AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA

(2015. április 29.)

az Európai Unió 2013-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatok szerves részét képező észrevételekkel, III. szakasz – Bizottság és végrehajtó ügynökségek

AZ EURÓPAI PARLAMENT,

— tekintettel az Európai Unió 2013-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatára, III. szakasz – Bizottság,

— tekintettel a végrehajtó ügynökségek 2013-as pénzügyi évre szóló költségvetéseinek végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozataira,

— tekintettel eljárási szabályzata 93. cikkére és V. mellékletére,

— tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a többi érintett bizottság véleményére (A8-0101/2015),

A. mivel ez már a huszadik egymást követő alkalom, hogy a Számvevőszék nem tudott pozitív megbízhatósági nyilatkozatot kiadni a beszámoló alapját képező kifizetések jogszerűsége és szabályszerűsége tekintetében, és ezért fennáll annak a kockázata, hogy csökken az uniós kiadások és politikák legitimitása;

B. mivel a Bizottságnak – különösen a források szűkössége idején – példát kell mutatnia azáltal, hogy bemutatja kiadásainak európai hozzáadott értékét és megbizonyosodik róla, hogy a pénzeszközöket, amelyekért teljes vagy megosztott felelősséggel tartozik, a rájuk vonatkozó pénzügyi szabályoknak és rendeleteknek megfelelően költik el;

C. mivel a Bizottságot terheli a végső felelősség az uniós költségvetés végrehajtását illetően, a tagállamoknak pedig kötelességük jóhiszeműen együttműködni a Bizottsággal annak biztosítása érdekében, hogy az előirányzatokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek megfelelően használják fel; mivel a tagállamoknak – különösen az alapok megosztott irányítása keretében – különleges felelőssége van az uniós költségvetés végrehajtásával kapcsolatban;

D. mivel elengedhetetlen, hogy az alapok megosztott irányításának keretében a tagállamok által továbbított adatok – a megosztott irányítás keretében a bevételi és a kiadási oldal tekintetében egyaránt – hűek és pontosak legyenek; mivel elengedhetetlen, hogy a tagállamok tisztában legyenek a megosztott irányítás alatt működő uniós pénzeszközökkel való gazdálkodás tekintetében fennálló felelősségükkel;

E. mivel az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 318. cikkében meghatározott intézményközi párbeszéd alkalmat teremt egy újfajta teljesítménykultúra ösztönzésére a Bizottságon belül;

Megosztott és decentralizált irányítás: hiányosságok a Bizottság és a tagállamok gazdálkodásában

Fenntartások a mezőgazdaságban és a vidékfejlesztésben

1. nem tudja politikailag biztosítani, hogy a Bizottságban és a tagállamokban bevezetett ellenőrzési eljárások megfelelő garanciákat nyújtsanak a mezőgazdaság és a vidékfejlesztés valamennyi alapul szolgáló ügyletének jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatban, ahogyan azt a DG AGRI főigazgatója által a 2014. március 31-én közzétett éves tevékenységi jelentésben szereplő fenntartások is mutatják; — ABB 02 – Piaci intézkedések: 198,3 millió euro van kockázatnak kitéve; kilenc tagállam hét támogatási rendszere 11 fenntartás alá tartozó elemmel: Lengyelország 77,6 millió euro, Spanyolország 54 millió euro, Franciaország 32,4 millió euro, Hollandia 16,4 millió euro, Egyesült Királyság 8,5 millió euro, Olaszország 5 millió euro, Csehország 2 millió euro, Ausztria 1,9 millió euro, Svédország 0,5 millió euro, — ABB 03 – közvetlen kifizetések: 652 millió euro van kockázatnak kitéve; 6 érintett tagállamból 20 kifizető ügynökség: Spanyolország (17 kifizető ügynökségből 15) 153 millió euro, Franciaország 203,4 millió euro, Egyesült Királyság PRA Anglia 118 millió euro, Görögország 117,8 millió euro, Magyarország 36,6 millió euro, Portugália 28 millió euro, — ABB 04 – vidékfejlesztési kiadások: 599 millió euro van kockázatnak kitéve; 19 érintett tagállamból 31 kifizető ügynökség: Belgium, Bulgária (56,8 millió euro), Ciprus, Németország (Bajorország, Brandenburg), Dánia, Spanyolország (Andalúzia, Asztúria, Kasztília-La Mancha, Kasztília és León, FOGGA Galicia, Madrid), Finnország, Franciaország (ODARC, ASP [70,3 millió euro]), Egyesült Királyság (SGRPID Skócia, RPA Anglia), Görögország, Írország, Olaszország (AGEA [52,6 millió euro] AGREA Emilia-Romagna, OPR Lombardia, OPPAB Bolzano, ARCEA Calabria), Luxemburg, Hollandia, Lengyelország (56,7 millió euro), Portugália (51,7 millió euro), Románia (138,9 millió euro) és Svédország; — ABB 05: 2,6 millió euro van kockázatnak kitéve – IPARD-kiadások Törökország számára;

Fenntartások a regionális politikában

2. nem tudja politikailag biztosítani, hogy a Bizottságban és a tagállamokban bevezetett ellenőrzési eljárások megfelelő garanciákat nyújtsanak a regionális politika valamennyi alapul szolgáló ügyletének jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatban, ahogyan azt a DG REGIO főigazgatója által a 2014. március 31-én közzétett éves tevékenységi jelentésben szereplő fenntartások is mutatják; megállapítja, hogy 322 programból 73-at vontak fenntartás alá részlegesen megbízható irányítási és kontrollrendszereik következtében (2012-ben 317 operatív programból 85-öt); megállapítja, hogy a szóban forgó 2007–2013-as, fenntartás alá eső programoknak folyósított időközi kifizetések összege 6 035,5 millió euro; megállapítja, hogy a Bizottság becslése szerint a kockázatnak kitett összeg 440,2 millió euro;

3. elismeri, hogy bár a fenntartások a tagállami ellenőrzési rendszerekben mutatkozó hiányosságokat jelzik, egyben hatékony eszközök is a Bizottság kezében arra, hogy meggyorsítsák a hiányosságok orvoslására irányuló tagállami fellépést, és ezáltal védjék az uniós költségvetést;

Fenntartások a foglalkoztatási és szociális ügyek terén

4. nem tudja politikailag biztosítani, hogy a Bizottságban és a tagállamokban bevezetett ellenőrzési eljárások megfelelő garanciákat nyújtsanak a foglalkoztatási és szociális ügyek valamennyi alapul szolgáló ügyletének jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatban, ahogyan azt a DG EMPL főigazgatója által a 2014. március 31-én közzétett éves tevékenységi jelentésben szereplő fenntartások is mutatják: megállapítja, hogy az éves tevékenységi jelentésben fenntartás szerepel a 2007–2013-as programozási időszak keretében végrehajtott kifizetésekre vonatkozóan, aminek alapján 2013-ban a kockázatnak kitett összeg 123,2 millió euro; megállapítja, hogy ezek a fenntartások az Európai Szociális Alap (ESZA) 118 operatív programjából 36-ot érintenek (2012-ben a 117 operatív programból 27-et érintettek);

A Számvevőszék megbízhatósági nyilatkozata

Elszámolások, valamint a bevételek jogszerűsége és szabályszerűsége – hitelesítő vélemény

5. üdvözli, hogy az Unió 2013-as pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolója minden lényeges szempontból híven tükrözi az Unió 2013. december 31-i helyzetét, és megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a 2013. december 31-én véget ért évről szóló beszámoló alapját képező bevételek minden lényeges szempontból jogszerűek és szabályszerűek;

Fenntartás a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) alapú hozzájárulásokkal kapcsolatban

6. fenntartást bocsát ki a tagállamok GNI-alapú hozzájárulásainak kiszámításával kapcsolatban az adatok Bizottság általi ellenőrzése ( 1 ) során felmerülő hiányosságok ( 2 ) miatt; emlékeztet arra, hogy a Számvevőszék megállapítása szerint a GNI-adatok Bizottság általi ellenőrzése nem volt kellően strukturált és célirányos;

A kötelezettségvállalások jogszerűsége és szabályszerűsége – hitelesítő vélemény

7. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a 2013. december 31-én véget ért évről szóló beszámoló alapját képező kötelezettségvállalások minden lényeges szempontból jogszerűek és szabályszerűek;

A kifizetések jogszerűsége és szabályszerűsége – elutasító vélemény

8. elfogadhatatlannak tartja, hogy a kifizetéseket immár huszadik éve lényeges hibaszint jellemzi;

9. tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék elutasító véleménye azon a következtetésen alapul, hogy a felügyeleti és kontrollrendszerek csak részben eredményesek, és ennek következtében a kifizetéseket 4,7 %-os legvalószínűbb hibaarány jellemzi;

10. emlékeztet arra, hogy a 2012-es pénzügyi évben 4,8 %, a 2011-es pénzügyi évben 3,9 %, a 2010-es pénzügyi évben 3,7 %, a 2009-es évben 3,3 %, a 2008-as pénzügyi évben 5,2 %, a 2007-es pénzügyi évben pedig 6,9 % volt a becsült legvalószínűbb hibaarány a kifizetések tekintetében, azaz az előző, 2007–2013-as többéves pénzügyi keret időszakában az átlagos hibaarány kb. 4,6 % volt; megállapítja tehát, hogy a Számvevőszék éves jelentéseinek tanúsága szerint 2013-ban a hibaarány a 2007–2013-as többéves pénzügyi keret időszakát jellemző szinten stabilizálódott, ami mindazonáltal 2009 óta folyamatos emelkedő és negatív tendenciát mutat ezen a téren;

11. rámutat, hogy a Számvevőszék 2013-ra vonatkozó éves jelentése szerint a megosztott irányítás alá tartozó területeken a becsült hibaarány 5,2 %; megjegyzi, hogy az összes többi operatív kiadás esetében (amelyek túlnyomórészt a Bizottság közvetlen irányítása alá tartoznak) a becsült hibaarány 3,7 %; hangsúlyozza, hogy mindkét hibaarány meghaladja a 2 %-os lényegességi küszöböt; kiemeli, hogy a megosztott irányítás alá tartozó területeken a hibaarány lényegesen magasabb, mint az összes többi operatív kiadás esetében;

12. megállapítja, hogy a DG REGIO főigazgatója a 2014. március 31-i éves tevékenységi jelentésében – a részlegesen megbízható irányítási és kontrollrendszer következtében – 2013-ra 322 programból 73-at fenntartás alá vont, ami 2012-höz képest (317 operatív programból 85) kisebb arányt képvisel; megállapítja, hogy a becslés szerint kockázatnak kitett összeg 1 135,3 millió euro, és az említett fenntartások és az ezeknek megfelelő összeg két programozási időszakot – a 2007–2013-ast és a 2000–2006-ost – érint;

13. tudomásul veszi, hogy a DG RTD főigazgatója a 2014. március 31-i éves tevékenységi jelentésében fenntartást fogalmazott meg a hetedik kutatási keretprogrammal (FP7) kapcsolatban, amelynek 2013-ra vonatkozó becsült hatása 105,5 millió euro és 109,5 millió euro között van;

14. megjegyzi, hogy a DG MARE főigazgatója a 2014. március 31-i éves tevékenységi jelentésében fenntartást fogalmazott meg az Európai Halászati Alappal kapcsolatban, és a kockázatnak kitett összeg 2013-ban 10,77 millió euro;

15. felhívja a figyelmet a tagállami irányítási és kontrollrendszerek folyamatos javításának szükségességére annak érdekében, hogy a 2014–2020-as programozási időszak folyamán garantálják az uniós pénzeszközökkel való jobb gazdálkodást és a vonatkozó szakpolitikai ágazatokban a hibaarány csökkentését;

Pénzügyi korrekciók és visszafizettetések

16. megállapítja, hogy a 2013-ban végrehajtottként bejelentett pénzügyi korrekciók összege a 2012-es 3,7 milliárd euróhoz képest 2,5 milliárd euróra csökkent, és emlékeztet arra, hogy a pénzügyi korrekciók 2012-es magas összege egy Spanyolországban végrehajtott, a strukturális alapok 2000–2006-os kiadásait kiigazító 1,8 milliárd eurós korrekciónak köszönhető; megállapítja, hogy 2013-ban a Bizottság 3 362 millió euro összegű pénzügyi korrekciókat és visszafizettetéseket hajtott végre, amelyek az uniós költségvetésből történő kifizetések 2,3 %-át tették ki;

17. megjegyzi, hogy a programok kiegyenlítésékor végrehajtott korrekciók felhalmozódása mesterséges kumulációt eredményez olyan időpontokban, amikor azoknak nincs jelentősége, tekintve, hogy évekkel a végrehajtásuk után jelennek meg; kéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg, hogy a 2012. évi módszertani változtatás, amely a visszaigazolt korrekció helyébe a végrehajtott korrekciót lépteti, alkalmas-e az ellenőrzési és irányítási rendszerek helyzetének bemutatására egy meghatározott költségvetési évben;

18. megállapítja, hogy a 2013-ban végrehajtott pénzügyi korrekciók bekövetkezett 34 %-os (3,7 milliárd euróról 2,5 milliárd euróra történő) csökkenését a végrehajtott visszafizettetések 2013-as 27 %-os (0,7 milliárdról 0,9 milliárd euróra történő) emelkedése részben ellensúlyozta;

19. fájlalja, hogy az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét szolgáló jogi keret, a vonatkozó eljárások összetettsége és a számos területen működő kontrollszintek száma miatt a hibák kijavítása csak évekkel a keletkezésük után történhet meg;

20. felhívja a figyelmet arra, hogy a 2009–2013-as időszakban végrehajtott pénzügyi korrekciók és visszafizettetések átlagos összege 2,7 milliárd euro, ami az uniós költségvetésből ugyanezen időszakban végrehajtott kifizetések átlagos összegének 2,1 %-át teszi ki; megállapítja, hogy a Bizottság szerint a fent említett tendencia a 2000–2006-os programozási időszak lezárásával magyarázható ( 3 ) ; megjegyzi, hogy konkrétan a kohéziós politika esetében a 2007 és 2013 között alkalmazott korrekciók négyötöde a korábbi időszakok operatív programjaira vonatkozott ( 4 ) ; emlékeztet arra, hogy a tagállamoknak joguk van arra, hogy a feltárt nem támogatható kiadásokat a strukturális alapokra vonatkozó hatályos jogi keret értelmében jogszerű és szabályszerű kiadásokkal felváltsák;

