[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 26.2.2009

COM(2008) 775 végleges/2

2008/0220 (CNS)

CORRIGENDUMAnnule et remplace le document COM(2008)775 final du 13.11.2008.Concerne toutes les versions linguistiques.

Javaslat:

A TANÁCS IRÁNYELVE

a tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről

(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2008) 2858}{SEC(2008) 2859}

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE

A javaslat indokai és céljai

Az Európai Tanács 2007. márciusi ülésén hangsúlyozta, hogy javítani szükséges az Európai Unió egésze és az egyes tagállamok ellátásának biztonságát, például hatékonyabb válságkezelő mechanizmusok kidolgozásával. Ezzel összefüggésben – különösen a válság idején rendelkezésre álló kőolaj fontosságára hivatkozva, és a Nemzetközi Energiaügynökség válságkezelő mechanizmusaival való összhang szükségességét hangsúlyozva – sürgette a kőolajkészletekre vonatkozó közösségi mechanizmusok felülvizsgálatát.

Az Európai Tanács felhatalmazása megerősíti a Bizottság azon álláspontját, hogy orvosolni kell a jelenlegi rendszer hiányosságait. Noha a mai napig válság esetén egyetlen tagállami rendszer sem vált képtelenné a megfelelő ellátás biztosítására, illetve egyetlen tagállami rendszert sem nyilvánított nem megfelelőnek például az Európai Közösségek Bírósága, a konkrét esetek kapcsán indult jogsértési eljárások száma és jellege kétségeket ébreszt a jelenlegi megoldásokkal szemben, főleg, ha figyelembe vesszük a mai rendszerben esetlegesen felmerülő rendellenességekre utaló, és a Nemzetközi Energiaügynökség és/vagy a Bizottság tevékenysége és/vagy vizsgálatai során feltárt közvetett bizonyítékokat.

A jelenlegi rendszer elemzése során olyan hiányosságok merültek föl, amelyek megakadályozhatják annak normális működését az ellátás megszakadása esetén. Nem biztos, hogy a meglévő rendszerekben garantálható, hogy a tárolt készletek válsághelyzetben teljes mértékben rendelkezésre állnak és mozgósíthatók a szükségletek kielégítésére. Az Európai Unió továbbá nem rendelkezik összehangolt fellépést lehetővé tevő eljárásokkal, ami a gyakorlatban rendkívül nehézzé teszi a válsághelyzetekben alapvető fontosságú gyors döntések és hatékony intézkedések meghozatalát. Ezenkívül kívánatos, hogy jobban alkalmazkodjunk a Nemzetközi Energiaügynökség nemzetközi szinten elismert szabályaihoz, mivel ez javíthatná a közösségi készletekből az ügynökség fellépéseihez való hozzájárulást.

A szóban forgó hiányosságok megakadályozhatják, hogy a rendszer válság esetén az elvárt szinten teljesítsen, ami jelentős gazdasági károk veszélyével jár. A kőolajnak a modern gazdaságban és társadalomban játszott fontos szerepéből következően a hiányosságok rendkívüli költségeket okozhatnak, amint az a hatásvizsgálatból is kiderül. Ilyen körülmények között felelőtlenség lenne kézzelfogható bizonyítékokra várni.

A jelenlegi rendszer élősködésre is módot ad: az esetlegesen kevésbé megbízható rendszereket működtető tagállamok számíthatnak a szilárd megállapodásokkal rendelkező országokra. Ez a helyzet azonban veszélyezteti az Európai Unió egészének felkészülését a válsághelyzetekre.

A felülvizsgálat általános célja, hogy a tagállamok adminisztratív kötelezettségeinek optimalizálásával egyidejűleg folytassa a rendszer megerősítését. A válsághelyzeti beavatkozást lehetővé tevő mechanizmusnak nagyobb mértékben meg kell felelnie az Európai Unió azzal kapcsolatos szükségleteinek, hogy adott esetben hatékonyan és teljesen összehangoltan tudjon reagálni a kőolajellátás megszakadására.

Általános háttér

A kőolaj az Európai Unió legfontosabb energiaforrása. A gazdaság nagy mértékben függ az elérhető árú kőolajellátás folyamatosságától és megbízhatóságától. A kőolajimporttól való nagy mértékű és egyre növekvő függés miatt az ellátás biztonsága kiemelkedő fontosságú.

Az Európai Uniónak képesnek kell lennie arra, hogy ellensúlyozza vagy legalábbis csökkentse az ellátás esetleges megszakadásával járó káros hatásokat. A tapasztalatok azt mutatják, hogy a biztonsági kőolajkészletek forgalomba hozatala a legkönnyebb és leggyorsabb módja annak, hogy nagy mennyiségű kőolajat és kőolajterméket juttassanak az ellátási gondokkal küzdő piacra, aminek következtében csökkenthető a hiány és enyhíthetők a gazdaságra gyakorolt káros következmények.

Az utóbbi években több okból nő a kőolajellátás megszakadásának veszélye. A jelenlegi világtendenciák, valamint az Európai Unió belső fejlődése (egymást követő bővítések, a belső piac megvalósítása, a belföldi termelés csökkenése stb.) olyan tényezők, amelyek szükségessé teszik a készletezésre vonatkozóan negyven éve megalkotott közösségi szabályozás aktualizálását.

2002-ben a Bizottság olyan irányelv megalkotását javasolta, amely százhúsz napra elegendőnyire emelte volna a tagállamok által kötelezően tárolandó készletek mennyiségét, és lehetővé tette volna az Európai Unió számára, hogy a készletek felhasználásáról ne csak válság esetén döntsön, hanem a piac súlyos mértékű volatilitásával fenyegető közvetlen veszély esetén is. Mivel a Bizottság az Európai Parlament és a Tanács heves ellenállásába ütközött, a javaslat visszavonása mellett döntött.

Hatályos rendelkezések a javasolt aktussal szabályozni kívánt területen

- A tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről szóló, 2006. július 24-i 2006/67/EK tanácsi irányelv, HL L 217., 2006.8.8., 8. o.

- A tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségére vonatkozó egyedi kormányközi megállapodások megkötéséről és végrehajtásáról szóló, 1968. december 20-i 68/416/EGK tanácsi határozat, HL L 308., 1968.12.23., 19. o.

- A kőolaj- és kőolajtermék-ellátás problémáinak hatását mérséklő intézkedésekről szóló, 1973. július 24-i 73/238/EGK tanácsi irányelv, HL L 228., 1973.8.16., 1. o.

- A javasolt irányelv e három jogi aktust váltja fel.

A 2006/67/EK irányelv kodifikált jogi aktus, amely a 68/414/EGK tanácsi irányelvet és az azt módosító 98/93/EK irányelvet váltotta fel.

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és céljaival

Ez a javaslat teljes mértékben összhangban van az Unió céljaival, jelesül azokkal, amelyek a belső piac létrehozására, a tagállamok közötti szolidaritásra, valamint Európának a kiegyensúlyozott gazdasági növekedésen és az árak stabilitásán alapuló fenntartható fejlődésére irányulnak.

Szintén összhangban van az éghajlat- és energiapolitikával, amelynek egyik pillére az energiaellátás biztonsága.

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

Konzultáció az érdekelt felekkel

A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása

2008 áprilisa és júniusa között nyilvános konzultációra került sor annak érdekében, hogy megismerjék az érdekelt feleknek a biztonsági kőolajkészletekre vonatkozó szabályozás esetleges módosításával kapcsolatos véleményét. Ez a konzultáció egy olyan dokumentumon alapult, amely leírta a jelenlegi rendszerrel kapcsolatos azon problémákat, amelyek a Bizottság véleménye szerint megoldásra várnak, és javaslatot tett a jelenlegi szabályozás lehetséges módosítására. Több vállalkozáson és ágazati egyesületen kívül tizenhét tagállam is hozzászólt a vitához.

Az online módon folytatott nyilvános konzultáció mellett az érdekelt felekkel folytatott egyeztetés fő platformjai a kőolaj-ellátási csoport és a fosszilis tüzelőanyagok fóruma (berlini fórum) voltak. E strukturált párbeszéden kívül a tagállamok, az érdekelt felek és a külső szakértők véleményét több informális tanácskozáson is kikérték. A Nemzetközi Energiaügynökség szintén jelentős tájékozódási és külső szakértői forrás volt.

A válaszok összefoglalása és figyelembevételének módja

Az érdekelt felek többsége támogatatta a módosításnak a konzultációra bocsátott dokumentumban bemutatott céljait. Különösen az adminisztratív terhek csökkentésére, az egységes és a Nemzetközi Energiaügynökség által előírtakat kiegészítő válsághelyzeti eljárások kidolgozására, valamint a szabályoknak a vizsgálatok és ellenőrzések fokozásával történő hatékonyabb betartatására irányuló erőfeszítéseket támogatták egyhangúan. Az érdekelt felek – a tagállamok és az ipar képviselői is – azonban megosztottnak tűntek a készletek rendelkezésre állásának javítására irányuló javaslatok tekintetében. Egyesek azt hangsúlyozták, hogy a lehető legteljesebb rendelkezésre állás érdekében valamennyi biztonsági készletnek az állam kezében kell lennie, míg mások amellett érveltek, hogy a tagállamok számára lehetővé kellene tenni, hogy rendszereiket saját helyzetükhöz igazítsák.

Az érdekeltek többsége ellenezte azt az elképzelést, hogy a biztonsági és a kereskedelmi készletek fizikailag is szigorúan szét legyenek választva; a költségek és a földrajzi elhelyezkedés optimalizálása érdekében éppen az együtt (ugyanabban a létesítményben, sőt ugyanazokban a tartályokban) történő tárolást javasolták. Azt ajánlották azonban, hogy az együtt tárolt biztonsági készletek kereskedelmi célú felhasználásának elkerülése érdekében ezeknek a készleteknek elkülönült legyen a könyvelése és szigorú az ellenőrzése.

A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása

A szakértők a 2007-ben és 2008-ban tartott számos konzultáció és informális tanácskozás alkalmával tudtak hozzájárulni a hatásvizsgálathoz és a javaslathoz. A kőolaj-ellátási csoport tagjai két specifikus kérdőívre válaszoltak; az egyik a biztonsági kőolajkészletek összetételére és rendelkezésre állására, a másik a biztonsági készleteknek a jelenlegi szabályozással összhangban történő tárolásához használt erőforrásokra irányult.

A külső szerződéses partnerek nem vettek részt sem a hatásvizsgálat, sem az irányelvjavaslat előkészítésében.

Hatásvizsgálat

Az e javaslathoz mellékelt hatásvizsgálat négy lehetőségre tért ki, és az alábbi következtetésekre jutott.

1. A status quo fenntartása

Ebben az esetben nem lenne garantálva, hogy az Európai Unió megfelelően felkészül a válsághelyzetekre, ami nyugtalanító, mert fennáll a veszélye, hogy az ellátás megszakadásának esetei a jövőben gyakoribbá és súlyosabb mértékűvé válnak.

2. A jelenlegi rendszer ellenőrzési és koordinációs mechanizmusainak megerősítése

Ebben az esetben nem módosítanák a készletekre vonatkozó jelenlegi rendelkezéseket, hanem megerősítenék a biztonsági készletek rendelkezésre állásának állami ellenőrzését és a válsághelyzeti eljárásokat. Kis mértékben biztonságosabb helyzetet eredményezne a jelenleginél, azonban nem oldaná meg annak valamennyi problémáját, így nem jönne létre az egész Európai Unióra kiterjedő szilárd és egységes rendszer. Az ellenőrzés fokozása megkönnyítené a szabályok megsértésének felderítését, de nem kezelné a készletek elégtelensége mögött rejlő okokat.

