottságnak arra, hogy kiegészítse vagy módosítja rendszerének nem alapvető elemeit. A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusa ezért meghatározhatja a jogalkotó által létrehozott közös piacszervezés megfelelő működéséhez szükséges kiegészítő elemeket. A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el például a valamely rendszerben részt vevő gazdasági szereplőkre vonatkozó feltételek megállapítása, egy engedély kiadásából eredő kötelezettségek rögzítése, és szükség esetén, a gazdasági helyzettől függően, az engedély kiadásakor letétbe helyezendő biztosíték szükségességének meghatározása érdekében. Hasonlóképpen, a jogalkotó felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy intézkedéseket fogadjon el a piaci intervenció tekintetében a termékek jogosultsági kritériumainak megállapítása érdekében. Emellett a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a fogalommeghatározások tekintetében.

Az EUMSz. 291. cikkének megfelelően a tagállamok felelősek a jogalkotó által létrehozott rendszer végrehajtásáért. Mindazonáltal biztosítani kell, hogy a rendszert a tagállamokban egységesen hajtsák végre. A jogalkotó ezért az EUMSz. 291. cikke (2) bekezdésének megfelelően végrehajtási hatásköröket ruház a Bizottságra a közös piacszervezés végrehajtásának egységes feltételei és a tagállamok által végrehajtandó általános ellenőrzési keret tekintetében.

Az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése szerinti tanácsi hatáskörök

Az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése szerint „A Tanács, a Bizottság javaslata alapján, intézkedéseket fogad el az árak, a lefölözések, a támogatások és a mennyiségi korlátozások rögzítésére (…) vonatkozóan.” Ez a rendelkezés kivételt képez az EUMSz. 43. cikkének (2) bekezdése alól, amely előírja, hogy „a közös piacszervezést, továbbá a közös agrárpolitika .... célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseket” rendes jogalkotási eljárás keretében kell megállapítani. Ez a megoldás tükrözi a Lisszaboni Szerződés általános trendjét, amely a rendes jogalkotási eljárást tette az uniós jogi aktusok elfogadásának szokásos eljárásává.

Kivételként a 43. cikk (3) bekezdését tehát korlátozóan kell értelmezni, biztosítva, hogy a jogalkotó gyakorolhassa az EUMSz. 42. cikkének (2) bekezdése szerinti jogalkotási előjogait. Ebbe beletartozik, hogy a jogalkotó szabályozza a közös agrárpolitika alapvető elemeit, és hozza meg az annak szerkezetét, eszközeit és hatásait formáló politikai döntéseket. Mindezek alapján az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdésében meghatározott különleges eljárást csak akkor lehet alkalmazni, ha az abban a rendelkezésben említett valamely elem nem képezi az EUMSz. 43. cikkének (2) bekezdése értelmében a jogalkotó számára fenntartott alapvető politikai döntések részét. Ezért ha egy ilyen elem elválaszthatatlanul összekapcsolódik a jogalkotó által hozandó döntések politikai tartalmával, az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése nem alkalmazandó.

Következésképpen a javaslat a következő elvekre épül:

- a KAP szerkezeti paramétereiről és alapvető elemeiről csak a jogalkotó (az Európai Parlament és a Tanács) hozhat döntést. Például, az 1234/2007/EK rendelettel létrehozott állami intervenció (beleértve bizonyos intervenciós áraknak pályázati eljárás útján történő, Bizottság általi meghatározásának keretét) és a tej- és cukorkvóta-rendszerek a jogalkotó szintjén maradnak, mert ezek az elemek elválaszthatatlanul kapcsolódnak a rendszer tartalmának a jogalkotó által megállapított meghatározásához és a rendszer határaihoz.

- a 43. cikk (3) bekezdésében említett, az árak, a lefölözések, a támogatások és a mennyiségi korlátozások rögzítésére irányuló intézkedéseket, amelyek nem tartoznak a 43. cikk (2) bekezdésének hatálya alá, a Tanács hozza meg. A Bizottság rendeletjavaslatot fog benyújtani az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése alapján a vaj magántárolásához nyújtandó kötelező támogatás feltételeiről szóló 21. cikk, a cukorágazatbeli termelési visszatérítésről szóló 99. cikk, a tej- és tejtermékágazatban nyújtott támogatásokról szóló 101. és 102. cikk, az iskolai tanulók tejtermékekkel való ellátásáról szóló 108. cikk, a selyemhernyó-ágazatban nyújtott támogatásokról szóló 155. cikk, az exportvisszatérítésekről szóló 273. cikk és az élő növények minimum exportárairól szóló 281. cikk rendelkezései tekintetében. A javasolt rendelet az említett rendelkezések tekintetében előirányozza, hogy a támogatási összegek, exportvisszatérítések és minimum exportárak rögzítésének feltételeit az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése alapján a Tanács határozza meg, és hogy az ilyen támogatások, visszatérítések és árszintek összegét a Bizottság rögzíti végrehajtási aktusok útján.

Az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése autonóm alapja a jogi aktusok Tanács általi elfogadásának. Mindazonáltal, az egyértelműség érdekében ( à titre déclaratoire ), amennyiben az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése alkalmazandó, a javaslat kifejezetten utal erre a kitételre az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet minden egyes érintett rendelkezésében. A Bizottság kellő időben benyújtja a Tanácsnak az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdésére tekintettel elkészítendő javaslatokat.

- Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 290. és 291. cikke.

- Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

Tárgytalan.

2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI; HATÁSVIZSGÁLAT

- Konzultáció az érdekeltekkel

- Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

Nem volt szükség az érdekeltekkel folytatott konzultációra, sem külső szakértők bevonására, mivel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a Lisszaboni Szerződéshez való igazítására vonatkozó javaslat intézményközi ügy, amely minden tanácsi rendeletet érint.

- Hatásvizsgálat

Nem volt szükség hatásvizsgálatra, mivel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a Lisszaboni Szerződéshez való igazítására vonatkozó javaslat intézményközi ügy, amely minden tanácsi rendeletet érint.

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

- A javaslat összefoglalása

Az 1234/2007/EK tanácsi rendeletben a Bizottság felhatalmazáson alapuló és végrehajtási hatásköreinek azonosítása és az ilyen aktusok elfogadása érdekében a megfelelő eljárások létrehozása.

A következő javaslatok tartalma beépül e javaslatba:

i. az Európai Parlament 2010. november 23-i jogalkotási állásfoglalása az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”) a német alkoholmonopólium keretében nyújtott támogatás tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról (COM(2010) 336 végleges);

ii. az 1290/2005/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek az Unió leginkább rászoruló személyei számára történő élelmiszerosztás tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2010) 486 végleges);

iii. az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a forgalmazási előírások tekintetében történő módosításáról szóló javaslat [2010/AGRI/010 napirendi pont];

iv. az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) a tej- és tejtermékágazati szerződéses kapcsolatok tekintetében történő módosításáról szóló javaslat [2010/AGRI/026 napirendi pont].

- Jogalap

Az EUMSz. 42. cikkének első albekezdése és 43. cikkének (2) bekezdése.

- A szubszidiaritás elve

Az agrárpolitika az EU és a tagállamok megosztott hatáskörébe tartozik. Ez azt jelenti, hogy ameddig az EU nem hoz jogszabályt e területen, az tagállami hatáskörben marad. Ez a javaslat az egységes közös piacszervezésnek a Lisszaboni Szerződés által bevezetett új előírásokhoz való hozzáigazítására korlátozódik. Ezért ez a javaslat nem érinti a meglévő uniós megközelítést.

- Az arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének.

- A jogi aktus típusának megválasztása

Javasolt aktus: európai parlamenti és tanácsi rendelet.

Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: a közvetlen alkalmazás a KAP jellege és irányítási követelményei miatt elengedhetetlen jellemzője a KAP keretében hozott jogszabályoknak.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

Ennek az intézkedésnek nincsenek az uniós költségvetést növelő vonzatai.

5. KIEGÉSZÍTŐ INFORMÁCIÓ

- Egyszerűsítés

A javaslat javítja az egységes közös piacszervezés érthetőségét és hozzáférhetőségét, mivel az 1234/2007/EK tanácsi rendelet jelentősen módosult.

2010/0385 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 42. cikke első albekezdésére és 43. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[2],

a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[3],

rendes jogalkotási eljárás keretében[4],

mivel:

1. a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”)[5] többször módosult. További módosításokra van szükség a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése következtében, az Európai Parlamentre és a Tanácsra, és különösen a Bizottságra ruházott hatásköröknek az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a Szerződés) 290. és 291. cikkéhez való hozzáigazítása érdekében. E módosítások hatókörére tekintettel helyénvaló az 1234/2007/EK rendeletet hatályon kívül helyezni és felváltani egy új, az egységes közös piacszervezésről szóló rendelettel. A technikai egyszerűsítés érdekében indokolt az 1972/73-as tenyészévben a selyemhernyókra nyújtott támogatás általános szabályainak megállapításáról szóló, 1972. május 2-i 922/72/EGK tanácsi rendelet[6] belefoglalása e rendeletbe. A 922/72/EGK rendeletet ezért szintén hatályon kívül kell helyezni.

2. A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése értelmében a Tanács intézkedéseket fogad el az árak, a lefölözések, a támogatások és a mennyiségi korlátozások rögzítése tekintetében. Az egyértelműség érdekében, amikor az EUMSz. 43. cikkének (3) bekezdése alkalmazandó, ez a rendelet kifejezetten utal arra a tényre, hogy ennek alapján a Tanács fogad majd el intézkedéseket.

3. Ennek a rendeletnek tartalmaznia kell az egységes közös piacszervezés minden alapvető elemét. Az árak, a lefölözések, a támogatások és a mennyiségi korlátozások rögzítése bizonyos esetekben elválaszthatatlanul kapcsolódik ezekhez az alapelemekhez.

4. A Szerződés 290. cikkének megfelelően a Bizottságot hatáskörrel kell felruházni felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására e rendelet bizonyos nem alapvető rendelkezéseinek kiegészítése vagy módosítása érdekében. Meg kell határozni azokat a rendelkezéseket, amelyek esetében ez a hatáskör gyakorolható, valamint a felhatalmazásra vonatkozó feltételeket.

5. A sürgősségi eljárás alkalmazását olyan kivételes esetekre kell fenntartani, amikor ez a piac megzavarásának kockázatával szembeni hathatós fellépés érdekében szükségesnek bizonyul, vagy amelyekben piaci zavarok jelennek meg. A sürgősségi eljárás választását indokolni kell, és meg kell határozni azokat az eseteket, amelyekben a sürgősségi eljárást kell alkalmazni.

6. A Szerződés 291. cikke alapján a tagállamok felelősek a mezőgazdasági piacok ebben a rendeletben meghatározott közös szervezésének (a továbbiakban: közös piacszervezés) végrehajtásáért. Annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok egységesen hajtsák végre a közös piacszervezést, valamint a gazdasági szereplők közötti tisztességtelen verseny és hátrányos megkülönböztetés elkerülése érdekében a Bizottság számára lehetővé kell tenni végrehajtási aktusok elfogadását a Szerződés 291. cikke (2) bekezdésének megfelelően. A Bizottság számára ezért az említett rendelkezés értelmében végrehajtási hatásköröket kell biztosítani, különös tekintettel a piaci intervenciós intézkedések alkalmazásának egységes feltételeire, a támogatási programok végrehajtásának és a forgalmazási és termelési szabályok alkalmazásának egységes feltételeire, valamint a harmadik országokkal folytatott kereskedelem szabályaira. A Bizottságnak a tagállamok által végrehajtandó ellenőrzésekre vonatkozó alapkövetelményeket is meg kell határoznia.

7. Emellett az egységes közös piacszervezés által létrehozott rendszerek hatékonyságának biztosítása érdekében gondoskodni kell a Bizottság számára a piacszervezési intézkedésekhez és napi irányítási feladatokhoz szükséges hatáskörökről. Az egységes közös piacszervezés zavartalan működésének biztosítása érdekében hatáskört kell ruházni a Bizottságra bizonyos inkább technikai jellegű kérdések szabályozásához, valamint a piaci támogatásra jogosult termékekkel és gazdasági szereplőkkel kapcsolatos értesítésekre, tájékoztatásokra és jelentéstételre, eljárásokra és műszaki kritériumokra vonatkozó szabályok elfogadásához. Ezen túlmenően a közös piacszervezés megfelelő működésének biztosítása érdekében a Bizottságnak kell meghatároznia különösen az átváltási árfolyamokra, a reprezentatív időszakokra és a kamatlábakra vonatkozó időpontokat, határidőket és ügyleti tényeket, a támogatási programok tekintetében pedig a Bizottságot jogalappal kell felruházni arra, hogy rögzítse a támogatásokat, elfogadja a programok irányítására, nyomon követésére és értékelésére vonatkozó szabályokat, valamint hogy ismertesse a kifizetett támogatásokból eredő hasznot és a szociális rendszerekre vonatkozó tervek végrehajtásával kapcsolatos szabályokat. A Bizottságot fel kell hatalmazni a támogatások és támogatási előlegek kifizetésével kapcsolatos eljárások meghatározására.

