Az Európai Parlament több alkalommal is hangsúlyozta, hogy erősíteni kell a tagállamok közötti és az általuk végzett ellenőrzést és koordinációt, többek között a munkaügyi felügyelőségek közötti információcsere fokozása és a szabad mozgáshoz való jog gyakorlásának aktív támogatása révén. A Tanács is hangsúlyozta, hogy hangsúlyozta, hogy a munkavállalók kiküldetésével kapcsolatos csalások elleni küzdelem összefüggésében javítani kell a közigazgatási együttműködést és fejleszteni kell a segítségnyújtást és az információcserét, valamint kiemelte a szolgáltatók és a munkavállalók egyértelmű és átlátható tájékoztatásának fontosságát.

Mindezek ellenére továbbra is kétségek merülnek fel az uniós szabályoknak való megfeleléssel és azok hatékony érvényesítésével összefüggésben, ami veszélyeztetheti a belső piacba vetett bizalmat és a belső piac méltányos működését. Aggályok merültek fel különösen az olyan utazó munkavállalókkal kapcsolatban, akik ki vannak szolgáltatva a visszaéléseknek vagy annak, hogy megtagadják az őket megillető jogokat, valamint a bizonytalan vagy tisztázatlan üzleti környezetben és egyenlőtlen versenyfeltételek mellett működő vállalkozások esetében. Az Unión belüli munkaerő-mobilitás jelentősen megemelkedett az utóbbi években. 2017-ben 17 millió uniós polgár élt és dolgozott az állampolgársága szerintitől eltérő tagállamban. Ez majdnem kétszerese az egy évtizeddel ezelőtti időszak adatainak. A kiküldetések száma 2016-ban 2,3 millió volt, ez 2010 és 2016 között 68%-os növekedésnek felel meg. A másik tagállamban dolgozó és oda ingázó uniós polgárok 1,4 millióan vannak. Ezenkívül több mint 2 millió, közúti szállítási ágazatban dolgozó lépi át napi rendszerességgel az Unión belüli határokat árufuvarozás vagy személyszállítás céljából. Az egyre inkább európaivá váló munkaerőpiac irányításához a nemzeti hatóságok között hatékony együttműködésre és összehangolt közigazgatási intézkedésekre van szükség.

Az Unión belüli munkaerő-mobilitás a magánszemélyek, a gazdaságok és a társadalmak egészének előnyét szolgálja. Az uniós szakpolitikák és prioritások közül a polgárok legnagyobb fokú támogatottságát az uniós polgárok szabad mozgása élvezi, amely magában foglalja annak lehetőségét, hogy a polgárok az EU-n belül bárhol szabadon letelepedjenek, dolgozzanak, tanuljanak vagy üzleti tevékenységet folytassanak. Az Unión belül a munkavállalók szabad mozgásának és a szolgáltatásnyújtás szabadságának feltétele, hogy országközi munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinálása területén egyértelmű, tisztességes és hatékonyan érvényesített szabályok legyenek érvényben. E célból az EU kiterjedt uniós joganyagot dolgozott ki, amely szabályozza a munkavállalók szabad mozgását, a munkavállalók kiküldetését és a szociális biztonsági rendszerek koordinálását. A Juncker elnök vezette Bizottság több, a szabályozási keret javítására irányuló javaslatot is benyújtott.

A Hatóság továbbá összhangban van a digitális egységes piac stratégiai célkitűzésével, azaz a közigazgatás korszerűsítésével, a határokon átnyúló interoperabilitás elérésével és a magánszemélyekkel való könnyű kapcsolattartás megkönnyítésével. Ebben az összefüggésben kiegészíti a Bizottság egységes digitális ügyfélkapura vonatkozó javaslatát, amelynek célja, hogy az ügyfélkapu révén – a meglévő Európa Önökért portálra támaszkodva – elősegítse a magas színvonalú tartalmak és szolgáltatások biztosítását a nyilvánosság számára. A kezdeményezés a SOLVIT informális problémamegoldó hálózattal kapcsolatos tapasztalatokra is épít. A kezdeményezés gyarapítani fogja az egységes digitális ügyfélkapun keresztül biztosított információkat és szolgáltatásokat, és – adott esetben – ki fogja egészíteni azokat. Ösztönözni fogja továbbá, hogy nézeteltéréseik megoldásához a magánszemélyek és a munkáltatók igénybe vegyék a SOLVIT-hálózatot, és a kezdeményezés hatálya alá tartozó területeken visszatérő problémák meghatározása céljából támaszkodni fog az e forrásból származó adatokra.