3. Centralizált közösségi rendszer létrehozása, amelyben a biztonsági készletek kötelezően az állami/közvagyon részét képeznék

Ebben az esetben a speciális, kilencven napra elegendő biztonsági készletek az állam kezében lennének, egy ügynökség kezelné, az Európai Unió pedig ellenőrizné őket, és el lennének különítve a kereskedelmi készletektől. Így biztosan rendelkezésre állnának válsághelyzetben, az „együtt történő tárolással” járó előnyök egy része (például a készletek automatikus cserélődése vagy a fogyasztókhoz való közelsége) azonban elveszne. Ez a megoldás tagállamok többségében felborítaná a készletek jelenlegi rendszerét, és jelentős állami kiadásokkal járna. Ilyen intézkedés az eddig bekövetkezett válsághelyzetek alapján sem indokolható, és összeegyeztethetetlennek bizonyulhat az arányosság és a szubszidiaritás elvével.

4. Az Európai Unió a jelenlegi rendszer felülvizsgálata keretében speciális biztonsági készleteket hoz létre

Olyan biztonsági készletek tárolásának előírása a tagállamok számára, amelyeknek csak egy része van az állam vagy ügynöksége kezében („speciális” készletek), vitathatatlanul lehetővé tenné, hogy pótlólagos készletek álljanak rendelkezésre válság esetén. Kilencven napra elegendőnél jóval kisebb mennyiségű készletek is elegendőek lennének az olyan típusú válsághelyzetek kezelésére, mint amilyenek a múltban előfordultak. A tagállamoknak széles mozgásterük lenne abban, hogy hogyan teljesítik a készletezési kötelezettség fennmaradó részét. Ez a megoldás viszonylag közel esik a tagállamok többsége által már elfogadott megoldáshoz. Ésszerű védelmet garantálna az ellátás megszakadásának esetére, ugyanakkor az arányosság elvének megfelelően helyet hagyna a tagállami döntéseknek is.

A JAVASLAT JOGI ELEMEI

A javasolt intézkedés összefoglalása

Bár a Bizottság egyértelműen a negyedik pontban szereplő megoldást támogatja, az érdekeltekkel folytatott konzultációból és a hatásvizsgálatból kiderül, hogy jelenleg nem teheti kötelezővé a speciális készletek létrehozását. Következésképpen javaslata erre a megoldásra épül ugyan, de – egyelőre – a tagállamok szabad belátására bízza a speciális készletek létrehozását. Az ellenőrzés fokozását, valamint azt javasolja, hogy a bizonyos kritériumoknak nem megfelelő készletekről készüljön a földrajzi elhelyezkedésüket és a tulajdonosukat is tartalmazó éves jelentés annak érdekében, hogy ezek a készletek teljes mértékben rendelkezésre álljanak. A javaslat része egy felülvizsgálati klauzula, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy egy bizonyos idő elteltével felmérje, hogy azok a tagállamok, amelyek nem hoztak létre speciális készleteket, eléggé megbízható megoldásokat alkalmaznak-e.

Különösen kívánatos lenne különböző termékekből tárolt, és az állam vagy egy ügynöksége kezében lévő készletek létrehozása, például arra a javaslatra tekintettel, hogy közelíteni kellene a tagállamok általános, illetve a Nemzetközi Energiaügynökségben való tagságukból eredő készletezési kötelezettségeit. Ez a közelítés egységesebbé tenné a kőolajkészletek közösségi rendszerét, és megkönnyítené a Nemzetközi Energiaügynökséggel való együttműködést. Szintén könnyebbé tenné a kötelezettségek betartatását, és csökkentené a különösen azokra a tagállamokra nehezedő adminisztratív terheket, amelyeket az Európai Unióban, illetve a Nemzetközi Energiaügynökségben való tagságuk miatt kettős kötelezettség terhel. Ez a közeledés azonban a készletezés módjára vonatkozó előírások szigorúságának enyhüléséhez is vezethet. Ennek ellensúlyozása érdekében a biztonsági készletek legalább egy részének állami tulajdonban és kezelésben kell lennie, hasonlóan az Egyesült Államokhoz, Japánhoz vagy Koreához.

Ezenkívül, a javasolt szabályozás alapján a tagállamok rugalmasabb keretek között alakíthatják ki a készletezési kötelezettségek teljesítésének módját. Lehetőségük lesz a készletezési kötelezettségeikkel összefüggő egyes feladataik más tagállamoknak történő átadására. Egyébiránt ha egy tagállam készletezési kötelezettséget ír elő egy vállalat számára, akkor ez utóbbi engedélyt kap a kapcsolódó feladatoknak egy központi készletező szerv számára való átadására. Ez a lehetőség kizárja a gazdasági szereplők közötti hátrányos megkülönböztetés bizonyos formáinak lehetőségét, és lehetővé teszi az úgynevezett „jegyek” és a kötelező kétoldalú megállapodások problémájának megoldását. A javaslat szabályokat és eljárásokat hoz létre, amelyeket a Nemzetközi Energiaügynökség fellépése esetén, valamint olyan válsághelyzetekben kell követni, amikor nem kerül sor ilyen fellépésre. A javaslat azt is lehetővé teszi, hogy az Európai Unió hatékonyabban vegyen részt a Nemzetközi Energiaügynökség fellépéseiben: az ügynökségben tag államok a Bizottság kifejezett felhatalmazása nélkül is részt vehetnek annak munkájában, a Bizottság pedig koordinálja az ügynökségben nem tag tagállamok tevékenységét.

Végül a javasolt szabályok lehetővé teszik a biztonsági készleteknek a Bizottság általi vagy a nevében történő ellenőrzését és vizsgálatát.

Jogalap

A javaslat jogalapja az Európai Közösséget létrehozó szerződés 100. cikke.

A szubszidiaritás elve

A közösségi fellépés a következő okok miatt teszi lehetővé a javaslat céljainak hatékonyabb megvalósítását.

Az energia a közvagyon része: a belső piac megléte miatt a készletek válság esetén történő forgalomba hozatalából származó előnyök nem korlátozódnak egyetlen országra. A belső piac garantálja, hogy a forgalomba hozott készletek szabadon megvásárolhatók lesznek az Európai Unió egész területén. A készletek forgalomba hozatalából fakadó előnyöket nem csak egy ország, hanem az egész Európai Unió élvezheti. Következésképpen a tagállamok által önállóan létrehozott válsághelyzeti mechanizmusok azzal a veszéllyel járnak, hogy ha nagyon különbözőek, valamint előkészítettségük és megbízhatóságuk eltér, akkor kevésbé hatékonyak, és élősködésre adnak lehetőséget.

A kőolajpiacok nemzetközi dimenziója miatt a kőolajellátás bármilyen megszakadása – akár egy vagy két tagállamban, akár harmadik országban következik be – hatással lesz valamennyi tagállamra. Ezenkívül az olyan mértékben integrálódott gazdaságokban, mint amelyek a belső piacot alkotják, a válsághelyzetekre való tagállami felkészültség az egész Unió készültségi fokát befolyásolja. Az egész Unióra kiterjedő minimumkövetelmények előírásával könnyebben megelőzhetők a problémák, megoldhatók a válsághelyzetek.

Egyébiránt indokolt emlékeztetni arra, hogy több tagállam sem tagja a világméretű válság esetén intézkedésre jogosult Nemzetközi Energiaügynökségnek. A Bizottság részt vesz az ügynökség munkájában, de az egész Európai Unió részvétele az ügynökség valamely fellépésében csak egy olyan közösségi mechanizmus keretében garantálható, amelyhez az ügynökségben nem tag tagállamok is csatlakoznak.

A fentiekre tekintettel a koordináció a legjobb eszköz az kőolajellátás magas szintű biztonságának fenntartására az Európai Unióban.

Az arányosság elve

A javaslat a következő okok miatt felel meg az arányosság elvének.

A jelenlegi javaslat nem tartalmaz többet a kitűzött célok eléréséhez szükségesnél. A tagállamoknak továbbra is tág lehetőségük lesz a készletezési kötelezettség végrehajtása módjának és a készletek összetételének meghatározására, amelynek során figyelembe vehetik földrajzi helyzetüket, finomítási kapacitásaikat és más releváns tényezőket.

A javaslat nem ír elő részletszabályokat a tagállamok számára a készletekre vonatkozó rendelkezéseket illetően. A biztonsági készletekre alkalmazandó kritériumok meghatározására szorítkozik. A javasolt intézkedések egy része a tagállamokra és a gazdasági szereplőkre nehezedő adminisztratív terhek csökkentésére irányul.

Az eszközök megválasztása

Javasolt eszköz(ök): irányelv.

A javasolt eszköz a tagállamok által végrehajtandó irányelv. Az irányelv a legalkalmasabb eszköz, mert egyértelműen meghatározza az elérendő célokat, ugyanakkor elegendő mozgásteret hagy a tagállamoknak a saját helyzetükhöz leginkább igazodó végrehajtás tekintetében.

KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A javaslat korlátozott hatással van a Közösség költségvetésére. Ez alatt az informatikai költségek, valamint – ha a Bizottság úgy dönt – a biztonsági készletek ellenőrzésének és vizsgálatának költségei értendők.

A javaslatnak elvben nincs semmilyen közvetlen és elkerülhetetlen jelentős hatása a tagállamok költségvetésére.

TOVÁBBI INFORMÁCIÓK

Jogszabályok egyszerűsítése

Az Európai Unió biztonsági készleteinek jogi kerete és a felhasználásukra vonatkozó szabályok három különböző közösségi jogi aktuson alapulnak. Ezeket a jelenlegi javaslat alapján egyetlen jogi aktus váltaná fel.

A javaslat a készletezési kötelezettségeknek a Nemzetközi Energiaügynökség által meghatározott kötelezettségekhez való közelítésével egyszerűbbé teszi a tagállamok adminisztratív eljárásait is.

Felülvizsgálati záradék

Három év elteltével a Bizottság javasolhatja annak előírását, hogy a tagállamok biztonsági készleteinek egy része a kormány vagy egy ügynökség kezében legyen.

2008/0220 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS IRÁNYELVE

a tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[2],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[3],

az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően[4],

mivel:

(1) A Közösségben nagyon jelentős szerepe van a kőolaj- és a kőolajtermék-ellátásnak, jelesül a közlekedés és a vegyipar területén.

(2) A termelés növekvő koncentráltsága, a kőolajtartalékok csökkenése, valamint a világ kőolajtermék-fogyasztásának növekedése növeli az ellátási problémák veszélyét.

(3) Az Európai Tanács hangsúlyozta, hogy mind a Közösség egésze, mind az egyes tagállamok szintjén javítani kell az ellátás biztonságát többek között a közösségi kőolaj-készletezési mechanizmusok felülvizsgálatával, különösen a készletek válság esetén való rendelkezésre állása tekintetében[5].

(4) E cél eléréséhez többek között az szükséges, hogy közelebb kerüljön egymáshoz a Közösség és a Nemzetközi Energiaügynökség rendszere.

(5) A tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről szóló, 2006. július 24-i 2006/67/EK tanácsi irányelv[6] rendelkezései értelmében a készletek felmérése az előző naptári év átlagos napi belföldi fogyasztása alapján történik. Ezzel szemben a nemzetközi energiaprogramról szóló 1974. november 18-i megállapodás alapján előírt kötelezettségek teljesítésének mérése a nettó kőolaj- és kőolajtermék-behozatal alapján történik. Emiatt, valamint más módszerbeli különbségek okán ki kell igazítani a tárolási kötelezettségek és a közösségi biztonsági készletek mennyiségének kiszámítására vonatkozó módszereket annak érdekében, hogy közelebb kerüljenek a nemzetközi energiaprogramról szóló megállapodás végrehajtása keretében alkalmazott módszerekhez.

