[pic] | COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES |

Brussels, 2.7.2009

COM(2009) 330 final

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a fogyasztóvédelmi közösségi vívmányok végrehajtásáról

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a fogyasztóvédelmi közösségi vívmányok végrehajtásáról (EGT-vonatkozású szöveg)

1. BEVEZETÉS

Az Európai Unió 493 millió fogyasztója alapvető fontosságú a belső piac hatékony működése szempontjából. Mivel a fogyasztók kiadásai teszik ki az EU-ban megtermelt vagyon felét, így jelentős szerepet töltenek be a lisszaboni stratégia céljainak megvalósításában, azaz a növekedés, a foglalkoztatás és a versenyképesség javításában.

Az az érzés, hogy az EU fogyasztóvédelmi jogszabályait gyorsan végrehajtják, önmagában hozzájárul a fogyasztók bizalmának növeléséhez, ugyanakkor elrettenti a vállalkozásokat a szabályok megkerülésétől, tisztességes és egyenlő feltételeket teremtve valamennyi érintett fél számára. A hatékony végrehajtás ezért kiemelkedő fontosságú a fogyasztóvédelmi politikában. A Bizottság egységes piaci politikája szempontjából is kulcsfontosságú, hiszen a szabályok végrehajtása és érvényesítése alapvető szerepet játszik az egységes piac előnyeinek megvalósulásában a polgárok számára.

Mindazon számos tevékenység között, melyek célja a fogyasztóvédelmi szabályoknak való megfelelés, a szabályok hatóságok általi érvényesítésének központi szerep jut, mivel minden egyéb stratégia alapjául szolgál és megteremti azok sikerének feltételeit. A hatóságok általi hatékony érvényesítés és piacfelügyelet visszatartja az egyébként erre hajlamos kereskedőket a szabályok megkerülésétől, és lendületet ad olyan más intézkedéseknek is, amelyek célja a piacok működésének és a kereskedők magatartásának javítása. A végrehajtást elősegítő tevékenységek láthatósága és azok sikerei e folyamat szempontjából alapvető fontosságúak. A fogyasztók bizalmát csakis úgy növelhetjük, ha tudatosítjuk bennük, mi történik a piacon, és világossá tesszük számukra, hogy azok, akik kijátsszák a szabályokat, nem maradnak büntetlenül. Ugyanígy a tájékoztató kampányokkal is csak akkor érjük el a kívánt hatást, ha a fogyasztók bízhatnak abban, hogy a szabályok betartatása révén támogatjuk őket jogaik érvényesítésében.

Tekintettel a jelenlegi globális gazdasági visszaesésre a szabályok szigorú és következetes végrehajtása annál is inkább fontos, mivel a válság folytán a fogyasztók még kiszolgáltatottabbakká válnak, és a rendelkezések gyakori be nem tartása hátrányosabb helyzetbe hozhatja a fogyasztókat. A fogyasztóvédelmi politika hatékony végrehajtása ezen kívül erősíti a válság következtében meggyengült fogyasztói bizalmat, ez pedig hozzájárul a fogyasztói kiadások növekedéséhez, ami a fellendülés fő hajtóereje. A piacfelügyelet megerősítése és a fogyasztók bizalmának előmozdítását célzó mechanizmusok javítása kiemelkedően fontos, mivel a fogyasztói kiadásoknak jelentős szerep jut a gazdaság élénkítésében. A jelenlegi gazdasági válság ugyanakkor új kihívásokat is jelent a szabályokat érvényesítő hatóságok számára is. Nagyobb nyomás hárulhat rájuk a rendelkezésre álló források tekintetében; gondosabban kell meghatározniuk prioritásaikat és optimalizálniuk kell végrehajtási intézkedéseik hatását.

Ezen túlmenően az európai fogyasztók egyelőre még nem élvezik az egységes piac által nyújtott előnyöket. Ennek egyik oka, hogy a fogyasztók nem biztosak abban, hogy jogaik külföldi vásárlás esetén is ugyanolyan védelmet élveznek[1]. Az egységes piacon a fogyasztóknak elvileg nem kellene aggódniuk a kereskedő székhelye miatt, hiszen ez a tény önmagában nem szabadna, hogy befolyásolja a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal szembeni védelmet. Az EU számára ezért különösen nagy feladatot jelent, hogy egész területén biztosítsa a szabályok folyamatosan magas szintű végrehajtását. E közlemény célja egyrészt a Bizottság ezen a téren zajló jelenlegi munkájának bemutatása, másrészt annak feltárása, hogy milyen jövőbeni kezdeményezésekre van lehetőség a végrehajtással kapcsolatos intézkedések átfogó elemzése eredményeinek ismeretében.

2. A HATÉKONY VÉGREHAJTÁS KIHÍVÁSAI

2.1. Alapelvek: a hatóságok általi végrehajtás és egyéb, a szabályoknak való megfelelést biztosítani kívánó intézkedések közötti kölcsönhatások

A fogyasztóvédelmi politikában a végrehajtás egy sor, különböző szereplők általi és különböző eszközökkel operáló tevékenységet ölel fel, melyek célja a fogyasztói jogok tiszteletben tartásának biztosítása. Ezek a tevékenységek többek között hivatalos, elsősorban hatóságok általi végrehajtási eljárásokat foglalnak magukban – e közlemény is ezekre összpontosít –, azonban olyan fogyasztói tevékenységeket is, melyek célja a fogyasztók védelme magánjogi jogérvényesítés vagy más vitarendezési mechanizmusok útján. A hatékony végrehajtás olyan tevékenységeket foglal magában, melyek a szabályoknak való megfelelést ösztönzik a fogyasztók és a vállalkozások tájékoztatása révén, társítva ezeket hivatalosabb intézkedésekkel.

A hatékony végrehajtás azon adatok rendelkezésre állásától is függ, amelyek a szabályok végrehajtásáért felelős hatóságok számára lehetővé teszik, hogy erőfeszítéseiket azokra a piacokra irányítsák, amelyek nem felelnek meg a fogyasztók elvárásainak, emellett pedig konkrét bizonyítékokkal szolgálnak a végrehajtási intézkedések megtételéhez. Ugyanígy bizonyítékokat kell gyűjteni a különböző végrehajtási intézkedések kevert alkalmazásának hatásáról és hatékonyságáról.

