HU    HU HU 
 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 16.8.2010 
SEC(2010) 981 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
 
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE 
 
a 98/78/EK, a 2002/87/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi konglomerátumhoz 
tartozó pénzügyi vállalkozások kiegészít ő felügyelete tekintetében történ ő módosításáról  
COM(2010) 433 
 SEC(2010) 979 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE 
 
a 98/78/EK, a 2002/87/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi konglomerátumhoz 
tartozó pénzügyi vállalkozások kiegészít ő felügyelete tekintetében történ ő módosításáról  
 
HU 3   HU 1. H ÁTTÉR  
Több banki és biztosít ási engedélyt egyesít ő nagy, összetett csoportok alapítása és fejlesztése 
a kilencvenes évek elején vált megszokottá. A közös fórum, a G10 felügyeleti testületének 
ajánlásait követ ően 2002-ben került elfogadásra a pénzügyi konglomerátumokról szóló 
irányelv1 (pénzügyikonglomerátum-irányelv). Ennek célja a pénzügyi konglomerátum részét 
képező szabályozott váll alkozások kiegészít ő felügyelete volt, a kett ős kötelezettségvállalás (a 
tőke többszörös felhasználása) potenciáli s kockázataira és a „csoportkockázatokra” 
összpontosítva: a terjedés, a vezetés össz etettsége, a kockázatkoncentráció és az 
összeférhetetlenség kockázataira.  
2002 óta a piacok továbbfejl ődtek egy olyan irányban, ahol a banki üzletág és  a biztosítási 
üzletág között nem mindig könny ű különbséget tenni, és ahol  a legnagyobb csoportok sok 
országban aktívak. Mind az 1988-as Bázeli T őkeegyezmény 2004. évi felülvizsgálata, 
amelyet az EU-ban a t őkekövetelményekr ől szóló 2006. évi irányelv (t őkekövetelmény-
irányelv)2 hajtott végre, mind pedig a Szolvencia II-ben3 a biztosítótársaságok részére 
bevezetett átfogó szabályrendszer fejleszt ette a szabályozási kereteket, de a 
konglomerátumokat illet ően csak abban az esetben, ha egy csoport jogi személyei azonos 
szektorban – bank vagy  biztosítás – aktívak. A pénz ügyikonglomerátum-irányelv szerinti 
kiegészítő, az engedélyek kombinációjából ered ő további összetettséggel és kockázatokkal 
foglalkozó szabályozási keretrendszer ér tékelésére még nem került sor.  
2009 végén az irányelv 69 európai csoportra és 6 harmadik országbeli csoportra terjedt ki. 
Közülük mintegy 35 kisméret ű, és főleg belföldön m űködik néhány engedéllyel. Jóllehet a 
felülvizsgálatnak az is célja, hogy egyszer űsítse a kis konglomerátumok felügyeletét, 
különösen a körülbelül 30 legnagyobb európai pé nzügyi csoport felügyel etével foglalkozik. 
2009 végén ezek vagyona összesen meghaladta a 25 billió EUR-t, jelent ős részesedést 
képviselve az EU mintegy 42 billió EUR- s eszközállományú bankp iacából és az EU 
körülbelül 10 billió EUR-s eszközállo mányú biztosítási piacából. Egy nagy 
konglomerátumnak jellemz ően több mint 400 engedélye van különböz ő jogrendszerekben és 
több ágazatban: bank, élet- és/vagy nem-életbiztosítás, vagyonkezelés.  
2. K ONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL  
A Bizottság három alkalommal tárgyalta a jelenl egi jogszabályszöveg lehetséges javításait az 
európai pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó bizottságban (EFCC)4 és háromszor a 
pénzügyikonglomerátum-irányelvvel foglalkozó munkacsoportjában. A 
pénzügyikonglomerátum-irányelv felülvizsgálata felhasznált két korább i értékelést, amelyet 
az úgynevezett vegyes technikai csoport  végzett 2005-ben, valamint a pénzügyi 
                                                 
1 A pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek , biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások 
kiegészítő felügyeletér ől szóló 2002/87/EK irányelv  
2 A hitelintézetek tevékenységének megkezdésér ől és folytatásáról szóló 2006/48/EK irányelv és a 
befektetési vállalkozások és hitelintézetek t őkemegfelelésér ől szóló 2006/49/EK irányelv  
3 A biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdésér ől és gyakorlásáról szóló 
2009/138/EK irányelv (Szolvencia II) (átdolgozott változat), de a Szolvencia II végrehajtásáig a 
pénzügyikonglomerátum-irányelv egészíti ki a jelenleg érvényes biztosítási irányelveket. 
4 Pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó tanácsadó bizottság. 
 
