Az adatok hiánya a MiFID II több területén is következményekkel jár. Ami a piacszabályozást illeti, egyértelmű, hogy a piaci szabályok többsége nem alkalmazható mindaddig, amíg nem állnak rendelkezésre a referenciaadatok (eszközazonosító), és el nem készülnek azok az infrastruktúrák, amelyekkel az átláthatóság kiszámításához és a pozíciók bejelentéséhez szükséges kiegészítő adatok gyűjtése történik. Ez részletesebben a következőket jelenti:

Az új keretrendszer előírja, hogy a kereskedési helyszíneknek és a rendszeres internalizálóknak a pénzügyi eszközök vonatkozásában bizonyos referenciaadatokat kell közölniük az illetékes hatóságokkal oly módon, hogy ezek az adatok egységes módon írják le a MiFID II csomag hatálya alá tartozó pénzügyi eszközök jellemzőit. Ezen túlmenően egyéb célokra további adatok is használatosak, különösen a kereskedési helyszínen kereskedett, a MiFID-irányelv hatálya alá tartozó pénzügyi eszközök különféle likviditási és átláthatósági küszöbértékeinek kiszámításához, valamint az árualapú származtatott termékek pozícióinak bejelentéséhez.

A MiFID II csomag kibővíti a kereskedési szabályok hatálya alá tartozó pénzügyi eszközök körét, és biztosítja, hogy a kereskedés szabályozott platformokon történjen. Szabályokat vezet be a magas fordulatszámon történő kereskedésre vonatkozóan. Javítja a pénzügyi piacok – köztük a származékos piacok – átláthatóságát és felügyeletét, és foglalkozik az árualapú származtatott termékek áringadozásának kérdésével. Az új keretrendszer javítja a pénzügyi eszközök kereskedelme és elszámolása terén folyó verseny feltételeit. A felülvizsgált MiFID-szabályok emellett a már hatályos szabályokból kiindulva szilárd szervezeti és üzleti magatartási követelmények bevezetésével erősítik a befektetők védelmét. A MiFID II csomag egy irányelvből és egy rendeletből áll. Az irányelvet a tagállamoknak 2016. július 3-ig kell nemzeti jogukba átültetniük. Az ütemezés szerint mind a MiFID-irányelv, mind a MiFIR-rendelet 2017. január 3-tól válik alkalmazandóvá.

A pénzügyi válság nyomán elfogadásra került a 2014/65/EU irányelv (a továbbiakban: a MiFID-irányelv) és a 600/2014/EU rendelet (a továbbiakban: a MiFIR-rendelet). A MiFID-irányelv és a MiFIR-rendelet – közös elnevezésükön a MiFID II csomag – az értékpapírpiacokra, a befektetési közvetítőkre és a kereskedési helyszínekre vonatkozik. Az új keretrendszer a már jelenleg is hatályos MiFID-keretrendszert erősíti meg, és annak a helyébe lép.

Mikrostrukturális szabályozás: az algoritmikus kereskedéssel/magas fordulatszámon történő kereskedéssel kapcsolatos követelmények közül sok jellegénél fogva adatokhoz kötődik. Az árlépésköz-rendszerre vonatkozó kulcsfontosságú rendelkezések és az árjegyzési kötelezettségekkel és rendszerekkel kapcsolatos kötelezettségek egyaránt az átláthatósági keretrendszer értelmében meghatározott likvid piac meglétéhez igazodnak.

A befektetővédelmi szabályokat, az üzleti magatartási szabályokat és a MiFID II szerinti egyes kapcsolódó szervezeti követelményeket az adatok hiánya nem érinti közvetlenül. Ez alól egyetlen fontos kivétel van: a legjobb teljesítésre vonatkozó szabályok esetében a közzététel körét a likvid piac jelenléte és egyéb átláthatósági fogalmak határozzák meg. Az egyéb befektetővédelmi szabályok – eltekintve a pénzügyi eszközök fogalmának meghatározásához vagy a jogalkotás hatályához kapcsolódó kérdésektől – általában nem feltételezik az összekapcsolódó adatok fennállását, mivel az említett szabályok közvetlenül a forgalmazást és nem a kereskedést érintik. Az alternatív megközelítés tehát nyilvánvalóan az lenne, ha az alkalmazandóvá válás időpontja csak a jogszabályok azon részei tekintetében módosulna későbbre, amelyek közvetlenül az adatgyűjtéshez kapcsolódnak.