8. Továbbá az egységes közös piacszervezés céljainak elérése és alapelveinek tiszteletben tartása érdekében a Bizottságra kell ruházni a többek között a tej-, cukor- és bortermelés korlátozására irányuló programok irányítására, a vizsgálatokra és ellenőrzésekre vonatkozó szabályok elfogadásának hatáskörét, és hatáskörrel kell rendelkeznie a biztosítékok összegének rögzítéséhez, a jogosulatlan kifizetések visszatérítésére vonatkozó szabályok és eljárások meghatározásához és a piactámogatáshoz kapcsolódó szerződések szabályainak elfogadásához.

9. Ezenfelül a borágazat tekintetében a Bizottságnak hatáskörrel kell rendelkeznie annak biztosítására, hogy az Unión belüli egységes alkalmazás érdekében az eredetmegjelölésekre, a földrajzi jelzésekre valamint hagyományos kifejezésekre vonatkozó kérelmek megfeleljenek az ebben a rendeletben meghatározott feltételeknek. A borágazat termékeinek kiszerelése és címkézése tekintetében az eljárásokkal, értesítésekkel és technikai kritériumokkal kapcsolatban szükséges szabályok elfogadására irányuló hatáskört kell biztosítani a Bizottság számára.

10. Annak biztosítása érdekében, hogy megvalósuljanak az ezzel a rendelettel létrehozott jogi keret célkitűzései, a Bizottságnak állandó ellenőrzési jogosultsággal kell rendelkeznie a termelői szervezetek, termelői csoportok, szakmaközi szervezetek és a piaci szereplők szervezetei bizonyos tevékenységeivel kapcsolatosan. Ezenfelül, az egységes közös piacszervezéssel meghatározott struktúra és annak alapvető paraméterei megőrzése érdekében a Bizottság számára hatáskört kell biztosítani arra, hogy elfogadhassa az egy vagy több tagállamban felmerülő sürgős és előre nem látott problémák megoldására irányuló rendkívüli piaci intézkedésekkel és rendkívüli irányítási intézkedésekkel kapcsolatosan szükséges szabályokat.

11. Ha e rendelet kifejezetten másképpen nem rendelkezik, a Bizottság az említett végrehajtási aktusokat a [ a rendelet címe ] szóló XX/XXXX/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet előírásainak megfelelően fogadja el.

12. Egyes, e rendelet szerinti intézkedések tekintetében, amelyek gyors fellépést tesznek szükségessé vagy amelyek pusztán általános rendelkezések egyedi helyzetekre történő, mérlegelés nélküli alkalmazásából állnak, a Bizottságot fel kell hatalmazni végrehajtási aktusok elfogadására a bizottság közreműködése nélkül.

13. A Bizottságot továbbá fel kell hatalmazni olyan adminisztratív vagy irányítási feladatok elvégzésére, amelyek nem foglalják magukban felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktusok elfogadását.

14. Az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet felváltása nem kérdőjelezheti meg az évek során a közös agrárpolitika (a továbbiakban: KAP) keretében hozott politikai döntéseket. E rendelet célja ezért alapvetően a Bizottságra ruházott hatásköröknek a Szerződéshez való hozzáigazítása. Következésképpen nem helyezhet hatályon kívül vagy nem változtathat meg létező rendelkezéseket, amelyek továbbra is indokoltak, kivéve ha a rendelkezések elavulttá váltak, és nem rendelkezhet új szabályokról vagy intézkedésekről sem. E megközelítés alól kivételt képez az Unió leginkább rászoruló személyei részére történő élelmiszerosztás és a német alkoholmonopólium keretében nyújtott támogatás. A forgalmazási előírásokra vonatkozó rendelkezések a minőségpolitika átfogó felülvizsgálata keretében tett javaslatokat tükrözik.

15. A gabonafélékre, a rizsre, a cukorra, a szárított takarmányra, a vetőmagokra, az olívaolajra és az étkezési olajbogyóra, a lenre és a kenderre, a gyümölcs- és zöldségfélékre, a banánra, a tejre és a tejtermékekre, valamint a selyemhernyókra vonatkozóan az egyes termékek biológiai termelési ciklusához nagyjából igazodó gazdasági éveket kell meghatározni.

16. A piacok stabilizálása és a mezőgazdasági népesség megfelelő életszínvonalának biztosítása érdekében, figyelembe véve egyrészt minden egyes ágazat eltérő igényeit, másrészt a különböző ágazatok közötti kölcsönhatásokat, a közvetlen támogatási rendszerekkel párhuzamosan kidolgozták a különböző ágazatok differenciált ártámogatási rendszerét. Ezek az intézkedések állami intervenció, vagy – az adott esettől függően – a gabona, a rizs, a cukor, az olívaolaj és az étkezési olajbogyó, a marha- és borjúhús, a tej és tejtermékek, a sertéshús, valamint a juh- és kecskehús ágazatába tartozó termékek magántárolásához nyújtott támogatás formájában valósulnak meg. Tekintettel az 1234/2007/EK rendelet későbbi, különösen a közös agrárpolitika kiigazításáról és a 247/2006/EK, a 320/2006/EK, az 1405/2006/EK, az 1234/2007/EK, a 3/2008/EK és a 479/2008/EK rendelet módosításáról, továbbá az 1883/78/EGK, az 1254/89/EGK, a 2247/89/EGK, a 2055/93/EGK, az 1868/94/EK, a 2596/97/EK, az 1182/2005/EK és a 315/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 72/2009/EK tanácsi rendelet[7] általi módosításainak célkitűzéseire, valamint az azokban foglalt indoklás alapján a múltban kialakított eszközökben előirányzott ártámogatási intézkedéseket – az előző jogi helyzethez képest lényeges változtatások nélkül – fenn kell tartani.

17. Az egyértelműség és átláthatóság érdekében az ezen intézkedéseket szabályozó előírásokat közös szerkezetbe kell foglalni az egyes ágazatokban követett szakpolitikák fenntartása mellett. E célból helyénvaló különbséget tenni a referenciaárak és az intervenciós árak között.

18. A gabonafélékre, a marha- és borjúhúsra, valamint a tejre és tejtermékekre vonatkozó közös piacszervezések olyan rendelkezéseket tartalmaztak, melyek értelmében a Tanács – az Európai Közösséget létrehozó szerződés 37. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban – hatáskörrel rendelkezett az árszintek megváltoztatására. Az árrendszerek érzékenysége miatt egyértelművé kell tenni, hogy az árszintek megváltoztatásának a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében foglalt lehetősége az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi ágazat tekintetében fennáll.

19. Referenciaárat kell megállapítani a szabványos minőségű fehércukorra és nyerscukorra vonatkozóan. E szabványos minőségnek az Unióban termelt cukorra jellemző átlagminőségnek kell lennie, és azt a cukorkereskedelemben használatos szempontok alapján kell meghatározni. Lehetővé kell tenni azt is, hogy a szabványos minőséget felül lehessen vizsgálni, különösen a kereskedelmi előírások és a technikai elemzés fejlődésének figyelembevétele céljából.

20. Az uniós piaci cukorárakra vonatkozó megbízható információk biztosítása érdekében e rendeletnek árbejelentő rendszerről kell rendelkeznie, amelynek alapján a fehércukor piaci árszintjeit meg kell határozni.

21. A 72/2009/EK rendelettel bevezetett módosítások alapján a gabonafélékre, a rizsre, a vajra és a sovány tejporra vonatkozó intervenciós rendszert az év bizonyos időszakaiban nyitják meg. A marha- és borjúhús-ágazat tekintetében az állami intervenció megnyitása és lezárása a piaci ár egy bizonyos időszakra vonatkozó szintjétől függ.

22. A gabonafélékre, a rizsre, valamint a marha- és borjúhúsra vonatkozó közös piacszervezésekben (a múltban) csökkentették azt az árszintet, amelyen az állami intervenció keretében a felvásárlást végre kell hajtani, és rögzítették is azt a közvetlen támogatási rendszereknek ezen ágazatokban való bevezetésével egyidejűleg. Ezért szoros kapcsolat áll fenn egyrészt az e rendszerek szerinti támogatások, másrészt az intervenciós árak között. A tej- és tejtermékágazatban a termékek árszintjét annak érdekében rögzítették, hogy ezzel előmozdítsák az érintett termékek fogyasztását, és javítsák e termékek versenyképességét. E szakpolitikai döntések továbbra is indokoltak.

23. E rendeletben rendelkezni kell az állami intervenció keretében felvásárolt termékek elhelyezésének lehetőségéről. Ezeket az intézkedéseket oly módon kell meghozni, hogy elkerüljék a piac bármiféle zavarát, és biztosítva legyen a vásárlóknak az árukhoz való egyenlő hozzáférése és a velük szembeni egyenlő bánásmód.

24. A KAP-nak a Szerződés 39. cikke (1) bekezdésében meghatározott célkitűzései között szerepel a piacok stabilizálása, valamint a fogyasztók elfogadható ár ellenében történő ellátásának biztosítása. Az évek során az élelmiszerosztási program sikeresen támasztotta alá mindkét cél teljesítését. A KAP céljainak garantálása és a kohéziós célok elérésének elősegítése érdekében e programnak folytatódnia kell. Mindazonáltal a KAP későbbi reformjai eredményeként az intervenciós készlet és a rendelkezésre álló termékek köre fokozatosan csökkent. Következésképp a piaci beszerzést a program állandó ellátási forrásává kell tenni.

25. A hatékony és eredményes költségvetési gazdálkodás biztosítása és az uniós program kohéziós aspektusának teljes mértékű kihasználása érdekében indokolt rögzíteni az uniós támogatás felső határát, és rendelkezni kell arról, hogy a tagállamok társfinanszírozzák az élelmiszerosztási programot. A tapasztalat továbbá azt mutatja, hogy a programhoz hosszabb távú perspektívára van szükség. A Bizottságnak ezért hároméves terveket kell létrehoznia a program végrehajtására, a tagállamoknak pedig nemzeti élelmiszerosztási programokat kell készíteniük, amelyekben meghatározzák a rendszerre vonatkozó célkitűzéseiket és prioritásaikat, a táplálkozási szempontokkal együtt. Emellett a tagállamoknak el kell végezniük a megfelelő adminisztratív és fizikai ellenőrzéseket, és szabálytalanságok esetén szankciókat kell kivetniük annak érdekében, hogy a hároméves terv az alkalmazandó szabályokkal összhangban kerüljön végrehajtásra.

26. A leginkább rászoruló személyeket érintő program átláthatóságának, koherenciájának és hatékony működésének biztosítása érdekében a Bizottságnak el kell fogadnia a hároméves tervek elfogadására és felülvizsgálatára vonatkozó eljárásokat, majd rá kell térnie a tervek elfogadására, és ha szükséges, a felülvizsgálatukra. A Bizottságnak a hároméves tervekbe beépítendő kiegészítő elemekről, az élelmiszerekkel való ellátás szabályairól, valamint az intervenciós termékek kivonására alkalmazandó eljárásokról és határidőkről, köztük a tagállamok közötti átadásról szóló rendelkezéseket, valamint a nemzeti élelmiszerosztási programok és az éves végrehajtási jelentések formátumára vonatkozó szabályokat is el kell fogadnia. Annak biztosítása érdekében továbbá, hogy a tagállamok a hároméves terveket egységesen hajtsák végre, a Bizottságnak el kell fogadnia a jótékonysági szervezeteknek a tagállamok által támogathatónak elismert költségei visszatérítésére vonatkozó eljárásokat, beleértve a határidőket és a pénzügyi felső határokat, a pályázati felhívásra vonatkozó feltételeket és az élelmiszerekre és azok leszállítására alkalmazandó feltételeket. Ezen túlmenően szabályokat kell elfogadni, amelyek meghatározzák a tagállamok ellenőrzési kötelezettségeit, a kifizetésekre vonatkozó eljárásokat és határidőket, az ezek be nem tartásáért kiszabott csökkentéseket, valamint a számviteli rendelkezéseket és a nemzeti intervenciós hatóságok által végrehajtandó feladatokat, a tagállamok közötti átadás esetét is beleértve.

27. A tejpiac kiegyensúlyozásához és a piaci árak stabilizálásához való hozzájárulás érdekében ez a rendelet magántárolási támogatás nyújtásáról rendelkezik egyes vajtermékek tekintetében. Ezenfelül a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy határozzon a fehércukor, egyes olívaolajak és egyes marha- és borjúhús termékek, a sertéshús, valamint a juh- és kecskehús magántárolásának támogatásáról.

28. A marha- és borjúhús-, a sertéshús-, valamint a juh- és kecskehús-ágazatban a hasított testek uniós osztályozási rendszerei alapvető fontosságúak az árak nyilvántartása és ezekben az ágazatokban az intervenciós intézkedések alkalmazása céljából. Ezenkívül a piac átláthatóságának javítására irányuló célkitűzéshez is hozzájárulnak.

