[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.6.2008

COM(2008) 380 végleges

2008/0122 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

a polgári és kereskedelmi ügyekben illetékes Európai Igazságügyi Hálózat létrehozásáról szóló 2001/470/EK tanácsi határozat módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT INDOKAI ÉS CÉLKITŰZÉSEI

1.1 Bevezetés

2001. május 28-án a Tanács elfogadta a polgári és kereskedelmi ügyekben – Dánia kivételével – a tagállamok között illetékes Európai Igazságügyi Hálózat létrehozásáról szóló 2001/470/EK határozatot (a továbbiakban: a határozat)[1], amelyet 2002. december 1-jétől kell alkalmazni.

A polgári és kereskedelmi ügyekben illetékes Európai Igazságügyi Hálózat (a továbbiakban: a hálózat) létrehozása abból az elgondolásból ered, hogy a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség fokozatos kialakításához a tagállamok közötti igazságügyi együttműködés javítására, egyszerűsítésére és gyorsítására van szükség. A hálózatnak elő kellett mozdítania a polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférését is a határokon átnyúló jogvitákban, a nyilvánosságnak szánt információs rendszer fokozatos bevezetése révén.

2008 elején a hálózat 437 tagot számlált, melyek négy kategóriába sorolhatók: 102 kapcsolattartó, 140 központi hatóság (2. cikk (1) bekezdés b) pont), 12 összekötő tisztviselő, valamint 181, az igazságügyi együttműködésben tevékenykedő egyéb igazságügyi hatóság.

A hálózat üléseinek szervezését, az azokon való elnökséget, illetve a titkársági teendőket a Bizottság biztosítja. A kapcsolattartók üléseire legalább félévente egyszer kerül sor. 2003. február 11. és 2008. január 31. között tizenkilenc – azaz átlagosan évi négy – kapcsolattartói ülésre került sor. 2002 óta a hálózat teljes tagsága minden évben ülésezett.

1.2 A javaslat általános háttere és konzultációk

A határozat 19. cikke előírja, hogy a Bizottság a határozat alkalmazásáról jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak, amelyet adott esetben a határozat kiigazítására irányuló javaslatokkal egészít ki. A jelentésben vizsgálni kell a jogi szakemberek hálózathoz való hozzáférését, illetve azok bevonását a hálózat tevékenységébe, valamint nyilvánosság esetleges közvetlen hozzáférését a hálózat kapcsolattartói pontjaihoz.

E javaslat a különböző érintett szereplőkkel folytatott széles körű konzultáción alapul, elsősorban a hálózaton belül. A fent említett jelentés kidolgozásakor a Bizottság megrendelt egy tanulmányt a hálózat működéséről (a továbbiakban: a tanulmány), amelyet 2004 decembere és 2005 májusa között készítettek[2].

E tanulmány és a 2004-től a hálózaton belül folytatott konzultációk alapján a Bizottság 2006. május 16-án jelentést nyújtott be a határozat alkalmazásáról[3]. E jelentésben – amelynek alapját a határozat 19. cikke képezi – a Bizottság megállapította, hogy a hálózat általánosságban javította a tagállamok közötti igazságügyi együttműködést.

A jelentés mindazonáltal hiányosságokat tárt fel a hálózat működésében. A Bizottság szerint a hálózat messze nem valósította meg teljes mértékben a benne rejlő lehetőségeket, és igen lényeges, hogy rendelkezésére álljanak a feladatai ellátásához szükséges eszközök. A Bizottság hangsúlyozta mindazonáltal a hálózat fontosságát, amely a jog érvényesülésén alapuló valódi európai térség megvalósításának nélkülözhetetlen eszköze.

Válaszul a bizottsági jelentésre a Bel- és Igazságügyi Tanács 2007. április 19–20-i ülésén következtetéseket fogadott el az Európai Igazságügyi Hálózatról[4].

1.3 A javaslat általános célkitûzése

A javaslat általános célkitűzése, hogy megerősítse a hálózat szerepét a tagállamok közötti igazságügyi együttműködéssel kapcsolatos feladataiban, illetve különösen a közösségi jogi aktusok és a tagállamok között hatályban lévő egyezmények bírák és más jogi szakemberek általi hatékony és gyakorlati alkalmazását. Ezenfelül célja, hogy megerősítse a hálózat szerepét a polgárok igazságszolgáltatáshoz való tényleges hozzáférését illetően a határokon átnyúló jogvitákban.

E célkitűzések az Európai Tanács által 2004. november 4–5-én elfogadott„A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének erősítése az Európai Unióban” című Hágai Program[5] (a továbbiakban: a Hágai Program) megvalósításából erednek, amely arról rendelkezik, hogy további erőfeszítéseket kell tenni az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés és a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés jövőbeni megkönnyítésére. A hálózat létrehozásáról szóló határozat felülvizsgálatára irányuló javaslat a Hágai Program végrehajtásáról szóló, 2005. június 2-i tanácsi és bizottsági cselekvési tervben[6] szerepel.

Ki kell emelni, hogy a hálózat létrehozásáról szóló határozat hatálybalépése óta a polgári igazságszolgáltatás tekintetében több közösségi jogi eszközt fogadtak el, alkalmaznak vagy fognak alkalmazni a közeljövőben[7]. E jogi eszközök konkrét és hatékony bevezetésére a hálózat szerepének megerősítésén keresztül kerül sor, nevezetesen azért, hogy sikerrel nézhessünk szembe a tájékoztatás iránti, és ebből következően az együttműködés iránti igény várható növekedésével.

Ezenfelül, az alkalmazandó jogra vonatkozó közösségi és nemzetközi jogi aktusok hatékony végrehajtása érdekében a hálózatnak fokozatosan fejlesztenie kell a bíróságok és más hatóságok részére a külföldi jog alkalmazása tekintetében biztosított segítségnyújtási tevékenységét.