(6) A saját kőolajtermelés önmagában erősítheti az ellátás biztonságát, és indokolhatja, hogy a kőolajtermelő tagállamoknak kisebb mennyiségű készleteket kelljen tárolniuk, mint a többi tagállamnak. Egy ilyen eltérés azonban nem eredményezhet a 2006/67/EK irányelvben előírtaktól lényegesen különböző tárolási kötelezettségeket. Következésképpen egyes tagállamok tárolási kötelezettségét a belföldi kőolajfogyasztáshoz és nem a kőolajimporthoz viszonyítva indokolt meghatározni.

(7) Az Európai Tanács elnöksége a 2007. március 8–9-i brüsszeli üléséről szóló következtetésekben megállapította, hogy egyre fontosabb és sürgetőbb, hogy a Közösség integrált energiapolitikát alakítson ki az európai és a tagállami szinten hozott intézkedések összekapcsolásával[7]. Ennélfogva alapvető fontosságú a különböző tagállami készletezési mechanizmusok egymáshoz közelítése.

(8) A kőolajkészletek rendelkezésre állása és az energiaszolgáltatás védelme lényeges összetevői a tagállamok és a Közösség közbiztonságának. Közelebb kerülhetünk ezekhez a célokhoz, ha központi készletező szervezeteket vagy szolgálatokat hozunk létre a Közösségen belül. Ha a kőolajkészleteket a Közösségen belül bárhol tárolhatja az ebből a célból létrehozott központi szervezet vagy szolgálat, akkor annak lehetővé tételéhez, hogy a tagállamok optimálisan és a végfogyasztókra hárított tárolási költségek enyhítésével alakíthassák ki központi készletező szerveik belső jogi jogállását, elegendő megtiltani, hogy az említett készletezés haszonszerzési céllal történjen.

(9) Tekintettel a kőolajkészletekre vonatkozó közösségi szabályozás céljaira, egyes tagállamok ezekhez hozzáadódó biztonsággal kapcsolatos aggályaira, valamint a tagállamok közötti szigorú és átlátható szolidaritási mechanizmusok kialakítására irányuló szándékra, a központi szervek közvetítő nélküli tevékenységét az adott tagállam területére szükséges korlátozni.

(10) Indokolt, hogy a kőolajkészleteket a Közösségen belül bárhol lehessen tárolni. Ennélfogva a készletezési kötelezettséggel terhelt gazdasági szereplőknek lehetőséget kell adni, hogy az ezzel kapcsolatos feladatok központi szervnek történő átadásával mentesüljenek a kötelezettség alól. Ezenkívül, ha az említett mentesülésre olyan mértékű díj ellenében van lehetőség, amely a Közösség területén belül szabadon kiválasztható központi készletezési szerv által nyújtott szolgáltatásokkal járó költségekre korlátozott, akkor tagállami szinten kisebb a hátrányos megkülönböztetés veszélye.

(11) A tagállamoknak gondoskodniuk kellene valamennyi olyan készlet teljes mértékű rendelkezésre állásáráról, amelynek tárolását a közösségi szabályozás írja elő. E rendelkezésre állás garantálása érdekében indokolt megtiltani az említett készletek tulajdonjogának korlátozását. Indokolt tehát figyelmen kívül hagyni azon vállalkozások kőolajtermékeit, amelyek esetében jelentős a vagyontárgyaikra irányuló végrehajtási eljárás veszélye. A készletezési kötelezettséggel terhelt gazdasági szereplők esetében ilyen veszélyre utalhat a csődeljárás vagy a hitelezőkkel való megállapodásra irányuló eljárás megindítása is.

(12) A válsághelyzetekkel kapcsolatos politika végrehajtásával összefüggő igények, a tagállami készletezési mechanizmusok közelítése, valamint annak szükségessége miatt, hogy a készletek mennyisége (különösen válság esetén) áttekinthetőbb legyen, a tagállamoknak és a Közösségnek az e készletek feletti fokozottabb ellenőrzést lehetővé tevő eszközökkel kell rendelkezniük.

(13) Ha a készletek jelentős része a tagállamok vagy a különböző tagállami hatóságok által létrehozott központi szervek tulajdonában van, akkor növelhető az ellenőrzés és az átláthatóság szintje, legalábbis a készletek e részének tekintetében.

(14) A Közösségen belüli kőolajellátás biztonságának fokozása érdekében indokolt, hogy a tagállamok vagy a központi szervek által tulajdonosként megszerzett készleteknek (az úgynevezett „speciális készletek”) – amelyek létrehozására a tagállamok erre vonatkozó döntése alapján kerül sor – mennyisége a válság idején ténylegesen fennálló szükségletekhez igazodjon. Ezenkívül szükséges, hogy e készletek jogállása egyedi legyen, amely garantálja teljes rendelkezésre állásukat válság esetén. Ebből a célból az érintett tagállamoknak gondoskodniuk kell az ahhoz szükséges intézkedések meghozataláról, hogy feltétel nélkül kivonják a szóban forgó készleteket a hatósági végrehajtási eljárások hatálya alól.

(15) A jelenlegi helyzetben indokolt a kötelezően az említett központi szervek vagy a tagállamok tulajdonában tárolandó készletek mennyiségének meghatározását az érintett tagállamok független döntésére bízni.

(16) Mivel növelni kell az ellenőrzés és az átláthatóság szintjét, a tagállamok számára szigorúbb kötelezettséget szükséges előírni a speciális készletekbe nem tartozó biztonsági készletek nyomon követésével, valamint bizonyos esetekben az arról szóló tájékoztatással kapcsolatban, hogy hogyan változtak a biztonsági készletek rendelkezésre állására, illetve tárolásukra vonatkozó intézkedések.

(17) A 2006/67/EK irányelv jelentős mértékben hozzájárult a kőolajkészletek létrehozásához és tárolásuk megszervezéséhez az egyes tagállamokban, de nem írja elő a készletek elkülönítve történő könyvelését, ha azok forgalomba hozatalra vagy üzemi célra szánt készletek részét képezik. Ezekben az esetekben tehát fokozni kell a készletek átláthatóságát.

(18) Úgy tűnik, a készletekről szóló kimutatásoknak a 2006/67/EK irányelvben szereplő gyakorisága és rendelkezésre bocsátási határideje nem követi a világ más részein létrehozott különböző kőolaj-készletezési rendszerekben kialakított megoldásokat. Az energiaárak növekedésének makrogazdasági hatásairól szóló állásfoglalásában[8] az Európai Parlament kinyilvánította, hogy támogatja a tájékoztatás gyakoribbá tételét.

(19) A különböző terméktípusokról a tagállamok által nyújtandó tájékoztatás többszörözésének elkerülése érdekében az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben indokolt referenciákat megállapítani a jelen irányelvben szereplő különböző kőolajtermék-típusok tekintetében.

(20) Az ellátás biztonságának erősítése, a piacok részletesebb tájékoztatása, a kőolajkészletek mennyiségével kapcsolatos fogyasztói aggályok eloszlatása és a tájékoztatási eszközök optimalizálása érdekében lehetővé kell tenni a statisztikai kimutatások elkészítésére és közlésére vonatkozó módszereknek a későbbiekben történő módosítását és pontosítását.

(21) Ugyanebből a célból a statisztikai kimutatások készítésének és közlésének kötelezettségét ki kell terjeszteni a biztonsági és a speciális készleteken kívüli készletekre is, és rendelkezni kell e kimutatások közlésének heti rendszerességéről.

(22) A kőolajtermékekhez gyakran kevernek bioüzemanyagokat és bizonyos adalékanyagokat. Indokolt figyelembe venni ezeket az említett termékekhez kevert anyagokat mind a kötelezően tárolandó, mind a ténylegesen tárolt mennyiségek kiszámításánál.

(23) A Bizottsággal közölt kimutatásokban előfordulhatnak eltérések vagy tévedések. Indokolt tehát, hogy a Bizottság szolgálatai által alkalmazott vagy megbízott személyek ellenőrizzék a készletek tényleges mennyiségét és a tagállami hatóságok által hivatkozott dokumentumokat.

(24) Indokolt a kapott és gyűjtött adatokat komplex módon, informatikai és statisztikai módszerekkel kezelni, ami integrált eljárásokat és eszközöket tesz szükségessé. Ennélfogva indokolt, hogy a Bizottság meghozhassa az ehhez – különösen az új informatikai rendszerek kifejlesztéséhez – szükséges intézkedéseket.

(25) Az egyéneknek a személyes adatok tagállamok általi kezelése vonatkozásában való védelmére a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[9], a személyes adatok Bizottság általi kezelése vonatkozásában való védelmére pedig a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[10] vonatkozik. Ezek a jogi aktusok megkövetelik, hogy a személyes adatok kezelése jogszerű célból történjen, és hogy a véletlenül gyűjtött személyes adatokat haladéktalanul semmisítsék meg.

(26) Kívánatos az érintett tagállamok számára lehetővé tenni, hogy teljesíthessék azokat a kötelezettségeket, amelyek a készletek forgalomba hozatalára vonatkozóan a nemzetközi energiaprogramról szóló megállapodás vagy annak végrehajtási intézkedései alkalmazásában meghozott döntésekből fakadhatnak számukra.

(27) A kőolaj- és kőolajtermék-ellátás problémáinak hatását mérséklő intézkedésekről szóló, 1973. július 24-i 73/238/EGK tanácsi irányelv[11] rendelkezései többek között arra irányulnak, hogy ellensúlyozzák vagy legalább enyhítsék a kőolaj- vagy kőolajtermék-ellátás jelentős csökkenésével járó bármely – akár ideiglenes – nehézségből fakadó káros hatásokat, beleértve azokat a súlyos zavarokat, amelyeket az ellátás csökkenése okozhat a Közösség gazdasági életében. Indokolt, hogy ezen irányelv hasonló intézkedésekről rendelkezzen.

(28) A 73/238/EGK irányelv célja még egy olyan konzultációs szerv létrehozása, amelynek keretében könnyebb koordinálni a tagállamok által hozott vagy tervezett konkrét intézkedéseket. Ilyen szerv létrehozásáról ebben az irányelvben is rendelkezni kell. Továbbra is szükséges, hogy minden tagállamnak legyen a kőolaj- vagy a kőolajtermék-ellátásban adódó nehézségek esetén alkalmazható terve. Ezenkívül indokolt, hogy minden tagállam megalkossa a válsághelyzetben meghozandó szervezési intézkedésekre vonatkozó rendelkezéseket.

(29) Mivel egyfelől közösségi szinten nincs egységesen meghatározva a speciális készletek kötelező minimális mennyisége, másfelől ez az irányelv számos új mechanizmust vezet be, indokolt végrehajtását a hatályba lépését követően viszonylag gyorsan értékelni.

(30) Ez az irányelv lefedi, illetve újakkal váltja fel azokat a szempontokat, amelyekről a tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségére vonatkozó egyedi kormányközi megállapodások megkötéséről és végrehajtásáról szóló, 1968. december 20-i 68/416/EGK tanácsi határozat[12] rendelkezik. Emiatt ez a határozat tárgytalanná válik.

(31) Mivel a tervezett szabályozás célját – jelesül a kőolajellátás Közösségen belüli biztonságának a tagállamok közötti szolidaritáson alapuló, megbízható és átlátható mechanizmusokkal, valamint a belső piac és a verseny szabályai tiszteletben tartásával történő magas szinten tartását – a tagállamok nem tudják megfelelően megvalósítani, és így e cél a szabályozás dimenziói és hatásai miatt közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében szereplő szubszidiaritás elve alapján intézkedéseket hozhat. Az említett cikkben szereplő arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl a célja eléréséhez szükséges mértéket.

