3.2. Az ellenálló képesség erősítése politikai párbeszéd és kétoldalú kezdeményezések révén

Az EU egyre inkább a rezilienciapolitikára épít az összetett nemzeti politikai kihívások kezelése során az akadályok lebontása érdekében a gazdaságpolitikától az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáson át az energiaellátás biztonságáig. Jelentős beruházásokat is eszközölt a kutatás területén annak érdekében, hogy megbízható adatok álljanak rendelkezésre ehhez a politikához, és számos elemző eszközt dolgozott ki a szakpolitikák végrehajtásának támogatására. E kihívások közül sok esetében a válasz belföldi és nemzetközi dimenziói szorosan összefüggenek egymással. Ez lehetővé teszi számunkra a partnerországokkal folytatott politikai párbeszéd gazdagítását azáltal, hogy betekintést enged az EU belpolitikai tapasztalataiba. A politikai párbeszéd kétirányú folyamat, és így az EU is sokat tanulhat partnereitől.

---

Az EU-nak:

- fel kell használnia a hazai politikáiban az ellenálló képesség kiépítésével kapcsolatban szerzett technikai tapasztalatait a kétoldalú ágazati politikai párbeszéd és a kezdeményezések megerősítése érdekében, és törekednie kell arra, hogy kiterjessze a szakosodott uniós ügynökségek e munkához való hozzájárulását;

- annak biztosítására kell törekednie, hogy a vonatkozó többoldalú eszközök és politikai keretek tükrözzék az EU legjobb gyakorlatait és normáit, többek között az ILO, az WHO és az G20 esetében;

- elő kell mozdítania az EU kívüli országoknak a Horizont 2020 keretében az ellenálló képességgel kapcsolatos kutatásba és innovációba való bevonása révén az ellenálló képességre vonatkozó közös nemzetközi tudásbázist, valamint meg kell osztania és a gyakorlatban alkalmaznia kell nemzetközi együttműködésünk eredményeit.

Ellenálló képesség a gyakorlatban – az EU belső és külső politikájának összekapcsolása

A kritikus infrastruktúrák védelme – az ellenálló képesség koncepciója 2013 óta szerepel a kritikus infrastruktúrák védelmére vonatkozó európai programban. Ennek eredményeként olyan kockázatértékelési módszereket és kutatásokat dolgoztak ki, amelyek már számos nem uniós ország, így Ukrajna esetében is alkalmaznak az együttműködés során. A koncepciót tovább fejlesztették a gázellátás biztonságáról szóló rendeletjavaslatban, amely tartalmaz a nem uniós országokból származó kockázatokra vonatkozó rendelkezéseket, valamint a nemzeti vészhelyzeti és megelőzési cselekvési tervekben szereplő hatékony, határokon átnyúló intézkedéseket. Hasonló megközelítést alkalmaznak a villamosenergia-ágazatban is.

Energiabiztonság – az energiaellátás biztonságára vonatkozó uniós politika az ellenálló energiaunió koncepcióját a globális energiabiztonsághoz és az EU éghajlatváltozási politikájához kapcsolja, ideértve a partnerországok energiabiztonságának fokozását a szén-dioxid-semleges gazdaságokra és társadalmakra való globális energetikai átállás felgyorsítása és az energiahatékonyság növelése révén. Az EU energia- és éghajlatügyi diplomáciájának célja e megközelítés előmozdítása.

Az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás – a 2013-as, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásról szóló stratégia szerint átfogó alkalmazkodási stratégiák révén kell támogatni az ellenálló képességet nemzeti és önkormányzati szinten, az olyan sebezhető ágazatokat kezelve, mint a mezőgazdaság, a halászat és a kritikus infrastruktúra. A stratégiát jelenleg értékelik, és az EU belül szerzett tapasztalatokat megosztják a külső partnerekkel.

Polgári védelem – az EU polgári védelmi mechanizmusa az EU-ban, a szomszédos országokban és azon túl a természeti és ember által okozott katasztrófák megelőzésének, az arra való felkészültségnek és az azokra adott válaszoknak a javítása révén járul hozzá az ellenálló képesség növeléséhez. Előmozdítja a kockázatértékelések kidolgozását, valamint a megelőzés, a felkészültség, a képzés és a gyakorlatok finanszírozását.

Gazdasági ellenálló képesség – az EU hozzájárul a G20-ak keretében jelenleg folyó munkához, amely arra irányul, hogy a strukturális kihívásokhoz kapcsolódó kockázatok és nyomások dacára biztosítsa a fenntartható növekedés eléréséhez szükséges kapacitás kiépítését; elkerülve a kockázatok, az egyensúlyhiányok és a sokkokkal szembeni sebezhetőségek túlzott mértékű felhalmozódását. Bár ez nem teremt kötelezettségeket, a munka hasznos fogalmi keretet teremtett vezetett a politika tájékoztatásához. Ezen túlmenően az EU – globális stratégiájával összhangban – integráltabb európai gazdasági diplomáciát alakít ki, amelynek célja a növekedés és a foglalkoztatás előmozdítása az EU kívüli országokban és az EU-ban egyaránt, az uniós magánszektor partnerországokban való fokozott részvételének ösztönzése révén.

Foglalkoztatás – az EU támogatja egy, a békét és az ellenálló képességet célzó foglalkoztatásról és tisztességes munkáról szóló ajánlás kidolgozását a nemzetközi munkaügyi konferencia keretében. Ez iránymutatással szolgál majd a kormányok számára a célzott foglalkoztatási és szociális politikák tekintetében, összekapcsolva a humanitárius segítségnyújtást és a hosszabb távú fejlesztést.

Globális egészségügyi kockázatok – az EU felismerte, hogy az olyan súlyos emberi és állategészségügyi veszélyek, mint az ebola, a madárinfluenza, az antimikrobiális rezisztencia és az afrikai sertéspestis, nem csupán az egészségügyi rendszerek ellenálló képességére, hanem a társadalmi és gazdasági ellenálló képességre is fenyegetést jelentenek. A kábítószer-rezisztens fertőzések 2050-re a 2008-as pénzügyi válsághoz hasonló globális károkat okozhatnak. Az EU válasza a volt, hogy a nemzetközi együttműködés – többek között a WHO-val való együttműködés – megerősítése mellett saját kapacitásokat fejlesztett ki a súlyos és tartós járványok megelőzése és kezelése érdekében. Kutatási és innovációs projektekbe fektetett be a korai felismerés és felügyelet javítása, valamint megfelelő egészségügyi ellenintézkedések kidolgozása érdekében. A vízhez és a csatornázáshoz való hozzáférés hiánya, valamint a légszennyezés is olyan fontos egészségügyi veszélynek minősülnek, amelyek ellen az EU aktívan fellép.

Kutatás – az EU már jelenleg is dolgozik a Horizont 2020 program keretében annak érdekében, hogy szilárd bizonyítékok álljanak rendelkezésre az ellenálló képesség megerősítésére irányuló intézkedéseinkhez. Finanszírozza az ellenálló képesség tekintetében folyó munkát a biztonsággal, a radikális ideológiákkal, a gazdasággal, a társadalomtudományokkal, a víz- és élelmiszerbiztonsággal, valamint a nagy léptékű migrációval és a kényszerű lakóhelyelhagyással kapcsolatos kihívások kontextusában. Ennek nagy része a partnerországokkal együttműködésben történik. Az olyan speciális szolgálatok, mint például az Európai Bizottság Migrációs és Demográfiai Tudásközpontja erősítik a bizonyíték alapokat, míg a kutatásokat figyelembe vevő kockázati mutatók, mint például a globális konfliktuskockázati index és a kockázatkezelési mutató segítik a megelőzéssel, a felkészültséggel és a reagálással kapcsolatos döntéshozatalt.