HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 30.09.2004 
COM(2004)620 végleges 
  
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPA I PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, 
AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁ LIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK 
BIZOTTSÁGÁNAK 
A felsőoktatás min őségének biztosítása területén megvalósuló európai együttm űködésről 
szóló, 1998. szeptember 24-i 98/561/EK tanácsi ajánlás végrehajtásáról 
 
HU 2   HU 1. B EVEZETÉS  
1998. szeptember 24-én a Miniszte rek Tanácsa elfogadta a fels őoktatás min őségének 
biztosítása területén megvalósuló európai együttm űködésről szóló ajánlást1. Az ajánlás 
felhívja a tagállamokat a min őségbiztosítási rendszerek támogatására, illetve új rendszerek 
létrehozására, valamint arra, hogy ösztönözzék a fels őoktatási intézmények és az illetékes 
hatóságok közötti együttm űködést és tapasztalatcserét. Fe lkéri továbbá a Bizottságot, hogy 
támogassa az ilyen együttm űködéseket, és készítsen je lentést az ajánlás célkit űzéseinek 
európai és tagállami  viszonylatban történ ő megvalósításáról. 
Az 1998-as tanácsi ajánlás nem kis részben annak az európai kísérleti projektnek az 
eredményeképp készült el, amelyet a Bizottság a kilencvenes években szervezett. Az ajánlás 
megalapozta az Európai Fels őoktatási Min őségbiztosítási Hálózat, az ENQA létrejöttét és 
folyamatos b ővülését. 
Két politikai fejlemény – a bolognai fo lyamat és a lisszaboni stratégia – új lendületet adott a 
minőségbiztosítás ügyének. Nemrégiben az eu rópai oktatási és képzési rendszerek 
célkitűzéseihez kapcsolódó részletes munkaprogram  megvalósításáról szóló tanácsi és 
bizottsági közös id őközi jelentés2, melyet 2004 márciusában nyújtottak be, kiemelte a 
minőségbiztosítás jelent őségét. Az Európai Képesítési Keretrendszernek – amely mellett mind 
a bolognai folyamat, mind a lisszaboni stratégia keretében elkötelezték magukat a miniszterek 
– szintén nélkülözhetetlen eleme egy szigorú és jól áttekinthet ő minőségbiztosítási rendszer. 
A jelentés két részb ől áll. Az els ő rész a „Min őségbiztosítási rendszerek létrehozása a 
tagállamokban” címet viseli, míg a máso dik rész az európai és a nemzetközi 
együttműködést tárgyalja. A jelentés foglalko zik a „berlini mandátummal” is, amelyet 
az ENQA a bolognai nyilatkozat ot aláíró államok minisztereit ől kapott. Az ügynökségek 
országok szerinti áttekintését  a melléklet tartalmazza. 
2. Els ő rész: Min őségbiztosítási rendszerek lé trehozása a tagállamokban 
Összefoglalás  
Csaknem valamennyi tagállam és európai ország létrehozott min őségbiztosítási 
rendszereket, illetve azok létrehozásán dolgozik. Bár az államok a munka különböz ő 
fázisaiban vannak és eltér ő intenzitással dolgoznak, a min őségbiztosítást 
mindegyikük fels őoktatási rendszerük elengedhetetlen részének tekinti. A már 
létrejött rendszerek az 1998-as tanács i ajánlásban meghatár ozott irányvonalak 
mentén m űködnek. 
2.1. Ügynökségek létrehozása 
Az ajánlás felhívja a tagállamokat, hogy támogassák a már meglév ő, jól áttekinthet ő 
minőségbiztosítási rendszereket, illetve amennyiben szükséges, hozzanak létre 
újakat. Válaszként a felhív ásra a legtöbb tagállam min őségbiztosítási 
                                                 
1 A fels őoktatás min őségének biztosítása területén megvalósuló európai együttm űködésről szóló, 1998. 
szeptember 24-i 98/561/EK tanácsi ajánlás (HL L 270.,  1998.10.7., 56. o.). Lásd az 1. sz. mellékletet. 
2 „Oktatás és képzés 2010”. A lisszaboni stratégia sikere a sürg ős reformokon múlik. 
http://europa.eu.int/comm/education/policies/2010/doc/jir_council_final.pdf 
 
