[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.3.2008

COM(2008) 131 végleges

2004/0251 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alapján a Tanácsnak

a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadására vonatkozó közös álláspontjáról

2004/0251 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alapján a Tanácsnak

a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadására vonatkozó közös álláspontjáról

1. ELŐZMÉNYEK

A javaslatnak az Európai Parlamenthez, illetve a Tanácshoz történő továbbításának időpontja: (COM(2004)718 végleges – 2004/0251 COD dokumentum): | 2004.10.22. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményének időpontja: | 2005.6.9. |

Az Európai Parlament véleményének időpontja (első olvasat): | 2007.3.29. |

A közös álláspont elfogadásának időpontja: | 2008.2.28. |

2. A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK CÉLJA

2004. október 22-én a Bizottság elfogadta a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre vonatkozó javaslatot. A javasolt irányelv célja a jogviták rendezéséhez való hozzáférés elősegítése és a jogviták egyezséggel történő rendezésének megkönnyítése azáltal, hogy ösztönzi a közvetítés igénybevételét, és biztosítja a közvetítés és a bírósági eljárás közötti kiegyensúlyozott kapcsolatot. A javaslat a Bizottság által 2002-ben az alternatív vitarendezésre vonatkozóan benyújtott zöld könyv egyik utólagos intézkedését képezi a másik intézkedés, az érdekelt felek egy csoportja által a Bizottság közreműködésével kidolgozott és 2004 júliusában életbe léptetett „közvetítők európai magatartási kódexe” mellett.

3. MEGJEGYZÉSEK A KÖZÖS ÁLLÁSPONTRÓL

A Bizottság javaslata szintén kiterjedt a közvetítés határokon átnyúló, illetve belső jogviták esetén történő igénybevételére, mivel véleménye szerint nem lenne megvalósítható vagy kívánatos a közvetítésnek csupán a határokon átnyúló elemet magukban foglaló jogviták vonatkozásában történő előmozdítása.

Mindazonáltal a Tanács közös álláspontjának szövege a három intézmény közötti tárgyalások eredménye, és a Tanácson, valamint az Európai Parlamenten belüli többség egyaránt az irányelv hatályának a határokon átnyúló ügyekre történő korlátozása mellett foglalt állást, tekintettel az EK-szerződés 65. cikkének megszorító értelmezésére. E körülményekre figyelemmel és a kompromisszumkészség jegyében a Bizottság elfogadja az irányelv hatályának a közös álláspontban foglaltak szerinti meghatározását, feltéve, hogy a határokon átnyúló ügyek köre a lehető legtágabban kerül meghatározásra. A Bizottság úgy tekinti, hogy a közös álláspont kiterjeszti a határokon átnyúló ügyek fogalommeghatározását az irányelv két legfontosabb cikke – nevezetesen a 7. cikk (bizalmas jelleg) és a 8. cikk (elévülési időszakok) – vonatkozásában.

Ami az elévülési időszakok tekintetében a 8. cikkben meghatározott rendelkezéseket illeti, a közös álláspont nem harmonizálja az elévülési időszakokra vonatkozó nemzeti szabályokat, azonban a közös álláspont értelmében a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az elévülési időszakokra vonatkozó szabályaik ne akadályozzák meg a feleket abban, hogy közvetítési kísérletük sikertelensége esetén bírósághoz vagy választottbírósághoz forduljanak. Az egyik preambulumbekezdés világosan kimondja, hogy ezt az eredményt a nemzeti jogszabályok közötti különbségektől függetlenül mindenképpen el kell érni. Ezért a közös álláspont ugyanazon célokat szolgálja, mint az eredeti bizottsági javaslat.

A Tanács közös álláspontja eltér az Európai Parlament első olvasatban adott véleményétől, különösen a következő módosító javaslatokat illetően.

A közös álláspont nem teszi lehetővé az irányelvnek a felek közötti önkéntes megállapodások útján történő végrehajtását. A Bizottság ezzel teljesen egyetért, mivel az irányelv érinti a tagállami bírósági eljárásokra vonatkozó szabályokat, amelyek módosítása nem mindig lehetséges felek közötti megállapodások útján.

A „közvetítők európai magatartási kódexének” a Hivatalos Lapban történő közzétételére vonatkozó kötelezettség helyébe – amelyre végül azért nem kerülhetett sor, mert a magatartási kódex nem képez intézményi jogi aktust – a magatartási kódex interneten való közzétételének kötelezettsége lépett. Ezenfelül a Bizottság kötelezettséget vállal arra, hogy az Európai Unió értesítőjében utalást tesz a magatartási kódexre, amikor abban az irányelv elfogadásáról szóló tájékoztatás megjelenik. E kötelezettségeket a Bizottság elfogadhatónak tartja.

Ami a 11. cikkben foglalt felülvizsgálati záradékot illeti, a közös álláspont megkívánja, hogy a bizottsági jelentés tekintse át a közvetítés fejlődésének alakulását az Európai Unió egész területén, mely felkérés a Bizottság számára elfogadható.

Összességében a Bizottság kész a közös álláspont elfogadására, amely – jóllehet módosítja az eredeti bizottsági javaslat bizonyos elemeit – továbbra is azt a célt szolgálja, hogy elősegítse a jogviták rendezéséhez való hozzáférést, és megkönnyítse a jogviták egyezséggel történő rendezését azáltal, hogy ösztönzi a közvetítés igénybevételét és biztosítja a közvetítés és a bírósági eljárás közötti kiegyensúlyozott kapcsolatot.

4. KÖVETKEZTETÉS

A Bizottság elfogadja a közös álláspontot, tekintettel arra, hogy az tartalmazza az eredeti bizottsági javaslat fő elemeit.