[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 8.11.2006

COM(2006) 649 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Bővítési stratégia és a főbb kihívások 2006-2007 Mellékletben külön jelentés az EU új tagok felvételére irányuló képességéről

{SEC(2006) 1383}{SEC(2006) 1384}{SEC(2006) 1385}{SEC(2006) 1386}{SEC(2006) 1387}{SEC(2006) 1388}{SEC(2006) 1389}{SEC(2006) 1390}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Bővítési stratégia és a főbb kihívások 2006-2007 Mellékletben külön jelentés az EU új tagok felvételére irányuló képességéről

1. BEVEZETÉS

A bővítés kérdése az elmúlt évtizedek során központi helyet foglalt el az EU fejlődésében. Az európai integráció leglényegesebb eleme az volt, hogy véget vessen Európa megosztottságának és hozzájáruljon a földrész békés egyesítéséhez. Politikai szempontból a folyamat segített megbirkózni olyan változásokkal, mint például a kommunista rendszerek bukása. Megerősítette a demokráciát, az emberi jogokat és a stabilitást szerte a kontinensen. A bővítés az EU mint puha hatalom lényegét adja vissza.

Gazdasági szempontból pedig a bővítés növelte a gazdasági jólétet és megerősítette a versenyképességet, lehetővé téve ezáltal a kibővített Uniónak, hogy hatékonyabban nézhessen szembe a globalizásiós kihívásokkal. Ez közvetlenül érezhető pozitív hatásokat eredményezett egész Európa számára. A bővítés növelte az EU súlyát a világban és megerősítette nemzetközi szerepében.

Bulgária és Románia 2007. január 1-jei csatlakozásával – a tíz új tagállam 2004. májusi csatlakozását követően – az EU ötödik bővítése zárul le. A precíz előkészítés tette lehetővé utóbbiak zökkenőmentes beilleszkedését az EU intézményi rendszerébe és csatlakozásukat az unió szakpolitikáihoz. A tíz új tagállam kimagasló mértékben tudta biztosítani, hogy jogrendje megfeleljen az uniós jogszabályoknak, és jelentősen hozzájárult az uniós intézmények működéséhez. Az újonnan csatlakozott államok növelték a gazdasági tevékenység, a kereskedelem és a befektetések szintjét, valamint nagy arányú gazdasági növekedést értek el.

A jelenlegi bővítési menetrend a Nyugat-Balkán államait és Törökországot érinti. Az említett országok akkor léphetnek be az EU tagállamai sorába, amennyiben teljesítik az ehhez szükséges feltételeket. Ezek az országok az EU felé vezető út különböző szakaszaiban járnak. Horvátország és Törökország esetében már folyamatban vannak a csatlakozási tárgyalások. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság 2005 decembere óta tagjelölt ország. A többi nyugat-balkáni állam fokozatosan halad európai integrációra vonatkozó tervei megvalósítása felé.

Az EU bővítési menetrendje szerint több jelentős kihívással kell szembenézni 2006-2007 során. E kihívások elsősorban a Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalások, Koszovó jövőbeni jogállása, illetve a Szerbiához fűződő kapcsolatok terén jelentkeznek, valamint abból következően, hogy Bosznia és Hercegovina egyre inkább saját kezébe veszi irányítását. E kérdések önmagukban is jelentősek, ugyanakkor Európa egészének biztonságát és stabilitását érintő geopolitikai kérdésekhez is kapcsolódnak. A tagság felé vezető út önmagában is hordoz értékeket, még akkor is, ha a tényleges csatlakozásra csak sok évvel később kerül sor. Mivel ez az út számos kihívást rejt magában, az EU-nak végig kell kísérnie a folyamatot.

Az előcsatlakozási stratégia végrehajtását és a tagjelölt államokkal, illetve az esetleges tagjelöltekkel folytatott tárgyalásokat pontosan, az elfogadott feltételeket betartva kell vezetni. A Bizottság az újonnan létrehozott előcsatlakozási eszköz segítségével 2007 januárjától ehhez pénzügyi támogatást fog nyújtani, ami a csatlakozási partnerségben, illetve az európai partnerségben meghatározott elsődleges jelentőségű kérdésekre fog összpontosítani.

Az EU bővítése történelmi jelentőségű terv, mely az egységes Európa eszméjére és a világban betöltött szerepére épül. A demokratikus legitimitás biztosítása érdekében e tervet Európa népeinek közösen kell felvállaniuk és támogatniuk. Az egyes országok csatlakozásához vezető legfontosabb döntéseket az Unió, valamint a tagállamok demokratikus úton választott kéviselőtestületei hozzák.

A tagállamoknak vezető szerepet kell vállalniuk annak megérttetésében, hogy a bővítés az EU érdekében áll. A Bizottság kész arra, hogy felhasználóbarát információterjesztési módszereket fejlesszen, illetve együttműködjön a tagállamokkal és az Európai Parlamenttel abban, hogy a bővítés folyamatáról hatékonyabban tájékoztassa a nagyközönségnek.

Az Európai Tanács 2006. decemberi találkozója alkalmával vitára bocsátja a bővítés kérdését. A Tanács 2005. decemberi következtetéseiben kijelentette, hogy a Bizottság által tavaly kidolgozott stratégia jó alapul szolgált a 2006-os bővítési vitához. Az említett stratégia hangsúlyozza, hogy a gondosan előkészített bővítés kiterjesztheti és elmélyítheti az európai integrációt. A stratégia három alapelvre épül: a folyamatban részt vevő országok irányában már megfogalmazott kötelezettségvállalások megerősítése, tisztességes és pontosan megfogalmazott feltételrendszer, valamint a bővítés témakörében megerősített kommunikáció.

Az EU komolyan vette a bővítés ütemével kapcsolatban kifejezett aggályokat. A túlzott mértékű vállalásokat elkerülendő az EU betartja korábbi, már folyamatban lévő vállalásait, ám óvatosan tekint bármilyen új kötelezettség felvállalására.

Szigorú feltételrendszert alkalmaznak valamennyi tagjelölt és potenciális tagjelölt országra. A csatlakozási folyamat során minden új lépés az egyes országok által a politikai és gazdasági reformok terén elért fejlődéstől függ. Mivel hosszú távú folyamatról van szó, az országokat folyamatosan ösztönözni kell a reformok folytatására. Az EU feladata az is, hogy erősítse a folyamat átlátható jellegét.

Összhangban az Európai Tanács 2006 júniusában megfogalmazott következtetéseivel, szükség van az EU saját intézményeinek reformjára. A soron következő tagállam várható csatlakozásának időpontjáig új megoldást kell találni az intézményi kérdésekre. Az EU finanszírozása a jövő másik fontos kérdése. A jövőben még a korábbiaknál is nagyobb jelentőséget kap az Uniónak az a képessége, hogy új tagokat fogad be, ugyanakkor az integráció lendületét is fenntartja. A Bizottság e dokumentumhoz mellékelt külön jelentése felvázolja azon megközelítést, mely az EU működőképességének fenntartását kívánja biztosítani, miközben az Unió az előtte álló évben is követi a bővítési menetrendben sorra kerülő kihívásokat.

Nem minden európai országot érinti a bővítés folyamata. Az EU különféle kapcsolatokat teremtett/a legkülönbözőbb kapcsolatokat építette ki más országokkal, ideértve az Európai Gazdasági Térséget, az európai szomszédságpolitikát, illetve a Svájchoz fűződő kétoldalú kapcsolatokat. Az európai szomszédságpolitika célja, hogy elmélyültebb politikai kapcsolatokkal, valamint a gazdasági integrációval fokozza az EU-val szomszédos országok gazdasági fellendülését, stabilitását, valamint megfelelő irányítását. A Bizottság hamarosan az európai szomszédságpolitika megerősítésére vonatkozó javaslatokat terjeszt elő..

Az EU jelenlegi stratégiájából kiindulva e dokumentum olyan megközelítést vázol fel, amely segít levonni az ötödik bővítés tanulságait, támogatja a csatlakozás útján járó országokat, igyekszik megszerezni a közvélemény támogatását a további bővítések tekintetében, szembenéz bővítések kihívásaival, valamint biztosítja az unió integrációs lehetőségeit. Ez az új bővítési konszenzus (kialakításának) alapja.

2. AZ ÖTÖDIK BőVÍTÉS

A bővítés tartós értékei már megmutatkoztak − az EU egyik leghatékonyabb szakpolitikájáról van szó, amely az egész kontinensen nagyban segítette a béke és stabilitás megteremtését, valamint a demokrácia fejlődését. Az Unióhoz 2004-ben csatlakozó tíz tagállam folytatta zökkenőmentes beilleszkedését az EU intézményi rendszerébe és csatlakozásukat az unió szakpolitikáihoz. Az új tagállamok demokratikus politikai berendezkedése összességében továbbra is jól működik. Kimagasló eredményt értek el abban, hogy jogrendjük megfeleljen az uniós jogszabályoknak, és jelentősen hozzájárultak az EU intézményeinek működéséhez. Az Unió intézményei tovább folytatták hatékony működésüket. A bővítés megnövelte az EU súlyát a nemzetközi politikai és gazdasági életben, megerősítette az EU tárgyalási képességét a különböző fórumokon, valamint gazdagította az Unió kulturális örökségét.

A bővítés amellett, hogy megerősítette Európa biztonságát és stabilitását, gazdasági előnyöket is hozott magával. Az új tagállamok gyorsan zárkóznak fel a régebbi tagállamokhoz. A régebbi tagállamok újabb kereskedelmi és befektetési lehetőségekkel gazdagodtak. A bővítés az EU gazdaságának általában előnyére vált, és segített abban, hogy hatékonyabban szembenézzen a globalizációval járó kihívásokkal.[1] Az euro fokozatos bevezetése az új tagállamokban, elsőként Szlovéniában 2007. január 1-jén, tovább fogja erősíteni ezt a pozitív folyamatot.

A kibővült Unió sokkal hatékonyabb munkamegosztást jelent és az EU-t jobban felkészíti a globális versenyre. Összességében a legutóbbi bővítés az Unión belüli gazdasági növekedés és modernizáció katalizátoraként hatott. E hatásokat az elmúlt időszakban számos jelentős tanulmány is világosan kimutatta. A konkrét előnyök jó példája az a három tagállam, amely a tíz új tagállam csatlakozásakor bevezette a munkavállalók szabad mozgását. Az előnyöket érezték a megnövekedett nemzeti jövedelem és adóbevétel terén, illetve a szürkegazdaság térvesztése esetében. Az új tagállamokból érkező munkavállalók segítettek pótolni a munkaerőpiaci hiányosságokat, és jól alkalmazkodtak az új környezet kultúrájához.[2] E tapasztalatok fényében további öt tagállam nyitotta meg munkaerőpiacát, illetve további kettő nyitotta meg azokat részlegesen.[3]

Bulgária és Románia szigorú feltételeknek eleget téve készült fel az uniós tagságra, az EU teljeskörű támogatásával. Mindkét ország széles hatókörű reformokat vezetett be a csatlakozási tárgyalások folyamán. A Bizottság 2005 októberében, illetve 2006 májusában és szeptemberében kiadott monitoring jelentései rámutattak azon kiemelt jelentőségű területekre, amelyeken további erőfeszítésekre van szükség. Az elért haladás eredményeképpen Bulgária és Románia 2007. január 1-jén képes lesz az Unióhoz történő csatlakozásából eredő jogok alkalmazására és kötelezettségek betartására. A szeptemberi jelentés szigorú feltételeket szabott annak érdekében, hogy biztosítsa a reformfolyamat előre haladását az említett országokban a csatlakozás előtt és után egyaránt. Ezenkívül felhívta a figyelmet a közösségi vívmányok és a csatlakozási szerződés rendelkezéseire, hogy biztosítsa az EU szakpolitikáinak folytatását, illetve intézményeinek további hatékony működését. Szükség esetén a Bizottság habozás nélkül alkalmazni fogja az ott leírt mechanizmusokat.

Bulgária és Románia csatlakozása azt bizonyítja a felkészülésük kezdeti szakaszában tartó országoknak, hogy végső céljuk elérhető. Emellett az abból levont tanulságok folyamatosan beépülnek az előcsatlakozási stratégiába. Így nyilvánvaló, hogy már egész korán kell foglalkozni olyan kérdésekkel, mint például az igazságügyi reform, illetve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem. A Bizottság például nagyobb figyelmet szentel annak a kérdésnek, hogyan biztosítható legeredményesebben a bírói testület függetlensége, pártatlansága és hatékony sága, illetve hogyan előzhető meg a korrupció. Ezen túlmenően a Bizottság hangsúlyozza a tartós közigazgatási reformok szükségességét. A szakmai előmeneteli kritériumokra épülő, elszámoltatható és hatékony közszolgálat lehetővé teszi az országnak, hogy eredményesen készüljön fel a csatlakozásra, ami az egész ország javát szolgálja.

Összességében elmondható, hogy az ötödik bővítés jelentős sikerekkel járt. Még éveken keresztül érezhetjük a folyamat kedvező hatásait. A növekvő jövedelemmel rendelkező több mint százmillió új uniós polgár segít továbblendíteni az európai gazdaságot. A bővítés megerősítette Európában a demokráciát és a jogállamiságot, valamint fokozta valamennyi uniós polgár biztonságát és növelte a jólétet az Unióban.

3. A BőVÍTÉSI FOLYAMAT

Az EU bővítési politikája ma az alábbi három alapelvre épül: a már megfogalmazott kötelezettségvállalások megerősítése, a feltételrendszerek alkalmazása és a kommunikáció.