HU 4   HU konglomerátumokkal foglalkozó vegyes bizottság (JCFC)5 elődje, a pénzügyi 
konglomerátumokkal foglalkozó ideiglenes munkabizottság végzett 2008-ban (a 
„tőketanácsadás ”). 2008 áprilisában az EFCC jóváhagyt a a pénzügyikonglomerátum-irányelv 
szükséges felülvizsgálatának megkezdését a JCFC-hez intézett tanácsadási felhívással . 
Az ágazatot 2008 májusa óta vonják be (az EFCC els ő hírlevele és párbeszéd útján), és azóta 
négy nyilvános alkalommal ki is fejtette nézeteit. 
A végleges JCFC-tanácsadás  2009. októberi beérkezését követ ően 2009. november 6-tól 
2010. január 15-ig nyilvános konzultáció folyt a fennmaradó kérdésekr ől és a mérlegelés 
tárgyát képez ő lehetséges szakpolitikai alternatívákról. Mind a bankok, mind pedig a 
biztosítók által vezetett különböz ő méretű konglomerátumoktól a nyilvános konzultációra 
kapott válaszok6 a bizottsági szolgálatok javaslatainak széles kör ű támogatását mutatták. 
3. P ROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
3.1. Felügyelet holdingtársasági szinten 
A holdingtársasági szint ű felügyeletet a pénzügyiko nglomerátum-irányelv, a 
tőkekövetelmény-irányelv és a biztos ítási csoportokra vonatkozó irányelv7 (biztosításicsoport-
irányelv) jelenlegi rendelkezéseinek kombinációja szabályozza. Ezek az irányelvek a „vegyes 
pénzügyi holdingtársaságokra”, „pénzügyi hold ingtársaságokra”, illetve a „biztosítási 
holdingtársaságokra” vonatkoznak. A legfels ő szinten alkalmazható felügyeleti eszközök 
megváltoznak, amikor a legfels ő szint vegyes pénzügyi holding társasággá válik, és megsz űnik 
pénzügyi holdingtársaság vagy bi ztosítási holdingtársaság lenni . Az alábbi 1. és 2. ábra 8azt 
mutatja, hogy egy pénzügyi konglomerátu m azonosítása a csoport szerkezetét ől függően 
különbözőképpen befolyásolhatja az ágazati csoportfelügyelet alkalmazását.  
1. ábra: A pénzügyikonglomerátum-irányelv kiegészí ti, és részben felv áltja az ágazati 
felügyeletet, ha egy bank- vagy biztos ítási csoport konglome rátummá válik. Miel őtt egy 
holdingtársaság megvásárolná, egy bank vagy biztosító a t őkekövetelmény-irányelvben vagy 
a biztosításicsoport-irányel vben meghatározott konszolidált felügyelet alá tartozik. A 
tulajdonszerzést követ ően konszolidált felügyelet csak legfels ő szintű banki vagy biztosító 
jogi személyre alkalmazható. A pénzügyikongl omerátum-irányelv kiegészíti ezt a 
konszolidált felügyeletet. 
                                                 
5 Pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó 3. szint ű bizottság a Lámfalussy-rendszerben 
6 http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/ficod/feedback_document_en.pdf 
7 A biztosítási csoportok bi ztosítóintézeteinek kiegészít ő felügyeletér ől szóló 98/78/EK irányelv  
8 Az 1. és a 2. ábra egy bankcsoport példáját haszná lja fel szemléltetés céljára, de ugyanez igaz biztosítási 
csoportokra is, csak a t őkekövetelmény-irányelv helyett a biztosításicsoport-irányelvet kell alkalmazni. 
 