(32) Indokolt meghozni az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket, összhangban a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[13].

(33) Következésképpen a 73/238/EGK irányelvet, a 2006/67/EK irányelvet és a 68/416/EGK határozatot hatályon kívül kell helyezni,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

Célok

Ez az irányelv olyan szabályokat állapít meg, amelyek arra irányulnak, hogy a tagállamok egymás iránti szolidaritásán alapuló megbízható és átlátható mechanizmusoknak köszönhetően a Közösségen belül magas szintű legyen a kőolajellátás biztonsága, legyenek minimális kőolaj- és a kőolajtermék-készletek, valamint létrejöjjenek azok az eljárási eszközök, amelyekkel egy esetleges súlyos mértékű hiányt orvosolni lehet.

2. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában:

a) „bázisév”: a tárolandó, illetve az adott időpontban ténylegesen tárolt készletek mennyiségének megállapítására irányuló számításoknál figyelembe vett fogyasztási vagy behozatali adatok naptári éve;

b) „adalékanyagok”: a szénhidrogénektől eltérő olyan anyagok, amelyeket abból a célból kevernek vagy adnak hozzá más anyagokhoz, hogy azok tulajdonságai megváltozzanak;

c) „bioüzemanyagok”: közlekedési felhasználású, biomasszából előállított folyékony vagy gáznemű tüzelőanyagok, „biomassza” alatt értve a mezőgazdaságból (növényi és állati eredetű anyagokból), az erdőgazdálkodásból és az ahhoz kapcsolódó iparágakból származó termékek, hulladékok és maradványok biológiai úton lebomló frakcióit, valamint az ipari és települési hulladékok biológiai úton lebomló frakcióit;

d) „belföldi fogyasztás”: az adott országon belül mind energetikai, mind nem energetikai célú felhasználásra szállított mennyiségek aggregátuma; ebbe beletartoznak a villamosenergia-termelő erőművekben való átalakításra, valamint a háztartási, az ipari és a közlekedésben való „végső” felhasználásra szállított mennyiségek;

e) „a készletek forgalomba hozatalára irányuló hatályos nemzetközi döntés”: a Nemzetközi Energiaügynökség Kormányzótanácsának hatályban lévő olyan döntése, amely valamely tagállam kőolaj- vagy kőolajtermék-készleteinek forgalomba hozatalára irányul;

f) „központi készletezési szerv”: az a szervezet vagy szolgálat, amelyre az adott tagállam területén való közvetlen fellépésre vonatkozó hatáskörök ruházhatók a szóban forgó állam készleteinek vásárlással történő létrehozása, tárolása vagy eladása érdekében;

g) „az ellátás súlyos mértékű megszakadása”: a Közösség vagy valamely tagállam kőolaj- vagy kőolajtermék-ellátásának jelentős és váratlan csökkenése függetlenül attól, hogy eredményezett-e a készletek forgalomba hozatalára irányuló hatályos nemzetközi döntést;

h) „nemzetközi tartályhajók”: az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet A. melléklete 2.1. pontjában szereplő aggregátum;

i) „kőolajkészletek”: az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet C. melléklete 3.1. pontjának első bekezdésében szereplő kőolajból és kőolajtermékekből tárolt készletek;

j) „biztonsági készletek”: olyan kőolajkészletek, amelyek tárolását ezen irányelv 3. cikke írja elő a tagállamok számára;

k) „kereskedelmi kőolajkészletek”: a gazdasági szereplők olyan kőolaj-készletei, amelyek tárolását nem írja elő ez az irányelv;

l) „speciális készletek”: az irányelv 9. cikkében szereplő feltételeknek megfelelő kőolajkészletek.

Az e cikkben szereplő definíciók a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban pontosíthatók vagy módosíthatók.

3. cikk

Biztonsági készletek – A kötelezően tárolandó mennyiség kiszámítása

(1) A tagállamok meghozzák azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy legkésőbb 20… december 31-ig[14] a Közösség területén saját felhasználásra olyan mennyiségű állandó kőolajkészleteket hozzanak létre, amelyek mennyisége megfelel legalább kilencven napi nettó behozatal vagy – ha ez több – hetven napi fogyasztás mennyiségének.

(2) A figyelembe veendő nettó behozatal mennyiségét az előző naptári év kőolaj-egyenértékben kifejezett napi behozatalának átlaga alapján kell kiszámítani, amely átlagot az I. mellékletben szereplő módszerekkel és módon kell megállapítani.

A figyelembe veendő fogyasztás mennyiségét az előző naptári év kőolaj-egyenértékben kifejezett napi átlagos belföldi fogyasztása alapján kell kiszámítani, amely fogyasztást a II. mellékletben szereplő módszerekkel és módon kell megállapítani és kiszámítani.

(3) A (2) bekezdéstől eltérve azonban minden naptári év tekintetében a január 1-je és március 31-e közötti, az említett bekezdésben szereplő nettó behozatalt és fogyasztást a folyó naptári évet megelőző második évben behozott és fogyasztott mennyiségek alapján kell megállapítani.

(4) Az ebben a cikkben szereplő kötelezően tárolandó mennyiségek kiszámításának módszerei és módja a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban módosíthatók.

4. cikk

A készletek mennyiségének kiszámítása

(1) A tárolt készletek mennyiségét a III. mellékletben szereplő módszereknek megfelelően kell kiszámítani. A 9. cikkben szereplő terméktípusokból tárolt készletek mennyiségének kiszámítása esetén ezeket a módszereket csak az adott típusú termékekre kell alkalmazni.

(2) Az egy adott időpontban tárolt készletek mennyiségének kiszámításakor a 3. cikkben szereplő szabályok alkalmazásával meghatározott bázisév adatait kell figyelembe venni.

(3) A készletek mennyiségének az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott kiszámítási módszerei és módjai a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban módosíthatók.

5. cikk

A készletek rendelkezésre állása

(1) A tagállamok gondoskodnak a területükön található biztonsági és a 9. cikk szerinti speciális készletekhez való fizikai hozzáférésnek és a készletek rendelkezésre állásának folyamatosságáról. Megállapítják az említett készletek azonosításának, könyvelésének és ellenőrzésének azon módszereit, amelyek lehetővé teszik e készletek bármely időpontban való ellenőrzését. Külön könyvelést kell vezetni azokról a biztonsági és speciális készletekről, amelyek a gazdasági szereplők tulajdonában lévő készletek részét képezik vagy e készletekkel együtt vannak tárolva.

A tagállamok különösen azokat az intézkedéseket hozzák meg, amelyek szükségesek a biztonsági és a speciális készletek elzálogosításának vagy bármilyen más biztosítékként való felhasználásának a megakadályozásához. A biztonsági és a speciális készletek semmilyen pénzügyi vagy jogi teherrel nem terhelhetők meg.

(2) A 21. cikkben szereplő válsághelyzeti eljárás alkalmazása esetén a tagállamok meghozzák az annak lehetővé tételéhez szükséges intézkedéseket, hogy azok a tagállamok, amelyek javára biztonsági vagy a speciális készleteket tárolnak a területükön az említett helyzetben dönthessenek a szóban forgó készletek felhasználásáról, szállításáról vagy forgalomba hozataláról.

6. cikk

Biztonsági készletek jegyzéke – Éves jelentés

(1) Minden tagállam összeállítja és folyamatosan naprakészen vezeti azoknak a saját célra tárolt biztonsági készleteknek a részletes jegyzékét, amelyek nem tartoznak a 9. cikk szerinti speciális készletek körébe. Ez a jegyzék elsősorban azokat az adatokat tartalmazza, amelyek lehetővé teszik a szóban forgó készletek pontos helyének megállapítását, valamint azok mennyiségének, tulajdonosának és az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet C. melléklete 3.1. pontja első bekezdése szerinti pontos jellegének meghatározását.

Az érintett tagállam a naptári év utolsó napján tárolt készletek jegyzékének másolatát megküldi a Bizottságnak, azon naptári évet követő harminc napon belül, amelyre a jegyzék vonatkozik.

Ezenkívül a vonatkozó kérelem beérkezésétől számított nyolc napon belül megküldi a Bizottság szolgálatainak az általuk kért jegyzék másolatát; a jegyzékmásolatok megküldését azon évet követő tíz évig lehet kérni, amelyre a kért adatok vonatkoznak.

(2) Azok a tagállamok, amelyek nem vállalták, hogy a 9. cikk szerinti speciális készleteket tárolnak, éves jelentést készítenek a hatóságaik által a biztonsági készletek rendelkezésre állásának garantálása és ellenőrzése érdekében meghozott intézkedésekről, valamint a saját biztonsági készletei, illetve a más tagállamok saját területén található biztonsági készletei tárolására vonatkozó intézményi és szervezési rendelkezések változásáról. Ezt a jelentést azon naptári évet követő három hónapon belül kell közölni a Bizottsággal, amelyre vonatkozik.

7. cikk

Központi készletező szerv létrehozása

(1) A tagállamok központi készletező szervet hozhatnak létre.

Ha a tagállam készletezési kötelezettséget ír elő a nemzeti piacán aktív gazdasági szereplő számára, akkor kötelező létrehoznia központi készletező szervet.

A tagállamok csak egy központi készletező vagy ahhoz hasonló szervet hozhatnak létre. A tagállamok a Közösség területének bármely részén létrehozhatják központi készletező szervüket.

A központi készletező szerv nonprofit szervezetként vagy szolgálatként működik, és nem minősül az ezen irányelv értelmében vett gazdasági szereplőnek.

(2) A központi készletező szerv fő célja, hogy az őt létrehozó tagállam területén kőolajkészleteket vásároljon, tároljon és eladjon. Ez a szerv az egyetlen olyan szervezet vagy szolgálat, amelyre az őt létrehozó tagállam területén való közvetlen fellépésre vonatkozó hatáskörök ruházhatók a 9. cikk szerinti speciális készletek megvásárlása, tárolása vagy eladása érdekében.

A központi készletező szerv – a speciális készletek vételét vagy eladását kivéve – megállapodhat gazdasági szereplőkkel a kőolajkészletek kezelésére vonatkozó feladatok átadásáról, feltéve, hogy az átadott feladatok a szóban forgó központi készletező szervet létrehozó tagállam területén található olajkészletekkel kapcsolatosak. Az átadott feladatok nem adhatók tovább.

(3) Egyetlen központi készletező szerv sem szerezhet, hozhat létre, tárolhat vagy kezelhet biztonsági készleteket az őt létrehozó tagállam területén kívül, kivéve, ha az ezzel kapcsolatos feladatok átadásáról szerződést köt azzal a tagállammal, amelynek területén a készletek találhatók vagy az ez utóbbi által létrehozott központi készletező szervvel.

Egyetlen tagállam sem szerezhet, hozhat létre, tárolhat vagy kezelhet biztonsági készleteket a területén kívül, kivéve, ha az ezzel kapcsolatos feladatok átadásáról szerződést köt azzal a tagállammal, amelynek területén a készletek találhatók vagy az ez utóbbi által létrehozott központi készletező szervvel.

(4) A tagállamok előírják központi készletező szerveik számára, hogy:

a) terméktípusonként folyamatosan pontos tájékoztatást kell nyújtaniuk azon készletek mennyiségéről, amelyeknek a gazdasági szereplők számára történő, a 8. cikk alkalmazásában való tárolásáról gondoskodni tud;

b) legalább hat hónappal azelőtt, hogy felkínálja szolgáltatásait a gazdasági szereplőknek, nyilvánosságra kell hoznia az erre vonatkozó feltételeket.

8. cikk

A gazdasági szereplők általi feladatátadás

(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy azokat a gazdasági szereplőket, amelyek számára a 3. cikkből fakadó kötelezettségeik teljesítése érdekében készletezési kötelezettséget írnak elő, felhatalmazzák arra, hogy az ehhez kapcsolódó feladataikat vagy – választásuk szerint – azok egy részét átadják:

a) az érintett tagállam központi készletező szervének, vagy

b) egy vagy több olyan központi készletező szervnek, amely(ek) képesek ilyen készleteket tárolni, vagy

c) a számára készletezési kötelezettséget előíró tagállam területén a többletkészletekkel rendelkező más gazdasági szereplőknek egy velük kötendő megállapodás keretében.

Az előző bekezdés c) pontjában említett szereplőknek átadott feladatok nem adhatók tovább.

A tagállamok meghozzák az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a gazdasági szereplők az említett eseteken kívül ne adhassák át a készletezési kötelezettségeikkel kapcsolatos feladatokat.

(2) A gazdasági szereplők a számukra előírt készletezési kötelezettség kezdete előtt legalább nyolcvan nappal adják át feladataikat, kivéve, ha a készletezési kötelezettségről annak kezdete előtt kevesebb mint száz nappal értesülnek.

Ha a gazdasági szereplők a készletezési kötelezettségről annak kezdete előtt kevesebb mint száz nappal értesülnek, feladataikat bármikor átadhatják.

(3) A tagállam előírja az általa létrehozott központi készletező szerv számára, hogy a tagállam területén rendelkezésére álló tárolókapacitás erejéig, valamint a nyújtott szolgáltatás költségét nem meghaladó díj ellenében objektív, átlátható és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező módon fogadja a hozzá a gazdasági szereplők által az (1) bekezdés alapján intézett, a készletezési kötelezettségükkel kapcsolatos feladatok átadására vonatkozó kérelmeket.

(4) A tagállamok központi készletező szervei nem utasíthatják el a tagállamuk területén rendelkezésükre álló tárolókapacitást meghaladó feladatok átvételét, ha azt olyan gazdasági szereplő kéri, amely számára a szóban forgó tagállam készletezési kötelezettséget írt elő.

(5) Ha a tagállam által készletezési kötelezettséggel terhelt gazdasági szereplő átadja az ebből adódó feladatait az említett tagállam központi készletező szervének, a tagállam meghozza az ahhoz szükséges rendelkezéseket, hogy a központi készletező szervén keresztül gondoskodni tudjon a készletek tárolásáról, ha szükséges a területén található tárolókapacitásnak a kért feladatátvételhez igazodó növelésével.

Ha új tárolólétesítményeket kell létrehozni vagy meglévő létesítményeket e célra átalakítani, a készletezési kötelezettséget előíró tagállam vagy központi készletező szerve csak a munkálatok befejezése és a szóban forgó készlet létrehozása után követelhet díjat a gazdasági szereplőtől.

9. cikk

A speciális készletek létrehozása

(1) A tagállamok visszavonhatatlan kötelezettséget vállalhatnak arra, hogy fogyasztási napok számában meghatározott minimális mennyiségű, és az ebben a cikkben szereplő feltételeknek megfelelő kőolajkészleteket (a továbbiakban: speciális készletek) tárolnak.

A 3. cikk alapján tárolt biztonsági készletek részét képezhetik az e cikk alapján tárolt készleteknek.

(2) A speciális készletek a tagállam vagy az általa létrehozott központi készletező szerv tulajdonában vannak.

(3) Speciális készletek kizárólag az alábbi, az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet B. melléklete 4. pontjában meghatározott termékekből tárolhatók:

- finomítói gáz (nem cseppfolyósított),

- etán,

- propán-bután gáz,

- motorbenzin,

- repülőbenzin,

- benzin típusú sugárhajtómű üzemanyag (nafta típusú sugárhajtómű üzemanyag vagy JP4),

- kerozin típusú sugárhajtómű üzemanyag,

- egyéb kerozin,

- gázolaj/dízelolaj (fűtőolaj párlat),

- (alacsony és magas kéntartalmú) fűtőolaj,

- lakkbenzin és SBP,

- kenőanyagok,

- bitumen,

- paraffinviaszok és

- petrolkoksz.

(4) A tagállam a (3) bekezdésben szereplő terméktípusok alapján határozza meg azokat a kőolajtermékeket, amelyekből speciális készletet tárol. A tagállam gondoskodik arról, hogy az általa tárolt termékek között szerepeljenek azok, amelyek tekintetében a II. mellékletben szereplő módszerrel kiszámított kőolaj-egyenértékben kifejezett belföldi fogyasztás összesített mennyisége a 3. cikkben szereplő szabályok alkalmazásával meghatározott bázisév alatti belföldi fogyasztás legalább nyolcvan százaléka.

A tagállam által kiválasztott valamennyi termék tekintetében az általa tárolni vállalt speciális készlet mennyiségét az adott termék kőolaj-egyenértékben kifejezett, és a bázisév meghatározott számú napra jutó, a II. melléklet harmadik és negyedik bekezdésében szereplő módon kiszámított napi átlagos belföldi fogyasztása alapján kell kiszámítani.

(5) A speciális készletek tárolását elhatározó tagállam értesíti a Bizottságot arról, hogy mely termékekből és milyen mennyiségben vállalja visszavonhatatlanul állandó készletek tárolását; az értesítést közzéteszik az Európai Unió Hivatalos Lapjában . Az értesítésben megadott minimális mennyiség egységesen alkalmazandó a tagállam által tárolt speciális készletek valamennyi típusára.

A tagállam megemelheti ezt a speciális készletek valamennyi típusára alkalmazandó minimális mennyiséget, amely esetben szintén értesíti a Bizottságot az új mennyiségről; az értesítést közzéteszik a Hivatalos Lapban.

(6) Az érintett tagállam legkésőbb az értesítés közzétételéig meghozza az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, hogy valamennyi terméktípus tekintetében gondoskodni tudjon a speciális készletnek az értesítésben szereplő mennyiségben való állandó tárolásáról.

10. cikk

A speciális készletek kezelése

(1) Minden tagállam részletes és folyamatosan naprakésszé tett jegyzéket vezet a területén tárolt valamennyi speciális készletről. Ez a jegyzék különösen azokat az adatokat tartalmazza, amelyek lehetővé teszik a szóban forgó készletek pontos helyének meghatározását.

A tagállam a vonatkozó kérelem beérkezésétől számított nyolc napon belül megküldi a Bizottság szolgálatainak az általuk kért jegyzék másolatát; a jegyzékmásolatok megküldését azon évet követő tíz évig lehet kérni, amelyre a kért adatok vonatkoznak.

(2) Ha a speciális készleteket más kőolajkészletekkel együtt tárolják, a tagállamok meghozzák az annak megakadályozásához szükséges rendelkezéseket, hogy az együtt tárolt termékeket az azok helye szerinti tagállam hatóságainak előzetes engedélye nélkül elszállítsák.

(3) A tagállamok meghozzák azokat a rendelkezéseket, amelyekkel végrehajtás alóli feltétlen mentességet adnak a területükön tárolt vagy szállított speciális készleteknek, mind a saját, mind a más tagállamok készletei tekintetében.

(4) A készletvásárlás és -eladás esetét kivéve a tagállamok megállapodhatnak gazdasági szereplőkkel a területükön található speciális készletek kezelésével kapcsolatos feladatok számukra történő átadásáról. Az átadott feladatok nem adhatók tovább.

11. cikk

Tagállamok és központi készletező szervek közötti megállapodások a speciális készletekről

A tagállamok és a központi készletező szervek csak másik tagállamot vagy központi készletező szervet bízhatnak meg a speciális készleteknek a tagállami területen kívüli kezelésével kapcsolatos feladatokkal. Az ennek keretében átadott feladatok nem adhatók tovább, és a feladatátadás határozott időre szól.

12. cikk

A feladatátadás és az arra vonatkozó megállapodás hatása

A 7., 8. és 10. cikkben említett feladatátadásnak, valamint a 11. cikkben szereplő megállapodásoknak nincs hatása a tagállamok ezen irányelv alapján fennálló kötelezettségeire.

13. cikk

A 3. cikkben szereplő készletekre vonatkozó statisztikai kimutatások

(1) A tagállamok a IV. mellékletben foglaltaknak megfelelően statisztikai kimutatásokat készítenek a 3. cikk alapján tárolandó készletek mennyiségéről, és közlik azokat a Bizottsággal.

(2) Az (1) bekezdésben említett kimutatások elkészítésére, tárgyára, tartalmára és elkészítésének gyakoriságára vonatkozó szabályok, valamint a kimutatások közlésének határideje a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban módosíthatók. A szóban forgó kimutatásoknak a Bizottsággal való közlésére vonatkozó szabályok szintén a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban módosíthatók.

(3) A biztonsági készletekről készült statisztikai kimutatásokba a tagállamok nem foglalhatják bele az azon kőolaj- és kőolajtermék-mennyiségekre vonatkozó adatokat, amelyeket lefoglaltak vagy végrehajtás alá vontak. Szintén nem vehetők figyelembe a csőd- vagy a hitelezőkkel való megállapodásra irányuló eljárás alatt álló vállalkozások készletei.

14. cikk

A speciális készletekre vonatkozó statisztikai kimutatások

(1) Az érintett tagállamok minden terméktípus tekintetében statisztikai kimutatást készítenek az adott naptári hónap utolsó napján tárolt speciális készletekről, amelyben megjelölik a készletek mennyiségét és azt, hogy ez a bázisév átlagos fogyasztásában kifejezve mennyi napnak felel meg; a kimutatásokat közlik a Bizottsággal. Ha egyes speciális készleteket a tagállam területén kívül tárolnak, a kimutatásban részletezni kell a különböző tagállamokban, illetve saját vagy központi készletező szerveik közvetítésével tárolt mennyiségeket. Ezenkívül részletezni kell, hogy ezek a készletek teljes egészében közvetlenül az érintett tagállam tulajdonát képezik-e, vagy éppen ellenkezőleg tulajdonosuk részben vagy egészükben a központi készletező szerv.

(2) Az érintett tagállamok a 9. cikk (4) bekezdésében szereplő terméktípusonként kimutatást készítenek a saját területükön az adott naptári hónap utolsó napján tárolt, de más tagállamok vagy központi készletező szervek tulajdonában lévő speciális készletekről is. Ebben a kimutatásban a tagállam minden esetben feltünteti a másik tagállam vagy az érintett központi készletező szerv nevét és a mennyiségeket.

(3) Az (1) és (2) bekezdésben szereplő statisztikai kimutatásokat azon naptári hónapot követő hónapban kell közölni a Bizottsággal, amelyre a kimutatások vonatkoznak.

(4) A Bizottság szolgálatainak kérelmére haladéktalanul meg kell számukra küldeni a statisztikai kimutatások másolatát; a másolatok megküldését azon évet követő tíz évig lehet kérni, amelyre az érintett adatok vonatkoznak.

(5) A statisztikai kimutatások tárgyára, tartalmára és elkészítésének gyakoriságára vonatkozó szabályok, valamint a kimutatások közlésének határideje a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban módosíthatók. A kimutatásoknak a Bizottsággal való közlésére vonatkozó szabályok szintén a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban módosíthatók.