Az EU bővítési menetrendjének megerősítése azt jelenti, hogy az Unió óvatosan tekint bármilyen új kötelezettség felvállalására, ugyanakkor eleget tesz korábbi, a csatlakozási folyamatban érintett országok felé fennálló vállalásainak. Az EU megkezdte a csatlakozási tárgyalásokat Törökországgal és Horvátországgal, illetve európai távlatokat ígért a Nyugat-Balkán további országainak. E vállalás nagyon erős ösztönzést jelent az említett országoknak reformjaik folytatásához.

Szigorú feltételrendszert alkalmaznak valamennyi tagjelölt és potenciális tagjelölt országra. Minden további lépés az egyes országok saját előmenetelétől függ, azaz attól, hogy teljesítik-e a csatlakozási folyamat egyes állomásainak eléréséhez szükséges feltételeket. E megközelítés segíti a reformok konszolidálását és felkészíti az új tagállamokat arra, hogy eleget tegyenek a csatlakozással járó kötelezettségeiknek.

Ahhoz, hogy a csatlakozás sikeres legyen, az EU-nak biztosítania kell polgárai támogatását. A tagállamoknak vezető szerepet kell vállalniuk a bővítési folyamat hatékony ismertetésében, kiemelve különösen, hogy az EU polgárainak ebből milyen előnyei származnak. Az EU bővítési folyamatához továbbra is alapvetően szükséges a demokratikus legitimitás.

3.1. Csatlakozási tárgyalások

Horvátországgal és Törökországgal – a tagállamok egyhangú hozzájárulásával – 2005 októberében kezdődtek meg a csatlakozási tárgyalások, ami tovább ösztönzi az említett országokat a politikai és gazdasági reformok folytatására, illetve a szomszédaikkal ápolt jó kapcsolatok fenntartására. A tárgyalásokat a Tanács által egyhangúlag elfogadott, egyértelmű és szigorú keretek között folytatják. A tárgyalások lépései az országban zajló reformok szakaszaitól függnek.

A csatlakozási tárgyalások során kidolgozták azokat a szabályokat, amelyek szerint a tagjelölt országok vállalják, hogy a közösségi vívmányokként ismert uniós joganyagot és szakpolitikákat teljes egészében alkalmazzák. Az országoknak el kell fogadniuk és végre kell hajtaniuk a közösségi vívmányokat, illetve csatlakozniuk kell a Szerződések politikai célkitűzéseihez. A tárgyalások lehetővé teszik, hogy a tagjelölt országok és az EU megállapodjanak arról, milyen intézkedésekre van szükség az integráció megkönnyítése érdekében. Minden országot saját érdemei alapján ítélnek meg: a tárgyalások során az országoknak lehetőségük nyílik bebizonyítani, hogy képesek véghezvinni a szükséges reformokat és megfelelni a tagsághoz szükséges valamennyi követelménynek.

A tárgyalások szervezett keretek között folynak. 2005 októbere óta az „átvilágítás” folyamata több száz szakértőt mozgósított Törökországból, Horvátországból, illetve a Bizottság részéről, hogy a közösségi vívmányok at értelmezzék, megállapítsák, hol tartanak az érintett országok a jogharmonizációban, és megvizsgálják a végrehajtásra vonatkozó terveiket. Az átvilágítási folyamat nemrég zárult le a vívmányok valamennyi fejezetét illetően.

Egy adott fejezet átvilágítása után a tagállamok – a Bizottság javaslata alapján – döntenek arról, hogy megkezdhetik-e a tárgyalásokat az adott fejezetről, vagy megállapítják azon értékelési kritériumokat, amelyeknek a tagjelölt országnak a tárgyalások megkezdése előtt meg kell felelnie. A tárgyalások megkezdésekor az Unió előterjeszti közös álláspontját, amely tartalmazza a fejezet ideiglenes lezárásához szükséges értékelési kritériumokat.

Az értékelési kritériumok olyan új eszközt jelentenek, amelyet az ötödik bővítéssel járó tanulságok alapján vezettek be. Céljuk, hogy javítsák a tárgyalások minőségét, mivel arra ösztönzik a tagjelölt országokat, hogy már korán megkezdjék a szükséges reformokat. Az értékelési kritériumok mérhetőek és a vívmányok legfontosabb részeihez kapcsolódnak. Általában elmondható, hogy értékelési kritériumokat a későbbi harmonizáció legfontosabb előkészítő lépéseit (például stratégiákat és cselekvési terveket), valamint a vívmányokkal kapcsolatos elvárásokat tükröző szerződéses kötelezettségek teljesítését érintik. Az fejezet lezárásakor kiválasztott értékelési kritériumok elsősorban jogalkotási intézkedésekre, közigazgatási vagy igazságszolgáltatási testületekre vonatkoznak, illetve a vívmányok végrehajtásának nyomon követésére. A gazdasági fejezetek esetében az értékelési kritériumok között szerepel a működő piacgazdaság feltétele.

Amennyiben egy tagjelölt ország nem teljesíti az éppen tárgyalt fejezet megnyitásakor kitűzött értékelési kritériumokat, a Bizottság javasolhatja az adott fejezetről folytatott tárgyalások felfüggesztését. Amennyiben egy tagjelölt ország már nem felel meg az ideiglenesen lezárt fejezetet lezáró értékelési kritériumoknak, a Bizottság javasolhatja az adott fejezetrről folytatott csatlakozási tárgyalások újrakezdését.

Az Unió elvárja, hogy a tárgyaló országok teljesítsék a politikai kritériumokat és a tárgyalások alatt törekedjenek a magasabb szint elérésére. A politikai kritériumok közé tartozó feladatok megoldása során az országok által elért sikerekről folytatott párbeszéd eredményei beépülnek a tárgyalási folyamatban. A Bizottság előkészíti a tagállamokkal folytatandó párbeszédet, és utóbbiaknak jelentést tesz a téma szerinti tanácsi testületekben. Ezen kívül a jelenlegi tárgyalási keretek tartalmaznak egy igazságszolgáltatási és alapjogi fejezetet, amelyhez a politikai kérdések is tartoznak. Ez lehetővé teszi, hogy a legfontosabb területeken elért haladást tüzetes vizsgálat alá vessék.

A jelenlegi tárgyalási keret arról rendelkezik, hogy a csatlakozási tárgyalásokat függesszék fel abban az esetben, ha a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és az alapvető jogok tiszteletben tartása, valamint a jogállamiság elve tartósan és súlyos csorbát szenvedne. A politikai reformoknak szentelt fokozott figyelem javítani fogja a csatlakozási tárgyalások minőségét, és ösztönözni fogja a tagjelölt országokban a szükséges reformokat.

Ezentúl a gazdasági reformokkal kapcsolatban az országokkal folytatott párbeszéd eredményei is bekerülnek a tárgyalási folyamatba. A Bizottság előkészíti a tagállamokkal folytatandó párbeszédet, és utóbbiaknak jelentést tesz a kapcsolódó tanácsi testületekben. E párbeszéd középpontjában a gazdasági kritériumok teljesítése és az uniós gazdaságokkal való konvergencia áll. Alapvető jelentőségű, hogy a csatlakozó országok már a csatlakozás előtt működő piacgazdasággal rendelkezzenek és képesek legyenek versenyezni a belső piacon. Az előcsatlakozási támogatások kifejezetten e célkitűzés teljesítését kívánják elősegíteni.

3.2. Előcsatlakozási stratégia

A csatlakozási partnerségek, illetve az európai partnerségek az előcsatlakozási stratégia központi részét képezik. Az egyes országok által megvalósított előrehaladásról készített bizottsági jelentés megállapításai alapján a partnerségek meghatározzák az említett országok számára az EU-tagság célkitűzés elérése érdekében teendő legfontosabb feladatokat. Ezenkívül a partnerségek keretet biztosítanak az említett célkitűzés megvalósítása céljából nyújtott uniós támogatáshoz. A jelenlegi partnerségekről a Tanács ez évben hozott döntést. A Bizottság 2007 végén felül kívánja azokat vizsgálni. A Bizottság most az újonnan függetlenné vált Montenegrónak kínálja fel a európai partnerség lehetőségét.

Előcsatlakozási támogatási eszköz

2007. január 1-jétől kezdődően a Bizottság új pénzügyi eszközzel, nevezetesen az Előcsatlakozási támogatási eszközzel (IPA) igyekszik ösztönözni a modernizációt, a reformot és a vívmányok hoz történő igazodást. Az új eszköz teljes mértékben kiváltja a korábbi támogatási eszközöket, mint például a Phare, a Cards, az ISPA és a SAPARD. A tagjelölt országok és a potenciális tagjelölt országok jogosultak az új eszköz alapján történő finanszírozásra. Az egyetlen eljárási és szabálycsomag, illetve a még nagyobb rugalmasság nagyobb hatást fog gyakorolni és értékarányosabb megközelítést fog eredményezni az EU-alapok szétosztásakor. A Nyugat-Balkán térség országai és Törökország mintegy 11,5 milliárd euro támogatást fog kapni az elkövetkező hét év során. A Bizottság többéves pénzügyi keretet terjeszt elő, amely országok és főbb tételek szerint meghatározza az IPA-alapok szétosztásának indikatív összegeit.

Mihelyt befejeződnek a konfliktust követő újjáépítési munkálatok legfontosabb feladatai Szerbiában, Montenegróban és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság területén, az Európai Újjáépítési Ügynökség 2008 végéig fokozatosan megszünteti tevékenységét. Az új helyzethez igazított prioritásokat szem előtt tartó támogatás végrehajtását a Bizottság delegációi, majd – amint erre készen állnak – az országok saját hatóságai veszik át. Az IPA bevezetése arra is jó alkalom, hogy a tevékenységeket jobban összehangolják az Európai Beruházási Bank, az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank, a Világbank, illetve más nemzetközi pénzügyi intézetek működésével. A Bizottság építeni fog a partnereivel már létrehozott együttműködésre annak érdekében, hogy a támogatások és kölcsönök költséghatékonyság szempontjából legkedvezőbb elegyét a régió valamennyi részén mozgósítsák modernizációra és fejlesztésre.

A Nyugat-Balkánra vonatkozó útiterv végrehajtása

Valamennyi nyugat-balkáni ország lépéseket tett abba az irányba, hogy megvalósítsa európai uniós terveit, a Bizottság bővítésről szóló stratégiai anyagában tavaly meghatározott útiterv szerint. Az egyes országok saját érdemeik szerint haladnak, aszerint, hogy mekkora sikerrel teljesítik a követelményeket. Egy adott ország esetében a stabilizációs és társulási megállapodásokból fakadó kötelezettségek végrehajtásának kielégítő üteme (beleértve a kereskedelmi vonatkozású rendelkezéseket) fontos szempont lesz az EU számára az illető ország tagsági kérelmének elbírálásakor.

A Thesszalonikiben megállapított menetrendből kiindulva 2006 márciusában Salzburgban az EU megismételte azon állásfoglalását, miszerint a Nyugat-Balkán jövője az Európai Unióhoz kötődik, és felszólította az országokat arra, hogy vegyék határozottabban kezükbe a regionális együttműködés folyamatát. A regionális együttműködés továbbra is elengedhetetlen a hosszú távú stabilitás megteremtéséhez, a gazdasági fejlődés beindításához és a Nyugat-Balkán békés rendezéséhez.

Dél-Kelet Európa országai idén megállapodtak abban, hogy új kereteket dolgoznak ki, határozottabb részvétellel, amely a délkelet-európai együttműködési folyamatra épül. Létre fogják hozni a, Dél-kelet Európa,, illetve a nemzetközi közösség képviselőiből álló Regionális Együttműködési Tanácsot. A Bizottság erőteljes támogatást biztosít e folyamatnak. A Bizottság üdvözli az Energiaközösségi Szerződést is, valamint az európai közös légtérről szóló megállapodást.

Az EU ösztönözni fogja a személyes kapcsolatokat egyrészt azáltal, hogy több ösztöndíjat bocsát a tanulók és kutatók rendelkezésére, másrészt egyszerűsíti a vízummal kapcsolatos eljárásokat. A horvát állampolgárok mentesülnek a rövid tartózkodásra jogosító vízumkötelezettség alól. A Bizottság a Tanács felhatalmazását kérte a vízumkérelem megkönnyítését szolgáló megállapodások szóló tárgyalások folytatására a régió más országaival is, azzal a szándékkal, hogy e megállapodásokat 2007-ben meg tudják kötni. A javaslat a visszafogadás kérdéskörére is kiterjed Albánia kivételével, mivel ez utóbbival az EU már aláírta a visszafogadási megállapodást. Ezen túlmenően az EU továbbra is támogatást nyújt az olyan kulcsfontosságú területeken, mint például az energia, illetve a gazdasági együttműködés.

Délkelet Európa országai 2006 áprilisában tárgyalásokat kezdeményeztek a regionális szabadkereskedelemről, és azt a célt tűzték maguk elé, hogy az erről szóló megállapodást 2006 végéig megkötik. A Bizottság és a Stabilitási Paktum teljes mértékben támogatja e folyamatot.[4] Az EU hamarosan bevezeti a származási szabályok diagonális kumulációját Horvátországgal, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal, illetve később más országokkal kötött megállapodásaiban, ami ösztönözni fogja a kereskedelmet és a befektetéseket. Albánia, Horvátország és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság már tagja a WTO-nak. A Bosznia és Hercegovina, Montenegró és Szerbia által a WTO-hoz történő csatlakozás érdekében a közeljövőben teendő erőfeszítések segíteni fogják az országokat abban is, hogy elmélyítsék regionális kereskedelmi kapcsolataikat, véghezvigyék a gazdasági reformokat, illetve végrehajtsák a jövőbeni stabilizációs és társulási megállapodásokat.

