HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 125/1

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az egységes piacot érintő fenyegetések és akadályok

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2017/C 125/01)

Előadó: Oliver RÖPKE

Közgyűlési határozat: 2016.01.21. Jogalap: az eljárási szabályzat 29. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2017.01.13. Elfogadás a plenáris ülésen: 2017.01.25. Plenáris ülés száma: 522. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 166/62/8

1. Következtetések és ajánlások

1.1. A belső piac fontos vívmány, és az európai integrációs folyamat egyik központi eleme. A belső piac kellene, hogy képezze a jólét sarokkövét Európában. Az euró bevezetése és a Schengeni Megállapodás döntően fontos állomás volt a belső piac megvalósítása felé vezető úton, mégis – részben rövidlátó nemzeti érdekek miatt – mind a kettő egyre nagyobb nyomás alá kerül, és a polgárok jelentős része mindinkább megkérdőjelezi létjogosultságukat, aminek hátterében részint az európai polgárok reális aggodalmai állnak.

1.2. Az EGSZB mindig az áruk, a szolgáltatások, a tőke, a kifizetések és a személyek szabad áramlásának erősítése mellett szállt síkra, és a gazdaságpolitika, szociálpolitika és környezetvédelmi politika szükséges kiegyensúlyozását szorgalmazta. Következetesen tovább kell haladnunk a tagállamok közötti gazdasági és szociális konvergencia útján.

1.3. A belső piac továbbfejlesztéséhez fel kell számolni a felesleges akadályokat, hogy gondoskodni tudjunk a növekedésről, a foglalkoztatásról, a hosszú távú jólétről és egy nagymértékben versenyképes szociális piacgazdaságról. Ez különösen igaz az olyan piaci akadályokra, mint például a képesítések és diplomák nem megfelelő elismerése, a helyi technikai korlátozások, a nemzeti jogszabályok különbözőségéből adódó szabályozási akadályok és az e-kormányzati megoldások elégtelen uniós szintű koordinációja.

1.4. Az EGSZB-t aggasztja, hogy a pénzügyi válság óta alig nőtt az uniós belső piac. Sőt, 2008 és 2015 között az euróövezet gazdasága 1,6 %-kal lassult. Ezzel szemben más gazdasági térségek – például az USA, Ausztrália és Japán – a belső kereslet és a növekedés tekintetében messze maguk mögött hagyták az EU-t. Ezért komoly erőfeszítésekre van szükség, hogy Európa ismét közelebb kerüljön az Európa 2020 stratégia politikai céljaihoz.

1.5. Az EGSZB ismételten hangsúlyozza, mennyire fontos a vállalkozások és munkavállalók határon átnyúló mobilitása. Nem szabad azonban figyelmen kívül hagyni, hogy a lakosság körében egyértelműen csökken a belső piaci elvek támogatottsága. Ennek egyik oka, hogy a határon átnyúló szolgáltatásoknál egyre nagyobb a folytatólagos tisztességtelen és jogellenes gyakorlatok kockázata. A visszaélések magas kockázata rendkívüli módon aláássa a munkavállalók és a becsületes vállalkozások belső piacba vetett bizalmát.

1.6. Ezekkel a tendenciákkal határozottan szembe kell szállni, és a tisztességes versenyt a vállalkozások érdekében is biztosítani kell. A jól működő belső piac előfeltétele, hogy a határon átnyúló tevékenységeknél betartják az európai és nemzeti jogszabályokat. Ezért az EGSZB-tagok többsége minden olyan erőfeszítést támogat, amely elősegíti, hogy a gyakorlatban is megvalósuljon Juncker elnök felhívása, mely szerint az azonos helyen végzett azonos munkát azonos módon kell javadalmazni.

1.7. A belső piacnak szilárd ugyan az EUMSZ-re és az EU másodlagos jogára támaszkodó társadalmi alapja, de fontolóra kellene vennünk a piacgazdasági szabadságok és az alapvető szociális jogok jobb kiegyensúlyozását az elsődleges jogban. Ezzel választ találhatnánk annak a sok embernek az aggodalmaira, akik úgy látják, hogy a belső piac egyre kevésbé veszi figyelembe szociális érdekeiket és elvárásaikat.

1.8. Az EGSZB alapvetően üdvözli, ha megvizsgálják az uniós jogszabályok hatékonyságát. Ez a kezdeményezés azoknak a felesleges adminisztratív terheknek a csökkentésében is fontos szerepet játszhatna, amelyek akkor jelentkeznek, ha egy adott területre különböző nemzeti vagy regionális előírások vonatkoznak. Ezért – éppen a kkv-k érdekében – meg kell vizsgálni, hogy van-e szükség harmonizált jogszabályokra. Az EGSZB megerősíti ugyanakkor azt az álláspontját, hogy a szigorú fogyasztóvédelmi előírások nem jelentenek felesleges terhet.

1.9. Az EGSZB fontosnak tartja, hogy a digitális belső piac – tekintettel hatalmas növekedési potenciáljára – a politikai prioritások közé tartozzon. Mielőbb fel kell tárni és meg kell szüntetni a foglalkoztatás, gazdaság és fogyasztóvédelem terén meglévő jogbizonytalanságokat. Az Európai Bizottságnak világos jogi kerettel kellene szabályoznia a gazdaság új formáinak és az új üzleti modelleknek, például a megosztásalapú gazdaság különböző típusainak működését a belső piacon, így szüntetve meg a szabályozási hiányosságokat. Ennek során maradéktalanul tiszteletben kell tartani a hatályos jogszabályokat, és garantálni kell a fogyasztói és munkavállalói jogokat, illetve a tisztességes versenyt.

