HU    HU  
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2015.3.18.  
SWD(2015) 36 final/2 
  
CORRIGENDUM This document corrects document  SWD(2015) 36 final of 26.02.2015 
Addition of missing paragraphs on page 58 and 60 
The text shall read as follows: 
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
2015. évi országjelentés – Magyarország 
a makrogazdasági egye nsúlyhiányok megel őzéséről és kiigazításáról szóló 
részletes vizsgálattal 
  
 
{COM(2015) 85 final} 
 
 
  
 
   
 
  
 
  
 
  
Ez a dokumentum az Európai Bizottság szolgálati munkadokumentuma, amely nem 
minősül a Bizottság hivatalos ál láspontjának, és nem is el őlegez meg ilyen álláspontot. 
 
TARTALOM 
 
 
 Összefoglalás 1 
1. Háttér: gazdasági helyzet és kilátások 4  
2. Egyensúlyhiány, kockázat ok és kiigazítás 12  
2.1. Külső fenntarthatóság 13  
2.2. Az államadósság fenntarthatósága 20  
2.3. A pénzügyi szektort érint ő kockázatok és a hitelállomány-leépítés 28  
2.4. Munkaer őpiac: fókuszban a közfoglalkoztatás 40  
3. Egyéb strukturális problémák 50  
3.1. Költségvetési politika 51  
3.2. Munkaer őpiac és társadalmi kohézió 55  
3.3. Oktatás és készségek 60  
3.4. Üzleti környezet 63  
3.5. Hálózatos iparágak és környezet 68  
A. Áttekintő táblázat 72  
B. Standard táblázatok 80  
 
TÁBLÁZATOK 
1.1. Kulcsfontosságú gazdasági, pénzügyi és szociális mutatók 10  
1.2. A MIP-eredménytábla 11 
2.2.1.  A vizsgált költségvetés-politikai kockázati forgatókönyvek 23  
2.3.1.  Költségvetési hozzájárulás  a devizahitelesek ment őcsomagjaihoz (2011–2015, milliárd HUF) 31  
 
 
 2.3.2.  A bankszektor terheit növel ő szakpolitikai intézkedések 34  
B.1. Makrogazdasági mutatók 80 
B.2. Pénzügyi piaci mutatók 81 
B.3. Adózási mutatók 82 
B.4. Munkaer ő-piaci és szociális mutatók 83  
B.5. Munkaer ő-piaci és szociális mutatók (folytatás) 84  
B.6. Termékpiaci teljesítmény és szakpolitikai mutatók 85  
B.7. Zöld növekedés 86 
 
ÁBRÁK 
1.1. GDP 2010. évi állandó árakon 4 
1.2. A külső és a hazai kereslet hozzájárulása a gazdasági növekedéshez 4  
1.3. Általános infláció és maginfláció 5  
1.4. Nettó hitelnyújtás/hitelfelvétel ágazatonként 6  
1.5. Potenciális kibocsátás-növekedés 7  
2.1.1.  A nettó nemzetközi befektetési pozíció összetev ői 13  
2.1.2.  A külső pozíció összetev ői (folyó fizetési mérleg és t őkemérleg) 14  
2.1.3.  Magyarország exportpiaci részesedésének  alakulása (éves összehasonlítás) 16  
2.1.4.  Nettó közvetlen külföldi befektetések a régióban (a GDP %-ában) 17  
2.1.5.  A közvetlen külföldi befektetések beáramlása Magyarországon (a GDP %-ában) 18  
2.1.6.  Zöldmez ős közvetlen külföldi befektetések beáramlása Magyarországra (2003–2014) 18  
2.2.1.  A bruttó államadósság-ráta: múltbeli adatok és a rövid távú el őrejelzések 21  
2.2.2.  A bruttó államadósság éves változásának összetétele 21  
2.2.3.  A bruttó államadósság-ráta: az alapforgatókönyv 22  
2.2.4.  A bruttó államadósság-ráta: az állami akvizíciók és a bérkompenzáció forgatókönyve 24  
2.2.5.  A bruttó államadósság-ráta: a Paks II projekt forgatókönyve és a kombinált költségvetés-politikai 
forgatókönyv 24 
2.2.6.  A bruttó államadósság-ráta: a makrogazdasági változókra való érzékenység 25  
2.2.7.  A devizában denominált államadósság és a korábbi árfolyamváltozások bruttó adósságrátára 
gyakorolt hatása 25 
2.2.8.  Sztochasztikus adósság-el őrejelzések, 2015–2019 26  
2.2.9.  Költségvetés-politikai kockázati forgatókönyvek  az egyhuszados szabály által meghatározott 
adósságcsökkentési referenciaértékkel összehasonlítva 26  
2.3.1.  A magánszektor adósságállományának lebontása 28  
2.3.2.  A hitelezés lebontása 28 
2.3.3.  A vállalati hitelezés változásai nemzetközi összehasonlításban (éves növekedési ráták a tranzakciók 
alapján) 29 
2.3.4.  A lakossági hitelezés változásai nemzetközi összehasonlításban (éves növekedési ráták a 
tranzakciók alapján) 30 
2.3.5.  Külső finanszírozási tranzakciók a helyi bankszektorban (kumulatív változások) 33  
2.3.6.  A pénzügyi kondíciós index (PKI) és a gazdasági növekedés 38  
2.3.7.  A hitelállomány-leépítésre nyomást gyakorló tényez ők a kínálati és keresleti oldalon 39  
2.4.1.  Részvétel, foglalkoztatás és munkanélküliség 40  
2.4.2.  Aktivitási ráta 40 
2.4.3.  Munkanélküliségi ráta 41 
 
 
 2.4.4.  A foglalkoztatás alakulása a foglalkoztatás forrása szerint, ágazati bontásban 44  
2.4.5.  A foglalkoztatás alakulása a foglalkoztatás forrása szerint 44  
2.4.6.  Betöltetlen új álláshelyek és nyilvántartott munkanélküliek 45  
2.4.7.  Közfoglalkoztatással és közfoglalkoztatás nélkül számított foglalkoztatási szint 45  
2.4.8.  A sikeres kilépés esélye a közfoglalkoztatás rendszeréb ől, iskolai végzettség szerint 46  
2.4.9.  A sikeres kilépés esélye a közfoglalkoztatás rendszeréb ől, korcsoport szerint 46  
2.4.10.  A sikeres kilépés esélye a közfoglalkoztatás rendszerében eltöltött id őtartam szerint (hónap)
 47  
3.21. A rendkívüli nélkülözés aránya a régióban 57  
3.3.1.  A társadalmi-gazdasági státusz hatása a matematikai teljesítményre (2012) 60  
3.3.2.  Iskolaelhagyók aránya a fels őoktatásban (2011) 62  
3.4.1. A közszektor K+F kiadásainak intenzitása (1), 2005–2013. 66  
 
HÁTTÉRMAGYARÁZATOK 
1.1. Kereskedelmi kapcsolatok és energiakötelék Magyarország és Oroszország között 8  
1.2. Gazdasági felügyeleti folyamat 9  
1.2. Gazdasági felügyeleti folyamat 9  
2.4.1.  Az alacsony képzettség űeket érint ő legújabb adó-, illetve járulékintézkedések 43  
2.2.4.  Részvétel és a közfoglalkoztatási rendszer számára elkülönített költségvetés 48  
 
  
ÖSSZEFOGLALÁS 
 
 
 A válságot követ ő gyenge növekedési 
teljesítmény után Magyarország GDP-je várhatóan több mint 3 %-kal növekedik 2014-ben, amit ideiglenes jelleg ű ösztönző tényezők 
segítenek.  A növekedés fellendülését olyan 
ideiglenes intézkedések és tényez ők vezérelték, 
mint az uniós források fokozott lehívása, támogatott hitelprogramok és a szabályozott rezsicsökkentés. A Bizottság ennek megfelel ően az 
ideiglenes hatások kifutásával a növekedés lassulását jelzi el őre, a 2014. évi 3,3 %-ról 2,5 %-
ra 2015-ben, majd 2 % körüli értékre 2016-ban. A jelenlegi negatív általános infláció 2016 végén valószínűleg 3 % körüli szintre emelkedik. A 
foglalkoztatás növekedé sének tendenciáját az 
előrejelzések szerint továbbra is a magánszektor 
vezérli. Az államháztartás hiánya várhatóan nagyjából a GDP 2,5 %-a körül marad 2014 és 2016 között, ami valószín űleg nem elegend ő 
számottev ő adósságcsökkentéshez. 
Ez az országjelentés Magyarország gazdaságát a 
Bizottság éves növekedési jelentéséhez viszonyítva értékeli, amely az EU 2015. évi gazdasági és szociálpolitikájához három f ő pillért javasolt: 
beruházás, strukturális reformok és költségvetési felelősségvállalás. A jelentés az európai beruházási 
tervvel összhangban módot keres az állami források hatásának maximalizálására és a magánberuházások ösztönzésére. Végül a jelentés Magyarországot a riasztási mechanizmus keretében készült 2015. évi jelentés megállapításainak fényében is értékeli, amelyben a Bizottság érdemesnek találta tovább vizsgálni az egyensúlyhiányok fennállását vagy azok felszámolását. Az ezen országjelentés által tartalmazott részletes vizsgálat f ő megállapításai: 
• Az elmúlt években tapa sztalt gyors javulás 
ellenére a küls ő eladósodottság szintje 
továbbra is veszélyes.  A gazdaság 
egyensúlyának a folyó fizetési mérleg és a tőkemérleg tartós többlete által segített 
helyreállítása a válság óta folyik, ami a magánszektor hitelállományának leépítését és az uniós források fokozott pozitív hozzájárulását egyaránt tükrözi. Ezzel párhuzamosan a finanszírozási oldal strukturálisan valamelyest romlott, mivel lassultak a nettó közvetlen külföldi befektetések, különös tekintettel a zöldmez ős 
beáramlásokra. • Az államadósság magas szintje továbbra is a 
sérülékenység egyik jelent ős forrása marad 
a magyar gazdaság számára.  A középtávú 
fenntarthatósági szimulációk szerint az államadósság az alapfo rgatókönyv alapján 
tovább csökken a következ ő évtizedben. 
Mindazonáltal a jelzett javulás jelent ős 
költségvetés-politikai kockázatoktól függ, és továbbra is számottev ő a gazdasági sokkokkal 
szembeni érzékenység. 
• A hitelállomány leépítése a pénzügyi 
szektorra rótt magas szabályozási teherrel és 
a nemteljesít ő hitelek magas szintjével 
jellemzett nehéz környezetben folytatódott.  
A hitel/betét arány csökkentésére 
nagymértékben a mérlegek javítása miatt volt szükség. Ugyanakkor a hitelállomány-leépítési nyomás megvalósulásának ütemét és csatornáit erősen befolyásolta pénzügyi ágazatra 
vonatkozó szakpolitika, különösen a magas adóterhek kivetése. A támogatott hitelprogramok és a növekedés jelenlegi 
élénkülése lassítani kezdték a hitelállomány-leépítés ütemét, amely azonban várhatóan folytatódik a következ ő években. 
• A közmunkaprogram nem t űnik hatékony 
aktív munkaer ő-piaci intézkedésnek, és 
torzítja munkaer őpiac megfelel ő működését. 
Névlegesen csökkenti a munkanélküliséget, de 
fennáll az a kockázat költségvetési szempontból is, hogy az ilyen nagyságú közmunka jelent ős bezáródási hatással jár, és 
az alacsony képzettség űek jóléti juttatási 
rendszerének állandó helyettesít őjévé válhat. A 
programot nem koordinálták megfelel ően más 
állami foglalkoztatási szolgálatokkal, és nem támogatja kell ően a résztvev ők visszatérését a 
nyílt munkaer őpiacra. 
Az országjelentés más makrogazdasági kérdéseket 
is elemez, a f ő megállapítások pedig a következ ők: 
• A beruházások 2014-ben tet őztek, és az 
előrejelzések szerint 2016-ig lassulnak.  A 
beruházások 2008 óta els őként 2013-ban 
kezdtek növekedni. 2014-ben 10 % feletti reálnövekedést mutattak, f őként az uniós 
társfinanszírozású állami beruházásoknak köszönhet ően. Mivel az uniós források 
felhasználása várhatóan alacsonyabb mérték ű 
Összefoglalás 
 
 
 lesz 2016-ban, a beru házások növekedése is 
nulla körüli értékre csökken. 
• A magyar adórendszer hatékonyságát a 
kialakítás és az irányítás terén is számos 
hiba befolyásolja.  Az újabb változások 
visszahozták azt a korábbi trendet, hogy növelik az ágazatspecifikus társasági adók súlyát. Az alacsony kereset űek bizonyos 
csoportjaira nehezed ő adóteher továbbra is az 
egyik legmagasabb az EU-ban. Ugyanakkor némi előrelépés történt az adóelkerülés elleni 
küzdelemben. 
• Az instabil szabályozási környezet, a 
döntéshozatali eljárások átláthatatlansága és az érdekeltek nem megfelel ő konzultációja 
összességében súlyos terhet jelent az üzleti 
környezet számára.  A befektet ők véleményét 
rontják a gyakori és kiszámíthatatlan szabályozási változások, amelyek gyakran újabb piacralépési akadályt teremtenek egyes ágazatokban. Ezt súlyos bítja az a tény, hogy a 
jogalkotási folyamatok min őségére rossz 
hatással van többek között a megfelel ő előzetes 
hatásvizsgálatok hiánya és az érdekeltek rendelkezésére álló rövid alkalmazkodási id ő. 
• Magyarország összességében korlátozott 
előrelépést ért el a 2014. évi országspecifikus 
ajánlások végrehajtásában.  A támogatott 
hitelek részarányának er őteljes növekedése 
ellenére nem tért még vissza a gazdaságban a rendes hitelezés, részben a pénzügyi szektorra nehezedő általános szabályozási teher további 
növekedése miatt. Történt némi el őrelépés az 
adómorál terén, valamint az állami tulajdonú tömegközlekedési vállalatok folytatódó átszervezésében. A célzott aktív munkaer ő-
piaci szakpolitika er ősítése terén is sikerült 
eredményeket elérni: mind a Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat ügyfél-kategorizálási rendszerének el őkészítése, mind a fiatalok 
mentorhálózatának kialakítása folyamatban van. Ugyanakkor néhány országspecifikus ajánlást nagyrészt figyelmen kívül hagytak. Konkrétan az adórendszer átalakítására vonatkozó szakpolitikai ajánlást nem követték. Nem növelték meg az álláskeresési járadék jogosultsági idejét, a romló szegénységi 
mutatók pedig továbbra is integrált szakpolitikai intézkedéseket tennének szükségessé. Több piaci szegmensben, 
különösen a szolgáltatási szektorban tovább emelkedtek a belépési költségek és fokozódtak a szabályozási korlátozások. Még ki kell dolgozni az inkluzív általános oktatást előmozdító rendszerszint ű megközelítést. 
Az országjelentés rámutat a makrogazdasági 
egyensúlyhiányok elemzéséb ől következ ő 
szakpolitikai kihívásokra, nevezetesen : 
• Magyarországnak még mindig jelent ős a 
külső adósság-refinanszírozási igénye, ezért 
kiemelten fontos a külföldi befektet ők 
bizalmának fenntartása.  Az ország üzleti 
helyszínként mutatott vonzerejét negatívan befolyásolja a nem kereskedelemképes ágazatokban az elmúlt években hozott számos versenyellenes intézkedés.  
•
 A gazdaság rendes hitelezését még nem 
sikerült helyreállítani.  A támogatott 
hitelprogramok nem helyettesíthetik a bankok szilárd m űködési környezetét. Nincs elegend ő 
tőkefelhalmozási lehet őség a pénzügyi 
közvetítésben és nem célzottak az elfogadott mentőcsomagok. Az akár csak egy átmeneti 
időszakra szóló közvetlen tulajdonlás révén a 
banki ágazatban végrehajtott állami beavatkozások jelent ős költségvetési 
kockázatokat vonhatnak maguk után. 
• A közmunkaprogram fokozódó 
dominanciája jelent ős kihívást állít az aktív 
munkaer ő-piaci intézkedések 
hatékonyságának növelése elé.  Ez még 
inkább igaz a résztvev ők foglalkoztatási 
kilátásaira gyakorolt kevés pozitív hatás, valamint az elmúlt négy évben megnégyszerez ődő költségvetési költségek 
fényében.  
Egyéb szakpolitikai kihívások: A jogszabályba 
foglalt középtávú költségvetési keretet még nem hajtották végre. A közelmúltban elért eredmények ellenére még mindig jelent ősen javítható az 
ügyintézési hatékonyság az adóbeszedés terén, és csökkenthet ő az adóelkerülés. A szociális 
segélyezési rendszer hatékonysága és lefedettsége tekintetében vannak még hiányosságok. Elmarad a jogszabályalkotás törvényi feltételeinek szigorú végrehajtása. Nincs elegend ő képzett tudományos 
Összefoglalás 
 
 
 és mérnöki szakember, és kevés a kkv-k innovatív 
kapacitása. Az oktatás szakaszai közötti átmenetek továbbra is gyengék, és nem vezettek be az inkluzív általános oktatás el őmozdítására, a korai 
iskolaelhagyás megel őzésére és a fels őfokú oktatás 
szélesebb kör ű hozzáférhet őségére és elvégzésére 
irányuló rendszerszint ű intézkedéseket. Nem került 
sor az energiaágazatban elfogadott lakossági árcsökkentés felü lvizsgálatára. 
1. HÁTTÉR: GAZDASÁGI HELYZET ÉS KILÁTÁSOK 
 
4 Makrogazdasági fejlemények 
Magyarország gazdasági növekedése 
általánosságban gyenge volt a válság kitörése óta, a növekedés csak 2014-t ől kezdett 
jelentősen felgyorsulni.  A válságot követ ően 
Magyarországon mérsékelt fellendülés volt 2010-ben és 2011-ben (0,8 %, illetve 1,8 %), majd a GDP 1,5 %-os csökkenésével 2012-ben az ország ismét recesszióba süllyedt.  2013-ban a gazdasági 
tevékenység mérsékelten, 1,5 %-kal b ővült. Az öt 
éven át tartó folyamatos csökkenést követ ően a 
2013. év volt az els ő, amikor a bruttó állóeszköz-
felhalmozás pozitívvá vált. 
A GDP csupán a válság el őtti szintet érte el, a 
régiós versenytársaktól azonban elmarad.  A 
magyar GDP továbbra is körülbelül 1 %-kal elmarad a 2008. évi értékét ől, míg Lengyelország 
és Szlovákia GDP-je messze meghaladja a válság előtti szinteket. 
1.1. ábra:  GDP 2010. évi állandó árakon 
9095100105110115120
08 09 10 11 12 13 14*CZ HU PL SK2008=100
 
Forrás:  Európai Bizottság 
Megjegyzés: * Az adatok az Európai Bizottság 2015. téli 
előrejelzésén alapulnak 
A GDP-növekedés 2014-ben felélénkült, és a 
Bizottság 2015. téli el őrejelzése alapján 
várhatóan 3,3 %-ra gyorsul.  Ez a növekv ő hazai 
keresletnek tulajdonítható, amelyhez jelent ősen 
hozzájárul a bruttó álló eszköz-felhalmozás. A 
növekedés megugrását (2014 els ő felében 3,8 %) 
azonban ideiglenes intézkedések és tényez ők 
támogatták, mint például az uniós források fokozott felhasználása, és az MNB kis- és 
középvállalkozásoknak támogatott hiteleket nyújtó Növekedési Hitelprogramja. 
A gazdasági tevékenység 2014 második felében 
némileg lassulni kezdett, és várhatóan tovább 
lassul 2016-ig . A Bizottság 2015. téli el őrejelzése 
alapján a gazdasági növekedés várhatóan 2,4 %-ot, illetve 1,9 %-ot ér el 2015-ben, illetve 2016-ban, ami a fent említett id őleges ösztönz ő intézkedések 
eltűnését tükrözi. A 2014. évi éves növekedésre 
vonatkozó gyorsbecslés 3,5 %, ami valamelyest növeli a bizottsági el őrejelzések pozitív 
kockázatát.  
1.2. ábra:  A küls ő és a hazai kereslet hozzájárulása a 
gazdasági növekedéshez 
-10-8-6-4-20246810
98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16pp
Beruházás Fogyasztás
Nettó export GDP-növekedés (2010-es árakon)
Forrás:  Európai Bizottság 
A hazai kereslet várhatóan a gazdasági 
növekedés f ő mozgatórugója lesz a következ ő 
években, de eltolódik a beruházásról a 
magánfogyasztás felé.  A háztartásokra nehezed ő 
jelzáloghitel-terheket enyhít ő intézkedéseknek 
köszönhet ően (lásd lejjebb) a rendelkezésre álló 
reáljövedelem pozitívan változik 2015-ben, és ez ösztönzi a fogyasztást (1.2. ábra). Az uniós strukturális és beruházási alapok tekintetében az új többéves pénzügyi keret id őszakának elindulásával 
az uniós források felvétele 2016-ban várhatóan nem éri el teljes sebességét. A kapcsolódó visszaesés látható hatással lesz a beruházási tevékenységre, különösen az állami szektorban, és ennek következtében a várakozások szerint negatív lesz a beruházások növekedése 2016-ban. Az exportnövekedés, amely a f őbb kereskedelmi 
 
 
5 partnerekt ől eredő alacsonyabb kereslet miatt 
2015-ben csökkenhet, 2016-ban várhatóan újra felélénkül, az importot viszont stabilan tartja a magánfogyasztás. Így a nettó export 2015-ben mérsékelten, 2016-ban azonban jelent ősebb 
mértékben járul hozzá a növekedéshez. 
A háztartások végs ő fogyasztási kiadásai 
fokozhatók a rendelkez ésre álló reáljövedelem 
kibővítésével.  Ez elsőként a lakossági hitelek 
elfogadott hitelrendezésének köszönhet ő, amely 
alapján a bankoknak kompenzálniuk kell a hitelfelvev őket a tisztességtelenül alkalmazott 
feltételek miatt (a részleteket lásd a 2.3. szakaszban). Ez majdnem 1 százalékponttal emeli a fogyasztási pályát 2015-ben. Másodikként a jelzáloghiteleket illet ő bizonytalanság 
csökkenéséhez is kapcsolódik, a háztartások elővigyázatossági megtakarítási magatartása 
várhatóan fokozatosan visszaszorul. Végül az alacsony inflációs hatás növeli a bérek és nyugdíjak vásárlóerejét.  
Az infláció 2011-ig 5 % körüli volt, de 2012 óta 
gyors csökkenésnek indult.  Az infláció 
visszaesésének hátterében a szabályozott rezsicsökkentés állt. Az infláció 2014-ben –0,2 %-
ra lassult, amit az olajárak csökkenése, valamint az importált dezinfláció is befolyásolt. Az inflációs várakozások lefelé módosultak, de a maginfláció 2014-ben pozitív tartományban maradt. Az árakra is hatással lév ő gyengébb árfolyam mellett az 
infláció várhatóan fokozatosan emelkedik, és 2016 végére eléri az MNB által kit űzött 3 %-os célt. 
1.3. ábra:  Általános infláció és maginfláció 
-20246810
04Q1 05Q1 06Q1 07Q1 08Q1 09Q1 10Q1 11Q1 12Q1 13Q1 14Q1
Fogyasztói árindex Maginfláció közvetett adók nélkül
Forrás:  MNB MUNKAER Ő-PIACI HELYZET 
A foglalkoztatottak száma elérte a mindenkori 
legmagasabb értéket, a munkanélküliségi ráta pedig a mindenkori legalacsonyabb szintre esett 
vissza 2014-ben.  Míg a gazdasági fellendüléssel a 
foglalkoztatás a magánszektorban is helyreállt, a foglalkoztatás javulása nagyrészt a közmunkaprogram 2011 óta történt kib ővítéséhez 
köthető. A közmunkaprogram nélkül a 
munkanélküliségi ráta legalább 1,5 százalékponttal magasabb lenne. Mindemellett a középtávú költségvetési tervek el őirányozzák a program 
további b ővítését. Ezért alaposabban meg kell 
vizsgálni, hogy a közmunkaprogram által er ősen 
befolyásolt munkaer ő-piaci fejlemények tartós 
javuláshoz vezethetnek-e Magyarországon a nyílt munkaerő-piaci foglalkoztatás terén (lásd a 2.4. 
szakaszt). 
Noha a foglalkoztatási ráta és az aktivitási ráta 
egyaránt növekszik, nemzetközi 
összehasonlításban továbbra is alacsonyak . Az 
aktivitás gyorsan emelkedik, de továbbra is elmarad a régiós társak szintjét ől, és közel 5 
százalékponttal az uniós átlagtól. Ugyanakkor a munkanélküliség a második legalacsonyabb szintre csökkent a visegrádi országok között. 
A munkaer ő-piaci javulás ellenére minden 
szegénységi mutató jelent ősen és folyamatosan 
romlott a válság kezdete óta.  Különösen a nem 
foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok száma emel kedik folyamatosan 
2010 óta, a szegénysé gben vagy társadalmi 
kirekesztettségben él ők száma pedig 2009 óta n ő. 
Költségvetési fejlemények és kilátások 
Miután 2013-ban kikerült a túlzotthiány-eljárás 
alól, Magyarország ellen őrzés alatt tartotta az 
államháztartási hiányt.  A Bizottság 2015. téli 
előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2014-
ben a GDP 2,6 %-át éri el, szemben az el őző évi 
2,4 %-kal. A strukturális egyenleg becsült romlása jelentősebb (1,3 százalékpont), ami a költségvetési 
irányvonal választási évben való lazítását tükrözi. Az államháztartási hiány az el őrejelzések szerint 
ebben az évben kissé tovább növekszik, majd 2016-ban a GDP 2,5 %-ára csökken. Az előrejelzés alapján kismértékben a strukturális 
egyenleg is javul, de jóval az ország középtávú célkitűzése (a GDP –1,7 %-a) felett marad.  
 
 
6 Az államadósság várhatóan csak nagyon 
visszafogottan csökken rövid távon.  A GDP-
arányos adósságráta az el őrejelzés szerint 2014-
ben 0,4 százalékponttal 77,7 %-ra emelkedett, főként a gyengül ő árfolyam következtében. Az 
adósságcsökkenés várhatóan visszafogott lesz 2015-ben, és valamivel gyorsabb 2016-ban. 
Az államadósság magas szintje továbbra is a 
sérülékenység egyik forrása marad a magyar 
gazdaság számára.  A GDP-arányos bruttó 
államadósság jelenlegi szintje alapján az ország helyzete kirívó az alacsony  és közepes jövedelm ű 
gazdaságok csoportjában. Ez a beruházásokat és a 
gazdasági tevékenységet visszafogó magas kockázati felárakat eredményez. Jóllehet az államadósság az évtized kezdete óta mérsékl ődik, 
még nincs tartósan csökken ő pályán. Ezért fontos 
megvizsgálni az adósságcsökkentésre vonatkozó középtávú kilátásokat (lásd a 2.2. szakaszt). 
Pénzügyi szektor 
A magánszektor eladósodottsága tovább csökkent a gazdaságban zajló tartós aktív hitelállomány-leépítés ha tására, melynek üteme 
nemrégiben lelassult.  A magánszektorbeli 
mérlegjavítás túlnyomórészt a magánszektor hitelezésének visszaesésére vezethet ő vissza. A 
magánszektor nettó hitelfelvétele nemrégiben javult, mivel a támogatott hitelprogramok átmenetileg megkönnyítették a vállalkozások, különösen a kkv-k hitelhez jutását. Mindazonáltal a pénzügyi közvetítés feltételei nem javultak olyan tartósan, hogy helyreállt volna a rendes hitelezés. 
A pénzügyi ágazat helyzete továbbra is 
aggasztó.  Noha az ágazat t őkeellátottsága 
megfelelőnek tűnik (az aggregált t őkemegfelel őség 
az utóbbi negyedévekben a 9 %-os szabályozói minimum kétszerese körül mozgott), likviditási pozíciója pedig viszonylag er ős, a magas szint ű 
adó- és szabályozási terh ek kombinációja csakúgy, 
mint a problémás hitelek nagy aránya nem jelent megfelelő ösztönzést a bankok számára hitelezési 
tevékenységük növeléséhez. A bankok tartósan negatív eredménye kockázatot jelent a pénzügyi stabilitásra nézve, és ezt súlyosbították a devizahitelesekkel folyamatban lév ő hitelrendezés 
költségei, valamint az új, szigorító szabályozási lépések. Ezért indokolt a hitelállomány-leépítés f ő 
mozgatórugóira és a kapcsolódó kockázatokra vonatkozó elemzés (lásd a 2.3. szakaszt). Külső egyenlegek 
Az ország küls ő egyenlege stabil.  A folyó fizetési 
mérleg 2010-ben pozitívvá vált, és jelenleg épphogy meghaladja a GDP 4 %-át. A Bizottság 2015. téli el őrejelzése alapján az áru- és 
szolgáltatáskereskedelmi mérleg többletének emelkedésével tovább növekszik. A t őkemérleg 
többlete az el őrejelzés szerint enyhén emelkedik 
2015-ben, 2016-ban pedig csökken, ami az uniós források felhasználásának dinamikáját tükrözi. Hasonlóképpen, a nettó hitelnyújtási pozíció 2015-ig javul, de az uniós forrásbeáramlás csökkenésével a várakozások szerint a GDP 8 %-a alá esik vissza 2016-ban. 
1.4. ábra:  Nettó hitelnyújtás/hitelfelvétel ágazatonként 
-15-10-5051015
99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16a GDP %-a
Háztartások és NPISH Államháztartás
Vállalatok Teljes gazdaság
Forrás:  Európai Bizottság 
A magánszektor hitelállományának leépítése a 
gyenge exportteljesítmény ellenére a küls ő 
egyenleg többletében tükröz ődött.  Az 
exportpiaci részesedés összesen 19 %-kal csökkent 2009 és 2013 között, ami régiós összehasonlításban a legrosszabb exportteljesítmény. E negatív fejlemény ellenére az egész gazdaság nettó hitelnyújtási/hitelfelvételi pozíciója többletet mutatott, amelynek f ő oka a 
beruházási ráta jelent ős csökkenését eredményez ő 
magánszektorbeli kiigazítás volt. 
 (lásd a 2.1. szakaszt). 
 
 
7 Középtávú gazdasági kilátások 
Az ország növekedési potenciálja, jóllehet kissé 
javul, továbbra is mérsékelt.  A gyenge 
növekedési potenciál hátterében f őként a teljes 
tényezőtermelékenység gyengesége áll, ami 
viszont a pénzügyi közvetítésben felmerül ő 
problémákhoz, valamint a gazdaságban általánosságban alacsony szint ű innovációhoz 
kapcsolódik. A t őkefelhalmozás sem éri el a válság 
előtti szintet. Ennek oka a hitelállomány-leépítés 
(lásd a 2.3. szakaszt), de részben az üzleti környezet érzékelt romlásából ered. Másrészr ől, 
valamelyest javult a munkaer ő hozzájárulása a 
potenciális növekedéshez, ami strukturális reformokhoz kapcsolódik (a részleteket lásd a 2.4. szakaszban). El őretekintve az ország növekedési 
potenciálja a Bizottság téli el őrejelzésének 
becslése szerint átlagosan 1,8 %-on áll 2014 és 2016 között, de középtávon várhatóan 1,5 %-ra csökken. Nemzetközi összehasonlításban Magyarország a potenciális növekedés tekintetében elmarad a régiós versenytársaktól. Magyarország potenciális növekedése jelent ősen 
elmarad Lengyelországétól (3,1 %) és Szlovákiáétól (2,5 %), míg valamivel meghaladja a Cseh Köztársaságét (1,2 %). 
Hiányzik a Magyarország viszonylag alacsony 
növekedési potenciáljának kezeléséhez 
szükséges megfelel ő gazdaságpolitika. A 
gazdaságban még nem állt helyre a rendes hitelezés a pénzügyi szektorra nehezed ő magas 
szabályozási és adóteher, valamint a portfóliótisztítás további szükségessége miatt. Emellett a magyar adórendszer számos kihívással áll szemben a kialakítás és az irányítás tekintetében egyaránt. Az ágazatspecifikus adók elmúlt évekre jellemz ő fokozott el őtérbe helyezése 
súlyosbíthatta a termel ékenységi problémákat. 
Bizonyos szolgáltatási szektorokban a belépés további akadályainak bevezetése szintén gátolja a gazdasági er őforrások hatékony elosztását, és 
fokozza a befektet ők bizonytalanságát. Az instabil 
szabályozási keret a döntéshozatali eljárások átláthatatlanságával és az érdekeltek elégtelen konzultációjával társulva negatívan hat az üzleti környezetre. Ezen túlmen ően az oktatási rendszer 
láthatóan kevéssé képes arra, hogy az elért végzettségi szintek növelésével kezelje a magasan és az alacsonyan képzett munkavállalók foglalkoztatási lehet őségeiben mutatkozó jelent ős 
különbségeket. 1.5. ábra:  Potenciális kibocsátás-növekedés 
-1012345
00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16
munka tőke TFP POT GDP
Forrás:  Európai Bizottság 
A 1.1 háttérmagyarázat összefoglalja a 
Magyarország és Oroszország között fennálló 
kereskedelmi és energiaügyi kapcsolatokat.  A 
közvetlen külföldi befektetés tekintetében Magyarország kitettsége nem nagy, de egy bankot jelentősen érint az orosz válság. Az orosz válság 
közvetlen kereskedelmi hatása sem jelent ős, 
viszont a közvetett kereskedelmi hatásokkal együtt kismérték ű negatív hatást gyakorol a GDP-re. 
Másrészről az energia (olaj és gáz) terén a kitettség 
viszonylag nagy. 
 
 
8  
     
     
 
1.1. háttérmagyarázat: Kereskedelmi kapcsolatok és energiakötelék Magyarország és 
Oroszország között  
Az Oroszországból Magyarországra irányuló közvetlen külföldi befektetés elhanyagolható, és az Oroszországba 
áramló magyar közvetlen külföldi befektetés sem jelent ős, a GDP 0,6 %-a körül van.  Mindazonáltal e közvetlen 
külföldi befektetés legnagyobb része eg y vállalathoz, Magyarország legnagy obb kereskedelmi bankjához, az OTP-
hez köthet ő. Az OTP Oroszországgal szembeni  kitettsége a GDP 3 %-a körüli.  A bank igen magas, 20 %-os a 
tőkemegfelelési mutatóval, valamint magas hitelv eszteségi fedezettel rende lkezik az orosz piacokon 
(Oroszországban 100 % körül). Noha az  orosz válság fokozódása jelent ős hatással lehetett volna t őkehelyzetére, a 
bank többlett őkéje meghaladja a szabál yozói követelményt (a GDP 2,8 %-a kör ül) és megközelíti az Oroszországgal 
szembeni kitettségeinek összegét. Mindett ől függetlenül az OTP mögött nem áll egy nagy anyabank, és eszközeinek 
teljes nagysága a magyar GDP egyharmada körüli. Emiatt kitettségei jelent ős sérülékenységet jelenthetnek. 
A kereskedelmi csatornák tekintetében az Oroszországba irányuló export aránya az összexportban körülbelül 4,5 % 
(2,9 % az áruk, és 1,3 % a szolgált atások terén, 2013. évi adatok), míg az Oroszországból származó import aránya 
az összimportban 9,5 % körüli (9 % az áruk, és 1,3 % a szolgáltatások terén, 2013. évi adatok). Ami az import 
termékstruktúráját illeti, Magyaror szág leginkább az energiaellátás te rén függ Oroszországtól. Az ország 
földgázfogyasztásában az orosz gáz aránya 64,5 %, a bruttó teljes belföldi olajfogyasztásban az orosz olaj aránya 
91,3 % (közvetetten Ukrajnán keresztül), és a bruttó teljes belföldi szénfogyasztásban az orosz szén aránya 3,1 %. A 
rendelkezésre álló tárolókap acitások ideiglenesen enyhíthe tik a zavarok hatását, mivel a földgáz esetében több mint 
két hónapig, a nyersolaj esetében pedig körülbelül 100 napig fe deznék az ellátási igényt. Má s ellátási forrást találni 
rendkívül nehéz lenne rövid és középtávon,  különösen a gáz esetében. A jelenleg i igény fényében a Magyarországot 
Nyugat-Európával összeköt ő vezetékek (az osztrák és az új, még nem m űködő szlovák összeköt őn keresztül) nem 
tudnak kell ő mértékű ellátást biztosítani. Ezen túlmen ően a Déli Áramlat projektet 2014- ben hivatalosan elvetették. 
Jelenleg folyik az alternatív lehet őségek vizsgálata. 
Jóllehet 2014 els ő felében az Oroszországban és Ukrajnába irányuló  export 20 %-kal, illetve 10 %-kal csökkent az 
előző évhez képest, a GDP er őteljes volt (ebben az id őszakban 3,8 % az el őző évhez képest) és az exportvolumen is 
jól teljesített, 7,2 %-os növekedésse l. Az orosz lassulás eddig össze sségében nem érintette érzékelhet ően a magyar 
gazdaságot. Mindeközben a bizalmi csatornát ér ő hatás kiterjedtebb (a  t őzsdei árak csökkenése a beruházást – 
felhasználóiköltség-csatorna – és a fo gyasztást is befolyásolja – jóléti hatás), és 2014-ben kevesebb mint 0,1 
százalékponttal, 2015-ben pedig 0,3 százalékponttal negatívan  hat a GDP-növekedésre. Magyarország kereskedelme 
főként olyan országokhoz kapcsolódi k, amelyeknek viszonylag er ős kereskedelmi kapcsola tuk van Oroszországgal 
(Németország, Ausztria, vala mit a közép- és kelet-európa i országok). Végül, az el őrejelzések szerint a közvetett 
hatások (az orosz válság  által Magyarország f ő kereskedelmi partnereire gy akorolt hatások) további 0,1 
százalékpontos negatív hatással lesznek a növekedésre 2014- ben és 2015-ben egyaránt. Összességében a Bizottság 
szolgálatainak legfrissebb s zámításai szerint az orosz válság által Ma gyarország GDP-növekedésére gyakorolt 
negatív hatás a becslések szerint 0, 2 százalékpont 2014-ben és várhatóan 0, 4 százalékpont körül lesz 2015-ben. 
A rubel leértékelése a forinttal szemben (és az euróva l szemben) csökkenti az érinte tt magyar vállalkozások 
exportbevételeit, ami befolyásolja a nyereséget, a beru házásokat és így a GDP-t. Számos magyar vállalkozás 
rendelkezik nagy kitettséggel Oroszorszá ggal szemben. Az exportot tekintve a gyógyszeripar bevételeinek igen 
jelentős része (körülbelül 30 %-a) szár mazik Oroszországból (a bevételek összesen körülbelül a GDP 0,4 %-át 
teszik ki). 
 
 
 
 
9  
 
 
 
10  
     
 
1.2. háttérmagyarázat: Gazdasági felügyeleti folyamat   
A Bizottság 2014. novemberben elfogadott éves növekedési jelentése indította el  a 2015. évi európai szemesztert, és 
azt javasolta, hogy az EU egy olyan integrált gazd aságpolitikai megközelítést alkalmazzon, amely három f ő pillér 
köré épül: a beruházások fellendítése, a strukturális reformok felgyorsítása és felel ősségteljes, növekedésbarát 
költségvetési konszolidáció. Az éves növekedé si jelentés az eur ópai szemeszter egyszer űsítési folyamatát is 
bemutatta, amelynek célja, hogy a nagyobb elszámoltathatóság és az összes szerepl ő nagyobb felel ősségvállalásának 
ösztönzése révén fokozódjon az uniós szint ű gazdaságpolitikai koor dináció hatékonysága. 
Az egyszer űsítési törekvésekkel ö sszhangban ez az országjelentés az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti 
részletes vizsgálatot tartalmaz annak megállapítására , hogy a makrogazdasági egyensúlyhiányok továbbra is 
fennállnak-e, a riasztási mechanizmu s keretében készült, 201 4. novemberben közzétett bizottsági jelentésben 
foglaltaknak megfelel ően. 
A 2014. márciusban közzétett, Magyarországra vonatkozó 201 4. évi részletes elemzés al apján a Bizottság arra a 
következtetésre jutott, hogy Magyarország esetében ma krogazdasági egyensúlyhiány ok állnak fenn, amelyek 
nyomon követést és határozott szakpolitikai fe llépést tesznek szükségessé, különösen az er őteljesen negatív nettó 
nemzetközi pozíció folyamatban lév ő kiigazítása, az állami és magánadó sság magas szintje a törékeny pénzügyi 
szektor tükrében, és a romló exportteljesítmén y igényel továbbra is fokozott figyelmet. 
Ez az országjelentés értékeli a Ta nács által 2014 júliusában elfogadott 2014. évi országspecifikus ajánláso k
végrehajtása terén elért haladást is. A Magyarországnak szóló országspecifikus ajánlások az államháztartásra és az 
adózásra, a pénzügyi szektorra, a munkaer ő-piacra, az oktatásra, az üzleti környezetre és a hálózatos iparágakr a
vonatkoztak. 
 
