A stratégia alátámasztása érdekében a Bizottság tanácsot kért a fenntartható finanszírozással foglalkozó platformtól, és 2020-ban kiterjedt konzultációt folytatott az érdekelt felekkel . A stratégia kiegészíti az európai zöld megállapodás egyéb kezdeményezéseit is, például az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagot.

Néhány éven belül jelentős előrelépés történt a fenntartható finanszírozási keret alapjainak lefektetése terén. A három alkotóelem elkészült, de még maradt tennivaló. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy befejezze ambiciózus 2018. évi cselekvési tervének végrehajtását. 2018 óta azonban módosult abbéli értelmezésünk, hogy mire van szükség a fenntarthatósági célok eléréséhez, emellett a globális környezet is megváltozott. Ezért az EU fenntartható finanszírozási stratégiájának új szakaszba kell lépnie.

Mivel a szükséges befektetések léptéke jóval meghaladja a közszektor kapacitását, a fenntartható finanszírozási keret fő célja, hogy a magántőke áramlását a megfelelő gazdasági tevékenységekhez irányítsa. Az elmúlt években jelentősen megnőtt a magánszektor érdeklődése a fenntartható befektetések iránt, szükség van azonban a fenntartható finanszírozás világos, következetes és stabil keretére. Az EU ezt a keretet vezeti be.

A fenntartható finanszírozási keret megkönnyítheti a hatóságok számára a fenntartható tőke bevonását. Az EU jelenleg is érdemi lépéseket tesz e tekintetben. A 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretből és az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz (NextGenerationEU) keretében az Unió legfeljebb 605 milliárd EUR-t tervez fordítani az éghajlati válság kezelésére irányuló projektekre, valamint 100 milliárd EUR-t a biológiai sokféleséget támogató projektekre. A NextGenerationEU céljára elkülönített 750 milliárd EUR 30 %-a az eszköz keretében kibocsátott zöldkötvényekből származik majd. „Európa klímabankjaként” az Európai Beruházási Bank Csoport is fontos lépésekkel támogatta az átállást.

Az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás korunk meghatározó globális kihívásai. Az országok világszerte elismerik, hogy ezekkel a kihívásokkal sürgősen foglalkozni kell – ezt mutatja az is, hogy támogatják a Párizsi Megállapodást és az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrendjét, és ambiciózus célokat tűznek ki. Az európai zöld megállapodás alapján az EU számos ambiciózus kötelezettséget vállalt, különösen arra vonatkozóan, hogy 2050-ig az első klímasemleges kontinenssé váljon, és 2030-ig az 1990-es szinthez képest legalább 55 %-kal csökkentse üvegházhatásúgáz-kibocsátását. Az EU célja továbbá, hogy megerősítse az éghajlatváltozás hatásaival szembeni rezilienciáját, és visszafordítsa a biológiai sokféleség csökkenését és a környezet kiterjedtebb romlását, mégpedig úgy, hogy ennek során senki se maradjon le. E célok eléréséhez valamennyi – köz- és magán-, nemzeti és többoldalú – finanszírozási forrást össze kell hangolni. Az EU részéről globális együttműködésre van szükség, átállásuk során közös munkát kell végeznie az alacsony és közepes jövedelmű országokkal.

A standardok és címkék segíthetnek finanszírozáshoz juttatni a vállalkozásokat, a kibocsátókat és a befektetőket azok fenntarthatóbb tevékenységekre és üzleti modellekre való átállása során. A zöldrefestés megelőzését szolgáló átlátható és hiteles keret létrehozásával is segíthetik a befektetőket. A köztes átállási erőfeszítésekre irányuló további tőkeáramlások megkönnyítése érdekében a Bizottság más – például az átálláshoz vagy a fenntarthatósághoz kapcsolódó – kötvények címkéit is ki fogja dolgozni.

Amint azt a Bizottság 2021 áprilisában közzétett közleményében bejelentette, a taxonómiai rendelet követelményeivel összhangban a Bizottság az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló, felhatalmazáson alapuló, kiegészítő jogi aktust fogad el, amely az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló, felhatalmazáson alapuló első jogi aktusban nem szabályozott tevékenységekre, például a mezőgazdaságra és egyes energiaipari ágazatokra terjed ki. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya a nukleáris energiával kapcsolatos tevékenységekre is kiterjed majd, a Bizottság által e célból meghatározott konkrét szakértői felülvizsgálati eljárás függvényében és azzal összhangban . A Bizottság ezt a kiegészítő felhatalmazáson alapuló jogi aktust a specifikus felülvizsgálati folyamat 2021 nyarán történő befejezését követően a lehető leghamarabb elfogadja. Az említett kiegészítő felhatalmazáson alapuló jogi aktus átmeneti tevékenységként a földgázra és a kapcsolódó technológiákra is kiterjed, amennyiben azok az uniós taxonómiai rendelet 10. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartoznak. Ebben az összefüggésben mérlegelésre kerülnek majd egy esetleg hatályvesztésre vonatkozó rendelkezés előnyei az átmeneti tevékenységekre vonatkozóan.

