Bevezetés

Az Európai Bizottság ambiciózus menetrendet tűzött ki maga elé, melynek célja az adóztatás méltányosabbá, átláthatóbbá és hatékonyabbá tétele az EU-ban. Mindez összhangban azzal az átfogó célkitűzéssel, hogy a fenntartható növekedés és a beruházások biztosítása révén ösztönözze a munkahelyteremtést és elmélyítse az egységes piacot. A vállalkozásoknak abban az országban kell adót fizetniük, ahol a nyereségük képződik. Az adókijátszás és adókikerülés elleni küzdelem központi szerepet játszik ebben a menetrendben.

Az adókijátszás és az adókikerülés évente több milliárd eurónyi bevételtől fosztja meg az állami költségvetéseket, torzítja a vállalkozások közötti versenyt és veszélyezteti az adóalanyok közötti versenyfeltételek egyenlőségét. Megnehezíti a növekedésbarát adórendszerek kialakítását és akadályozza a tőkepiaci unió megvalósulását. Az európai foglalkoztatás fő forrásait jelentő kis- és középvállalkozások (kkv-k) végső soron arányaiban magasabb adót fizetnek, mint a nagyobb vállalatok, amelyek megengedhetik maguknak, hogy agresszív adótervezést folytassanak, és ez megfojthatja az innovációt és a versenyképességet. Az adókikerülés következtében nőnek a munkát terhelő adók is, mivel a kormányok a bevételkiesést más területeken való adóemeléssel ellensúlyozzák, a foglalkoztatás és az egészséges munkaerőpiac kárára. Az igazságos adóztatás a polgárok és kormányaik közötti társadalmi szerződés szempontjából is alapvetően fontos szempont. A nyilvánosság részéről nagy a nyomás az iránt, hogy fellépés történjen az agresszív adózási módszerekkel szemben, amelyek csökkentik a kormányok egyéb célokra fordítható bevételeit.

Az adókijátszás és az adókikerülés határokon átívelő természetéből kifolyólag a tisztán nemzeti intézkedések általában nem tudják megoldani ezeket a problémákat. Valójában az adóvisszaélés elleni össze nem hangolt nemzeti intézkedések adott esetben csak súlyosbítják a helyzetet azáltal, hogy fragmentálttá teszik az egységes piacot, ami újabb terheket teremt az adófizetők számára, és csak újabb kiskapukat nyitnak az agresszív adótervezést alkalmazók előtt. Ezért az adóvisszaélés elleni fellépésnél – mind uniós, mind nemzetközi szinten – fontos az összehangolt megközelítés.

A Bizottság ezért már számos javaslatot előterjesztett az adóvisszaélés elleni erősebb és összehangoltabb uniós álláspont kialakítására, amely illeszkedik a nemzetközi politikai menetrendbe, illetve tovább is megy annál, ha az az egységes piac szempontjából szükségesnek bizonyul. E kezdeményezések nyomán máris számos igen fontos eredmény született, melyek várhatóan igen jelentősen javítják majd a polgárok és a vállalkozások adózási környezetét Európában. A Bizottság ezenfelül állami támogatási ügyekben indított vizsgálatok útján tisztázta, hogy egyes tagállamok biztosítottak-e adókedvezményeket bizonyos kiválasztott multinacionális vállalatok számára.

Az említett jelentős előrelépések ellenére még sok a tennivaló annak érdekében, hogy leküzdjük az adókikerülést és az adókijátszást, valamint korlátozzuk a médiában nemrégiben kiszivárogtatott panamai dokumentumokból ismert nagyszabású vagyonelrejtésre kínálkozó lehetőségeket.

A közlemény vázolja az eddig elért eredményeket és az elkövetkező hónapokra uniós és nemzetközi szinten azonosított kiemelt cselekvési területeket, melyek célja, hogy megerősítsék az adókijátszás, az adókikerülés és az illegális pénzügyi tevékenységek elleni küzdelmet.

