HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 11/16

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az idősek társadalmi hozzájárulása és részvétele (saját kezdeményezésű vélemény)

2013/C 11/04

Előadó: Maureen O’NEILL

Felelős: Judite BERKEMEIER

2012. január 19-én az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Az idősek társadalmi hozzájárulása és részvétele

(saját kezdeményezésű vélemény).

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció 2012. október 23-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság a 2012. november 14–15-én tartott, 484. plenáris ülésén (a november 14-i ülésnapon) 144 szavazattal, 3 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Összegzés

1.2 Az idősek társadalmunk dinamikus, tapasztalt és kulcsfontosságú tagjai. Tudást, készségeket és tapasztalatokat adnak át a következő generációknak. Egyenként és közösen is gazdagítják gazdaságunkat, lakóhelyeinket, és elősegítik, hogy emlékezzünk történelmünkre. Az idősek családtagként felelősek a társadalmon belüli nagyobb kohézió és a szolidaritás ösztönzéséért.

1.3 Ajánlások

1.3.1 Az EGSZB a következőket ajánlja: — a hangsúlyt az idősek képességeire és hozzájárulására, nem pedig életkorára helyezzék; az egyes kormányok, nem kormányzati szervezetek és a média pedig pozitív nyilatkozatok formájában domborítsa ki ezeket a szempontokat, — támogassák minden korosztály aktív társadalmi részvételét, valamint a generációk közötti és azokon belüli nagyobb szolidaritást és együttműködést, — a kormányok és az illetékes hatóságok kötelezzék el magukat az időseknek a döntéshozatalon belüli aktív részvétele és a közösségeken belüli szerepvállalása mellett, — a kormányok megfelelő partnerekkel együttműködve számoljanak fel minden olyan akadályt, amely az idősek teljes mértékű társadalmi részvétele előtt áll, — valamennyi résztvevő továbbra is törekedjen egy olyan megközelítés kidolgozására, amelyben az idősek, az alkalmazottak és a közösségek számára biztosított egész életen át tartó tanulás kiemelt szerepet kap, — a kormányok biztosítsák az idősek digitális társadalmi befogadását és képzését, — az idősek induljanak választásokon, szavazzanak, és vegyenek részt vállalkozások, hatóságok és nem kormányzati szervezetek vezető testületeinek munkájában, — ismerjék el a nem hivatalos gondozók és gondozásra szorulók hozzájárulását, és támogassák megfelelő mértékben a jogaikat és kötelezettségeiket, — a bevált gyakorlatokra vonatkozó iránymutatásoknak megfelelően ösztönözzék az időseket arra, hogy folytassanak rendszeres önkéntes tevékenységet, — tegyék lehetővé az idősek folyamatos foglalkoztatását a hivatalos nyugdíjkorhatár eléréséig és igény esetén azon túl is, — a munkaadók az idősebb munkavállalók igényeihez igazítsák hozzá a munkakörnyezetet és találjanak nekik szóló szerződéses munkalehetőségeket, végül — ismerjék el az időseket mint fogyasztói csoportot, és ösztönözzék a vállalkozásokat olyan áruk előállítására és olyan szolgáltatások nyújtására, amelyek megfelelnek az idősödő társadalom igényeinek.

2. Bevezetés

2.1 A tevékeny időskorral foglalkozó európai bizottsági irányítócsoportnak az aktív és egészséges időskorról alkotott jövőképe szerint „az aktív és egészséges időskor” az egészségügyi, részvételi és biztonsági lehetőségek optimalizálásának azon folyamata, amelynek célja az életminőség javítása az idősödés során. Ez érvényes mind az egyénekre, mind népességcsoportokra. Az „egészség” a testi, szellemi és szociális jólétre utal, míg az „aktív” kifejezés a szociális, gazdasági, kulturális, szellemi és polgári ügyekben való folyamatos részvételre, és nem csupán arra a képességre, hogy fizikai tevékenységet végeznek, vagy hogy munkát vállalnak. (1)

2.2 A vélemény célja egyrészt az, hogy rávilágítson az idősek jelenlegi aktív társadalmi részvételére Európában, másrészt hogy megvizsgálja nagyobb mértékű társadalmi bevonásuk akadályait, harmadrészt pedig hogy hangsúlyozza az ilyen részvétel egész életen át tartó jellegét. Az idősbarát Európa (2) építése a születéskor kezdődik, és hosszú távú szemléletet tesz szükségessé. Jelen vélemény támaszkodik az EGSZB azon korábbi véleményeire (3), amelyek témái az idősek és az időskor voltak.

