A jelen javaslatot kiegészíti az onlineplatform-gazdasági megfigyelőközpont szakértői csoportjának felállításáról szóló bizottsági határozat, amelynek célja lényegében az Unió számára az onlineplatform-gazdaság által nyújtott lehetőségek és teremtett kihívások nyomon követése, ideértve a Bizottság ezen rendeletre irányuló javaslatának alkalmazásához kapcsolódó kérdéseket is.

Ugyanakkor a meglévő szabályozási keret nem feltétlenül hatékony sem e gyakorlatok némelyikének megelőzésében, sem az eredményes jogorvoslat biztosításában. Az EU-ban megjelenő jelentős szabályozási széttagoltság tovább bonyolítja a szabályozási környezetet. Jóllehet elsősorban üzleti felhasználókat érintő hatásokat eredményez, ugyanakkor ez a helyzet a többoldalú onlineplatform-gazdaság minden szereplőjét érinti, ideértve a fogyasztókat is, akik a versenyképes áruk és szolgáltatások korlátozottabb kínálatával szembesülhetnek.

Mindezeken túlmenően az online általános keresőprogramok is fontos forrását képezhetik a vállalkozások internetes forgalmának, és hatással lehetnek a belső piacon áruikat és szolgáltatásaikat online kínáló kereskedelmiweboldal-használók üzleti eredményességére. Az áruikat és szolgáltatásaikat a fogyasztóknak kínáló vállalkozások weboldalait is magukban foglaló weboldalak online keresőprogramok szolgáltatói általi rangsorolása jelentősen befolyásolja a fogyasztók választását és a kereskedelmiweboldal-használók üzleti sikerességét. Ennél fogva az általános online keresőprogramokhoz még a kereskedelmiweboldal-használókkal fennálló szerződéses jogviszony hiányában is kapcsolódnak függőségi szempontok, különösen az üzleti felhasználókat esetlegesen érintő, potenciálisan káros rangsorolási gyakorlatok tekintetében.

A jelen kezdeményezésben szereplő online közvetítő szolgáltatók alapvetően az online elektronikus kereskedelmi piactereket, az online szoftver alkalmazástékákat és az online közösségi médiát fogják át. Az online közvetítő szolgáltatások felsorolt különböző formáinak célja az információs társadalom szolgáltatásainak biztosításán keresztül előmozdítani a szerződéses kapcsolatban álló üzleti felhasználók és fogyasztók közötti közvetlen ügyletek kezdeményezését attól függetlenül, hogy végül online vagy offline kerül-e sor az ügyletekre. E közvetlen ügyletek előmozdítása érdekében ezek az online közvetítő szolgáltatások lényegében anélkül biztosítanak online jelenlétet a fogyasztóknak árukat és szolgáltatásokat kínáló üzleti felhasználóknak, hogy alapvetően önálló weboldal működtetését várnák el tőlük. Az online jelenlét üzleti felhasználóknak való lehetővé tétele mellett az online közvetítő szolgáltatások gyakran beágyazott online kommunikációs interfészen keresztül ösztönzik a közvetlen kommunikációt is az egyes üzleti felhasználók és a fogyasztók között. Ami az online közösségi médiát illeti, meg kell jegyezni, hogy az online szolgáltatók e kategóriájába tartozó néhány szolgáltató valójában különböző online közvetítő szolgáltatásokat fog össze egyetlen digitális környezetben, amelyek mindegyike bevonható e kezdeményezés hatálya alá. A szakmai oldalak például lehetővé teszik a fogyasztók számára a helyi vállalkozások és szolgáltatók felkutatását, és fontos szerepet töltenek be az üzleti vállalkozások fogyasztókkal megvalósított (B2C) ügyleteinek lehetővé tételében. Az ilyen szakmai oldalak egyre gyakrabban tartalmaznak közvetlen foglalási vagy vásárlási funkciókat, online e-kereskedelmi piacterekké változtatva ezeket a szolgáltatásokat.

Az online platformok a digitális kereskedelem fő támogató eszközei. Napjainkban milliónál is több uniós vállalkozás kereskedik online platformokon keresztül ügyfeleik elérése érdekében, és a becslések szerint a teljes digitális gazdasághoz kapcsolódó áruvásárlás és szolgáltatásnyújtás lakossági fogyasztást jelentő részének mintegy 60 %-a, és állami fogyasztást jelentő részének mintegy 30 %-a valósul meg online közvetítőkön keresztül. Ezek az online közvetítő tevékenységek rendszerint azoknak a fontos, adatközpontú közvetlen és közvetett hálózati hatásoknak az előnyeit élvezik, amelyek csupán korlátozott számú eredményes platformot teremtenek a gazdaság egyes közvetített szegmenseinek részeként. Az online platformokon keresztül megvalósuló efféle, egyre inkább terjedőben lévő ügyletközvetítés az online platformok adatközpontú előnyeiből táplálkozó, erős közvetett hálózati hatásokkal karöltve azt eredményezi, hogy a vállalkozások mindinkább függésbe kerülnek az online platformoktól mint a piachoz és a fogyasztókhoz vezető út „kapuőreiktől”. A kisszámú – versenyjogi értelemben véve nem feltétlenül erőfölényben lévő – vezető online platform viszonylagos piaci ereje közötti asszimetriát fokozza a kiskereskedők ezreiből álló, eleve töredezett kínálati oldal. E töredezettséghez hasonló dinamika nem érhető tetten a vállalkozások közötti kapcsolatokban (B2B) közvetítő online platformok esetében, ahol az üzleti felhasználó és az online platform is olyan nagy és jól kialakított cégek felé hajlik, amelyek inkább biztosíthatják a kiegyensúlyozott szerződéses jogviszonyt. Egy 2006-os bizottsági tanulmány rámutatott, hogy e kockázattudatosság volt az egyik olyan tényező, amely visszatartotta a B2B jellegű elektronikus piacok széles körben való elfogadását.