 
 
 
11  
1.1. táblázat:  Kulcsfontosságú gazdasági, pénzügyi és szociális mutatók 
2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016
Reál-GDP (év/év ) 0,9 -6,6 0,8 1,8 -1,5 1,5 3,3 2,4 1,9
Magánfogyasztás (év/év ) -1,1 -6,7 -2,8 0,8 -1,9 -0,1 1,8 2,8 2,2
Állami fo gyasztás (év/év) 3,1 1,4 -0,6 0,0 -1,3 3,2 1,4 0,0 -0,2
Bruttó állóeszköz-felhalmozás (év/év ) 1,1 -8,2 -9,5 -2,2 -4,2 5,2 13,7 3,1 -1,0
Áruk és szol gáltatások kivitele (év/év) 6,9 -11,4 11,3 6,6 -1,5 5,9 8,0 6,0 6,7
Áruk és szol gáltatások behozatala (év/év ) 6,0 -14,7 10,1 4,5 -3,3 5,9 9,8 6,1 6,1
Kibocsátási rés 2,4 -4,6 -3,8 -2,0 -3,4 -2,4 -0,7 -0,1 -0,3
A GDP növekedéséhez való hozzá járulás:
Belső kereslet (év/év ) 0,3 -5,2 -3,8 0,0 -2,1 1,6 4,0 2,1 0,9
Készletek (év/év) -0,1 -4,0 3,3 -0,2 -0,7 -0,5 0,2 0,0 0,0
Nettó ex port (év/év ) 0,7 2,6 1,3 2,0 1,4 0,4 -0,8 0,3 1,1
Folyó fizetési mérleg (a GDP %-ában), fizetési mérleg -7,0 -0,8 0,3 0,8 1,9 4,1 . ..
Külkereskedelmi mérle g (a GDP %-ában ), fizetési mérle g 0,44 ,15 ,46 ,26 ,97 ,6. ..
Áruk és szol gáltatások kereskedelme (év/év ) -1,21 ,30 ,1- 1 ,4- 1 ,00 ,80 ,7 1,0 0,1
Nettó nemzetközi befektetési pozíció (a GDP %-ában ) -102,7 -116 ,1- 1 0 9 ,4- 1 0 6 ,7- 9 4 ,1- 8 4 ,4. ..
Nettó küls ő adósság (a GDP %-ában) 57,5* 63,4* 61,4* 54,5* 57,9* 47,6* . ..
Bruttó küls ő adósság (a GDP %-ában) 155,98 174,44 162,59 182,5 159,9 144,9 . ..
Exportteljesítmény a fejlett országokkal szemben (változás 5 év alatt 
%-ban )39,4 22,4 11,8 6,6 -11,5 -13,4 ...
Exportpiaci részesedés , áruk és szol gáltatások (%) 0,60 ,60 ,60 ,60 ,50 ,5. ..
Háztartások megtakarítási rátája (nettó megtakarítás a nettó 
rendelkezésre álló jövedelem %-ában )3,5 5,5 6,1 6,8 4,8 5,4 ...
Magánszektorbeli hiteláramlás , konszolidált (a GDP %-ában ) 12,76 ,1- 4 ,2- 4 ,6- 6 ,3- 1 ,0. . .
A ma gánszektor adóssá ga, konszolidált (a GDP %-ában ) 106,01 1 7 ,5 116 ,1 115 ,41 0 1 ,79 5 ,5. . .
Deflált in gatlanárindex (év/év ) -2,7- 8 ,9- 6 ,1- 7 ,4- 9 ,2- 4 ,1. ..
Ingatlancélú befektetések (a GDP %-ában ) 4,1 4,2 3,1 2,2 2,0 1,4 . . .
A pénzügyi ágazat tel jes kötelezettsé gállomán ya, nem konszolidált 28,1 -0,8 -0,3 7,1 -6,7 -3,2 . . .
Alapvetőtőke-me gfelelési mutató1...... . ..
Általános szolvenciamutató2...... . . .
Kétséges és nemteljesít ő hitelek teljes bruttó összege (az összes 
adóssá ginstrumentum és a hitelek és el őlegek tel jes össze gének %-...... . . .
Foglalkoztatás változása (fő, év/év ) -1,2- 2 ,50 ,00 ,81 ,71 ,65 ,62 ,02 ,1
Munkanélkülisé gi ráta 7,8 10,0 11,2 11,0 11,0 10,2 7,7 7,4 6,6
Tartós munkanélkülisé gi ráta (az aktív né pesség %-ában ) 3,64 ,25 ,55 ,34 ,94 ,9. . .
Munkanélküliségi ráta a fiatalok körében (azonos korosztályhoz 
tartozó aktív né pesség %-ában )19,5 26,4 26,4 26,0 28,2 26,6 . . .
Munkaerő-piaci részvétel (15-64 év között ) 61,5 61,6 62,4 62,7 64,3 65,1 . . .
Nem fo glalkoztatott , oktatásban és ké pzésben nem részesül ő fiatalok 11,5 13,4 12,4 13,3 14,7 15,4 . . .
Szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él ők (a teljes 
népesség %-ában )28,2 29,6 29,9 31,0 32,4 33,5 . . .
A sze génységben élők arán ya (a tel jes népessé g %-ában) 12,4 12,4 12,3 13,8 14,0 14,3 . . .
Súlyos an yagi nélkülözésben él ők arán ya (a teljes né pesség %-ában ) 17,92 0 ,32 1 ,62 3 ,12 5 ,72 6 ,8. . .
Alacsony munkaintenzitású háztartásban él ők (a 60 év alatti teljes 
népesség %-ában )12,0 11,3 11,9 12,2 12,8 12,6 . . .
GDP-deflátor (év/év ) 5,0 3,9 2,1 2,2 3,4 3,0 2,2 2,4 2,8
Harmonizált fo gyasztói árindex (év/év ) 6,04 ,04 ,73 ,95 ,71 ,70 ,00 ,82 ,8
Nominális munkavállalói jövedelem/f ő (év/év ) 7,2- 1 ,60 ,33 ,41 ,81 ,53 ,8 3,9 3,0
Munkatermeléken ység (reál, foglalkoztatott f ő, év/év ) 2,7- 4 ,20 ,61 ,8- 1 ,60 ,7. . .
Fajlagos munkaköltsé g (a gazdasá g egésze, év/év ) 4,42 ,8- 0 ,31 ,63 ,50 ,84 ,2 2,5 2,3
Fajlagos munkaköltsé g reálértéke (év/év) -0,5 -1,1 -2,4 -0,6 0,1 -2,1 1,9 0,2 -0,5
Reál effektív árfol yam3) (fajlagos munkaköltsé g, év/év) 0,8 -9,8 -0,3 0,1 -3,6 -1,6 -0,6 -2,2 1,3
Reál effektív árfol yam3) (harmonizált fo gyasztói árindex, év/év) 3,3 -8,0 -1,0 -0,8 -2,8 -0,7 -2,1 0,0 0,6
Államháztartási e gyenleg (a GDP %-ában ) -3,7 -4,6 -4,5 -5,5 -2,3 -2,4 -2,6 -2,7 -2,5
Strukturális költsé gvetési e gyenleg (a GDP %-ában) . . -3,4 -4,3 -1,3 -1,3 -2,6 -2,6 -2,4
Bruttó államadóssá g (a GDP %-ában ) 71,97 8 ,28 0 ,98 1 ,07 8 ,57 7 ,37 7 ,777,2 76,1Előrejelzés
(1) Hazai bankcsoportok és önálló bankok. 
(2) Hazai bankcsoportok és önálló bankok, külföldi (uniós és nem uniós) irányítás alatt álló leányvállatok és fióktelepek. 
(3) Reál effektív árfolyam (*) BPM5 és/vagy ESA95 
Forrás:     Európai Bizottság, 2015. téli el őrejelzés; EKB 
 
 
 
12  
    
1.2. táblázat:  A MIP-eredménytábla 
Küszöbértékek 2008 2009 2010 2011 2012 2013
háromévi átlag -4%/6% -7,1 -5,0 -2,5 0,1 1,0 2,2
p.m.: szintév - -7,0 -0,8 0,3 0,8 1,9 4,1
-35 % -102,7 -116,1 -109,4 -106,7 -94,1 -84,4
%-os változás (3 év) ±5% & ±11% 8,0 7,8 -1,2 -4,2 -1,0 -4,0
p.m.: %-os változás év/év al a - 2,7 -5,3 1,6 -0,4 -2,2 -1,4
%-os változás (5 év) -6 % 23,3 12,1 2,4 -2,7 -19,9 -19,2
p.m.: %-os változás év/év al a - 3,3 -2,6 -8,2 -3,6 -10,0 4,1
%-os változás (3 év) 9% & 12% 12,6 13,5 7,0 4,1 4,8 5,9
p.m.: %-os változás az el őző - 4,4 2,8 -0,3 1,6 3,5 0,8
6 % -3,1 -9,0 -5,8 -6,9 -9,3 -5,0
14 % 12,7 6,0 -4,2 -4,5 -6,3 -1,0
133 % 106,0 117,5 116,1 115,4 101,8 95,5
60 % 71,9 78,2 80,9 81,0 78,5 77,3
háromévi átlag 10 % 7,6i 8,4i 9,7i 10,7 11,0 10,7p.m.: szintév - 7,8i 10,0 11,2 10,9 10,9 10,2
16,5 % 26,2 1,9 -0,2 6,2 -5,9 -0,3Belső 
egyensúlytalanságokDeflált ingatlanárak (%-os változás év/év alapon)
Magánszektorbeli hiteláramlások a GDP %-ában, 
konszolidált
A magánszektor adósságállománya a GDP %-ában, 
konszolidált
Államadósság a GDP %-ában
Munkanélküliségi ráta
A pénzügyi szektor teljes kötelezettségei (%-os 
változás év/év ala
pon)Külső 
egyensúlytalanságo
k és versenyképességFolyó fizetési mérleg 
egyenlege (a GDP %-ában)
Nettó nemzetközi befektetési pozíció (a GDP %-ában)
Effektív reálárfolyam 
(42 ipari ország – HICP
-
deflátor)
Exportpiaci részesedés
Fajlagos nominális 
munkaköltség
Jelzés: na: nem alkalmazandó. 
Megjegyzés: A kiemelt számadatok kívül esnek a Bizottság rias ztási jelentése által meghatározott küszöbértéken. A reál 
effektív árfolyam és a fajlagos munkaköltség esetében a második küszöbérték az euróövezeten kívüli tagállamokra 
vonatkozik. (1) A d őlt betűs számadatok a régi szabványoknak (ESA95/BPM5)  felelnek meg. (2) Exportpiaci részesedés 
adatai: a világ teljes exportja a fizetésimérleg-kézikönyv 5. ki adásán (BPM5) alapul. (3) Munkanélküliségi ráta: i=Eurostat ált al 
visszaszámolva a 2011. évi népszámlálás adatainak figyelembevétele érdekében. 
Forrás:  Európai Bizottság 
 
2. EGYENSÚLYHIÁNY, KOCKÁZATOK ÉS KIIGAZÍTÁS 
13 
  
2.1. KÜLS Ő FENNTARTHATÓSÁG 
 Noha a folyó fizetési és a t őkemérlegek több 
alkalommal is rekordtöbbletet értek el, a nettó külső kötelezettségeknek a GDP –80 %-a feletti 
állománya továbbra is kockázatos 
tartományban van.  A nettó nemzetközi 
befektetési pozíció 2009 óta tartó gyors csökkenése a kapcsolódó kockázatok súlyosságának jelent ős korrekciójához vezetett. A 
2013-ban és 2014-ben egyaránt a GDP +8 %-a 
körüli erőteljes nettó hitelnyújtási pozíciót a küls ő 
egyenleg minden eleme támogatta, beleértve a nemrégiben javuló exportteljesítményt. E fejlemények mozgatórugóit és tartósságát ez a szakasz részletesebben elemzi. Végül indokolt röviden értekezni a közvetlen külföldi befektetések jelenleg lassuló beáramlásáról, mivel a finanszírozási oldal adósságteremt ő és nem 
adósságteremt ő elemeinek összetétele fontos 
gazdasági hatásokkal jár. 
A külső eladósodottság kiigazítása  
Miután 2009-ben a GDP –116 %-án tet őzött, a 
nettó nemzetközi befektetési pozíció általános javulása 30 százalékpont feletti volt, ami a folyó fizetési és t őkemérlegek növekv ő többleteit 
tükrözi.  A küls ő egyenlegek kiigazításának 
mértéke a sérülékeny euróövezeti országban látotthoz hasonló szint ű egyensúly-helyreállítást 
tükröz. Ugyanakkor Magyarország régiós versenytársai (a visegrádi országok) jellemz ően 
kisebb mérték ű (néhány százalékpontnyi) javulást 
könyvelhettek el az elmúlt öt évben, nettó hitelnyújtási pozíciójuk még mindig deficites vagy kis többletet mutat. Ett ől függetlenül a küls ő 
egyensúlyhiányok jelent ős csökkentését 2012-ig 
főként az import sz űkülése vezérelte. Az ország 
exportteljesítménye egyértelm űen alulteljesít ő 
régiós társaihoz képest, amint azt az exportpiaci részesedések nagy felhalmozódott veszteségei bizonyítják (lásd a részletes összehasonlító elemzést a 2014. évi részletes vizsgálatban). Ágazati szempontból a teljes változás mintegy kétharmada a pénzügyi szektorhoz köthet ő, a 
maradék egyharmada pedig a magánszektorhoz, és mind a lakossági, mind a vállalati szektor növeli megtakarítási arányát (miközben a központi bank és az államháztartás nettó pozíciója nagyjából változatlan marad). 
A nettó nemzetközi befektetési pozíció gyors 
javulása 2013-ban mintegy 10 százalékponttal folytatódott, és a GD P –84 %-át érte el a csökkenő külső adósságnak köszönhet ően. A 
nettó küls ő adósság a GDP közel 70 %-át kitev ő 
2012. évi értékr ől körülbelül 58 %-ra csökkent 
2013 végére. A közelmúltbeli javulás annak ellenére történt, hogy az átértékelési változások némi negatív hatással jártak 2012-ben és 2013-ban, amikor az árfolyam viszonylag stabil maradt. Ez annál is fontosabb tényez őnek bizonyulhat, mivel a 
forint leértékelésének jelenlegi hullámai a nemzeti valuta tartós gyengeségének kockázatára utalhatnak. Az er őteljes nettó hitelnyújtási pozíció 
elmúlt negyedévekben tapasztalt stabilizálódása a beruházások jelent ős megugrása ellenére alakult ki 
(amelyek 2014 els ő felében 16,8 %-kal n őttek az 
előző évhez képest). Ez arra utal, hogy a küls ő 
egyenleg többletéhez a javu ló exportteljesítmény is 
hozzájárul. 
2.1.1. ábra:  A nettó nemzetközi befektetési pozíció 
összetev ői 
-200-150-100-50050
97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14*a GDP %-a
Nettó portfólió befektetés, t őke és befektetési alap részvények/egységek
Nettó portfólió befektetés, hitelpapír
Egyéb befektetés (nettó)
Nettó közvetlen befektetés
Nettó pénzügyi derivatívák és dolgozói részvényopciók
Nettó külső adósság (neg.)
Net Int'l investment position (NIIP)
Forgalomképes adósság (portfólió adósságinstr. és más befektetés, nettó)
(1) A tartalékeszközök kizárva, * jelöli a negyedéves adatok 
használatával becsült számadatokat 
Forrás:  Európai Bizottság 
A rendelkezésre álló információk alapján a 
nettó nemzetközi befektetési pozíció várhatóan számottev ően tovább javul az elkövetkez ő 
időszakban.  2014 közepére tovább csökkent, 
körülbelül a GDP 82 %-ára. 2015 és 2016 tekintetében a Bizottság 2015. téli el őrejelzésében 
a folyó fizetési és a t őkemérleg többletére 
vonatkozóan szerepl ő becslések ceteris paribus  a 
nettó nemzetközi befektetési pozíció további meredek, 2016 végére a GDP 70 %-a alá történ ő 
 
 csökkenését jelentenék. (1) Még előbbre tekintve a 
Bizottság által modellezett középtávú szemléltet ő 
forgatókönyvekb ől látszik, hogy Magyarországnak 
a folyó fizetési mérleg csupán a GDP 1,5 %-át kitevő átlagos többletét kellene elérnie a következ ő 
10 év során ahhoz, hogy 2024-re felére (körülbelül a GDP –42 %-ára) csökkentse negatív nettó nemzetközi befektetési pozícióját. A jelenlegi és a következő többéves pénzügyi keretek alapján 
beáramló potenciális uniós strukturális támogatásokra vonatkozó kormányzati tervek alapján megalapozottan feltételezhet ő, hogy a 
tőkemérleg legalább a GDP 2 %-a körüli többletet 
fog mutatni a következ ő évtizedben. Figyelembe 
véve ezt a további pozitív tényez őt, a folyó fizetési 
mérleg a GDP 0,5 %-a körüli enyhe hiányt 
mutathat fel, és még akkor is felére csökkenthet ő 
lenne a nettó nemzetközi befektetési pozíció aránya. 
Általánosságban a folyó fizetési mérleg minden 
eleme folyamatosan javult  2008 óta, és ez 
vezetett 2013-ban a GDP 4 %-át kicsivel 
meghaladó rekordtöbblethez.  Az áruk és a 
szolgáltatások almérlege egyaránt jelent ős 
többletet mutatott fel, az el őbbit annak ellenére, 
hogy Magyarország az en ergiatermékek terén több 
alkalommal az egyik legmagasabb külkereskedelmi deficittel rendelkezett az EU-ban (a deficit az elmúlt években sorozatosan meghaladta a GDP –6 %-át). Emellett az elsődleges jövedelmek strukturálisan magas 
hiányát (ami a közvetlen külföldi befektetések felhalmozott nagy állományát tükrözi) sikerült fokozatosan visszaszorítani az elmúlt id őszakban. 
Noha a tényez őjövedelmek egyenlegét a válság 
előtt a GDP több mint 6 %-át kitev ő masszív hiány 
jellemezte, az utóbbi id őben csökken ő pályára állt, 
és a GDP –3 %-a alatti értékre esett vissza. Ez főként az egyre nagyobb számú, külföldön dolgozó 
magyar munkavállaló átutalásainak köszönhet ő. (
2) 
                                                           
(1) Ezen túlmen ően a lakossági devizahitelek forintosítása 
tovább csökkentheti a bruttó küls ő adósság adatait, a 
bankok mérlegkiigazítása révén. Ugyanakkor, mivel a 
hitelintézetek a szükséges devizaforrásokhoz els ősorban a 
nemzeti bank likviditási eszkö zein keresztül jutottak hozzá, 
a nettó küls ő adósságot nem érinti az átváltás (vagyis a 
bruttó küls ő adósság csökkenése a nemzetközi tartalékok 
csökkenését vonja maga után). 
(2) 2014 szeptemberében a Központi Statisztikai Hivatal 
fontos módszertani változásokat vezetett be (megfelel őbb 
adatforrások a létszámok és a bérek tekintetében egyaránt) 
a munkavállalók jövedelmén ek kiszámítására, ami 
összességében a múltbeli adatok igen jelent ős 
 Az adósságszolgálat-f izetések közelmúltbeli 
visszaesése továbbá (ami mind a kamatok, mind a külső eladósodottság csökkenés ét tükrözi) szintén 
lejjebb vitte a hiányt. 
2.1.2. ábra:  A küls ő pozíció összetev ői (folyó fizetési 
mérleg és t őkemérleg) 
-20-15-10-5051015
97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 1314*a GDP %-a
Tőkemérleg (KA)
Másodlagos jövedelem egyenlege
Elsődleges jövedelem egyenlege
  Külker. egyenleg - szolgáltatások
  Külker. egyenleg - áruk
Külker. egyenleg
Folyó fiz. mérleg egyenlege (CA)
Nettó hitelnyújtás/hitelfelvétel (CA+KA)
* jelöli a negyedéves adatok alapján becsült 
számadatokat. 
Forrás:  Európai Bizottság  
Az uniós pénzügyi transzferek növekv ő 
mértékben járultak hozzá a folyó fizetési mérleg többletéhez és a nettó küls ő finanszírozási 
képesség javításához.  A jelenlegi uniós 
transzferek (els ősorban közvetlen mez őgazdasági 
kifizetések) az elmúlt években a GDP közel 2 %-át kitevő mértékben javították a folyó fizetési 
mérleget, a f őként (a t őkemérlegben elszámolt) 
beruházási tevékenységeket finanszírozó uniós strukturális alapokból s zármazó források a 2004-es 
uniós csatlakozást követ ően folyamatosan 
növekedtek, 2010-ben a GDP 2 %-át kitev ő 
nagyságrendet értek el, majd tovább, a GDP 3,5 %-át meghaladó szintre emelkedtek 2013-ban. Az uniós beáramlások legutóbbi id őkben tapasztalt 
                                                                                  
 
módosításához vezetett: különösen kiemelend ő, hogy a 
2013. évi jövedelemegyenleg a GDP 1,4%-ának megfelel ő 
mértékben javult. Következésképpen ennek az altételnek a 
nettó többlete rövid id őn belül több mint 
megháromszorozódott: a GDP 0, 6 %-áról (2010) 2013-ban 
2,1 %-ra. A további részleteket lásd: Központi Statisztikai 
Hivatal (2014), Magyarország nemzeti számlái, 2013 (előzetes adatok). 
 
 szintje várhatóan legalább ugyanaz marad 2015-
ben, a következ ő években néhány ütemezett 
csökkenéssel. Összességében az EU-val fennálló pénzügyi kapcsolatok fokozatosan hozzájárultak az ország nettó hitelnyújtásának emelkedéséhez. 
A közelmúlt nagy kiigazításai ellenére a negatív 
nettó nemzetközi befektetési pozíció és a kapcsolódó viszonylag magas refinanszírozási igény továbbra is a sérülékenység forrását 
jelentik a gazdaság számára.  A jövőre nézve a 
fenntarthatósági számítások arra utalnak, hogy további jelent ős javulásra kerül sor az uniós 
forrásbeáramlás nagyságának mérsékl ődése esetén 
is. Mindazonáltal az országnak továbbra is jelent ős 
a külső finanszírozási igénye (a GDP közel 25 %-a 
éves szinten), ami alátámasztja a külföldi befektetői bizalom fenntartásának fontosságát.  
A külkereskedelmi teljesítmény mozgatórugói 
Az exportpiaci részesedés 2009 és 2012 közötti 
folyamatos visszaesése után a romlás 2013-ban 
nagyjából megfékez ődött.  Az exportpiaci 
részesedés Magyarországon öt éven át tapasztalt csökkenése (2013-ban –19,2 %) sokkal jelent ősebb 
volt, mint a régiós versenytársaknál (Cseh Köztársaság: –7,7 %, Lengyelország: –0,4 %; Szlovákia: –2,2 %), míg más új tagállamok (balti államok, Bulgária, Románia) mind pozitív számadatokat, gyakran nagy növekedést könyvelhettek el. Az exportpiaci részesedésben történt mérsékelt fordulat (2013-ban 4,1 %-os növekedés az el őző évhez képest) f őként a 
járműiparban megnövekedett 
termelőkapacitásoknak köszönhet ő, ami a 
társaságok beszámolói alapján 2–4 százalékponttal járulhatott hozzá az exporthoz az elmúlt években. A Bizottság 2015. téli el őrejelzése alapján az 
exportpiaci részesedés várhatóan tovább javul a 2016-ig tartó id őszakban.  
Az exportpiaci részesedés visszaesése a válság 
óta némileg javuló költség-versenyképesség 
ellenére bekövetkezett.  A nominális fajlagos 
munkaköltség emelkedése keretek között maradt. A minimálbér 2012. januári, a teljes bérstruktúrára átgyűrűző kisebb hatásokkal járó 19 %-os emelése 
ellenére a fajlagos munkaköltség emelkedése az előző évhez képest korlátozott volt (3,5 %). A reál 
effektív árfolyam kiigazítását eredetileg a forint nominális leértékel ődése váltotta ki, majd kés őbb a 
munkavállalónkénti reáljövedelem egymás utáni mérsékelt csökkenései segítették. Ennek 
eredményeként 2012-re a re ál effektív árfolyam a 
Bizottság fundamentális árfolyam-egyensúlyi módszerével (
3) számolt, aktualizált becslések 
alapján némileg (hozzávet őlegesen 3,7–5,6  %-kal) 
alulértékeltté vált. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy a reál effektív árfolyam 
leértékelődésének várt pozitív hatásait 
valószínűleg számos tényez ő csökkentette. El őször 
is, a vállalati szektor devizaadósságának magas volumene (
4) miatt az ár-versenyképesség javulását 
ellensúlyozhatta a vállalkozások romló mérlegpozíciója. Másodszo r, a magyar exportban 
az import aránya hag yományosan az egyik 
legmagasabb az EU-ban (45 % körül mozgott az elmúlt 15 évben (
5)), és ez azt jelenti, hogy az 
árfolyam exportra gyakorolt hatása ezzel arányosan korlátozott. 
                                                          
 
(3) A módszertani részleteket lásd: Salto, Matteo – Alessandro 
Turrini (2010), Comparing alternative methodologies for 
real exchange rate assessment (A reálárfolyam 
értékeléséhez használt alternatív módszerek összehasonlítása), European Economy Economic Papers, 
427. szám. 
(
4) A válság kitörése el őtt az összes belföldi vállalati hitel 
mintegy 55%-a devizaalapú, és ezek legfeljebb kétharmada 
fedezetlen volt, ami jelent ős mértékű pénznembeli eltérésre 
utal a gazdaságban. 
(5) A Magyar Nemzeti Bank több becslést is kiadott az 
importtartalomra vonatkozóan, és a 2008-as adatok alapján 
még magasabb, 56%-os arányra jutott (Bodnár Katalin, Molnár György, Pellényi Gábor, Szabó Lajos, Várhegyi 
Judit (2013), A külkereskedelmi egyenleg dinamikája, az 
export és az import alakulása, MNB-Szemle, Különszám, 2013. október, 37–45. o.). Az MNB tanulmánya 
megállapította, hogy a helyi hozzáadott-érték tartalom 
különösen alacsony volt az elektronikai és optikai termékek, valamint a járm űvek (mindenekel őtt a 
gépjárműipar) vonatkozásában. 
 
 2.1.3. ábra:  Magyarország exportpiaci részesedésének 
alakulása (éves összehasonlítás) 
-15-10-505101520
97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13változás aránya év/év (%)
Hozzájárulás az exp.piaci rész.-hez: áruk
Hozzájárulás az exp.piaci rész.-hez: szolgáltatások
Exportpiaci részesedés növekedése év/év
Forrás:  Európai Bizottság 
Az exportpiaci részesedések összességében nagy 
csökkenése ezért a nem költségalapú versenyképességi tényez ők romlásának is 
tulajdonítható.  A magyar exportágazat 
hagyományos stresszt űrő képessége 
nagymértékben a magas technológiatartalmú termékek igen jelent ős arányán múlt. 
Részesedésük a teljes exportban 20 % körül mozgott 2000 és 2010 között, de 2009 óta fokozatosan csökken, és 2013-ban 16 % körüli értéket ért el. Még mindig ez a legmagasabb arány az új tagállamok körében, ugyanakkor min őségi 
eltolódást jelez az exportszerkezetben. Vandenbussche (2014) (
6) továbbá megállapította 
egy empirikus tanulmányban, hogy Magyarország „bimodális” min őségeloszlást mutat 
exporttermékei szerkezetében. Ezt a specializálódást két csúcs jellemzi az eloszlásban: az egyik a gyenge, a másik a kiváló min őségű áruk 
terén, és viszonylag kevés áru van a középs ő 
területen. A gyenge min őségű termékek egyre 
inkább kiélezett árversennyel szembesülnek a feltörekvő piacokról, különösen Kínából. A fent 
említett tanulmány azt is megállapította, hogy a 2007 és 2011 között a min őségjavulás dinamikája 
általánosságban lassú volt a visegrádi országokban (beleértve Magyarországot is, eltér ően például a 
                                                          
 
(6) Vandenbussche, Hylke (2014), Quality in Exports (Az 
export min ősége), European Economy Economic Papers, 
528. szám. balti államoktól), emiatt exportjuk jelent ős része ki 
volt téve a költségversenynek. 
Ami a jöv őt illeti, középtávon nem garantálható 
a rekordszint ű kereskedelmi többletek 
tartóssága.  A válság el őtt valamivel nulla feletti 
szintről a kereskedelmi többlet 2013-ra elérte a 
GDP majdnem 8 %-át. Az átfogó értékeket tekintve a szolgáltatások exportja jóval alacsonyabb, mint az ország  áruexportja (mintegy 
egyötöde), de a két tényez ő egyenkénti 
hozzájárulása a megnövekedett többlethez nagyjából egyforma volt az elmúlt években. A természetesen felmerül ő kérdés az, hogy a 
kiigazítás milyen mértékben tekinthet ő tartósnak, 
vagy hogy a kereskedelmi egyenleg milyen szintet ér el, ha az ideiglenes tényez ők (mint a 
visszafogott belföldi kereslet) elt űnnek. Ebben az 
összefüggésben érdemes emlékeztetni arra, hogy Halpern-Oblath (2014) (
7) számításai szerint 
Magyarország kereskedelmi nyitottsága, relatív gazdasági fejlettsége (a vásárlóer ő-paritáson mért 
GDP/fő szintje) és a helyi valuta alul-, illetve 
túlértékeltsége alapján a 2013. évi magas többletet nem magyarázhatják az ország fundamentális adatai. Ugyanakkor néhány újabb tényez ő 
késleltetheti a kereskedelmi többlet várható mérséklését. El őször is, Magyarország az olaj 
árának jelent ős csökkenése következtében a 
külkereskedelmi cserearányok számottev ő 
javulására számíthat. Másodszor, a járm űipar 
közelmúltbeli nagyszabású beruházásai részben még a kiteljesedés szakaszában vannak, és az ipari termelés és az export ezért cs ak 2015-ben, de lehet, 
hogy csak 2016-ban kap újabb lendületet. 
A közelmúltbeli beruházási trend alapján a 
szolgáltatáskereskedelmi egyenleg kismérték ű 
romlása várható az elkövetkez ő időszakban.  A 
GDP-arányos beruházás 20 % alatt maradt a 2011–
2013 közötti id őszakban, a válság el őtti 23–24 %-
hoz képest. Mindemellett a beruházások 2014. évi felélénkülése, amint azt bizottsági el őrejelzés 
várja, javíthat valamit ezen a romláson. Ezzel az általános visszaeséssel párhuzamosan az elmúlt öt évben jelent ősen megváltozott a beruházási 
tevékenység összetétele: a feldolgozóipari és az állami beruházások relatív aránya n őtt, nagyrészt 
                                                          
 
(7) Halpern László – Oblath Gábor (2014), A gazdasági 
stagnálás „színe” és fonákja, Közgazdasági Szemle, 61. 
évfolyam,  7–8. szám, 757–800. o. 
 
 az ingatlantevékenységek kárára, de a piaci 
szolgáltatások aránya is csökkent (például nagy- és kiskereskedelem, szállítás és raktározás, szállás, tájékoztatás és kommunikáció). Tekintettel ezeknek a nemzetközileg forgalomképes szolgáltatásoknak a közelmúltbeli kereskedelmi többletekben játszott jelent ős szerepére, az említett 
trend folytatása hatással lehet az ország küls ő 
hitelnyújtási pozíciójára mind közvetlenül (a szolgáltatások csökken ő kereskedelme miatt), 
mind közvetetten (a turizmus kisebb nettó egyenlege miatt). 
Magyarország közelmúltbeli magas 
kereskedelmi többletei, valamint a javuló költség-versenyképessége ellenére még nem biztosított a fordulat az exportteljesítményében.  
A hazai vállalatoknak a gl obális ellátási láncokba 
történő további integrációja növelné a belföldi 
hozzáadott értéket, és potenciálisan ellenállóbbá tenné az export termék struktúráját. A korábbi 
években a kormány bizonyos szolgáltatási ágazatok m űködését érint ő ismételt beavatkozásai 
– elsősorban a belépési korlátok növelése – 
valamint ezen intézkedések  kiszámíthatatlansága 
miatt megnövekedett a bizonytalanság a befektet ők 
számára.  
Közvetlen külföldi befektetés 
A magyarországi közvetlen külföldi befektetések további lomhasága aggodalomra 
ad okot.  Az új tagállamokban a közvetlen külföldi 
befektetések vonzását hagyományosan fontos módszernek tekintették a strukturális fejl ődés, a 
technológiatranszfer és a termelékenységnövekedés céljából. A kelet- és közép-európai régióban a nettó közvetlen külföldi befektetések éves áramlása sokkal kisebb, mint a válság el őtt, de ez szélesebb európai tendenciát 
tükröz. Ett ől függetlenül a csökkenés valamivel 
hangsúlyosabb Magyarországon, mint a többi új tagállamban, különösen az elmúlt negyedévekben (lásd a 2.1.4. ábrát, amely nemzetközileg összehasonlítható adatok at, azaz különleges célú 
gazdasági egységeket is magában foglaló statisztikát mutat be). 2.1.4. ábra:  Nettó közvetlen külföldi befektetések a 
régióban (a GDP %-ában) 
-2024681012
04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 Cseh Köztársaság
Magyarország
Lengyelország
Balti államok súlyozott átlag%
Forrás:  Az Európai Bizottság számításai  
Az éves nettó közvetle n külföldi befektetések 
áramlása (8) általánosságban csökken ő 
tendenciát mutatott Magyarország tíz évvel 
ezelőtti uniós csatlakozása óta.  Számos egyszeri 
tényező bukkant fel az elmúlt években, amelyek 
jelentősen torzíthatják a közvetlen külföldi 
befektetések értékelését. Különösen két tényez őt 
érdemes kisz űrni a nem honos vállalatok eredeti 
közvetlen külföldi befektetési tranzakcióinak jobb megragadása érdekében: i. az anyabankoktól származó folyamatos t őkeinjekciókat, amelyeket a 
magyar leányvállalataik veszteségeib ől eredő 
tőkehiány ellensúlyozására tettek (lásd még err ől a 
2.3. szakaszt); ii. az állam általi nagyszabású vállalatfelvásárlások (2011: MOL, 2013: E.ON). Az MNB (
9) a nettó közvetlen külföldi befektetés 
áramlásának mögöttes (a fenti jelent ős egyszeri 
hatásoktól megtisztított) trendjét éves átlagban 0,5–1 milliárd EUR-ra becsülte 2010 és 2013 között. Az alacsony átlag fontos magyarázó tényezője az újrabefektetett jövedelem csökkenése: 
egy későbbi központi banki jelentés (
10) szerint az 
újrabefektetett nyereség átlagos aránya a válság                                                           
 
(8) A közvetlen külföldi befektetés ek trendjének elemzésekor 
érdemes a nettó tranzakciókra fektetni a hangsúlyt, mivel a bruttó tőkeáramlást er ősen befolyásolja a Magyarországon 
keresztül áramló t őke növekv ő súlya (tranzitt őke). 
(
9) MNB (2014a), A Magyarországra áramló m űködőtőke 
alakulása a válság után, Fizetési mérleg jelentés – 2014. 
július, 23–31. o. 
(10) MNB (2014b), Vállalati jövedelmek,  Fizetési mérleg 
jelentés – 2014. szeptember, 24–33. o. 
 
 előtt 40 % körül volt, míg ez az arány 2009–2013 
között kevesebb mint 20 %. Pozitív fejlemény, hogy míg a 2009–2010 közötti id őszakban az 
osztalékfizetések akár meg is haladták a külföldi tulajdonban lév ő vállalkozások teljes nyereségét 
(mivel az anyavállalatok vélhet ően saját likviditási 
szükségleteik kezelésére használták fel a leányvállalatok felhal mozott eredményét), a 
helyzet 2011 óta javult. 
2.1.5. ábra:  A közvetlen külföldi befektetések 
beáramlása Magyarországon (a GDP %-
ában) 
-2024681012
04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 FDI eszközök FDI kötelezettségek
FDI nettó
(1) Az adatsorok nem tartalmazzák a különleges célú 
gazdasági egységeket 
Forrás:  MNB 
A zöldmez ős közvetlen külföldi befektetésekre 
összpontosító statisztikák  alapján is romlik az 
ország vonzereje.  A fizetésimérleg-statisztikában 
szereplő teljes közvetlen külföldi befektetés-
beáramlás túlbecsülheti a kapcsolódó élénkít ő 
hatásokat, mivel magában foglalja a meglév ő 
létesítmények felvásárlásához kapcsolódó áramlásokat. Ezért érdemes olyan adatsort elemezni, amely csak a zöldmez ős beruházásokat 
tartalmazza, vagyis csak azokat a projekteket, amelyek során egy vállalat létrehozza vagy b ővíti 
gyártókapacitását, szolgáltatási funkcióját vagy kitermelési m űveleteit. Ez azért is fontos, mert a 
zöldmezős projektek meghatározás szerint növelik 
a befogadó ország termelési kapacitását, ezért pozitív hatást gyakorolnak a gazdasági növekedésre, ami nem feltétlenül igaz az egyesülések és felvásárlások esetében. A zöldmezős közvetlen külföldi befektetések egyértelm űen lelassultak a válság után (lásd a 2.1.6 
ábrát), amit a magánszektorbeli munkahelyteremtésben játszott csökken ő szerepük 
is tükröz: miközben 2004 és 2007 között évente legalább 40 000 új munkahelyet teremtettek, ez az utóbbi időben körülbelül 10 000-re csökkent. 
2.1.6. ábra:  Zöldmez ős közvetlen külföldi befektetések 
beáramlása Magyarországra (2003–2014) 
3,5
2,34,03,12,42,0 1,83,5
1,2 1,1 1,3
0,33,1
3,24,3 5,77,5
7,1
2,14,0
2,01,3 0,8
1,1
024681012
03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14*EU-n kívüli beáramlások összesen EU-n belüli beáramlások összesen$bn
(1) A 2014. évi adatok a január–augusztus közötti id őszakot 
fedik le.  
Forrás:  Financial Times FDImarkets adatbázis 
A mögöttes közvetlen külföldi befektetésáramok 
a közelmúltban már negatív adatokat is 
mutattak.  A nettó közvetlen külföldi 
befektetésekre vonatkozó utolsó elérhet ő adat a 
2013 negyedik negyedéve és 2014 harmadik negyedéve közötti id őszakra vonatkozóan 
0,5 milliárd EUR-t mutat, de ha levonjuk az anyabankok általi felt őkésítést, az így kapott adat 
mintegy –1 milliárd EUR. Továbbá, a nem pénzügyi vállalatokból származó megfigyelt kiáramlás nem koncentrált, hanem ágazatok széles körére terjed ki, például a gépgyártásra, a kereskedelemre és a kommunikációra. A nemrégiben megkötött stratégiai partnerségi megállapodások (
11) nem tűnnek alkalmasnak a 
negatív trend visszafordítására. 
                                                           
(11) A kormány nagyjából 50 stratégiai partnerségi 
megállapodást kötött 2012 közepe és 2014 vége között. A 
Transparency International Ma gyarország szerint a szóban 
forgó vállalatok a magánszektor létszámának alig több mint 
8%-át képviselik, de a teljes export 35%-a tulajdonítható 
nekik (Transparency International Magyarország, A 
 
 
 A nettó közvetlen külföldi befektetések, köztük 
a zöldmez ős beruházások áramlásainak 
különösen az elmúlt ne gyedévekben megfigyelt 
lassulása számos olyan intézkedéshez köthet ő, 
amelyek potenciálisan hátrányosan hatnak az 
üzleti környezetre.  Különösen a korábban nyílt 
piacokon az új korlátozások bevezetése és az ágazatspecifikus adók el őtérbe helyezése ronthatta 
a magyar gazdaság általános vonzerejét. Ezen túlmenően az érdekeltekkel folytatott rendszeres 
konzultáció és a tényalapú hatásvizsgálatok hiánya egyaránt negatívan hat a szabályozási keretre (lásd az üzleti környezetr ől szóló értekezést a 3.4. 
szakaszban). Ennek megfelel ően a visegrádi 
országok között az OECD termékpiaci szabályozásra vonatkozó mutatói alapján Magyarországon vannak a legnagyobb belépési korlátok. Emellett újabb nemzetközi versenyképességi vizsgálatok (például a Világgazdasági Fórum) az országot a visegrádi versenytársak között a legrosszabb helyre sorolják az  átlátható politikai döntéshozatal tekintetében. 
                                                                                  
 
vállalatok és a kormány közö tti stratégiai megállapodások 
Magyarországon. Lobbizás bizonytalan üzleti és 
szabályozói környezetben, 2014). Figyelemre méltó 
emellett a kormány által nyíltan támogatott ágazatokban a koncentráció: a megállapodás céljából kiválasztott 
vállalatok a gyógyszeripari foglalkoztatottak körülbelül 
90%-át, a járm űiparban 37%-át és az elektromos és 
elektronikai iparágakban 47%-át fedik le. 
2.2. AZ ÁLLAMADÓSSÁG FENNTARTHATÓSÁGA 
 
21 A GDP közel 80 %-ának megfelel ő összegével a 
magyar államadósság továbbra is a gazdaság sérülékenységének egyik meghatározó oka.  
Jóllehet a magyar államadósság az uniós átlag alatt 
van, a regionális versenytársakénál jelent ősen 
magasabb (
12), és meghaladja az ország gazdasági 
fejlettségének megfelel ő szintet (13). Bár a magyar 
állam rövid távú finanszírozási szükséglete csökkenőben van, a feltörekv ő és közepes 
jövedelmű országok csoportján belül továbbra is a 
legmagasabbak közé számít. A küls ő forrásoktól 
való erős függés egy további olyan tényez ő, amely 
növeli a gazdaság államadóssággal kapcsolatos kockázatoknak való nagy mérték ű kitettségét. E 
szakasz el őbb áttekinti az állam jelent ős 
eladósodottságának hátterében húzódó okokat, majd megvizsgálja az államadósság csökkentésének kilátásait. Az államháztartás elsődleges egyenlegének (2012 óta fenntartott) 
többlete biztosítja az adósságcsökkentés egyik előfeltételét, és a szükséges további javulást 
elősegíthetik az elöregedéssel kapcsolatos 
költségek terén várható megtakarítások. Ugyanakkor az ország alacsony növekedési potenciálja hátráltathatja az államadósság csökkenését, és továbbra is kockázati tényez ő 
marad. Másrészr ől előrelátható költségvetési 
kockázatok gátolhatják az els ődleges egyenleg 
javulását. Ezen hajtóer ők és kockázati tényez ők 
hatását az államadósságra vonatkozó középtávú előrejelzések alapján vizsgáltuk meg. 
Az államadósság múltbeli alakulása és a rövid 
távú kilátások 
A magyar államadósság jelenlegi magas szintje 
az elmúlt évtizedben követett laza fiskális politika következménye, amelyet súlyosbítottak a későbbi pénzügyi és gazdasági válságok 
hatásai.  A magyar államadósság gyorsan 
növekedett az elmúlt évtizedben.  Az 51,9 %-os szintnek megfelel ő 2001-es értékr ől tíz év alatt 
                                                          
 
(12) Magyarország államadóssága 2013-ban a GDP 77,3%-ának 
felelt meg, míg a másik három visegrádi ország átlaga csak 
52% volt.  
(13) Amennyiben az adósságarányt az egy f őre eső jövedelem 
függvényében vizsgáljuk – amely egy nemzet 
gazdagságának mutatójaként értelmezhet ő –, a magyar 
államadósság mintegy harmad ával magasabb, mint amit 
egy hasonló jövedelmi helyzet indokolna. Lásd még a 
Magyar Nemzeti Bank (MNB) 2013-as elemzését: 
Kivetítés a költségvetési egyenleg és az államadósság alakulásáról (magyar nyelven). majdnem 30 százalékpontot emelkedve 81 %-os 
szintet ért el (lásd a 2.2.1. ábrát). A válságot megelőző években az államadósság növekedését a 
felhalmozódó els ődleges hiány okozta (amelynek 
mértéke 2002 és 2007 között évente átlagosan a GDP 3,5 %-ának felelt meg; lásd a 2.2.2. ábrát). Ezzel egyidej űleg mind a „lavinahatás” (
14), mind 
az SFA-tételek képesek voltak korlátok között tartani az államadósság növekedését, köszönhet ően 
a viszonylag magas növekedésnek és a privatizációból befolyó, továbbra is számottev ő 
bevételeknek. A pénzügyi válság kitörése fordulópontot jelentett e tekintetben. A költségvetési konszolidációs er őfeszítések, azaz 
többek között az EU–IMF által nyújtott pénzügyi támogatási program keretében végrehajtott intézkedések eredményeként az els ődleges hiány 
gyakorlatilag megsz űnt. Azonban a gazdasági 
kibocsátás visszaesése jelent ős adósságnövel ő 
hatást idézett el ő. Emellett az SFA-tételek is 
hasonló nagyságrendben járultak hozzá az adósságszintek növekedéséhez. Ennek hátterében elsősorban az állam készpénzállományának gyors 
növekedése (
15), valamint a forint leértékel ődése 
állt.  
                                                           
(14) A lavinahatás az adósság GDP-hez viszonyított arányában 
az implicit nominális kamatláb és a nominális növekedés 
különbségéb ől adódó éves változást méri. A hatás 
nagysága arányos az el őző évi adósságaránnyal. 
(15) Miközben az EU-IMF által pénzügyi támogatásként 
nyújtott kölcsönnek az id őszak elejére ütemezett jellege 
miatt a készpénzállomány átmenetileg megn őtt, a 
kormányzati betétek állománya a válság óta jelent ősen 
magasabb szinten van (állományuk a válság el őtti 
időszakra jellemz ő, a GDP 2,5%-ának megfelel ő szintről 
átlagosan 5,5%-ra n őtt). Ez az államháztartás 
finanszírozásának – a kiszámíthatatlanabb piaci feltételek 
melletti – nagyobb likviditási szükségleteit tükrözi. 
 
