[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 30.1.2009

COM(2009) 31 végleges

2009/0006 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS …/…/EK RENDELETE

(ÉÉÉÉ. hónap NN.)

a textiltermékek elnevezéséről és ehhez kapcsolódó címkézéséről

(EGT-vonatkozású szöveg)

{SEC(2009)91}

{SEC(2009)90}

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

A textiltermékek elnevezéséről szóló jogszabályok felülvizsgálatának gondolata az új szálak elnevezésének a meglévő irányelvekbe történő felvétele céljából rendszeresen szükségessé váló technikai módosításokkal kapcsolatban szerzett tapasztalatokkal összefüggésben merült fel az elmúlt években. Ez a tapasztalat azt mutatja, hogy lehetőség van a meglévő jogszabályi keret egyszerűsítésére, és ez pozitív hatást gyakorolhat a magánszektor szereplőire és a közigazgatásra. Ezért ennek a jogszabálynak a felülvizsgálata az új szálak fejlesztésére és felvételére vonatkozó, meglévő szabályozási keret egyszerűsítését és fejlesztését célozza annak érdekében, hogy ösztönözze az innovációt a textil- és ruhaiparban, valamint a szálak felhasználói és a fogyasztók gyorsabban profitálhassanak az innovatív termékekből.

Emellett a javasolt felülvizsgálat az új szálaknak a szálak egységesített elnevezéseit tartalmazó jegyzékbe történő felvételére szolgáló eljárás átláthatóságát is fokozza majd. Ugyanakkor a felülvizsgálatnak köszönhetően a jogszabályokat rugalmasabban lehet kiigazítani, hogy összhangban maradjanak a textiliparban várható technológiai fejlődés igényeivel.

A felülvizsgálatnak nem célja az EU jogszabályok kiterjesztése a jelenlegi irányelvekben szereplő szálösszetételen és a szövetszálak elnevezésének egységesítésén kívül más címkézési előírásokra.

A textiltermékek elnevezésére és címkézésére vonatkozó uniós jogszabályok[1] felülvizsgálatát 2006-ban, „A szabályozási környezet egyszerűsítésére alkalmazott stratégia előrehaladásáról készített első jelentésben”[2] jelentették be, és bekerült a Bizottság 2008-ra vonatkozó jogalkotási és munkaprogramjába is.

2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ

A felülvizsgálat korlátozott volta miatt célzott konzultációra került sor az érdekelt felekkel. Az érintettek széles csoportja vett részt a konzultációs folyamatban: ágazati és kiskereskedelmi szövetségek, szakszervezetek, fogyasztói érdekvédelmi szervezetek, európai szabványügyi testületek, valamint tagállami közigazgatási szervezetek[3].

Az érintettek és a tagállamok képviselőit felkérték arra, hogy véleményeiket, ötleteiket és javaslataikat a 2008 januárjától augusztusáig terjedő időszakban írásban nyújtsák be a Bizottság szakszolgálatai által szervezett találkozók során.

Az érintettek azon a véleményen vannak, hogy az új szálak elnevezésének bevezetése az európai jogszabályokba fontos mind az európai iparban folyó innováció ösztönzése érdekében, mind a fogyasztók tájékoztatásának szempontjából. A textiltermékek elnevezéséről szóló jogszabályok technikai módosításainak politikai tartalma azonban nem indokolja az irányelvek átültetésével járó eljárások nehézkességét és a költségeket, ezért könnyebb jogalkotási megoldást kell alkalmazni.

A konzultációs folyamat eredményei a hatásvizsgálati jelentésben és mellékleteiben olvashatók.

3. HATÁSVIZSGÁLAT

Az érintettekkel folytatott konzultációk eredményei és „Az uniós jogszabályok egyszerűsítése a textiltermékek elnevezése és címkézése terén – a szakpolitikai lehetőségek hatásvizsgálata”[4] című tanulmány alapján a Bizottság elkészítette a fent meghatározott célok eléréséhez rendelkezésre álló különböző szakpolitikai lehetőségek hatásvizsgálatát.

Az Európai Bizottság hatásvizsgálati testülete értékelte a megfelelő szolgálat által elkészített hatásvizsgálati jelentés tervezetét, és módosításokkal elfogadta[5].

A különböző lehetőségek és hatásaik elemzése és összehasonlítása az alábbi következtetésekhez vezetett:

- A kérelem bővítése a tartalmára vonatkozó iránymutatással, valamint a vállalatoknak a kérelem összeállításában segítséget nyújtó laboratóriumok elismerése előnyös lehet, ha eredményükként a kérelmek jobban megfelelnek a Bizottság szolgálatai által támasztott követelményeknek. Ez jelentős időmegtakarítást eredményezhet mind az ágazat, mind a közigazgatás számára.

- Az ágazat számára a legnagyobb előnyök abból adódnak, ha egy új szál elnevezésére vonatkozó kérelem benyújtásától a szálnak az új néven történő forgalomba hozataláig terjedő idő lerövidül. Ez azt jelenti, hogy megtakarítást lehet elérni az adminisztratív költségeken, és a szál forgalmazása korábban hoz bevételt.

- A tagállami hatóságok számára a legnagyobb előnyök az irányelvek rendelettel történő felváltásából erednek, mivel így a módosításokat már nem kell átültetniük a nemzeti jogba. A tagállamok ezáltal jelentős költségmegtakarítást érhetnek el.

- A felülvizsgálat megőrzi a fogyasztóknak az abból a biztonságból származó előnyöket, hogy a megnevezett szálak megfelelnek a meghatározott jellemzőknek. A fogyasztók további előnyöket élvezhetnek azzal, hogy az új szálak korábban kerülnek piacra.

4. JOGALAP ÉS SZUBSZIDIARITÁS

A textiltermékek elnevezésére és címkézésére vonatkozó uniós jogszabályok alapjául az EK-Szerződés 95. cikke szolgál. Célja a textiltermékek belső piacának létrehozása, valamint ezzel egyidejűleg annak biztosítása, hogy a fogyasztók megfelelő tájékoztatást kapjanak.

A tagállamok a hetvenes években felismerték, hogy a textiltermékek elnevezésének területén össze kell hangolni a közösségi jogszabályokat. Ha az EU tagállamaiban különböző (nem egységesített) elnevezéseket használnak a szövetszálakra, az technikai akadályt jelent a belső piacon folyó kereskedelem számára. Ezenkívül a fogyasztók érdekei is nagyobb védelmet élveznek, ha ezen a területen azonos tájékoztatást kapnak a belső piacon.

A jelenlegi javaslat nem változtatja meg a tagállamok és az EU közötti politikai egyensúlyt. A tervek szerint a Bizottság munkáját egy bizottság fogja segíteni, amely véleményezi a szabályozás módosítására javasolt végrehajtási intézkedéseket az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás szabályait követve. Jelenleg ugyanez vonatkozik a meglévő irányelvekre.

5. A JAVASLAT Fő ELEMEI ÉS VÁLTOZTATÁSOK A TEXTILTERMÉKEK ELNEVEZÉSÉRE ÉS CÍMKÉZÉSÉRE VONATKOZÓ MEGLÉVő JOGSZABÁLYOKBAN.

A meglévő jogszabályokban javasolt fő változtatásokat a következőképpen lehet összefoglalni:

5.1. A jogszabályoknak a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítására szolgáló jogalkotási folyamat megkönnyítése

5.1.1. A 96/74/EK irányelv rendeletté alakítása

Valahányszor új szál elnevezésével bővítik az egységesített nevek jegyzékét, a textiltermékek elnevezésére és címkézésére vonatkozó uniós jogszabályokat módosítani kell; ezek pusztán technikai jellegű változtatások, melyeket egyszerűbb rendelet formájában bevezetni, így csökkentve a nemzeti hatóságok adminisztratív terheit.

5.1.2. A módszerekről szóló irányelvek hatályon kívül helyezése és átalakítása műszaki mellékletté

A mennyiségi meghatározásra szolgáló módszerek olyan lényeges eszközök, amelyek lehetővé teszik az összetételt tartalmazó címkén megadott információk ellenőrzését, ami az új szálak elnevezésének figyelembe vétele érdekében szintén frissítést igényel. Tekintettel műszaki tartalmuk részletes voltára, az ilyen egységes módszerek adaptálásához a fő rendelet mellékletei formailag jobb megoldást kínálnak. Ezért a 22. cikk hatályon kívül helyezi a 96/73/EK és a 73/44/EGK irányelvet, a javasolt rendelet pedig tartalmaz egy VIII. mellékletet, amely meghatározza a hivatalos vizsgálatoknál alkalmazott egységes módszereket.

5.2. A kérelem benyújtásától az új szál elnevezésének elfogadásáig terjedő idő lerövidítése.

Annak érdekében, hogy a szálak gyártói, a szálak felhasználói és a fogyasztók hamarabb élvezhessék az új szálak és az innovatív termékek alkalmazásából származó előnyöket, az uniós jogszabályokba gyorsabban át kell venni az új szálak elnevezését. A 96/74/EK irányelv rendeletté alakításával nyerhető időn túl csökkenhet az új szálak elnevezésére vonatkozó kérelmek technikai vizsgálatához szükséges idő is, ha a gyártók által benyújtott kérelmek pontosabbak és teljesebbek a teljesítendő követelmények tekintetében.

5.2.1. Új szál elnevezésére vonatkozó kérelmek minimális követelményei

Egy új cikk (a 6. cikk) állapítja meg, milyen eljárást kell követnie annak a gyártónak, aki egy új szál elnevezésének felvételét kéri a rendelet műszaki mellékleteibe. A gyártóknak kérelmet kell benyújtaniuk a Bizottsághoz, figyelembe véve a II. mellékletben meghatározott minimális követelményeket.

5.2.2. Jelentés a rendelet megvalósításáról

A 21. cikk a rendelet megvalósításáról szóló, a Bizottság által öt év elteltével készítendő jelentésről rendelkezik. A jelentés feladata az adott időszak alatt új szálak elnevezésére vonatkozóan kapott kérelmekkel összefüggésben szerzett tapasztalatokat összegezni, és azt vizsgálni, hogy a javasolt eljárások felülvizsgálatával meg lehet-e még több időt takarítani.

5.3. Egyéb változtatások

Az 5.1. és az 5.2. pontban említett módosításokon túl a meglévő jogszabályok szövegét is felülvizsgálták a közelmúltban elfogadott jogszabályi előírásoknak megfelelően annak érdekében, hogy azokat könnyebb legyen közvetlenül alkalmazni, az állampolgárok, a gazdasági szereplők és a közigazgatás pedig könnyedén meg tudják állapítani jogaikat és kötelezettségeiket.

A javaslatban tett lényegi változtatások a következők:

- Az 1. cikk vezeti be a rendelet tárgyát

- A 3. cikk további meghatározásokat tartalmaz

- A 4. cikk a textiltermékek forgalmazásával kapcsolatos általános kötelezettségeket állapít meg

- A 11. cikk (2) bekezdése kifejezetten előírja a gazdasági szereplők azon kötelezettségét, hogy a termékeket címkével lássák el, és azt is, hogy azon milyen információkat kel feltüntetniük

- A különleges rendelkezésekről szóló 14. cikk említ egy műszaki mellékletet, amely meghatározott textiltermékekre vonatkozó részletes szabályokat határoz meg

- A szálösszetevők százalékos arányának meghatározásából kizárt tételekről szóló 16. cikk hasonlóképpen egy műszaki mellékletre hivatkozik

- A 17. cikk piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezéseket állapít meg

- A 18. cikk az idegen szálakra vonatkozó és a gyártás tűréshatárait határozza meg

6. A TEXTILTERMÉKEKRőL SZÓLÓ IRÁNYELVEK FOLYAMATOS MÓDOSÍTÁSA.

2006-ban a Bizottság szakszolgálataihoz kérelmet nyújtottak be a „melamin” mint új szál elnevezésének a 96/74/EK irányelv mellékleteibe történő felvételére. A tagállamok szakértőivel folytatott tájékozódó munkacsoport-értekezleteken konszenzus alakult azzal kapcsolatban, hogy a kérelem műszaki szempontból megfelelő. Ezért helyénvaló a 96/74/EK és a 96/73/EK irányelv hozzáigazítása a műszaki haladáshoz.

Így a 96/74/EK és a 96/73/EK irányelv módosításra kerül, hogy a műszaki mellékleteik tartalmazzák a „melamint” mint új szál elnevezését. A 96/74/EK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése, illetve a 96/73/EK irányelv 5. cikkének (2) bekezdése szerint a 96/74/EK irányelv I. és II. mellékletének kiegészítéseit, valamint a 96/73/EK irányelv II. mellékletének kiegészítéseit és módosításait a Bizottság a textiltermékek elnevezésére és címkézésre vonatkozó irányelvekkel foglalkozó bizottság véleményével összhangban végzi el.

A tervek szerint Bizottság tanácskozik az említett bizottsággal miközben ezen új rendeletre vonatkozó javaslat a Tanácsnál és az Európai Parlamentben a jogalkotási eljárást lépéseit követi. Azt követően, hogy a bizottság kedvező véleményt alkot a Bizottság javaslatáról, a tervek szerint az új, „melamin” szál bekerül az irányelv mellékleteibe. Ezért az indokolatlan késedelmek és további módosítások elkerülése érdekében helyénvaló, hogy az új rendelet a bizottság kedvező véleményéig zárójelben tartalmazza az új szálat [melamin].

2009/0006 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS …/…/EK RENDELETE

(ÉÉÉÉ. hónap NN.)

a textiltermékek elnevezéséről és ehhez kapcsolódó címkézéséről

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[6],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[7],

mivel:

(1) A háromkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1973. február 26-i 73/44/EGK tanácsi irányelv[8], a kétkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének egyes módszereiről szóló, 1996. december 16-i 96/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[9], valamint a textiltermékek elnevezéséről szóló, 1996. december 16-i (átdolgozott) 96/74/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[10] többször módosult. Mivel további módosítások váltak szükségessé, az átláthatóság érdekében egyetlen jogi aktusnak kell a helyükbe lépni.