29. A szabad forgalomnak az állatbetegségek terjedése elleni küzdelmet célzó intézkedések alkalmazásából eredő korlátozásai egyes termékek piacán nehézségeket okozhatnak egy vagy több tagállamban is. A tapasztalatok szerint a közegészségügyi vagy állat-egészségügyi kockázatok miatti fogyasztói bizalomvesztés olyan súlyos piaci zavarokat okozhat, mint a fogyasztás vagy az árak jelentős csökkenése.

30. A marha- és borjúhúsra, a tejre és tejtermékekre, a sertés-, juh- és kecskehúsra, a tojásra és a baromfira vonatkozó rendkívüli piactámogatási intézkedéseknek közvetlenül a betegség terjedése elleni küzdelem érdekében elfogadott egészségvédelmi és állat-egészségügyi intézkedésekhez kell kapcsolódniuk. Az ilyen intézkedéseket a tagállamok kérésére kell meghozni az érintett piacok súlyos zavarának elkerülése érdekében.

31. Rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság szükség esetén különleges intervenciós intézkedéseket fogadhasson el annak érdekében, hogy a gabonaágazatban hatékonyan lépjen fel a piaci zavarok kockázata ellen, valamint hogy az Unió egyes régióiban megakadályozza az állami intervenció nagyarányú alkalmazását a rizságazatban, vagy hogy kezelje a hántolatlan rizs természeti katasztrófák következtében kialakuló hiányát.

32. Az uniós cukorrépa-termelők és nádcukor-termelők megfelelő életszínvonalának biztosítása érdekében rögzíteni kell a szabványos minőségű kvóta-cukorrépa minimálárát, és meg kell határozni a szabványos minőséget.

33. Különleges eszközökre van szükség a cukorgyártó vállalkozások és a cukorrépa-termelők jogai és kötelezettségei közötti tisztességes egyensúly biztosításához. Ezért meg kell állapítani a szakmán belüli megállapodásokat szabályozó állandó rendelkezéseket.

34. A természeti, gazdasági és technikai körülmények sokfélesége megnehezíti a cukorrépa tekintetében az Unió egészére vonatkozó egységes felvásárlási feltételek meghatározását. Már születtek szakmán belüli megállapodások a cukorrépa-termelők szervezetei és a cukorgyártó vállalkozások között. A keretrendelkezéseknek ezért csak azokat a minimális garanciákat kell meghatározniuk, amelyeket a cukorpiac zavartalan működésének biztosítása érdekében mind a cukorrépa-termelők, mind a cukoripar szükségesnek tartanak, és lehetővé kell tenni, hogy bizonyos szabályoktól a szakmán belüli megállapodások keretében el lehessen térni.

35. Ebben a rendeletben rendelkezni kell a cukorágazatban felmerülő kiadások finanszírozásához való hozzájárulás érdekében megállapított termelési díjról.

36. A piacok szerkezeti egyensúlyának a referenciaárhoz közeli árszint melletti megőrzése érdekében rendelkezni kell azon döntési lehetőségről, hogy a piac egyensúlyának helyreállásáig cukrot vonnak ki a piacról.

37. Az élő növények, a marha- és borjús, a sertéshús, a juh- és kecskehús, a tojás és a baromfi tekintetében rendelkezni kell olyan intézkedések elfogadásának a lehetőségéről, amelyek elősegítik a kínálat hozzáigazítását a piaci követelményekhez. Az ilyen intézkedések hozzájárulhatnak a piacok stabilizálásához és az érintett mezőgazdasági termelők megfelelő életszínvonalának biztosításához.

38. A cukorágazatban a termelés mennyiségi korlátozása alapvető piacpolitikai eszköz. Továbbra is fennállnak azok az okok, amelyek alapján a Közösség a múltban termelésikvóta-rendszereket vezetett be a cukorágazatban.

39. Az e rendelet szerinti cukorkvóta-rendszernek különösen fenn kell tartania a kvóták jogi státuszát annyiban, amennyiben – az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében – a kvótarendszer a cukorágazat olyan piacszabályozó mechanizmusának minősül, amely közérdekű célok elérését hivatott biztosítani.

40. Ebben a rendeletben lehetőséget kell biztosítani a cukorkvóták kiigazítására a tagállamok által a nemzeti kvóták újrakiosztása tekintetében hozott döntések tükrözése érdekében.

41. Mivel nemzeti szinten bizonyos rugalmasságra van szükség a feldolgozóipar, valamint a cukorrépa- és cukornád-termelés szerkezeti kiigazításával kapcsolatban abban az időszakban, amelyben a kvóták alkalmazandók, rendelkezni kell a tagállamok számára arról a lehetőségről, hogy a vállalkozások kvótáit bizonyos korlátok között megváltoztassák, miközben a szerkezetátalakítási alap eszközként való működését nem korlátozzák.

42. A piac többletcukor általi torzításának elkerülése érdekében a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy bizonyos kritériumok alapján rendelkezzen a többlet cukor, izoglükóz vagy inulinszirup átviteléről, amely így a következő gazdasági év kvótatermelésének részeként kezelendő. Ezenfelül, ha bizonyos mennyiségek nem felelnek meg az alkalmazandó feltételeknek, az ilyen mennyiségeknek a piaci helyzetet fenyegető felhalmozódása ellen rendelkezni kell a többletre kivetendő illetékről is.

43. A tejkvótarendszert 2015-ben esedékes lejártáig fenn kell tartani, és folytatni kell a közvetlen fogyasztás céljára begyűjtött vagy értékesített tej egy bizonyos garanciaküszöböt meghaladó mennyiségére vonatkozó illeték alkalmazását.

44. Fenn kell tartani a tej szállítása és a közvetlen értékesítése közötti különbségtételt, és a rendszert az egyedi reprezentatív zsírtartalmak és a nemzeti referencia-zsírtartalmak alapján kell alkalmazni. A mezőgazdasági termelők számára bizonyos körülmények között engedélyezni kell egyéni kvótájuk ideiglenes átruházását. Ezenfelül fenn kell tartani azt az elvet, hogy amikor egy gazdaságot eladnak, bérbe adnak vagy örökléssel átruháznak, az adott földterülettel együtt a megfelelő kvótát is át kell ruházni a vevőre, bérlőre vagy örökösre, ugyanakkor a tejtermelés szerkezeti átalakításának folytatása és a környezet javítása érdekében fenn kell tartani a kivételeket azon elv alól, hogy a kvóták a gazdaságokhoz kötődnek. A kvóták különböző típusú átruházásaival összhangban és objektív kritériumok alkalmazásával rendelkezni kell azon szabályokról, amelyek a tagállamokat felhatalmazzák arra, hogy az átruházott mennyiségek egy részét a nemzeti tartalékban helyezzék el.

45. A tejre és az egyéb tejtermékekre fizetendő többletilletéket úgy kell megállapítani, hogy az visszatartó erejű legyen, és azt a nemzeti kvóta meghaladásakor a tagállamoknak haladéktalanul be kelljen fizetniük. Ezt követően a tagállamnak a fizetés terhét meg kell osztania azon termelők között, amelyek hozzájárultak a túltermeléshez. E termelők pedig kötelesek megfizetni a tagállamnak az esedékes illetékből rájuk eső részt azon tény alapján, hogy túllépték a rendelkezésükre álló mennyiséget. A tagállamok a nemzeti kvótájuk túllépéséből adódó illetéket egy 1 %-os átalányösszeg visszatartásával befizetik az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapba (EMGA); a visszatartott összeg arra szolgál, hogy figyelembe vegyék egyes termelők esetleges csődeseteit vagy végleges képtelenségét arra, hogy megfizessék az esedékes illetékből rájuk eső hozzájárulást.

46. A tejkvótarendszer elsődleges célja, vagyis hogy csökkentse a kereslet és kínálat közötti egyenlőtlenséget az adott piacon, valamint az ebből származó strukturális többleteket, és így kedvezőbb piaci egyensúlyt teremtsen, úgy tűnik csökkentette a piacorientáltságot, mivel torzította a mezőgazdasági termelőknek az árjelzésekre adott válaszait, és a szerkezetátalakítás lelassításával megakadályozta a hatékonyság növekedését.. A 2009/10-es gazdasági évtől a 2013/14-es gazdasági évig a tejkvótákat gazdasági évenként 1%-os emelésekkel fokozatosan meg kell szüntetni. Az ágazat szerkezetátalakításával kapcsolatban a tagállamoknak lehetőséget kell kapniuk arra, hogy 2014. március 31-ig – bizonyos határokon belül – kiegészítő nemzeti támogatást nyújtsanak. A 248/2008/EK tanácsi rendelettel[8] módosított 1234/2007/EK rendeletbe foglalt kvótaemelések és az éves 1 %-os növekedés, valamint a többi, a többletilleték felmerülésének valószínűségét csökkentő változtatás azt eredményezte, hogy egyedül Olaszország esetében áll fenn az illeték felmerülésének veszélye a jelenlegi termelési minták alapján, ha a 2009/2010-es időszaktól 2013/2014-ig az éves 1 %-os növekedést alkalmaznák. E kockázat elkerülése érdekében ezért Olaszország esetében előrehozták a kvóta emelését, figyelembe véve az összes tagállam jelenlegi termelési mintáit.

47. Az 1234/2007/EK rendelet különböző típusú támogatási rendszerekről rendelkezik. A szárított takarmányra, valamint a lenre és a kenderre vonatkozó rendszer ezen ágazatokban feldolgozási támogatást vezetett be, amely az érintett ágazatok tekintetében a belső piac szabályozásának eszköze. A 72/2009/EK rendelet általi módosítások eredményeképp, valamint a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet[9] alapján továbbra is nyújtható támogatás a szárított takarmány esetében 2012. április 1-jéig, a lenrost, a rövid lenrost, és a kenderrost esetében pedig a 2011/2012. gazdasági évig. A 72/2009/EK rendelet által módosított 1234/2007/EK rendeletben előírt burgonyakeményítő-kvóták rendszere és a kapcsolódó minimálár csak a 2011/12. gazdasági év végéig alkalmazandó.

48. A tejpiac kiegyensúlyozásához való hozzájárulás, valamint a tej és tejtermékek piaci árainak stabilizálása érdekében a tejtermékek értékesítési lehetőségét növelő intézkedésekre van szükség. E rendeletnek ezért az egyedi felhasználásokra és rendeltetésekre figyelemmel bizonyos tejtermékek forgalmazására vonatkozó támogatás odaítéléséről kell rendelkeznie. Ezenfelül rendelkeznie kell arról, hogy a fiatalok tejfogyasztásának ösztönzése céljából az Unió fedezze az iskolai tanulók tejjel való ellátásának támogatása során felmerült költségek egy részét.

49. Rendelkezni kell termelési visszatérítés nyújtásának lehetőségéről olyan esetekben, amikor az ipari, vegyipari vagy gyógyszeripari termékek gyártására tekintettel felmerül az igény egyes cukortermékek hozzáférhetővé tételét célzó intézkedések meghozatalára.

50. A 73/2009/EK rendeletnek megfelelően a komlóra vonatkozó területalapú támogatást 2010. január 1-jétől függetlenítették a termeléstől. Annak érdekében, hogy a komlótermelő szervezetek a korábbiakhoz hasonlóan folytathassák tevékenységüket, egyedi rendelkezést kell hozni az érintett tagállamban az azonos tevékenységek tekintetében azonos összegek felhasználásáról.

51. A 73/2009/EK rendelettel összhangban a közvetlen támogatásból a tagállamok által visszatartható bizonyos százaléknak megfelelő uniós finanszírozás szükséges ahhoz, hogy a piaci szereplők jóváhagyott szervezeteit az olívaolaj és az étkezési olajbogyó termelési minőségének javítását célzó munkaprogramok létrehozására ösztönözzék. Ebben az összefüggésben ennek a rendeletnek rendelkeznie kell az uniós támogatásnak a szóban forgó munkaprogramok keretében vállalt tevékenységekhez kapcsolódó prioritásokkal összhangban történő elosztásáról.

52. Ez a rendelet különbséget tesz egyrészről a gyümölcs- és zöldségfélék, és másrészről a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék között, az előbbibe beletartozik a forgalmazásra szánt gyümölcs és zöldség és a feldolgozásra szánt gyümölcs és zöldség is. A termelői szervezetekre, az operatív programokra és az uniós finanszírozásra vonatkozó szabályok csak a gyümölcs- és zöldségfélékre, és a kizárólag feldolgozásra szánt gyümölcs- és zöldségfélékre alkalmazandók.

53. A termelői szervezetek legfontosabb szereplői a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezésének. A kereslet egyre nagyobb koncentrációjával szemben a kínálat ezen szervezeteken keresztüli csoportosítása a termelők piaci helyzetének megerősítése érdekében továbbra is gazdasági szükségszerűség. A csoportosítást önkéntes alapon kell végrehajtani, és annak hasznosságát a termelői szervezetek által a tagjaik részére felajánlott szolgáltatások köre és hatékonysága révén kell bizonyítani. Mivel a termelői szervezetek kizárólag tagjaik érdekében járnak el, ezekre a szervezetekre úgy kell tekinteni, mint amelyek tagjaik nevében és megbízásából járnak el gazdasági ügyekben.