HU 3   HU ügynöksége(ke)t hozott létre, melyek célja, hogy a min őséget küls ő értékelés révén 
javítsák. A tagállamok arra ösztönzik továbbá a fels őoktatási intézményeket, hogy 
hozzák létre saját, bels ő minőségbiztosítási mechanizmusaikat, amelyekre a küls ő 
értékelés is támaszkodhat.  
A nemzeti fels őoktatási rendszer jellegzetességei hatással vannak arra, hogy milyen 
tulajdonban vannak az ügynökségek, mire te rjed ki hatáskörük és mi áll 
tevékenységük középpontjába n. Éppen ezért különböz ő modellek léteznek. Egyes 
országok olyan modellt választottak, amelyben egy központi akkreditációs 
ügynökség felügyel számos, sz űkebb feladatkört ellátó értékelési, illetve 
akkreditációs ügynökséget. Más országokba n egyetlen ügynökség van, amely a 
minőségbiztosításért, illetve akkreditációért felel. 
A tanácsi ajánlás kimondja, hogy „a releváns struktúrák, a min őségbiztosításért 
felelős szervezet autonómiája és/vagy függetlensége  (az eljárások és módszerek 
tekintetében) valószín űsíthetően hozzájárul a min őségbiztosítási eljárások 
eredményességéhez és az eredmények elf ogadásához”. Ugyanakkor széles körben 
elfogadott, hogy az ügynökségeknek szoros  kapcsolatban kell lenniük a fels őoktatási 
intézményekkel, valamint megfelel ően figyelembe kell venniük a társadalom, az 
állami és magánszponzorok, a diákok, a szül ők és a munkaer őpiac igényeit.  
A nemzeti és a regionális ügynökségek mellett számos szakmai akkreditációs 
szervezet  is működik (pl. mérnökök, orvosok, könyvel ők akkreditációs szervezetei). 
Ezek már jóval a tanácsi ajánlás el őtt is léteztek, m űködésüket a tanácsi ajánlás nem 
befolyásolta. Azonban léteznek ha sonlóságok és szinergiás lehet őségek, amelyeket 
érdemes feltárni. Vonatkozik ez az olyan nemzetközi akkreditációs ügynökségekre , 
illetve testületekre is, mint az európa i EQUIS (üzleti tudományok), valamint az 
amerikai AACSB (üzleti tudományok) és ABET (m űszaki akkreditáció az USA-ban, 
illetve segítségnyújtás akkreditációs re ndszerek fejlesztés e területén egyéb 
országokban) ügynökség. 
2.2. Értékelési típusok 
Nyolc értékelési, illetve a kkreditációs típus különböztethet ő meg: Tantárgyi 
értékelés, programértékelés, intézményért ékelés, programakkreditáció, intézményi 
akkreditáció, intézményi audit (bels ő minőségbiztosítási mechanizmusok 
ellenőrzése), referencia alapú tantárgyi ér tékelés, valamint referencia alapú 
programértékelés. A leggyakoribb továbbr a is a programértékelés, ezt követi 
szorosan a programakkreditáció, a harmadik legnépszer űbb típus pedig az 
intézményi audit. Ezeknél újabb kelet ű a referencia alapú programértékelés, illetve a 
referencia alapú tantárgyi értékelés iránt mutatott érdekl ődés, amelyek azt kívánják 
feltárni, melyek az adott területen legjobban bevált módszerek. A fejl ődés 
egyértelm űen az értékelési típusok differenciálódása  felé mutat, és a legtöbb 
ügynökség rendszeresen több különböz ő értékelésfajtát is alkalmaz. 
2.3. Kritériumok és módszerek 
A Tanács ajánlása szerint a min őségbiztosítási rendszereknek az ajánlás 
mellékletében felsorolt jellemz őkön kell alapulniuk. Az ügynökségek munkájukban 
általánosságban véve szem el őtt tartják ezeket, bár a megvalósítás eltérhet a nemzeti 
és intézményi háttér függvényében. A következ ő szakasz röviden elemzi a 
megvalósítást: 
 