E javaslat célja, hogy megújult jogi keretet, hatékonyabb szervezetet és megerősített eszközöket biztosítson a hálózatnak, lehetővé téve számára, hogy a jövőben a jog érvényesülésén alapuló európai térségben a polgári igazságszolgáltatás valamennyi szereplője közötti együttműködés nélkülözhetetlen mozgatórugójává váljék.

2. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

2.1 Jogalap

E javaslat jogalapja a Szerződés 61. cikkének c) pontja, amely hatáskört ruház a Közösségre arra vonatkozóan, hogy a 65. cikkben említett intézkedéseket fogadjon el a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés terén, mely intézkedésekre a 67. cikk (5) bekezdése második francia bekezdésének megfelelően, a Szerződés 251. cikkében szabályozott együttdöntési eljárás szerint kerül sor.

Dánia – az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban – nem vesz részt e határozat elfogadásában, ezért e határozat rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. [E határozat az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikke értelmében nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra és Írországra sem, kivéve, ha kifejezik erre irányuló szándékukat.]

2.2 A szubszidiaritás elve

Tekintettel arra, hogy e határozat céljait – vagyis a tagállamok közötti igazságügyi együttműködés megerősítését és a határokon átnyúló jogvitákban érintett személyek igazságszolgáltatáshoz való tényleges hozzáférését – a tagállamok nem képesek összehangoltan és kielégítő mértékben megvalósítani, és ezért azok csak közösségi szinten valósíthatók meg, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Azért indokolt kötelező erejű közösségi jogi aktus – határozat– választása, hogy annak rendelkezéseit valamennyi tagállamban egységesen alkalmazzák a célkitűzések elérése érdekében.

2.3 Az arányosság elve

A javasolt határozat elsődleges célja a tagállamok közötti igazságügyi együttműködés összehangolt és egységes megerősítése, főként a már meglévő hálózat struktúráin keresztül. Ez a határozat, amely a hálózat különböző részegységei közötti együttműködés javítására épül, nem sérti a tagállamokban már létező, a 2. cikk (1) bekezdésének b)–d) pontja szerinti együttműködési mechanizmusokat. A jogi szakmák képviselői a tagállamokon belüli kijelölés alapján vehetnek részt a hálózatban, részvételükkel növelve a hálózat rendelkezésére álló fellépési eszközöket.

A Szerződés 5. cikkében foglalt arányossági elvnek megfelelően ez a határozatra irányuló javaslat nem lépi túl a célkitűzéseinek eléréséhez szükséges mértéket.

3. KÖLTSÉGVETÉSI ÉS PÉNZÜGYI KIHATÁSOK

A javaslat jórészt a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködésen, valamint az igazságügyi együttműködés javítására az Alapvető jogok és jogérvényesülés általános program keretében a 2007–2013-as időszakra a Polgári jogi jogérvényesülés egyedi program létrehozásáról szóló, 2007. szeptember 25-i 1149/2007/EK határozat által előirányzott pénzügyi eszközökön alapul. A Polgári jogi jogérvényesülés program egyik különös célkitűzése a hálózat működésének elősegítése. Ennek megfelelően a hálózat irányításának és működésének pénzügyi hatását számításba vették a Polgári jogi jogérvényesülés program számára előirányzott 109,3 millió EUR összegű többéves pénzügyi keret megállapításánál. A Polgári jogi jogérvényesülés program 2007-es munkaprogramja 3,25 millió eurót irányzott elő a hálózat irányítására és működésére. A jelenleg véglegesítés alatt álló 2008. évi munkaprogram 3,15 millió eurót irányoz elő erre a célra. Az intézkedésekhez nyújtott támogatások tekintetében a munkaprogram elsősorban azon projekteket részesíti előnyben, amelyeknek köszönhetően a bírák és más gyakorló jogászok jobban megismerhetik a hálózatot, valamint javul a hálózat nemzeti kapcsolattartóinak hatékonysága, illetve a kapcsolattartók és a jogi szakmák közötti együttműködés minősége. Az intézkedésekhez nyújtott támogatásokra 2007-ben előirányzott 3,5 millió eurós indikatív költségvetésből 1 millió EUR fordítható olyan nemzeti projektek társfinanszírozására, amelyek célja az igazságügyi hálózat működésének javítása.

4. A JAVASLAT RÉSZLETES LEÍRÁSA

4.1 A jogi szakmák hozzáférése a hálózat munkájához

– 2. cikk, (1) bekezdés, e) pont

E rendelkezés célja a hálózat megnyitása a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésben közvetlenül érintett jogi szakmák előtt.

A jogi szakmáknak a hálózat munkájába történő esetleges bevonását a Bizottság által kezdeményezett, a hálózat tagjaival és az érintett szakmák képviselőivel folytatott alapos konzultációk előzték meg. Tekintettel e konzultációk eredményére, a Bizottság 2006 májusában közzétett jelentésében ajánlotta a hálózat fokozatos megnyitását az igazságszolgáltatás területén tevékenykedő más jogi szakemberek előtt is. Mivel a polgári eljárások túlnyomórészt a felek részvételével zajlanak a tagállami bíróságok előtt, a különböző jogi szakmák a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés megkerülhetetlen szereplői. Részvételüknek köszönhetően értéktöbblet jöhet létre az európai uniós joggyakorlatban és lehetőség nyílhat a hálózat célkitűzéseinek elérésére.

Egyes tagállamokban már sor került nemzeti végrehajtói kamarák, illetve nemzeti közjegyzői tanácsok hálózati taggá történő jelölésére[8].

E javaslat alkalmazásában érintett jogi szakmaként kizárólag azon szakmák értendők, amelyek közvetlenül részt vesznek közösségi és nemzetközi jogi aktusok gyakorlati alkalmazásában a polgári igazságszolgáltatás területén bírósági vagy bíróságon kívüli eljárások alkalmával, például az ügyvédek, az avouék/jogi képviselők , a sollicitorok és barristerek , a közjegyzők és a végrehajtók.

Tekintettel a gyakorló jogászok és ügyfeleik közötti kapcsolat bizalmas jellegére, amely nem befolyásolhatja a hálózat működését, és amelyet a gyakorló jogászok hálózatban való részvétele nem érinthet, a javaslat nem rendelkezik a jogi szakemberek hálózathoz való közvetlen, egyéni jellegű hozzáféréséről. Minden tagállamban csak a különböző jogi szakmákat képviselő szakmai kamarák lépnek be a hálózatba a határozat 2. cikke értelmében vett tagként. A konzultációk során széles körű egyetértés született a hálózatnak az említett szakmák képviseleti szervei előtti megnyitásáról.

– A 2. cikk (3) bekezdése meghatározza, hogy amennyiben valamely tagállamban egy adott jogi szakma több képviseleti szervvel rendelkezik, a tagállam feladata, hogy megszervezze az érintett szakma megfelelő hálózati képviseletét.

– Az 5. cikk (1) bekezdése második, a kapcsolattartók feladatairól szóló albekezdésének módosítása azt a célt szolgálja, hogy a kapcsolattartók az egyes tagállamok előírásainak megfelelően ugyanúgy rendelkezésre álljanak a 2. cikk (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott hatóságok (a jogi szakmák képviseleti szervei) számára, ahogy a többi hatóság rendelkezésére állnak.

4.2 A kapcsolattartókra vonatkozó jogi keret összehangolása

A hálózat kapcsolattartói és a 6. cikkben említett központi hatóságok közötti kapcsolat az egyike volt azon kérdéseknek, amelyeket a hálózat értékelése során megvizsgáltak. E felülvizsgálati szempont több alapvető tényezőre oszlik a hálózat jobb működése tekintetében.

– A határozat 2. cikke (2) bekezdésének átalakítása azt a célt szolgálja, hogy amennyiben egy tagállam több kapcsolattartót jelöl ki, ezek közül egy fő kapcsolattartót is ki kell jelölnie. E fő kapcsolattartó tevékenységét teljes mértékben a hálózat feladatainak ellátása képezi, semmilyen egyéb beosztást nem tölthet be, különösen azokat nem, amelyeket az (1) bekezdés b), c), d) (és az új e) pontjában említett hatóságok a hálózaton belül végeznek.

A határozat úgy rendelkezik, hogy a fő kapcsolattartó tevékenységét (abban az esetben, ha ő maga nem bíró) bíró segítheti. Ez több olyan tagállamban is előfordulhat, amelyek megőrizték jogukat, hogy bármely más személyt jelöljenek ki kapcsolattartónak. E javaslat jellegénél fogva megkönnyíti az információáramlást a bíróságok felé, csökkenti a bírák még észlelhető fenntartásait a hálózattal szemben, illetve több legitimitást biztosít a kapcsolattartók számára a bírói karral szemben.

4.3 A hálózat feladata egy másik tagállam jogának alkalmazása esetén

A hálózat feladatkörét ki kell terjeszteni annak érdekében, hogy a jövőben kulcsszerepet játsszon a bíróságok külföldi joggal kapcsolatos tájékoztatásában. A 3. cikk (2) bekezdése b) pontjának módosítása azt a célt szolgálja, hogy amennyiben egy másik tagállam jogát kell alkalmazni, az eljáró bíróságok vagy hatóságok a hálózattól kérhessenek tájékoztatást az adott jog tartalmát illetően.

Az 5. cikk (2) bekezdésének a) pontja egy második albekezdéssel egészül ki, amely előírja, hogy a kapcsolattartóknak a jövőben információval kell ellátniuk tagállamuk bíróságait, hogy megkönnyítsék számukra valamely másik tagállam jogának alkalmazását. Ebből a célból a megkeresett kapcsolattartók a hálózat minden elemére támaszkodhatnak tagállamukban. A megkereső hatóságok függetlenségének megőrzése érdekében a válaszban szereplő információk nem kötelezik sem a hálózatban résztvevő különböző hatóságokat, sem a megkereső bíróságot.

4.4 A kapcsolattartók és a központi hatóságok közötti kapcsolat

Annak érdekében, hogy a határozat 6. cikke (2) bekezdésének alkalmazása hatékonyabbá váljon, új albekezdés rendelkezik a hálózat kapcsolattartói és az egyes tagállamok központi hatóságai között évente minimálisan tartandó ülések számáról. A hálózat tagjainak e két kategóriája közötti eszmecsere és rendszeres kapcsolattartás fejlesztése a tagállamokban ugyanis igen lényeges feladatot jelent.

4.5 A kapcsolattartók tevékenységének megerősítése

A kapcsolattartók feladatairól szóló 5. cikk (2) bekezdése egy újabb, f) ponttal egészül ki, amely szerint a kapcsolattartóknak kétévente jelentést kell tenniük a tevékenységükről.

– Az eredetileg a kapcsolattartók által használt kommunikációs eszközökre korlátozódó 8. cikk átdolgozásra elősegíti az igazságügyi együttműködésre irányuló megkeresések hálózaton belüli gyorsabb kezelését. Az egyes kapcsolattartók[9] által közölt számadatok szerint a megkeresések átlagos feldolgozási ideje 2007-ben hét munkanap volt. Az egyes kapcsolattartók között azonban nagyok a különbségek, és bizonyos megkeresések feldolgozása tekintetében meglehetősen hosszú időket jeleztek. Mindazonáltal a hálózat közreműködését – a meglévő együttműködési struktúrákhoz, nevezetesen a központi hatóságokhoz vagy a diplomáciai úthoz viszonyítva – az az értéktöbblet indokolja, amit a hálózat a megkeresések lebonyolításának gyorsasága és gördülékenysége tekintetében nyújtani tud.

A Bizottság biztonságos elektronikus nyilvántartást hoz létre a kapcsolattartók között az igazságügyi együttműködés keretében folytatott információcseréről, azok közreműködése alapján. Ily módon rendszeres statisztikákat tud majd szolgáltatni a hálózat számára az igazságügyi együttműködés iránti megkeresésekről. Ezáltal javítani lehet a megkeresések nyilvántartásba vételét, megbízható és teljes adatokat lehet összegyűjteni a megkeresésekről és a hálózat által kezelt vonatkozó témákról, illetve azonosítani lehet a problémák pontos jellegét és az érintett jogi eszközöket.

A 9. cikk módosításának köszönhetően a tagállamok ezentúl négy képviselő helyett hatot küldhetnek a kapcsolattartók üléseire,tehát több bírát és szakértőt delegálhatnak a küldöttségbe a 10. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában előírt tematikus ülések során.

4.6 A polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésnek megerősítése

A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja a hálózat tevékenységei és feladatai közé sorolja a polgárok igazságszolgáltatáshoz való tényleges hozzáférését. Jóllehet a (9) preambulumbekezdés a határozat célkitűzései közé emelte a határokon átnyúló jogvitákban érintett személyek tényleges hozzáférését az igazságszolgáltatáshoz , a (14) preambulumbekezdés és a 3. cikk szerint ez az erőfeszítés egy nyilvános információs hálózat európai szintű bevezetésére korlátozódott.

A Hágai Program a polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésének javítására helyezte a hangsúlyt, és 2002 óta több ilyen tartalmú közösségi jogi aktust fogadtak el[10]. E javaslat növeli majd a hálózat hatékonyságát az új jogi eszközök végrehajtását illetően.

Az 5. cikk (2) bekezdése egy új, ca) ponttal egészül ki, amelynek értelmében a kapcsolattartók közvetlenül tájékoztatják a nyilvánosságot a vonatkozó közösségi és nemzetközi jogi eszközökről és a tagállamok belső jogáról, különös figyelmet fordítva a polgári ügyekben az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésre. A jövőben ez a feladat közvetlenül a kapcsolattartók felelősségi körébe tartozik majd a tagállamokban, tehát a polgárokhoz legközelebb eső szinten végzik el azokat.

A határozat III. címének címsora annak érdekében módosul, hogy kifejezze a hálózatnak a nyilvánosság tájékoztatására irányuló új prioritását.

Úgy tűnik, hogy – elsősorban a rendelkezésre álló források tekintetében – akadályok merültek fel a kapcsolattartók polgárok általi közvetlen, a határozat 19. cikke szerintielérhetőségét illetően. A Bizottság tehát a 13a. cikkben először azt javasolja, hogy a kapcsolattartók a legmegfelelőbb technológiai eszközök alkalmazásával, csak fokozatosan váljanak elérhetővé a nyilvánosság számára. E javaslat mindazonáltal lehetővé teszi a hálózat számára ezen új eszközök hatékony bevezetését a nyilvánosság felé.

A javaslat értelmében módosul a 17. cikk (4) bekezdésének b) pontja, amely meghatározza a Bizottság szerepét a hálózat nyilvánosságnak szánt információs rendszerében. A Bizottság biztosítja a vonatkozó jogi kérdésekkel és a közösségi eljárásokkal, többek között a közösségi ítélkezési gyakorlattal kapcsolatos információknak – amelyek a 14. cikk alkalmazásában kerültek az információs rendszerbe – a közösségi intézmények hivatalos nyelveire történő lefordítását, , valamint a rendszer valamennyi általános oldalának lefordítását. Ezenfelül költséghatékonysági okokból a rendelkezésekre álló forrásoknak megfelelően a Bizottság ugyanezen nyelvekre fordítja le a 15. cikkben említett tájékoztató füzeteket is. A 2003 óta szerzett tapasztalatok szerint ugyanis a piacon nem áll rendelkezésre elegendő forrás ahhoz, hogy e füzeteket ésszerű határidőn belül, valamennyi nyelvre lefordítsák. E kérdésre kellő figyelmet kell majd fordítani az eJustice kezdeményezés fejlesztése során, amelynek keretében intézkedéseket irányoznak elő a nyilvánosságnak szánt információk lefordításának megkönnyítésére.

4.7 Kapcsolat más hálózatokkal és egyes nemzetközi szervezetekkel

A szöveg egy új, 12a. cikkel egészül ki, amelynek célja, hogy elősegítse a hálózat és más, az igazságszolgáltatási rendszerek közötti együttműködést vagy az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést megkönnyítő európai hálózatok közötti csere- és együttműködési kapcsolatok létesítését.

Fent idézett jelentése szerint a Bizottság fontosnak tartja az igazságügyi hálózat és az Európai Fogyasztói Központok hálózata (ECC-Net) között már meglévő együttműködés olyan irányú fejlesztését, amely például lehetővé teszi a fogyasztó számára, hogy – amennyiben jogvitája az ECC-Net hálózat keretében nem volt rendezhető – konkrét segítséget kaphasson az igazságügyi hálózattól az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés tekintetében. E javaslat szükségességét még inkább fokozza a kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről szóló 861/2007/EK rendelet 2009. január 1-jei hatálybalépése.

E cikk 3. albekezdése lehetőséget biztosít a hálózat számára, hogy kapcsolatokat építsen ki más, harmadik államokban működő igazságügyi együttműködési hálózatokkal, valamint az igazságügyi együttműködést előmozdító nemzetközi szervezetekkel. Ide sorolható például a Nemzetközi Igazságügyi Együttműködés Latin-Amerikai Hálózata (IberRed)[11], amelynek Spanyolország és Portugália is tagja, de esetleg más regionális igazságügyi hálózatok is. Az e cikk által érintett nemzetközi szervezetek között szerepel a hágai nemzetközi magánjogi konferencia is, amelyhez a Közösség 2007 áprilisában csatlakozott.

4.8 Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia helyzete

Az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt a Szerződés IV. címébe tartozó területeken való együttműködésben, kivéve, ha kifejezi erre irányuló szándékát az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban.

Dánia nem vesz részt e határozat elfogadásában, ezért e határozat rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban. Mindazonáltal egy új 11a. cikk jön létre egy olyan gyakorlat meghonosítása érdekében, amely szerint Dánia megfigyelőként részt vehet a hálózat ülésein, jóllehet a határozat végrehajtásában nem vesz részt. 2007. július 1-jén hatályba lépett a Közösség és Dánia közötti, a polgári igazságszolgáltatás területén elfogadott két közösségi rendelet rendelkezéseinek Dániára történő kiterjesztéséről szóló megállapodás[12], ami még inkább szükségessé teszi Dánia szorosabb együttműködését a hálózat munkájában.

4.9 A hálózat és a nemzetközi együttmûködés

Az új 11a. cikk (2) bekezdése – a 2002 óta bevezetett gyakorlattal összhangban[13] – lehetőséget biztosít arra, hogy a csatlakozó országok a csatlakozási okmány aláírásától kezdve megfigyelőként részt vehessenek a hálózat ülésein. Ezen intézkedésnek köszönhetően hatékonyan felkészülhetnek a hálózatba való teljes integrációjukra. A javaslat a tagjelölt országokra is kiterjeszti az intézkedést.

4.10 Értékelés

Az új 19. cikk rendelkezései értelmében a Bizottságnak háromévente jelentést kell benyújtania a hálózat tevékenységéről az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak.

2008/0122 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

a polgári és kereskedelmi ügyekben illetékes Európai Igazságügyi Hálózat létrehozásáról szóló 2001/470/EK tanácsi határozat módosításáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 61. cikke c) pontjára, és 67. cikke (5) bekezdésének második francia bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[14],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[15],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,

mivel:

(1) A tagállamok között a polgári és kereskedelmi ügyekben illetékes Európai Igazságügyi Hálózatnak a 2001/470/EK tanácsi határozat[16] általi létrehozása abból az elgondolásból ered, hogy a Közösségben a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség kialakításához a tagállamok közötti tényleges igazságügyi együttműködésnek, valamint a határokon átnyúló jogvitákban érintett személyek igazságszolgáltatáshoz való tényleges hozzáférésének javítására, egyszerűsítésére és gyorsítására van szükség. Ez a határozat 2002. december 1-jén lépett hatályba.

(2) „Az Európai Unión belüli szabadság, biztonság és jogérvényesülés erősítése” címet viselő, az Európai Tanács által 2004. november 4–5-én elfogadott Hágai Program[17] arról rendelkezik, hogy a jövőben további erőfeszítéseket kell tenni a polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésének és a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésnek a megkönnyítésére. Különösen az Európai Parlament és a Tanács által a polgári ügyek területén elfogadott jogi aktusok hatékony végrehajtására, valamint a jogi szakemberek között a legjobb gyakorlatok meghatározása érdekében történő együttműködés előmozdítására helyezi a hangsúlyt.

(3) A 2001/470/EK határozat 19. cikkének megfelelően a Bizottság 2006. május 16-án jelentést nyújtott be a hálózat működéséről[18]. E jelentés megállapította, hogy jóllehet a hálózat általában elérte a 2001-ben kitűzött célokat, ugyanakkor még messze nem valósította meg a benne rejlő összes lehetőséget.

(4) Annak érdekében, hogy a Hágai Program célkitűzései – nevezetesen az igazságügyi együttműködés megerősítése és a polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférése – megvalósulhassanak, illetve a hálózat képes legyen szembenézni a rá háruló feladatoknak az elkövetkezendő években várható növekedésével, a hálózatnak olyan megújult jogi kerettel kell rendelkeznie, amely több cselekvési lehetőséget biztosít számára.

(5) Mindenekelőtt elengedhetetlen a hálózat működésének hatékonyabb, a nemzeti kapcsolattartókra épülő strukturálása a tagállamokban, és következésképpen a kapcsolattartó szerepének megerősítése mind a hálózaton belül, mind a bírákkal, a gyakorló jogászokkal és a civil társadalommal szemben.

(6) E célkitűzés eléréséhez minden tagállamban ki kell jelölni egy fő kapcsolattartót, akinek tevékenységét teljes egészében a hálózat feladatainak ellátása képezi, és így maradéktalanul gyakorolja a 2001/470/EK határozatban előírt hatásköröket.

(7) Amennyiben egy közösségi jogi aktus vagy nemzetközi egyezmény egy másik tagállam jogát jelöli ki, a jövőben a hálózat kapcsolattartóira hárul majd az a fontos szerep, hogy a tagállami igazságügyi vagy bíróságokon kívüli hatóságokat a külföldi jog tartalmáról tájékoztassák.

(8) Az együttműködési igényeket a kapcsolattartóknak a határozat általános célkitűzéseinek megfelelő gyorsasággal kell teljesíteniük.

(9) A 2001/470/EK határozat célkitűzéseinek – azaz az Unióban folytatott igazságügyi együttműködés javításának és a polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésének – megvalósulása érdekében a polgári igazságszolgáltatásról szóló közösségi és nemzetközi jogi eszközök alkalmazásában közvetlenül részt vevő jogi szakmákat nemzeti szervezeteiken keresztül teljes jogú tagként be kell vonni a hálózatba.