További feltétel még, hogy legyenek megfelelő hatáskörrel felruházott illetékes szervek a szabályok alkalmazásának biztosítására, beleértve az arányos, hozzáférhető és visszatartó erejű jogorvoslatokat és szankciókat.

A fogyasztóvédelem biztosításában a hagyományos nézet az volt, hogy a hatóságoknak kötelező érvényű jogot kell alkalmazniuk. Ma már azonban léteznek olyan alternatívák, melyek révén a fogyasztók közvetlenül élhetnek jogorvoslattal. Ezenkívül a szabályoknak való megfelelést biztosító új formák is fokozatosan megjelennek. Az alternatív vitarendezés különböző formái vagy a bíróságon kívüli rendezési mechanizmusok célravezető és vonzó alternatívát jelenthetnek azon fogyasztók számára, akik sikertelenül jártak egy kereskedővel folytatott vitájuk nem hivatalos úton történő rendezésében.

Az együttszabályozási és az önszabályozási intézkedések egyaránt megerősíthetik az ipar az iránti elkötelezettségét, hogy magas szinten feleljen meg a szabályoknak (például a játékok biztonságáról szóló megállapodás és a lakossági energiafórum), és hivatalos jogalkotás alternatíváiként vagy kiegészítőként szolgálhatnak (a hirdetési kerekasztal vagy a bankváltási kódex). Ez utóbbi esetben lényeges, hogy az intézkedés ne csupán az elvárt normákra terjedjen ki, hanem az ellenőrzési mechanizmusokra és a panaszkezeléssel kapcsolatos eljárásra is.

A hatóságok végrehajtási intézkedései és az önszabályozó testületek általi intézkedések tehát kiegészíthetik egymást: az első intézkedések támogató jogi és igazságszolgáltatási keretet biztosítanak, míg az utóbbiak kiegészítő forrásokat nyújtanak a legegyértelműbb ügyekhez.

Jó példa erre a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv[2], mivel fenntartja azt a nézetet, hogy az önszabályozás támogathatja az igazságügyi és adminisztratív módszerekkel történő végrehajtást, és pontosítja, mi a magatartási kódexek felelőseinek szerepe a végrehajtás során. A tagállamok alkalmazhatják az önszabályozás útján történő vitarendezést a fogyasztóvédelem szintjének javítására és a jogszabályoknak való maximális megfelelés elérésére. Az irányelv ugyanakkor tisztázza, hogy az önszabályozás nem helyettesítheti a szabályok igazságszolgáltatás révén vagy adminisztratív úton történő végrehajtását. Megerősíti a magatartási kódex hatékonyságát azáltal, hogy megköveteli a tagállamoktól az olyan kereskedők elleni önszabályozási szabályok végrehajtását, akik elkötelezték magukat a kódex mellett.

Következésképpen az önszabályozási kódex alkalmazásáért felelős szervek hozzájárulhatnak a korlátozottan rendelkezésre álló források hatásának optimalizálásához, amennyiben megfelelnek a hatékonyság, a legitimitás, az elszámoltathatóság és a következetesség kritériumainak.

2.2. A kihívások

A fogyasztói piac gyorsan fejlődik, mindig újabb és újabb kihívásokat teremtve a szabályok érvényesítői számára. Először is, mivel a termékek, szolgáltatások és értékesítési csatornák egyre fejlettebbé válnak, és a fogyasztóknak egyre összetettebb módon kell választaniuk – ami a károk elszenvedésének fokozott veszélyét eredményezi –, a jogszabályok végrehajtási technikáit is a változásoknak megfelelően kell igazítani. Adott esetben szükség lehet a keretszabályozás felülvizsgálatára a joghézagok megszüntetése érdekében.

Másodszor, a fogyasztói piac határokon átnyúló jellege is gyors ütemben válik egyre jellemzőbbé az elektronikus kereskedelemnek köszönhetően. Egyes tényezők, mint például a belső piac bővülése és a kereskedelem fokozott globalizálódása szintén a fogyasztói piac határokon átnyúló dimenzióját erősítheti. Mindez új kihívásokat jelent a végrehajtásért felelős hatóságok számára, akik igazságszolgáltatásuk határaiba ütközhetnek.

Harmadszor, a hatékony végrehajtási politika azáltal is nehéz helyzetbe kerül, hogy a keretszabályozás fragmentálódik, mivel számos uniós fogyasztóvédelmi irányelv tartalmaz minimális harmonizációt megengedő záradékokat. A szabályok határokon átnyúló végrehajtásához megegyezésre van szükség azokról az alapelvekről, amelyek meghatározzák az alkalmazandó jogot és a tagállamok eltérő adminisztratív kapacitásainak, valamint végrehajtási hagyományainak összeegyeztetését.

Negyedszer, hatékony végrehajtás akkor érhető el, ha biztosítjuk a végrehajtásért felelős hatóságok számára rendelkezésre álló eszközök lehető legoptimálisabb kihasználását. A vizsgálat tárgyát képező célterületeket egy sor következetes kritérium alapján kell kijelölni, melyek nevezetesen magukban foglalnák a problémák dimenzióját egy adott ágazaton belül (például a nyilvántartott panaszok száma alapján), a tökéletesítéseknek a fogyasztók jólétére gyakorolt hatását, valamint az intézkedés elmaradásából eredő esetleges károkat.

Végül, a szabályoknak való megfelelés magas szintű elérése egyértelmű jelzésként szolgál a piac számára arra vonatkozóan, hogy valóban fennáll annak a veszélye, hogy valakit lelepleznek, elfognak és megbüntetnek. Ezt a megközelítést arányos és visszatartó erejű szankciókkal kell ötvözni.

2.3. A Bizottság szerepe

Az EK-Szerződés 153. cikke meghatározza, hogy a Közösség feladata a fogyasztók érdekeinek előmozdítása; emellett pedig a fogyasztóvédelem magas szintű biztosítását határozza meg célkitűzésként. A fogyasztóvédelmi közösségi vívmányok kereskedőkkel szembeni érvényesítése a tagállamok felelőssége és a végrehajtás elsősorban nemzeti szinten történik.