AZ ADÓZÁSI ÁTLÁTHATÓSÁG FOKOZÁSÁT, VALAMINT AZ ADÓKIJÁTSZÁS ÉS AZ ADÓKIKERÜLÉS ELLENI KÜZDELMET CÉLZÓ UNIÓS MENETREND EDDIGI EREDMÉNYEI

Az adózási átláthatóság fokozása

Az adózás méltányosabbá és hatékonyabbá tétele felé az első lépés az adózás átláthatóságának fokozása volt Európa-szerte. Az átláthatóságra vonatkozó két bizottsági javaslatot követően a tagállamok nemrég megállapodtak abban, hogy javítani fogják az adóhatóságaik közötti nyitottságot és együttműködést, és fokozottabban figyelemmel kísérik a vállalatok határokon átnyúló adózási gyakorlatát. 2017-től kezdődően rendszeres automatikus információcsere jön létre valamennyi tagállam között az olyan adómegállapításaikkal kapcsolatban, amelyeknek határokon átnyúló vonatkozásai vannak. Ezenkívül a tagállamok 2016 márciusában megállapodtak abban, hogy adóhatóságaik automatikusan megosztják egymással a multinacionális vállalatok tevékenységéről szóló országonkénti adózási jelentéseket. Az új jogszabályi követelmények jelentős mértékben javítják majd a tagállamok képességét adóbázisuk megóvására és az adókikerülési módszerek elleni fellépésre.

Az Európai Unió a nyilvánosság irányában is fokozza az átláthatóságot. A pénzügyi válság nyomán a bankokra vonatkozóan szigorú átláthatósági követelmények léptek életbe. A tőkekövetelményekről szóló irányelv értelmében a pénzügyi intézmények országonkénti alapon, az EU-n belül és kívül is kötelesek nyilvánosságra hozni a tevékenységeikre, az általuk befizetett adókra, a nyereségükre és a kapott állami támogatásokra vonatkozó alapvető információkat. A számviteli irányelv alapján a nyersanyag- és fakitermelő iparágakban tevékenykedő nagyvállalatokra is vonatkozik a nyilvános országonkénti jelentéstételi kötelezettség.

2016 áprilisában a Bizottság azt javasolta, hogy minden 750 millió EUR-nál nagyobb forgalmú, EU-ban tevékenységet folytató multinacionális vállalat számára kötelező legyen online közzétenni bizonyos adózással kapcsolatos adatokat. A vállalatoknak az országonkénti információkat valamennyi uniós ország vonatkozásában nyilvánosságra kell hozniuk, valamint minden olyan adójogrendszer esetében, amely nem tartja be a jó adóügyi kormányzás normáit. Ezenkívül pedig összesített számadatokkal kell szolgálniuk a világ többi országában folytatott műveleteikkel kapcsolatban. Ezek a szabályok javítják a nagy multinacionális vállalatok adóügyi elszámoltathatóságát, lehetővé téve a polgárok számára, hogy ellenőrzést gyakoroljanak a vállalatok adózási magatartása felett, és arra ösztönzik a vállalatokat, hogy ott fizessenek adót, ahol a nyereségre szert tesznek; mindenközben pedig nem csorbul versenyképességük, és nem nehezedik többletteher a kisebb vállalatokra. A Bizottság felkéri az Európai Parlamentet és a Tanácsot, hogy mihamarabb vizsgálja meg ezt a javaslatot.