HU 4   HU Kritériumok 
Az ajánlás a min őségbiztosítási kritériumokat sz orosan az adott intézményhez 
rendelt, a társadalom és a munkaer őpiac igényeit szem el őtt tartó célokhoz köti. Az 
ENQA-felmérés3 szerint egyértelm ű eltolódás figyelhet ő meg az értékelési és 
akkreditálási folyamatokban az intézmény deklarált céljain alapuló értékelést ől az 
objektívebb, küls ő kritériumok és követelmények alkalmazása felé. Ezek lehetnek 
alapkövetelmények, átlagos követelmények, illetve igényesebb, szigorúbb követelmények, amelyek célja a kiváló min őség elismerése. 
Az intézmények önértékelése 
A legtöbb értékelési és akkreditációs rendszer megköveteli az önértékelést. Az 
önértékelési munkacsoport többnyire igazgatási vezet őkből és oktatási személyzetb ől 
áll. Diákok csak ritkán vesznek részt benne. Az adminisztratív személyzet és a diákok részvétele eltér ő.  
Szakértői csoport helyszíni látogatása 
A helyszíni látogatás állandó eleme az érté kelési folyamatnak. A látogatás során 
találkozókra és elbeszélgetésekre, többnyi re a létesítmény megtekintésére, a fels ő 
vezetéssel való találkozókra és a do kumentáció vizsgálatára kerül sor.  
A szakért ői csoport összetétele 
Valamennyi ügynökség küls ő szakértőkkel dolgozik, és gyakran nemzetközi 
szakértők is részt vesznek a szakért ői bizottságban. Különösen igaz ez olyan 
esetekben, amikor közös nyelvvel rendelkez ő szomszédos országokról van szó. Az 
eseteknek kevesebb, mint a felében vonnak be foglalkoztatási szakért őket, még 
kevesebb esetben hívnak meg szakmai szerveze teket, diákokat és végzett hallgatókat. 
Nem túl gyakori, de növekv ő tendenciát mutat a külföldiek bevonása az 
ügynökségek irányító testületébe. 
Jelentés és további munka 
Az értékelésr ől és az akkreditációról bár nem mi ndig, de a legtöbb esetben jelentést 
tesznek közzé. Általános gyakorlat, hogy a jelentés megjelenését megel őzően 
egyeztetnek az értékelt intézményekkel. Az esetek háromnegyed részében az 
intézmények feladata az ajánlások fel dolgozása; az esetek felében ez a felel ősség az 
ügynökségekre és a kormányra is kiterjed. 
3. Második rész: Európai és nemzetközi együttm űködés 
Összefoglalás 
A legtöbb ország változó mértékben, de rész t vesz kétoldalú, többoldalú, európai és 
nemzetközi együttm űködésben a min őségbiztosítás és az akkreditáció területén. Ezek 
a határokon átnyúló kezdeményezések hasonló célokat követnek: összehasonlítható kritériumok és módszerek meghatározásán, valamint a min őségbiztosítási 
                                                