 
22 2.2.1. ábra:  A bruttó államadósság-ráta: múltbeli adatok 
és a rövid távú el őrejelzések 
5055606570758085
00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16(a GDP %-ában)
(1) A 2014–2016 közötti id őszakra vonatkozó adatok a 
Bizottság 2015. téli el őrejelzéséb ől származnak. 
Forrás:  Európai Bizottság 
 
2.2.2. ábra:  A bruttó államadósság éves változásának 
összetétele 
-6-5-4-3-2-101234567
02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16százalékpontok
SFA-tételek
Lavinahatás
Elsődleges deficit
A bruttó államadósság változásaa válság el őtti időszak a válság éveia válság utáni évek
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
Az államadósság-ráta az évtized kezdete óta 
csökken, és rövid távon várható, hogy a csökkenés enyhe mértékben folytatódni fog, azonban a ráta még nem állt egyértelm űen 
csökkenő pályára.  2011 és 2013 között az 
adósságráta 3,6 százalékponttal csökkent, de ez főleg SFA-tételek egyszeri hatásának tudható be. 
A jelent ősen javuló els ődleges egyenleg 
adósságcsökkent ő hatásánál er ősebben érvényesült 
a lassú növekedés és a viszonylag magas finanszírozási költségek együttes hatása. Az 
adósság csökkenése így annak a jelent ős összegű 
tőketranszfernek (összesen a GDP 10 %-a) 
köszönhet ő, amely a nyugdíjrendszer második 
pillérét képez ő kötelező magánnyugdíj-pénztárak 
vagyonának állami kézbe vétele útján valósult meg. (
16) 
A nyugdíjpénztári vagyon átvételének elt űnő 
hatása miatt az Európai Bizottság 2015. téli előrejelzése lassuló ütem ű adósságcsökkenéssel 
számol.  A rövid távú el őrejelzés szerint a 2014–
2016 közötti id őszakban a GDP-arányos 
adósságráta mindössze 1,2 százalékponttal csökken. Az adósság csökkenését várhatóan korlátozni fogják az SFA-tételek ellentétes hatásai, 
amelyek miatt az adósságráta 2014-ben kis mértékben akár növekedhet is (
17). Ugyanakkor az 
elsődleges egyenleg – bár enyhén romlik – már 
megadná az adósságcsökkentés ütemét. Ennek hátterében az áll, hogy a lavinahatás (azaz az államadósság kamatainak  és a GDP-növekedés 
hatása) a gazdasági fellendülésnek köszönhet ően 
rövid távon nem rontaná le jelent ősen a hatását. 
Ugyanakkor az adósságdinamikát meghatározó makrogazdasági tényez ők Magyarországra nézve 
várhatóan kedvez őtlenül alakulnak az elkövetkez ő 
években, mivel a gazdaság visszatér a viszonylag alacsony növekedési potenciáljához, az állampapírok hozamai pedig ismét emelkedésnek indulnak a mostani történelmien alacsony szintjükhöz képest. Ez azt jelenti, hogy középtávon az elsődleges egyenlegnek javulnia kellene ahhoz, 
hogy az államadósság kell ő mértékben tudjon 
tovább csökkenni, kivéve, ha sikerülne javítani az ország növekedési potenciálján. Ezt a kérdést a középtávú adósság-el őrejelzésre vonatkozó 
elemzés alapján vizsgáltuk. 
                                                          
 
(16) Az átvett vagyonnak csupán 70%-át fordították közvetlenül 
adósságcsökkentésre, mintegy 15%-át a tartósan állami 
tulajdonban lév ő eszközök között tartották, míg a 
fennmaradó részt a megnövekedett 2011-es hiány finanszírozására fordították. Ezen túlmen ően a 
nyugdíjpénztári vagyon adósságcsökkent ő hatását tovább 
mérsékelték bizonyos ellentétes hatású SFA-tételek, így például a gyengül ő árfolyam miatti átértékelési hatás és az 
állam által végrehajtott vállalati részesedésszerzések. 
(
17) 2014-ben ez f őként az árfolyam gyengülésének tudható be, 
de részben a kormány által megvalósított 
vállalatfelvásárlások következménye. 2015-ben az 
adósságcsökkentést hátráltató legf őbb tényez ők egyike, 
hogy az EU által társfinanszírozott projektek lezárásakor a 
kifizetéseket a hazai költségvetésb ől meg kell el őlegezni. 
 
 
23 Az adósságra vonatkozó középtávú 
előrejelzések 
A Magyarországra vonatkozó középtávú 
adósság-el őrejelzések az Európai Bizottság által 
az adósság fenntarthatóságára vonatkozóan kidolgozott elemzési keret segítségével 
készültek.  Alapvet ő fontossággal bír, hogy az 
alábbiakban tárgyalt bizottsági alapforgatókönyv a legfontosabb makrogazdasági változók hosszú távú konvergenciájának feltételezésén alapul (
18). A 
kivetítés továbbá azzal a feltételezéssel él, hogy a költségvetés-politika változatlan marad (azaz az alapul szolgáló strukturális els ődleges egyenleg a 
rövid távú el őrejelzési horizont utolsó évére, 2016-
ra becsült értéken, vagyis a GDP 1,3 %-án marad). A kivetítés továbbá számol az elöregedéssel kapcsolatos költségek (azaz a demográfiai tényezőkkel összefügg ő közkiadások, például a 
nyugdíjak, egészségügyi kiadások és a tartós ápolás-gondozás költségei) el őrevetített 
változásainak a költségvetési egyenlegre gyakorolt hatásaival, amelyek a népesség elöregedésével kapcsolatos legfrissebb bizottsági jelentés alapján kerültek meghatározásra.  
                                                          
 
(18) Az alapul szolgáló makrogazdasági változók 
konvergenciapályájának részét képezik a Gazdaságpolitikai 
Bizottság által elfogadott alábbi központi feltételezések: i. 
a hosszú távú kamatlábak 3%-os reálkamatláb felé konvergálnak, míg a rövid távú  kamatlábak a historikus 
euróövezeti hozamgörbének megfelel ő értékhez; ii. a reál 
GDP növekedését a kibocsátási rés T+5 év alatt (azaz 2019-re) várt megszüntetése és a T+10 módszertan alapján 
becsült potenciális növekedés határozza meg. 
Magyarország esetében ez azt jelenti, hogy az éves növekedési ráta a 2016-os körülbelül 2%-os értékér ől 
2019-re 1,5%-ra csökken, majd ezt követ ően 2025-ig 
fokozatosan 2%-ra n ő.  2.2.3. ábra:  A bruttó államadósság-ráta: az 
alapforgatókönyv 
606570758085
13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25
Alapforgatókönyv
A historikus els ődleges egyenlegnek megfelel ő
pályaa GDP %-ában
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
A Bizottság alapforgatókönyve szerint 
Magyarország adóssága középtávon folyamatosan csökken, ami els ősorban a 
népesség elöregedésével kapcsolatos költségek 
várható csökkenésének lesz az eredménye  (lásd 
a 2.2.3. ábrát). Az al apforgatókönyv szerint a 
GDP-arányos adósságráta várhatóan – a következ ő 
évtized alatt gyorsuló ütemben – csökkenni fog a 2016-os mintegy 76 %-ról valamivel 62 % alá 2025-re (ez összesen 15  százalékpontos, éves 
átlagban 1,6 százalékpontos csökkenésnek felel meg). A javulás nagy mértékben köszönhet ő a 
népesség elöregedésével összefügg ő költségek 
terén elérhet ő megtakarításoknak, amelyek az 
adósság csökkenésének mintegy kétharmadát teszik ki (
19). Amennyiben azonban az els ődleges 
egyenleg nem javul a 2016-ra el őre jelzett szintnél 
jobban (azaz, ha nem jelentkeznek az el őrevetített 
megtakarítások az elöregedéssel kapcsolatos költségek terén), Magyarország adósságrátája valószínűsíthetően nagyon lassan fog csak 
csökkenni, és az adott makrogazdasági feltételezések mellett a vizsgált 10 éves id őszak 
végére 70 % felett marad. Másrészr ől a népesség 
                                                          
 
(19) A népesség elöregedésével összefügg ő költségekre 
vonatkozóan várhatóan 2015 tava szán készülnek majd új 
becslések. A Magyarországot illet ően az elöregedéssel 
kapcsolatos költségekre vonatkozóan készítend ő 
előrejelzések valószín űleg nagyjából has onlóak lesznek az 
idősödésről szóló 2012. évi jelentésben szerepl őkhöz, 
vagyis az elkövetkez ő évtizedre a költségek csökkenését 
fogják előrevetíteni. 
 
 
24 elöregedésével kapcsolatos költségekre 
vonatkozóan el őrevetített megtakarítások nem 
képesek tartósan csökken ő pályán tartani az 
adósságot lényegében stagnáló GDP-arányos 
adósságráta mellett, ha a strukturális els ődleges 
egyenleg visszatér a historikus átlagához (a GDP –0,5 %-a, szemben az alap forgatókönyv szerinti 
1,3 %-kal), miként az a historikus strukturális elsődleges egyenleg szerinti forgatókönyvben 
szerepel. Ez mutatja a kö ltségvetési konszolidációs 
kiigazítások fenntartásának meghatározó szerepét. 
Az elöregedéssel kapcsolatos költségek 
előrevetített csökkenése – amely el ősegítené az 
adósság csökkenését – nagymértékben a parametrikus nyugdíjref ormok hatását tükrözi.  
A demográfiai tényez őkkel összefügg ő 
közkiadások terén el őre jelzett, és az 
alapforgatókönyvbe  beépített megtakarítások nagy 
része (mintegy 90 %-a) az állami nyugdíjakra fordított kiadások csökkentett mértékéb ől fakad. 
Az állami nyugdíjak finanszírozásának költsége a magyarországi népesség folyamatos elöregedése ellenére is csökkenni fog (
20). Ez a nemzetközi 
összehasonlításban viszonylag magas nyugdíjkiadások visszafogására irányulóan – részben az EU–IMF pénzügyi támogatási program részeként – bevezetett parametrikus reformintézkedések hatá sát mutatja. Ezek az 
intézkedések az el őrejelzés id őszaka alatt 
korlátozzák mind a nyugellátások mértékét, mind a kedvezményezettek körét (
21). Ugyanakkor a 
magyar nyugdíjrendszerre vonatkozó tanulmányok aggályokat fogalmaznak  meg a nyugellátások 
jövőbeli megfelel őségével kapcsolatban, mivel 
valószínűsíthető, hogy jelent ősen emelkedni fog 
azon idős emberek száma, akik nem rendelkeznek 
elegendő járulékfizetési id ővel ahhoz, hogy 
legalább egy szerény nyugdíjat kapjanak (
22). Az 
                                                           
(20) Az előrejelzések szerint Magyarországon 2015 és 2025 
között legalább 18%-kal emelke dni fog a legalább 65 éves 
vagy annál id ősebb emberek száma. 
(21) A nyugdíjkiadások visszafogásának egyik fontos eleme a 
nyugellátásokra alkalmazott módosított indexálási szabály, 
amely most már kizárólag az inflációhoz kötött. Emellett 
számos intézkedést hoztak a tényleges nyugdíjba vonulási életkor növelése érdekében. Ezek közé tartozik a kötelez ő 
nyugdíjkorhatár fokozatosan 65 évre történ ő emelése és a 
korai nyugdíjbavonulás legtöbb lehet őségének 
megszüntetése. További részletekért lásd a 
Nemzetgazdasági Minisztérium nyugdíjakra vonatkozó 
tájékoztatóját (2014). 
(
22) Miniszterelnöki Hivatal: A Nyugdíj és Id őskor Kerekasztal 
jelentése (2010) (magyar nyelven). időskori szegénység problémájának eredményes 
kezelése érdekében így adott esetben további kiadások válhatnak szükségessé, ami viszont azt eredményezheti, hogy az el öregedéssel kapcsolatos 
költségeknél várt megtakarítások elmaradnak az előrevetített mértékt ől. 
 
2.2.1. táblázat:  A vizsgált költségvetés-politikai 
kockázati forgatókönyvek 
Költségve tés-
politikai forgatókönyvA feltételezett költségvetési hatások részletei
Állami akvizíciók2015-től kezdődően egymást követ ő öt éven 
keresztül az SFA-tételek a GDP 0,6%-ának 
me
gfelelő nagyságú adóssá gnövelő hatása. 
Bérkompenzáció Az elsődleges egyenleg 2017 és 2020 között 
fokozatosan – évente a GDP 0,5%-ának megfelel ő 
mértékkel – romlik a közszférában végrehajtott 
béremelés nettó költségvetési kiadásai miatt.
A Paks II 
atomerőmű 
megépítéseA beruházás költségei az építés id őszaka alatt, 
azaz 2018 és 2025 között egyenletesen eloszlanak, 
évente átlagosan a GDP 1,1%-ával rontva az elsődle
ges egyenleget. 
Kombinált for
gatókön yv A fenti három forgatókönyv együttes hatása. 
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
 
Magyarország adósságcsökkentési pályáját 
jelentős költségvetési kockázatok övezik.  Ezen 
kockázatok pontosabb értékelése érdekében olyan alternatív forgató könyvek hozzáadásával 
bővítettük az adósság-fenntarthatósági elemzési 
keretet, amelyek a költségvetés-politika lehetséges kedvezőtlen alakulására vonatkozó feltételezéseket 
is tartalmaznak. A költségvetés-politikával összefügg ő kockázatok tekintetében az alábbi 
megalapozott forgatókönyveket vizsgáltuk meg (az ide vonatkozó feltételezésekér t lásd a 2.2.1. táblát): 
i. az állami akvizíciók forgatókönyve  a 
kormánynak az állami tulajdon (különösen az energiaágazatban, bankszektorban és a közműveknél történ ő) kiterjesztése iránti 
preferenciáját tükrözi; ii. a bérkompenzációs 
forgatókönyv  az állami szférában felhalmozódó 
bérfeszültségeket jelen íti meg (a közszférában 
foglalkoztatottak többségének fizetése 2008 óta nominális szinten be van fagyasztva), továbbá a bizonyos alágazatokban má r végrehajtott vagy 
rövidesen bevezetésre kerül ő bérkompenzációs 
mechanizmusokat veszi figyelembe; A modell tehát azzal a feltételezéssel él, hogy a közszféra bérkiadási tétele fokozatosan vissza fog térni a historikus átlagához; iii. a Paks II atomer őmű 
megépítésének forgatókönyve  a nagy volumen ű 
beruházási projekt álla madósságra gyakorolt 
 
 
25 hatását modellezi. A projekt teljes becsült költsége 
12,5 milliárd EUR, és a be ruházás a tervek szerint 
egy Oroszországgal már aláírt kormányközi szerződés alapján valósul meg (
23); valamint iv. a 
kombinált költségvetés-politikai kockázati forgatókönyv  az államadósság alakulása 
szempontjából egyidej űleg számol a fent említett 
hatások mindegyikével. 
2.2.4. ábra:  A bruttó államadósság-ráta: az állami 
akvizíciók és a bérkompenzáció 
forgatókönyve 
606570758085
13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25Állami akvizíciók forgatókönyve
Bérkompenzációs forgatókönyv
Alapforgatókönyv
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
 
                                                           
(23) A kivetítés figyelembe vette a beruházás növekedési 
hatását és egy friss költség-haszon elemzés becsléseit felhasználva a keletkez ő adóbevétel-többletet. Lásd: 
Romhányi Balázs (2014), A Paks II beruházás 
költségvetés-politikai következményei, Energiaklub Szakpolitikai Intézet és Módszertani Központ. 2.2.5. ábra:  A bruttó államadósság-ráta: a Paks II projekt 
forgatókönyve és a kombinált költségvetés-
politikai forgatókönyv 
606570758085
13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25PAKS II forgatókönyve
Kombinált forgatókönyv
Alapforgatókönyv
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
A vizsgált költségvetési kockázati 
forgatókönyvek jelent ős mértékben lerontanák 
a népesség elöregedésével kapcsolatos költség-megtakarításoknak az államadósságra 
gyakorolt kedvez ő hatását.  Az állami 
akvizíciókkal számoló forgatókönyv mintegy ötödét emésztené fel – az évtized második felére korlátozott mérték ű adósságcsökkentést tartalmazó 
– alapforgatókönyvben el őrevetített teljes 
adósságcsökkentésnek, míg a fizetéseknek a bérkompenzációs forg atókönyv szerinti 
megemelése az adósságcsökkentés negyedét vinné el (lásd a 2.2.4. ábrát). A tervezett atomer őmű-
építés államadósságra gyakorolt (a Paks II forgatókönyv alapján modellezett) hatása jelentősebb, annak mértéke az alapforgatókönyv 
szerint elért adósságcsökkentés több mint felével egyenlő (lásd a 2.2.5. ábrát). Az adósságpálya 
stagnáló helyzetet mutatna, s őt, az adósság az 
építkezés megkezdésekor enyhén emelkedne is, mielőtt az elöregedéssel összefügg ő költségek 
csökkenése és a szerény mértékben javuló gazdasági növekedés elle nsúlyozhatná azt. A 
projekt befejezésének évében az adósságráta 70 % közelében maradna (ami körülbelül 8 százalékponttal magasabb az alapforgatókönyv 
által lefedett id őszak végére várt értékt ől). A 
kedvezőtlen költségvetés-politikai fejlemények 
együttes hatását vizsgálva azt kapjuk, hogy az államadósság ismét növekedésnek indulna, teljes mértékben kiszorítva az alap forgatókönyv szerinti 
 
 
26 javulást. Összefoglalva, a költségvetési kockázatok 
jelentősen megváltoztathatják az 
adósságcsökkentés alap forgatókönyv szerinti 
kedvező pályáját (24). 
2.2.6. ábra:  A bruttó államadósság-ráta: a 
makrogazdasági változókra való 
érzékenység 
55606570758085
13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25Pozitív sokk (+1 százalékp.) a kamatokat érint ően
Pozitív sokk (+0.5 százalékp.) a GDP-növekedést vagy
az inflációt érint ően
Az árfolyamváltozásra vonatkozó érzékenységi vizsgálat
Alapforgatókönyv
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
 
                                                           
(24) A költségvetési kockázati forgatókönyveket – a feltételezés 
szerint állandó jelleggel 2017-ben végrehajtott – azon költségvetési kiigazítások alapján is lehet vizsgálni, 
amelyek az adósságrátának  2025-ig az alapforgatókönyv 
szerinti pályához való visszatereléséhez szükségesek. Ennek alapján az állami tulajdon feltételezett kiterjesztése a 
GDP 0,3%-ának megfelel ő mértékű ellentételezést tesz 
szükségessé, míg a közszféra béreinek megemelése esetén a GDP 0,4%-ának megfelel ő mértékű ellentételezéssel kell 
számolni. Az atomer őmű-projekt hatásának 
ellensúlyozásához az els ődleges egyenleget a GDP 0,9%-
ával kell javítani, míg a komb inált kockázati forgatókönyv 
esetén az egyenlegjavulás szükséges mértéke a GDP 1,7%-
ának felelne meg. 2.2.7. ábra:  A devizában denominált államadósság és a 
korábbi árfolyamváltozások bruttó 
adósságrátára gyakorolt hatása 
-3,0-2,0-1,00,01,02,03,04,05,06,0
25,030,035,040,045,050,055,0
06 07 08 09 10 11 12 13 14A devizaadósság átértékelési hatása (jobb tengely)
A devizaadósság arányaa bruttó adósság %-ában a GDP %-ában
(1) A devizaadósság arányát mutató id ősor az éves 
átlagokat veszi alapul. (2) Az átértékelési hatás az SFA-
tételeknek az adósságrátát befolyásoló azon összetev őjét 
mutatja, amely az árfolyamváltozásból ered.   
Forrás:  MNB, Magyarország Központi Statisztikai Hivatala. 
A magyar adósságpályának a makrogazdasági 
sokkokkal szembeni érzékenysége viszonylag 
nagynak mutatkozik.  Ez különösen a 
devizaárfolyamok változása tekintetében számottev ő, ami a devizában denominált állami 
kötelezettségek magas (jelenleg mintegy 40 %-os) arányának tudható be; lásd a 2.2.6. és a 2.2.7. ábrákat). A válság kezdete óta a devizaárfolyamok változása összességében a GDP közel 8 %-ával egyenérték ű adósságnövel ő hatást 
generált. A devizaárfolyam elmúlt években (azaz a 2011-es leértékel ődés során) tapasztalt legnagyobb 
változásának megfelel ő, – 2015, illetve 2016 
folyamán kibontakozó – sokkot feltételezve az adósságráta azonnal 80 % fölé emelkedne, és tíz éves időtávon az alapfo rgatókönyvt ől mintegy 5 
százalékponttal eltér ő szintre jutna. Erre való 
tekintettel a magyar korm ány azon terve, amelynek 
értelmében a devizaadó sság arányát a központi 
bank önfinanszírozási programján keresztül csökkenteni kívánja – méghozzá lehet őség szerint 
a válságot megel őző 30 %-os szint közelébe –, 
csökkentené az államadósság kockázati kitettségét. (
25) A többi makrogazdasági tényez őre vonatkozó 
                                                           
(25) A 2014 áprilisában bejelente tt önfinanszírozási program 
olyan monetáris politikai intézkedéseket tartalmaz, 
amelyek a kereskedelmi bankok likviditási többletének a 
központi banki számláktól az állampapírok felé történ ő 
 
 
 
27 érzékenységi vizsgálatot illet ően elmondható, hogy 
(az újonnan kibocsátott és megújított adósságra vonatkozó) kamatlábak +1 százalékpontos tartós emelkedése esetén az államadósság az el őrejelzési 
időtávon a becslések szerint a GDP közel 4 %-
ának megfelel ő mértékben emelkedne. Másrészt, a 
reál GDP növekedési ütemének (vagy az inflációnak) +0,5 százal ékpontos növekedése 
hasonló nagyságú kumulatív adósságcsökkent ő 
hatással (vagy ellenkez ő előjelű sokkhatás esetén 
ennek megfelel ő mérték ű szimmetrikus 
adósságnövel ő hatással) járna. Az adósságpályát 
befolyásoló kedvez őtlen makrogazdasági sokkok 
együttes hatásával számoló forgatókönyvek valószínűsége sztochasztikus adósságszimulációk 
segítségével vizsgálható. 
2.2.8. ábra:  Sztochasztikus adósság-el őrejelzések, 2015–
2019 
60657075808590
12 13 14 15 16 17 18 19p10_p20
p20_p40 p40_p60
p60_p80 p80_p90
p50 alapforgatókönyva GDP %-ában
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
A szimulációk azt mutatják, hogy az 
államadósság-csökkentési pálya nem elég megalapozott ahhoz, hogy ellen tudjon állni 
kedvezőtlen sokkhatásoknak.  A középtávra szóló 
                                                                                  
 
átterelésére irányulnak. Ily módon az adósságkezel ő 
központ nagyobb arányban bocsáthat ki forintban 
denominált állampapírokat, mí g a lejáró devizaadósságot a 
központi banknál átváltott bevételekb ől fizeti vissza, 
amivel párhuzamosan csökken a központi bank 
devizatartaléka. Meg kell je gyezni ugyanakkor, hogy ennek 
az átváltási folyamatnak a bruttó államadósság 
szempontjából ára van. Konkrétan az elmúlt évek 
leértékelődéséből eredő árfolyamveszteségek ily módon 
visszavonhatatlanul realizálódnak. Lásd: Hoffmann Mihály 
és Kolozsi Pál Péter (2014), Az önfinanszírozási program 
stabilabb állampapírpiacot eredményezett, MNB (magyar nyelven). alapforgatókönyv szerint az államadósság 
várhatóan 2019-re fokozatosan a GDP 73 %-ára csökken. A kamatlábat , a devizaárfolyamot, a 
GDP-t és az inflációt érint ő múltbeli 
makrogazdasági sokkokra épül ő sztochasztikus 
adósságszimulációk azonba n azt mutatják, hogy 
2019-re az adósság mintegy 40 %-os valószínűséggel meg fogja haladni a GDP 77 %-át 
(lásd a 2.2.8. ábrát). Ez azt jelenti, hogy 40 % a valószínűsége annak, hogy az adósság stagnál 
vagy ismételten növekedési pályára áll.  
2.2.9. ábra:  Költségvetés-politikai kockázati 
forgatókönyvek az egyhuszados szabály által 
meghatározott adósságcsökkentési referenciaértékkel összehasonlítva 
-3-2-101234
16 17 18 19 20 21 22 23 24 25
alapforgatókönyv
Paks II forgatókönyv
kombinált forgatókönyva GDP %-ában
(1) Az értékek a visszatekint ő adósságcsökkentési 
referenciaérték által meghatározott adósságszint és a 
kivetítés szerinti adósságráta különbségét mutatják. Ebben a megközelítésben a negatív értékek elégtelen mérték ű 
adósságcsökkentést jeleznek.  
Forrás:  az Európai Bizottság számítása 
A magyar adósság fenntarthatóságának 
vizsgálata egyrészt a költségvetési konszolidáció fenntartásának, másrészt a növekedésösztönz ő 
gazdaságpolitika követésének szükségességére 
világít rá.  A fenti elemzés alapján levonhatók 
bizonyos következtetések az országot jellemz ő 
magas eladósodottság csökkentésének kilátásaira vonatkozóan. El őször is, a Bizottság által felvázolt 
alapforgatókönyv folyamatosan csökken ő 
adósságpályát vetít el őre, ami els ősorban az 
egymást követ ő nyugdíjreformok hatásának 
tudható be. Ez alapján a küszöbérték irányába mutató számottev ő előrehaladás várható. 
Másodszor, az alapforgatókönyvben jelzett, általában kedvez őnek mondható középtávú 
 
 
28 kilátásokat jelent ős negatív kockázatok övezik. A 
megalapozott feltételezéseket tükröz ő kedvezőtlen 
költségvetés-politikai fejlemények megakadályozhatják, hogy az adósság kell ő 
mértékben csökken ő pályára kerüljön. Másrészr ől 
a magyar adósságpálya változatlanul nagy mértékben ki van téve a kedvez őtlen 
makrogazdasági sokkoknak. Harmadsorban az elemzés a költségvetési konszolidáció iránti elkötelezettség fenntartásának fontosságára is rámutat. Amennyiben az államadósság a jelenlegi szinten ragad, a magyar államadósság nem kerül határozottan csökken ő pályára. Ezt azt jelenti, 
hogy amennyiben a költségvetés-politikai intézkedések felemésztik a népesség elöregedésével összefügg ő költségeknél 
előrevetített megtakarításokat, ismételten további 
konszolidációs er őfeszítésekre lesz szükség: ezt 
mutatja a költségveté s-politikai kockázati 
forgatókönyveknek az egyhuszados szabály (azaz a Stabilitási és Növekedési Paktumban az adósságcsökkentésre vonatkozóan meghatározott referenciaérték) szerinti vizsgálata is (lásd a 2.2.9. ábrát). Végül, a magyar gazdaság jelenlegi alacsony növekedési potenciáljának javulása erőteljesebb adósságcsökkentési pályát biztosítana. 
Az adósságpályának a csökken ő finanszírozási 
költségek pozitív visszacsatolási hatása is kedvezne. 
2.3. A PÉNZÜGYI SZEKTORT ÉRINT Ő KOCKÁZATOK ÉS A 
HITELÁLLOMÁNY-LEÉPÍTÉS 
 
29 A pénzügyi szektort sújtó jelent ős szabályozási 
teher és a nemteljesít ő hitelek magas aránya 
által jellemezhet ő nehéz körülmények között 
folytatódott a magánszektor hitelállományának 
leépítése.  A felhalmozódott egyensúlytalanságok 
korrigálása és a mérlegek javítása érdekében jórészt szükséges volt a hitel/betét arány csökkentése, legf őképp a lakossági ágazatban. 
Mindazonáltal a hitelállomány-leépítését ösztönz ő 
erők gyakorlati megnyilvánul ásának ütemét és 
csatornáit nagy mértékben befolyásolták a pénzügyi szektort érint ő szakpolitikai 
intézkedések, ugyanakkor a támogatott hitelezési programoknak és a növekedés 2013 közepén kezdődő fellendülésének köszönhet ően csökkent a 
hitelállomány leépítésének sebessége. Ebben a szakaszban megvizsgáljuk a hitelállomány-leépítés folyamatának f ő mozgatórugóit és az ehhez 
kapcsolódóan a pénzügyi szektort érint ő 
kockázatokat, kitérve egyúttal a megvalósítás alatt lévő szakpolitikai intézkedésekre is (így különösen 
a hitelfelvev őkkel való elszámolás és a devizában 
denominált jelzáloghitelek de facto  kötelez ő 
konverziójának kérdésére) . Ezek a kérdések azért 
is egyre fontosabbak, mert az ország viszonylag gyenge növekedési potenciálja számos csatornán keresztül összekapcsolható a hitelállomány-leépítéssel. 
A magánszektor adóssága és a hitelezési 
folyamatok 
A gazdaság hitelezésének tartós visszaesésével 
párhuzamosan gyors ütemben folytatódott a magánszektor eladósodottságának csökkenése.  
A magánszektor (konszolidált) adósságállománya 
2013-ban a GDP 95 %-ának megfelel ő értéken állt 
(
26), ami az elmúlt két év tekintetében 
20 százalékpontnak megfelel ő javulást jelent. Az 
utóbbi id őben a kiigazítások túlnyomórészt a 
magánszektor hitelezésének visszaesésére voltak visszavezethet ők, ami mind a háztartások, mind a 
vállalatok hitelezésénél tapasztalható volt. Az                                                           
 
(26) Meg kell jegyezni, hogy a ma gánszektor adósságállománya 
jelentős mértékben a 2014 közepén bevezetett módszertani 
változások miatt csökkent. A legjelent ősebb változás a 
besorolások számos szervezetet  (pl. captive finanszírozók, 
holdingtársaságok, különleges célú gazdasági egységek) 
érintő megváltoztatása volt, amelynek eredményeként az 
„S.11 nem pénzügyi vállalatok”  közül átkerültek az „S.12 
pénzügyi vállalatok” közé, ami a 2011–2013 közötti 
időszakban önmagában 25–30 százalékponttal (!) 
csökkentette a magánszektor adósságrátáját. „aktív hitelállomány-leépítés” 2012-ben még 
gyorsuló szakaszban volt, ezt követ ően viszont 
számottev ően, 2013-ra –1 %-ra lelassult. A 
hitelezés dinamikáját a nemteljesít ő hitelek magas 
aránya, a pénzügyi szektorra nehezed ő 
szabályozási teher és a lakásárak folyamatos csökkenése határozta meg. 
2.3.1. ábra:  A magánszektor adósságállományának 
lebontása 
020406080100120140
97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13a GDP %-ában
Háztartások adóssága Nem pénzügyi vállalkozások adóssága
Forrás:  Európai Bizottság 
 
2.3.2. ábra:  A hitelezés lebontása 
-15-10-5051015202530
97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14a GDP %-ában
Pénzügyi vállalkozások
Háztartások
Nem pénzügyi vállalkozások
Kormányzat
Magánszektor
Forrás:  Európai Bizottság 
A vállalati hitelezés terén a Növekedési 
Hitelprogramnak köszönhet ő néhány átmeneti 
fellendülés ellenére a piaci alapú hitelezés még 
nem javul.  A válság súlyosabban érintette a kkv-
kat, mint a nagyobb vállalatokat, amelyek a 
 
 
30 kereskedelemfinanszírozás és a vállalatközi hitelek 
révén könnyebben tudtak forráshoz jutni, viszont a fokozott bizonytalanság miatt nem tudtak további adósságot felhalmozni. Az elmúlt néhány negyedévben a vállalatok nettó hitelezése enyhén pozitív tartományba mozdult el, f őként a 
Növekedési Hitelprogram hatására, amely költségmentes finanszírozást nyújt a bankoknak, amelyből a bankok 2,5 %-os maximális kamatláb 
mellett nyújthatnak hitelt a kkv-k részére. A nem támogatott hitelezés felfutása annak ellenére elmaradt (
27), hogy az alapkamatot érint ő egymást 
követő kamatvágások nyomán a forintban 
kibocsátott új hitelek kamata mintegy 5 százalékponttal csökkent. 
2.3.3. ábra:  A vállalati hitelezés változásai nemzetközi 
összehasonlításban (éves növekedési ráták a 
tranzakciók alapján) 
-10-8-6-4-202468
Lengyelország Bulgária Szlovákia Balti államok Cseh
KöztársaságMagyarország Euróövezet Románia Mediterrán
országok 2012. december 2013. december 2014. szeptember%
(1) A mediterrán országok közé  Görögország, Olaszország, 
Portugália és Spanyolország, a balti államok közé 
Észtország, Lettország és Litvánia tartozik. 
Forrás:  MNB 
A Növekedési Hitelprogram hozott némi 
élénkülést a vállalati hitelezés terén.  A program 
első szakaszában 701 milliárd HUF-ot használtak 
fel 2013-ban, amelynek kb. 40% -át (290 milliárd HUF, azaz a GDP 1 %-a) új hitelként 
folyósították; a többit pedig a meglév ő adósság 
refinanszírozására használták fel. Ezt követ ően a 
Növekedési Hitelprogramot legfeljebb 2000 milliárd HUF összeg ű kerettel kib ővítették 
(ez így az els ő szakasszal összesen már a GDP 
mintegy 9 %-ának felel meg). A program 2015 végéig tart (a 2014 végében megjelölt eredeti határidőt a Monetáris Tanács 2014 
szeptemberében egy évvel meghosszabbította). Eddig a teljes keret felét (1000 milliárd HUF) nyitották meg a második szakasz alaprészében,                                                           
 
(27) A központi bank (MNB) számítá sai alapján a piaci alapú 
hitelezés visszaesése 2013–2014-ben is végig folytatódott. 
Lásd: Növekedési Hitelprogram: Az els ő 18 hónap, MNB 
(2014). amelynél a hiteleknek csupán 10 %-a fordítható 
hitelkiváltásra. A program alkalmazási körének bővítése valamint a hitelezési korlátok emelése 
céljából a program feltételeit 2014 folyamán többször módosították. A második szakasz keretében a központi bankhoz 2015 januárjának végére benyújtott szerz ődések összértéke mintegy 
600 milliárd HUF-nak (a GDP 2 %-a) felelt meg.  A hitelek mintegy 80 %-át már folyósították, és az összegnek valamivel több mint 60 %-a beruházási célokat szolgál. A központi bank február 18-án jelentette be egy 500 milliárd HUF kerettel rendelkez ő új alprogram (az ún. „Növekedési 
Hitelprogram+”) elindítását, amely a nagyobb kockázatú kkv-k támogatására irányul a hitelkockázatnak a központi bank általi részbeni átvállalásával. (
28)  
A Növekedési Hitelprogr am és más támogatott 
programok nem elhanyagolható mérték ű 
költségvetési terheket vonhatnak maguk után 
középtávon.  A Növekedési Hitelprogramnak a 
2015 végéig való meghosszabbítása, kiegészítve a megnövelt keretösszegekkel és a nem legjobb besorolású ügyfelekre való kiterjesztéssel várhatóan további támogatást fog nyújtani a kkv-k hitelezéséhez. A támogato tt kölcsönöknek a teljes 
kkvhitel-portfólión belüli aránya jelent ősen 
megnövekedett az elmúlt években: a 2012-es mintegy 10 %-ról 2014 harmadik negyedévére közel 40 %-ra n őtt. Ez els ősorban a Növekedési 
Hitelprogram bevezetésének tudható be, de az Eximbank (Magyar Exporthitel Biztosító Zrt.) tevékenységének fokozása, különösen az „Exportélénkítési Hitelprogam” is jelent ős 
mértékben hozzájárult ehhez a növekedéshez. Az említett programon keresztül 2014-ben a GDP 1 %-át meghaladó értékben nyújtottak új hiteleket. (
29) A pénzügyi stabilitás szempontjából 
                                                           
(28) 2013 tavaszi elindítása óta a Növekedési Hitelprogram 
relatív mértékben már túlszárnyalta neves el ődjét, a Bank 
of England „Funding for Lending” programját (a magyar 
program esetében a leszerz ődött összeg jóval meghaladja a 
GDP 4 százalékát, míg az említett programnál ez az érték 
csak a GDP 3 százalékának felel meg). A 2014 utolsó 
hónapjaiban tapasztalható te ndenciák alapján (havonta 
mintegy 60 milliárd HUF növekedés a hitelkihelyezésben) 
nagyon valószín ű, hogy az alapprogramra elkülönített 
forrást 2015 végére teljes mérté kben felhasználják. Még ha 
azt is feltételezzük, hogy az új „Növekedési 
Hitelprogram+” költségvetésé nek mindössze felét kötik le, 
a program teljes mérete így is el fogja érni a GDP 6,3%-át. 
(29) Az MNB egyik tanulmányában összehasonlították a 
Növekedési Hitelprogram telje s költségét más támogatott 
 
 
 
31 a túlzott kockázatvállalás elkerülése és a rossz 
tőkeallokáció visszafogása érdekében el őnyös, ha a 
hitelkamatláb szorosan köt ődik az irányadó 
kamatlábhoz. Miközben az EU számos országában – többnyire a piaci hiányosságok kezelésére irányuló – célirányos támogatási rendszerek kerülnek bevezetésre, fontos, hogy a jelenlegi programok id őben korlátozottak és jól célzottak 
legyenek, továbbá tisztában kell lenni ezek beágyazott fiskális költségeivel. 
A lakossági hitelezés vélhet ően túljutott a 
mélypontján.  A háztartások GDP-arányos 
adósságrátája 2013-ra jelent ős mértékben, a 
regionális versenytársakéhoz hasonló szintre esett vissza. Ezen túlmen ően a központi bank egymást 
követő kamatcsökkentéseinek eredményeképp az 
újonnan folyósított forinthitelek kamatai 4 százalékponttal csökkentek. Az MNB számításai alapján a hitelállomány öt éve tartó leépítését követően a jövedelemarányos adósságráta 
immáron egészségesebb szinteken van. A havi jövedelem arányában kifejezett törlesztési ráta közel harmadával csökkent (13 %-ról 10 %-ra). E tekintetben látszik némi szerkezeti változás a háztartások számos szegmensének a bankrendszer és a pénzügyi közvetítés irányába tanúsított magatartása terén (pl. meglep ően kevesen veszik 
igénybe az árfolyamgát rendszerét, amely pénzügyi el őnyöket nyújtott a devizaalapú 
jelzáloghitelek azon felvev ői számára, akik 
beléptek a rendszerbe.). Ezért a hitelkereslet – a vagyoni és a jövedelemi viszonyok javulása ellenére – továbbra is visszafogott maradhat. Másrészről 2013 őszén az adóssággal rendelkez ő 
háztartások több mint fele még úgy ítélte meg, hogy túlzott mérték ű az adósságuk és annak 
törlesztésével kapcsolatban jöv őbeni nehézségekre 
számítottak – ez a legmagasabb arány a felmérés keretében vizsgált közép-, kelet- és délkelet-európai országok között. Ehhez hasonlóan, a válaszadóknak csupán 2 %-a tervezte további hitelek felvételét a következ ő 12 hónapban – ez a 
legalacsonyabb arány a régióban (és még a                                                                                   
 
eszközök költségeivel. A N övekedési Hitelprogramról 
megállapították, hogy egyértelm űen a legolcsóbb 
kedvezményes pénzügyi term ék, amely összességében 
legalább 1,5 százalékpontos költségel őnnyel rendelkezik. 
Lásd: Növekedési Hitelprogram: Az els ő 18 hónap, 
Kedvezményes magyar kkv-fina nszírozási programok és az 
NHP, MNB (2014), 26–43. oldal harmadát sem éri el a megfelel ő 2008-as magyar 
adatnak). (30) 
Számos olyan tényez ő van, amelyek várhatóan 
hozzájárulnak majd a hitelkereslet fokozatos növekedéséhez a lakossági hitelek ágazatában.  
Először is, a háztartások reáljövedelme immáron 
három éve növekv ő pályán van. Másrészt a hitelek 
mostani rendezésével (részleteket lásd alább) a háztartások adóssága mintegy 10 %-kal csökken, ez pedig tovább növelheti a fogyasztói keresletet. Ugyanakkor a lakossági hitelezés újjáéledésére utaló közelmúltbeli halvány jelek nem feltétlenül lesznek elegend őek ahhoz, hogy a nettó 
hiteláramlást kimozdítsák a negatív tartományból. 
2.3.4. ábra:  A lakossági hitelezés változásai nemzetközi 
összehasonlításban (éves növekedési ráták a 
tranzakciók alapján) 
-15-10-5051015
Szlovákia Cseh Köztársaság Balti államok Románia Magyarország2012. december 2013. december 2014. szeptember%
(1) A mediterrán országok közé  Görögország, Olaszország, 
Portugália és Spanyolország, a balti államok közé 
Észtország, Lettország és Litvánia tartozik. 
Forrás:  MNB 
A 2014-es év fordulópontnak t űnik a 
lakóingatlanok piacán.  A válság kezdete óta éves 
összehasonlításban el őször regisztráltak pozitív 
irányú elmozdulást a használatba vett új lakóingatlanok száma tekintetében (27 %-os                                                           
 
(30) Ezek a megállapítások az Osztrák Központi Bank (OeNB) 
Euro Survey felmérésén alapulnak, amely a következ ő tíz 
közép-, kelet- és délkelet-e urópai országra terjed ki: a 
következő EU-tagállamok: Bulgária , Horvátország, a Cseh 
Köztársaság, Magyarország, Le ngyelország és Románia. a 
következő nem EU-tagállamok: Albánia, Bosznia-
Hercegovina, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 
Szerbia. Lásd: Corti, Majken – Thomas, Scheiber, (2014), How did CESEE households weather the crisis? Evidence from the OeNB Euro Survey (Hogyan vészelték át a 
válságot a háztartások Közép-, Kelet- és Délkelet-
Európában? – Az Osztrák Központi Bank Euro Survey felmérésének tanulságai), Fo cus on European Economic 
Integration, 2014. II. negyedév, 76–87. oldal. 
 