HU 5   HU 
 
2. ábra:  A pénzügyikonglomerátum-iránye lv csoportszinten váltja fe l az ágazati felügyeletet. 
Ha egy vegyes pénzügyi holding társaság felvál t egy pénzügyi holding társaságot és/vagy egy 
biztosítási holdingtársasá got, és ha nincs legfels ő szintű banki vagy biztosító jogi személy 
(azaz minden engedély közvetlenül a vegyes pé nzügyi holding társaság tulajdonában van), a 
továbbiakban ágazati csoportfelügyeleti rendelkezések nem alkalmazhatóak.  
Pénzügyi holding 
társaságok
„A” bank „B” bank Vegyes 
pénzügyi 
holding 
társaságo k
„A” bank „B” bank    „X” biztosító
Tőkekövetelmény-irányelv / biztosítási szabályok 
egyéni szintenFELÜL:
Csak pénzügyi konglomerátum-
irányelv 
 
A 2. ábrán látható kölcsönhatás eredményeké nt az ágazati csoportfelügyelet bizonyos 
eszközei, amelyek egy pénzügyi ho lding társaság vagy egy biztosítá si holdingtársaság szintjén 
alkalmazhatóak, már nem alkalmazhatóak az egész csoportra, amikor a holdingtársaság vegyes pénzügyi holding társaság. Ezen eszköz ök közé tartozik a leányvállalatok egyéni 
felügyeletér ől való lemondás, az információadásra vonatkozó rendelkezések alkalmazása (3. 
pillér), valamint a konszolidált al apú önértékelés és felügyeleti fe lülvizsgálat (2. pillér). Ez 
arra a rendellenes eredményre vezet, hogy egy csoport, amely engedélyt szerzett a másik 
szektorban arra, hogy a holdi ngtársaság vegyes pénzügyi holdingtársasággá váljon, olyan 
szabályozás alá esik, amely esetleg ne m annyira átfogó, mint a felvásárlás el őtt alkalmazott 
szabályozás, holott a csoport mérete és bonyolultsága megnövekedett, és ebb ől következ ően 
nagyobb kockázatot jelenthet a pé nzügyi rendszerre nézve.  
Következésképpen a felügyeletek azon jogról való lemondását, hogy meghatározzák, vajon 
egy csoport pénzügyi konglomerátum-e, befolyás olja annak felbecslése, hogy az ágazati 
felügyelet alkalmazása óvatossági megfontolásból  helyesebb lehet-e. Az ágazati felügyelet 
folytatódó alkalmazása azonban lehet, hogy nem kezeli megfelel ően a csoport megnövekedett 
méretéből és összetettségéb ől adódó további prudenciális kockázatokat – azokat a 
kockázatokat, amelyekkel a pénzügyikonglomerátum-irányelv kiegészít ő szempontjai 
 