Az uniós cselekvés önkéntes ágazati cselekvések ösztönzésére és meghatározott kísérő intézkedésekre való korlátozása lehetséges, de vélhetően nem lesz hatékony, mivel a kérdés lényegében így az ágazat saját kezdeményezéseitől és a status quo megváltoztatására való hajlandóságától függ. Bár a szolgáltatók és üzleti felhasználóik egyaránt érdekeltek a platformokon a fogyasztókkal megvalósuló interakciók és ügyletek maximalizálásában, ugyanakkor csupán tökéletlenül valósul meg az üzleti viszonyaikban felmerülő kérdések kezelésére vonatkozó, rövid távú érdekeik összehangolása. Az élelmiszerágazatban az ellátási lánc kezdeményezéssel összefüggésben szerzett korábbi tapasztalatok ugyancsak arra utalnak, hogy a pusztán önkéntes kezdeményezések nem alkalmasak a működő független jogorvoslati mechanizmus és a piac mindkét oldala számára megbízható és vonzó, tisztességességet biztosító szabályok kialakítására. Valamilyen szintű előrelépés (a helyes gyakorlatokra vonatkozó elvek kialakítása és irányítócsoport felállítása) ellenére – a rendszer fő kedvezményezettjeinek vélt – mezőgazdasági szolgáltatók azért nem jelentkeztek be a rendszerbe, mert kételkedtek a titoktartásban és a végrehajtásban. Mindeközben 21 tagállam már elfogadott olyan nemzeti jogszabályokat és kezdeményezéseket, amelyek a potenciálisan káros kereskedelmi gyakorlatok megszüntetésére irányulnak az élelmiszer-ellátási lánc keretében.

Az előnyben részesített alternatíva arányossága, amint azt e javaslat tükrözi, abban is rejlik, hogy az ágazati cselekvésnek tág teret biztosító viszonylag általános, alapelvekre épülő uniós szabályokat célzott nyomon követéssel kombinálják. Ez a megközelítés igazodik a gyorsan változó online technológiai és gazdasági környezethez. Az onlineplatform-gazdasági megfigyelőközpont e javaslattal párhuzamosan létrejövő szakértői csoportja követni fogja mind a tágabb értelemben vett onlineplatform-gazdaság általános fejlődését, mind pedig az itt tárgyalt konkrét kérdéseket, többek között a jogi átláthatóságra vonatkozó követelményekből származó információk alapján. Az e rendeletjavaslatban bemutatott megközelítés tehát továbbra is arányos a vállalkozások közötti online kapcsolatok tekintetében azonosított kérdések szempontjából.

E javaslat célja továbbfejlesztett üzleti környezet lehetőségének megteremtése az Unióban kereskedő üzleti felhasználók és kereskedelmiweboldal-használók számára. Ugyanakkor az érintett online szolgáltatók alapvetően továbbra is szabadon megállapíthatják a szolgáltatásnyújtásukra vonatkozó általános politikákat, és lehetőségük nyílik arra, hogy ágazati magatartási kódexek segítségével az alapelvekre épülő jogi kereten belül maguk alakítsák önkéntes kötelezettségvállalásaikat. Megfelelő választ próbál adni tehát az azonosított problémára, biztosítva az online szolgáltatók innovációs kapacitását. A rendelet választása előmozdítja továbbá a szolgáltatók számának az online közvetítéssel létrejövő szolgáltatások területén működő valamennyi szereplő előnyére váló növekedését, mivel az Unió-szerte alkalmazandó közös szabályok eleve csökkentik a megfelelési költségeket és különösen a határokon átnyúló műveletek esetében javítják a jogbiztonságot.