4. A BőVÍTÉS NYILVÁNOSSÁG ÁLTALI TÁMOGATÁSÁNAK BIZTOSÍTÁSA

A bővítési menetrend tartalmazza azokat a lépéseket és eszközöket, amelyek lehetővé teszik, hogy az Unió a fent vázolt kihívások közül többel is megbirkózzon. Az EU-hoz történő csatlakozás nyugat-balkáni országoknak és Törökországnak felkínált lehetősége fontos katalizátora az említett országok reformjának. Általában az EU-nak is egyértelmű előnye származik e folyamatból, például a növekedés, a stabilitás és a biztonság tekintetében. Mindazonáltal ezeket a nyilvánosság felé is jobban kellene közvetíteni. Nagyon fontos meghallgatni a polgárokat, foglalkozni aggodalmaikkal, és tényszerű tájékoztatást nyújtani. A tagállamoknak ebben vezető szerepet kell vállalniuk, az Európai Parlament és a Bizottság támogatásával. A tagállamoknak − a nyilvánossághoz legközelebb álló regionális és helyi hatóságok, illetve civil szervezetek segítségével − közvetíteniük kell a polgárok felé, milyen előnyökkel járt a bővítési politika kibővült EU lakói számára.

Miközben biztosítjuk a bővítés széleskörű nyilvános támogatottságát, a kölcsönös megértést is erősíteni kell. E célból a Bizottság 2005-ben civil társadalmi párbeszédet kezdeményezett az EU, a tagjelölt, illetve a potenciális tagjelölt országok között. A program arra irányul, hogy ösztönözze a nem-kormányzati szervezetek közötti kapcsolatokat, például a diákcsere-programokat, az újságírói tanulmányutakat, csakúgy, mint a női érdekképviseleti szervezetek, szakszervezetek és üzleti közösségek közötti kapcsolatokat.

A Bizottság a következő intézkedéseket fogja meghozni:

- A Bizottság támogatja a fokozott átláthatóságot. Javasolja, hogy az átvilágítási jelentéseket, a tárgyalási fejezetek megnyitásához szükséges értékelési kritériumokat, illetve az EU végleges közös álláspontjait hozzák nyilvánosságra.

- A Bizottság ki fogja terjeszteni támogatását a civil társadalmi párbeszédre, felhasználva azokat az intézkedéseket, amelyeket eddig Törökország és a Nyugat-Balkán országai esetében hozott.

- A Bizottság ösztönözni fogja a személyesebb jellegű kapcsolatokat az olyan területeken, mint például az oktatás, a kutatás vagy a kultúra.

- A Bizottság továbbra is követi a közvélemény alakulását a bővítéssel kapcsolatban,, és meghallgajta a felmerülő aggályokat. Tagállami képviseletein, illetve a tagjelölt és potenciális tagjelölt országokban működő delegációin keresztül hatékonyabb kommunikációt valósít meg a bővítési politikáról.

- A Bizottság a bővítés politikai kérdéseiről köznyelven írt, jól érthető információt dolgoz ki a a nagyközönség, illetve a szakmai felhasználók számára, főként a kérdéssel kapcsolatban létrehozott internetes honlapokon. A Bizottság ismerteti továbbá a kérdés gyakorlati aspektusait is, különös tekintettel arra az alkalmazott feltételrendszerre és hatásvizsgálati módszerekre.

5. A FőBB KIHÍVÁSOK 2007-BEN

5.1. Az ötödik bővítés után hátramaradt kihívások

Ciprus kérdésének átfogó rendezése és a sziget egyesítése továbbra is fontos kihívást jelent. A Bizottság üdvözli a ciprusi görög, illetve a ciprusi török közösség vezetőinek 2006-ban tett lépéseit, amelyek célja az átfogó rendezést célzó folyamat újraindítása az ENSZ égisze alatt. Ezeket az erőfeszítéseket jelentős mértékben fokozni kell 2007 során.

A Bizottság készen áll arra, támogassa az ilyen elképzeléseket, ahogy azt a múltban is tette. A Tanács a Bizottság által a ciprusi török közösség elszigeteltségének felszámolására irányuló három javasolt intézkedése közül kettőt elfogadott. A ciprusi görög és török polgárok, illetve más uniós polgárok szabad mozgása a szigeten ma már biztosított a zöld vonalról szóló rendelet által. A ciprusi török közösség támogatási programját is elfogadták; végrehajtása jelenleg folyamatban van. A Bizottság által javasolt, a Ciprus északi részével kötött közvetlen kereskedelemről szóló szabályzás még elfogadásra vár. Gyors elfogadásához megerősített erőfeszítésekre, illetve kompromisszumkész hozzáállásra van szükség.

5.2. Tagjelölt országok

Horvátország

2006-ban Horvátország folytatta előrehaladását politikai, gazdaságii, illetve a vívmányokból adódó kritériumok teljesítése terén, valamint az országgal kötött Stabilizációs és Társulási Megállapodás végrehajtásában. 2007-ben a fő kihívás az, hogy az addig elért haladásra építsenek, és felgyorsítsák a reformok előrehaladását, különösen az igazságszolgáltatás és a közigazgatás reformja, valamint a korrupció elleni küzdelem és a gazdasági reform kiemelt jelentőségű területein. Horvátországnak fenn kell tartania az EU-csatlakozás lendületét kötelezettségei pontos betartása által, például az állami támogatások és az ingatlanügyek esetében. Horvátországnak folytatnia kellene a jogharmonizációt is, valamint még jobban meg kellene erősítenie közigazgatási kapacitását.

A megfelelő szomszédsági kapcsolatok és a regionális együttműködés továbbra is kiemelt jelentőségű, ugyanakkor elsőbbséget kell élvezzen az, hogy megoldást találjanak az olyan, kiemelt jelentőségű kétoldalú kérdésekre, mint például a határkijelölés kérdése. A kisebbségek jogai és a menekültek visszatérése folyamatosan kiemelt figyelmet igényel.

A csatlakozási tárgyalások Horvátországgal jól kezdődtek. Horvátország számos kérdésben jelentős lépéseket tett az átvilágítást követően azirányba, hogy jogalkotását átalakítsa. Jelenleg már folyamatban van a szükséges közigazgatási kapacitás kifejlesztése. E haladásból kiindulva, és feltéve, hogy Horvátország szembe tud nézni a fent említett kihívásokkal, a tárgyalások várhatóan jó ütemben folytathatók.

Törökország

2006-ban Törökország folytatta előrehaladását a reformok terén, így például a 9. reformcsomag bizonyos elemeinek közelmúltbeli elfogadásával. Ezen túlmenően a bejelentett kínzások és bántalmazások száma összességében csökkent, összhangban a „zéró tolerancia” politikájával, még akkor is, ha a dél-keleti helyzet e tekintetben aggodalmakra ad okot. Mindazonáltal tény, hogy a reformok üteme lelassult. 2007-ben fontos lesz határozott erőfeszítéseket tenni annak érdekében, hogy a reformok lendületét egész Törökországra kiterjesszék. A Büntetőtörvénykönyv 301. cikkének visszavonásával vagy módosításával, illetve általánosságban a jogalkotás európai normákhoz történő igazításával haladéktalanul biztosítani kell a véleménynyilvánítás szabadságát. A véleménynyilvánítás sabadságának kérdésén kívül további erőfeszítésekre van szükség a vallásszabadság, a nők jogai, a kisebbségi jogok és a szakszervezeti jogok megerősítése érdekében. A katonai szükségletek demokratikus polgári ellenőrzése is megerősítendő, illetve a jogérvényesítést és az igazságszolgáltatási gyakorlatot összhangba kell hozni a reformok szellemével. Ezzel párhuzamosan Törökországnak kezelnie kell a dél-keleti országrész komoly gazdasági és szociális problémáit annak biztosítása érdekében, hogy a kurd lakosság is teljes mértékben részesül a jogokból és szabadságjogokból. A 2006. januárjában elfogadott csatlakozási partnerség jó eszköz a reformok előrehaladásának méréséhez. A megfelelő szomszédsági kapcsolatok továbbra is kulcsszerepet kapnak. A Bizottság növelni fogja a politikai kritériumok ellenőrzésének gyakoriságát.

Ahogy azt az Európai Közösség és tagállamai 2005. szeptember 21-i nyilatkozatukban kijelentették, az EU azt várja Törökországtól, hogy biztosítsa az ankarai megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvének megkülönböztetésmentes végrehajtását, valamint számolja fel az áruk szabad mozgását gátló akadályokat, ideértve a szállítási eszközökre vonatkozó korlátozásokat. Amennyiben e kötelezettségeit nem tudja maradéktalanul teljesíteni, az a tárgyalások folyamatát általában befolyásolja. A Bizottság a decemberi Európai Tanács üléséig megfelelő javaslatokat dolgoz ki arra az esetre, ha Törökország esetleg nem teljesítené kötelezettségeit. Ugyanígy lényeges, hogy a csatlakozási partnerségben megfogalmazottak szerint Törökország a lehető leghamarabb konkrét lépéseket tegyen valamennyi EU-tagállamhoz fűződő kétoldalú kapcsolatai normalizálása érdekében.

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság jelölése 2005 decemberében az ország reformtörekvései által elért eredmények elismerését jelentette. A lépés ugyanakkor ösztönzést is jelentett a megkezdett reformok folytatására, s ezáltal az ország európai jövőjére vonatkozó elképzelések valóra váltására.

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság folytatta haladását, bár ennek üteme 2006-ban lelassult. A júliusi választások általában a nemzetközi normáknak megfelelően zajlottak. A felismert hiányosságokat azonban teljes mértékben orvosolni kell.

A kormány még mindig különleges kihívásokkal áll szemben a rendőrség és az igazságszolgáltatási rendszer reformjának végrehajtása, a korrupció elleni küzdelem, valamint a Stabilizációs és Társulási Megállapodás teljes körű végrehajtása tekintetében/-át illetően. Az Ohridi Megállapodás folyamatos végrehajtása továbbra is alapvető jelentőségű a reformoknak kedvező körülmények előmozdítása érdekében. Fontos, hogy a reformigyekezetek – az együttműködés és a politikai konszenzus alapján – fenntarthatóak legyenek. Általánosságban elmondható, hogy amennyiben az ország további előrelépést kíván megvalósítani a csatlakozási folyamatban meghatározott célok elérése felé, elsőbbséget kellene biztosítani a legfontosabb területeket érintő reformok ütemének.

5.3. Potenciális tagjelölt országok

Albánia

Albánia továbbra is hozzájárult a régió stabilitásához, különösen a szomszédos országok helyzetével kapcsolatos kimért álláspontjának köszönhetően. Az EU Albániához fűződő kapcsolataiban előrelépés történt a Stabilizációs és Társulási Megállapodás idei aláírásával. Ma a 2006. december 1-jén hatályba lépő, kereskedelmi kérdéseket érintő ideiglenes megállapodás végrehajtása élvez elsőbbséget. Az EU támogatásával Albánia foglalkozik a politikai, igazságügyi és gazdasági reform, illetve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem kihívásaival. E témakörök az elkövetkező időszakban is elsőbbséget élveznek.

Bosznia és Hercegovina

Az európai perspektíva lényeges szerepet játszik abban, hogy ösztönözze Bosznia és Hercegovina valamennyi pártját a politikai és gazdasági reformokra, így például a rendőrség reformjára. A volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) teljes körű együttműködés kiemelten fontos része annak a feltételrendszernek, amely az országot közelebb viheti az EU-hoz. A Főképviselő Hivatalának (OHR) visszavonása lehetővé teszi, hogy az ország lakossága és intézményei kezükbe vehessék saját közös sorsukat. A Stabilizációs és Társulási Megállapodásról folytatott tárgyalások befejezése, valamint a megállapodás végrehajtása meg fogja erősíteni az ország európai lehetőségeit. A feltételek teljesülése esetén e tárgyalásokat néhány hónapon belül le lehet zárni. Az alkotmányos fejlődés elengedhetetlen ahhoz, hogy működőképesebb, fenntartható és demokratikus államot alakíthassanak ki. Miután felszámolta az országban a Főképviselő Hivatalát, az EU-nak foglalkoznia kell saját jövőbeni képviselete kérdésével.

Montenegró

Montenegró 2006 júniusában nyerte el függetlenségét, az Európai Unióval közösen megállapított feltételek szerinti szabad és tisztességes népszavazás eredményeként. A függetlenség elnyerését követően Montenegró tárgyalásokat kezdett egy külön Stabilizációs és Társulási Megállapodásról, a Tanács által gyors ütemben elfogadott új irányelvek alapján. EU iránti elkötelezettségéből adódóan Montenegró előtt nyitva a lehetőség, hogy az államalakítás kihívásaival az előcsatlakozási folyamat stabil és biztonságos keretei között nézhessen szembe.

Fontos fenntartani a reformok ritmusát és folytatni az együttműködést a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY), annak érdekében, hogy a Stabilizációs és Társulási Megállapodásról folytatott tárgyalásokat az elkövetkező hónapok folyamán lezárhassák. Montenegróra sok feladat vár még a tekintetben, hogy az előrelépés érdekében megerősítse intézményeit. A legfontosabb intézkedések szerepelnek az e közleményt kísérő európai partnerség szövegében. Az igazságügyi reform, illetve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem elsőbbséget kell élvezzen. Montenegrónak fejlesztenie kell igazgatási kapacitását a Stabilizációs és Társulási Megállapodás végrehajtása érdekében.