HU 6   HU foglalkoztak volna. Ez eredményezheti a konglomerátumok felügyeleti kezelésének 
különbségeit is (a szerkezet, nem pe dig a kockázati profil alapján).  
3.2. Felügyeleti koordináció 
A pénzügyikonglomerátum-irányelv a csoportok legfels ő szintű további felügyeletével 
egészíti ki a t őkekövetelmény-irányelvet és a vonat kozó biztosítási irányelveket. Ebb ől a 
célból a csopor t különböz ő felügyeletei közötti koordinác ióra vonatkozóan is tartalmaz 
rendelkezéseket. A pénzügyikonglomerátum-irányelv meghatározza, melyik az érintett illetékes hatóság, és megköveteli a koordinátortól (a legfels ő szintű felügyelett ől), hogy 
bizonyos felügyeleti kérdésekben konzultáljon az érintett illetékes hatóságokkal. Ugyanakkor 
a jelenlegi rendelkezések lehet őséget adnak az érintett ill etékes hatóságoknak min ősülő 
hatóságok változó értelmezésére. Szélesebb kör ű értelmezés azt eredményezi, hogy a 
koordinátornak sok érintett illetékes ható ság véleményét kell kikérnie a pénzügyi 
konglomerátum szintjén, ami alááshatja a koordináto r és az érintett i lletékes hatóságok által 
alkotott „testület” által elvégzend ő munka hatékony és ered ményes koordinációját. 
3.3. Azonosítás 
A pénzügyi konglomerátum azonosítását szabál yozó rendelkezések három alproblémát is 
előidéznek.  
Az első, hogy az irányelv nem követeli meg a vagyonkezel ő társaságok bevonását a 
küszöbérték-tesztekbe, mert az átruházható ér tékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési 
vállalkozásokat (ÁÉKBV) 2002-ben kizár ták az ágazati prudenciális felügyeletb ől, azt 
azonban megköveteli, hogy a kiegészít ő felügyelet kite rjedjen a vagyonkezel ő társaságokra. A 
második, hogy a küszöbérték-t esztek az eszközök és a t őkekövetelmények tekintetében 
különböző paramétereken alapulhatnak, de a rendelkezések kétértelm űek abból a 
szempontból, hogy hogyan kell kalkulálni példáu l az eszközök vagy a csoport azon részeinek 
különféle könyvelési kezeléséb ől adódó teszteket, amelyeknek nincs mindig 
szolvenciakövetelménye. A harmadik, és e gyben legfontosabb, hogy a küszöbérték-feltételek 
– tekintettel rögzített összegeikre – nem koc kázatalapúak, és a küszöbérték-teszt nem 
foglalkozik a várt csoportkockázat fogalmáv al. Ez azzal jár, hogy igen kicsi, minden 
szektorban néhány engedéllyel rendelkez ő csoportok kiegészít ő
 felügyelet alá esnek, 
miközben lehet, hogy a legnagyobb, legösszet ettebb csoportok technikailag nem min ősülnek 
konglomerátumnak. Ennek eredményeképpen az azonosításra vonatkozóan érvényben lev ő 
rendelkezések alááshatják az irányelv alapját képez ő célok hatékony elérését. 
3.4. Részesedések 
A részesedések következetes ke zelését a napi kiegészít ő felügyeletben gátolja a 
csoportkockázatok felméréséhez szükséges releváns információ hiánya, amely információ nem olyan egyértelm ű, amikor a részesedések t őzsdén jegyzett vállalatokban vannak. A 
társasági jog megakadályozhatja, hogy egy ki sebbségi részvényes több információt kapjon az 
adott vállalatról, mint annak többi ré szvényese. Például, ha biztosítókban vagy 
viszontbiztosítókban való részesedéshez köt ődő kockázatokról bank által vezetett 
konglomerátumok nem tudnak információt s zerezni, akkor nem tudják igazolni 
felügyeleteiknek a vezetés és a bels ő ellenőrzés integrációjának e jogi személyekben meglev ő 
kielégítő szintjét, amely a konszolidációhoz szüksége s, és a konszolidációval járó jogot, hogy 
az ilyen részesedéseket levonják t őkéjükből.  
 
HU 7   HU 4. C ÉLKITŰZÉSEK  
E kezdeményezés átfogó célja annak biztosítása, hogy fokozódjon az EU-ban a 
pénzügyikonglomerátum-irányelv hatálya alá es ő nagy és komplex csoportok kiegészít ő 
felügyeletének hatékonysága, e csoportok vers enypozíciójának fenntartása mellett. Ez az 
alábbi három általános szakpolitikai célkit űzésben nyilvánul meg:  
– a pénzügyi stabilitás er ősítése; 
– a hitelez ők és a biztosításikötvény-tul ajdonosok érdekei védelmének el ősegítése; 
– az EU pénzügyi csoportjai nemzetköz i versenyképességének biztosítása. 
A fent bemutatott problémák fényében az egyes kiváltó okok kezelése érdekében az operatív 
célkitűzések három csoportja ke rült meghatározásra. Az ilyen operatív célkit űzések hatékony 
megvalósításának hozzá kellene járulnia a kiegészít ő felügyelet hatékonyságának fokozását 
célzó hosszabb távú sz akpolitikai célok eléréséhez, meger ősítve a pénzügyi konglomerátumok 
kockázatkezelését, kiküszöbölve a szabályozási arbitrázs lehet őségeit, csökkentve a 
megfelelési terhet és el ősegítve az egyenl ő működési feltételek et, a felügyeleti 
együttműködést és konvergenciát, valamint a jogi egyértelm űséget. 
5. S ZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK ÉS HATÁSUK  
Összesen tizenhét szakpolitikai opció megtervezé sére, hatásfelmérésére és összehasonlítására 
került sor az elemzésben azonosított kérd ések kezelése céljából. Ez a rész az el őnyben 
részesített szakpolitikai intézkedések várhat ó hatásait ismerteti az egyes területekre 
vonatkozóan. 
5.1. Kiegészít ő felügyelet holdingtársasági szin ten és felügyeleti koordináció 
A felügyeleti hatásköröknek a konglomerátum legfels ő szintjén való összehangolása 
érdekében, valamint, hogy meggátolják a hatás körvesztést, amikor eg y csoport szerkezete 
megváltozik, továbbá a felügyelet megduplázását  a konglomerátum szintjén, és a leginkább 
érintett felügyeletek általi koordináció el ősegítése érdekében a következ ő célzott módosítások 
bevezetésére kerül sor:  
– vegyes pénzügyi holdingtársaságnak min ősített bank- vagy biztos ítási csoport legfels ő 
szintű holdingtársaságai kizárásának megs züntetése, hogy a korábbi pénzügyi 
holdingtársaságra vagy biztosítási holdingt ársaságra vonatkozó rendelkezések és 
hatáskörök ne t űnjenek el, amikor egy csoport és ho ldingtársasága besorolása a másik 
szektorbeli felvásárlás eredményeként megváltozik;  
– az érintett illetékes hatóságok fogalommeghatározásának sz űkítése, hogy csak a legf őbb 
anyavállalatok felügyeleteire terjedjen ki az egyes ágazatokon belül, valamint olyan más 
illetékes hatóságok, amelyeket a legf őbb anyavállalatok felügyelet ei érintettnek tartanak. 
5.2. A pénzügyi konglomerátumok azonosítása 
A 3.3. bekezdésben vázolt, a vagyonkezel ő társaságoknak a kiegészít ő felügyelet alá 
vonásával kapcsolatos probléma kezelése terén javasolt a vagyonkezel ő társaságok 
 