1.10. Fontos emellett, hogy a napirenden továbbra is kiemelt helyen szerepeljen a tőkepiaci unió kiépítése, mivel az ezzel járó hatékonyabb tőkeallokáció kedvezően hathat mind a gazdaságra és a foglalkoztatásra, mind pedig a fogyasztókra. Nem szabad hagyni, hogy egyes aktuális fejlemények – például a Brexit – feleslegesen lassítsák vagy veszélybe sodorják a szóban forgó tervek megvalósítását.

1.11. Az EGSZB továbbra is úgy véli, hogy az adópolitikában jelentkező szabályozási hiányosságok tisztességtelen versenyhez vezetnek a belső piacon. Ezért támogatja a közös összevont társaságiadó-alap érdekében végzett munkát, az országonkénti jelentéstételt, illetve az adókikerülés és az adóparadicsomok elleni folyamatos küzdelmet. Ezeket a kezdeményezéseket észszerű módon kiegészíthetné egy közös minimális társaságiadó-kulcs bevezetése, ami véget vetne a legalacsonyabb adókulcsért való versengésnek is.

1.12. A közszolgáltatások – más néven általános érdekű szolgáltatások – meghatározó szerepet játszanak a szociális piacgazdaságban, és alapvetően fontosak a lakosság számára. Az általános érdekű szolgáltatások a közös uniós értékek közé tartoznak, mivel szerepet játszanak a társadalmi és területi kohézió támogatásában.

1.13. Ezt a társadalmi és területi kohézió előmozdításában játszott szerepet figyelembe kell venni azoknak az „elveknek és feltételeknek” a megfogalmazásakor, amelyeket az EU az ilyen szolgáltatások tekintetében megállapíthat. Az EGSZB a szolgáltatási irányelv tervezett reformjával összefüggésben emlékeztet az Európai Unióról szóló szerződésnek az általános érdekű szolgáltatásokról szóló 26. jegyzőkönyvére, amelynek értelmében a tagállamok nemzeti, regionális és helyi hatóságai szélesebb mérlegelési jogkört kapnak az általános érdekű szolgáltatások terén.

1.14. A közbeszerzések keretében különféle intézkedésekre van szükség az olyan tisztességtelen gyakorlatok ellen, amelyek a tisztességes szint alá szorítják a kínálatot, olykor nem tartják tiszteletben a minimálbérre vonatkozóan az adott nemzeti jogszabályokban és gyakorlatban alkalmazott előírásokat, és gyakran magas költségtúllépéshez vezetnek. Különösen fontos az átláthatóság a legelőnyösebb ajánlat árát, a szolgáltatást és a később esetlegesen jelentkező költségtúllépéseket illetően. A cél az, hogy a legolcsóbb ajánlat elvével szemben a legelőnyösebb ajánlat elve érvényesüljön.

2. Az egységes piac kihívásai

2.1. Az európai integrációnak a gazdaság-, szociál- és környezetpolitikák közötti szükséges egyensúly elérését kell célként kitűznie. Az áruk, a szolgáltatások, a tőke és a kifizetések, valamint az emberek szabad mozgását ki kell egészíteni az uniós szerződésekbe az Alapjogi Charta révén beépített alapvető szociális jogok tiszteletben tartásával. A belső piacon át kell ültetni a gyakorlatba az alapvető szociális jogokat. A hosszú távú jólét és a nagymértékben versenyképes szociális piacgazdaság biztosítása érdekében ugyanakkor fel kell számolni az egységes piacon még mindig fennálló szükségtelen akadályokat.

2.2. Az EGSZB már többször, legutóbb az egységes piac továbbfejlesztéséről szóló véleményében (1) kijelentette, hogy az egységes piac az európai integráció központi eleme, amely képes közvetlenül megtapasztalható előnyöket biztosítani, illetve fenntartható növekedést generálni Európa gazdaságai számára.

2.3. Az egységes piac jelentős vívmány, és Európa virágzásának sarokkövét kell alkotnia. Az euró euróövezetben való bevezetése és a Schengeni Megállapodás döntő fontosságú útelágazások voltak a közös egységes piac létrehozása felé vezető úton. Most azonban komoly nyomás nehezedik mindkettőre, szemléltetve, hogy mennyire különbözőek az uniós tagállamok érdekei. A döntéshozatal és a felügyelet bizonyos fokig még mindig nemzeti szinten zajlik.

2.4. Az EGSZB megállapítja, hogy még mindig jelentős piaci akadályok állnak fenn, amelyek a következők képében jelennek meg: a képesítések és diplomák nem megfelelő elismerése, a tantervek feldarabolása, helyi technikai korlátozások, a főként az egységes piac különböző nemzeti jogi keretek miatti széttöredezettségéből eredő szabályozási akadályok, adminisztratív terhek, például a nemzeti adó- és vámjogi szabályoknak való megfelelés, az elektronikus kormányzati szolgáltatások hiánya és az e-kormányzati megoldások európai szintű összehangolásának hiánya.

2.5. Az Európai Bizottság néhány területen a teljes harmonizáció megvalósítására törekszik, ami egyes tagállamokban a védelem jelenlegi szintjének csökkenéséhez vezethet. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy számos véleményben az ilyen intézkedések ellen foglalt állást. A teljes körű harmonizációt – ott, ahol az Európai Bizottság erre törekszik – a védelem már kialakított szintjének megőrzése mellett kell megvalósítani.

2.6. A tagállamokban a polgárok egyre inkább azt érzik, hogy Európa keveset tesz a szociális normák és a jövedelem megvédése, illetve az igazságos adózás és méltányos társadalombiztosítási költségek megvalósulása érdekében. Az egységes piac az EUMSZ-en és a másodlagos uniós jogszabályokon alapuló szilárd szociális dimenzióval rendelkezik, de fontolóra kell venni, miként lehet jobb egyensúlyt kialakítani a gazdasági piaci szabadságok és az alapvető szociális jogok között.

2.7. A szociális jogok európai pillére keretében előterjesztett intézkedéseknek az Unió alapító elveit kellene tükrözniük, és arra a meggyőződésre kellene épülniük, hogy a gazdasági fejlődésnek nagyobb mértékű társadalmi haladáshoz és kohézióhoz kell vezetnie, és hogy a szociálpolitikát – az európai értékekkel összhangban lévő, megfelelő biztonsági hálók biztosítása mellett – produktív tényezőnek is kell tekinteni.

2.8. Az uniós kohéziós politika számos eredménye ellenére még mindig messze vagyunk a tagállamok közötti tényleges gazdasági és társadalmi konvergenciától, és nagyok a különbségek a bérek és a szociális normák terén. Az egyes tagállamokban jelenleg érvényes alacsonyabb bérek a történelmi fejleményeknek és a kiterjedt európai belső piac természetes sokszínűségének tudhatók be, és a helyi termelékenységi szintek mellett sok egyéb tényezőt, köztük befektetői érdekeket tükröznek. Ennek ellenére nagyobb figyelmet kellene fordítani a szociális dömpingre, amelyet tisztességtelen és jogellenes gyakorlatként kell meghatározni, melynek lényege, hogy a munka díjazására vagy a társadalom- és egészségbiztosítási kifizetésekre vonatkozó szabályok be nem tartása vezet tisztességtelen előnyhöz a versenytársakkal szemben (2).

2.9. A pénzügyi válság kezdete óta, azaz a 2008-tól 2015-ig tartó időszakban az egységes piac növekedése 0,4 % volt – azaz reálértéken számítva közel nulla. Sőt, az euróövezetben az egységes piac 1,6 %-ot zsugorodott. A többi gazdasági térség jórészt messze maga mögött hagyta az Európai Uniót a belföldi keresletet tekintve (például az USA +8,8 %-kal, Ausztrália +17,9 %-kal, Japán pedig +3,8 %-kal) (3). Az egységes piaci kereslet élénkítését célzó intézkedések, például az európai beruházási terv és az Európai Stratégiai Beruházási Alap, még mindig nem fejtették ki a kívánt hatást.

2.10. Az EGSZB szerint félő, hogy nem érhetők el az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésen alapuló Európa 2020 stratégia (4) célkitűzései. A gazdaság lassulása, az érdemi strukturális reformok lassú végrehajtása és az egységes piaci kereslet hiánya egyelőre éppen ellenkező hatást váltott ki: a 2008-as 70,3 %-os foglalkoztatottsági ráta 2014-ben 69,2 %-ra esett vissza, pedig 2020-ra 75 %-ot kellene elérnie. A szegénység és társadalmi kirekesztés sújtotta emberek száma, ahelyett, hogy 2020-ra 20 millióval csökkenne, 2014-ben 4,9 millióval nőtt. Ezen túlmenően 2015 végére több mint hatmillióval több volt a munkanélküli az Európai Unióban, mint a válság előtt.

2.11. Az Európa 2020 stratégia másik fontos szempontja az oktatás. Az EGSZB üdvözli, hogy az oktatás és képzés terén az idő előtt lemorzsolódók aránya a 2008-as 14,2 %-ról 11 %-ra csökkent. A felsőfokú végzettség aránya szintén javult, 2008 és 2015 között 31,3 %-ról 38,7 %-ra nőtt. Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság kompetenciastratégiáját és rámutat arra, hogy a magas képzettségi szint elengedhetetlen a vállalkozások idevonzásához és a munkahelyteremtéshez.

2.12. Az Egyesült Királyságnak az a döntése, hogy kilép az Európai Unióból nagy kihívást jelent az európai egységes piac számára. Az EGSZB azt ajánlja, hogy a jövőbeli tárgyalások alapját az egységes piac valamennyi alapelvének és alapvető értékének tiszteletben tartása képezze.

3. Részletes megjegyzések

3.1. Önfoglalkoztatás és a munkavállalók mobilitása az egységes piacon

3.1.1. A munkaerő mobilitása fontos lehet egyrészt a vállalkozások számára azért, hogy képzett munkaerőhöz férjenek hozzá, másrészt az önálló vállalkozók számára, harmadrészt pedig a munkavállalók számára azért, hogy lehetőségük legyen jó állást szerezni, és hozzáférjenek új készségekhez és jó munkakörülményekhez. Még mindig vannak azonban akadályok.

3.1.2. Egy az akadályokról és a költségekről szóló tanulmány (5) megállapítja, hogy az átjárható e-kormányzati szolgáltatások – túl azon, hogy költségeket takaríthatnak meg a közigazgatás, a polgárok és a vállalkozások számára – várhatóan különösen nagy hatást gyakorolnak majd a munkaerő mobilitására. Ahhoz, hogy a vállalatok és a munkavállalók határokon átnyúlóan mozogjanak, alapvető fontosságú, hogy javítsák a szakmai képesítések elismerését.

3.1.3. „Az önfoglalkoztatói státusszal való visszaélés” című véleményében (6) az EGSZB hangsúlyozta, hogy a színlelt önfoglalkoztatás a társadalombiztosítási járulékok és adók kikerüléséhez, a munkajogok aláásásához és be nem jelentett munkavégzéshez vezethet, ezért azt meg kell szüntetni. Az EGSZB e tekintetben üdvözli a be nem jelentett munkavégzés már létrehozott európai platformját mint a helyes irányba tett lépést (7).

3.1.4. E platform célja a be nem jelentett munkavégzés megakadályozása és az ilyen típusú munkavégzéstől való elrettentés a tagállamok végrehajtó hatóságai, így a munkaügyi felügyeletek, az adó- és társadalombiztosítási hatóságok között jobb együttműködés révén. Ez az együttműködés magában foglalja a megelőzésre és az elrettentésre vonatkozó bevált gyakorlatok cseréjét, a munkaadók felügyeletére vonatkozó közös elvek meghatározását, munkavállalói csereprogramok és közös képzések előmozdítását, valamint a közös ellenőrzési intézkedések megkönnyítését.

3.1.5. Ma sok munkavállalót „önfoglalkoztató szolgáltatóként” vesznek fel, nem pedig alkalmazottként, mint korábban. Ezeknek az embereknek nincs munkaszerződésük, mert önfoglalkoztató státuszukkal összhangban önmaguknak dolgoznak. Az ilyen foglalkoztatási viszonyokban többnyire nem kell betartani a nemzeti munkajogot. Világos és kötelező kritériumokat kell alkalmazni annak értékelésére, hogy valaki a valóságban foglalkoztatott, vagy ténylegesen önálló vállalkozó-e. Az EGSZB emiatt bírálta az egyszemélyes korlátolt felelősségű társaságokról szóló irányelvre irányuló európai bizottsági javaslatot, amelyet a „még nem eléggé kiforrott” jelzővel minősített (8). A javaslat különösen a mikrovállalkozásokat, a kkv-kat és a valódi önfoglalkoztatókat helyezi nagy nyomás alá.

3.2. Az egységes piac és a munkavállalók kiküldetése

3.2.1. A határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás előmozdítására és megkönnyítésére vonatkozó célkitűzés, a kiküldött munkavállalók védelmére vonatkozó célkitűzés és a külföldi és helyi versenytársak közötti egyenlő versenyfeltételek biztosítására vonatkozó célkitűzés közötti helyes és igazságos egyensúly megteremtésének uniós szabályozási keretét az 1996-os irányelv határozza meg.

3.2.2. A 2014-es végrehajtási irányelv (9) új és megerősített eszközöket biztosított a kijátszás, a csalás és visszaélés elleni küzdelemhez és annak szankcionálásához, kiegészítve a 96/71/EK irányelvet, és hozzájárulva a munkavállalók kiküldetésének eredményesebb összetett keretéhez.

3.2.3. Az EGSZB nemrégiben külön véleményt fogadott el a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelv célzott felülvizsgálatára irányuló európai bizottsági javaslatról, és észrevételeket fűzött a fő változásokhoz és javaslatokhoz (10), melyek alapját a Juncker elnök által a következő Európai Bizottság számára adott politikai iránymutatásban megfogalmazott felhívás képezi, amely szerint: „Uniónkban az azonos helyen végzett azonos munkát azonos módon kell javadalmazni” (11).

3.2.4. Az EGSZB a „Méltányosabb munkaerő-mobilitás az EU-n belül” című véleményében (12) sürgette az Európai Bizottságot, hogy oldja meg a szociális dömpinghez vezető tisztességtelen gyakorlatok problémáját. Ez a probléma egyre sürgetőbbé válik, mivel a tagállamokból származó gyakorlati példák azt mutatják, hogy a bér- és szociális dömping kockázata határokon átnyúló helyzetben meredeken emelkedik. A BUAK (13) által Ausztriában végzett ellenőrzések feltárták, hogy a 2015-ben ellenőrzött 7 238 osztrák vállalkozás közül 38 esetében volt gyanítható a bér- és szociális dömping elleni küzdelemről szóló törvény alapján, hogy alulfizetik alkalmazottaikat. Ez azt jelenti, hogy a vállalkozások 0,53 %-át gyanúsították meg azzal, hogy alulfizetik az alkalmazottaikat. Ugyanebben az időszakban 1 481 Ausztriában működő, de más uniós országban székhellyel rendelkező vállalkozást is ellenőriztek. E vállalkozások közül 398 esetében merült fel a gyanúja annak, hogy alulfizetik alkalmazottaikat, azaz bérdömpinget alkalmaznak. Ez 26,87 %-ot tesz ki.

3.2.5. A határokon átnyúlóan működő, kiküldött munkavállalókat alkalmazó külföldi vállalkozások esetében a bérdömping valószínűsége 50-szer nagyobb, mint a helyi szolgáltatók esetében. Ez figyelmeztető jel az egységes piac működésével (működésének hiányával) kapcsolatban. A visszaélés nagy kockázata rendkívüli mértékben aláássa az európai munkavállalók belső piacba vetett bizalmát.

3.2.6. Egy másik probléma a munkavállalók színlelt kiküldetése. A színlelt kiküldött munkavállalókat érintő esetek – azaz a hamis A1-es kiküldetési igazolások révén történő visszaélések – jól jelzik a hivatalosan vagy köztestületek által kiadott tanúsítványok, igazolások és hasonló dokumentumok által okozott problémákat. Ez egyre inkább megnehezíti a mikrovállalkozások, a kkv-k és a képzett munkavállalók számára, hogy helytálljanak a tisztességtelenül eljáró versenytársakkal szemben. A munkavállalók színlelt kiküldetését ezért meg kell szüntetni.

3.2.7. Az Európai Bizottság nemrégiben javasolta a szociális biztonsági rendszerek koordinációjáról szóló 883/2004/EK rendelet módosítását. Az EGSZB az Európai Bizottság kérésének megfelelően külön véleményt fog elfogadni, és egy korszerű szociális biztonsági koordinációs rendszer kidolgozását várja, amely megfelel a tagállamokra jellemző társadalmi és gazdasági helyzetnek, és tiszteletben tartja az uniós jogszabályokban rögzített elveket, különösen az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetés-mentesség vonatkozásában.

3.2.8. Az EGSZB tudomásul veszi a szolgáltatási útlevélre (vagy szolgáltatási személyazonosító igazolványra) vonatkozó javaslatot, amelynek egy közös elektronikus dokumentumtár megteremtése révén el kell érnie, hogy ne legyen szükség a székhely szerinti tagállamnak már átadott információk és dokumentumok többszöri kikérésére. Az EGSZB mindenképpen ellenzi a rendeltetési ország elvének aláásását, és a témában külön véleményt fog kidolgozni.

3.3. REFIT és a jogalkotás minőségének javítása

3.3.1. Elvben üdvözlendő, ha ellenőrzik az uniós jogszabályok hatékonyságát. Az Európai Bizottság, a Tanács és az Európai Parlament közötti intézményközi megállapodás hasznos mechanizmust biztosíthat, amely megkönnyíti az egyszerűbb és hatékonyabb uniós jog céljának elérését. Ami azonban az együttműködést illeti, biztosítani kell, hogy a szociál- vagy gazdaságpolitikai előnyöket kínáló uniós jogi normákat megvédjék, és ne kérdőjelezzék meg.

3.3.2. Mindez éppúgy érinti a kkv-kat, mint a fogyasztókat és a munkavállalókat. A „gondolkozz először kicsiben” elvnek megfelelően a kkv-k esetében különösen fontos a szükségtelen terhek elkerülése. A belső piac zavartalan működéséhez olyan fogyasztóvédelmi politika szükséges, amely az EUMSZ 169. cikkével összhangban a védelem magas szintjén alapul.

3.3.3. A REFIT azoknak az adminisztratív terheknek a csökkentésében is fontos szerepet játszhatna, amelyek akkor jelentkeznek, ha egy adott területre különböző regionális előírások vonatkoznak. A harmonizált jogi előírások jelentős költségmegtakarításokhoz vezethetnek, és ezen akadályok lebontásával előmozdíthatnák a növekedést az uniós régiókban, ezért meg kell vizsgálni a megvalósíthatóságukat.

3.3.4. A bürokrácia csökkentése érdekében a REFIT-program keretében felülvizsgálandó jogi aktusok közül több is érinti a munkavállalókra és a fogyasztókra vonatkozó normákat védő jogszabályokat, és ezért jelentős szociálpolitikai és gazdasági haszonnal rendelkezik. Az EGSZB megerősíti azt a véleményét, hogy a magas fogyasztóvédelmi normákat nem szabad szükségtelen tehernek tekinteni.

3.3.5. Az EGSZB utal 2014. december 14-i véleményére (14), és megismétli azt az álláspontját, hogy az intelligens szabályozás nem szünteti meg a nyilvánosság, a fogyasztók és a munkavállalók védelmére vonatkozó szabályok, valamint a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó normák és a környezetvédelmi szabályok betartásának kötelezettségét. Ezen túlmenően a „gondolkozz először kicsiben” elvnek nem lehet az a következménye, hogy a mikrovállalkozások és kkv-k mentesülnek a jogszabályok alól, de a jogszabályoknak figyelembe kell venniük az érdekeiket és szükségleteiket.

3.3.6. Teljességgel érthetetlen, hogy az Európai Bizottság miért utasítja el a fodrászokra vonatkozó tervezett jogalkotási kezdeményezés folytatását, annak ellenére, hogy e tárgyban egyetértés van az európai szociális partnerek körében. Az Európai Bizottság megközelítése ellentmond a szociális párbeszéd elveinek és értékeinek, a reprezentativitás elve tiszteletben tartásának, és rendkívül szűk látókörű, mert a foglalkozás-egészségügyi szabályozás hiánya foglalkozási megbetegedésekhez vezethet, és így jelentős költségeket okozhat mind a vállalkozásoknak, mind a közszektornak.

3.3.7. Az EGSZB felhívja a figyelmet az európai szociális partnerek közös nyilatkozatára arról, hogy a tematikus csoportokban elért eredményekre építve újra kell indítani a szociális párbeszédet. A nyilatkozat megemlíti az uniós szociális párbeszéd és a minőségi jogalkotási megközelítés közötti kölcsönhatást.

3.3.8. Az EGSZB üdvözli, hogy újraindultak a tanácskozások az újonnan létrehozott REFIT-platformban. A vállalkozási tevékenységek megkönnyítésének és a normák munkavállalók számára történő garantálásának célja mellett mind az Európai Bizottságnak, mind a platform szakértőinek biztosítaniuk kell, hogy az uniós jog egyszerűsítésére irányuló munka során megmaradjon a fogyasztói jogok szintje.

3.4. A digitális gazdaság, a gazdaság új formái és az új üzleti modellek

3.4.1. A digitális egységes piacnak a prioritások között kell szerepelnie, tekintettel a hasznokra, amelyekre számítani lehet, ha sikerül ezen a területen kiteljesíteni az egységes piacot. A digitális egységes piac kiteljesítéséből származó potenciális GDP-nyereségeket évi 415 milliárd euróra teszik (15).

3.4.2. Az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy elemezni kell a foglalkoztatási, gazdasági és fogyasztóvédelmi területen fennálló jogbizonytalanságokat, és megoldást kell találni azokra. E téren figyelmet kell fordítani a fennálló munkaügyi, szociális és fogyasztóvédelmi normák védelmére és a megbízható jogi keret biztosítására a vállalkozások számára. A digitális egységes piacon nem vonatkozhatnak eltérő szabályok a „teljességgel digitális” és a „nem digitális” világra. Az Európai Bizottságnak olyan jogszabályokról kellene gondoskodnia, amelyek a digitális és a nem digitális egységes piacra egyaránt alkalmazhatók.

3.4.3. Az EGSZB az „Indokolatlan területi alapú tartalomkorlátozás” (16) című véleményében üdvözölte a területi alapú tartalomkorlátozásról szóló rendeletre tett javaslatot, amely mind a vállalatok, mind pedig a fogyasztók szempontjából megkerülhetetlen eleme a digitális egységes piacra irányuló stratégiának. Ez azonban csak egy kis lépés, nem hoz áttörő változást. Véget kell vetni a területi alapú tartalomkorlátozás gyakorlatának, azaz a fogyasztókkal szembeni, az online szolgáltatásokhoz való hozzáférés tekintetében alkalmazott, lakóhelyen, földrajzi internetes címen vagy állampolgárságon alapuló megkülönböztetésnek. A fogyasztók magasabb árakat tartalmazó helyi webhelyre való átirányítása szintén megkülönböztetésnek minősül az egységes piacon. Az EGSZB meg fogja vizsgálni a COMPET 2016. novemberi következtetéseit a javasolt szöveggel kapcsolatos általános megközelítést illetően, amely egyértelműen hangsúlyozza, hogy különbséget kell tenni az árdiszkriminálás és az árdifferenciálás között.

3.4.4. Az olyan területeken, mint a területi alapú tartalomkorlátozás, a határon átnyúló csomagkézbesítés, a határon átnyúló biztosítás, a szerzői jogi engedélyezés és a pénzügyi piacok, figyelembe kell venni, hogy az Európai Unió és a tagállamok főként a határon átnyúló kereskedelem akadályainak felszámolásáért és a piac jobb működésének biztosításáért felelnek.

3.4.5. Az adatok szabad áramlása szükségessé teszi a személyes adatok és a magánélet magasabb fokú védelmét, ami döntően fontos lesz a jövőben, és meg kell fontolni egy a nagy adathalmazokra, a felhőalapú szolgáltatásokra és a dolgok internetére vonatkozó következetes politikát.

3.4.6. A gazdaság fokozódó digitalizációja új üzleti modelleket generál és új lehetőségeket nyit meg, de új kihívásokkal is jár. Az EGSZB mélyreható vitákat folytatott erről az új jelenségről, amelyek nyomán számos vélemény született (17).

3.4.7. Ahhoz, hogy ezt az eszközt valóban eredményessé tegye, az Európai Bizottságnak haladnia kell az egységes digitális portálra vonatkozó javaslatával is.

3.4.8. A társadalmi kohézióhoz elengedhetetlenek az együttműködésen alapuló szociális vállalkozások, hogy az európai polgárok számára biztosítható legyen a hatékonyabb és fenntarthatóbb gazdasági növekedés. Az EGSZB ismételten sürgeti az Európai Bizottságot, hogy hozzon létre egy nélkülözhetetlen politikai eszköztárat, biztosítandó, hogy a megosztásalapú gazdaság számos megjelenési formája és különböző működési módozata támogatásban részesüljön, alkalmazásra kerüljön, hitelessé váljon és bizalmat kapjon az EU szintjén és a különböző tagállamokban (18).

3.5. Az egységes tőkepiac megteremtése

3.5.1. 2015-ben az Európai Bizottság cselekvési tervet terjesztett elő az európai tőkepiaci unió kiépítésére. Az EGSZB fontosnak tartja (19), hogy ez az unió előtérbe helyezze az EU gazdasági és pénzügyi stabilitását, emellett pedig jobb és hatékonyabb tőkeallokációhoz vezessen, ami kedvezően hat a beruházásokra, a növekedésre, a foglalkoztatásra és a fogyasztókra egyaránt. Annak idején az EGSZB amiatt is kifejezte aggodalmát (20), hogy időbe kerül majd a végső cél megvalósítása. Ez az aggodalom több aktuális fejlemény – például a Brexit és más, fent (a 2. pontban) említett kihívások – fényében csak tovább erősödik.

3.5.2. A cselekvési terv különböző területekre vonatkozóan legalább 33 rövid és középtávon megvalósítandó intézkedést tartalmaz. Ezek között több olyan is van, melyekkel további finanszírozási eszközöket lehet rendelkezésre bocsátani, különösen a kkv-k és a háztartások számára. Az EGSZB fontosnak tartja (21), hogy ezeket a javaslatokat mielőbb megvalósítsák, figyelembe véve a biztonság, az átláthatóság és az érvényesítés („enforcement”) elvét. Az EGSZB – hasonlóképpen aggódva a biztonságért és a stabilitásért – már több ízben megállapította (22), hogy foglalkozni kell az árnyékbankokkal, és szabályozni kell működésüket.