2.3 Jelenleg 85 millió 65 év feletti polgár él Európában, és ez a szám 2060-ra 151 millióra fog emelkedni. Fontos, hogy ne csupán az életkorra összpontosítsunk, hanem hogy minden korcsoportban méltányoljuk és fejlesszük a szerepvállalás képességét, és hogy tisztában legyünk azzal, hogy az idősek (akiken ebben a véleményben a 65 éven felülieket értjük) esetleges egészségügyi problémái nem akadályozzák meg szükségszerűen szerepvállalásukat.

2.4 Az idősek aktív, kulturális, gazdasági és politikai részvétele az életkorról alkotott helyes elképzelésen alapul (4). Meg kell akadályozni, hogy a média és a kormányok túlságosan drámai nyelvezetet használjanak az idősödő társadalom leírására.

2.5 El kell törölni az életkorral szembeni diszkriminatív hozzáállást, mivel károsan hat az idősekről alkotott képre, az időseket elbátortalanítja attól, hogy részt vegyenek a társadalom életében, aminek következtében sok bennük rejlő értékes lehetőség maradna kihasználatlanul, és növekednének a generációk közötti feszültségek. Örömmel kellene fogadnunk azt, hogy egészségesebben és tovább élünk, ami a jobb oktatásnak és a jobb táplálkozásnak az eredménye, valamint annak, hogy hangsúlyos szerepet kapott a nemzedékek közötti szerződés.

2.6 Az idősekkel szembeni negatív hozzáállás nem veszi figyelembe, hogy munkaerőként, fogyasztóként, a közösségi projektek résztvevőiként és embertársaink ápolóiként fontos szerepet játszanak. Az idősekről alkotott negatív kép károsan hat, mivel a diszkrimináció aláássa az önbizalmat, és visszatartja az időseket attól, hogy nagyobb kötelezettséget vállaljanak, valamint hogy hozzájáruljanak a gazdasághoz. A várható élettartam az orvostudomány, a gyógyszerészet és a technológiák új fejlődésének, valamint a megnövekedett egészségügyi tudatosságnak és az oktatásnak köszönhetően növekedett. A kutatások bebizonyították, hogy a magas életkorú személyek gyakran jobbnak tartják saját életminőségüket, mint ahogy ezt a kívülállók általában gondolják. Meg kell változtatnunk az időskorral kapcsolatos szemléletünket, amelyre gyakran negatív téves képzetek és előítéletek jellemzők (5).

2.7 A demográfiai változások növekedési lehetőségeket kínálnak az ún. ezüstgazdaságon belül, ugyanis az idősek számos ágazatban fogyasztók, és a foglalkoztatásuk révén adózók.

2.8 Ezért az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés ellen – jogszabályokkal, innovatív intézkedésekkel és a politikai döntéshozatalon belüli új lendülettel – vívott küzdelemnek elsődleges szerepet kellene kapnia az aktív időskor támogatásában és az idősebb népességben rejlő lehetőségek mozgósításában, hogy az idősek teljes jogú szereplőként segítsék országuk szociális és gazdasági tőkéjének a fejlődését.

2.9 Szembe kell szállni azzal a nézettel, hogy 65 éves koruk után az emberek a szolgáltatások élvezőivé válnak, és már nem nyújtanak hozzájárulást. Meg kellene szüntetni az egyes életkorhatárokat. Az idősek csupán az életkoruk alapján még nem válnak homogén csoporttá, hanem továbbra is különböző nézőpontokkal, energiával, tapasztalatokkal, előítéletekkel, szükségletekkel és vágyakkal rendelkeznek. Mindannyian idősödünk, és folyamatos alkalmazkodásra van szükség ahhoz, hogy 2060-ban is eleget tudjunk tenni az elvárásoknak.