(10) Ezenfelül a hálózat igazságszolgáltatáshoz való hozzáféréssel kapcsolatos feladatainak továbbfejlesztése érdekében kívánatos, hogy a tagállami kapcsolattartók a modern kommunikációs eszközök révén fokozatosan elérhetővé váljanak a nyilvánosság számára.

(11) Az uniós bírák közötti kölcsönös bizalom és az európai hálózatok együttműködésének javítása céljából szükséges, hogy a hálózat állandó kapcsolatot tarthasson fenn más olyan európai hálózatokkal – különösen az igazságügyi intézmények és a bírák hálózataival –, amelyek ugyanilyen célkitűzésekkel rendelkeznek.

(12) A nemzetközi igazságügyi együttműködés fejlesztésére érdekében szükséges, hogy a hálózat kapcsolatot létesíthessen a világ más igazságügyi együttműködési hálózataival, valamint a nemzetközi igazságügyi együttműködést segítő nemzetközi szervezetekkel.

(13) A határozat célkitűzéseinek megvalósulásában elért haladás rendszeres nyomon követése céljából a Bizottságnak jelentéseket kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a hálózat tevékenységéről.

(14) Helyénvaló tehát a 2001/470/EK tanácsi határozat ilyen irányú módosítása.

(15) Tekintettel arra, hogy a határozat céljait – vagyis a tagállamok közötti igazságügyi együttműködés megerősítését, valamint a határokon átnyúló jogvitákban érintett személyek igazságszolgáltatáshoz való tényleges hozzáférését – a tagállamok nem képesek kielégítően megvalósítani, ezért azok közösségi szinten hatékonyabban valósíthatók meg, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az arányosság – a Szerződés említett cikkében kifejtett – elvével összhangban e határozat nem haladja meg a célkitűzései eléréséhez szükséges mértéket.

(16) [Az Egyesült Királyság és Írország, az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban, értesítésben fejezték ki részvételi szándékukat e határozat elfogadásában és alkalmazásában.]

(17) Dánia, az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, nem vesz részt e határozat elfogadásában, ezért e határozat rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

ELFOGADTÁK EZT A HATÁROZATOT:

Első cikk

A 2001/470/EK határozat a következőképpen módosul:

1. A 2. cikk a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdés a következőképpen módosul:

i) a c) pontban szereplő „polgári és kereskedelmi együttműködés” kifejezés helyébe a „polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés” kifejezés lép;

ii) a bekezdés a következő e) ponttal egészül ki:

„e) a tagállamokban nemzeti szinten az ügyvédeket, közjegyzőket, végrehajtókat és más, a polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló közösségi jogi aktusok és nemzetközi jogi eszközök alkalmazásában közvetlenül részt vevő jogi szakembereket képviselő szakmai kamarák.”

b) a (2) bekezdés a következőképpen módosul:

i) a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„Amennyiben valamely tagállam több kapcsolattartót jelöl ki, ezek közül kijelöl egy fő kapcsolattartót, és biztosítja közöttük a megfelelő koordinációs mechanizmusok működését. Az egyedüli vagy fő kapcsolattartónak kijelölt személy kizárólag a jelen határozatban előírt kapcsolattartói feladatokat látja el, minden más feladatot kizárva, különösen az (1) bekezdés b), c), d), és e) pontjában említett hatóságokét.”

ii) a szöveg a következő albekezdéssel egészül ki:

„Ha a (2) bekezdés értelmében kijelölt kapcsolattartó nem bíró, az érintett tagállam kijelöl egy bírót annak érdekében, hogy segítséget nyújtson a kapcsolattartónak a helyi igazságügyi hatóságokat érintő összekötői feladataiban. Ez a bíró a hálózat teljes jogú tagja.”

c) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„(3) A tagállamok meghatározzák az (1) bekezdés b), c) és e) pontjában említett hatóságokat. Az (1) bekezdés e) pontjának alkalmazásában, ha egy tagállamban egy adott jogi szakma nemzeti szinten több képviseleti szervvel rendelkezik, az adott tagállam feladata, hogy megszervezze az érintett szakma megfelelő hálózati képviseletét.”

d) az (5) bekezdésben az „(1) bekezdésben” kifejezés helyébe az „(1) és (2) bekezdésben” kifejezés lép.

2. A 3. cikk a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdés b) pontjának helyébe a következő szöveg lép:

„b) a nyilvánosság igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésének megkönnyítése, különösen a polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló közösségi jogi aktusok és nemzetközi jogi eszközök működéséről szóló tájékoztatási intézkedéseken keresztül.”

b) a (2) bekezdés b) pontja a következő szöveggel egészül ki:

„különösen, ha egy másik tagállam jogát kell alkalmazni, az eljáró bíróságok vagy hatóságok a hálózathoz fordulhatnak, hogy információt szerezzenek e jog tartalmáról.”

3. Az 5. cikk a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

„A kapcsolattartók ugyanezen célokból saját tagállamaik helyi igazságügyi hatóságai, valamint a 2. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett hatóságok rendelkezésére is állnak, az egyes tagállamok által meghatározott szabályoknak megfelelően.”

b) a (2) bekezdés a következőképpen módosul:

i) az a) pont helyébe a következő szöveg lép:

„a) a többi kapcsolattartót, a 2. cikk (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában említett hatóságokat és saját tagállamaik helyi igazságügyi hatóságait ellátják mindazokkal az információkkal, amelyekre a tagállamoknak a 3. cikk szerinti zavartalan igazságügyi együttműködéshez szükségük lehet, segítséget nyújtva számukra az igazságügyi együttműködésre irányuló megkeresések hatékony megfogalmazásában, valamint a legmegfelelőbb közvetlen kapcsolatok kialakításában; különösen megadnak minden információt, hogy megkönnyítsék egy másik tagállam jogának alkalmazását, amelyet a jogvitában vagy az adott helyzetre egy közösségi jogi aktus vagy egy nemzetközi jogi eszköz értelmében alkalmazni kell. Ennek érdekében a megkeresett kapcsolattartó tagállamának más, a 2. cikkben említett hatóságaira is támaszkodhat, hogy a megkeresésnek eleget tegyen. A válaszban szereplő információ nem kötelező sem a kapcsolattartókra, sem e hatóságokra, sem a megkereső hatóságra.”

ii) a szöveg a következő ca) ponttal egészül ki:

„ca) tájékoztatják a nyilvánosságot az Európai Unióban polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről, a vonatkozó közösségi és nemzetközi jogi eszközökről és a tagállamok belső jogáról, különösen az igazságszolgáltatási rendszerekhez való hozzáférést illetően;”

iii) a bekezdés a következő f) ponttal egészül ki:

„f) kétévente jelentést készítenek tevékenységükről, és azt a hálózat tagjainak ülésén előterjesztik.”