Ez a kezdeményezés kiegészíti az „Új kezdet Európa számára” című politikai iránymutatásban a 4. prioritással (Megerősített iparon alapuló, mélyebb és méltányosabb belső piac) és különösen a belső piaci stratégiával összefüggésben meghatározott célok elérésére irányuló folyamatban lévő munkát. A gyakorlatban a munkaerő-mobilitás fontos az ágazatok közötti és azokon belüli hatékonyabb erőforrás-elosztás biztosításához, valamint a munkanélküliség és a készségkereslet és -kínálat közti eltérés mérsékléséhez. Ez a kezdeményezés a politikai iránymutatás 1. prioritását („Új lendület a foglalkoztatásnak, a növekedésnek és a beruházásoknak”) is kiegészíti azáltal, hogy kedvezőbb szabályozási környezetet hoz létre a vállalkozói szellem és a munkahelyteremtés támogatása érdekében.

A Bizottság számos kezdeményezést és javaslatot fogadott el a méltányos munkaerő-mobilitás előmozdítására, nevezetesen a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelv és a szociális biztonsági rendszerekről szóló rendeletek felülvizsgálatát, valamint az „Európa mozgásban” című csomagot, beleértve a nemzetközi közúti szállítási tevékenységekben részt vevő munkavállalók kiküldetésére vonatkozó különös szabályokat és a közúti fuvarozás területén alkalmazandó szociális és piaci szabályok felülvizsgálatát. A közelmúltbeli kezdeményezések a korábbi jogalkotási javaslatok, például a munkavállalók kiküldetéséről és a munkavállalók szabad mozgásáról szóló irányelvek érvényesítésének, az EURES-ről (a foglalkoztatási szolgálatok európai hálózata) szóló rendelet, valamint a be nem jelentett munkavégzés kezelését célzó európai platform létrehozásához hasonló kezdeményezések irányvonalát követik.

A Hatóság tevékenysége előnyös lesz valamennyi, az Unión belüli munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinálása területén érvényes uniós szabályok hatálya alá tartozó magánszemély számára, nevezetesen a munkavállalóknak, önálló vállalkozóknak vagy más uniós polgároknak, illetve az Unióban jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli, határokon átnyúló helyzetben lévő állampolgároknak. Ide tartoznak a kiküldetésben lévő munkavállalók, az uniós kékkártya birtokosai, a vállalaton belül áthelyezett személyek és a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezők is mindaddig, amíg vonatkoznak rájuk az említett szabályok. A Hatóság támogatni fogja továbbá a – többek között munkaerő-toborzás céljából – határokon átnyúló tevékenységet folytató vállalkozásokat is.

Az érdekelt felek véleményét részletesebben a hatásvizsgálati jelentés 2. melléklete ismerteti. A javaslat előkészítésekor a Bizottság kellően figyelembe vette a konzultációk eredményeit, többek között a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság, a be nem jelentett munkavégzés kezelésére irányuló együttműködés erősítését célzó európai platform, a munkavállalók kiküldetésével foglalkozó szakértői bizottság, a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó szakmai bizottság és az állami foglalkoztatási szolgálatok európai hálózata keretében folytatott megbeszéléseket, valamint a Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács 2017. októberi ülésének munkaebédje során a miniszterekkel folytatott informális eszmecseréket.

A Bizottság egy sor célzott konzultációt is folytatott az uniós szervekkel a munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinációja terén. 2017. december 11-én uniós szintű célzott meghallgatásokra került sor a szociális partnerekkel, valamint 2017. december 15-én stratégiai párbeszédre az uniós civil szervezetekkel. Ezenkívül a célzott megbeszélések során tett szóbeli hozzászólásokon túlmenően a szervezők és képviselők írásbeli állásfoglalásokat nyújtottak be.

Összességében a nyilvános konzultáció válaszadói – az egyedi válaszokat is figyelembe véve – határozottan támogatták az új Hatóságot. Az eredmények arról tanúskodnak, hogy a Bizottság fő kihívásokra vonatkozó elemzése széles körű támogatást élvez. A válaszadók túlnyomó többsége (több mint 70%) azon a véleményen volt, hogy a nemzeti hatóságok közötti meglévő együttműködés nem elegendő az Unión belüli mobilitásra vonatkozó uniós szabályok hatékony végrehajtásának biztosításához. Hasonlóképpen magas volt azon válaszadók aránya, akik úgy vélték, hogy az Unión belüli mobilitás szabályaival kapcsolatos információkhoz elégtelen a hozzáférés, valamint hogy e szabályokkal összefüggésben az átláthatóság hiánya problémát jelent a magánszemélyek és a vállalkozások számára. A válaszadók nagy arányban támogatták az új Hatóság számára javasolt lehetséges feladatokat, különösen a nemzeti hatóságok közötti rendszeres együttműködés és információcsere támogatása terén.

