[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2008.2.22

COM(2008) 101 végleges

2008/0041 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

[…]

Az 562/2006/EK rendeletnek a vízuminformációs rendszer (VIS) Schengeni Határellenőrzési Kódex keretében való alkalmazása tekintetében történő módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

- A javaslat indokai és célkitűzései

Ez a javaslat a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódexnek a vízuminformációs Rendszer (a továbbiakban: VIS) külső határokon történő hatékony alkalmazásának biztosítása érdekében szükséges módosításokat tárgyalja. E javaslat célja a VIS külső határokon történő alkalmazására vonatkozó kötelezettség közös szabályainak meghatározása, és ezáltal az Európai Unió integrált határrendészetének továbbfejlesztése.

- Általános háttér

2006. március 15-én fogadták el a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexét (Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex) a külső határátkelőhelyeken végzett ellenőrzésekre, illetve a külső határőrizetre vonatkozó feltételek, kritériumok és részletes szabályok meghatározása céljából. A Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex 7. cikkének (3) bekezdése szerint a külső határokon valamennyi harmadik országbeli állampolgárt alapos ellenőrzésnek kell alávetni.

Az Európai Parlament és a Tanács elfogadta a vízuminformációs rendszerről (VIS) és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről (a továbbiakban: VIS-rendelet) szóló xx/2008/EK…. rendeletet[1]. A Bizottság a diplomáciai és konzuli képviseletek számára kibocsátott, a vízumokra vonatkozó Közös Konzuli Utasításnak (a továbbiakban: KKU) a biometrikus adatok bevezetésével, valamint a vízumkérelmek fogadása és feldolgozása megszervezésének rendelkezéseivel kapcsolatos módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatot[2] terjesztett elő.

Amíg a VIS-rendelet a VIS célját, működését és feladatait határozza meg, addig a KKU módosítása megteremti a tagállamok számára azt a jogalapot, amely alapján a vízumkérelmezőktől kötelező biometrikus azonosítókat vehetnek fel, továbbá lehetővé teszi, hogy a tagállamok együttműködjenek például a közös igénylési központok létrehozása során.

A VIS-nek a közös vízumpolitika végrehajtásának javítására irányuló átfogó célkitűzésén belüli egyik célja a külső határátkelőhelyeken történő határellenőrzés – így a csalás elleni küzdelem – megkönnyítése.

A VIS-rendelet 18. cikkének megfelelően a határőrök – a vízumbélyeg számának és a vízumbirtokos ujjlenyomatainak együttes alkalmazásával – ellenőrzés céljából keresést végezhetnek a VIS-ben. A műveletek indítását követő legfeljebb három éves időszakon belül a keresést csak a vízumbélyeg számának alkalmazásával lehet végrehajtani. A légi határok esetében a három éves időszak lerövidíthető.

A VIS alkalmazása alapvető fontosságú a külső határokon végzett hatékony határellenőrzés szempontjából. Csak a biometrikus ellenőrzés erősítheti meg teljes bizonyossággal, hogy a schengeni térségbe belépni kívánó személy azonos azzal, aki számára a vízumot kiállították. Ezért a határőröknek minden egyes vízumbirtokos esetében rendszeresen le kell kérdezniük a VIS adatait, ideértve a biometrikus ellenőrzés elvégzését is.

A VIS-rendelet azonban nem tartalmaz, illetve nem tartalmazhat a VIS külső határokon történő alkalmazásárának kötelezettségére vonatkozó rendelkezéseket. E javaslat célja tehát az, hogy a VIS külső határokon való hatékony és összehangolt módon történő jövőbeni alkalmazásának biztosítása érdekében, a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex módosítása útján, e célból létrehozott közös szabályokkal egészítse ki a VIS-rendeletet. Közös rendszer hiányában az illegális bevándorlók és a bűnözők kihasználhatnák azokat a határátkelőhelyeket, amelyeknél a VIS-t nem alkalmazzák rendszeresen.