Szerbia

Szerbia dicséretet érdemel Montenegró függetlenségének elnyerése után tanúsított felelős magatartásáért. Az új alkotmány várhatóan megerősíti az ország saját irányítási rendszerét. A privatizáció folytatásával Szerbia sikereket ért el a makroökonómiai stabilitás biztosítása, illetve a közvetlen külföldi befektetések vonzása terén. Az EU-val folytatott gazdasági integráció terén megfelelő haladás tapasztalható. Szerbia a közigazgatási reform terén is további fejlődést ért el. A Stabilizációs és Társulási Megállapodás keretében az EU-val folytatott tárgyalások során a szerb kormány bizonyította jelentős igazgatási kapacitását. Ez jó előjele Szerbia azon képességének, hogy felzárkózzon a régió többi, EU felé haladó országához, mihelyt eleget tesz a Stabilizációs és Társulási Megállapodás lezárásához szükséges feltételeknek.

A Bizottság nem becsüli alá azokat a kihívásokat, amelyekkel Szerbiának a jelenlegi politikai viszonyok mellett szembe kell néznie. Szerbiának építő megközelítéssel kell kezelnie Koszovó kérdését. Az esetleges EU-csatlakozás lehetősége hitelesnek és a szerb lakosság szemében is megvalósíthatónak kell maradjon, a Stabilizációs és Társulási Megállapodásra irányuló tárgyalások korai fordulóinak és gyors megkötésének köszönhetően, mihelyt Szerbia teljesíti a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) való együttműködés feltételét. Az EU is erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy a szerb nép is Európa fő áramához tartozzon azáltal, hogy megkönnyíti a vízumkérelmet[5], illetve segíti Szerbiát abban, hogy még teljesebben vegyen részt például az oktatás, a fiatalság, a kutatás vagy a kultúra területéhez kapcsolódó közösségi programokban.

Koszovó[6]

Az EU tovább haladt a Koszovó iránti elköteleződés útján, a szabványok ellenőrzése, támogatásnyújtás és az Egyesült Nemzetek Ideiglenes Koszovói Missziójával (UNMIK) együttműködés által, valamint azzal, hogy támogatja az ország státuszát érintő folyamatot; az ENSZ főtitkárának ez ügyben eljáró különmegbízottja, Martti Ahtisaari felügyelete mellett. Az EU jelentős szerepet fog játszani az ország jogállásnak rendezésében, illetve végrehajtásában, mihelyt az ENSZ Biztonsági Tanácsa döntést hoz a kérdésben.

Az ország jogállásának rendezését politikai és jogi szempontból egyaránt egyértelművé kell tenni, és annak Koszovó jövőbeni fejlődéséhez perspektívát kell nyújtania. Koszovó jogállásának kérdése sui generis jellegű, ebből következően nem precedensértékű.

Ez további lendületet fog adni a koszovói hatóságoknak a jogállamiság, a gazdaság és a közigazgatás főbb területein szükséges reformok folytatásához, valamint ahhoz, hogy sikerrel vegye át a felelősséget az UNMIK-tól. A kisebbségek jogainak kérdése továbbra is alapvető jelentőségű, csakúgy, mint a kisebbségek részvétele Koszovó intézményeinek működésében.

Az Európai Unióhoz történő csatlakozás lehetősége rendkívül fontos ahhoz, hogy valamennyi érintett képett kapjon az Európai Unión belüli közös jövőről.

6. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

A fenti elemzés figyelembevételével a Bizottság az alábbi következtetésre tesz javaslatot:

1. Az EU bővítési politikája továbbra is a kötelezettségvállalások megerősítése, a feltételesség és a kommunikáció három elvére épül. Az EU betartja a folyamatban részt vevő országok irányában tett vállalásait, ám óvatosan tekint bármilyen új kötelezettség felvállalására. A csatlakozási folyamat üteme az országban zajló reformok szakaszaitól függ

2. A jelenlegi bővítési stratégia − kiegészítve azokkal a módszerekkel és eszközökkel, amelyek az EU új tagokat integráló képességét hivatottak biztosítani − a bővítésről szóló új konszenzus alapját képezi.

3. Az EU új tagok felvételére vonatkozó képességét két tényező határozza meg:

- az európai integráció lendületének fenntartása azáltal, hogybiztosítja az EU működési. kapacitását Ez a jelenlegi és jövőbeni uniós polgároknak egyaránt érdekében áll;

- annak biztosítása, hogy csatlakozásuk pillanatában a tagjelölt országok – szigorú feltételek teljesítése mellett – már készek a tagsággal járó kötelezettségek vállalására. Ezt a Bizottság értékeli, a szigorú feltételesség elve alapján.

4. Az EU integrációs képességét a csatlakozási folyamat valamennyi fontos állomásánál felülvizsgálják. A csatlakozási kérelmekről szóló véleményeiben, illetve a csatlakozási tárgyalások során a Bizottság hatásvizsgálatokat végez a fontosabb szakpolitikai területekről. Ez segíteni fogja a tagállamokat abban, hogy az érintett fejezetre vonatkozó tárgyalások során kialakítsák az EU közös álláspontját, ideértve − amennyiben szükséges − az átmeneti időszakokról vagy más rendelkezésekről.

5. A jövőbeni csatlakozások költségvetési hatásának értékelésekor a Bizottság meg fogja vizsgálni a legfontosabb szakpolitikákra – különösen a mezőgazdaság és a kohéziós politika területeire – gyakorolt hatást is,.

6. Az EU-nak biztosítania kell, hogy saját fejlődését is képes fenntartani és elmélyíteni a bővítési menetrend követése során. A kibővített EU döntéshozatali hatékonyságának javítás érdekében intézményi reformra van szükség. A soron következő tagállam várható csatlakozásának időpontjára új megoldást kell találni az intézményi kérdésekre.

7. A Bizottság tovább javítja a csatlakozási folyamat minőségét. Értékelési kritériumok határozhatók meg az egyes tárgyalási fejezetek megnyitásához és lezárásához egyaránt, illetve ezek szolgálják az egyes fejezetekről folytatott tárgyalások felfüggesztésének vagy újbóli megnyitásának az alapját. A politikai és gazdasági párbeszéd eredményei megjelennek a tárgyalási folyamatban. Az olyan nehéz kérdések, mint az igazságügyi reform, illetve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, már a csatlakozási folyamat korai szakaszában megoldást igényelnek.

8. Az átláthatóság fokozása érdekében a Bizottság javasolja, hogy hozzák nyilvánosságra a legfontosabb tárgyalási dokumentumokat, ideértve a hatásértékeléseket, az átvilágítási jelentéseket, a fejezetek megnyitásához meghatározott értékelési kritériumokat, valamint az EU tárgyalásokra vonatkozó közös álláspontjait.

9. Mindez alapvetően fontos a bővítés közvélemény általi támogatottágának biztosításához. A folyamat pontos irányítása és a szigorú feltételesség alapvető jelentőségű e támogatás elnyerése szempontjából. Ugyanígy az EU bővítési képességébe vetett bizalom is nagyon fontos. Szükséges továbbá, hogy hatékonyabb kommunikációt folytassunk. Nagyon fontos meghallgatni a polgárokat, megfelelő politikák révén foglalkozni aggodalmaikkal, és tényszerű tájékoztatást nyújtani. Ebben a tagállamoknak vezető szerepet kell játszaniuk. A Bizottság ebben – az Európai Parlamenttel, a nemzeti, regionális és helyi hatóságokkal, illetve a civil társadalommal egytemben – szerepet vállal.

10. Horvátország jó lendülettel kezdte meg a csatlakozási tárgyalásokat. Az átvilágítás után az ország jelentős lépéseket tett számos téren jogrendje harmonizálása irányába, és jelenleg folyamatban van az ország igazgatási kapacitásának fejlesztése. Mindazonáltal Horvátországnak jelentős mértékben fokoznia kell erőfeszítéseit ahhoz, hogy teljesítse az olyan kihívásokat, mint az igazságügyi reform, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a gazdasági reform, valamint továbbra is maradéktalan együtt kell működnie a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY).

11. Törökország továbbra is megfelelően teljesíti a koppenhágai politikai kritériumokat, és folytatta a politikai reformokat. Az elmúlt év során azonban csökkent a reformok lendülete. Jelentős további erőfeszítésekre van szükség különösen a véleménynyilvánítás szabadsága terén. További fejlesztésre van szükség a nem muzulmán vallási közösségek, a nők, a szakszervezetek jogai, illetve a katonai ügyek polgári ellenőrzése tekintetében. Törökország működő piacgazdaságnak tekinthető és javította a csatlakozással járó kötelezettségek felvállalásához szükséges képességét.

12. Ahogy azt az Európai Közösség és tagállamai 2005. szeptember 21-i nyilatkozatukban kijelentették, az EU azt várja Törökországtól, hogy biztosítsa az ankarai megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvének megkülönböztetésmentes végrehajtását, valamint számolja fel az áruk szabad mozgása előtti akadályokat, ideértve a szállítási eszközökre vonatkozó korlátozásokat. Amennyiben e kötelezettségeit nem tudja maradéktalanul teljesíteni, az a tárgyalások folyamatát általában befolyásolja. A Bizottság a decemberi Európai Tanács üléséig megfelelő javaslatokat dolgoz ki arra az esetre, ha Törökország esetleg nem teljesítené kötelezettségeit. Ugyanígy lényeges, hogy a csatlakozási partnerségben megfogalmazottak szerint Törökország a lehető leghamarabb konkrét lépéseket tegyen valamennyi EU-tagállamhoz fűződő kétoldalú kapcsolatai normalizálása érdekében.

13. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság tagjelölt országként történő elismerése 2005 decemberében az ország reformtörekvései által elért eredmények elismerését jelentette. Az ország folytatta haladását, bár ennek üteme 2006-ban lelassult. Valamennyi nyugat-balkáni ország lépéseket tett abba az irányba, hogy megvalósítsa európai uniós terveit, a Bizottság bővítésről szóló stratégiai anyagában tavaly meghatározott útiterv szerint. Minden országot saját érdemei szerint halad előre. Egy adott ország esetében a stabilizációs és társulási megállapodásokból fakadó kötelezettségek végrehajtásának kielégítő üteme (beleértve a kereskedelmi vonatkozású rendelkezéseket) alapvetően fontos szempont az EU számára az illető ország tagsági kérelmének elbírálásakor.

1. MELLÉKLET

Külön jelentés az EU új tagok felvételére irányuló képességéről

BEVEZETÉS

E külön jelentés szerves részét képezi a 2006. évi bővítési stratégiának. Az Európai Tanács 2006. júniusi ülésén megfogalmazott kérelmét követően a jelentés az EU új tagok felvételére irányuló képességének közép-és hosszútávú kérdéseire összpontosít. A jelentésben előterjesztett megközelítés biztosítani kívánja, hogy az Unió képes fenntartani és elmélyíteni saját fejlődését, mind a szakpolitikák, mind az intézmények terén, ugyanakkor képes követni bővítési programját még a mai világ főbb kihívásaival szembesülve is.

1993-ban a koppenhágai Európai Tanács megállapította, hogy „az Unió képessége új tagok befogadására az európai integráció lendületének fenntartása mellett fontos tényező mind az Unió, mind a tagjelölt országok általános érdekeit tekintve”. Ahogy azt a Bizottság 2005. évi stratégiai tanulmánya megfogalmazta, és a 2006. júniusi Európai Tanács megerősítette, a bővítés ütemének figyelembe kell vennie az EU integrációs képességét.A bővítés célja a közös elveken, politikákon és intézményeken alapuló projektben való részvétel. Az Uniónak biztosítania kell, hogy fenn tudja tartani saját cselekvőképességét és azt, hogy az intézmények közötti méltányos egyensúlynak megfelelően hozzon döntést, tiszteletben tartsa a költségvetési korlátokat, valamint jól működő és a célkitűzéseket beteljesítő ambiciózus közös politikákat hajtson végre.

Az EU-nak biztosítania kell, hogy képes saját fejlődését fenntartani és elmélyíteni, miközben követi a bővítési útiterv pontjait. A kibővített EU döntéshozatali hatékonyságának javítás érdekében intézményi reformra van szükség. A soron következő tagállam várható csatlakozásának időpontjáig új megoldást kell találni az intézményi kérdésekre.

Az EU befogadóképességét, vagy inkább integrációs képességét az EU szakpolitikáinak és intézményeinek fejlődése, valamint az határozza meg, hogy a jelentkezők jól felkészült tagállamokká válnak. A jövőbeni tagok Uniós tagságra való felkészültségét a Bizottság szigorú feltétek szerint értékeli. Az integrációs képesség annak a kérdése, vajon képes-e az EU egy adott pillanatban vagy szakaszban új tagokat felvenni, anélkül, hogy a Szerződésekben foglalt általános politikai, illetve szakpolitikai célokat veszélybe sodorná. Mindenekelőtt tehát funkcionális fogalomról van szó. A Bizottság a jövőben a csatlakozási folyamat valamennyi fontos szakaszában hatásvizsgálatokat készít elő. Ilyen hatásvizsgálatok végzésekor figyelembe veszik az egyes országok sajátosságait.

Az EU bővítésére eddig öt alkalommal került sor, tagállamainak száma hatról 25-re nőtt, illetve a közeljövőben 27-re nő. E bővítések nagyban hozzájárultak Európa egyesítéséhez, a demokrácia, az emberi jogok és az egész kontinens stabilitásának elősegítéséhez. Ösztönözték az új uniós szakpolitikák kialakítását, például a gazdasági és szociális kohézió, a külkapcsolatok, valamint a környezetvédelem terén. A belső piacot, a schengeni térséget és az eurót e bővítésekkel párhuzamosan alakították ki. A 2004-es ötödik bővítés, amelyet hamarosan kiegészít Bulgária és Románia csatlakozása, megnövelte az EU nemzetközi súlyát és kereskedelmi és befektetési szempontból, illetve a gazdasági növekedés tekintetében külön gazdasági előnyökkel járt,. Ezzel egyidőben az EU folytatta az új szakpolitikák fejlesztését és végrehajtását, például az igazságszolgáltatás, a szabadság és a biztonság témakörében. Az EU bővítése az európai integráció elmélyítésével párhuzamosan zajlott.