E lehetőség alapos vizsgálata nyomán azonban úgy tűnik, hogy a szakaszos megközelítés helyett mégis kedvezőbb lenne elhalasztani a teljes csomagot, beleértve a befektetővédelmi szabályokat is:

ezzel elkerülhető lenne, hogy a szakaszos végrehajtás következtében zavar alakuljon ki, és az érdekeltekre szükségtelen költségek háruljanak. A különféle infrastruktúrák egyidejű kiépítése költséghatékonyabb lenne a szakaszos megoldásnál. Elkerülhető lenne például, hogy a megbízások teljesítésével foglalkozó befektetési vállalkozásoknak több szakaszban kelljen bevezetniük a különböző szervezeti követelményeket/magatartási szabályokat, ami bonyolult, drága és költséges lenne,

elkerülhető lenne az azonnal végrehajtható és az azonnal végre nem hajtható területek elhatárolása, így a szándékolatlan, előre nem látható vagy nem kellőképpen átgondolt következmények kialakulásának kockázata, valamint

elkerülhető lenne az olyan átmeneti szabályok kialakítása, amelyek maguk is újabb problémákat teremtenének és elvonnák az ESMA, az illetékes nemzeti hatóságok és az érdekeltek erőforrásait az állandó keretrendszer kiépítésétől.

A fenti megfontolások alapján tehát szükséges és indokolt a teljes MiFID II szabálykönyv alkalmazandó válását későbbre halasztani.

A MiFID II csomag alkalmazandóvá válási időpontjának módosítása azonban más jogi aktusok alkalmazandóvá válására is következményekkel jár, különös tekintettel az 596/2014/EU rendeletre (a továbbiakban: a piaci visszaélésekről szóló rendelet) és a 909/2014/EU rendeletre (a továbbiakban: a központi értéktárakról szóló rendelet).

A piaci visszaélésekről szóló keretrendszer a MiFID II csomag egyes meghatározásaira és fogalmaira lesz alkalmazandó. Mivel a piaci visszaélésekről szóló rendelet alkalmazása már 2016. július 3-ától megkezdődik, a rendelet tartalmaz egy olyan rendelkezést, amelynek értelmében a MiFID II csomag eredetileg tervezett alkalmazásáig a MiFID I fogalmai és szabályai alkalmazandók. A piaci visszaélésekről szóló rendeletet az alkalmazandóvá válás eredetileg tervezett, illetve új időpontja közötti időszakra nézve szükséges jogbiztonság érdekében pontosítani kell, kimondva, hogy a MiFID I csomagban előírt fogalmak és szabályok a MiFID II csomag alkalmazandóvá válásának új időpontjáig lesznek használatosak. A piaci visszaélésekről szóló rendelet hivatkozik olyan fogalmakra is, amelyeket első ízben a MiFID II vezet be: ilyen a szervezett kereskedési rendszer (OTF), a kis- és középvállalkozási (kkv-) tőkefinanszírozási piac, a kibocsátási egység vagy az arra épülő aukciós termék fogalma. A piaci visszaélésekről szóló rendelet kimondja, hogy rendelkezései ezekre a fogalmakra nem lesznek alkalmazandók a MiFID II csomag eredetileg tervezett alkalmazási időpontjáig. A piaci visszaélésekről szóló rendelet kapcsán ezért azt is pontosítani kell, hogy az OTF-ekre, a kkv-tőkefinanszírozási piacokra, a kibocsátási egységekre és az azokra épülő aukciós termékekre hivatkozó rendelkezések a MiFID II csomag alkalmazandóvá válásának új időpontjáig nem lesznek alkalmazandók.

A központi értéktárakról szóló rendelet tekintetében a halasztás kétféle következménnyel jár. Az egyik a kiegyenlítési fegyelem szabályainak azon multilaterális kereskedési rendszerekre (MTF-ekre) történő alkalmazására vonatkozik, amelyek a 2014/65/EU irányelv értelmében kkv-tőkefinanszírozási piacként bejegyzésüket kérik. Ezek a szabályok lehetővé teszik különösen, hogy a MiFID II csomag szerint a kkv-tőkefinanszírozási piac kritériumainak megfelelő MTF-ek az ügyletek kiegyenlítésére hosszabb kiegyenlítési türelmi időt alkalmazzanak azalatt is, amíg a MiFID II csomag szerinti kkv-tőkefinanszírozási piacként való bejegyzésük folyamatban van. A másik következmény azzal függ össze, hogy a központi értéktárakról szóló rendelet a kereskedésre és a kiegyenlítésre vonatkozó jogalkotási keret egyértelművé és koherenssé tétele érdekében sok esetben a MiFID II csomag meghatározásain és fogalmain alapul. Az alkalmazandóvá válás korábbi, illetve új időpontja közötti időszakra nézve szükséges jogbiztonság biztosítása érdekében fontos pontosítani a szöveget, kimondva, hogy az alkalmazandóvá válás új időpontjáig a MiFID I csomagban meghatározott szabályokat kell alkalmazni.

1.4. A halasztás időtartama

Ahhoz, hogy az ESMA, az illetékes nemzeti hatóságok és a működtetők létrehozzák az adatgyűjtéshez, a bejelentéshez és az átláthatósági küszöbértékek kiszámításához szükséges infrastruktúrát, minden bizonnyal elegendő és ésszerű egyéves halasztást megállapítani. A végrehajtási folyamat öt lépésből áll: 1. üzleti követelmények (ebben az esetben a szükséges szabályozástechnikai standardok/végrehajtás-technikai standardok), 2. specifikációk, 3. fejlesztés, 4. tesztelés és 5. telepítés. Ezeket a lépéseket az ESMA a referenciaadatokra, az átláthatósági számításokra és a pozíciók bejelentésére vonatkozó rendszerekkel kapcsolatban saját becslése szerint 2018 januárjára tudja elvégezni. Ehhez mindenképpen szükséges, hogy 2016 közepéig az érintett szabályozástechnikai standardokban előírt végleges követelményeket illetően kialakuljon a kellőképpen egyértelmű jogi helyzet. A javaslattervezet tehát mindezek alapján a teljes keretrendszer alkalmazandóvá válásának időpontját egy évvel későbbre, 2018. január 3-ra halasztja.

A 600/2014/EU rendelet alkalmazandóvá válásának későbbre halasztása nem érintheti a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és technikai standardok 600/2014/EU rendelet szerinti elfogadását. A Bizottságnak ezeket az intézkedéseket az előirányzott eljárás szerint kell elfogadnia annak érdekében, hogy az ágazat létrehozhassa és kiigazíthassa a belső rendszereit, és a 600/2014/EU rendelet alkalmazandóvá válásának napjától megfelelhessen az új követelményeknek.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap

A javaslat az EUMSZ 114. cikkén alapul. A javaslat kiegészíti a MiFID-irányelv alkalmazandóvá válásának későbbre halasztásáról szóló rendeletjavaslatot.

•Szubszidiaritás

A szubszidiaritás elve értelmében uniós szintű intézkedés csak akkor hozható, ha a kitűzött célokat a tagállamok önmagukban nem tudják elérni. A belső piac megfelelő működésének javításához és az értékpapír-piaci verseny torzulásának elkerüléséhez uniós beavatkozásra van szükség. E tekintetben a módosítandó jogi aktus teljes mértékben a szubszidiaritás elvének megfelelően került elfogadásra, és módosítását minden esetben bizottsági javaslattal kell megtenni.

•Arányosság

Az uniós fellépés a MiFID II csomagban előírt, az adatgyűjtő infrastruktúra megfelelő végrehajtására irányuló célkitűzés eléréséhez szükséges. A javasolt későbbre halasztás hatályát és időtartamát tekintve szükséges ahhoz, hogy a tervezés és a végrehajtás valamennyi érintett félnél hatékony és ésszerű módon megtörténjék. A javaslat tehát a MiFID II csomag eredeti céljának elérését – azaz az értékpapír-szolgáltatások teljes mértékben működő, magas szintű piaci átláthatósággal és befektetővédelemmel jellemezhető belső piacának megvalósítását – biztosítja.