ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
57.

emlékeztet, hogy az emberkereskedelem és -csempészet elleni küzdelem legjobb módja a biztonságos és legális migrációs utak megnyitása, továbbá hogy a fejlesztési stratégiáknak el kell ismerniük, hogy a migráció és a mobilitás a fejlődés motorja a fogadó ország és a pénzátutalások és a beruházások révén egyszersmind a származási ország számára is; felszólítja ezért az Uniót és a legfejlettebb harmadik országokat az együttműködésre annak érdekében, hogy megnyíljanak a legális migrációs utak, és hogy a származási és a célországok között együttműködési jegyzőkönyveket hozzanak létre hatékony átmeneti migrációs rendszerek kidolgozása céljából, egyes államok bevált gyakorlataiból merítve, elősegítve különösen a családegyesítést és a mobilitást, többek között gazdasági okokból is, és mindezt minden képzettségi szinten a kevésbé képzett migránsok esetében is az illegális munkavégzés elleni küzdelem érdekében;
104.

felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy vonják be a szociális partnereket (szakszervezeteket és munkáltatókat), valamint a civil társadalmat, beleértve az esélyegyenlőségi szerveket is a foglalkoztatási és munkavégzési egyenlőség hatékony alkalmazásába az egyenlő bánásmód előmozdítása érdekében; arra is felszólítja a tagállamokat, hogy erősítsék a szociális párbeszédet, valamint a tapasztalatok és a legjobb gyakorlatok cseréjét;
63.

üdvözli a G20 csoporton belül létrejött nemzetközi megállapodást, amely szerint új, az EU által már most is alkalmazott magas szintű globális normát vezetnek be a fokozott adóügyi átláthatóság érdekében; kéri e megállapodás gyors végrehajtását, valamint az adócsalás és az adókijátszás hatékony, nemzetközi szintű nyomon követését; üdvözli, hogy a Bizottság 2016 februárjában adóügyi információcserére is kiterjedő megállapodásokat írt alá például Andorrával és Monacóval, és hogy 2015-ben a Bizottság már aláírt ilyen megállapodásokat Svájccal, Liechtensteinnel és San Marinóval;
35.

kéri, hogy a más tagállamok munkaügyi és képzési gyakorlatai jobb megértésének elősegítése érdekében biztosítsanak jobb lehetőségeket a szakképzésben részt vevő diákok számára a szomszédos országokban végzendő szakmai gyakorlatokra, például az olyan diákok utazási költségeinek finanszírozása révén, akik továbbra is saját országukban élnek; rámutat arra, hogy képzéssel kapcsolatos mobilitás lényeges előnyt jelent a munkaerő-piacra való belépés során, valamint az európai projekt megértése és az abban való részvétel tekintetében is, annak megtapasztalása révén; hangsúlyozza egy európai keret végrehajtásának fontosságát a mobilitás előmozdítása érdekében a tanulószerződéses gyakorlati képzés és a szakképzés terén; felszólít továbbá arra, hogy a tagállamok teljes körűen használják ki az EURES-hálózatot a fiatal munkavállalók Unión belüli mobilitásának támogatására, a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket is ideértve;
22.

