A 768/2008/EK határozat közös elveket és eljárásokat határoz meg, amelyeket az uniós jogszabályoknak be kell tartaniuk a termékek EU-ban és EGT-ben történő forgalmazására vonatkozó feltételek harmonizálása során. A termékekre vonatkozó jogszabályok felülvizsgálatakor beépítendő referenciakövetelményeket tartalmaz. Mint ilyen, sablonként szolgál a jövőbeni termékharmonizációs jogszabályok számára.

Az egységes piaci intézkedéscsomag már 2011-ben az „Unióban mozgó áruk biztonságának a termékbiztonsági és piacfelügyeleti szabályok nagyobb összhangja és végrehajtása révén történő javítása” érdekében kulcsfontosságú intézkedésként határozta meg az általános termékbiztonsági irányelv és a 765/2008/EK rendelet felülvizsgálatát. Ilyen felülvizsgálatra irányuló javaslat 2013-ban került benyújtásra egy olyan csomag részeként, amely magában foglalja mindkét jogi aktus felülvizsgálatát abból a célból, hogy egységes jogi keretet vezessen be a harmonizált és nem harmonizált termékek esetében. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a piacfelügyeleti szabályok és a gazdasági szereplők különféle uniós jogszabályokban (általános termékbiztonsági irányelv, 765/2008/EK rendelet és az ágazatspecifikus uniós harmonizációs jogszabályok) lefektetett kötelezettségei közötti átfedések zavart okoztak a gazdasági szereplők és a nemzeti hatóságok körében, és akadályozták a piacfelügyeleti tevékenység hatékonyságát az EU-ban. A javasolt intézkedéscsomag elfogadásával kapcsolatos tárgyalások megrekedtek, így a javaslat visszavonásra került. Időközben 2017-ben, Az egységes piac továbbfejlesztése: a polgárok és vállalkozások lehetőségeinek bővítése című, 2015. évi közlemény nyomán a Bizottság javaslatot fogadott el a 765/2008/EK rendelet felülvizsgálatáról a termékek megfelelőségének és a termékekre vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályok érvényesítésének megerősítése érdekében, az „árucsomag” részeként, amely az áruk egységes piacának jobb működését célzó javaslatcsomag. Ez vezetett az (EU) 2019/1020 rendelet 2019-ben történt elfogadásához.

Ez a fogyasztási cikkek biztonságról szóló rendeletre irányuló javaslat összhangban van a 2020. évi új fogyasztóügyi stratégiával, és célja: i. a nem élelmiszer jellegű fogyasztási cikkek biztonságára vonatkozó általános keret frissítése és korszerűsítése; ii. a fogyasztók számára nyújtott biztonsági hálóként betöltött szerepének megőrzése; iii. a rendelkezések hozzáigazítása az új technológiák és az online értékesítés által támasztott kihívásokhoz; valamint iv. egyenlő versenyfeltételek biztosítása a vállalkozások számára. Noha a javaslat az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK irányelv (a továbbiakban: általános termékbiztonsági irányelv) helyébe lép, az továbbra is alkalmazandó a nem élelmiszer jellegű fogyasztási cikkekre. A rendeletjavaslat egyúttal az általános termékbiztonsági irányelvvel való folytonosságot is biztosítja a következők révén: i. előírja, hogy a fogyasztási cikkek „biztonságosak” legyenek; ii. megszab bizonyos kötelezettségeket a gazdasági szereplők számára; valamint iii. rendelkezéseket állapít meg az általános biztonsági követelményt támogató szabványok kidolgozására. Ezenkívül az (EU) 2019/1020 rendeletben meghatározottaknak megfelelően összehangolja az uniós harmonizációs jogszabályok hatályán kívül eső termékekre (a továbbiakban: nem harmonizált termékek) vonatkozó piacfelügyeleti szabályokat az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó termékekre („harmonizált termékek”) vonatkozó piacfelügyeleti szabályokkal. A rendeletjavaslat célja tehát a 2001/95/EK irányelvben jelenleg megállapított szabályok naprakésszé tétele az összes termék biztonsági hálójának biztosítása érdekében, és egyúttal annak biztosítása, hogy a rendszer nagyobb összhangot teremtsen a harmonizált és a nem harmonizált termékek között.

1025/2012/EU rendelet Az 1025/2012/EU rendelet jogalapot biztosít a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó európai szabványok alkalmazásához, az IKT-re vonatkozó műszaki előírások meghatározásához, valamint az európai szabványosítási folyamat finanszírozásához. Az átláthatóságra és a részvételre vonatkozó kötelezettséget ír elő továbbá az európai szabványügyi szervezetek (CEN, CENELEC, ETSI) és a nemzeti szabványügyi testületek számára. Az 1025/2012/EU rendeletben előírt általános szabványosítási rendszerrel való összhang biztosítása érdekében ez a javaslat az 1025/2012/EU rendelet számos módosítását írja elő annak érdekében, hogy az előbbit a javasolt rendelet sajátosságaihoz igazítsa, különösen ahhoz a tényhez, hogy e rendelet különleges biztonsági követelmények elfogadását írja elő, valamint az e rendelet alapján elfogadott szabványok nem feleltethetők meg a harmonizált szabványoknak, és ezért „európai szabványként” vannak feltüntetve. (EU) 2019/771 irányelv Az (EU) 2019/771 irányelv bevezet az áruk megfelelőségére vonatkozó szabályokat, jogorvoslati lehetőségeket a megfelelőség hiánya esetére, valamint e jogorvoslati lehetőségek alkalmazásának szabályait. A javaslat kifejezetten a piacról visszahívott veszélyes termékek vonatkozásában nyújt jogorvoslati lehetőségeket. Ez a különleges helyzet indokolja, hogy legyenek részlegesen eltérő és könnyebben alkalmazható szabályok, különösen azért, mert a fogyasztónak nem kell bizonyítania a termék nem megfelelőségét. Ezek a szabályok csak termékek visszahívásakor alkalmazhatók. Ezért nem módosítják az (EU) 2019/771 irányelvet, csupán további védelmet nyújtanak visszahívás esetére. (EU) 2019/881 rendelet A kiberbiztonsági jogszabály az EU egészére kiterjedő kiberbiztonsági tanúsítási keretrendszert vezet be az IKT-termékek, -szolgáltatások és -folyamatok esetében. Nem tartalmaz azonban az IKT-termékekre vonatkozó minimális kiberbiztonsági jogszabályi követelményeket. E javaslat tisztázza, hogy az olyan kiberbiztonsági kockázatok, amelyek hatással vannak a fogyasztói biztonságra, a biztonságnak a javasolt rendelet szerinti fogalma alá tartoznak.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