(2) A textiltermékek elnevezéséről és ehhez kapcsolódó címkézéséről szóló közösségi jogszabály tartalmát tekintve nagyon technikai jellegű, és rendszeres módosítást igénylő részletes rendelkezéseket tartalmaz. Ahhoz, hogy a tagállamoknak ne kelljen átültetniük a műszaki módosításokat a nemzeti jogba, és így csökkenjenek a nemzeti hatóságok adminisztratív terhei, illetve az új szálak elnevezését gyorsabban el lehessen fogadni, és egyszerre lehessen alkalmazni az egész Közösségben, a jogalkotás egyszerűsítésének végrehajtására a rendelet tűnik a legmegfelelőbb jogi aktusnak.

(3) A tagállamok által a textiltermékek elnevezéseire, összetételére és címkézésére vonatkozóan hozott rendelkezések eltérő voltából fakadó – a belső piac megfelelő működését gátló – esetleges akadályok elhárítása érdekében össze kell hangolni a textilszál-elnevezéseket, valamint a textiltermékekhez az előállítás, feldolgozás és forgalmazás különböző szakaszaiban kapcsolódó címkéken, jelöléseken és dokumentumokban megjelenő információkat.

(4) Helyénvaló meghatározni, hogy a gyártók milyen szabályok szerint kérhetik új szál elevezésének a felvételét az engedélyezett szálelnevezések jegyzékébe.

(5) Rendelkezni kell egyes olyan termékek tekintetében is, amelyek nem kizárólag textilanyagokból készülnek, de textiltartalmuk a termék alapvető részét képezi, vagy erre a textiltartalomra a gyártó, a feldolgozó vagy a kereskedő külön felhívja a figyelmet.

(6) A címkén nem feltüntetendő idegen szálakra vonatkozó tűréshatárt mind a tiszta termékek, mind a szálkeverékből készült termékek tekintetében alkalmazni kell.

(7) Az összetételt tartalmazó címkézést kötelezővé kell tenni, hogy a Közösségben egységesen minden fogyasztó helyes tájékoztatást kapjon. Ha valamely termék összetételét a gyártáskor műszakilag nehéz megállapítani, legyen lehetőség arra, hogy a címkén csak a gyártáskor ismert szálakat tüntessék fel, feltéve, hogy azok a késztermék bizonyos százalékát alkotják.

(8) Annak érdekében, hogy a tagállamok ne kövessenek egymástól eltérő gyakorlatot, meg kell határozni az egyes, két vagy több összetevőből álló textiltermékek címkézésének pontos módszereit, valamint a textiltermékek azon összetevőit, amelyeket címkézési és elemzési szempontból nem kell figyelembe venni.

(9) Azokat a textiltermékeket, amelyekre csak globális címkézési követelmények vonatkoznak, illetve amelyeket méterre vagy adott hosszúságúra levágva árulnak, olyan módon kell eladásra kínálni, hogy a fogyasztó teljes mértékben megismerhesse az egész csomaghoz, illetve véghez mellékelt adatokat.

(10) A felhasználók és a fogyasztók körében különös tekintélynek örvendő megjelölések vagy nevek használatát bizonyos feltételekhez kell kötni. Továbbá a felhasználók és a fogyasztók tájékoztatása érdekében helyénvaló, ha a szálak elnevezése összefügg a szálak jellemzőivel.

(11) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékek tagállami piacfelügyeletének tekintetében az általános termékbiztonságról szóló, 2001. december 3-i 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezései az irányadók[11].

(12) Az alkalmazott módszerekkel szembeni esetleges kifogások lehetőségének kizárása érdekében meg kell határozni a textiltermékek mintavételezésére és elemzésére szolgáló módszereket. A tagállamokban a két- és háromkomponensű szálkeverékekből álló textiltermékek szálösszetételének meghatározása céljából mind a minta előkezelésének, mind mennyiségi elemzésének tekintetében egységes hivatalos vizsgálati módszereket kell alkalmazni, ezért e rendelet feladata a piacon lévő két- és háromkomponensű szálkeverékekből álló textiltermékek többségének elemzésére alkalmas egységes elemzési módszereket megállapítani.

(13) Olyan kétkomponensű szálkeverékek esetében, amelyekre nem vonatkozik közösségi szinten egységesített elemzési módszer, a vizsgálatokért felelős laboratórium a rendelkezésére álló bármelyik érvényes módszerrel meghatározhatja a szálkeverékek összetételét, a vizsgálati jelentésben feltüntetve a kapott eredményeket, valamint – amennyiben ismert – az alkalmazott módszer pontosságát.

(14) E rendelet feladata megállapítani a textiltermékek szálösszetételének elemzéssel történő meghatározása során az egyes szálak vízmentes tömegére vonatkozóan alkalmazott megengedett eltérést, és két eltérő megengedett eltérés-értéket megadni a gyapjút, illetve állati szőrt tartalmazó kártolt vagy fésült szálak összetételének kiszámításához. Mivel nem mindig lehet megállapítani, hogy egy termék kártolt vagy fésült-e, ennek következtében a tűréshatárok alkalmazásából egymásnak ellentmondó eredmények születhetnek a textiltermékek megfelelőségének közösségi ellenőrzése során. Az említett ellenőrzéseket végző laboratóriumok számára engedélyezni kell, hogy kétes esetekben egyetlen megengedett eltérés-értéket alkalmazzanak.

(15) Szabályokat kell megállapítani az e rendeletben meghatározott általános címkézési kötelezettségek alól mentesülő termékekre, különösen az egyszer használatos termékekre vagy azokra a termékekre, amelyekre csak globális címkézési kötelezettség vonatkozik.

(16) Indokolt eljárást létrehozni azon gyártók, illetve képviselőik részére, akik új szál elnevezését kívánják felvetetni a műszaki mellékletekbe. E rendeletnek ezért feladata megállapítani az új szálak elnevezésének a műszaki mellékletekbe történő felvételét célzó kérelemre vonatkozó követelményeket.

(17) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[12] összhangban kell elfogadni.

(18) A Bizottságot fel kell hatalmazni különösen arra, hogy a műszaki haladás szerint kiigazítsa a következőket: a textilszálak elnevezését tartalmazó jegyzéket és a kapcsolódó leírásokat, a gyártók által új szál elnevezésének az engedélyezett szálak elnevezését tartalmazó jegyzékbe való felvétele céljából benyújtott kérelemhez csatolandó műszaki dokumentációra vonatkozó minimális követelményeket, a fűzőipari termékekre és egyes textilfajtákra vonatkozó különleges rendelkezéseket, azon termékek jegyzékét, amelyekre nem vonatkozik kötelező címkézés és jelölés, azon termékek jegyzékét, amelyekre csak globális címkézési kötelezettség vonatkozik, azon tételek jegyzékét, amelyeket a százalékos szálösszetétel meghatározásakor nem kell figyelembe venni, a textiltermékekben található szálak tömegének kiszámításához használt megengedett eltéréseket, valamint arra, hogy kiigazítsa a két- és háromkomponensű szálkeverékek mennyiségi elemzésének meglévő módszereit vagy új módszereket fogadjon el. Mivel az említett intézkedések általános hatályúak és a rendelet többek között új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítésével annak nem alapvető fontosságú elemei módosítására irányulnak, azokat az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(19) Mivel a tervezett intézkedés, azaz az alkalmazott textilszál-elnevezésekre és a textiltermékek ehhez kapcsolódó címkézésére vonatkozó egységes szabályok elfogadásának céljait tagállami szinten nem lehet kielégítően megvalósítani, és azok a javasolt intézkedés nagyságrendje miatt közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvvel összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

(20) Az [átdolgozott] 96/74/EK, a 96/73/EK és a 73/44/EK irányelvet hatályon kívül kell helyezni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. fejezet

Általános rendelkezések

1. cikk

Tárgy

E rendelet az alkalmazott textilszál-elnevezésekre és a textiltermékek ehhez kapcsolódó címkézésére vonatkozó szabályokat, valamint a két- és háromkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésére vonatkozó szabályokat állapít meg.

2. cikk

Alkalmazási kör

1. Ez a rendelet a textiltermékekre vonatkozik.

A következő termékekre is alkalmazandó:

a) a legalább 80 %-ban textilszálakból készült termékek;

b) a súlyuk legalább 80 %-ában textilösszetevőkből készült bútor-, esernyő- vagy napernyő-huzatok;

c) a többrétegű padlóburkolatok, matracok és kempingfelszerelések textilösszetevői, valamint a lábbelik és kesztyűk meleg bélései, ha ezek az összetevők vagy bélések a teljes termék súlyának legalább 80 %-át alkotják,

d) más termékekbe beépített és azok szerves részét alkotó textíliák, ha ezen termékek összetételét feltüntetik.

2. E rendelet rendelkezései nem vonatkoznak olyan textiltermékekre,

a) amelyeket harmadik országba irányuló exportra szánnak;

b) amelyek a tagállamokba vámkezelve, tranzit céllal érkeznek;

c) amelyeket harmadik országból belső feldolgozásra importálnak;

d) amelyeket bérmunkába adnak távmunkát végző személyeknek vagy független cégeknek, amelyek a számukra kiadott anyagokból dolgoznak anélkül, hogy a tulajdonjog ellenérték fejében átszállna.

3. cikk

Fogalommeghatározások

1. E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

a) „textiltermékek”: minden nyers, félig megmunkált, megmunkált, félkész-, kész, félig konfekcionált vagy konfekcionált termék, amely kizárólag textilszálakból áll, függetlenül az alkalmazott keverési vagy összeállítási eljárástól;

b) „textilszál”: a következők egyike:

i. egységnyi anyag, amelyet rugalmasság, finomság és maximális keresztirányú kiterjedéséhez képest nagyarányú hosszúság jellemez, valamint amelyet e tulajdonságok alkalmassá tesznek textilipari feldolgozásra;

ii. hajlékony szalagok vagy tömlők, amelyek névleges szélessége nem haladja meg az 5 mm-t, beleértve az I. melléklet 2. táblázatában felsorolt szálak előállításához használt anyagokból készült szélesebb csíkokból vagy fóliarétegekből vágott és textilipari felhasználásra alkalmas szalagokat;

c) „névleges szélesség”: a szalag illetve tömlő szélessége hajtogatott, ellapított, préselt vagy sodort állapotban, illetve az átlagos szélesség, amennyiben a szélesség nem egyenletes;

d) „textilösszetevő”: a textiltermék elkülöníthető szálösszetétellel rendelkező része;

e) „idegen szálak”: a címkén feltüntetett szálaktól eltérő szálak;

f) „bélés”: ruhák és más termékek előállításához használt, egy vagy több szél mentén lazán rögzített, egy vagy több textilrétegből álló különálló darab;

g) „globális címkézés”: címkézési fajta, melynek keretében több textiltermék vagy -összetevő címkézéséhez ugyanazt a címkét alkalmazzák;

h) „egyszer használatos termékek”: olyan textiltermékek, amelyeket csak egyszeri vagy korlátozott ideig való használatra terveztek, és amelyek rendeltetésszerű használata kizárja ugyanerre vagy hasonló célra történő későbbi használat érdekében való helyreállításukat.

4. cikk

Általános szabályok

1. A Közösségen belül textiltermékek az ipari feldolgozás előtt vagy alatt, illetve bármelyik értékesítési szakaszban csak abban az esetben hozhatók forgalomba, ha az említett termékeket e rendelet rendelkezéseinek megfelelően címkével látták el.

2. E rendelkezés alkalmazása nem befolyásolja az ipari és kereskedelmi tulajdon védelmére, a származási hely megjelölésére, az eredetmegjelölésre és a tisztességtelen piaci verseny megakadályozására vonatkozó tagállami és közösségi szabályok alkalmazását.

2. fejezet

A textilszálak elnevezése és az ehhez kapcsolódó címkézési követelmények

5. cikk

A textilszálak elnevezése

1. A címkén az összetétel feltüntetésére csak az I. mellékletben felsorolt textilszál-elnevezések alkalmazhatók.

2. Az I. mellékletben felsorolt elnevezések csak azokra a textilszálakra használhatók, amelyek megfelelnek az említett mellékletben megadott leírásnak.

Az elnevezések sem önállóan, sem szótőként, sem melléknévként nem használhatók más szál megnevezésére.

A „selyem” kifejezés nem használható végtelen szálasanyagokra a szál alakjának vagy különleges kiszerelésének jellemzése céljából.

6. cikk

Új textilszál-elnevezés iránti kérelmek

Minden gyártó, illetve képviselője kérelmezheti a Bizottságtól, hogy új textilszál elnevezését vegye fel az I. mellékletben szereplő jegyzékbe.

A kérelemnek tartalmaznia kell egy, a II. melléklet szerinti műszaki dokumentációt.

7. cikk

Tiszta termékek

1. Csak kizárólag egyféle szálasanyagból álló textiltermékekre alkalmazható a „100 %” vagy „tiszta” kifejezés.

Ezek vagy hasonló kifejezések más termékekre nem alkalmazhatók.

2. A textiltermékeket akkor tekintik kizárólag egyféle szálasanyagból álló textilterméknek, ha idegen szálakat tömegük legfeljebb 2 %-áig tartalmaznak, feltéve, hogy ezt műszaki okok indokolják, és nem rendszeres, szándékos bekeverés eredménye.

Kártolt textiltermékek – ugyanilyen feltételek mellett – akkor tekinthetők kizárólag egyféle szálasanyagból álló textilterméknek, ha tömegük legfeljebb 5 %-áig tartalmaznak idegen szálakat.

8. cikk

Gyapjútermékek

1. Textiltermékeket abban az esetben lehet a III. mellékletben említett elnevezések valamelyikével megjelölni, ha kizárólag olyan gyapjúszálból készültek, amely ezt megelőzően nem volt valamely késztermék része, amelyet az adott termék gyártása során szükséges eljárásokon kívül nem vetettek alá semmiféle fonási, illetve nemezelési eljárásnak, és amely a kezelés vagy használat során nem szenvedett károsodást.

2. Eltérve az (1) bekezdéstől, a III. mellékletben felsorolt elnevezéseket fel lehet használni a szálkeverékben levő gyapjú megjelölésére, ha valamennyi alábbi feltétel teljesül:

a) a keverékben lévő összes gyapjú eleget tesz az (1) bekezdésben meghatározott előírásoknak;

b) az ilyen gyapjú részaránya a keverék össztömegének legalább 25 %-át alkotja;

c) durván kártolt keverék esetében a gyapjú csak egyetlen más szálasanyaggal van keverve.

Ilyen keverék esetében a teljes százalékos összetételt fel kell tüntetni.