 
32 növekedés 2013-hoz képest). Ezenkívül a piaci 
tranzakciók száma is n ő: a várakozások szerint 
2014-ben több mint 100 000 lakóingatlan cserél gazdát, szemben az el őző évi mintegy 89 000 
tranzakcióval. Ezeket a kedvez ő fejleményeket 
azonban a nagyon mély kiindulási ponthoz viszonyítjuk, hiszen az épít őipari tevékenységek és 
a lakóingatlanok piacának forgalma 2013-ban az 
uniós csatlakozás óta mért legalacsonyabb, illetve legalacsonyabb értékhez nagyon közeli értéket mutattak. Különösen a vállalkozások által épített lakóingatlanok száma csökkent számottev ően: míg 
2007–2009 között átlagosan több mint 17 000 lakóingatlant építettek, 2013-ban mindössze 3 000-et. 
A portfólió min ősége továbbra is meghatározó 
kihívás, jóllehet az elmúlt id őszakban történt 
némi javulás ezen a téren.  A vállalati és lakossági 
hitelek hasonló súllyal szerepelnek a bankok összesített mérlegében: 45 %-ot, illetve 47 %-ot tesznek ki a bankok teljes hitelportfóliójában. 2014 júniusának végén a banki hitelállomány 22,3 %-a lejárt követelés volt (szemben a 2013. június végi 23,9%-os adattal). A nemteljesít ő (azaz 
legalább 90 napos késedelemmel rendelkez ő) 
hitelek mutatója a lakossági ágazatban 18,8 %-on állt, viszont a vállalati hiteleknél a mutató 16,8 %-ra süllyedt, az egy évvel korábbi 19 % körüli értékéről. A nemteljesít ő hitelek fedezeti rátája 
nemzetközi összehasonlításban továbbra is meglehetősen magas (közel 60 %-os). 
Mindazonáltal az átstrukturált hitelek magas aránya (2014 második negyedévében a teljes portfolió 17 %-a) problémákat okozhat, különösen annak fényében, hogy az átstrukturált hitelek 
fedezeti rátája viszonylag alacsony. Ez kérdéseket vet fel a hitelportfólió valódi min őségével 
kapcsolatban, különös tekintettel arra, hogy az átstrukturált hitelek mintegy 44 %-a ismételten problémássá válik. A hatékony portfóliótisztítást gátolja a követelésértékesítési piac hiánya – különösen a projekthitelek esetében –, továbbá a kényszerértékesítések szinte teljes hiánya, valamint a peres vagy peren kívüli végrehajtási eljárások csekély hatékonysága. Ezt jól mutatja, hogy (más országokkal összehasonlítva) a vitarendezés viszonylag hosszú id őt vesz igénybe, 
és a várható megtérülési ráta is alacsony. A bankok átlagosan viszonylag nagy kitettséggel rendelkeznek az üzleti célú ingatlanok és az építőipar, valamint a kereskedelem és a 
feldolgozóipar területén, amelyekhez összességében a vállalati hitelek közel 70 %-a köthető. A hitelállományon belül a nehéz 
helyzetben lév ő vállalati hitelek mintegy felét 
üzleti célú ingatlanokra adott hitelek teszik ki. 2014 novemberében a központi bank közvetlen irányítása alatt eszközkezel ő társaságot hoztak 
létre, annak m űködési szabályait azonban még 
nem véglegesítették, eszközvásárlásokra pedig még nem került sor. Ez az egyedi struktúra jogi aggályokat vet fel, és potenciális kockázatot jelent a költségvetésre és a központi bank hitelességére nézve. Az Európai Közpon ti Bank és a Bizottság 
egyezetéseket folytat a Magyar Nemzeti Bankkal annak érdekében, hogy elkerüljék a Szerz ődés 
vonatkozó rendelkezéseinek esetleges megsértését.  
2.3.1. táblázat:  Költségvetési hozzájárulás a devizahitelesek ment őcsomagjaihoz (2011–2015, milliárd HUF) 
Mentőcsomagok A ment őcsomag részletei és a költségvetési hozzájárulás Költségvetési kiadások (1)
Végtörlesztés A nem piaci árfolyam alkalmazásából ered ő veszteségek 30%-át 
kompenzálták a bankadó tekintetében érvényesíthet ő
kedvezmények formájában.A GDP 0,35 %-a és 2011-ben és 2012-ben
Árfolyamgát rendszere (a 
devizahitelek forintosításával 
ez a rendszer gyakorlatilag 
megszűnt).A devizahitellel rendelkez ők kedvezményes árfolyamon
törleszthetik hiteleiket. A tényleges árfolyam és a rögzített
kedvezményes árfolyam közötti különbségb őlatőkére jutó, az
adós által fizetend őrészt elkülönített számlán vezetik, míg a
kamatra jutó részt az állam és a bankok fele-fele aránybanátvállalják. A GDP közel 0,1%-a a 2012–2015 közötti id őszakban.
Nemzeti Eszközkezel ő Az Eszközkezel ő2014 végéig mintegy 25 000 lakóingatlan
megvásárlásáról kötött szerz ődést a nehéz helyzetben lév ő
hitelfelvev őkkel. A lakásokat a korábbi tulajdonosok
kedvezményes áron visszabérlik.Összesen a GDP 0,25%-a a 2012–2015 közötti 
időszakban.Általános ment őcsomagok
A nemteljesít ő hitelekre irányuló ment őcsomagok
(1) Az egyszer űség kedvéért a költségvetési kiadások folyó értéken vannak összesítve.  
Forrás:  MNB, Nemzetgazdasági Minisztérium , az Európai Bizottság számításai 
 
 
 
33 A nemteljesít ő hitelek magas arányának legf őbb 
oka változatlanul a háztartások devizaalapú 
adóssága.  Ez az országnak a pénzügyi válság 
kezdete óta tartó gyenge gazdasági helyzetére, továbbá arra vezethet ő vissza, hogy a 
devizahitelesek eddig elfogadott ment őcsomagjai 
nem a bajba jutott adósokat célozták. Ez utóbbit alátámasztja az a tény, hogy a hiteleiket rendben törlesztő hitelfelvev ők eddig mintegy kétszer annyi 
támogatást kaptak a költségvetésb ől, mint a 
nemteljesít ő háztartások (a részletekért lásd a 
2.3.1 táblázatot). Az újabb és újabb mentőcsomagok bevezetése nyomán romlott a 
magyar hitelfelvev ők törlesztési hajlandósága (
31). 
A nehéz helyzetben lév ő hitelfelvev őkre 
irányulóan kizárólag a Nemzeti Eszközkezel ő 
működtet programot, amely keretében 2014 végéig 
közel 25 000 lakóingatlant vásárolnak meg a nehéz helyzetben lév ő hitelfelvev őktől. A program által 
kitűzött cél azonban messze elmarad a problémás 
hitelfelvev ők tulajdonában lév ő lakások számától, 
amelyet 150 000 körülire becsülnek. A megvalósítás alatt lév ő hitelrendezés a 
hitelfelvev ők teljes adósságát átlagosan 
megközelít őleg 16 %-kal fogja csökkenteni, 
ugyanakkor e tekintetben számottev ő különbségek 
lesznek a hitelesek között. Valószín űsíthető, hogy 
önmagában ez az intézkedés nem fogja megoldani a nemteljesít ő hitelek problémáját. 
A gazdaságnak történ ő rendes hitelnyújtás 
helyreállítása nem valósult meg.  Míg a 
bevezetett számos támogatási program kétségkívül enyhített a hitelkínálat terén sok magyar kkv által tapasztalt nehézségeken, ezek a programok tartósan nem helyettesíthetik a bankok megfelel ő 
működési környezetét. Másrészr ől a támogatott 
hitelezésre vonatkozó további tervek akár a piaci hitelezés kiszorításához is vezethetnek, ha ezek a programok nem kell őképpen célzottak, és e 
programok a jöv őbeni fiskális költségek 
tekintetében nem elhany agolható kockázatokkal 
járnak. A lakáspiacon – mind az ügyletek száma, mind az árak tekintetében – tapasztalható fellendülés halvány jelei ellenére a háztartások nettó hitelezése a belátható id őtávon negatív 
maradhat. A Magyarországnak címzett ajánlások                                                           
 
(31) Az MNB 2013. novemberi, pé nzügyi stabilitásról szóló 
jelentése szerint az árfolyamgátat nem igényl ő válaszadók 
mintegy 25%-a úgy nyilatkozott, hogy új, jobb programra 
várnak. között szerepelt, hogy kezelje az átstrukturált 
hitelekre vonatkozó tartalékképzés problémáját, és tegye hatékonyabbá a fizetésképtelenségi eljárásokat, egyúttal tegye lehet ővé a hitelez őknek 
a hitelbiztosítékok végrehajtását. Mindezen kérdések terén Magyarországnak még nem sikerült előrelépést elérni.  
A bankszektor helyzete 
A magyar bankszektor a válság kezdete óta 
küzd a megfelel ő jövedelmez őséghez való 
visszatérésért.  Az elmúlt években a bankok 
folyamatosan negatív eredményt értek el, amelyre kihatottak a devizahitelesek megsegítésére irányuló kormányzati intézkedések (ennek 
részleteiért lásd a 2.3.2.  táblázatot), valamint a 
nemteljesít ő hitelek magas és egyre romló aránya. 
Ezenfelül a nyereségességet jelent ős adóteher is 
lerontotta. (Az adóteher a legmagasabb az Európai 
Unióban, legf őbb formája a pénzügyi 
intézményekre a 2009-es mérlegük alapján 2010 óta kivetett adó, valamint a 2013-ban bevezetett pénzügyi tranzakciós illeték). A legalább 2013 közepéig gyenge gazdasági teljesítmény, az instabil m űködési környezet és a szomszédos 
országokhoz képest általában véve alacsony jövedelmez őség a külföldi anyabankokat 
magyarországi hitelállományuk folyamatos (évente átlagosan közel 6 %-os) leépítésére ösztönözték. A hitel/betét arány jelenleg megközelíti a 100 %-ot, szemben 2008. decemberi 155 %-os csúcsértékkel. Ezzel párhuzamosan viszont ugyanezen anyabankok b őséges mennyiség ű (2009 óta 
összességében jóval több mint 4 milliárd EUR) tőkét nyújtottak (lásd a 2.3.5. ábrát) annak 
érdekében, hogy a helyi magyar leányvállalataik eleget tudjanak tenni a magyar és a nemzetközi tőke- és likviditási szabályoknak. 
Továbbra is fennálló jövedelmez őségi 
problémák ellenére a bankok jól t őkésítettek, 
likviditási pozíciójuk er ős. Az elmúlt évek 
folyamán a bankok jelent ős tőkepuffert tartottak 
fenn, főként a külföldi anyabankok által több ízben 
végrehajtott t őkeemelések eredményeként. Ennek 
megfelelően a tőkemegfelelési mutató 2014 els ő 
negyedévében rekordmagas értéket, 19,5 %-ot ért el, ami a pénzügyi szektor sokkokkal szembeni erős ellenállóképességét mutatja. A mutató a 
bankok mindegyikénél meghaladta a kötelez ő 
minimumként el őírt 9 %-ot. Ez a jelent ős 
többlettőke elsősorban a jelzáloghitelesek 
 
 
34 megsegítésére irányuló, további ment ő-
csomagokból fakadóan várható további veszteségekhez kapcsolódott. Továbbá az egyedi kockázatokhoz kapcsolódó II. pillér szerinti 
felügyeleti követelmények szintén indokolttá tették a bankok magas t őkeellátottságát. A bankok rövid 
távú (főként forintban elérhet ő) likviditása az el őírt 
szint kétszeresével ugyancsak megfelel őnek 
tekinthető. A magyar bankok likviditástöbblete 
stresszhelyzeti körülmények között is meghaladja a szabályozás szerinti minimumot, mivel a 
tőkeszükséglet nagyon alacsony. Mindazonáltal a 
bankok tartós negatív eredménye közép- és hosszú távú kockázatot jelent a pénzügyi stabilitásra nézve. 
2.3.5. ábra:  Külső finanszírozási tranzakciók a helyi 
bankszektorban (kumulatív változások) 
-30-25-20-15-10-50510
Q1
Q2
Q3Q4Q1
Q2
Q3Q4
Q1
Q2Q3
Q4
Q1Q2
Q3
Q4Q1Q2
Q3
Q4Q1
Q2
Q3 2009 2010 2011 2012 2013 2014
Külső források (milliárd EUR, kumulatív változás)
Anyabankok t őkeinjekciója (milliárd EUR, kumulatív változás)
Forrás:  MNB 
Az elmúlt id őszakban hozott intézkedések 
további jelent ős terheket jelentettek a bankok 
számára.  Az árfolyamkülönbözetek és az 
egyoldalú kamatemelések tárgyában az elmúlt tíz év összes lakossági hitelére vonatkozóan a Legfelsőbb Bíróság által hozott jogegységi 
határozat végrehajtása céljából a közelmúltban alkotott jogszabályok összességében mintegy bruttó 950 millárd HUF (azaz a GDP 3 %-át meghaladó mérték ű) veszteségeket okozhatnak a 
pénzügyi szektor egésze számára. A bankszektor nyereségére gyakorolt hatás ennél valamivel kisebb: egyrészt a bruttó hatásnak csak mintegy 83 %-a lesz érezhet ő a bankok számára, mivel a 
kedvezőtlen hatást mérséklik a már korábban 
megképzett tartalékok. Ezzel együtt a bankok mintegy 600 milliárd HUF (a GDP 2 %-ának 
megfelelő) összeg ű nettó veszteségre 
számíthatnak, ami ceteris paribus  fel fogja 
emészteni az ágazat többlett őkéjének közel 
háromnegyedét. Ezen túlmen ően a jogszabályban 
rögzített kamatláb-moratórium tovább bonyolította a helyzetet a jövedelmez őség szempontjából. 
Pozitív fejlemény, hogy az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankkal 2015. február 9-én kötött egyetértési megállapodás kötelezettségvállalást tartalmaz a kormány részér ől arra vonatkozóan, 
hogy 2017-ig felére csökkentik a bankadót, majd ezt követ ően 2019-ig annak mértékét az európai 
átlaghoz igazítják. 
 
 
35 A fogyasztói hitelek kamataira vonatkozó új 
szabályok és különösen a „fair bankokról” szóló törvény egyértelm űen javítják a hitelnyújtási 
műveletek átláthatóságát és kiszámíthatóságát, 
ugyanakkor újabb terheket rónak a 
jövedelmez őségre.  A fogyasztói hitelekre 
vonatkozó szabályozás átfogó megújítása 2015 februárjában lépett hatályba. Az új szabályozás értelmében a lakossági hiteleknél mind a már meglévő, mind az új hitelszerz ődésekben csak 
rögzített vagy referenciakamathoz kötött kamatlábat alkalmazhatnak. Pontosabban, a legfeljebb három éves lejáratú hitelszerz ődések 
esetén a kamatláb vagy kamatfelár rögzített és nem változtatható. Amennyiben a törlesztési id őszak 
három évnél hosszabb, a kamatláb háromévente egyszer és a hitel teljes futamideje alatt legfeljebb öt alkalommal módosítható. További szabály, hogy a kamatlábak szigorúan csak – az MNB által felügyelt – objektív kritériumok alapján módosíthatók (a kamatlábat meghatározó tényezőket az érintett kereskedelmi bank nem 
befolyásolhatja, mint például a bankközi piacon felszámított likviditási prémiumot). Bár a devizaalapú jelzálogh itelek konverziójára 
eredménysemleges módon került sor, mivel az piaci árfolyamon történt,  az új forinthitelek 
kamatlábainak jogszabályi rendezése tovább szűkítette a bankok kamatrését. A fair bankokról 
szóló törvény és a forintosított jelzáloghitelekre vonatkozó új szabályok kamatbevételekre gyakorolt együttes tartós negatív hatása 100 milliárd HUF körül lehet évente. (
32) 
Összességében az várható, hogy a magyar bankok a jövedelmez őség tekintetében tartósan a 
legrosszabbul fognak teljesíteni a közép- és kelet-európai régióban, ennek pedig súlyos következményei lehetnek arra nézve, hogy az ágazat mennyire képes külföldi t őkét és 
finanszírozást vonzani.  
Az állam következetesen követte a magyar 
bankszektor feletti közvetlen tulajdonjoga 
kiterjesztésére irányuló stratégiáját.  Azt 
követően, hogy 2013-ban kisebbségi részesedést 
                                                          
 
(32) MNB: Jelentés a pénzügyi stabilitásról, 2014. november.  
2.3.2. táblázat:  A bankszektor terheit növel ő szakpolitikai intézkedések 
Szakpolitikai intézkedés Az intézkedés részleteiA bankszektorra gyakorolt 
hatás 
A 2010-ben bevezetett bankadó50 milliárd forintos mérlegf őösszegig 0,15%, 50 milliárd HUF 
felett 0,53%. Az adóalap a 2009-es mérlegek alapján rögzített.2010-től a GDP 0,5%-a.
A 2013-ban bevezetett pénzügyi 
tranzakciós illeték.A banki tranzakciók 0,3%-a, de legfeljebb 6 000 HUF (és 
készpénzfelvétel esetén 0,6%, fels ő korlát nélkül). Az illeték 
eredeti mértéke 2013 augusztusáig 0,2%, illetve 0,3% volt. 2013-ban egyszeri, a GDP 0,25%-ának megfelel ő mértékű 
különilletéket vetettek ki. 2013-ban a GDP 0,75%-a, 2014-
től kezdődően a GDP 0,6%-a (a 
kincstári számlák nélkül).
VégtörlesztésA háztartások a devizaadósságukat 2011 októbere és 2012 
februárja között a piacitól eltér ő, meghatározott árfolyamon 
végtörleszthették. Az ezzel összefüggésben felmerül ő 
veszteségek 30%-át adókedvezmény formájában 
kompenzálták.a GDP 0,9 %-a 2011-ben 
Árfolyamgát Az árfolyamgát rendszerének és a tehermegosztás részleteiért 
lásd a 3.3.1. táblázatot. A 2012–2015 közötti id őszakban a 
GDP közel 0,1%-a.
HitelrendezésA bankok kötelesek kártalanítani a hitelfelvev őket a 
hitelszerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekért 
(egyoldalú kamatemelések és a devizahiteleknél alkalmazott árfolyamkülönbözetek). A jogszabály hatálya a lakossági hitelek mindegyikére vonatkozik (ideértve a forintban 
denominált hiteleket is) és az elmúlt tíz év követeléseire terjed 
ki.a GDP 2%-ának megfelel ő nettó 
veszteség (a GDP 2,6%-át kitev ő 
bruttó veszteségb ől a céltartalékok 
már levonásra kerültek).
Egyéb szabályozói változtatásokIngyenes készpénzfelvétel havi 150 000 forintig (az átlagos 
nettó bér összege); az Országos Betétbiztosítási Alap részére fizetendő díja megemelése (1).Összességében a GDP mintegy 
0,1%-a 2014-t ől kezdődően.
(1) A teljes betétállományra vonatkozó díj mértékét 2014-ben emelték 0,06 %-ról 0,1 %-ra, majd 2015-ben 0,14 %-ra.  
Forrás:  MNB, Nemzetgazdasági Minisztérium , az Európai Bizottság számításai 
 
 
 
36 szerzett két kisebb hitelintézetben (a Széchenyi 
Bankban és a Gránit Bankban), 2014 szeptemberében lezárta az MKB (azaz a mérlegfőösszeg tekintetében az ország ötödik 
legnagyobb kereskedelmi bankjának) megvásárlását (a vételár a GDP mintegy 0,05 %-ának felelt meg, de a bankot értékesít ő Bayerische 
Landesbank vállalta, hogy a GDP 0,25 %-ának megfelelő összegű tőkeinjekciót hajt végre). 2015 
februárjában az állam legfeljebb a GDP 0,6 %-ának megfelel ő összegért megvásárolta a Budapest 
Bankot (a nyolcadik legnagyobb kereskedelmi bankot) a GE Capital-t ől. Míg az MKB – f őleg a 
hitelportfóliójában lév ő üzleti célú ingatlanokból 
eredően – jelent ős veszteségeknek volt kitéve, az 
üzleti stratégiáját a kkv-kre összpontosító Budapest Banknak sikerült nyereségesnek maradnia az elmúlt években. Ezzel párhuzamosan a kormány megkezdte egy új összetett pénzügyi központ létrehozását. A tervek szerint ez a következő elemekb ől áll majd: i. a Magyar Posta 
az országszerte megtalálható 2700 fiókjával – 2014 szeptemberében a Posta kisebbségi részesedést szerzett az FHB kereskedelmi bankban; ii. a takarékszövetkezetek (összesen 1600 fiók) 
átstrukturált rendszere; és iii. a Magyar Fejlesztési Bank Csoport. 
Jóllehet stratégiája szerint a kormány 
értékesíteni kívánja a frissen államosított pénzintézetekben szerzett részesedését, az egyre növekvő tulajdoni arány függ ő 
kötelezettségeknek teheti ki az államháztartást.  
Erre a kockázatra – amely markánsan jelentkezett 
számos országban a legutóbbi pénzügyi válság idején – a Széchenyi Bank 2014 december eleji csődje is felhívta a figyelmet. A bank 
hitelállománya a jelentések szerint az elmúlt 18 hónapban (azaz az állam kisebbségi részesedésszerzését követ ően) háromszorosára 
nőtt, miközben a bank m űködésében súlyos 
szabálytalanságok történte k. Az állam másfél év 
alatt valószín űsíthetően a 3 milliárd HUF összeg ű 
tőkeinjekciójának egészét elveszítette, és ez némi 
nyomást máris gyakorolt az államháztartásra (
33). 
                                                           
(33) Meg kell említeni továbbá, hogy a cs őd bejelentését 
követően a kormány önkéntesen az általános 
betétbiztosításon felüli pótló lagos fedezetet nyújtott a 
Széchenyi Banknál elhelyezett betétekre (a bankban meglévő 49%-os részesedéséhez igazodóan az állam 49%-
os fedezetet nyújtott a betétbiztosítás maximumának 
megfelelő 100 000 EUR feletti részre). E lépés több mint 
 Az állam által hivatalosan 2014 szeptemberében 
megvásárolt MKB-t mindössze három hónappal később, 2014. december 18-án szanálás alá vonták. 
Az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankkal a közelmúltban kötött megállapodással összefüggésben a kormány kifejtette azon szándékát, hogy a helyi bankokban szerzett többségi részesedéseit három éven belül teljes egészében magántulajdonba kívánja adni.  
A bankok t őkefelhalmozási lehet őségeinek 
javítására irányuló szak politikai intézkedések 
és ezáltal a rendes hitelezés helyreállítása terén – a kihívás méretéhez képest – jelent ős 
végrehajtási hiányosságok látszódnak.  A bankok 
adóterhe a korábbi magas (2013 óta évente a GDP közel 1,25 %-ának megfelel ő) szinteken maradt. 
Mindössze két kisebb kiigazításra került sor: i. a hitelek rendezésér ől szóló törvény 2014 
szeptemberében kis mérték ű kompenzációt kínált a 
bankoknak: 2015-t ől kezdődően a GDP mintegy 
0,05 %-ának megfelel ő mértékben csökkenthetik 
társasági adójukat; ii. a kártyás fizetések tekintetében a rendes adókulcsot egy éves 
egyösszeg ű pénzügyi tranzakciós illetékkel 
váltották fel, ezáltal el őmozdítva az elektronikus 
fizetési eszközök használatát. A devizaalapú jelzáloghitelek forintosításának kivételével az új szakpolitikai kezdeményezésekr ől az érdekelt 
felekkel folytatandó javasolt rendszeres konzultációra a legjobb esetben is csak alkalmanként került sor. A kormány átültette a bankok szanálására vonatkozó uniós irányelvet, ezzel részben eleget tett a tavaly megfogalmazott ajánlásnak. 
A növekedési potenciált érint ő összefüggések 
A magyar bankrendszer az elmúlt években 
rendkívül prociklikusnak bizonyult.  A 
magánszektor hitelállománya tekintetében az egész közép- és kelet-európai régióban a legmagasabb (2008-ban 65 %-os) devizaarány káros következményekkel járt még a teljesít ő hitelek 
                                                                                  
 
kétszeresére növelte a bank cs ődjével összefügg ő 
költségvetési kiadásokat, t ovábbá bizonyos aggályokat 
vetett fel egyrészt az állami támogatás alkalmazásának 
oldaláról, másrészt az egyenl ő versenyfeltételek 
szempontjából. 
 
 
37 tekintetében is: az Endrész-Harasztosi (2014) (34) 
szerzőpáros arra megállapításra jutott, hogy a 
devizahitellel rendelkez ő vállalkozások beruházási 
rátája 4–5 százalékponttal alacsonyabb volt a válság idején, mint lett volna devizahitel nélkül. Ami a hitelállomány-leépítés hajtóer őit illeti, a 
központi bank szakért őinek becslése szerint a 
2009–2013 közötti id őszakban a hitelpiacon a 
keresleti és a kínálati oldal nagyjából egyenl ő 
mértékben járult hozzá hitelállomány leépüléséhez a vállalati hitelezés területén, míg a lakossági hitelek esetében a meghatározó tényez ő a kereslet 
hiánya volt (Bodnár et al., 2014(
35)). 
                                                           
(34) Endrész Marianna – Péter Harasztosi (2014), Vállalati 
devizahitelezés és beruh ázások Magyarországon, MNB 
Füzetek, 2014/01. 
(35) Bodnár Katalin – Kovalszky Zsolt – Kreiszné Hudák 
Emese (2014), A válságokból történ ő kilábalás és a 
hitelezés kapcsolata, Hitelintézeti Szemle, 13. évfolyam, 4. 
szám, 57–85. oldal. 
 
 
38  
 
2.3.1. háttérmagyarázat: Tőkeállományi rés Magyarországon és annak kapcsolata a pénzügyi 
változókkal   
A tőkeállományi rés (capital gap) nagyságát a t őkeállomány trend- és ciklikus összetev őre való szétbontása útján 
becsültük meg, úgy hogy a t őkeállomány trendje a kínálati oldali feltételekhez igazodik. Az optimális t őkeállomány 
standard feltételét alkalmazzuk, amelynek értelmében a t őke határterméke megegyezik a t őkeköltséggel. A 
tőkeállomány trendje így a foglalkoztatás egyensúl yi növekedésének pozitív függvényeként, a teljes 
tényezőtermelékenységi trend növekedésének pozitív függvényeként és a t őkeköltség-trend növekedési ütemének 
negatív függvényeként írható le. A megfelel ő rugalmassági tényez ők a Bizottság által a potenciális kibocsátás 
becslésére használt termelési függvény paramétereib ől kinyerhet ők. Nullától eltér ő mértékű tőkeállományi rés akkor 
állhat elő, ha túl sok t őkét halmoztak fel, például ingatlanpiaci buborék vagy t őzsdei árbuborék következtében. A 
gazdaságot érhetik a t őkeállományt különösen súlyosan érint ő sokkok; ilyen például a pénzügyi sokkok – például a 
hitelkínálat bankok általi b ővítése vagy sz űkítése; a kamatfelárakat, hiteleket és a bankok hitel/betét arányát érint ő 
sokkok; vagy az ingatlanárakat  vagy más eszközöket érint ő sokkok – amelyek a t őkeállomány kiigazításához 
vezetnek. Miként arra az üzleti ciklusokkal foglalkozó közelmúltbeli tanulmányokban rámutattak, ezek a (pénzügyi) 
sokkok nagy jelent őséggel bírhatnak: a GDP-el őrejelzések hibavarianciájának 33 %-a ezekre vezethet ő vissza(1). 
Magyarország esetében a t őkeállomány 2008 óta meghaladta a t őkeállomány trendjének szintjét (lásd az 1. ábrát). 
Ugyanakkor a Bizottság 2015. téli el őrejelzése szerint a t őkeállományi rés mértéke 2014-ben várhatóan nulla lesz, 
azt követ ően pedig csökkenni fog. Ennek kutat ása céljából a Bi zottság szakért ői a tőkeállományi rést számos 
pénzügyi változó függvényében vizsgálták, ennek ered ményeit foglaltuk össze eb ben a háttérmagyarázatban(2). 
Faktorelemzéssel megoldható volt a pénzüg yi változók körét a lakossági hitele k GDP arányában kifejezett értékére, 
a teljes hitelállomány növekedésére és a rövid távú kamatlába kra korlátozni. Az ezen kivá lasztott pénzügyi változók 
és egy késleltetett t őkeállományi rés feltételezése alapján a t őkeállományi résre vonatkozóan elvégzett lineáris 
regresszió (1. táblázat) azt mutatja, hogy a hite lek nagyobb fokú igénybevétele (nagyobb GDP-arányos 
hitelállomány) nagyobb pozitív t őkeállományi rést eredményez. A hitelezés növekedése és a t őkeállományi rés 
között is pozitív kapcsolat van. A hi telezés növekedése közvetlenül a t őkeállományi rés 2009-es tet őzését 
megelőzően kezdett lassulni és vált negatívvá 2009-ben. A la kossági hitelezés inkább késleltetett mutatónak t űnik, 
amely csak 2010-ben  kezdett csökkenni. 
Graph X: Title1. ábra : Munkerő-piaci, tőkeállományi és TFP-rés (Magyarország, 1995-2016)
  
 
Megállapítást nyert továbbá, hogy a hitel/betét arány a t őkeállományi réshez hasonló pályát követ, ami arra utal, 
hogy ez az arány jó mutatója lehet t őkeciklus magyarországi alakulásának, bár a rendelkezésre álló id ősorok 
túlságosan rövidek. Mivel a t őkeállományi rés gyakran összefüggésben va n a kibocsátási réssel, ez az összefüggés 
felhasználható az eredmények megalapozottságának vizsgálatához. A kibocsátási rés t őkeállományi résre gyakorolt 
hatásának kisz űrésével nagyon hasonló becslése ket kapunk a pénzügyi változók együtthatóinak értékére, illetve 
azok szignifikanciá jára vonatkozóan. 
Úgy tűnik, hogy a t őkeállományi rés 2009 után i csökkenése egyértelm űen a magyar pénzügyi ágazatban lezajlott 
hitelállomány-leépítésre vezethet ő vissza, és a korábban felhalmoz ódott egyensúlytalan ságok természetes 
korrekciójaként értelmezhet ő. Az elkövetkez ő évekre vonatkozóan el őre jelzett negatív t őkeállományi rés a 
folytatódó hitelállomány-l eépítéssel hozható összefüggésbe, amely nyomás alá helyezi a hitelpiacot. 
_________________________________ 
(1) Lásd például: Hubrich, K., D'Agostino,  A., Cervená, M., Ciccarelli,  M., Guarda, P., Haavio, M.,  et al. (2013), Financial sh ocks
and the macroeconomy: heterogeneity and non-linearities (Pénzügyi sokkok és a makrog azdaság: heterogenitás és nem lineáris
összefüggések), Frankfurt, EKB. 
(2) A témára vonatkozóan úttör ő munkát végzett a Nemzetközi Fizetések Bankja (BIS). Lásd az alábbi elemzéseket: Borio, C.,
Disyatat, P. & Juselius, M. (2013), Rethi nking potential output: Embedding information about the financial cycle (A potenciális
kibocsátás újragondolása: a pénzügyi ciklus ra vonatkozó információk beépítése); valami nt Borio, C., Disyatat, P. & Juselius,
M. (2014), A parsimonious approach to incorporating economi c information in measures of potential output (Gazdasági
információk beépítése a potenciális kibocsátást érint ő intézkedésekbe takarékos megköze lítésben), Munkafüzetek, 442. szám. 
 
 
 
 
39  
Az analitikai modellek és piaci felmérések 
egyaránt azt mutatják, hogy az elkövetkez ő 
években folytatódni fog a hitelállomány-
leépítés.  Az elmúlt öt évben lezajlott 
hitelállomány-leépítés jelent ős része minden 
bizonnyal a felhalmozott adósságok természetes korrekciójaként értelmezhet ő, legfőképp a 
lakossági ágazatban. Ugyanakkor a hitelállomány-leépítést ösztönz ő erők gyakorlati 
megnyilvánulásának ütemét és csatornáit nagy mértékben befolyásolták a pénzügyi szektort érint ő 
szakpolitikai intézkedések (a pénzügyi változók és potenciális növekedés pályája közötti összefüggésekért lásd még a 2.3.1. háttérmagyarázatot ). Nagyon hasonló kép 
rajzolódik ki a Magyar Nemzeti Bank pénzügyi kondíciós indexe (2.3.6. áb ra) alapján is, amely azt 
mutatja, hogy a pénzügyi ágazat hozzájárulása a gazdasági növekedéshez negatív volt, mivel a 
kínálati oldali korlátok történeti távlatban is sz űkek 
voltak, és e tekintetben az elmúlt negyedévek sem voltak kivételek. Ami a jöv őt illeti, a Cuerpo és 
szerzőtársai (2013) (
36) tanulmányára támaszkodó 
frissített bizottsági számítások azt mutatják, hogy Magyarországon további hitelállomány-leépítésre van szükség, de a periféria sérülékeny országaihoz képest kisebb mérték űre (a lakosság esetében a 
GDP több mint 10 %-a, a vállalatok esetében a GDP kevesebb mint 10 %-a). Ez az elemzés rávilágít, hogy 2013-ban az Európai Unión belül Magyarországon érvényesült az egyik legjelentősebb mértékben általános hitelkínálati 
nyomás, ami részben a banki ágazatban megvalósuló gyenge t őkefelhalmozás 
következménye. 
A bankszektor jelenlegi m űködési 
környezetében a pénzügyi közvetítés fenntartható módon történ ő helyreállítása nem 
tűnik megvalósíthatónak.  A több éve tartó 
hitelállomány-leépítést követ ően a bankok számára 
továbbra is hiányoznak a hitelnyújtás megfelel ő 
                                                          
 
(36) A hitelpiac kínálati és ke resleti oldalának feltételeit 
aggregált makropénzügyi mu tatók, valamint közvetlen 
felmérésekb ől származó mutatók függvényében vizsgáltuk. 
A részletekért lásd: Cuerpo, Carlos – Inês Drumond – Julia Lendvai – Peter Pontuch – Rafal Raciborski (2013), 
Indebtedness, Deleveraging Dy namics and Macroeconomic 
Adjustment (Eladósodottság, a hitelállomány-leépítés dinamikája és makrogazdas ági kiigazítás) European 
Economy Economic Papers, 477. szám. ösztönzői. Ennek ellenére vannak arra utaló 
halvány jelek, hogy a hitelállomány gyors leépítésének id őszaka – annak a gazdaságra 
gyakorolt káros hatásaival együtt – Magyarországon hamarosan a végéhez ér. Miközben a beruházások 2013-ig folyamatosan 
csökkentek, azóta ezen a területen érzékelhet ő 
fellendülés tapasztalható, amelyet eleinte a kormányzati beruházások hajtottak (a jelent ős 
összegű uniós források beáramlásához igazodóan), 
de a közelmúltban a beruházások a vállalati szférában is növekedésnek indultak. Mindazonáltal ez a gazdasági fordulat törékeny lábakon áll, hiszen a támogatott programok nélkül a vállalati hitelezés kétségkívül változatlanul a negatív tartományban lenne. Az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankkal nemrég kötött egyetértési megállapodásban rögzített intézkedések következetes végrehajtása révén elérhet ő a helyes 
és kiszámítható pénzügy-politikai kerethez való visszatérés. 
2.3.6. ábra:  A pénzügyi kondíciós index (PKI) és a 
gazdasági növekedés 
-10-8-6-4-20246
-10-8-6-4-20246
2008 Q1
Q2Q3Q4
2009 Q1
Q2Q3Q4
2010 Q1
Q2Q3Q4
2011 Q1
Q2Q3Q4
2012 Q1
Q2Q3Q4
2013 Q1
Q2Q3Q4
2014 Q1
Q2Q3%%
PKI -bankrendszer Reál GDP
Forrás:  MNB  
 
 
 
40 2.3.7. ábra:  A hitelállomány-leépítésre nyomást gyakorló 
tényezők a kínálati és keresleti oldalon 
BE
DEIEEL
ES
FRITCY
LU
MTNL
ATPTSI
SK
FIBG
CZ
DKEELV LT
HU - 13PL
RO
SE
UKHU - 09
12345678910
123456789 1 0Összesített hitelkeresleti nyomás
Összesített hitelkínálati nyomás
Forrás:  Európai Bizottság 
A magyarországi munkaer őpiac tekintetében a 
2.4. MUNKAER ŐPIAC: FÓKUSZBAN A KÖZFOGLALKOZTATÁS 
 
41 A magyarországi munkaer őpiac tekintetében a 
legfrissebb mutató k igen kedvez ő 
fejleményekr ől tanúskodnak. Ez részben a 
2014-ben tapasztalt er őteljes gazdasági 
növekedésre vezethet ő vissza, de betudható 
annak következményeként is, hogy nagyobb szerepet kap a közszf érán belüli támogatott 
munkahelyteremtés, nevezetesen a 
közfoglalkoztatás rendszere.  E szakasz a 
munkaerőpiac jelenlegi helyzetét elemzi, illetve 
hogy a közfoglalkoztatás milyen módon gyakorolt hatást a munkaer őpiacra. A szakasz emellett 
értékeli a 2015. évi költségvetésben meghatározott azon terveket is, amelyek a közfoglalkoztatási programok számának és a közfoglalkoztatás rendszeréhez rendelt források további növelését tűzték ki célul. Következt etésként az alábbiakban 
megállapítást nyer, hogy közfoglalkoztatás nélkül nagyobb lenne a munkanélküliség. Az empirikus bizonyítékok arra engednek következtetni, hogy a közfoglalkoztatás hatása a nyílt munkaer őpiacra 
való belépés, illetve visszailleszkedés tekintetében csak korlátozott. Az egyének állásszerzés helyett hajlamosabbak arra, hogy visszatérjenek a közfoglalkoztatás rendszerébe. 
A munkaer őpiac és a közelmúlt kedvez ő 
fejleményei 
A munkanélküliségi ráta hároméves átlaga 
(2011–2013) Magyarországon az elmúlt három évhez hasonlóan továbbra is 10 % fölötti, de 
jövőre már e szint alá fog csökkeni.  Jövőre az 
átlag 10 % alá fog süllyedni, köszönhet ően annak, 
hogy 2014-ben az éves munkanélküliségi ráta 
7,5 % körüli értéket ért el. Ez részben a 2013 közepétől tapasztalt gazdasági növekedés nyomán 
jelentkező foglalkoztatás-növekedésre vezethet ő 
vissza. 2.4.1. ábra:  Részvétel, foglalkoztatás és munkanélküliség 
67891011121314
5052545658606264666870
06Q1 07Q1 08Q1 09Q1 10Q1 11Q1 12Q1 13Q1 14Q1% %
Részvétel
Foglalkoztatás
Munkanélküliség (jobb skála)
Forrás:  Központi Statisztikai Hivatal (KSH) 
Jóllehet az aktivitási ráta 2009 óta n ő, 
nemzetközi összehasonlításban továbbra is 
alacsony.  Az aktivitási ráta mindenesetre 
Magyarországon a regionális versenytársakénál gyorsabb ütemben emelkedik (lásd a 2.4.2. ábrát). 2014. harmadik negyedévében az aktivitási ráta Magyarországon 67,8 % volt, míg az uniós átlag 72,6 %-ot ért el. Mivel Magyarországon a munkanélküliek száma csökken, a foglalkoztatás pedig az aktivitásnál gyorsabban n ő (2.4.1. ábra), 
ennek megfelel ően az inaktívak táborából a 
foglalkoztatottak körébe lépnek át az emberek. 
2.4.2. ábra:  Aktivitási ráta 
6062646668707274
08 09 10 11 12 13 14Q3%
EU-átlag CZ HU PL SK
Forrás:  Európai Bizottság 
A munkanélküliségi ráta 2010-ben érte el 
csúcsértékét, azóta csökken. Ennek üteme a 
 
 
42 közfoglalkoztatás b ővülésének köszönhet ően 
2012-től egyre gyorsabb.  A munkanélküliségi ráta 
2010-ben 11,2 %-os szintig emelkedett, majd ezt követően lassan vesztett lendületéb ől. 2012-t 
megelőzően a magyarországi munkanélküliségi 
ráta volt a második legmagasabb a régióban, de 2014 végére Magyarország már a második legalacsonyabb rátával rendelkezett (lásd a 2.4.3. ábrát). 
2.4.3. ábra:  Munkanélküliségi ráta 
0246810121416
08 09 10 11 12 13 14%
EU-átlag CZ HU PL SK
Forrás:  Európai Bizottság 
A gazdasági recesszió utóhatásainak szerepe 
volt abban, hogy a magyarországi aktivitási ráta alacsony, de megállapítást nyert, hogy a mögöttes ok a strukturális problémákban 
keresend ő. Fazekas és Scharle (2012) (
37) szerint 
Magyarország esetében az alacsony foglalkoztatási szint a kedvez őtlen demográfiai folyamatokra, 
illetve a rendszerváltás idején tapasztalt válságra vezethető vissza. A munkavállalók kiszorulása a 
munkaerőpiacról részben betudható a humánt őke 
elértéktelenedésének és a munkaer ő-piaci kereslet 
és kínálat között ennek következtében kialakult különbségeknek. Annak köszönhet ően, hogy a 
korai nyugdíjazás és a rokkantsági ellátás könnyen hozzáférhet ő, továbbra is alacsony maradt azon 
alkalmazásban nem állók aránya, akik munkát vállaltak. A kínálati oldal másik, hosszú múltra                                                           
 
(37) Fazekas és Scharle (2012): „From pensions to public 
works: Hungarian employment policy from 1990 to 2010” visszatekint ő problémáját a magyar munkaer ő 
mobilitásának alacsony szintje jelenti, amely a földrajzi és az ágazati mobilitásra egyaránt érvényes. 
A strukturális problémák hatása továbbra is 
tetten érhet ő a munkaer őpiacon, els ősorban az 
adó- és ösztönz őrendszer kialakításában.  Az 
adó- és ösztönz őrendszer gyakori módosítása a 
korábbi években a jelent ős költségvetés-politikai 
ciklusok következményének volt betudható (a költségvetési politikáról részletesebben lásd a 3.1. szakaszt). Az utóbbi id őben az egyre 
bizonytalanabbá váló üzleti környezet és a magas jövedelműeknek kedvez ő adócsökkentések miatt 
váltak szükségessé a gyak ran a foglalkoztatási 
politika és szociálpolitika területét érint ő 
megszorításokkal járó, ismétl ődő költségvetési 
kiigazítások. A második strukturális probléma abban áll, hogy a minimálbér megállapításának diszkrecionális és átláthatóságot nélkülöz ő jellege 
gyakran a termelékenység növekedését nem tükröző jelentős ugrásokat idéz el ő.(
38) A 
viszonylag magas szint ű minimálbér kedvez őtlenül 
érintheti a hátrányos helyzet ű csoportokat és 
régiókat, illetve az alacsonyabb termelékenység ű 
ágazatokat. 
A közelmúltban bevezetett adóreformok, illetve 
ellátási rendszert érint ő reformok egyaránt 
jártak kedvez ő és kedvez őtlen 
következményekkel az összfoglalkoztatás 
szempontjából.  Jóllehet a korai nyugdíjba 
vonulást és a rokkants ági ellátásokat érint ő, a 
munkaerő-piaci részvétel növelésére irányuló 
reformok hosszú távon várhatóan kedvez ő 
hatásokkal járnak, az ellátások csökkentése rövid távon visszafogó hatást válthat ki. Bár az adóreform révén csökkentek a magas jövedelm űek 
adóterhei, az alacsony jövedelm ű és az alacsony 
képzettség ű munkavállalók esetében – vagyis a 
                                                          
 
(38) 2011. január 1-jét megel őzően a minimálbér 
megállapítására az Országos Érdekegyeztet ő Tanács 
keretében folytatott háromoldalú egyeztetések alkalmával 
került sor. A 2011-es év fordulópontot jelentett Magyarországon a szociális párbeszéd szempontjából: a 
korábbi Tanács megsz űnt, helyét pedig átvette a Nemzeti 
Gazdasági és Társadalmi Tanács, ez a (szociális 
partnereken kívül NGO-kat, egyházi köt ődésű 
szervezeteket, illetve egyéb érdekelteket tömörít ő) 
prominens testület. A Tanács m űködését törvény 
szabályozza, de a kormány nem köteles konzultálni a 
Tanáccsal. 
 