A VIS adatainak a külső határokon történő rendszeres lekérdezése az előfeltétele annak, hogy rugalmasabbá válhasson a vízumkérelem benyújtásának időpontja: a KKU-t módosító, fent említett bizottsági javaslat előirányozza, hogy 48 hónapon belül megismételt vízumkérelmek esetében a biometrikus adatok újrafelhasználhatók, illetve a VIS-ben tárolt korábbi kérelemből bemásolhatók. Ez lehetővé teszi, hogy továbbra is rugalmasan mentesíthessék a jóhiszemű kérelmezőket a konzulátuson való személyes megjelenés kötelezettsége alól. E szabály mögött az az előfeltevés húzódik meg, hogy a vízumokkal történő esetleges visszaélések felderítésének biztosítása érdekében a külső határokon valamennyi vízumbirtokost ellenőrzésnek fognak alávetni. Amennyiben a külső határokon nem alkalmaznák rendszeresen a VIS-t, a konzulátuson rögzíteni kellene a biometrikus adatokat, valahányszor új vízumkérelmet terjesztenek elő.

A VIS fokozatos regionális kiépítése a konzulátusokon

A VIS-rendelet 48. cikke írja elő a VIS-nek a konzulátusokon történő fokozatos kiépítésére vonatkozó módszert. A 2005. december 2-i tanácsi következtetésekkel összhangban az észak-afrikai és a közel-keleti régióban található konzuli képviseleteken kell megkezdeni a VIS kiépítését. A kiépítés megkezdését követően az első régióban található konzuli képviseleteknek a VIS-rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett adatokat e régió valamennyi vízumkérelmezőjének az esetében össze kell gyűjteniük, illetve továbbítaniuk kell. Ezek az adatok a vízumkérelmezők ujjlenyomatait is tartalmazzák. A Bizottság meghatározza azt az időpontot, amelytől fogva valamennyi egyéb régióban is kötelezővé válik a VIS-rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett adatoknak – így a vízumkérelmezők ujjlenyomatainak – a továbbítása.

A tagállamok ezt az időpontot megelőzően legalább a VIS-rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett alfanumerikus adatok és fényképek rögzítésével ezen egyéb régiók bármelyikében megkezdhetik az adatok összegyűjtését, illetve a VIS-be történő továbbítását a VIS-rendelet 48. cikke (3) bekezdésének megfelelően.

A fokozatos regionális kiépítés, illetve a VIS-rendelet 48. cikkének (3) bekezdésében említett lehetőség következtében az alábbi típusú vízumok lesznek forgalomban:

(a) olyan régiókban kibocsátott – így általában ujjlenyomatot tartalmazó – vízumok, amelyekre kiterjed a VIS kötelező alkalmazása;

(b) olyan régiókban kibocsátott vízumok, ahol a kiépítés még nem kezdődött el, azonban egy vagy több tagállam megkezdte az adatok – így az ujjlenyomatok – összegyűjtését, illetve az adatoknak a VIS-be történő bevitelét;

(c) olyan régiókban kibocsátott vízumok, ahol a kiépítés még nem kezdődött el, azonban egy vagy több tagállam megkezdte az adatok – kivéve az ujjlenyomatok (vagyis csak az alfanumerikus adatok és fényképek) – összegyűjtését, illetve az adatoknak a VIS-be történő bevitelét;

(d) olyan régiókban kibocsátott vízumok, ahol a kiépítést még nem kezdték meg a tagállamok, amelyek az adatok összegyűjtéséhez, illetve az adatoknak a VIS-be történő beviteléhez sem fogtak hozzá;

(e) a VIS-rendelet alkalmazását megelőzően kibocsátott vízumok.

Meg kell jegyezni, hogy a kiépítés befejezését kövezően bizonyos ideig még forgalomban lesznek a biometrikus azonosítók nélküli vízumok, például a korábban kibocsátott, többszöri belépésre jogosító vízumok.