54. A gyümölcs- és zöldségfélék termesztése előre nem kiszámítható, a termékek pedig romlandóak. Még a kismértékű túltermelés is jelentős zavart okozhat a piacon. Ezért válságkezelési intézkedéseket kell hozni. A termelői szervezetek még vonzóbbá tétele érdekében ezeket az intézkedéseket be kell építeni az operatív programokba.

55. A gyümölcs- és zöldségfélék termesztése és forgalmazása során, beleértve a termesztési gyakorlatot, a hulladékkezelést és a piacról kivont termékek elhelyezését, teljes körűen figyelembe kell venni a környezetvédelmi szempontokat, különös figyelemmel a vízminőség védelmére, a biodiverzitás fenntartására és a tájvédelemre.

56. Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén vagy ezen időpontot követően csatlakozott tagállamok, az Unió legkülső régiói vagy a kisebb égei-tengeri szigetek azon termelői csoportjainak, amelyek szeretnék elnyerni az e rendelet szerinti termelői szervezeti jogállást, engedélyezni kell egy átmeneti időszakot, amely során – a termelői csoport bizonyos kötelezettségvállalása esetén – számukra nemzeti és uniós pénzügyi támogatás adható.

57. Annak érdekében, hogy a termelői szervezetekre különösképpen a pénzügyi döntéseik terén nagyobb felelősség háruljon, valamint, hogy a számukra biztosított közforrások a jövőbeli követelményeknek való megfelelést szolgálják, meg kell állapítani a források felhasználását szabályozó feltételeket. A termelői szervezetek által felállított működési alapok közös finanszírozása megfelelő megoldást jelent. Különleges esetekben engedélyezni kell kiegészítő finanszírozási lehetőségeket. A működési alapok kizárólag a gyümölcs- és zöldségágazatbeli operatív programok finanszírozására használhatók fel. Az uniós kiadások korlátok között tartása érdekében a működési alapokat létrehozó termelői szervezetek számára nyújtott segítség kapcsán meg kell állapítani egy felső összeghatárt.

58. Azokban a régiókban, ahol a gyümölcs- és zöldségágazatban a termelés szervezettsége gyenge, kiegészítő nemzeti pénzügyi hozzájárulásokat kell lehetővé tenni. A strukturálisan kifejezett hátrányban lévő tagállamok esetében indokolt, hogy az Unió visszatérítse a költségeket.

59. A rendszer egyszerűsítése és költségeinek csökkentése érdekében lehetőség szerint össze kell hangolni a működési alapok keretében felmerülő kiadások támogathatóságára vonatkozó eljárásokat és szabályokat a vidékfejlesztési programok eljárásaival és szabályaival azáltal, hogy a tagállamoktól az operatív programokra vonatkozó nemzeti stratégia kidolgozását követelik meg.

60. A gyermekek alacsony gyümölcs- és zöldségfogyasztása ellen úgy kell fellépni, hogy abban az életszakaszban, amikor a gyermekek étkezési szokásai még kialakulóban vannak, tartósan növelni kell étrendjükben a gyümölcsök és zöldségek arányát. Ezért rendelkezni kell olyan uniós támogatásról, amely társfinanszírozás keretében támogatja az oktatási intézményekben tanuló gyermekeknek a gyümölcs- és zöldségágazat, a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat, valamint a banánágazat termékeivel történő ellátását, és hozzájárul az egyes kapcsolódó logisztikai és elosztási, eszköz-, tájékoztatási, nyomon követési és értékelési költségekhez is. A szabályszerű végrehajtás biztosítása érdekében az iskolagyümölcs-programban részt venni kívánó tagállamoknak előzetes stratégiát kell kidolgozniuk, beleértve többek között a szezonális jelleget, az elérhetőséget vagy környezetvédelmi szempontokat magukban foglaló objektív kritériumok alapján kiválasztott támogatható termékek listáját.

61. Az iskolagyümölcs-programmal kapcsolatos hatékony és eredményes költségvetési gazdálkodás biztosítása érdekében indokolt rögzíteni az uniós támogatás felső határát és a maximális társfinanszírozási arányokat. Az uniós támogatás nem használható fel a meglévő nemzeti iskolagyümölcs-programok finanszírozásához. A költségvetési korlátok fényében a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy az iskolagyümölcs-programhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulásaikat a magánszféra hozzájárulásaival helyettesítsék. A program eredményessé tétele érdekében a tagállamoknak rendelkezniük kell kísérő intézkedésekről is, amelyekhez a tagállamok számára engedélyezni kell nemzeti támogatás nyújtását.

62. A borágazatban a versenyképes struktúrák megszilárdítására alkalmas támogató intézkedésekről kell rendelkezni. Noha az intézkedéseket az Uniónak kell kialakítania és finanszíroznia, a tagállamokra kell bízni a regionális szerveik igényeit kielégítő – adott esetben a sajátosságaikat is számításba vevő – megfelelő intézkedések megválasztását, illetve az intézkedések bevonását a nemzeti támogatási programba. E programok végrehajtásáért a tagállamok a felelősek.

63. E nemzeti támogatási programok egyik támogatható kulcsintézkedésének az uniós borok harmadik országokban végzett reklámozásának és forgalmazásának kell lennie. A szerkezetátalakítási és átállási tevékenységeket továbbra is fedezni kell, mivel azok kedvező hatást gyakorolnak a borágazat szerkezetére. Támogatást kell biztosítani a borágazatban az olyan beruházások számára is, amelyek a vállalkozások gazdasági teljesítményének javítására irányulnak. A melléktermék lepárlására irányuló támogatásnak rendelkezésre kell állnia azon tagállamok számára, amelyek azt a környezet megőrzésére és a borminőség szavatolására kívánják használni.

64. Az olyan megelőzési eszközöket, mint amilyen a betakarítási biztosítás, a kockázati alap és a zöld szüret, a borágazati támogatási programok szerinti támogatásra jogosultnak kell minősíteni a válsághelyzetek felelősségteljes megközelítésének elősegítése érdekében.

65. A tagállamok különböző okoknál fogva előnyben részesíthetik az egységes támogatási rendszer keretében a mezőgazdasági termelőknek nyújtott függetlenített támogatásokat. Ennek megfelelően ezt a lehetőséget fenn kell tartani(a tagállamok részére), továbbá – az egységes támogatási rendszer sajátosságai következtében – minden ilyen átcsoportosításnak visszavonhatatlannak kell lennie, és a megfelelő összeggel csökkentenie kell az elkövetkező években a nemzeti bortámogatási programok rendelkezésére álló költségvetést.

66. A borágazat támogatásának részben az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet[10] szerinti strukturális intézkedésekből kell származnia. Az 1698/2005/EK rendelet szerinti pénzügyi eszközök növelésére bizonyos forrásokat fokozatosan át kell csoportosítani az említett rendelet szerinti költségvetésbe, amennyiben a vonatkozó összegek kellőképpen jelentősek.

67. A borpiac jobb működése érdekében a tagállamoknak lehetőséget kell kapniuk a szakmaközi szervezetek által hozott döntések végrehajtására. E döntések ugyanakkor nem terjedhetnek ki olyan gyakorlatokra, amelyek torzíthatják a versenyt.

68. Az új telepítésekre vonatkozó átmeneti tilalom megszegése eredményeként az Unióban a borfelesleg-termelés egyre nagyobb méreteket ölt. Jelentős számú jogszerűtlen telepítés történt az Unióban, ami a tisztességtelen verseny forrása, és tovább fokozza a borágazat nehézségeit, ezért ezzel foglalkozni kell.

69. Bár az új telepítésekre vonatkozó átmeneti tilalom némi hatást gyakorolt a borpiaci kereslet és kínálat közötti egyensúlyra, egyben akadályokat is jelent azon versenyképes termelők számára, akik rugalmasan reagálnának a megnövekedett keresletre. Mivel a piaci egyensúly még nem állt helyre, és az olyan intézkedések, mint a kivágási program eredményei még nem értek be, 2015. december 31-ig célszerű fenntartani a telepítési tilalmat, akkor azonban végérvényesen fel kell oldani, hogy a versenyképes termelők szabadon reagálhassanak a piaci körülményekre. Mindazonáltal a tagállamoknak biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy – ha szükségesnek ítélik – a területükre vonatkozóan a tilalmat 2018. december 31-ig meghosszabbíthassák.

70. A bortermelési potenciál jobb kezelése és a telepítési jogok hatékony felhasználása érdekében, tovább enyhítve az átmeneti telepítési korlátozások hatását, bizonyos rugalmasságra szükség van, és a nemzeti vagy regionális tartalékrendszert továbbra is fenn kell tartani.

71. A különböző nemzeti támogatások nyújtása veszélyeztetné az egységes piac megfelelő működését. A Szerződésnek az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseit elvben alkalmazni kell a borpiac közös szervezésének hatálya alá tartozó borágazati termékekre. Mindazonáltal a kivágási támogatásra és a támogatási program bizonyos intézkedéseire vonatkozó előírásoknak önmagukban nem szabad kizárniuk az ugyanezen célú nemzeti támogatások odaítélését.

72. Annak érdekében, hogy a borágazat beépüljön az egységes támogatási rendszerbe, minden jelenleg művelés alatt álló szőlőültetvényt jogosulttá kell tenni a 73/2009/EK rendeletben előírt egységes támogatási rendszer alapján nyújtott támogatásra.

73. A méhészetet, mint mezőgazdasági ágazatot a termelési feltételek és a hozamok változatossága, valamint a gazdasági szereplők területi szétszóródása és sokfélesége jellemzi, mind a termelési, mind a forgalmazási szakaszban. Ezen túlmenően, figyelembe véve a varroatózisnak az utóbbi években több tagállamot is sújtó terjedését, továbbá azokat a problémákat, amelyeket ez a betegség okoz a méztermelésben, továbbra is uniós szintű cselekvésre van szükség, mivel a varroatózis nem számolható fel teljesen, és kezelésének jóváhagyott termékekkel kell történnie. A fenti körülményekre tekintettel, továbbá a méhészeti termékek uniós termelésének és forgalmazásának javítása érdekében olyan hároméves nemzeti programokat kell kidolgozni, amelyek magukban foglalják a technikai segítségnyújtást, a varroatózis visszaszorítására irányuló intézkedéseket, a vándorméhészet ésszerűsítését, az Unión belül található kaptárak állománypótlásának irányítását, valamint a méhészettel és méhészeti termékekkel foglalkozó kutatási programokban való együttműködést, mindezt a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételei javítása céljából. Ezeket a nemzeti programokat részben az Uniónak kell finanszíroznia.

74. Az uniós selyemhernyó-tenyésztési támogatást a selyemhernyó-petéket tartalmazó felhasznált dobozok után kell nyújtani.

75. A mezőgazdasági termékek forgalmazására vonatkozó előírások alkalmazása hozzájárulhat a termelés és a forgalmazás gazdasági feltételeinek, valamint a termékek minőségének javulásához. Az ilyen előírások alkalmazása ezért a termelők, a kereskedők és a fogyasztók érdekeit is szolgálja.

76. A mezőgazdasági termékekre vonatkozó minőségpolitikáról szóló bizottsági közlemény[11] és az azt követő viták nyomán, a fogyasztói elvárások figyelembevétele érdekében, valamint abból a célból, hogy hozzájáruljon a mezőgazdasági termékek előállítását és forgalmazását érintő gazdasági feltételeknek és a szóban forgó termékek minőségének a javításához, helyénvalónak tekinthető az ágazatok vagy termékek szerinti forgalmazási előírások fenntartása.

77. Annak garantálása érdekében, hogy minden termék ép, megbízható és piacképes minőségű, és az élelmiszerágazatban elfogadott rendelkezések, különösen az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[12] foglalt általános élelmiszerjog, valamint annak elvei és követelményei sérelme nélkül, a fent említett bizottsági közleményben előirányzott alapvető általános forgalmazási előírásnak megfelelőnek kell lennie az ágazati vagy termékenkénti forgalmazási előírások hatálya alá nem tartozó termékek számára. Ha az ilyen termékek megfelelnek az adott esetben alkalmazandó nemzetközi előírásnak, akkor az általános forgalmazási előírásnak megfelelőnek tekintendők.

78. Néhány ágazat és/vagy termék esetében a meghatározások, megjelölések és/vagy kereskedelmi megnevezések a versenyfeltételek meghatározásának fontos elemei. Ezért helyénvaló ezen ágazatok és/vagy termékek esetében olyan meghatározásokat, megjelöléseket és kereskedelmi megnevezéseket megállapítani, amelyek csak a vonatkozó követelményeknek megfelelő termékek forgalmazására használhatók az Unióban.

79. Az 1234/2007/EK rendelet megtartotta a korábbi közös piacszervezések forgalmazási előírásokra vonatkozó ágazati megközelítését. Helyénvaló bevezetni horizontális jellegű rendelkezéseket is.

80. Az 1234/2007/EK rendelet keretében eddig a Bizottságot bízták meg bizonyos ágazatok forgalmazási előírásaira vonatkozó rendelkezések elfogadásával. Tekintettel arra, hogy az előírások kimondottan technikai jellegűek, és mivel azok hatékonyságát folyamatosan javítani kell, és azokat a fejlődő kereskedelmi gyakorlatokhoz kell igazítani, helyénvaló e megközelítést kiterjeszteni valamennyi forgalmazási előírásra, meghatározva azokat a kritériumokat, amelyeket a vonatkozó szabályok kialakításakor figyelembe kell venni.