A Bizottság továbbá mérlegelni fogja a taxonómiai keret olyan kiterjesztésének lehetőségeit, hogy az a környezeti szempontból fenntartható tevékenységeken túl lehetőség szerint ismerje el a közepes környezeti teljesítményű tevékenységeket is. Ez hozzájárulhat az átláthatóság növeléséhez és a hiteles fenntarthatósági pályán mozgó gazdasági tevékenységek finanszírozásának mozgósításához, figyelembe véve a szociális szempontokat is. A Bizottság 2021 végéig jelentést tesz közzé, amelyben ismerteti azokat a rendelkezéseket, amelyek a környezeti fenntarthatóságra jelentős hatással nem járó gazdasági tevékenységek, valamint a környezeti fenntarthatóságot jelentősen károsító gazdasági tevékenységek kezeléséhez szükségesek .

Első lépésként a Bizottság – a 2021. áprilisi bizottsági közleményben bejelentetteknek megfelelően – mérlegelni fogja, hogy jogalkotási javaslatot terjeszt elő egyes olyan gazdasági tevékenységek finanszírozásának támogatására – elsősorban az energiaágazatban, ideértve a gázágazatot is –, amelyek oly módon járulnak hozzá az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentéséhez, hogy az támogatja a klímasemlegességre való átállást ebben az évtizedben.

Az EU fenntarthatósági célkitűzéseinek megfelelő átálláshoz minden eddiginél nagyobb erőfeszítésekre van szükség az éghajlatváltozás mérséklése és az ahhoz való alkalmazkodás, a természeti tőke helyreállítása, valamint a reziliencia és a szélesebb társadalmi tőke megerősítése érdekében, mindezt a Covid19-válságból való fenntartható helyreállítás részeként. A gazdasági szereplők jelentősen eltérő átállási pályákat járnak be, mivel eltérnek kiindulási pontjaik és üzleti stratégiáik is, végső soron azonban minden útvonalnak összhangban kell lennie az EU fenntarthatósági céljaival.

A Bizottság tovább erősíti az éghajlati szempontok és a biológiai sokféleség általános érvényesítését az uniós költségvetésben. A Bizottság az éves uniós költségvetési ciklusban már jelenleg is alkalmaz környezetbarát költségvetés-tervezési eszközöket. A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret végrehajtásával és a kapcsolódó – az éghajlatváltozással és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kiadásokra vonatkozó kötelezettségvállalásokat tartalmazó – intézményközi megállapodással összefüggésben ez a munka még erőteljesebbé válik majd. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy naprakész és megerősített nyomonkövetési módszereket dolgozzon ki mind az éghajlattal, mind a biológiai sokféleséggel kapcsolatban. Ezek a módszerek kulcsfontosságúak lesznek annak nyomon követéséhez, hogy a 2021–2027 közötti többéves pénzügyi keretben az éghajlattal és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kiadások összhangban állnak-e az EU törekvéseivel.

Bár a digitális technológiák fontos szerepet játszanak az átállásban, aggodalomra ad okot az adatközpontok és a megosztott könyvelési technológiák környezeti hatása és növekvő energiaigénye, különösen a kriptoeszközök esetében. A Bizottság értékelni fogja a digitális pénzügyi technológiák fenntarthatóságra gyakorolt hatását. Az EU-nak vezető szerepet kell vállalnia abban, hogy 2030-ra klímasemlegessé és energiahatékonnyá tegye ezeket az infrastruktúrákat. Az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló, felhatalmazáson alapuló jogi aktus jelenleg is meghatározza az olyan adatközpontokra és digitális megoldásokra vonatkozó technikai vizsgálati kritériumokat, amelyek jelentősen hozzájárulnak az uniós taxonómiai célkitűzésekhez; e kritériumokat ki kell terjeszteni a fenntartható digitális megoldások fejlesztésére és a fenntartható kriptoeszközök használatára irányuló további tevékenységekre.