Jóllehet az elvileg a kezdeményezés hatálya alá tartozó különböző szolgáltatók egyik fajtáját jelentő e-kereskedelmi piacterekhez kapcsolódhat az üzleti felhasználók által a fogyasztóknak értékesített áruk fizikai kiszállítása, az ilyen fajta szolgáltatások számának a javaslatot követő növekedése várhatóan nem lesz jelentős hátrányos hatással a környezetre. A javaslathoz kapcsolódó megfelelőségi költségek valószínűleg korlátozottak maradnak, és főleg az online közvetítő szolgáltatókat és az online keresőprogramokat működtetőket fogják érinteni. A belső panaszkezelési rendszer létrehozatalára vonatkozó javasolt kötelezettség rója a szolgáltatókra a viszonylag legmagasabb költségterhet, a kisebb szolgáltatók vélhetően csak bizonyos mértékű költséggel szembesülnek. Ezért a kkv-król szóló 2003-as bizottsági ajánlás értelmében vett kisvállalkozók mentesülnek e konkrét rendelkezés hatálya alól. A javaslat tehát arányosnak is bizonyult.

Az optimális szakpolitikai választás ezért a jelen kezdeményezés részeként azonosított potenciálisan káros kereskedelmi gyakorlatok mindegyikére jogilag kötelező átláthatósági és jogorvoslati kötelezettség előírása, ideértve az online általános keresés során való rangsorolás kérdését is (amelyre az arányosság biztosítása érdekében csupán a közös jogorvoslati végrehajtási rendelkezés lenne alkalmazandó, és nem e rendeletjavaslat egyéb jogorvoslati rendelkezései). Az egységes piac onlineplatform-gazdaságban rejlő lehetőségének biztosítása mellett a javaslat várhatóan alkalmas lesz az onlineplatform-gazdaságra gyakorolt azon tompító hatás visszafordítására, amely annak eredménye, hogy az üzleti felhasználók bizalmatlansága legalább 0,81 milliárd és 4,05 milliárd eurót jelent. Ezen túlmenően pozitív szociális hatása is lesz, mivel a rendeletre irányuló javaslat növeli az online közvetítő szolgáltatásokat használó uniós vállalkozások forgalmát, amely várhatóan további foglalkoztatási lehetőségeket von maga után.

A Bizottság különböző szakpolitikai alternatívákat vizsgált a tekintetben, hogy hogyan lehet megvalósítani e kezdeményezés általános célkitűzését, amely nem más, mint tisztességes, kiszámítható, fenntartható és megbízható üzleti környezet megteremtése, megőrizve és továbbfejlesztve az uniós online platformok innovációvezérelt ökoszisztémáját EU-szerte. Egy ilyen környezetben a kereskedők számára garantálni kell a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokból származó károk elleni szükséges biztosítékokat, és lehetővé kell tenni számukra, hogy szükség szerint hatékony jogorvoslatot vehessenek igénybe. E kezdeményezés hivatott a szabályozási széttagolódás megelőzésére és kezelésére is az Unióban. Az üzleti felhasználókat érintő jogbiztonság és kiszámíthatóság biztosításához szükséges előnyben részesített társszabályozási kialakításon belül az online szolgáltatók innovációs lehetőségeinek biztosítása mellett végül négy szakpolitikai alternatívát tartottak fenn. E szakpolitikai alternatívák mindegyike viszonylag magas szintű, alapelvekre épülő jogi átláthatóságot és a szolgáltatókat terhelő jogorvoslati kötelezettségeket irányoz elő, az általuk érintett, potenciálisan káros kereskedelmi gyakorlatok hatóköre tekintetében azonban eltérnek egymástól. A négy megtartott alternatíva közül továbbá kettő kiterjesztette a rangsorolás átláthatóságára vonatkozó jogi kötelezettséget az online általános keresőprogramok működtetői tekintetében annak érdekében, hogy maximalizálja a hatékonyságot és egyenlő bánásmódot biztosítson. E két utóbbi alternatíva közül végül az egyik olyan egységes, átfogóbb kötelezettséget tartalmazott a szolgáltatók számára, amely szerint lehetővé kell tenni az üzleti felhasználóknak, hogy az általános adatvédelmi rendelettel összhangban az ügyfelek egyetértését kérjék ahhoz, hogy a szolgáltatás igénybevételével megvalósuló ügylet befejezését követően rögzíthessék és kezelhessék e-mail-címeiket.

A Bizottság széles körű konzultációt folytatott a vállalkozások közötti kapcsolatokhoz az online platform környezetben fűződő kérdésekről. Először is, az online platformokról szóló 2016. májusi bizottsági közleményt megelőző, széles körben folytatott konzultáció egyértelműbbé tette a probléma hatókörét, és megkezdődött az alapos tényfeltárás. Másodszor, számos műhely és különböző felmérésekből álló széles kört érintő konzultáció segítette a problémameghatározást és előzetes szakpolitikai alternatívákat tárt fel. Végül, alapos fókuszcsoportok, műhelyek, egy kérdőív és a tagállamoknak címzett nyílt bemutató támogatta a szakpolitikai alternatívák kialakítását és tesztelését. Az igénybe vett kommunikációs eszközök mellett a Bizottság szolgálata számos érdekelt féllel egyeztetett kétoldalú találkozók keretében.