81. Azért kell forgalmazási előírásokat alkalmazni, hogy a piacot szabványosított és kielégítő minőségű termékekkel lehessen ellátni. Ezeknek különösen a meghatározásokra, az osztályokba sorolásra, a kiszerelésre és címkézésre, a csomagolásra, a termelési módszerre, a tartósításra, a szállításra, a termelőkre vonatkozó információkra, egyes anyagok jelenlétére, kapcsolódó adminisztratív dokumentumokra, a tárolásra, a tanúsításra és a határidőkre kell vonatkozniuk.

82. Figyelembe véve különösen a termékekre vonatkozó kielégítő és átlátható tájékoztatás iránti fogyasztói igényt, lehetővé kell tenni a termelés helyére vonatkozó jelzések eseti alapon, a megfelelő földrajzi szinten történő meghatározását is, figyelembe véve néhány ágazat sajátosságait, különösen a feldolgozott mezőgazdasági termékek tekintetében.

83. A forgalmazási előírások ágazatonkénti vagy termékenkénti meghatározása során a Bizottságnak figyelembe kell vennie a fogyasztók elvárásait, az egyes ágazatok sajátosságait és a nemzetközi szervek ajánlásait.

84. Ezenkívül a fogyasztóknak kínált termékek minősége és eredetisége vonatkozásában a visszaélések elkerülése érdekében szükséges lehet különösen az elemzési módszerekkel kapcsolatos különleges intézkedések elfogadásáról rendelkezni.

85. A forgalmazási előírások betartásának garantálása érdekében rendelkezni kell ellenőrzésekről és szankciókról arra az esetre, ha nem tartják be a kötelezettségeket. Az ilyen ellenőrzésekkel kapcsolatos felelősséget a tagállamoknak kell vállalniuk.

86. A forgalmazási előírások elvben minden, az Unióban forgalmazott termékre vonatkoznak.

87. Helyénvaló olyan különös szabályokat meghatározni a harmadik országból behozott termékek tekintetében, amelyek értelmében egyes harmadik országokban hatályban lévő különös rendelkezések, amennyiben az uniós jogszabályokkal való egyenértékűségük biztosított, indokolhatják a forgalmazási előírásoktól való eltérések engedélyezését.

88. A kenhető zsírok vonatkozásában helyénvaló lehetőséget biztosítani a tagállamoknak arra, hogy a minőségi szintekre vonatkozó nemzeti szabályokat fogadhassanak el vagy tarthassanak fenn.

89. A borra vonatkozó rendelkezéseket a Szerződés 218. cikke értelmében kötött megállapodások fényében kell alkalmazni.

90. Helyénvaló a borszőlőfajták osztályba sorolására vonatkozó szabályokat megállapítani, amelyek alapján az évente 50 000 hektoliternél nagyobb mennyiséget előállító tagállamok továbbra is felelősek maradnak azon borszőlőfajták osztályozásáért, amelyekből a területükön bor állítható elő. Bizonyos borszőlőfajtákat ki kell zárni.

91. Helyénvaló a bortermelésre vonatkozóan meghatározni bizonyos borászati eljárásokat és korlátozásokat, különös tekintettel a házasításra és harmadik országokból származó bizonyos szőlőmust-, szőlőlé- és friss szőlő-típusok felhasználására. A nemzetközi előírások teljesítése érdekében a további borászati eljárások tekintetében a Bizottság általános szabályként a Nemzetközi Szőlészeti és Borászati Szervezet (OIV) által ajánlott borászati eljárásokat veszi alapul.

92. A borágazatban a tagállamoknak engedélyezni kell, hogy a területükön készített borokra vonatkozóan korlátozhassanak vagy kizárhassanak bizonyos borászati eljárásokat, továbbá szigorúbb korlátozásokat írjanak elő, és hogy meghatározandó feltételek mellett kísérleti jelleggel nem engedélyezett borászati eljárásokat is alkalmazzanak.

93. Az uniós minőségi borok koncepciójának egyik alapját többek között a bor földrajzi eredetének köszönhető különleges jellemzők jelentik. E borokat a fogyasztók az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések alapján tudják azonosítani. Az érintett termékekhez társított minőségnek megfelelő, átlátható és kidolgozottabb keret teremtése érdekében olyan szabályozást kell kialakítani, amelynek alapján az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés megszerzésére vonatkozó kérelmeket az Unióban a bortól és szeszes italoktól eltérő élelmiszerekre alkalmazandó, a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletben[13] szabályozott horizontális minőségi politikája szerinti megközelítéssel összhangban bírálják el.

94. Az eredetmegjelöléssel vagy földrajzi jelzéssel ellátott borok sajátos minőségi jellemzőinek megőrzése érdekében meg kell engedni a tagállamoknak, hogy szigorúbb szabályokat alkalmazzanak e tekintetben.

95. Az Unióban az oltalom megszerzéséhez az eredetmegjelöléseket és földrajzi jelzéseket uniós szinten kell elismerni és nyilvántartásba venni. Annak biztosítására, hogy az egyes elnevezések megfeleljenek az e rendeletben meghatározott feltételeknek, a kérelmeket az érintett tagállam nemzeti hatóságainak meg kell vizsgálniuk, aminek során figyelembe kell venni bizonyos minimális közös rendelkezéseknek, így például a nemzeti kifogásolási eljárásra vonatkozó rendelkezéseknek a teljesülését. Ezt követően a Bizottságnak kell megvizsgálnia a kérelmeket annak biztosítása érdekében, hogy nincsenek bennük nyilvánvaló hibák, és hogy az uniós jog és a kérelmező tagállamon kívüli érdekeltek érdekeinek figyelembevétele megtörtént.

96. Az oltalomnak harmadik országok eredetmegjelölései és földrajzi jelzései előtt is nyitva kell állnia, amennyiben a termékek a származási országukban oltalom alatt állnak.

97. A bejegyzési eljárásnak lehetővé kell tennie minden, valamely tagállamban vagy harmadik országban jogos érdekkel rendelkező természetes vagy jogi személy számára, hogy kifogás benyújtásával érvényesítse jogait.

98. A nyilvántartásba vett eredetmegjelöléseknek és földrajzi jelzéseknek oltalmat kell élvezniük minden olyan használattal szemben, amely visszaél a követelményeknek megfelelő termék hírnevével. A tisztességes verseny elősegítése és a fogyasztók megtévesztésének elkerülése végett indokolt kiterjeszteni az oltalmat az e rendeletben nem szabályozott termékekre és szolgáltatásokra is, ideértve azokat a termékeket, amelyek nem szerepelnek a Szerződés I. mellékletében.

99. Bizonyos kifejezéseket hagyományosan használnak az Unióban, és ezek az eredetmegjelöléseket és földrajzi jelzéseket kiegészítő tájékoztatást nyújtanak a fogyasztók számára a borok sajátosságairól és minőségéről. A belső piac működésének és a tisztességes versenynek a biztosítása érdekében, valamint a fogyasztók félrevezetésének elkerülésére lehetővé kell tenni az Unióban az oltalom megszerzését e hagyományos kifejezések számára.

100. Az e rendelet hatálya alá tartozó borágazati termékek leírása, megjelölése és kiszerelése jelentősen befolyásolhatja a piacon való értékesíthetőségüket. A borágazati termékek címkézéséről szóló tagállami jogszabályok közötti különbségek akadályozhatják a belső piac zökkenőmentes működését. Szabályokat kell ezért meghatározni, amelyek figyelembe veszik a fogyasztók és a termelők jogos érdekeit. Ezért helyénvaló rendelkezni a címkézés uniós szabályozásáról.

101. Amennyiben a tejtermékekből felesleg halmozódik vagy halmozódhat fel, és az a piac súlyos zavarát idézi vagy idézheti elő, támogatás nyújtható az Unióban termelt, takarmányként való hasznosításra szánt fölözött tejre és sovány tejporra. A kazein és a kazeinátok sajtgyártás során történő felhasználására vonatkozó szabályok célja az említett támogatási rendszerből esetlegesen származó káros hatások megakadályozása, figyelembe véve a sajt kazeinnel és kazeinátokkal való helyettesítési műveletekkel szembeni érzékenységét, és ezáltal hozzájárulnak a piac stabilizálásához.

102. Ez a rendelet számos különböző típusú szervezettel foglalkozik az egyes szakpolitikai célkitűzések megvalósítása érdekében, különösen azzal a céllal, hogy együttes fellépéssel stabilizálja az érintett termékek piacát, valamint javítsa és garantálja azok minőségét. Az 1234/2007/EK rendelet vonatkozó rendelkezései olyan szervezeteken alapulnak, amelyeket a tagállamok – vagy bizonyos feltételek mellett a Bizottság – elismernek. Ezen rendelkezéseket fenn kell tartani.

103. A gyümölcs- és zöldségágazatban a termelői szervezetek és ezek társulásai befolyásának további növelése és a piac elvárható legnagyobb stabilitásának biztosítása érdekében a tagállamok részére lehetővé kell tenni, hogy bizonyos feltételek mellett kiterjesszék egy adott régió nem tag termelőire is az érintett régióban a szervezet vagy társulás által a tagokra alkalmazott szabályokat, különösen a termelés, az értékesítés és a környezetvédelem terén.

104. Különösen a gyümölcs- és zöldségágazatban lehetővé kell tenni azon szervezetek sajátos elismerését, amelyek megfelelő reprezentativitásról tesznek tanúbizonyságot, és gyakorlati tevékenységet folytatnak a Szerződés 39. cikkében említett célok érdekében. A termelői szervezetek és társulásaik által elfogadott szabályok kiterjesztésére, valamint a kiterjesztés révén fellépő költségek megosztására vonatkozó rendelkezéseket, a kitűzött célok hasonlóságából következően, a szakmaközi szervezetekre is alkalmazni kell. Hasonló megközelítést kell alkalmazni a dohányágazat szakmaközi szervezeteire.

105. [A termelés ésszerű fejlesztésének és így a tejtermelők megfelelő életszínvonalának biztosítása érdekében meg kell erősíteni az utóbbiak tárgyalási pozícióját a feldolgozókkal szemben, aminek eredményeként az ellátási láncban meg kell valósulnia a hozzáadott érték méltányosabb eloszlásának. Ezért a közös agrárpolitika céljainak megvalósítása érdekében a Szerződés 42. cikkének és 43. cikke (2) bekezdésének megfelelően rendelkezni kell arról, hogy a tejtermelők által alkotott termelői szervezetek vagy ezek társulásai – tagjaik összessége vagy azok egy része termelésének vonatkozásában – kollektív tárgyalásokat folytassanak a tejüzemekkel a szerződéses feltételekről, többek között az árról. A hatékony tejpiaci verseny fenntartása érdekében ezt a lehetőséget megfelelő számszerű korlátokhoz kell kötni. Ezért indokolt az ilyen termelői szervezeteknek a közös piacszervezés szerinti elismerése is.

106. Néhány ágazatban uniós szintű szabályokat vezettek be a szakmaközi szervezetekre vonatkozóan. Ezek a szervezetek hasznosnak bizonyulhatnak az ellátási lánc szereplői közötti párbeszéd, valamint a legjobb gyakorlatok és a piaci átláthatóság előmozdítása terén. A rájuk vonatkozó szabályokat a tej- és tejtermékágazatban is alkalmazni kell, azokkal a rendelkezésekkel együtt, amelyek versenyjogi szempontból tisztázzák e szervezetek helyzetét, miközben biztosítják, hogy azok nem torzítják a versenyt vagy a belső piacot, és nem befolyásolják a belső piac és a közös piacszervezés jó működését.]

107. Egyes ágazatokban – azokon kívül, amelyek esetében jelenleg szabályok határozzák meg a termelői vagy szakmaközi szervezetek elismerését – a tagállamok végezhetik az ilyen típusú szervezetek elismerését a nemzeti jog alapján, amennyiben az összhangban van az uniós joggal.

108. Az egységes piac magában foglal egy, az Unió külső határain alkalmazandó kereskedelmi rendszert. Ennek a kereskedelmi rendszernek behozatali vámokat és export-visszatérítéseket kell magában foglalnia, valamint – elvben – stabilizálnia kell az uniós piacot. A kereskedelmi rendszernek a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során vállalt kötelezettségeken kell alapulnia.

109. A kereskedelmi forgalom megfigyelése elsősorban irányítás kérdése, melyet rugalmasan kell kezelni. Az engedélyezési követelmények bevezetésére vonatkozó döntés meghozatalához figyelembe kell venni az engedélyek szükségességét az érintett piacok irányításához, és különösen a kérdéses termékek behozatalának megfigyeléséhez.

110. A Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében kötött megállapodások értelmében a mezőgazdasági termékekre vonatkozó vámok a legtöbb esetben a közös vámtarifában kerültek megállapításra. A gabona- és a rizságazat néhány terméke esetében azonban a kiegészítő mechanizmusok bevezetése szükségessé teszi az eltérések elfogadásának lehetőségéről történő rendelkezést.

