A fent említett GIO-rendelet 2. cikkének magyarázata szerint a program a hetedik kutatási keretprogram keretein belül finanszírozott tevékenységekre és az Európai Űrügynökség (ESA) Kopernikusz programjára épül. Ez a három elem kiegészíti egymást, és kölcsönösen függ is egymástól. A rendelet rögzíti továbbá a teljes Kopernikusz program alkalmazási körét is, amely „a következőket tartalmazza:

A Kopernikusz program segítségével jobban megérthettük, hogy bolygónk milyen módon és milyen irányba változhat, valamint azt, hogy miképpen fogja ez befolyásolni mindennapi életünket. Az EU a környezetvédelem, éghajlatváltozás és a biztonság terén pontos és megbízható adatok és információk folyamatos szolgáltatását biztosította a tagállamok döntéshozói számára. Ezek az információk azon tagállamok és régiók hatóságai számára fontosak, amelyek a politika kidolgozásáért és végrehajtásáért felelősek. Ugyanakkor az igazolt tényeken alapuló szakpolitikák kidolgozásában és ellenőrzésében a Bizottságnak is szüksége van ezekre az adatokra. A Kopernikusz program továbbá hozzájárult a gazdasági stabilitás és növekedés biztosításához is, azáltal, hogy fellendítette a kereskedelmi alkalmazásokat számos különböző ágazatban azzal, hogy teljes körű és szabad hozzáférést biztosított a Föld-megfigyelési adatokhoz és információkhoz.

A jelentést részletes szolgálati munkadokumentum egészíti ki. A szerződéses megbízott zárójelentése beszerezhető az Európai Unió Kiadóhivatalától (ET 0116321ENN sz.).

Ez a jelentés az uniós Föld-megfigyelési program (GMES) és kezdeti működésének (2011–2013) utólagos értékelése során tett fő megállapításokat emeli ki. Ezt a záróértékelést a Bizottság megbízására végezték el, eleget téve a Bizottságra a GIO-rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében kirótt kötelezettségnek, mely szerint a Bizottság az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának 2012. december 31-ig időközi értékelő jelentést, majd 2015. december 31-ig egy utólagos értékelő jelentést nyújt be.

A rendelet hatálya alatti tevékenységekre előzetesen biztosított teljes költségvetés 107 millió EUR volt (lásd a 8. cikket). A hetedik keretprogram hatálya alatti Kopernikusz-űrkomponensre, illetve az ESA űrkomponens-programjára biztosított költségvetésekkel (715 millió EUR, illetve 1,6 milliárd EUR) összevetve jól látható, hogy a GIO-rendelet alapján finanszírozott tevékenységek a Kopernikusz programnak a 2. cikkben meghatározott alkalmazási körét csak korlátozott részben fedhették le. Mindazonáltal még a GIO-rendeletben rögzített alacsony működési költségvetés is fontos jele volt azoknak az előkészületeknek, melyek később a Kopernikusz programban teljesedtek ki.

Ennek a ténynek az elismerését tükrözi a rendelet 3. cikke is, amely szerint a GMES üzembe helyezése „a következő területeket illetően tartalmazhat operatív intézkedéseket:

1.a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett szolgáltatási területek;

2.intézkedések a szolgáltatások felhasználók általi igénybevételének támogatására;

3.hozzáférés adatokhoz;

4.a lokális adatgyűjtés támogatása;

5.a GMES űrkomponense.”

A GIO-rendelet hatálya alatt végzett tevékenységek pontos alkalmazási körét a tagállamok és a Kopernikusz-bizottság által később három jóváhagyott éves munkaprogram határozta meg.

3.Az értékelés fő megállapításai

Ez a dokumentum az uniós Föld-megfigyelés kezdeti működési programjának (2011–2013) záróértékelésén alapul, amely része egy szélesebb körű, három egymáshoz kapcsolódó elemet, nevezetesen a Kopernikusz programot előkészítő tevékenységeket, valamint a Kopernikusz-űrkomponensnek a hetedik keretprogramon belül finanszírozott részeit is lefedő értékelésnek, a kísérő munkadokumentumban részletezettek szerint. Az értékelésnek két átfogó célja volt: i. kiértékelni a Kopernikusz program kezdeti működésének relevanciáját, hatékonyságát, koherenciáját, eredményességét, fenntarthatóságát és európai hozzáadott értékét, valamint ii. az egyik oldalon az űrrel kapcsolatos infrastruktúrákba és szolgáltatásokba tett befektetések, a másik oldalon pedig a kiválasztott szolgáltatások számára összegyűjtött adatok egyenlegeként felvázolni a teljes társadalmi értéket.