Az 5. cikk megállapítja az üzleti felhasználók keresési eredményekben való rangsorolását meghatározó fő paraméterek online közvetítő szolgáltatók által alkalmazott szerződési feltételek közötti megjelenítésére vonatkozó követelményeket, ideértve annak megjelenítését is, amikor az üzleti felhasználó közvetlen vagy közvetett díjfizetése befolyásolja a rangsorolást. A cikk hasonló követelményt hoz létre a tekintetben, hogy könnyen hozzáférhető és nyilvános megjelenítési eszközökkel rendelkezésre kell bocsátani az online keresőprogramok szolgáltatóira vonatkozó rangsorolást meghatározó fő paramétereket. Előírja továbbá, hogy a rangsorolást meghatározó fő paramétereknek kellőképpen érthetővé kell tenniük az érintett üzleti felhasználók vagy kereskedelmiweboldal-használók számára a kínált áruk és szolgáltatások jellemzői, e jellemzők fogyasztói relevanciája, valamint az online keresőprogramokkal kapcsolatban használt weboldalak kialakítási jellemzői következtében jelentkező hatásokat.

A szolgálatok meghatározott mutatók segítségével nyomon fogják követni a javaslat hatékonyságát és eredményességét, hogy képet kapjanak a szakpolitikai fejlődésről a potenciálisan káros kereskedelmi gyakorlatok változásai tekintetében. Következésképpen a beavatkozás hatását egy értékelés keretében fogják felmérni, és e felmérés eredményét – amennyiben szükséges – a felülvizsgálati záradékban meghatározottak szerint be fogják építeni a javasolt rendelet felülvizsgálatába, amelyre a hatálybalépést követő három év elteltével és azt követően háromévente kerül sor.

Az egyik részért egy kijelölt szakértői csoport felel, amely egy bizottsági tisztviselői csoporttal kiegészülve az EU onlineplatform-gazdasági megfigyelőközpontját alkotja. A C(2018)2393 bizottsági határozat szerint a szakértői csoport tanácsokkal és szakértői elemzésekkel segíti az onlineplatform-gazdaság fejlődését különösen az algoritmusos döntéshozatal, az adatokhoz való hozzáférés, az online bemutatott tartalmak díjazása, az online reklámmal összefüggésben a vállalkozások közöttikapcsolatok átláthatósága és elszámoltathatósága, valamint azon megkülönböztetett bánásmód és korlátozások tekintetében, amelyek a más forgalmazási csatornák használatával eltérő feltételeket kínáló üzleti felhasználókra vonatkoznak. A szakértői csoport továbbá kapcsolatot teremt más releváns szakértői csoportokkal és adott esetben az EU, valamint a tagállamok által létrehozott egyéb kiválósági központokkal is.

A hatások értékelésének nyomon követése fontos részét alkotja a javasolt beavatkozásnak ezen a területen, mivel az onlineplatform-gazdaság továbbra is a gazdaság egyik dinamikus, gyorsan fejlődő területe. A nyomon követést ezért két stratégiai részre osztották:

(2)Az online közvetítő szolgáltatások kulcsfontosságúak lehetnek a fogyasztók eléréséhez ilyen szolgáltatásokat igénybe vevő vállalkozások üzleti eredményessége szempontjából. Az erősen adatközpontú közvetett hálózati hatásokkal átszőtt online közvetítő szolgáltatások segítségével közvetített ügyletek számának növekedése fokozta az ilyen üzleti felhasználóknak – köztük a mikro-, kis- és középvállalkozásoknak – az említett szolgáltatásoktól való függőségét a fogyasztók elérése tekintetében. Ezen egyre fokozódó függőségre tekintettel e szolgáltatások nyújtói gyakran erőfölényből tárgyalnak, amely lehetővé teszi számukra az olyan hatékony egyoldalú fellépést, amely nemcsak tisztességtelen lehet, de sértheti is üzleti felhasználóik és – közvetett módon – az uniós fogyasztók jogos érdekeit.

(1)Az online közvetítő szolgáltatások a vállalkozás, a kereskedelem és az innováció fő támogató eszközei, amelyek javíthatják a fogyasztók jólétét, és amelyeket a magán- és a közszféra is növekvő mértékben használ. Új piacokhoz és kereskedelmi lehetőségekhez kínálnak hozzáférést, lehetővé téve a vállalkozások számára a belső piac előnyeinek kiaknázását. A fogyasztók számára is lehetővé teszik az Unióban ezen előnyök kihasználását, különösen azáltal, hogy bővítik az online kínált árukra és szolgáltatásokra vonatkozó választási lehetőségeket.

(3)Hasonlóképpen az online általános keresőprogramok is fontos forrását képezhetik az árukat vagy szolgáltatásokat weboldalakon keresztül fogyasztóiknak kínáló vállalkozások internetes forgalmának, ezért nagyban befolyásolhatják a belső piacon áruikat és szolgáltatásaikat online kínáló kereskedelmiweboldal-használók üzleti eredményességét. E tekintetben az áruikat és szolgáltatásaikat a fogyasztóknak kínáló kereskedelmiweboldal-használók weboldalait is magukban foglaló weboldalak online keresőprogramok szolgáltatói általi rangsorolása jelentős hatással van a fogyasztók választására és e kereskedelmiweboldal-használók üzleti eredményességére. Ezért az online keresőprogramok szolgáltatói a kereskedelmiweboldal-használókkal fennálló szerződéses jogviszony hiányában is megvalósíthatnak hatékony egyoldalú fellépést, amely tisztességtelen lehet, és sértheti a kereskedelmiweboldal-használók és – közvetett módon – az uniós fogyasztók jogos érdekeit.