Az uniós intézkedések a magánszemélyek birtokában lévő számlák tekintetében is megkövetelik az átláthatóságot. 2016. január óta új jogszabály van érvényben, melynek célja az offshore alapok elrejtésének megakadályozása. A közigazgatási együttműködésről szóló irányelv értelmében a tagállamok kötelesek automatikusan jelentős mennyiségű információt cserélni egymással a természetes személyek és jogi személyek által külföldön tartott jövedelmekről és tőkéről. Ezen túlmenően új adózási átláthatósági megállapodások kerültek aláírása Svájccal, Liechtensteinnel, Andorrával és San Marinóval, valamint az elkövetkező hetekben hasonló megállapodás aláírására kerül sor Monacóval. Ez az újonnan létrejövő átláthatóság javítani fogja a tagállamok képességét az adókijátszó gazdasági szereplők felderítésére és kezelésére, továbbá elrettentő erővel bír azokkal szemben, akik jövedelmüket és vagyonukat az adózás elkerülése céljával offshore számlákon kívánják elrejteni. Végezetül a negyedik pénzmosási irányelv értelmében a tagállamoknak a tőkeáramlások jobb átláthatóságának biztosítása, valamint a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem hatékonyabbá tétele érdekében a tényleges tulajdonosokra vonatkozó információkat tartalmazó központi nyilvántartást kell létrehozniuk. A Bizottság felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a szabályokat az év végéig hajtsák végre.

Méltányosabb adózás

A Bizottság a fokozott adóügyi átláthatóságra irányuló munka mellett hasonló eltökéltséggel igyekszik gondoskodni arról is, hogy a tagállamok megfelelő eszközökkel rendelkezzenek ahhoz, hogy adóbázisukat megvédjék a visszaélésekkel szemben és beszedjék a nekik jog szerint járó bevételeket.

A méltányos és hatékony adózásra vonatkozó, 2015. júniusi bizottsági cselekvési terv egy sor intézkedést határoz meg a társasági adózás EU-n belüli korszerűsítésére. A cselekvési terv megteremtette az alapjait egy olyan többrétű uniós megközelítésnek, amely lehetővé teszi az agresszív adótervezéssel és az azt ösztönző rendszerekkel szembeni fellépést, miközben minimálisra csökkenti az indokolatlan kettős adóztatás kockázatát. A munka már több intézkedés esetében is előrehaladott állapotban van, nemkülönben a közös konszolidált társaságiadó-alap (KKTA) újbóli bevezetésére irányuló javaslat előkészítése, amely javaslatot a Bizottság az év vége előtt tervezi előterjeszteni azzal a céllal, hogy az egységes piacon javítsa az üzleti környezetet a vállalkozások számára, és felszámolja a tagállami rendszerek közötti olyan különbségeket, amelyeket jelenleg az agresszív adótervezést alkalmazók ki tudnak használni.

Az adókikerülés elleni, 2016. januárban előterjesztett kezdeményezéscsomag jogilag kötelező intézkedéseket tartalmaz az agresszív adótervezés kezelésére, valamint egy, a jó adóügyi kormányzás nemzetközi előmozdítására irányuló külső stratégiát. A csomag valamennyi eleme területén jelentős előrelépés történt. A Tanácsban 2016 júniusában megállapodás született az adókikerülés elleni irányelvről. Ez segíteni fog a nyereségátcsoportosítás leggyakrabban előforduló módszereinek megakadályozásában, egyebek mellett a hibrid struktúrákat alkalmazó adóelkerülési módszerek elleni összehangolt szabályok, a külföldi vállalatok adóügyi ellenőrzése és a kamatok levonhatóságának korlátozása révén. A külső stratégiát a Tanács 2016 májusában hagyta jóvá, és már folyamatban van az egyes intézkedésekre irányuló munka, például a nem együttműködő országok és területek közös uniós listájának a létrehozása. Fontos előrelépések történtek továbbá a társasági adózás más területeinek fejlesztése érdekében; ide tartozik például a transzferárazási szabályoknak és a tagállamok preferenciális rendszereinek új nemzetközi normák szerinti felülvizsgálata. A Bizottság ezenfelül aktívan fellép az olyan esetekben, amikor a bizonyos vállalkozásoknak felkínált ösztönzők ellentétesek lehetnek az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokkal.