Ajánlás

A TANÁCS AJÁNLÁSA

az euróövezet gazdaságpolitikájáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben 121. cikke (2) bekezdésével,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

mivel:

(1)Az euróövezeti gazdasági növekedés folytatódik, és országokon átívelően egyre szélesebb alapokon nyugszik. A fellendülést egyre inkább a belső kereslet vezérli: a növekedés és a beruházásélénkülés fő hajtóereje a lakossági fogyasztás. A foglalkoztatás 2016-ban és 2017 első felében tovább nőtt. A munkanélküliségi ráta jelentősen visszaesett, ám még így is meghaladja a 2008-as szintet. Ugyanakkor az euróövezeti fellendülést néhány atipikus sajátosság is jellemzi: visszafogott maginfláció és bérnövekedés, ami nem tükrözi a munkaerőpiaci standard mutatók tanúsága szerint javuló munkaerőpiaci helyzetet, jelentős folyófizetésimérleg-többlet, valamint tartós – bár egyre csökkenő – beruházási szakadék. A jelek arra utalnak, hogy a visszafogott bérnövekedés hátterében az egyes gazdaságokra változatlanul jellemző munkaerőpiaci pangás, az alacsony inflációs várakozások bértárgyalásokra gyakorolt hatása és a termelékenység csekély növekedése áll. A háztartások reáljövedelme emelkedett ugyan, de több országban továbbra sem éri el a 2008-as szintet. Az euróövezeti országok között még mindig különbségek figyelhetők meg az egy főre jutó GDP és a munkanélküliségi ráta tekintetében. A tartós és az ifjúsági munkanélküliség aránya változatlanul magas, míg a szegénység, a társadalmi kirekesztés és az egyenlőtlenség komoly aggodalomra ad okot számos tagállamban.

(2)Az euróövezetre vonatkozó gazdasági mutatók alapján összességében indokoltnak tűnik a kereslet, a beruházás és a bérnövekedés további ösztönzése – elkerülve az inflációs nyomás kialakulásának kockázatát –, és ezzel egyidejűleg a belső és külső egyensúly helyreállításának, valamint a gazdasági és társadalmi konvergenciának az előmozdítása. Ugyanakkor szorosan nyomon kell követni az újonnan kialakuló egyensúlytalanságokra utaló jeleket – például egyes tagállamok lakáspiacán.

(3)Az euróövezetben továbbra is lényeges egyensúlyhiány áll fenn. Jóllehet a nettó adós országok számottevő előrelépést tettek külső egyenlegük kiigazítása terén, egyes hitelező országokban még mindig nagy a folyó fizetési mérleg többlete, ami összességében véve az aggregált kereslet hiányát mutatja. Mindennek hatására 2016-ban az euróövezeti többlet elérte a GDP 3,3 %-át, amely arány 2019-re várhatóan a GDP 2,9 %-ára fog mérséklődni. A legtöbb eladósodott tagállam nettó nemzetközi befektetési pozíciója lassú ütemben javul, és változatlanul jentős erőfeszítésekre van szükség az egyensúly helyreállítása érdekében. A hosszú időn át nagy folyófizetésimérleg-hiánnyal rendelkező országok nettó nemzetközi befektetési pozíciója továbbra is erősen negatív, amihez rendszerint a magán- és az állami szférában felhalmozódott jelentős adósságállomány társul, és ez sebezhető pontot jelent. Ezzel egyidejűleg a nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező országok részéről is erőfeszítésekre van szükség a belső kereslet ösztönzése, és ezáltal az euróövezet egyensúlyának helyreállítása érdekében.

(4)A bérnövekedés az aggregált kereslet előmozdítása révén hozzájárul az euróövezeti gazdasági fellendüléshez, csökkenti az egyenlőtlenségeket, és magas életszínvonalat biztosít a térségben. Hatékony bérmegállapítási mechanizmusokkal kell biztosítani, hogy a béreket az országspecifikus feltételeknek megfelelően és a termelékenység változásainak figyelembevételével differenciálják. A termelékenységet fokozó strukturális reformok végrehajtása valamennyi országban, a közkiadások minőségének és összetételének javítása a beruházások ösztönzése érdekében, a bérnövekedés és a dinamikusabb kereslet előmozdítása a nettó hitelező országokban, valamint a nettó adós országokban a fajlagos munkaköltség emelkedését kordában tartó intézkedések végrehajtása segítene felgyorsítani az euróövezet egyensúlyának helyreállítását.

(5)Az euróövezetben az átfogó makrogazdasági politikamix – a monetáris, fiskális és strukturális politikákat is beleértve – tekintetében a következetesség és az egyensúly döntő jelentőséggel bír az erőteljesebb és fenntarthatóbb gazdasági fellendülés biztosítása szempontjából. Az elmúlt években a politikamix súlypontja áthelyeződött a monetáris politikára, amelynek keretében a hagyományostól eltérő, új eszközökkel igyekeztek teljesíteni az EKB középtávú inflációs célját, ezáltal támogatva a növekedést és a munkahelyteremtést. Az EKB bejelentette, hogy 2018 januárjában megkezdi eszközvásárlásainak újrakalibrálását. Ehhez más szakpolitikák támogató szerepét is igénybe kell venni azokban a tagállamokban, amelyek rendelkeznek a szakpolitikai intézkedésekhez szükséges mozgástérrel.