3. Az (1) és (2) bekezdésekben említett termékek – többek között a kártolt gyapjútermékek – idegenszál-tartalmának, amely nem haladhatja meg a 0,3 %-ot, a gyártással összefüggő műszaki okok alapján indokoltnak kell lennie.

9. cikk

Többszálas textiltermékek

1. Az olyan két vagy több szálkomponensű textiltermékeket, amelyeknél az egyik szálasanyag a teljes tömeg legalább 85 %-át alkotja, a következő jelölések valamelyikével kell ellátni:

a) a teljes tömeg legalább 85 %-át alkotó szálkomponens elnevezése és annak pontos százalékos tömegaránya;

b) a teljes tömeg legalább 85 %-át alkotó szálkomponens elnevezése és a „legalább 85 %” kifejezés;

c) a termék teljes százalékos összetétele.

2. A két vagy többféle szálkomponensű textiltermékeknél, amelyeknél egyetlen szálasanyag-összetevő sem éri el az össztömeg 85 %-át, fel kell tüntetni legalább a két fő szálasanyag elnevezését és százalékos tömegarányát, majd az egyéb szálakat, tömegarányuk szerint csökkenő sorrendben, tömegszázalékuk feltüntetésével vagy anélkül.

Ugyanakkor az alábbi szabályokat is alkalmazni kell:

a) azokat a szálasanyag-összetevőket, amelyek tömegaránya egyenként nem éri el a termék össztömegének 10 %-át, globálisan „más szálak” elnevezés alatt lehet feltüntetni, majd fel kell tüntetni ezek összegzett tömegszázalékát;

b) olyan esetekben, ahol a termék össztömegének kevesebb, mint 10 %-át alkotó szál elnevezését feltüntetik, a termék százalékos tömegarányát is fel kell tüntetni.

3. Azoknál a termékeknél, amelyek láncfonala tiszta pamut és vetülékfonala tiszta len, és a len aránya eléri az írtelenített szövet össztömegének legalább 40 %-át, alkalmazható a „féllen” megjelölés, de ilyenkor hozzá kell tenni a „tiszta pamutlánc – tiszta lenvetülék” meghatározást is.

4. Olyan termékeknél, amelyek összetételét a gyártás során nem könnyű megállapítani, a „szálkeverék”, illetve „meghatározatlan textilösszetétel” kifejezéseket lehet alkalmazni a címkén.

10. cikk

Díszítőszálak és antisztatikus hatású szálak

Azokat a látható, elkülöníthető szálakat, amelyek pusztán díszítő célokat szolgálnak, és nem haladják meg a késztermék tömegének 7 %-át, nem szükséges feltüntetni a 7. és 9. cikkben meghatározott szálösszetételben.

Ugyanez vonatkozik azokra a fém- és más szálakra, amelyeket elektromos feltöltődés elleni védelem céljából használnak fel a termékben, és amelyek nem haladják meg a késztermék össztömegének 2 %-át.

A 9. cikk (3) bekezdésében megjelölt termékek esetében ezeket a százalékokat a láncfonál és a vetülékfonál tömegének alapján, külön-külön kell kiszámítani.

11. cikk

Címkék és jelölés

1. A textiltermékeket minden esetben címkével vagy jelöléssel kell forgalomba hozni.

Ez a címkézés vagy jelölés azonban a terméket kísérő kereskedelmi dokumentumokkal helyettesíthető vagy kiegészíthető olyan esetekben, amikor a termékeket nem a végső felhasználó számára kínálják eladásra, illetve amikor azokat az állam vagy más, a közjog hatálya alá tartozó jogi személy által leadott megrendelésre szállítják.

2. A Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó vagy meghatalmazott képviselője vagy – ha sem a gyártó, sem hivatalos képviselője nem rendelkezik székhellyel a Közösségben – a Közösség piacán a textiltermék első forgalomba hozataláért felelős gazdasági szereplő gondoskodik arról, hogy a címkék rendelkezésre álljanak és a rajtuk található információk pontosak legyenek.

A forgalmazó gondoskodik arról, hogy az általa értékesített textiltermékek az e rendeletben előírt címkézéssel el legyenek látva.

Az első és a második albekezdésben említett személyek gondoskodnak arról, hogy a textiltermékek forgalomba hozatalakor közreadott információt ne lehessen összetéveszteni az e rendeletben meghatározott elnevezésekkel és adatokkal.

12. cikk

Az elnevezések és leírások alkalmazása

1. Az 5., 7., 8. és 9. cikkben megjelölt megnevezéseket és leírásokat egyértelműen fel kell tüntetni a kereskedelmi szerződésekben, nyugtákon, számlákon és más kereskedelmi dokumentumokban.

A rövidítések használata nem megengedett. Mindazonáltal automatizált feldolgozási kód használható abban az esetben, ha a kód ugyanazon a dokumentumon belül kifejtésre kerül.

2. Az 5., 7., 8. és 9. cikkben megjelölt elnevezéseket és leírásokat világosan olvasható és egységes írásképben kell feltüntetni a katalógusokban és kereskedelmi prospektusokban, a csomagoláson, címkéken és jelöléseken, amikor a textiltermékeket eladásra kínálják.

3. A védjegyek, illetve a vállalkozások nevei állhatnak közvetlenül az 5., 7., 8. és 9. cikkben megjelölt elnevezéseket és leírásokat előtt vagy után is.

Mindazonáltal ha egy védjegy vagy egy vállalkozás neve önállóan, melléknévként, vagy szógyökként tartalmazza az I. mellékletben felsorolt elnevezések valamelyikét vagy egy azokkal összetéveszthető bármilyen más elnevezést, akkor ezt a védjegyet vagy vállalkozásnevet közvetlenül az 5., 7., 8. és 9. cikkben megjelölt elnevezések és leírások előtt vagy után kell megadni.

Más információkat mindig külön kell feltüntetni.

4. A címkézést és jelölést rendelkezésre kell bocsátani annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy nyelvein, amelynek a területén a textiltermékeket eladásra kínálják vagy értékesítik a végső felhasználónak, amennyiben ezt az érintett tagállam jogalkotása előírja.

Csévék, orsók, motringok, gombolyagok, illetve bármilyen más kiszerelésű, kis mennyiségű varró-, foltozó- és hímzőfonal esetén az első albekezdés alkalmazandó a 15. cikk (3) bekezdésében említett globális címkézésre. Az egyes tételek címkézése a Közösség bármely nyelvén történhet.

13. cikk

Több összetevőből álló textiltermékek

1. A két vagy több különböző szálkomponensű textiltermékeken olyan címkét kell elhelyezni, amelyen mindegyik összetevő száltartalmát feltüntetik.

Ez a címkézési mód nem kötelező olyan összetevőkre, a fő bélésanyagokat kivéve, amelyek nem érik el a termék össztömegének 30 %-át.

2. Ha két vagy több textilterméknek azonos a száltartalma, és általában egyetlen egységet képeznek, ezeken elegendő lehet egyetlen címkét elhelyezni.

14. cikk

Speciális előírások

A IV. mellékletben felsorolt termékek szálösszetételét az említett mellékletben megállapított címkézési szabályok szerint kell feltüntetni.

15. cikk

Eltérések

1. A 11., 12. és 13. cikkben foglalt rendelkezésektől eltérve e cikk (2), (3) és (4) bekezdésében megállapított szabályokat kell alkalmazni.

E cikk (3) és (4) bekezdésében említett termékeket minden esetben úgy kínálják eladásra, hogy a végső felhasználó teljes mértékben megismerhesse ezeknek a termékeknek az összetételét.

2. Az V. mellékletben felsorolt textiltermékek esetében a címkén vagy jelölésen nem szükséges feltüntetni a szálak elnevezését vagy a szálösszetételt.

Mindazonáltal ha egy védjegy vagy egy vállalkozás neve önállóan, melléknévként, vagy szógyökként tartalmazza az I. mellékletben felsorolt elnevezések valamelyikét vagy egy azokkal összetéveszthető bármilyen más elnevezést, akkor a 11., 12. és 13. cikket kell alkalmazni.

3. Ha a VI. mellékletben felsorolt textiltermékek ugyanolyan típusúak és ugyanolyan összetételűek, azok együttesen globális címkével ellátva kínálhatók eladásra.

4. A méteráruként értékesített textiltermékek összetételét elegendő az értékesítésre kínált végen vagy göngyölegen feltüntetni.

3. fejezet

A szálasanyagok százalékos összetétele és a tűréshatárok

16. cikk

A szálasanyagok százalékos összetételének meghatározásánál figyelmen kívül hagyható tételek

A 7., 8. és 9. cikkben megállapított és a 11. cikk értelmében feltüntetendő százalékok meghatározása során nem kell figyelembe venni a VII. mellékletben felsorolt tételeket.

17. cikk

Piacfelügyeleti rendelkezések

1. A nemzeti piacfelügyeleti hatóságok ellenőrzik, hogy a textiltermékek összetétele megfelel-e a 2001/95/EK irányelvnek megfelelően a kérdéses termékek összetételéről nyújtott tájékoztatónak.

2. Az (1) bekezdésben említett ellenőrzést a VIII. mellékletben szereplő, egyes két- és háromkomponensű textilszálkeverékek mintavételére és mennyiségi elemzésére megállapított módszerek szerint végzik.

Ennek érdekében a 7., 8. és 9. cikkben szereplő százalékos szálarányokat úgy kell meghatározni, hogy az egyes vízmentes szálak tömegére a VII. mellékletben felsorolt tételek eltávolítását követően a IX. mellékletben meghatározott, megfelelő megengedett eltérést alkalmazzák.

3. Azok a laboratóriumok, amelyek olyan textilszálkeverékek vizsgálatáért felelősek, amelyekre nem vonatkozik közösségi szinten egységesített elemzési módszer, a rendelkezésükre álló bármely érvényes módszerrel meghatározhatják az ilyen szálkeverékek összetételét, a vizsgálati jelentésben megjelölve a kapott eredményeket, valamint – amennyiben ismert – az alkalmazott módszer pontosságát.

18. cikk

Tűréshatárok

1. A végső felhasználók számára forgalmazott textiltermékek összetételének megállapítása során a (2), (3) és (4) bekezdésben megállapított tűréshatárokat alkalmazzák.

2. A 9. cikk értelmében megadandó összetételben nem kell feltüntetni az idegen szálak jelenlétét, ha az említett szálak százalékos aránya nem éri el az alábbi értékeket:

a) a textiltermék össztömegének 2 %-a, feltéve, hogy ezt műszaki okok indokolják, és nem rendszeres, szándékos bekeverés eredménye;

b) kártolt termékek esetében 5 %.

Ennek a bekezdésnek a b) pontja nem érinti a 8. cikk (3) bekezdését.

3. A címkén feltüntetett szálasanyagok össztömege tekintetében 3 %-os gyártási tűréshatár engedélyezett a 9. cikk értelmében feltüntetett szálasanyagokra megadott százalékos arányok és a 17. cikk értelmében elvégzett elemzéssel megállapított, tényleges százalékos arányok között. Ez a tűréshatár alkalmazandó az alábbiakra is:

a) a 9. cikk (2) bekezdése értelmében százalékos arányuk megadása nélkül felsorolt szálasanyagok;

b) a 8. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett gyapjú százalékos aránya.

Az elemzéshez a tűréshatárokat külön-külön kell kiszámítani. Az e bekezdésben jelzett tűréshatár kiszámításához figyelembe veendő össztömeg a késztermékben található szálasanyag tömege csökkentve a 2. bekezdés szerinti tűréshatár alkalmazásával talált idegen szálak tömegével.

A 2. és 3. bekezdésben megjelölt tűréshatárok összeadása csak abban az esetben megengedett, ha a 2. bekezdésben jelzett tűréshatár alkalmazásával az elemzés során talált idegen szálakról bebizonyosodik, hogy azok a címkén feltüntetett egy vagy több szálasanyaggal azonos kémiai típusúak.

4. Egyes termékek esetében, amelyeknél a gyártási folyamat az (2) és a (3) bekezdésben megállapítottaknál magasabb tűréshatárokat igényel, a Bizottság engedélyezhet ilyen magasabb tűréshatárokat, amennyiben a termék megfelelőségét a 17. cikk (1) bekezdése értelmében csak kivételes esetekben ellenőrzik, és amennyiben a gyártó megfelelően indokolni tudja kérelmét.

A gyártónak kérelmet kell benyújtania, amelyben kielégítően indokolni és bizonyítani tudja a kivételes gyártási körülményeket.

4. árucsoport

Záró rendelkezések

19. cikk

A mellékletek módosítása

1. A Bizottság elfogadhatja az I., II., IV., V., VI., VII., VIII. és IX. melléklet azon módosításait, amelyek a mellékleteknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükségesek.

2. Az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, amelyek e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek többek közt kiegészítéssel történő módosítására irányulnak, a 20. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

20. cikk

Bizottság

1. A Bizottság munkáját a Textiltermékek elnevezésével és címkézésével foglalkozó bizottság segíti.

2. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)-(4) bekezdését, valamint 7. cikkét kell alkalmazni, figyelemmel a 8. cikk rendelkezéseire is.

21. cikk

Jelentéstétel

A Bizottság legkésőbb [e rendelet hatályba lépését öt évvel követő DÁTUM]-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz e rendelet végrehajtásáról, különös tekintettel az új textilszál-elnevezésekre vonatkozó kérelmekre és azok elfogadására.

22. cikk

Hatályon kívül helyezés

E rendelet hatálybalépésének időpontjában a 73/44/EK, 96/73/EK és 96/74/EK [vagy átdolgozott] irányelv hatályát veszti.

A hatályon kívül helyezett irányelvekre vonatkozó hivatkozásokat az erre a rendeletre történő hivatkozásként, és a X. mellékletben foglalt megfelelési táblázat szerint kell értelmezni.

23. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

Az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

Az elnök az elnök

[…] […]

MELLÉKLET

TEXTILSZÁLAK TÁBLÁZATA

1. táblázat

Szám | Elnevezés | A szál leírása |

1 | gyapjú | juh vagy bárány (Ovis aries) gyapjából származó szál, illetve juh- vagy báránygyapjúból és a 2. pontban felsorolt állatok szőréből származó szálak keveréke |

2 | alpaka, láma, teve, kasmír, moher, angóra, vikunya, jak, guanakó, kasgóra, hód, vidra, a megnevezés után a „gyapjú” vagy „szőr” szó feltüntetésével vagy anélkül | az alábbi állatok szőre: alpaka, láma, teve, kasmírkecske, angórakecske, angóra nyúl, vikunya, jak, guanakó, kasgórakecske, hód, vidra |

3 | állati szőr vagy lószőr, az állatfajta megadásával vagy anélkül (pl. marhaszőr, házikecskeszőr, lószőr) | az 1. vagy 2. sorban nem említett különféle állatok szőre |

4 | selyem | kizárólag selyemkiválasztó rovarok mirigyváladékából származó szál |

5 | pamut | a gyapotnövény (Gossypium) tokjából nyert szál |

6 | kapok | a kapok (Ceiba pentandra) belsejéből nyert szál |

7 | len | a len szárából (Linum usitassisimum) nyert rost |

8 | valódi kender | a kender szárából (Cannabis sativa) származó rost |

9 | juta | a Corchorus olitoruius és a Corchorus capsularis szárából nyert rost. E rendelet értelmében az alábbi növényfajokból származó rostokat is a jutáéval azonos módon kezelendők: Hibiscus cannabinus, Hibiscus sabdariffa, Abutilon avicennae, Urena lobata, Urena sinuata |

10 | manilakender | a Musa textilis szárát burkoló levelekből nyert rost |

11 | alfafű | a Stipa tenacissima leveléből nyert rost |

12 | kókusz | a Cocos nucifera terméséről nyert rost |

13 | seprűzanót | a Cytisus scoparius illetve a Spartium Junceum ágából nyert rostból készült szál |

14 | rami | a Boehmeria nivea és a Boehmeria tenacissima szárából nyert rost |

15 | szizál | az Agave sisalana leveléből nyert rost |

16 | indiai kender | a Crotalaria juncea rostja |

17 | heneken (Mexikói szizál) | az Agave Fourcroides leveléből nyert rost |

18 | Kantala korr. | az Agave Cantala rostja |

2. táblázat

19 | acetát | cellulóz-acetát szál, amelyben a hidroxil csoportok kevesebb mint 92 %-a, de legalább 74 %-a acetilezett |

20 | alginát | az alginsav fémsóiból készült szál |

21 | cupro (rézoxid-szál) | rézoxid-ammóniás eljárással nyert regenerált cellulózszál |

22 | modál | módosított viszkóz-eljárással előállított magas szakítószilárdságú és magas nedves modulusú regenerált cellulózszál. A szakítószilárdság (BC) szabványos állapotban és az 5 százalékos megnyúláshoz szükséges erő (BM) nedves állapotban a következők: BC (CN) ≥ 1,3 √T + 2 T BM (CN) ≥ 0,5 √T ahol T a decitexben kifejezett lineáris sűrűség |

23 | fehérjék | természetes fehérjéből nyert, vegyszerekkel, kémiai úton regenerált és stabilizált szál |

24 | triacetát | cellulóz-acetát szál, amelyben a hidroxil csoportok legalább 92 %-a acetilezett |

25 | viszkóz | viszkóz-eljárással készült, regenerált cellulózból álló végtelen és vágott szál |

26 | akril | a láncmolekula tömegének legalább 85 %-ában akrilnitrilt tartalmazó lineáris makromolekulákból álló szál |

27 | klórszál | a láncmolekula tömegének 50 %-át meghaladó arányban vinilklorid vagy vinilidénklorid monomer egységeket tartalmazó lineáris makromolekulákból álló szál |

28 | fluorszál | lineáris makromolekulák alkotta szál, amelyet alifás fluorkarbon monomerekből nyernek |

29 | modakril | a láncmolekula tömegének 50 %-át meghaladó és 85 %-ánál kisebb arányban akrilnitrilt tartalmazó lineáris makromolekulák alkotta szál |

30 | poliamid vagy nejlon | a láncban legalább 85 %-ban alifás vagy ciklo-alifás egységekhez kapcsolódó, ismétlődő amidkötéseket tartalmazó szintetikus, lineáris makromolekulákból álló szál |

31 | aramid | egymáshoz amid- vagy imidkötésen keresztül kapcsolódó aromás csoportokból álló szintetikus lineáris makromolekulák alkotta szál, amelyben az amid- vagy imidkötések legalább 85 %-a közvetlenül kapcsolódik két aromás gyűrűhöz, és az esetlegesen jelenlevő imidkötések száma nem haladja meg az amidkötésekét |

32 | poliimid | a láncban ismétlődő imidegységeket tartalmazó szintetikus lineáris makromolekulákból álló szál |

33 | lyocell | szerves oldószerrel (szerves anyagok és víz keveréke) és oldatból történő szálképzési eljárással, származékok képződése nélkül előállított regenerált cellulózszál |

34 | polilaktid | a láncban legalább 85 (tömeg)%, természetesen előforduló cukrokból származó tejsavészter-egységet tartalmazó, lineáris makromolekulákból álló szál, melynek olvadási hőmérséklete legalább 135 °C |

35 | poliészter | lineáris makromolekulákból álló szál, amely tömege legalább 85 %-ában egy diol és tereftálsav észteréből áll |

36 | polietilén | nem helyettesített alifás telített lineáris szénhidrogén makromolekulákból álló szál |

37 | polipropilén | alifás, lineáris telített szénhidrogén makromolekulákból álló szál, ahol két szénatomból egyhez metil csoport tartozik, izotaktikus elrendezésben, további helyettesítés nélkül |

38 | polikarbamid | a láncmolekulában ismétlődő, karbamidilén (NH—CO—NH) funkciós csoportot tartalmazó lineáris makromolekulákból álló szál |

39 | poliuretán | ismétlődő uretán funkciós csoportokat tartalmazó láncokból felépülő, lineáris makromolekulákból álló szál |

40 | vinilál | eltérő acetálozási fokú poli(vinilalkohol) láncú, lineáris makromolekulák alkotta szál |

41 | trivinil | akrilnitril terpolimerből, egy klórozott vinil-monomerből és egy harmadik vinil-monomerből álló szál, amelyek közül egyik részaránya sem éri el a teljes tömeg 50 %-át |

42 | elasztodién | természetes vagy szintetikus poli-izoprénből vagy egy vagy több vinil monomerrel vagy anélkül polimerizált egy vagy több diénből álló elasztikus szál, amely eredeti hosszának háromszorosára kinyújtva, majd elengedve rövid idő alatt visszanyeri megközelítőleg eredeti hosszát |

43 | elasztán | tömegének legalább 85 %-ában szegmentált poliuretánból álló elasztikus szál, amely eredeti hosszának háromszorosára kinyújtva, majd elengedve rövid idő alatt visszanyeri megközelítőleg eredeti hosszát |

44 | üvegszál | üvegből előállított szál |

45 | a szálak anyagául szolgáló anyagnak megfelelő megnevezés, pl. fém, azbeszt, papír, amelyet a „fonal” illetve „szál” szó követhet | a fentiekben fel nem sorolt különféle vagy új anyagokból készült szálak |

46 | elaszto-multiészter | két vagy több, vegyileg megkülönböztethető lineáris makromolekula (amelyek egyike sem haladja meg a teljes tömeg 85 %-át) kölcsönhatása által, két vagy több megkülönböztethető szakaszban létrehozott szál, amelyben az észtercsoport alkotja a meghatározó egységnyi mennyiséget (legalább 85 %), és amely – megfelelő kezelést követően – eredeti hosszának másfélszeresére kinyújtva, majd elengedve, rövid idő alatt lényegében visszanyeri eredeti hosszát |

47 | elasztolefin | legalább 95 %-ban (tömegszázalékban) részben keresztkötéseket tartalmazó makromolekulákból álló, etilénből és legalább egy másik olefinből előállított szál, amely eredeti hosszának másfélszeresére kinyújtva, majd elengedve rövid idő alatt lényegében visszanyeri eredeti hosszát |

48 | melamin | tömegének legalább 85 %-ában keresztkötéseket tartalmazó, melamin-származékok alkotta makromolekulákból álló szál |

_____________

II. MELLÉKLET

ÚJ SZÁL ELNEVEZÉSÉRE VONATKOZÓ KÉRELEM MŰSZAKI DOKUMENTÁCIÓJÁRA VONATKOZÓ MINIMÁLIS KÖVETELMÉNYEK

(6. cikk)

A 6. cikkben említett, új szál elnevezésének az I. mellékletbe történő felvételére vonatkozó műszaki dokumentáció legalább az alábbi információkat tartalmazza:

- A szál javasolt elnevezése;

A javasolt elnevezés kapcsolódjon a kémiai összetételhez, és adott esetben adjon tájékoztatást a szál jellemzőiről. A javasolt elnevezés legyen szerzői jogoktól mentes, és ne kapcsolódjon gyártóhoz.

- A szál javasolt meghatározása;

Az új szál meghatározásában szereplő jellemzők, mint például a rugalmasság, legyen vizsgálati módszerekkel igazolható, amelyeket a műszaki dokumentációban az elemzések kísérleti eredményeivel együtt meg kell adni.

- A szál azonosítása: kémiai képlet, eltérések a meglévő szálakhoz képest, valamint adott esetben olyan részletes adatok, mint az olvadáspont, a sűrűség, a törésmutató, az égési jellemzők és a FTIR-spektrum;

- A javasolt megengedett eltérés;

- Kielégítő mértékben kidolgozott azonosítási és mennyiségi meghatározási módszerek, ezen belül kísérleti adatok;

A kérelmező értékeli annak lehetőségét, hogy az e rendelet VIII. mellékletében felsorolt módszereket alkalmazzák a kereskedelemben várhatóan a leggyakrabban előforduló, az új szál és más szálak által alkotott keverékek elemzésére, és e módszerek közül legalább egyre javaslatot tesz. Azon módszereknél, amelyek esetében a szál oldhatatlan komponensnek tekinthető, a kérelmező értékeli az új szál tömegveszteségére vonatkozó korrekciós tényezőt. A kérelemmel együtt minden kísérleti adatot be kell nyújtani

Amennyiben az e rendeletben felsorolt módszerek nem megfelelők, a kérelmező megfelelő indoklással szolgál, és új módszerre tesz javaslatot.

A kérelemnek tartalmaznia kell a javasolt módszerre vonatkozó valamennyi adatot. A dokumentációban meg kell adni a módszerek pontosságára, stabilitására és megismételhetőségére vonatkozó adatokat.

- A kérelmet alátámasztó kiegészítő információk: előállítási folyamat, jelentőség a fogyasztók szempontjából;

- A gyártónak vagy képviselőjének reprezentatív mintákat kell benyújtania a tiszta új szálból és a megfelelő szálkeverékekből, amelyeken a Bizottság kérésére el lehet végezni a javasolt azonosítási és mennyiségi meghatározási módszerek validálását.

_____________

III. MELLÉKLET

AZ 8. CIKK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT ELNEVEZÉSEK

- bolgár nyelven: „необработена вълна”,

- spanyol nyelven: „lana virgen” vagy „lana de esquilado”,

- cseh nyelven: „střižní vlna”,

- dán nyelven: „ren, ny uld”,

- német nyelven: „Schurwolle”,

- észt nyelven: „uus vill”,

- ír nyelven: „olann lomra”,

- görög nyelven: „παρθένο μαλλί”,

- angol nyelven: „fleece wool” vagy „virgin wool”,

- francia nyelven: „laine vierge” vagy „laine de tonte”,

- olasz nyelven: „lana vergine” vagy „lana di tosa”,

- lett nyelven: „pirmlietojuma vilna” vagy „cirptā vilna”,

- litván nyelven: „natūralioji vilna”,

- magyar nyelven: „élőgyapjú”,

- máltai nyelven: „suf verġni”,

- holland nyelven: „scheerwol”,

- lengyel nyelven: „żywa wełna”,

- portugál nyelven: „lă virgem”,

- román nyelven: „lână virgină”,

- szlovák nyelven: „strižná vlna”,

- szlovén nyelven: „runska volna”,

- finn nyelven: „uusi villa”,

- svéd nyelven: „ren ull”.

__________

IV. MELLÉKLET

EGYES TERMÉKEK CÍMKÉZÉSÉRE VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEK

(14. cikk)

Termékek | Címkézési előírások |

1. Az alábbi fűzőipari termékek: | A szálösszetételt a teljes termék vagy a felsorolt alkotórészek összetételének globális vagy külön-külön történő feltüntetésével kell a címkén megjelölni: |

a) Melltartók | A kosár és a hátrész külső és belső anyaga |

b) Derékfűzők | Az elülső, hátsó és oldalsó merevítő elemek |

c) Egész fűzők | A kosár külső és belső anyaga, az elülső és hátsó merevítő elemek és az oldalsó elemek |

2. A fentiekben fel nem sorolt más fűzőipari termékek | A szálösszetételt a teljes termék vagy a termék különböző alkotórészei összetételének globális vagy külön-külön történő feltüntetésével kell megjelölni. Ez a címkézés nem kötelező a termék össztömegének 10 %-át el nem érő komponensek esetén. |

3. Valamennyi fűzőipari termék | A fűzőipari termékek különböző részeinek külön címkézését úgy kell megoldani, hogy a végső felhasználó könnyen megérthesse, a termék mely részeire vonatkoznak a címkén található különféle információk. |

4. Maratott nyomású textíliák | A szálösszetételt a termék egészére kell megadni, és az alapkelme és a maratott részek összetételét külön-külön is fel lehet tüntetni. Ezeket az összetevőket meg kell nevezni |

5. Hímzett textíliák | A szálösszetételt a termék egészére kell megadni, az alapkelme és a hímzőcérna összetételét pedig külön-külön is fel lehet tüntetni. Ezeket az összetevőket meg kell nevezni. Ez a címkézés csak azokra a hímzett részekre kötelező, amelyek a termék felületének legalább 10 %-át elérik. |

6. A különböző szálösszetételű magfonalból és burkolófonalból álló és a fogyasztók számára ilyen módon eladásra kínált körülfont fonalak | A szálösszetételt a termék egészére kell megadni, továbbá a magfonal és burkolófonal összetételét külön-külön is fel lehet tüntetni. Ezeket az összetevőket meg kell nevezni |