HU 8   HU mindenkori bevonása a felügyeletbe, kiegészítv e egy útmutatással, amely a felügyeletbe 
történő bevonásra utaló ismérveket tartalmazza. 
Annak érdekében, hogy megsz űnjön a paraméterekkel kapcsolatos félreérthet őség és a 
konglomerátumok kockázatalapú beazonosításána k hiánya, a javaslat kiterjed a 
pénzügyikonglomerátum-irányelv 3. cikkének (3) bekezdésében szerepl ő nagyobb 
csoportokra vonatkozó „joglemondási opció” alkalmazásával kapcsolatos technikai 
standardokra, és bevezetésre kerül a kiegészít ő felügyeletr ől való lemondás opciója azon 
csoportoknál, ahol a legkisebb szektor által birtokolt eszközök a 6 milliárd EUR-s abszolút küszöb alatt vannak. 
5.3. Részesedések 
A részesedések különböz ő helyzetekben történ ő kezelésére vonatkozó iránymutatások 
enyhíteni fogják a kiegészít ő felügyelet alatt álló részesedések napi kezelésének problémáját, 
amelyet súlyosbít az a tény, hogy a társasági jog tilthatja , hogy egy kisebbségi tulajdonos 
olyan információhoz jusson, amely a t öbbi részvényes számára nem elérhet ő. 
5.4. Az el őnyben részesített szakpolitikai lehet őségek hatása 
A javasolt irányelvi változások várhat óan szilárdabbá teszik a kiegészít ő felügyeleti 
keretrendszert, ami hatékonyabb kockázatkezelési ösztönz őkhöz és gyakorlatokhoz vezet, 
ennek pedig segítenie kell az EU pénzügyi csoportjai nemzetközi versenyképességi 
pozícióinak javításában is. A javaslatok várhatóan pozitívan járulnak hozzá a pénzügyi 
stabilitás kockázatainak és az azokkal járó társadalmi költségeknek a visszafogásához. Az 
egyes érdekelt csoportok szintjén és rendszerszi nten a javaslatok várható hatásai az alábbiak: 
– Bizonyos egyszer ű felépítés ű, mindkét szektorban legfe ljebb néhány engedéllyel 
rendelkez ő kisebb EU-beli pénzügyi csoportok
 kimaradhatnak a kiegészít ő felügyeletb ől, 
és így előnyt élvezhetnek a megfelelési költségek megtakarítása révén. Ez mintegy tíz 
kisebb pénzügyi csoport számára lehet elérhet ő, amelyeknek eszközei összesen körülbelül 
69 milliárd EUR-t tesznek ki. Ugyanakkor szám os több száz engedéllyel bíró és mindkét 
szektorban aktív nagy banki vezetés ű konglomerátum  megfelelési költségei várhatóan 
növekednek, mivel több ilyen csoport (amely a pénzügyi szektor vagyonából 9 billió EUR-
ig terjedő összeget képvisel) a kiegészít ő felügyelet hatálya alá kerülhet. Megnövekedett 
megfelelési költségek terhelnék azokat a pé nzügyi csoportokat is, amelyeknek szerkezete 
vagyonkezelési üzletágat foglal magában , és amelyeket pénzügyi konglomerátumként 
fognak azonosítani a konglomerátumok azonosítási  eljárásának java solt változtatásait 
követően. A kiegészít ő felügyelet hatálya alá újonnan kerül ő pénzügyi csoportok 
megfelelési költségei teljes méretükre való tekintettel valószín űleg viszonylag 
jelentéktelenek lesznek. Továbbá ezeket ellensúlyozzák azok az el őnyök, amelyek az ebbe 
a jogalkotási javaslatba foglalt implicit ösztönz ők által indukált hatékonyabb 
kockázatkezelési gyakorlatokból erednek. Eg y másik pozitív hatás várható a jobb 
láthatóságból és a piacokba vetett bizalomból, amelyet a konglomerátumként való azonosításnak kell eredmé nyeznie. Ezeknek az el őnyöknek el ő kell segíteniük a nagy EU-
beli csoportok nemzetközi versenyképessé gét, figyelembe véve a kiegészít ő felügyelet 
területén zajló azon kezdeményezéseket, amelyeket más jelent ősebb nemzetközi 
joghatóságok folytatnak. 
 