A fenntartható finanszírozáshoz való hozzáférés révén az egyének és a háztartások fontos szerepet játszhatnak a gazdaság átalakításában. A zöld hitelek például segíthetik a háztartásokat és a kkv-kat épületeik energiahatékonyságának javításában vagy a kibocsátásmentes járművekre való átállásban. A zöld lakossági hitelezés ösztönzése érdekében a Bizottság kikéri az Európai Bankhatóság (EBH) véleményét a zöld lakossági hitelek és a zöld jelzáloghitelek meghatározásáról és lehetséges támogató eszközeiről. A Bizottság a jelzáloghitel-irányelv felülvizsgálata keretében azt is meg fogja vizsgálni, hogy miként lehetne támogatni az energiahatékony jelzáloghitelek elterjedését.

a)kikéri az EBH véleményét a zöld hitelek és jelzáloghitelek meghatározásáról és támogatásáról, feltárja a lehetőségeket ezek a 2022-ig történő szélesebb körű igénybevételének megkönnyítésére, valamint javítja a polgárok és a kkv-k hozzáférését a fenntartható finanszírozási tanácsadási szolgáltatásokhoz; b)integrálja a fenntartható finanszírozással kapcsolatos adatokat az európai adatstratégia adattereibe, és a digitális pénzügyi platformmal együtt mérlegeli azokat a lehetséges további intézkedéseket, amelyek lehetővé teszik és ösztönzik a digitális technológiákat alkalmazó innovatív megoldásokat a kkv-k és a lakossági befektetők támogatása érdekében; valamint c)azonosítja a biztosítási fedezeti hiányosságokat az EIOPA természeti katasztrófákra vonatkozó eredménytábláján keresztül, továbbá valamennyi érdekelt fél bevonásával párbeszédet kezdeményez az éghajlatváltozás hatásaival szembeni rezilienciáról (2022); d)2021 végéig jelentést tesz közzé a szociális taxonómiáról; valamint e)megerősíti az éghajlatváltozással és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kiadások nyomon követésére szolgáló módszereket, támogatja azokat a tagállamokat, amelyek a zöld prioritásokhoz kívánják igazítani a nemzeti költségvetésüket, valamint az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye Feleinek 26. Konferenciáját megelőzően éves alakuló csúcstalálkozót szervez a fenntartható befektetésekről.

III.A pénzügyi szektor rezilienciájának és fenntarthatósághoz való hozzájárulásának javítása: a kettős lényegességi szempont

Az európai zöld megállapodáshoz való igazodás érdekében magának a pénzügyi ágazatnak kell ellenállóbbá válnia az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás jelentette kockázatokkal szemben, emellett javítania kell a fenntarthatósághoz való hozzájárulását is. Ehhez átfogó megközelítésre van szükség, amely a pénzügyi szempontból lényeges fenntarthatósági kockázatoknak („kívülről befelé”) és a fenntarthatósági hatásoknak („belülről kifelé”) a pénzügyi döntéshozatali folyamatokba történő szisztematikus integrálásából áll. Ahhoz, hogy a pénzügyi ágazat proaktívan és teljes mértékben hozzájáruljon az európai zöld megállapodás sikeréhez, alapvető fontosságú a lényegességi koncepció mindkét vetületének megfelelő integrálása.

A fenntarthatósági kockázatokkal szembeni gazdasági és pénzügyi reziliencia fokozása

A fenntarthatósági kockázatok már most is jelentősek, és káros hatással lesznek a pénzügyi stabilitásra és a reálgazdaság finanszírozására. Az éghajlatváltozás fizikai hatása és a biológiai sokféleség csökkenése olyan kockázatokat eredményez, amelyek rendszerszintűek lehetnek, az egyes eszközök szintjén viszont nem feltétlenül láthatók. Kockázatok származhatnak az átállásra adott szervezetlen és hirtelen reakcióból is. Ezért alapvető fontosságú, hogy megértsük ezeknek a kitettségeknek a jellegét és mértékét, valamint azt, hogy azok idővel hogyan hatnak és alakulnak. Kiegészítő lépésekre van szükség, amelyekkel biztosítható, hogy a pénzügyi szektorban a fenntarthatósági tényezők következetesen integrálódjanak a kockázatértékelésbe és -kezelésbe.

A fenntarthatósági kockázatok megjelenítése a pénzügyi beszámolási standardokban és a számvitelben

A Bizottság határozottan támogatja a fenntarthatósági megfontolásoknak a pénzügyi beszámolásba és a számvitelbe való beépítésére irányuló nemzetközi munkát, és ennek kapcsán a lehető legnagyobb ambíciószintre fog törekedni. A Bizottság együtt fog működni az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoporttal (EFRAG), az Európai Értékpapírpiaci Hatósággal (ESMA) és a Nemzetközi Számviteli Standard Testülettel (IASB) annak értékelése céljából, hogy a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS) megfelelően integrálják-e a fenntarthatósági kockázatokat. Mivel a pénzügyi beszámolási standardok és gyakorlatok határozzák meg a befektetések értékét, kulcsfontosságú elemek a fenntarthatósági kockázatoknak a pénzügyi piaci döntéshozatalba való beágyazásában. Különösen azt szükséges felmérni, hogy a pénzügyi kimutatásokban hogyan lehet megfelelően és időben megjeleníteni és bemutatni a releváns éghajlati és környezeti kockázatokat.