2.10 Óvatosan kell használni az idősekre vonatkozó statisztikai adatokat, nehogy azt higgyük, hogy a 65 és 100 év közöttiek mind ugyanolyan egészségügyi állapotban vannak, és hogy ugyanolyan arányban vesznek részt a társadalomban stb., ugyanis szükségleteik és képességeik eltérőek. El kell kerülni, hogy csupán az életkoron alapuló feltételezésekbe bocsátkozzunk, és kategóriákban gondolkozzunk.

2.11 Az idősek méltóságának és jólétének vizsgálata nem lehetséges azoknak a stratégiáknak a figyelembevétele nélkül, amelyek a jövedelemhez, az egészséghez és a szociális ellátásokhoz, valamint a helyi szociális hálózatokhoz és a közösségi kezdeményezésekhez kapcsolódnak. Ezek a kérdések a részvételt potenciálisan akadályozó tényezőkkel kapcsolatban különösen fontossá válnak. Az a képesség, hogy valaki hozzáfér-e a szolgáltatásokhoz, és azok résztvevője-e, nagyrészt attól függ, hogy elegendő-e a jövedelme. Ezt átfogó módon figyelembe kell venni a nyugdíjreform során.

3. Állampolgári aspektusok

3.1 A „Gold Age Pensioners” (6) című közelmúltbeli jelentés az időseket a társadalom összetartó erejeként jellemzi. Kiemeli, hogy önkéntes munkájukkal az idősek fontos szerepet játszanak a családokban és a közösségekben, és hangsúlyozza a demokratikus intézményekben való részvételük jelentőségét.

3.2 Az idősek nagyobb arányban vesznek részt a szavazásokon. Az Eurostat jelentése (7) szerint az 55 év felettiek 50 %-a gyakorolta szavazati jogát, és komoly érdeklődést mutat a politika iránt idősebb korában. Az idősek, a társadalmunkon belüli növekvő számuk révén jelentős politikai befolyásra tesznek szert, amit az USA-ban „ősz hatalomként”(grey power) ismernek; és az idősek élnek is ezzel a befolyással.

3.3 Az Európai Parlament választott tagjainak átlagéletkora 54, és a legidősebb tag 84 éves. Ez a helyzet más kormányzati intézményekben és az EGSZB-n belül is hasonló, ami rávilágít arra, hogy az életkornak nem szabadna – semmilyen szinten sem – a részvételt korlátozó tényezőnek lennie.

3.4 Számos idős ember hasznosítja a pályafutása során szerzett tapasztalatait és szaktudását nem kormányzati szervezetek, hatóságok és vállalkozások vezetőtestületeiben.

4. Részvétel a döntéshozatalban

4.1 Tekintettel az idősek nagymértékű, különböző formákban történő társadalmi szerepvállalására, következtetéseket vonhatunk le az idősek társadalmi befogadására és a döntéshozatali folyamatokban való részvételükre nézve. Az idősek ugyanakkor gyakran úgy érzik, hogy kihagyják őket azokból a döntésekből, amelyek jólétükre vagy arra a közösségre vonatkoznak, amelynek tagjai. Az egyéneknek személyes bátorításra van szükségük, a szervezeteknek pedig olyan mechanizmusokat kell kialakítaniuk, amelyek figyelembe veszik az idősek észrevételeit.

4.2 Az Európai Idősek Platformja 2010-ben jelentést (8) tett közzé, amely szemlélteti a különböző tagállamokban kifejlesztett módszereket, többek között idősek nemzeti és helyi tanácsainak a létrehozását és nyilvános konzultációk tartását. A társadalmi befogadásra irányuló európai folyamatok alapvető előfeltétele, hogy az érintett felek részt vegyenek az előttük álló problémák megoldási lehetőségeinek kifejlesztésében. A részvétel lényeges, ám éppannyira fontos, hogy meghallgassák őket, és hogy változtatásokat érjenek el.