A jelenlegi bővítési menetrend egy három alapelvből álló stratégiára épül, ezek a kötelezettségvállalások megerősítése, a feltételesség és a kommunikáció. Érinti egyrészt a Nyugat-Balkán térség országait, másrészt Törökországot, amelyek valamennyien az EU felé vezető út különböző szakaszainál tartanak. Az említett országoknak az Európai Tanács egyértelmű lehetőséget adott arra, hogy belépjenek az uniós tagállamok sorába, amennyiben teljesítik az ehhez szükséges feltételeket. Az EU betartja a folyamatban részt vevő országok irányában fennálló vállalásait, ám óvatosan tekint bármilyen új kötelezettség felvállalására.

Jelenleg valószínűtlennek látszik, hogy a jövőben egy több országból álló csoport egyszerre csatlakozzon az unióhoz. A tagjelölt és potenciális tagjelölt országok között jelentős eltérés van mind politikai és gazdasági fejlettségüket tekintve, mind közigazgatási kapacitásuk terén. Látva az előcsatlakozási előkészületek jelenlegi állását, további bővítésekre valószínűleg közép-, illetve hosszú távon kerül sor.

Az EU akkor üdvözölheti sikerrel az új tagországokat, ha saját fejlődése előrehaladt és a tagjelölt országok eleget tudnak tenni tagállami kötelezettségeiknek. Az uniós polgároknak is készen kell állniuk a további bővítésekre, és jobban meg kell érteniük a kockán forgó kérdéseket. Ez megerősíti a folyamat demokratikus legitimitását a közvélemény szemében. Az e jelentésben alkalmazott megközelítés a következőkre épül:

- az EU azon képességének biztosítása, hogy fenn tudja tartani az európai integráció lendületének fenntartására;

- annak biztosítása, hogy a tagjelölt országok teljesítik a szigorúan meghatározott feltételeket;

- hatékonyabb kommunikáció.

Az elmúlt években felvetődött az Európai Unió végső határainak kérdése. Ez lehetővé tette a Bizottság számára, hogy levonjon néhány következtetést. Az „Európa” kifejezés egyszerre tartalmaz földrajzi, történelmi és kulturális összetevőket, amelyek együttesen alakítják az európai azonosságtudatot. Az elképzelések, értékek közös tapasztalata, illetve a történelmi kölcsönhatás nem foglalható össze egy egyszerű, időn felül álló képletbe, így azt minden egymást követő generáció felülvizsgálhatja.

A bővítés jogalapját az Európai Unióról szóló szerződés 49. cikke képezi, amely kimondja, hogy „ Bármely olyan európai állam kérheti felvételét az Unióba, amely tiszteletben tartja a 6. cikk (1) bekezdésében megállapított alapelveket” . A Szerződés e rendelkezése ugyanakkor nem jelenti azt, hogy valamennyi európai országnak kötelező jelentkeznie, vagy hogy az EU köteles minden jelentkezést elfogadni. Az Európai Uniót elsősorban értékei határozzák meg.

AZ EU INTEGRÁCIÓS KÉPESSÉGÉNEK RÖVID TÖRTÉNETE

Az Unió új tagok integrálására irányuló képességét a korábbi bővítések alkalmával kiértékelte. A Bizottság által a csatlakozási kérelmekről megfogalmazott véleményeket a Tanács alapul vette a csatlakozási tárgyalások megnyitásáról hozott határozataihoz. E vélemények vizsgálták a tagjelöltek azon képességét, hogy megfeleljenek a tagsággal járó kötelezettségeiknek, ideértve az EU szakpolitikáinak elfogadását is. Az első négy bővítés esetében a véleményekben szerepelt a csatlakozások Unióra gyakorolt hatásának általános elemzése is, olyan területekre vonatkozóan, mint például a Tanács rotációs rendszerben váltakozó elnöksége, a folyamatban lévő közös politikákon alapuló nettó pénzügyi transzferek becslései, vagy az EU újabb hivatalos nyelveinek hozzáadásával járó hatás.

2004-ben a Bizottság benyújtotta Törökország esetleges tagságával kapcsolatos tanulmányát, valamint a tárgyalások megnyitására vonatkozó ajánlását. A tanulmány azzal számolt, hogy a csatlakozáshoz szükséges felkészülés ideje valószínűleg átnyúlik a következő évtizedbe is. Tartalmazott egyúttal a Törökország csatlakozásával járó költségvetési hatásokra vonatkozó becsléseket is, illetve kijelölte azokat a területeket, amelyekre nézve e lépés kifejezett kihívást jelentene, ilyenek például: a mezőgazdaság, a kohézió, az energia, a migráció, a külső határok és a külpolitika témaköre.

A korábbi bővítések előkészítésekor a Bizottság különálló politikai anyagokban vizsgálta az EU-ra gyakorolt hatásokat a tagsági kérelmek közös kérdéseire vonatkozóan. A Bizottság nagy hangsúlyt helyezett az európai integráció előfeltételeire, azaz az EU-intézmények megerősítésére, a további gazdasági integrációra és a közös politikák kidolgozására.

1997-ben a Bizottság felmérte az ötödik bővítés várható hatásait, és az új tagállamok csatlakozásának előkészítése érdekében költségvetési és politikai reformokat javasolt. Az „Agenda 2000” legfontosabb célja annak biztosítása volt, hogy az EU szakpolitikáit felkészítse a bővítésre.

Gazdasági értelemben az EU már 1991-ben megkezdte az ötödik bővítést, amikor aláírta az első Európa-megállapodásokat Közép-és Kelet-Európa országaival. E megállapodások eredményeként az EU hamar az említett országok legfontosabb kereskedelmi partnerévé vált. Az iparcikkek kétoldalú kereskedelmét legtöbb esetben jóval a csatlakozás előtt liberalizálták az EU és az említett országok között.

Törökország gazdasági integrációját megkönnyíti a vámunió, amely ösztönözte a gazdasági reformokat és dinamizálta az országot. A Nyugat-Balkánon az országok a stabilizációs és társulási megállapodásoknak köszönhetően készülnek fel, amelyek a kereskedelem fokozatos liberalizálását és gazdasági segítségnyújtást biztosítanak. A Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) folyamatos bővítése és modernizálása előkészítette a terepet Dél-kelet Európa mélyebb gazdasági integrációjához.

Az EU új tagok integrációjára való képességének értékelése folytatódott a csatlakozási tárgyalások idején is. A Bizottság intézkedéseket javasolt a bővítés jelenlegi tagokra gyakorolt hatásának kezelése érdekében, különösen bizonyos szakpolitikai területeken. Az ötödik bővítés esetében ez utóbbiak közé tartozott a munkavállalók szabad mozgása és a közúti szállítás. Az ötödik bővítés finanszírozásához szükséges költségvetési összegekre vonatkozó bizottsági értékelés alapul szolgált a tárgyalások lezárásához, ideértve a mezőgazdasági kifizetésekhez.

Az Unió támogatta a tagjelölt országokat tagállami kötelezettségeik felvállalására való felkészülésük céljából. Az ötödik bővítés esetében a Bizottság előcsatlakozási stratégiát vezetett be, mely magában foglalta az egyes országok által elért haladás aprólékos nyomon követését és a rendszeres jelentéstételt, a csatlakozási partnerségeken keresztül a prioritások meghatározását, illetve a pénzügyi támogatást. A széleskörű társulási megállapodások lehetővé tették a tagságukat kérelmező országoknak, hogy már a csatlakozás előtt vállaljanak a közösségi vívmányok részét képező bizonyos jogokat és kötelezettségeket, így például a versenypolitikára, a szellemi tulajdonjogra, a tengeri közlekedésre és az ipari termékek hitelesítésére vonatkozó szabályzást. A tagjelölt országok részt vettek az EU ügynökségeinek és bizottságainak munkájában. A csatlakozási szerződések aláírását követően a csatlakozó országok megfigyelőként részt vettek a jogalkotási folyamatban.

E stratégia, melynek célja a tagjelölt országok által megvalósítandó alapos felkészülése, megkönnyítette ezen országok zökkenőmentes uniós integrációját. Két évvel a csatlakozás után a tíz új tagország kitűnő mértékű megfelelést tanúsít az EU-joganyaggal, ahogy azt az EU belső piaci eredményösszesítő táblázata és az uniós joganyag végrehajtására vonatkozó jelentések mutatják. A csatlakozásuk gazdasági hatása pozitív volt. Az intézmények folytatták hatékony működésüket és a döntéshozatalt, az új tagok pedig aktív szerepet játszottak.

A Bizottság a 2004. május elsejei bővítési forduló után két évvel tanulmányt készített a bővítés gazdasági vonatkozásairól. A tanulmány bemutatja, hogy az elmúlt két év tapasztalatai messzemenően pozitívak voltak.[7] A keleti irányú bővítés dinamizálta a növekedést, és új munkahelyeket teremtett az európai gazdaság számára. A bővítés gondos előkészítése az elmúlt évtized során fontos szerepet játszott abban, hogy az Unió ilyen sikeres eredményt ért el.

Az EU polgárainak, illetve a tagjelölt országok állampolgárainak többsége támogatja a bővítést. Mindazonáltal nagy a tét és a közvéleményben még mindig tetten érhetők bizonyos aggodalmak, illetve félreértések a bővítéssel kapcsolatban. Ezekre még választ kell találni.

AZ EU INTEGRÁCIÓS KÉPESSÉGE MA

Az Uniónak biztosítania kell, hogy – a jelenlegi és a jövőbeni polgárok érdekében egyaránt – képes fenntartani működőképességét. Folytatódik a gondos irányítást alatt haladó előcsatlakozási folyamat, miközben az Unió felkészül saját belső intézményi reformjaira.

E szakasz – a múlt tapasztalataiból kiindulva – bemutatja az EU jövőbeni bővítéséhez szükséges képesség értékelésére alkalmazott megközelítést,.

Annak biztosítása, hogy az EU fenn tudja tartani az európai integráció lendületét

Az EU képessége az európai integráció lendületének fenntartására – párhuzamosan a bővítéssel – három fő tényezőre támaszkodik: az intézményekre, a közös politikákra és a költségvetésre. Az Uniónak biztosítania kell, hogy intézményei továbbra is hatékonyan működjenek, illetve, hogy szakpolitikáival elérje célkitűzéseit, költségvetése pedig arányos legyen céljaival és pénzügyi forrásaival.

Intézmények

Az EU-nak nem csak a bővítés érdekében van szüksége új intézményi megállapodásokra, hanem azért is, hogy a jelenlegi Unió hatékonyabban működhessen. Biztosítani kell, hogy az Unió intézményei és döntéshozatali folyamatai továbbra is hatékonyak és elszámoltathatóak maradnak, a jelenlegi tagállamok érdekében csakúgy, mint a jövőbeni bővítésre tekintettel.

A korábbi bővítések során a csatlakozó államok uniós intézményekbe történő integrációja a csatlakozási tárgyalások részét képezte. Az intézményi rendelkezések ebből következő módosításaira a vonatkozó csatlakozási szerződésekben került sor. A legutóbbi bővítést intézményi reformok előzték meg. A 2004-ben csatlakozó tíz új tagállammal kötött csatlakozási szerződések intézményi rendelkezései, illetve a Bulgáriával és Romániával kötött szerződések a Nizzai Szerződésen alapulnak.

A Nizza Szerződés 27 tagállamig, azaz Bulgária és Románia csatlakozásáig tartalmaz szabályokat. A Szerződés azonban kimondja, hogy amikor az Uniónak 27 tagja lesz, a Bizottság tagjainak száma kevesebb lesz, mint a tagállamok száma. A Bizottság tagjainak számát a Tanács egyhangúlag határozza meg. Ez a szabály alkalmazandó a 27. tagállam belépését követően felálló első Bizottságra. A Tanács elfogadja majd az egyenlőség elve alapján kialakítandó rotációs rendszer végrehajtási intézkedéseit is.

A Nizzai Szerződés nem tartalmaz kiigazításokat a 27-nél több tagú Unió további intézményeinek összetételére és működésére vonatkozóan. Az Európai Parlamenti helyek elosztása és a szavazatok súlyozása a Tanácsban nyilvánvalóan az EU döntéshozatali képességének központi elemét képezik. Éppen ezért az EU-nak minden további bővítés előtt döntenie kell az említett intézményi reformok mértékéről és tartalmáról.

A bővítés gyakorlat kihat az intézmények működésére, így például a nyelvhasználatra. A Bizottság a bővítés esetén az intézményekre gyakorolt hatás értékelését valamennyi jövőbeni tagfelvételi kérelemre adott véleményéhez csatolni fogja.

A soron következő tagállam várható csatlakozásának időpontjára új megoldást kell találni az intézményi kérdésekre. Az EU működésének javítása legalább annyira a lehetséges jövőbeni tagállamok érdeke, mint a kibővített Unióé.

Uniós szakpolitikák

A korábbi bővítések megerősítették az EU szakpolitikáit, mivel az új tagállamok magukkal hozták saját, nemzeti szintű tapasztalataikat és politikai orientációikat a közös európai vállalkozásba. Az olyan különböző területeken felhalmozott jelenlegi közösségi joganyag, mint a kohéziós politika, a mezőgazdaság, a halászati politika, a környezetvédelem, a külkapcsolatok, az átláthatóság, az elszámoltathatóság, valamint az európai polgárság részben a korábbi bővítések hatását tükrözik. Az EU némelyik politikája még nagyobb haszonnal járna akkor, ha a megfelelő feltételek mellett több országra is kiterjesztenék – ilyen például a belső piac vagy a szabadság, igazság és biztonság területe.

Az Uniónak a bővítés után is képesnek kell lennie arra, hogy valamennyi területen folytathassa a közös politikák kidolgozását és végrehajtását. A csatlakozási folyamat valamennyi fontos szakaszában értékelni fogják a bővítés uniós szakpolitikákra gyakorolt hatását.

A Bizottság ország tagfelvételi kérelmekről ki adott véleményei a jövőben tartalmazni fogják a bővítés uniós szakpolitikákra gyakorolt hatását. Ez tükröződni fog a csatlakozási tárgyalásokra vonatkozó feladatkört kialakító keretekben is.

Horvátország és Törökország esetében a tárgyalási keretek olyan intézkedéscsomagot irányoznak elő, amely lehetővé teszi az említett országok zökkenőmentes beilleszkedését az EU szakpolitikáiba. A keretek ugyanakkor lefektetik azokat az intézkedéseket is, amelyek biztosítják az EU szakpolitikáinak megfelelő működését a bővítés után, úgy mint az átmeneti időszakok, az eltérések, a különleges rendelkezések és az állandó védzáradékok.

A Bizottság a bővítés költségvetési hatásának értékelésekor vizsgálni fogja a jövőbeni bővítés hatását a mezőgazdaság és a kohéziós politika területeire. E vizsgálat figyelembe fogja venni az említett szakpolitikák jövőbeni alakulását.

A csatlakozási tárgyalások folyamán a Bizottság elvégzi a csatlakozás legfontosabb szakpolitikai területekre – ideértve a személyek szabad mozgása, a határellenőrzés, a mezőgazdaság, a kohéziós politika és a szállítás kérdésköreit – gyakorolt hatásának lényegi vizsgálatát,. Ehhez hasonló hatásvizsgálatokra kerül majd sor az energiapolitika, valamint a kül- és biztonságpolitika terén, figyelembe véve az EU-bővítés stratégiai indítékait is, mint pl. a fokozott stabilitást, a kül- és biztonságpolitikai előnyöket, vagy a biztonságos energiaellátást. Ez lehetővé fogja tenni a tagállamok számára, hogy a lehetséges hatás maradéktalan megértése mellett kialakítsák az EU közös álláspontját az érintett fejezetre vonatkozó tárgyalásokhoz, ideértve − amennyiben szükséges − az átmeneti időszakokat vagy más rendelkezéseket.

Az EU költségvetése

Az Uniónak képesnek kell lennie arra, hogy fenntartható módon folytathassa szakpolitikái finanszírozását. A bővítés EU költségvetésére gyakorolt hatását a bővítési folyamat során gondosan kiértékelik. A Bizottság minden egyes, bármely ország tagfelvételi kérelmére adott véleménye a jövőben tartalmazni fogja a bővítésnek a költségvetésre gyakorolt hatását.

Ily módon minden további bővítés előtt az EU-nak döntenie kell az összességében szükséges költségvetési eszközökről. Ebből kiindulva minden jövőbeni csatlakozási tárgyalás során a Bizottság javaslatot fog tenni a szükséges pénzügyi intézkedési csomagra. A Bizottság elemzése figyelembe fogja venni mind a költségvetési szempontokat, mind a bővítés következtében megnövekedő gazdasági dinamizmust.

Annak biztosítása, hogy a tagjelölt országok teljesítik a szigorúan meghatározott feltételeket;

A Bizottság bővítési stratégiájának egyik pillére a feltételesség. A tagjelölt országok megfelelő felkészülése megkönnyíti zökkenőmentes integrációjukat az EU-ban. Az előkészületek minőségének további javítása – az EU-tevékenységek alkalmazásii körének kialakulásával –alapvető jelentőségűvé vált. Ez garantálja ugyanis az előcsatlakozási szakaszban a feltételesség szigorú alkalmazását, illetve a követelmények gondos teljesítését a csatlakozási folyamat valamennyi szakaszában.

Az előcsatlakozási stratégia részeként a Bizottság aprólékos nyomon fogja követni a bővítésben érintett valamennyi ország előrehaladását. A tagsághoz meghatározott politikai, gazdasági és a közösségi vívmányokhoz kötődő kritériumok képezik a monitoring alapját. A Bizottság különös figyelmet szentel a jogállamiság biztosításához szükséges szerkezet kialakításának. Ez magában foglalja a közigazgatási és igazságszolgáltatási, illetve a csalás és a korrupció elleni küzdelem képességét. E kérdéseket már az előcsatlakozási folyamat korai szakaszában kezelni kell.

Eddigi tapasztalatai alapján a Bizottság javaslatot fog tenni a rövid, illetve hosszú távon elsőbbséget élvező reformokra az egyes országokra érvényes csatlakozási partnerség vagy európai partnerség keretein belül. E politikai keretekről már bebizonyosodott, hogy hatékony eszközei voltak az ötödik bővítés során a prioritások meghatározásának. A Bizottság rendszeres időközönként módosításokat fog javasolni. A bővítésben érdekelt országoknak szánt pénzügyi támogatás a partnerség keretein belül elsőbbséginek minősített reformokra fog összpontosítani. Az új egységes pénzügyi eszköz bevezetése 2007-ben valamennyi előcsatlakozási szükségletet kielégíti, és az EU által a tagságra való felkészüléshez nyújtott támogatást hatékonyabbá fogja tenni.

A bővítésben érintett országokkal kötött társulási megállapodások központi szerepet kapnak az országok felkészülésében. A Bizottság ellenőrizni fogja a kötelezettségek teljesítését. A kétoldalú megállapodásokból fakadó kötelezettségek végrehajtásának kielégítő üteme alapvetően fontos szempont az EU számára az illető ország tagsági kérelmének elbírálásakor.

A csatlakozási tárgyalások előrehaladását a csatlakozási keretekben meghatározott követelmények teljesítésének sikere határozza meg, amelyet az adott ország saját érdemei szerint bírálnak el. A tagjelölt országoktól elvárják, hogy pontosan meghatározott értékelési kritériumokat teljesítsenek az adott tárgyalási fejezet megnyitása vagy lezárása előtt. Amennyiben ez nem történik meg, az érintett fejezetre vonatkozó tárgyalásokat felfüggesztik vagy újból megnyitják.

A jövőben szorosabb kapcsolat lesz a politikai reformok és a tárgyalások általános üteme között. A tagság politikai kritériumainak teljesítésében elért haladásról az országokkal folytatott párbeszéd eredményei megjelennek a tárgyalási folyamatban. A Bizottság előkészíti a tagállamokkal folytatandó párbeszédet, és utóbbiaknak jelentést tesz a megfelelő tanácsi testületben. A tanácsi kereteken belül új rendelkezéseket dolgoztak ki annak biztosítása érdekében, hogy a tagállam részéről az reformok előrehaladásának ellenőrzéséért felelős tisztviselők, illetve a csatlakozási tárgyalásokért felelős tisztviselők találkozzanak ugyanazon munkacsoporton belül.

Ezen kívül a jelenlegi tárgyalási keretek rendelkeznek az igazságszolgáltatási és alapjogi fejezetről, amelyhez a politikai kérdések is tartoznak. Ez által a legfontosabb területeken elért haladást gondos figyelemmel lehet kísérni. A jelenlegi tárgyalási keret rendelkezése szerint a tárgyalásokat fel lehet függeszteni abban az esetben, ha a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és az alapvető jogok tiszteletben tartása, valamint a jogállamiság elve tartósan és súlyos csorbát szenvedne.

A jövőben/továbbiakban a gazdasági reformokról az egyes országokkal folytatott párbeszéd eredményei is bekerülnek a tárgyalási folyamatba. A Bizottság előkészíti a tagállamokkal folytatandó párbeszédet, és utóbbiaknak jelentést tesz a megfelelő tanácsi testületekben. E párbeszéd a gazdasági kritériumok teljesítésére és az EU gazdaságával való konvergenciára összpontosít. Alapvető jelentőségű, hogy a csatlakozó országok működő piacgazdasággal rendelkezzenek és képesek legyenek versenyezni a belső piacon. Az előcsatlakozási támogatások éppen arra összpontosítanak, hogy segítsék e célkitűzés teljesítését.

A tárgyalási keretekkel, valamint a tárgyalási fejezetek megnyitásához, illetve lezárásához szükséges értékelési kritériumokkal együtt e rendelkezések biztosítani fogják a csatlakozási tárgyalások folyamatának szigorú megközelítését.

Bár az országok esetleg szeretnék maguk megállapítani csatlakozásuk időpontját, hogy reformtörekvéseit eszerint irányíthassák, az EU-nak fékeznie kell az ilyen dátumok meghatározását mindaddig, amíg a csatlakozási tárgyalások a végük felé nem közelednek. Az elvet mindaddig követni kell, amíg a csatlakozási tárgyalások lezárása az ország által elért eredményektől függ.

Hatékonyabb kommunikáció

Az EU bővítési folyamatához továbbra is alapvetően szükséges a demokratikus legitimáció. Az egyes országok csatlakozásához vezető valamennyi kiemelkedően fontos határozatot az Unió tagállamok és a tagjelölt országok demokratikus úton választott képviselőtestületei hozzák, a nemzeti parlamentek pedig ratifikálják (a határozatot). A közvetlenül választott képviselőkből álló Európai Parlament köteles ahhoz hozzájárulni.

A demokratikus legitimitás azt is jelenti, hogy Európa odafigyel polgárai elvárásaira, és megfelelő politikák által/keresztül foglalkozik aggodalmaikkal/az őket aggasztó problémákkal. Ahhoz, hogy bármely politikáját – így a bővítési politikát – sikerre tudja vinni, az EU-nak el kell nyernie polgárai támogatását. A folyamat pontos irányítása és a szigorú feltételesség alapvető jelentőségű e támogatás elnyerése szempontjából. Ugyanígy az EU bővítési képességébe vetett bizalom is nagyon fontos. Ezen túlmenően, a hatékonyabb kommunikáció elengedhetetlen része az EU bővítési politikájának. A korábbi bővítések általában számíthattak a közvélemény támogatására, ugyanakkor kétségekhez és félreértésekhez is vezettek. A polgároknak jobban fel kell készülniük a jövőbeni bővítésekre.

Szükséges, hogy az EU hatékonyabb kommunikációt folytasson a bővítés előnyei és kihívásai témájában. Elsősorban a tagállamok és a tagjelölt országok feladata az általuk hozott döntések indoklása és megvédése. A nemzeti, regionális és helyi (szintű) vezetők jobb helyzetben vannak ahhoz, hogy állampolgáraik aggodalmait megértsék és közvetlenül tudjanak velük kommunikálni. A bővítési folyamat ügye iránt elkötelezett tagállamoknak hatékonyabban kell megértetniük polgáraikkal, milyen konkrét előnyöket várhatnak el a bővítéstől. A Bizottság vállalja, hogy ezzel kapcsolatos feladatait az Európai Parlamenttel, a nemzeti, regionális és helyi hatóságokkal, illetve a civil társadalommal közösen teljesíti. A Bizottság különösen azt vállalja, hogy javítja a tényszerű, könnyen érthető formában nyújtott tájékoztatás elérhetőségét. Ez vonatkozik mind a bővítési politikai kérdésekre, mind a kérdés gyakorlati aspektusaira, valamint a reformok ellenőrzése során megvalósított feltételesség, az értékelési kritériumok kidolgozása és a hatásvizsgálatok elvégzése.

Az Unió, a tagállamok és a tagjelölt országok meg kell erősítsék a közös ismeretek és a megértés kifejlesztésére irányuló erőfeszítéseiket, és határozottabban kézbe kell vegyék a közös európai tervet. Hosszú éveken keresztül fenntartott erőfeszítésekre van szükség. A Törökországgal 2004-ben megkezdett, majd 2006-ban a nyugat-balkáni államokra is kiterjesztett civil társadalmi párbeszédet tovább kell fejleszteni. A Bizottságnak szándékában áll e párbeszédet a társadalom és a gazdaság további területeire is kiterjeszteni. Erre nemsokára sor kerül a Gazdasági és Szociális Bizottsággal, illetve a Régiók Bizottságával és más, a témában érintett testületekkel együtt teszi majd meg. Fontos, hogy e párbeszédbe bevonják a polgárokat is, mint ahogy fontos a felmerülő aggodalmakkal és félreértésekkel is foglalkozni.

A Bizottság támogatja a fokozottabb átláthatóságot mint annak lehetőségét, hogy a bővítés kérdését közelebb vigyék a polgárokhoz. A Bizottság már ma is nyilvánosságra hozza a csatlakozási kérelmekről szóló jelentéseit, valamint az egyes országok előre haladására vonatkozó jelentéseit. Ugyanígy közzétette a Horvátországgal és Törökországgal folytatott tárgyalások kereteit is. Más, a csatlakozási tárgyalásokkal kapcsolatos nagy jelentőségű dokumentumokat is nyilvánosságra kellene hozni. Az ötödik bővítéskor számos tagjelölt ország esetében ez volt a gyakorlat, figyelembe véve az egyes országok tárgyalási helyzetét. A Bizottság úgy gondolja, hogy az átvilágítási jelentéseket, a fejezetek megnyitásához meghatározott értékelési kritériumokat, valamint az EU tárgyalásokra vonatkozó álláspontjait nyilvánosságra kellene hozni az interneten keresztül.

Az e jelentésben vázolt megközelítés meg fogja erősíteni a bővítési folyamat demokratikus alapjait. A folyamatban érintett valamennyi fél érdeke, hogy elkerülje egyrészről a politikai döntéshozók, másrészről a közvélemény közötti szakadék kialakulásátAz ötödik bővítés folyamata során levont tanulságok segítik az Uniót abban, hogy az elkövetkező évek során folytassa megkezdett feladatát.