21. emlékezteti a Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy az ő feladatuk, hogy – kevéssé hatékony ellenőrzési rendszerek vagy szabálytalan kiadások esetén – korrekciós intézkedéseket tegyenek az uniós költségvetés védelmében; rámutat, hogy a Bizottság és a tagállamok alkalmazzák ezeket a korrekciós intézkedéseket, és megjegyzi, hogy ha a szóban forgó korrekciós intézkedéseket nem alkalmazták volna a Számvevőszék által auditált 2013-as kifizetések esetében, a teljes becsült hibaarány 4,7 % helyett 6,3 % lett volna; hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék megállapítása szerint számos, hibát tartalmazó tranzakció esetében – különösen a megosztott irányítás alá tartozó területeken – a hatóságok elegendő információval rendelkeztek ahhoz, hogy a hibát feltárják és kijavítsák; ezért azt kéri, hogy a Számvevőszék a jövőbeli éves jelentéseiben becsülje meg a hibaszintet arra az esetre is, ha valamennyi korrekciós intézkedést alkalmaztak volna;

22. sajnálatát fejezi ki továbbá amiatt, hogy ezen intézkedések még mindig korlátozott pénzügyi hatást gyakorolnak az uniós költségvetésre, mivel a 2013-ban végrehajtott pénzügyi korrekciók több mint 40 %-át nem tekintik címzett bevételnek ( 5 ) , hanem az adott korrekciókat okozó tagállam használhatja fel a kohéziós politikában, ami aláássa a pénzügyi korrekciók megelőző hatását;

23. megállapítja, hogy a 2013-ban végrehajtott pénzügyi korrekciók körülbelül 28 %-a keretében került sor kohéziós politikához tartozó programoknak vagy abban érintett tagállamoknak nyújtott uniós finanszírozás nettó csökkentésére;

24. aggodalommal állapítja meg, hogy a fent említett, 2014. szeptember 29-i bizottsági közlemény nem feltétlenül ad megbízható információkat a strukturális alapokhoz kapcsolódóan a tagállamok által végrehajtott visszavonások, visszafizettetések és folyamatban lévő visszafizettetések vonatkozásában, mivel a Bizottság kijelentette, hogy a tagállami adatok bizonyos hiányosságai miatt óvatos megközelítést kellett alkalmaznia annak biztosítására, hogy a fenti összegek ne legyenek felülbecsültek ( 6 )

25. kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy vezessenek be megbízható eljárásokat a korrekciós intézkedések időzítésének, eredetének és összegének jóváhagyására, valamint bocsássanak rendelkezésre olyan információt, amelynek révén lehetőség szerint összevethető lenne a kifizetés folyósításának éve, a vonatkozó hiba kiszűrésének éve, valamint az az év, amikor a beszámolók kiegészítő mellékletben nyilvánosságra hozzák a visszafizettetéseket vagy pénzügyi korrekciókat, figyelembe véve az egész eljárás többéves jellegét; alapvető fontosságúnak tartja a visszafizettetésekre és pénzügyi korrekciókra vonatkozó teljes körű tájékoztatást is, valamint a kötelezettségvállalások visszavonására és az adott évhez kapcsolódó kötelezettségszegési eljárásokra vonatkozó adatok teljes átláthatóságát;

Az összefoglaló jelentés és az éves tevékenységi jelentések

26. tudomásul veszi, hogy a Bizottság főigazgatói összesen 17 számszerűsített fenntartást fogalmaztak meg a kiadásokra vonatkozóan; rámutat arra, hogy a számszerűsített fenntartások számának 2013-as csökkenése (2012-ben 21 volt) nem járt együtt a hatókör vagy a kockáztatott összeg csökkenésével, valamint hogy a teljes kockáztatott összegnek a Bizottság összefoglaló jelentésében ( 7 ) közölt maximális értéke kevesebb mint 4 179 millió EUR, amely a kifizetett összes kiadás 2,8 %-ának felel meg;

27. kéri a Bizottságot, hogy tegye még egyértelműbbé a kockáztatott összegek ( 8 ) kiszámítását a korrekciós mechanizmusoknak az ezekre az összegekre gyakorolt becsült hatásának bemutatásakor, valamint hogy összefoglaló jelentésében tegyen közzé egy, a főigazgatók éves tevékenységi jelentésein alapuló valódi „megbízhatósági nyilatkozatot”;

28. emlékeztet arra, hogy a Bizottság által alkalmazott kumulált számadatok olyan korrekciós mechanizmusokat (pénzügyi korrekciókat és visszafizettetéseket) érintenek, amelyeket a Bizottság és a tagállamok a források (főként a 1994–1999-es és a 2000–2006-os időszakokban történt) kifizetése után több évvel alkalmaztak, és megjegyzi, hogy akkoriban sem a Számvevőszék, sem pedig a Bizottság nem tett közzé pontos hibaarányokat;

A költségvetésre gyakorolt nyomás

29. aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Tanácsnak az Unió éves költségvetéséről folytatott tárgyalások során képviselt elfogadhatatlan álláspontja miatt és a kifizetések magas szintje ellenére az elszámolások azt mutatják, hogy a fennálló pénzügyi kötelezettségvállalások és egyéb kötelezettségek 2013-ban tovább nőttek (az 1b. fejezetben – főként regionális politika – a fennálló kötelezettségvállalások becsült szintje 2013 végén 23,4 milliárd euro, miután 2010 év végén 5 milliárd euro, 2011 végén 11 milliárd euro, 2012 végén pedig 16 milliárd euro volt); megállapítja, hogy az év végén ezek összege 322 milliárd euro ( 9 ) volt, és ez a szám 2014-ben várhatóan növekedni fog;

30. emlékeztet arra, hogy 2013 végén a fennálló kötelezettségvállalások becsült összege 322 milliárd euro volt, és 2014-re az összeg emelkedése volt várható; úgy véli, hogy ez ellentétes az EUMSZ-nek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét rögzítő 310. cikkével, és ezáltal befolyásolja az Unió költségvetésének jogszerűségét;

31. hangsúlyozza, hogy ezek a túlzott pénzügyi kötelezettségek különös jelentőséggel bírnak, mivel most először a kifizetések felső korlátját úgy állítják be, hogy az reálértéken több évig nagyjából stabil maradjon ( 10 )

32. rámutat arra, hogy gazdasági válság idején a pénzügyi erőforrások szűkösek; megjegyzi ugyanakkor, hogy a költségvetés jelentős részét illetően a kiadások többéves pénzügyi keret fejezetei szerinti maximális szintje tagállamonként éves keretösszegekre van lebontva; megjegyzi, hogy a források tagállamok általi felhasználásának módja gyakran a legfontosabb politikai célkitűzéssé válik („ha nem használod fel, elveszíted”) ( 11 ) ; ezért felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy mozdítsák elő a kiadási kultúráról a teljesítmény kultúrájára való áttérést, a hatékonyság, az eredményesség és a gazdaságosság elve alapján elért eredményekre összpontosítva;

33. kiemeli, hogy 2013 végén a bruttó előfinanszírozás összege 79,4 milliárd eurót tett ki, és hangsúlyozza, hogy az előfinanszírozási időszak elhúzódása fokozhatja a hiba vagy veszteség kockázatát; hangsúlyozza, hogy e kockázat különösen érinti a pénzügyi keret 4. fejezetét (Az EU mint globális szereplő), ugyanis itt egy tipikus műveletnél négy év telik el a kötelezettségvállalás és a kapcsolódó végleges kiadások bizottsági lekönyvelése között;

34. sürgeti a Bizottságot, hogy ismételten készítsen és tegyen közzé hosszú távú, a jövőbeni kifizetési igényeket tükröző pénzforgalmi előrejelzést annak biztosítása érdekében, hogy a szükséges kifizetéseket a jóváhagyott éves költségvetésekből lehessen teljesíteni; kéri, hogy a Bizottság szükség esetén terjesszen elő módosításokat a meglévő rendeletekhez, amennyiben az éves költségvetések nem biztosítanak elegendő előirányzatot a szükséges kifizetési szint eléréséhez;

35. ismételten hangsúlyozza, hogy hosszú távú megoldások felkutatásán kell dolgozni, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy visszanyerje az ellenőrzést saját költségvetése fölött; megállapítja, hogy különösen fontos fokozott hangsúlyt fektetni az elszámoltathatóságra, és hogy a teljesítményt és a kiadási eredményeket kell középpontba állítani; e tekintetben kiemeli, hogy a Parlamentnek nagyobb szerepet kell játszania a kiadások és a teljesítmény ellenőrzésében;

Pénzügyi eszközök

36. megállapítja, hogy 2013 végéig 25 tagállamban az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) és Európai Szociális Alap (ESZA) 176 operatív programja keretében 941 pénzügyi konstrukciót hoztak létre; különösen aggasztónak találja, hogy a pénzügyi konstrukcióknak kifizetett 14,3 milliárd eurónyi összegnek csupán 47 %-át (6,7 milliárd eurót) fizették ténylegesen ki a végső kedvezményezetteknek, jóllehet ez az adat a 2012 végéig kifizetett 4,7 milliárd euróval összehasonlítva növekedést jelent; megállapítja, hogy a 2013 végi 47 %-os átlagos kifizetési arány elfed bizonyos, alapok és tagállamok közötti eltérést; megjegyzi, hogy az átlagos kifizetés mind a 900 alapot magában foglalja: a 2008-ban létrehozottakat ugyanúgy, mint a 2013-ban újonnan létrehozottakat, amelyek tekintetében a végrehajtás még éppen csak elindult; úgy véli, hogy noha néhány alap alulteljesít, mások pénzeszközeit már 100 %-ban felhasználták – ezek most már a rulírozó alapok ismételt befektetését végzik;

37. megállapítja, hogy az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap keretében a tagállamokban 14 pénzügyi konstrukciót hoztak létre; megállapítja, hogy 2013 végéig az uniós költségvetésből 443,77 millió eurót fizettek ki romániai, bulgáriai, görögországi, olaszországi és litvániai bankoknak; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy ebből az összegből egyetlen euro sem érte el a végső kedvezményezetteket; megállapítja, hogy az Európai Halászati Alap keretében létrehozott hat pénzügyi konstrukció számára 72,37 millió eurót fizettek ki görögországi, romániai, bulgáriai, észtországi, lettországi és hollandiai bankoknak; megjegyzi, hogy a rendelkezésre álló összegeket csak Lettországban fizették ki teljes egészében a végső kedvezményezetteknek, míg Romániában a források csupán 28 %-a, Bulgáriában 77 %-a, Észtországban pedig 91 %-a érte el a végső kedvezményezetteket, Hollandiában és Görögországban pedig egyetlen euro sem ( 12 )

38. sajnálja továbbá, hogy ezek az eszközök összetettek és nehéz velük megfelelően elszámolni, ami a nyilvános ellenőrzést is nehezebbé teszi; felszólítja a Bizottságot az átláthatóság fokozására, valamint arra, hogy rendszeresen tegyen jelentést a tőkeáttételről, a vesztségekről és a kockázatokról, például a befektetési buborékokról; sürgeti a Bizottságot, hogy adjon teljes áttekintést az egyes pénzügyi konstrukciók keretében finanszírozott projektek számáról és az elért eredményekről, valamint hogy egyértelműen adja meg, mennyi uniós költségvetési előirányzatot használtak e pénzügyi konstrukciós projektek társfinanszírozására, és terjessze elő a pénzügyi konstrukciós eszköz átfogó költség–haszon elemzését – a projektfinanszírozás közvetlenebb formáival összehasonlítva;

39. üdvözli, hogy az éves felülvizsgálati üléseken a pénzügyi eszközök végrehajtását szisztematikusan napirendre tűzik, majd ezt követően elemzik a hiányosságokat, és korrekciós intézkedéseket javasolnak; megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a következő, 2014–2020-as időszakra vonatkozóan a terület hiányosságait már korrigálták (azaz csak akkor utalnak át kifizetéseket a pénzügyi eszközöket kezelő alapokhoz, amikor a végső kedvezményezettek részére történő kifizetések már bizonyos százalékot elértek;

40. javasolja a Bizottságnak, hogy figyelembe véve a költségvetésre gyakorolt kifizetési nyomást, valamint azt, hogy a 966/2012/EU, Euratom rendelet (a költségvetési rendelet) 140. cikkének (7) bekezdése előírja, hogy a pénzügyi eszközök esetében kerülni kell a túlzott többleteket, gondoskodjon arról, hogy az uniós költségvetésből az ilyen eszközök számára nyújtott hozzájárulás tükrözze a valós pénzforgalmi igényeket;

41. különösen aggódik továbbá a regionális beruházási eszközök által nyújtott támogatások és a pénzintézeti hitelek ötvözésének az Unió külső politikáinak támogatása szempontjából vizsgált eredményességével kapcsolatban tett egyes számvevőszéki észrevételek miatt ( 13 )

42. rámutat arra, hogy az eszközöket ugyan rendben kialakították, de a forrásötvözés potenciális előnyeit a bizottsági irányítás hiányosságai miatt nem sikerült teljes mértékben kihasználni; felkéri a Bizottságot, hogy kizárólag akkor folyósítson kifizetéseket, ha a pénzeszközökre a kedvezményezettnek valóban szüksége van, valamint hogy javítsa az uniós támogatások végrehajtásának nyomon követését;

A Bizottság és a tagállamok szerepe a megosztott irányításban

43. hangsúlyozza, hogy az EUMSZ 317. cikke értelmében végső soron a Bizottság felel az uniós költségvetés végrehajtásáért; rámutat, hogy ahol a Bizottság a költségvetést megosztott irányítás keretében hajtja végre, a költségvetési rendelet 59. cikke értelmében a végrehajtási feladatokat a tagállamokra kell ruházni, ezzel politikai és pénzügyi felelősséget róva rájuk; ismételten hangsúlyozza ezért, hogy a tagállamoknak szigorúan a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban szerint kell eljárniuk, és nem veszélyeztethetik az uniós forrásokkal való gazdálkodás terén fennálló felelősségüket;

44. tudomásul veszi az intézményközi munkacsoport nemzeti nyilatkozatok elkészítésére és alkalmazására vonatkozó ajánlásainak elfogadásáról szóló 2014. október 28-i bizottsági közleményt (COM(2014) 688); megjegyzi, hogy a nemzeti nyilatkozatok benyújtása önkéntes, ezért üdvözli, hogy négy tagállam, Dánia, Hollandia, Svédország és az Egyesült Királyság úgy határozott, hogy benyújtja azt; sajnálja ugyanakkor, hogy e nyilatkozatok a formájukat, hatókörüket, átfogó jellegüket és a jelentéstételi időszakot tekintve eltérnek egymástól, és megállapítja, hogy ezért kevéssé hasznosnak bizonyulnak;

45. rámutat, hogy a Számvevőszék számos közlése szerint a négy fent említett tagállam által adott nemzeti gazdálkodási nyilatkozatnak igen korlátozott a jelentősége a Számvevőszék ellenőrzési eljárása során, és azok a megbízhatósági nyilatkozat kiadása szempontjából nem minősülnek megbízható információforrásnak;

46. sajnálja továbbá a 2014. október 28-i bizottsági közlemény tekintetében, hogy nincs jelentős előrelépés a pénzgazdálkodás javítása terén, ami a politikai és igazgatási szinten hozott rossz döntések miatt folyamatos uniós pénzveszteségekhez vezethet; szankciórendszer kidolgozását szorgalmazza arra az esetre, ha a tagállamok nem megfelelő programinformációkat vagy nyilatkozatokat nyújtanak be;

47. ezért felhívja a Bizottságot és a Tanácsot is, hogy tegyenek konkrét és érdemi lépéseket a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás terén szükséges előrehaladás érdekében, beleértve a nemzeti nyilatkozatok eszközének növekvő használatát, ami a gyakorlatban nem igényel sok többletmunkát (állítólag kevesebb, mint egy teljes munkaidős egyenértéket évente tagállamonként), ugyanakkor megjegyzi, hogy rendkívül fontos, hogy a tagállamok közokiratban vállaljanak politikai felelősséget az európai források felhasználásáért; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy ne csak a nemzeti nyilatkozatokat tegyék közzé, hanem az éves összefoglalókat és a gazdálkodási nyilatkozatokat is, hogy a közvélemény jobban belelásson a pénzügyi gazdálkodásba, és valódi javulást érjenek el a pénzügyi gazdálkodás terén; sürgeti, hogy a Bizottság – a nemzeti nyilatkozatok létrehozásával és felhasználásával foglalkozó intézményközi munkacsoport dokumentumában foglalt ajánlásokkal összhangban – nyújtson be ajánlást a Parlamentnek és a Tanácsnak a nemzeti nyilatkozatok felhasználásának előmozdítása érdekében;

48. elengedhetetlennek tartja, hogy egyes kijelölt projektek számviteli dokumentumainak közzététele révén előmozdítsák a teljes átláthatóságot a strukturális alapok felhasználása terén;

A tagállamok által továbbított adatok megbízhatósága

49. megjegyzi, hogy az egyes tagállamok által a megosztott irányítás keretében végzett első szintű ellenőrzések megbízhatatlansága aláássa a bizottsági szolgálatok által készített éves tevékenységi jelentések és a Bizottság által elfogadott összefoglaló jelentés hitelességét, mivel azok részben a nemzeti hatóságok által elvégzett ellenőrzések eredményein alapulnak; megismétli korábbi kérését, hogy a megbízható és objektív éves tevékenységi jelentések elkészítése érdekében a Bizottság értékelje, és szükség esetén javítsa ki a tagállami adatokat;

50. kéri, hogy a főigazgatók éves tevékenységi jelentéseikben részletesen számoljanak be a tagállamok által jelzett hibaarányokról és a Bizottság által eszközölt javításokról, adott esetben az operatív programok szintjén;

A legrosszabbul teljesítő tagállamok

51. üdvözli a 2009–2013-as időszakban a megosztott irányítású mezőgazdasági és kohéziós alapok ellenőrzési eredményeinek Számvevőszék általi áttekintését, amelyet a Számvevőszék 2013-as éves jelentésével együtt tettek közzé, melyek részben eleget tesznek a Parlament 2012-es mentesítési állásfoglalásában megfogalmazott kérésének, melyben országokra lebontott tájékoztatást kért a megosztott irányításról;

52. rámutat arra, hogy a Számvevőszék által az Európai Regionális Fejlesztési Alapot, az Európai Szociális Alapot és a Kohéziós Alapot illetően a kockázatnak kitett pénzeszközök összegeire és százalékos arányára vonatkozóan rendelkezésre bocsátott számadatok szerint (a forrásadatok megtalálhatóak a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága, valamint a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2013-as éves tevékenységi jelentéseiben) Szlovákia, az Egyesült Királyság és Spanyolország rendelkezik a legnagyobb hibaaránnyal;

53. rámutat arra, hogy a Számvevőszék által az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapot és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapot illetően a kockázatnak kitett pénzeszközök összegeire és százalékos arányára vonatkozóan rendelkezésre bocsátott számadatok szerint (a forrásadatok megtalálhatóak a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2013-as éves tevékenységi jelentésében) Románia, Bulgária és Portugália rendelkezik a legnagyobb hibaaránnyal;

54. felkéri a Számvevőszéket, hogy dolgozza ki saját, országspecifikus jelentéstételi módszerét, amely nem csupán a kockázatnak kitett összegekre, hanem a tagállamok irányítási és ellenőrzési rendszereire is figyelemmel van, a Bizottság és a tagállamok által alkalmazott korrekciós mechanizmusokkal együtt, annak érdekében, hogy megfelelően fel lehessen mérni a legrosszabbul teljesítő tagállamok gazdálkodásának alakulását, és a lehető legjobb megoldásokat lehessen nekik javasolni;

55. emlékeztet arra, hogy a korrupció komolyan károsítja az uniós forrásokat; aggályosnak tartja azokat az adatokat, amelyek szerint egyes tagállamok különösen érintettek e jelenség által, és e tekintetben emlékeztet a következő dokumentumra: a Bizottság 2013. május 29-i ajánlása tanácsi ajánlásra Olaszország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Olaszország 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programját ( 14 ) ; kéri az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelv mielőbbi elfogadását;

Összeférhetetlenség

56. sajnálja, hogy egyes tagállamokban a parlamenti képviselők, kormánytagok és az önkormányzati tanácsok tagjai összeférhetetlenségével kapcsolatos jogszabályok homályosak és nem elégségesek; felhívja a Bizottságot, hogy alaposan vizsgálja meg a jelenlegi helyzetet, és szükség esetén terjesszen elő ajánlásokat vagy akár jogilag kötelező erejű megoldásokat; úgy véli, hogy ennek a Bizottság tagjaira és tagjelöltjeire is vonatkoznia kell;

Bevételek: GNI-alapú saját források

57. megállapítja, hogy a számvevőszéki ellenőrzés (lásd a 2013-as éves jelentés 2.27. pontját) nem tárt fel lényeges hibát a – túlnyomórészt a 2013-ra előre jelzett bruttó nemzeti jövedelem (GNI) adatain alapuló – tagállami hozzájárulások Bizottság általi kiszámítása és a befizetésük tekintetében;

58. kéri, hogy a Bizottság biztosítsa, hogy az Eurostat és a tagállamok adatai egyezzenek egymással, mivel a GNI mutató a kulcsfontosságú referenciaérték nemcsak az Unió bevételei, hanem kiadásai szempontjából is;

59. emlékeztet arra, hogy 2012-es éves jelentésében a Számvevőszék kritikával illette a GNI-adatok Bizottság általi ellenőrzésének gyenge hatékonyságát (lásd a 2012-es éves jelentés 2.41. pontját); hangsúlyozza, hogy az általános fenntartások elhúzódó használata, valamint a saját források meghatározásához használt GNI-adatok ellenőrzési ciklusának túl hosszú időtartama költségvetési bizonytalansághoz vezethet, ahogyan arra a 2014. évi általános költségvetésre vonatkozó 6. számú költségvetés-módosítási tervezetről a tagállamok között lefolytatott megbeszéléseken is felhívták a figyelmet ( 15 )

60. sajnálja, hogy egyes tagállamok, annak ellenére, hogy tisztában voltak a GNI-hozzájárulás kiszámítására alkalmazott statisztikai módszertan 2014 tavaszán történt változásaival, nem számoltak azzal, hogy ez a költségvetési hozzájárulásaik emelkedésével fog járni;

61. sajnálja, hogy a Bizottság, annak ellenére, hogy 2013 tavasza óta tisztában volt azzal, hogy a GNI-hozzájárulás kiszámítására alkalmazott statisztikai módszertan a hozzájárulások jelentős növekedéséhez vezet majd egyes tagállamok esetében, ragaszkodott ahhoz, hogy ezt pusztán technikai kérdésként kezelje ( 16 )

62. emlékeztet arra, hogy 7/2014. számú véleményében ( 17 ) a Számvevőszék arra a következtetésre jutott, hogy a Bizottság azon javaslata, hogy rendkívüli körülmények esetén el lehessen halasztani a héa- és GNI-egyenlegek és -kiigazítások befizetését, növelheti a saját források rendszerének bonyolultságát és a tagállamok költségvetési bizonytalanságát;

63. rámutat különösen arra, hogy az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2007/436/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló 1150/2000/EK, Euratom rendelet módosításáról szóló bizottsági javaslat (COM(2014) 704) csak olyan tagállamok kapcsán említi a források rendelkezésre bocsátása elhalasztásának lehetőségét, amelyeknél a pozitív héa- és GNI-egyenlegek és -kiigazítások jelentős összegeket eredményeztek, és megjegyzi, hogy amennyiben egyes tagállamoknak jelentős negatív héa- és GNI-egyenlegeik és -kiigazításaik vannak, a Bizottság kénytelen lehetne költségvetés-módosítás útján többletbevételt beszedni;

64. sajnálja, hogy a Tanács – annak ellenére, hogy a Bizottság javasolta a sajátforrás-rendszer globális reformját, amit a Parlament is üdvözölt ( 18 ) , és amelynek célja a saját források rendszerének méltányosabbá, érthetőbbé, átláthatóbbá és hatékonyabbá tétele, valamint a nemzeti hozzájárulások csökkentése – mindeddig semmiféle előrelépést nem tudott elérni a sajátforrás-rendszernek az említett jogalkotási javaslatokon alapuló reformjával kapcsolatban;

Megteendő intézkedések

65. sürgeti a Bizottságot, hogy: — csökkentse legfeljebb négy évre a saját források meghatározásához használt GNI-adatok ellenőrzési ciklusának időtartamát, amennyiben erre szükség van kötelezettségszegési eljárások indítása esetén, és/vagy amennyiben szigorú határidőt szabnak ki a fenntartások visszavonására, — korlátozza kivételes esetekre az általános fenntartások alkalmazását, amikor fennáll annak jelentős kockázata, hogy az Unió pénzügyi érdekeit nem védik, azaz amikor valamely tagállam a jelentős felülvizsgálatot az ellenőrzési ciklus alatt vagy szabálytalan időközönként végzi, — készítsen cselekvési tervet a 11/2013. sz. számvevőszéki különjelentésben feltárt hiányosságok orvoslására, és 2015. június végéig jelentsen erről a Parlamentnek és a Számvevőszéknek, — léptessen életbe és kísérjen szorosan figyelemmel világos mérföldköveket tartalmazó, részletes cselekvési tervet a görög nemzeti számlák összeállítása kapcsán tapasztalt problémák megoldására, — terjessze elő a fent említett COM(2014) 704 bizottsági javaslat módosítását annak érdekében, hogy felruházza a Bizottságot a pénzösszegek visszatérítése elhalasztásának jogával „negatív” egyenlegek és kiigazítások esetén;

66. rámutat a Számvevőszék 2/2014. számú, „Megfelelő-e a preferenciális kereskedelmi megállapodások kezelése?” című különjelentésében felsorolt, a kontrollstratégia és a kockázatkezelés terén Németországban, Franciaországban és az Egyesült Királyságban feltárt hiányosságokra, amelyek potenciális veszteséget eredményezhetnek az uniós költségvetés számára; megállapítja, hogy ezeket a hiányosságokat a potenciális bevételkiesés e három tagállamban megállapított összege is megerősítette; megjegyzi, hogy a Számvevőszék a 2009. évi mintában talált hibák extrapolálásával megállapította, hogy az e tagállamokban az elévülés miatt kockázatnak kitett vámok becsült összege 655 millió euro; megjegyzi, hogy ez az adott évben a kiválasztott öt tagállamban beszedett importvámok bruttó összegének kb. 6 %-át teszi ki, ami Németország esetében 167 millió, Franciaország esetében 176 millió, az Egyesült Királyság esetében pedig 312 millió eurót jelent;

Mezőgazdaság

Mezőgazdaság: demográfiai és a kedvezményezettek összetételével kapcsolatos kihívások

67. hangsúlyozza, hogy a demográfiai változások a közös agrárpolitikát (KAP) más uniós politikáknál jobban érintik, mivel az uniós költségvetés több mint 45 %-án osztozó 12 millió uniós mezőgazdasági termelő közel egyharmada 65 évnél idősebb, és csak 6 %-uk fiatalabb 35 évnél ( 19 ) ; üdvözli ezért a KAP-reform keretében a fiatal mezőgazdasági termelők támogatása céljából előterjesztett programokat;

68. sajnálja, hogy a Bizottság által az agrárpolitika terén tett eddigi intézkedések nem tudták korrigálni a demográfiai egyensúlyhiányt, és felhívja a Bizottságot, hogy ennek fényében ismételten vizsgálja meg az agrárköltségvetés-támogatást;

69. hangsúlyozza, hogy az uniós mezőgazdasági termelők kevesebb mint 2 %-a kapja a KAP közvetlen kifizetéseinek 31 %-át; rámutat, hogy a KAP-nak különösen a mezőgazdasági kistermelőket kellene megcéloznia és úgy véli, hogy a jelenlegi gyakorlat ismét csak aláássa a KAP politikai elfogadottságát;

70. emlékeztet arra, hogy a KAP méltányosabbá tétele érdekében a Parlament és a Tanács csökkentést vezetett be ( 20 ) a 150 000 eurót meghaladó kifizetések tekintetében, és bevezette a közvetlen kifizetések lehetséges maximalizálását; ezért kéri, hogy a Számvevőszék következő éves jelentéseit megelőzően ellenőrizze ezen intézkedés hatékonyságát és eredményességét;

71. hangsúlyozza, hogy a legnagyobb egyenlőtlenségeket mutató agrárrendszert a Cseh Köztársaság tartja fenn, őt követi Szlovákia, Magyarország, Németország és Bulgária ( 21 ) ; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a kedvezményezettek összetételét illetően javítsák az egyensúlyt, és kéri, hogy a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság (DG AGRI) főigazgatója éves tevékenységi jelentéséhez mellékeljen tájékoztató jellegű adatokat a termelőknek fizetett közvetlen támogatások megoszlásáról tagállamonkénti és a kedvezményezettek csoportjai szerinti bontásban;

Mezőgazdaság: hibaarány az első pillérben

72. sajnálja, hogy az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) 2013-as kifizetéseit lényeges hibaszint jellemzi, mivel a Számvevőszék 3,6 %-ra (2012-ben 3,8 %) ( 22 ) becsüli a legvalószínűbb hibaarányt, és hogy a költségként elszámolt kifizetések tekintetében vizsgált öt kontrollrendszerből kettő hatástalannak, kettő pedig részben hatásosnak bizonyult, és csak egyet értékeltek hatásosnak;

73. hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék által feltárt 101 számszerűsíthető hibából 33 esetében a nemzeti hatóságok elegendő információval rendelkeztek ahhoz, hogy megelőzzék, felderítsék és legalább részben kijavítsák a hibákat, és hogy ha ezeket az információkat megfelelően használták volna fel, a legvalószínűbb hibaarány e területen 1,1 %-kal kevesebb lett volna, viszonylag közel a 2 %-os lényegességi küszöbhöz; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak jelentős felelőssége van az uniós költségvetés helyes és jogszerű végrehajtásával kapcsolatban, amikor az uniós források irányítását végzik;

A kölcsönös megfeleltetés (cross-compliance)

74. utal arra, hogy a Számvevőszék ellenőrzése kiterjedt a kölcsönös megfeleltetés követelményeire is, és hogy hibának tekintette azokat az eseteket, amikor a kölcsönös megfeleltetés feltételei nem teljesültek, amennyiben megállapítható volt, hogy a jogsértés már a támogatáskérés évében fennállt; rámutat arra, hogy a Számvevőszék a kölcsönös megfeleltetés területén a hibaarány kiszámításakor figyelembe veszi a hiányosságokat, ugyanakkor megjegyzi, hogy a Bizottság álláspontja szerint a kölcsönös megfeleltetés nem érinti a kifizetésekre való jogosultságot, csak közigazgatási bírságokat vált ki;

75. megjegyzi, hogy a Bizottság a Számvevőszéknek adott válaszában kijelenti, hogy a 2014–2020-as programozási időszakra vonatkozóan a jogi keret egyszerűsödött, ezenfelül kéri, hogy a Bizottság 2015 végéig számoljon be arról, hogy az egyszerűsítő intézkedések hogyan működtek a gyakorlatban, és milyen további intézkedéseket lehetne tenni a fennmaradt bonyolult szabályokkal és támogathatósági feltételekkel kapcsolatban;

Hibaarányok a piaci intézkedések tekintetében

76. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az agrárpiaci intézkedések esetében a Bizottság által kiszámított hibaarány 7,44 %; sajnálja, hogy ez 2013-ban az egyes szakpolitikai területek közötti második legmagasabb hibaarány;

77. hangsúlyozza, hogy a DG AGRI főigazgatója által a 2013-as éves tevékenységi jelentésében kiadott fenntartások alátámasztják a piaci intézkedések terén fennálló riasztó helyzetet, mivel kilenc tagállamban hét támogatási programot azonosítottak, elsősorban a gyümölcs- és zöldségágazatban, valamint a szőlőültetvények szerkezetátalakítása, a borágazatot célzó beruházások, a baromfira vonatkozó export-visszatérítések és az iskolatejprogram terén;

78. felhívja a figyelmet arra, hogy sok kisebb program, például az iskolagyümölcs- és iskolatej-programok, nem felhasználóbarátok, részben a kapcsolódó bürokrácia miatt, ezért azok igénybevétele és végrehajtása nem éri el az optimális szintet;

79. sajnálatát fejezi ki a gyümölcs- és zöldségágazat tekintetében Lengyelország, Ausztria, Hollandia és az Egyesült Királyság esetében a termelői csoportok ( 23 ) elismerése során alkalmazott kontrolleljárásokra vonatkozóan a Számvevőszék 2013-as éves jelentésében feltárt jelentős hiányosságok miatt, melyeket a DG AGRI főigazgatója is megerősített, amikor a2013-as éves tevékenységi jelentésében fenntartást adott ki azon becslése alapján, hogy ezen intézkedés tekintetében a teljes kiadás mintegy 25 %-a (102,7 millió euro) van kockázatnak kitéve;

80. különösen sajnálja a „Szőlőültetvények szerkezetátalakítása” intézkedés tekintetében Spanyolország vonatkozásában a Bizottság által feltárt hiányosságokat, melyek indokolttá tették, hogy a DG AGRI főigazgatója 33 %-os kiigazított hibaarány és 54 millió euro kockázatnak való kitettsége alapján fenntartást adjon ki, valamint a „Baromfiexport Franciaországban” intézkedés tekintetében feltárt hiányosságokat, melyekkel összefüggésben a DG AGRI főigazgatója 69,6 %-os kiigazított hibaarány és 29,3 millió euro kockázatnak való kitettsége alapján adott ki fenntartást;

A tagállamok közvetlen kifizetésekkel kapcsolatos adatainak megbízhatósága

81. örömmel fogadja, hogy mivel a tagállamok által a vizsgálati statisztikáikban közölt hibaarányok nem fedik le a fennmaradó hibaarány minden összetevőjét és nem minden esetben megbízhatók, a DG AGRI a rendelkezésre álló információk – köztük a Számvevőszék ellenőrzési megállapításai – alapján minden kifizető ügynökséget egyedileg értékelt;

82. ismételten hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék megállapításai ( 24 ) szerint az új módszer alkalmazásának eredményei arra utalnak, hogy a tagállamok vizsgálati statisztikáiból, a kifizető ügynökségek igazgatói által kiadott nyilatkozatokból, továbbá az igazoló szervek által végzett tevékenységből csak korlátozott bizonyosság nyerhető;

83. kiemeli, hogy bár a közvetlen kifizetéseket intéző kifizető ügynökségek majdnem mindegyike rendelkezett akkreditációval és az igazoló hatóság által kiadott tanúsítással, és jóllehet a kifizető ügynökségek által tett 82 megbízhatósági nyilatkozatból az igazoló szervek 2013-ban 79-et hitelesítő záradékkal láttak el, megerősítve a kifizető ügynökségek igazgatói által tett megbízhatósági nyilatkozatok megfelelőségét, a Bizottságnak a hibaarányokat 68 kifizető ügynökségből 42 esetében felfelé kellett korrigálnia, és így azok fennmaradó hibaaránya meghaladta a 2 %-ot;

84. hangsúlyozza, hogy a legmagasabb hibaaránnyal a következő öt kifizető ügynökség rendelkezett: 1. Egyesült Királyság, RPA 5,66 % (tagállami tájékoztatás szerint: 0,67 %) 2. Görögország, OKEPE 5,17 % (tagállami tájékoztatás szerint: 0,83 %) 3. Spanyolország, AVGA 4,71 % (tagállami tájékoztatás szerint: 1,93 %) 4. Portugália, IFAP 4,37 % (tagállami tájékoztatás szerint: 0,82 %) 5. Románia, PIAA 4,27 % (tagállami tájékoztatás szerint: 1,77 %)

85. sajnálja, hogy a jelenlegi jogalkotási keret nem rendelkezik szankciókról a kifizető ügynökségek helytelen vagy hamis jelentéstétele ( 25 ) esetén;

86. szorgalmazza, hogy az adott tagállamokban a nemzeti kifizető ügynökségeket az uniós tisztviselők alaposabban ellenőrizzék, felügyeljék, és szorosabban koordinálják, az általuk tapasztalt hiányosságok orvoslása céljából, különös tekintettel az elmúlt három év során folyamatosan alulteljesítő kifizető ügynökségekre, azért, hogy a kifizetések kezelése hatékonyabb legyen;

Az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IIER) és a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer (MePaR)

87. egyetért a Bizottság és a Számvevőszék véleményével, mely szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IIER) összességében kulcsfontosságú szerepet játszik a mezőgazdasági termelők által benyújtott igénylésekben előforduló hibák megelőzésében és csökkentésében, és hangsúlyozza, hogy az IIER helyes működésének biztosítania kellett volna azt, hogy a mezőgazdasági közvetlen kifizetések lényeges hibától mentesek legyenek;

88. sajnálja, hogy a támogatásra nem jogosult földterületek mezőgazdasági parcellaazonosító rendszerből (MePaR) történő kizárásával és a mezőgazdasági termelők által benyújtott igénylések adminisztratív kezelésével kapcsolatos, folyamatosan fennálló hiányosságok jelentős mértékben hozzájárulnak ahhoz, hogy az EMGA-kifizetéseket továbbra is lényeges hibaszint jellemzi;

89. ismételten hangsúlyozza a MePar tekintetében feltárt hiányosságok horizontális jellegét; megjegyzi, hogy a Számvevőszék 2007 óta az összes (28) tagállamban 38 kifizető ügynökségnél vizsgálta az IIER-t, és mély sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a kontrollrendszerekből csak hetet értékelt hatásosnak, huszonkettőt részben hatásosnak és kilencet hatástalannak; felhívja a Bizottságot annak biztosítására, hogy a költségvetésre gyakorolt pénzügyi kockázatokat nettó pénzügyi korrekciókkal fedezzék;

A jogosulatlan kifizetések visszafizettetését biztosító eljárások

90. aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék által jelentett ( 26 ) azon tény miatt, hogy a 2008-ra vagy korábbi évekre vonatkozó igénylések esetében szabálytalanság vagy gondatlanság miatt elveszett összegekről Írországban az adósokat csak jelentős késéssel értesítették, és éveken keresztül nem kezdeményeztek visszafizettetési vagy behajtási eljárást;

91. megállapítja, hogy 2012 végéig az ezekhez az igénylési évekhez kapcsolódó 6,7 millió eurónyi tartozásból összesen 2,3 millió eurót viselt az Unió a fele-fele szabály alapján a Számvevőszék által az értesítés tekintetében feltárt hiányosság és azon félelmek ellenére, hogy e pénzösszegeket az uniós költségvetés végleg elveszti;

92. aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék azon megállapításai miatt is, hogy az olaszországi hatóságok nem tartották nyilván, hogy a tartozások szabálytalanságok vagy adott esetben az uniós költségvetés terheléséhez vezető adminisztratív hibák folytán merültek-e fel; kéri a Bizottságot, hogy az év végéig egy részletes elemzés formájában tegyen jelentést a helyzetről;

93. megjegyzi, hogy a DG AGRI 2013-as éves tevékenységi jelentésében ( 27 ) található adatok szerint a jogosulatlan kifizetések visszafizettetése tekintetében a legrosszabbul teljesítő tagállamok Bulgária (visszafizettetési arány: 4 %), Görögország (21 %), Franciaország (25 %), Szlovénia (25 %), Szlovákia (27 %) és Magyarország (33 %); aggódik amiatt, hogy a visszafizettetések szintje bizonyos területeken ijesztően alacsony, és jelentést kér a Bizottságtól az okokról és a javulás lehetőségeiről;

Záróelszámolási eljárás

94. nyugtázza, hogy 2013-ban a Bizottság négy szabályszerűségi határozatot hozott, melyek 1 116,8 millió euro pénzügyi korrekciót eredményeztek (ebből 861,9 millió euro vonatkozott az EMGA-ra, 236,2 millió euro pedig az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra (EMVA)), ami a 2013-as uniós mezőgazdasági és vidékfejlesztési költségvetés körülbelül 2 %-át teszi ki (2008–2012 között 1,4 %);

95. rámutat, hogy ez az összeg nem összehasonlítható a Számvevőszék által megállapított legvalószínűbb hibaaránnyal, mert a Bizottság szabályszerűségi ellenőrzései rendszeralapúak, nem vizsgálják a mögöttes tranzakciók szabályszerűségét, több költségvetési évhez kötődő kiadásokat fednek le és 65 %-ban átalányalapon megállapított pénzügyi korrekciókhoz vezetnek, következésképpen nem teszik lehetővé éves hibaarány kiszámítását; ( 28 )

96. hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék ( 29 ) megállapításai szerint a pénzügyi korrekciók átlagos szintjének a 2008–2012 közötti időszakhoz képest 2013-ban bekövetkezett emelkedését főként a lezáratlan ellenőrzési dossziék ügyhátralékának a 2012 végi 553-ról 2013 végéig 516-ra csökkentése magyarázza, és hogy ezeknek a 2010-et megelőző pénzügyi évekre vonatkozó dossziéknak a feldolgozása 881 millió eurónyi pénzügyi korrekciót eredményezett (a teljes összeg 79 %-a);

97. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a szabályszerűségi záróelszámolási eljárásban esetlegesen részt vevő egyeztetőtestület függetlenségét a jelenleg hatályos rendelkezések nem biztosítják ( 30 )

Vidékfejlesztés, környezetvédelem, halászat és egészségügy

98. megállapítja, hogy a 2013-as vidékfejlesztési, környezetvédelmi, halászati és egészségügyi kifizetéseket lényeges hibaszint jellemezte, a legvalószínűbb hibaarány a 2012-es 7,9 %-hoz képest 6,7 %-ra csökkent, és a költségként elszámolt kifizetések tekintetében vizsgált tizenhárom felügyeleti és kontrollrendszerből hetet részben hatásosnak, hatot pedig hatástalannak értékeltek;

99. egyetért a Számvevőszékkel abban, hogy a legvalószínűbb hibaarányt 2 %-ra csökkenthették volna, ha a nemzeti hatóságok a rendelkezésükre álló összes információt felhasználták volna a hibák megelőzésére, felderítésére és kijavítására; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak jelentős felelőssége van az uniós költségvetés helyes és jogszerű végrehajtásával kapcsolatban, amikor az uniós források irányítását végzik;

100. sajnálja, hogy a vidékfejlesztés tekintetében a Számvevőszék által az elmúlt három évben kiszámított átlagos hibaarány 8,2 % volt, 2013-ban pedig 7,9 %; ( 31 ) nagyon sajnálja, hogy ez 2013-ban az egyes szakpolitikai területek közötti legmagasabb hibaarány;

101. megállapítja, hogy a Számvevőszék által feltárt hibákat főként az okozta, hogy a kedvezményezettek nem tartották be a támogathatósági követelményeket, a közbeszerzési szabályokat nem alkalmazták megfelelően és az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásokat nem tartották tiszteletben;

102. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a Számvevőszék megállapítása szerint a vidékfejlesztés terén a hibaarány egy nyolcadát magánkedvezményezettek általi állítólagos szándékos jogsértés okozta, és sajnálja, hogy a magánberuházások tekintetében a hibaarányhoz leginkább az „a mezőgazdasági és erdészeti termékek értékének növelése” elnevezésű, különleges vidékfejlesztési intézkedés járult hozzá, ( 32 ) aminek következtében a Számvevőszék súlyos aggodalmának adott hangot azt illetően, hogy az intézkedés „hatékonyan és eredményesen meg tudja-e valósítani szakpolitikai célkitűzéseit”;

103. egyetért a Számvevőszék véleményével, ( 33 ) miszerint a hibákat részben a szabályok bonyolultsága és a 2007–2013-as programok keretében a támogatási rendszerek sokasága okozta: a vidékfejlesztés esetén összesen 46 intézkedés létezik, ezek mindegyikére külön szabályok és követelmények érvényesek;

104. tudomásul veszi, hogy a Bizottság egyre több kifizetést függeszt fel és szakít meg, ami biztosítja a korrekciós intézkedések rendszeres elvégzését azokban az esetekben, ahol hiányosságok tapasztalhatók;

105. üdvözli, hogy a Bizottság felülvizsgált megközelítést alkalmaz a fennmaradó hibaarány kiszámítására, figyelembe véve az összes vonatkozó ellenőrzést és információt, a tagállamok által jelentett hibaarányok kiigazítása érdekében;

106. sajnálja, hogy a tagállamok által a saját ellenőrzéseikre vonatkozóan továbbított adatok nem megbízhatóak; megállapítja, hogy az igazoló szervek a 74-ből csak 9 kifizető ügynökség esetében adtak ki korlátozó nyilatkozatot 2 %-ot meghaladó hibaarány miatt, ( 34 ) miközben a Bizottság 24 tagállamban 31 ügynökségre adott ki korlátozó nyilatkozatot ( 35 )

107. sajnálja, hogy néhány tagállamban nem megfelelő minőségű korrekciós intézkedéseket hoztak, és hogy az összes tagállamban hiányzik a hibák okainak felszámolását célzó, szisztematikus megközelítés; hangsúlyozza, hogy a kiterjedt hiányosságok elleni megelőző intézkedések uniós szinten hiányoznak;

108. tudomásul veszi, hogy a 17 04. alcím (Élelmiszer- és takarmánybiztonság, állategészségügy, állatjólét és növényegészségügy) 4 300 000 eurós alulteljesítése mögött meghúzódó fő tényezők a különböző programokra szánt címzett bevételekhez kapcsolódó és 2014-ben felhasználható 900 000 euro, valamint a szükségalaphoz kapcsolódó 2 000 000 euro; megjegyzi, hogy az utóbbi összeg 50 %-át, azaz 1 000 000 eurót átvittek 2014-re (a németországi kéknyelv-betegség kezelése céljából), és fel is használták abban az évben;

A Bizottsághoz, a tagállamokhoz és a Számvevőszékhez intézett kérések a mezőgazdasággal és a vidékfejlesztéssel kapcsolatban

109. kéri, hogy a Bizottság a KAP első pillérében külön hibaarányokat számítson ki a piaci intézkedésekre és a közvetlen kifizetésekre;

110. ajánlja, hogy a Bizottság aktívan kísérje figyelemmel Lengyelországban a gyümölcs- és zöldségágazat tekintetében a termelői csoportok elismerésére vonatkozó kontrollrendszernek, illetve Ausztriában, Hollandiában és az Egyesült Királyságban a termelői szervezetek működési programjainak a hiányosságaival kapcsolatos korrekciós intézkedések alkalmazását;

111. sürgeti a Bizottságot, hogy igazolja az agrárpiaci intézkedések uniós hozzáadott értékét, figyelembe véve a potenciális veszteségek uniós költségvetésre gyakorolt hatásának kockázatát, és kéri, hogy a Bizottság fontolja meg az intézkedések eltörlését, amennyiben ez a kockázat túl magas; kéri a Bizottságot, hogy a 2013-as mentesítését követő nyomonkövetési jelentésben számoljon be arról, hogy milyen lépéseket tett az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) a Franciaországot illetően a baromfira vonatkozó export-visszatérítésekkel foglalkozó ellenőrzés fényében;

112. kéri, hogy a Bizottság terjesszen elő javaslatokat a kifizető ügynökségek általi helytelen vagy hamis jelentéstétel szankcionálására, lefedve a következő három területet: ellenőrzési statisztikák, a kifizető ügynökségek nyilatkozatai és az igazoló szervek által végzett munka; kéri, hogy súlyos megtévesztések esetén a Bizottságnak jogában álljon a kifizető ügynökségek akkreditációjának visszavonása;

113. sürgeti a DG AGRI ügyvezető igazgatóját, hogy a MePaR esetében vizsgálja meg a hiányosságokkal indokolt fenntartások évről évre történő elhalasztásának valódi hozzáadott értékét, amennyiben a fenntartások egyértelműen horizontális jellegűek;

114. kéri, hogy a Bizottság és a tagállamok tegyék meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az IIER-ben rejlő összes lehetőséget kiaknázzák, különösen pedig annak garantálására, hogy a tagállamok helyesen mérjék fel és rögzítsék a mezőgazdasági parcellák támogathatóságát és méretét, és hozzanak azonnali kiigazító intézkedéseket, amennyiben rendszerszintű hibákat tárnak fel az IIER-ben;

115. sürgeti a Bizottságot, hogy vizsgálja ki a 2013-as számvevőszéki éves jelentés 3.24. és 3.25. pontjában Írországra és Olaszországra vonatkozóan a helytelen kifizetések szabálytalan visszafizettetését illetően tett megállapításokat, tegye meg a szükséges kiigazító intézkedéseket, és azoktól készítsen jelentést a Parlament számára 2015 júniusáig;

116. sürgeti a Bizottságot, hogy tegyen lépéseket a záróelszámolási eljárásra vonatkozó lezáratlan ellenőrzések ügyhátralékának további csökkentésére, hogy a 2012 előtt elvégzett összes ellenőrzést le lehessen zárni 2015 végére;

117. kéri, hogy a záróelszámolási eljárásban részt vevő egyeztetőtestület tagjai megbízatásának eredeti időtartamát három évre korlátozzák, amely legfeljebb egy évvel legyen meghosszabbítható; kéri továbbá, hogy e dossziék kezelése során kerüljenek el minden lehetséges összeférhetetlenséget, és hogy a pénzügyi korrekciókban közvetlenül érintett tagállamokat ne képviseljék az egyeztetőtestületben;

118. kéri a Bizottságot, hogy nyújtson be részletes jelentést a Parlamentnek a KAP szerinti közvetlen kifizetések maximalizálásának tagállamonkénti végrehajtásáról;

119. a hibaarányok csökkentése érdekében kevésbé bürokratikus KAP-ot szorgalmaz; ezért örömmel fogadja a Bizottság elkötelezettségét arra, hogy az egyszerűsítést és a szubszidiaritást az elkövetkező öt évben fő prioritásként kezelje; kéri, hogy kirívó esetekben a folyamatosan alulteljesítő ügynökségek akkreditációját vonják vissza;

120. kéri a Bizottságot, hogy időben terjesszen elő részletes tervet a KAP bürokratikus terheinek az elkövetkező öt év során 25 %-kal való csökkentéséről;

121. kéri, hogy a Számvevőszék éves jelentésében külön fejezetben vizsgálja a vidékfejlesztés szakpolitikai területet, vagy legalább számítson külön hibaarányokat a vidékfejlesztés, a halászat szakpolitikai területére és a LIFE+ programra vonatkozóan;

122. ajánlja, hogy a Bizottság gondoskodjon arról, hogy a tagállamok vidékfejlesztési cselekvési tervei teljes körűek legyenek, lefedve az összes régiót és a hatáskörükbe tartozó összes intézkedést, különösen a beruházási intézkedéseket, és vegyék figyelembe a Bizottság és a Számvevőszék ellenőrzéseit;

123. kéri, hogy a Bizottság tájékoztassa a Számvevőszék által az OLAF-nak jelentett állítólagos szándékos jogsértések nyomon követéséről, különös tekintettel az „a mezőgazdasági és erdészeti termékek értékének növelése” elnevezésű vidékfejlesztési intézkedésre, és hogy a Számvevőszék által a hatékonyság és eredményesség vonatkozásában tett kritikus észrevételek fényében teljes körűen vizsgálja felül ezen intézkedés felépítését a Bizottság 2013. évi mentesítésének nyomon követéséről szóló jelentésben;

124. sürgeti a Bizottságot, hogy kísérje szorosan figyelemmel a vidékfejlesztési programjainak végrehajtását, és hogy a szabályszerűségi ellenőrzései során vegye figyelembe az alkalmazandó szabályokat – beleértve adott esetben a nemzeti szinten elfogadott szabályokat – a 2007–2013 közötti programozási időszakban feltárt hiányosságok és hibák megismétlése kockázatának csökkentése érdekében;

Halászat

125. tudomásul veszi a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság által megfogalmazott fenntartást az egyes tagállamok által elszámolt kiadások 2 %-ot meghaladó hibaaránya, és egy tagállam esetében a megbízhatatlan jelentés és jelentés elmaradása kapcsán; sajnálatosnak tartja ezt a helyzetet az érintett tagállam vonatkozásában; megállapítja azonban, hogy a helyzet javult a Bizottság által e tagállam részére küldött felszólítást követően;

126. e megjegyzésektől eltekintve sajnálja, hogy a Számvevőszék nem részletezte pontosabban a halászat és a tengerügyek terén folytatott ellenőrzéseinek eredményét, és az átláthatóság érdekében felszólít ezen információk ismertetésére;

127. tudomásul veszi, hogy a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság által folyósított kifizetések 92,31 %-a időben történt; aggodalommal állapítja meg azonban, hogy a késedelmes kifizetések száma megnőtt az előző költségvetési évhez képest; örömmel állapítja meg, hogy 2013-ban csökkent a kifizetett késedelmi kamatok mértéke, ösztönzi ezért a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóságot, hogy tartsa be a szabályozási követelményeknek megfelelő fizetési határidőket;

Regionális politika, közlekedés és energiaügy

EU2020

128. hangsúlyozza, hogy 2013-ban az e szakpolitikai csoport keretében teljesített kifizetések teljes összegének (45 311 millió euro) 96 %-át (43 494 millió euro) az – elsősorban az ERFA-n és a Kohéziós Alapon (KA) keresztül végrehajtott – regionális politikára fordítják, 1 059 millió euro jut a mobilitási és közlekedési, 758 millió euro pedig az energia területére;

129. elismeri az uniós regionális politika meghatározó szerepét a regionális egyenlőtlenségek csökkentésében, valamint a tagállami régiók és a tagállamok közötti gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítésében; elismeri, hogy ez a politika az elsődleges uniós szintű hosszú távú beruházási politika a reálgazdaságban, amely a 2013-as uniós költségvetési kiadások 29 %-át teszi ki, és az EU-ban a növekedés serkentése és a munkahelyteremtés bevált eszköze, támogatva az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek elérését;

130. elismeri a közlekedési és energetikai szakpolitikák fontos szerepét abban, hogy biztonságos, fenntartható és versenyképes közlekedési és energetikai rendszereket és szolgáltatásokat hozzanak létre az uniós polgárok és vállalkozások számára, és kiemeli e szakpolitikák hozzájárulását az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek végrehajtásához;

131. üdvözli, hogy a Bizottság az utólagos ellenőrzés keretében értékeli a regionális politika hatékonyságát, eredményességét, koherenciáját és európai hozzáadott értékét; elvárja, hogy küldjék el neki a bizottsági értékelés rendszeres frissítéseit;

132. hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak biztosítania kell, hogy következetes és megbízható információkat szerezzen a tagállamoktól az ERFA-források felhasználásáról; úgy véli, hogy ezen információknak ki kell terjedniük az operatív programok előrehaladására – nemcsak pénzügyi szempontból, hanem a teljesítmény vonatkozásában is ( 36 )

133. felhívja a figyelmet a kohéziós politika irányítási rendszerének többéves jellegére és hangsúlyozza, hogy a politika végrehajtásához kapcsolódó szabálytalanságok végső értékelése csak a programozási időszak lezárását követően lesz lehetséges;

Hibák

134. megállapítja, hogy Számvevőszék által ellenőrzött 180 tranzakció közül 102 tranzakció esetében (57 %) észleltek hibát; megjegyzi, hogy a Számvevőszék 95 %-os bizonyossággal megállapította, hogy az alapsokaságra jellemző hibaarány 3,7 % és 10,1 % között van (ez az alsó, illetve felső határ), és a 40 számszerűsített hiba alapján a legvalószínűbb hibaarányt 6,9 %-ra becsüli (2012: 6,8 %);

135. hangsúlyozza, hogy a végső kedvezményezettek által elkövetett 17 számszerűsíthető hiba esetében a tagállami hatóságok elegendő információval rendelkeztek ahhoz, hogy a költségek Bizottság felé történő elszámolása előtt megakadályozzák, feltárják és korrigálják a hibákat; megjegyzi, hogy ha mindezeket az információkat felhasználták volna a hibák kijavítására, az e fejezettel kapcsolatos becsült legvalószínűbb hibaarány három százalékponttal alacsonyabb lett volna; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak jelentős felelőssége van az uniós költségvetés helyes és jogszerű végrehajtásával kapcsolatban, amikor az uniós források irányítását végzik;

136. rámutat, hogy az ERFA-ból és a KA-ból finanszírozott, valamint a mobilitási, közlekedési és energiaügyi kiadások tekintetében a fő megfelelési kockázat az alábbiakhoz kapcsolódik: közbeszerzési szabályok hibái (39 %), nem támogatható projektek/tevékenységek vagy kedvezményezettek (22 %), nem támogatható költségek feltüntetése a költségelszámolásokban (21 %), valamint az ERFA-ra és KA-ra vonatkozó állami támogatási szabályok be nem tartása; üdvözli a Bizottság által az említett kockázatok csökkentésére tett intézkedéseket, és arra ösztönzi a Bizottságot, hogy az azonosított kockázatokról továbbra is nyújtson iránymutatást és képzést az irányító hatóságoknak; a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó új szabályoktól azt várja, hogy elősegítik majd a hibák kockázatának csökkentését, és az eljárások tisztázása és egyszerűsítése által nagyobb hatékonyságot eredményeznek;

A tagállami jelentések megbízhatósága

137. megállapítja, hogy a tagállami hatóságok 322 nemzeti ellenőri véleményt továbbítottak az operatív programjaikra vonatkozóan, és hogy 209 esetben (65 %) az ellenőri vélemények 2 %-nál alacsonyabb hibaarányról számoltak be; megjegyzi, hogy az adatok ellenőrzésekor a Bizottság csak 78 nemzeti ellenőri vélemény esetében tudta megerősíteni a tagállamok hibaarányáról szóló értesítést; megjegyzi, hogy a Bizottságnak 244 ellenőri véleményt javítania kellett; ( 37 ) kéri, hogy a Bizottság a jövőben részletesen számoljon be a hibaarányok DG REGIO általi módosításáról;

138. megjegyzi, hogy a Bizottság megbízhatatlannak minősítette a nemzeti ellenőrzés keretében megállapított hibaarányt Szlovákia esetében az összes jelentésben, Magyarország esetében 15-ből 10 jelentésben, Bulgária esetében 7-ből 2 jelentésben és Belgium esetében 4-ből 1 jelentésben; kéri, hogy a Bizottság mutassa be, hogy az uniós költségvetés védelme érdekében alkalmazott átalánykorrekciók (25 % Szlovákia esetében egy programra és 10 % Szlovákia esetében kilenc programra, Bulgária és Olaszország esetében két programra és Belgium esetében egy programra vonatkozóan ( 38 ) ) segítettek-e a helyzeten, és ha igen, hogyan;

139. hangsúlyozza, hogy az alábbi operatív programokkal kapcsolatos hibajelentés különösen megbízhatatlan volt: Tagállam Program Cím Jóváhagyott összeg, millió euro Tagállami hibaarány az éves ellenőrzési jelentésekben (%) Bizottsági átalányalapú hibaarány (%) BE 2007BE162PO001 Brüsszel, regionális versenyképesség 56,93 6,23 10 BG 2007BG161PO002 Technikai segítségnyújtás 1 466,43 4,10 10 DE 2007DE162PO006 ERFA Bréma 142,01 0,31 5 DE 2007DE161PO003 ERFA Mecklenburg–Nyugat-Pomeránia 1 252,42 0,81 5 DE 2007DE162PO005 ERFA Hessen 263,45 0,04 5 ETE 2007CB063PO052 Interreg IV Olaszország/Ausztria 60,07 2,77 10 ETE 2007CG163PO030 Szlovákia/Cseh Köztársaság 92,74 0,96 10 ETE 2007CB163PO019 Mecklenburg/Ny-P.– Lengyelország 132,81 0,02 5 HU 2007HU161PO001 Gazdaságfejlesztés 2 858,82 0,71 5 HU 2007HU161PO007 Közlekedés 5 684,24 0,54 5 HU 2007HU161PO003 Nyugat-Pannon 463,75 1,30 5 HU 2007HU161PO004 Dél-Alföld 748,71 1,30 5 HU 2007HU161PO005 Közép-Dunántúl 507,92 130 5 HU 2007HU161PO006 Észak-Magyarország 903,72 1,30 5 HU 2007HU161PO009 Észak-Alföld 975,07 1,30 5 HU 2007HU161PO011 Dél-Dunántúl 705,14 1,30 5 HU 2007HU161PO001 Közép-Magyarország 1 467,20 0,10 5 IT 2007IT161PO007 A Dél fejlesztése 579,04 0,63 10 IT 2007IT161PO008 Calabria 1 499,12 2,45 10 SL 2007SL161PO001 Regionális fejlesztési potenciál 1 783,29 2,80 5 SL 2007SL161PO002 Infrastruktúra 1 562,06 2,80 5 SK 2007SK161PO006 Versenyképesség és gazdasági növekedés 968,25 0 25 SK 2007SK161PO005 Egészségügy 250,00 1,79 25 SK 2007SK161PO001 Információs társadalom 843,60 1,79 10 SK 2007SK16UPO001 Kutatás & Fejlesztés 1 209,42 1,30 10 SK 2007SK161PO002 Környezetvédelem 1 820,00 0,33 10 SK 2007SK161PO004 Közlekedés 3 160,15 0,74 10 SK 2007SK161PO003 Regionális operatív program 1 554,50 0,32 10 SK 2007SK161PO007 Technikai segítségnyújtás 97,60 1,79 10 SK 2007SK162PO001 Pozsony 95,21 1,79 10 UK 2007UK162PO001 Skót-alföld és -felföld 375,96 5,98 8,42 UK 2007UK161PO002 Nyugat-Wales és Valleys 1 250,38 036 5 UK 2007UK162PO012 Kelet-Wales 72,45 0,36 5

140. felhívja a Bizottságot, hogy a jövőben programonként jelentse a tagállamok által közölt és a Bizottság által az éves tevékenységi jelentésben elfogadott/kiigazított hibaarányokat;

141. megállapítja, hogy a Bizottság a saját maga által végzett felülvizsgálat alapján úgy vélte, hogy a 2007–2013 közötti programozási időszak ERFA/KA-előirányzatai 90 %-ának auditjáért felelős 40 nemzeti ellenőrző hatóság munkája általánosságban véve megbízható;

Irányítási és kontrollrendszerek (MCS)

142. felhívja a Bizottságot, hogy biztosítson további iránymutatást és technikai segítségnyújtást a tagállamoknak; kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fordítsanak különös figyelmet az eljárások egyszerűsítésére, a kedvezményezettek számára is, mivel ez mind az ellenőrzés, mind pedig a hibaarányok csökkentése szempontjából előnyös lehet, valamint ezzel párhuzamosan javítsák az irányítási és ellenőrzési rendszerek hatékonyságát;

143. üdvözli, hogy 2011 óta Ausztriában, Csehországban és Romániában előrelépés történt a forrásokkal való gazdálkodás terén; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy Szlovákiában, Spanyolországban, Hollandiában és az Egyesült Királyságban romlott az ERFA forrásaival való gazdálkodás; ( 39 )

144. rámutat, hogy 75 esetből 50 alkalommal egy vagy több évre hatályban maradtak a fenntartások; felszólítja a Bizottságot, hogy nyújtson tájékoztatást annak felmérésére, hogy a gyengeségek és a régiók változatlanok-e, illetve annak kiderítésére, hogy a nemzeti irányító hatóságoknak miért nem sikerült eredményesen kijavítaniuk a hibákat;

145. határozottan támogatja a kifizetések megszakítását és felfüggesztését, melyet a Bizottság hatékony és a megelőzést szolgáló eszközként használ az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében;

146. tudatában van a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó új szabályozási keret rendelkezéseinek, amelyek kimondják, hogy beszámoló benyújtását követően a Bizottság vagy a Számvevőszék által észlelt, a 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet ( 40 ) szerinti súlyos hiányosságok az érintett program nettó pénzügyi korrekcióját vonják maguk után; felhívja a Bizottságot, hogy a Bizottság 2014. évi mentesítési eljárásához időben nyújtsa be ezen esetek jegyzékét;

147. üdvözli a 2014–2020-as költségvetési tervezési időszakra szóló szabályozási keretben előírt megerősített ellenőrzési és kontolleljárásokat, különös tekintettel a programok éves elszámolásainak tanúsítását megelőző irányítási ellenőrzésekre és az irányító hatóságok vezetői nyilatkozatainak Bizottság felé történő benyújtására; megjegyzi, hogy a Bizottság korrekciós kapacitása tovább javult azon lehetőség megszüntetésével, hogy a tagállamok újra felhasználják a forrásokat, ami nettó pénzügyi korrekciókat eredményez; üdvözli az igazgatásikapacitás-építési kompetenciaközpont létrehozását az európai strukturális és beruházási alapok tekintetében; támogatja a fokozott eredményorientáltságot és a kohéziós politika tematikus összpontosítását, amelynek célja a pénzügyi abszorpció kritériumaitól a kiadások minősége felé való elmozdulás, valamint a társfinanszírozással megvalósuló műveletek magas hozzáadott értékének biztosítása;

148. emlékeztet a Bizottság 2012. évi mentesítését kísérő állásfoglalásának 165. pontjára, amelyben a Parlament kérte a megosztott irányításban előforduló közbeszerzési hibák kezelésének összehangolását; üdvözli a Bizottság által az Unió által megosztott irányítás keretében finanszírozott kiadásokra vonatkozóan a közbeszerzési szabályok megsértése esetén a Bizottság által végrehajtandó pénzügyi korrekciók megállapításáról szóló iránymutatás meghatározásáról és jóváhagyásáról szóló, 2013. december 19-i C(2013) 9527 határozatában végrehajtott harmonizációt; rámutat, hogy a tagállamoknak 2016. április 18-ig át kell ültetniük a 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet; ( 41 ) úgy véli, hogy ez jelentős változásokat hoz majd a közbeszerzési eljárásokban, és további módszertani módosításokat tehet szükségessé;

149. megjegyzi, hogy a Számvevőszék módszertanának következetesnek kell lennie, és azt valamennyi irányítási területre alkalmazni kell; úgy véli, hogy a további összehangolás következetlenségeket eredményezhet a közvetlen és a megosztott irányítás alatti jogszerűtlen műveletek Számvevőszék általi meghatározásában;

Pénzügyi korrekciók

150. megállapítja, hogy a Bizottság 2013-ban a tagállami operatív programok tekintetében 912 371 222 eurónyi pénzügyi korrekcióról határozott, amelyből 239,5 millió euro Csehországra, 147,21 millió euro Magyarországra és 95,47 millió euro Görögországra jutott;

151. kéri a Bizottságot, hogy a tagállamok által a strukturális alapok vonatkozásában javasolt projektek végrehajtása során és azok megvalósulását követően végezzen a pénzügyi beruházások hatékonyságának fokozását és nyomon követésének javítását célzó progresszív teljesítményellenőrzéseket tartalmazó értékelést a projekttel kapcsolatos esetleges visszaélések vagy csalások feltárása érdekében;

152. felhívja a Bizottságot, hogy hozzon létre egy, az ellenőrzés terén illetékes nemzeti hatóságok közti információcserét elősegítő mechanizmust, hogy lehetségessé váljon a két vagy több tagállam közötti tranzakciókra vonatkozó könyvviteli nyilvántartások összehasonlítása a strukturális alapokat, valamint – tekintettel a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret új rendelkezéseire – az európai strukturális és beruházási alapok szélesebb körű kategóriáját (Európai Szociális Alap – ESZA, Európai Regionális Fejlesztési Alap – ERFA, Kohéziós Alap, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap – EMVA, Európai Tengerügyi és Halászati Alap – ETHA) érintő, határokon átnyúló csalások elleni küzdelem érdekében, az Európai Unió pénzügyi érdekei védelmének horizontális megközelítését biztosítandó;

153. megállapítja továbbá, hogy a 2007–2013 közötti programozási időszakban hat tagállam (Csehország, Görögország, Spanyolország, Magyarország, Lengyelország és Románia) felelt az ERFA/KA és az ESZA megerősített pénzügyi korrekcióinak 75 %-áért (ami 1 342 millió eurónak felel meg);

Visszavont kötelezettségvállalások

154. fájlalja, hogy 2013-ban 397,8 millió eurónyi kötelezettségvállalást kellett visszavonni, amelyből egyedül Csehországra 296,7 millió euro jutott; úgy véli, hogy a kötelezettségvállalások visszavonása ellentétes a hatékony és eredményes pénzgazdálkodással; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy egyes régiók tartósan nem képesek felhasználni az engedélyezett előirányzatokat, és kéri a Bizottságot, hogy azonosítsa a felvevőképesség hiányát okozó problémákat; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy dolgozzon ki és nyújtson be egy részletes tervet azon régiók felvevőképességének javítására, amelyekben a felhasználási arány különösen alacsony;

155. rámutat, hogy az új rendeletben a 2014–2020-as programozási időszak tekintetében támogathatósági időszakot vezettek be annak érdekében, hogy határidőt szabjanak a beruházásokra és ösztönözzék a programhatóságokat arra, hogy az EU-ban a növekedést és munkahelyteremtést célzó beruházásokat időben hajtsák végre, ami csökkenti az adott támogathatósági időszakon belüli fel nem használást és ezáltal a kötelezettségvállalások visszavonását;

Pénzügyi konstrukciók

156. megjegyzi, hogy a tagállamok irányító hatóságainak bejelentése alapján 2013 végén a 25 tagállamban összesen 941 pénzügyi konstrukció működött; ezek 91 %-át a vállalkozások, 6 %-ukat a városfejlesztési projektek és 3 %-ukat az energiahatékonysági/megújuló energiával kapcsolatos alapok pénzügyi konstrukciói teszik ki; megjegyzi, hogy az operatív programok pénzügyi konstrukciókba befizetett hozzájárulásainak összértéke 14 278,20 millió euro, amelyből 9 597,62 millió eurót tesznek ki a strukturális alapok; megjegyzi, hogy noha a lezárásig már csak két év maradt hátra, az operatív programok hozzájárulásainak csupán 47 %-át – azaz 6 678,20 millió eurót – juttatták el a végső kedvezményezetteknek;

157. aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság a pénzügyi konstrukciók végrehajtásáról szóló, egységes szerkezetbe foglalt, 2013. évi jelentésében azt állapítja meg – az 1083/2006/EK tanácsi rendelet ( 42 ) 67. cikke (2) bekezdésének j) pontjával összhangban –, hogy a tagállami irányító hatóságok nem szolgáltak teljes áttekintéssel a pénzügyi konstrukciók végrehajtásáról, és hogy egyes adatok „pontatlanságokat” mutattak a magyarországi és olaszországi pénzügyi konstrukciókra vonatkozó adatokban;

Görögország

158. aggodalmának ad hangot a munkacsoport irányítása alatt álló kiemelt görögországi projektek végrehajtása miatt; megjegyzi, hogy 48 kiemelt projektet fel kell gyorsítani; megjegyzi, hogy a Bizottság szerint a fő problémák az alábbiak: a) késedelmek a lejárati szakaszban, b) késedelmek az engedélyezés során, c) szerződések felbontása a szerződő felek likviditáshiánya miatt és d) hosszadalmas bírósági fellebbezések az odaítélési eljárások során; ennélfogva felhívja a Bizottságot, hogy a 2013. évi nyomonkövetési jelentéshez készítsen aktualizált áttekintést a kiemelt projektekről;

Lago Trasimeno

159. tudomásul veszi, hogy 2014 decemberében az OLAF tényfeltáró missziót hajtott végre, hogy feltárja az olaszországi Lago Trasimeno tó körüli kerékpárút uniós támogatásával kapcsolatos potenciális hivatali visszásságokat; felhívja a Bizottságot, hogy a 2013-as mentesítésre vonatkozó nyomonkövetési jelentésben tájékoztassa a Parlamentet a további fejleményekről;

Az uniós alapokból finanszírozott infrastrukturális projektek privatizációja

160. megjegyzi, hogy az Unió 1,1 millió euróval finanszírozta a csehországi Skorkov vízelosztó hálózatának korszerűsítését; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy az önkormányzati hatóságok a vízelosztó rendszer üzemeltetését egy olyan társaságra bízták, amely a helyi szennyvízelvezető rendszert is üzemelteti; megjegyzi, hogy utóbbi tevékenységhez uniós forrásokból szintén 1,4 millió eurós társfinanszírozást nyújtottak, és hogy az ivóvízellátás ára 45 %-kal emelkedett; úgy véli, hogy az ivóvíz a közjavak közé tartozik, és minden polgárnak ésszerű áron hozzáféréssel kell rendelkeznie a jó minőségű ivóvízhez;

161. felhívja a Bizottságot, hogy tájékoztassa a Parlamentet minden olyan esetről, amelyben a legalább 30 %-ban uniós finanszírozású projekteket utólag magánkézbe adták;

Az Európai Unió Szolidaritási Alapja

162. tudomásul veszi a Bizottság 2013-as jelentését az Európai Unió Szolidaritási Alapjáról ( 43 ) ; meglepetésének ad hangot amiatt, hogy a Számvevőszék 24/2012. sz. különjelentésében megfogalmazott és a Bizottság 2012. évi mentesítésével összefüggésben a Számvevőszék különjelentéseiről szóló 2014. április 3-i parlamenti állásfoglalásban ( 44 ) is alátámasztott aggodalmakkal nem foglalkoztak; felhívja a Bizottságot, hogy fejtse ki, milyen módon orvosolták az Európai Unió Szolidaritási Alapjáról szóló, 2014. június 28-án hatályba lépő felülvizsgált rendeletben az Abruzzo régióra irányuló sürgősségi segély nyújtása során a Számvevőszék által feltárt hiányosságokat, különös tekintettel a frissített nemzeti katasztrófavédelmi tervek elkészítésére, a sürgősségi beszerzési megállapodások kidolgozására, a katasztrófa sújtotta területeken átmeneti szállások kialakítására és a Szolidaritási Alapból finanszírozott projektekből keletkező bevételek uniós költségvetésbe való visszaforgatására;

Megteendő intézkedések

163. felhívja a Bizottságot, hogy a 2014. évi mentesítési eljáráshoz időben készítsen részletes beszámolót a 2013-ban részlegesen hatékonynak minősített irányítási és kontrollrendszerek terén elért eredményekről; ( 45 )

164. felhívja a Bizottságot, hogy a Számvevőszék ajánlásával összhangban, a költségvetési rendelet 32. cikkének (5) bekezdésének megfelelően értékelje a 2007 és 2013 közötti programozási időszakban lefolytatott „elsőfokú ellenőrzéseket”; felhívja a Bizottságot, hogy a DG REGIO éves tevékenységi jelentésébe foglalja bele a tagállami igazoló szervek által benyújtott információk megbízhatóságának értékelését; üdvözli a nagy kockázatú programokkal kapcsolatos célzott ellenőrzéseken keresztül – a „Bridging the assurance gap” című ellenőrző vizsgálat keretén belül – 2010 óta végzett értékeléseket;

165. felhívja a Számvevőszéket, hogy részletes jelentést nyújtson be a Parlamentnek a hibaarány alakulásáról (évek, szakpolitikai ágazatok és tagállamok szerinti bontásban) az előző többéves pénzügyi keret (2007–2013) teljes időszakára vonatkozóan;

166. felhívja a Bizottságot, hogy követelje meg az ellenőrző hatóságoktól az igazoló hatóságok által az egyes operatív programokra vonatkozóan jelentett pénzügyi korrekciókkal kapcsolatos adatok pontosságának igazolását; úgy véli, hogy ezeket a részletes információkat a DG REGIO éves tevékenységi jelentésének mellékletében közzé kellene tenni;

167. felhívja a Bizottságot, hogy azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó bizottsági iránymutatás vagy jóváhagyott ellenőrzési stratégiák alóli kivételként a Bizottság nem fogalmaz meg fenntartásokat (illetve kisebb pénzügyi hatású fenntartásokat alkalmaz), éves tevékenységi jelentésében következetesen indokolja meg, hogy ezt miért (nem) teszi;

168. támogatja a Számvevőszék azon ajánlását, hogy a Bizottság írja elő a tagállamok számára, hogy vezetői teljességi nyilatkozatukban (a költségvetési rendelet 59. cikke (5) bekezdésének a) pontjával összhangban) kifejezetten igazolják az irányító és az igazoló hatóság által végzett elsőfokú ellenőrzések eredményességét;

169. felhívja a Bizottságot, hogy kérjen visszajelzést a tagállami hatóságoktól arra vonatkozóan, hogy az ERFA/KA és ESZA területén a kitűzött projektcélok teljesültek-e; úgy véli, hogy ezt olyan módon kell benyújtani, hogy a rögzített adatok uniós szinten összehasonlíthatók legyenek; úgy véli, hogy a projektcélok teljesülése által érintett polgárok számára lehetővé kell tenni, hogy értékeljék a lezárult projektet;

170. felhívja a Bizottságot, hogy pontosan határozza meg a pénzügyi konstrukciókon belüli „pontatlanságokat”, és az eredményeket a DG REGIO 2014. évi tevékenységi jelentésében részletesen értékelje;

171. elismeri a Bizottság által a teljesítményre összpontosító kultúra felé való eltolódás érdekében tett erőfeszítéseket; kéri, hogy a Bizottság (DG REGIO) az irányítási tervébe és az éves tevékenységi jelentésébe foglalja bele a kohéziós politika hatékonysága, eredményessége és hatásossága érdekében végzett munkájának értékelését; felkéri a Bizottságot, hogy a költségvetés végrehajtására összpontosító megközelítés mellett vesse össze a teljesítményt a célkitűzésekkel, és javítsa az értékelések felhasználását, valamint támogassa a tagállamokat és irányító hatóságaikat abban, hogy maximalizálják az értékelő jelentések minőségét; ebben az összefüggésben hangsúlyozza annak szükségességét, hogy a jövőben vizsgálják meg és értékeljék a projektek eredményeit, a beruházások megtérülését és a gazdaság, a foglalkoztatás és a regionális fejlesztés szempontjából elért tényleges hozzáadott értéket;

Foglalkoztatási és szociális ügyek

EU 2020

172. hangsúlyozza, hogy az ESZA forrásai jelentősen hozzájárulnak a foglalkoztatási és szociális politika céljainak megvalósulásához; megállapítja, hogy a tárgyévben 14,1 milliárd euro összegben bocsátottak e célok rendelkezésére kifizetési előirányzatokat, amelyek 98 %-ára az ESZA-n keresztül került sor; úgy véli azonban, hogy szükség van egy olyan teljesítményértékelésre, amely nem az Alap felhasználási arányát mutatja ki, hanem annak valódi képességét arra, hogy munkahelyeket teremtsen és a munkanélkülieket újra bevezesse a munkaerőpiacra; részletes elemzést kér az év végéig elért teljesítményről, és az ESZA szakpolitikai megítélését ezen elemzéstől teszi függővé;

173. hangsúlyozza az ESZA fontosságát a munkahelyteremtéssel, a munkanélküliség elleni küzdelemmel, a humán tőkével, az oktatással és képzéssel, a társadalmi befogadással és a szociális szolgáltatásokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos beruházások szempontjából;

174. hangsúlyozza, hogy az 1083/2006/EK rendelet értelmében az Európai Szociális Alapból kapott juttatásokat nem szabad munkahelyeknek egyik tagállamból egy másikba való átcsoportosítására használni; ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság és a tagállamok végezzenek érdemi ellenőrzéseket annak biztosítása érdekében, hogy az uniós támogatásokkal ne éljenek ilyen módon vissza;

175. megjegyzi, hogy a tagállamok uniós források felhasználására irányuló szándékának összhangban kell állnia az ESZA által támogatott eredmények és célok megvalósításával, és nem szabad veszélyeztetnie a hatékony ellenőrzések következetes alkalmazását, mert ez – különösen a támogathatósági szakasz végén – a szabálysértések fel nem tárásához vezethet, azt követően pedig túlságosan költséges, rosszul végrehajtott, vagy valószínűleg nem az elérni kívánt eredményt hozó projektek finanszírozásával járhat;

176. hangsúlyozza, hogy az ifjúsági munkanélküliség csökkentése különösen sürgős kérdés; üdvözli, hogy az új programozási időszakra az ESZA-ból és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésből több mint 12,4 milliárd eurót különítettek el az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelemre; felhívja a Bizottságot, hogy támogassa a tagállamokat az uniós alapok végrehajtásában, és gondoskodjon arról, hogy ezt az összeget a megjelölt rendeltetésére fordítsák; felhívja a Bizottságot, hogy a 2014–2020 közötti programozási időszakra dolgozzon ki olyan rendszert, amely lehetővé teszi a hátrányos helyzetű emberek vagy csoportok (pl. fiatalok, idősek, tartósan munkanélküliek, romák) foglalkoztatásba való bevonása terén elért eredmények jelentését;

Romák

177. rámutat, hogy a romák integrációja számára rendelkezésre álló forrásokat nem mindig erre a célra fordították; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy számos roma diszkriminációval és társadalmi kirekesztéssel szembesülve igen nehéz társadalmi-gazdasági körülmények között él; különösen aggasztónak találja, hogy egy, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége által 2012-ben készített felmérés ( 46 ) szerint a roma háztartások 90 %-ának átlagjövedelme nem érte el a nemzeti szegénységi küszöböt, és hogy átlagosan a romák 45 %-a él súlyosan hátrányos lakhatási körülmények között;

178. felhívja a Bizottságot, hogy támogassa a nemzeti roma integrációs stratégiák helyi és regionális szintű hatékony végrehajtását, továbbá biztosítsa, hogy a költségvetési kiadások az általános szakpolitikai célkitűzésekre irányuljanak;

Hibák

179. megállapítja, hogy Számvevőszék által ellenőrzött 182 tranzakció közül 50 tranzakció esetében (27 %) észleltek hibát; megállapítja, hogy az általa észlelt 30 hiba alapján a Számvevőszék becslése szerint a legvalószínűbb hibaarány 3,1 % (a 2012-es 3,2 %-hoz képest); megállapítja, hogy a végső kedvezményezettek által elkövetett 13 számszerűsíthető hiba esetében a tagállami hatóságok elegendő információval rendelkeztek ahhoz, hogy a költségek Bizottság felé történő elszámolása előtt megakadályozzák, feltárják és korrigálják a hibákat; úgy véli, hogy ha mindezeket az információkat felhasználták volna a hibák korrekciójára, az e fejezettel kapcsolatos becsült legvalószínűbb hibaarány 1,3 százalékponttal alacsonyabb lett volna; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak jelentős felelőssége van az uniós költségvetés helyes és jogszerű végrehajtásával kapcsolatban, amikor az uniós források irányítását végzik;

180. nyugtázza, hogy a Számvevőszék éves jelentése a foglalkoztatás és a szociális ügyek területén a becsült hibaarány kismértékű csökkenését mutatja (az előző évi 3,2 %-kal szemben 2013-ban 3,1 %); megjegyzi, hogy ez a hibaarány még mindig a második legalacsonyabb az összes szakpolitikai területen belül, és hogy az elkövetkező évek során elvárja a hibaarány további csökkentését;

181. megállapítja, hogy az e szakpolitikai területen észlelt hibák az előző évekhez hasonlóan nem támogatható kiadásokat (általános költségekre vonatkozó túlszámlázást, túlzott mértékű személyi költségek feltüntetését és helytelenül kiszámított költségeket [93 %]) és a közbeszerzési szabályok betartásának elmulasztását (7 %) érintették;

182. tudomásul veszi a Számvevőszék arra irányuló ajánlását, hogy a Bizottság a tagállamokkal karöltve kezelje a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága (EMLP) irányítási ellenőrzésekre vonatkozóan végzett tematikus ellenőrzésében megállapított hiányosságokat, és üdvözli a Bizottság által az irányítási ellenőrzések megbízhatóságának a 2014–2020-as programozási időszak során történő további erősítése érdekében kidolgozott új iránymutatást; megállapítja, hogy ezt a korábbi programozási időszakból levont tanulságokon alapuló iránymutatást a Bizottság bemutatta a tagállamoknak, és 2015 első felében ki fogja adni; hangsúlyozza, hogy nagyon fontos, hogy a tagállami hatóságok használják a rendelkezésükre álló információkat, hogy észlelhessék és orvosolhassák a hibákat, még mielőtt a Bizottságtól költségtérítést kérnének, ami által a foglalkoztatás és a szociális ügyek terén jelentősen lecsökkenne a hibaarány;

183. bátorítja a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatóságát, hogy az ESZA tekintetében továbbra is törekedjen arra, hogy ahelyett, hogy hibajavításra legyen szükség, inkább elkerüljék a hibákat, és támogatja a főigazgatóság azon erőfeszítését, hogy segítsen az ESZA tekintetében legmagasabb hibaaránnyal rendelkező tagállamoknak abban, hogy javítsák rendszerüket a bevált gyakorlatok alkalmazásával; e tekintetben megjegyzi, hogy a DG EMPL adminisztratív kapacitásának és szervezetének összhangban kell lennie a főigazgatóság munkájával és a tagállamok iránti felelősségével;

A tagállami jelentések megbízhatósága

184. fájlalja, hogy a hibák fő forrásai továbbra is a tagállami irányítási és kontrollrendszerek keretében végzett sikertelen első szintű ellenőrzések; mélységesen aggasztja, hogy a tagállamok az uniós források elköltésekor kevésbé szigorúak a tagállami költségvetés elköltéséhez képest, bár jelentős felelősségük van az uniós költségvetés helyes és jogszerű végrehajtásával kapcsolatban, amikor ők felelnek az uniós forrásokkal való gazdálkodásért; megjegyzi, hogy az alábbi programok konkrét rendszerszintű hiányosságokat mutattak: Lengyelország, Spanyolország (Kasztília és León), Románia, Portugália, Olaszország (Szicília), Németország (szövetségi szint), Németország (Türingia), Csehország és Magyarország; megjegyzi, hogy tematikus bizottsági ellenőrzések emellett hiányosságokat tártak fel Írország (Humántőke-befektetés), Szlovákia (oktatás) és Spanyolország (Valenciai körzet) operatív programjainak irányítási és kontrollrendszereiben;

185. rámutat, hogy a Bizottság a tagállamok által az éves ellenőrzési jelentésekben (ACR) közölt hibaarányok áttekintésekor az alábbi operatív programok esetében több mint 2 %-kal növelte a hibaarányt: Tagállam OP száma 2013. évi köztes kifizetés, euro Tagállami ACR hibaarány (%) Bizottsági korrekció (%) Eltérés (%) IT 2007IT052PO009 Bolzano 934 530 4,95 7,11 2,16 CZ 2007CZ052PO001 Prága Adapabilita 3,58 6,45 2,87 SK 2007SK05UPO002 Foglalkoztatási és társ. befogadási OP 86 718 231 1,65 4,66 3,01 UK 2007UK052PO002 Skót-alföld és -felföld 74 251 497 1,95 10,59 8,64 IT 2007IT052PO001 Abruzzo 0,2 15,9 15,88 ES 2007ES052PO011 La Rioja 0,38 37,76 37,38 Ezenfelül a Bizottság az alábbi operatív programokra vonatkozó éves ellenőrzési jelentéseket teljes egészében megbízhatatlannak minősítette, ami átalánykorrekciót eredményezett: Tagállam OP száma 2013. évi köztes kifizetés, euro Tagállami ACR hibaarány Bizottsági átalánykorrekció Eltérés LU 2007LU052PO001 ESZA operatív program 4 285 659 0,46 2,0 1,54 IT 2007IT051PO001 Campania 77 486 332 0,38 2,0 1,62 BE 2007BE052PO001 Német ajkú közösség 0,0 2,0 2 ES 2007ES052PO002 Kasztília és León 10 607 012 0,0 2,0 2,0 BE 2007BE052PO003 Szövetségi állam 3,66 5,0 1,34 IT 2007IT051PO007 Oktatási OP 78 589 393 0,4 5,0 4,6 BE 2007BE052PO005 Flandria 118 201 220 1,61 10,0 8,39 UK 2007UK051PO002 Nyugat-Wales és Valleys 149 600 091 0,36 10,0 9,64 UK 2007UK052PO001 Kelet-Wales 9 476 602 0,36 10,0 9,64 IT 2007IT052PO012 Toszkána 61 978 561 1,11 25 23,89 IT 2007IT052PO016 Szardínia 23 478 530 0,13 25 24,87

186. ezzel kapcsolatban üdvözli a Bizottság által megtett konkrét kockázatcsökkentő intézkedéseket, amelyek megelőző és kiigazító intézkedéseket egyaránt magukban foglaltak, akárcsak a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága által végzett kockázatalapú ellenőrzéseket;

187. üdvözli, hogy a Bizottság 2013-ban is folytatta szigorú megszakítási és felfüggesztési politikáját; ezzel összefüggésben figyelemre méltónak tartja, hogy a Bizottság 2013-ban összesen 842 millió euro értékű pénzügyi korrekciót hajtott végre, amelyből 153 milliót az 1994–1999 közötti, 472 millió eurót a 2000–2006 közötti és 217 milliót a 2007–2013 közötti időszakra; megjegyzi, hogy a három programozási időszakban a legnagyobb összegű pénzügyi korrekció az alábbi tagállamokat érintette: Tagállam Jóváhagyott/elfogadott kumulatív pénzügyi korrekció (millió euro) Végrehajtott kumulatív pénzügyi korrekció (millió euro) Olaszország 497,7 497,7 Románia 312,1 299,1 Spanyolország 1 070,1 1 064,3

188. továbbá megjegyzi, hogy a DG EMPL éves tevékenységi jelentésében fenntartás szerepel a 2007–2013-as programozási időszak keretében végrehajtott kifizetésekre vonatkozóan, 2013-ban a kockázatnak kitett összeg 123,2 millió euro; megjegyzi, hogy ez a fenntartás a 118, ESZA-hoz tartozó operatív programból 36-ot érint (2012-ben a 117 operatív programból 27-et érintett): 2007–2013-os programozási időszak Tag Állam OP száma Név Fenntartás BELGIUM 2007BE051PO001 Konvergencia operatív program, Hainaut Teljes 2007BE052PO002 Trojka operatív program, Vallónia-Brüsszel Teljes 2007BE052PO003 Szövetségi Hírnévvel kapcsolatos 2007BE052PO004 Brüsszel-főváros: Foglalkoztatás és társadalmi kohézió Hírnévvel kapcsolatos 2007BE052PO005 Flandria Teljes CSEH KÖZTÁRSASÁG 2007CZ052PO001 Alkalmazkodás, Prága Hírnévvel kapcsolatos 2007CZ05UPO001 Emberi erőforrás és foglalkoztatás Részleges, hírnévvel kapcsolatos FRANCIAORSZÁG 2007FR052PO001 ESZA Nemzeti operatív program Részleges NÉMETORSZÁG 2007DE051PO002 Mecklenburg–Nyugat-Pomeránia Teljes 2007DE052PO003 Berlin Teljes ÍRORSZÁG 2007IE052PO001 Emberi erőforrásokba való befektetés Részleges, hírnévvel kapcsolatos OLASZORSZÁG 2007IT051PO001 Campania Teljes 2007IT051PO007 Oktatási nemzeti operatív program Teljes 2007IT052PO001 Abruzzo Részleges, hírnévvel kapcsolatos 2007IT052PO009 Bolzano Teljes 2007IT052PO012 Toszkána Teljes 2007IT052PO016 Szardínia Teljes LENGYELORSZÁG 2007PL051PO001 Emberi tőke operatív program Részleges ROMÁNIA 2007RO051PO001 Humánerőforrás-fejlesztés Teljes SZLOVÁKIA 2007SK05UPO001 Oktatási operatív program Részleges 2007SK05UPO002 Foglalkoztatás és társadalmi befogadás operatív program Részleges, hírnévvel kapcsolatos SPANYOLORSZÁG 2007ES051PO003 Extremadura Részleges 2007ES051PO005 Andalúzia Teljes 2007ES052PO003 Valenciai Közösség Hírnévvel kapcsolatos 2007ES052PO004 Aragónia Teljes 2007ES052PO005 Baleár-szigetek Teljes 2007ES052PO007 Katalónia Hírnévvel kapcsolatos 2007ES052PO008 Madrid Részleges, hírnévvel kapcsolatos 2007ES052PO011 La Rioja Hírnévvel kapcsolatos 2007ES05UPO001 Alkalmazkodás és foglalkoztatás Részleges 2007ES05UPO002 Megkülönböztetés elleni intézkedések Részleges 2007ES05UPO003 Technikai segítségnyújtás Részleges EGYESÜLT KIRÁLYSÁG 2007UK051PO002 Nyugat-Wales és Valleys Teljes 2007UK052PO001 Kelet-Wales Teljes 2007UK052PO002 Skót-alföld és -felföld Teljes 2007UK052PO003 Észak-Írország Részleges 2000-2006-os programozási időszak Tag Állam OP száma Név Fenntartás FRANCIAORSZÁG 1999FR053DO001 nemzeti célkitűzés Hírnévvel kapcsolatos 2000FR162DO021 Nord-Pas-de-Calais OLASZORSZÁG 1999IT161PO006 Calabria SVÉDORSZÁG 1999SE161DO001 Norrbotten és Västerbotten EGYESÜLT KIRÁLYSÁG 1999GB161DO005 Skót-felföld és skót szigetek 2000GB162DO013 Nyugat-Skócia

189. rámutat, hogy 79 esetből 30 alkalommal egy vagy több évre hatályban maradtak a fenntartások, figyelmen kívül hagyva az egyazon program esetében ismétlődő jelleggel adott fenntartásokat; felszólítja a Bizottságot, hogy nyújtson tájékoztatást annak felmérésére, hogy a gyengeségek és a régiók változatlanok-e, illetve annak értékelésére, hogy a nemzeti irányító hatóságoknak miért nem sikerült eredményesen kijavítaniuk a hibákat; tudomásul veszi az ismétlődő fenntartásokat Belgiumban (regionális versenyképesség és foglalkoztatás, foglalkoztatás és társadalmi kohézió), Németországban (Türingia és Berlin), Írországban (emberi erőforrásokba való befektetés), Olaszországban (Campania, készségek és fejlesztés), Szlovákiában (oktatás), Spanyolországban (Extremadura, Andalúzia, Baleár-szigetek, Katalónia, Rioja; alkalmazkodás és foglalkoztatás, megkülönböztetés elleni küzdelem, technikai segítségnyújtás) és az Egyesült Királyságban (Skót-felföld és skót szigetek, skóciai síkságok és felföldek); e tekintetben azt kérdezi a Bizottságtól, hogy miért került e fenntartásokra ismétlődő jelleggel sor, és milyen intézkedéseket hozott a Bizottság a helyzet orvoslása érdekében;

190. rámutat, hogy a fenntartások 2 159,4 millió euro értékű, a 2007–2013 közötti operatív programokhoz nyújtott időközi kifizetést érintenek; megjegyzi, hogy a Bizottság a kockázatnak kitett összeget 2013-ban 123,3 millió euróra becsülte;

191. támogatja a Számvevőszék azon kérését, hogy azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó bizottsági iránymutatás vagy jóváhagyott ellenőrzési stratégiák alóli kivételként a Bizottság nem alkalmaz fenntartásokat (illetve kisebb pénzügyi hatással járó fenntartásokat alkalmaz), éves tevékenységi jelentésében következetesen indokolja meg, hogy ezt miért (nem) teszi;

192. továbbra is aggodalmának ad hangot a spanyolországi és olaszországi irányítási és kontrollrendszerek rendszerszintű hiányosságai miatt, amelyeket a decentralizált és átruházott állami struktúrák súlyosbítanak;

193. kéri a DG EMPL-t, hogy a tagállami éves ellenőrzési jelentésekről szóló, a mentesítési kérdőív 19. kérdése alapján elkészítendő táblázatot építse be éves tevékenységi jelentésébe;

194. felszólítja a Bizottságot, hogy gondoskodjék arról, hogy a strukturális alapok kezeléséért felelős nemzeti hatóságok oldják meg az uniós projektek esetében a nemzeti finanszírozású projektekénél magasabb személyzeti költségek problémáját;

195. tudomásul veszi a Számvevőszéknek a költségvetés végrehajtására vonatkozó éves jelentését, különösen a foglalkoztatási és szociális ügyeket illetően, azonban sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy kevés hivatkozás szerepel benne a nemek közötti egyenlőségre, valamint amiatt, hogy a Számvevőszék idei különjelentéseiben nem helyeztek kellő hangsúlyt a foglalkoztatással, a társadalmi szolidaritással és a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos kérdésekre;

196. megismétli arra vonatkozó kérését, hogy további, nemek szerinti bontásban alkalmazható mutatókat és adatokat dolgozzanak ki, amelyek lehetővé teszik az Unió általános költségvetésének a nemi dimenzió figyelembevételével történő értékelését, valamint hogy kövessék nyomon a nemek szempontját érvényesítő költségvetés-tervezésre vonatkozó erőfeszítéseket;

Visszavont kötelezettségvállalások

197. aggodalommal szemléli, hogy 2014 végéig hat tagállamban (Belgiumban, Csehországban, Németországban, Spanyolországban, Olaszországban és az Egyesült Királyságban) összesen 129 millió eurónyi kötelezettségvállalás visszavonására kerülhet sor;

Progress mikrofinanszírozás

198. megállapítja, hogy az Unió 100 millió euróval járult hozzá a Progress mikrofinanszírozási eszközhöz; emlékeztet arra, hogy a Progress mikrofinanszírozási eszközt a Bizottság nevében az Európai Beruházási Alap hajtja vé