Az értékelést másodelemzésből, az érdekelt felekkel folytatott interjúkból és célzott konzultációból álló vegyes módszer alapján külső szerződéses megbízott végezte el. Az adatgyűjtés már létező dokumentumok (pl. uniós rendeletek, időközi értékelések, a GIO-rendelet hatálya alatti munkaprogramok, adminisztratív adatok, használati statisztikák) másodelemzéséből, az érdekelt felek valamennyi kategóriájának szóló online kérdőívből, egy kisebb, kifejezetten a Kopernikusz-űrkomponenst „felépítő” szerződéses megbízottakra irányuló ágazati felmérésből, valamint az érdekelt felek jelentősebb csoportjait képviselő személyekkel folytatott célzott, félig szerkezetbe foglalt interjúk programjából állt. A tanulmány során a megbízott több mint 400, közvetlenül megnevezett személytől kért interjút vagy kérdőív kitöltését, és 170 személlyel konzultált. A Belső Piaci, Ipar-, Vállalkozás- és Kkv-politikai Főigazgatóságon, az ESA-n, az EEA-n és a JRC-n keresztül széles körben hirdetett online konzultáció azonban nyitott volt a teljes nyilvánosság számára is. Az érdekelt felek elemzésében négy központi csoportot különítettek el: a politikai vezetők és a kezdeményezés irányításában érintett egyéb fontos felek; a Kopernikusz szolgáltatás üzemeltetői; a Kopernikusz szolgáltatás köz- és magánszektorbeli felhasználói; azok a gyáriparosok, akik hozzájárultak az infrastruktúra kiépítéséhez. Az interjúk és a konzultáció meglehetősen kevés választ eredményezett, amiben a Kopernikusz szolgáltatás egyedi jellege, valamint a tevékenységről tudomással bíró személyek és szervezetek alacsony száma tükröződik. A vizsgált adatok nem léptek túl a kiválasztott szolgáltatásokon, tekintve, hogy a Kopernikusz szolgáltatások adatait a nemzeti űrküldetésektől kellett megvásárolni egészen 2014 áprilisáig, amikor sor került az első dedikált műhold, a Sentinel 1 felbocsátására, és a GIO-rendelet szerinti működést felváltotta a Kopernikusz program.

A GIO-rendelet kihirdetése (2010) után öt évvel a Kopernikusz program és annak mind a hat szolgáltatása továbbra is fontos szerepet játszik a szakpolitikai döntéshozók és a közszolgálatok által igényelt információk biztosításában. Ezen felül felmerültek olyan új politikai prioritások is, mint az éghajlatváltozás és a migráció, amelyek újabb Föld-megfigyelési kapacitásokat vagy Föld-megfigyelésen alapuló szolgáltatásokat tehetnek szükségessé.

A 911/2010/EU GIO-rendelet a hatálya alatti, a mellékletében részletezett célkitűzésekhez való hozzájárulása általában véve eredményes volt. A hat szolgáltatás közül kettőnek a létrehozásával, az egyéb űrbeli és helyszíni adatokhoz való hozzáférés koordinálásával, valamint a „Sentinel” műholdak kifejlesztéséhez, megépítéséhez, felbocsátásához és üzemeltetéséhez való hozzájárulásával pozitív hatást gyakorolt a jelenlegi Kopernikusz program kialakulására. A rendelkezésre álló pénzalapok felső határa meggátolta azonban a másik négy szolgáltatás megvalósítását, ezen kívül a program nem teljesítette a felhasználói átvétel és a downstream szektor kialakítása terén kitűzött célokat sem. A konzultálásban részt vevő érdekelt felek többsége a tárgykör egészét folyamatban lévő munkának tekinti, így – bár a legtöbben elégedettek a Kopernikusz-kezdeményezéssel – számos ponton fejleszteni kell.

A szárazföld-megfigyelési és a katasztrófaelhárítási szolgáltatás bevezetése folyamatban van a mezőgazdasági, a környezetvédelmi és az éghajlat-változási szakpolitikai döntéshozók, közhivatalok körében, így a GIO-rendelet hatálya alatti program számos esetben konkrét sikerrel járult hozzá az uniós politikához. A katasztrófaelhárítási szolgáltatás használata különféle kormányzati ügynökségek információk iránti igényeinek teljesítését tette lehetővé, például árvizek, földrengések, tüzek és egyéb környezeti katasztrófák alkalmával. A GIO-rendelet hatálya alatti program felhasználói bázisa jelentősen bővült, és sikerült azt is elérni, hogy a szárazföld-megfigyelési és katasztrófaelhárítási szolgáltatások használata jobban elterjedjen. Az űrkomponens részben kereskedelmi küldetésektől vásárolt, részben közszolgálati küldetések által ingyenesen adományozott adatokat biztosított a Kopernikusz rendszerhez hozzájáruló küldetések szolgáltatásainak kezdeti működéséhez. Ami a Sentinel műholdakat illeti, a program célkitűzései teljesültek, ami stabil alapokat biztosított a Kopernikusz program utódjának elindításához is, ezért a GIO-rendelet hatálya alatti program ebben a tekintetben is sikeresnek tekinthető.