4.3 Segíteni kell a betegségük, fogyatékuk vagy szegénységük miatt a társadalomból kirekesztetteket, és az egyének számára nagyobb autonómiát kell biztosítani. A skót demencia munkacsoport jó példát jelent olyan emberekre, akik demenciájuk ellenére eltökélten meg kívánják őrizni döntési szabadságukat, és rendelkezni kívánnak életükről. A munkacsoport imponáló nemzeti és nemzetközi hírnévre tett szert lelkes és félelmet nem ismerő kampányaival, amelyek célja a demencia jobb megértetése és a jobb szolgáltatások érdekében folytatott lobbitevékenység volt. A szervezetet demenciával élők irányítják, felszólalóként ők vesznek részt a konferenciákon vagy járnak közben ügyükért a kormánynál (9).

4.4 A tényleges részvételhez befogadó struktúrákra van szükség, és arra, hogy a kormányzó szervek és a nem kormányzati szervezetek, a munkaadók és más intézmények elkötelezzék magukat amellett, hogy figyelmesen meghallgatják az időseket, mint érdekelt feleket, vagyis hogy köznyelven fogalmaznak, üléstermet biztosítanak elérhető áron, és közlekedési eszközöket biztosítanak. Az időseknek ismerniük kell jogaikat és kötelezettségeiket, és a tárgyalásokat megelőzően lehetőséget kell kapniuk, hogy megismerjék a megvitatandó témákat. Ehhez alapvetően fontos, hogy olyan képzésben részesüljenek, ami az ikt-k területére is kiterjed (10).

4.5 Egyre nagyobb súlyt kap az együttműködés, amely egyének, közösségek és szervezetek azon képességét, tudását és lehetőségét takarja, hogy együtt munkálkodnak lehetőségek létrehozásán és kérdések megoldásán (11). Az alkalmazott elvek ugyanazok, mint más részvételi tevékenységek esetén, és alkalmazhatók az egyéni szinttől kezdve – egyéni ápolási csomag kijelölésére – egészen a nemzeti kormányzati szintig, ahol politikák kidolgozására alkalmazzák őket.

5. Kutatás

5.1 Az EGSZB üdvözölte, hogy az Európai Bizottság támogatja a közös programozásra irányuló kezdeményezéseket és menetrendek kidolgozását az idősödés és a demográfiai változások területére vonatkozó jövőbeli kutatási tevékenységekhez, amelyek integratív részei a „Horizont 2020” – az idősödéssel kapcsolatos ütemtervnek (12).

5.2 Az idősek életének valamennyi aspektusára kiterjedő folyamatos kutatások fontosak ahhoz, hogy az egészségügyet, a szociális ellátást, az oktatást, a jövedelmeket és a részvételt érintő politikai döntések megfelelőek legyenek. Az időseket a témák meghatározásába és a kutatásokba is be kellene vonni. Különösen nagy a szerepük az idősekkel végzett megfelelő gyógyszervizsgálatoknak.

6. Gondozás és ápolás

6.1 A népesség idősödésével az ápolási kötelezettségek egyre több idős nőre fognak hárulni, ami a kieső jövedelem és a csökkent nyugdíj miatt pénzügyi gondokat jelenthet. Az idősek jelentős szerepet vállalnak azzal, hogy idősebb és rosszabb állapotban levő családtagjaikat informálisan gondozzák, ami jelentős megtakarítást jelent a jóléti állam költségvetése számára. Az informális ápolók tapasztalatait és készségeit éppúgy el kell ismerni, mint azt, hogy képzési lehetőséget kell kapniuk.

6.2 Ezen túlmenően számos nagyszülő gondoskodik unokájáról, bizonyos esetekben azért, mert a nehézségekkel küzdő családokban szükség van erre, más esetekben azért, hogy lehetővé tegyék gyermekeik számára, hogy dolgozzanak, vagyis hogy gazdasági tevékenységet folytassanak.

6.3 Az informális ápolás területén szociális innovációra van szükség, és a tagállamoknak több erőfeszítést kellene tenniük az informális ápolók előtt álló – a csökkenő vagy nem megfelelő ápolási szolgáltatások kontextusában – növekvő kihívások és felelősségek megválaszolására.

7. Önkéntesség

7.1 Az idősek önkéntes tevékenységek figyelemre méltó körét végzik, ami messze túlmutat a hagyományosan az idősekhez kapcsolódó olyan témákon, mint a gyengébb állapotú és beteg idős emberek támogatása (13). Önkéntes tevékenységeik olyan területekre terjednek ki, mint az egészségügy, a szabadidő, a környezetvédelem, a vallásos szervezetek, a kultúra és a politika.

7.2 Az idősek azért végeznek önkéntes tevékenységet, mert így megőrizhetik képességeiket, vagy újakat fejleszthetnek ki, társadalmi kapcsolatokat teremthetnek és megelőzhetik társadalmi elszigetelődésüket és kirekesztődésüket, valamint az adott közösséget szolgálhatják. Az önkéntes tevékenység mindenki számára hasznos. Egy 2009-ben végzett felmérés kimutatta, hogy az EU27-ek lakosságának 78 %-a úgy vélte, hogy az idősek jelentős szerepet töltenek be a karitatív és közösségi szervezetekben végzett önkéntes munkájuk által (14).

7.3 Figyelembe kell venni, hogy jogszabályilag előírt szolgáltatások hiányában, vagy azok korlátozott mértékű biztosítása esetében az idősek önként ugyan pótolják a hiányt, de támogatásra szorulnak.

7.4 Meg kell jegyezni, hogy az önkéntes tevékenységek elismerése és köre tagállamonként jelentősen eltérő, és hogy az idős korukban önkéntes tevékenységet végző emberek nagy valószínűséggel egész életükben folytattak ilyen tevékenységeket. Mindenkit bátorítani kell, és meg kell teremteni a lehetőségeket arra, hogy élete során önkéntes tevékenységet folytasson, ami idős korban előnyökkel jár, így például megelőzi az elszigetelődést és a társadalmi kirekesztést, valamint ösztönzi a kapcsolatokat és a barátságot.

8. Gazdasági hozzájárulás

8.1 Az idősek gazdasághoz való hozzájárulása – a fogyasztáson kívül –, a következő elemekkel mérhető: jövedelem- és forgalmi adók fizetése, a családtagok informális ápolása – amely az államnak megtakarítást jelent –, az unokák gondozása – amely lehetővé teszi a szülők számára a munkaerőpiacra való visszatérést –, valamint az önkéntes tevékenységnek és az aktív élet meghosszabbításának értéke. Ráadásul vagyoneszközöket ruháznak át fiatalabb családtagjaikra, hogy segítsék őket nagyobb pénzügyi kötelezettségeik teljesítésében (15).

8.2 Az idősödő társadalom fokozódó megbecsülése minden bizonnyal megkönnyítené, hogy a vállalkozások és más szervek könnyebben tudjanak olyan árukat és szolgáltatásokat kifejleszteni és forgalmazni, amelyek a társadalom idősödésének ebben az időszakában ezt a réteget szolgálják, így ösztönözné a növekedést a termelésben és a foglalkoztatáson belül (16).

8.3 Nem ismerik el kellőképpen az idősek fogyasztói szükségleteit, ami tovább táplálja az idősekkel szembeni negatív hozzáállást. Az idősekről kialakult sztereotípiák olyan feltevéseket generálnak, amely szerint az időseknek nincs szükségük különféle ajánlatokra vagy szolgáltatásokra, vagy nem tartanak igényt ilyenekre, és hogy a „fiatalok piaca” sokkal fontosabb (17).

9. Foglalkoztatás

9.1 A munkavállalók mintegy 60 %-a úgy véli, hogy 60 évesen is képes lesz munkáját elvégezni (18).

9.2 Az élettartam meghosszabbodásával rendkívül fontossá vált, hogy az időseknek lehetőségük legyen annak eldöntésére, hogy aktívak maradnak-e a törvényes nyugdíjkorhatár eléréséig, vagy azon túl is. Ehhez el kell ismerni az idősek képességeit, igényeiknek megfelelően át kell alakítani a munkakörnyezetet és a munkaidőt (ami az egész életciklus során előnyös volna), biztosítani kell számukra, hogy részt vehessenek képzési lehetőségekben, amelyek célja, hogy lépést tudjanak tartani a változó módszerekkel, továbbá intézkedéseket kell hozni az életkor alapján történő megkülönböztetés leküzdésére. Az EGSZB a közelmúltban elfogadott egy véleményt, amelyben konkrét intézkedésből álló csomagra tesz javaslatot e követelmények figyelembevétele érdekében, valamint hangsúlyozza a szociális partnerek jelentőségét, akikre rendkívül fontos szerep hárul a megfelelő szakpolitikák és kiigazítások biztosításában (19).