(4)Az üzleti felhasználók online közvetítő szolgáltatásoktól való függősége olyan helyzeteket is teremthet, amelyben az üzleti felhasználóknak gyakran korlátozottan van lehetősége jogorvoslatra, amennyiben az ilyen szolgáltatók egyoldalú tevékenysége vitához vezet. E szolgáltatók sok esetben nem kínálnak elérhető és hatékony belső panaszkezelési rendszert. Számos okból hatástalanok lehetnek a létező, bírósági úton kívüli alternatív vitarendezési módszerek is, ideértve a szakosodott közvetítők hiányát és az üzleti felhasználók megtorlástól való félelmét.

(5)Az online közvetítő szolgáltatások és az online keresőprogramok, valamint az ezen szolgáltatások által ösztönzött kereskedelmi ügyletek eleve határokon átnyúló lehetőségekkel rendelkeznek, és különösen fontosak az Unió belső piacának napjaink gazdaságában való megfelelő működése tekintetében. Az ilyen szolgáltatások meghatározott nyújtóinak üzleti felhasználók és kereskedelmiweboldal-használók vonatkozásában potenciálisan tisztességtelen és káros kereskedelmi gyakorlatai akadályozzák e lehetőség teljes megvalósítását, és hátrányosan érintik a belső piac megfelelő működését. Akadályozzák továbbá e lehetőség teljes megvalósítását és hátrányosan érintik a belső piac megfelelő működését bizonyos tagállamok eltérő jogi szabályozásai, melyek különböző hatásfokkal szabályozzák e szolgáltatásokat, miközben más tagállamok éppen ilyen jogszabályok elfogadását fontolgatják.

(6)Ezért kötelező szabályok Uniós szinten megállapított, egységes és célzott együttesének kell biztosítania a tisztességes, kiszámítható, fenntartható és megbízható online üzleti környezetet a belső piacon, különös tekintettel az online közvetítő szolgáltatások üzleti felhasználói részére Unió-szerte biztosított megfelelő átláthatóságra és hatékony jogorvoslati lehetőségre. E szabályoknak meg kell teremteniük továbbá a megfelelő átláthatóságot a kereskedelmiweboldal-használók online keresőprogramok által generált keresési eredményekben való rangsorolása tekintetében. Ugyanakkor e szabályoknak biztosítaniuk kell a szélesebb körű onlineplatform-gazdaság fontos innovációs lehetőségét is.

(7)Mivel az online közvetítő szolgáltatások és az online keresőprogramok tipikusan globális dimenzióval rendelkeznek, e rendelet arra való tekintet nélkül alkalmazandó e szolgáltatókra, hogy székhelyük egy tagállamban vagy az Unió területén kívül van-e, két feltétel együttes teljesülése esetén. Először is, az üzleti felhasználók vagy a kereskedelmiweboldal-használók székhelyének az Unióban kell lennie. Másodszor, az üzleti felhasználók vagy kereskedelmiweboldal-használók e szolgáltatások igénybevételével legalább az ügylet egy része tekintetében az Unió területén tartózkodó fogyasztóknak kínálják áruikat vagy szolgáltatásaikat. Az ilyen fogyasztóknak az Unióban kell tartózkodniuk, de nem szükséges, hogy lakóhelyük az Unióban legyen, vagy hogy valamely tagállam állampolgárai legyenek. Ennek megfelelően e rendelet nem alkalmazandó olyan esetekre, amikor az üzleti felhasználók vagy a kereskedelmiweboldal-használók székhelye nem az Unióban van, vagy amennyiben az Unióban van, az online közvetítő szolgáltatásokat vagy az online keresőprogramokat arra használják, hogy kizárólag az Unió területén kívül tartózkodó fogyasztók vagy fohyasztónak nem minősülő személyek részére kínáljanak árukat és szolgáltatásokat.

(8)A lényegében azonos környezetépítő üzleti modellen alapuló többoldalú szolgáltatásokat működtető szolgáltatók sokféle, vállalkozások és fogyasztók közötti kereskedelmi kapcsolatot közvetítenek online. A vonatkozó szolgáltatások megragadása érdekében az online közvetítő szolgáltatásokat pontosan és technológiai szempontból semleges módon kell meghatározni. A szolgáltatásoknak különösen az információs társadalom szolgáltatásait kell magukban foglalniuk, amelyeknekjellemzően az üzleti felhasználók és a fogyasztók közötti közvetlen ügyletek kezdeményezésének előmozdítása a célja, tekintet nélkül arra, hogy az ügyletekre végül online, a szóban forgó online közvetítő szolgáltatás nyújtójának vagy az üzleti felhasználónak az online portálján vagy offline kerül sor. A szolgáltatásnyújtást továbbá mind a szolgáltatók és az üzleti felhasználók között, mind a szolgáltatók és a fogyasztók között szerződéses jogviszony alapján kell végezni. Akkor áll fenn ilyen szerződéses jogviszony, ha mindkét érintett fél határozottan és igazolható módon kijelenti elköteleződési szándékát, de nem szükséges a kifejezett írásbeli megállapodás.