Az elvárt kimeneteket a program ésszerű és arányos költségek mellett biztosította. A Kopernikusz-űrkomponensből az európai űriparra nézve jelentős közvetlen előnyök származtak, az 530 millió EUR értékű ESA-szerződésekből 230 beszállító, köztük 48 kkv profitált. A befektetések továbbgyűrűző hatásait általános ipari statisztikák alapján megbecsülve még az alsó határértékekhez közelítve is elmondható, hogy a Kopernikusz-infrastruktúrából származó társadalmi haszon 3 milliárd EUR körül alakul. A szélesebb értelemben vett társadalmi-gazdasági előnyöket, azaz például azoknak a megtakarításoknak a mértékét, amelyeket a GIO-rendelet hatálya alatti rendszer a kezdeti működés során a hatékonyabb korai előrejelzés és katasztrófaelhárítás révén tett lehetővé, ebben a fázisban nehéz kiszámítani. Figyelembe véve azonban a gazdasági zavarok nagyságrendjét, a katasztrófahelyzetek valamennyi típusára vonatkoztatva már az 1 %-os hozzájárulás is évi több tízmilliós megtakarítást jelent, ami jóval több, mint a teljes katasztrófaelhárítási szolgáltatás üzemeltetésének éves költsége (4–5 millió évente).

A GIO-rendelet hatálya alatti program létrejöttét és a biztosított szolgáltatások hatékonyságát ellensúlyozza a felhasználók közötti terjedés, a hozzájáruló küldetések adataihoz való hozzáférés, a downstream alkalmazások és az adatkoordináció kevésbé pozitív támogatása.Ebben egy részről tükröződik az a választás, amely a vonatkozó anyagi kötelezettségvállalások tekintetében a szolgáltatásfejlesztéssel szemben az űrkomponenst helyezi előtérbe. A program irányítása ezzel együtt is megfelelő volt, erőforrásai azonban nem voltak elégségesek ahhoz, hogy az adatokhoz kapcsolódó akadályok megoldására, adott felhasználói csoportok részére indított bővített szolgáltatásokra vagy innovatív közbeszerzésre több erőforrást lehessen szánni.

A Kopernikusz program jelentős hozzáadott értéket nyújt azáltal is, hogy az országhatárokon átnyúló problémák megoldásához az Unió valamennyi tagállamát átfogóan közös szabványok szerinti adatokat és technológiákat biztosít, valamint a tagállamok által jelentett, közös szabvány szerinti adatokat uniós léptékben harmonizálva összesíti. Az Unió egészét, sőt, még annál többet is lefedő homogén adatbázishoz és az abból eredő termékekhez való hozzáférés számos különféle európai szakpolitika számára jelent valódi hozzáadott értéket.

A programnak az Unión belüli és a nemzetközi együttműködés tekintetében egyaránt több pozitív hatása volt, továbbá állandó uniós Föld-megfigyelési rendszer létrehozását tette lehetővé, összhangban a Bizottság által az Európa 2020 stratégiáról kiadott közleménnyel, amelyben a Kopernikusz rendszer az uniós űrpolitika számos fontos globális kihívás kezelését lehetővé tévő kulcselemként szerepelt. A kezdeményezés magas szintű európai hozzáadott értéket teremt. Önállóan az Unió egyetlen országa sem lett volna képes hasonló rendszer létrehozására, és a nemzeti programok természetszerűleg csupán korlátozott számú funkciót töltenek be, azokat is alacsonyabb szinten. A Kopernikusz rendszer a világ bármely hasonló rendszerénél magasabb szinten biztosította a szolgáltatás folytonosságát, azaz a Föld egészét lefedő megfigyelő érzékelők adatainak folyamatos közlését.

A különféle szélsőséges árvízi (pl. a lengyelországi) és tűzesemények során nyújtott támogatással, a terméshozam-előrejelzési adatokkal, a biológiai sokféleség, a városfejlesztés, a vízgyűjtő területek, a folyók, tavak, a jégtakarók és számos egyéb téma megfigyelésével a GIO-rendelet hatálya alatti program bizonyította hasznosságát.

A Kopernikusz program révén bekövetkezett változások fenntarthatóságának kérdésével kapcsolatosan az elemzés arra utal, hogy a program öröksége megmarad a jobb szakpolitikai döntési lehetőségekben és a kibővült technikai kapacitásban. A különféle szolgáltatások azonban – bármely más eszközhöz hasonlóan – csak addig értékesek, amíg működnek, azaz leállításuk azt jelentené, hogy az általuk támogatott döntéshozatali és operatív folyamatoknak vagy gyorsan helyettesítő bemenetet kell találniuk, vagy szembe kell nézniük a hanyatlással. Ezért elengedhetetlennek tekinthető, hogy a szolgáltatás biztosítása folyamatos legyen. Azokat a gyártókat és műszaki szolgáltató vállalatokat, amelyek az infrastruktúrát kiépítették és amelyek a szolgáltatási komponens jelentős részét biztosítják, a szerződések egyesek szerint legalább öt évre versenyelőnybe hozták, így hatásuk számukra hosszabb távon is érezhető marad. A hozzáadott értékeket értékesítő viszonteladók és a downstream üzleti vállalkozások számára nyíló lehetőségek komolyabb nagyságrendben való kikristályosodása egyelőre még várat magára.