A VIS alkalmazása a külső határokon

Az alábbi táblázat tartalmazza a vízumbélyeg számának és az ujjlenyomatok vizsgálatának együttes alkalmazásával a VIS-ben végzett ellenőrzés során a határőrök rendelkezésére álló információkat, illetve a végrehajtandó intézkedéseket.

[pic] A VIS alkalmazása a külső határokon – átmeneti időszak és keresési kulcsok:

A VIS-rendelet 18. cikkének (2) bekezdésében említett átmeneti időszak folyamán a VIS adatai két módon – vagy a vízumbélyeg száma révén a vízumbirtokos ujjlenyomatainak együttes vizsgálatával, vagy pedig egyedül a vízumbélyeg száma segítségével – kérdezhetők le. Mindkét esetben legalább a vízumbélyeg számát meg kell majd adni a VIS adatai beléptetéskor végzett lekérdezésének megkezdéséhez.

Amennyiben a VIS-ben nem szerepelnek olyan ujjlenyomatok, amelyek összehasonlíthatók a vízumbirtokoséval, felesleges lenne a vízumbélyeg számával és a vízumbirtokos ujjlenyomataival történő együttes keresés. Ezért az átmeneti időszakban a VIS-nek – közvetlenül a vízumbélyeg számával történő ellenőrzést követően – nem csupán arról kell tájékoztatást adnia, hogy szerepel-e a VIS-ben az adott vízummal kapcsolatos adat, hanem arról is, hogy tárolnak-e ujjlenyomatokat az e vízummal kapcsolatos kérelmi aktában. Amennyiben a vízumbirtokost – például diplomatákat, kisgyermekeket, kezüket elvesztett vagy olyan személyeket, akiktől fizikailag lehetetlen ujjlenyomatot venni – mentesítették az ujjlenyomat-adási kötelezettség alól, akkor az ujjlenyomatok nem hozzáférhetők a VIS-ben. Ebben az esetben a VIS-nek az alábbi értelmű tájékoztatást kell adnia: „nincs ujjlenyomat a VIS-ben”[3].

Az alábbi táblázat tartalmazza az átmeneti időszak alatt a VIS-ben történő ellenőrzés során a határőrök rendelkezésére álló információkat, illetve a végrehajtandó intézkedéseket.

[pic]Annak érdekében, hogy a lehetővé tegyék a határőr számára annak értékelését, hogy az adott személy megfelel-e a beutazási feltételeknek, a VIS-rendelet 48. cikke (3) bekezdésének második mondatával összhangban hozzá kell férnie a kiépítéssel, illetve a VIS műveleteinek egyoldalú megkezdésének lehetőségével élő tagállamokkal kapcsolatos valamennyi információhoz.

Ebből következően hozzáférhetővé kell tennie a határőr számára a VIS-rendelet 48. cikkének (5) bekezdése szerinti értesítéseket (amelyeket a Hivatalos Lapban fognak közzétenni), valamint a 48. cikk (3) bekezdésével élő tagállamokkal kapcsolatos információkat. A CIRCA adatbázisban elektronikus formában is hozzáférhető, határőröknek szóló gyakorlati kézikönyv (C(2006) 5186) mellékletét ajánlatos kiegészíteni ezekkel az információkkal.

- Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen

Az Európai Parlament és a Tanács 562/2006/EK rendelete a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról.

Az Európai Parlament és a Tanács xx/2008/EK rendelete a vízuminformációs rendszerről (VIS) és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről (VIS-rendelet).

2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

- Konzultáció az érdekelt felekkel

A „VIS-ről és a határokról”, illetve a VIS-nek a külső határokon történő kötelező alkalmazásáról (a határokkal foglalkozó tanácsi munkacsoport keretén belül) kikérték a tagállamok véleményét. Válaszaik szerint a határátkelőhelyeken alkalmazni kellene a VIS-t, illetve rendelkezésre kellene állniuk biometrikus leolvasóknak; ez a vízumbélyeg számának és a vízumbirtokos ujjlenyomatainak együttes ellenőrzésével járna.