111. A bizonyos mezőgazdasági termékek behozatala miatt esetleg az uniós piacot sújtó káros hatások megelőzése vagy ellensúlyozása érdekében az ilyen termékek behozatalát – amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek – kiegészítő vámtétel megfizetéséhez kell kötni.

112. Bizonyos feltételek mellett helyénvaló a Szerződéssel összhangban megkötött nemzetközi megállapodásokból vagy egyéb jogi aktusokból eredő behozatali vámkontingensek megnyitása és kezelése.

113. A keverékekre vonatkozó importlefölözések célja a gabonafélék, a rizs és tört rizs keverékének importja esetében a vámrendszer megfelelő működésének a biztosítása.

114. Ez a rendelet meghatározza egy gazdasági évre a finomításra szánt cukorra vonatkozó szokásos ellátási szükségletet. Az uniós finomítóipar ellátásának biztosítása érdekében a finomításra szánt cukorra vonatkozó behozatali engedélyeket minden gazdasági év első három hónapjában a kizárólag cukorfinomítással foglalkozó üzemek számára kell fenntartani, a szokásos ellátási szükséglettel meghatározott korlátokon belül.

115. Annak megakadályozására, hogy a tiltott termények megzavarják a rost előállítására szolgáló kender piacának közös szervezését, ez a rendelet rendelkezik a kender és a kendermag behozatalának ellenőrzéséről, biztosítandó, hogy ezek a termékek bizonyos garanciákat nyújtsanak a tetrahidro-kannabinol-tartalom tekintetében. Ezenkívül a nem vetés céljára szolgáló kendermag behozatalának továbbra is egy ellenőrzési rendszer hatálya alatt kell maradnia, amely rendelkezik az érintett importőrök tevékenységének engedélyezéséről.

116. A vámrendszer az Unió külső határain lehetővé teszi minden egyéb védintézkedés mellőzését. A belső piaci és vámmechanizmus rendkívüli körülmények között azonban elégtelennek bizonyulhat. Ilyen esetekben – annak érdekében, hogy az Unió piaca ne maradjon védtelen az esetlegesen kialakuló zavarokkal szemben – az Uniónak képesnek kell lennie valamennyi szükséges intézkedés haladéktalan megtételére. Az ilyen intézkedéseknek összhangban kell lenniük az Unió nemzetközi kötelezettségeivel.

117. Lehetőséget kell biztosítani az aktív vagy passzív feldolgozási eljárások alkalmazásának megtiltására. Indokolt ezért lehetőséget biztosítani ilyen helyzetekben az aktív és passzív feldolgozási eljárások alkalmazásának felfüggesztésére.

118. A harmadik országokba irányuló kivitel után járó – az Unión belüli árak és a világpiaci árak közötti különbségen alapuló és a WTO-ban tett kötelezettségvállalások által meghatározott korlátokon belüli – visszatérítések odaítélésére vonatkozó rendelkezéseknek arra kell szolgálniuk, hogy biztosítsák az Unió részvételét az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek nemzetközi kereskedelmében. A támogatott kivitelnek értékbeli és mennyiségi korlátok között kell maradnia.

119. Az érték tekintetében megállapított korlátok betartását akkor kell biztosítani, amikor az export-visszatérítéseket rögzítik, méghozzá a kifizetéseknek az EMGA-ra vonatkozó szabályok szerinti ellenőrzése révén. Az ellenőrzés az export-visszatérítések kötelező előzetes rögzítése révén megkönnyíthető, miközben a differenciált visszatérítések esetében lehetőség van – azon földrajzi területen belül, amelyre egy egységes export-visszatérítési mérték vonatkozik – a meghatározott rendeltetési hely megváltoztatására. A rendeltetési hely megváltoztatása esetében a tényleges rendeltetési helyre alkalmazandó export-visszatérítést kell megfizetni, amelynek felső határa a rendeltetési helyre alkalmazandó, előzetesen rögzített összeg.

120. A mennyiségi korlátoknak való megfelelést egy megbízható és hatékony ellenőrző rendszernek kell biztosítania. E célból az export-visszatérítések odaítélését kiviteli engedélyhez kell kötni. Az export-visszatérítéseket a rendelkezésre álló felső korlát mértékéig, az érintett termék adott helyzetének függvényében kell odaítélni. E szabály alól kizárólag a Szerződés I. mellékletében nem szereplő olyan feldolgozott termékek esetében lehet kivételt tenni, amelyekre nem vonatkoznak mennyiségi korlátok. Rendelkezni kell a piacszervezési szabályok szigorú betartásától való eltérésről abban az esetben, ha az export-visszatérítésben részesülő kivitel várhatóan nem lépi túl a megállapított mennyiséget.

121. Élő szarvasmarhafélék kivitele esetében rendelkezni kell arról, hogy az export-visszatérítés odaítélésére és kifizetésére kizárólag abban az esetben kerül sor, ha betartják az uniós jogban az állatok jóléte, és különösen az állatok szállítás alatti védelme tekintetében előírt rendelkezéseket.

122. A mezőgazdasági termékek egyes esetekben a harmadik országokban megkülönböztetett behozatali elbánásban részesülhetnek, ha megfelelnek bizonyos előírásoknak és/vagy árfeltételeknek. Az ilyen rendszerek megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az importáló harmadik ország hatóságai és az Unió között igazgatási együttműködésre van szükség. E célból a termékekhez egy, az Unió területén kibocsátott tanúsítványt kell mellékelni.

123. A virághagymák harmadik országokba történő kivitele számottevő gazdasági jelentőséggel bír az Unió számára. A kivitelek folytatása és bővítése az áraknak az ágazaton belüli stabilizálásával biztosítható. Ennek a rendeletnek ezért rendelkeznie kell a szóban forgó termékek export-minimáláráról.

124. A Szerződés 42. cikkével összhangban a Szerződés versenyszabályokra vonatkozó fejezetének rendelkezései a mezőgazdasági termékek előállítására és kereskedelmére kizárólag az uniós jog által a Szerződés 43. cikke (2) és (3) bekezdésének keretében, és az ott megállapított eljárással összhangban meghatározott mértékig alkalmazandók. Az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseket nagyrészt alkalmazandónak minősítették. Az egyes versenyszabályok mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére történő alkalmazásáról szóló, 2006. július 24-i 1184/2006/EK tanácsi rendelet[14] tovább pontosította különösen a Szerződés vállalkozásokra vonatkozó szabályainak alkalmazását. Az egységes átfogó piacpolitikai szabályozás kialakításának céljával összhangban helyénvaló e rendeletben rendelkezni az érintett szabályokról.

125. A Szerződés 101. cikkében említett megállapodásokra, döntésekre és összehangolt magatartásra, valamint az erőfölénnyel való visszaélésre vonatkozó versenyszabályokat alkalmazni kell a mezőgazdasági termékek termelése és kereskedelme tekintetében is olyan mértékben, hogy azok alkalmazása ne akadályozza a nemzeti agrárpiaci rendtartások működését, és ne veszélyeztesse a KAP célkitűzéseinek elérését.

126. Különös figyelmet kell fordítani azon termelői szervezetekre, amelyek célja különösen mezőgazdasági termékek együttes előállítása vagy kereskedelme, vagy az együttes létesítmény-használat, amennyiben az ilyen együttes fellépés nem zárja ki a verseny lehetőségét vagy nem veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében foglalt célkitűzések elérését.

127. A KAP fejlődésének veszélyeztetését elkerülendő, valamint a jogbiztonság és az érintett vállalkozásokkal szembeni megkülönböztetésmentes bánásmód biztosítása érdekében a Bizottság – a Bíróság általi felülvizsgálatra figyelemmel – kizárólagos hatáskörrel rendelkezik annak meghatározására, hogy a Szerződés 101. cikkében említett megállapodások, döntések és összehangolt magatartások összeegyeztethetők-e a KAP céljaival.

128. A közös árakon alapuló egységes piac megfelelő működését veszélyeztetné nemzeti támogatások nyújtása. Ezért az e rendelet hatálya alá tartozó termékekre általában alkalmazni kell a Szerződésnek az állami támogatásra vonatkozó rendelkezéseit. Bizonyos esetekben kivételt lehet tenni. Ha ilyen kivételek alkalmazandók, a Bizottságnak képesnek kell lennie a meglévő, új vagy javasolt nemzeti támogatások jegyzékének összeállítására, hogy megfelelő észrevételeket tehessen a tagállamok felé, és alkalmas intézkedéseket javasolhasson számukra.

129. Csatlakozásuk óta Finnország és Svédország a rénszarvas és a rénszarvasból készült termékek előállításának és értékesítésének sajátos gazdasági helyzete miatt támogatást nyújthat e tekintetben. A Bizottság engedélye alapján Finnország ezenkívül sajátos éghajlati viszonyaira tekintettel támogatást nyújthat meghatározott mennyiségű vetőmagra, valamint meghatározott mennyiségű gabonavetőmagra, amelyet kizárólag ebben az országban termelnek.

130. Az indokolt krízisesetek kezelése érdekében – akár a támogatási programok alapján előirányzott átmeneti krízislepárlás-támogatási intézkedés 2012-ben esedékes megszűnését követően is – a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy krízislepárlási támogatást nyújtsanak a tagállam saját nemzeti támogatási programjához tartozó megfelelő éves költségvetés értékének 15 %-os átfogó költségvetési korlátján belül. Minden ilyen támogatásról értesíteni kell a Bizottságot, és a támogatást annak odaítélését megelőzően jóvá kell hagyni e rendelet alapján.

131. Azokban a tagállamokban, amelyekben jelentősen csökken a cukorkvóta, a cukorrépa-termelők különösen súlyos alkalmazkodási nehézségekkel fognak szembesülni. Ilyen esetekben a cukorrépa-termelőknek a 73/2009/EK rendelet szerint nyújtott átmeneti uniós támogatás nem lesz elegendő e termelők nehézségeinek teljes megoldásához. Ezért a kvótájukat a 2006. február 20-án, a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2006. február 20-i 318/2006/EK tanácsi rendelet[15] III. mellékletében rögzített cukorkvótához képest több mint 50 %-kal csökkentő tagállamok számára engedélyezni kell, hogy az átmeneti uniós támogatás alkalmazási időszakában állami támogatást nyújtsanak a cukorrépa-termelőknek. Annak biztosítására, hogy az állami támogatást nyújtó tagállamok nem nyújtanak a cukorrépa-termelők szükségleteit meghaladó mértékű támogatást, az érintett állami támogatás teljes összegét a Bizottságnak továbbra is jóvá kell hagynia, Olaszország kivételével, ahol a legtermelékenyebb cukorrépa-termelőknek a reform utáni piaci feltételekhez való alkalmazkodáshoz szükséges maximális igénye a megtermelt cukorrépa után tonnánként 11 euróra becsülhető. Ezen túlmenően az Olaszországban várhatóan felmerülő sajátos problémákra tekintettel azon rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik a cukorrépa-termelők számára az odaítélt állami támogatás közvetlen vagy közvetett igénybevételét, fenn kell tartani.

132. Finnországban a cukorrépa-termesztés sajátos földrajzi és éghajlati körülmények között történik, ami a cukorreform általános hatásain túlmenően is hátrányosan befolyásolja a ágazatot. Az említett tagállam számára állandó jelleggel engedélyezni kell, hogy megfelelő összegű állami támogatást nyújtson a cukorrépa-termelők részére.

133. A német alkoholmonopólium keretében Németország által nyújtott támogatás egyedi szabályai 2010. december 31-én jártak volna le. A monopólium által értékesített mennyiségek 2003 óta csökkentek, és a lepárlók és nyersanyagbeszállító kis és közepes mezőgazdasági üzemeik lépéseket tettek annak érdekében, hogy felkészüljenek a szabad piacra való belépésre. Ennek ellenére, mivel még több idő kell az új körülményekhez való alkalmazkodáshoz, szükség van a monopólium megszüntetésének és a kedvezményezetteknek nyújtott támogatásnak 2013. december 31-ig való meghosszabbítására. Célszerű, hogy a kis méretű, átalányalapon működő lepárlóüzemek, a bérlepárló üzemek igénybevevői és a gyümölcsszövetkezeti lepárlóüzemek, amelyek helyi nyersanyagok felhasználása révén hozzájárulnak különösen a hagyományos természeti kép és a biodiverzitás megőrzéséhez, 2017. december 31-ig részesülhessek a monopólium által nyújtott támogatásban, amely dátummal a monopólium megszűnik. Németországnak 2013-tól évente be kell nyújtania egy kivonásra irányuló éves tervet.

134. Ha egy tagállam a területén támogatni kívánja a tej és a tejtermékek fogyasztásának előmozdítását célzó uniós intézkedéseket, rendelkezni kell arról a lehetőségről, hogy az ilyen intézkedéseket a tejtermelőkre nemzeti szinten kivetett promóciós illetékből finanszírozzák.