A következő uniós szintű, folyamatban lévő vagy tervezett kezdeményezések fontos szerepet játszanak a termékbiztonság szempontjából:

A Bizottság által 2020. december 15-én elfogadott digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály célja az online közvetítő szolgáltatók – többek között az online platformok, például a közösségi média és az online piacterek szolgáltatói – felelősségének a felhasználóik által kínált illegális tartalmak, áruk vagy szolgáltatások tekintetében történő szabályozása. Az említett javaslat számos olyan átvilágítási kötelezettséget határoz meg az online platformok számára, amelyek a rendeletjavaslat szempontjából relevánsak, ideértve a „kereskedők nyomonkövethetősége” elvének bevezetését és azt a kötelezettséget, hogy az interfész kialakítása során figyelembe kell venni a termékbiztonsági jogszabályokat (22. cikk). A digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály a nemzeti vagy uniós jogszabályok meghatározása szerinti minden típusú illegális tartalmat lefed, beleértve a veszélyes termékek online értékesítését is. Mivel a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály általánosan alkalmazandó jogi aktus, nem tartalmaz külön rendelkezéseket az ilyen típusú tartalmakra vonatkozóan. A digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály meghatározza továbbá a bejelentési és intézkedési eljárás keretét (14. cikk). A javasolt rendelet bizonyos kötelezettségeket ír elő az online piacterek számára a termékbiztonság területén.

A mesterséges intelligenciáról szóló jogalkotási javaslat harmonizált szabályokat határoz meg a mesterségesintelligencia-rendszerek (a továbbiakban: MI-rendszerek) Unión belüli forgalomba hozatalára, üzembe helyezésére és használatára vonatkozóan. A szabályoknak biztosítaniuk kell a közérdek magas szintű védelmét, különös tekintettel az egészségre és biztonságra, valamint az emberek alapvető jogaira és szabadságaira. Különös követelményeket határoz meg, amelyeknek a magas kockázatú mesterségesintelligencia-rendszereknek meg kell felelniük, és kötelezettségeket ró az ilyen rendszerek szolgáltatóira és felhasználóira.

Ez a javaslat figyelembe veszi ezeket a rendelkezéseket, és biztonsági hálóként szolgál az olyan termékek, valamint a fogyasztók egészségét és biztonságát fenyegető kockázatok tekintetében, amelyek nem tartoznak a mesterséges intelligenciáról szóló javaslat hatálya alá.

A 2020 októberében elfogadott vegyi anyagokra vonatkozó stratégia rámutat arra, hogy a vegyi anyagok már jelenleg is széles körben elterjedt használata tovább fog bővülni, többek között a fogyasztási cikkek körében is, és hogy azok biztonsága érdekében meg kell tiltani a legártalmasabb vegyi anyagok fogyasztási cikkekben történő alkalmazását. A REACH-rendelet a vegyi anyagok jelentette kockázatok felmérésére és kezelésére, valamint a felhasználók megfelelő biztonsági információkkal való ellátására vonatkozó kötelezettségeket vezetett be az ipar számára. Ezenkívül korlátozásokat ír elő az emberi egészségnek és a környezetnek a vegyi anyagok jelentette elfogadhatatlan kockázatokkal szembeni védelme érdekében. Ez a javaslat biztonsági hálóként szolgál a külön jogszabályok hatálya alá nem tartozó termékek vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázataival szemben.

A 2020 márciusában elfogadott körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv célja a hulladékok mennyiségének az újrafelhasználás, a javítás, az újragyártás és a jó minőségű újrafeldolgozás révén történő csökkentése, különösen azon másodlagos nyersanyagok esetében, amelyek továbbra is tartalmazhatnak veszélyes anyagokat, és kimondja, hogy a termékbiztonságot kell elsődleges célnak tekinteni. Ez a javaslat elismeri, hogy amikor a gazdasági szereplőknek vagy a hatóságoknak választaniuk kell a korrekciós intézkedések között, akkor a leginkább fenntartható (azaz a legkisebb környezeti hatással járó) intézkedést kell előnyben részesíteniük, feltéve, hogy ez nem eredményez alacsonyabb szintű biztonságot.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap

A rendeletjavaslat jogalapja az EUMSZ 114. cikke, annak 169. cikkét is kellően figyelembe véve. Célja a termékbiztonság biztosítása és a belső piac jobb működése. Ugyanakkor magas szintű fogyasztóvédelmet kíván biztosítani azáltal, hogy hozzájárul az európai fogyasztók egészségének és biztonságának védelméhez, valamint megerősíti a tájékoztatáshoz való jogukat.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

A javaslat harmonizálja az uniós általános termékbiztonsági követelményt. A termékbiztonságnak az egységes piacon történő biztosítását a tagállamok egyedül nem tudják kielégítően megvalósítani a következő okok miatt: