[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2.2.2009

COM(2009)28 végleges

2009/0007 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS IRÁNYELVE

az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

110 | A javaslat okai és céljai Követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó intézkedéseket először az 1976. március 15-i 1976/308/EGK tanácsi irányelv állapított meg, amelyet az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv kodifikált. Ez az eszköz azonban nem bizonyult megfelelőnek a belső piac szempontjából, amely az elmúlt harminc évben jelentős fejlődésen ment át. Ahogy azt az Európai Bíróság esetjoga is bebizonyította, az adózás területén megvalósuló hatékony együttműködés és behajtási rendszer a belső piac egyik sarokköve, mivel lehetőséget és ösztönzést nyújt a tagállamok számára, hogy a határokon átnyúló ügyletek tekintetében megszüntessék azokat a megkülönböztető védőintézkedéseket, amelyeket az adók kijátszásának és az adóveszteségeknek az elkerülése érdekében fogadtak el. A tagállamok többször szóvá tették az 1976/308/EGK irányelv keretében rendelkezésükre álló jogi intézkedések elégtelenségét (lassúság, eltérések, az összehangoltság és átláthatóság hiánya). Ezért most szükségesnek tűnik rendelkezéseket hozni a behajtásra irányuló segítségnyújtási rendszer fejlesztése céljából a belső piacon, amely gyors, hatékony és egységes eljárást biztosít a tagállamok között a behajtásra vonatkozó segítségnyújtás tekintetében. |

120 | Háttérinformációk A behajtásra vonatkozó nemzeti rendelkezések csak az országok területén belül alkalmazhatók. A tagállami közigazgatási hatóságoknak nincs lehetőségük arra, hogy saját országukon kívül maguk hajtsák be az adókat. Ugyanakkor a személy- és tőkemozgás egyre jelentősebb, és a csalók kihasználják a hatóságok hatáskörének területi korlátozottságát azáltal, hogy azokban az országokban, amelyekben adóhátralékuk van, fizetésképtelenséget jelentenek. Az EK-szerződésnek a szabad mozgásra vonatkozó előírásai megnehezítik a tagállamok számára, hogy garanciát kérjenek a területükön esedékes adó befizetésére. Ezért a tagállamok egyre többször kérnek segítséget más tagállamoktól a behajtás tekintetében. (A tagállamok 2003-ban 3355 segítségnyújtás iránti megkeresést kaptak; 2007-re ez a szám 11 794-re emelkedett.) A ténylegesen behajtott összeg azonban csak körülbelül 5%-át tette ki a behajtásra irányuló segítségnyújtás által érintett teljes összegnek. Mivel egyre nagyobb az igény a behajtásra irányuló segítségnyújtás iránt, ugyanakkor az eddig elért eredmények nem kielégítőek, feltétlenül szükség van a behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtás működésének radikális reformjára. Annak érdekében, hogy az adóhatóság tisztviselői kezelni tudják az egyre növekvő számú megkeresést, új, könnyebben alkalmazható szabályokat szükséges elfogadni és meg kell könnyíteni a segítségnyújtás eszközeinek gyakorlati alkalmazását. A sikeres behajtások arányának javításához szükséges módosítani a segítségnyújtás iránti kérelmek feltételeit és ki kell alakítani a spontán információcsere rendszerét. A reform különösen fontos a héa-csalás elleni küzdelem szempontjából, amelynek mértéke a belső piaci verseny komoly torzulásával jár és jelentősen befolyásolja a tagállamok és a Közösség költségvetését. A 2000/65/EK irányelv – amely megszüntette a kijelölt héa-képviselők megkeresésének lehetőségét – hatásaként és a hozzáadottérték-adóval összefüggő csalások – különösen az úgynevezett körhintacsalás – terjedésével alakult ki az a helyzet, hogy az összes behajtás iránti kérelem 57,50%-a héa-követelésekhez kapcsolódik (2007-es adat). Ugyanakkor az új jogszabály alkalmazási körének javasolt kiterjesztése valamennyi adóra és vámra, valamint az adók és vámok megfizetésének elmaradásából eredő veszteségekkel kapcsolatos kárigényekre, azt is jelenti, hogy létre kell hozni a behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtás új szervezetét a tagállamok között. |

130 | Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A jelenlegi szabályozás az 1976. március 15-i 1976/308/EGK irányelven alapul, amelyet az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK irányelv kodifikált. A meglévő előírások alkalmazási köre korlátozott. A jelenlegi jogszabályok nem írnak elő egységes okiratokat a végrehajtáshoz vagy a megelőző intézkedésekhez. A jelenlegi segítségnyújtási szabályok nem kielégítő hatékonysága alapvetően a másik tagállamból származó dokumentumok elismerésével és fordításával kapcsolatos problémákból adódik. Emellett a jelenlegi előírások szerint a kölcsönös segítségnyújtás iránti megkeresésekre szigorú feltételek vonatkoznak, amelyek hátrányosak a behajtás eredményessége szempontjából. |

141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL, HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekeltekkel |

211 | A konzultáció módja, a legfontosabb célterületek és a válaszadók általános bemutatása A tagállamokkal kérdőívek útján és a behajtási bizottságban folytatott viták során folytattak konzultációt. |

212 | Az észrevételek és felhasználásuk rövid ismertetése A tagállamok véleménye szerint a behajtásra irányuló jelenlegi segítségnyújtást javítani és erősíteni kell. Javaslat történt a közösségi jogszabályok alkalmazási körének kiterjesztésére annak érdekében, hogy az adóhatóságoknak ne kelljen különböző megállapodásokat alkalmazniuk, valamint hogy több területen lehessen segítséget kérni, és a kölcsönös segítségnyújtás alkalmazása könnyebbé váljon. Ezek a felvetések bekerültek a javaslatba. |

Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |

229 | Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |

230 | Hatásvizsgálat A javaslattal összefüggésben nem készült hatásvizsgálat. Jogi aktusra van szükség ahhoz, hogy a behajtások kapcsán a tagállami hatóságok hatáskörének területi korlátozottságából eredő problémákat meg lehessen oldani. A másik megvizsgált lehetőség a jelenlegi irányelv módosítása volt. Ez azonban a javasolt reform mértékét és hatását tekintve nem bizonyult megfelelőnek. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

305 | A javaslat összefoglalása A Bizottság új tanácsi irányelvre tesz javaslatot az adókból, vámokból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtás tekintetében. A behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtás alkalmazási körét a jelenlegi területeken kívül ki kell terjeszteni más adókra és vámokra, mivel bármely adó vagy vám megfizetésének elmaradása befolyásolja a belső piac megfelelő működését. Az alkalmazási körbe a kötelező társadalombiztosítási járulékoknak is bele kell tartozniuk. Szükség van a végrehajtást, illetve megelőző intézkedéseket lehetővé tevő egységes okiratok elfogadására annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a másik tagállamból származó okiratok elismerésének és fordításának problémája. Ugyanebből az okból el kell fogadni egy olyan formanyomtatványt is, amellyel az ezekhez a követelésekhez kapcsolódó dokumentumokat egy másik tagállam területén kézbesíteni lehet. Annak érdekében, hogy a tagállami tisztviselők hozzájussanak a behajtás szempontjából fontos információkhoz, hatáskört kell kapniuk ahhoz, hogy eljárhassanak egy másik tagállam területén és fejleszteni kell a spontán információcsere rendszerét. A segítségnyújtás iránti megkeresés feltételeit – legalábbis bizonyos körülmények között – enyhíteni kell, hogy a sikeres behajtás esélye nagyobb legyen. A megkereséshez használható egységes nyomtatványok elfogadása szintén megkönnyíti a segítségnyújtást. Ehhez hasonlóan más módosítások is a segítségnyújtás gyakorlati megvalósításának és a jogszabályok alkalmazásának megkönnyítését célozzák. |

310 | Jogalap Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 93. és 94. cikke. |

320 | A szubszidiaritás elve Mivel a javaslat nem tartozik a Közösség kizárólagos hatáskörébe, a szubszidiaritás elve érvényesül. |

A javaslat célkitűzéseit a tagállamok a következők miatt nem tudják kielégítően megvalósítani. |

321 | A javaslat célkitűzéseit a tagállamok nem tudják kielégítő mértékben megvalósítani a következők miatt: a behajtásra irányuló segítségnyújtás hatékony rendszerének kialakítása érdekében közös szabályokat és egységes okiratokat kell elfogadni. Továbbá, az adócsalás elleni küzdelem – ahogy azt több bizottsági dokumentum is hangsúlyozza – uniós szintű fellépést igényel. |

323 | A hatóságok közötti kölcsönös segítségnyújtás alapulhat két- vagy többoldalú megállapodásokon is. Ezeket az előírásokat általában a kettős adóztatás elkerüléséről szóló megállapodásokba foglalják. Ezeknek az alkalmazási köre azonban általában a személyi jövedelemadóra korlátozódik, miközben a behajtásra irányuló segítségnyújtást más adók és vámok esetében is biztosítani kell. Emellett a tagállamok egyedi intézkedései nem elegendőek a határokon átnyúló adócsalás elleni küzdelemben. |

A javaslat célkitűzései közösségi fellépéssel a következők miatt valósíthatók meg jobban: |

324 | A közösségi fellépés hatékonyabb lehet, mivel ezáltal valamennyi típusú adóra és vámra vonatkozó, kötelező erejű uniós szabályrendszer elfogadására kerül sor. Egységes okiratok és nyomtatványok, azonos feltételek és módszerek alkalmazása valamennyi adó és vám tekintetében megkönnyíti a hatóságok munkáját a behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtás terén és javítja annak eredményét. |

325 | Az érintett hatóságok könnyebben és gyorsabban tudják majd kezelni a kérelmeket és zökkenőmentesebbé válhat a fontos információk cseréje. Több lehetőségük lesz arra, hogy behajtásra irányuló vagy megelőző intézkedéseket alkalmazzanak. |

327 | A behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó közösségi előírások a tagállami hatóságok közötti kapcsolattartással foglalkoznak. A javaslat azonban nem jár hatással a tagállamok azon illetékessége tekintetében, hogy a saját előírásaik értelmében rendelkezésükre álló végrehajtási és megelőző intézkedéseket meghatározzák. |

A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: |

331 | Az, hogy valamennyi adó esetében egységes szabályok elfogadására kerül sor a behajtásra irányuló segítségnyújtás terén, már önmagában rendkívüli egyszerűsítést jelent. A feltételek, a segítségnyújtás módszerei, a behajtási vagy megelőző intézkedésekkel kapcsolatos megerősítő okiratok formátuma és a kérelemhez kapcsolódó nyomtatványok tekintetében közös szabályok elfogadására van szükség a napi igazgatási gyakorlat megkönnyítése érdekében. A tagállamok továbbra is teljes mértékben felelősek azért, hogy nemzeti jogszabályaik értelmében milyen módon járnak el a behajtás vagy a megelőző intézkedések tekintetében. |

332 | A javasolt intézkedés nem jelent további pénzügyi vagy igazgatási terhet a Közösség, a tagállamok kormányai, a regionális és a helyi hatóságok, a gazdasági szereplők és az állampolgárok számára, hanem épp ellenkezőleg a rendelkezésre álló erőforrások racionalizálását és költségcsökkentést kell eredményeznie. |

A jogi eszköz megválasztása |

341 | Javasolt eszköz: irányelv. |

342 | Más eszköz nem felelne meg a következők miatt: Jogi aktusra van szükség, amely biztosítja a különböző tagállamok közigazgatási hatóságai között a behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtás jogi alapját. A javasolt irányelv felváltaná a jelenlegi 2008/55/EK irányelvet. Az új elemek, mint például a bizonyos információk spontán cseréjére vonatkozó kötelezettség (5. cikk), az a lehetőség, hogy a megkereső hatóság tisztviselői jelen lehetnek a megkeresett tagállam területén folytatott közigazgatási vizsgálatokon és a megkeresett tagállam tisztviselőinek vizsgálati hatáskörében eljárva aktívan részt vehetnek abban (6. cikk), a dokumentumok kézbesítéséhez alkalmazandó egységes nyomtatvány (8. cikk), az egységes végrehajtható okirat (11. cikk), és a megelőző intézkedésekre vonatkozó egységes nyomtatvány (15. cikk (3) bekezdés) elfogadása, a felszámítható költségek minimumösszegének meghatározása (19. cikk), a megkereséshez használandó egységes nyomtatvány (20. cikk), az abban az esetben alkalmazandó tagállami jogszabályok, amikor a segítségnyújtásra irányuló kérelem olyan adóra vagy vámra vonatkozik, amelyhez hasonlót a megkeresett tagállamban nem vetnek ki (22. cikk), egyértelműen túlmutatnak azokon a szabályokon, amelyeket a tagállami előírások önmagukban biztosíthatnának. |

KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK |

409 | A javaslatnak nincsenek a közösségi költségvetést érintő vonzatai. |

KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK |

510 | Egyszerűsítés |

511 | A javaslat eredményeképpen egyszerűsödnek az uniós vagy nemzeti hatóságok közigazgatási eljárásai. |

512 | A szabályozás egyszerűbbé válik, mivel a javasolt aktus könnyen értelmezhető és alkalmazható közös intézkedéseket tartalmaz. Emellett a irányelv azt eredményezi, hogy a tagállamoknak nem kell a jövőben más két- vagy többoldalú megállapodást kötniük a behajtásra irányuló segítségnyújtás szervezéséhez. |

513 | A közigazgatási hatóságok egy előre meghatározott rendszer keretében egységes eszközöket és okiratokat használhatnak majd (ide tartoznak a végrehajtás, illetve a megelőző intézkedések tekintetében olyan egységes okiratok, amelyek feleslegessé teszik ezek elismerését vagy helyettesítését a megkeresett tagállamban; a megkereséshez használható formanyomtatvány; a dokumentumok kézbesítéséhez használható formanyomtatvány; a formanyomtatványok automatikus fordítása; az elektronikus kommunikáció; a digitális dokumentumok általános elfogadása; a rögzített minimális költségek). Ez leegyszerűsíti a munkájukat. A közösségi jogszabályok alkalmazási körének kiterjesztése azt fogja jelenteni, hogy a közigazgatási hatóságoknak nem kell többé a behajtásra irányuló segítségnyújtás tárgyát jelentő követelés típusától függően eltérő, saját szabályokat és feltételeket tartalmazó szabályozási rendszerekhez igazodniuk. |

520 | Meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése A javaslat elfogadása meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezéséhez vezet. |

570 | A javaslat részletes magyarázata Az I. fejezet általános rendelkezéseket tartalmaz, elmagyarázza az irányelv tárgyát (1. cikk), alkalmazási körét (2. cikk) és a szervezetre vonatkozó előírásokat (3. cikk). Az alkalmazási kör tekintetében az irányelv a tagállamok által vagy azok nevében, illetve az Európai Közösség nevében kivetett valamennyi adóra és vámra, valamint a tagállamok területi vagy közigazgatási alegységei által vagy azok nevében kivetett adókra és vámokra, továbbá a kötelező társadalombiztosítási járulékokra alkalmazandó. A II. fejezet az információcserével foglalkozik. Az információkérés jelenlegi lehetősége mellett (4. cikk), a tagállamoknak spontán módon is információt kell cserélniük (5. cikk). Továbbá, a megkereső hatóság tisztviselői jelen lehetnek a megkeresett tagállam közigazgatási hivatalaiban, illetve – a megkeresett tagállam tisztviselőinek hatáskörével azonos hatáskörben eljárva – aktívan részt vehetnek a megkeresett tagállam területén folytatott közigazgatási vizsgálatokon (6. cikk). A III. fejezet a dokumentumok kézbesítésével kapcsolatos segítségnyújtással foglalkozik (7–8. cikk). A kézbesítési eljárás egyszerűbbé válik. Ugyanakkor más kézbesítési módok érvényessége is megerősítésre kerül. A IV. fejezet a behajtásra irányuló és a megelőző intézkedéseket tárgyalja. A megkeresés feltételei enyhülnek. A tapasztalatok szerint minél régebbi a követelés, annál rosszabb a behajtás esélye. Bizonyos körülmények között már korai szakaszban lehetővé válik behajtásra irányuló megkeresés elindítása (10. cikk). A megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirat elfogadása megszünteti a tagállami dokumentumok elismerésének, kitöltésének, helyettesítésének, illetve fordításának szükségességét (11. cikk). A megelőző intézkedések tekintetében az irányelv olyan helyzetekre is kiterjed, amikor a követelés a megkereső tagállamban még nem képezi végrehajtható okirat tárgyát (15. cikk). Ez lehetővé teszi annak megakadályozását, hogy a csalók végrehajtható okirat kiállítása előtt fizetésképtelenséget jelentsenek. A megelőző intézkedéseket a megkeresett tagállamban lehetővé tevő egységes okirat elfogadása megteremti ezeknek az intézkedéseknek az alapját, anélkül, hogy szükség lenne tagállami dokumentumok elismerésére, kitöltésére, helyettesítésére, illetve fordítására. Az irányelv részletes szabályokat tartalmaz továbbá arra vonatkozóan, hogyan kell kiszámítani a behajtásra irányuló segítségnyújtási kötelezettségre vonatkozó ötéves határidőt (17. cikk). Az alkalmazás megkönnyítése és a behajtás esélyének javítása érdekében módosul az elévülési idő felfüggesztésére és megszakítására vonatkozó szabályozás (18. cikk). Ha az érintett személy nem fizeti ki önként a szóban forgó összeget, a felszámítható minimumköltség megállapítása ösztönözheti a megkeresett tagállamot arra, hogy elegendő erőforrást fordítson a behajtásra irányuló segítségnyújtásra (19. cikk). Az V. fejezet a segítségnyújtásra irányuló megkeresések valamennyi típusára vonatkozó általános szabályokat tartalmaz. Ezek a formanyomtatványok használatára, az elektronikus úton történő kommunikációra (20. cikk), a nyelvhasználatra (21. cikk), a megkeresések végrehajtására alkalmazandó szabályokra (22. cikk) és a dokumentumok és információk közzétételére (23. cikk) vonatkoznak. A VI. fejezet záró rendelkezéseket tartalmaz. Azokban az esetekben, amikor ez az irányelv alkalmazandó, a tagállamok nem kötnek más, kölcsönös segítségnyújtásra irányuló megállapodásokat (24. cikk). E fejezet előírásai foglalkoznak a behajtási bizottsággal (25. cikk), a végrehajtásra vonatkozó rendelkezésekkel (26. cikk), az értékeléssel (27. cikk), az átültetéssel (28. cikk), a jelenlegi irányelv hatályon kívül helyezésével (29. cikk) és az irányelv hatálybalépésével (30. cikk). |

2009/0007 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS IRÁNYELVE

az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 93. és 94. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[2],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[3],

mivel:

(1) Meg kell védeni a Közösség és a tagállamok pénzügyi érdekeit a belső piac versenyképességének és pénzügyi semlegességének megőrzése mellett.

(2) Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 1976/308/EGK tanácsi irányelv állapította meg először a behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó előírásokat. Ezt az irányelvet és a módosító irányelveket az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv[4] kodifikálta. Ezek a rendelkezések azonban – bár az alkalmazandó tagállami szabályok közelítésével a behajtási eljárások fejlesztése érdekében tett első lépést jelentették a Közösségen belül – nem bizonyultak megfelelőnek az elmúlt harminc évben jelentős változásokon átment belső piaci követelmények összefüggésében. Ahogy azt az Európai Közösségek Bíróságának esetjoga is bebizonyította, az adózás területén megvalósuló hatékony együttműködés és behajtási rendszer a belső piac egyik sarokköve, mivel lehetőséget és ösztönzést nyújt a tagállamok számára, hogy a határokon átnyúló ügyletek tekintetében megszüntessék azokat a megkülönböztető védőintézkedéseket, amelyeket az adók kijátszásának és az adóveszteségeknek az elkerülése érdekében fogadtak el.

(3) A segítségnyújtás iránti egyre gyakoribb megkeresés megfelelő kezelése és jobb eredmények elérése érdekében a behajtásra irányuló segítségnyújtást hatékonyabbá és eredményesebbé kell tenni és meg kell könnyíteni gyakorlati alkalmazását. Ezért egyértelműen meg kell határozni azokat a szabályokat, amelyek alapján a tagállamok illetékes hatóságainak segítséget kell nyújtaniuk, valamint az összes érintett félre vonatkozó jogokat és kötelezettségeket.

(4) Ez az irányelv nem befolyásolhatja a tagállamok azon hatáskörét, hogy a saját jogszabályaik értelmében rendelkezésükre álló, behajtásra irányuló intézkedéseket meghatározzák. Szükséges azonban biztosítani, hogy az ebben az irányelvben előírt kölcsönös segítségnyújtás rendszerének zökkenőmentes működését sem a tagállami jogszabályokban mutatkozó eltérések, sem az illetékes hatóságok közötti együttműködés hiánya ne veszélyeztesse.

(5) A tagállamok pénzügyi érdekeinek és a belső piac semlegességének jobb megóvása érdekében helyénvaló kiterjeszteni a kölcsönös segítségnyújtás alkalmazási körét a 2008/55/EK irányelv által nem szabályozott adókból és vámokból eredő követelések behajtására. Bármely adó vagy vám megfizetésének elmaradása eredményezheti a szokásos versenyfeltételek torzulását. Emellett az alkalmazási kör bővítése összhangban van más, a behajtással kapcsolatban nemzetközi szinten alkalmazott segítségnyújtási eszközök fejlődésével. A behajtásra irányuló segítségnyújtás szabályait alkalmazni kell a kötelező társadalombiztosítási járulékok, valamint az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező különböző intézkedésekből eredő követelések behajtására is. A szabályoknak a kamat, az igazgatási büntetések és bírságok, valamint az irányelv alkalmazási körébe tartozó követelésekből eredő költségek behajtására is vonatkozniuk kell, a büntetőjogi szankciókból eredő büntetések kivételével.

(6) A kölcsönös segítségnyújtásnak a következőkből kell állnia: a megkeresett hatóság egyrészről köteles ellátni a megkereső hatóságot azzal az információval, amelyre az utóbbinak szüksége van ahhoz, hogy a székhelye szerinti tagállamban felmerülő követeléseket behajtsa és kézbesíteni köteles az adós részére a megkereső tagállamból származó követelésre vonatkozó valamennyi okiratot, másrészt pedig a megkereső hatóság kérésére be kell hajtania a megkereső tagállamban felmerült követeléseket, illetve megelőző intézkedéseket kell tennie ezen követelések behajtásának biztosításához.

(7) A megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirat és a megelőző intézkedéseket engedélyező egységes okirat elfogadása, valamint a követeléssel kapcsolatos okiratok és határozatok kézbesítéséhez alkalmazandó egységes formanyomtatvány elfogadása megszünteti a másik tagállamból származó okiratok elismerésének és fordításának problémáját, ami a jelenlegi segítségnyújtási intézkedések eredménytelenségének legfőbb oka.

(8) A behajtási célokat szolgáló információcserének ezentúl nem csak kizárólag a megkereső hatóság kérelmére kell lezajlania. Konkrét adóvisszatérítésekkel kapcsolatban spontán információcserére kell, hogy sor kerüljön és az adóhatóságok tisztviselőinek lehetőséget kell teremteni arra, hogy jelen lehessenek más tagállamok közigazgatási hivatalaiban és aktívan részt vehessenek közigazgatási vizsgálatokban vagy párhuzamosan ellenőrzéseket végezhessenek. A segítségnyújtás meggyorsítása és hatékonyabbá tétele érdekében elő kell írni a szolgálatok közötti közvetlenebb információcserét.

(9) A belső piacon belüli megnövekedett mobilitást és a Szerződés, illetve más jogszabályok által az országban nem letelepedett adófizetőktől kérhető garanciára vonatkozóan előírt korlátozásokat tekintve ki kell terjeszteni a más tagállamokban behajtásra vagy megelőző intézkedésekre irányuló megkeresés lehetőségét. Mivel a követelés létrejöttének időpontja kritikus tényezőt jelent, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy kölcsönös segítségnyújtás iránti megkereséssel éljenek, ha a behajtás a megkeresett tagállamban várhatóan gyorsabban és hatékonyabban lebonyolítható, még akkor is, ha a behajtás tekintetében saját belső eszközeiket még nem használták ki teljes mértékben.

(10) Az az általános kötelezettség, hogy a kérelmek és okiratok küldése és az ezekkel kapcsolatos kommunikáció a kérelmek és dokumentumok fordítására vonatkozó pontos szabályok betartása mellett digitális formában és elektronikus úton történjen, lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy gyorsabban és könnyebben kezeljék a megkereséseket.

(11) A megkeresett tagállamban folyó behajtási eljárás során az érintett személy jogorvoslati kérelmet terjeszthet elő a követeléssel, a megkereső tagállam hatóságai általi kézbesítéssel vagy a követelésre vonatkozó végrehajtható okirattal összefüggésben. Az ilyen esetekre elő kell írni, hogy az érintett személynek a jogorvoslati kérelmet a megkereső tagállam illetékes szerve elé kell terjesztenie, és a megkeresett hatóságnak – a megkereső hatóság ettől eltérő kérelmének kivételével – a fenti illetékes szerv döntéséig fel kell függesztenie minden, általa megkezdett végrehajtási eljárást.

(12) A megkeresett tagállam számára lehetővé kell tenni, hogy a behajtáshoz kapcsolódó költségeket beszedje az adóstól, annak érdekében, hogy a tagállamok elegendő erőforrást szenteljenek más tagállamok követelései behajtásának. Az előre rögzített költségek felszámításának lehetősége hozzájárul ahhoz, hogy a megkeresett hatóság növelje a behajtással kapcsolatos intézkedéseinek hatékonyságát.

(13) A megkeresett hatóságnak a segítségnyújtás iránti megkeresés teljesítése során elvben alkalmaznia kell a szóban forgó adóra vagy vámra, illetve ennek hiányában hasonló adóra vagy vámra irányuló követelésekre vonatkozó nemzeti jogszabályok értelmében rendelkezésére álló hatáskört. Hasonló adó vagy vám hiányában a megkeresett hatóságnak a személyi jövedelemre kivetett adóra irányuló követelésekre alkalmazandó nemzeti jogszabályok értelmében rendelkezésére álló hatáskörben kell eljárnia. A nemzeti jogszabályok alkalmazásának vonatkoznia kell a megkeresett tagállamban felmerülő követelésekhez kapcsolódó kedvezményes bánásmódra is.

(14) Az elévülési időt érintő kérdések tekintetében helyénvaló egyszerűsíteni a hatályos szabályokat, annak előírásával, hogy az elévülési idő felfüggesztését vagy megszakítását általában a megkeresett tagállam hatályos joga határozza meg, kivéve, ha az elévülési idő felfüggesztésére vagy megszakítására a szóban forgó tagállamban hatályos jogszabályok értelmében nincs lehetőség.

(15) Elő kell írni, hogy a kölcsönös segítségnyújtás során átadott okiratok és információk felhasználhatók más célra, amennyiben ezt az okiratokat és az információt kapó tagállam joga lehetővé teszi.

(16) A kölcsönös segítségnyújtással foglalkozó tisztviselők munkájának megkönnyítése és a folyamat egyszerűsítése érdekében a tagállamok között az ezen irányelv alkalmazási körébe tartozó követelésekkel kapcsolatos, behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtásnak csak ezen az irányelven és nem két- vagy többoldalú megállapodásokon kell alapulnia.

(17) Az ennek az irányelvnek a végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[5] összhangban kell elfogadni.

(18) Mivel a szükséges intézkedés célját, vagyis a behajtásra irányuló segítségnyújtás egységes rendszerének biztosítását a belső piacon maguk a tagállamok nem tudják a kellő mértékben megvalósítani, és ezért az – az egységesség, hatékonyság és eredményesség igényét figyelembe véve– közösségi szinten jobban elérhető, a Közösség a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban az irányelv nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

(19) Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelmet fordít az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elvekre,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk Tárgy

Ez az irányelv meghatározza azokat a szabályokat, amelyek alapján a tagállamok illetékes közigazgatási hatóságainak minden tagállamban segítséget kell biztosítaniuk a 2. cikkben említett, másik tagállamban felmerült követelések behajtásához.

2. cikk Alkalmazási kör

1. Az irányelv a tagállamok által vagy nevében, illetve a Közösség nevében kivetett valamennyi adóhoz és vámhoz kapcsolódó követelésre alkalmazandó.

2. Ez az irányelv az alábbiakhoz kapcsolódó követelésekre alkalmazandó:

a) egy tagállam területi vagy közigazgatási alegysége, többek között a helyi hatóságok által vagy nevében kivetett valamennyi adó és vám;

b) a tagállamnak, illetve egy alegységének, vagy közjogi társadalombiztosítási intézményeknek fizetendő kötelező társadalombiztosítási járulékok;

c) az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítések, intervenciók és egyéb intézkedések, amelyek magukban foglalják az e tevékenységekkel kapcsolatosan behajtandó összegeket;

d) a cukorágazat piacának közös szervezése keretében előírt lefölözések és egyéb díjak.

3. Az irányelv minden olyan követelésre alkalmazandó, amely az alábbiakra vonatkozik:

a) olyan követelésekkel összefüggő – a szóban forgó adó vagy vám kivetése tekintetében illetékes közigazgatási hatóság által megállapított – büntetés és bírság, amelyekkel kapcsolatban az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően kölcsönös segítségnyújtás kérhető;

b) olyan követelésekkel összefüggő kamatok és költségek, amelyekre vonatkozóan az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően kölcsönös segítségnyújtás kérhető.

3. cikk Szervezet

1. A tagállamok kijelölik azokat a hatóságokat (a továbbiakban: az illetékes hatóságok), amelyek nevében ez az irányelv akár közvetlenül, akár átruházott hatáskörben alkalmazandó.

2. Minden tagállam kijelöl egyetlen központi összekötő hivatalt (a továbbiakban: a központi összekötő hivatal) amely az irányelv által érintett kölcsönös segítségnyújtás területén elsődlegesen felelős a tagállamokkal történő kapcsolattartásért.

3. Minden tagállam kijelölhet összekötő hivatalokat, amelyek a 2. cikkben említett egy vagy több konkrét adó- vagy vámtípus, illetve -kategória tekintetében a kölcsönös segítségnyújtás során felelősek a tagállamokkal való kapcsolattartásért.

4. Minden tagállam kijelölhet a központi összekötő hivataltól vagy összekötő hivataloktól eltérő hivatalokat összekötő szervnek.

Az összekötő szervek konkrét területi illetékességük vagy különleges operatív felelősségük kapcsán ezen irányelv alapján kölcsönös segítségnyújtást kérnek vagy biztosítanak.

5. Minden tagállam értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot az általa kijelölt központi összekötő hivatalról, egyéb összekötő hivatalokról és összekötő szervekről.

6. Amennyiben egy összekötő hivatal vagy egy összekötő szerv segítségnyújtásra irányuló megkeresést küld vagy kap, illetve választ kap egy megkeresésre, továbbá ha a 6. cikkel összhangban tisztviselőket küld egy másik tagállamba vagy más tagállam tisztviselőjét fogadja, tájékoztatja tagállamának központi összekötő hivatalát, annak rendelkezéseivel összhangban.

II. FEJEZET INFORMÁCIÓCSERE

4. cikk Információkérés

1. A tagállamok központi összekötő hivatalának, összekötő hivatalának vagy más összekötő szervének (a továbbiakban: a megkereső hatóság) kérésére annak a tagállamnak a központi összekötő hivatala, összekötő hivatala vagy más összekötő szerve, amelyhez a kérelem beérkezett (a továbbiakban: a megkeresett hatóság) biztosít minden olyan információt, amely a megkereső hatóság számára a 2. cikkben említett követeléseinek behajtása során fontos lehet.

Az említett információ biztosítása céljából a megkeresett hatóság intézkedik azon közigazgatási vizsgálatok végrehajtásáról, amelyekre az információ megszerzése érdekében szükség van.

2. A megkeresett hatóság nem köteles olyan információt szolgáltatni:

a) amelyet a székhelye szerinti tagállamban (a továbbiakban: a megkeresett tagállam) felmerülő hasonló követelés behajtásának céljából nem tudna beszerezni;

b) amely kereskedelmi, ipari vagy szakmai titkokat fedne fel;

c) amelynek feltárása sérthetné a tagállam közérdekét vagy ellentétes lehetne azzal.

3. A megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot az információkérés visszautasításának okáról.

5. cikk Spontán információcsere

A központi összekötő hivatalok információt cserélnek a nemzeti adóhatóságok általi adóvisszatérítésekre vonatkozóan, a hozzáadottérték-adó kivételével, ha az említett visszatérítések más tagállamban letelepedett személyt érintenek és 10 000 EUR-t meghaladó összegre vonatkoznak.

6. cikk Tisztviselők jelenléte a közigazgatási hivatalokban és részvételük a közigazgatási vizsgálatokban

1. A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői a 4. cikk (1) bekezdése szerinti információ megszerzése céljából jelen lehetnek azokban a hivatalokban, amelyekben a megkeresett tagállam közigazgatási hatóságai végzik tevékenységüket.

Amennyiben a szóban forgó információ olyan dokumentációban található, amelyhez a megkeresett tagállam illetékes hatóságának van hozzáférése, a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam (a továbbiakban: a megkereső tagállam) tisztviselőit el kell látni ennek a dokumentációnak a másolatával.

2. A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság által felhatalmazott tisztviselők a 4. cikk (1) bekezdése szerinti információ megszerzése céljából jelen lehetnek a megkeresett tagállam területén végrehajtott közigazgatási vizsgálatoknál.

Amennyiben az első albekezdésnek megfelelően egy közigazgatási vizsgálat a megkereső tagállam tisztviselőinek jelenlétében zajlik, ezek a tisztviselők gyakorolhatják a megkeresett tagállam tisztviselőire ruházott vizsgálati hatáskört, feltéve, hogy azt a megkeresett tagállamban hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban teszik.

Ha a vizsgálat által érintett személy a megkereső tagállam tisztviselői által végzett ellenőrzés során elutasítja azok intézkedéseinek betartását, a megkeresett tagállam ezt saját tisztviselőjével szembeni elutasításnak tekinti és annak megfelelően kezeli.

3. A megkereső hatóság által felhatalmazott azon tisztviselőknek, akik élnek az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott lehetőséggel, bármikor fel kell tudniuk mutatni a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket igazoló írásbeli felhatalmazásukat.

III. FEJEZET DOKUMENTUMOK KÉZBESÍTÉSÉHEZ NYÚJTOTT SEGÍTSÉG

7. cikk Követelésekkel kapcsolatos dokumentumok kézbesítésére irányuló kérelem

1. A megkeresett hatóság a megkereső hatóság kérésére kézbesít a címzettnek minden olyan okiratot és határozatot, ideértve a jogi természetűeket is, amelyek a megkereső tagállamból származnak és amelyek a 2. cikkben említett követelésre vagy annak behajtására vonatkoznak.

2. A megkeresett hatóság azonnal értesíti a megkereső hatóságot azokról az intézkedésekről, amelyeket annak kérésére a kézbesítés érdekében tett, és legfőképpen arról az időpontról, amikor az okiratot vagy határozatot a címzettnek kézbesítette.

8. cikk A kézbesítés módja

1. A megkeresett hatóság biztosítja, hogy a kézbesítés a megkeresett tagállamban az alábbi módok valamelyikének használatával történjen:

a) a megkeresett tagállamban hatályban lévő törvényeknek, rendeleteknek és közigazgatási gyakorlatnak megfelelő kézbesítés;

b) formanyomtatvány ajánlott levélben vagy elektronikus úton történő küldése, amelyhez csatolva van a megkereső tagállamból származó okirat vagy határozat; ehhez a formanyomtatványhoz az I. mellékletben található mintát kell használni.

A b) pontban említett formanyomtatványt le kell fordítani a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére vagy hivatalos nyelveinek egyikére. Az ahhoz csatolt okiratnak vagy határozatnak a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére történő fordítását azonban nem lehet előírni.

2. Az (1) bekezdés nem érinti a megkereső tagállam illetékes hatósága által az említett tagállam hatályos jogszabályaival összhangban történő kézbesítés bármely más formáját.

A megkereső tagállamban székhellyel rendelkező illetékes hatóság ajánlott levélben vagy elektronikus úton kézbesíthet bármely dokumentumot közvetlenül egy személynek egy másik tagállam területén belül.

IV. FEJEZET BEHAJTÁSRA VAGY MEGELőZÉSRE IRÁNYULÓ INTÉZKEDÉSEK

9. cikk Behajtás iránti kérelem

1. A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság behajtja a megkereső tagállamban végrehajtható okirat tárgyát képező követeléseket.

2. A megkereső hatóság, amint a behajtásra irányuló megkeresés alapjául szolgáló üggyel kapcsolatban bármely fontos információ tudomására jut, azonnal továbbítja azt a megkeresett hatóságnak.

10. cikk A behajtás iránti kérelemre vonatkozó feltételek

1. A megkereső hatóság nem tehet behajtásra irányuló megkeresést abban az esetben és addig, amennyiben és amíg a követeléssel és/vagy az azzal kapcsolatos, a megkereső tagállamban végrehajtható okirattal összefüggésben az említett tagállamban jogorvoslati kérelmet terjesztenek elő, kivéve azokat az eseteket, amelyekre a 13. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.

2. Mielőtt a megkereső hatóság behajtás iránti kérelmet nyújt be, alkalmazni kell a tagállamában rendelkezésre álló megfelelő behajtási eljárásokat, az alábbi esetek kivételével:

a) amennyiben ezen eljárások várhatóan nem eredményezik a követelés teljes kifizetését;

b) amennyiben a megkereső hatóság konkrét információval rendelkezik arra vonatkozóan, hogy a behajtás csak a megkeresett tagállamban hajtható végre vagy abban a tagállamban gyorsabban és hatékonyabban valósítható meg; ilyen esetben a megkeresést megfelelően indokolni kell;

c) amennyiben a követelés a 2006/112/EK tanácsi irányelv 205. cikkének eredménye és a héa-tartozás megfizetéséért együttesen és egyetemlegesen felelős adóalanynak az üzleti székhelye a megkeresett tagállamban van és nem rendelkezik székhellyel a megkereső tagállamban.

11. cikk A megkeresett tagállamban végrehajtható okirat és más kísérő dokumentumok

1. A behajtás iránti kérelemhez csatolni kell a megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okiratot, amelyhez a II. mellékletben levő formanyomtatványt kell használni.

Ez a megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirat képezi a megkeresett tagállamban a behajtásra irányuló és a megelőző intézkedések alapját. Ezt az okiratot az említett tagállamban nem kell elismerni, kiegészíteni vagy helyettesíteni.

2. A megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirathoz csatolni kell az eredeti végrehajtható okiratot, amely a megkereső tagállamban engedélyezi a végrehajtást, és a behajtásra irányuló segítségnyújtás tárgyát képező követelésre vonatkozik. Ezt az eredeti okiratot a megkeresett tagállamban nem kell elismerni, kiegészíteni vagy helyettesíteni.

A megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirat alapján tett, behajtásra vagy megelőzésre irányuló intézkedések érvényességét nem befolyásolja az a tény, hogy a megkereső tagállamban végrehajtható, csatolt eredeti okiratot nem fordították le a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére.

3. A követelés behajtására irányuló kérelemhez csatolni lehet más, a megkereső tagállamban a követeléssel kapcsolatban kiállított dokumentumot.

12. cikk Behajtásra irányuló megkeresés teljesítése

1. A megkeresett tagállamban történő behajtás céljából bármely követelést, amellyel kapcsolatban behajtásra irányuló megkeresés történt, úgy kell kezelni, mintha az a megkeresett tagállam követelése lenne, kivéve, ha ez az irányelv másképp rendelkezik.

A megkeresett tagállam a követelést saját valutájában hajtja be.

2. A megkeresett hatóság haladéktalanul tájékoztatja a megkereső hatóságot a behajtás iránti megkeresés alapján tett intézkedésekről.

3. A megkeresett hatóság az általa behajtott követelés teljes összegét átutalja a megkereső tagállam részére.

4. A behajtásra irányuló megkeresés kézhezvételének időpontjától számítva a megkeresett hatóság késedelmi kamatot számít fel, amennyiben a megkeresett tagállam hatályos törvényei, rendeletei és közigazgatási rendelkezései ezt lehetővé teszik.

A kamatot szintén átutalják a megkereső tagállam részére.

5. Amennyiben tagállamának hatályban lévő törvényei, rendeletei és közigazgatási rendelkezései lehetővé teszik, a megkeresett hatóság – a megkereső hatósággal folytatott konzultációt követően – engedélyezheti az adós halasztott vagy részletekben történő fizetését.

A megkeresett hatóság által e meghosszabbított fizetési határidő miatt felszámított kamatot szintén átutalják a megkereső tagállamnak.

13. cikk Vitarendezés

1. A követeléssel, a megkereső tagállamban végrehajtható eredeti okirattal vagy a megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirattal, valamint a megkereső tagállam illetékes hatósága általi kézbesítés érvényességével kapcsolatos viták a megkereső tagállam illetékes szerveinek hatáskörébe tartoznak. Amennyiben a behajtási eljárás során a követelésre, a megkereső tagállamban végrehajtható eredeti okiratra vagy a megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okiratra vonatkozóan valamely érdekelt fél jogorvoslati kérelmet terjeszt elő, a megkeresett hatóságnak tájékoztatnia kell az érintett felet arról, hogy utóbbinak az ügyet a megkereső tagállam illetékes hatósága elé kell terjesztenie, az abban a tagállamban hatályos joggal összhangban.

2. A megkeresett tagállamban tett végrehajtási intézkedésekkel vagy a megkeresett tagállam illetékes hatósága általi kézbesítés érvényességével kapcsolatos vitákat a megkeresett tagállam illetékes szervénél kell rendezni, annak törvényei és rendelkezései szerint.

3. Amennyiben egy jogorvoslati kérelem az (1) bekezdésnek megfelelően a megkereső tagállam illetékes hatósága elé kerül, a megkereső hatóság tájékoztatja erről a megkeresett hatóságot és jelzi a követelés nem vitatott mértékét.

4. Amint a megkeresett hatóság megkapja a (3) bekezdésben említett információt a megkereső hatóságtól vagy az érdekelt féltől, a követelés azon részét illetően, amelyre a jogorvoslati kérelem vonatkozik, felfüggeszti a végrehajtási eljárást az ügyben illetékes szerv döntéséig, hacsak a megkereső hatóság másként nem kéri az e bekezdés harmadik albekezdésének megfelelően.

A 15. cikk sérelme nélkül, és amennyiben a megkeresett hatóság ezt szükségesnek tartja, megelőző intézkedéseket tehet a követelés behajtásának biztosítása érdekében, amennyiben a tagállamában hatályban levő törvények és rendelkezések ezt lehetővé teszik.

A megkereső hatóság a tagállamában hatályban lévő törvényeknek, rendeleteknek és közigazgatási gyakorlatnak megfelelően felszólíthatja a megkeresett hatóságot azon követelés vagy a követelés azon részének behajtására, amelyre vonatkozóan jogorvoslati kérelmet terjesztettek elő, amennyiben a megkeresett tagállam erre vonatkozó törvényei, rendeletei és közigazgatási gyakorlata ezt megengedik. Ezeket a megkereséseket meg kell indokolni. A megkereső hatóság felelős a behajtott összegek visszatérítéséért, valamint a megkeresett hatóság tagállamában hatályban lévő jogszabályok szerinti esetleges kártérítésért is, amennyiben a per kimenete később kedvezően alakul az adós számára.

14. cikk Behajtásra irányuló segítségnyújtási kérelem módosítása

1. A megkereső hatóság – a módosítás vagy visszavonás indokát megadva – haladéktalanul tájékoztatja a megkeresett hatóságot a behajtás iránti kérelem későbbi módosításáról vagy a megkeresés visszavonásáról.

2. Ha a kérelem módosítása a 13. cikk (1) bekezdésében említett illetékes szerv döntésének eredménye, a megkereső hatóság módosított végrehajtható okiratot juttat el a megkeresett tagállamhoz. Ezután a megkeresett hatóság a további behajtási intézkedések során a módosított okirat alapján jár el.

A módosított okirat vonatkozásában a 11. és a 13. cikk alkalmazandó.

15. cikk Megelőző intézkedésekre irányuló megkeresés

1. A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság megelőző intézkedéseket hoz a követelés behajtásának biztosítására.

2. Ha a megkeresés olyan követelésre irányul, amelyre vonatkozóan jogorvoslati kérelmet terjesztettek elő, vagy a követelés a megkereső tagállamban még nem képezi végrehajtható okirat tárgyát, a megkereső hatóság csak akkor kérhet megelőző intézkedést, ha a tagállamában hatályban lévő törvények, rendeletek és közigazgatási gyakorlat azt lehetővé teszi. Ilyen esetben a megkeresést meg kell indokolni, kivéve, ha a megkeresés olyan tagállamba irányul, amely kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozóan egy vagy több harmadik országgal kötött megállapodásaiban nem köt ki ilyen feltételt.

3. A megelőző intézkedésre irányuló megkereséshez csatolni kell a megkeresett hatóság tagállamában megelőző intézkedésekre irányuló egységes okiratot, amelyhez a III. mellékletben levő formanyomtatványt kell használni.

Ez, a megkeresett hatóság tagállamában megelőző intézkedésekre irányuló egységes okirat képezi a megkeresett tagállamban hozott megelőző intézkedések alapját. Az okiratot az említett tagállamban nem kell elismerni, kiegészíteni vagy helyettesíteni.

A megkeresett tagállamban megelőző intézkedésekre irányuló egységes okirathoz csatolni kell a megkereső tagállamban megelőző intézkedéseket engedélyező eredeti okiratot, amelyet a megkereső tagállamban állítottak ki e célból, és a segítségnyújtás tárgyát képező követelésre vonatkozik. Ezt az eredeti okiratot a megkeresett tagállamban nem kell elismerni, kiegészíteni vagy helyettesíteni.

Az említett tagállamban megelőző intézkedésekre irányuló egységes okirat alapján a megkeresett tagállamban tett megelőző intézkedések érvényességét nem befolyásolja az a tény, hogy a megkereső tagállamban megelőző intézkedésekre irányuló eredeti okiratot nem fordították le a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére.

4. A megelőző intézkedések iránti megkereséshez csatolható más, a megkereső tagállamban a követeléssel kapcsolatban kiállított dokumentum.

16. cikk Megelőző intézkedések iránti megkeresésre vonatkozó szabályok

Annak érdekében, hogy a 15. cikk teljesüljön, a 9. cikk (2) bekezdése, a 12. cikk (1) és (2) bekezdése, a 13. cikk, a 14. cikk és a 17. cikk értelemszerűen alkalmazandó.

17. cikk A megkeresett hatóság kötelezettségeinek korlátozása

1. A megkeresett hatóság nem köteles a 9–15. cikkben előírt segítségnyújtásra, amennyiben a követelés behajtása – az adós helyzete miatt – a megkeresett tagállamban komoly gazdasági vagy társadalmi nehézségeket okozna, amennyiben hasonló hazai követelések esetében az említett tagállam hatályban lévő törvényei, rendeletei és közigazgatási gyakorlata engedélyeznek ilyen kivételt.

2. A megkeresett hatóság nem köteles a 4. és a 6–15. cikkben előírt segítségnyújtásra, amennyiben a 4., 6., 7., 9. illetve a 15. cikk szerinti eredeti kérelem olyan követelésekre vonatkozik, amelyek esetében a követelés megkereső tagállambeli esedékességének időpontja és a segítségnyújtásra irányuló eredeti kérelem időpontja között több mint öt év telt el.

Olyan esetekben azonban, amikor a követeléssel vagy a megkereső tagállamban végrehajtható eredeti okirattal összefüggésben jogorvoslati kérelmet terjesztettek elő, az ötéves időszak attól az időponttól számítandó, amikor a megkereső tagállam megállapítja, hogy a követeléssel vagy a végrehajtható okirattal összefüggésben további jogorvoslatnak nincs helye.

Olyan esetekben továbbá, amikor a megkereső tagállam illetékes hatósága engedélyezi a halasztott fizetést, az ötéves időszak a fizetési határidő lejáratakor kezdődik.

3. A megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot a segítségnyújtás iránti megkeresés teljesítése megtagadásának okáról.

18. cikk Elévülési idővel kapcsolatos kérdések

1. Az elévülési időt érintő kérdésekre vonatkozóan kizárólag a megkereső tagállam hatályos joga az irányadó.

2. Az elévülési idő felfüggesztésével vagy megszakításával kapcsolatban a megkeresett hatóság által vagy annak nevében a követelés behajtására irányuló segítségnyújtás iránti megkeresés alapján tett azon lépések, amelyek a megkeresett tagállamban hatályos jog szerint felfüggesztő vagy megszakító hatással járnak az elévülési idő tekintetében, a megkereső tagállamban ugyanilyen hatással járnak, feltéve, hogy ezt a megkereső tagállamban hatályos jog lehetővé teszi.

Ha a megkeresett tagállamban hatályos jog szerint az elévülési idő felfüggesztésére vagy megszakítására nincs lehetőség, a megkeresett hatóság által vagy annak nevében a követelés behajtására irányuló segítségnyújtás iránti megkeresés alapján tett lépések, amelyek – ha a megkereső hatóság által vagy annak nevében a megkereső tagállamban tett lépések lennének – a megkereső tagállamban hatályos jog alapján felfüggesztő vagy megszakító hatással lennének az elévülési időre, e hatást illetően úgy tekintendők, mintha ez utóbbi államban hajtották volna végre őket.

Az első és a második albekezdésnek nincs hatása a megkereső tagállam illetékes hatóságának azon jogára, hogy az említett tagállamban hatályos jognak megfelelően intézkedéseket tegyen az elévülési idő felfüggesztése vagy megszakítása tekintetében.

3. A megkereső és a megkeresett hatóság azonnal tájékoztatja egymást azokról az intézkedésekről, amelyek megszakítják vagy felfüggesztik az elévülési időt egy olyan követelés esetében, amelyre vonatkozóan behajtásra vagy megelőző intézkedésre irányuló intézkedést kértek, vagy amelyek ilyen hatással járhatnak.

19. cikk Költségek

1. A megkeresett hatóság a behajtással kapcsolatban esetleg felmerülő összes költséget beszedi az érintett személytől. Ezeknek a költségeknek a felszámítása a megkeresett tagállam törvényeinek és rendeleteinek megfelelően történik.

2. Ha az érintett személy nem fizeti ki a megkeresett hatóság által vagy annak nevében megállapított határidőn belül a kért összeget, a megkeresett hatóság az (1) bekezdésben meghatározott költségek behajtása helyett felszámíthatja az alábbi rögzített költségeket:

a) 100 EUR, ha a fizetésre legalább egy felszólítás után kerül sor;

b) 200 EUR, ha a megkeresett hatóság által vagy annak nevében más közigazgatási intézkedésekre került sor;

c) 500 EUR, ha a megkeresett tagállamon belül más végrehajtási intézkedésekre került sor.

Az érintett személy ezen rögzített költségek alkalmazása ellen jogorvoslati kérelmet terjeszthet elő a megkeresett hatóságnál és bármely olyan hatóságnál, amely hatáskörrel rendelkezik a megkeresett tagállamban tett behajtási intézkedések tekintetében indított jogorvoslati kérelem esetén.

Ezek a rögzített költségek nem alkalmazandók olyan esetekben, ha a 13. cikk (1) és (2) bekezdésében említett illetékes szerv úgy dönt, hogy a behajtásra irányuló intézkedések a követelés tárgya vagy a megkereső tagállamban végrehajtható eredeti okirat, illetve a megkeresett tagállamban végrehajtható egységes okirat érvényessége, vagy a kézbesítés érvényessége, illetve a megkeresett tagállamban tett végrehajtási intézkedések tekintetében megalapozatlanok.

3. Azon követelés – többek között az alapösszeg, a kamat, a büntetések és bírságok, valamint a fizetendő költségek – behajtása, amelyre vonatkozóan kölcsönös segítségnyújtás iránti megkeresésre került sor, elsőbbséget kap a megkeresett hatóságnál vagy annak nevében felmerült költségek behajtásával szemben.

4. A tagállamok lemondanak egymás közt az összes olyan költség megtérítéséről, amely az ezen irányelv értelmében egymásnak nyújtott kölcsönös segítségnyújtás miatt keletkezik.

Amennyiben azonban a behajtás a nagyon magas költségek miatt vagy a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel kapcsolatosan különleges problémát okoz, a megkereső és a megkeresett hatóságoknak a szóban forgó esetekben lehetőségük van egyedi költség-visszatérítési megállapodások alkalmazására.

5. A (4) bekezdés ellenére a megkereső tagállam továbbra is felelősséggel tartozik a megkeresett tagállam felé az összes olyan költségért és veszteségért, amely a követelés tárgyát vagy a megkereső hatóság által kiállított végrehajtható okirat és/vagy megelőző intézkedésekre irányuló okirat érvényességét tekintve nem megalapozottnak tartott eljárások következményeként merül fel.

V. FEJEZET A SEGÍTSÉGNYÚJTÁS IRÁNTI KÉRELMEK VALAMENNYI TÍPUSÁRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK

20. cikk Formanyomtatványok és kommunikációs eszközök

1. A 4. cikk (1) bekezdése szerinti információkérést, a 7. cikk (1) bekezdése szerinti, kézbesítésre irányuló kérelmet, a 9. cikk (1) bekezdése szerinti, behajtásra irányuló kérelmet vagy a 15. cikk (1) bekezdése szerinti, megelőző intézkedésre irányuló kérelmet, amennyiben lehetséges, formanyomtatvány használatával, elektronikus úton kell elküldeni. Lehetőség szerint ezeket a nyomtatványokat kell használni a kérelemmel kapcsolatos minden további kommunikációra is.

A megkeresett tagállamban végrehajtást vagy megelőző intézkedést engedélyező egységes okiratot és a megkereső tagállamban végrehajtást vagy megelőző intézkedést engedélyező eredeti okiratot, valamint a 11. és a 15. cikkben említett egyéb dokumentumokat is elektronikus úton kell elküldeni, amennyiben lehetséges.

Adott esetben a formanyomtatványokhoz jelentéseket, nyilatkozatokat és bármely más iratot vagy digitális dokumentumot, illetve azok hitelesített másolatát vagy kivonatát lehet csatolni, amelyeket lehetőség szerint szintén elektronikus úton kell elküldeni.

Formanyomtatványokat és elektronikus úton történő kommunikációt kell alkalmazni az 5. cikkben említett spontán információcsere esetén is.

2. Az (1) bekezdés nem alkalmazandó olyan információ és dokumentáció esetében, amelynek megszerzésére a 6. cikknek megfelelően másik tagállam közigazgatási hivatalában való jelenlét során vagy a másik tagállamban végzett közigazgatási vizsgálatban való részvétel során kerül sor.

3. A kapott információ vagy a segítségnyújtás iránti megkeresés teljesítése során tett intézkedések érvényességét nem befolyásolja, ha a kommunikációra nem elektronikus úton vagy nem a formanyomtatványok használatával kerül sor.

21. cikk Nyelvek használata

1. A segítségnyújtás iránti megkeresést és a megkeresett tagállamban végrehajtást vagy megelőző intézkedést engedélyező egységes okiratot a megkeresett tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén kell elküldeni, vagy arra le kell fordítani.

Az a tény azonban, hogy a kérelem bizonyos részei az illetékes hatóságok kétoldalú megállapodása alapján nem a megkeresett tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén készültek, nem befolyásolja a kérelem érvényességét.

2. A megkereső tagállamban végrehajtást vagy megelőző intézkedést engedélyező eredeti okiratnak a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére történő fordítását nem lehet előírni, ha azt a megkeresett hatóság vagy az érintett személy kapja.

3. Azok a dokumentumok, amelyek tekintetében a 7. cikknek megfelelően kézbesítés iránti megkeresésre került sor, elküldhetők a megkeresett hatóság részére a megkereső tagállam hivatalos nyelvén. Ha a kézbesítés a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összhangban történik az érintett személynek, nem lehet előírni, hogy a dokumentumokat le kell fordítani a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére.

4. Amennyiben a kérelemhez az (1), (2) és (3) bekezdésben említetteken kívül más dokumentumokat is csatolnak, a megkeresett hatóság – amennyiben szükséges – kérheti a megkereső hatóságtól ezeknek a dokumentumoknak a fordítását a megkeresett tagállam hivatalos nyelvére vagy hivatalos nyelveinek egyikére, vagy bármely más nyelvre, amelyről az illetékes hatóságok kétoldalúan megállapodtak.

22. cikk A megkeresés teljesítésére vonatkozó jogszabályok

1. A megkeresett hatóság, amennyiben ezen irányelv alkalmazási körébe tartozó követelésre vonatkozó segítségnyújtás iránti megkeresést teljesít, a szóban forgó adóra vagy vámra, illetve ennek hiányában hasonló adóra vagy vámra irányuló követelésekre alkalmazandó nemzeti törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések értelmében ráruházott hatáskörben jár el, kivéve, ha ez az irányelv máshogy rendelkezik.

Ha a megkeresett hatóság úgy ítéli meg, hogy a területén nem vetnek ki ugyanolyan vagy hasonló adót vagy vámot, a személyi jövedelemre kivetett adóra irányuló követelésekre alkalmazandó nemzeti törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések értelmében ráruházott hatáskörben jár el, kivéve, ha ez az irányelv máshogy rendelkezik.

2. Az (1) bekezdés alkalmazandó a hasonló követelések esetében a megkeresett tagállamban biztosított kedvezményes bánásmód tekintetében.

23. cikk Információk és dokumentumok közzététele

1. A megkereső és a megkeresett hatóság által ezen irányelv értelmében kapott információ és dokumentumok ugyanazon tagállamon belül közzétehetők más hatóság számára, amennyiben ezt az említett tagállam jogszabályai lehetővé teszik, még akkor is, ha ezt az információt a 2. cikkben említett követelések behajtásától eltérő célokra használhatják fel.

2. Amennyiben a megkereső és a megkeresett hatóság úgy ítéli meg, hogy az ezen irányelv értelmében kapott információ és dokumentumok hasznosak lehetnek harmadik tagállam számára, továbbíthatja az információt vagy a dokumentumokat ennek a tagállamnak.

3. A megkereső és a megkeresett hatóság által ezen irányelv értelmében kapott információra és dokumentumokra, vagy azok kivonataira vagy hitelesített másolataira ugyanazon tagállam valamennyi hatósága hivatkozhat vagy felhasználhatja bizonyítékként, ugyanúgy, mint a tagállamon belül kapott hasonló információt és dokumentumokat.

VI. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

24. cikk Más segítségnyújtási megállapodások alkalmazása

Azokban az esetekben, amelyekre ez az irányelv alkalmazandó, a tagállamok nem alkalmaznak más két- vagy többoldalú megállapodást vagy rendelkezést más tagállamokba irányuló segítségnyújtási kérelmeik tekintetében.

25. cikk A bizottság

1. A Bizottság munkáját a behajtási bizottság segíti.

2. Ha erre a bekezdésre vonatkozó hivatkozás történik, akkor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikke alkalmazandó.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében említett határidő három hónap.

26. cikk Végrehajtási rendelkezések

1. A Bizottság a 25. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően részletes szabályokat fogad el a 3. cikk, a 4. cikk (1) bekezdése, az 5. cikk, a 7. cikk, a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja, a 9. cikk, a 11. cikk (1) bekezdése, a 12. cikk (2) bekezdése, a 14. cikk, a 15. cikk (1) és (3) bekezdése, a 16. cikk és a 20. cikk (1) bekezdésének végrehajtásához.

Ezek a szabályok legalább az alábbiakra vonatkoznak:

a) A 3. cikk (2), (3) és (4) bekezdésében említett központi összekötő hivatal, összekötő hivatalok és összekötő szervek kijelölésére és szervezetére vonatkozó feltételek;

b) azon eszközök, amelyekkel a hatóságok közötti kommunikáció lebonyolítható;

c) a 4. cikk (1) bekezdése, az 5. cikk, a 7. cikk, a 9. cikk (1) bekezdése és a 15. cikk (1) bekezdése alkalmazásában használandó formanyomtatványok tartalma és formátuma;

d) a behajtandó összegek átváltására és a behajtott összegek átutalására vonatkozó szabályok.

2. A Bizottság a 25. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban részletes szabályokat fogadhat el:

a) a 6. cikk végrehajtásához;

b) a segítségnyújtás iránti kérelem alapjául szolgáló követelések minimális összegének meghatározásához.

Az első albekezdés b) pontja szerinti szabályok biztosíthatják, hogy az említett minimum alá eső követelésekre irányuló segítségnyújtás lehetősége választható legyen és bizonyos feltételekhez kapcsolódjon, különös tekintettel a behajtott összegeknek a megkeresett és a megkereső tagállam közötti elosztására, eltérve a 12. cikk (3) bekezdésétől.

3. A Bizottság a 25. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban módosíthatja az I., a II. és a III. mellékletben meghatározott formanyomtatványokat.

27. cikk Jelentéstétel

A tagállamok minden évben legkésőbb március 31-ig értesítik a Bizottságot az alábbiakról:

a) az adott évben az egyes megkeresett tagállamoknak elküldött és az egyes megkereső tagállamoktól kapott, információkéréssel, kézbesítéssel, behajtással vagy megelőző intézkedéssel kapcsolatos megkeresések száma;

b) azon követelések összege, amelyekre behajtásra irányuló segítségnyújtás iránti megkeresés vonatkozik és a behajtott összegek;

c) bármely más olyan információ, amely az ezen irányelv értelmében biztosított kölcsönös segítségnyújtás értékeléséhez hasznos lehet.

A Bizottság ötévenként jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács számára az ebben az irányelvben megállapított intézkedések működéséről.

28. cikk Átültetés a nemzeti jogba

1. A tagállamok legkésőbb 2009. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.

A tagállamok 2010. január 1-jétől alkalmazzák ezeket a rendelkezéseket.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

2. A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a fő rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

29. cikk A 2008/55/EK irányelv hatályon kívül helyezése

A 2008/55/EK irányelv 2010. január 1-jén hatályát veszti.

A hatályát vesztett irányelvre történő hivatkozásokat ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.

30. cikk Hatálybalépés

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

31. cikk Címzettek

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

A(Z) …/…/EK IRÁNYELV 8. CIKKE (1) BEKEZDÉSÉNEK HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ OKIRATOK VAGY HATÁROZATOK KÉZBESÍTÉSÉRE IRÁNYULÓ KÉRELEM FORMANYOMTATVÁNYA A dokumentumot kiállító EK-tagállam: … |

Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló …/…/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy: „A megkeresett hatóság a megkereső hatóság kérésére kézbesít a címzettnek minden olyan okiratot és határozatot, ideértve a jogi természetűeket is, amelyek a megkereső tagállamból származnak és amelyek a 2. cikkben említett követelésre vagy annak behajtására vonatkoznak.” Az irányelv 8. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „A megkeresett hatóság biztosítja, hogy a megkeresett tagállamban a kézbesítés az alábbi módok valamelyikének használatával történjen: (…) b) formanyomtatvány ajánlott levélben vagy elektronikus úton történő küldése, amelyhez csatolva van a megkereső tagállamból származó okirat vagy határozat.” A fent említett előírásoknak megfelelően e dokumentum ajánlott levélben vagy elektronikus úton történő küldése az e dokumentumhoz csatolt okirat(ok) és/vagy határozat(ok) kézbesítését jelenti. |

A | A KÉZBESÍTÉS CÉLJA |

A kézbesítés célja: A címzett tájékoztatása a csatolt okirat(ok)ról és/vagy határozat(ok)ról. Annak megerősítése, hogy a címzett köteles a B4. pontban említett összeg kifizetésére. A kifizetést az alábbiak szerint kell teljesíteni: 20…(év)…(hónap)…(nap) előtt haladéktalanul Felhívjuk a címzett figyelmét, hogy a fizetés elmaradása esetén a megkeresett tagállam hatósága behajtásra irányuló és/vagy megelőző intézkedéseket tehet a követelés behajtása érdekében. Ebben az esetben a(z)…/…/EK irányelvnek megfelelően rögzített igazgatási költségek számíthatók fel. Az elévülési idő megszakítása a csatolt okirat(ok)ban és/vagy határozat(ok)ban említett követelés(ek) tekintetében. |

B | A CSATOLT OKIRAT(OK) ÉS/VAGY HATÁROZAT(OK) MEGNEVEZÉSE |

1 | A kiállítás dátuma: 20…(év)…(hónap)…(nap) – hivatkozási szám: … adómegállapítás adóhatóság közigazgatási fellebbviteli eljárást követő határozata egyéb közigazgatási határozat vagy okirat A (bíróság neve) ítélete/végzése egyéb bírósági okmány |

2 | Az érintett adó megnevezése: … |

3 | Az érintett követelés jellege vám hozzáadottérték-adó jövedéki adó jövedelem- vagy tőkeadó biztosítási díjakra kiszabott adó a tagállam által vagy annak nevében kivetett más adó vagy vám egy tagállam területi vagy közigazgatási alegysége, többek között a helyi hatóságok által vagy nevében kivetett adó vagy vám a tagállamnak vagy annak egy alegységének vagy közjogi társadalombiztosítási intézményeknek fizetendő kötelező társadalombiztosítási járulékok az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítések, intervenciók és egyéb intézkedések, amelyek magukban foglalják az e tevékenységekkel kapcsolatosan behajtandó összegeket a cukorágazat piacának közös szervezése keretében előírt lefölözések és egyéb díjak |

4 | Az érintett követelés összege alapösszeg: igazgatási büntetések és bírságok: 20…(év)…(hónap)…(nap)-ig esedékes kamat: 20…(év)…(hónap)…(nap).ig felszámított költségek: teljes összeg: |

C | A CSATOLT OKIRAT(OK) ÉS/VAGY HATÁROZAT(OK) TEKINTETÉBEN FELELŐS HIVATAL |

1 | Név: |

2 | Utca és házszám: |

3 | Irányítószám és város: |

4 | Telefon: |

5 | E-mail: |

D | AZ A HIVATAL, AHOL A KÉZBESÍTETT OKIRAT(OK)RA ÉS/VAGY HATÁROZAT(OK)RA, VAGY A FIZETÉSI KÖTELEZETTSÉGGEL KAPCSOLATOS JOGORVOSLATI LEHETŐSÉGEKRE VONATKOZÓAN TOVÁBBI INFORMÁCIÓ KÉRHETŐ (amennyiben a C. rovatban megnevezett hivataltól eltér) |

1 | Név: |

2 | Utca és házszám: |

3 | Irányítószám és város: |

4 | Telefon: |

5 | E-mail: |

II. MELLÉKLET

A(Z) …/…/EK IRÁNYELV HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ KÖVETELÉSEKRE VONATKOZÓ VÉGREHAJTHATÓ OKIRAT FORMANYOMTATVÁNYA A dokumentumot kiállító EK-tagállam: … A(z)…/…/EK irányelv 11. cikkének megfelelően ezen okirattal lehet engedélyezni behajtást és/vagy megelőző intézkedéseket bármely tagállamban, amennyiben annak a tagállamnak a megkereső hatósága, ahol ezt a dokumentumot kiállították, erre irányuló megkereséssel él. |

A | A KÖVETELÉS MEGNEVEZÉSE |

1 | Adónem: … |

2 | A követelés jellege vám hozzáadottérték-adó jövedéki adó jövedelem- vagy tőkeadó biztosítási díjakra kiszabott adó a tagállam által vagy annak nevében kivetett más adó vagy vám egy tagállam területi vagy közigazgatási alegysége, többek között a helyi hatóságok által vagy nevében kivetett adó vagy vám a tagállamnak vagy annak egy alegységének vagy közjogi társadalombiztosítási intézményeknek fizetendő kötelező társadalombiztosítási járulékok az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítések, intervenciók és egyéb intézkedések, amelyek magukban foglalják az e tevékenységekkel kapcsolatosan behajtandó összegeket a cukorágazat piacának közös szervezése keretében előírt lefölözések és egyéb díjak |

3 | A követelés hivatkozási száma: … |

4 | Az az időszak, amelyre a követelés vonatkozik: naptári év: … időszak: 20…(év)…(hónap)…(nap) – 20…(év)…(hónap)…(nap) |

5 | A követelés megállapításának időpontja: … A végrehajtható okirat dátuma: … Az adóshoz történő kézbesítés időpontja: … A fizetés esedékessége: … |

6 | A követelés összege alapösszeg: igazgatási büntetések és bírságok: 20…(év)…(hónap)…(nap)-ig esedékes kamat 20…(év)…(hónap)…(nap)-ig felszámított költségek: teljes összeg: |

B | AZ ADÓS MEGNEVEZÉSE |

1 | Név: … |

2 | HÉA-azonosítószám: … Adóazonosító szám: Egyéb azonosító szám: |

3 | Utca és házszám: |

4 | Egyéb címadatok: |

5 | Irányítószám és város: |

6 | Ország: |

C | A KÖVETELÉS MEGÁLLAPÍTÁSÉRT FELELŐS HIVATAL |

1 | Név: |

2 | Utca és házszám: |

3 | Irányítószám és város: |

4 | Telefon: |

5 | E-mail: |

D | AZ A HIVATAL, AHOL A KÖVETELÉSRE ÉS/VAGY A FIZETÉSI KÖTELEZETTSÉGGEL KAPCSOLATOS JOGORVOSLATI LEHETŐSÉGEKRE VONATKOZÓAN TOVÁBBI INFORMÁCIÓ KÉRHETŐ (amennyiben a C. rovatban megnevezett hivataltól eltér) |

1 | Név: |

2 | Utca és házszám: |

3 | Irányítószám és város: |

4 | Telefon: |

5 | E-mail: |

III. MELLÉKLET

A(Z) …/…/EK IRÁNYELV HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ KÖVETELÉSEK BEHAJTÁSÁNAK BIZTOSÍTÁSÁRA IRÁNYULÓ MEGELŐZŐ INTÉZKEDÉSEKRE VONATKOZÓ FORMANYOMTATVÁNY A dokumentumot kiállító EK-tagállam: … A(z)…/…/EK irányelv 15. cikke (3) bekezdésének megfelelően ezen okirattal lehet engedélyezni megelőző intézkedéseket bármely tagállamban, amennyiben annak a tagállamnak a megkereső hatósága, ahol ezt a dokumentumot kiállították, erre irányuló megkereséssel él. |

A | ANNAK A KÖVETELÉSNEK A MEGNEVEZÉSE, AMELYNEK BEHAJTÁSÁT BIZTOSÍTANI KELL |

1 | Adónem: … |

2 | A követelés jellege vám hozzáadottérték-adó jövedéki adó jövedelem- vagy tőkeadó biztosítási díjakra kiszabott adó a tagállam által vagy annak nevében kivetett más adó vagy vám egy tagállam területi vagy közigazgatási alegysége, többek között a helyi hatóságok által vagy nevében kivetett adó vagy vám a tagállamnak vagy annak egy alegységének vagy közjogi társadalombiztosítási intézményeknek fizetendő kötelező társadalombiztosítási járulékok az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítések, intervenciók és egyéb intézkedések, amelyek magukban foglalják az e tevékenységekkel kapcsolatosan behajtandó összegeket a cukorágazat piacának közös szervezése keretében előírt lefölözések és egyéb díjak |

MEGÁLLAPÍTOTT KÖVETELÉS ESETÉN | MÉG NEM MEGÁLLAPÍTOTT KÖVETELÉS ESETÉN |

3a | A követelés hivatkozási száma: … | 3b | Megelőző intézkedést engedélyező okirat hivatkozási száma: a (bíróság neve) 20…(év)…(hónap)…(nap)-án/én kihirdetett ítélete/végzése hivatkozási szám… 20…(év)…(hónap)…(nap)-án/én kelt közigazgatási határozat/egyéb okirat hivatkozási szám… |

4a | Az az időszak, amelyre a követelés vonatkozik: naptári év: … időszak: 20…(év)…(hónap)…(nap) – 20…(év)…(hónap)…(nap) | 4b | Az az időszak, amelyre a még meg nem állapított követelés vonatkozik: naptári év: … időszak: 20…(év)…(hónap)…(nap) – 20…(év)…(hónap)…(nap) |

5a | A követelés megállapításának időpontja: … A végrehajtható okirat dátuma: … Az adóshoz történő kézbesítés időpontja: … A fizetés esedékessége: … | 5b | A megkeresett tagállam hatósága által végrehajtandó intézkedés indoklása: az érintett személy fizetésképtelensége (annak kockázata) a megkereső tagállamban az érintett személy (vélelmezett) részvételének kockázata adócsalásban vagy adókikerülésben annak a kockázata, hogy az érintett személy lépéseket tesz a behajtás késleltetésére megelőző intézkedések csak a megkeresett tagállamban tehetők, vagy ott gyorsabban és hatékonyabban hajthatók végre |

6 | Az az összeg, amelyre vonatkozóan megelőző intézkedés iránti megkeresés történt alapösszeg: igazgatási büntetések és bírságok: 20…(év)…(hónap)…(nap)-ig esedékes kamat: 20…(év)…(hónap)…(nap)-ig felszámított költségek: teljes összeg: |

B | A(Z) (JÖVŐBELI) ADÓS MEGNEVEZÉSE |

1 | Név: … |

2 | HÉA-azonosítószám: … Adóazonosító szám: Egyéb azonosító szám: |

3 | Utca és házszám: |

4 | Egyéb címadatok: |

5 | Irányítószám és város: |

6 | Ország: |

C | A KÖVETELÉS MEGÁLLAPÍTÁSÁÉRT FELELŐS HIVATAL |

1 | Név: |

2 | Utca és házszám: |

3 | Irányítószám és város: |

4 | Telefon: |

5 | E-mail: |

D | AZ A HIVATAL, AHOL A KÖVETELÉSRE ÉS/VAGY A MEGELŐZŐ INTÉZKEDÉST INDOKOLTTÁ TEVŐ FELTÉTELEKKEL KAPCSOLATOS JOGORVOSLATI LEHETŐSÉGEKRE VONATKOZÓAN TOVÁBBI INFORMÁCIÓ KÉRHETŐ (amennyiben a C. rovatban megnevezett hivataltól eltér) |

1 | Név: |

2 | Utca és házszám: |

3 | Irányítószám és város: |

4 | Telefon: |

5 | E-mail: |

[1] HL C […], […], […] o.

[2] HL C […], […], […] o.

[3] HL C […], […], […] o.

[4] HL L 150., 2008.6.10., 28. o.

[5] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.