135. [Mivel az uniós jog nem szabályozza a formális, írásbeli szerződéseket, a tagállamok saját szerződésjogi rendszerükön belül kötelezővé tehetik ezeknek a szerződéseknek az alkalmazását, feltéve, hogy egyidejűleg betartják az uniós jogszabályokat, és mindenekelőtt szem előtt tartják a belső piac és a közös piacszervezés megfelelő működését. Tekintettel arra, hogy ebben az összefüggésben nagyok az eltérések az Unióban, a szubszidiaritás érdekében ennek a döntésnek a tagállamok hatáskörében kell maradnia. Mindazonáltal az e szerződésekre vonatkozó megfelelő minimumszabályok, valamint a belső piac és a közös piacszervezés jó működésének biztosítása érdekében uniós szinten meg kell határozni néhány, az említett szerződések alkalmazására vonatkozó alapfeltételt. Mivel néhány tejipari szövetkezet alapszabálya tartalmazhat hasonló hatással járó szabályokat, az egyszerűség érdekében ezeket mentesíteni kell a szerződésre vonatkozó követelmény alól. Annak biztosításához, hogy ez a rendszer akkor is hatékonyan működjön, ha a tejet köztes szereplők gyűjtik össze a termelőktől és szállítják a feldolgozókhoz, indokolt azt ilyen esetben is ugyanúgy alkalmazni.]

136. Megfelelő információra van szükség az uniós komlópiac helyzetéről és fejlődési tendenciáiról. Ezért rendelkezni kell az Unió területén termelt komló szállítására vonatkozó valamennyi szerződés nyilvántartásba vételéről.

137. A bortermelő potenciál jobb kezelése érdekében kívánatos, hogy a tagállamok megküldjék a Bizottságnak a termelési potenciáljuk szőlőkataszteren alapuló jegyzékét. Annak érdekében, hogy a tagállamokat ösztönözzék az említett jegyzék megküldésére, a szerkezetátalakítási és átállási támogatást azon tagállamokra kell korlátozni, amelyek a jegyzéket megküldték. A vonatkozó szakpolitikai és adminisztratív döntésekhez szükséges információ rendelkezésre állása érdekében a borszőlőfajtákat termesztőknek, illetve a must- és a bortermelőknek szüreti jelentést kell készíteniük. Lehetővé kell tenni tagállamok számára, hogy megkövetelhessék a borszőlő-kereskedőktől a legutóbbi szüretből értékesített szőlő mennyiségének bejelentését. A must- és bortermelőknek, valamint -kereskedőknek – a kiskereskedők kivételével – be kell jelenteniük a must- és borkészleteiket.

138. Az érintett termékek megfelelő szintű nyomonkövethetősége és különösen a fogyasztók védelme érdekében az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi borágazati termék tekintetében elő kell írni, hogy azt az Unión belüli mozgásakor dokumentum kísérje.

139. Bizonyos körülmények között és bizonyos termékek esetében helyénvaló rendelkezni az olyan esetekben meghozandó intézkedésekről, amikor a belső piaci árak vagy a világpiaci árfolyamok vagy árak jelentős változása miatt piaci zavarok következnek be vagy azok bekövetkezése valószínű.

140. A tagállamok hatóságai felelősek e rendelet betartásának biztosításáért, és olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek révén a Bizottság figyelemmel kísérheti és biztosíthatja a megfelelést, különösen a borágazatban.

141. Szükség van a mezőgazdasági eredetű etil-alkoholra vonatkozó egyedi intézkedések kereteinek megállapítására abból a célból, hogy a piac figyelemmel kísérése érdekében lehetővé váljon a gazdasági adatok gyűjtése és a statisztikai adatok elemzése. A nem mezőgazdasági eredetű etil-alkoholra vonatkozó információkat is hozzáférhetővé kell tenni oly mértékben, amennyire általánosságban a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol piaca kapcsolódik az etil-alkohol piacához.

142. Az e rendelet alkalmazásából eredő kötelezettségek következtében a tagállamoknál felmerülő kiadásokat az Unió a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek[16] megfelelően finanszírozza.

143. Az 1698/2005/EK rendelet alapján a borágazat számára rendelkezésre álló pénzügyi eszközök növelésére bizonyos forrásokat fokozatosan át kell csoportosítani az említett rendelet szerinti költségvetésbe, amennyiben a vonatkozó összegek kellőképpen jelentősek.

144. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy elfogadja a szükséges intézkedéseket a szükséghelyzetben felmerülő egyedi gyakorlati problémák megoldására.

145. Mivel a mezőgazdasági termékek közös piacai folyamatosan fejlődnek, a tagállamoknak és a Bizottságnak folyamatosan tájékoztatniuk kell egymást a releváns fejleményekről, és el kell fogadniuk az ezekről szóló tájékoztatás, valamint a vonatkozó információkról való értesítés módját.

146. Az e rendeletben megállapított előnyökkel való visszaélés elkerülése érdekében az előnyök nem adhatók meg, vagy adott esetben azokat vissza kell vonni, ha bebizonyosodik, hogy valamely előny megszerzésének feltételeit – e rendelet céljaival ellentétesen – mesterségesen teremtették meg.

147. Az ebben a rendeletben meghatározott kötelezettségek teljesítésének garantálása érdekében szükség van ellenőrzésekre, és teljesítésük elmulasztása esetén közigazgatási intézkedések és közigazgatási szankciók alkalmazására, valamint a KAP szerinti egységes közös piacirányítás rendezettségének garantálása érdekében a biztosítékok benyújtására és felszabadítására vonatkozó szabályokra. Ezeknek a rendelkezéseknek ki kell terjedniük a jogosulatlan kifizetések visszatérítésére és az e rendelet alkalmazásából eredő tagállami jelentéstételi kötelezettségekre.

148. Az 1234/2007EK rendelet alapján több ágazati piacirányítási intézkedés hatályát veszti 2012-ben. Az 1234/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezését követően a vonatkozó rendelkezések az érintett program végéig továbbra is alkalmazandók.

149. A forgalmazási szabályok alkalmazása tekintetében a jogbiztonság biztosítása érdekében a Bizottság meghatározza azt az időpontot, amikortól az 1234/2007/EK rendelet bizonyos rendelkezései többé már nem alkalmazandók az érintett ágazatban.

150. Az 1234/2007/EK rendeletben a gyümölcs- és zöldségágazatra vonatkozó rendelkezésekről az e rendelet rendelkezéseire való zökkenőmentes átállás biztosítása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell adni átmeneti intézkedések elfogadására.

151. Ez a rendelet hatálybalépésétől alkalmazandó. Az általános forgalmazási előírást létrehozó rendelkezések azonban csak [a rendelet hatálybalépése után egy év elteltével] alkalmazandók.

152. [A tej- és tejtermékágazati szerződéses kapcsolatok, valamint a termelői és a szakmaközi szervezetek tekintetében az e rendeletben megállapított intézkedéseket a tejpiac jelenlegi gazdasági körülményei és az ellátási lánc szerkezete indokolják. Ezért célszerű azokat kellően hosszú ideig alkalmazni (a tejkvóták eltörlése előtt és után egyaránt), hogy hatásukat teljes mértékben kifejthessék. Az intézkedéseknek azonban – tekintettel messze ható jellegükre – átmenetinek kell lenniük, és értékelni kell működésüket, valamint azt, hogy szükség van-e további alkalmazásukra. Az értékelést a tejpiaci fejleményekről szóló, 2014. június 30-ig és 2018. december 31-ig előterjesztendő bizottsági jelentéseknek kell tartalmazniuk, amelyek a termelőket közös termelési megállapodások megkötésére ösztönző lehetséges intézkedésekre is kiterjednek,]

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

TARTALOMJEGYZÉK

INDOKOLÁS 2

1. A JAVASLAT HÁTTERE 2

2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI; HATÁSVIZSGÁLAT 4

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI 5

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK 6

5. KIEGÉSZÍTŐ INFORMÁCIÓ 6

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”) 7

I. RÉSZ BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 40

II. RÉSZ BELSŐ PIAC 43

I. CÍM PIACI INTERVENCIÓ 43

I. FEJEZET Állami intervenció és magántárolás 43

I. szakasz Az állami intervencióra és a magántárolásra vonatkozó bevezető rendelkezések 43

II. szakasz Állami intervenció 45

I. alszakasz Általános rendelkezések 45

II. alszakasz A felvásárlás megnyitása 46

III. alszakasz Intervenciós árak 47

IV. alszakasz Intervencióból történő értékesítés 49

[V. alszakasz Az Unió leginkább rászoruló személyei részére történő élelmiszerosztás 50

III. szakasz Magántárolás 54

I. alszakasz Kötelező támogatás 54

II. alszakasz Nem kötelező támogatás 54

IV. szakasz Közös rendelkezések az állami intervenció és a magántárolás kapcsán 57

I. alszakasz Általános rendelkezések 57

II. alszakasz 61

A hasított testek osztályozására vonatkozó egyedi rendelkezések 61

II. FEJEZET Különleges intervenciós intézkedések 64

I. szakasz Rendkívüli piactámogatási intézkedések 64

II. Szakasz Intézkedések a gabona- és rizságazatban 66

III. szakasz Intézkedések a cukorágazatban 67

IV. szakasz A kínálat kiigazítása 70

III. FEJEZET 72

Termeléskorlátozási rendszerek 72

I. szakasz Általános rendelkezések 72

II. Szakasz Cukor I. alszakasz A kvóták kiosztása és kezelése 72

II. alszakasz A kvóták túllépése 74

III. szakasz Tej 77

I. alszakasz Általános rendelkezések 77

II. alszakasz A kvóták kiosztása és kezelése 78

III. alszakasz A kvóták túllépése 84

IV. szakasz A cukor- és tejkvótákkal kapcsolatos eljárási szabályok 88

I. alszakasz A CUKORKVÓTÁKKAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁSI SZABÁLYOK 88

II. alszakasz A tejkvótákkal kapcsolatos eljárási szabályok 89

V. szakasz Termelési potenciál a borágazatban 91

I. alszakasz Jogszerűtlen telepítések 91

II. alszakasz A telepítési jogra vonatkozó átmeneti szabályozás 93

III. alszakasz A közös borpiac jobb működését és stabilizálását szolgáló forgalmazási szabályok 99

IV. FEJEZET 100

Támogatási rendszerek 100

I. szakasz A cukorágazatban nyújtott termelési visszatérítés 100

II. szakasz A tej- és tejtermékágazatban nyújtott támogatások 100

I. alszakasz A különleges felhasználás támogatása 100

II. alszakasz A sajtgyártás feltételei 102

III. alszakasz Az iskolai tanulók tejtermékekkel való ellátásához nyújtott támogatás 103

IV. szakasz A komlóágazatban nyújtott támogatások 105

V. szakasz Az olívaolaj és étkezési olajbogyó ágazatában nyújtott támogatások 106

VI. szakasz Támogatások a gyümölcs- és zöldségágazatban 108

I. alszakasz Termelői csoportok 108

II. alszakasz Működési alapok és operatív programok 110

III. alszakasz Az iskolagyümölcs-program 118

VII. szakasz Támogatási programok a borágazatban 121

I. alszakasz Bevezető rendelkezések 121

II. alszakasz A támogatási programok benyújtása és tartalma 122

III. alszakasz Egyedi támogatási intézkedések 124

IV. alszakasz Eljárási rendelkezések 130

VIII. szakasz A méhészeti ágazatra vonatkozó egyedi rendelkezések 131

IX. szakasz A selyemhernyó-ágazatban nyújtott támogatások 133

II. CÍM A FORGALMAZÁSRA ÉS A TERMELŐI SZERVEZETEKRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK 135

[I. FEJEZET A forgalmazásra vonatkozó szabályok 135

I. szakasz Forgalmazási előírások 135

I. alszakasz Bevezető rendelkezések 135

II. alszakasz Általános forgalmazási előírás 135

III. alszakasz Ágazatok vagy termékek szerinti forgalmazási előírások 136

IV. alszakasz A behozatalhoz és a kivitelhez kapcsolódó forgalmazási előírások 142

V. alszakasz Közös rendelkezések 144

II. szakasz Eredetmegjelölések, földrajzi jelzések és hagyományos kifejezések a borágazatban 145

I. alszakasz Bevezető rendelkezések 145

II. alszakasz Eredetmegjelölések és földrajzi jelzések 145

III. alszakasz Hagyományos kifejezések 158

III. szakasz Címkézés és kiszerelés a borágazatban 161

II. FEJEZET Termelői szervezetek, termelői csoportok, szakmaközi szervezetek, a piaci szereplők szervezetei 166

I. szakasz Általános elvek 166

II. szakasz A termelői és szakmaközi szervezetekkel, valamint termelői csoportokkal kapcsolatos szabályok a gyümölcs- és zöldségágazatban 170

I. alszakasz A termelői szervezetek alapszabálya és elismerése 171

II. alszakasz Termelői szervezetek és termelői csoportok társulása 173

III. alszakasz A szabályok kiterjesztése egy adott gazdasági térség termelőire 174

IV. alszakasz Szakmaközi szervezetek a gyümölcs- és zöldségágazatban 177

III. szakasz A borágazatban működő termelői és szakmaközi szervezetekkel kapcsolatos szabályok 181

IV. szakasz A dohányágazatban működő szakmaközi szervezetekre vonatkozó szabályok 182

[V. szakasz 183

termelői szervezetek a tej- és tejtermékágazatban 183

VI. szakasz Eljárási szabályok 185

III. RÉSZ HARMADIK ORSZÁGOKKAL FOLYTATOTT KERESKEDELEM 187

I. FEJEZET Általános rendelkezések 187

II. FEJEZET Behozatal 188

I. szakasz Behozatali engedélyek 188

II. szakasz Behozatali vámok és illetékek 191

III. szakasz A behozatali kontingensek kezelése 196

IV. szakasz Meghatározott termékekre vonatkozó egyedi rendelkezések 199

I. alszakasz A gabonafélék és a rizs behozatalára vonatkozó egyedi rendelkezések 199

II. alszakasz A cukorra vonatkozó behozatali rendelkezések 201

III. alszakasz A kender behozatalára vonatkozó egyedi rendelkezések 202

IV. alszakasz A komló behozatalára vonatkozó egyedi rendelkezések 202

V. szakasz Védintézkedések és aktív feldolgozás 203

III. FEJEZET Kivitel 205

I. szakasz Kiviteli engedélyek 205

II. szakasz Export-visszatérítések 207

III. szakasz A kiviteli kontingensek kezelése a tej- és tejtermékágazatban 213

IV. szakasz Harmadik országok által alkalmazott különleges behozatali elbánás 214

V. szakasz Az élő növényekre vonatkozó egyedi rendelkezések 214

VI. szakasz Passzív feldolgozás 215

IV. RÉSZ VERSENYSZABÁLYOK 216

I. FEJEZET A vállalkozásokra vonatkozó szabályok 216

II. FEJEZET Az állami támogatásra vonatkozó szabályok 222

V. RÉSZ TÖBB ÁGAZATRA VAGY EGYES ÁGAZATOKRA VONATKOZÓ EGYEDI RENDELKEZÉSEK 226

I. FEJEZET Több ágazatra vonatkozó egyedi rendelkezések 226

I. szakasz Piaci zavarok 226

II. szakasz Jelentéstétel 227

II. FEJEZET EGYES ÁGAZATOKRA VONATKOZÓ EGYEDI RENDELKEZÉSEK 228

I. szakasz Komló 228

II. szakasz Bor 229

III. szakasz Tej és tejtermékek 233

IV. szakasz Etil-alkohol 234

VI. RÉSZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 236

VII. RÉSZ HATÁSKÖR-ÁTRUHÁZÁSOK, VÉGREHAJTÁSI RENDELKEZÉSEK, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 241

I. FEJEZET Hatáskör-átruházások és végrehajtási rendelkezések 241

II. FEJEZET Átmeneti és záró rendelkezések 243

I. MELLÉKLET AZ 1. CIKK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT TERMÉKEK JEGYZÉKE I. rész: Gabonafélék 246

II. rész: Rizs 249

III. rész: Cukor 250

IV. rész: Szárított takarmány 250

V. rész: Vetőmagok 251

VI. rész: Komló 253

VII. rész: Olívaolaj és étkezési olajbogyó 253

VIII. rész: Rostlen és rostkender 253

IX. rész: Gyümölcs- és zöldségfélék 254

X. rész: Feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek 254

XI. rész: Banán 258

XII. rész: Bor 258

XIII. rész: Élő fák és egyéb növények, hagymák, gumók, gyökerek és hasonlók, vágott virágok és díszítőlombozat 259

XV. rész: Marha- és borjúhús 259

XVI. rész: Tej és tejtermékek 260

XVII. rész: Sertéshús 260

XVIII. rész: Juh- és kecskehús 261

XIX. rész: Tojás 261

XX. rész: Baromfihús 262

XXI. rész: Egyéb termékek 262

II. MELLÉKLET 270

II. rész: Méhészeti termékek 270

III. rész: Selyemhernyó 270

III. MELLÉKLET A 2. CIKK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK I. rész: A rizságazatra vonatkozó meghatározások 271

II. rész: A cukorágazatra vonatkozó meghatározások 274

III. rész: A komlóágazatra vonatkozó meghatározások 275

IV. rész: A borágazatra vonatkozó meghatározások 275

VI. rész: A tej- és tejtermékágazatra vonatkozó meghatározások 278

VII. rész: A tojáságazatra vonatkozó meghatározások 278

VIII. rész: A baromfihús-ágazatra vonatkozó meghatározások 279

IX. rész: A méhészeti ágazatra vonatkozó meghatározások 280

IV. MELLÉKLET A 8. CIKK (1) ÉS (3) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT RIZS ÉS CUKOR SZABVÁNYOS MINŐSÉGE 281

V. MELLÉKLET 283

VI. MELLÉKLET AZ 50. CIKKBEN EMLÍTETT, A CUKOR, AZ IZOGLÜKÓZ ÉS AZ INULINSZIRUP TERMELÉSÉRE VONATKOZÓ NEMZETI ÉS REGIONÁLIS KVÓTÁK a 2010/2011-es gazdasági évtől kezdődően 287

VII. MELLÉKLET A CUKORKVÓTÁK VAGY IZOGLÜKÓZKVÓTÁK ÁTRUHÁZÁSÁNAK RÉSZLETES SZABÁLYAI A 53. CIKKNEK MEGFELELŐEN I. 289

VIII. MELLÉKLETAZ 59. CIKKBEN EMLÍTETT, A TEJ ÉS A TEJTERMÉKEK TERMELÉSÉRE VONATKOZÓ NEMZETI KVÓTÁK 292

IX. MELLÉKLET A 63. CIKKBEN EMLÍTETT REFERENCIA-ZSÍRTARTALOM 294

X. MELLÉKLET A 136. CIKK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT TÁMOGATÁSI PROGRAMOK KÖLTSÉGVETÉSE 295

XI. MELLÉKLET A 159. CIKK (3) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT NEMZETKÖZI SZERVEZETEK 296

XII. MELLÉKLETA 163. CIKKBEN EMLÍTETT TERMÉKEK MEGHATÁROZÁSAI, MEGJELÖLÉSEI ÉS KERESKEDELMI MEGNEVEZÉSEI 297

I. rész: A legfeljebb 12 hónapos szarvasmarhák húsa 297

I. Fogalommeghatározás 297

II. Kereskedelmi megnevezések 297

II. rész: Szőlőből készült termékek 300

III. rész: Tej és tejtermékek 307

IV. rész: A 0401 KN-kód alá tartozó, emberi fogyasztásra szánt tej 309

V. rész: Baromfihús-ágazati termékek 312

VI. rész: Kenhető zsírok 314

VII. rész: Az olívaolajra és olívapogácsa-olajra vonatkozó megjelölések és meghatározások 317

A XII. melléklet függeléke (a II. részben említetteknek megfelelően) Szőlőtermő övezetek 318

XIII. MELLÉKLET I. rész: Alkoholtartalom-növelés, savtartalom-növelés és savtompítás bizonyos szőlőtermő övezetekben 323

II. rész Korlátozások 327

XIV. MELLÉKLET A TAGSÁGI VISZONNYAL NEM RENDELKEZŐ TERMELŐKRE A 218. ÉS A 224. CIKK ÉRTELMÉBEN KITERJESZTHETŐ SZABÁLYOK KIMERÍTŐ FELSOROLÁSA 329

XV. MELLÉKLET A 242. ÉS A 244. CIKKBEN EMLÍTETT RIZSRE VONATKOZÓ BEHOZATALI VÁMOK 331

XVI. MELLÉKLET A BASMATI RIZS 243. CIKKBEN EMLÍTETT FAJTÁI 333

XVII. MELLÉKLET A GABONA-, RIZS-, CUKOR-, TEJ- ÉS TOJÁSÁGAZATBA TARTOZÓ ÁRUK JEGYZÉKE A 16. CIKK a) PONTJA ii. ALPONTJÁNAK ALKALMAZÁSA, VALAMINT A III. RÉSZ III. FEJEZETÉNEK II. SZAKASZÁBAN EMLÍTETT EXPORT-VISSZATÉRÍTÉS ALKALMAZÁSA CÉLJÁBÓL I. rész: Gabonafélék 334

II. rész: Rizs 337

III. rész: Cukor 339

IV. rész: Tej 342

V. rész: Tojás 345

XVIII. MELLÉKLET BIZONYOS, CUKROT TARTALMAZÓ ÁRUK JEGYZÉKE A III. RÉSZ III. FEJEZETÉNEK II. SZAKASZÁBAN EMLÍTETT EXPORT-VISSZATÉRÍTÉS ALKALMAZÁSA CÉLJÁBÓL 346

XIX. MELLÉKLET A 314. CIKK (3) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT, A BORTERMELŐ RÉGIÓKBAN VIDÉKFEJLESZTÉSRE RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ KÖLTSÉGVETÉSI ÖSSZEGEK 347

XX. MELLÉKLET A 325. CIKK (3) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT 348

I. RÉSZ BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK

1. cikk Hatály

(1) Ez a rendelet létrehozza az I. mellékletben részletezett alábbi ágazatok termékei piacának közös szervezését:

a) gabonafélék, az I. melléklet I. része;

b) rizs, az I. melléklet II. része;

c) cukor, az I. melléklet III. része;

d) szárított takarmány, az I. melléklet IV. része;

e) vetőmagok, az I. melléklet V. része;

f) komló, az I. melléklet VI. része;

g) g) olívaolaj és étkezési olajbogyó, az I. melléklet VII. része;

h) len és kender, az I. melléklet VIII. része;

i) gyümölcs- és zöldségfélék, az I. melléklet IX. része;

j) feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék, az I. melléklet X. része;

k) banán, az I. melléklet XI. része;

l) bor, az I. melléklet XII. része;

m) élő növények és virágkertészeti termékek, az I. melléklet XIII. része (a továbbiakban: élőnövény-ágazat);

n) nyersdohány, az I. melléklet XIV. része;

o) marha- és borjúhús, az I. melléklet XV. része;

p) tej és tejtermékek, az I. melléklet XVI. része;

q) sertéshús, az I. melléklet XVII. része;

r) juh- és kecskehús, az I. melléklet XVIII. része;

s) tojás, az I. melléklet XIX. része;

t) baromfihús, az I. melléklet XX. része;

u) egyéb termékek, az I. melléklet XXI. része.

(2) Ez a rendelet egyedi intézkedéseket határoz meg az alábbiakban felsorolt és – adott esetben – a II. mellékletben tovább részletezett ágazatok vonatkozásában:

a) mezőgazdasági eredetű etil-alkohol, a II. melléklet I. része (a továbbiakban: a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol ágazata);

b) méhészeti termékek, a II. melléklet II. része (a továbbiakban: a méhészeti termékek ágazata);

c) selyemhernyók, a II. melléklet III. része.

(3) A 0701 KN-kód alá tartozó, friss vagy hűtött burgonya esetében a IV. rész II. fejezete alkalmazandó.

2. cikk Fogalommeghatározások

(1) E rendelet alkalmazásában a III. mellékletben meghatározott, bizonyos ágazatokra vonatkozó fogalommeghatározások alkalmazandók.

(2) E rendelet alkalmazásában:

a) „mezőgazdasági termelő”: a 73/2009/EK rendelet 2. cikkének a) pontjában meghatározott mezőgazdasági termelő;

b) „kifizető ügynökség”: az 1290/2005/EK rendelettel összhangban a tagállamok által kijelölt szerv vagy szervek;

c) „intervenciós ár”: az az ár, amelyen a termékek állami intervenció keretében felvásárlásra kerülnek.

3. cikk Gazdasági évek

A gazdasági évek a következők:

a) egy adott év január 1-jétől december 31-ig a banánágazat esetében;

b) április 1-jétől a következő év március 31-ig az alábbi ágazatok esetében:

i. szárított takarmány-ágazat,

ii. selyemhernyó-ágazat;

c) július 1-jétől a következő év június 30-ig az alábbi ágazatok esetében:

i. gabonaágazat,

ii. vetőmag-ágazat,

iii. az olívaolaj és az étkezési olajbogyó ágazata;

iv. len- és kenderágazat,

v. tej- és tejtermékágazat;

d) augusztus 1-jétől a következő év július 31-ig a borágazat esetében;

e) szeptember 1-jétől a következő év augusztus 31-ig a rizságazat esetében;

f) október 1-jétől a következő év szeptember 30-ig a cukorágazat esetében.

A gyümölcs- és zöldségágazat, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat sajátosságainak figyelembevétele érdekében a Bizottság e termékek vonatkozásában szükség esetén felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén határozza meg a gazdasági éveket.

4. cikk Átruházott hatáskörök

Az egyes ágazatok sajátosságainak figyelembevétele, valamint a piaci helyzet változásaira való reagálás érdekében a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén módosíthatja a III. melléklet I. részében szereplő fogalommeghatározásokat.

5. cikk Végrehajtási hatáskörök

A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén:

a) rögzítheti a rizs átváltási arányait a feldolgozás különböző szakaszaira, valamint a feldolgozási költségeket és a melléktermékek értékét;

b) elfogadhatja az átváltási arányok alkalmazása kapcsán szükséges intézkedéseket.

II. RÉSZ BELSŐ PIAC

I. CÍM PIACI INTERV