Annak érdekében, hogy ösztönözze a természeti tőke értékelésére vonatkozó szabványok kidolgozását az EU-ban és világszerte, a Bizottság a vállalkozásokkal is fokozottabban együttműködik a biológiai sokféleség és a természeti tőke elszámolása terén.

A hitelminősítések és minősítési kilátások átláthatóságának javítása

A hitelminősítő intézetek fontos szerepet játszanak a pénzügyi rendszerben azáltal, hogy értékelik a pénzügyi és nem pénzügyi kibocsátók hitelkockázatát. Az érdekelt felek továbbra is aggodalmukat fejezik ki azzal kapcsolatban, hogy a hitelminősítések széles körű alkalmazásának fényében nem átlátható, hogy a hitelminősítő intézetek hogyan építik be a fenntarthatósági tényezőket a módszertanukba. A meglévő intézkedések hatékonyságának az ESMA általi további értékelésére figyelemmel a Bizottság lépéseket fog tenni az átláthatóság javítása és annak biztosítása érdekében, hogy a releváns környezeti, társadalmi és irányítási tényezők beépüljenek a hitelminősítésekbe és a minősítési kilátásokba, ugyanakkor biztosítja a módszertani átláthatóságot is.

A fenntarthatósági kockázatok bankok és biztosítók általi azonosítása és kezelése

A bankok és a biztosítók azon képessége, hogy azonosítsák és kezeljék a fenntarthatósági kockázatokat, és viseljék az ezekből eredő pénzügyi veszteségeket, az átállás során kulcsfontosságú a pénzügyi stabilitás és a reálgazdaság rezilienciája szempontjából. Bár a pénzügyi ágazatbeli szervezetek és felügyeletek erőfeszítéseket tesznek annak érdekében, hogy a kockázatkezelési rendszerekben és a prudenciális tőkekövetelményekben figyelembe vegyék az éghajlati és környezeti tényezőket, a haladás mértéke továbbra sem kielégítő.

-A Bizottság javaslatot fog tenni a bankok prudenciális keretének módosítására annak érdekében, hogy az ESG-tényezők következetesen beépüljenek a kockázatkezelési rendszerekbe és a felügyeletbe. Ennek elérése érdekében egyértelmű követelményeket határoz meg a fenntarthatósági kockázatoknak a kockázatkezelési keretekben történő azonosítására, mérésére, kezelésére és nyomon követésére, ideértve a bankokra vonatkozó éghajlatváltozási stresszteszteket is. Ennek kiegészítéseként és az éves felügyeleti értékelés részeként tisztázni fogja és megerősíti a felügyeleteknek az ilyen kockázatok értékelésében betöltött szerepét. Végül a Bizottság javasolni fogja, hogy az Európai Bankhatóság két évvel, 2023-ra hozza előre a környezetvédelmi és/vagy szociális célkitűzésekhez érdemben kötődő eszközökhöz vagy tevékenységekhez kapcsolódó kitettségek prudenciális kezelésére vonatkozó, folyamatban lévő értékelését.

-A Bizottság következetesen integrálni fogja a fenntarthatósági kockázatokat a kockázatkezelési rendszerekbe és a biztosítók felügyeletébe. Javasolni fogja a Szolvencia II irányelv módosítását, beleértve az éghajlatváltozási forgatókönyv biztosítók általi elemzését is. A bankszektorban alkalmazott megközelítéshez hasonlóan az EIOPA értékelni fogja a környezeti és/vagy társadalmi szempontból fenntartható és az egyéb biztosítási kitettségek közötti kockázatkülönbségeket.

A fenntarthatósági kockázatok rendszerszintű kezelése

A pénzügyi rendszer sokkhatásokkal szembeni rezilienciájának növeléséhez a kockázatok rendszerszintű azonosítására, mérésére és kezelésre van szükség. A Bizottság megerősíti együttműködését az európai felügyeletekkel és az Európai Központi Bankkal (EKB) a hosszú távú pénzügyi stabilitást befolyásoló valamennyi rendszerszintű fenntarthatósági kockázat összegyűjtése, nyomon követése és mérséklése céljából. Ennek érdekében intenzívebb munka irányul majd az olyan koherens és releváns módszerek és forgatókönyvek kidolgozására, amelyekkel az érintett pénzügyi ágazatokra kiterjedően elvégezhető a fenntarthatósági kockázatok számszerűsítése és a pénzügyi rendszer rezilienciájának stressztesztje. A Bizottság az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag keretében megbízást fog adni a pénzügyi rendszer célzott stressztesztjére.