 
3 Lásd a 9. lábjegyzetet. 
 
HU 5   HU ügynökségek hatékony m űködésének el ősegítésén dolgoznak annak érdekében, hogy 
javuljon az áttekinthet őség, és ezzel végs ő soron fokozódjon a min őségbiztosítási 
rendszerek és az értékelés kölcsönös elismerése. 
3.1. Kétoldalú és regionális együttm űködés 
Belgium (Flandria) és Hollandia kormánya  úgy határozott, hogy közös akkreditációs 
rendszerbe építi be min őségbiztosítási tevékenységét. Tizenkét ország4 
minőségbiztosítási ügynökségei és fels őoktatási hatóságai döntöttek úgy, hogy 
létrehozzák a Közös Min őségbiztosítási Kezdeményezést (Joint Quality Initiative), 
azaz egy olyan informális hálózatot, amelynek keretében együttm űködnek az európai 
alapszakok és mesterképzések min őségbiztosításának és akkreditációjának területén. 
Nyolc ország5 13 ügynöksége döntött úgy, hogy megalapítja az Európai 
Akkreditációs Konzorciumot (European C onsortium for Accreditation, ECA), amely 
a minőségbiztosítási folyamat akkreditációs  vonatkozásaira összpontosít és a 
tagországok min őségbiztosítási rendszereinek és döntéseinek kölcsönös elismerését 
tűzte ki célul 2007-re. A Közép - és Kelet-európai Fels őoktatási Min őségbiztosítási 
Ügynökségek Hálózatának (Network of Central and Eastern European Quality Assurance Agencies in Higher E ducation, CEE Network) 18 ügynökség
6 a tagja, az 
öt skandináv ország7 pedig 2003-ban döntött úgy, hogy a Skandináv Fels őoktatási 
Minőségbiztosítási Hálózat kereté ben teszi hivatalossá együttm űködését. 
Valamennyi fentebbi csoportosulás tagj ai olyan ügynökségek, amelyek tagjai a 
átfogó Európai Fels őoktatási Min őségbiztosítási Hálózatnak (ENQA) is. 
3.2. Európai Fels őoktatási Min őségbiztosítási Hálózat (ENQA) 
Az ENQA az 1998-as tanácsi ajánlás közvetle n következményeként jött létre, ezért 
egyrészt európai viszonylatban az aján lás legkonkrétabb eredményének tekinthet ő, 
másrészt pedig kés őbbi fejlemények kiindulópontjául szolgál, illetve azok f ő 
mozgatórugója. A 2004. júniusi ENQA-Közgy űlés úgy határozott, hogy tagságát 
kiterjeszti a bolognai nyilatkozatot aláí ró valamennyi, szám szerint 40 állam 
ügynökségeire, továbbá reformokat vezet be annak érdekében, hogy az ENQA eleget 
tudjon tenni jöv őbeli feladatainak: szolgáltatásokat tudjon nyújtani tagjainak és az 
európai min őségbiztosítási rendszerek kölcsönös elismerésén dolgozzon. 
Az ENQA szoros együttm űködésbe kezdett az ENIC és a NARIC 
bizonyítványértékel ő hálózatokkal, hogy feltárja, hogyan gyorsítja fel a min őséggel 
kapcsolatos jobb tájékoztatás a diplomák és a tanulmányi id őszakok elismerését, 
különösen a transznacionális oktatásban.  Az ENQA tagjai révén tervezi a 
transznacionális értékelések megkönnyítését, mindenekel őtt a közös és kett ős 
diplomák transznacionális értékelésének el ősegítését. 
                                                 
4 Ausztria, Belgium (Flandria), Dánia , Németország, Írország, Olaszország,  Hollandia, Norvégia, 
Spanyolország , Svédország, Svájc, Egyesült Királyság. 
5 Ausztria, Belgium (Flandria), Németország, Írorsz ág, Hollandia, Norvégia, Spanyolország, Svájc. 
6 Ausztriából, Bulgáriából, a Cseh Köztársaságból , Horvátországból, Észtországból, Németországból 
(Bajorországból), Magyarországró l, Lettországból, Litv ániából, Maced óniából, Lengyelországból, 
Romániából, Oroszországból, Szlovákiából, Szlovéniából. 
7 Dánia, Finnország, Izland, Norvégia és Svédország. 
 
HU 6   HU 3.3. Hálózatok a fels őoktatásban 
A tanácsi ajánlás felszólít a transznacionális min őségbiztosítás terén együttm űködni 
kívánó fels őoktatási intézmények támogatá sára. E tekintetben számos 
kezdeményezés indult vagy kapott új lendület et az ajánlás, illetve a párhuzamosan 
futó bolognai folyamat által gyakorolt nyomás hatására. 
 
Az Európai Egyetemek Szövetsége (Eur opean University Association, EUA) 
transznacionális intézményértékelési programot m űködtet, melynek célja, hogy 
támogassa a tagokat abban, hogy az intézmény egésze felel ősséget vállaljon a 
folyamatos min őségbiztosításért és min őségjavításért. Az EUA részt vesz továbbá a 
Bizottság által támogatott „Min őségkultúra” projektben, melynek keretében 
egyetemek csoportjai egymást támogatják bels ő minőségbiztosítási mechanizmusok 
bevezetésében, a min őség javításában, valamint a küls ő értékelésekre való 
eredményesebb felkészülésben. 
 