(9)A rendelet hatálya alá tartozó online közvetítő szolgáltatások példáinak következetesen magukban kell foglalniuk az online e-kereskedelmi piactereket, ideértve azon közösségi piacokat, amelyeken az üzleti felhasználók tevékenykednek, az online szoftver alkalmazás szolgáltatásokat és az online közösségi média szolgáltatásokat. A rendelet mindazonáltal nem alkalmazandó az olyan online reklámeszközökre vagy online reklámcserékre, amelyeket nem azzal a céllal biztosítanak, hogy ösztönözzék a közvetlen ügyletek kezdeményezését, és amelyek nem foglalnak magukban fogyasztókkal fennálló szerződéses jogviszonyt. A rendelet nem alkalmazandó továbbá az online fizetési szolgáltatásokra, mivel azok önmagukban nem felelnek meg az alkalmazandó követelményeknek, sokkal inkább eleve kiegészítői az érintett fogyasztók felé irányuló, árukat és szolgáltatásokat érintő ügyleteknek.

(10)Az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatával összhangban és tekintettel arra a tényre, hogy az üzleti felhasználók függőségi helyzetét elsősorban azon online közvetítő szolgáltatók tekintetében figyelték meg, amelyek a természetes személyeknek minősülő fogyasztók felé képeznek utat, a fogyasztónak a rendelet hatályának meghatározásához használt fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az kizárólag olyan természetes személyekre utal, akik kereskedelmi, ipari, kézműipari vagy szakmai tevékenységén kívül eső célokból járnak el.

(11)A következetesség érdekében az online keresőprogram e rendeletben használt fogalmát összhangba kell hozni az (EU) 2016/1148 európai parlamenti és tanácsi irányelvben alkalmazott fogalommeghatározással.

(12)Az üzleti felhasználók szükség szerinti hatékony védelme érdekében a rendelet akkor alkalmazandó, amikor a felek nem egyedileg tárgyalták meg az elnevezésétől vagy formájától függetlenül valamely szerződéses jogviszony szerződési feltételeit. A szerződési feltételek egyedileg való megtárgyalását vagy ennek hiányát átfogó értékelés alapján kell megállapítani, ennek során önmagában véve nem döntő az a körülmény, hogy annak bizonyos rendelkezéseiről egyenként is születhetett döntés.

(13)Annak biztosítása érdekében, hogy a szerződéses jogviszony általános szerződési feltételei lehetővé tegyék az üzleti felhasználók számára az online közvetítő szolgáltatás igénybevételére, felfüggesztésére és megszüntetésére irányuló kereskedelmi feltételek megállapítását és üzleti kapcsolatukban a kiszámíthatóság elérését, e szerződési feltételeket az átlagos üzleti felhasználó számára könnyen érthető, egyértelmű és kétséget kizáró módon kell megfogalmazni. A szerződési feltételek nem minősülnek egyértelműnek és kétséget kizáró módon megfogalmazottnak, ha homályosak, nem konkrétak vagy hiányoznak belőlük fontos kereskedelmi kérdések részletei, és ezért nem biztosíthatnak az üzleti felhasználók számára észszerű szintű kiszámíthatóságot a szerződéses jogviszony legfontosabb szempontjai tekintetében.

(14)A szerződési feltételek átláthatóságának biztosítása döntő lehet a fenntartható üzleti viszonyok előmozdításában és az üzleti felhasználókat sértő tisztességtelen magatartás megakadályozásában. Az online közvetítő szolgáltatóknak ezért biztosítaniuk kell azt is, hogy a szerződési feltételek a szerződéses jogviszony valamennyi szakaszában könnyen hozzáférhetők, ideértve a szerződéskötést megelőző szakaszban a leendő üzleti felhasználók számára való hozzáférhetőséget is, és hogy e feltételek minden változásáról értesítik az üzleti felhasználókat olyan meghatározott értesítési határidőn belül, amely a különös körülmények tekintetében észszerű és arányos, és legalább 15 nap. Az értesítési határidő nem alkalmazandó akkor és annyiban, amikor és amennyiben attól az érintett üzleti felhasználó egyértelműen eltekint, vagy akkor és annyiban, amikor és amennyiben a módosítás értesítési határidő lejárta előtti végrehajtásának szükségessége a szolgáltatót uniós vagy nemzeti jog értelmében terhelő jogi kötelezettség következménye.