E decentralizált végrehajtás fényében a Bizottság feladata[3] annak biztosítása, hogy az uniós keretszabályozással a fogyasztóvédelem lehető legmagasabb szintjét érjék el, és előmozdítsák mind a fogyasztók, mind pedig a vállalkozások bizalmát egy valóban egységes és zavartalanul működő piac megteremtése érdekében.

A Szerződés őreként a Bizottság ellenőrzi az irányelvek tagállamok általi átültetését és végrehajtását, valamint a közvetlenül alkalmazandó szabályok végrehajtását. Amennyiben egy tagállam nem teljesíti a végrehajtással kapcsolatos kötelezettségeit, a Bizottság adott esetben az EK-Szerződés 226. cikkének értelmében jogsértési eljárást kezdeményez.

A Bizottság segítséget nyújt továbbá olyan nehézségek leküzdésében, amelyekkel a végrehajtásért felelős illetékes hatóságok szembekerülnek, gondoskodva azon hatékony mechanizmusok uniós szintű meglétéről, amelyekkel biztosítható a határokon átnyúló esetek célszerű megoldása. Előmozdító szerepét a Bizottság európai uniós szintű, együttes végrehajtási intézkedések kezdeményezésére és összehangolására használja. A bevált gyakorlatok cseréjében is központi szerepet játszik, továbbá kiegészítő támogatást nyújt képzések révén valamint a nemzeti végrehajtási hatóságok általi végrehajtási intézkedésekhez és a közös piac felügyeletéhez pénzügyi támogatást biztosítva.

Az EK-Szerződés 153. cikke (3) bekezdésének b) pontja meghatározza, hogy a Közösség támogatja, kiegészíti és figyelemmel kíséri a tagállamok fogyasztóvédelmi politikáját. A végrehajtás figyelemmel kísérése és teljesítményértékelése lényeges eleme a fogyasztók szempontjából hatékonyan működő egységes piac megteremtésének. Azok az eszközök, amelyek a Bizottság számára az átláthatóság javítását célzó intézkedések támogatására és kiegészítésére rendelkezésre állnak, még további értékelést igényelnek. A jobb átláthatóság különösen akkor fontos, ha a fogyasztót ért kár nem egyetlen tagállamhoz köthető, és nem is határokon átnyúló helyzetekhez, hanem egy adott vállalat adott gyakorlata érint több fogyasztót, több vagy valamennyi tagállamban. Ilyen, európai méreteket öltő esetekben hasznos lehet, hogy a Bizottság foglalkozzon elsőként a problémával és megpróbáljon megoldást keresni.

Ugyanez a rendelkezés jövőbeni jogi eszközök alapjául is szolgálhat, lehetővé téve a Bizottság számára, hogy hatékonyabban egészítse ki és támogassa a tagállamok végrehajtási munkáját.

3. MAGASABB SEBESSÉGBEN

Ha a fogyasztók számára kézzelfogható előnyöket kívánunk teremteni, akkor mindenképpen szükséges foglalkozni azokkal a problémákkal, amelyekkel a végrehajtásért felelős hatóságok munkájuk során szembesülnek. E célkitűzés eléréséhez a Bizottság öt prioritási területet határozott meg, melyek a következők:

( erősebb és hatékonyabb határokon átnyúló végrehajtási mechanizmusok kialakítása;

( a piacfelügyelet és az végrehajtási tevékenységek átláthatóságának és láthatóságának fokozása;

( jobb tudásmegosztás és a szabályok közös megértésének kialakítása;

( a piac jobb figyelemmel kísérése – konkrét adatokon alapuló megközelítés kialakítása;

( a nemzetközi együttműködés megerősítése.

3.1. Erősebb és hatékonyabb határokon átnyúló végrehajtási mechanizmusok kialakítása

A tapasztalat azt mutatja, hogy a végrehajtásért felelős hatóságok közötti aktív együttműködés az egyik leghatékonyabb eszköz azon problémák megoldására, amelyekkel munkájuk során találkoznak. Az információk megosztása, a nyomozati segítségnyújtás, egymás kölcsönös értesítése, valamint a piacfelügyeleti és végrehajtási intézkedések összehangolása olyan kulcsfontosságú elemek, amelyek alátámasztják a hatóságok közötti hatékony együttműködési kereteket.

Több uniós ágazati eszköz hozott létre hasonló együttműködési kereteket. Ez a közlemény az alábbiakra kíván összpontosítani:

( Az általános termékbiztonságról szóló irányelv[4] (General Product Safety Directive, GPSD) és az új jogszabályi keret[5] uniós szintű piacfelügyeleti keretet hoz létre annak érdekében, hogy segítséget nyújtson a tagállamok hatóságainak a piacon forgalomban lévő termékek felügyeletében, valamint a piacfelügyeleti hatóságok között létrehoz egy riasztási rendszert (RAPEX) is, melyen keresztül e hatóságok tájékoztatni kötelesek egymást abban az esetben, ha intézkedéseket hoztak olyan fogyasztói termékek ellen, amelyek a fogyasztók egészségére és biztonságára nézve súlyos veszélyt jelentenek.

( A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet[6] kapcsolatot teremt a fogyasztóvédelmi közösségi vívmányok érvényesítéséért felelős nemzeti hatóságok között. A fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat olyan eszközökkel látja el a hatóságokat, amelyekkel megakadályozható, hogy egyes vállalkozások a fogyasztókra ártalmas, határokon átnyúló üzleti tevékenységeket folytassanak. Olyan közös keretet teremt, melyben a hatóságoknak együtt kell működniük, emellett pedig rendelkezik a minimális vizsgálati és végrehajtási jogkörökről.

Mivel a termékbiztonsággal foglalkozó intézkedések már 2002-ben kezdetüket vették, fejlettebbnek mondhatók, mint a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer. Az általános termékbiztonságról szóló irányelv értékes tapasztalatait a Bizottság a 2006 vége óta működő fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat továbbfejlesztésére és megszilárdítására használja.

Az általános termékbiztonságról szóló irányelv és a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet által létrehozott kereten belüli együttműködés megkönnyítése érdekében a Bizottság külön informatikai eszközöket bocsátott rendelkezésre (RAPEX és CPCS, azaz a fogyasztóvédelmi együttműködést segítő rendszerrel) az információcsere támogatására. Ezeket az eszközöket jelenleg tökéletesítik azzal a céllal, hogy az értesítések és kérelmek gyorsabban feldolgozhatók legyenek.