7. Bársony és plüss, illetve a bársony vagy plüss jellegű textíliák | A szálösszetételt a termék egészére kell megadni, de ha a termék jól elkülönülő alapkelméje és hasznos felülete különböző szálasanyagokból készült, külön-külön is meg lehet adni ezekre az összetevőkre. Ezeket az összetevőket meg kell nevezni |

8. Padlóburkolatok és szőnyegek, amelyek alapkelméje és hasznos felülete különböző szálasanyagból készült | Az összetétel megadható kizárólag a hasznos felületre vonatkozóan is. A hasznos felületet meg kell nevezni |

__________

V. MELLÉKLET

AZON TERMÉKEK, AMELYEKRE A KÖTELEZŐ CÍMKÉZÉS ÉS JELÖLÉS NEM VONATKOZIK

(15. cikk (2) bekezdés)

1. Ingujj-rögzítő

2. Óraszíj textilanyagból

3. Címkék és jelvények

4. Textilanyagokból készült bélelt edényfogók

5. Kávéskanna melegen tartó sapkák

6. Teáskanna melegen tartó sapkák

7. Ruhaujj védők

8. Nem plüssből készült karmantyúk

9. Művirágok

10. Tűpárnák

11. Festett szövetek

12. Textiltermékek erősítés és merevítés céljából

13. Nemez

14. Használt, konfekcionált textiltermékek, ahol ezt egyértelműen feltüntetik

15. Lábszárvédők

16. Használt csomagolóanyagok, amelyeket ténylegesen használtként értékesítenek

17. Nemezkalapok

18. Textilanyagokból készült puha és merevítő alappal nem rendelkező tárolók, lószerszámok

19. Textilanyagokból készült utazási cikkek

20. Kézzel hímzett faliszőnyegek, kész vagy félkész állapotban, továbbá az elkészítésükhöz szükséges anyagok, beleértve a hímzőcérnát, amelyet a hímzővászontól külön értékesítenek, és kimondottan faliszőnyegek készítésére kínálnak

21. Cipzárak

22. Textilanyaggal behúzott gombok és csatok

23. Textilanyagokból készült könyvborítók

24. Játékok

25. Lábbelik textilből készült részei, kivéve a melegítő béléseket

26. Többféle összetevőből álló, 500 cm2-t meg nem haladó felületű tálalátétek

27. Konyhai kesztyűk és konyharuhák

28. Tojást melegen tartó sapkák

29. Kozmetikai táskák

30. Textilből készült dohányzacskók

31. Textilből készült szemüvegtokok, cigaretta- és szivartárcák, öngyújtóhoz és fésűhöz való tasakok

32. Védő sportfelszerelések, a kesztyűk kivételével

33. Piperetáskák

34. Cipőtisztító készlethez való táskák

35. Temetkezési cikkek

36. Egyszer használatos termékek, a vatta kivételével

37. Az Európai gyógyszerkönyv hatálya alá tartozó és ennek szabályaiban történő utalásban szereplő textilipari termékek, gyógyászati és ortopédiai használatra szolgáló, nem egyszer használatos kötszerek, és általában az ortopédiai textiltermékek

38. A VI. melléklet 12. pontjában felsorolt textilipari termékek, többek között zsinórok, kötelek és zsinegek, melyek szokásos használata általában a következő:

a) berendezések alkotóelemeként termékek gyártásánál és feldolgozásánál;

b) beépítendő elem gépekhez, épületgépészeti rendszerekhez (fűtés, légkondicionálás, világítás), háztartási és egyéb készülékekhez, járművekhez és egyéb közlekedési eszközökhöz vagy azok üzemeltetésére, karbantartására, vagy felszereléseire, ha azok nem ponyvaborítók és textilből készült járműtartozékok, amelyeket nem a járművel együtt értékesítenek

39. Védő és biztonsági célokra gyártott textiltermékek, pl. biztonsági övek, ejtőernyők, mentőmellények, tűzoltó csúszdák, tűzoltó eszközök, golyóálló mellények és különleges védőöltözékek (pl. tűz, vegyi anyagok és egyéb kockázati tényezők elleni védelem).

40. Túlnyomással tartott szerkezetek (pl. sportcsarnokok, kiállító csarnokok vagy raktárhelyiségek) abban az esetben, ha mellékelik e termékek teljesítményére és műszaki adataira vonatkozó információt.

41. Vitorla

42. Állatok számára készített ruházat

43. Zászlók és lobogók

__________

VI. MELLÉKLET

CSAK GLOBÁLIS CÍMKÉZÉSRE VAGY JELÖLÉSRE KÖTELEZETT TERMÉKEK

(15. cikk (3) bekezdés)

1. Felmosórongy

2. Felmosóruha

3. Szegélyek és ruhadíszek

4. Paszományok

5. Derékszíj, öv

6. Nadrágtartók

7. Harisnyatartók és harisnyakötők

8. Cipő- és csizmafűző

9. Szalagok

10. Rugalmas (gumi)szalagok

11. Új csomagolóanyagok, amelyeket ténylegesen újként értékesítenek

12. Csomagoló és mezőgazdasági kötöző zsinórok, zsinegek, kötelek az V. melléklet 38. pontjába[13] tartozó anyagokon kívül

13. Tálalátétek

14. Zsebkendők

15. Kontyhálók és hajhálók

16. Gyermeknyakkendők és csokornyakkendők

17. Előkék; mosdókesztyűk és arctörlő kendők

18. Egygrammos vagy kisebb nettó tömegű, kiskereskedelmi forgalomban kis mennyiségekben értékesített varró-, foltozó- és hímzőcérnák

19. Függönyökhöz, sötétítőfüggönyökhöz és redőnyökhöz használt szalagok

__________

VII. MELLÉKLET

A SZÁLASANYAGOK SZÁZALÉKOS ÖSSZETÉTELÉNEK MEGHATÁROZÁSÁNÁL FIGYELMEN KÍVÜL HAGYHATÓ TÉTELEK

(16. cikk)

Termékek | Kizárt tételek |

a) Valamennyi textiltermék | i. Nem textil alkotórészek, textiltermék szerves részét nem képező szövetszegélyek, címkék, jelvények, szegélyek és bordűrök, textilbevonatú gombok és csatok, a termék külön meghatározott és korlátozott részein bedolgozott kiegészítők, díszítések, nem rugalmas szalagok, rugalmas cérnák és szalagok. ii. Zsírok, kötőanyagok, nehezítő-, írező- és appretálószerek, impregnálószerek, a festés és nyomás segédanyagai, valamint a textilfeldolgozás során felhasznált egyéb termékek. |

b) Padlóburkolatok és szőnyegek | Minden hasznos felületen kívül eső egyéb komponens |

c) Bútorszövetek | Kötő- és töltőláncok és vetülékek, amelyek nem képezik a hasznos felület részét |

d) Dekorációs anyagok és függönyök | A kötő- és töltőláncok és vetülékek, amelyek nem képzik a hasznos felület részét |

e) Zoknik | A szárnál használt gumírozott cérna, valamint az orrnál és a saroknál merevítésre és megerősítésre alkalmazott cérnák |

f) Harisnyák | A derékrésznél használt gumírozott cérna, valamint az orrnál és a saroknál merevítésre és megerősítésre alkalmazott cérnák |

g) A b)–f) pontokban felsoroltakon kívüli textiltermékek | Alap vagy alátét kelmék, merevítő és erősítő kelmék, közbélések és vászonmerevítők, tűző és fércelő cérnák, kivéve, ha ezek helyettesítik a szövet láncát, illetve vetülékfonalát, a hőszigetelő funkcióval nem rendelkező töltőanyagok, és a 13. cikk (1) bekezdésének megfelelően a bélésanyagok. Ennek a rendelkezésnek az értelmében: i. a textiltermékek alapkelméje, amelyik a hasznos felület béléseként szolgál, különösen takarókban és kettős szövetekben, valamint a bársony vagy plüss kelmék és hasonló termékek alsó rétege nem minősül eltávolítandó bélésnek ii. a „merevítő és erősítő kelmék” kifejezés alatt a textiltermékek meghatározott és korlátozott részein található, azok erősítésére illetve merevítésére vagy vastagítására szolgáló fonalak vagy anyagok értendők |

__________

VIII. MELLÉKLET

KÉT- ÉS HÁROMKOMPONENSŰ TEXTILSZÁLKEVERÉKEK MENNYISÉGI ELEMZÉSÉNEK MÓDSZEREI

1. FEJEZET

I. Vizsgálati minták és próbadarabok előkészítése textiltermékek szálösszetételének meghatározása céljából

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez a fejezet a mennyiségi elemzéshez szükséges előkezelésnek megfelelő nagyságú (vagyis a 100 gramm tömeget meg nem haladó) laboratóriumi vizsgálati minták laboratóriumi nyersmintából történő kinyerésének, valamint a nem szálas anyagok eltávolítása érdekében előkezelésnek alávetett laboratóriumi vizsgálati mintákból próbadarabok kiválasztásának az eljárásait határozza meg[14].

2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

2.1. Vizsgálandó tétel — Az anyagnak az a mennyisége, amelynek minősítésére egy sor vizsgálati eredmény alapján kerül sor. Ez állhat például egy szövetszállítmányban található összes anyagból, egy lánchengeren szőtt összes szövetből, egy fonálszállítmányból, egy vagy több nyersrost-bálából.

2.2. Laboratóriumi nyers minta — A vizsgálandó tételből vett, a laboratórium számára rendelkezésre álló és az egész tétel szempontjából reprezentatívnak tekintett rész. A laboratóriumi nyers minta méretének és jellegének olyannak kell lennie, hogy megfelelően magában foglalja a vizsgálandó tételben található ingadozásokat, és megkönnyítse a minta kezelését a laboratóriumi körülmények között[15].

2.3. Laboratóriumi vizsgálati minta — A laboratóriumi nyersmintának az a része, amelyet előkezelésnek vetettek alá a nem szálas anyagok eltávolítása érdekében, és amelyből a próbadarabok származnak. A laboratóriumi vizsgálati minta méretének és jellegének olyannak kell lennie, hogy megfelelően magában foglalja a laboratóriumi nyersmintában található ingadozásokat[16].

2.4. Próbadarab — Az anyagnak az a része, amely a laboratóriumi vizsgálati mintából származik és elegendő ahhoz, hogy egyedi vizsgálati eredményt adjon.

3. ALAPELV

A laboratóriumi vizsgálati mintát úgy kell kiválasztani, hogy az reprezentatív legyen a laboratóriumi nyers minta szempontjából.

A próbadarabokat úgy kell kiválasztani, hogy azok mindegyike reprezentatív legyen a laboratóriumi vizsgálati minta szempontjából.

4. MINTAVÉTEL LAZA SZÁLAKBÓL

4.1. Rendezetlen szálak — A laboratóriumi vizsgálati mintát a laboratóriumi nyersmintából találomra kiszakított pászmákból nyerjük. Laboratóriumi kártológép segítségével[17] az egész laboratóriumi vizsgálati mintát alaposan keverjük el. A kártyafátyolt, illetve keveréket a laza szálakkal és a keveréshez használt készülékre tapadt szálakkal egyetemben vessük alá előkezelésnek. Ezt követően az egyes mennyiségeknek megfelelő arányban válasszunk ki próbadarabokat a kártyafátyolból, illetve keverékből, a laza szálakból és a berendezéshez tapadt szálakból.

Amennyiben a kártolt kártyafátyol az előkezelést követően ép marad, a 4.2. pontban leírtak szerint válasszuk ki a próbadarabokat. Ha az előkezelés következtében a kártolt kártyafátyol sérül, a próbadarabokat úgy válasszuk ki, hogy legalább 16 kisebb, megfelelő és megközelítőleg azonos nagyságú pászmából találomra tépünk ki anyagot, majd ezeket állítjuk össze.

4.2. Rendezett szálak (kártolt kártyafátylak, fátyolszalagok, előfont anyagok) — A laboratóriumi nyers minta találomra kiválasztott részeiből vágjunk legalább 10 darab, egyenként kb. egy gramm tömegű keresztmetszetet. Az ily módon nyert laboratóriumi vizsgálati mintákon végezzük el az előkezelést. Egymás mellé fektetve állítsuk újra össze a metszeteket és emeljük ki a próbadarabot úgy, hogy keresztirányú vágással mind a tíz hosszból vágjunk ki egy-egy darabot.

5. MINTAVÉTEL FONÁLBÓL

5.1. Motringban és csévén kiszerelt fonalak — A laboratóriumi nyers minta összes kiszerelési egységéből vegyünk mintát.

Folyamatosan húzzunk le minden motringról elegendő, azonos hosszúságú fonalat úgy, hogy azonos számú fordulattal[18] motringokat készítünk egy motollával vagy egy hasonló eszközzel. Egyesítsük egyetlen motringgá vagy kábellé a lecsévélt fonalakat, ügyelve arra, hogy minden motringról azonos hosszúságú fonal kerüljön az így létrehozott vizsgálati mintába.

Végezzük el a laboratóriumi vizsgálati minta előkezelését.

Vegyünk ki próbadarabokat a laboratóriumi vizsgálati mintából úgy, hogy azonos hosszúságú fonalakból álló kötegeket metszünk ki a motringból, illetve kábelből, ügyelve arra, hogy a fonálköteg a minta összes szálát tartalmazza.

Ha a fonál finomságának egysége t és a laboratóriumi nyersmintából kiválasztott fonálkiszerelési egységek száma n, akkor egy 10 g-os vizsgálati mintához minden egyes kiszerelési egységből 106/nt cm hosszúságú darabot kell lehúzni.

Ha az nt értéke magas, azaz meghaladja a 2 000-et, csévéljünk egy nagyobb tömegű motringot, és azt két helyen vágjuk át, hogy megfelelő tömegű kábelt kapjunk. Bármely, kábel formájában kialakított minta végeit jól kössük el az előkezelés előtt és a próbadarabokat a lekötött végektől megfelelő távolságra vegyük ki.

5.2. Láncfonalak — A laboratóriumi vizsgálati minta vétele úgy történik, hogy a lánchenger végéről levágunk egy 20 centiméternél nem rövidebb részt, amely a láncban található összes fonalat tartalmazza, kivéve a szövetszegély fonalait, amelyeket eltávolítunk. A fonálköteget egyik végéhez közeli ponton megkötözzük. Ha a minta túl nagy ahhoz, hogy egyszerre lehessen előkezelni, osszuk két vagy több részre, mindegyik részt kössük össze az előkezeléshez, majd a külön-külön előkezelt részeket ismét egyesítsük. A laboratóriumi vizsgálati minta összekötött végétől távolabb eső vég felől vágjunk ki egy megfelelő hosszúságú próbadarabot, úgy, hogy a kötegben található összes láncfonál benne legyen. N számú, t finomságú fonálból álló lánc esetén az 1 g tömegű próbadarab hossza 105/Nt cm lesz.