15. cikk

A kereskedelmi készletekre vonatkozó kimutatások

(1) A tagállamok közlik a Bizottsággal a területükön tárolt kereskedelmi készletek mennyiségéről hetente készített statisztikai kimutatásokat. Ennek során gondoskodnak az adatok bizalmas jellegének védelméről, és tartózkodnak a szóban forgó készletek tulajdonosai nevének említésétől.

(2) A Bizottság a tagállamok által neki küldött kimutatások alapján hetente statisztikai kimutatást készít a Közösség területén tárolt kereskedelmi készletekről, megjelölve az összesített mennyiségeket.

(3) A Bizottság a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban megállapítja az (1) és a (2) bekezdés végrehajtásának szabályait.

16. cikk

Adatkezelés

A Bizottság gondoskodik azon informatikai erőforrások fejlesztéséről, elhelyezéséről, kezeléséről és karbantartásáról, amelyek a statisztikai kimutatásokban szereplő, az ezen irányelv alapján a tagállamok által közölt vagy a Bizottság szolgálatai által gyűjtött, valamint az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján gyűjtött, és az ezen irányelvben előírt kimutatások elkészítéséhez szükséges adatok fogadásához, tárolásához vagy bármilyen módon történő kezeléséhez szükségesek.

17. cikk

Bioüzemanyagok és adalékanyagok

(1) A bioüzemanyagok és az adalékanyagok csak akkor vehetők figyelembe a 3. és a 9. cikk alkalmazásában kötelezően tárolandó mennyiségek, valamint a ténylegesen tárolt készletek mennyiségének kiszámításánál, ha azokat hozzákeverték az érintett kőolajtermékhez.

(2) Azok a szabályok, amelyek a bioüzemanyagoknak és az adalékanyagoknak a kötelezően tárolandó mennyiségek és az (1) bekezdésben említett készletek mennyisége kiszámításánál való figyelembevételére vonatkoznak, a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárásnak megfelelően módosíthatók.

18. cikk

A kőolajjal és kőolajtermékekkel foglalkozó egyeztető csoport

(1) Létrejön egy kőolajjal és kőolajtermékekkel foglalkozó egyeztető csoport (a továbbiakban: egyeztető csoport). Az egyeztető csoport hozzájárul a kőolaj- és kőolajtermék-ellátás biztonságával kapcsolatos Közösségen belüli helyzetről szóló elemzések készítéséhez, valamint elősegíti az erre vonatkozó intézkedések koordinálását és alkalmazását.

(2) Az egyeztető csoport a tagállamok képviselőiből áll, elnöke a Bizottság képviselője. Az érintett ágazat reprezentatív képviselői a Bizottság meghívására részt vehetnek az egyeztető csoport munkájában.

19. cikk

A Bizottság általi ellenőrzés

(1) A Bizottság szolgálatai bármikor ellenőrizhetik a tagállamokban a biztonsági és a speciális készleteket. Az ellenőrzések előkészítése során tanácsot kérhetnek az egyeztető csoporttól.

(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések nem irányulhatnak személyes adatok gyűjtésére. Az ellenőrzések során felmerülő személyes adatokat nem lehet összegyűjteni, sem figyelembe venni; ha összegyűjtésükre véletlenül mégis sor kerül, haladéktalanul meg kell semmisíteni őket.

(3) Az e cikk alkalmazásában összegyűjtött adatokat meg lehet küldeni az egyeztető csoportnak és az érintett ágazatok azon reprezentatív képviselőinek, amelyek részt vesznek a csoport munkájában.

A Bizottság felügyelete alatt dolgozó tisztviselők, alkalmazottak és más személyek, valamint az egyeztető csoport tagjai kötelesek titokban tartani az e cikk alkalmazásában gyűjtött vagy megküldött adatokat, amelyek – a készletek tulajdonosainak nevével együtt – jellegüknél fogva a szakmai titok körébe tartoznak. Ez a kötelezettség a tagállamok azon képviselőire és szakértőire, valamint az érintett ágazat azon képviselőire is vonatkozik, akik a 18. cikk alkalmazásában részt vesznek az egyeztető csoport ülésén.

(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1) bekezdésben említett ellenőrzések során a területükön lévő biztonsági és speciális készletek tárolásáért és kezeléséért felelős személyek együttműködjenek a Bizottság szolgálatai által alkalmazott vagy megbízott személyekkel.

(5) A tagállamok elismerik a Bizottság szolgálatai által alkalmazott vagy megbízott személyek azon jogát, hogy az ezen irányelv alkalmazásában tárolt készletekkel kapcsolatos ellenőrzési tevékenységeket végezzenek, és gondoskodnak különösen arról, hogy betekinthessenek az említett készletekkel kapcsolatos dokumentumokba és kimutatásokba, valamint bármikor beléphessenek azokba a létesítményekbe, amelyekben a tárolt készletek találhatók.

(6) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy hatóságaik az ellenőrzések során minden segítséget megadjanak a Bizottság szolgálatai által alkalmazott vagy megbízott személyeknek.

(7) A tagállamok meghozzák az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a biztonsági és a speciális készletekkel kapcsolatos adatokat, nyilvántartásokat, kimutatásokat és dokumentumokat legalább tíz évig megőrizzék.

20. cikk

Természetes személyek védelme az adatkezelés során

Ez az irányelv nem sérti és egyáltalán nem érinti a természetes személyek számára a személyes adatok kezelése során a közösségi és a tagállami jogi rendelkezésekben garantált védelmet, és különösen nem módosítja a tagállamoknak a személyes adatok védelmével kapcsolatos, például a 95/45/EK irányelvben előírt kötelezettségeit, sem a közösségi intézményeknek és szerveknek a 45/2001/EK rendeleten alapuló, és a személyes adatok tevékenységük során történő védelmére vonatkozó kötelezettségeit.

21. cikk

Eljárás válsághelyzet esetén

(1) A tagállamok meghozzák az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az illetékes hatóságaik az ellátás súlyos mértékű megszakadása esetén forgalomba hozhassák a biztonsági és a speciális készletek egy részét vagy egészét, valamint az elmaradó szállítások becsült mennyiségétől függően általánosan vagy egyedi jelleggel korlátozhassák a fogyasztást, akár oly módon is, hogy az adott kőolajtermék vonatkozásában az ellátást elsőbbségi jelleggel a fogyasztók meghatározott csoportjának garantálják.

(2) A tagállamok folyamatosan gondoskodnak az ellátás súlyos mértékű megszakadása esetén alkalmazható beavatkozási tervekről. Előkészítik azokat a szervezési intézkedéseket, amelyeket az említet tervek végrehajtásához meg kell hozni. A Bizottság kérésére haladéktalanul megküldik a beavatkozási tervek másolatát és a tervekhez kapcsolódó szervezési rendelkezéseket.

(3) Ha van hatályos nemzetközi döntés a készletek forgalomba hozataláról, akkor minden érintett tagállam felhasználhatja a biztonsági és a speciális készleteit az ebből a döntésből fakadó nemzetközi kötelezettségei teljesítésére. Ilyen esetekben a tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, amely összehívhatja az egyeztető csoport ülését, vagy elektronikus úton ennek tagjaihoz fordulhat, különösen a forgalomba hozatal hatásainak értékelése céljából.

(4) Ha nehézségek adódnak a Közösség vagy egy tagállam kőolaj- vagy kőolajtermék-ellátásában, a Bizottság valamely tagállam kérelmére vagy saját kezdeményezésére a lehető leghamarabb összehívja az egyeztető csoport ülését. Az egyeztető csoport megvizsgálja a kialakult helyzetet. A Bizottság megállapítja, hogy bekövetkezett-e az ellátás súlyos mértékű megszakadása.

Ha a Bizottság megállapítja az ellátás súlyos mértékű megszakadását, akkor engedélyezheti az érintett tagállamok által e célból javasolt mennyiségek egy részének vagy egészének forgalomba hozatalát.

(5) Ha van hatályos nemzetközi döntés a készletek forgalomba hozataláról, a Bizottságnak joga van előírni a tagállamok számára biztonsági vagy speciális készleteik egy részének vagy egészének forgalomba hozatalát. E jog gyakorlására azonban kizárólag az egyeztető csoport azon ülését követően kerülhet sor, amelynek napirendjén ez szerepelt.

(6) A (3), a (4) és az (5) bekezdés alkalmazása esetén a tagállamok ideiglenesen az ebben az irányelvben előírtnál kisebb mennyiségű készleteket is tárolhatnak. Ezekben az esetekben a Bizottság – különösen a nemzetközi kőolaj- és kőolajtermék-piacok helyzetének figyelembevételével – meghatározza azt a határidőt, ameddig a tagállamoknak a kötelező mennyiségek szintjére fel kell tölteniük készleteiket.

(7) A Bizottság által az e cikk alapján meghozott határozatok nincsenek hatással az érintett tagállamok esetlegesen fennálló más nemzetközi kötelezettségeire.

22. cikk

Szankciók

A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alkalmazásában meghozott rendelkezéseik megsértésére alkalmazandó szankciók rendszerét, és megteszik az e rendelkezések végrehajtásához szükséges intézkedéseket. Ezeknek a szankcióknak ténylegesnek, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok ezeket a rendelkezéseket legkésőbb 20… december 31-ig[15], bármilyen módosításukat pedig a lehető leghamarabb közlik a Bizottsággal.

23. cikk

Értékelés

A Bizottság a hatályba lépését követő három éven belül értékeli az irányelv alkalmazását; ennek keretében különösen azt vizsgálja meg, hogy indokolt-e valamennyi tagállam számára kötelezően tárolandó minimális mennyiséget előírni a speciális készletek vonatkozásában.

24. cikk

Bizottság

(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.

(2) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén alkalmazni kell az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét.

25. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 73/238/EGK irányelv, a 2006/67/EK irányelv és a 68/416/EGK határozat hatálya 20… december 31-től[16] megszűnik.

A hatályon kívül helyezett irányelvekre és határozatra való hivatkozásokat az ezen irányelvre való hivatkozásokként kell érteni.

26. cikk

Átültetés

(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 20… december 31-ig[17] megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot haladéktalanul közlik a Bizottsággal.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.

27. cikk

Hatálybalépés

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

A 15. cikk (1) és (2) bekezdését az ugyanezen cikk (3) bekezdésében említett végrehajtási szabályok hatálybalépésétől kell alkalmazni.

28. cikk

Címzettek

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, …-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

A kőolajtermék-behozatal kőolaj-egyenértékének kiszámítása

A kőolajtermék-behozatal 3. cikkben említett kőolaj-egyenértékét a következő módon kell kiszámítani:

A kőolajtermék-behozatal kőolaj-egyenértékét a következő termékek importált nettó mennyiségének összege adja: egyfelől a kőolaj, a földgáz-kondenzátumok, a finomítói nyersanyagok, az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet B. melléklete 4. pontjában meghatározott más szénhidrogének; ezt a mennyiséget a készletekben bekövetkező változások figyelembe vételével ki kell igazítani, valamint a naftahozamnak megfelelően csökkenteni kell 4 %-kal (illetve, ha a tagállam területén a naftahozam átlagos értéke meghaladja a 7 %-ot, az említett termékek importált nettó mennyiségét csökkenteni kell a naftafogyszatás tényleges nettó mennyiségével vagy a naftahozam átlagos értékével). Másfelől a naftán kívüli minden más kőolajtermék importált nettó mennyisége; ezt szintén ki kell igazítani a készletekben bekövetkező változások figyelembe vételével, valamint meg kell szorozni 1,065-del.

A nemzetközi tartályhajókban tárolt mennyiségeket figyelmen kívül kell hagyni.

II. MELLÉKLET

A belföldi fogyasztás kőolaj-egyenértékének kiszámítása

A belföldi fogyasztás 3. cikkben említett kőolaj-egyenértékét a következő módon kell kiszámítani:

A szóban forgó belföldi fogyasztást kizárólag a következő termékek belföldi fogyasztásának összege adja: az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet B. mellékletének 4. pontjában meghatározott motorbenzin, repülőbenzin, benzin típusú sugárhajtómű üzemanyag (nafta típusú sugárhajtómű üzemanyag vagy JP4), kerozin típusú sugárhajtómű üzemanyag, egyéb kerozin, gázolaj/dízelolaj (fűtőolaj párlat), (alacsony és magas kéntartalmú) fűtőolaj.

A nemzetközi tartályhajókban tárolt mennyiségeket figyelmen kívül kell hagyni.

A belföldi fogyasztás kőolaj-egyenértékének kiszámításához 1,2-es szorzót kell alkalmazni.

III. MELLÉKLET

A tárolt készletek mennyiségének kiszámítása

A készletek mennyiségét a következőképpen kell kiszámítani:

Minden mennyiség csak egyszer vehető figyelembe készletként.

A kőolajkészletek mennyiségét 4 %-kal csökkenteni kell az átlagos naftahozamnak megfelelően.

A nemzetközi tartályhajóknak szánt naftakészleteket és a kőolajtermék-készleteket figyelmen kívül kell hagyni.

Az egyéb kőolajtermékeket az alábbi két módszer valamelyike szerint kell készletként elszámolni. A tagállamoknak az adott naptári év alatt ugyanazt a módszert kell használniuk.

A tagállamok:

a) vagy az energiastatisztikáról szóló, …-i …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet C. melléklete 3.1. pontjának első bekezdésében szereplő kőolajtermékekből tárolt egyéb készleteket veszik számításba, és ehhez megállapítják azok kőolaj-egyenértékét a szóban forgó mennyiségeknek az 1,065-es szorzóval való megnövelésével;

vagy kizárólag a következő termékekből tárolt készleteket veszik számításba: motorbenzin, repülőbenzin, benzin típusú sugárhajtómű üzemanyag (nafta típusú sugárhajtómű üzemanyag vagy JP4), kerozin típusú sugárhajtómű üzemanyag, egyéb kerozin, gázolaj/dízelolaj (fűtőolaj párlat), (alacsony és magas kéntartalmú) fűtőolaj, és ehhez megállapítják azok kőolaj-egyenértéket a szóban forgó mennyiségeknek az 1,2-es szorzóval való megnövelésével.

A következő módon tárolt készletek vehetők számításba:

- finomítói tartályokban,

- ömlesztettáru-kirakodóhelyeken,

- csővezetékek tartályaiban,

- uszályokban,

- part menti tartályhajókban,

- kikötőkben horgonyzó tartályhajókban,

- belvízi tartályhajókban,

- a tartályok alján,

- ipari készletként,

- a legnagyobb fogyasztók által jogi kötelezettség vagy más hatósági rendelkezés alapján tárolt készletek.

Ezeket a mennyiségeket azonban nem lehet speciális készletként elszámolni, ha ez utóbbiak mennyiségét a biztonsági készletektől elkülönítve számítják ki.

Nem vehetők számításba:

a) a még nem kitermelt kőolaj,

b) a következők:

- a csővezetékekben lévő termékek,

- a vasúti tartálykocsikban lévő termékek,

- a mélytengeri fúrótornyok tartályaiban lévő termékek,

- a töltőállomásokon és a kiskereskedőknél lévő termékek,

- a más fogyasztóknál lévő termékek,

- a tengeren hajózó tartályhajókban lévő termékek,

- a katonai készletek.

A számítás során a tagállamok 10 %-kal csökkentik az előbbiek szerint kiszámított mennyiséget. Ezt a csökkentést az adott számítás során figyelembe vett mennyiségek összesített értékére kell alkalmazni.

Ez előző bekezdéstől eltérve nem kell 10 %-os csökkentést alkalmazni sem a speciális készletek mennyiségének, sem az egyes terméktípusokból tárolt speciális készletek mennyiségének kiszámításánál, ha ezeket a speciális készleteket vagy terméktípusokat a biztonsági készletektől elkülönítve veszik figyelembe, például a 9. cikkben előírt minimális mennyiségek ellenőrzésekor.

IV. MELLÉKLET

A 3. cikk alapján tárolandó készletek mennyiségéről szóló statisztikai kimutatások elkészítésének és a Bizottsággal való közlésének módja

A tagállamok minden hónapban végleges statisztikai kimutatást készítenek az adott naptári hónap utolsó napján ténylegesen tárolt készletek mennyiségéről, amelyet a 3. cikk szerint alkalmazandó kritériumnak megfelelően adott számú napi mennyiségnek megfelelő nettó kőolaj-behozatal vagy adott számú napi mennyiségnek megfelelő belföldi kőolajfogyasztás alapján számítanak ki; a kimutatást közlik a Bizottsággal. A tagállamok a kimutatásban ismertetik azokat az indokokat, amelyek miatt a számítás alapjául az adott számú napi behozatalt vagy – éppen ellenkezőleg – fogyasztást választották, valamint részletezik a készletek mennyiségének kiszámításához használt, III. mellékletben szereplő módszert.

Ha a 3. cikkben előírt mennyiség kiszámításánál figyelembe vett készletek egy részét a tagállam területén kívül tárolják, minden kimutatásban részletezni kell a különböző tagállamok vagy azok központi készletező szervei által a kimutatás alapjául szolgáló időszak utolsó napján tárolt mennyiségeket. Ezenkívül a tagállamok minden esetben azt is megjelölik a kimutatásban, hogy egy vagy több gazdasági szereplő által kezdeményezett feladatátadás keretében, vagy – éppen ellenkezőleg – saját vagy központi készletező szerve kérelmére tárolt készletekről van-e szó.

A tagállamok terméktípusonként kimutatást készítenek a más tagállamok vagy azok központi készletező szervei javára saját területükön tárolt valamennyi készlet tekintetében az adott naptári hónap utolsó napján ténylegesen tárolt mennyiségekről; a kimutatást közlik a Bizottsággal. Ebben a kimutatásban a tagállam minden esetben feltünteti többek között a másik tagállam vagy az érintett központi készletező szerv nevét és a mennyiségeket.

Az előző három bekezdésben említett statisztikai kimutatásokat azon hónapot követő negyvenöt napon belül kell közölni a Bizottsággal, amelyre azok vonatkoznak. Ugyanezeket a kimutatásokat közölni kell a Bizottság szolgálataival az erre vonatkozó kérelmüktől számított két hónapon belül; a kimutatások közlését azon évet követő tíz évig lehet kérni, amelyre azok vonatkoznak.

PÉNZÜGYI KIMUTATÁS

Ez a dokumentum az indokolás mellékletéül és kiegészítéséül szolgál. A pénzügyi kimutatás kitöltésekor ezért – az értelmezhetőség sérelme nélkül – amennyire lehet, kerülni kell az indokolásban szereplő információk ismétlését. Kérjük, a sablon kitöltése előtt olvassa át az egyes pontokhoz írt, a kitöltéshez segítséget nyújtó utasításokat és magyarázatokat.

1. A JAVASLAT CÍME:

Javaslat: a Tanács irányelve a tagállamok minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről

2. TEVÉKENYSÉGALAPÚ IRÁNYÍTÁSI ÉS KÖLTSÉGVETÉS-TERVEZÉSI KERET

Érintett szakpolitikai terület(ek) és kapcsolódó tevékenység(ek):

06: Energia és közlekedés

06 04: Hagyományos és megújuló energiaforrások

3. KÖLTSÉGVETÉSI TÉTELEK

3.1. Költségvetési tételek (működési tételek és kapcsolódó technikai és igazgatási segítségnyújtási tételek [korábban: BA-tételek]), beleértve a következő megnevezéseket:

06 01 01: Az energiaügyi és közlekedési politika területén aktív állományban foglalkoztatott alkalmazottakkal kapcsolatos kiadások

06 01 04 03: Hagyományos energiaforrások – Igazgatási kiadások

06 04 03: A hagyományos energiaforrásokból történő ellátás biztonsága

3.2. A fellépés és a pénzügyi kihatás időtartama:

Kezdete: 2010 vége: nincs meghatározva

3.3. Költségvetési jellemzők (a táblázat szükség szerint további sorokkal bővíthető):

Költségvetési tétel | Kiadás típusa | Új | EFTA-hozzájárulás | Csatlakozni kívánó országok hozzájárulásai | A pénzügyi terv fejezete |

06 01 01 | nem kötelező | nem differenciált | NINCS | NINCS | NINCS | 5. fejezet |

06 01 04 03 | nem kötelező | nem differenciált | NINCS | NINCS | NINCS | 1.a. fejezet |

06 04 03 | nem kötelező | differenciált | NINCS | NINCS | NINCS | 1.a. fejezet |

4. FORRÁSOK ÁTTEKINTÉSE

4.1. Pénzügyi források

4.1.1. A kötelezettségvállalási előirányzatok és a kifizetési előirányzatok áttekintése

millió EUR (három tizedesjegyig)

Kiadás típusa | Szakasz száma | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 és köv. | Összesen |

Működési kiadások[18] |

Kötelezettségvállalási előirányzatok | 8.1 | a | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.90 |

Kifizetési előirányzatok | b | 0.05 | 0.20 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.20 | 0.90 |

A referenciaösszegbe beletartozó igazgatási kiadások[19] |

Technikai és igazgatási segítségnyújtás (NDE) | 8.2.4 | c | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

TELJES REFERENCIAÖSSZEG |

Kötelezettségvállalási előirányzatok | a+c | 0.15 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.95 |

Kifizetési előirányzatok | b+c | 0.05 | 0.21 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.21 | 0.95 |

A referenciaösszegbe bele nem tartozó igazgatási kiadások[20] |

Személyi és kapcsolódó kiadások (NDE) | 8.2.5 | d | 0.585 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 4.73 |

A referenciaösszegbe bele nem tartozó igazgatási kiadások, a személyi és kapcsolódó költségek kivételével (NDE) | 8.2.6 | e | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

A fellépés indikatív összköltsége

TELJES KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSI ELŐIRÁNYZAT, beleértve a személyi költséget | a+c+d+e | 0.735 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 6.03 |

TELJES KIFIZETÉSI ELŐIRÁNYZAT, beleértve a személyi költséget | b+c+d+e | 0.635 | 1.109 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.109 | 6.03 |

A társfinanszírozás részletezése

Ha a javaslat tagállamok vagy más szervek (kérjük, nevezze meg) által biztosított társfinanszírozást tartalmaz, az alábbi táblázatban adja meg a társfinanszírozás becsült szintjét (a táblázat további sorokkal bővíthető, ha a társfinanszírozást várhatóan több szerv nyújtja):

millió EUR (három tizedesjegyig)

Társfinanszírozó szerv | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 és köv. | Összesen |

…………………… | f |

TELJES KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSI ELŐIRÁNYZAT társfinanszírozással együtt | a+c+d+e+f |

4.1.2. A pénzügyi programozással való összeegyeztethetőség

x A javaslat összeegyeztethető a jelenlegi pénzügyi programozással.

( A javaslat miatt a pénzügyi terv vonatkozó fejezetének átdolgozása szükséges.

( A javaslat miatt szükség lehet az intézményközi megállapodás[21] rendelkezéseinek alkalmazására (azaz a rugalmassági eszköz alkalmazására vagy a pénzügyi terv módosítására).

4.1.3. A bevételre gyakorolt pénzügyi hatás

x A javaslatnak nincs kihatása a bevételre

( A javaslatnak van pénzügyi kihatása – a bevételre gyakorolt hatása a következő:

Megjegyzés: a bevételre gyakorolt hatás kiszámításának módszerével kapcsolatos részleteket és észrevételeket külön mellékletben kell feltüntetni.

millió EUR (egy tizedesjegyig)

A fellépést megelőzően [2009] | A fellépés után |

A személyi állomány teljes létszáma | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |

5. JELLEMZŐK ÉS CÉLKITŰZÉSEK

A javaslat hátterét az indokolásban kell részletesen ismertetni. A pénzügyi kimutatás e szakaszának a következő kiegészítő információkat kell tartalmaznia:

5.1. Rövid vagy hosszú távon megvalósítandó célkitűzések

Az irányelv szükségessé teszi a jelenlegi informatikai infrastruktúra naprakésszé tételét és (a kereskedelmi készletekre vonatkozó) új alkalmazások kifejlesztését. Az informatikai infrastruktúra fejlesztésének legkésőbb az irányelv hatálybalépéséig meg kell történnie.

5.2. A közösségi részvételből adódó többletérték, valamint a javaslatnak az egyéb pénzügyi eszközökkel való összeegyeztethetősége és esetleges szinergiája

Az irányelv készletezési kötelezettséget ír elő a tagállamok számára, amelynek teljesítését a Bizottság ellenőrzi. A tagállamoknak a biztonsági készletek mennyiségén kívül a kereskedelmi készletek mennyiségéről is tájékoztatást kell adniuk.

A kőolajpiacok az egész világra kiterjednek, így a kőolajkínálatban bekövetkező zavarok valamennyi tagállamra hatással lesznek. Az Európai Unió feladata, hogy gondoskodjon a kőolajellátás biztonságáról, valamint arról, hogy a belső piac integráltságából fakadó feltételek között minden tagállam megfelelő mértékben fel legyen készülve a válsághelyzetekre. Következésképpen a szóban forgó kérdést közösségi szinten kell kezelni.

5.3. A javaslat céljai, a várt eredmények, valamint a kapcsolódó mutatók a tevékenységalapú irányítás keretében

A javaslat célja a biztonsági kőolaj-készletezési rendszer és a válsághelyzetben való felhasználásukra vonatkozó mechanizmusok megerősítése. A várakozások szerint a javaslat lehetővé teszi, hogy a biztonsági készletek rendelkezésre álljanak és szükség szerint mozgósíthatók legyenek, aminek köszönhetően biztosabbá válik az európai fogyasztók kőolajellátása. Az irányelv enyhítheti a kínálat esetleges zavaraiból fakadó olyan káros hatásokat, mint a tüzelőanyag-hiány vagy az árak emelkedése. Az irányelv a kereskedelmi készletekről szóló heti tájékoztatás bevezetésével növeli a kőolajpiacok átláthatóságát.

5.4. Végrehajtási módszer (indikatív)

Jelölje meg a fellépés végrehajtásához választott módszert (módszereket)[23].

x Centralizált irányítás

x közvetlenül a Bizottság által

( közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:

( végrehajtó ügynökségek

( a Közösségek által létrehozott, a költségvetési rendelet 185. cikkében említettek szerinti szervek,

( tagállami közintézmények / közfeladatot ellátó szervek.

( Megosztott vagy decentralizált irányítás

( a tagállamokkal

( harmadik országokkal

( Nemzetközi szervezetekkel közös irányítás (nevezze meg)

Megjegyzések:

6. FELÜGYELET ÉS ÉRTÉKELÉS

6.1. Felügyeleti rendszer

A Bizottság három év elteltével értékeli az irányelv végrehajtását.

6.2. Értékelés

6.2.1. Előzetes értékelés

Nem alkalmazandó.

6.2.2. Időközi/utólagos értékelés nyomán hozott intézkedések (hasonló, korábbi tapasztalatok tanulsága)

Nem alkalmazandó.

6.2.3. A későbbi értékelések feltételei és gyakorisága

Nem alkalmazandó.

7. CSALÁS ELLENI INTÉZKEDÉSEK

Nincs szükség speciális intézkedésre. A szerződéskötésre és a szakértőknek fizetendő visszatérítésekre vonatkozó rendes szabályok alkalmazandók.

8. A FORRÁSOK RÉSZLETEZÉSE

8.1. A javaslat célkitűzéseinek pénzügyi költségei

Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR (három tizedesjegyig)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |

Tisztviselők vagy ideiglenes alkalmazottak[25] (XX 01 01.) | A*/AD | 1.5 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

B*, C*/AST | 3 | 4.5 | 4.5 | 4,5 | 4.5 | 4.5 |

A(z) XX 01 02. jogcímcsoportból finanszírozott személyi állomány[26] | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 |

A(z) XX 01 04/05. jogcímcsoportból finanszírozott egyéb állomány[27] |

ÖSSZESEN | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |

8.2.2. A fellépés keretében felmerülő feladatok leírása

- Az irányelv rendelkezései végrehajtásának ellenőrzése, a készletekkel kapcsolatos adatok gyűjtése, elemzése és nyilvánosságra hozatala, a tagállami biztonsági készletek és veszélyhelyzeti rendszerek vizsgálata és ellenőrzése, jogsértési eljárások.

- Az egyeztető csoport és a (komitológiai) bizottság üléseinek előkészítése, megrendezése és az azokkal kapcsolatos nyomon követés.

- A kőolajellátás zavara esetén a tagállami intézkedések koordinációja a Nemzetközi Energiaügynökséggel együttműködésben.

8.2.3. A Személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó személyi állomány eredete

(Több eredethely megjelölése esetén kérjük az álláshelyek számát minden eredethelyre vonatkozóan megadni).

x A felváltandó vagy meghosszabbítandó program irányításához jelenleg hozzárendelt álláshelyek

- 3,5 teljes munkaidős egyenérték már hozzá lett rendelve a hatályos irányelvvel kapcsolatos feladatok végrehajtásához.

( Az n. évre vonatkozó éves politikai stratégia/előzetes költségvetés-tervezet keretében már hozzárendelt álláshelyek

x A következő éves politikai stratégia/előzetes költségvetés-tervezet eljárásának a keretében igénylendő álláshelyek

- Újabb 3,5 teljes munkaidős egyenértéket fognak kérni a javasolt irányelvből fakadó többletfeladatok végrehajtására: 1,5 teljes munkaidős egyenértéket 2010-től és 2 teljes munkaidős egyenértéket 2011-től.

( Az érintett szolgálat állományán belül átcsoportosítandó álláshelyek (belső átcsoportosítás)

( Az n. évben szükséges, de az éves politikai stratégiában/előzetes költségvetés-tervezetben nem előirányozott álláshelyek

8.2.4. A referenciaösszegbe beletartozó egyéb igazgatási kiadások (XX 01 04/05 – Igazgatási kiadások)

millió EUR (három tizedesjegyig)

Költségvetési tétel (szám és megnevezés) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 2015 és köv. | ÖSSZESEN |

Egyéb technikai és igazgatási segítségnyújtás |

- belső |

- külső | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

Technikai és igazgatási segítségnyújtás összesen | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

8.2.5. A referenciaösszegbe bele nem tartozó személyi és kapcsolódó költségek

millió EUR (három tizedesjegyig)

A személyi állomány típusa | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 2015 és köv. |

Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak (XX 01 01.) | 0.549 | 0.793 | 0.793 | 0.793 | 0.793 | 0.793 |

A(z) XX 01 02. jogcímcsoportból finanszírozott személyi állomány (kisegítő alkalmazottak, kihelyezett tagállami szakértők, szerződéses alkalmazottak stb.) (nevezze meg a költségvetési tételt) | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 |

A (referenciaösszegbe bele NEM tartozó) személyi és kapcsolódó költségek összesen | 0.585 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 |

Számítás – Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak

Adott esetben hivatkozni kell a 8.2.1. pontra.

n. év: 4,5 tisztviselő (122 000 EUR/tisztviselő/év)

n+1. és köv. év: 6,5 tisztviselő (122 000 EUR/tisztviselő/év)

Számítás – A(z) XX 01 02. jogcímcsoportból finanszírozott személyi állomány

Adott esetben hivatkozni kell a 8.2.1. pontra.

0,5 kihelyezett tagállami szakértő (73 000 EUR/szakértő/év)

8.2.6. A referenciaösszegbe bele nem tartozó egyéb igazgatási kiadások

millió EUR (három tizedesjegyig)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 és köv. | ÖSSZESEN |

XX 01 02 11 01. – Kiküldetések |

XX 01 02 11 02. – Ülések és konferenciák |

XX 01 02 11 03. – Bizottságok[29] | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

XX 01 02 11 04. – Tanulmányok és konzultációk |

XX 01 02 11 05. – Információs rendszerek |

2. Egyéb irányítási kiadások összesen (XX 01 02 11.) | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

3. Egyéb igazgatási jellegű kiadások (a költségvetési tétel megadása mellett) |

A (referenciaösszegbe bele NEM tartozó) személyi és kapcsolódó költségeken kívüli igazgatási kiadások összesen |

Számítás – A referenciaösszegbe bele nem tartozó egyéb igazgatási kiadások

Évente négy bizottsági ülés van tervezve 27 küldöttel, átlagosan 650 EUR/küldött/ülés költséggel: 4 x 27 x 650 = 70 200 EUR/év

A humán és az igazgatási erőforrásra irányuló igényt a meglévő költségvetési korlátok között az éves elosztási eljárás keretén belül az irányító főigazgatóságnak odaítélt keretösszeg fedezi.

[1] HL C […]., […], […]. o.

[2] HL C […]., […], […]. o.

[3] HL C […]., […], […]. o.

[4] HL C […]., […], […]. o.

[5] Az Európai Tanács cselekvési terve (2007 – 2009): európai energiapolitika; a 7224/07. sz. dokumentum (Európai Tanács, Brüsszel 2007. március 8–9., elnökségi következtetések) I. mellékletének 3. pontja.

[6] HL L 217., 2006.8.8., 8. o.

[7] A 7224/07. sz. dokumentum 36. pontja.

[8] A 2006/2247. sz. dokumentum 36. pontja.

[9] HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

[10] HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

[11] HL L 228., 1973.8.16., 1. o.

[12] HL L 308., 1968.12.23., 19. o.

[13] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

[14] Az irányelv elfogadását követő második naptári év december 31-ig.

[15] Az irányelv elfogadását követő második naptári év december 31-ig.

[16] Az irányelv elfogadását követő második naptári év december 31-ig.

[17] Az irányelv elfogadását követő második naptári év december 31-ig.

[18] Olyan kiadások, amelyek nem tartoznak az érintett xx. cím xx 01. alcíme alá.

[19] A(z) xx cím xx 01 04. jogcímcsoportja alá tartozó kiadások.

[20] A(z) xx 01. alcím alá tartozó, a(z) xx 01 04. és a(z) xx 01 05. jogcímcsoporton kívüli kiadások.

[21] Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.

[22] Szükség esetén, azaz ha a fellépés időtartama hat évnél hosszabb, a táblázat további oszlopokkal bővíthető.

[23] Több módszer feltüntetése esetén kérjük, adja meg e pont „Megjegyzések” rovatában a további részleteket.

[24] Az 5.3. szakaszban leírtak szerint.

[25] Amelynek költségét NEM fedezi a referenciaösszeg.

[26] Amelynek költségét NEM fedezi a referenciaösszeg.

[27] Amelynek költségét tartalmazza a referenciaösszeg.

[28] Hivatkozni kell az érintett végrehajtó ügynökség(ek)re vonatkozó pénzügyi kimutatásra.

[29] Az irányelvjavaslatban szereplő egyeztető csoport és (komitológiai) bizottság.