4. A 6. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:

„Ennek érdekében minden tagállamban a hálózat kapcsolattartója vagy kapcsolattartói és ezek az illetékes hatóságok legalább évente egyszer üléseznek, az egyes tagállamok által meghatározott szabályoknak megfelelően.”

5. A 8. cikk helyébe a következő szöveg lép:

„8. cikk

Az igazságügyi együttműködés iránti megkeresések gyorsított kezelése

1. A kapcsolattartók valamennyi eléjük terjesztett megkeresésre késedelem nélkül és legkésőbb a kézhezvételt követő 10 napon belül válaszolnak. Amennyiben egy kapcsolattartónak nem áll módjában a megkeresésnek a kézhezvételtől számított tíz napon belül eleget tenni, erről a megkeresőt röviden tájékoztatja, és megadja azt a határidőt, amit a válaszadásra szükségesnek ítél.

2. Annak érdekében, hogy a lehető leghatékonyabban és a lehető leghamarabb válaszoljanak az (1) bekezdésben említett megkeresésekre, a kapcsolattartók a tagállamok által a rendelkezésükre bocsátott legmegfelelőbb technológiai eszközöket használják.

3. A Bizottság biztonságos és korlátozott hozzáférésű elektronikus nyilvántartást vezet az 5. cikk (2) bekezdésének a), b), c), ca) pontjában és a 13a. cikkben említett, az igazságügyi együttműködés iránti megkeresésekről és válaszokról. A kapcsolattartók ügyelnek arra, hogy az e rendszer létrehozásához és működéséhez szükséges információkat rendszeresen biztosítsák a Bizottság számára.

4. A Bizottság félévente legalább egyszer információt szolgáltat a kapcsolattartók számára a (3) bekezdésben említett, az igazságügyi együttműködések iránti megkeresésekkel és a válaszokkal kapcsolatos statisztikákról.”

6. A 9. cikk (2) bekezdésében a „négy” szó helyébe a „hat” szó lép.

7. A szöveg a következő 11a. cikkel egészül ki:

„11a. cikk

Megfigyelők részvétele a hálózat ülésein

„1. Az 1. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, Dánia képviselőket küldhet a 9. és 11. cikkben említett ülésekre.

2. A csatlakozó és tagjelölt országokat is meg lehet hívni, hogy ezeken az üléseken megfigyelőként részt vegyenek. A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2007. október 30-án Luganóban aláírt egyezményben részes harmadik államok megfigyelőként szintén részt vehetnek a hálózat egyes ülésein.

3. Valamennyi megfigyelő állam részéről egy vagy több képviselő vehet részt a hálózat ülésein, de az egyes országok képviselőinek száma semmilyen esetben nem haladhatja meg a három főt.”

8. A szöveg a következő 12a. cikkel egészül ki:

„12a. cikk

Kapcsolat más hálózatokkal és nemzetközi szervezetekkel

1. A hálózat kapcsolatot tart más olyan európai hálózatokkal, amelyek ugyanilyen célkitűzésekkel rendelkeznek, különösen a büntetőügyekkel foglalkozó európai igazságügyi hálózattal és a bírák képzésével foglalkozó európai hálózattal.

2. A hálózat kapcsolatot tart az Európai Fogyasztói Központok hálózatával (ECC-Net). A polgári és kereskedelmi ügyekben illetékes Európai Igazságügyi Hálózat kapcsolattartói különösen az ECC-Net hálózat kapcsolattartói rendelkezésére állnak, hogy megadjanak minden olyan szükséges információt, amely megkönnyíti a fogyasztók igazságszolgáltatáshoz való hozzáférését.

3. A polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló nemzetközi jogi eszközök tekintetében a 3. cikkben előírt feladatok teljesítése érdekében a hálózat kapcsolatot tart és tapasztalatot cserél más, harmadik országokban létrehozott igazságügyi együttműködési hálózatokkal és a nemzetközi igazságügyi együttműködést előmozdító nemzetközi szervezetekkel.

4. A Bizottság, szoros együttműködésben a Tanács elnökségével és a tagállamokkal, felelős e cikk rendelkezéseinek végrehajtásáért.”

9. A III. cím címsora helyébe a következő szöveg lép:

„III. cím

A hálózaton belül hozzáférhetõ információk és a nyilvánosság tájékoztatása”

10. A 13. cikk (1) bekezdése a következõ c) ponttal egészül ki:

„c) a 8. cikkben említett információk.”

11. A szöveg a következõ 13a. cikkel egészül ki:

„13a. cikk

A nyilvánosság kapcsolattartók általi tájékoztatása

A hálózat kapcsolattartói a legmegfelelőbb technológiai eszközökkel fokozatosan elérhetővé válnak a nyilvánosság számára, annak érdekében, hogy tájékoztatást nyújtsanak számára a polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló közösségi vagy nemzetközi jogi eszközök tartalmáról és alkalmazásáról, és adott esetben a nyilvánosságot ahhoz a hatósághoz irányítsák, amelyik e jogi eszközök konkrét alkalmazásával foglalkozik, nevezetesen a 6. cikkben említett hatóságokhoz.”

