P6_TA(2005)0059

A Sierra Leone-i különleges bíróság: Charles Taylor ügye

Az Európai Parlament állásfoglalása a Sierra Leone-i különleges bíróságról: Charles Taylor ügye

Az Európai Parlament,

- tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsa 2000. augusztus 14-i, a Sierra Leone-i Speciális Bíróságot - az Egyesült Nemzetek és a Sierra Leone-i kormány közötti megállapodás alapján - létrehozó 1315. határozatára, amelynek célja, hogy a Sierra Leonéban elkövetett háborús bűncselekmények, emberiség elleni bűncselekmények elkövetőit és a nemzetközi jog megsértőit bíróság elé állítsák,

- tekintettel a nemzetközi jogra, különösen a genfi egyezményre és a háborús bűnökről szóló II. kiegészítő jegyzőkönyvre,

- tekintettel a 2003. augusztus 18-án a ghánai Accrában megkötött általános béke-megállapodásra, melynek célja, hogy véget vessen a Libériában a több mint 14 éve tartó fegyveres konfliktusnak,

- tekintettel az EK és az AKCS-országok - köztük Nigéria és Libéria - között megkötött Cotonou-i megállapodásra, továbbá a megállapodásban részes feleknek a békére, a biztonságra, a stabilitásra, az emberi jogok, a demokratikus elvek és a jogállamiság tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettségvállalásaira,

- tekintettel eljárási szabályzata 115. cikkének (5) bekezdésére,

A. mivel Charles Taylor, Libéria volt elnöke 1997-től önkényuralmat gyakorolt egészen a polgárháború kitöréséig,

B. mivel Libériában a 14 évig tartó erőszak és rendezetlen állapot - főként a civil lakosság körében - mérhetetlen emberi szenvedést okozott, továbbá az emberi jogok súlyos megsértését, a népesség egy jelentős részének kitelepítését és a társadalmi és gazdasági szerkezet összeomlását eredményezte,

C. mivel a libériai viszály is hozzájárult az egész nyugat-afrikai térség súlyos mértékű ingatagságához és végzetes humanitárius válsághelyzetet eredményezett,

D. mivel 2003. március 7-én Charles Taylor ellen vádat emelt a Sierra Leone-i speciális bíróság ügyésze 17 rendbeli, emberiség ellen elkövetett bűntettért és háborús bűnökért, beleértve a gyilkosságot, csonkítást, nemi erőszakot, szexuális rabszolgaságot és gyermekkatonák sorozását,

E. mivel Charles Taylor továbbra is Nigériában tartózkodik és az államfők bűnvádi eljárás alóli mentességére hivatkozik annak ellenére, hogy mentelmi jogra vonatkozó kérelmét a Sierra Leone-i különleges bíróság fellebbviteli kamarája 2004. május 31-i döntésében elutasította,

F. mivel a nigériai kormány kulcsszerepet játszott a Libériában zajló polgárháború lezárásában; mivel Charles Taylor elfogadta a nigériai kormány által 2003. július 6-án felajánlott menedékjogot,

G. mivel 2003 októberében az ENSZ Biztonsági Tanácsa aggodalmát fejezte ki amiatt, hogy Charles Taylor száműzetésében folyamatosan Libéria és Nyugat-Afrika destabilizálására törekszik, megsértve ezáltal a Nigériával a menedékjog ügyében kötött megállapodását, melyben vállalta, hogy teljesen tartózkodik a libériai politikai életben való részvételtől,

H. mivel 2004 augusztusában az ENSZ Biztonsági Tanácsa utazási tilalmat rendelt el jelenlegi libériai tisztviselők számára, Charles Taylor számára Nigériában játszott állítólagos futári szerepük miatt,

I. mivel 2004 szeptemberében az ENSZ főtitkárának különmegbízottja az ENSZ Biztonsági Tanács előtt kijelentette: "Charles Ghankay Taylor árnyéka még mindig Libéria fölé tornyosul. Sok libériai átlagember nem lesz meggyőződve arról, hogy a békefolyamat Libériában fenntartható, amíg Taylort nem állítják a Sierra Leone-i különleges bíróság elé",

J. mivel az EU tagállamainak a Sierra Leone-i különleges bíróság felállítására és működésére adományozott 30 millió USD-t is meghaladó önkéntes hozzájárulásán kívül az Európai Unió maga is támogatta a Sierra Leone-i különleges bíróságot 800000 euróval,

K. mivel a jelenleg 2005 októberére tervezett választásokat és eredményüket inkább a Charles Taylor viszszatérésétől való félelem határozhatja meg, mintsem a jövőbe vetett remény,

L. mivel a Mano-folyói Unió országaiban, Libériában, Sierra Leonéban és Guineában a béke és a stabilitás elválaszthatatlannak bizonyult, és az egyik ország fenyegetettsége károsítja a kedvező fejlődés lehetőségét a többiben is,

M. mivel Charles Taylor továbbra is fenyegeti a nemzetközi békét és biztonságot és aláássa a nyugat-afrikai fenntartható béke és fejlődés támogatására irányuló európai erőfeszítéseket,

N. mivel Taylor büntetlensége ellentétben állna a nemzetközi joggal, sértő lenne Taylor számtalan áldozatára nézve és aláásná a jogállamiságra alapozott tartós békét a régióban,

O. mivel Sierra Leone népének joga van ahhoz, hogy Charles Taylor esetében a Sierra Leone-i különleges bíróság tisztességes eljárással igazságot szolgáltasson,

P. mivel a nemzetközi jog világosan kimondja, hogy a háborús bűnösöknek mindig bíróságon kell felelniük tetteikért és minden állam köteles kiadni a háborús bűnökkel gyanúsított személyeket,

Q. mivel az UNHCR Végrehajtó Bizottságának a genfi egyezmény kizárási záradékáról tett megállapítása világosan kifejti, hogy "ha a menekültjog által biztosított védelem megengedné a súlyos bűncselekményt elkövető személyek védelmét, a nemzetközi védelem gyakorlata közvetlenül ellentétben állna a nemzeti és nemzetközi joggal és ellentmondana a menedékjog humanitárius és békés természetének",

R. mivel Nigéria ratifikálta a genfi egyezményt, amely kimondja, hogy háborús bűnösöknek menekültstátusz nem adható,

1. felszólítja Nigéria kormányát, hogy cselekedjék a libériai békefolyamat folyamatos érdekeivel összhangban, és a jogállamiságot támogatva haladéktalanul adja ki Charles Ghankay Taylort, hogy a Sierra Leone-i különleges bíróság elé lehessen állítani;

2. felszólítja az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsát, hogy az ügyet sürgősséggel tárgyalja;

3. felszólítja az ENSZ-t, az EU-t és a tagállamokat, hogy gyakoroljanak nemzetközi nyomást Charles Taylor kiadatása érdekében;

4. üdvözli Libéria átmeneti kormányának Charles Taylor egykori elnök és társai vagyonának befagyasztására irányuló határozatát;

5. felszólítja az EU-t, hogy továbbra is támogassa a Libéria három háborúzó része közötti 2003-as békemegállapodást és a 2005 októberére tervezett elnök- és parlamenti választást;

6. kéri, hogy a régióban minden állam tartózkodjék minden olyan cselekedettől, ami hozzájárulhat a szomszédos országok instabilitásához;

7. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, az EU tagállamok kormányainak, a Sierra Leone-i különleges bíróság főügyészének, az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés társelnökeinek, az Afrikai Uniónak, az ENSZ főtitkárának, az ECOWAS főtitkárának és Libéria és Nigéria kormányának.

--------------------------------------------------