A munkavállalók szabad mozgásáról szóló különjelentésében az Európai Számvevőszék ajánlásokat fogalmazott meg a Bizottság azon eszközeivel kapcsolatos tájékozottság javítása érdekében, amelyek célja a külföldön dolgozó személyek támogatása, az EURES-portál további javítása, valamint az e területre vonatkozó kezdeményezések és finanszírozás megtervezése során az adatok jobb felhasználása. A jelenlegi javaslatba az előkészítés során ezeket a szempontokat is figyelembe vettük.

A kezdeményezés által kínált megoldás arányos az operatív támogatás iránti igénnyel és nem haladja meg az e cél eléréséhez szükséges mértéket. Nem ró új kötelezettségeket a tagállamokra, a magánszemélyekre vagy a munkáltatókra. Középpontjában az Unión belüli mobilitás támogatása és új lehetőségek teremtése áll. A javaslat nem érinti a nemzeti döntéshozatalt, jogszabályokat és végrehajtási tevékenységeket, amelyek továbbra is a tagállamok hatáskörében maradnak. Ezenkívül nagymértékben meghagyja a tagállamok mérlegelési jogkörét a tekintetben, hogyan élnek a kezdeményezés által kínált lehetőségekkel.

Az új struktúra egyszerűsíteni fogja az intézményi környezetet, és a Hatóság feladatkörén belül elő fogja segíteni az Unión belüli mobilitás különböző szempontjai közötti szinergiákat. Ez további támogatást fog jelenteni az uniós jog következetes és hatékony alkalmazása szempontjából, javítani fogja a hatékonyságot, mennyiségi és minőségi szempontból is javítani fogja az eredményeket a jelenlegi intézményi felépítéshez képest, amelynek keretében az uniós szervek egymástól elkülönülten működnek, a feladatkörükbe tartozó konkrét jogi aktusra vagy területre helyezik a hangsúlyt, operatív szempontból nincs mozgásterük és általában évente csak néhány alkalommal üléseznek, valamint az általuk végrehajtott egyes tevékenységek között átfedés van.

A szociális biztonsági rendszerek koordinálása terén a Hatóság szorosan együtt fog működni a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottsággal a szabályozási feladatok tekintetében, amelyek továbbra is az említett bizottság hatáskörében maradnak. Ezenkívül a Hatóság fel fogja tudni használni a tagállami szintű szociális partnerektől és kormányok képviselőitől a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottságon és a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó bizottságon belül kapott észrevételeket.

–felváltja a be nem jelentett munkavégzés kezelésével foglalkozó európai platformot.

Jelenleg számos uniós struktúrát (a továbbiakban: uniós szervek) foglal magában az az intézményi környezet, amelynek keretében a nemzeti közigazgatási szervek együttműködnek és megosztják egymással a bevált gyakorlatokat. Ezek az uniós szervek a következők: az EURES európai koordinációs iroda, a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó szakmai bizottság és tanácsadó bizottság, a munkavállalók kiküldetésével foglalkozó szakértői bizottság, a be nem jelentett munkavégzés kezelésével foglalkozó európai platform, a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság és annak valamennyi albizottsága (a jogszabályok által létrehozott szakmai bizottság és Könyvvizsgáló Bizottság, valamint maga az igazgatási bizottság által létrehozott egyeztető testület), továbbá a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság.

A javasolt Hatósággal összefüggésben három szakpolitikai alternatíva került mérlegelésre: 1. egy támogatási, 2. egy működési és 3. egy felügyeleti alternatíva. Mindhárom alternatíva ugyanazokat a feladatokat javasolja az Ügynökség számára, ugyanakkor a hozzájuk kapcsolódó hatáskör mértéke eltér az egyes alternatívák esetében. A Hatóság számára javasolt feladatok a következők: i. munkaerő-mobilitási szolgáltatások magánszemélyek és vállalkozások számára, ii. a nemzeti hatóságok közötti együttműködés és információcsere, iii. a közös ellenőrzések támogatása, iv. munkaerőpiaci elemzések és kockázatértékelés, v. a kapacitásépítés támogatása, vi. közvetítés a nemzeti hatóságok között, vii. az érintettek közötti együttműködés megkönnyítése a több tagállamot érintő munkaerőpiaci zavarok esetén. Hasonlóképpen a megvalósítás terén is három alternatíva került mérlegelésre: 1. a Bizottság vállalja bizonyos operatív feladatok ellátását, és létrejön egy, a munkaerő-mobilitás területén már meglévő uniós szervek koordinálásával foglalkozó európai hálózat, 2. a munkaerő-mobilitás területén meglévő uniós szervekre építve létrejön egy új Hatóság, 3. a foglalkoztatás és a szociális biztonság területén már meglévő uniós ügynökségre építve létrejön egy új Hatóság.