 
43 munkaerő azon része számára, amely a leginkább 
hajlamos az ösztönz ők és az általános gazdasági 
környezet változásai nyomán belépni a foglalkoztatottak körébe, illetve elhagyni azt – a bevezetett intézkedések összességében vegyes hatással jártak. A Munkahelyvédelemi Akcióterv keretében célzottan csökkentették bizonyos csoportok esetében a munkáltatókat terhel ő 
társadalombiztosítási járulékokat (
39). Ez növelte a 
munkaerő iránti keresletet, és egyúttal 
ellensúlyozta a minimálbér-emelések hatását, illetve a munkavállalói adójóváírás megszüntetését (az alacsony képzettség ű munkavállalókat érint ő, 
közelmúltban bevezetett munkaer ő-piaci 
adóintézkedésekr ől lásd a 2.4.1. 
háttérmagyarázatot). A reformok mindazonáltal összhatásukat tekintve nem bizonyultak egyértelm űen kedvez őnek a foglalkoztatás 
szempontjából(
40). Az alacsony képzettség ű 
munkavállalókat érint ő, közelmúltban bevezetett 
munkaerő-piaci adóintézkedéseket a 2.4.1. 
háttérmagyarázat tekinti át. 
                                                           
(39) A Munkahelyvédelmi Akcióterv 2013 januárjában lépett 
hatályba, és célzott csoportok (pl. az alacsony 
képzettség űek, a fiatal és az id ős munkavállalók, a tartósan 
munkanélküliek és a szülési szabadságról visszatér ő nők) 
esetében csökkentett társadalombiztosítási járulékokat 
vezetett be. 
(40) Benedek D., Kátay G. és Ki ss A. (2013): „Microsimulation 
as a tool for assessing the impact of tax changes.” 
Megjelent: Fazekas, Benczúr és Telegdy (szerkeszt ők): The 
Hungarian Labour Market 2013. 
 
 
44 A 2012. és 2013. évben tapasztalt foglalkoztatás-
növekedés nagy részben a közfoglalkoztatási rendszernek volt tulajd onítható, de 2013 végét ől 
a magánszektorbeli foglalkoztatás is jelent ős növekedésnek indult.  A 2013-as év elején a 
foglalkoztatás f őként a közszféra (amely területhez 
a közfoglalkoztatási rendszer is tartozik) jóvoltából nőtt, majd 2013. utolsó negyedévében az ipar  
 
2.4.1. háttérmagyarázat: Az alacsony képzettség űeket érint ő, közelmúltban bevezetett adó- és 
ellátási rendszerrel kapcsolatos intézkedések   
2011 és 2013 között fokozatosan bevezetésre került a 16 %-os egykulcsos személyi jövedelemadó . Enne k 
következményeként a magas jövedelm űek tényleges adómértéke jelent ősen lecsökkent. Az alacsony 
jövedelműeket hátrányosan érintette, hogy megszüntették a munkavállalói adójóváírást . Ezzel 
párhuzamosan a (gyerekek szám ának függvényében járó) családi adókedvezményt  jelentősen 
kiterjesztették, különösen a legalább három gyereket nevel ő, és a teljes adókedvezmén y 
igénybevételéhez kell ően magas adóköteles jövedelemmel rendelkez ők esetében.  A családi 
adókedvezményt 2014-t ől kezdődően még szélesebb körre terjesztették ki, lehet ővé téve a kedvezmény
munkavállalót terhel ő társadalombiztosítási járulékok esetében történ ő érvényesítését. Ez az alacsony és közepes 
jövedelmű családoknak kedvezett, akik korábban nem tudták a cs aládi adókedvezmény teljes összegét igénybe venni. 
Az alacsony jövedelm űekre gyakorolt kedvez őtlen hatást 2013 januárjától részben ellensúlyozta a 
munkáltatói társadalombiztosítási járulékoknak a Munkahelyvédelemi Akcióterv keretében
bevezetett célzott csökkentése (az alacsony jövedelm űek adóékére vonatkozó elemzést lásd a 3.1.
szakaszban, a célzott csoportokat lásd a fentiekben).  Az intézkedéssel olyan csoportokat céloztak meg, 
amelyek aktivitási rátája ténylege sen alacsony szintet ért el. Az in tézkedés emellett a 2013. évi jelent ős minimálbér-
emelés hatásait is kiegyenlítette.  
Az ellátási rendszerrel kapcsolatos, foglalkoztatást érint ő reformok közé tartozik a munkanélküli-támogatáso k 
időtartamának és mértékének csökkent ése, illetve a szociális támogatáso k reformjai, a közfoglalkoztatási
programokkal kapcsolatos reformokat is  ideértve. 2011 szeptemberében a m unkanélküli-támogatás folyósításána k 
maximális id őtartamát 90 napra csökkentették .Az Európai Unióban ez számít a legrövidebb id őtartamú álláskeresési
juttatásnak, amellett  hogy a Magyarországon az elhelyezkedéshez átla gosan szükséges – egyébként 1 évnél hosszabb 
– időtartammal sincs összhangba n. Ezzel párhuzamosan a munkanélküli- támogatások maximá lis összegét is 
lecsökkentették a minimálb ér szintjére. Ezt megel őzően a munkanélküli-tám ogatások maximális id őtartama összesen 
9 hónap volt, amely id őszakon belül a támogatás összegét a 3., majd a 6. hónap után csökkentették.  
A szociális támogatások – vagyis az egyéb támogatásra nem jogosult m unkanélkülieknek nyújtott támogatások –
rendszerét szintén átalakították. 2006 és 2008 között a „szokásos szociális támo gatásokat”, amelyek fels ő határát a 
minimálbér jelentette, a családi összj övedelem függvényében állapították meg. 2009 óta azonban a szociális 
támogatások egyösszeg ű támogatások, amelyek összege immár az öregségi nyugdíj mindenkori
legkisebb összegének 80 %-a, vagy is jelenleg 22 800 HUF (hozzávet őleg 70 EUR/hó,  a támogatás 
jelenlegi elnevezése: „foglalkoztatást helyettesít ő támogatás”). A szociális támoga tásra való jogosultságnak évi 30
napos aktivitás a feltétele, amely lehet kö zfoglalkoztatásban való részvétel, az els ődleges munkaer őpiacon folytatott 
kereső tevékenység (a háztartási munkát és az egyszer űsített foglalkoztatást is beleértve), munkaer ő-piaci 
programban vagy legalább hat hónapos id őtartamra meghirdetett képzésben való részvétel, illetve közérdek ű
önkéntes tevékenység. A közfoglalkozta tásban való részvétellel, illetve a közfoglalkoztatási rendszerhez rendelt
költségvetéssel kapcsolatos közelmúltbeli fejlemények a 2.4.2. háttérmagyarázatban kerülnek ismertetésre. 
A kifejezetten a munkaer ő-piaci részvétel közvetlen növelésére, illetve kiadás-m egtakarításokra irányuló 
intézkedések köréhez tartozott még a rokkantsági támoga tások felülvizsgálata, vala mint a korai nyugdíjba vonulás
lehetőségeinek felszámolása. 
 
 
 
 
45 hozzájárulása is növekedni kezdett, 2014-ben 
pedig a szolgáltatási ágazat tett szert egyre nagyobb jelent őségre. A 2.4.4. ábrán ágazati 
bontásban látható a foglalkoztatásnak az el őző év 
azonos negyedévéhez viszonyított növekedése. Az ábra egymástól elkülönítve mutatja a belföldi foglalkoztatás, a határokon  átnyúló foglalkoztatás 
és az államilag támogatott (a közfoglalkoztatás rendszerével életre hívott) foglalkoztatás növekedését. A jelzett számadatok meger ősítik, 
hogy 2012 és 2013 túlnyomó részében a foglalkoztatás-növekedés f ő forrását a külföldi 
foglalkoztatás és a közf oglalkoztatás jelentette. A 
közfoglalkoztatás rendszerén kívüli belföldi foglalkoztatás 2013 végét ől indult jelent ős 
növekedésnek (lásd a 2.4.5. ábrát). 
2.4.4. ábra:  A foglalkoztatás alakulása a foglalkoztatás 
forrása szerint, ágazati bontásban 
-200,0-150,0-100,0-50,00,050,0100,0150,0200,0250,0300,0
09Q1 10Q1 11Q1 12Q1 13Q1 14Q1Éves változás, 1000 f ő
Mezőgazdaság Egyéb
Ipar Építőipar
Szolgáltatások Közigazgatás
Egyéb közszolgáltatások Összesen
Forrás:  Munkaer ő-felmérés 
 2.4.5. ábra:  A foglalkoztatás alakulása a foglalkoztatás 
forrása szerint 
-200,0-150,0-100,0-50,00,050,0100,0150,0200,0250,0300,0
09Q1 10Q1 11Q1 12Q1 13Q1 14Q1Éves változás, 1000 f ő
Belföldi, közfoglalkoztatottak nélkül
Külföld
Közfoglalkoztatottak
Összesen
Forrás:  Munkaer ő-felmérés 
A betöltetlen új álláshelyek száma a 
magánszférában 2014 folyamán n őtt, de még 
mindig elmarad a válság el őtti szintekt ől. A 
támogatásban nem részesül ő betöltetlen új 
álláshelyek száma 2014. harmadik negyedévében 
közel 50 000-rel emelkedett, de még továbbra is mintegy 70 %-kal alacsonyabb, mint a válság el őtt. 
A regisztrált munkanélküliek száma azonban ezzel egyidejűleg a válság el őtti időszakra jellemz ő 
szintre csökkent. A gazdaságra ennélfogva jelenleg a válság el őttivel közel azonos szint ű 
munkanélküliség, illetve a munkaer ő iránti 
alacsonyabb kereslet jellemz ő (lásd a 2.4.6. ábrát). 
A kormány által támogatott, elérhet ő álláshelyek 
száma 2014 októberében azonban két és félszerese volt az el őző évinek, és ezek 95 %-a 
közfoglalkoztatás keretében létrehozott állás volt. 
 
 
46 2.4.6. ábra:  Betöltetlen új álláshelyek és nyilvántartott 
munkanélküliek 
08Q2
08Q3
08Q4
09Q210Q2
11Q2
12Q2
13Q213Q3
13Q414Q114Q2
14Q3
20304050607080
350 450 550 650Betöltetlen új álláshelyek száma (ezer)
Nyilvántartott munkanélküliek száma (1000 f ő)
Forrás:  Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat, Európai Bizottság 
A 2013–2014. telére id őzített közfoglalkoztatási 
program radikálisan megváltoztatta az év végi 
foglalkoztatási mintákat (2.4.1. ábra).  A munkák 
jelentős részének szezonális jellegéb ől adódóan a 
korábbiakban a közmunkák nagy hányadát leállították a téli id őszakban. Az ilyen jelleg ű 
munkákkal teremtett foglalkoztatás mintája ekképpen megfelelt hagyományos szezonális munkák mintájának. Ennek alapján szokásos esetben arra lehetett volna számítani, hogy 2013. vége felé az álláskeres ők száma mintegy 100 000 
fős növekedést mutat, a munkanélküliségi ráta 
pedig 11–12 %-ra emelkedik. A téli közfoglalkoztatási program bevezetésének jóvoltából azonban sikerült elkerülni a foglalkoztatás mérsékl ődését és a munkanélküliség 
növekedését. Célját tekintve a program 200 000 f ő 
számára kívánt munkát biztosítani a 2013 novembere és 2014 márciusa közötti id őszakban. 
Amennyiben nem kerül so r a közfoglalkoztatás 
széles kör ű alkalmazására, az éves 
munkanélküliség 2013-ban a hivatalos 10,2 % 
helyett hozzávet őleg 11,5 %-os lett volna.  A 
hipotetikus munkanélküliségi rátának e becslése azon a feltételezésen alapul, hogy a közfoglalkoztatottak fele korábban az inaktívak táborához tartozott, vagyis a számítások ily módon elismerték, hogy a rendszer jóvoltából sikerült „aktiválni” a munkaer ő egy korábban inaktívnak 
számító részét. Közfoglalkoztatás nélkül a foglalkoztatottak száma 2013-ban feltehet ően elmaradt volna a 4 milliós létszámtól, de még így 
is elérte volna a válság el őtti szinteket (lásd a 
2.4.7. ábrát). 
2.4.7. ábra:  Közfoglalkoztatással és közfoglalkoztatás 
nélkül számított foglalkoztatási szint 
3600370038003900400041004200
jan. 01
jan. 02
jan. 03
jan. 04
jan. 05
jan. 06
jan. 07jan. 08
jan. 09
jan. 10
jan. 11
jan. 12
jan. 13
jan. 141000 fő
Foglalkoztatottak száma Közfoglalkoztatás nélkül
Forrás:  Központi Statisztikai Hivatal (KSH), Európai Bizottság 
A közfoglalkoztatás rendszere: hatékony 
intézkedésnek tekinthet ő-e a munkanélküliség 
kezelésére? 
A magyarországi közfoglalkoztatásról készült 
tanulmányok következtetésként arra jutottak, hogy e programok nem hatékonyak, és nem segítik kell ő mértékben el ő a résztvev ők 
visszailleszkedését a nyílt munkaer őpiacra.  
Fazekas és Scharle (2012) szerint a 2 000 és 2010 
közötti magyarországi közmunkaprogramok kudarcot vallottak a hosszú távú munkanélküliség csökkentése terén. A közfoglalkoztatás nem javítja a résztvev ők elhelyezkedési kilátásait és 
bérelőnyhöz sem juttatja őket. Immár egy másik 
tanulmány keretein belül Csoba és Nagy (2012) arra a következtetésre jutott, hogy a közfoglalkoztatási programok résztvev őinek 
elhelyezkedési esélyei nem voltak jobbak azokénál, akik egyáltalán nem vettek részt programokban. (
41) Megállapítást nyert egyúttal az 
is, hogy a többi aktív munkaer ő-piaci szakpolitika, 
                                                           
(41) Csoba J. és Nagy Z. E. (2012): “The Evaluation of 
Training, Wage Subsidy and Public Works Programs in 
Hungary”, megjelent: The Hungarian Labour Market 2012. 
The evaluation of active labour market programs; 96. o.  
 
 
47 így például a támogatási, illetve képzési 
programok hatása kedvez ő volt. A bizonyítékok a 
többi közép-európai átmene ti gazdaság esetében is 
általában azt er ősítik meg, hogy a 
közfoglalkoztatás nem segíti el ő hatékony módon 
az érintettek kés őbbi, nem támogatott állásokba 
történő elhelyezkedését. (42) 
Egy a jelenlegi rendszerrel foglalkozó, 
közelmúltban készült tanulmány megállapítása szerint a közfoglalkoztatottaknak csekély, és egyre kisebb esélyük van arra, hogy munkát találjanak a részvételt követ ő hat hónapban.  
Bakó és szerz őtársai (2014)(
43) a 2012–2013-as 
időszak tekintetében vizsgálták azt, hogy a 
közfoglalkoztatási rendszerben részt vev ők a 
program elhagyását követ ő 180 napon belül el 
tudnak-e helyezkedni a nyílt munkaer őpiacon (a 
szerzők szóhasználatában ez a „sikeres kilépés”). 
Az eredmények azt mutatják, hogy a sikeres kilépés esélye javul az iskolázottsággal, illetve romlik a kor el őrehaladtával (lásd a 2.4.8. és a 
2.4.9. ábrát). A program 2013. évi kiterjesztése egybeesett a sikeres kilépés esélyének általános csökkenésével: (
44) amíg az 2012-ben 13 %-os 
volt, addig 2013 folyam án 11 %-ra csökkent. 
                                                              
 
(42) Puhani, P. A. (1998): „Advantage Through Training?” 
Centre for European Economic Research, Discussion Paper 
No 98–25. 
(43) Bakó Tamás, Cseres-Gergely Zsombor, Kálmán Judit, 
Molnár György és Szabó Tibor (2014): „A munkaer őpiac 
peremén lév ők és a költségvetés”, különösen a 44–66. o., 
elérhető a Költségvetési Tanács és az Országgy űlés 
honlapján. 
(44) Ez ellentmond a hivatalos kormányzati statisztikáknak, 
amelyek szerint a sikeres kilépések aránya a 2012. évi 11,6 %-ról 2013-ban 13 %-ra n őtt. A két adatcsoport 
előállítását mindazonáltal más-más módszertan alapján 
végezték el, ami magyarázatul szolgálhat a jelzett tendenciák közötti különbségre. 2.4.8. ábra:  A sikeres kilépés esélye a közfoglalkoztatás 
rendszeréb ől, iskolai végzettség szerint 
0510152025303540
8 évnél
kevesebb8 év szakképzés középiskola magasabb
végzettség%
2012 2013
2012 átlaga 2013 átlaga
Forrás:  Bakó és szerz őtársai (2014) 
 
2.4.9. ábra:  A sikeres kilépés esélye a közfoglalkoztatás 
rendszeréb ől, korcsoport szerint 
02468101214161820
-18 19 20-2425-2930-3435-3940-4445-4950-5455-59%
2012 2013
2012 átlaga 2013 átlaga
Forrás:  Bakó és szerz őtársai (2014) 
A közfoglalkoztatásban való hosszabb részvétel 
csökkenti a sikeres kilépés esélyét.  Minél tovább 
tart a közfoglalkoztatás rendszerén belüli foglalkoztatás, annál kisebb az esély a sikeres kilépésre (lásd a 2.4.10. ábrát). A résztvev őknek 
közel a fele többször is visszatért ugyanazon közfoglalkoztatási programba. Ennek egyik lehetséges magyarázata a „szelekciós hatás” lehet. Míg egyeseknek nagyobb az esélyük az elhelyezkedésre, addig mások valószín űleg több 
 
 
48 alkalommal is vissza fognak térni a 
közfoglalkoztatáshoz. 
A közfoglalkoztatás emellett esetleges kiszorító 
hatással is járhat.  Ennek hátterében az áll, hogy a 
közfoglalkoztatotti bérek alacsonyabbak a minimálbérnél. Így például még a magasabb képesítést igényl ő munkakörök (mint amilyen 
például az adatbevitel) esetében is el őfordulhat, 
hogy az adott állást éppen betölt ő személy helyére 
közfoglalkoztatottat vesznek fel. Felmérési adatok bizonyítják, hogy vannak, ak ik a közfoglalkoztatás 
rendszerén belül ugyanazt a munkát végezik immár alacsonyabb bérért, mint amelyet korábban, szokványos munkaszerz ődés alapján végeztek az 
önkormányzatoknál (
45). 
2.4.10. ábra  A sikeres kilépés esélye a közfoglalkoztatás 
rendszerében eltöltött id őtartam szerint 
(hónap) 
051015202530%
2012 2013
2012 átlaga 2013 átlaga
Forrás:  Bakó és szerz őtársai (2014) 
A közfoglalkoztatásban részt vev ők száma, 
illetve a rendszer számára elkülönített költségvetés az id ők folyamán egyre jelent ősebb 
mértékű gyarapodást mutattak, és a tervek 
szerint 2018-ig a jelenlegi értékek kétszeresét 
fogják elérni.  A 2.4.2. háttérmagyarázat 
áttekintést kínál a közfoglalkoztatás rendszerében való részvételr ől, valamint a közfoglalkoztatáshoz 
az eddigiek során rendelt, illetve a jöv őben 
rendelni tervezett költs égvetési forrásokról.  
                                                          
 
(45) Farkas Zs., Molnár Gy. és Molnár Zs. (2014): „A 
közfoglalkoztatási csapda”, Magyar Szegénységellenes Hálózat  
 
 
49   
 
2.4.2. háttérmagyarázat: Részvétel és a közfoglalkoztatási rendszer számára elkülönített 
költségvetés  
A közfoglalkoztatás intézményét Magyarországon 1991 óta alkalmazzák, de annak mérete 2000-ig szerény 
maradt(46). A feltételekhez kötött segély ezési rendszer reformja nyomán a koordináció a önkormányzatok
hatáskörébe került. Szigorúbb feltételekhe z kötötték a munkanélküli-ellátáshoz va ló jogosultságot és  az ellátásban 
részesülőket legalább évi egy hónapos közmunkára kötelez ték. Új programok kerü ltek bevezetésre 2009- ben („Út a 
munkához”), majd ezt követ ően 2011-ben (a „Nemzeti Közfoglalkoztat ási Program”). A programok jóvoltából
jelentősen megn őtt a résztvev ők száma, és egyúttal a közmunkával összefügg ő foglalkoztatás elmozdult a rövid távú
szerződések keretében történ ő foglalkoztatás irányába. A „közfoglalkoztatási szerz ődés” 2011. évi bevezetésével egy
új típusú munkaviszony került kialak ításra, amely több tekintetben is ki vonta a közfoglalkoztatásban részt vev őket a
munkaügyi szabályozás hatálya alól. Nevezetesen: a közfoglal koztatás mentesül a kötelez ő minimálbérr ől szóló
szabályozás alól. A 2015. évre meghatározott közfoglal koztatási minimálbér (bruttó 79 155 HUF, azaz mintegy 
255 EUR) a rendes minimálbér hozzávet őleg 75 %-ának felel meg.  A reform nem titkolt célja az volt, hogy 
változatlan források mellett növelje a résztvev ők számát. 
-50050100150200250jan. 10ápr. 10júl. 10okt. 10jan. 11ápr. 11júl. 11okt. 11jan. 12ápr. 12júl. 12okt. 12jan. 13ápr. 13júl. 13okt. 13jan. 14ápr. 14júl. 14okt. 141000 fő1.a. ábra: A közfoglalkoztatás rendszerében részt vev ők 
száma
Közfoglalkoztatottak a közszférában
A közszférán kívüli közfoglalkoztatottak
Forrás: KSH.0,050,0100,0150,0200,0250,0300,0350,0400,0450,0500,0
11 12 13 14 15 16 17 18Milliárd HUF1.b. ábra : A közfoglalkoztatási rendszerre fordított kiadások
és a munkanélküli-támogatások
Közfoglalkoztatás
Munkanélküli támogatások
Közfoglalkoztatás (2014. évi módosított)
Közfoglalkoztatás - tervezett
Munkanélküli támogatások - tervezettForrás: költségvetési 
jelentések és a 2015. évi 
költségvetés
 
A jelenlegi tervek a rendszer 2018-ig történ ő jelentős kiterjesztésér ől szólnak. A közfoglalkoztatásra költöt t 
források 2010-t ől 2012-ig megduplázódtak, és növeke désük azóta is folyamatos. A köz foglalkoztatási rendszer súlya
mind a foglalkoztatottak száma, mind a rendszerhez rendelt költségvetési összegek tekintetében megn őtt (lásd a fenti 
ábrát). Az év végi id őszakra általában jellemz ő szezonális visszaesés ki küszöbölése érdekében 2013 őszén
átalakításra került a közfoglalkoztatási rendszer a téli közfoglalkoztatás elemének bevezetésével. Ezzel azt kívántá k 
elérni, hogy a közfoglalkoztatottak havi léts záma a 2013 novembere és  2014 márciusa közti id őszakban elérje a
200 000 f őt. A tapasztalatok alapján a kormány a közfoglal koztatás 2014. évi költségvetését a GDP 0,2 %-na k 
megfelelő forrásokkal egészítette ki annak érdekében,  hogy a közfoglalkoztatottak átlaglétszáma 2014- ben 
folyamatosan a 200 000 f ős szinten maradjon. A 2015. évi költségvetés ráad ásul 2018-ig szóló terveket is tartalmaz, 
amelyek alapján látható, hogy a közfogl alkoztatásra szánt kiadásokat tovább (2 018-ra a 2014-es érték kétszeresére) 
fogják növelni. A hozzávet őleges számítások azt mutatják, hog y 2018-ra a rendszerben részt vev ők létszáma el fogj a 
érni a 350 000 f őt, vagyis a jelenleg foglalkozt atottak 8,5 %-át. A 2014. év els ő tíz hónapja alapján az éves átlag 
mintegy 183 000 f őt tett ki. A jelek szerint a közfoglalkoztatás rendszere át fogja venni egyfel ől a szociális
támogatások, másfel ől pedig az aktív munkaer ő-piaci programok szerepét. 
_________________________________  
(1)  Koltai L. (2012): „Work Instead of Social  Benefit? Public Works in Hungary” Peer Review on „Activation measures in times o f
crisis: the role of public works” 
 
 
 
 
50 A közfoglalkoztatási rendszer hatékonyságának 
értékelése terén nem történt el őrelépés, de 
tapasztalható volt némi el őrehaladás a rendszer 
aktiválási elemeinek meger ősítése kapcsán.  A 
2013–2014. évi téli programok keretében szervezett képzéseknek mindössze a negyede nyújtott képesítést. Képzéseket a 2014–2015-ös téli időszakban is fognak tartani, és bár ez 
alkalommal a képzések immár 60 %-a fog államilag elismert képesítést nyújtani, a tanfolyamok többsége olyan képesítések megszerzéséhez kapcsolódik, amelyek a közfoglalkoztatási programok keretében végezhet ő 
munkakörök betöltéséhez szükségesek. A jogalkotási módosításoknak köszönhet ően a 
résztvevőknek lehet őségük lesz arra, hogy 
állásinterjúkon vegyenek részt, míg a Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat adott esetben konkrét állásajánlatokat fog kínálni számukra. A módosítás emellett szankciókat is tartalmaz, amelyek értelmében kötelez ő elfogadni a felkínált 
megfelelő munkalehet őségeket. 
Mivel a résztvev ők későbbi elhelyezkedési 
esélyeit a rendszer sz erény mértékben javítja, 
mindent egybevetve nehezen indokolható a közfoglalkoztatás rendsz erének kiterjesztése, 
ahogy az is, hogy a foglalkoztatás biztosítása 
szinte kizárólag e rendszerre alapul.  A 
kiterjedtebb közfoglalkoztatási rendszer magában hordozza annak kockázatát, hogy ahelyett, hogy a 
recesszió id őszakában ideiglenes 
jövedelemtámogatásként szolgálna, jelent ős 
„beragadási hatást” idéz el ő és végleg átveszi a 
szociális támogatások szerepét azon csoportok esetében, amelyek nem valószín ű, hogy be tudnak 
lépni a foglalkoztatás rendes keretei közé. A rendszert a szegénységelle nes intézkedések egyik 
központi alkotóelemeként tartják számon, de függetlenül attól, hogy az sokak számára biztosít munkalehet őséget, az elérhet ő bérek alacsony 
szintje miatt a rendszer nem járult hozzá a szegénység visszaszorításához. A közfoglalkoztatás rendszerének hatékonyságát és fenntarthatóságát ezért érdemes szorosan figyelemmel kísérni. 
3. EGYÉB STRUKTURÁLIS PROBLÉMÁK 
  
3.1. KÖLTSÉGVETÉSI POLITIKA 
 
52 A magyar adórendszer számos kihívással áll 
szemben kialakítás és irányítás tekintetében 
egyaránt.  Magyarországon a teljes adóteher 2014-
ben a GDP 38,6 %-ának felelt meg, amely az Unión belül a 8. legmagasabb, a régióban pedig a legmagasabb értéknek számít. A növekedés tekintetében legkisebb torzító hatással bíró adók szempontjából a fogyasztási adók részesedése már így is igen magas, míg a rendszeres vagyonadóból származó bevételek továbbra is alacsony szinten, jóval átlag alatt maradnak. Ezzel szemben az ágazatspecifikus adókra történ ő támaszkodás sem 
fiskális, sem gazdasági szempontból nem jelent hatékony megoldást. A közelmúltban elért eredmények ellenére az igazgatás továbbra sem hatékony, és az adócsalásokkal kapcsolatos aggodalmak sem sz űntek meg.  
A költségvetési keret 2 010-ben útjára indított 
újraszabályozását a hitelesség, az átláthatóság és hatékonyság javítása érdekében még ki kell 
egészíteni.  Jogszabályba foglalták, hogy a 
költségvetés-tervezés az adott költségvetési éven túli időszakra is kiterjedjen, de ennek végrehajtása 
még várat magára. A Költségvetési Tanács kötelező feladatainak sz űk köre és elemz ői 
kapacitása továbbra sincs arányban költségvetési vétójogával.  
Adópolitika 
Az adópolitika viszonylagos stabilitásával jellemezhet ő időszakot követ ően a közelmúltban 
bevezetett adóügyi változtatások újraélesztették az ágazatspecifikus társasági adók kivetésének 
korábbi trendjét.  A társasági adó terén a legf őbb 
aggodalomra az ágazatspecifikus adók növekv ő 
térnyerése ad okot. A trend, amely a szóban forgó adók bevezetését útjára indította, 2006 táján vette kezdetét, és 2010 után jelent ősen meger ősödött. 
2013-ra az els ősorban a pénzügyi és közüzemi 
ágazatokat érint ő ágazatspecifikus társasági 
különadók a GDP mintegy 2,15 %-át tették ki. Megállapítást nyert, hogy szelektív jellegükb ől 
adódóan ezek az adók  ágazatokon átível ő torzító 
hatással bírnak a beruházásokra nézve. Ráadásul sem bevezetésüket, sem pedig utólagos módosításaikat nem lehetett el őre látni.  
2014–2015. folyamán az ágazatspecifikus adók 
köre néhány újabbal b ővült, a már meglév ő 
ágazatspecifikus adók némelyikét pedig 
megemelték.  Ezek az adók néhány esetben az érintett ágazaton belüli szerepl ők tekintetében is 
szelektív hatással bírnak. Így például a 2014 augusztusától hatályban lév ő reklámadó 
legmagasabb (árbevételre vetített) kulcsát 40 %-ról 50 %-ra emelték, amely módosítás mindössze egyetlen m űsorszolgáltatót érintett. Ágazati adó 
került kivetésre a dohánygyártók és -forgalmazókra, olyan meredeken emelked ő 
rendszerrel, amelyben az árbevételre vetített legfelső kulcs 4,5 %-os. Az eredetileg az árbevétel 
0,1 %-ában meghatározott „élelmiszerlánc-felügyeleti díj” most már a napi fogyasztási cikkeket értékesít ő kiskeresked őkre is 
alkalmazandó, amellett hogy az immár progresszív tábla alapján a díj maximális mértéke az árbevétel 6 %-át teszi ki. A népegészségügyi termékadót kiterjesztették az alkoholos italokra, amelyek esetében az adó mértéke lényegében az alkoholtartalom aránya szerint került meghatározásra. Két olyan szeszesital-kategóriát azonban, amelyek esetében a helyi termelés jelentősnek számít, mentesítettek az adó alól.  
Az Európai Unión belül Magyarországon az 
egyik legmagasabb az alacsony jövedelemmel rendelkez ők munka utáni adóterhe, még úgy is, 
ha számításba vesszük a közelmúltbeli intézkedések – például a társadalombiztosítási járulékok Munkahelyvédelmi Akciótervben 
foglalt célzott csökkentésének – hatását.  Az 
Európai Unióban az átlagbér 50 %-át keres ő 
egyedülálló munkavállalók adóéke Magyarországon a legmagasabb, míg az átlagbér 100 %-át keres ők adóéke az EU-n belül itt a 4. 
legmagasabb (2010 óta mindkett ő növekszik). (
47) 
Az adóék ugyanakkor a gyermekes munkavállalók esetében jóval alacsonyabb a családi adókedvezmény jóvoltából, amely különösen a magasabb jövedelm ű és legalább három gyermeket 
nevelő családokkal b őkezű (részletesebben lásd a 
2.4.1. háttérmagyarázatot). Az alacsony jövedelműek magas adóéke Magyarország 
esetében különleges kihívást jelent, mivel az alacsony képzettség ű munkavállalók 
elhelyezkedési lehet őségei rosszak. A családi 
adókedvezmény tervekben szerepl ő megduplázása 
a két gyereket nevel ő alacsonyjövedelm űek 
szempontjából bír jelent őséggel, igaz ennek 
bevezetését 2016 és 2019 között tervezik. Egyéb, az alacsonyjövedelm űek teljes körét érint ő, az 
adóék általános csökkentés ére irányuló változtatás 
nem várható. 
 