6. MINTAVÉTEL SZÖVETBŐL

6.1. A szövetet reprezentáló, egyetlen vágatot tartalmazó laboratóriumi nyers minta anyagából

— Az anyag egyik sarkától a másikig keresztben vágjunk ki egy csíkot, és távolítsuk el a szövegszegélyeket. Ez a csík lesz a laboratóriumi vizsgálati minta. Ahhoz, hogy x g tömegű laboratóriumi vizsgálati mintát nyerjünk, a csík területének x104/G cm2-nek kell lennie, ahol G a szövet g/m2-ben megadott tömege.

Vessük alá a laboratóriumi vizsgálati mintát előkezelésnek, majd a csíkot vágjuk fel keresztben négy egyforma hosszúságú csíkra és helyezzük a csíkokat egymás tetejére. A próbadarabot az így rétegzett anyag bármely részéből vehetjük úgy, hogy az összes réteg keresztülmetszésével kapott próbadarabok minden rétegből azonos hosszúságú részt tartalmazzanak.

Ha az anyag szövött mintázatú, a laboratóriumi vizsgálati minta szélességét úgy vegyük föl, hogy a láncfonállal párhuzamosan mért irányban legalább egyszer ismétlődjön a szövött mintázat. Ha e feltétel teljesülése által a laboratóriumi vizsgálati minta túl nagy lesz ahhoz, hogy egyben kezeljük, vágjuk fel egyforma részekre, végezzük el az előkezelést, majd a próbadarabok kivétele előtt a darabokat helyezzük egymásra, ügyelve arra, hogy a szövött mintázat azonos részei ne essenek egymás alá.

6.2. Több vágatot tartalmazó laboratóriumi nyers minta anyagából

— Minden kivágott darabot kezeljünk a 6.1. pontban leírtak szerint, és mindegyik eredményt külön adjuk meg.

7. MINTAVÉTEL KISZERELT ÉS KÉSZTERMÉKEKBŐL

A laboratóriumi nyers minta rendszerint egy teljes késztermék vagy kiszerelési egység, illetve ezek egy reprezentatív része.

Ahol szükséges, határozzuk meg, hogy a termék különböző részeinek hány százaléka nem azonos szálösszetételű, hogy ellenőrizhessük, megfelel-e a 13. cikkben foglaltaknak.

Vegyünk egy reprezentatív laboratóriumi vizsgálati mintát a késztermék, illetve kiszerelt termék azon részéből, amelynek összetételét a címkén fel kell tüntetni. Ha a terméken több címke is szerepel, olyan laboratóriumi vizsgálati mintákat készítsünk, amelyek mindegyike egy adott címkére nézve reprezentatív.

Ha a termék, amelynek összetételét meghatározzuk, nem egységes, a termék minden egyes részéből szükség lehet laboratóriumi vizsgálati mintavételre, illetve a különböző részek és a szóban forgó teljes termék közötti arány meghatározására.

Ezután számítsuk ki a százalékokat, figyelembe véve a mintázott részeknek az egészhez viszonyított arányait.

Végezzük el a laboratóriumi vizsgálati minták előkezelését.

Ezt követően válasszunk ki olyan próbadarabokat, amelyek az előkezelt laboratóriumi vizsgálati mintát reprezentálják.

II. Bevezetés a textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének módszereibe

A textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének módszerei alapvetően két fő eljáráson alapulnak, a szálak kézi, illetve kémiai úton történő szétválasztásán.

Amennyiben lehetséges, a kézi szétválasztás módszerét alkalmazzuk, mert általában pontosabb eredményt ad a kémiai módszernél. Minden olyan textília esetében alkalmazható, amelynek szálkomponensei nem alkotnak közvetlen keveréket, így például a több alkotóelemből összeállított fonalakban, ahol mindegyik alkotóelem csak egy szálféleségből készült, illetve olyan kelméknél, ahol a láncfonál eltér a vetülékfonál anyagától, vagy olyan felfejthető kötött kelméknél, amelyek különböző szálféleségekből készültek.

A mennyiségi kémiai elemzési módszerek általában az egyes összetevők eltérő oldhatóságán alapulnak. Az egyik komponens kioldását követően az oldhatatlan visszamaradt anyagot lemérjük és a kioldódott komponens arányát a kiindulási tömeg veszteségéből számítjuk ki. A melléklet első része a mellékletben felsorolt valamennyi szálkeveréknek az e módszerrel elvégzett elemzésére vonatkozóan általános tájékoztatást ad, tekintet nélkül a szálkeverékek összetételére. Ezt a részt együtt kell alkalmazni a melléklet további pontjaival, amelyek meghatározott szálkeverékekre vonatkozó eljárás részleteit tartalmazzák. Némely esetben az elemzés nem az eltérő oldhatóság elvén alapszik; ilyen esetekben a megfelelő részben teljes körű leírás szerepel.

A szálkeverékekben a feldolgozás során és kisebb mértékben a késztermékben is találhatóak akár természetes úton előforduló, akár a feldolgozás megkönnyítése érdekében hozzáadott, nem szálas anyagok, például zsírok, viaszok, kikészítőszerek vagy vízoldható anyagok. A nem szálas anyagokat az elemzés előtt el kell távolítani. Ezért megadunk egy módszert az olajok, zsírok, viaszok és vízoldható anyagok eltávolítására is.

Ezen túlmenően a textiltermékek tartalmazhatnak gyantát vagy egyéb olyan anyagot, amelyet különleges tulajdonságok kialakítása érdekében adtak a szálakhoz. Az ilyen anyagok – kivételes esetben akár a színezőanyagok is – megzavarhatják a reagenseknek az oldható komponensre kifejtett hatását, és/vagy a reagens teljesen vagy részlegesen eltávolíthatja azokat. Az ilyen típusú hozzáadott anyag hibák forrása lehet, ezért a minta elemzését megelőzően el kell távolítani ezeket. Ha az ilyen jellegű hozzáadott anyag eltávolítása nem lehetséges, akkor az e mellékletben ismertetett vegyi mennyiségi elemzési módszerek nem alkalmazhatók.

A színezett szálakban található színezőanyag a szálak szerves részének tekintendő, ezért eltávolítására nem kerül sor.

Az elemzés során a száraz tömeget vesszük alapul, és ismertetjük a száraz tömeg meghatározásának eljárását is.

Az eredményt úgy kapjuk meg, hogy az e rendelet IX. mellékletében felsorolt, megengedett eltéréseket az egyes szálak száraz tömegére alkalmazzuk.

Mielőtt bármelyik elemzéshez hozzálátnánk, a keverékben jelenlévő összes szálféleség azonosítását el kell végezni. Egyes módszereknél előfordulhat, hogy a keverék oldható komponensének eltávolítására szolgáló reagensben az oldhatatlan komponens is részben feloldódik.

A reagenseket lehetőleg úgy kell megválasztani, hogy csak csekély vagy semmilyen hatásuk ne legyen az oldhatatlan komponensre. Ha ismeretes, hogy az elemzés során tömegveszteség várható, az eredményeket ennek megfelelően kell korrigálni; az erre vonatkozó korrekciós tényezők adottak. A tényezőket több laboratóriumban határozták meg úgy, hogy az előkezeléssel megtisztított szálakat az adott elemzési módszerben használt reagenssel kezelték.

Ezek a korrekciós tényezők csak az ép szálakra vonatkoznak, amennyiben a szálak a feldolgozás alatt vagy még azt megelőzően károsodtak, más korrekciós tényezőkre lehet szükség. A megadott eljárások egyedi meghatározásokra vonatkoznak.

Kézi és kémiai szétválasztás esetében egyaránt legalább két meghatározást kell elvégezni külön próbadarabon.

Amennyiben technikailag lehetséges, megerősítés céljából alternatív eljárást is célszerű alkalmazni, amikor is azt az összetevőt oldjuk ki hamarabb, amely az első módszerben visszamaradt anyagként szerepelt.

2. FEJEZET

Egyes kétkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének módszerei

I. A textilszálkeverékek kémiai úton történő mennyiségi elemzéséhez megadott valamennyi módszerre vonatkozó általános ismertető

I.1. Cél és alkalmazási kör

Minden megadott módszer alkalmazási köre meghatározza, mely szálak esetében lehet a módszert alkalmazni.

I.2. Alapelv

Egy textilszálkeverék összetevőinek azonosítását követően a nem szálas anyagot a megfelelő előkezeléssel eltávolítjuk, majd a két összetevő egyikének eltávolítására kerül sor, rendszerint az eltérő oldhatóság alapján[19]. Az oldhatatlan maradékot lemérjük, és a tömegveszteségből kiszámítjuk a kioldott komponens arányát. Azon esetek kivételével, ahol ez technikai nehézségekbe ütközik, ajánlatos a nagyobb arányban szereplő összetevőt kioldani, és a kisebb arányban jelen lévő szálat nyerni ki maradékként.

I.3. Eszközök és reagensek

I.3.1. Eszközök

I.3.1.1. Szűrőtégelyek és olyan méretű mérőlombikok, amelyekbe beférnek a szűrőtégelyek vagy bármely más berendezés, amely azonos eredményt ad.

I.3.1.2. Szívópalack.

I.3.1.3. Exszikkátor, amely nedvességindikátorral megfestett szilikagélt tartalmaz.

I.3.1.4. Szellőztethető szárítószekrény a próbadarabok 105 ± 3 °C-on való szárítására.

I.3.1.5. 0,0002 g pontosságú analitikai mérleg.

I.3.1.6. Soxhlet extrakciós készülék vagy más, azonos eredményt adó eszköz.

I.3.2. Reagensek

I.3.2.1. Újradesztillált petroléter, forráspont 40–60 °C között.

I.3.2.2. A többi reagenst az egyes módszerek ide vonatkozó pontjai adják meg. Minden felhasznált reagensnek vegytisztának kell lennie.

I.3.2.3. Desztillált vagy ioncserélt víz.

I.3.2.4. Aceton.

I.3.2.5. Ortofoszforsav.

I.3.2.6. Karbamid.

I.3.2.7. Nátrium-bikarbonát.

Minden felhasznált reagensnek vegytisztának kell lennie.

I.4. Kondicionálás és vizsgálati légtér

Mivel szárazanyag-tartalom meghatározására kerül sor, szükségtelen a próbadarabokat kondicionálni vagy az elemzést klimatizált légtérben végezni.

I.5. Laboratóriumi vizsgálati minta

Olyan laboratóriumi vizsgálati mintát készítsünk, amely reprezentálja a laboratóriumi nyers mintát, és előállítható belőle az összes szükséges, legalább 1 g tömegű próbadarab.

I.6. A laboratóriumi vizsgálati minta előkezelése[20]

Ha a termékben olyan anyag található, amelyet a százalékos számításokhoz nem szabad figyelembe venni (lásd e rendelet 16. cikkét), azt először el kell távolítani egy olyan módszerrel, amely a szál összetevői közül egyikre sincs hatással.

Ennek érdekében a petroléterrel és vízzel eltávolítható nem szálas anyagok kivonása úgy történik, hogy a légszáraz mintát Soxhlet extraháló készülékben egy órán keresztül petroléteres kivonásnak vetjük alá, óránként legalább 6 ciklus sebességgel. A petrolétert hagyjuk elpárologni a mintából, amelyet ezután közvetlen kezeléssel extrahálunk, ami abból áll, hogy a próbadarabot szobahőmérsékleten egy órán keresztül vízben áztatjuk, majd ezt követően az áztatást egy további órán keresztül megismételjük 65 ± 5 °C hőmérsékletű vízben, a folyadékot időnként felkeverve. A folyadék és a próbadarab aránya 100:1 legyen. A felesleges vizet kipréseléssel, leszívatással vagy centrifugálással távolítsuk el a mintából, majd hagyjuk, hogy a minta levegőn megszáradjon.

Elasztolefin vagy elasztolefint és más szálasanyagot (gyapjú, állati szőr, selyem, pamut, len, valódi kender, juta, manilakender, alfa, kókuszrost, seprűzanót, hócsalán, szizál, cupro, modál szál, fehérje, viszkóz, akril, poliamid vagy nejlon, poliészter és elaszto-multiészter) tartalmazó textilszál-keverékek esetében az imént ismertetett eljárást kissé módosítani kell, azaz a petrolétert acetonnal kell felváltani.

Az elasztolefint és acetátot tartalmazó kétkomponensű textilszál-keverékek esetében az alábbi eljárást kell előkezelésként alkalmazni. Extraháljuk a mintát 80°C-on 10 percig 25 g/l 50 %-os ortofoszforsavat és 50 g/l karbamidot tartalmazó oldattal. A folyadék és a próbadarab aránya 100:1 legyen. A mintát mossuk ki vízben, majd távolítsuk el a vizet és mossuk le 0,1 %-os nátrium-bikarbonát oldattal, majd végezetül gondosan mossuk le vízzel.

Ha a nemszálasanyag petroléterrel, illetve vízzel nem vonható ki, a fentebb leírt vizes eljárást olyan megfelelő módszerrel kell helyettesíteni, amely a szál összetevőit nem változtatja meg számottevő mértékben. Némely fehérítetlen, természetes növényi rostot tartalmazó szál esetében (például juta vagy kókuszrost) megjegyzendő, hogy a petroléterrel és vízzel végzett normál előkezelés nem távolítja el az összes nem szálas anyagot; ennek ellenére nem alkalmazunk további előkezelést, hacsak a minta nem tartalmaz vízben és petroléterben egyaránt oldhatatlan appretálószereket.

Az elemzésről készült jelentésnek részletesen ki kell térnie az alkalmazott előkezelési módszerekre.

I.7. Vizsgálati eljárás

I.7.1. Általános útmutató

I.7.1.1. S z á r í t á s

Valamennyi szárítási eljárást legalább négy, de legfeljebb 16 órán keresztül kell végezni 105 ± 3 °C-on szellőztetett szárítószekrényben, amelynek ajtaját végig zárva tartjuk. Ha a szárítás időtartama nem haladja meg a 14 órát, a próbadarabot a tömegállandóság ellenőrzése céljából meg kell mérni. A tömeg akkor tekinthető állandónak, ha további 60 perces szárítást követően a tömegváltozás kisebb, mint 0,05 %.