A Bizottság a kezdeményezés céljából összegyűjtött elsődleges adatokra is támaszkodott, valamint adatgyűjtés céljából felhasználta a meglévő keretszerződéseket. Ennek keretében ad hoc alapon igénybe vette az Unión belüli mobilitással foglalkozó jogi szakértői hálózat (FreSsco) szakértelmét a határokon átnyúló ügyek vonatkozásában a munkaügyi felügyelőségek kapacitása terén. A Bizottság megbízott továbbá egy konzultációs szolgálatot, hogy készítsen esettanulmányokat a jogérvényesítés területét érintő, határokon átnyúló együttműködéssel kapcsolatos forrásokra vonatkozó kvalitatív interjúk alapján.

A II. fejezet felvázolja a jövőbeli Hatóság 5. cikkben felsorolt feladatait, majd a javaslat külön cikkekben részletesebben is bemutatja az egyes feladatokat.

A 2. cikk tartalmazza a Hatóság fő céljait; az a) pontban a nagyközönséget, vagyis a magánszemélyeket és a munkáltatókat célzó célkitűzéseket, a b) pontban a Hatóság szerepét a tagállamok vonatkozásában, a c) pontban pedig utal a Hatóság azon szerepére, hogy a nemzeti hatóságok közötti, határon átnyúló viták és munkaerőpiaci zavarok esetén közvetítsen és elősegítse a megoldást.

A hatástanulmány által meghatározott, előnyben részesített kombinált alternatíva esetében a Hatóság a becslések szerint az uniós költségvetés tekintetében évente 50,9 millió EUR összköltséggel járna, és várhatóan 2023-tól fog teljes körűen működni. A jelenlegi többéves pénzügyi keretből (2019–2020) fedezendő költségek részben a foglalkoztatás és a szociális innováció európai uniós programja (EaSI) keretében jelenleg végrehajtás alatt álló meglévő tevékenységek, valamint a foglalkoztatás és a közlekedés témaköréhez kapcsolódó önálló költségvetési sorok forrásainak átcsoportosításával (70%), részben pedig az 1a. fejezethez tartozó fennmaradó források igénybevételével (30%) kerülnek fedezésre. A Hatóság által átvett meglévő tevékenységek folytatódnak, végrehajtásukat a Hatóság, amint működőképesség válik, átveszi a Bizottságtól. A személyzet tekintetében a Hatóság 69 létszámtervi álláshelyet, 60 kirendelt nemzeti szakértőt és 15 szerződéses alkalmazottat igényel. A pénzügyi és személyzeti igényekre vonatkozó részletek a mellékelt pénzügyi kimutatásban találhatók. A javaslat uniós költségvetésre gyakorolt hatása révén minimumkövetelmények fognak vonatkozni a nemzeti költségvetésekre vonatkozóan. A közigazgatásra gyakorolt hatást nem lehet pontosan számszerűsíteni, de az esettanulmányok azt jelzik, hogy a hatás pozitív lesz, mivel a szabályok jobb érvényesítése lehetővé fogja tenni a nemzeti végrehajtó szervek számára a korábban be nem fizetett társadalombiztosítási járulékok azonosítását és a Hatóság működési támogatásának igénybevételét.

A VI. fejezet általános és záró rendelkezéseket tartalmaz, többek között a Hatóság személyzetére vonatkozó kiváltságokra és mentességekre, a nyelvhasználati szabályokra, az átláthatóságra és a kommunikációra vonatkozó szabályokra, a csalás elleni küzdelemre, az adatok biztonságára és védelmére, valamint a felelősségre vonatkozóan. A fejezet előírja, hogy a Bizottság rendszeres időközönként értékelni fogja a Hatóság teljesítményét. Ez a fejezet az európai ombudsman igazgatási vizsgálataira, valamint a harmadik országokkal való együttműködésre vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaz. E fejezet tartalmazza továbbá a székhely-megállapodások és a működési feltételek meghatározására, valamint a Hatóság tevékenységének megkezdésére vonatkozó rendelkezéseket is.

A 9. és a 10. cikk kifejti, hogyan koordinálja a Hatóság a határokon átnyúló összehangolt és közös ellenőrzéseket. A 9. cikk meghatározza az összehangolt és közös ellenőrzések létrehozásának részleteit; kifejti, hogy az ilyen intézkedések kizárólag az érintett tagállamok egyetértésével, vagy a nemzeti hatóságok kérésére vagy a Hatóság kezdeményezésére kerülnek végrehajtásra ((1) bekezdés); előírja, hogy annak a tagállamnak, amely úgy dönt, hogy nem végzi el valamelyik összehangolt vagy közös ellenőrzést, meg kell indokolnia döntését ((2) bekezdés), ami lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy közös ellenőrzéseket hajtsanak végre olyan esetekben is, amikor az összehangolt vagy közös ellenőrzésben érintett tagállamok közül nem mindegyik dönt úgy, hogy részt vesz az ellenőrzésben ((3) bekezdés). A 10. cikk meghatározza a Hatóság koordinálásával végzendő összehangolt vagy közös ellenőrzések végrehajtására vonatkozó gyakorlati rendelkezéseket.

(3)A 2017. november 17-én Göteborgban megrendezett szociális csúcstalálkozón az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közösen kihirdette a szociális jogok európai pillérét. Az említett szociális csúcstalálkozó résztvevői emlékeztettek annak szükségességére, hogy az Unió szociális dimenziójának továbbfejlesztése érdekében előtérbe kell helyezni az embereket, valamint hogy valamennyi szinten fellépve elő kell mozdítani a konvergenciát; 2017. december 14-i következtetéseiben mindezt az Európai Tanács is megerősítette.

(5)A méltányosság és az egységes piacba vetett bizalom megszilárdítása érdekében Európai Munkaügyi Hatóságot (a továbbiakban: Hatóság) kell létrehozni. E célból a Hatóságnak támogatnia kell a tagállamokat és a Bizottságot abban, hogy az Unión belüli munkaerő-mobilitással járó helyzetekben a magánszemélyek és a munkáltatók több információhoz jussanak jogaikról és kötelezettségeikről, illetve könnyebben hozzáférjenek a megfelelő szolgáltatásokhoz, valamint az uniós jog említett területeken történő hatékony alkalmazása érdekében ösztönöznie kell a szabálykövető magatartást és a tagállamok közötti együttműködést, továbbá több tagállamot érintő viták vagy munkaerőpiaci zavarok esetén közvetítő szerepet kell betöltenie és elő kell segítenie a megoldást.

(6)A Hatóságnak az Unión belüli munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinációja területén kell tevékenykednie, ideértve a munkavállalók szabad mozgását, a munkavállalók kiküldetését és a rendkívül mobil jellegű szolgáltatásokat. Ezenkívül elő kell segítenie a tagállamok közötti együttműködést a be nem jelentett munkavégzés elleni küzdelem érdekében. Amennyiben feladatai ellátása során a Hatóságnak feltételezett szabálytalanságok jutnak a tudomására – többek között az uniós jognak a Hatóság hatáskörén kívül eső területein, mint például a munkafeltételek, illetve az egészségvédelmi és biztonsági szabályok megsértése vagy a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatása –, lehetővé kell tenni, hogy a Hatóság e szabálytalanságokat bejelentse, és hogy ezekkel az ügyekkel kapcsolatban adott esetben együttműködjön a Bizottsággal, az illetékes uniós szervekkel és a nemzeti hatóságokkal.

(7)A Hatóságnak elő kell segítenie a munkavállalók szabad mozgását, amelyet a 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2014/54/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv és az (EU) 2016/589 európai parlamenti és tanácsi rendelet szabályoz. Meg kell könnyítenie a munkavállalók kiküldetését – amelyet a 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2014/67/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv szabályoz – többek között annak támogatásával, hogy a szóban forgó rendelkezések egyetemesen alkalmazandó kollektív szerződések révén, a tagállamok gyakorlataival összhangban kerüljenek végrehajtásra. A Hatóságnak a szociális biztonsági rendszerek koordinációját is elő kell segítenie, amelyet a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1231/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, valamint az 1408/71/EK tanácsi rendelet és az 574/72/EK tanácsi rendelet szabályoz.

(8)Bizonyos esetekben ágazatspecifikus uniós jogszabályok kerültek elfogadásra az adott ágazatban, például a nemzetközi fuvarozás területén felmerülő sajátos igények megválaszolása érdekében. A Hatóságnak az ágazatspecifikus uniós jogszabályok határokon átnyúló vonatkozásaival is foglalkoznia kell, ilyen jogszabályok különösen az 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2006/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, az 1071/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és a (2006/22/EK irányelvet módosító) irányelv (COM(2017) 278).

(9)Indokolt előírni, hogy a Hatóság tevékenysége olyan magánszemélyekre terjedjen ki, akik e rendelet alkalmazási körében az uniós jog hatálya alá tartoznak, ideértve a munkavállalókat, az önálló vállalkozókat, az álláskeresőket és a gazdaságilag inaktív személyeket; ide kell sorolni mind az uniós polgárokat, mind az Unióban jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat, mint például a kiküldetésben lévő munkavállalókat, az uniós kékkártya birtokosait, a vállalaton belül áthelyezett személyeket és a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőket, valamint családtagjaikat.

(10)A Hatóság létrehozásával nem keletkeztethetnek új jogok és kötelezettségek a magánszemélyek vagy a munkáltatók számára, beleértve a gazdasági szereplőket vagy a nonprofit szervezeteket, mivel a Hatóság tevékenységeinek olyan mértékben kell rájuk kiterjedniük, amennyire e rendelet alkalmazási körében az uniós jog hatálya alá tartoznak.

(11)Annak biztosítására, hogy a magánszemélyek és a munkáltatók is élhessenek a tisztességes és hatékony belső piac nyújtotta lehetőségekkel, a Hatóságnak elő kell mozdítania mobilitási lehetőségeiket, illetve elő kell segítenie számunkra, hogy az Unióban bárhol nyújthassanak szolgáltatást vagy toborozhassanak munkaerőt. Ez a határokon átnyúló mobilitási szolgáltatások – például a határokon átnyúló munkaközvetítés, szakmai gyakorlatok és tanulószerződéses gyakorlati képzések – hozzáférhetőbbé tétele, valamint „Az első EURES-állásod” vagy az „ErasmusPRO” programokhoz hasonló gyakornoki és mobilitási programok előmozdítása révén magában foglalja a magánszemélyek Unión belüli mobilitásának ösztönzését. A Hatóságnak ezenkívül hozzá kell járulnia a többek között az uniós jogból eredő jogokkal és kötelezettségekkel kapcsolatos információk átláthatóbbá tételéhez, valamint ahhoz, hogy más uniós tájékoztató szolgálatokkal, például az Európa Önökért Tanácsadó Szolgálattal együttműködésben a szolgáltatásokat hozzáférhetőbbé tegye a magánszemélyek és munkáltatók számára oly módon, hogy a szolgáltatások összhangban legyenek az Európa Önökért portállal és maradéktalanul kihasználják a benne rejlő lehetőségeket, hiszen ez a portál fogja képezni a jövőbeli egységes digitális portál gerincét.

(12)E célokból a Hatóságnak együtt kell működnie más érintett uniós kezdeményezésekkel és hálózatokkal, különösen az állami foglalkoztatási szolgálatok európai hálózatával, az Enterprise Europe Networkkel, a határügyi kapcsolattartó ponttal és a SOLVIT-hálózattal, valamint az érintett nemzeti szervekkel, például a tagállamok által a 2014/54/EU irányelv értelmében kijelölt, az egyenlő bánásmódot népszerűsítő és az uniós munkavállalókat és családtagjaikat támogató szervekkel, továbbá a 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján kijelölt nemzeti kapcsolattartó pontokkal annak érdekében, hogy információkkal szolgálhasson az egészségügyi ellátásról. A Hatóságnak célszerű azt is feltérképeznie, hogy kialakíthatók-e szinergiák a javasolt európai szolgáltatási e-kártyával, különös tekintettel az olyan esetekre, amikor a tagállamok úgy döntenek, hogy a kiküldetésben lévő munkavállalókkal kapcsolatos nyilatkozatokat az e-kártya-platformon keresztül nyújták be. A Hatóságnak át kell vennie a Bizottságtól az Európai Foglalkoztatási Szolgálat (EURES-hálózat) (EU) 2016/589 rendelettel létrehozott Európai Koordinációs Irodájának a vezetését, beleértve a felhasználói igényeknek és az EURES-portál és a hozzá kapcsolódó informatikai szolgáltatások hatékonyságát biztosító üzleti követelményeknek a meghatározását; ez alól kivételt képez az informatikai eszközök beszerzése és az informatikai infrastruktúra működtetése és fejlesztése, amely feladatokat továbbra is a Bizottság fog ellátni.

(13)Az uniós jog tisztességes, egyszerű és hatékony alkalmazása érdekében a Hatóságnak támogatnia kell a tagállamok közötti együttműködést és gyorsabb információcserét. A Hatóságnál dolgozó nemzeti összekötő tisztviselőknek más alkalmazottakkal együtt ösztönözniük kell, hogy a tagállamok eleget tegyenek együttműködési kötelezettségeiknek, a késedelmeket csökkenteni hivatott eljárások révén fel kell gyorsítaniuk a tagállamok közötti információcserét, és gondoskodniuk kell arról, hogy kapcsolatot tartsanak fenn más, az uniós jog alapján létrehozott nemzeti kapcsolattartó hivatalokkal, szervekkel és kapcsolattartó pontokkal. A Hatóságnak a határokon átnyúló, hatékony és eredményes együttműködés vonatkozásában bátorítania kell az innovatív megközelítések alkalmazását, ideértve az elektronikus adatcserét szolgáló eszközöket, például a szociális biztonságra vonatkozó információk elektronikus adatcseréjét (EESSI) és a belső piaci információs rendszert (IMI), valamint a Hatóságnak hozzá kell járulnia az eljárások további digitalizálásához és a nemzeti hatóságok közötti üzenetváltásra használt informatikai eszközök fejlesztéséhez.