2. MELLÉKLET

Következtetések Albániáról, Bosznia és Hercegovináról, Horvátországról, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságról, Montenegróról, Szerbiáról, Koszovóról[8], valamint Törökországról

Albánia

A politikai kritériumok tekintetében Albánia némi előrelépést tett a demokrácia és a jogállamiság felé, beleértve a korrupció elleni küzdelmet is, ami az európai partnerség egyik kulcsprioritása. A régió irányában konstruktív politikát tartottak fenn. A partnerség többi prioritása tekintetében további erőfeszítések szükségesek.

A demokrácia és a jogállamiság tekintetében történt némi fejlődés, de az egyenlőtlen mértékű. A parlament teljes politikai szerepét betölti, az európai integrációval foglalkozó bizottsága pedig nagyon tevékeny. A parlament mára átláthatóbb, az egyéb alkotmányos szervekkel való kapcsolata pedig hatékony volt, azonban technikai és igazgatási hiányokkal kell még szembenéznie. A kormány és az ellenzék között szorosabb együttműködésre van szükség annak érdekében, hogy a jelentős kérdésekben, így a választási reform és a stabilizációs és társulási megállapodás követelményeinek való megfelelés, előrelépés történjen.

A kormány tervet fogadott el az európai partnerség, valamint a stabilizációs és társulási megállapodás követelményeinek teljesítésére. Ez struktúrákat hoz létre az uniós reformok lényegének koordinálására és az ezek végrehajtásához szükséges források kezelésére. Az e struktúrák közötti koordináció lényeges. A jogalkotási javaslatok elkészítésében a szakértelmet hatékonyabban kell felhasználni. A több minisztériumban is folyó szerkezetátalakítás ideiglenesen csökkentette a kapacitást a közigazgatás néhány területén. Most a hatékonyság megerősítése érdekében hozott változtatásokra kell építeni. Néhány személyzeti cserét a közszolgálati törvény nem kellő figyelembe vételével eszközöltek. A közigazgatásban történő kinevezések még mindig politikai befolyás alatt állnak. A közszolgálat irányítása, a karrierstruktúrák és a fizetés továbbra is gyenge.

Új törvényben kellene fejleszteni a karrierstruktúrát, valamint a bírók számára a véletlenszerű ügyelosztási módszereket. Némileg nőtt az igazságszolgáltatási rendszer átláthatósága. Az ítéletek végrehajtása terén némi előrelépés történt. Ugyanakkor az igazságszolgáltatási rendszer fejlesztésében általánosan korlátozott fejlődés történt. Fejleszteni kell a bírók felvételi eljárásait és az igazságügyi adminisztrátorok alkalmazási körülményeit. A két igazságügyi felügyelőség hatáskörét világosan el kell osztani. A rendőrség és az igazságszolgáltatás közötti együttműködést fejleszteni kell. Az ítéletek végrehajtása általában szegényes. A kereskedelemhez és a beruházásokhoz szükséges pozitív légkör biztosításához jogbiztonság kell.

A korrupció elleni küzdelem széles körű közszolgálati elbocsátásokhoz vezetett. Nőtt a korrupciós ügyekben bíróság elé állított köztisztviselők száma. Magas szintű korrupcióellenes munkacsoportot hoztak létre, az összeférhetetlenségről szóló törvényt pedig fejlesztették. A Vagyonbevallási és -ellenőrzési Főfelügyelőség már hatékonyabban működik, és lépéseket tett a közigazgatás átláthatóságának növelésére. Ha a korrupció elleni intézkedések túllépték az alkotmányos határokat, az Alkotmánybíróság közbelépett. További intézményi lépések szükségesek a továbbra is komoly problémát jelentő korrupció megelőzésére. A stabilizációs és társulási megállapodás végrehajtásához a korrupció elleni küzdelem elsődleges fontosságú.

Az emberi jogok és a kisebbségvédelem területén korlátozott előrelépés történt. Az igazságszolgáltatás személyzete számára ma már kötelező az emberi jogi képzés. A bírósági tárgyalást megelőző letartóztatásra vonatkozó szabályok javultak. Az albán ombudsman aktívabban működött az emberi jogok területén. Ugyanakkor a kínzás megelőzésére, a börtönkörülményekre, az őrizetbe vett személyek jogaira és különösen a bírósági tárgyalást megelőző letartóztatásra vonatkozó nemzetközi előírások végrehajtása továbbra is gyenge. A médiafelügyeleti hatóság összetételében nemrégiben történt változtatásokat megfelelően kell végrehajtani. A médiaszabadság jogi kerete továbbra sem megfelelő és csekély mértékben hajtották végre. A médiaszabadság előmozdítása az európai partnerség egyik kulcsprioritása. Az új végrehajtási ügynökség felgyorsíthatja a tulajdonok visszaszolgáltatását, amely ugyancsak a partnerség kulcsprioritása, a folyamat azonban jelenleg nagyon lassú. A tulajdoni rendszerrel kapcsolatos bizonyosság elengedhetetlen a stabilizációs és társulási megállapodás követelményeinek való megfeleléshez. Albánia megkezdte a kisebbségvédelem jogi keretének felállítását; a nemzetközi kötelezettségvállalások végrehajtása továbbra is hiányos, és további erőfeszítések szükségesek a tolerancia előmozdítására. Albánia romastratégiája néhány érdemi kezdeményezést eredményezett, azonban forráshiányban szenved. A roma gyermekek különösen veszélyeztetettek az emberkereskedelem szempontjából.

A regionális kérdéseket és a nemzetközi kötelezettségeket illetően Albánia továbbra is pozitív szerepet játszik. Aktívan részt vesz a regionális kezdeményezésekben a politika, a kereskedelem, a környezetvédelem, a gazdaság, a biztonság, a légi közlekedés és az energia területén. Albánia tovább fejlesztette kapcsolatait a szomszédaival és a térség más országaival, nevezetesen konstruktív álláspontot tartott fenn Koszovó ügyében.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, Albánia általánosságban véve elérte a makroökonómiai stabilitást. Ez hozzájárult ahhoz, hogy a jövőben teljesítse a működő piacgazdaság feltételét. További jelentős reformtörekvéseket kell folytatni annak érdekében is, hogy Albánia megbirkózhasson az Unión belüli verseny okozta nyomással és a piaci erőkkel.

A gazdaságpolitika lényeges elemeivel kapcsolatos politikai konszenzust általában sikerült fenntartani. Albánia általában véve fenntartotta makroökonómiai stabilitását. A gazdasági növekedés továbbra is erős és csökkentette a szegénység szintjét. A makroökonómiai politikák összetétele továbbra is megfelelő. A monetáris politika hiteles, és az inflációt alacsonyan tartotta. Előrehaladt a költségvetési konszolidáció, a köz- és adóigazgatás reformja pedig hozzájárult a költségvetési irányvonal fejlődéséhez. A piacra való bejutás előtti igazgatási akadályok csökkentek.

Ugyanakkor a külső fizetési mérleg hiánya jelentősen nőtt, az exportbázis pedig továbbra is nagyon gyenge. Fejleszteni kell Albániában a közbeszerzés, a privatizáció és a koncessziók jogi keretét. Az üzleti környezet hiányosságai, így a jogbiztonság hiánya, a törvények végrehajtásának elégtelensége, a rossz infrastruktúra vagy a megbízhatatlan áramellátás, akadályozzák a gazdasági fejlődést. A tulajdonjogok érvényesítése továbbra sem megfelelő, és csupán csekély fejlődés történt az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javításában. Az egyik fő kihívás a nem banki pénzügyi ágazat szabályozási és felügyeleti keretének megerősítése.. Tovább kell gyorsítani a jelentős árnyékgazdaság kezelésére és formálissá tételére tett erőfeszítéseket. A privatizációs folyamat még nem zárult le, az állami tulajdonban lévő vállalatok, különösen az áramszolgáltató létesítmények, szerkezetátalakítását pedig haladéktalanul el kell végezni.

Albánia előrelépést tett a jogszabályok, a politikák és a kapacitás európai szabványokhoz való közelítésében, különösen a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a vámügy és a versenypolitika területén. A stabilizációs és társulási megállapodás sikeres végrehajtásához elengedhetetlen, hogy további reformokat hajtsanak végre a közbeszerzés, a szellemi tulajdonok, valamint az állat- és növény-egészségügyi ellenőrzések területén.

Fejlődés történt a belső piac néhány területén, a többi területen azonban további erőfeszítések szükségesek ahhoz, hogy Albánia teljesítse a stabilizációs és társulási megállapodás követelményeit. Némi előrelépés történt a szabványok elfogadásában és ellenőrzésében. Az akkreditáció, a metrológia és a piacfelügyelet kapacitását megerősítik, de a jogszabályok fejlesztésére és jobb koordinációra van szükség. A fogyasztó- és egészségvédelem struktúráinak koherenciája fejlődött. Ezt meg kell erősíteni. A stabilizációs és társulási megállapodás kötelezettségvállalásokat tartalmaz a munkavállalók szabad mozgása , a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedési szabadság vonatkozásában. A munkavállalók szabad mozgása tekintetében nem történt jelentős előrelépés. Megszüntették a külföldi társaságok regisztrációs díjával kapcsolatos hátrányos megkülönböztetést. A cégnyilvántartási eljárások egyszerűsödtek, de továbbra is viszonylag homályosak. A letelepedés korlátai és a tőkemozgásra vonatkozó megszorítások megmaradtak.

A stabilizációs és társulási megállapodás végrehajtásához elengedhetetlen a hatékony vámrendszer. A jelentős vámreformokat követően a vámbevételek nőttek. Fejlődés történt a számítógépesítés, a vámszabályok és a származási szabályok kezelése tekintetében. A rendőrség és a vámhatóság közötti együttműködést megerősítették. Fejleszteni kell az infrastruktúrát, és további igazodás szükséges a közösségi vívmányokhoz. Az adózás igazgatása egyszerűsödött, és előrelépés történt a számítógépesítés és a kockázatelemzés tekintetében. Tovább kell igazodni az uniós jogszabályokhoz, és átfogó adóbeszedési és -ellenőrzési stratégiát kell felállítani.

Albánia a stabilizációs és társulási megállapodás keretében kötelezettségeket vállalt a versenypolitika területén. A versenykorlátozó magatartások tekintetében a Versenyhatóság működése javult, visszatartotta azonban a személyzet hiánya és tapasztalatlansága. Az állami támogatások tekintetében a stabilizációs és társulási megállapodás előkészületei terv szerint haladnak. A jogi keret és a számbavétel mára teljes. Biztosítani kell az állami támogatásokért felelős szolgálat működési függetlenségét.

Elbírálás alatt áll egy új közbeszerzési törvény, kiterjesztették a közbeszerzési képzést, a hatályos jogi keret azonban nincs összhangban a közösségi vívmányokkal. A Közbeszerzési Ügynökség továbbra is gyenge. A közszféra irányításának fejlesztéséhez, amely az európai partnerség egyik kulcsprioritása, és a stabilizációs és társulási megállapodás követelményeinek teljesítéséhez elengedhetetlen az e téren való fejlődés. A szellemi tulajonjogok tekintetében védjegy-, szabadalom- és ipariminta-adatbázist hoztak létre. A vámigazgatásban szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó egységet hoztak létre. A szerzői jogi hivatal azonban még nem működik, a szellemi tulajdonjogok érvényesítése pedig továbbra is gyenge. A stabilizációs és társulási megállapodás követelményeinek való megfeleléshez jelentős megerősítés szükséges.

Korlátozott előrelépés történt a foglalkoztatás területén. Némi fejlődés történt az oktatás területén, beleértve a középiskolai és a szakképzésre vonatkozó nemzeti stratégia elfogadását. Az oktatásban való részvétel aránya ugyanakkor továbbra is viszonylag alacsony.

Fejlődés történt néhány ágazati politikában is. Az ipar és a KKV-k tekintetében felülvizsgált cselekvési tervet készítettek az üzleti életet akadályozó igazgatási korlátok felszámolására, és új ernyőszervezetet hoztak létre a beruházás, az export és a KKV-k ösztönzésére. Ugyanakkor továbbra is lassú a haladás az üzleti környezet fejlesztésében és az árnyékgazdaság csökkentésében. A mezőgazdasági fejlődés nagyon korlátozott volt. Az értékesítés és a beruházás egyes termékek tekintetében nőtt, a termelékenység és a versenyképesség azonban továbbra is alacsony. Az EU állat- és növény-egészségügyi követelményeknek való megfelelés, ami elengedhetetlen a stabilizációs és társulási megállapodás és az előzetes megállapodás kereskedelmi feltételeinek igénybevételéhez, továbbra is alacsony. A halászati szolgálat ellenőrzi a halkirakodást, az illegális készletrongálás azonban folytatódik.

A környezetvédelem és a közlekedés tekintetében némi fejlődés történt a horizontális szabályozásban, a végrehajtás és az infrastruktúra fejlődése azonban továbbra is gyenge. Az energiaágazat szintén nagyon gyenge maradt. Albánia ratifikálta az Energiaközösséget létrehozó szerződést, és megkezdte a megfelelő törvények elfogadását, az áramveszteségek azonban nőttek, a számlák behajtása pedig visszaesett. Albánia elmarad a stabilizációs és társulási megállapodásnak az információs társadalomra és a médiára vonatkozó kötelezettségvállalásokra való felkészülésben. Az elektronikus hírközlés és az információs technológia területén a liberalizációról szóló törvényt végre kell hajtani és be kell tarttatni. A szabályozási keret nem áll összhangban a közösségi vívmányokkal . A távközlési szabályozó hatóság nem kellőképpen aktív. A pénzügyi ellenőrzés tekintetében a kormány jóváhagyta a nyilvános belső pénzügyi ellenőrzésről szóló szakpolitikai dokumentumot. A jogi és szabályozási fejlődés elkezdődött, de korai stádiumban van. A statisztika területén elfogadható előrelépés történt.

A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülése területén történt némi haladás; ugyanakkor az összes terület határozott és tartós figyelmet igényel. A vízum kezelés területén fejlődött a képzés és az okmánybiztonság. Nincs központosított informatikai hálózat, és jogi változtatások szükségesek. A határigazgatás területén az új felszerelés és a jobb koordináció némi fejlődéshez vezetett, az integrált határellenőrzési stratégiát azonban még nem készítették el. A határigazgatási infrastruktúrát meg kell erősíteni. A menedékügyi törvény megfelel a nemzetközi előírásoknak, a végrehajtást azonban fejleszteni kell. Az illegális bevándorlás megfékezése érdekében Albánia fejlesztette belső koordinációját és a szomszédos országokkal való együttműködést. Fontos, hogy Albánia megfelelő személyzetet biztosítson a visszafogadási megállapodások előírásainak való megfelelés érdekében.

A pénzmosás elleni küzdelem tekintetében a pénzügyi hírszerző egységet és az ügyészséget megerősítették, a nemzetközi együttműködést fejlesztették, de mindkettőt tovább kell erősíteni, a jogi keretet pedig tovább kell fejleszteni. A nagyobb politikai ösztönzés és a jobb nemzetközi együttműködés növelte a letartóztatott, nagy mennyiségű kábítószert csempészők számát, de jobb bűnügyi hírszerzési kapacitás, a belföldi ügynökségek közötti koordináció és a lefoglalt kábítószerekre vonatkozó eljárások szükségesek. A kábítószer-csempészet továbbra is súlyos problémát jelent. A rendőrség szervezetének javítására tett erőfeszítések folyamatban vannak. A vámhatóságokkal és a hírszerző szolgálatokkal való együttműködés javult, az ügykezelést és a belső ellenőrzési struktúrákat azonban fejleszteni kell.

Az európai partnerség egyik kulcsprioritásának számító, szervezett bűnözés elleni küzdelem területén fejlődés történt. A szervezett bűnözés leküzdésére irányuló erős politikai akarat hatására rendőrségi műveleteket hajtottak végre a főbb bűnözői csoportok ellen. Nagy mértékben javult az Albánia szomszédaival folytatott operatív együttműködés. A rendőrség és az igazságszolgáltatás közötti együttműködés némileg javult központi szinten. Ugyanakkor további konkrét eredményekre van szükség a fejlesztésben. Helyi szinten a rendőrség és az igazságszolgáltatás közötti együttműködést javítani kell, és nagyobb erőfeszítéseket kell tenni az említett szervekben a magas szinten elkövetett korrupció visszaszorítására. Erősebb tanúvédelemre van szükség. A kormány nemzeti stratégiát fogadott el az emberkereskedelem ellen, és fejlesztett struktúrákat állított fel annak végrehajtására. Az emberkereskedők sikeres perbefogása és elítélése folytatódott. Ugyanakkor a csempészet továbbra is problémát jelent. További forrásokra, valamint jobb hazai és nemzetközi koordinációra van szükség. A rendőrség terrorizmus elleni igazgatósága nagy mennyiségű fegyvert foglalt le, bár az infrastruktúrát és az ügynökségek közötti együttműködést meg kell erősíteni. A személyes adatok védelmének helyzete továbbra is aggodalomra ad okot.

Bosznia és Hercegovina

Bosznia és Hercegovina – lassú ütemben ugyan, de – további előrelépést tett a tagság politikai kritériumainak teljesítése felé. Az európai partnerség politikai kulcsprioritásaira csak részben készült fel. Számos lényeges kérdéssel kell még megbirkózni a stabilizációs és társulási megállapodás megkötése előtt.

A demokrácia és a jogállamiság tekintetében részleges fejlődés történt. Az október 1-jei választások voltak az első olyan választások a daytoni/párizsi megállapodás óta, amelyek teljes mértékben a boszniai és hercegovinai hatóságok igazgatása mellett zajlottak le. Az EBESZ Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala (ODIHR) előzetes következtetései azt jelezték, hogy ezek a választások előrelépést jelentettek a demokrácia és a jogállam megszilárdításában, és általában a nemzetközi előírásoknak megfelelően történtek. Ugyanakkor az alkotmány módosítás meghiúsulása lehetetlenné tette, hogy a választások teljes mértékben megfeleljenek az emberi jogokról szóló európai egyezmény (EJEE) követelményeinek.

Lépéseket tettek annak biztosítására, hogy az állami szintű minisztériumok és intézmények megfelelő forrásokkal rendelkezzenek feladataik végrehajtásához, de további erőfeszítések szükségesek az európai partnerség e kulcsprioritásának való megfeleléshez. Korlátozott fejlődés történt az állam parlamenti közgyűlésének megfelelő technikai forrásokkal és személyzettel való ellátásában. Az állam és a közigazgatási egységek közötti koordináció továbbra sem megfelelő, és javítására nem hoztak létre új mechanizmusokat. A végrehajtó és a jogalkotó intézmények általános teljesítménye továbbra sem megfelelő.

Bosznia és Hercegovinának a stabilitás és a biztonság területén az elmúlt években elért eredményei lehetővé tették, hogy a béketeremtési tanács határozatot hozzon a Főképviseleti Iroda (OHR) 2007. június 30-án történő bezárásáról. Ezt a határozatot 2007 elején felül kell vizsgálni.

A közigazgatási reformra vonatkozó átfogó stratégia elfogadása csak részben valósítja meg az európai partnerség egyik kulcsprioritását. Az állami ombudsmanról szóló törvény is előrelépés volt. A Közigazgatási Koordinációs Hivatalt megerősítették, a közszolgálati ügynökségek pedig fejlesztették a felvételi eljárásokat. A közigazgatási reformot végre kell hajtani az általános igazgatási kapacitás megerősítése érdekében.

Csekély fejlődés történt a rendőrségi reform kulcskérdése tekintetében. A rendőrség szerkezetátalakításáért felelős igazgatóság munkája, elsősorban a boszniai Szerb Köztársaság megközelítése miatt, visszafogott volt. Emiatt késett a rendőrség szerkezetátalakításáról szóló, 2005. októberi megállapodás végrehajtása, ami az európai partnerség egyik kulcsprioritása.

Ami az igazságszolgáltatási rendszert illeti, az Állami Bíróság, az Ügyészség, valamint a Bírói és Ügyészi Főtanács jól teljesítették feladataikat. Fokozatosan önállósodnak és csökkentik a nemzetközi közösséghez való kötődésüket. Az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét ugyanakkor erősíteni, hatékonyságát pedig fokozni kell.

Új korrupció elleni stratégiát fogadtak el. A korrupció Bosznia és Hercegovinában továbbra is komoly probléma. Az ügyekben szigorúbb nyomozás és perbefogás szükséges.

Az emberi jogok és a kisebbségvédelem területén korlátozott előrelépés történt. Az Alkotmánybíróságon belül létrehozott emberi jogi bizottság továbbra is hatékonyan működik. Nagyobb figyelmet kell szentelni az emberi jogokkal kapcsolatos határozatok betarttatására és a nemzetközi emberi jogi egyezmények megfelelő végrehajtására. Az etnikai diszkrimináció továbbra is kritikus kérdés. További erőfeszítésekre van szükség az intolerancia elleni küzdelemben és a börtönkörülmények javításában. Konkrét lépéseket kell tenni a roma kisebbség támogatására.

A véleménynyilvánítás és a média szabadsága keretében törvényt fogadtak el az állami szintű közcélú műsorszolgáltatásról. A megfelelő közigazgatási egység-szintű jogszabályokat a boszniai Szerb Köztársaságban elfogadták, a Föderációban azonban nem. A közcélú műsorszolgáltatás reformjának végrehajtása csak részben történt meg. A megfelelő európai partnerségi prioritást nem teljesítették egészében.

A menekültek visszatérését segítő alap megkezdte működését, Bosznia és Hercegovina pedig aktívan részt vett a szarajevói folyamatban. További lépések szükségesek a menekültek és a saját hazájukon belül lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek visszatérésének, valamint különösen társadalmi és gazdasági integrációjának támogatására.

A regionális kérdések és a nemzetközi kötelezettségek területén korlátozott előrelépés történt. Erőfeszítést tettek az ICTY-nal való együttműködés biztosítására, ami az európai partnerség egyik kulcsprioritása, de fejlesztésre van még szükség. További fellépés szükséges a nagy számban szabadlábon lévő, vád alá helyezett személyek felkutatására és az őket támogató hálózatok felszámolására. Az állami bíróság előrelépést tett a háborús bűnösök perbefogásában. Javítani kell a közigazgatási egység-szintű perbefogást.

Bosznia és Hercegovina továbbra is jó kapcsolatban áll a szomszédos országokkal. Tovább kell foglalkozni néhány kétoldalú kérdéssel, nevezetesen a határmegállapítás és a kereskedelem tekintetében.

Ami a gazdasági kritériumokat illeti, Bosznia és Hercegovina korlátozott fejlődést tett a működőképes piacgazdaság megteremtése felé. További jelentős erőfeszítések szükségesek ahhoz, hogy megbirkózhasson az Unión belüli verseny okozta nyomással és a piaci erőkkel.

A költségvetési politika koordinációja fokozódott, 2006 januárjában pedig az egész országban sikeresen bevezették a hozzáadottérték-adót (HÉA). Némileg fejlődött a politikaalkotást támogató elemzési kapacitás. A gazdasági növekedés továbbra is nagy mértékű. A költségvetési konszolidáció folytatódott. Az exportadatok 2006 első felében élénkülést mutattak, amelyhez hozzájárult a HÉA bevezetése és az egyes áruk megnövekedett termelése. Folytatódott a privatizáció, különösen a boszniai Szerb Köztársaságban, és bizonyos jogi változtatásokat fogadtak el a vállalkozások szerkezetátalakításának elősegítése érdekében.

A reformok ugyanakkor sok területen továbbra is lassúak. A kereskedelemben és a folyószámlákban továbbra is nagy kiegyensúlyozatlanságok vannak, ami a nem kellőképpen dinamikus vállalati ágazatot és az erős magánfogyasztást tükrözi. A gazdasági növekedés alapja továbbra is korlátozott. Az ország költségvetési irányvonala nem tükrözte megfelelően a nagy makroökonómiai kiegyensúlyozatlanságot. Az országban a gazdasági és költségvetési politikáról szóló döntéshozatali folyamatok továbbra is összetettek és nem kellőképpen összehangoltak. Ezenfelül nőttek a közpénzekre gyakorolt nyomások, annak ellenére, hogy már így is viszonylag nagy méretűek. A közkiadások hatékonysága még mindig viszonylag alacsony. Az üzleti környezet és a vállalatirányítás továbbra is általánosan gyenge. A privatizáció és a vállalati szerkezetátalakítás lassú volt, különösen a Föderációban. A vállalati ágazat nagy részének szerkezetátalakítása még mindig nem megfelelő.

Bosznia és Hercegovina korlátozott előrelépést tett a jogszabályok és politikák európai szabványokhoz való közelítésében. Bosznia és Hercegovinának e tekintetben tovább kell erősítenie kapacitását az európai partnerség követelményeinek való megfelelés érdekében.

A belső piac tekintetében csekély előrelépés történt az áruk szabad mozgása terén. A szabványosítás, a hitelesítés, a metrológia és a piacfelügyelet területén a felkészülés továbbra is kezdeti stádiumban van, az új jogszabályokat pedig nem hajtják megfelelően végre. A megfelelőségértékelési szervek és eljárások hiánya továbbra is gátolja az exportkapacitást. A termékekre vonatkozó megfelelő jogszabályokon alapuló piacfelügyelet létrehozása és az ellentmondásos forgalomba hozatal előtti ellenőrzések megszüntetése szoros figyelmet igényel.

Nem történt különösebb előrelépés a munkavállalók mozgása tekintetében. Korlátozott fejlődés történt a szolgáltatások területén, és nem volt jelentős változás a letelepedési jog és a társasági jog vonatkozásában. A bankfelügyeletet nem hozták állami szintre és továbbra is a közigazgatási egységek hatáskörébe tartozik.

Nem történt jelentős előrelépés a tőke szabad mozgása terén , de Bosznia és Hercegovina felkészülése ezen a területen jó úton halad. Korlátozott további fejlődés történt a vámszabályokkal kapcsolatban. A vámügyi jogszabályokat elfogadták és nagy mértékben a közösségi vívmányokhoz igazították. Teljes végrehajtásukat még biztosítani kell, különösen a származási kérdések, a vámérték-megállapítás és az egyszerűsített eljárások területén. Ami az adózást illeti, a hozzáadottérték-adó (HÉA) sikeres bevezetése előrelépés volt. A közvetlen adózást illetően korlátozott előrelépés történt.

Ami a versenypolitikát illeti, Bosznia és Hercegovina folyamatos fejlődést mutat a versenykorlátozó magatartások ellenőrzése terén, de nem történt haladás az állami támogatások tekintetében. Némi előrelépés történt a közbeszerzés területén, különösen a közbeszerzési ügynökség és a közbeszerzési felülvizsgálati szerv létrehozása révén. Korlátozott fejlődés történt a szellemi tulajdonjogok végrehajtásában és érvényesítésében.

A foglalkoztatáspolitika vonatkozásában csekély előrelépés történt. Bosznia és Hercegovina munkaerőpiacát továbbra is akadályozza a munkanélküli