9.3 Különbséget kell tenni azok között, akik önszántukból dolgoznak a nyugdíj után, és akiket nem megfelelő nyugdíjjövedelmük kényszerít erre.

9.4 Az idősek nagy tapasztalattal és tudással gazdagítják a munkahelyüket, ami egyrészt lényeges olyan időkben, amikor kevés a szakképzett munkaerő, másrészt állandó hozzájárulást tesz lehetővé a gazdasághoz. Ösztönözni kell a vállalkozói szférát arra, hogy fejlesszenek ki jobb gyakorlatokat az életkort figyelembe vevő irányítási stratégiák területén.

9.5 Adottak a lehetőségek, hogy az idősek önfoglalkoztatóvá váljanak és vállalkozásba kezdjenek, ami nagyobb autonómiát ad nekik, és ellenőrzést tesz lehetővé munkafeltételeik felett. Az idősek e területhez való hozzájárulása egyre növekszik. Az Eurostat 2010. évi számadatai kimutatták, hogy a 65 év fölötti munkaerő 50 %-a önfoglalkoztató (20). A vállalkozói tevékenységet folytató idősek a változó demográfiai helyzetet tükröző új projekteket és szolgáltatásokat ösztönözhetnek, és bátorításra van szükség az ilyen lehetőségek kihasználása érdekében (21).

10. Egész életen át tartó tanulás

10.1 Az EGSZB évek óta hangsúlyozza az egész életen át tartó tanulás fontosságát, mint a társadalmi befogadás, a folyamatos foglalkoztatás, a személyes fejlődés és a hatékony részvételi képesség kulcsfontosságú feltételét (22).

10.2 Egyre több idős személy él a képzési lehetőségekkel, de ez egyenlőtlenül oszlik meg az egyes tagállamok között (23). Az idősek közösségi csoportokban és nem kormányzati szervezetekben való részvétele az informális tanulás egyik jelentős forrását képezi.

11. Az ikt-k szerepe

11.1 Az ikt-k használata növekvő jelentőségű minden polgár számára. Az internet és az e-mail használata lehetővé teszi az idősek számára, hogy továbbra is fenntartsák a kapcsolatot a külvilággal, és hogy rendszeresen kommunikáljanak a távolabb élő családtagjaikkal. Ez a kapcsolat javítható a Skype vagy más média használatával, a vizuális kapcsolat érdekében. A felügyelt csevegőszobák használata segítséget nyújthat az otthonukat esetleg elhagyni már nem tudó időseknek abban, hogy kapcsolatba lépjenek más hasonló érdeklődésű emberekkel, ami segít a kirekesztettség érzésének csökkentésében.

11.2 Igen hasznos lehet az e-egészségügy alkalmazása, különösen az állapot figyelemmel kísérésével és a sürgősségi helyzetek megválaszolásával kapcsolatban. Az ilyen módszerek ugyanakkor nem válthatják fel a „valódi” kapcsolatokat, hanem csak kiegészíthetik ezeket. Az elektronikus egészségügyi rendszerek esetében tehát figyelembe kell venni az egyénekkel történő tényleges kapcsolattartás szükségességét.

11.3 Az ellentmondásosabb ikt-alkalmazások közé tartoznak az intelligens épületek megfigyelési rendszerei, a személyes biztonság garantálására, vagy a demenciában szenvedők megfigyelésére szolgáló eszközök. A cél, hogy biztonságos módon lehetővé tegyék az idősek további autonómiáját és döntési szabadságukat. Az ilyen módszerek alkalmazásának erkölcsi megfontolásokra és a gyakorlatokra kell támaszkodnia, és egyértelműen az idősek érdekeit kell szolgálnia; e módszerek nem használhatók ellenőrző rendszerként vagy a személyzet számának csökkentésére vonatkozó lehetőségként.

11.4 Az interneten történő online vásárlás egyértelmű előnyökkel jár a mobilitási nehézségekkel küzdők számára, azonban ismételten figyelembe kell venni, hogy az időseknek szükségük van a másokkal való találkozásokra és az otthonukból való kimozdulásra. Garantálni kell a személyes adatok és a magánélet védelmét.

11.5 Az ikt-k használatához képzésre, támogatásra, valamint az eszközökhöz való hozzáférésre van szükség. Az EGSZB „A digitális jártasság és a digitális készségek fejlesztése, valamint a digitális társadalmi befogadás javítása” című véleménye (24) kiemelte ezeket a témákat.

12. A részvétel korlátai

12.1 Noha mint hangsúlyoztuk, az idősek számos, a társadalmi és gazdasági életre hatást gyakorló tevékenységben vesznek részt, még ma is jelentős korlátokba ütköznek, amelyek akadályozzák őket a részvételben.

12.2 Az életkor csupán egy az embert meghatározó számos jellemző közül. A különböző korosztályok által birtokolt tudás, készségek és tapasztalatok a társadalom lényeges erőforrásai. A minden életkort befogadó társadalom előfeltétele, hogy a döntéshozók, az illetékes szereplők és a polgárok mindannyian, közösen elkötelezzék magukat amellett, hogy a politikaalkotás és a konkrét intézkedések során – korosztálytól függetlenül – az igazságosságot és a befogadást tartják szem előtt.

Kelt Brüsszelben, 2012. november 14-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) „Az európai innovációs partnerség stratégiai végrehajtási terve”, Európai Bizottság, 2011. november 7.

(2) „Érdekcsoportok kiáltványa az idősbarát Európai Unió 2020-ra történő megvalósulásáért”, Age Platform Europe, 2011.

(3) HL C 228., 2009.9.22., 24. o.; HL C 51., 2011.2.17., 55. o.; HL C 181., 2012.6.21., 150. o.

(4) A Német Szövetségi Köztársaság idős generációjának helyzetéről szóló 6. jelentés.

(5) Kirkwood, T et al: „New Ways of Looking at Age”[Az életkor szemléletének új útjai], Blackstaff Press 2011.

(6) „Gold Age Pensioners”[Aranykorú nyugdíjasok], WRVS 2011.

(7) „Az aktív időskor és a generációk közötti szolidaritás”, Eurostat 2012.

(8) „Guide for Civil Dialogue on Promoting Older People’s Social Inclusion”[Útmutató az idősek társadalmi befogadásának elősegítéséről szóló társadalmi párbeszédhez], Age Platform Europe, 2010.

(9) Perspectives on ageing with dementia [Perspektívák a demenciával való idősödésről], Joseph Rowntree Alapítvány, 2012.

(10) Lásd a 8. lábjegyzetet.

(11) „A guide to co-production with older people”[Útmutató az idősekkel közösen végzett munkához – személyre szabott megoldások], NDTI.

(12) Vö. az EGSZB „ »Horizont 2020«: Az idősödéssel kapcsolatos ütemterv” című, 2012. május 23-án elfogadott saját kezdeményezésű véleményét (HL C 229., 2012.7.31., 13. o.).

(13) „Volunteering by Older People in the EU”[Idősek által végzett önkéntes tevékenységek az EU-ban], Eurofound 2011.

(14) Lásd a 6. lábjegyzetet.

(15) „Gold Age Pensioners”[Aranykorú nyugdíjasok], WRVS 2011.

(16) HL C 44., 2011.2.11., 10. o.

(17) „The Golden Economy”[Az „arany” gazdaság], AGE Egyesült Királyság, 2011.

(18) „Living Longer Working Better”[Hosszabb élet, jobb munka], Eurofound 2011.

(19) HL C 318., 2011.10.29., 1. o.

(20) „Az aktív időskor és a generációk közötti szolidaritás”, Eurostat 2011.

(21) „Golden opportunities”[Nagyszerű lehetőségek], UnLtd, 2012.

(22) HL C 161., 2007.7.13., 1. o.; HL C 204., 2008.8.9., 89. o.; HL C 228., 2009.9.22., 24. o.; HL C 77., 2009.3.31., 115. o.; HL C 51., 2011.2.17., 55. o.

(23) Lásd a 20. lábjegyzetet.

(24) HL C 318., 2011.10.29., 9. o.