Nemzetközi szinten a Fels őoktatási Min őségbiztosítási Ügynökségek Nemzetközi 
Hálózata (International Network for Quality Assurance Agencies in Higher Education, INQAAHE) kézikönyvet kész ít a bevált gyakorlatról ügynökségek 
számára, a Nemzetközi Rektor i Konferencia (International Association of University 
Presidents, IAUP) pedig olyan „nemzetközi min őségügyi nyilvántartás” 
megvalósíthatóságát vizsgálja, amely a min őségbiztosítási ügynökségeket 
tartalmazná. 
3.4. Európa Tanács 
A felsőoktatási képesítéseknek az európai régióban történ ő elismerésér ől szóló 
európa tanácsi és UNESCO egyezmény
8 szerint valamennyi ország elismeri 
hasonlónak a saját rendszerében meglév ő képesítéseknek megfelel ő képesítéseket, 
hacsak nem lényeges különbségek mutath atók fel a saját maga által nyújtott 
képesítések és az elismerend ő képesítések között. E lényeges különbségek közé 
tartozhat a tanítás és a tanulás min ősége. Ezért bír nagy jelent őséggel a 
minőségbiztosítási szakemberek (az ENQA-há lózat) és a biz onyítványértékelési 
szakemberek (az EU NARIC-hálózata és az Európa Tanács és az UNESCO-CEPES ENIC-partnerhálózata) között nemr égiben létrejött szoros együttm űködés. 
3.5. Az OECD és az UNESCO 
Az OECD és az UNESCO a transznacionális fels őoktatásra vonatkozó, 
mindenekel őtt a minőségbiztosításra irányuló nem kötelez ő jellegű
 fogyasztóvédelmi 
irányelvek  kidolgozásában m űködik együtt.  
Az UNESCO létrehozta a Min őségbiztosítási, Akkreditációs és Képesítéselismerési 
Nemzetközi Fórumot  (Global Forum on Quality A ssurance, Accreditation and 
Recognition), amely már létez ő regionális diploma-elismerési hálózatokra és 
egyezményekre épül. Európában az UNE SCO-CEPES egy projekten dolgozik, 
                                                 
8 http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/QueVoulezVous.asp? 
 NT=165&CM=8&DF=10/02/04&CL=ENG 
 