hangsúlyozza, hogy a munkanélküliség, és különösen az ifjúsági munkanélküliség, továbbra is kiemelkedő jelentőségű probléma az európai társadalmak számára, és hogy a Bizottság szerint a munkanélküliség továbbra is fokozatosan csökkent, de a 2008-as szintek fölött maradt, és 2016 áprilisában 21,2 millió munkanélküli volt, a tagállamok között pedig óriási eltérések voltak; felhívja a figyelmet a létrehozott munkahelyek minőségi és mennyiségi értékelésének szükségességére annak elkerülése érdekében, hogy a foglalkoztatási ráta pusztán a bizonytalan foglalkoztatásból vagy a munkaerő csökkenéséből adódóan növekedjen; a készségek és ismeretek terén elért eredmények ellenére az Európai Unió oktatási és képzési rendszerei nemzetközileg nem működnek és növekvő szakismerethiányt mutatnak, ami hozzájárul ahhoz, hogy a vállalatok 39 %-a még mindig nehézségekbe ütközik a megfelelő készségekkel rendelkező munkaerő beszerzésében; kitart amellett, hogy az országspecifikus ajánlásokban kapjon nagyobb hangsúlyt a munkaerő-piaci strukturális egyensúlyhiányok leküzdése, beleértve a hosszú távú munkanélküliséget és a készségigények és a készségkínálat közötti összhang hiányát is, továbbá hangsúlyozza az oktatási és képzési rendszerekbe történő további beruházások és fejlesztések szükségességét, ami biztosítja a társadalom számára a változó munkaerő-piaci kereslethez való újbóli alkalmazkodáshoz szükséges eszközöket és képességeket;
—

tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testület „Too late, too sudden: Transition to a low-carbon economy and systemic risk” (Túl későn, túl hirtelen: Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás és a rendszerkockázatok) című, 2016. februári jelentésére,
D.

mivel jóllehet Európában a földhasználat fő formája továbbra is a mezőgazdaság, a vidéken élő aktív népességnek mégis csak töredékét foglalkoztatja; mivel a vidéki térségekben a földhasználat diverzifikációja – amelynek köszönhetően a termelő gazdasági funkció mellett szerepet kap a lakáscélú és szabadidős tevékenységekre szolgáló földhasználat, valamint a természetvédelem és a természet megóvása is – az Unió különböző vidéki térségeiben jelentős kihívást jelent a fejlődés és a foglalkoztatás szempontjából; mivel annak ellenére, hogy egyes régiókban az utóbbi években a vidéken élni kívánó emberek beáramlása a legtöbb esetben periurbanizációs hatást váltott ki és így a lakosság csökkenésének folyamata megfordult, emellett azonban hanyatlás is megfigyelhető számos kevésbé virágzó régióban, ahol a távoli fekvés problémát okoz, és nehezebb a fejlesztés és a foglalkoztatás támogatása;
9.

megjegyzi, hogy a Bizottság számadatokra vonatkozó javaslata, amelyet 12,8 milliárd euróra becsülnek, különböző elemekből áll össze; kiemeli különösen a Horizont 2020 keretprogram és az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz közlekedési munkaprogramjának kiegészítéseit (mindegyik 0,4 milliárd EUR), az Erasmus+ és a COSME program kiegészítéseit (mindegyik 0,2 milliárd EUR), valamint az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés kiegészítését (1 milliárd EUR), amelyek összesen 2,2 milliárd EUR új előirányzatot tesznek ki; megjegyzi, hogy a Bizottság által a többéves pénzügyi keret félidős felülvizsgálatával párhuzamosan előterjesztett jogalkotási javaslatok (az ESBA, a külső beruházási terv – a migrációs partnerségi keretet is beleértve – és a Wifi4EU időtartamának kiterjesztése) további 1,6 milliárd EUR-t tesznek ki; emlékeztet arra, hogy a 2017. évi költségvetés-tervezet bemutatásakor a Bizottság már beépített a költségvetésbe 1,8 milliárd EUR-t a migrációs keret megerősítésére, és a folyamatban lévő jogalkotási eljárások eredményeként a 3. fejezetben 2,55 milliárd EUR-val aktualizálta pénzügyi tervezését; rámutat arra is, hogy az 1a. és a 4. fejezet javasolt megerősítésének egy részét már az 1/2017. sz. módosító indítvány is tükrözi; végezetül megjegyzi, hogy a kohéziós politikai keretek 4,6 milliárd EUR összeggel történő technikai kiigazítása a Bizottság technikai jellegű intézkedésének eredménye, és azt a 2017-es pénzügyi keret technikai kiigazítása részeként már engedélyezték;
29.