E két eszköz végrehajtását rendszeresen felülvizsgálják. A legutóbbi felülvizsgálatokra 2008 folyamán került sor. Mindkét jelentés arra a következtetésre jutott, hogy ezek az eszközök egészen addig képesek arra, hogy a fogyasztók számára magas szintű védelmet biztosítsanak, amíg a szabályokat megfelelően alkalmazzák. Mindamellett néhány hiányosságra is fény derült, mint például a megfelelő források hiánya, az informatikai eszközökkel kapcsolatos nehézségek vagy az alkalmazandó joggal összefüggő kérdések. A vonatkozó jelentésekből[7] további részletek is megtudhatók.

A tagállamok együttműködését a Bizottság ezenkívül a határokon átnyúló, közös intézkedésekhez nyújtott pénzügyi támogatással is segíti. Az együttes tevékenységek egyik legjelentősebb előnye, hogy az általuk elért eredmények a hálózat valamennyi tagjának kedveznek. A termékbiztonság tekintetében ez 13 közös piacfelügyeleti intézkedést jelentett, amelyek külön termékcsoportokra – például öngyújtókra, díszvilágítási füzérekre és játszótéri felszerelésekre – összpontosítottak. A Bizottság pénzügyi támogatást nyújtott két, a fogyasztói együttműködéssel kapcsolatos jogszabályok végrehajtását célzó, közös projekthez is: az egyik ál üdülési klubok ajánlatait, a másik pedig a légitársaságok árait vizsgálta.

A termékbiztonság terén a Bizottság az alábbi intézkedéseket kezdeményezte a közvetett hatás javításának céljából:

a) A termékek forgalomba hozatala jogszabályi keretének felülvizsgálata hozzájárult a belső piac hatékonyabb működéséhez, és ebben az értelemben emelte a termékbiztonság szintjét, valamint megerősítette a piacfelügyeletet és a termékek nyomon követhetőségét.

b) a Rapex riasztási rendszerrel kapcsolatos használt iránymutatásokat jelenleg vizsgálják felül a rendszer működésének javítása érdekében;

c) a piacfelügyelet tekintetében új megközelítés kezd kialakulni több szisztematikus ellenőrzést vezet be a termelés és az ellátási láncok kezdeti szakaszában, és célzott ellenőrzést a belső piacra történő belépés pontjain, valamint megerősíti a vámhatóságok és a piacfelügyeleti hatóságok közötti együttműködést. Ezen túlmenően egy sor kiválasztott, magas kockázatot képviselő termék/vagy ágazat esetében kísérleti projektet fognak végrehajtani.

Az uniós szintű piacfelügyeleti keret is elősegíti a nemzeti hatóságok közötti együttműködést, mely két fő formában nyilvánul meg. Egyrészt a hatóságok és a gazdasági szereplők olyan, közös megállapodás tárgyát képező eszközökhöz folyamodnak, mint például az önkéntes intézkedések alkalmazására vonatkozó magatartási kódexek[8] vagy iránymutatások[9]. Másrészt pedig az „önkéntes” intézkedések tekintetében a tagállami hatóságok szorosan együttműködnek a gazdasági szereplőkkel, ellátva őket előzetes és utólagos iránymutatásokkal, vagy megállapodva velük az ilyen intézkedések alkalmazásáról[10]. A RAPEX rendszerrel kapcsolatos tapasztalat azt mutatja, hogy ez az együttműködésen alapuló piacfelügyelet elengedhetetlen jelentőségű a korrekciós intézkedések pontos végrehajtásához.

A fogyasztói együttműködési hálózat tekintetében a Bizottság jelenlegi prioritása a hálózat működésének megszilárdítása. Fő cél annak biztosítása, hogy a jogszabályok végrehajtása terén valamennyi tagállamban összehasonlítható szintet lehessen elérni.

A fogyasztói együttműködési hálózat felülvizsgálata rámutat arra, hogy a hatóságok adminisztratív kapacitása, és különösen a rendelkezésre álló források hiánya folytán a határokon átnyúló esetek kezelése nehézségekbe ütközik. A jelenlegi gazdasági válságra való tekintettel fennáll annak a veszélye, hogy a helyzet tovább súlyosbodik, noha a szabályok következetes végrehajtása ma sokkal fontosabb, mint valaha. A Bizottság párbeszédet kezdeményezett a tagállamokkal annak megvizsgálására, hogyan lehetne megfelelő forrásokat biztosítani a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendeletben foglalt kötelezettségeknek való megfeleléshez. Amennyiben egy tagállam nem teljesíti ezeket a kötelezettségeket, a Bizottság adott esetben az EK-Szerződés 226. cikkének értelmében jogsértési eljárást kezdeményez.

A Bizottság egy sor intézkedést kezdeményezett a fogyasztói együttműködési hálózat működésének javítása érdekében, melyek a következők:

a) éves szinten végrehajtott, összehangolt érvényesítési intézkedések . Célzott vizsgálatok (ún. szemlék) keretében a nemzeti hatóságok egyidejűleg ellenőrzik, hogy egy adott ágazat megfelel-e a közösségi jogszabályoknak, és meghozzák a megfelelő intézkedéseket. A hálózat két szemlét hajtott végre: az első, amelyre 2007-ben került sor, repülőjegyeket értékesítő weboldalakat vizsgált, a 2008 folyamán végrehajtott második szemle pedig mobiltelefonokhoz csengőhangokat kínáló weboldalakat vett górcső alá. Az e két művelet nyomán nyert pozitív tapasztalatokra alapozva a hálózat jelenleg azt próbálja kideríteni, hogy hogyan lehetne ezeket a szemléket más eszközökkel, például álcázott vásárlásokkal ötvözni;

b) a hálózat elfogadott egy éves végrehajtói cselekvési tervet . Szándéka szerint a Bizottság megállapodásra szeretne jutni a tagállamokkal az éves végrehajtási cselekvési tervek magas szintű, többéves keretének létrehozásáról. Fokozott figyelmet fordíthatnának arra is, hogy a vizsgálat tárgyát képező ágazatok kiválasztása következetes prioritási kritériumokra, többek között kockázatfelmérésre épüljön. Hatóságok egy csoportja éppen e kockázatalapú megközelítés megszilárdításán dolgozik egy 2008. évi közös tevékenység keretében. A projekt nyomán született ajánlások a hálózat programozási eljárásainak javítását szolgálják. A hálózat ezenkívül használhatja a fogyasztói piacok eredménytáblája révén rendelkezésre álló adatokat és a végrehajtásra vonatkozó mutatókat.

c) külön témáknak szentelt műhelyfoglalkozásokat szerveznek annak érdekében, hogy közös megközelítés alakuljon ki a fogyasztóvédelmi hálózatban részt vevő hatóságok által azonosított problémák kezelését illetően. 2009-ben például műhelyfoglalkozást tartottak az alkalmazandó jogról és a hálózat 2009. évi működésének optimalizálásáról.