HU 7   HU melynek keretében olyan fels őoktatási mutatókat  gyűjtenek, amelyek hasznosak 
lehetnek a min őségbiztosítás és az értékelés során. 
4. A berlini mandátum 
2003. szeptember 19-én 40, a bolognai nyilatkozatot aláíró állam fels őoktatásért 
felelős minisztere találkozott Berlinben. A találkozón nyilatkozat ot fogadtak el, 
amelyben felszólították az ENQA-t, hogy „t agjain keresztül, az EUA-val, az 
EURASHE-vel és az ESIB-bel együttm űködésben dolgozzon ki közös 
megegyezésen alapuló min őségbiztosítási követelménye ket, eljárásokat és 
irányelveket; tárja fel, hogyan biztosítható a min őségbiztosítási és/vagy akkreditációs 
ügynökségek, illetve te stületek megfelel ő felülvizsgálati rendszere kölcsönös 
ellenőrzés révén („peer review”); valamint  a további munkával megbízott csoporton 
keresztül számoljon be 2005-ben a minisztereknek”. 
Két, az ENQA által kijelölt munk acsoport foglalkozik a mandátum különböz ő 
elemeivel. Az egyik munkacsoport a követelm ényeket, eljárásokat és irányelveket 
dolgozza ki, míg a másik a megfelel ő kölcsönös felülvizsgála ti rendszer kialakításán 
dolgozik. A szakért ők már létez ő tanulmányokra, valamint a regionális (Észak- és 
Kelet-Európa) és szakosodo tt (Európai Akkreditációs Konzorcium) hálózatokba 
szerveződött ENQA és tagjai tapasztalatair a építenek. Megvi zsgálják az EUA 
intézményértékeléseit, az európai oktatá si rendszereket összehangoló projekt (Tuning 
Project)9 kompetencia alapú megközelítését, va lamint a tantárgyspecifikus szakmai 
akkreditációs ügynökségek munkáját. Figye lembe veszik a világ más részein, 
mindenekel őtt az Egyesült Államokban felhalmozódott tapasztalatokat is. 
Az ENQA beszámol tevékenységér ől a bolognai folyamatot kísér ő 
munkacsoportnak, és 2005 elejére, a 2005. má jusi bergeni miniszteri találkozót 
megelőzően előzetes zárójelentést készít. 
5. Összefoglalás 
Az 1998-as tanácsi ajánlás végrehajtása kifejezetten eredményes volt, hiszen a 
legtöbb állam valóban bevezetett min őségbiztosítási rendszert, és az európai 
együttműködés is intenzív volt a min őségbiztosítás területén. A min őségbiztosítással 
kapcsolatos munka szemmel láthatólag kül ön lendületet kapott annak következtében, 
hogy a min őségbiztosítás ügye központi helyet ka pott a bolognai folyamatban és a 
lisszaboni stratégiában egya ránt, továbbá azáltal, hogy elismerték a kialakulóban 
lévő Európai Képesítési Kere trendszer egyik alapvet ő elemének. 
Jelentős erőfeszítésekre került sor a kétoldalú és  a regionális ka pcsolatokban annak 
érdekében, hogy megteremt ődjön a bizalom légköre , amely el ősegítené a 
minőségbiztosítási rendszerek és értékelése k kölcsönös elismerését. Az ENQA-nak 
Berlinben adott mandátum hasonlóan kedvez ő hatásokkal járhatna tágabb körben, 
európai szinten. 
Eljött az a pillanat, amikor dönt ő lépéseket kell tennünk, hogy sor kerülhessen a 
minőségbiztosítási és akkreditációs rendszerek és értékelések  valóban kölcsönös 
                                                 
9 Deusto Egyetem, Bilbao, Spanyolország ( www.relint.deusto.es/TuningProject/index.htm ) vagy 
Groningeni Egyetem, Hollandia ( www.let.rug.nl/TuningProject/index.htm ) 
 
HU 8   HU elismerésére , és hogy a min őségbiztosítás eredményese n hozzájárulhasson közös 
célunkhoz: az európai fels őoktatás „nemzetközi min őségreferenciává” tételéhez. 
Eredményeket ezen a fontos területen is  el lehet és el is kell érni. 
 
Mellékletek 
1. Berlini közlemény, részlet a min őségbiztosításról 
2. Min őségbiztosítási ügynökség ek országok szerint 
 
HU 9   HU 1. melléklet  
„Az Európai Fels őoktatási Térség megvalósítása” 
A felsőoktatásért felel ős miniszterek konferenciáján  
(Berlin, 2003. szeptember 19.) 
kiadott nyilatkozat 
Részlet a min őségbiztosításról 
„Bebizonyosodott, hogy a fels őoktatás min ősége az Európai Fels őoktatási Térség 
megvalósításának központi kérdése. A miniszterek elkötelezik magukat a 
minőségbiztosítás továbbfejlesztésének támogatása mellett intézményi, nemzeti és 
európai viszonylatban egyaránt. Kiem elik annak szükségességét, hogy 
megteremt ődjenek a min őségbiztosítás közös kritériumai és módszerei. 
A miniszterek hangsúlyozzák továbbá, hogy – az intézményi autonómia elvével 
összhangban – a fels őoktatási min őségbiztosításban a felel ősség elsődlegesen 
maguké az intézményeké, és ez adja a fels őoktatási rendszer tényleges 
elszámoltathatóságának alapját a nemzeti min őségbiztosítási keretben. 
Ezért a miniszterek megállapodnak abban, hogy 2005-re a nemzeti 
minőségbiztosítási rendszereknek ki kell terjedniük az alábbiakra: 
– Az érintett testületek és intézmények feladatainak meghatározása. 
– Programok vagy intézmények értékelése, beleértve a bels ő értékelést, a küls ő 
felülvizsgálatot, a diákok részvéte lét és az eredmények közzétételét. 
– Akkreditációs, min ősítési vagy hasonló eljárási rendszer. 
– Nemzetközi részvétel, együttm űködés és hálózatépítés. 
 
Európai viszonylatban a miniszterek felszó lítják az ENQA-t, hogy tagjain keresztül, 
az EUA-val, az EURASHE-vel és az ESIB-bel együttm űködésben dolgozzon ki 
közös megegyezésen alapuló min őségbiztosítási követelményeket, eljárásokat és 
irányelveket; tárja fel, hogyan biztosítható a min őségbiztosítási és/vagy akkreditációs 
ügynökségek, illetve te stületek megfelel ő felülvizsgálati rendszere kölcsönös 
ellenőrzés révén („peer review”); valamint  a további munkával megbízott csoporton 
keresztül számoljon be 2005-ben a minisztereknek.” 
 
HU 10   HU 2. melléklet  
Felsőoktatási min őségbiztosítási ügynökségek országok szerint 
Country Agency Scope Main 
evaluation type
Albania Accreditation Agency 
of Higher Education, Accreditation Council National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Austria Fachhochschulrat – 
www.fhr.ac.at   National, 
non-university sector Institutional 
and programme evaluation, programme accreditation 
Austria Österreichischer 
Akkreditierungsrat – 
www.akkreditierungsrat.a
t  National, 
private universities Institutional 
accreditation, programme accreditation 
Belgium (Flanders) Flemish Inter-
university Council – 
www.vlir.be   Regional, 
university sector Programme 
evaluation 
Belgium (Flanders) Council of Flemish 
Institutes for Higher Education – 
www.vlhora.be   Regional, 
non-university sector Programme 
evaluation 
Belgium Conseil des Recteurs 
(CRef) University 
sector Programme 
evaluation 
Bulgaria National Evaluation 
and Accreditation Agency at the Council of Ministers – 
http://www.neaa.governm
ent.bg   National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Croatia National Council for 
Higher Education National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation in function of accreditation by ministry 
Cyprus Council of Educational 
Evaluation - 
sekap@cytanet.com.cy   National, 
non-university 
sector Programme 
evaluation, programme 
accreditation 
Czech 
Republic Accreditation 
Commission – 
www.msmt.cz/_DOMEK/
default.asp?CAI=2856   National, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
 
HU 11   HU Country Agency Scope Main 
evaluation type
Denmark Danish Evaluation 
Institute – www.eva.dk   National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation and accreditation, institutional evaluation 
Estonia Estonian Higher 
Education 
Accreditation Centre – 
www.ekak.archimedes.ee   National, 
university 
and non-university sectors Programme 
accreditation 
Finland Finnish Higher 
Education Evaluation Council – 
www.finheec.fi  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
France Comité National 
d’Évaluation – 
www.cne-evaluation.fr   National, 
university sector Institutional 
evaluation 
France Inspection générale de 
l’administration de l’éducation nationale et de la recherche (IGAENR) – 
www.education.gouv.fr  
 National, 
university and non-university Institutional 
evaluation 
Germany Akkreditierungsrat – 
www.akkreditierungsrat.d
e  National, 
university and non-university sectors Meta-
accreditation 
Germany Zentrale Evaluations- 
und Akkreditierungsagentur (ZevA) – 
www.zeva.uni-
hannover.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Germany Akkreditierungs-, 
Zertifizierungs- und Qualitätssicherungs-Institut (ACQUIN) - 
www.acquin.org  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Germany Agentur für 
Qualitätssicherung durch Akkreditierung von Studiengängen (AQAS) – 
www.aqas.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
 