12. A 17. cikk (4) bekezdése b) pontjának helyébe a következõ szöveg lép:

„b) a rendelkezésre álló forrásoktól függően intézkedik a vonatkozó jogi kérdésekkel és a közösségi eljárásokkal, többek között a közösségi ítélkezési gyakorlattal kapcsolatos információnak, valamint az információs rendszer általános oldalainak, továbbá a 15. cikkben említett tájékoztató füzeteknek a lefordításáról a közösségi intézmények további hivatalos nyelveire, és azokat a hálózat saját webhelyén hozzáférhetővé teszi.”

13. A 19. cikk helyébe a következõ szöveg lép:

„ 19. cikk

Értékelés

A Bizottság legkésőbb […-ig] [ e határozat hatálybalépését követően legkésőbb három évvel ], majd azt követően háromévente jelentést nyújt be a hálózat tevékenységéről az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak. A jelentést szükség szerint módosító javaslatokkal kell kiegészíteni.”

14. A 20. cikk helyébe a következõ szöveg lép:

„ 20. cikk

Információszolgáltatás

A tagállamok legkésőbb […-ig] [ e határozat hatálybalépését megelőzően legkésőbb hat hónappal ] közlik a Bizottsággal a 2. cikk (5) bekezdésében említett információkat.”

2. cikk

Hatálybalépés

E határozat […]-án/én lép hatályba.

Ezt a határozatot […]-tól/tõl kell alkalmazni, kivéve a 2. és 20. cikket, amelyet a határozatnak a címzett tagállamokkal történõ közlése napjától kell alkalmazni.

Az Európai Közösséget létrehozó szerzõdésnek megfelelõen ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, […]-án/én.

az Európai Parlament részérõl a Tanács részérõl

az elnök az elnök

[1] HL L 174., 2001.6.27., 25. o.

[2] http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm

[3] COM (2006) 203 végleges, SEC (2006) 579.

[4] Doc. 7152/07 JUSTCIV 48

[5] HL C 53., 2005.3.3., 1. o.

[6] HL C 198., 2005.8.12., 1. o.

[7] A költségmentességről szóló irányelv (alkalmazandó: 2004. november 30-ától), a „Brüsszel IIa.” rendelet (alkalmazandó: 2005. május 1-jétől), a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló irányelv (alkalmazandó: 2006. január 1-jétől), az európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló rendelet (alkalmazandó: 2005. október 21-étől), az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló rendelet (alkalmazandó: 2008. december 12-étől), a kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről szóló rendelet (alkalmazandó: 2009. január 1-jétől), a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló Róma II. rendelet (alkalmazandó: 2009. január 11-étől), az iratok továbbításáról szóló rendelet felülvizsgálatáról szóló rendelet (alkalmazandó: 2008. november 13-ától), valamint a polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott közvetítés egyes szempontjairól szóló 2008. május 21-i irányelv és a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló Róma I. rendelet, melynek elfogadása folyamatban van.

[8] Belgium a Chambre nationale des huissiers de justice-t (Végrehajtók Nemzeti Kamarája) jelölte ki az 1348/2000/EK rendelet céljaira, Franciaország pedig a Conseil supérieur du notariat-t (Közjegyzői Főtanács) az igazságszolgáltatáshoz való nemzetközi hozzáférést előmozdító 1980. évi Hágai Egyezmény és az állampolgárság megszerzésével kapcsolatos információk cseréjéről szóló CIEC-Egyezmény tekintetében.

[9] A hálózatnak csupán hat kapcsolattartója közölt számadatokat.

[10] Itt lényegében a költségmentességről és a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló irányelvekről, az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló rendeletről és a kis értékű követelésekről szóló rendeletről van szó, amelyek kifejezetten hivatkoznak a hálózat szerepére a rendelet megfelelő végrehajtására tekintettel (28. és 24. cikk).

[11] Az IberRed, amely 2004 októberében jött létre, olyan struktúra, amelyet 23 latin-amerikai ország kapcsolattartói hoztak létre, és amelynek célja a polgári és büntető ügyekben való jogi segítségnyújtás javítása és az ezen országok közötti együttműködési kapcsolatok megerősítése.

[12] Megállapodás az Európai Közösség és a Dán Királyság között, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 44/2001/EK tanácsi rendelet rendelkezéseinek Dániára történő kiterjesztéséről, valamint Megállapodás az Európai Közösség és a Dán Királyság között, a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló 1348/2000/EK tanácsi rendelet rendelkezéseinek Dániára történő kiterjesztéséről, HL L 120., 2006.5.5., 22. és 23. o.

[13] Csatlakozó országok alatt értendők azok az országok, amelyek tekintetében a tárgyalások lezárultak és a csatlakozási szerződéseket aláírták (pl. Románia és Bulgária 2006-ban). Tagjelölt országok alatt azokat az országokat kell érteni, amelyek tekintetében a tárgyalások megkezdődtek és folyamatban vannak (Törökország, Horvátország, Macedónia). A 2004. május 1-jén csatlakozott 10 országot 2002 decemberében hívták meg megfigyelőként a hálózat üléseire. Bulgária és Románia 2005 áprilisától vett részt megfigyelőként a hálózat ülésein.

[14] HL C […], […], […]. o.

[15] HL C […], […], […]. o.

[16] HL L 174., 2001.6.27., 25. o.

[17] HL C 53., 2005.3.3., 1. o.

[18] A Bizottság 2006. május 16-i jelentése a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak a polgári és kereskedelmi ügyekben egy Európai Igazságügyi Hálózat létrehozásáról szóló 2001/470/EK tanácsi határozat alkalmazásáról, COM (2006) 203 végleges.