tudomásul veszi, hogy Irán 3 millió afgán állampolgárt fogadott be, akik közül csak 950 000 személy rendelkezik Iránban hivatalos jogi menekültstátussal, és ezáltal Irán lett az egyik legfontosabb menekülteket befogadó ország; üdvözli, hogy Irán további 6,5 millió eurós uniós támogatást kapott az országban élő afgán lakosság oktatásának és egészségügyi ellátásának támogatására; hangsúlyozza, hogy konkrét intézkedésekre van szükség, amelyek megvédik az afgán migránsok és az afgán menekültek emberi jogait Iránban, ideértve a megfelelő eljáráshoz és a törvény előtti egyenlőséghez való jogukat is; úgy véli, hogy az EU és Irán közötti együttműködés a menekültügyi igazgatás terén előmozdíthatja a kölcsönös megértést, a nemzetközi jog fokozott tiszteletben tartását, valamint a menedékkérők és a menekültek emberi jogait is, továbbá hozzájárul a konfliktusok megoldásához oly módon, hogy csökkentheti a jelenlegi és jövőbeli menekültáramlatokat; úgy véli, hogy az EU és Irán között a menekültügyi igazgatás terén folyó együttműködés javítaná az Iránban élő menekültek helyzetét és megakadályozná az embercsempészetet; úgy véli, hogy az EU és Irán közötti együttműködésnek a migrációval kapcsolatos átfogó párbeszédre is ki kell terjednie, különös tekintettel a politikai és jogalkotási megközelítésre, valamint a szabályos és szabálytalan migrációval kapcsolatos prioritásokra, a menedékkérőkre és a menekültekre, országos és regionális szinten egyaránt;
78.

felszólítja a Bizottságot, hogy továbbra is vizsgálja a bűnszervezetek héacsalás útján szerzett bevételét, és mutasson be egy átfogó, közös, multidiszciplináris, adott esetben közös vizsgálati csapatokat is igénybe vevő stratégiát a bűnszervezetek héacsaláson alapuló üzleti modellje ellen;
—

tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) „Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance bentazone” (3) (A bentazon hatóanyag esetében felmerülő kockázatok felméréséről szóló, peszticideket vizsgáló szakértői értékelésből levont következtetés) című dokumentumára,
D.

mivel a nők elleni erőszak és a nemi alapú erőszak az Unión belül továbbra is gyakori jelenség; mivel az Alapjogi Ügynökség nők elleni erőszakról szóló 2014. évi jelentése az egyéb rendelkezésre álló tanulmányokkal összhangban azt a becslést tartalmazza, hogy az európai nők egyharmadát felnőtt életében legalább egyszer érte fizikai vagy szexuális erőszak, a fiatal (18–29 év közötti) nők 20 %-a online tapasztalt szexuális zaklatást, minden ötödik nő (18 %) átélt zaklatást, minden huszadik nőt megerőszakoltak és tízből több mint egy nőnek volt része beleegyezése nélkül vagy erő alkalmazásával elkövetett szexuális erőszakban; mivel e jelentés azt is kifejti, hogy a legtöbb erőszakos esetet semmilyen hatóságnak nem jelentik be, ami azt jelzi, hogy a közigazgatási statisztikák mellett a viktimizációs felmérések is alapvetően fontosak ahhoz, hogy a nők elleni erőszak különböző formáiról teljes képet nyerjünk; és mivel további intézkedésekre van szükség ahhoz, hogy az erőszak női áldozatai bejelentsék, min estek át, és segítséget kérjenek, valamint hogy biztosítsuk, hogy a szolgáltatásnyújtók ki tudják elégíteni az áldozatok szükségleteit, és tájékoztatni tudják őket jogaikról és a rendelkezésre álló támogatási módokról;
—

tekintettel a Demokráciáért Európai Alapítvány által a keleti partnerség keretében és azon túl folyó orosz nyelvű médiakezdeményezésekről „Bringing Plurality and Balance to the Russian Language Media Space” (A pluralitás és az egyensúly megteremtése az orosz nyelvű médiatérben) címmel készített megvalósíthatósági tanulmányra,
—