HU 12   HU Country Agency Scope Main 
evaluation type
Germany Akkreditierungsagentur 
für Studiengänge der Ingenieurwissenschaften, der Informatik, der Naturwissenschaften und der Mathematik (ASIIN) – 
www.asiin.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Germany Akkreditierungsagentur 
für Studiengänge im Bereich Heilpädagogik, Pflege, Gesundheit und Soziale Arbeit (AHPGS) – 
www.ahpgs.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Germany Stiftung 
Evaluationsagentur Baden-Württemberg (EVALAG) – 
www.evalag.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation 
Germany Foundation for 
International Business Administration Accreditation – 
www.fibaa.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Hungary Hungarian 
Accreditation Committee (HAC) – 
www.mab.hu  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Iceland Division of Evaluation 
and Supervision – 
http://mrn.stjr.is  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
Ireland Higher Education and 
Training Awards Council (HETAC) 
www.hetac.ie  National, 
non-university sector Programme 
and institutional evaluation and 
accreditation 
Ireland Higher Education 
Authority – www.hea.ie  National, 
university sector Institutional 
evaluation, meta-evaluation 
 
HU 13   HU Country Agency Scope Main 
evaluation type
Ireland National Qualification 
Authority of Ireland – 
www.nqai.ie  National, 
non-university sector Institutional 
evaluation 
Italy National Committee 
for the Evaluation of 
the University System 
– www.vsu.it  National, 
university 
sector Programme 
and 
institutional 
evaluation, institutional accreditation 
Latvia Higher Education 
Quality Evaluation Centre - 
www.aiknc.lv  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Lithuania Lithuanian Centre for 
Quality Assessment in Higher Education – 
www.skvc.lt  National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation and accreditation 
Macedonia Ministry of Education 
and Science, Accreditation Board National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Netherlands Inspectorate of Higher 
Education – 
www.owinsp.nl  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation, meta-evaluation 
Netherlands Netherlands Quality 
Agency – www.hbo-
raad.nl  National, 
non-university sector Programme 
evaluation 
Netherlands Netherlands 
Accreditation Organisation – 
www.nao-ho.nl  National, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Netherlands Quality Assurance 
Netherlands Universities (QANU)– www.qanu.nl
 National, 
university sector Programme 
evaluation 
 
HU 14   HU Country Agency Scope Main 
evaluation type
Norway Norwegian Agency for 
Quality Assurance in Education (NOKUT)
– www.nokut.no  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Poland National General 
Accreditation 
Commission – 
www.men.waw.pl  National, 
university 
and non-university sectors Programme 
and 
institutional accreditation 
Poland University 
Accreditation Commission – 
http://main.amu.edu.pl/~e
cts/uka/uka.html  National, 
university sector Programme 
accreditation 
Poland Association of 
Management Education Forum – 
www.semforum.org.pl  National, 
private university and non-university sectors, subject-specific Programme 
evaluation and accreditation 
Portugal National Council for 
Evaluation of Higher Education (CNAVES) – 
www.cnaves.pt  National, 
university and non-university sectors Institutional 
evaluation 
Romania National Council for 
Academic Assessment and Accreditation – 
www.cneaa.ro  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Slovakia Accreditation 
Commission – 
www.akredkom.sk  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Slovenia Council for Higher 
Education National, 
university and non-university sectors Institutional 
accreditation 
Slovenia Higher Education 
Quality Assessment Commission (HEQAC)National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
 
HU 15   HU Country Agency Scope Main 
evaluation type
Spain National Agency for 
Quality Assessment and Accreditation (ANECA) – 
www.aneca.es  National, 
university sector Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Spain Agency for Quality 
Assurance in the 
Catalan University System – 
www.agenqua.org  Regional, 
university 
sector Programme 
and 
institutional evaluation 
Sweden National Agency for 
Higher Education – 
www.hsv.se  National, 
university sector Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Switzerland Centre for 
Accreditation and Quality Assurance of the Swiss Universities (OAQ) – 
www.oaq.ch  National, 
university sector Programme 
and institutional accreditation 
United Kingdom Quality Assurance 
Agency for Higher Education (QAA) – 
www.qaa.ac.uk  National, 
university and non university sectors Programme 
and institutional evaluation 
 European University 
Association (EUA) – 
www.eua.be/eua/  
 University 
sector Institutional 
evaluation