A tagállamok úgy vélik, hogy a VIS-nek a külső határokon történő kötelező alkalmazása valamennyi helyzetben megvalósítható és szükséges, ideértve mindkét keresési kulcs (a vízumbélyeg száma, illetve az ujjlenyomatok) előnyeinek kihasználását. Néhányan viszont kételyeiknek adtak hangot azzal kapcsolatban, hogy – elsősorban a hordozható eszközök alkalmazása esetén (pl. autóban vagy vonaton) – gyors és megbízható módon végrehajtható-e a keresés. Ez utóbbi álláspont szerint a VIS kötelező alkalmazása csak abban az esetben lenne megvalósítható, ha a technológiai fejlesztés gyors adatátvitel és megbízható ellenőrzés segítségével megbízhatóan támogatná a hordozható eszközök alkalmazását.

A Bizottságnak a VIS-rendelet tanácsi és parlamenti vitája, valamint az elfogadott kompromisszumos szöveg alapján az a véleménye, hogy a kompromisszum úgy értelmezendő, hogy a VIS-nek a külső határokon történő alkalmazása kötelező, illetve az átmeneti időszakot követően mindkét keresési kulcsot alkalmazni kell. Hangsúlyozni kell, hogy a VIS-rendelet 50. cikkének (5) bekezdése szerint a Bizottság jelentést tesz az ujjlenyomatoknak a külső határokon történő alkalmazásával kapcsolatosan elért műszaki fejlődésről, valamint arról, hogy ez milyen hatással jár a vízumbélyeg számának alkalmazásával és a vízumbirtokos ujjlenyomatainak vizsgálatával együttesen végzett keresés időtartamára, beleértve azt is, hogy a keresés várható időtartama túl hosszú várakozási időhöz vezet-e a határátkelőhelyeken.

- Hatásvizsgálat

A VIS-rendelet hatásvizsgálata azon a megállapításon alapul, hogy „a vízumkereskedelem és a vízummal kapcsolatos csalás elleni küzdelem, valamint az ellenőrzések lefolytatásának hiányosságai a tagállamok belső biztonságában is hiányosságokat okoznak. Előfordulhat, hogy a bűnözők és gyanúsítottak vízumhoz jutnak, illetve hamis vízumot használnak a schengeni térségbe történő beutazáskor. Ami a terrorizmusban vagy a szervezett bűnözésben közreműködő személyeket illeti, azok a legtöbb esetben nem a saját nevük alatt utaznak, hanem az azonosítás megnehezítése érdekében megváltoztatják személyazonosságukat.” A határellenőrzések vonatkozásában a hatásvizsgálat arra a következtetésre jut, hogy „a biometrikus azonosítókkal ellátott VIS-től a határellenőrzés hatékonyságának rendkívül jelentős javulása várható. A biometrikus adatok alkalmazása biztosítaná, hogy a vízummal utazó személy azonos azzal, aki számára kiállították azt, és ezáltal megerősítené az utas személyazonosságát”.

A „határellenőrzés hatékonyságának” fent említett „rendkívül jelentős javulása” előfeltételezi, hogy az ellenőrzési ponton rendszeresen alkalmazzák a VIS-t a külső határokon végzett határellenőrzések során.

A VIS adatainak külső határokon végzett rendszeres lekérdezése annak is előfeltétele, hogy rugalmasabbá válhasson a vízumkérelem benyújtásának időpontja.

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

- A javasolt intézkedés összefoglalása

A VIS a külső határokon végzett ellenőrzések szempontjából lényeges információkat tartalmaz. Ezért a VIS-rendeletet ki kell egészíteni a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódexnek a VIS külső határokon történő alkalmazására vonatkozó új rendelkezéseivel.

- Jogalap

E rendelet jogalapja a az Európai Közösséget létrehozó szerződés 62. cikk (2) bekezdésének a) pontja, mivel e javaslat módosítja az e cikken alapuló Schengeni Határ-ellenőrzési Kódexet, illetve tovább pontosítja a tagállamok külső határainak átlépésére vonatkozó intézkedéseket, valamint az ilyen határoknál a személyek ellenőrzése során a tagállamok által követendő szabályokat és eljárásokat dolgoz ki.

- A szubszidiaritás elve

Az EK-Szerződés 62. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján a Közösségnek jogában áll intézkedéseket elfogadni a tagállamok külső határainak átlépésére vonatkozóan. A tagállamok külső határainak átlépésére vonatkozó jelenlegi közösségi rendelkezéseket, a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódexet ki kell igazítani annak érdekében, hogy figyelembe vegye a VIS létrehozását, mivel a VIS-nek a külső határokon történő kötelező alkalmazására vonatkozó összehangolt szabályok kialakítása érdekében közös rendszerre van szükség.

Ennélfogva a javaslat célkitűzését az egyes tagállamok nem képesek kielégítően megvalósítani.

- Az arányosság elve

Az EK-Szerződés 5. cikke kimondja, hogy a Közösség intézkedései nem léphetik túl az e Szerződés célkitűzéseinek eléréséhez szükséges mértéket. Az e közösségi fellépéshez választott formának lehetővé kell tennie, hogy a javaslat a lehető leghatékonyabban érje el célját, és végrehajtása a leghatékonyabb módon valósuljon meg. A javasolt kezdeményezés – a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex módosítása – a schengeni vívmányok továbbfejlesztése annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi schengeni tagállamban azonos módon alkalmazzák a külső határokra vonatkozó közös szabályokat. Ezért a javaslat megfelel az arányosság elvének.

- Az eszköz kiválasztása

A javasolt eszköz: rendelet.

Más eszközök nem lennének alkalmasak a következő ok(ok) miatt:

E javaslat rendeletet módosít. Ezenfelül valamennyi tagállam számára kötelezővé kell tenni a VIS alkalmazását a külső határokon történő beutazáskor, ennélfogva csak a rendelet választható jogi eszközül.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére.

5. KIEGÉSZÍTŐ INFORMÁCIÓK

- Részvétel

E javaslat a schengeni vívmányokra épül. Következésképpen a különböző jegyzőkönyvekkel kapcsolatos alábbi következményeket kell figyelembe venni:

Izland és Norvégia:

A Tanács, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásban meghatározott eljárások alkalmazandók, mivel e javaslat a schengeni vívmányokon alapul az e megállapodás A. mellékletében meghatározottak szerint.

Dánia:

Az EUSz-hez és az EKSz-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv értelmében Dánia nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel e rendelet olyan jogi aktus, amelynek célja, hogy az EKSz. IV. címének rendelkezéseivel összhangban a schengeni vívmányokat továbbfejlessze, a fent említett jegyzőkönyv 5. cikke alkalmazandó.

Az Egyesült Királyság és Írország:

A schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló jegyzőkönyv 4. és 5. cikke, valamint a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának kérésére vonatkozó, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozat, illetve az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozat szerint az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt az 562/2006/EK rendeletben (Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex), illetve az xx/2008/EK rendeletben (a VIS-rendelet). Ennélfogva az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt ezeknek a rendeletnek az elfogadásában, azok rájuk nézve nem kötelezőek és nem alkalmazandók.

Svájc:

E rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség által, az utóbbinak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az e megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról és bizonyos rendelkezéseinek ideiglenes alkalmazásáról szóló tanácsi rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett területet érintik.

Új tagállamok:

Mivel a VIS a schengeni vívmányokon alapuló jogi aktust hoz létre, vagy azokhoz a 2003. évi csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdése, illetve a 2005. évi csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében másféleképpen kapcsolódik, az új tagállamokban a VIS-nek a külső határokon történő alkalmazását előíró e rendelet is csak e rendelkezéssel összhangban meghozott tanácsi határozat alapján alkalmazható.

- A javaslat cikkenkénti részletes magyarázata

1. cikk

Az 1. cikk határozza meg a VIS 1) beutazási ellenőrzésekre 2) kiutazási ellenőrzésekre, valamint 3) azonosítási célra történő alkalmazását.

Amennyiben a harmadik országbeli állampolgár a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett vízummal rendelkezik, az első bekezdés előírja a VIS adatainak vizsgálati célokból történő kötelező lekérdezését a beutazáskor.

A második és a harmadik bekezdés határozza meg a VIS alábbi választható alkalmazásait: kiutazási ellenőrzés során, illetve a be- és kiutazási ellenőrzések során történő azonosítás céljából. Ezeket a vizsgálatokat és azonosításokat szükség és lehetőség szerint – a VIS-rendelet 18. és 20. cikkével összhangban – kell végrehajtani, különösen amennyiben kétség merül fel azzal kapcsolatban, hogy a vízum valódi vagy érvényes-e.

2. cikk

A 2. cikk határozza meg az arra vonatkozó szabályokat, amikor VIS adatainak lekérdezését a külső határokon kell megkezdeni.

2008/0041 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

[…]

Az 562/2006/EK rendeletnek a vízuminformációs rendszer (VIS) Schengeni Határellenőrzési Kódex keretében való alkalmazása tekintetében történő módosításáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 62. cikke (2) bekezdésének a) pontjára,

tekintettel a Bizottság javaslatára[4],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,

mivel:

(1) A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[5] határozza meg a külső határátkelőhelyeken történő ellenőrzésekre és a határőrizetre vonatkozó feltételeket, kritériumokat és részletes szabályokat; ideértve a Schengeni Információs Rendszerben történő ellenőrzést.

(2) A [vízuminformációs rendszerről (VIS) és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről (VIS-rendelet) szóló (dátum)-i,] xx/2008/EK [európai parlamenti és tanácsi] rendelet[6] a közös vízumpolitika végrehajtásának fejlesztésére irányul. A VIS-rendelet arról is rendelkezik, hogy a VIS célja a külső határátkelőhelyeken végzett határellenőrzések megkönnyítése, valamint a csalás elleni küzdelem elősegítése.

(3) Az xx/2008/EK rendelet [VIS-rendelet] meghatározza a keresési kritériumokat, illetve azokat a feltételeket, amelyek mellett az illetékes hatóságok a külső határátkelőhelyeknél történő ellenőrzések elvégzése céljából hozzáférhetnek a vízumbirtokos személyazonosságának, a vízum eredetiségének és a beutazási feltételek teljesülésének vizsgálatához, illetve a tagállamok területére történő beutazás, tartózkodás és ottlakás feltételeinek nem vagy már nem megfelelő személyek azonosításához szükséges adatokhoz.

(4) Mivel kizárólag biometrikus ellenőrzés erősítheti meg teljes bizonyossággal, hogy a schengeni térségbe belépni kívánó személy azonos azzal, aki számára a vízumot kiállították, rendelkezni kell a VIS-nek a külső határokon történő alkalmazásáról.

(5) Annak ellenőrzése érdekében, hogy teljesülnek-e a beutazásnak az 562/2006/EK rendelet 5. cikkében megállapított feltételei, illetve azért, hogy sikeresen lássák el feladataikat, a határőröknek valamennyi rendelkezésre álló, szükséges információt fel kell használniuk – ideértve a VIS-ben hozzáférhető adatokat.

(6) Annak érdekében, hogy megelőzzék a VIS-t vélhetőleg alkalmazó határátkelőhelyek megkerülését, illetve garantálják a VIS teljes mértékű hatékonyságát, különösen szükséges, hogy a külső határokon végzett beutazási ellenőrzések során összehangolt módon alkalmazzák a VIS-t.

(7) Tekintettel arra, hogy a [48] hónapon belül ismételten benyújtott vízumkérelmek esetén szükséges az első vízumkérelemben szereplő, a VIS-ben tárolt biometrikus adatok másolása és újrafelhasználása, a beutazási ellenőrzések során kötelezővé kell tenni a VIS külső határokon történő alkalmazását.