tekintettel a BIO by Deloitte tanácsadó cég által a Bizottság számára készített, „Civil liability, financial security and compensation claims for offshore oil and gas activities in the European Economic Area” („A tengeri olaj- és gázipari tevékenységekkel kapcsolatos polgári jogi felelősség, pénzügyi biztosítékok és kártérítési igények az Európai Gazdasági Térségben”) című, végleges jelentésre (8),
34.

arra ösztönzi a Bizottságot, hogy foglalja bele a 1177/2010/EU rendelet elveit az intermodális utasok jogaira vonatkozó javaslatába, beleértve az akadálymentes hozzáférhetőség szempontjait is a fogyatékkal élő vagy csökkent mozgásképességű személyek számára, valamint hogy vegye figyelembe az idősek és a gyermekekkel utazó családok sajátos szükségleteit is; arra ösztönzi a Bizottságot, hogy évente nyújtson be statisztikai adatokat a fogyatékkal élő vagy csökkent mozgásképességű utasok számának alakulására vonatkozóan;
11.

meggyőződése, hogy a KBVP sikeres felülvizsgálatának már a folyamat kezdetétől fogva teljes mértékben be kell vonnia a tagállamokat, hogy elkerüljék azt a kockázatot, hogy a folyamat a későbbiekben holtpontra jut; hangsúlyozza az európai védelmi képességek fejlesztése tekintetében a további összehangolás gyakorlati és pénzügyi előnyeit, és megemlíti azokat a folyamatban lévő kezdeményezéseket, amelyeket az Európai Tanács 2016 decemberi védelmi ülésén konkrét intézkedésekkel kell nyomon követni; arra is felszólítja a tagállamokat és az EU-t, hogy megfelelő mértékben ruházzanak be a biztonságba és védelembe;
—

tekintettel a BCBS „Revisions to the Basel III leverage ratio framework” (A Bázel III tőkeáttételi arányra vonatkozó keretének felülvizsgálata) című 2016. április 6-i, a „Reducing variation in credit risk-weighted assets – constraints on the use of internal model approaches” (A hitelkockázattal súlyozott eszközöket illetően felmerülő eltérések csökkentése – a belső modellen alapuló módszerek használatának korlátai) című 2016. március 24-i és a „Revisions to the Standardised Approach for credit risk” (A sztenderd hitelkockázati módszer felülvizsgálatai) című 2015. december 10-i konzultációs anyagára,
2.

sürgeti az uniós tagállamokat, hogy aknázzák ki a Lisszaboni Szerződésben a KBVP tekintetében meglévő lehetőségeket, különös tekintettel az EUSZ 42. cikkének (6) bekezdése szerinti állandó strukturált együttműködésre, illetve a 41. cikkének (3) bekezdése szerinti induló alapra; emlékeztet arra, hogy az EUSZ 43. cikke szerinti petersbergi feladatok az ambiciózus katonai feladatok hosszú listájából állnak, például a közös leszerelési műveleteket, humanitárius és mentési feladatokat, katonai tanácsadói és segítségnyújtási feladatokat, konfliktusmegelőzést és békefenntartást, harcoló erők válságkezelésben kifejtett feladatait – beleértve a béketeremtést is – és a konfliktusok lezárását követően a helyzet stabilizálására irányuló műveleteket foglalnak magukban; emlékeztet arra, hogy ugyanez a cikk azt is megállapítja, hogy ezek a feladatok hozzájárulhatnak a terrorizmus elleni küzdelemhez, ideértve a terrorizmus ellen saját területükön küzdő harmadik országok támogatását is; hangsúlyozza, hogy a KBVP jelenlegi állapota nem teszi lehetővé, hogy az EU ellássa az összes felsorolt feladatot; úgy véli, hogy annak kell lennie a napirenden, hogy szisztematikusan dolgoznak olyan módszerek kialakításán, amelyek lehetővé teszik, hogy az EU teljesítse a Lisszaboni Szerződés célkitűzéseit;
Q.