(15)Az üzleti felhasználók védelme érdekében lehetővé kell tenni az illetékes bíróság számára annak ex nunc hatállyal történő megállapítását, hogy a követelményeknek nem megfelelő szerződési feltételek nem kötelezők az érintett üzleti felhasználó vonatkozásában. Bármely ilyen bírósági megállapítás azonban csak a szerződési feltételek azon konkrét rendelkezéseire vonatkozik, amelyek nem felelnek meg a követelményeknek. A fennmaradó rendelkezések továbbra is érvényesek és végrehajthatók, amennyiben elkülöníthetők a követelményeknek nem megfelelő rendelkezésektől. A meglévő szerződési feltételek hirtelen megváltoztatása jelentősen megzavarhatja az üzleti felhasználók működését. Az üzleti felhasználókat érintő ilyen negatív hatások korlátozása és az ilyen magatartás megakadályozása érdekében ezért a konkrét értesítési határidő megállapítására irányuló kötelezettség megszegésével végrehajtott módosítás érvénytelen, vagyis olyannak minősül, mint amely erga omnes és ex tunc hatállyal soha nem létezett.

(16)Az online közvetítő szolgáltatás nyújtójának jogos érdekében állhat a szolgáltatásnyújtás teljes körű vagy részleges felfüggesztésére vagy megszüntetésére irányuló döntés meghozatala valamely adott üzleti felhasználó tekintetében, ideértve azt is, amikor egy adott üzleti felhasználó egyes áruit vagy szolgáltatásait törli a listáról vagy gyakorlatilag eltávolítja a keresési eredményeket. Mivel azonban az ilyen döntések jelentősen befolyásolják az érintett üzleti felhasználó érdekeit, megfelelően tájékoztatni kell őt ennek okairól. Az indokolásnak lehetővé kell tennie az üzleti felhasználó számára annak megállapítását, hogy van-e lehetőség a döntés megváltoztatására, javítva ezzel az üzleti felhasználók lehetőségeit a hatékony jogorvoslat szükség szerinti igénybevételére. Összhangban az (EU) 2018/334 bizottsági ajánlással, az indokolási előírás segít továbbá az üzleti felhasználó által biztosított olyan online tartalom szándékolatlan eltávolításának megelőzésében vagy orvoslásában, amelyet a szolgáltató tévesen jogellenes tartalomnak minősít. Az indokolásnak azonosítania kell a döntés objektív okát vagy okait a szolgáltató által a szerződési feltételekben előre megállapított okok alapján, és arányosan hivatkoznia kell a döntéshez vezető lényeges konkrét körülményekre.

(17)Az áruk és szolgáltatások online közvetítő szolgáltatók általi rangsorolása fontos hatást gyakorol a fogyasztók választásaira, következésképpen az ezen árukat és szolgáltatásokat a fogyasztóknak kínáló üzleti felhasználók kereskedelmi eredményességére is. Az online közvetítő szolgáltatóknak ezért előre be kell mutatniuk a rangsorolást meghatározó paramétereket annak érdekében, hogy növeljék az üzleti felhasználók számára a kiszámíthatóságot, valamint hogy lehetővé tegyék számukra a rangsorolási módszer jobb megértését és a különböző szolgáltatók rangsorolási gyakorlatainak összehasonlítását. A fő paraméter fogalma a rangsorolással összefüggésben használt általános kritériumra, folyamatra, algoritmusokba épített különös jelekre vagy más illesztési vagy visszavetési mechanizmusra utal. A rangsorolást meghatározó fő paraméterek leírása tartalmazza továbbá az üzleti felhasználók számára biztosított azon lehetőség bemutatását, hogy díjfizetéssel aktívan befolyásolhatják a rangsorolást, valamint e lehetőség viszonylagos hatásainak ismertetését Ennek a leírásnak kellőképpen érthetővé kell tennie az üzleti felhasználók számára azt, hogy a rangsorolási mechanizmus hogyan veszi figyelembe az üzleti felhasználó által kínált aktuális áru vagy szolgáltatás jellemzőit, és a konkrét online közvetítő szolgáltatás fogyasztók szempontjából való jelentőségét.

(18)Hasonlóképpen, a mindenekelőtt az árukat és szolgáltatásokat a fogyasztóknak kínáló vállalkozások weboldalait magukban foglaló weboldalak online keresőprogramok szolgáltatói általi rangsorolása lényegesen befolyásolja a fogyasztók választását és a kereskedelmi weboldal-használók üzleti eredményességét. Az online keresőprogramok szolgáltatóinak ezért be kell mutatniuk a valamennyi indexált weboldal rangsorolását meghatározó fő paramétereket, ideértve a kereskedelmiweboldal-használókét és más weboldalakat is. Az áruk és szolgáltatások jellemzői és fogyasztók szempontjából való jelentőségük mellett e leírásnak az online keresőprogramok esetében lehetővé kell tenni továbbá a kereskedelmiweboldal-használók számára annak megfelelő átlátását, hogy figyelembe vegyék-e, és ha igen, milyen mértékben a használt weboldal bizonyos jellemzőit, például a mobil telekommunikációs eszközökön való megjelenítésre történő optimalizációt. Az online keresőprogramok és a kereskedelmiweboldal-használók közötti szerződéses jogviszony hiányában e leírást az érintett online keresőprogram valamely nyilvánvaló és a nyilvánosság számára könnyen hozzáférhető felületén kell közzétenni. A kiszámíthatóság kereskedelmiweboldal-használók számára való biztosítása érdekében a leírást frissíteni kell, ideértve annak lehetőségét, hogy könnyen hozzáférhetővé kell tenni a fő paraméterekben bekövetkezett valamennyi módosítást. Míg a szolgáltatóknak semmilyen körülmények között nem kell közzétenni az (EU) 2016/943 európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott üzleti titkot a fő rangsorolási paraméterek bemutatására vonatkozó e követelménynek megfelelés során, a leírásnak legalább a használt rangsorolási paraméterek relevanciájára vonatkozó aktuális adatokon kell alapulnia.