(8) Az 562/2006/EK rendeletet ezért módosítani kell.

(9) Mivel a javasolt fellépés célját, azaz a VIS-nek a külső határokon történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében rögzített szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben kifejtett arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

(10) E rendelet tiszteletben tartja az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (2) bekezdésében elismert, és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában kifejezésre jutó alapvető jogokat és elveket.

(11) Izland és Norvégia tekintetében e rendelet az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodása értelmében a schengeni vívmányok[7] azon rendelkezéseit fejleszti tovább, amelyek az említett megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról szóló 1999/437/EK tanácsi határozat[8] 1. cikkének A. pontjában említett területhez tartoznak.

(12) Svájcot illetően e rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek – a 2004/849/EK[9] és a 2004/860/EK[10] tanácsi határozat 4. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben – az 1999/437/EK határozat 1. cikkének A. pontjában említett területhez tartoznak.

(13) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazható. Mivel e rendelet az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik része IV. címének rendelkezései szerinti schengeni vívmányokra épül, Dánia – az említett jegyzőkönyv 5. cikkének megfelelően – e rendelet Tanács általi elfogadásától számított hat hónapon belül dönt arról, hogy átülteti-e saját nemzeti jogába e rendeletet.

(14) E rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseit fejleszti tovább, amelyekben Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozattal összhangban az Egyesült Királyság nem vesz részt[11]. Az Egyesült Királyság ezért nem vesz részt e rendelet elfogadásában, így az rá nem kötelező, illetve nem alkalmazható.

(15) E rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseit fejleszti tovább, amelyekben Írország az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozattal összhangban nem vesz részt[12]. Írország ezért nem vesz részt e rendelet elfogadásában, így az rá nem kötelező, illetve nem alkalmazható.

(16) E rendelet a 2003. évi csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdése, valamint a 2005. évi csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktusnak minősül.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk Módosítás

Az 562/2006/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése a következőképpen módosul:

(1) a következő aa) ponttal egészül ki:

„aa) amennyiben a harmadik országbeli állampolgár az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett vízummal rendelkezik, a beutazáskor végzett alapos ellenőrzések magukban foglalják a vízumbirtokos személyazonosságának és a vízum eredetiségének a vízuminformációs rendszer (VIS) adatainak – az xx/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet* 18. cikkének megfelelő – lekérdezésével történő vizsgálatát is”*;

_______________

* HL L […], […], p. […]."

(2) a c) pont i. alpontjának vége a következő mondattal egészül ki:

„az ilyen vizsgálat magába foglalhatja a VIS adatainak az xx/2008/EK rendelet 18. cikkének megfelelő lekérdezését;”

(3) a következő d) ponttal egészül ki:

„d) a tagállamok területére történő beutazás, tartózkodás és ottlakás feltételeinek nem vagy már nem megfelelő személyek azonosítása céljából – az xx/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően – lekérdezhetők a VIS adatai.”

2. cikk Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapban való kihirdetésének napját követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet [ÉÉ/HH/NN-tól, az xx/2008/EK rendelet 48. cikkének (1) bekezdésében említett időpontot követő huszadik naptól] kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban az Európai Közösséget létrehozó szerződésnek megfelelően.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

[…] […]

[1] HL […]., […]., […]. o.

[2] COM(2006) 269 végleges

[3] Az idézőjel azt jelzi, hogy a képernyőn megjelenő információ pontos megfogalmazása még nem ismert.

[4] HL C […]., […]., […]. o.

[5] HL L 105., 2006.4.13., 1. o.

[6] HL […]., […]., […]. o.

[7] HL L 176., 1999.7.10., 36. o.

[8] HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

[9] HL L 368., 2004.12.15., 26. o.

[10] HL L 370., 2004.12.17., 78. o.

[11] HL L 131., 2000.6.1., 43. o.

[12] HL L 64., 2002.3.7., 20. o.