A Bizottság jelenlegi megközelítésével az általános termékbiztonságról szóló irányelvben és a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendeletben lefektetett előírások decentralizált módon történő végrehajtásának lehetőségeit kívánja kiaknázni. Egy későbbi szakaszban esetleg kívánatos lenne az adminisztratív felépítés újbóli áttekintése annak érdekében, hogy az európai szabályzás egyéb területein bekövetkezett fejlemények példájára itt is nagyobb szinergiát lehessen kialakítani.

3.2. Az átláthatóság és a láthatóság fokozása

A piacfelügyeleti és végrehajtási tevékenységek eredményeinek láthatósága a következetes végrehajtási stratégia szerves része. Ezek az eredmények biztosítják, hogy a piac tudatában legyen annak, hogy valóban fennáll annak a lehetősége, hogy valakit lelepleznek, elfognak és megbüntetnek. Ez mind a fogyasztók piaci irányításba vetett bizalmának megerősítése, mind pedig az elrettentő hatás szempontjából egyaránt meghatározó fontosságú, és ennek következtében elengedhetetlen a jól működő piacra nézve is. Erre való tekintettel a Bizottság az alábbi intézkedéseket tette:

( a tagállamok képviselőinek részvételével létrehozta a kommunikációs szakemberek hálózatát , melynek célja a fogyasztóvédelmi hálózat tevékenységeire vonatkozó közös kommunikációs stratégia kialakítása;

( célzott médiatevékenységek révén uniós szinten nagyobb láthatóságot kölcsönzött a nemzeti hatóságok végrehajtási munkájának, a maximális hatás elérése érdekében.

Az összehangolt végrehajtási tevékenységek során szerzett tapasztalatok rávilágítottak az eredmények közzétételének jogi bonyolultságára. A 2007 folyamán a légitársaságok weboldalainak vizsgálatára irányuló első együttes fellépés körüli médiatevékenységek jelentős különbségeket tártak fel a tagállamok jogi szabályozásában, közigazgatási gyakorlataiban és a kommunikációhoz való hozzáállásában. A végrehajtási hatóságok vizsgálati munkája gyakran szigorú titoktartási szabályokhoz kötött. A Bizottság ezenkívül a nemzeti fogyasztóvédelmi politikák támogatására irányuló saját tevékenységei eredményeinek közzététele terén is jogi korlátokba ütközik.

Tekintettel arra, hogy nagyobb átláthatóságra és jogi biztonságra van szükség ezen a téren, a Bizottság fel kívánja tárni, milyen úton közölhet piaci információkat annak érdekében, hogy a fogyasztók kellő mennyiségű és minőségű információk alapján tehessék meg választásukat. Bármely jövőbeni bizottsági kezdeményezés célja a jövőben végzett tanulmányokból származó, valamint a szabályoknak való megfelelésre vonatkozó eredmények – az egyes vállalkozásokra lebontva – közzétételének megkönnyítése lenne. Egy ilyen kezdeményezés figyelembe venné az érintett vállalkozások jogos érdekeit és azt a tényt, hogy a Bizottság hivatalosan nem jogosult a jogsértés fennállásának megállapítására.

3.3. Jobb tudásmegosztás és a szabályok közös megértésének kialakítása

A fentiekben leírt együttműködési hálózatok egyik legnagyobb előnye, hogy olyan privilegizált környezetet teremtenek, amelyben a hatóságoknak lehetőségük nyílik a legjobb gyakorlatok cseréjére. Az ismeretgyűjtés e formája hozzájárul a magasabb fogyasztóvédelmi szint eléréséhez és egységesebb megközelítést tesz lehetővé a szabályok uniós szintű végrehajtása terén.

A tapasztalatok megerősítik, hogy a határokon átnyúló tevékenységekhez nyújtott támogatásnak bizonyítottan kiemelkedő szerep jutott a haladás előmozdításában e téren. Az ezekhez hasonló tapasztalatcserék és tudásmegosztás elsőrendű fontosságú a Bizottság számára, aki mindezekben előmozdító szerepet játszik:

( a tagállamokkal együttműködésben iránymutatásokat és kézikönyveket dolgoz ki a meglévő hálózatok gördülékeny működésének biztosítására (pl. RAPEX iránymutatások[11]);

( adatbázisokat hoz létre olyan kulcsfontosságú dokumentumok tárolására, mint például iránymutatások, kézikönyvek, jogszabályok és esetjog. Példának említhető erre az uniós fogyasztói jog összefoglalása, amely összekapcsolja a felülvizsgálat tárgyát képező irányelveket, az Európai Bíróság ítélkezései gyakorlata, nemzeti átültetési intézkedések és nemzeti esetjog, valamint a jelenleg még fejlesztés alatt álló, tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokat összefoglaló új adatbázis, amely a későbbiekben a nemzeti szabályokra, végrehajtási határozatokra, nemzeti és a közösségi esetjogra és egyéb dokumentumokra, például tudományos cikkekre, tanulmányokra és nemzeti iránymutatásokra vonatkozó információk megosztását teszi lehetővé;

( pénzügyi hozzájárulást nyújt olyan közös projektekhez , amelyek keretet teremtenek a legjobb gyakorlatok megosztásához és a közös munkamódszerekhez.