A szárítási, hűtési, valamint mérési eljárások során igyekezzünk elkerülni a szűrőtégelyek, mérőedények, próbadarabok vagy visszamaradt anyag puszta kézzel történő érintését.

A próbadarabokat mérőedényben szárítsuk, úgy, hogy a fedelet az edény mellé helyezzük. A szárítást követően a szárítószekrényből való kivételt megelőzően fedjük be a mérőedényt, és gyorsan helyezzük át az exszikkátorba.

A szűrőtégelyt mérőedényben szárítsuk, úgy, hogy közben a fedelet az edény mellé helyezzük. A szárítást követően fedjük be a mérőedényt, és gyorsan helyezzük át az exszikkátorba.

Ha nem szűrőtégelyt használtunk, a szárítószekrényben végzett szárítási folyamatot úgy kell kialakítani, hogy a szálak száraz tömegét veszteség nélkül meg lehessen határozni.

I.7.1.2. H ű t é s

Az exszikkátort a mérleg mellé helyezve minden hűtési műveletet addig folytatunk, amíg a mérőedény teljesen le nem hűlt, és ez két óránál nem lehet rövidebb.

I.7.1.3. M é r é s

A hűtés után a mérőedényt az exszikkátorból való eltávolítást követő két percen belül le kell mérni. A mérési pontosság 0,0002 g legyen.

I.7.2. Eljárás

Az előkezelt laboratóriumi vizsgálati mintából legalább 1 g tömegű próbadarabot készítünk. Vágjunk a szövetből, illetve fonalból körülbelül 10 mm hosszú darabokat, minél jobban bontsuk szét őket. A próbadarabokat mérőedényben megszárítjuk, az exszikkátorban visszahűtjük, majd megmérjük. A próbadarabot a vonatkozó uniós módszer megfelelő szakaszában meghatározott üvegedénybe tesszük át, a mérőedényt azonnal megmérjük, és a különbség alapján megkapjuk a próbadarab tömegét. Az alkalmazott módszer megfelelő pontjában leírtak szerint elvégezzük a vizsgálatokat. A visszamaradt anyagot mikroszkóp alatt megvizsgáljuk, hogy meggyőződjünk róla, a kezelés valóban teljes mértékben eltávolította a fonalból az oldható szálat.

I.8. Az eredmények kiszámítása és megadása

Az oldhatatlan komponens tömegét a keverékben lévő szálak teljes tömegének százalékában fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk az oldható komponens százalékát. Az eredményeket tiszta, száraz tömegre adjuk meg és a) a megengedett eltéréssel, valamint b) az előkezelés és az elemzés során előforduló tömegveszteség figyelembevételéhez szükséges korrekciós tényezővel pontosítjuk. A számításokat az I.8.2. pontban megadott képletnek megfelelően kell elvégezni.

I.8.1. Az oldhatatlan komponens kiszámításának módja tiszta, száraz tömeg százalékában kifejezve, az előkezelés során bekövetkező tömegveszteség figyelembevétele nélkül.

[pic]

ahol:

P1% a tiszta, száraz oldhatatlan komponens százalékban kifejezve

m a próbadarab száraz tömege az előkezelést követően

r a visszamaradt anyag száraz tömege

d az elemzés során az oldhatatlan komponensnek a reagensben bekövetkező tömegveszteségére vonatkozó korrekciós tényező A „d” alkalmazandó értéke az egyes módszerek megfelelő szövegrészénél található meg.

A „d” ezen értékeit természetesen normál értékeknek kell tekinteni, amelyek a vegyileg sértetlen szálak esetében alkalmazhatók.

I.8.2. Az oldhatatlan komponens százalékarányának kiszámítási módja tiszta, száraz tömeg százalékában kifejezve és az egyezményes tényezőkkel, szükség esetén az előkezelés során bekövetkező tömegveszteség figyelembevételére alkalmazott korrekciós tényezőkkel kiegészítve.

[pic]

ahol:

P1A% az oldhatatlan komponens százaléka az egyezményes megengedett eltéréssel és az előkezelés során bekövetkező tömegveszteség értékével korrigálva

P1 a száraz, tiszta oldhatatlan komponens százaléka az I.8.1. pontban feltüntetett képlettel számolva

a1 az oldhatatlan komponens egyezményes megengedett eltérése (lásd a IX. mellékletet)

a2 az oldható komponens egyezményes megengedett eltérése (lásd a IX. mellékletet)

b1 az oldhatatlan komponens százalékos tömegvesztesége az előkezelés során

b2 az oldható komponens százalékos tömegvesztesége az előkezelés során

A második összetevő százalékos aránya P2A% = 100 - P1A%

Amennyiben különleges előkezelést alkalmazunk, a b1 és b2 értékeit lehetőség szerint úgy kell meghatározni, hogy mindkét összetevőt alávetjük az elemzés során alkalmazott előkezelésnek. Tiszta szálnak azt tekintjük, amely mentes a nem szálas anyagoktól, azokat kivéve, amelyeket rendes körülmények között (akár természeténél fogva, akár a gyártási eljárás következtében) tartalmaz abban az állapotban (fehérítetlen vagy fehérített), amelyben az elemzett anyagban megtalálható.

Amennyiben nem áll rendelkezésre az elemzésre szánt anyag gyártási eljárása során alkalmazott tiszta, elkülönített szálkomponens, a b1 és b2 azon átlagos értékeit kell használni, amelyeket az elemzés alatt álló keverékben találhatóhoz hasonló tiszta szálakkal végzett elemzések során nyertek.

Ha a petroléterrel és vízzel végzett szabályos előkezelést alkalmazzuk, a b1 és b2 korrekciós tényezőket rendszerint nem kell figyelembe venni, kivéve a fehérítés nélküli pamut, len és kender esetét, ahol az előkezelés következtében előállott veszteséget egyezményesen 4 %-nak vesszük, valamint a polipropilén esetét, amelynél ez az érték 1 %.

Más szálak esetében a számításoknál egyezményes alapon nem vesszük figyelembe az előkezelés során bekövetkező veszteségeket.

II. A kézi elválasztással végzett mennyiségi elemzés módszere

II.1. Alkalmazási terület

Ezt a módszert alkalmazzuk a textilszálak valamennyi típusánál, ha azok nem képeznek közvetlen keveréket, vagyis kézzel szétválaszthatók.

II.2. Alapelv

A textiltermék komponenseinek azonosítását követően a nem szálas anyagokat a megfelelő előkezeléssel eltávolítjuk, majd a szálakat kézzel elválasztjuk egymástól, megszárítjuk és megmérjük annak érdekében, hogy kiszámíthassuk az egyes szálak százalékos arányát a keverékben.

II.3. Eszközök

II.3.1. Mérőedények vagy más, azonos eredményt adó eszközök.

II.3.2. Exszikkátor, amely nedvességindikátorral megfestett szilikagélt tartalmaz.

II.3.3. Szellőztethető szárítószekrény a próbadarabok 105 ± 3 °C-on való szárítására.

II.3.4. 0,0002 g pontosságú analitikai mérleg.

II.3.5. Soxhlet extrakciós készülék, vagy más, azonos eredményt adó készülék.

II.3.6. Tű.

II.3.7. Sodratszámláló készülék vagy más hasonló eszköz.

II.4. Reagensek

II.4.1. Újradesztillált petroléter, 40–60 °C forráspont.

II.4.2. Desztillált vagy ioncserélt víz.

II.5. Kondicionálás és vizsgálati légtér

Lásd I.4.

II.6. Laboratóriumi vizsgálati minta

Lásd I.5.

II.7. A laboratóriumi vizsgálati minta előkezelése

Lásd I.6.

II.8. Eljárás

II.8.1. A fonal elemzése

Az előkezelt laboratóriumi vizsgálati mintából válasszunk ki egy legalább egy g tömegű próbadarabot. Nagyon finom fonalak esetében az elemzést legalább 30 m hosszban kell elvégezni, függetlenül annak tömegétől.

A fonalat alkalmas hosszúságú darabokra vágjuk fel, és a szálakat tű segítségével, illetve szükség esetén sodratszámlálóval válasszuk szét egymástól. Az így nyert száltípusokat előre lemért (kitárázott) mérőedényekbe helyezzük, és 105 ± 3 °C-on tömegállandóságig szárítjuk az I.7.1., valamint I.7.2. pontban leírtak szerint.

II.8.2. Szövet elemzése

Az előkezelt laboratóriumi vizsgálati mintából a szövetszegélyektől jókora távolságban válasszunk ki egy legalább egy g tömegű próbadarabot, amelyet a kirojtosodás elkerülése érdekében a szélek mentén gondosan levágunk, és amely a lánc vagy vetülékfonalakkal párhuzamosan, vagy kötött anyag esetén a szemsorok és szemoszlopok vonalában fut. Válasszuk szét a különböző szálféleségeket, gyűjtsük össze előre lemért mérőedényekben, és folytassuk az eljárást a II.8.1. pontban leírtaknak megfelelően.

II.9. Az eredmények kiszámítása és megadása

Az egyes szálkomponensek tömegét a keverék teljes tömegének százalékában fejezzük ki. Az eredményeket tiszta, száraz tömegre adjuk meg, és a) a megengedett eltéréssel, valamint b) az előkezelés során előforduló tömegveszteség figyelembevételéhez szükséges korrekciós tényezővel pontosítjuk.

II.9.1. A tiszta, száraz szálak tömegszázalékának kiszámítása a szálak tömegében az előkezelés során bekövetkező tömegveszteség figyelembevétele nélkül:

[pic]

P1% a tiszta, száraz első komponens százaléka,

m1 a tiszta, száraz első komponens tömege,

m2 a tiszta, száraz második komponens tömege.

II.9.2. Az egyes összetevőknek a megengedett eltéréssel, valamint szükség esetén az előkezelés során bekövetkező tömegveszteségre tekintettel alkalmazandó korrekciós tényezőkkel helyesbített százalékarányának kiszámításához lásd az I.8.2. pontban leírtakat.

III.1. A módszerek pontossága

Az egyes módszereknél megadott pontosság értéke a megismételhetőségre vonatkozik.

A megismételhetőség a megbízhatóságra utal, vagyis arra, hogy a különböző laboratóriumok személyzete által, illetve eltérő időpontokban elvégzett vizsgálatok eredményeként kapott kísérleti értékek mennyire szoros egyezést mutatnak, ha ugyanazt a módszert alkalmazzák és azonos, állandó keverékből származó próbadarabokból nyernek egyedi eredményeket.

A megismételhetőség fokát az eredmények 95%-os konfidenciaszinten megadott konfidenciahatárai fejezik ki.

Ezért a módszer azonos és állandó szálkeverékre történő szabályos és helyes alkalmazása esetében a különböző laboratóriumokban végzett elemzések sorozatában két eredmény eltérése 100 esetből csak 5-ben haladja meg a konfidenciahatárt.

III.2. Vizsgálati jelentés

III.2.1. Közöljük, hogy az elemzést ennek a módszernek az alapján végeztük el.

III.2.2. Adjuk meg az alkalmazott különleges előkezelés részleteit (lásd I.6.).

III.2.3. Adjuk meg az egyedi eredményeket és a számtani középértéket, mindkettőt egy tizedesjegy pontossággal.

IV. Különleges módszerek

ÖSSZEFOGLALÓ TÁBLÁZAT

Módszer | Alkalmazási terület | Reagens |

Oldható komponens | Oldhatatlan komponens |

1. | acetát | bizonyos más szálak | aceton |

2. | egyes fehérjeszálak | bizonyos más szálak | hipoklorit |

3. | viszkóz, cupro vagy meghatározott típusú modál szálak | pamut, elasztolefin vagy melamin | hangyasav és cink-klorid |

4. | poliamid vagy nejlon | bizonyos más szálak | 80 tömegszázalékos hangyasav |

5. | acetát | triacetát, elasztolefin vagy melamin | benzil-alkohol |

6. | triacetát vagy polilaktid | bizonyos más szálak | diklór-metán |

7. | egyes cellulózszálak | poliészter, elaszto-multiészter vagy elasztolefin | 75 tömegszázalékos kénsav |

8. | akril, egyes modakrilok vagy klórszálak | bizonyos más szálak | dimetil-formamid |

9. | egyes klórszálak | bizonyos más szálak | széndiszulfid/aceton, 55,5/44,5 térf% |

10. | acetát | egyes klórszálak, elasztolefin vagy melamin | jégecet |

11. | selyem | gyapjú, szőr, elasztolefin vagy melamin | 75 tömegszázalékos kénsav |

12. | juta | egyes állati eredetű szálak | nitrogéntartalmat mérő módszer |

13. | polipropilén | bizonyos más szálak | xilol |

14. | bizonyos más szálak | klórszálak (vinilklorid-homopolimerek), elasztolefin vagy melamin | koncentrált kénsavas módszer |

15. | klórszálak, egyes modakrilok, egyes elasztánok, acetátok, triacetátok | bizonyos más szálak | ciklohexanon |

16. | melamin | pamut vagy aramid | 90 tömegszázalékos forró hangyasav |

1. MÓDSZER

ACETÁT ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

(Acetonos módszer)

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez a módszer a nem szálas anyagok eltávolítását követően a következő összetételű, kétkomponensű textilszálkeverékek esetében alkalmazható:

1. acetát (19)

valamint

2. gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), selyem (4), pamut (5), len (7), valódi kender (8), juta (9), manilakender (10), alfa (11), kókuszrost (12), seprűzanót (13), rami (14), szizál (15), cupro (21), modál szál (22), fehérje (23), viszkóz (25), akril (26), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47) és melamin (49).

Ez a módszer semmilyen körülmények között nem alkalmazható olyan acetátszálak esetében, amelyeknek a felületét deacetilezték.

2. ALAPELV

A keverék ismert száraz tömegéből acetonnal kioldjuk az acetátszálakat. A visszamaradt anyagot összegyűjtjük, kimossuk, megszárítjuk és megmérjük; tömegét – szükség esetén korrigálva – a keverék száraz tömegének százalékában fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk a száraz acetát rostszázalékát.

3. ESZKÖZÖK ÉS REAGENSEK (az általános útmutatóban meghatározottakon kívül)

3.1. Eszközök

Legalább 200 ml űrtartalmú, becsiszolt üvegdugóval ellátott Erlenmeyer-lombikok.

3.2. Reagens

Aceton.

4. VIZSGÁLATI ELJÁRÁS

Kövessük az általános útmutatóban leírtakat, és a következőképpen járjunk el:

A legalább 200 ml űrtartalmú, becsiszolt üvegdugóval ellátott Erlenmeyer-lombikban lévő próbadarab minden grammjára 100 ml acetont öntünk, az Erlenmeyer-lombikot összerázzuk, és 30 percig szobahőmérsékleten állni hagyjuk, majd a folyadékot az előzetesen lemért szűrőtégelyen keresztül dekantáljuk.

A kezelést még kétszer megismételjük (összesen három extrakciót végezve), de csupán 15 perces időszakokra, úgy, hogy ezzel az acetonos kezelés teljes időtartama egy óra legyen. A visszamaradt anyagot szűrőtégelyre visszük át. A szűrőtégelyben található szálmaradékot acetonnal lemossuk és leszívással ürítjük. Ezután ismét megtöltjük a szűrőtégelyt acetonnal, és hagyjuk, hogy a gravitáció hatására lecsöpögjön.

Végül szívassuk le a tégelyt, a szálmaradékkal együtt szárítsuk meg, hűtsük le, és mérjük meg.

5. AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS MEGADÁSA

Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. „d” értéke 1,00, kivéve a melamin esetében, amelynél „d”=1,01.

6. PONTOSSÁG

Textilanyagok homogén keveréke esetében az e módszerrel nyerhető eredmények konfidenciahatára 95 %-os konfidenciaszinten legfeljebb ± 1.

2. MÓDSZER

BIZONYOS FEHÉRJESZÁLAK ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

(Hipokloritos módszer)

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez a módszer a nem szálas anyagok eltávolítását követően a következő összetételű, kétkomponensű textilszálkeverékek esetében alkalmazható:

1. bizonyos fehérjeszálak, nevezetesen gyapjú (1), állati szőrök (2 és 3), selyem (4), fehérje (23),

valamint

2. pamut (5), cupro (21), viszkóz (25), akril (26), klórszálak (27), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), polipropilén (37), elasztán (43), üvegszál (44), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47) és melamin (48).

Ha különböző fehérjeszálak vannak jelen, akkor a módszerrel ezek összes tömegét határozzuk meg és nem egyedi mennyiségüket.

2. ALAPELV

Az ismert száraz tömegű keverékből hipoklorit oldattal kioldjuk a fehérjeszálakat. A visszamaradt anyagot összegyűjtjük, kimossuk, megszárítjuk és megmérjük; tömegét – szükség esetén korrigálva – a keverék száraz tömegének százalékában fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk a fehérje száraz tömegének százalékát.

A hipoklorit oldat elkészítéséhez vagy lítium-hipoklorit, vagy nátrium-hipoklorit használható.

A lítium-hipoklorit akkor ajánlható, ha kevés elemzést igénylő esetről van szó, illetve ha az elemzéseket nagyobb időközönként végezzük. Ennek az az oka, hogy a szilárd formájú lítium-hipokloritban — ellentétben a nátrium-hipoklorittal — a hipokrit százalékos aránya lényegileg állandó. Ha a hipoklorit százalékos aránya ismert, a hipoklorit-tartalmat nem szükséges jodometriásan ellenőrizni minden egyes elemzés esetében, mert a konstans, lemért lítium-hipokloritot lehet alkalmazni.

3. ESZKÖZÖK ÉS REAGENSEK (az általános útmutatóban meghatározottakon kívül)

3.1. Eszközök

i. 250 ml-es, becsiszolt üvegdugóval ellátott Erlenmeyer-lombik;

ii. 20 (± 2) °C-ra állítható termosztát.

3.2. Reagensek

i. Hipoklorit reagens

a) Lítium-hipoklorit oldat

Ez egy frissen elkészített 35 (± 2) g/l aktív klórt tartalmazó oldatból (kb. 1 M) áll, amelyhez 5 (± 0,5) g/l előzetesen feloldott nátrium-hidroxidot adunk. Az elkészítéshez 35 % aktív klórt tartalmazó 100 gramm (vagy 115 gramm 30 % aktív klórtartalmú anyagot) lítium-hipokloritot megközelítőleg 700 ml desztillált vízben kell feloldani, ehhez hozzáadni 5 gramm körülbelül 200 ml desztillált vízben feloldott nátrium-hidroxidot, és az egészet desztillált vízzel 1 literre kiegészíteni. A frissen elkészített oldat jodometriás ellenőrzése nem szükséges.

b) Nátrium-hipoklorit oldat

Ez egy frissen elkészített 35 (± 2) g/l aktív klórt tartalmazó oldatból (kb. 1 M) áll, amelyhez 5 (± 0,5) g/l korábban feloldott nátrium hidroxidot adunk.

Az oldat aktív klórtartalmát minden elemzés előtt jodometriásan ellenőrizni kell.

ii. Ecetsav, hígított oldat

5 ml jégecetet vízzel hígítsunk fel 1 literre.

4. VIZSGÁLATI ELJÁRÁS

Kövessük az általános útmutatóban leírtakat, és a következőképpen járjunk el: a körülbelül 1 gramm tömegű mintát megközelítőleg 100 ml hipoklorit oldattal (lítium vagy nátrium-hipoklorit) helyezzük egy 250 ml-es lombikba, és alaposan rázzuk fel, hogy a próbadarab átitatódjon.

Ezt követően 40 percig melegítsük a lombikot 20 °C-on állandó vagy legalábbis rendszeres időközönként végzett rázogatás mellett. Mivel a gyapjú kioldódása hőtermeléssel jár, a módszerben keletkező reakcióhőt el kell oszlatni és ki kell űzni. Ellenkező esetben jelentős mértékű hiba állhat elő a nem oldható szálak kezdődő kioldódása miatt.

A 40 perc elteltével a lombik tartalmát szűrjük le egy lemért üveg szűrőtégelyen, és a visszamaradt szálakat tegyük szintén át a tégelybe úgy, hogy a lombikot egy kevés hipoklorit reagenssel kiöblítjük. A tégelyt leszívással ürítsük le, ezt követően a szálmaradékot mossuk át vízzel, híg ecetsavval, végül ismét vízzel, miközben a tégelyt minden egyes folyadék-hozzáadás után leszívatjuk. Ne alkalmazzunk leszívást addig, amíg mindegyik mosófolyadék teljesen le nem csöpögött a gravitáció hatására.

Végül szívassuk le a tégelyt, a visszamaradt anyaggal együtt szárítsuk meg, hűtsük le és mérjük meg.

5. AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS MEGADÁSA

Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. A „d” értéke 1,00, kivéve a pamut, viszkóz, modál és melamin szálak esetén, amelyeknél „d” = 1,01, valamint a fehérítés nélküli pamutnál, amelynél „d” = 1,03.

6. PONTOSSÁG

Textilanyagok homogén keveréke esetében az e módszerrel nyerhető eredmények konfidenciahatára 95 %-os konfidenciaszint esetén legfeljebb ± 1.

3. MÓDSZER

VISZKÓZ, CUPRO VAGY MODÁL SZÁLAK BIZONYOS TÍPUSAI ÉS PAMUT

(Hangyasavas és cink-kloridos módszer)

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez a módszer a nem szálas anyagok eltávolítását követően a következő összetételű, kétkomponensű textilszálkeverékek esetében alkalmazható:

1. viszkóz (25) vagy cupro (21), beleértve a modál szálak bizonyos típusait is (22),

valamint

2. pamut (5), elasztolefin (47) és melamin (48).

Modál szál jelenlétében előzetes vizsgálatra van szükség annak megállapítására, hogy az oldódik-e a reagensben.

Ez a módszer nem alkalmas olyan keverékek vizsgálatára, amelyekben a pamutot erős kémiai roncsoló hatás érte, illetve ahol a viszkóz vagy cupro bizonyos, teljes mértékben el nem távolítható színezékek vagy appretálószerek jelenléte következtében részlegesen oldhatóvá válik.

2. ALAPELV

A viszkóz, cupro vagy modál szálakat az ismert száraz tömegű keverékből hangyasavval vagy cink-kloriddal oldjuk ki. A visszamaradt anyagot összegyűjtjük, kimossuk, megszárítjuk és megmérjük; korrigált tömegét a keverék száraz tömegének százalékában fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk a száraz viszkóz, cupro, illetve modál szálak százalékát.

3. ESZKÖZÖK ÉS REAGENSEK (az általános útmutatóban meghatározottakon kívül)

3.1. Eszközök

i. legalább 200 ml űrtartalmú, becsiszolt üvegdugóval ellátott Erlenmeyer-lombikok;

ii. az Erlenmeyer-lombikok 40 (± 2) °C-on tartására alkalmas készülék.

3.2. Reagensek

i. Az oldathoz feloldunk 20 g olvasztott vízmentes cink-kloridot és 68 g vízmentes hangyasavat, majd vízzel 100 g-ra egészítjük ki (vagyis 80 tömegegység 85 tömegszázalékos hangyasavhoz adunk 20 tömegegység vízmentes olvasztott cink-kloridot).

N.B.:

Legyünk figyelemmel az I.3.2.2. pontra, amely azt szabályozza, hogy a felhasznált valamennyi reagensnek vegytisztának kell lennie, emellett alapvető jelentőségű, hogy csak olvasztott vízmentes cink-kloridot használjunk.

ii. Ammónium hidroxid oldat: 20 ml tömény ammónium hidroxidot (melynek fajlagos súlya 0,880 g/ml) vízzel hígítsunk fel 1 literre.

4. VIZSGÁLATI ELJÁRÁS

Kövessük az általános útmutatóban leírtakat, és a következőképpen járjunk el: a próbadarabot azonnal helyezzük el a 40 °C-ra előmelegített Erlenmeyer-lombikban. A próbadarab minden grammjához adjunk hozzá 100 ml-t a hangyasav és cink-klorid oldatából, amelyet szintén 40 °C-ra melegítettünk fel. Zárjuk le a lombikot, és rázzuk fel erősen. Két és fél órán keresztül óránként felrázva tartsuk a lombikot és tartalmát állandó, 40 °C-os hőmérsékleten.

Szűrjük le a lombik tartalmát egy lemért szűrőtégelyen, és a reagens segítségével az esetleg a lombikban maradt szálmaradványokat tegyük át a szűrőtégelyre. A lombikot 20 milliliternyi reagenssel öblítsük el.

Vízzel alaposan mossuk ki a szűrőtégelyt és a visszamaradt anyagokat 40 °C-on. A szálmaradékot öblítsük ki kb. 100 ml hideg ammóniaoldat segítségével (3.2. ii. pont), gondoskodva arról, hogy a visszamaradt anyagot ez az oldat 10 percen keresztül teljesen ellepje(1); majd alaposan öblítsük ki hideg vízzel.

Ne alkalmazzunk leszívást addig, amíg mindegyik mosófolyadék teljesen le nem csöpögött a gravitáció hatására.

Végül szívassuk le a tégelyt, szárítsuk meg, hűtsük le és mérjük meg a szálmaradékkal együtt.

5. AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS MEGADÁSA

Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. A „d” értéke pamut esetében 1,02, melamin esetében 1,01, elasztolefin esetében pedig 1,00.

6. PONTOSSÁG

Textilanyagok homogén keveréke esetében az e módszerrel nyerhető eredmények konfidenciahatára 95 %-os konfidenciaszinten legfeljebb ± 2.

4. MÓDSZER

POLIAMID VAGY NEJLON ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

(80 tömegszázalékos hangyasavat alkalmazó módszer)

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez a módszer a nem szálas anyagok eltávolítását követően a következő összetételű, kétkomponensű textilszálkeverékek esetében alkalmazható:

1. poliamid vagy nejlon, (30),

valamint

2. gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), pamut (5), cupro (21), modál (22), viszkóz (25), akril (26), klórszál (27), poliészter (35), polipropilén (37), üvegszál (44), elaszto-multiészter (46) elasztolefin (47) és melamin (48).

Mint azt fentebb említettük, ezt a módszert gyapjúkeverékekre is lehet alkalmazni, de ha a gyapjútartalom meghaladja a 25 %-ot, a 2. módszert kell alkalmazni (a gyapjút lúgos nátrium-hipoklorit oldattal kell kioldani).

2. ALAPELV

A poliamid szálakat az ismert száraz tömegű keverékből hangyasavval oldjuk ki. A visszamaradt anyagot összegyűjtjük, kimossuk, megszárítjuk és megmérjük; tömegét – szükség esetén korrigálva – a keverék száraz tömegének százalékában fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk a száraz poliamid- vagy nejlonszál százalékát.

3. ESZKÖZÖK ÉS REAGENSEK (az általános útmutatóban meghatározottakon kívül)

3.1. Eszközök

Legalább 200 ml űrtartalmú, becsiszolt üvegdugóval ellátott Erlenmeyer-lombik.

3.2. Reagensek

i. Hangyasav (80 tömegszázalékos, relatív sűrűsége 20 °C-on: 1,186 g/cm3). 880 ml 90 tömegszázalékos hangyasavat (relatív sűrűsége 20 °C-on: 1,204 g/cm3) vízzel hígítsunk fel 1 literre. Alternatív lehetőségként 780 ml 98–100 tömegszázalékos hangyasavat (relatív sűrűsége 20 °C-on: 1,220 g/cm3) egészítsünk ki vízzel 1 literre.

A hangyasav töménysége 77 és 83 tömegszázalék között nem kritikus.

ii. Híg ammóniaoldat: tömény ammóniaoldatból 80 ml-t (relatív sűrűsége 20 °C-on: 0,880 g/cm3) egészítsünk ki vízzel 1 literre.

4. VIZSGÁLATI ELJÁRÁS

Kövessük az általános útmutatóban leírtakat, és a következőképpen járjunk el: a legalább 200 ml űrtartalmú lombikba helyezett minta minden grammjához adjunk 100 ml hangyasavat. Tegyük rá az üvegdugót, és rázzuk fel a lombik tartalmát, hogy a minta átitatódjon. Ezt követően tartsuk a lombikot 15 percig szobahőmérsékleten, rendszeres időközönk