3.5.3. A pénzügyi piacok uniós szabályozása és a szabályok érvényesítése nem volt elegendő a spekulatív tevékenységek, a túlzott eladósodottság és a felelőtlen kockázatvállalás megakadályozására, amely az egész társadalom számára súlyos következményekkel járó pénzügyi válsághoz vezetett. Az EGSZB ismételten arra kéri az Európai Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatot a magánháztartások túlzott eladósodásával kapcsolatban.

3.6. Adópolitika

3.6.1. Az EGSZB már a 2012. évi, „Az egységes piac előtt álló akadályok” című jelentésében is úgy érvelt, hogy az adópolitika szabályozási hiányosságai tisztességtelen versenyhez vezetnek. Üdvözlendőek az Európai Bizottság közös összevont társaságiadó-alapra vonatkozó tervei. Az EGSZB tanulmányozócsoportot hozott létre ennek a kérdésnek a vizsgálatára. A társasági adóval kapcsolatban a legalacsonyabb adókulcsokért folyó verseny megszüntetése és a tisztességesebb adópolitika megvalósítása érdekében egy minimális társaságiadó-kulcs bevezetését is fontolóra lehetne venni.

3.6.2. Az adózással kapcsolatos információk tagállamok közötti cseréjét és az adófizetés kikerülésére szolgáló leggyakoribb módszerek megakadályozására irányuló jogi lépéseket üdvözölni kell. E téren kulcsfontosságú igény, hogy minden országban beszámolási kötelezettséget vezessenek be a határokon átnyúló tevékenységet folytató vállalkozások tekintetében, a szükségtelen adminisztratív terhek növelése nélkül.

3.6.3. Fel kell lépni az adóparadicsomok ellen is. Egy európai parlamenti meghallgatáson Joseph Stiglitz Nobel-díjas közgazdász világszintű fellépést sürgetett az ilyen adókijátszási rendszerek ellen (23). Gabriel Zucman francia akadémikus becslése szerint világszerte mintegy 5 800 milliárd euró összegű pénzügyi eszköz található az adóparadicsomokban, amelyek 80 %-a adózatlan (24). Az Európai Bizottság most nemzetközi szintű intézkedéseket javasol az adóparadicsomok kezelésére.

3.6.4. Első lépésként biztosítani kell a kölcsönös segítségnyújtási megállapodások végrehajtását, valamint az egyes országok közötti automatikus információcserét. A multinacionális vállalatok tekintetében mérlegelni kell egy nemzetközi adóellenőrzési hálózat létrehozását. Az adóparadicsomnak minősített országokba irányuló eszköz- és tőkeátutalások esetén kiindulási pontot jelenthet az, ha a pénzügyi intézményeket az általuk végzett átutalások bejelentésére kötelezik (25).

3.7. Általános érdekű szolgáltatások, szolgáltatási irányelv

3.7.1. Az EGSZB az egységes piac előtt álló akadályokról szóló 2012-es jelentésében már rávilágított a szolgáltatási szektorban jelenleg tapasztalt akadályokra. Az Európai Bizottság megállapította, hogy sok tagállam nem tesz eleget annak a kötelezettségének, hogy bejelentse az uniós hatóságoknak a szabályozási intézkedéseket, ami az Európai Bizottság számára megnehezíti annak értékelését, hogy az új szabály indokolt és arányos-e.

3.7.2. Az Európai Bizottság ezért a bejelentési eljárás megreformálását tervezi oly módon, hogy az eljárás mostantól a szolgáltatási irányelv hatálya alól jelenleg kizárt szolgáltatásokra is vonatkozzon. Az Európai Bizottságnak ügyelnie kell arra, hogy a javaslatokat ne úgy alakítsák ki, hogy azok megkérdőjelezzék a kérdéses tagállamok szuverenitását vagy demokratikus elvét.

3.7.3. Az általános érdekű szolgáltatások kulcsszerepet játszanak a szociális piacgazdaságban. A lakhatás, a víz és az energia, a hulladékszállítási és szennyvíz-elvezetési szolgáltatások, a közösségi közlekedés, az egészségügy, a szociális szolgáltatások, az ifjúság- és családvédelmi szolgáltatások, a kultúra és a kommunikáció rendelkezésre állása létfontosságú a lakosság számára. Az általános érdekű szolgáltatások a közös uniós értékek közé tartoznak, mivel szerepet játszanak a társadalmi és területi kohézió támogatásában. Ezt a társadalmi és területi kohézió előmozdításában játszott szerepet figyelembe kell venni azoknak az „elveknek és feltételeknek” a megfogalmazásakor.

3.7.4. A szolgáltatási irányelv tervezett reformjával kapcsolatban az EGSZB felhívja a figyelmet az Európai Unióról szóló szerződésnek az általános érdekű szolgáltatásokról szóló, 26. jegyzőkönyvére, amely jogilag kötelező érvénnyel értelmezi az EUMSZ 14. cikkét, és kimondja, hogy a kulturális, társadalmi és földrajzi különbségeknek megfelelően a nemzeti, regionális és helyi hatóságok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek az általános gazdasági érdekű szolgáltatások tekintetében. Ami ezeket a felhasználók igényeinek megfelelően rendelkezésre bocsátandó szolgáltatásokat illeti, biztosítani kell a magas minőségi szintet, a magas fokú biztonságot, a megfizethetőséget és az egyenlő bánásmódot, és elő kell mozdítani az egyetemes hozzáférést és a felhasználói jogokat, egyszerre biztosítva a szolgáltatások hatékonyságát és megfelelő irányítását.