mivel a szolgáltatók által meghatározott fejlesztési együttműködési menetrendek és a kötött segélyek – beleértve a közbeszerzés területére vonatkozókat is – különböző, olykor a fejlesztéspolitikákkal ellentétes politikai érdekeket fejezhetnek ki, és veszélyeztethetik az összehangolás terén eddig elért előrehaladást, valamint a fejlesztési támogatással kapcsolatos felelősségvállalást és annak fenntarthatóságát is, ami a hatékonyság hiányához és növekvő függőséghez vezet; mivel a helyi szintű felelősségvállalás fontos szerepet tölt be abban, hogy a polgárok számára tényleges fejlődést biztosítsanak;
24.

felhívja a figyelmet arra, hogy a kis- és középvállalkozásokat is vonják be az integrált európai jegyértékesítő rendszerre vonatkozó tervekbe; megjegyzi, hogy egy ilyen rendszer hatékonysága azon múlik, hogy olyan sok szállítási vállalkozást vonjon be működésébe, amennyit csak lehetséges; megjegyzi, hogy a nagy szolgáltatók és a kis- és középvállalkozások közti információ- és tapasztalatcsere rendkívül előnyös szinergiákat eredményezhet egy hatékony európai szállítási hálózat megtervezéséhez;
103.

ismételten elítéli a nőkkel és gyermekekkel szemben elkövetett bántalmazás és a nemi alapú erőszak valamennyi formáját, ideértve a gyermek- és kényszerházasságokat, a női nemi szervek megcsonkítását, a kizsákmányolást és a rabszolgasorba döntést, valamint a nők ellen elkövetett nemi erőszak háborús fegyverként történő alkalmazását; úgy véli, hogy a nőkkel szembeni erőszak pszichológiai tekintetben is kifejezésre jut, és hangsúlyozza, hogy a nemekkel kapcsolatos – többek között a nők részvételét elősegítő – szempontokat be kell építeni a humanitárius segélyekbe, a szexuális és nemi alapú erőszak elleni védelemre is kiterjedő védelmi stratégiákba, valamint a szexuális és reproduktív egészségügyi szolgáltatásokat is felölelő alapvető egészségügyi intézkedésekbe; hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak és a tagállamoknak nemcsak a nők elleni erőszak valamennyi formájával szemben kell szembeszegülniük, hanem az oktatáshoz való hozzáférést és a fiúk és lányok esetében a nemi sztereotípiák elleni küzdelmet is prioritásként kell kezelniük már kisgyermekkortól; felszólítja az EU-t és tagállamait, hogy minél hamarabb írják alá az isztambuli egyezményt az EU nők és lányok elleni erőszakkal illetve a nemi alapú erőszakkal kapcsolatos belső és külső fellépései közötti koherencia biztosítása érdekében; üdvözli a Bizottság 2016. március 4-i javaslatát az Unió Isztambuli Egyezményhez való csatlakozásáról, amely az első, jogilag kötelező erejű nemzetközi eszköz a nőkkel szembeni erőszak megelőzése és leküzdése tárgyában; úgy véli, hogy ez hatékonyabbá és koherensebbé fogja tenni az Unió belső és külső politikáit, és növelni fogja az Unió felelősségét és szerepét a nőkkel szembeni erőszakkal és a nemi alapú erőszakkal szembeni, nemzetközi szintű fellépésben; felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt az egyezmény Unió részéről történő aláírása és megkötése érdekében, és egyidejűleg buzdítsák az Isztambuli Egyezmény aláírására és ratifikálására azt a 14 tagállamot, amelyek ezt még nem tették meg, továbbá biztosítsák az egyezmény megfelelő alkalmazását; hangsúlyozza, hogy biztosítani kell, hogy az egészségügyi szakemberek, a rendőrség tagjai, az ügyészek, a bírák, a diplomaták és a békefenntartók az Unión belül és harmadik országokban egyaránt megfelelő képzésben részesüljenek ahhoz, hogy segítsék és támogassák az erőszak áldozatait a konfliktushelyzetekben és a helyszíni műveletekben, különös tekintettel a nőkre és a gyermekekre;
—

tekintettel az UNESCO „Cultural times”, The first global map of cultural and creative industries [Kulturális idők: a kulturális és kreatív iparágak első globális térképe] című, 2015. decemberi tanulmányára,
5.

kiemeli, hogy a petíciók fontos szerepet töltenek be a jogalkotási folyamatban is, mivel azonosítják a közösségi jogszabályok átültetésében rejlő joghézagokat és hiányosságokat, továbbá hasznos és közvetlen forrásnak bizonyulnak más parlamenti bizottságok számára is a saját illetékességi körükben végzett jogalkotási munkájuk során; örvendetesnek tartja a Petíciós Bizottság és a többi parlamenti bizottság közötti fokozott együttműködést, valamint azt, hogy a plenáris üléseken gyakrabban foglalkoznak petíciókkal kapcsolatos ügyekkel; úgy véli, hogy a petíciók nem kizárólag a Petíciós Bizottság felelősségi körébe tartoznak, hanem valamennyi parlamenti bizottság megosztott felelősségének kell lenniük; üdvözli az arra irányuló szándékot, hogy a Parlamentben valamennyi parlamenti bizottság képviselőinek részvételével létrehozzanak egy informális petíciós hálózatot, melynek célja a petíciókkal kapcsolatos munka zökkenőmentes és hatékony koordinációja; úgy véli, hogy a hálózatnak lehetővé kell tennie annak jobb megértését, hogy a petíciók milyen szerepet töltenek be a parlamenti munkában, és meg kell erősítenie a petíciók benyújtói által felvetett témákkal foglalkozó bizottságok közötti együttműködést; felkéri az illetékes parlamenti bizottságokat, hogy fordítsanak kellő figyelmet a hozzájuk továbbított petíciókra, és tegyenek erőfeszítéseket a petíciók helyes elbírálásához szükséges információk megosztására;
40.

hangsúlyozza, hogy az EU-nak stratégiai érdeke az Egyesült Államokkal és Kanadával fenntartott kapcsolatok elmélyítése, ugyanakkor az EU számára fontos a Közép- és Dél-Amerikával fenntartott kapcsolatainak megerősítése is, nemcsak a két régió közötti partnerség megerősítése, hanem a jelentős globális kihívások közös kezelése érdekében is; elismeri, hogy az EU az Egyesült Államok messze legfontosabb gazdasági partnere, és ez fordítva is igaz, miközben e két fél mindegyike kulcsfontosságú nemzetközi szövetséges mind kétoldalúan, mind a NATO-n keresztül, valamint az olyan területekkel kapcsolatban, mint az iráni nukleáris megállapodás, Szíria és Ukrajna; ösztönzi e tekintetben az EU-t és tagállamait, hogy a 2016 novemberi amerikai elnökválasztást követően is biztosítsák e kapcsolat közös értékek alapján való folytatását;
39.

kéri a Bizottságot, hogy folytasson további vizsgálatot azon zavaros és néha félrevezető gyakorlatokkal kapcsolatban, amelyekkel a fogyasztók a devizaváltással járó kártyás fizetéskor és a bankjegykiadó automatáknál történő készpénzfelvételkor szembesülnek, és nyújtson be egységes és átfogó megoldást, amely többek között a gyakorlatban is lehetővé teszi, hogy a fogyasztók megértsék és teljes mértékben ellenőrzésük alatt tarthassák a helyzetet, ideértve a digitális piachoz kapcsolódó fizetések körét is;
41.

felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy: a) támogassák az egészségügyi ellátást a szolgáltatásokhoz való egyszerű hozzáférés, a férfiak és nők sajátos igényeire szabott, megfelelő információk, valamint a mentális egészséggel és a klinikai vizsgálatokkal kapcsolatos bevált gyakorlatok cseréje útján; b) tekintsék át a nők és férfiak sajátos egészségügyi szükségleteit, valamint biztosítsák a nemek közötti egyenlőség beépítését az egészségügyi szakpolitikáikba, programjaikba és kutatásaikba – a kifejlesztésüktől és megtervezésüktől kezdve egészen a hatásvizsgálatig és a költségvetés megtervezéséig; c) biztosítsák, hogy a megelőző stratégiák speciálisan azokat a nőket célozzák, akik interszekcionális megkülönböztetésnek vannak kitéve, mint például a roma nők, a fogyatékossággal élő nők, a leszbikus és biszexuális nők, a migráns nők és menekült nők, a szegénységben élő nők, valamint a transznemű és az interszexuális személyek; d) ismerjék el, hogy – ahogy azt a WHO 1996. május 25-i WHA49.25. sz. állásfoglalása is állítja – a nemi alapú erőszak és a nők elleni erőszak közegészségügyi kérdés, amely közvetlen hatással van a nők mentális egészségére és jólétére; e) biztosítsák a nemi alapú erőszak előfordulására vonatkozó, az egész Unióra kiterjedő felmérés gyors fejlesztését az európai statisztikai rendszerbe történő bevezetés céljából, amit az Eurostat 2016. évi munkaprogramja is megerősített, valamint rendszeresen gyűjtsenek adatokat, különösen a depresszió előfordulásáról, legalább a nemek, az életkor és a társadalmi-gazdasági helyzet szerint lebontva; f) támogassák azokat a civil- és nőszervezeteket, amelyek előmozdítják a nők jogait, és törekedjenek annak biztosítására, hogy az európai és nemzeti egészségügyi politikával kapcsolatos ügyekben a nők is képviselhessék véleményüket, valamint hogy az európai és nemzeti egészségügyi politikák kielégítsék a szükségleteiket; g) ösztönözzenek programokat, amelyek a nők sajátos szükségleteivel foglalkoznak az őket érintő olyan betegségek kapcsán, mint a csontritkulás, az izom- és vázrendszeri problémák, valamint a központi idegrendszer megbetegedései, mint az Alzheimer-kór és/vagy a demencia, beleértve olyan programokat is, amelyek a nőket tájékoztatják a megelőzés módszereiről, és képzést nyújtanak az orvosi személyzet számára; h) fokozott figyelmet kell fordítani a krónikus fáradtság szindrómával vagy fibromyalgiával diagnosztizált nők speciális igényeire oly módon, hogy megfelelő, magas szintű egészségügyi ellátást nyújtanak számukra; i) fokozzák az endometriózis okaira és lehetséges kezelési módjaira irányuló kutatás finanszírozását, valamint dolgozzanak ki klinikai iránymutatásokat, és hozzanak létre referenciaközpontokat; folytassanak tájékoztató, megelőző és figyelemfelkeltő kampányokat az endometriózisról, és bocsássanak rendelkezésre eszközöket az egészségügyi szakemberek speciális képzésére és kutatási kezdeményezésekre;
13.

felszólítja a tagállamokat, hogy külön bűncselekményként foglalkozzanak a sportmérkőzések eredményének tiltott befolyásolásával, és biztosítsák, hogy bármely bűncselekmény, például a sportmérkőzések eredményének tiltott befolyásolása és a korrupció bírósági eljárás tárgyát képezhesse, ahol ezt még nem vezették be, mivel a sportmérkőzések eredményének tiltott befolyásolása és a sportversenyek tiltott befolyásolása sérti a sport etikai értékeit és alapelveit, és már most is szankcionálják a sporthatóságok;