HU 9   HU – A konglomerátumok azonosítási eljárásának fent említett változásai megfelel őbbé teszik a 
kiegészítő felügyelet hatályát, és így fokozzák a felügyeletek  azon kockázatokra irányuló 
megfigyel ő tevékenységének hatékonyságát, amel yeknek a pénzügyi cs oportok ki vannak 
téve. Ennek pozitívan kell hozzá járulnia a pénzügyi stabilitáshoz  a konglomerátumok 
legfelső szintű racionalizáltabb felügyeletével, vala mint egy olyan fejlettebb felügyeleti 
eszköztárral kombinálva, amely a terjedés, a koncentráció, az összet ettségi kérdések és 
tulajdonosi részesedéseken keresztül konglomerátumhoz köt ődő vállalatokban meglev ő 
összeférhetetlenségek felderítését szolgálja. 
– A vagyonkezel ő társaságoknak  az azonosításba és a kiegészít ő felügyeletbe való bevonását 
szabályozó rendelkezés ek fokozott egyértelm űségének egyenl őbb feltételeket kell 
biztosítania ezen a területen. 
– Ami az érintett pénz ügyi csoportok ügyfeleit  illeti, a hatás várhat óan elhanyagolható lesz, 
összességében tekintve a javaslat e csopo rtokra gyakorolt nettó járulékos hatásának 
jelentőségét. Ráadásul lehet, hogy az ügyfelekne k nincs tudomása a bankok, biztosítók és 
konglomerátumok szabályozói k ezelése közötti különbségekr ől: ők egyszer űen bíznak 
benne, hogy a felügyeleti rendszer átfogó és körültekint ő, és ez a felülvizsgálat különösen 
e keretrendszer meger ősítését célozza, igazolva a bizalmat.  
6. N YOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A javasolt módosítások várhatóan 2011-ben lépnek  hatályba. A javasolt módosítások szorosan 
összefüggenek a Bizottság közelmúltbeli, a gy űjtőirányelvre (omnibus) vonatkozó 
javaslatával, amely módosítja a pénzügyi szolgáltatásokról szól ó irányelveket az új európai 
felügyeleti hatóságok bevezetésének figyele mbe vétele érdekében. Ezeket valószín űleg 
követni fogja a pénzügyikonglomerátum-irányelv alapvet őbb felülvizsgálata is, amelybe 
beletartozhatnak a t őketartalékok min őségére, valamint a hatály ra vonatkozó re ndelkezések a 
nem szabályozott vállalkozásokat illet ően. Ezért ésszer ű lehet egy átfogó értékelés elvégzése 
a teljesen átalakított jogi keretrendszer alapján, amelyhez egy céldátumot kell kit űzni az 
említett többi irányelv értékelésével összhangban.