 
53 A hozzáadottérték-adó befizetésére és az 
adószabályoknak való megfelelésre vonatkozó intézkedések – héabevétel-kiesés alapján mért – hatékonysága 25 %-os, amely érték jelent ősen 
meghaladja az uniós átlagot (16 %), néhány regionális versenytár s értékénél azonban 
alacsonyabb.  (
48) Néhány közelmúltbeli 
intézkedés jóvoltából az ellen őrzések szigorúbbá 
váltak. Egyrészr ől 2014 végére befejez ődött a 
kiskereskedelmi ágazatban a pénztárgépek elektronikus bekötése, amely az áfabevételek 
tekintetében kedvez ő változást eredményezett. A 
tervek szerint 2015 folyamán egyes szolgáltatási szegmensekre (például az éttermekre és fodrászatokra) is kiterjesztik e kötelezettséget. Másrészről 2015-ben bevezetésre került a közúti 
áruforgalom elektronikus ellen őrzési rendszere, 
amelynek els ődleges célja az áfával kapcsolatos 
„körhintacsalások” viss zaszorítása. Végezetül 
pedig csökkentették a tételes áfabevallásra vonatkozó küszöbértéket.  
A Világbank „Doing Business 2015” címet 
viselő jelentése alapján az elmúlt években nem 
változott a magyarországi vállalkozások által az adókötelezettségek teljesítésére fordított id ő 
hossza, és továbbra is a 4. legmagasabb az 
Európai Unión belül.  Az adóteljesítéssel 
összefügg ő költségek különösen a kis- és 
középvállalkozások esetében magasak: az árbevétel arányában számukra ez akár tízszer nagyobb terhet jelenthet, mint a nagyobb vállalkozások esetében. (
49) Szisztematikus 
előzetes értékelés az új adóügyi intézkedéseknek a 
megfelelésre gyakorolt hatásáról nem készült. A közúti áruforgalom elektronikus ellen őrzési 
rendszerének (lásd fent) bevezetése nyomán úgy tűnik, hogy ez különösen fontos kérdéssé vált, 
mivel a vállalkozások szerint a rendszer jelent ős 
megfelelési terhet ró a gazdasági szerepl őkre. 
Emellett a helyi önkormányzatokat 2015-t ől széles 
adókivetési jogkörrel felruházó új szabály a helyi adók különböz ő típusainak ugrásszer ű 
megnövekedését idézheti el ő, ami egyúttal növelné 
a természetes személyek adóteljesítési költségeit. Ezzel párhuzamosan a magyarországi társasági adózásra még mindig az adózási módok nagy száma jellemz ő (ideértve a három egyszer űsített 
adózási módot is), amelyek kezelése a vállalkozások számára költséges.  
A környezetvédelmi adóz ás terén az utóbbi 
időszakban több adóemelésre is sor került.  Így például 2015-t ől megemelték egyes tüzel őanyag-
termékek jövedéki adóját. Ezen túlmen ően a 
termékek bizonyos kö rének környezetvédelmi 
termékdíját is megnövelték. A díj kiterjesztésére azonban adott termékek, így például a fotoelektromos panelek esetében a zöldgazdasági célok szempontjából megkérd őjelezhető módon 
került sor. Emellett a ma gyarországi adórendszer 
továbbra is tartalmaz környezetet károsító 
támogatásokat, így például a cégautók személyes használata kedvez ő adózási elbánás alá tartozik(
50). 
Bár a cégautóadó kedvez ő a gépjárm űpark 
megújítása szempontjából, ez nem ellensúlyozza a nagyobb távolságok megtétele tekintetében kifejtett ösztönz ő hatását, amelynek nyomán n ő a 
kibocsátás, a zsúfoltság és emelkednek a társadalmi költségek. 
Magyarország összességében korlátozott 
előrehaladást ért el az adózásra vonatkozó 
2014. évi ajánlás végrehajtásában.  Az 
ágazatspecifikus adózás még a korábbiaknál is nagyobb szereppel bír. Korlátozott el őrelépés 
történt az alacsony jövedelm űek munkát terhel ő 
adóinak csökkentése terén, mivel a tervezett változtatások kizárólag a kétgyermekes munkavállalókat érintik és a végrehajtás 2016-ban fog megkezd ődni. Az adószabályoknak való 
megfeleléssel összefügg ő költségek, amelyek a 
kis- és középvállalkozás ok esetében különösen 
magasak, az elmúlt években stagnáltak. Noha a közelmúltban bizonyos mérték ű növekedés 
tapasztalható volt a környezetvédelmi adók esetében, az el őrelépés az adóterheknek a 
környezetvédelmi adók irányába való elmozdítása terén korlátozott volt. 
Költségvetési keret 
Magyarország 2010 végén elindította a nemzeti költségvetési irányí tás alapjait érint ő 
újraszabályozási folyamatot, ami vegyes 
eredményekhez vezetett.  Az átalakítás 
következtében a hatékony m űködés egyes 
aspektusai gyengültek (nevezetesen az el őretekintő 
reáladósság-szabálynak a prociklikus adósságplafonnal való felváltsa miatt), míg mások erősödtek (többek között az új keretek elismerésre 
méltóan szilárd alko tmányos alapjainak 
megteremtésével). A reform másfel ől eredetileg 
nem érintette a meglév ő középtávú költségvetési 
keretet, amib ől adódóan az pusztán indikatív 
jellegű maradt. Ami az intézményi vonatkozásokat 
 
 
54 illeti, 2012-ben a Költségvetési Tanácsot – 
opcionális feladatainak, illetve az er őforrások 
tekintetében – valamelyest meger ősítették. Ennek 
keretében felállításra került az Országgy űlés 
Hivatalán belül egy kisebb, kifejezetten elemzéssel foglalkozó csoport. A Költségvetési Tanács 
elemzéssel kapcsolatos feladatai és kapacitásai azonban továbbra sincsenek arányban az éves költségvetésr ől szóló törvénnyel kapcsolatos, példa 
nélküli vétójogával.  
A középtávú költségvetés i keret régóta esedékes 
megerősítését 2013 decemberében 
jogszabályban rögzítették, de a tervezési időhorizont b ővítése tekintetében a hatékonyság 
valódi próbáját a 2016. évi költségvetésig 
elhalasztották.  Az új szabályozás f ő újdonsága, 
hogy a (hároméves kiadási és bevételi terveket magában foglaló, kormányhatározatban lefektetett) középtávú költségvetési keret és az adott év költségvetési tervezete közötti különbségeket minden esetben olyan tényez őkkel, illetve 
folyamatokkal – például a makrogazdasági környezet változásaival – kell indokolni, amelyek 
kívül esnek a kormány hatókörén. 2014-ben a határozathozatali kötelezettségnek nem tettek eleget (az eredeti határid ő 2014. április 30. volt). A 
kormány el őször azzal érvelt, hogy az 
országgyűlési választások, majd azt követ ően az 
(újraválasztott) új kormány  (június elején lezárult) 
megalakítása miatt bizonyos mérték ű késedelem 
elkerülhetetlen volt; ugyanakkor a kérdés rendezésére a kés őbbiekben sem került sor. 
Következésképpen a 2015. évi költségvetés elkészítése hagyományos módon, kizárólag az aktuális költségvetési évre összpontosítva történt. Sem a tavalyi költségvetés indokolásában szerepl ő 
indikatív jelleg ű hároméves tervek, sem pedig a 
konvergenciaprogram nem kapott konstruktív, iránymutató szerepet a költségvetési el őirányzatok 
meghatározásában. 
Kivételesen er ős vétójoga ellenére a 
Költségvetési Tanács t ovábbra sem rendelkezik 
szilárd és elfogulatlan elemz ői háttérrel.  A 
Költségvetési Tanácsnak tág opcionális hatásköre van ugyan bármely releváns államháztartási kérdés észrevételezésére, az elmúlt három évben azonban a törvényben szigorúan el őírtakon kívül egyetlen 
saját elemzést, illetve véleményt sem tett közzé. Határozatai a mai napig kizárólag kvalitatív kockázatelemzéseken alapulnak, nem pedig nyilvánosan hozzáférhet ő részletes számításokon. (
51) Kedvez ő fejleményként értékelend ő, hogy a 
Tanács immár egyre több küls ő tanulmány – így 
például rövid távú el őrejelzések és elemzések – 
elkészítésével bízza meg a partnerintézményeket. Ezen túlmen ően új kezdemén yezést indított, 
amelynek keretében kutató intézetekt ől rendel meg 
közép- és hosszú távú makrogazdasági és költségvetési el őtanulmányokat. Ezek a munkák 
mindazonáltal nem tölthetik be a hivatalos makrogazdasági és költségvetési el őrejelzések 
valódi kvantitatív elemzésének szerepét. A Költségvetési Tanács pozícióját er ősítené, ha 
véleményét egyértelm ű, számszer űsített 
referenciaértékekre alapozná: saját el őrejelzésekre 
és hatásvizsgálatokra. (
52) 
Magyarország összességében korlátozott 
előrelépést tett a költségvetési irányításra 
vonatkozó 20 14. évi ajánlás végrehajtása terén.  
A közelmúltban jogszabályi alapokra helyezett 
középtávú költségvetési keret végrehajtása sorozatosan késedelmet szenvedett, és nem történtek jogi lépések az államháztartás átláthatóságának javítása, illetve a Költségvetési Tanács törvényi feladatkörének b ővítése 
érdekében. 
3.2. MUNKAER ŐPIAC ÉS TÁRSADALMI KOHÉZIÓ 
 
55 Míg 2014-ben általában javult a magyar 
munkaer ő-piaci helyzet, továbbra is jelent ős 
kihívásokkal kell szembenézni.  A teljes 
foglalkoztatottság 2014 harmadik negyedévében 
62,8 %-ra n őtt (az EU-28 átlaga 65,5 % volt), a 
munkanélküliségi ráta pedig 7,4 % volt a 15–64 év közötti korcsoportban. A munkaer ő-piaci javulás 
részben magyarázható a közfoglalkoztatási rendszer kiterjesztésével és a határokon átnyúló munkavállalás növekedésével, a foglalkoztatás javulásához a magánszektorban a vártnál gyorsabb 2014. évi kibocsátásnövek edés is hozzájárult (a 
részleteket lásd a 2.4. szakaszban). A tartós és az ifjúsági munkanélküliség továbbra is magas. A foglalkoztatottsági különbség különösen magas a kisgyermekes n ők és a romák körében. (
53) Az 
elmúlt években mind abszolút, mind relatív értelemben n őtt a szegénység, ami azt mutatja, 
hogy a szociális biztonsági háló kevéssé képes a szegénység csökkentésére. A szociális és oktatási rendszerekre továbbra is jellemz ő, hogy csak 
kismértékben képesek csökkenteni az esélyegyenl őség hiányát. Az egészségügyi 
rendszernek annak ellenére, hogy többször is átalakult az elmúlt id őszakban, továbbra is jelent ős 
kihívásokkal kell szembenéznie, ideértve a lakosság rossz egészségi állapotát, a kiadások alacsony szintjét és az er őforrások nem hatékony 
felhasználását. 
A munkaer őpiac működése 
A munkát terhel ő adók a munkavállalók 
bizonyos kategóriái  (például az egyfajta 
képzettséggel rendelkez ők és/vagy az alacsony 
képzettség űek) esetében nem segítik el ő a 
foglalkoztatást; ez font os akadályt képez, 
különösen az alacsony kereset űek számára (lásd az 
adózásról szóló 3.1. szakaszt).  
A munkaer ő-piaci átmenet általánosságban 
nagyon alacsony szinten maradt, els ősorban a 
munkaer őpiacot korlátozó intézményi keretek 
miatt. A munkanélküli ellátás rendszere és a 
jelenlegi munkaer ő-piaci politikák, különösen a 
közfoglalkoztatás, nem segítik hatékonyan a munkaerő-piaci átmenetet. A munkaer ő-piaci 
politikák esetében a források elosztása nem az intézkedések szisztematikus hatásvizsgálatának eredményei alapján történik. A hosszú ideig járó szülői juttatások és a gyermekgondozás alacsony 
kiépítettsége megnehezíti a kisgyermekes n ők 
visszatérését a munkaer őpiacra. Álláskeresési járadék 
Magyarországon három hónapig jár az 
álláskeresési-járadék, ez a legrövidebb jogosultsági id ő az EU-ban; ám az 
álláskeres őknek átlagosan több, mint egy évre 
van szükségük ahhoz, hogy újra munkát 
találjanak.  Az álláskeresési járadékra való 
jogosultság rövid id őtartama ugyan ösztönözheti 
az álláskeresést, ám arra is kényszerítheti a munkakeres őket, hogy olyan állást fogadjanak el, 
amely nem felel meg képzettségüknek, ez pedig a munkavállalói fluktuáció növekedéséhez és a gazdaság általános termelékenységének csökkenéséhez vezet. Más álláskeres ők az ellátás 
időtartamának rövidsége és a megfelel ő szintű 
megtakarítások hiánya miatt közvetetten a közfoglalkoztatási rendszerben való részvételre kényszerülhetnek. 
Aktív munkaer ő-piaci politikák 
Noha történtek lépések a kategorizálási 
rendszer kialakítása érdekében, ám ezen túlmenően továbbra is számos lehet őség lenne 
az aktív munkaer ő-piaci politikák min őségének 
javítására.  Az aktív intézkedések az egyének 
kategorizálása nélkül azok ra irányulnak, akiknek 
lejár az álláskeresési járadékra való jogosultsága. Noha a munkaer ő alacsony képzettsége komoly 
problémát jelent, amelyet súlyosbít, hogy átlagosan kevesen vesznek részt élethosszig tartó tanulásban, a rendszerek (ideértve a képzéseket) nem úgy lettek kialakítva,  hogy kifejezetten az 
egyének személyes szükségleteit vennék célba. A kategorizálási rendszer fejlesztése az eredeti ütemtervnek megfelel ően halad: a projektet, 
amelyet korábban a központi hivatal vezetett, át fogja venni a foglalkoztatáspolitikáért felel ős 
minisztérium. A tervezett kategorizálás célja, hogy legyen egy egységes rend szer, amely az embereket 
a különféle rendszerekhez irányítja, és legyen elérhető többféle, a helyi munkaer ő-piaci 
feltételeket figyelembe vev ő, az álláskeres ők 
számára felajánlható egyénre szabott szolgáltatás. Noha a terv egy lépés a jó irányba, bizonytalan, hogy a jöv őben a különféle rendszerekért felel ős 
más érintett hatóságok hogyan fogják használni a rendszert. A közmunkaprogramot kib ővítették, 
miközben más aktív eszközökre arányosan kevesebb forrás jutott. (lásd a 2.4. fejezetet is). A munkaerő-piaci politikák esetében a források 
 
 
56 elosztása nem az intézkedések szisztematikus 
hatásvizsgálatának eredmé nyei alapján történik. 
A munkaer ő-piaci intézkedésekért való 
felelősség különféle minisztériumok közötti 
megoszlása tovább ronthatja a hatékonyságot.  
Konkrétan az, hogy a Belügyminisztérium a 
felelős a közmunkaprogram irányításáért (54), e 
tekintetben további kockázatokkal jár. 
2015 januárjától megsz űnt a Nemzeti 
Foglalkoztatási Szolgálat központi hivatala.  
Korábbi foglalkoztatáspolitikai feladatait különféle 
hatóságok veszik át, és a helyi munkaügyi központokat is átszervezik. Ez a széttagolt intézményrendszer önmagában kihívások elé állítja a helyi munkaügyi központokat, és megnehezíti a foglalkoztatáspolitika hatásainak felmérését.  
Ifjúsági munkanélküliség 
2014-ben Magyarországon az általános trendekkel összhangban tovább javult mind a fiatalok foglalkoztatottsági, mind a 
munkanélküliségi rátája.  Ugyanakkor tovább 
emelkedett azon fiatalok (25 év alattiak) száma (2007-ben 11,3 %, 2013-ban 15,4 %), akiknek nincs állása és nem vesznek részt oktatásban vagy képzésben, emellett n őtt a korai iskolaelhagyók 
aránya – a roma fiatalok pedig egyaránt felülreprezentáltak a korai iskolaelhagyók és azok között, akiknek nincs állása, és nem vesznek részt oktatásban vagy képzésben sem. (
55) 
A magyar Ifjúsági Garancia Program csak 
részben ad választ a fiatalok 
munkanélküliségének kérdésére.  Ez annak a 
következménye, hogy nincs rögzítve az, hogy a színvonalas állásajánlat mire terjedjen ki, és arra sincs garancia, hogy a Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat megfelel ő erőforrásokkal rendelkezik 
majd a program végrehajtására. Ezt az is jelzi, hogy az illetékesek nem képesek négy hónapon belül színvonalas állásajánlatot biztosítani. Már az Ifjúsági Garancia Program indulása el őtt is 
bevezettek több aktív intézkedést, amelyek hatásához hozzá fog járulni a hosszú ideje állást kereső fiatalok célzott intézkedésekbe történ ő 
bevonására irányuló új program. Jogszabály-módosítás fogja biztosítani, hogy a 25 év alatti fiataloknak és az aktív munkaer ő-piaci 
programokban részt vev őknek ne kelljen a 
közmunkát elfogadniuk. A módosítás azt is garantálni fogja, hogy a „színvonalas állásajánlat” 
meghatározása ne terjedjen ki a közmunkára, és hogy a képzésben részt vev ők végzettséghez 
jussanak. Nagyon fontos az, hogy a monitoringrendszer segíti az eredmények nyomon követését, és egyértelm űen mutassa az Ifjúsági 
Garancia Programnak az ifjúsággal kapcsolatos makromutatókra gyakorolt hatását, különösen az olyan hátrányos helyzet ű csoportok esetében, mint 
a romák.  
A nők részvétele és az alacsony képzettség ű 
munkavállalók 
Az EU-n belül Magyarországon a legnagyobb a 
gyermekvállalás hatása az anyák 
foglalkoztatására.  Noha a n ők általános 
foglalkoztatási rátája n őtt, az uniós átlaghoz képest 
még mindig alacsony, különösen a kisgyermekes nők esetében. Ez a hosszú szül ői juttatásoknak és 
annak a következménye, hogy különösen a 3 év alattiak körében kevés gyermek jár gyermekellátó intézményekbe. Magyarország még nem valósította meg a gyermekgondozásra vonatkozó, 33 %-os barcelonai célkit űzéseket. Az elmúlt évek 
erőfeszítései következtében javult a 
gyermekgondozó intézménye khez való hozzáférés, 
ennek a folyamatnak folytatódnia kell a n ők 
munkaerő-piaci részvételének további 
megkönnyítéséhez. Magyarországon a nemek közötti bérszakadék 2012-ben 20,1 %-ra emelkedett, ez jócskán meghaladja a 16,4 %-os uniós átlagot. 
A magasan és az alacsonyan képzett 
munkavállalók munkavállalási lehet őségei 
egymáshoz képest jóval aránytalanabbak, mint 
a legtöbb uniós országban.  Az alacsonyan 
képzett munkavállalók körében nagyon alacsony a foglalkoztatási ráta (a 20–64 évesek körében 38,2 %; az uniós átlag 51,4 %), és más munkavállalókhoz viszonyítva jelent ős a 
bérhátrányuk. A 25–49 évesek körében az alacsonyan képzettek és az általános népesség foglalkoztatási rátája között 26 százalékpont a 
különbség, vagyis az átlagos foglalkoztatási ráta kétharmada. Az álláskeres őknek szóló oktatási és 
képzési ajánlatok nem voltak képesek az alapvet ő 
és a szakmai képességek terén mutatkozó, az alacsonyan képzettek iránti munkaer ő-piaci 
keresletet visszafogó hiányosságokat orvosolni. 
 
 
57 Szociális védelem és szegénység 
A szegénységre és a társadalmi kirekesztésre 
vonatkozó mutatók azt mutatják, hogy Magyarországon romlott a helyzet a válság kezdete óta, különösen a gyermekek és a romák 
körében.  Miközben Európában csökkent azok 
aránya, akiket szegénység vagy társadalmi kirekesztés fenyeget, a magyar népesség 33,5 %-a tartozik ebbe a kategóriába. 2008 és 2013 között a szegénységben és társadalmi kirekesztésben él ő 
gyermekek aránya körülbel ül 33 %-ról 43 %-ra 
nőtt (a 2013-as uniós 28 %-os átlaghoz 
viszonyítva). A szegénység különösen gyakori a romák körében: 81 %-ukat fenyegeti szegénység, 60 %-uk nélkülözi az alapvet ő közszolgáltatásokat, 
39 %-uk él alacsony munkaintenzitású háztartásban, és a dolgozó romák 67 %-a szegénységben él ő munkavállaló. (
56) A rendkívüli 
nélkülözést mutató jelz őszám Magyarország 
esetében jóval az uniós átlag felett van. Az alacsony munkaintenzitású háztartások aránya csökken, de n őtt a szegénységben él ő 
munkavállalók száma.  
3.2.1. ábra:  A rendkívüli nélkülözés aránya a régióban 
 
0510152025303540
05 06 07 08 09 10 11 12 13a népesség %-a
HU CZ PL SK
 
Forrás:  Eurostat 
Kifejezetten gyenge a jövedelmek célzott 
újraelosztása.  A jövedelmük alapján a három 
felső tizedbe tartozók több szociális transzfert 
kapnak, mint a három alsóba tartozók. Úgy t űnik, 
hogy a közelmúltbeli, ig azgatási úton végrehajtott 
rezsicsökkentés a szegén y háztartások esetében 
nem eredményezte a háztartási költségek jelent ős 
csökkenését. Az intézkedés ugyanakkor jelent ős 
megtakarítást eredményezett a nem rászoruló háztartásoknál: a költségcsökkentés 36 %-a 
jövedelmük alapján a legmagasabb ötödbe tartozóknak kedvezett, és csak 15 %-a segítette a legalacsonyabb ötödbe tartozókat. A leginkább sebezhető csoportok helyzetét általában véve nem 
befolyásolta a rezsicsökkentés. 
A szociális segélyezési rendszer hatékonysága és 
lefedettsége tekintetében vannak még 
hiányosságok.  A GDP arányában mért szociális 
közkiadások a válság kezdete óta minden OECD tag uniós tagállamban emelkedtek, Magyarország kivételével. Az OECD tagállamai között Magyarország az egyetlen, ahol a munkaképes korúak körében a pénzbeli jövedelemtámogatás mértéke jelent ősen, a reálértéken 6 %-al csökkent 
ebben az id őszakban. A közmunkaprogram nem 
csökkentette a szegénységet a résztvev ők körében 
(lásd még a 2.4. szakaszt is). A megszorító jelleg ű 
jövedelemvédelmi politikák, ideértve a szociális transzferek nominális befa gyasztását 2008 óta és 
az álláskeresési járadékra való jogosultság időszakának három hónapra csökkentését, 
hozzájárultak a szegénys ég növekedéséhez. A 
szociális ellátásokra való jogosultság korlátozásai következtében az összes álláskeres ő fele 
semmilyen juttatásban sem részesül.  
A szociális védelmi kiadások további 
csökkentésére, és az ellátások elosztása tekintetében a mérlegelési jogkör helyi szint ű 
kiterjesztésére vonatkozó tervek azzal a veszéllyel járnak, hogy még kevesebben, és nem a leginkább rászorulók fognak ellátásban 
részesülni. A 2015-ös költségvetés 
hozzávetőlegesen 10 %-al kevesebb forrást biztosít 
a szociális védelem céljára. A pénzbeli jóléti ellátások rendszerét jelenleg átalakítják: összeolvasztják a különféle szociális ellátásokat, és a helyi önkormányzatoknak  szélesebb mérlegelési 
jogköre lesz a ellátások odaítélésében. 2018-ig fokozatosan a jelenleg a kedvezményezettek többsége által kapott, foglalkoztatást helyettesít ő 
támogatás helyébe a közmunkaprogramba történ ő 
bekapcsolódás lehet ősége lép. 2015 márciusától 
ezt a fajta szociális támogatást központilag kezelik bizonyos egyéb „jövedelem típusú juttatásokkal” együtt. A jelenleg a helyi önkormányzat által nyújtott összes szociális ellátás helyett egyetlen „jövedelempótló” ellátás lesz. Az ellátás összegének meghatározása (legfeljebb 28 500 HUF) és a jogosultsági szabályok kidolgozása a helyi hatóságok hatáskörébe fog tartozni. Noha a 
 
 
58 szegényebb hatóságok szükség esetén 
kompenzációt fognak kapni a költségvetésükb ől 
kifizetett juttatások után, a decentralizáció a regionális egyenl őtlenségek növekedésének 
kockázatával jár. 
Egészségügyi rendszerek 
A 2010 és 2014 között végrehajtott átszervezések ellenére nem sikerült még megoldani a magyar egészségügy több jelent ős 
problémáját, ideértve a lakosság rossz egészségügyi állapotá t és a források nem 
hatékony felhasználását.  Magyarországon mind 
az összes egészségügyi kiadás, mind a közegészségügyi kiadások  szintje az uniós átlag 
alatt maradt, és a költségvetési finanszírozás mértéke csökken ő trendet mutat. (
57) A 
legfontosabb egészségügyi mutatók, így például a születéskor várható élet tartam tekintetében 
Magyarország következetesen a leggyengébbek között teljesít. A korai halálozás aránya, amelyet a potenciálisan elvesztett életévekben mérnek, nemcsak a legmagasabbak között van, hanem nemzetközi összehasonlításban lassan romlik is Magyarországon, különösen a férfiak körében. Ez elsősorban a keringési rendszer betegségeib ől 
fakadó halálozás tartósan  magas szintjének a következménye. A munkaképes korú népességet magas halálozási arány jellemzi. Úgy t űnik, hogy a 
magyar egészségügyi rendszer általános hatékonysága messze elmarad az EU többi részétől, még akkor is, ha figyelembe vesszük a 
kiadások relatíve alacsony szintjét, a szociális-gazdasági tényez őket és a népességre jellemz ő 
életvezetést. Ez a megállapítás igaznak bizonyult az egészségügy teljesítményének többféle mérése esetében, és különféle értékelési módszerek alkalmazásakor is. (
58) 
A magyar egészségügyi ren dszer sajátosságaiból 
eredő strukturális hatékonysági problémák  
Aránytalanul sok a közvetlenül teljesítend ő fizetés, 
ráadásul elterjedt a hálapénz gyakorlata. Ebb ől 
egészségügyi egyenl őtlenségek adódnak, amelyek 
elsősorban a sebezhet ő csoportokat sújtják. Az 
egészségügyi szolgáltatásokat a túlságosan kórházközpontú modell jellemzi. A kórházak folyamatosan adósságot te rmelnek, amelyek miatt 
jelentős eseti kifizetésekre van szükség a központi 
költségvetés terhére. Magyarországon viszonylag kevés háziorvos praktizál, és nem optimális a földrajzi eloszlásuk. A gyenge fizetési ösztönz ők is hozzájárulnak ahhoz, hogy a háziorvosok nem 
látják el hatékonyan a „portás” szerepét, miközben magas a kórházi szolgáltatások igénybevétele. Sok egészségügyi dolgozó hagyta el az országot, és jelentős szakemberhiány alakult ki, amely 
veszélyezteti az egészségügyi szolgáltatások fenntarthatóságát. 
Az elmúlt években végrehajtott reformok 
elsősorban a finanszírozásra és a 
szolgáltatásnyújtásra irányultak, a cél az ellátás költségeinek szinten tartása és a 
hatékonyságnövelés volt. Az egészségügyi 
eredményekben még nem mérhet ő ezeknek a 
reformoknak a hatása. Jelenleg folyamatban van az új egészségügyi stratégia kidolgozása, amelynek része a kórházi kapacitások újraelosztása a kettősségek felszámolása és a kórházak 
adósságszintjének csökkentése érdekében.  
Magyarország összességében korlátozott 
előrehaladást ért el a munkaer ő-piaci és a 
társadalmi kohézióra vonatkozó ajánlások 
végrehajtásában.  Némi előrelépés történt az aktív 
munkaerő-piaci politikák terén, mivel halad a 
Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat kategorizálási rendszerének el őkészítése. Némileg el őrehaladt az 
első Ifjúsági Garancia Program mentori 
hálózatának kiépítése, ám nem garantált, hogy ehhez a Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat biztosítani fogja-e a szükséges humáner őforrást. 
Nincs előrelépés a közfoglalkoztatási rendszer és 
az álláskeresési juttatások rendszerének felülvizsgálata terén. Némileg el őrehaladt a 
pénzbeli szociális ellátások rendszerének módosítása és a roma felzárkóztatás monitoringrendszerének megvalósítása. N őtt a 
szegénység, és továbbra is hiányzik a legsebezhet őbb csoportok helyzetének javítását 
célzó integrált megközelítés. 
3.3. OKTATÁS ÉS KÉSZSÉGEK 
 
59 Noha az iskolai végzettség szintje javult 
Magyarországon, a rendszer továbbra sem 
kellően inkluzív és rugalmas.  Az ország oktatási 
és képzési rendszere nem képes megfelel ően 
ellensúlyozni az alacsony társadalmi-gazdasági státuszú tanulók oktatási és kulturális hátrányait. Növekszik az alapvet ő képességek terén gyengén 
teljesítők és a korai iskolaelhagyók aránya, 
különösen a hátrányos helyzet űek körében. 
Továbbra is probléma a roma többség ű iskolák és 
osztályok magas aránya. A tanulóknak csak korlátozott lehet őségeik vannak a különféle 
oktatási irányok közötti átjárásra. Továbbra is problémaforrás a fels őoktatásban a hozzáférési 
lehetőségek b ővítésére és a lemorzsolódók 
arányának csökkentésére irányuló intézkedések hiánya. Több, az oktatási területet érint ő reform is 
folyamatban van, ám hiányzik ezek eredményeinek szisztematikus nyomon követése és értékelése. 
3.3.1. ábra:  A társadalmi-gazdasági státusz hatása a 
matematikai teljesítményre (2012) 
405060708090100110120130
 
Forrás:  OECD PISA 2012 (II.2.4a. táblázat) 
Magyarországon 2010 óta n őtt a korai 
iskolaelhagyók aránya, szemben az uniós 
szinten tapasztalható trenddel.  2013-ban a korai 
iskolaelhagyók aránya elér te a 11,8 %-ot, ezáltal 
még messzebbre került a 10 %-os nemzeti célkitűzéstől. Különösen magas a korai 
iskolaelhagyók aránya a szakképzésben részt vevők (30 %), a kevésbé fejlett régiókban él ők (
59) 
és a romák (82 %) (60) körében. A PISA és a 
nemzeti készségtesztek egyaránt azt mutatják, hogy növekszik az olvasás, a matematika és a természettudományok terén gyengén teljesít ők 
aránya, egyben meger ősítik a társadalmi-gazdasági 
státusz és az oktatási teljesítmény közötti szoros összefüggés fennállását. A tanárok nincsenek felkészítve arra, hogy megfelel ő támogatást nyújtsanak a gyengén teljesít őknek és a potenciális 
korai iskolaelhagyóknak (
61), a gyengén teljesít ő 
iskolák pedig nincsenek arra kötelezve, hogy lépéseket tegyenek eredményeik javítására. 
2014 novemberében a korm ány elfogadott egy, 
a korai iskolaelhagyás problémájával foglalkozó stratégiát, ám annak hatékony megvalósítását gátolhatja a szakterületek közötti koordináció és az egyértelm ű 
végrehajtási terv hiánya.  2014-ben létrejöttek 
egy felügyeleti szerv és a pedagógiai intézetek, és 2015-re tervezik a refo rm további elemeinek a 
megvalósítását (a tanárok szakmai továbbképzéséhez, a gyenge teljesítményre irányuló intézményi cselekvési tervekhez, és a készségek mérésének kiterjesztéséhez kapcsolódó lépéseket). Ezek az intézkedések biztosíthatják az iskolák számára a szükséges feltételeket ahhoz, hogy képesek legyenek tanulóikat hozzásegíteni ahhoz, hogy a tankötelezettségi id ő végéig 
valamennyi fontos készséget elsajátítsák. A stratégia kidolgozása során azonban nem konzultáltak az érintett felekkel. A stratégia továbbá nem kezeli kell ően ambiciózusan a 
szakképzés és a kevéssé fejlett régiók problémáit.  
Továbbra is probléma a roma többség ű iskolák 
és osztályok magas aránya, és a mindenki számára hozzáférhet ő, jó min őségű többségi 
oktatás hiánya.  Továbbra is magas a roma 
többségű iskolába vagy osztályba járó roma 
gyerekek aránya: a roma tanulók 45 %-a jár olyan osztályba vagy iskolába, ahol az osztálytársaik legalább 50 vagy még magasabb százaléka roma. (
62) A roma tanulók iskolai teljesítménye rosszabb 
az országos átlagnál. 2012-ben az országos átlag 24,6 %-hoz képest a romák 77,7 %-a csak az általános iskola nyolc osztályát végezte el (vagyis az általános iskolai a legmagasabb végzettségük). A romák kevesebb, mint 1 %-a szerzett fels őfokú 
végzettséget, szemben a 18,5 %-os országos átlaggal a feln őtt népesség körében. (
63) 
Noha történtek intézkedések a romák oktatási 
helyzetének javítására, nincs átfogó és szisztematikus megközelítés a roma többség ű 
iskolák és osztályok arányának csökkentésére.  
Elfogadtak bizonyos adminisztratív 
intézkedéseket, melyek  célja, hogy az állami 
iskoláztatásban csökkenjen a roma többség ű 
iskolák és osztályok aránya. Az olyan, folyamatban lev ő programok, mint a „Tanoda” és 
 
 
60 az „Útravaló”, hozzájárulnak a hátrányos helyzet ű 
tanulók készségeinek fejlesztéséhez. Az iskolafejlesztési stratégia a közoktatás irányításának központosítása és a tanárok szakmai képességeinek fejlesztése révén kívánja elérni, hogy általában javuljon az oktatás min ősége, és 
hogy a hátrányos helyzet űek is be tudjanak 
kapcsolódni az oktatásba. 2015 januárjában elfogadták a nemzeti köznevelésr ől szóló törvény 
azon módosítását, amely felhatalmazza a kormányt arra, hogy meghatározza a vallásos és a kisebbségi 
oktatás feltételeit. Az érintettek attól tartanak, hogy a jogszabályt az elkülönített roma oktatás fenntartására vagy akár kib ővítésére lehet majd 
használni. 
Továbbra is problémát jelent a különféle 
oktatási formák és szakaszok, valamint a 
munkaer őpiac közötti átmenet.  A tanulók iskolai 
teljesítménye befolyásolja a középiskola-választást. (
64). Elvileg lehetséges a választott 
tanulmányi irány megváltoztatása. A gyakorlatban azonban a tanulók készségszintje közötti különbség növekszik a különféle fels ő-
középiskolákban eltöltött id ő alatt, ami 
megnehezíti a kés őbbi iskolaváltást. A szakiskolai 
tanulók nehézségekkel szembesülnek tanulmányaik folytatása esetén. (
65) 
A középfokú oktatásban az államilag 
finanszírozott helyek elosztását érint ő tervezett 
változtatások csökkenthetik az átjárhatóságot.  
2014 novemberében a kormány bejelentette 
szándékát a szakiskolai képzésben részt vev ők 
számának növelésére, és a tanulókat az érettségire felkészítő gimnáziumokban a fér őhelyek 
csökkentésére. Ennek következtében csökkenhet a felsőoktatásba jelentkez ők száma, és csökkenhet a 
szakiskolák vonzereje a jó teljesítmény ű tanulók 
számára. Ez a változtatás a fels őoktatási felvételi 
követelmények növekedésével együtt tovább csökkentheti a hátrányos helyzet űek társadalmi 
mobilitását. 
Nem követik nyomon a szakképzés reformjának 
végrehajtását.  Ez különösen a három évre 
csökkentett szakiskolai képzésre, a „hídprogramokra” és lehetséges hatásaikra tekintettel ad okot aggodalomra. Az alapfokú képzettségek nem kielégít ő szintje csökkentheti a 
tanulók esélyét a továbbtanulásra, vagy hosszú távon a munkahelyváltásra. A vállalatoknak nyújtott pénzügyi ösztönz ők és a Kereskedelmi és Iparkamarának a reform támogatásában játszott 
szerepe ellenére bizonyos régiókban és szakmákban nehéz magas színvonalú, gyakorlati képzéseket találni.  
Nagy a fels őfokú végzettség űek iránti 
munkaer ő-piaci kereslet, és középtávon tovább 
fog növekedni a magasan képzett szakemberek 
számára elérhet ő munkalehet őségek száma.  A 
felsőfokú végzettség űek körében a foglalkoztatási 
ráta Magyarországon 2013-ban 85,6 % volt, összehasonlítva az uniós 80,7 %-os átlaggal. Ezzel szemben a fels ő középfokú végzettség űek körében 
a foglalkoztatási ráta 64 ,9 % volt Magyarországon. 
Az egyetemi végzettség űek keresete aránylag 
magas, akárcsak a fels őoktatás magán- és 
közmegtérülése. (
66) 
Noha nőtt a felsőfokú végzettség űek száma, a 
közelmúltbeli intézkedések nem segítették a hátrányos helyzet űek bejutását a 
felsőoktatásba.   Magyarország meghaladta a 30–
34 évesek fels őfokú végzettségére vonatkozó, 
30,3 %-os célkit űzését (2013-ban a mért adat 
31,9 % volt), ám a fels őfokú végzettség szintje 
továbbra is az uniós átlag (36,9 %) alatt marad. 2014-ben csökkent az államilag finanszírozott hallgatók száma, noha 2013-hoz képest 11 %-kal többen jelentkeztek a fels őoktatásba. 2011 óta 
körülbelül 15 %-kal csökkent az államilag finanszírozott fér őhelyek száma. (
67) A 
felsőoktatási tanulmányok nagymértékben 
függenek a tanulók családjai által nyújtott támogatástól, és a diákok 25 %-a rendkívül szerény körülmén yek között él. (
68) A jelenlegi 
finanszírozási rendszer nem biztosítja a méltányos hozzáférést. Általánosságban a kormányzati oktatási kiadások 2012-ben a GDP 4,8 %-át tették ki, ez 0,9 százalékpontos  csökkenés a 2011-es 
kiadási szinthez képest. Az Európai Unióban Magyarországon a legmagasabb az iskolaelhagyók aránya a fels őoktatásban, 47 %. Az iskolaelhagyás 
okait nem követik szisztematikusan nyomon, és nem elemzik. 
A folyamatban lev ő reformok a kiemelked ő 
teljesítmények támogatását t űzik ki célul, 
miközben hiányoznak az iskolaelhagyás problémájának kezelését, vagy a hátrányos helyzetű tanulók hozzáférésének javítását célzó 
szakpolitikák. Némileg javította a hátrányos 
helyzetű tanulók felvételi esélyeit az a gyakorlat, 
miszerint pluszpontokat kapnak a fels őoktatási 
 
 
61 felvételi kérelmük elbírálása során, ám felvételi 
arányuk így is alacsony maradt. Az új fels őoktatási 
stratégia megemeli a fels őfokú végzettségre 
vonatkozó célkit űzést 34 %-ra, és külön 
hangsúlyozza a teljesítmény  javítását. Ugyanakkor 
nincsenek tervek az iskolaelhagyás magas szintje okainak vizsgálatára, vagy a tanulók számára tanácsadás, mentorálás és támogatás széles kör ű 
elérhetővé tételére. A fels őoktatás 
teljesítményalapú finanszírozási rendszerére vonatkozó javaslat a kiemelked ő hallgatói 
teljesítményt részesíti el őnyben ahelyett, hogy a 
tanulmányaikat befejez ő diákok arányának 
növelésére törekedne. A hátrányos helyzet ű 
régiókban egy új intézménytípus, az úgynevezett „közösségi f őiskola” hivatott egyenl ő esélyeket 
biztosítani. A pontos szerepük és vezetési struktúrájuk ugyanakkor még nem tisztázott. 
3.3.2. ábra:  Iskolaelhagyók aránya a fels őoktatásban 
(2011) 
101520253035404550
DK FR FI CZ NL UK SK OECD
átl.PT PL HUForrás:  OECD Education at a Glance 2013 (Az oktatásról 
dióhéjban, 2013) (A4.1. tábla, 71. o.) 
Magyarország összességében csak korlátozott 
előrehaladást ért el az oktatásra vonatkozó 
ajánlások végrehajtásában.  Noha 2014-ben 
elfogadták a nemzeti stratégiát, kevés az érzékelhet ő eredmény a korai iskolaelhagyás 
megelőzése terén, a korai iskolaelhagyók aránya 
emelkedő trendet mutat. Több támogatást kellene 
nyújtani az inkluzív többségi oktatáshoz, és továbbra is hiányzik a szisztematikus megközelítés és az aktív intézkedések a roma többség ű iskolák 
és osztályok arányának csökkentésére. Korlátozottak az eredmények a munkaer ő-piaci 
átmenet támogatása terén. Nem történtek intézkedések a szakképzési reform végrehajtásának nyomon követésére, és további intézkedésekre van szükség az oktatás különböz ő szakaszai közötti átmenet támogatására. 2014 decemberében 
bejelentették, hogy a kormány elfogadta a nemzeti felsőoktatási stratégiát, amelyben 34 %-ra emelték 
a felsőfokú végzettséggel rendelkez ők arányára 
vonatkozó nemzeti célszámot. Ugyanakkor az eddigiekben kevés figyelmet kapott a hátrányos helyzetűek felsőoktatásba való bejutásának és 
diplomaszerzésének támogatása.  
3.4. ÜZLETI KÖRNYEZET 
 
62 A kiszámíthatatlan szabályozási keret továbbra 
is az egyik legnagyobb akadálya Magyarországon az üzleti környezet 
javításának.  A jogszabályok gyakori és 
kiszámíthatatlan változásai, amelyeket rövid határidővel és anélkül jelentenek be, hogy 
megfelelő felkészülési id őt biztosítanának az 
érintetteknek, egyes szektorokban az új belépési akadályok, továbbá egyes területeken a különadók bevezetése vagy növelése mind rontották az üzleti környezetet és gátolták a versenyt 2014-ben. A 
jogalkotásra továbbra is jellemz ő az átláthatóság 
hiánya és az érintett felekkel folytatott rendszeres konzultáció észlelhet ő elmaradása. A közszférában 
a döntéshozatalt és a közbeszerzéseket befolyásoló korrupció továbbra is aggodalomra ad okot. 
Versenypolitika 
A szabályozás megszilárdítása és különösen a szolgáltatások terén a piaci verseny ösztönzése 
továbbra is jelent ős kihívás.  Bizonyos 
szolgáltatási szektorokban a belépés fokozatosan növekvő akadályainak bevezetése szintén gátolja a 
gazdasági források hatékony elosztását, és fokozza 
a befektet ők bizonytalanságát. Nem valósult meg a 
szolgáltatási szektorban az elmúlt években bevezetett piacralépési akadályok leépítése (
69), 
ehelyett 2014-ben újabb akadályokat vezettek be (lásd alább). 
A kiskereskedelmi szektort érint ő közelmúltban 
elfogadott jogszabályok új piaci akadályokat teremtettek, és egyes piaci szerepl őkre 
aránytalan terheket rónak.  Az új korlátozások 
közé tartozik az élelmisz erlánc-felügyeleti díj 
megemelése (lásd az adózásról szóló részt), a vasárnapi és éjszakai nyitva tartás betiltása a közepes és nagy üzletek számára, és a két egymást követő évben veszteséges vállalatok számára a 
fogyasztási cikkek értékesítésének megtiltása. Noha az ún. „plázastop-törvény”, amely el őzetes 
hatósági engedélyezéshez kötött minden 300 m
2-t 
meghaladó kereskedelmi létesítményt, 2015. január 1-jén hatályát vesztette, az új jogszabályban, amely hasonló engedélyezési 
eljárást ír el ő a 400 m
2-nél nagyobb alapterület ű 
kiskereskedelmi üzletek esetében, nem kellőképpen egyértelm űek az engedélyezés 
feltételei az önkényes döntéshozatal lehet őségének 
kizárásához, és még a végrehajtási határozat sem készült el. Ezek az intézkedések súlyosan károsíthatják a kiskereskedelem versenyképességét. 2008 és 2013 között 
Magyarországon folyamatosan növekedtek a kiskereskedelmi szektor belépési akadályai, amint azt az OECD szolgáltatási szektorra vonatkozó termékpiac-szabályozási mutatója (
70) is 
alátámasztja. Az árrések már a válság kezdete el őtt 
is a legnagyobbak közé tartoztak az OECD-n belül, és az allokációs hatékonysági mutató a legalacsonyabbak között van az uniós országok között. 
Aggodalomra ad okot a magyar versenyjogi 
törvény többszöri módosítása a közelmúltban.  
Egy 2013 végén elfogadott módosítás nyomán a 
kormány 2014-ben tizenhárom vállalati összefonódást (az energia, a pénzügyi, a tankönyvkiadási, az IT és a közlekedési szektorban) nemzetstratégiai jelent őségűnek 
minősített, ezáltal mentesítette őket a magyar 
Versenyhivatal felügyelete alól. A lehetséges vállalati összefonódások vizsgálatának folyamata átláthatóbb más tagállamokban, amelyekben egyértelm űen elválik a javaslat versenyjogi 
szempontú értékelése és az összefonódás engedélyezésér ől szóló politikai döntés, a két 
folyamat megállapításait pedig közzéteszik. 
A döntéshozatal átláthatósága és a jogalkotás 
minősége 
A magyar jogalkotási folyamat min őségét 
rontja az átláthatóság és az el őzetes 
hatásvizsgálatok pártatlanságának hiánya, továbbá az, hogy az érdekeltek számára rövid idő áll rendelkezésre ahhoz, hogy felkészüljenek 
a jogszabály végrehajtására.  Ennek 
következtében a jogszabályokat gyakran a kihirdetésüket követ ő egy éven belül módosítani 
kell. (
71) Ez rontja a jogalkotási folyamat 
kiszámíthatóságát, és ezáltal az üzleti környezetet. 
A hatásvizsgálatokat általában nem teszik 
nyilvánosan elérhet ővé, és a közzétett 
hatásvizsgálati lapok min ősége gyakran 
alacsony . A gyakori képvisel ői indítványok (72) 
kikerülik a kötelez ő hatásvizsgálatokat és a 
konzultációt (73). Azokban az esetekben, amikor a 
jogalkotást a kormány kezdeményezi, az érintett felekkel folytatott konzultációk gyakran siet ősek. 
2014-ben a törv énytervezet benyújtása és a 
végleges jogszabály kihirdetése között eltelt mediánidő 16–37 nap volt, amely azt mutatja, 
hogy a konzultációra és  a jogszabálytervezet 
 
 
63 elkészítésére kevés id ő áll rendelkezésre. Emellett 
rövidek az új jogszabályokban el őírt felkészülési 
időszakok is. 
Korrupció 
A közigazgatási korrupció továbbra is 
aggodalomra ad okot.  Az Európai Unió 2014-es 
antikorrupciós jelentése rámutat a helyi szint ű 
üzleti és politikai szerepl ők közötti informális 
kapcsolatokból származó kockázatokra. A kutatások rámutatnak a „szoros szerz ődéses 
kapcsolatok” fennállására az üzleti és a politikai elit között (
74); a probléma f ő okai a hiányosságok 
és a változó szabályozás a politikai pártok finanszírozása és a közbeszerzések terén. Egy közelmúltbeli jogszabály eltörölte a politikához kötődő szervezetek közpénzb ől történ ő 
finanszírozására vonatkozó korábbi korlátozásokat, valamint az összeférhetetlenségi szabályokat és az átláthatósági követelményeket. Az információhoz való hozzáférésre vonatkozó korlátozások ténylegesen csökkentik az átláthatóságot, és tovább növelik a korrupció kockázatát. Probléma maradt továbbá a közegészségügyet sújtó korrupció, és nem születtek konkrét, a megoldást célzó tervek. 
Létrejött az integritásirányítási keret és a 
visszaélések bejelentésére szolgáló elektronikus 
fórum, ám nincs bizonyíték arra, hogy ezek hatékonyan hozzájárulnának a korrupció 
visszaszorításához.  Egyes közintézményekben 
integritásügyi tanácsadókat neveztek ki. Ők 
közvetlenül az intézményvezet ők alá tartoznak, és 
nekik tesznek jelentést. A 2013-as bejelentővédelmi törvényb ől hiányoznak továbbá 
azok az intézkedések, melyek a bejelent ők 
védelmét szolgálnák a megtorlással szemben. A megtorlástól való félelem, kiegészülve a korrupciós ügyek felderítésének hatékonyságával kapcsolatos általános bizalomhiánnyal kétségeket támaszt a korrupció elleni küzdelem rendszerének hatékonyságával kapcsolatban.  
Más területek mellett a közbeszerzést is 
különösen veszélyezteti a korrupció.  A 2013-as 
Eurobarometer szerint az üzleti válaszadók közül sokakat aggaszt a közbeszerzéseknél tapasztalható korrupció. Az uniós társfinanszírozású projektek esetében a Bizottság ismé telten észleli az egyenl ő 
bánásmód, az átláthatóság, a diszkriminációmentesség, valamint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvei tiszteletben tartásának hiányát a közbeszerzési eljárásokban. 
Noha léteznek a szerz ődések odaítélési 
folyamatának átláthatóságát biztosítani hivatott szabályok, a közbeszerzési szabályok és elvek alkalmazása a gyakorlatban  sokszor sikertelen. 
Gyakorinak t űnik az elfogultság a legnagyobb 
infrastrukturális beruházások esetében (
75). Az 
ajánlattételi összejátszás a korrupció leggyakoribb módja Magyarországon. (
76) 
Közbeszerzés  
A közbeszerzések terén továbbra is jelent ős 
aggodalmakra ad okot Magyarországon a 
verseny és az átláthatóság biztosítása.  Történtek 
intézkedések ezeknek a problémáknak a megoldása érdekében, a jöv őbeli eredményeket 
szorosan nyomon kell majd követni. A közbeszerzési szabályok egységes alkalmazásáért, az ellenőrzésért és a nyomon követésért felel ős 
testületek, valamint a jogalkotás ma már a Miniszterelnöki Hivatalhoz tartoznak. Ennek a közelmúltbeli átszervezésnek még nem láthatóak az eredményei. 2014 novemberében Magyarország cselekvési tervet nyújtott be, amely tartalmazza az új közbeszerzési irányelv ek átültetését célzó 
intézkedéseket, valamint meghatározza többek között a verseny és az átláthatóság el őmozdítását 
célzó lépéseket, beleértve az e-közbeszerzésre vonatkozó intézkedéseket. 2014-ben a közbeszerzésekre továbbra is jellemz ő volt a 
verseny alacsony szintje (
77) és a szerz ődéseket 
gyakran közvetlenül ítélték oda (78).  
Az e-közbeszerzés gyakoribb alkalmazása 
jelentős költségmegtakarításokat generálhatna, 
javíthatná a közbeszerzések átláthatóságát és 
fokozhatná a versenyt.  A gyakorlatban nem 
elektronikusan nyújtják be  a pályázatokat, noha ez 
elvileg lehetséges lenne (79). A magyar kormány 
előtt álló legnagyobb kihívás, hogy a 
közbeszerzési rendszer átfogó reformjának részeként 2015 els ő felében elfogadjon egy, a 
kötelező e-közbeszerzésekre történ ő átállásról 
szóló széleskör ű stratégiát. E folyamat sikere 
nagymértékben attól függ, hogy rendelkezésre áll-e majd megfelel ő mennyiség ű humáner őforrás és 
elégséges igazgatási kapacitás, valamint attól, hogy a rendszer egyértelm űen ösztönözni fogja-e 
az átláthatóságot. 
 
 
64 Adminisztratív terhek 
Noha egyes területeken az adminisztratív 
terhek csökkentésére irányuló er őfeszítések 
pozitív változásokat eredményeztek, általában véve az adminisztratív terhek továbbra is 
magasak Magyarországon.  A vállalkozások 
adminisztratív terheit csökkentette az Egyszer ű 
Állam Program, amely 2014-ben fejez ődött be; 
azonban ennek gyakorlati hatásaival kapcsolatban nem áll nyilvánosan rendelkezésre független értékelés. Továbbá még mindig jelent ős 
problémákat okoznak az adózási megfelel őségi 
szabályok, és a gyakori jogszabály-változások és a rövid felkészülési id ők is kihívást jelentenek. 
Magyarország sok fontos szempontból – ideértve az adózás megfelel őségi költségeit, az exporthoz 
szükséges id őt, a tényeken alapuló jogi eszközök 
használatát, a stratégiai kapacitást, valamint a szabálytalan fizetéseket és a vesztegetéseket – az uniós átlag alatt teljesít. (
80) 
Közép- és hosszú távon továbbra is probléma a 
közigazgatás általános hatékonysága.  A 
Magyary-program keretében folyamatosan születtek közigazgatási re formintézkedések, ezek a 
központosításra és az igazgatási eljárások egyszerűsítésére koncentráltak. Továbbra is 
maradtak fenn kihívások a jogszabályi hatásvizsgálatok alaposságá val és kiterjedtségével, 
valamint a stratégiák és más programok végrehajtásával, nyomon követésével és értékelésével kapcsolatban. Egy közelmúltbeli javaslat, amely a szakhatóságokat (például a környezetvédelmi hatóságokat, a bányászati hatóságokat vagy a nemzeti parkok igazgatóságait) a kormánybiztosok felügyelete alatt álló kormányhivatalokba integrálja, további egyszerűsítést és költségcsökkentést irányoz el ő a 
közigazgatásban. Magyarországon jelenleg készül a 2014–2020-ra vonatkozó Közigazgatás- és Közszolgáltatás-fejlesztési Stratégia, amely a szervezetre, a humáner őforrás-menedzsmentre, a 
közszolgáltatások min őségére és az elektronikus 
támogatásra helyezi a hangsúlyt. 
Az uniós alapok kezelése 
Az uniós strukturális alapok végrehajtására szolgáló rendszer stabilitásának és átláthatóságának hiánya Magyarországon hozzájárul a beruházások hatékony megvalósítását gátló sz űk keresztmetszetekhez.  Az irányító hatóságok és a végrehajtási testületek 
átszervezése nem egy kidolgozott stratégia alapján történt, és már újabb változásokat jelentettek be. Bizonyos kulcsterületeken (pl. egészségügy, közlekedés, IKT) még hiányoznak a beruházási stratégiák, illetve a projektek végrehajtásának biztosítására szolgáló kapacitásfejlesztési intézkedések. 
Kutatás-fejlesztés 
Az elmúlt években Magyarországon a K+F intenzitás csökkent, 2007-ben a GDP 0,46 %-a volt, 2013-ban csak a GDP 0,41 %-a; ez nemcsak jóval az uniós át lag (0,72 %) alatt van, 
hanem alacsonyabb a legtöbb közép- és kelet-
európai államban tapa sztalható értéknél is.  Ez a 
fejlemény még inkább gyengítheti a tudomány és a technológia rendelkezésére álló emberi er őforrás 
kínálatát (
81) és a tudásalap színvonalát, valamint 
hozzájárul az agyelszíváshoz. Noha az intelligens szakosodási stratégia 2014. novemberi, és a felsőoktatási koncepció 2015-ös elfogadása 
segítheti egy hatékonyabb közfinanszírozási rendszer létrejöttét, sike res végrehajtásuk attól is 
fog függeni, hogy megfordul-e a közszektor K+F kiadásai intenzitásának és az intézményi finanszírozás csökkenésének trendje.  
3.4.1. ábra:  A közszektor K+F kiadásainak intenzitása 
(1), 2005–2013. 
EU
Magyaro.
0.300.350.400.450.500.550.600.650.700.750.80
05 06 07 08 09 10 11 12 13a GDP %-a
Forrás:  (1) A közszektor K+F kiadásainak intenzitása 
Kormányzati egyetemi K+F kiadások (GOVERD) plusz a 
felsőoktatási K+F kiadások (HERD) a GDP %-ában. 
Forrás: Európai Bizottság 
 
 
65 A különféle támogatási rendszerek 
megvalósítása ellenére nem javult a kkv-k 
innovációs kapacitása  Az üzleti K+F beruházások 
növekedése mögött a közvetlen külföldi befektetések álltak. A multinacionális vállalatok magyarországi jelenléte nincs kell ően kiaknázva, 
továbbá ösztönözni lehetne az innovatív kkv-kat tartalmazó nemzeti kutatási és innovációs ökoszisztéma kialakulását. Egyes pozitív lépések a Nemzeti Kutatás-fejlesztési és Innovációs Stratégia (2013–2020) elfogadásához kapcsolódnak, amely tartalmaz kifejezetten az innovatív kkv-ket célzó intézkedéseket.  
A magyar kutatási és innovációs rendszer 
konszolidációja továbbra is folyamatban van.  
Ez az innovációs politika f ő döntéshozó testületei, 
valamint a kutatási, fejl esztési és innovációs 
finanszírozási rendszer éves átszervezéseinek a következménye (
82). 
Magyarország összességében korlátozott 
előrehaladást ért el az üzleti környezetre 
vonatkozóan tett ajánlás végrehajtásában.  
Nincs előrelépés a szabályozási keret stabilizálása 
és a piaci verseny ösztönzése terén, különösen a szolgáltatási szektorban. 2014-ben teljes kör űen 
megvalósították az Egyszer ű Állam programot, 
amely egyes területeken csökkentette az adminisztratív terheket, azonban a más szakpolitikai területeken bevezetett új intézkedések a terhek növekedését eredményezték. 2014-ben átszervezték a közbeszerzési hatóságot, ami változásokat eredményezett a rendszer szerkezetében és személ yzetében, ám a konkrét 
eredmények még nem mutatkoztak meg. Az európai strukturális és beruházási alapok el őzetes 
feltételeinek teljesítésével összefüggésben Magyarország 2014 novemberében cselekvési tervet nyújtott be. Bár ezek az intézkedések jó irányba mutatnak, a cselek vési terv végrehajtását 
szorosan nyomon kell követni. Az e-közbeszerzés bevezetése megjelenik a magyar kormány az új közbeszerzési irányelveket átültet ő új 
közbeszerzési törvényre vonatkozó koncepciójában. A kormány a korrupcióellenes keret javítására irányuló intézkedéseket jelentett be, ideértve a korrupciós kockázatok kötelez ő 
hatásvizsgálatok részeként történ ő felmérésének 
bevezetését és a korrupció megel őzéséről szóló, 
különböző célcsoportokra irányuló tájékoztatási 
kampányokat. 
3.5. HÁLÓZATOS IPARÁGAK ÉS KÖRNYEZET 
 
66 Az instabil szabályozási és stratégiai keret miatt 
a hálózatos iparágak teljesítménye nem 
optimális. Az ország a villamosenergia-ellátás 
tekintetében jól kapcsolódik a szomszédos országok hálózataihoz, de  a földgáz esetében 
fontos projektek még a végrehajtás szakaszában vannak. Az árcsökkentések eredményeként 2013-ban és 2014-ben alacsonyabb lett a villamos energia és a gáz lakossági fogyasztók felé felszámított kiskereskedelmi ára. Az energiahatékonyság vegyes képet mutat. Bár a f ő 
tömegközlekedési vállalatok átszervezése terén van eredmény, a közlekedési infrastruktúra állapota továbbra is aggodalomra ad okot. A digitális gazdaság teljesítménye az uniós átlag alatt van, különösen ami a digitális technológiák vállalkozások általi alkalmazását illeti. Magyarország nem aknázza ki teljes mértékben az újrahasznosítást és újrafeldolgozást el őmozdító és 
az erőforrás-hatékonyságot javító gazdasági 
eszközöket.
Energiahálózatok és bels ő piac 
Magyarország villamosenergia-átviteli hálózatai 
rendszerösszeköt ők révén – Szlovénia 
kivételével – jól kapcsolódnak a szomszédos országok hálózataihoz, és az ország rendszerösszeköt ő kapacitása (a nettó belföldi 
villamosenergia-termelési kapacitáshoz viszonyítva) jóval meghaladja az el őírt 10 %-ot.  
A földgázellátás biztonságát veszélyezteti, hogy 
Horvátországgal és Romániával nincs kétirányú áramlást lehet ővé tevő összeköttetés, ami azt 
jelenti, hogy jelenleg a földgázáramlás csak Magyarországról az említe tt országok irányába 
megoldott, másik irányba nem. A tervek szerint 2018-ig megépítik a kétirányú szállítást lehet ővé 
tevő rendszerösszeköt őket. A Szlovákia és 
Magyarország közötti föl dgázellátást biztosító 
rendszerösszeköt ő várhatóan 2015 els ő 
negyedévében lesz üzemképes, és javítani fogja Magyarország versenyképes  gázforrásokhoz való 
hozzáférését Közép- és Nyugat-Európában. 
Az elmúlt néhány évben számos szabályozási 
intézkedés befolyásolta az üzleti környezetet a 
magyar energiaellátási közüzemi szektorban . A 
szabályozott piaci szegmensekben elfogadott megtérülési rátákat folyamatosan gyakorlatilag 0 %-ra csökkentették, néhány költségelemet (például: a hálózati infra struktúrára és a banki 
tranzakciókra kivetett illetékeket) kizártak az indokolt költségek közül és különadót vetettek ki az energiaszektorra.  A legújabb rezsicsökkentések 
fenntarthatósága 
2013-ban és 2014-ben a kormány jelent ősen 
csökkentette (83) a villamos energia és a földgáz 
kiskereskedelmi árát, ami befolyásolta a 
közüzemi szolgáltatók nyereségességét.  Ennek 
eredményeként 2014 végére a villamos energia és a gáz lakossági fogyasztók felé felszámított ára 23,5 %-kal csökkent 2012-höz képest. A lakossági villamosenergia- és gázközm űvek egyetemes 
szolgáltatói szegmense az adatok els ő, 2007-es 
rendelkezésre állása óta egyszer sem volt nyereséges ágazat. 2013-ban a kiskereskedelmi gázpiacon m űködő négy különböz ő regionális 
közüzemi szolgáltató egyetemes szolgáltatói szegmense (
84), valamint a kiskereskedelmi 
villamosenergia-piacon m űködő négy különböz ő 
közüzemi szolgáltató hasonló szegmense összesen 41 milliárd forint (mintegy 140 millió EUR) veszteséget termelt.  
A lakossági fogyasztók számára biztosított 
rezsicsökkentések fennta rthatósága attól függ, 
hogy az üzemeltet ők képesek-e más üzleti 
szegmensb ől fedezni ezeket a veszteségeket. A 
jelenlegi díjak mellett csak – a kiskeresked ők 
számára kisebb beszerzési költséget jelent ő – jóval 
alacsonyabb nagykereskedelmi villamosenergia-, és gázárak révén lehetne javítani az egyetemes szolgáltatói szegmens nyereségességét; hosszú távon azonban ez nem t űnik reálisnak.  
Az árszabályozás által az energiaágazatra 
gyakorolt hatás vizsgálata korlátozott, és nem erősödött a nemzeti szabályozó hatóság 
függetlensége a hálózati tarifák meghatározása tekintetében. A tervek szerint 2015 els ő 
negyedévében Magyarország átfogó tanulmányt készít az árszabályozás hatásairól. Nem egyértelm ű, hogy az újonnan létrehozott nemzeti 
közműszolgáltató (
85) hogyan tud – költségeinek 
fedezése mellett – alacsonyabb árakat kínálni a fogyasztók számára, hacsak nem kap állami támogatást a tartós veszteség pénzügyi ellensúlyozásához.  
Megújuló energiával és 
energiahatékonysággal kapcsolatos intézkedések 
Magyarország a megújuló energiára vonatkozó 
2020-as cél megvalósítása keretében teljesítette 
 
 
67 közbenső, 2011/2012-es célját.  A 
villamosenergia- és a közlekedési ágazatban elért eredmények nem felelnek meg a Magyarország Megújulóenergia-hasznosítási Cselekvési Tervében ismertetett elvárásoknak. 
Magyarország jelenlegi energiamegtakarítási 
célja a legújabb energiafogyasztási eredmények 
ismeretében idej étmúltnak t űnik. A primer 
energiafogyasztásra vonatkozóan 2020-ra kit űzött 
cél a szabályozás né lküli forgatókönyv 
előrejelzésén alapul, amely 2020-ig 24 %-os 
növekedést enged meg, tekintettel arra, hogy az ország els ődleges energiafogy asztása 2012-ben 
21,7 Mtoe volt (Eurostat-adatok alapján, 2005 óta csökken). Ez a növekedés „megtakarításnak” tűnik, mivel a szabályozás nélküli forgatókönyv 8 
éven belül aggasztó, 53%-os növekedést jelez előre. 
Az energiahatékonyság javításához szükséges 
jogszabályok el őkészítése és elfogadása terén 
csak korlátozott eredményeket sikerült elérni.  
Magyarország az egyetlen uniós tagállam, amely 
nem terjesztette el ő Nemzeti Energiahatékonysági 
Cselekvési Tervét és hosszú távú felújítási stratégiáját, valamint még nem jelentette be az energiahatékonysági irányelv átültetésére szolgáló intézkedéseket. Az en ergiaintenzitás uniós 
összevetésben továbbra is magas, különösen a háztartások esetében. A kapcsolt h ő- és 
villamosenergia-termelést nem támogatják az uniós jogszabályokban el őírtaknak megfelel ően. 
Közlekedési ágazat 
Előrelépés történt a MÁV (állami 
vasúttársaság) és a (távolsági buszjáratokat üzemeltet ő) Volán szerkezetátalakítása terén, 
valamint a budapesti tömegközlekedés 
szolgáltatási szintjén.  A fő tömegközlekedési 
vállalatok szervezete és m űködése nem hatékony, 
ami éveken keresztül jelent ős terhet rótt az állami 
költségvetésre, a járm űállományra és az 
infrastruktúrára irányuló hosszú távú beruházások 
elmaradása pedig kockázatot jelent a szolgáltatásnyújtásra és az emberi egészségre nézve. 2015. január 1-jén 24, távolsági buszjáratokat m űködtető vállalatot hét regionális 
vállalattá vontak össze. Ez az intézkedés várhatóan hozzájárul a közlekedési szolgáltatások optimalizálásához és az általános költségek csökkentéséhez. Mind az állami vasúttársaság, mind a budapesti közlekedési vállalat az elmúlt 
években pozitív m űködési eredményt mutatott fel 
(
86), de adósságállományuk továbbra is jelent ős 
terhet ró a költségvetésre. 
Bár a járm űállomány megújulóban van, az 
infrastruktúra állapota továbbra sem változott.  
A járműállomány átlagos kora még mindig nagyon 
magas, de mind a vasúti, mind a városi közlekedés esetében csökken. Részben az uniós kohéziós politikákhoz kapcsolódó forrásokból származó – korábban a vasúti és a vízi összeköttetés javítására szánt – források átcsoportosításának köszönhet ően 
lehetőség nyílt új járm űvek beszerzésére. 
Ugyanakkor a vasúthálózat 38 %-án változatlanul állandó sebességkorlátozás van érvényben és nem történt intézkedés a D una hajózhatóságának 
javítása érdekében sem. 
Intézkedéseket tettek a tarifarendszer 
felülvizsgálatát lehet ővé tevő elektronikus 
jegyrendszer 2017-es budapesti bevezetéséhez.  
Budapest új közlekedésfejlesztési stratégiája 
keretében vizsgálják a f őváros közlekedési 
rendszerét, feltérképezik a fennálló hiányosságokat és a lehetséges fejlesztés területeit. A stratégia azonban nem tartalmaz a beruházások finanszírozására és ütemezésére vonatkozó információt. Az elkerül ő utakon és egyes 
gyorsforgalmi utakon 2015 januárjában a személygépjárm űvekre bevezetett útdíj váratlan 
intézkedés volt, amellyel a kormány egyetlen célja a bevételek növelése. Az éves regionális matricák értékesítése arányosabbá teheti az útdíj költségeit a rendszeres használók számára, de a gyakorlatban a díjköteles utak számának növelése aránytalan terhet ró az alkalmi úthasználókra és a közlekedést a városi utakra terelheti. A dugódíj f ővárosi 
bevezetését jelenleg 2016 végére tervezik, de a terv részleteit még nem hozták nyilvánosságra. Az intézkedés nem csak bevételnövekedést eredményezhet, de versenyképessé teheti a tömegközlekedést és csökkentheti a negatív externáliákat. 
Távközlési és digitális ágazat 
Magyarország az alapvet ő vezetékes szélessávú 
infrastruktúra rendelkezésre állása tekintetében némileg elmarad az uniós átlagtól, mivel a háztartások 5,6 %-a még nem kapcsolódik a hálózathoz (szemben az uniós 
2,8 %-kal). (
87) Ugyanakkor a gyors (legalább 30 
 
 
68 Mbps) szélessávú elérési technológiák már a 
háztartások 74 %-a számára elérhet ők, ami 
meghaladja a 62 %-os uniós átlagot. A kormány nemrég ambiciózus célt t űzött ki, amely szerint 
2018-ra, vagyis az európai digitális menetrendben meghatározott id őpontnál két évvel korábban, 
valamennyi háztartásban rendelkezésre áll majd gyors szélessávú hálózat. A telekommunikációs infrastruktúra korszer űsítése az állami beruházások 
mellett jelent ős magánforrásokat is igényel majd, 
amelyek bevonása a távközlési szolgáltatókra jelenleg kivetett rendkívüli ágazati adó miatt rendkívül nehéz. 
A magyar vállalkozások nem használják ki 
teljes mértékben a digitális technológiák kínálta 
lehetőségeket.  2014-ben például a társaságok 
36 %-a osztott meg az értékesítésekre és beszerzésekre vonatkozó bels ő információt 
elektronikus úton, szemben a 44 %-os uniós átlaggal. A vállalkozásoknak csupán 26 %-a kommunikált az ügyfelekkel a közösségi médián keresztül (az uniós átlag 36 %) és 8 %-uk vett igénybe felh őalapú szolgáltatásokat (az Unióban 
19 %). Ami az elektronikus kereskedelmet illeti, a magyarok 32 %-a vásá rolt online, szemben az 
uniós 50 %-kal, és a kkv-knak csak 10 %-a végez elektronikus értékesítést (az Unióban 15 %).  
Magyarország instabil stratégiai kerete sz űk 
keresztmetszet lehet az online közszolgáltatásokba és a digitális közigazgatásba irányuló beruházásáramlás 
tekintetében.  A 2014 és 2020 közötti id őszakra 
vonatkozó Magyary Program hosszú távú stratégiát határoz meg az adminisztratív teher csökkentésére. Folyamatban van az új közigazgatási és közszolgáltatási stratégia kidolgozása is. Nem egyértelm ű azonban az 
említett stratégiák és a nemzeti infokommunikációs stratégia digitális államra 
vonatkozó pillére közötti kapcsolat. 
Környezet 
Magyarország nem aknázza ki teljes mértékben azokat a gazdasági eszközöket, amelyek a hulladéktermel ődés megel őzésének 
előmozdítására, az újrafelhasználható és/vagy 
újrahasznosítható hulladék égetésének vagy lerakásának elkerülésére és  az újrahasznosítás, 
valamint újrafeldolgozás gazdasági 
vonzerejének növelé sére irányulnak.  Ezek az 
eszközök ösztönözhetik a körkörös gazdaságot és javíthatják az er őforrás-hatékonyságot.  
 
Összességében Magyarország korlátozott 
haladást ért el az energiára és a hálózatokra 
vonatkozó ajánlások terén.  Ahol még van 
árszabályozás, az árakat, a hálózati tarifákat és azok kiszámításának módszerét általában a szabályozó határozza meg, de Magyarországon ezt továbbra is gyakorlatilag a kormány teszi meg. Az energiafogyasztás Magyarországon 2005 óta csökken, bár az energiaintenzitás uniós összevetésben továbbra is magas, különösen a háztartások esetében. Az ország jó úton halad – nem túl ambiciózus – energiahatékonysági céljának elérése felé. Nagyon kevés el őrelépés 
történt az energiahat ékonyság fokozásához 
szükséges jogszabályok el őkészítése és elfogadása 
terén. Nincs haladás az energiafelhasználás csökkentését célzó gazdasági ösztönz ők 
tekintetében. Az állami közlekedési vállalatok szerkezetátalakítása és adósságállományuk csökkentése terén van némi el őrelépés. 
  
 
A. MELLÉKLET 
Áttekintő táblázat 
 
69 Kötelezettségvállalások Összefoglaló értékelés (88) 
Magyarországra vonatkozó 2014. évi országspecifikus ajánlások  
1. országspecifikus ajánlás:  A Stabilitási és 
Növekedési Paktum el őírásaihoz, konkrétan 
az adósságcsökkentési szabályhoz képest – a Bizottság 2014. évi tavaszi el őrejelzése 
alapján – mutatkozó, a GDP 0,9 %-ának megfelelő összegű eltérésre való tekintettel 
erősítse meg a 2014-es évre vonatkozó 
költségvetési intézkedéseket. A középtávú költségvetési cél elérésének biztosítása érdekében 2015-ben és azt követ ően 
jelentősen erősítse meg a költségvetési 
stratégiát, továbbá az államadósság-ráta tartósan csökken ő pályán tartása érdekében 
gondoskodjon az adósságcsökkentési szabály betartásáról. A számszer űsített költségvetési 
szabályoknak való megfelelés szisztematikus utólagos ellen őrzésén és korrekciós 
mechanizmusok alkalmazásán keresztül erősítse meg a középtávú költségvetési keret 
kötelező jellegét. Javítsa az államháztartás 
átláthatóságát, aminek érdekében többek között rendszeres makrogazdasági költségvetési el őrejelzések és a jelent ősebb 
gazdaságpolitikai javaslatokhoz készített költségvetési hatásvizsgálatok készítésének előírásával szélesítse ki a Költségvetési 
Tanács törvényi feladatkörét. Magyarország korlátozott haladást  ért el az 1. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtása terén (az 1. országspecifikus ajánlás ezen átfogó értékelése nem tartalmazza a Stabilitási és Növekedési Paktumnak való megfelelés vizsgálatát).  
• Nem történt el őrelépés a nemrég jogszabályba 
foglalt középtávú költségvetési keret végrehajtásában. A kormány képvisel ői 
bejelentették, hogy a 2016 és 2018 közötti időszakra vonatkozó, középtávú bevételi és kiadási 
terveket tartalmazó els ő határozat kibocsátására 
2015 első hónapjaiban kerülhet sor. 
• Korlátozott a haladás az államháztartás 
átláthatóságának javítása és a Költségvetési Tanács 
törvényi feladatkörének szélesítése terén. Ugyan a Költségvetési Tanács törvénybe foglalt feladatainak sorát nem b ővítették, az általa 
kidolgozott tanulmány ok közzététele révén 
valamivel fontosabb szerepet játszik.  
2. országspecifikus ajánlás:  Többek között 
a pénzügyi intézményekre kivetett adóterhek struktúrájának átalakításával és ezen adóterhek csökkentésével segítse el ő a 
gazdaság rendes hitelezésének helyreállítását. A megtakarítások banki ágazattól való elterelésének elkerülése és az elektronikus fizetési eszközök használatának ösztönzése végett igazítsa ki a pénzügyi tranzakciós illetékre vonatkozó szabályozást. Vizsgálja meg és szüntesse meg a portfóliótisztítás akadályait, többek között szigorítsa meg az átstrukturált hitelekre vonatkozó tartalékképzési szabályokat, szüntesse meg a hitelbiztosítékok tekintetében alkalmazott végrehajtás akadályait, valamint fokozza a fizetésképtelenségi eljárások sebességét és eredményességét. Ezzel összefüggésben folytasson szoros egyeztetéseket az érdekelt Magyarország korlátozott haladást  ért el a 2. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtásában:  
• Korlátozott volt az el őrelépés a rendes hitelnyújtás 
helyreállítása terén. 2013 közepe óta a hitelezés 
főként a támogatott hitelezési programokon alapult, 
amelyek révén sikerült enyhíteni a kínálati korlátokat, de ezek tartósan nem helyettesíthetik a bankok számára biztosított stabil m űködési 
környezetet. Nincs haladá s a pénzügyi szektorra 
kivetett különadók csökkentése terén. Emellett az adósokkal jelenleg folyó adósságrendezés és egyéb 
új – a fogyasztók védelmét és az árképzés átláthatóságát javító – s zabályozási intézkedések a 
becslések szerint további jelent ős veszteségeket 
eredményeznek a pénzügyi szektorban.  
• A pénzügyi tranzakciós illeték kialakítása terén 
történt némi el őrelépés, mivel 2015-t ől a kártyás 
fizetések esetében a re ndes adókulcsot egy éves 

 
 
70 felekkel az új szakpolitikai 
kezdeményezésekr ől és biztosítsa, hogy ezek 
megfelelően célzottak legyenek és ne 
növeljék az erkölcsi kockázatot a hitelfelvev ők tekintetében. Er ősítse tovább a 
pénzügyi szabályozást és felügyeletet. egyösszeg ű díj váltotta fel.  
• Csekély az el őrelépés a portfóliótisztítás 
tekintetében. A lakossá gi ágazatban a Nemzeti 
Eszközkezel ő Zrt. 2014 végéig közel 25 000 
ingatlanra kötött szerz ődést (és körülbelül 14 000 
ingatlan értékesítését lezárta). A nem pénzügyi vállalatok esetében az MNB új eszközkezel őt állít 
fel, amely els ősorban az üzleti ingatlanokra irányul. 
Jelenleg tárgyalások folynak azt biztosítandó, hogy az új intézmény irányítása megfeleljen az uniós szabályoknak. Az érdekelt felekkel legfeljebb alkalmanként egyeztetik az új szakpolitikai kezdeményezéseket. 
• A pénzügyi szabályozás terén lényeges el őrelépést 
sikerült elérni, mivel a ko rmány átültette a bankok 
szanálására vonatkozó uniós irányelvet.  
3. országspecifikus ajánlás: Hozza létre a 
társasági adó stabil, kiegyensúlyozottabb és egységesebb rendszerét, aminek érdekében többek között vezesse ki a torzító hatású ágazati különadókat. Csökkentse az alacsony jövedelmű munkavállalók adóterhét, 
egyebek mellett javítsa a környezetvédelmi adók hatékonyságát. Különösen az áfacsalások visszaszorítása érdekében erősítse meg az adószabályoknak való 
megfelelés javítására irányuló intézkedéseket és összességében csökkentse a megfelelés költségeit. Magyarország korlátozott haladást  ért el a 3. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtásában: 
• Nincs előrelépés a társasági adónemek normatív 
jellegének fokozása terén. Épp ellenkez őleg, 
számos új, er ősen progresszív ütemezés ű 
ágazatspecifikus adót vezettek be, illetve emelték a meglévőket.  
• Csekély a haladás az alacsony jövedelm ű 
munkavállalók adóterhének csökkentése 
tekintetében. A tervek szerint 2016 és 2019 között négy lineáris lépésben kerül sor a kétgyermekes családok családi a dókedvezményének 
megduplázására. Ez az intézkedés azonban csak korlátozott számú munkavállaló számára eredményezi az adóterhek kismérték ű csökkenését.  
• Az adómorál tekintetében van haladás. Sikeresen 
befejeződött a kiskereskedelmi üzletek 
pénztárgépei és az adóhatóság közötti on-line kapcsolat létrehozása, és a hatóságok azt tervezik, hogy számos piaci szolgáltatásra kiterjesztik ezt az előírást. 2015-t ől csökkentették a tételes 
áfabevallásra vonatkozó határértékeket. 2015 januárjától új áruforgalom-ellen őrző rendszert 
vezettek be, amely lehet ővé teszi az áfaköteles áruk 
szállításának valós idej ű ellenőrzését. 
• Az adózás megfelelési költségeinek 
csökkentésében nem értek el eredményt. Az új intézkedésekhez – így a közúti áruforgalom-ellenőrző rendszer bevezetéséhez és az új helyiadó-

 
 
71 rendszerhez – kapcsolódó megfelelési teher 
hatásának nyomon követése nem megoldott. 
4. országspecifikus ajánlás:  Erősítse meg a 
megfelelően célzott aktív munkaer ő-piaci 
intézkedéseket, ennek jegyében többek között gyorsítsa fel a Nemzeti Foglalkoztatási Szolgálat ügyfél-kategorizálási rendszerének bevezetését. A fiatalok számára hozza létre a tervezett mentorhálózatot, és a szélesebb kör elérése érdekében a mentorhálózat tevékenységét hangolja össze az oktatási intézmények és a helyi szint ű érdekelt felek tevékenységével. 
Vizsgálja meg a közfoglalkoztatási rendszert abból a szempontból, hogy az mennyire hatékony segítséget nyújt a résztvev őknek a 
későbbi elhelyezkedéshez, továbbá er ősítse 
meg annak aktivizálási elemeit. Az újbóli elhelyezkedéshez szükséges átlagos id ő 
figyelembevételével vizsgálja meg az álláskeresési járadék jogosultsági ideje meghosszabbításának lehet őségét, és 
kapcsolja azt össze aktivizálási intézkedésekkel. Az aktivizálási intézkedésekkel való kapcsolat er ősítése 
mellett a megfelel őség és a lefedettség 
tekintetében javítsa a szociális segélyek rendszerét. A szegénység csökkentése érdekében hajtson végre egységesített és integrált, különösen a gyermekekre és a romákra összpontosító szakpolitikai intézkedéseket. 
 Magyarország korlátozott haladást  ért el a 4. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtásában: 
• Némi előrelépés történt az aktív munkaer ő-piaci 
politikák terén, mivel a Nemzeti Foglalkoztatási 
Szolgálat kategorizálási rendszerének el őkészítése 
az eredeti ütemtervnek megfelel ően halad. 
Megkezdődött a munkaügyi hivatalok intézményi 
átalakítása, amelynek kö vetkeztében veszélybe 
kerülhet az aktív munkaer ő-piaci politikák 
összehangolása és végrehajtása. 
• Az első Ifjúsági Garancia aktív munkaer ő-piaci 
program keretében történt némi el őrelépés a 
mentorhálózat létrehozása terén, de az Ifjúsági Garancia csak részben kezeli a problémát: színvonalas állásajánlat megtételére csak hat hónapon belül kerül sor, ami aggályokra ad okot azzal kapcsolatban, hogy a Nemzeti Foglalkoztatási 
Szolgálat elegend ő emberi er őforrással 
rendelkezik-e a program végrehajtásához. 
• Nincs haladás a közfoglalkoztatási rendszer 
felülvizsgálata terén, és a program hatékonysága nem javul. A 2015. évi költségvetésnek megfelelően a passzív és az aktív intézkedések 
egyre nagyobb mértékben a közfoglalkoztatáson alapulnak majd, miközben további fejlesztésekre van szükség a nyílt munkaer őpiacon való 
részvételhez szükséges képzések és szolgáltatások biztosításához. Némi haladás látható a közfoglalkoztatási rendsze r aktivizálási elemeinek 
erősítése terén, mivel lehet ővé vált az állásinterjún 
való részvétel; további fejlesztésekre van szükség olyan képzések biztosításához, amelyek megfelelnek a nyílt munkaer ő-piaci munkaadók 
igényeinek. 
• 
Nincs előrelépés az álláskeresési járadék emelése 
terén. Az álláskeresési járadék fizetésének 
időszakában er ős az aktivizálási elem, mivel 
kötelező együttműködni a Nemzeti Foglalkoztatási 
Szolgálattal. 
• Van haladás a pénzbeli szociális segélyek 
módosításában: az új rendszer átláthatóbb lesz, bár 
megfelelősége és alkalmazási köre nem 
egyértelm ű. A rendszer szorosan kapcsolódik az 

 
 
72 aktivizáláshoz. 
• Sor került a romák inte grálására irányuló 
programok végrehajtására és felállították a 
monitoringrendszert. Ig en csekély azonban az 
előrelépés a szegénység általános visszaszorítása 
terén; a szegénységi mutatók nem javulnak jelentősen, és még mindig hiányoznak az 
egységesítést és a szakpolitikák integrációját célzó intézkedések. 
5. országspecifikus ajánlás  Stabilizálja a 
szabályozási keretet, továbbá ösztönözze a piaci versenyt, aminek érdekében mindenekel őtt számolja fel az akadályokat a 
szolgáltatási ágazatban. Többek között az elektronikus közbeszerzés nagyobb mérték ű 
alkalmazása révén tegyen hathatósabb lépéseket a közbeszerzési piacot jellemz ő 
verseny fokozása és a közbeszerzések átláthatóságának növelése érdekében, továbbá szorítsa vissza a korrupciót és összességében csökkentse az adminisztratív terheket. Magyarország korlátozott haladást  ért el az 5. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtásában: 
• Nincs haladás a szabályozási keret stabilizálása és a 
piaci verseny ösztönzése terén, különösen a 
szolgáltatási szektorban. 
• 2014-ben átszervezték a közbeszerzési hatóságot, 
ami változásokat eredményezett a rendszer szerkezetében és személyzetében, az eredmények később lesznek láthatók. Az európai strukturális és 
beruházási alapok el őzetes feltételeinek 
teljesítésével összefüggésben Magyarország cselekvési tervet nyújtott be. A terv tartalmazza az 
új közbeszerzési iránye lvek átültetését célzó 
intézkedéseket, valamint  meghatározza többek 
között a verseny és az átláthatóság el őmozdítását 
célzó lépéseket, beleér tve az e-közbeszerzésre 
vonatkozó intézkedéseket. Bár ezek az intézkedések jó irányba mu tatnak, a cselekvési terv 
végrehajtását szorosan nyomon kell követni. 
• Az e-közbeszerzés bevezet ése megjelenik a magyar 
kormány új közbeszerzési törvényre vonatkozó 
koncepciójában. Létrejött az integritásirányítási keret, de még meg kell bizonyosodni arról, hogy eredményesen kezeli a fe ltételezett korrupciót. A 
kormány a korrupcióellenes keret javítására irányuló intézkedéseket jelentett be, beleértve a 
visszaélést jelent ő személyek védelmére vonatkozó 
törvény új módosításait, a korrupciós kockázatok 
kötelező hatásvizsgálatok részeként történ ő 
felmérésének bevezetését és a korrupció megelőzéséről szóló, különböz ő célcsoportokra 
irányuló tájékoztatási kampányokat. 2014-ben teljes körűen megvalósították az „Egyszer ű Állam” 
programot, amely egyes területeken kezelte az adminisztratív terh eket, azonban a más 
szakpolitikai területeken bevezetett új intézkedések a terhek megnövekedését eredményezték. 
 
 
73 6. országspecifikus ajánlás:  A 
szakképzésb ől és a szakoktatásból kies ő 
diákokra összpontosítva hajtson végre nemzeti stratégiát a korai iskolaelhagyás megelőzése érdekében. Alkalmazzon 
rendszerszer ű megközelítést a hátrányos 
helyzetű csoportok, különösen a romák 
többségi oktatásban való inkluzív részvételének el őmozdítása érdekében. 
Segítse el ő az oktatás különböz ő szakaszai 
közötti, illetve a munka világába történ ő 
átmenetet, és kövesse szoros figyelemmel a szakképzési reform végrehajtását. Hajtson végre olyan fels őoktatási reformot, amely 
nagyobb arányban teszi lehet ővé felsőfokú 
végzettség megszerzését, különösen a hátrányos helyzet ű tanulók körében. Magyarország korlátozott haladást  ért el a 6. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtásában: 
• Csekély az el őrelépés a korai iskolaelhagyás 
megelőzése terén. 2014 novemberében elfogadták a 
nemzeti stratégiát, végrehajtása még várat magára. 
• Korlátozott el őrelépést értek el az inkluzív 
általános oktatás el őmozdítása érdekében; ki kell 
még dolgozni a rendszerszint ű megközelítést. 
• Szintén korlátozottak az eredmények a munkaer ő-
piaci átmenet támogatása terén. Nem történtek 
intézkedések a szakképzési reform végrehajtásának nyomon követésére és az oktatás különböz ő 
szakaszai közötti átmenet támogatására. 
• Csekély a haladás annak a fels őoktatási reformnak 
a végrehajtásában, amely el őmozdítaná, hogy a 
hátrányos helyzet ű tanulók nagyobb arányban 
szerezhessenek fels őfokú végzettséget. 2014 
decemberében bejelentették, hogy a kormány elfogadta a nemzeti fels őoktatási stratégiát, 
amelynek keretében többek között 34 %-ra emelték a felsőfokú végzettséggel rendelkez ők arányára 
vonatkozó nemzeti célszámot. 
7. országspecifikus ajánlás : Vizsgálja meg 
az energiaár-szabályozás beruházásösztönz ő 
és versenyre gyakorolt hatásait a villamos energia és a földgáz piacán. Tegyen további lépéseket annak érdekében, hogy biztosítva legyen a nemzeti szabályozó hatóság függetlensége a hálózati tarifák és feltételek meghatározása tekintetében. Tegyen intézkedéseket az en ergiahatékonyság 
javítása érdekében, különösen a lakóépületek esetében. Többek között a m űködési 
költségek leszorítása és az állami tulajdonban lév ő közlekedési vállalatok által 
alkalmazott díjszabás felülvizsgálata útján javítsa a közlekedési rendszer fenntarthatóságát. 
 Magyarország korlátozott haladást  ért el a 7. 
országspecifikus tanácsi ajánlás végrehajtásában: 
• A legtöbb tagállamban, ahol még van 
árszabályozás, az árakat, a hálózati tarifákat és azok kiszámításának m ódszerét a szabályozó 
határozza meg, de Magyarországon ezt továbbra is gyakorlatilag a kormány teszi meg, míg a szabályozó csak véleményt nyilvánít. 
• Csekély az el őrelépés a nagyobb szabályozói 
autonómia és az árszabályozási politikák 
felülvizsgálata terén. 
• Az energiafogyasztás 2005–2012 között csökkent, 
bár az energiaintenzitás uniós összevetésben 
magas, különösen a háztartások esetében. Az ország jó úton halad – nem túl ambiciózus – energiahatékonysági céljának elérése felé. Nagyon kevés előrelépés történt az energiahatékonyság 
fokozásához szükséges jogszabályok el őkészítése 
és elfogadása terén. Számos támogatási program bejelentésére került sor, azonban nincs el őrelépés 
az energiafelhasználás csökkentését célzó 

 
 
74 gazdasági ösztönz ők terén. 
• Az állami vállalatok (MÁV és Volán) 
szerkezetátalakítása és a MÁV 
adósságállományának csökkentése halad. 2015 januárjában befejez ődött a Volán busztársaságainak 
átalakítása. Az elavult járm űállomány fokozatos 
megújításának köszönhet ően van némi el őrelépés a 
környezeti fenntarthatóság javítása terén. 
 
Kötelezettségvállalások Összefoglaló értékelés 
Európa 2020 (n emzeti célszámok és haladás) 
Foglalkoztatási ráta: 75 %  
 A foglalkoztatási ráta 2011-ben 60,7 %, 2012-ben 
62,1 %, 2013-ban 63,2 %, 2014-ben pedig 66,7 % volt. Miközben a foglalkoztatási ráta növekszik, a javulás üteme még mindig nem elegend ő az Európa 
2020 stratégia keretében meghatározott cél eléréséhez és az uniós átlagtól való elmaradás jelent ős mértékű 
csökkentéséhez, különösen a nyílt munkaer őpiacon 
való részvételt figyelembe véve, ami továbbra is aggályokat vet fel. Az ifjúsági munkanélküliség változatlanul problémát jelent.  
Korai iskolaelhagyás: 10 %  A korai iskolaelhagyók aránya (a 18–24 éves korú 
népesség azon részének százalékos aránya, amely a legalacsonyabb szint ű középfokú végzettséggel 
rendelkezik és nem vesz részt egyéb oktatásban vagy képzésben): 2010 – 10,5 %, 2011 – 11,2 %, 2012 – 11,5 %, 2013 – 11,8 %. Az arány különösen magas a szakképzési iskolák tanulói (30 %) és a romák között 
(hétszer annyi, mint a nem roma népességnél 82 %). Ebben a tekintetben nincs eredmény és a tendencia romlik. 
Felsőfokú oktatás: 30,3 %  Fels őfokú végzettséggel rendelkez ők aránya: 2011-ben 
28,1 %, 2012-ben 29,9 %, 2013-ban pedig 31,9 %. Következésképpen Magyarország már most túlteljesítette a nemzeti célszámot, amely azonban még mindig az uniós átlag alatt van.  
K+F: a GDP 1,8 %-a és 2030-ig 3 %-a.  
 Miközben a K+F-intenzitás 2007 és 2013 között 
évente 6,5 %-kal n őtt és 2013-ban elérte az 1,41 %-ot, 
a közszektorbeli K+F-intenzitás a 2007. évi 0,46 %-ról 2013-ban 0,41 %-ra esett vissza. Mindazonáltal úgy tűnik, Magyarország – a vállalati K+F-kiadások 
növekedésének köszönhet ően – jó úton jár ahhoz, 
hogy 2020-ig elérje a K+F-intenzitási célszámot (a 2014-re vonatkozó adatok még nem állnak 

 
 
75 rendelkezésre). Az új Nemzeti Kutatás-fejlesztési és 
Innovációs Stratégia vállalásai szerint Magyarország 2020-ig a GDP 1,8 %-ára, 2030-ig pedig a GDP 3 %-ára növeli kutatás-fejlesztésre fordított kiadásait. Kiegészít ő célként vállalta, hogy a vállalati K+F-
kiadások 2020-ig elérik az 1,2 %-ot. 
A szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él ők arányának 
csökkentése (f ő): 450 000  2011-ben 3,05 millió, 2012-ben közel 3,19 millió, 
2013-ban pedig 3,28 millió ember élt szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben (szemben a kiinduló 2008. évi 2,83 millióval). E célszám tekintetében nem történt javulás. 
Üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátása: +10 % a 2005. évi kibocsátáshoz képest (a nemzeti célszám nem tartalmazza a kibocsátáskereskedelmi rendszerbe tartozó kibocsátást) 
 A kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívüli ÜHG-
kibocsátás változása 2005 és a 2013-ra vonatkozó becslés között: –21%. A Bizottságnak benyújtott legújabb nemzeti el őrejelzések alapján és a hatályos 
intézkedéseket figyelem be véve Magyarország 
várhatóan el fogja érni a következ ő célt: 2020-ig 2005-
höz képest 16%-kal csökken a kibocsátás (vagyis 26 százalékponttal marad el a céltól). 
Megújuló energiaforrások (2020): 13 %. A megújuló energia részaránya a teljes közlekedési ágazatban: 10 % Az EurObserver el őzetes adatai szerint (a kés őbb 
közzéteend ő 2013-as hivatalos Eurostat-adatok 
hiányában) a megújuló energia részaránya Magyarország végs ő energiafelhasználásában 10,1 % 
volt. Magyarország a 2020-as cél megvalósítása keretében elérte a megúju ló energiára vonatkozó 
2011/2012-es id őközi célját, de a megújuló energia 
felhasználásának aránya 2011-ben és 2012-ben 
csökkent. Az említett években a megújuló energia részaránya csak a f űtési ágazatban növekedett, a 
villamosenergia-ágazatban az arány 2011-ben csökkent, majd 2012-ben ez a tendencia folytatódott. A javulás a villamosenergia- és a közlekedési ágazatban egyaránt a Magyarország Megújulóenergia-hasznosítási Cselekvési Tervében ezekre az ágazatokra meghatározott elvárások alatt van. 2011-ben bejelentették a megújuló energia támogatására irányuló program reformját,  de azóta a végrehajtás 
késedelmet szenved. 
26,6 millió tonna k őolaj-egyenértéknek 
(Mtoe) megfelel ő primer felhasználás  
 A 2014. évi nemzeti reformprogramban meghatározott 
energiafelhasználási cél – a 2012. évi fogyasztással összehasonlítva – 24 %-os növekedést enged meg. A „megtakarítás” abból adód ik, hogy a szabályozás 
nélküli forgatókönyv 8 éven belül aggasztó, 53%-os növekedést jelez el őre. 

 
 
76 18,2 Mtoe végs ő energiafogyasztás A 2014. évi vizsgálat keretében készült bizottsági 
szolgálati munkadokumentum rámutatott arra, hogy a 2008 és 2012 között megfigyelt tendencia alapján az energiafogyasztással összefügg ő, a 2020-ig tartó 
időszakra meghatározott szabályozás nélküli 
forgatókönyv (és a kapcsoló dó megtakarítási cél) nem 
reális. A Bizottságnak 2014  decemberében benyújtott 
környezeti és energiahatékonysági operatív program végső változatában Magyarország jelezte, hogy 2015. 
március 31-ig frissített forgatókönyvet és célszámot fogad el. 

 
 
77  
   
   
B.1. táblázat:  Makrogazdasági mutatók 
1996-
20002001-
20052006-
20102011 2012 2013 2014 2015 2016
Alapvető mutatók
GDP-növekedési ráta 3,0 4,2 -0,1 1,8 -1,5 1,5 3,3 2,4 1,9
Kibocsátási rés 1n.a. 1,6 0,3 -2,0 -3,4 -2,4 -0,7 -0,1 -0,3
HICP (éves %-os változás) 15,2 5,9 5,3 3,9 5,7 1,7 0,0 0,8 2,8
Belső kereslet (éves %-os változás) 23,6 4,1 -1,8 -0,2 -3,0 1,2 4,5 2,2 0,9
Munkanélküliségi ráta (a munkaer ő %-ában) 38,2 6,1 8,8 11,0 11,0 10,2 7,7 7,4 6,6
Bruttó állóeszköz- felhalmozás (a GDP %- ában) 24,3 24,2 22,8 19,8 1 9,1 19,9 21,6 21,5 21,4
Bruttó nemzeti megtakarítás (a GDP %-áb an) 21,2 18,1 18,7 21,2 2 0,9 24,0 25,6 25,8 26,3
Államháztartás (a GDP %-ában)
Nettó hitelnyújtás (+) vagy nettó hitelfelvétel (–) -5,1 -6,9 -5,5 -5,5 -2,3 -2,4 -2,6 -2,7 -2,5
Bruttó adósság 61,8 56,9 72,4 81,0 78,5 77,3 77,7 77,2 76,1
Nettó pénzügyi eszközök -30,1 -38,7 -54,9 -52,5 -60,1 -61,6 n.a. n.a. n.a.
Bevételek összesen 44,4 42,4 44,9 44,4 46,4 47,3 47,5 47,0 44,4
Kiadások összesen 49,5 49,3 50,3 49,9 48,7 49,7 50,0 49,8 46,9  ebből: Kamat 7,3 4,2 4,1 4,2 4,6 4,6 4,1 3,8 3,6
Vállalatok (a GDP %-ában)
Nettó hitelnyújtás (+) vagy nettó hitelfelvétel (-) -5,6 -1,6 0,3 3,5 2,3 6,3 6,7 6,8 6,4
Nettó pénzügyi eszközök; nem pénzügyi vállalatok -105,7 -103,3 -113,0 -122,5 -109,1 -101,1 n.a. n.a. n.a.
Nettó pénzügyi eszközök; pénzügyi vállalatok -1,3 -3,2 -1,2 9,9 8,9 8,2 n.a. n.a. n.a.
Bruttó felhalmozás 18,5 15,6 1 4,3 13,9 12,5 12,6 14,3 14,1 15,4
Bruttó működési eredmény 18,5 21,5 23,2 23,6 22,9 24,0 24,0 24,8 26,0
Háztartások és háztartásokat segít ő nonprofit 
intézményekNettó hitelnyújtás (+) vagy nettó hitelfelvétel (–) 4,9 1,0 2,0 5,1 4,3 3,9 3,2 3,2 2,6
Nettó pénzügyi eszközök 60,8 60,6 63,0 58,8 66,3 70,9 n.a. n.a. n.a.
Bruttó bérek és keresetek 33,1 3 5,5 36,2 36,7 37,6 37,7 38,5 38,5 38,3
Nettó tulajdonosi jövedelem 6,0 4,2 3,7 3,1 3,8 3,5 4,5 3,8 3,5Kapott folyó transzferek 16,4 17, 7 19,3 19,1 19,1 18,7 17,6 17,4 17,0
Bruttó megtakarítás 9,8 6,5 6,4 7,3 6,1 6,3 6,0 6,1 5,6
A világ többi része (a GDP %-ában)
Nettó hitelnyújtás (+) vagy nettó hitelfelvétel (-) -5,9 -7,5 -3,2 3,2 4,3 7,8 7,8 8,4 7,7
Nettó pénzügyi eszközök 76,7 85,2 106,6 107,3 94,5 83,9 n.a. n.a. n.a.
Nettó áru- és szolgáltatásexport -1,3 -2,7 1,9 6,2 6,9 7,6 7,0 7,9 8,6Nettó elsődleges jövedelem a világ többi részéb ől -4,9 -4,9 -5,4 -4,8 -4,3 -2,9 -2,7 -2,9 -2,8
Nettó tőketranzakciók 0,1 0,3 1,2 2,4 2,6 3,6 3,7 4,0 2,8
Kereskedelemképes szektor 48,2 45,9 45,4 45,8 45,5 45,9 n.a. n.a. n.a.Nem kereskedelemképes szektor 37,7 40,2 40,0 39,0 38,4 38,3 n.a. n.a. n.a.
  ebből: Építőipar 4,2 4,7 4,1 3,4 3,2 3,3 n.a. n.a. n.a.
 
 
(1) A kibocsátási rés a tényleges és a potenciális bruttó nemzeti termék közötti különbség (2010-es piaci árakon). 
(2) A belföldi kereslet mutatója magában foglalja a készleteket. (3) Munkanélküli személy az, aki nem foglalkoztatott, aktívan munkát keres és kész arra, hogy két héten belül dolgozni 
kezdjen. A munkaer ő a foglalkoztatottak és a munkanélküliek teljes száma. A munkanélküliségi ráta a 15–74 év közötti 
korcsoportra vonatkozik. 
Forrás:   Az Európai Bizottság 2015. téli el őrejelzése; a Bizottság szolgálatai által készített számítások. 
 
 
 
78   
B.2. táblázat:  Pénzügyi piaci mutatók 
2009 2010 2011 2012 2013 2014
A banki ágazat eszközei összesen (a GDP %-ában)1)142,7 135,5 121,9 121,6 118,5 116,2
Az öt legnagyobb bank eszközeinek aránya (az összes eszköz %-ában) 55,2 54,6 54,6 54,0 51,9 n.a.
A bankrendszer külföldi tulajdona (az összes eszköz %-ában) 54,3 53,1 54,6 50,0 46,2 n.a.
Pénzügyi mutatók
               – nemteljesít ő hitelek (az összes hitel %-ában)2)3)8,2 10,0 13,7 16,0 16,8 16,3
              – t őkemegfelelési mutató (%)2)4)13,9 13,9 13,8 16,3 17,5 16,6
              – t őkearányos jövedelmez őség (%)2)8,4 0,4 -7,7 -1,4 2,4 -21,5
A magánszektornak nyújtott banki hitelek (%-os változás az el őző évhez 
képest)1) -5,4 -5,2 -13,1 -5,5 -4,1 -3,2
Ingatlanvásárlási hitel (%-os változás az el őző évhez képest)1)-1,1 -4,4 -18,9 -9,4 -5,4 -4,0
Hitel/betét arány1)132,4 136,9 128,0 110,6 102,1 98,0
A központi bank likviditása a kötelezettségek %-ában5)0,0 0,0 0,1 0,5 3,0 3,3
Magánadósság (a GDP %-ában) 117,5 116,1 115,4 101,7 95,5 n.a.
Bruttó küls ő adósság (a GDP %-ában)6)          – közszektor 47,9 47,0 48,5 53,1 49,1 50,9
            – magán 89,9 71,2 79,9 80,7 76,5 75,4
Hosszú lejáratú kamatlábak különbözete a német referencia-állampapírokhoz 
(Bund) képest (bázispont)*590,1 453,8 502,7 639,6 435,3 364,6
Hitel-nemteljesítési csereügylet felára külföldi valuta esetén (ötéves) 334,5 282,1 342,5 418,0 269,8 179,2
 
(1) A legfrissebb adatok: 2014. november. 
(2) A legfrissebb adatok: 2014 második negyedéve. 
(3) Késedelmes (90 napnál régebben nemteljesít őnek nyilvánított) hitelek. 
(4) Valamennyi adat a jelzett naptári év márciusáig meglév ő éves adatot jelent. 2012-ig az adatok a Bázel II-n alapulnak. 
2009-től kezdve a hatóságok az IMF FSI-weboldalán történ ő tájékoztatás céljából bejelentik az adatokat. 
(5) A legfrissebb adatok: 2014. szeptember. (6) A legfrissebb adatok: 2014. június.  Az adat a monetáris hatóságokat, monetáris és pénzügyi intézményeket nem tartalmazza.      * Bázispontban mérve. 
Forrás:   IMF (pénzügyi mutatók); Európai Bizottság (hosszú távú kamatlábak); Világbank (bruttó küls ő adósság); EKB (az 
összes többi mutató). 
 
 
 
79   
B.3. táblázat:  Adózási mutatók 
2002 2006 2008 2010 2011 2012
Össz es adóbevétel (beleértve a tényleges kötelez ő társadalombiztosítási 
járulékokat, a GDP %-ában)38,0 37,3 40,3 38,1 37,3 39,2
Gazdasá gi funkció szerinti bontás  (a GDP %-ában)1
     Fogyasztás: 14,1 13,9 14,3 14,8 14,6 15,7
              ebb ől:
              – áfa 7,8 7,6 7,8 8,8 8,6 9,4
              – dohányra és alkoholra kivetett jövedéki adó 1,1 1,3 1,4 1,3 1,3 1,5             – energia 2,2 2,1 2,0 2,1 2,0 1,9             – egyéb (fennmaradó) 2,9 2,9 3,1 2,7 2,7 2,9
     Foglalkoztatott munkaer ő 18,8 18,0 19,8 17,5 17,3 18,0
     Nem foglalkoztatott munkaer ő 0,3 0,3 1,0 0,5 0,3 0,2
     Tőkejövedelem és gazdasági tevékenységb ől származó jövedelem 3,7 3,7 3,8 2,6 2,5 2,5
     Tőke és vagyon állománya 1,1 1,4 1,6 2,6 2,6 2,8
     
p.m. Környezetvédelmi adók22,8 2,8 2,7 2,7 2,5 2,5
Áfabeszedés hatékon ysága3
     Tényleges áfabevétel a standard áfakulcs melletti elvi áfabevétel %-ában 45,2 55,0 57,1 52,9 52,4 52,7
(1) Az adóbevételek bontása gazdasági funkció szerint történik, vagyis annak megfelel ően, hogy az adó a fogyasztást, a 
munkaer őt vagy a t őkét terheli-e. Részletesebb magyarázat itt található: Európai Bizottság, „Taxation trends in the European 
Union” (Adózási tendenciák az Európai Unióban) (2014). (2) Ebbe a kategóriába tartoznak a fogyasztásra és a t őkére kivetett adókba foglalt, az energiát, a közlekedést, a 
szennyezést és az er őforrásokat terhel ő adók. 
(3) Az áfabeszedés hatékonysága az áfabevétel arányával mérve, amely a ténylegesen beszedett áfabevétel és azon 
bevétel aránya, amely akkor folyna be, ha valamennyi végs ő (belföldi) fogyasztási kiadásra a standard áfakulcsot 
alkalmaznák, ami az elvi tiszta áfaalap nem tökéletes mé rése. Az alacsony arány azt jelezheti, hogy a nagymérték ű 
adómentességek vagy az áruk és szolgáltatások széles körére  alkalmazott csökkentett áfakulcsok következtében csökken az 
adóalap (szakpolitikai rés), vagy – például adócsalás következ tében – nem szedik be az összes esedékes adót (beszedési 
rés). Meg kell jegyezni, hogy a határokon átnyúló vásárlásokna k (beleértve a pénzügyi szolgáltatások igénybevételét) a 
hazai fogyasztáshoz mért relatív nagyságrendje – mindenekel őtt a kisebb gazdaságok esetében – szintén befolyásolja az 
arány mértékét. A részleteket lásd: Európai Bizottság (2012), „T ax Reforms in EU Member States” (Adóreformok az uniós 
tagállamokban), valamint OECD (2014), „Consump tion tax trends” (Fogyasztásiadó-trendek). 
Forrás:   Európai Bizottság 
 
 
 
80  
B.4. táblázat:  Munkaer ő-piaci és szociális mutatók 
  2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
Foglalkoztatási ráta
(a 20–64 éves lakosság %-ában)61,9 60,5 60,4 60,7 62,1 63,2 66,7
Foglalkoztatás növekedése 
(%-os változás az el őző évhez képest)-1,8 -2,4 0,2 0,0 0,1 0,8 3,4
Nők foglalkoztatási rátája
(a 20–64 év közötti életkorú n ői népesség %-ában)55,1 54,4 55,0 54,9 56,4 57,0 60,0
Férfiak foglalkoztatási rátája 
(a 20–64 év közötti életkorú férfi népesség %-ában)69,0 67,0 66,0 66,8 68,1 69,7 73,6
Idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája 
(a 55–64 éves népesség %-ában)31,4 32,8 34,4 35,8 36,9 38,5 41,7
Részmunkaid ős foglalkoztatás (a teljes foglalkoztatás %-ában, 
15 év fölöttiek)4,6 5,6 5,8 6,8 7,0 6,7 6,4
Nők részmunkaid ős foglalkoztatása (a 15 év fölötti 
foglalkoztatott n ők számának arányában)6,2 7,5 8,0 9,2 9,7 9,3 8,6
Férfiak részmunkaid ős foglalkoztatása (a 15 év fölötti 
foglalkoztatott férfiak számának arányában)3,3 3,9 3,9 4,7 4,7 4,4 4,5
Határozott idej ű foglalkoztatás (határozott idej ű szerződéssel 
foglalkoztatott, 15 év fölötti munkavállalók aránya)7,9 8,5 9,7 8,9 9,4 10,8 10,5
Átmenet az ideiglenes foglalkoztatásból a tartós foglalkoztatásba 50,9 49,9 39,2 39,3 35,3 38,2 n.a.
Munkanélküliségi ráta1 (a munkaer ő %-ában, 
15–74 év közötti korcsoport)7,8 10,0 11,2 11,0 11,0 10,2 7,9
Tartós munkanélküliség aránya2 (a munkaer ő %-ában) 3,6 4,2 5,5 5,3 4,9 4,9 3,9
Ifjúsági munkanélküliségi ráta 
(15–24 év közötti életkorú fiatal munkaer ő aránya)19,5 26,4 26,4 26,0 28,2 26,6 21,1
Ifjúsági NEET-ráta (nem foglalkoztatott, oktatásban és 
képzésben nem részesül ő fiatalok) (a 15–24 év közötti életkorú 
lakosság %-ában)11,5 13,4 12,4 13,3 14,7 15,4 n.a.
A korai iskolaelhagyók aránya (a 18–24 éves korú népesség 
azon részének százalékos aránya, amely a legalacsonyabb szint ű 
középfokú végzettséggel rendelkezik és nem vesz részt egyéb 
oktatásban vagy képzésben):11,7 11,2 10,5 11,2 11,5 11,8 n.a.
Felsőfokú végzettséggel rendelkez ők aránya (a 30–34 éves 
korú népesség azon részének százalékos aránya, amely 
felsőfokú végzettséggel rendelkezik)22,4 23,9 25,7 28,1 29,9 31,9 n.a.
Formális gyermekgondozás (1–29 óra;  a három év alatti 
népesség %-ában)2,0 2,0 1,0 1,0 2,0 n.a. n.a.
Formális gyermekgondozás (30 óra vagy annál több;  a három 
év alatti népesség %-ában)5,0 5,0 8,0 7,0 6,0 n.a. n.a.
Egy foglalkoztatottra jutó munkatermelékenység (éves %-os 
változás)2,7 -4,2 0,6 1,8 -1,6 0,7 -0,4
Egy foglalkoztatottra jutó munkaóra (éves %-os változás) 0,0 -0,8 -0,2 0,9 -4,3 -0,5 0,0
Egy munkaórára jutó munkatermelékenység (éves %-os 
változás; állandó árak)2,8 -3,5 0,8 0,9 2,8 1,2 -0,4
Egy munkavállalóra es ő kompenzáció (éves %-os változás 
állandó árak)2,2 -5,3 -1,8 1,2 -1,5 -1,4 1,6
Nominális fajlagos munkaer őköltség növekedése (éves %-os 
változás)4,4 2,8 -0,7 2,3 2,5 3,9 n.a.
Fajlagos munkaer őköltség növekedése reálértéken (éves %-os 
változás)-0,9 -0,7 -3,0 -0,3 -0,6 1,3 n.a.
  
(1) Munkanélküli személy az, aki nem fo glalkoztatott, de aktívan munkát keres és kész arra, ho gy két héten belül dol gozni kezd jen. A munkaer ő a fo glalk
munkanélküliek teljes száma. A 2014. évi munkanélküliségi rátára  vonatkozó adatok tartalmazzák az Eurostat által 2015. február elején közzétett adato k
(2) Tartósan munkanélküli az a személ y, aki legalább 12 hónapja munkanélküli. 
Forrás:   Európai Bizottság (EU Labour Force Survey – uniós munkaer ő-felmérés, és az európai nemzeti számlák) 
 
 
 
81  
 
 
82  
B.5. táblázat:  Munkaer ő-piaci és szociális mutatók (folytatás) 
  A szociális védelmi ellátásokra fordított kiadások (a GDP 
%-ában)2007 2008 2009 2010 2011 2012
Betegség/Egészségügy 5.7 5.7 5.8 5.8 5.6 5.1
Rokkantság 2.1 2.1 2.1 1.9 1.7 1.6
Időskorúak és túlél ők 9.8 10.2 10.4 10.4 10.5 11.2
Család/gyerekek 2.8 2.8 3.0 2.9 2.8 2.7Munkanélküliség 0.8 0.8 1.0 0.9 0.8 0.6Lakhatás és társadalmi kirekesztés (máshová nem sorolt) 0.9 0.7 0.7 0.5 0.4 0.3
Összesen 22.3 22.5 23.0 22.6 21.9 21.6
ebből: rászorultsági alapon nyújtott ellátások 1.4 1.2 1.2 1.1 1.0 0.9
Társadalmi befogadásra vonatkozó mutatók 2008 2009 2010 2011 2012 2013
Szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él ők
1 
(a teljes népesség %-ában)28.2 29.6 29.9 31.0 32.4 33.5
Szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él ő 
gyermekek (a 0–17 év közötti korcsoport arányában)33.4 37.2 38.7 39.6 40.9 43.0
Szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él ő idősek 
(a 65 év fölötti népesség arányában)17.5 17.5 16.8 18.0 20.6 19.0
Szegénységi ráta2 (a teljes népesség %-ában) 12.4 12.4 12.3 13.8 14.0 14.3
A súlyos anyagi nélkülözésben él ők aránya3  (a teljes népesség 
%-ában)17.9 20.3 21.6 23.1 25.7 26.8
Alacsony munkaintenzitású háztartásokban él ő személyek 
aránya4 (a 0–59 év közötti életkorú személyek arányában)12.0 11.3 11.9 12.2 12.8 12.6
Aktív keres ők szegénységi aránya (a foglalkoztatottak %-ában) 5.8 6.2 5.3 6.1 5.3 6.6
A szociális transzferek (kivéve a nyugdíjakat) hatása a 
szegénység csökkenésére59.2 57.1 56.7 52.2 48.3 45.6
Szegénységi küszöbök nemzeti valutában állandó árak mellett 
kifejezve5 614799.9 624955.1 599141.4 601200.4 614952.4 574129.9
Bruttó rendelkezésre álló jövedelem (háztartások) 15059911.0 15012489.0 15282537.0 16342483.0 16536454.0 n.a.
Relatív medián szegénységi különbség (a jövedelem nem éri el 
az ekvivalens jövedelem középértékének 60 %-át, életkor: minden korcsoport)17.3 16.3 16.5 18.3 21.0 21.7
A jövedelemeloszlás egyenl őtlensége (S20/S80 arány vagy 
jövedelmi ötödök aránya)3.6 3.5 3.4 3.9 4.0 4.2
 
(1) Szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él ők: szegénységben és/vagy súlyos anyagi nélkülözésben és/vagy 
nulla vagy nagyon alacsony mu nkaintenzitású háztartásban él ő személyek. 
(2) Szegénységi arány: azoknak a személyeknek az aránya, akik nek a rendelkezésre álló ekviva lens jövedelme nem éri el az 
ekvivalens nemzeti jövedelem középértékének 60   %-át. 
(3 Azon személyek aránya, akikre az alábbi nélkülözési ismérvekb ől legalább négy jellemz ő: nem engedheti meg magának, 
hogy i) kifizesse a lakásbérletét vagy a közüzemi számláit; ii) megfelel ően kifűtse otthonát; iii) váratlan kiadásai legyenek; iv), 
minden másnap húst, halat vagy egyenérték ű fehérjét egyen; v) évente egyszer egy hétre elmenjen üdülni; vi) autót 
tartson; vii) mosógéppel rendelkezzen; viii) színes televíziója vagy ix) telefonja legyen.  (4) Nagyon alacsony munkaintenzitású háztartásokban él ő személyek: azok a 0 és 59 év közötti életkorú személyek, akik 
olyan háztartásban élnek, ahol a feln őttek (az eltartott gyermekek kivételével) az el őző 12 hónapban teljes 
munkapotenciáljuk kevesebb mint 20  %-át töltötték munkával  
(5) EE, CY, MT, SI és SK esetében a nominális küszöbértékek euróban vannak megadva; harmonizált fogyasztói árindex 
(HICP) = 2006-ban 100 (a 2007. évi felmérés a 2006-os jövedelmekre vonatkozik)  (6) A 2014. évi adatok az els ő három negyedév átlagára vonatkoznak.   
Forrás:  A szociális védelmi juttatásokra fordított kiadások tekintetében: ESSPROS (European Social Protection Statistics); a 
társadalmi befogadás tekintetében: EU-SILC (EU statistics on income and living conditions). 
 
 
 
83  
 
 
84  
        
B.6. táblázat:  Termékpiaci teljesítmény és szakpolitikai mutatók 
2004–2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
A teljes gazdaság munkatermelékenysége (éves növekedés %-ban) 3,2 -4,3 0,6 2,0 -1,7 1,3 n.a.
Munkatermelékenység1 a feldolgozóiparban (éves növekedés %-ban) 6,1 -11,8 13,0 -2,7 2,6 2,0 n.a.
Munkatermelékenység1 a villamosenergia-, gázágazatban (éves 
növekedés %-ban)-0,4 -8,4 0,5 -5,6 1,0 0,9 n.a.
Munkatermelékenység1 az építőiparban (éves növekedés %-ban) -3,4 1,8 -3,2 5,6 -5,0 6,3 n.a.
Munkatermelékenység1 a nagy- és kiskereskedelmi szektorban (éves 
növekedés %-ban)1,9 -11,9 -2,9 3,2 1,6 3,8 n.a.
Munkatermelékenység1 az információs és kommunikációs szektorban 
(éves növekedés %-ban )2,5 15,7 -5,5 -2,0 2,0 -4,1 n.a.
Szabadalmi intenzitás a feldolgozóiparban2 (az EPO-hoz benyújtott 
szabadalmi kérelmek számának és az ágazat által termelt bruttó 
hozzáadott értéknek a hányadosa)0,0 0,0 0,0 0,0 n.a. n.a. n.a.
Szakpolitikai mutatók 2004–2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
Szerződések érvényesítése3 (nap) 335 395 395 395 395 395 395
Vállalkozásindításhoz szükséges id ő3 (nap) 2 9 , 8444555
K+F kiadás (a GDP %-ában) 1,0 1,1 1,2 1,2 1,3 1,4 n.a.
A közszektor oktatásra fordított kiadásai összesen (a GDP %-ában) 5,3 5,1 4,9 4,7 n.a. n.a. n.a.
(Index: 0 = nem szabályozott; 6 = a leginkább szabályozott) 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
Termékpiaci szabályozás4, összességében 1,54 n.a. n.a. n.a. n.a. 1,33 n.a.
Termékpiaci szabályozás4, kiskereskedelem 1,44 n.a. n.a. n.a. n.a. 2,06 n.a.
Termékpiaci szabályozás4, szakmai szolgáltatások 3,02 n.a. n.a. n.a. n.a. 3,05 n.a.
Termékpiaci szabályozás4, hálózatos iparágak51,87 1,83 2,17 2,14 1,73 1,73 n.a.
1) A munkatermelékenység az állandó árakon számított bruttó hozzáadott érték és a foglalkoztatott személyek számának 
hányadosa. 
(2) A szabadalmi adatok az Európai Szabadalmi Hivatalnak  (EPO) benyújtott kérelmekre vonatkoznak. Abban az évben 
kerülnek beszámításra, amikor az EPO nyilvántartásba vette a kérelmeket. Az adatok a feltaláló lakóhelye szerint vannak bontva, a kett ős beszámítás elkerülése érdekében több feltaláló vagy  IPC-besorolás esetén törtszámok alkalmazásával. 
(3) Az e mutatóra vonatkozó módszertanok, többek között a feltételezések részletes bemutatása a következ ő weboldalon 
található:  HYPERLINK "http://www.doingbusiness.org/methodology" . (4) Index: 0 = nem szabályozott; 6 = a leginkább szabályozott. Az OECD termékpiaci szabályozásra vonatkozó mutatóinak módszertanát az alábbi weboldal részletesen bemutatja:  HYPERLINK "http://www.oecd.org/competition/reform/indicat orsofproductmarketregulationhomepage.htm"  
(5) A szabályozásra vonatkozó aggregált OECD-mutatók az energia, a közlekedés és a kommunikáció terén (ETCR). 
Forrás:   Európai Bizottság; Világbank – Doing Business (a szerz ődések érvényesítése és a vállalkozásindításhoz szükséges id ő); 
OECD (a termékpiaci szabályozásra vonatkozó mutatók tekintetében) 
 
 
 
85  
B.7. táblázat:  Zöld növekedés 
 Zöld növekedés teljesítménye 2003–2007 2008 2009 2010 2011 2012
Makrogazdasági
Energiaintenzitás kgoe / 
EUR0.31 0.29 0.29 0.29 0.28 0.27
Szén-dioxid-intenzitás kg / EUR 0.89 0.79 0.77 0.77 0.74 0.71
Erőforrás-intenzitás (az er őforrás-termelékenység 
reciproka)kg / EUR 1.75 1.47 1.26 1.14 1.11 n.a.
Hulladékintenzitás kg / EUR n.a. 0.18 n.a. 0.19 n.a. 0.19
Energiakereskedelem egyenlege a GDP % -
ában-3.7 -6.3 -4.9 -5.2 -6.1 -6.5
Az energia súlya a HICP-ben % 13.0 13.6 13.7 14.7 15.5 16.8
Az energiaár-változás és az infláció különbsége % 6.2 7.5 3.1 1.6 1.9 0.3
A környezetvédelmi adók aránya a munkát terhel ő 
adókhoz képestarány 15.2% 13.2% 13.9% 14.8% 14.4% 14.0%
A környezetvédelmi adók aránya az összes adóhoz 
képestarány 7.4% 6.8% 6.7% 7.0% 6.8% 6.5%
Ágazati 
Az ipar energiaintenzitása kgoe / 
EUR 0.17 0.16 0.14 0.14 0.14 0.13
Az energiaintenzív ágazatok aránya a gazdaságban:a GDP % -
ában12.0 12.0 10.5 10.8 9.6 9.6
Villamosenergia- árak a közepes méret ű ipari 
felhasználók esetében**EUR / 
kWhn.a. 0.12 0.13 0.11 0.10 0.10
Gázárak a közepes méret ű ipari felhasználók 
esetében***EUR / 
kWhn.a. 0.04 0.04 0.03 0.04 0.05
A közszektor energiára fordított K+F kiadásai a GDP % -
ábann.a. 0.01 0.01 0.00 0.00 0.01
A közszektor környezetre fordított K+F kiadásaia GDP % -
ábann.a. 0.02 0.02 0.01 0.01 0.01
A települési hulladék újrahasznosításának aránya arány 15.8% 23.8% 24.9% 29.6% 32.7% 34.6%
A kibocsátáskereskedelmi rendszerbe tartozó ÜHG-
kibocsátás arán ya*% n.a. 37.2 33.5 34.0 34.1 34.5
A közlekedés energiaintenzitásakgoe / 
EUR1.04 1.12 1.22 1.06 1.04 0.99
A közlekedés szén-dioxid-intenzitása kg / EUR 2.90 3.04 3.33 2.87 2.80 2.71
Az energiaellátás biztonsága
Energiaimport-függ őség % 62.0 63.2 58.5 58.1 51.8 52.3
Olajimport-források diverzifikációja HHI 0.62 0.66 0.62 0.67 0.73 0.68
Az energiamix diverzifikációja HHI n.a. 0.27 0.25 0.25 0.25 0.24
A megújuló energia részaránya az energiamixben % 4.2 6.0 7.3 7.6 7.5 7.5
 
 
Országspecifikus megjegyzések: 
A táblázat a 2013. évi adatokat nem tartalmazza, mivel azok nem álltak rendelkezésre. A tábla tételeinek általános magyarázata: Az intenzitásra vonatkozó valamennyi makroszint ű mutató a fizikai mennyiségnek a 2000-es árakon számított GDP-hez 
viszonyított arányában kerül kifejezésre.           Energiaintenzitás: bruttó belföldi  energiafogyasztás (kgoe) osztva a GDP-vel (euró) 
         Szén-dioxid-intenzitás: ÜHG-kibocsátás (kilogram m szén-dioxid-egyenértékben kifejezve) osztva a GDP-vel (euró) 
          Erőforrás-intenzitás: belföldi nyersanyag-fel használás (kg) osztva a GDP-vel (euró) 
          Hulladékintenzitás: hulladék (kg) osztva a GDP-vel (euró) Energiakereskedelem egyenlege: az energiaexport és -import egyenlege a GDP %-ában.   Az energia súlya a HICP-ben: az energiaelemek aránya a HICP meghatározásához használt fogyasztói kosárban. 
Az energiaár-változás és az infláció különbsége: a HICP ener giakomponense és a teljes HICP-infláció (éves %-os változás). 
Környezetvédelmi adók a munkaer őre kivetett vagy a teljes adó arányában: A DG TAXUD adatbázisából: „Taxation trends 
in the European Union” (Adózási tendenciák az Európai Unióban). 
Az ipar energiaintenzitása: az ipar végs ő energiafelhasználása (kgoe) osztva az ipar által el őállított (2005-ös EUR-árakon 
számított) bruttó hozzáadott értékkel. Az energiaintenzív ágazatok aránya a gazdaságban: az ener giaintenzív ágazatok bruttó hozzáadott értékének aránya a 
GDP-ben. Villamosenergia- és gázárak a közepes méret ű ipari felhasználók esetében: fogy asztási sáv 500–2000 MWh és 10 000–100 000 
GJ; az adatok az áfát nem tartalmazzák. A települési hulladék újrahasznosításának aránya: az újrahasznosított települési hu lladék aránya az összes települési 
hulladékhoz képest. A közszektor energiára és környezetre fordított K+F kiadásai : az ezeken a területeken kutatás-fejlesztésre fordított 
közszektorbeli kiadások a GDP %-ában. A kibocsátáskereskedelmi rendszerbe tartozó ÜHG-kibocsátás  aránya: a tagállamok által az Európai Környezetvédelmi 
Ügynökségnek bejelentett ÜHG-kibocsátás (a földhasználat, földhasználat-megváltoztatás és erd őgazdálkodás nélkül) 
alapján. A közlekedés energiaintenzitása: a közlekedési tevékenység végs ő energiafogyasztása (kgoe) osztva a közlekedési ágazat 
bruttó hozzáadott értékével (2005-ös EUR-árakon). A közlekedés szén-dioxid-intenzitása: a közlekedési tevékeny ség ÜHG-kibocsátása, osztva a közlekedési ágazat bruttó 
hozzáadott értékével. Energiaimport-függ őség: nettó energiaimport osztva a bruttó belföldi energiafogyasztással, amely tartalmazza a nemzetközi 
bunkerolaj fogyasztását. Olajimport-források diverzifikációja: Herfindahl index (HHI), a származási országok piaci ré szesedésének négyzetösszege. 
Az energiamix diverzifikációja: a földgáz, valamennyi k őolajtermék, a nukleáris energia, a megújuló energiák és a szilárd 
tüzelőanyagok Herfindahl indexe. 
A megújuló energia részaránya az energiamixben: a bruttó  belföldi energiafogyasztás százalékos aránya, tonna k őolaj-
egyenértékben kifejezve. 
* Az Európai Bizottság és az Euró pai Környezetvédelmi Ügynökség. 
** DE, HR, LU, NL, FI, SE & UK esetében 2007-ben S1 & S2 átlaga. Más országok esetében csak S2. *** HR, IT, NL, FI, SE & UK esetében 2007-ben S1 & S2 átlaga. Más országok esetében csak S2. 
Forrás:   Európai Bizottság, amennyiben nincs más me gjelölés; az Európai Bizottság számításai. 
 
 
 
86