(14)Ahhoz, hogy a tagállamok nagyobb kapacitással rendelkezzenek a Hatóság hatáskörébe tartozó kérdéseket szabályozó uniós jogot érintő, uniós dimenzióval rendelkező szabálytalanságok elleni fellépés céljából, a Hatóságnak támogatnia kell a nemzeti hatóságokat az összehangolt és közös ellenőrzések végzésében, többek között azáltal, hogy a 2014/67/EU irányelv 10. cikkének megfelelően elősegítik a közös ellenőrzések végrehajtását. Ezeket az ellenőrzéseket a tagállamok kérésére vagy a Hatóság javaslatának általuk történő elfogadásakor kell elvégezni. A Hatóságnak ezért a titoktartási követelmények maradéktalan betartása mellett stratégiai, logisztikai és technikai támogatást kell nyújtania az összehangolt vagy közös ellenőrzésekben részt vevő tagállamok számára. Az ellenőrzéseket az érintett tagállamok egyetértésével és a nemzeti joguk szerinti jogi keret tiszteletben tartásával kell végrehajtani; e tagállamoknak nemzeti joguknak megfelelően nyomon kell követniük az összehangolt és közös ellenőrzések megállapításait.

(15)A munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinációja területén felmerülő tendenciák, kihívások vagy joghézagok nyomon követése érdekében a Hatóságnak elemzési és kockázatértékelési kapacitást kell kialakítania. Ennek ki kell terjednie a munkaerőpiaci elemzésekre és tanulmányokra, valamint a szakértői értékelésekre. A Hatóságnak figyelemmel kell kísérnie a készségek és az Unión belüli munkaerő-áramlás tekintetében jelentkező potenciális egyensúlyhiányokat, beleértve azoknak a területi kohézióra gyakorolt lehetséges hatásait is. A Hatóságnak a 2014/67/EU irányelv 10. cikke szerinti kockázatértékelést is támogatnia kell. A Hatóságnak szinergiákat kell kialakítania más uniós ügynökségekkel, szolgálatokkal vagy hálózatokkal, és ki kell egészítenie azok munkáját. Ennek részeként a Hatóságnak információkat kell kérnie a SOLVIT-tól és a hasonló szolgáltatásoktól olyan ismétlődő problémákról, amelyekkel jogaik érvényesítése során a magánszemélyek és a vállalkozások szembesülnek a Hatóság hatáskörébe tartozó területeken. A Hatóságnak továbbá indokolt hatáskörén belül elősegítenie és ésszerűsítenie a vonatkozó uniós jogszabályokban előírt adatgyűjtési tevékenységeket. Ez nem jár új jelentéstételi kötelezettségekkel a tagállamok számára.

(16)A nemzeti hatóságok kapacitásfejlesztése és a Hatóság hatáskörébe tartozó kérdéseket érintő uniós jogszabályok következetes alkalmazása érdekében a Hatóságnak operatív segítséget kell nyújtania a nemzeti hatóságoknak többek között gyakorlati iránymutatások kidolgozásával, képzési programok és a társaktól való tanulással kapcsolatos programok létrehozásával, kölcsönös segítségnyújtási projektek előmozdításával, alkalmazotti csereprogramok, például a 2014/67/EU irányelv 8. cikkében említett cserék lebonyolításának elősegítésével, valamint támogatnia kell a tagállamokat olyan figyelemfelkeltő kampányok megszervezésében, amelyek a magánszemélyeket és a munkáltatókat tájékoztatják jogaikról és kötelezettségeikről. A Hatóságnak elő kell mozdítania a bevált gyakorlatok cseréjét, terjesztését és átvételét.

(17)A Hatóságnak platformot kell biztosítania az olyan viták megoldásához, amelyek a Hatóság hatáskörébe tartozó kérdéseket érintő uniós jogszabályok alkalmazásával kapcsolatban a tagállamok között merülnek fel. Építenie kell a párbeszédre és a szociális biztonsági rendszerek koordinációjának területén jelenleg hatályban lévő olyan egyeztető eljárásokra, amelyeket a tagállamok nagyra értékelnek, és amelyek jelentőségét a Bíróság is elismeri. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a Hatóság elé utaljanak ügyeket az e célból bevezetett egységes eljárások szerint. Indokolt előírni, hogy a Hatóság csak a tagállamok között felmerülő vitákkal foglalkozzon, ezzel szemben az uniós jogaik gyakorlása során nehézségekkel szembesülő magánszemélyeknek és munkáltatóknak továbbra is biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy az ilyen ügyekkel foglalkozó nemzeti és uniós szolgálatokhoz forduljanak; ilyen például a SOLVIT-hálózat, amelyhez a Hatóságnak az ilyen ügyeket utalnia kell. A SOLVIT-hálózat számára is lehetővé kell tenni, hogy mérlegelésre a Hatóság elé utaljon olyan ügyeket, amelyek esetében a probléma nem oldható meg a nemzeti közigazgatások közötti különbségek miatt.