A termékbiztonság terén jelentős példának számít a piacfelügyelet bevált gyakorlatok általi javítására irányuló EMARS projekt. E hároméves együttes fellépés 2008-ban ért véget és egy sor olyan eredménnyel szolgált, amelyeket a 2009-ben indult második projekt keretében is továbbvisznek majd. Ezek a következők: egy tudásbázis és egy gyors tanácsadói fórum, egy a legjobb gyakorlatokat összefoglaló kézikönyv és egy új képzési stratégia; ez utóbbi a képzési módszereket egészíti ki a piacfelügyelet terén nemzeti szinten. A fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat egy másik projektje az internetes szemlék kivitelezéséhez alkalmazott közös módszer kidolgozására irányult; ezt a módszert 2009 folyamán közösen tesztelik majd.

A Bizottság jelenleg egy tanácsadói iránymutatást dolgoz ki műhelyfoglalkozások kertében folytatott viták útján, valamint a közösségi fogyasztóvédelmi jogszabályok értelmező iránymutatásainak kibocsátásával. A Bizottság által indított egyik projekt célja a tisztességtelen gyakorlatokról szóló irányelv által bevezetett új koncepciókra vonatkozó értelmező iránymutatások kidolgozása. A fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat napi ügykezelése során fény derült arra, mily bonyolult a fogyasztóvédelmi jog értelmezése, és hogy az értelmezés terén hiányzik az egyetértés. Mindez hozzájárult a határokon átnyúló esetek lassú kezeléséhez.

E hiányosságokat a Bizottság egy olyan mechanizmus létrehozásával kívánja megszüntetni, amellyel egyetértés érhető el a fogyasztóvédelmi szabályozási keret közös megértése tekintetében. Ez akár webalapú eszközök formájában is elképzelhető, amelyek támogatnák az átültetéssel és értelmezéssel kapcsolatos kérdések, ismertetők, gyakran feltett kérdések vagy papíralapú, illetve elektronikus formátumú kézikönyvek központi feldolgozását. A cél a szabályok közös megértésének kialakítását szolgáló iránymutatásokat bocsátani a nemzeti végrehajtási hatóságok rendelkezésére. Első lépésként 2009-ben a fogyasztóvédelmi együttműködési bizottság egy sor műhelyfoglalkozása került megszervezésre.

3.4. A piac jobb figyelemmel kísérése (konkrét adatokon alapuló megközelítés kialakítása)

Minden politika akkor válik a gyakorlatban is sikeressé, ha kidolgozása olyan objektív tényeken és számokon alapul, amelyek a végrehajtásához alkalmazott stratégiák megvalósítását, a prioritások meghatározását, valamint a végrehajtás hatékonyságának értékelését szolgálják.

A konkrét adatokra épülő megközelítés különösen fontos akkor, ha a prioritásokat rangsorolni kell a korlátozottan rendelkezésre álló forrásokra való tekintettel. A konkrét adatok és az elemzés hozzájárulnak a végrehajtásra irányuló erőfeszítések jobb összpontosításához és a rendelkezésre álló források optimális kihasználásához, mivel ezáltal lehetővé válik, hogy a legfontosabb kérdésekre a megfelelő intézkedésekkel lehessen válaszolni. E megközelítés révén kialakul a teljesítmények szakértők általi értékelésének kultúrája, mely a maga részéről előmozdítja egy hatékony végrehajtási kultúra kialakulását. Ezzel a megközelítéssel a kötelező érvényű jogszabályok és az önszabályozás útján elfogadott önkéntes intézkedések hatása is egyaránt hatékonyan értékelhető.

A Bizottság új eszközöket dolgozott ki a piaci eredmények figyelemmel kísérésére és a fogyasztói környezetnek a megfelelés, végrehajtás és a fogyasztók emancipációja tekintetében olyan külön mutatók szerinti teljesítményértékelésére, amelyekkel feltárhatók a további vizsgálatot és/vagy korrekciós intézkedést igénylő hiányosságok és hibák. Ezek az eszközök az alábbiakat foglalják magukban:

( a 2008-ban létrehozott fogyasztói piacok eredménytáblája[12] , amely a fogyasztók szemszögéből monitorozza a piacokat és évenként egy két lépésből álló értékelést végez arról, hogy e piacok hatékonyan működnek-e. Első szakaszban a piacok átvizsgálása öt fő teljesítménymutató alapján történik: panaszok, elégedettség, árak, szolgáltatóváltás és biztonság. Ezek a mutatók olyan területek azonosítására is alkalmasak, ahol további vizsgálati elemzésre van szükség. Az így kapott adatok továbbá rámutatnak egyes problémákra, amelyek segíthetnének a végrehajtási prioritások nemzeti és/vagy közösségi szintű meghatározásában.

( A fogyasztói piacok eredménytáblája mechanizmusának második szakaszban a mélyreható piaci tanulmányok keretében részletesebb vizsgálat alá veszik a piacokat a fogyasztók szemszögéből és azokra a kérdésekre koncentrálva, amelyek tekintetében az eredménytábla szerint előzetes jelek utalnak a fogyasztók elégedetlenségére. A cél a fogyasztóvédelmi politikával és fogyasztóvédelmi közösségi vívmányokkal kapcsolatos problémák mögött meghúzódó okok felderítése. A fogyasztói piacok eredménytáblája egy szélesebb körű piacfigyelési gyakorlatot egészít ki, amely keretében a Bizottság egy mélyreható tanulmányt tervez végezni a piacok teljes egészére vonatkozóan, egy, a piacok működésének összes elemét a keresleti és a kínálati oldalról is megközelítő átfogó átvilágítási folyamatot követően. Ennek alapján megfelelő megoldásokat fognak javasolni.

( harmonizált módszer kidolgozása a fogyasztói panaszok osztályozásának céljából . E módszer meg fogja teremti a panaszok összegyűjtésének közös keretét, és megkönnyíti az adatok összehasonlíthatóságát. A módszer alkalmazása önkéntes alapon történik;

( a fogyasztók és a kiskereskedők tapasztalatait vizsgáló részletes felmérések lehetővé teszik az általános megfelelési problémák azonosítását. E munkát további végrehajtási mutatók kidolgozása is alátámasztja majd egy új eszköz révén, amely a médiafigyelmet és a forrásokra és eredményekre vonatkozó nemzeti adatokat kíséri figyelemmel. A 2009. évi fogyasztói piacok eredménytáblája már egy sor olyan mutatót tartalmazott, amelyek a szabályok végrehajtásának teljesítményértékelőjeként szolgálnak majd szerte az EU-ban.