3.8. Közbeszerzés

3.8.1. Ami a közbeszerzést illeti, nincsenek statisztikák, amelyek összehasonlítanák a tényleges költségeket az ajánlattételi eljárás során a legjobb ajánlattevő által benyújtott költségekkel. Sok esetben a költségkeret jelentős túllépése figyelhető meg (26).

3.8.2. A nyertesek újra és újra a tisztességtelenül működő ajánlattevők, akik a tisztességes ár alá csökkentik ajánlatuk költségeit, és megbízhatatlan alvállalkozókat alkalmaznak. Ezt követően gyakran merülnek fel utólagos költségek, amelyek meghaladják a második vagy harmadik legjobb ajánlattevő árajánlatát.

3.8.3. Ennek a gyakorlatnak a visszaszorításához különféle intézkedésekre van szükség: az elektronikus közbeszerzési eljárás bevezetésével olyan statisztikai adatgyűjtemény jönne létre, amelynek segítségével be lehet azonosítani az alacsony árat kínálókat, és az illetékeseket előremutató magatartásra lehet ösztönözni. A statisztikai felmérés keretében központilag nyilván kell tartani a legjobb ajánlatban foglalt árat és a későbbi tényleges költségeket, így gondoskodva átláthatóságról az esetleges költségtúllépésekkel kapcsolatban. A költségeket és minőségi standardokat érintő esetleges negatív verseny elkerülése érdekében ki kell zárni az eljárásból az olyan árakon alapuló ajánlatokat, amelyek nem felelnek meg a minimálbérre vonatkozóan az adott nemzeti jogszabályokban és gyakorlatban alkalmazott előírásoknak.

Kelt Brüsszelben, 2017. január 25-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Georges DASSIS

(1) HL C 177., 2016.5.18., 1.o.

(2) Social dumping: political catchphrase or threat to labour standards? [Szociális dömping: politikai szólam vagy fenyegetés a munkaügyi normákra nézve?], Magdalena Bernaciak Working Paper 2012, Európai Szakszervezeti Intézet.

(3) Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság, Ameco adatbázis.

(4) Az Európai Bizottság közleménye – Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája, 2010. március 3., COM(2010) 2020 final.

(5) Reducing costs and barriers for businesses in the Single Market [A költségek és akadályok csökkentése a vállalkozások számára az egységes piacon], az EP IMCO bizottsága számára készített tanulmány, Uniós Belső Politikák Főigazgatósága.

(6) HL C 161., 2013.6.6., 14. o.

(7) COM(2014) 221 final, Az Európai Parlament és a Tanács határozata a be nem jelentett munkavégzés megakadályozására, valamint az ilyen típusú munkavégzéstől való elrettentésre irányuló együttműködés erősítését célzó európai platform létrehozásáról.

(8) HL C 458., 2014.12.19., 19. o.

(9) Az Európai Parlament és a Tanács 2014/67/EU irányelve (2014. május 15.) a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló 96/71/EK irányelv érvényesítéséről és a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről szóló 1024/2012/EU rendelet (az IMI-rendelet) módosításáról (HL L 159., 2014.5.28., 11. o.)..

(10) HL C 75., 2017.3.10., 81. o.

(11) Nyitóbeszéd az Európai Parlament 2014. július 15-i strasbourgi plenáris ülésén.

(12) HL C 264., 2016.7.20., 11. o.

(13) Bauarbeiter-Urlaubs- und Abfertigungskasse [Az osztrák építőipari munkások szabadság- és végkielégítési alapja], 2015. évi éves statisztikák.

(14) HL C 230., 2015.7.14., 66. o.

(15) A Reducing costs and barriers for businesses in the Single Market [A költségek és akadályok csökkentése a vállalkozások számára az egységes piacon] című tanulmány.

(16) HL C 34., 2017.2.2., 93. o.

(17) HL C 264., 2016.7.20., 57. o., HL C 303., 2016.8.19., 28. o.; HL C 303., 2016.8.19., 36. o., HL C 264., 2016.7.20., 86. o., HL C 389., 2016.10.21., 50. o.

(18) HL C 303., 2016.8.19., 36. o..

(19) HL C 133., 2016.4.14., 17. o. (1.2., 1.3. és 1.7. pont).

(20) HL C 133., 2016.4.14., 17. o. (1.12. pont).

(21) HL C 82., 2016.3.3., 1. o. (1.2., 1.6. és 1.7. pont).

(22) HL C 133., 2016.4.14., 17. o. (1.9. és 3.8. pont), HL C 251., 2015.7.31., 33. o., (4.2. pont).

(23) Európai Parlament, newsroom, hivatkozás: 20161114STO51063, 2016. november 17.

(24) Lásd: Steueroasen: wo der Wohlstand der Nationen versteckt wird [Adóparadicsomok: ahol a nemzetek vagyona el van rejtve], Gabriel Zucman, 2014, Suhrkamp-Verlag.

(25) HL C 264., 2016.7.20., 93. o.

(26) Lásd a berlini repülőtér, a bécsi repülőtér Skylink projektje és a stuttgarti vasútállomás esetét.