(18)A munkaerőpiaci kiigazítások könnyebb kezelése céljából a Hatóságnak elő kell segítenie az érintett érdekeltek közötti együttműködést az egynél több tagállamot érintő munkaerőpiaci zavarok enyhítése érdekében, mint amilyenek a szerkezetátalakítással összefüggő ügyek vagy a határ menti régiók foglalkoztatási helyzetét befolyásoló nagyszabású projektek.

(19)Az európai interoperabilitási keret elveket és ajánlásokat fogalmaz meg arra vonatkozóan, hogy miként javítható az interoperabilitási tevékenységek irányítása és a közszolgáltatások nyújtása, hogyan alakíthatók ki szervezetek közötti és határokon átívelő kapcsolatok, miként észszerűsíthetők a „végponttól végpontig” jellegű digitális információcserék, illetve hogyan biztosítható, hogy az interoperabilitási elveket mind a meglévő, mind az új jogszabályok támogassák. Az európai interoperabilitási referenciaszerkezet (EIRA) az interoperábilis megoldások megvalósítására vonatkozó elveket és iránymutatásokat magában foglaló általános jellegű struktúra. Interoperabilitási kérdések mérlegelésekor az EIF-nek és az EIRA-nak is iránymutatást kell adnia a Hatóságnak, és támogatnia kell annak munkáját.

(20) A Hatóságot az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2012. július 19-én a decentralizált ügynökségekről elfogadott együttes nyilatkozatában foglalt elveknek megfelelően kell irányítani és működtetni.

(21)A Hatóság hatékony működésének biztosítása érdekében a tagállamoknak és a Bizottságnak képviseltetniük kell magukat az igazgatótanácsban. Az igazgatótanács összetételének meghatározásakor – az elnök és az alelnök kiválasztását is ideértve – tiszteletben kell tartani a nemek egyensúlyára, a szakmai tapasztalatra és a képzettségre vonatkozó elveket. A Hatóság hatékony és eredményes működése érdekében az igazgatótanácsnak el kell látnia különösen a következő feladatokat: az éves munkaprogram elfogadása, a Hatóság költségvetésével kapcsolatos feladatainak ellátása, a Hatóságra alkalmazandó pénzügyi szabályok elfogadása, egy ügyvezető igazgató kinevezése, valamint az ügyvezető igazgató hatáskörébe tartozó, a Hatóság operatív feladataihoz kapcsolódó döntéshozatali eljárások megállapítása. Az uniós tagállamoktól eltérő olyan országok képviselői, amelyek a Hatóság hatáskörébe tartozó kérdések vonatkozásában uniós szabályokat alkalmaznak, megfigyelőként részt vehetnek az igazgatótanács ülésein.

(22)A Bizottság hatásköreinek sérelme nélkül az igazgatótanácsnak és az ügyvezető igazgatónak feladataik ellátása során függetlenül kell eljárniuk és a közérdeket kell szolgálniuk.

(23)Lehetővé kell tenni, hogy a hatáskörébe tartozó területeken a Hatóság egy külön erre a célra létrehozott érdekképviseleti csoporton keresztül közvetlenül támaszkodjon az érintett érdekeltek szakértelmére. Indokolt előírni, hogy a tagok az uniós szintű szociális partnerek képviselői legyenek. Feladatai ellátása során az érdekképviseleti csoportnak kellően figyelembe kell vennie a 883/2004/EK rendelettel létrehozott, a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottságnak és a 492/2011/EU rendelet alapján létrehozott, a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó bizottságnak a véleményét, valamint igénybe kell vennie e bizottságok szakértelmét.

(24)Annak érdekében, hogy a Hatóság teljes autonómiát és függetlenséget élvezzen, önálló költségvetéssel kell rendelkeznie, amelynek finanszírozását az Unió általános költségvetése, a tagállamok önkéntes pénzügyi hozzájárulásai és a Hatóság munkájában részt vevő harmadik országok hozzájárulásai biztosítják. Kivételes és kellően indokolt esetekben lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a Hatóság hozzájárulási megállapodások vagy ad hoc támogatások kedvezményezettje legyen, valamint hogy díjat számítson fel publikációkért és minden általa nyújtott szolgáltatásért.