4. A NEMZETKÖZI EGYÜTTMűKÖDÉS MEGERőSÍTÉSE

Az egyre globalizálódó világban a szorosabb együttműködés elvét nem csak a végrehajtásért felelős hatóságok között, de az EU-n kívüli hatóságokkal való kapcsolatokban is alkalmazni kell; nevezetesen azokról az országokról van szó, amelyeket már szoros gazdasági kötelékek fűznek az EU-hoz. Egyre több árut állítanak elő az EU-n kívül és importálják azokat szerte a világból, különösen Kínából. A belső piacon forgalomban lévő áruk biztonságának garantálása megkívánja a harmadik országok hatóságaival és/vagy gazdasági szereplőivel való együttműködést is. A Bizottság megközelítése különböző eszközöket ötvöz, melyek mindegyike a közösségi fogyasztóvédelmi normák előmozdítását szolgálja:

( hivatalos megállapodások elérése a végrehajtásért felelős harmadik országokbeli hatóságokkal.

A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet jogalapot biztosít nemzetközi együttműködési megállapodásokban való részvételre. Az amerikai egyesült államokbeli és a svájci hatóságokkal fenntartott kapcsolatok folyamatosan mélyülnek, keresve a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belüli együttműködés lehetőségeit.

A végrehajtásért felelős egyesült államokbeli és kínai hatóságokkal való gyakorlati jellegű munkakapcsolatok a termékbiztonság terén megfelelően működnek. Ennek eredményeként számos közigazgatási együttműködési egyezmény[13] jött létre, valamint jelentős gyakorlati javulás tapasztalható a kínai félnek a fogyasztók biztonságára vonatkozó hozzáállása tekintetében is.

( a végrehajtásért felelős hatóságok közötti együttműködés előmozdítása globális platformon, a legjobb gyakorlatok terjesztése révén[14].

5. A VÉGREHAJTÁS TÁMOGATÁSA

A hatékony fogyasztóvédelmi politika működése attól is függ, hogy a fogyasztók és a vállalkozások tisztában vannak-e a hatályos jogszabályokban lefektetett jogaikkal és kötelességeikkel, és képesek-e ezeket alkalmazni kereskedelmi ügyleteik során. Noha a hatóságok általi végrehajtás hiteles lehetősége elengedhetetlen a fogyasztóvédelemben, és hatékony ösztönzőként hat a kerekedőkre a szabályoknak való megfelelés tekintetében, az alábbi szakaszban ismertetett intézkedések szintén kiemelkedő szerepet töltenek be azáltal, hogy lehetővé teszik a fogyasztók számára jogaik védelmét és érvényesítését.

5.1. A jól tájékozott fogyasztó emancipált fogyasztó

Azok a tájékozott fogyasztók, akik tudják, kihez forduljanak a szabályok be nem tartása esetén, és akik képesek felismerni és jelenteni egy jogsértést, lényeges szerepet töltenek be a szabályszegő magatartást tanúsítók felderítésében. A Bizottság ezért nagy jelentőséget tulajdonít annak, hogy biztosítsa a fogyasztók saját jogaik iránti tudatosságát és támogassa a tagállamok azon politikáit, amelyek a fogyasztók tájékoztatására és képzésére irányulnak, legyen szó tagállami tájékoztató kampányokról, felhasználóbarát weboldalakról[15] – például az eYouGuide felhasználóbarát internetes oldal, amely a fogyasztók jogait ismerteti a digitális környezetben[16] –, vagy akár az európai fogyasztók napjáról; ez utóbbi egy évente megrendezésre kerülő rendezvény, amely egy sor összehangolt tevékenység révén támogatja a fogyasztói jogokat szerte az Európai Unióban.

A Bizottság továbbá társfinanszírozza az Európai Fogyasztói Központok Hálózatát (ECC-Net)[17] is, amely gyakorlati információkkal és tanácsokkal szolgál a fogyasztók jogaira vonatkozóan, illetve segítséget nyújt a határokon átnyúló panaszok terén.

A Bizottság számára ezenkívül fontos a fogyasztói szervezetekkel való együttműködés is, valamint e szervezetek létfontosságú munkájának támogatása. A fogyasztói szervezetek is kulcsfontosságú szerepet játszanak a termékek összehasonlító tesztelését célzó munkájuk révén, emellett pedig „őrködnek” a piacon. Egyes külön tevékenységek – például a nemzeti fogyasztói szervezetek számára nyújtott képzések – célja, hogy e szervezeteket képessé tegye a hatékonyabb működésre mind uniós, mind pedig nemzeti szinten.

5.2. Megfelelő jogorvoslási lehetőségek

Az EU fogyasztóvédelmi politikájának végső célja egy olyan környezet kialakítása, amelyben a fogyasztók termékeket és szolgáltatásokat vásárolhatnak a nemzeti határoktól függetlenül, valamint annak tudatosítása a fogyasztókban, hogy létezik hatékony és célirányos helyreállító intézkedés arra az esetre, ha valami probléma adódna.

Uniós szinten számos mechanizmust hoztak létre, köztük: a kis értékű követelések európai eljárását[18] határokon átnyúló jogviták rendezésére. Ez az eljárás, amely 2009 óta létezik, egyszerűsíti és felgyorsítja a 2 000 eurót meg nem haladó követelésekkel kapcsolatos jogvitákat valamint csökkenti azok költségeit; a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló irányelv[19], amely a közvetítés tagállamokbeli igénybevételének megerősítését hivatott szolgálni, valamint a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról szóló irányelv[20] amely közös eljárást állapít meg, lehetővé téve azt, hogy valamely tagállamban egy feljogosított szerv egy másik tagállamban jogsértés megszüntetésére irányuló pert indíthasson

A Bizottság ezen túlmenően ösztönzi az alternatív vitarendezési mechanizmusok bevezetését, és két ajánlás[21] elfogadásával kívánja támogatni ezeket, amelyekben meghatározza az alternatív vitarendezési mechanizmusokért felelős szervekre alkalmazandó elveket, eljárásokat és minőségi kritériumokat.

A Bizottság továbbá a határokon átnyúló jogviták esetén különböző hálózatok révén könnyíti meg a fogyasztók bíróságok kívüli eljárásokhoz való hozzáférését. Az Európai Fogyasztói Központok Hálózata kapcsolattartóként és információforrásként szolgál a tagállamokban bejelentett 400, alternatív vitarendezési mechanizmusokért felelős szerv számára. Ezen túlmenően pedig más, közösségi szinten működő hálózatokkal is együttműködik, köztük a pénzügyi szolgáltatások terén felmerülő panaszokat kezelő FIN-Nettel[22], valamint a belső piaci problémákat kezelő SOLVIT[23] hálózattal.

A Bizottság az olyan esetekben felmerülő kollektív jogorvoslatok[24] kérdését is vizsgálja, amikor a fogyasztók egy csoportja érintett egy kereskedő általi egy és ugyanazon vagy hasonló jellegű jogsértésben. A kollektív jogorvoslati mechanizmusok alternatív megoldást jelenthetnek olyan esetekben, amikor a fogyasztók úgy ítélik meg, hogy egyéni jogorvoslat nem valósítható meg, mivel a perköltségek sok esetben a panasz értékéhez képest aránytalanul magasak.

6. KÖVETKEZTETÉSEK

A fogyasztóvédelmi politika hatékony végrehajtása elengedhetetlenül fontos az egységes piac működése szempontjából, és a Bizottság kiemelt fontosságú célkitűzésként fogja kezelni az elkövetkezendő években. A Szerződés őreként a Bizottság továbbra is gondoskodik arról, hogy megkönnyítse, támogassa és előmozdítsa a tagállamoknak e cél elérésére irányuló munkáját. Ezen túlmenően a Bizottság a fogyasztóvédelmi együttműködés keretében működő hivatalos és nem hivatalos végrehajtási mechanizmusok felülvizsgálatának lehetőségeivel is foglalkozni fog.

A fogyasztóvédelmi közösségi vívmányok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottság továbbra is ellenőrzi a jogszabályok átültetését és betartását. Adott esetben pedig jogsértési eljárást fog kezdeményezni bármely tagállam ellen, amely elmulasztja a vonatkozó jogszabályokból eredő kötelezettségei teljesítését.

A szabályok végrehajtásával kapcsolatos nehézségek leküzdése még a jelenlegi gazdasági helyzetben is lehetséges a végrehajtásért felelős hatóságok számára rendelkezésre álló eszközök széles skálájának kiaknázásával és olyan szilárd és hatékony, határokon átnyúló mechanizmusokkal, amelyek képesek hatékonyan alkalmazkodni és működni e gyorsan változó piaci környezetben, valamint az alkalmazandó szabályok közös megértésének kialakításával, a piac ellenőrzéséhez alkalmazott eszközök javításával és az ellenőrzés során gyűjtött információk átláthatóvá tételével, a végrehajtási tevékenységek láthatóságának javításával és a harmadik országokkal való nemzetközi együttműködés megerősítésével.

Amennyiben meg kívánjuk valósítani a fogyasztóvédelem legmagasabb szintjének elérésére irányuló célkitűzést, valamint el kívánjuk érni, hogy a fogyasztók elegendő bizalommal és maximálisan kihasználják az egységes piac által nyújtott előnyöket, akkor a napjainkban felmerülő összetett problémák kezelésére még több erőfeszítésre van szükség mind a Bizottság, mind pedig a végrehajtásért felelős nemzeti hatóságok részéről.

[1] 2008 folyamán az európai polgárok 33%-a vásárolt az interneten, és e vásárlók csupán 7%-a vásárolt külföldön (Special Eurobarometer 298. 2008. október).

[2] HL L 149., 2005.6.11.

[3] Összhangban az EK-Szerződés 211. cikkében foglalt kötelezettségeivel.

[4] HL L 11., 2002.1.15.

[5] HL L 218., 2008.8.13. Az új jogszabályi keret, azaz a 765/2008/EK rendelet és a 768/2008/EK határozat felülvizsgálja az áruk szabad mozgására vonatkozó meglévő horizontális rendelkezéseket. Az akkreditációról szóló európai szabályokat vezet be, alapvető rendelkezéseket hoz egy hatékony és robosztus piacfelügyeleti rendszerre és kibővíti a létező horizontális rendelkezéseket.

[6] HL L 364., 2004.10.27.

[7] GPSD: COM(2008) 905; CPC: COM(2009)336 végleges.

[8] http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/docs/tie_voluntary_agreement.pdf http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/docs/safety_vol_agr_retailers-importers.pdf

[9] http://ec.europa.eu/consumers/cons_safe/action_guide_hu.pdf

[10] HL L 381., 28.12.2004

[11] HL L 381., 28.12.2004

[12] A fogyasztói piacok eredménytáblájának első és második kiadása: COM (2008) 31 és COM (2009) 25 végleges.

[13] Egyetértési megállapodás az Európai Bizottság és a Kínai Népköztársaság Minőségfelügyeleti, Minőségellenőrzési és Karanténügyi Főhatósága között (AQSIQ) és Ütemterv a biztonságosabb játékokért (Az Európai Bizottság és az AQSIQ megállapodása szerint).

[14] Nemzetközi Fogyasztóvédelmi Jogérvényesítõ Hálózat (ICPEN) – a Bizottság megfigyelői státuszban van jelen, és a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat legtöbb tagja is részt vesz benne.

[15] http://www.isitfair.eu/ és http://ec.europa.eu/eyouguide

[16] Különös tekintettel az e-kereskedelemre és az online környezetre, a Bizottság a közelmúltban elérhetővé tette a fogyasztók számára az eYouGuide nevű információs weboldalt, amely az online környezetben alkalmazandó, uniós szinten biztosított fogyasztói jogokkal kapcsolatos kérdésekben nyújt tájékoztatást. Az oldalról elérhetők az illetékes hatóságok és fogyasztói szervezetek amennyiben a fogyasztók a jogaikat kívánják gyakorolni vagy jogorvoslatot keresnek.

[17] 2007 ECC-Net Annual Report: http://ec.europa.eu/consumers/reports/reports_en.htm#ecc-net

[18] HL L 199., 2007.7.31.

[19] HL L 136., 2008.5.24.

[20] HL L 166., 1998.6.11.

[21] HL L 115., 1998.4.17. és HL L 109., 2001.4.19.

[22] http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/finnet/index_en.htm

[23] http://ec.europa.eu/solvit/

[24] Zöld könyv a kollektív fogyasztói jogorvoslatról COM (2008) 794.