(19)Ha az online közvetítő szolgáltatás nyújtója saját online közvetítő szolgáltatásán keresztül maga kínál bizonyos árukat vagy szolgáltatásokat a fogyasztók számára vagy irányítása alatt álló üzleti felhasználón keresztül teszi ezt, akkor e szolgáltató közvetlen versenyben állhat az online közvetítő szolgáltatását igénybe vevő más, a szolgáltató által nem irányított üzleti felhasználókkal. Ilyen helyzetekben különösen fontos, hogy az online közvetítő szolgáltatás nyújtója átlátható módon járjon el, és bemutasson minden olyan, akár jogi, kereskedelmi vagy műszaki jellegű eltérő bánásmódot, amelyet gyakorolhat a maga által kínált áruk vagy szolgáltatásokkal kapcsolatban az üzleti felhasználók által kínáltakhoz képest. Az arányosság biztosítása érdekében e kötelezettség az általános online közvetítő szolgáltatások szintjén alkalmazandó, nem pedig az e szolgáltatások segítségével kínált egyes áruk vagy szolgáltatások szintjén.

(20)Az adatokhoz – köztük a személyes adatokhoz – való hozzáférésre és azok kezelésére vonatkozó képesség fontos értékteremtést tehet lehetővé az onlineplatform-gazdaságban. Ennek megfelelően fontos, hogy az online közvetítő szolgáltatók egyértelműen bemutassák az üzleti felhasználóknak azt, hogy milyen mértékben, hogyan és milyen feltételek mellett férnek hozzá és kezelnek meghatározott adatkategóriákat. A leírásnak arányosnak kell lennie, az aktuális adatok vagy adatkategóriák kimerítő azonosítása helyett vonatkozhat az általános hozzáférési feltételekre, és az üzleti felhasználók számára egyértelművé kell tennie, hogy használhatják-e az adatokat értékteremtésük javítása érdekében, ideértve annak lehetőségét is, hogy esetlegesen megőrzik harmadik felek adatszolgáltatásait. A személyes adatok kezelésének meg kell felelnie az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek.

(21)Az online közvetítő szolgáltatók a szerződési feltételekben bizonyos esetekben korlátozhatják az üzleti felhasználók lehetőségét arra, hogy az adott online közvetítő szolgáltatástól eltérő egyéb eszközökön keresztül kedvezőbb feltételek mellett kínáljanak a fogyasztóknak árut vagy szolgáltatást. Ilyen esetekben az érintett szolgáltatóknak indokolniuk kell ezt az eljárást különösen a korlátozások fő gazdasági, kereskedelmi vagy jogi szempontjaival. Ezt az átláthatósági követelményt azonban nem lehet úgy értelmezni, hogy érinti a versenyjog és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok területét is magában foglaló, más uniós jogi vagy uniós joggal összhangban álló tagállami jogi aktusok szerinti ilyen korlátozások jogszerűségének értékelését, valamint e jogok alkalmazását.

(22)Annak lehetővé tétele érdekében, hogy az üzleti felhasználók azonnali, megfelelő és hatékony jogorvoslati lehetőségekhez jussanak, ideértve azokat az üzleti felhasználókat is, akiknek felfüggeszthették vagy megszüntethették a vonatkozó online közvetítő szolgáltatásokra irányuló használatát, az online közvetítő szolgáltatóknak gondoskodniuk kell belső panaszkezelési rendszerről. A belső panaszkezelési rendszer célja annak biztosítása, hogy a panaszok jelentős hányadát egymás között megoldhassa az online közvetítő szolgáltató és az érintett üzleti felhasználó. Annak biztosítása továbbá, hogy az online közvetítő szolgáltatók közzéteszik a belső panaszkezelési rendszerük működésére és hatékonyságára vonatkozó tájékoztatást, hozzásegíti az üzleti felhasználókat annak megértéséhez, hogy milyen fajta kérdések merülhetnek fel a különböző online közvetítő szolgáltatások nyújtásával összefüggésben, és előmozdítja a gyors és hatékony kétszereplős problémamegoldás lehetőségét.