INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE

2011. június 29-én a Bizottság javaslatot fogadott el a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretre: Az Európa 2020 stratégia költségvetése[1]. A programok következő csoportjának főbb ismérvei közé tartozik a szakpolitikák végrehajtásának egyszerűsítése, az összpontosítás az eredményekre és a feltételrendszer fokozott alkalmazása.

Az egyszerűsítést kiemelt célkitűzésként határozták meg az uniós költségvetés felülvizsgálatáról szóló közleményben[2], az intelligens szabályozás ütemtervében[3] és a fent említett többéves pénzügyi keretről szóló közleményben. A tapasztalatok szerint a jelenlegi programozási időszakban a kiadási programok szabályozásának sokféleségét és összehangolatlanságát gyakran szükségtelenül bonyolultnak, valamint nehezen végrehajthatónak és ellenőrizhetőnek tartják. Ez nem csupán a kedvezményezettekre, hanem a Bizottságra és a tagállamokra is súlyos adminisztratív terhet ró, aminek előre nem tervezett következményeként csökkenhet a részvételi kedv, emelkedhet a hibák aránya és késlekedhet a végrehajtás. Mindez azt jelenti, hogy az európai uniós programok lehetséges előnyeit nem aknázzák ki maradéktalanul.

Az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA), a Kohéziós Alap (KA), az Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alap (EVMA) és a jövőben létrehozandó Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) (a továbbiakban: KSK-alapok) kiegészítő politikai célkitűzéseket fogalmaznak meg, igazgatásukat pedig a tagállamok és a Bizottság egymás között megosztva végzik. Ezért fontos valamennyi strukturális eszköz eredményességének maximalizálása a programokban meghatározott célkitűzések és célok teljesítése szempontjából, csakúgy mint a különböző eszközök szinergiáinak és hatékonyságának optimalizálása. Ezt az alapokra vonatkozó megbízható politikával, szabályozási és intézményi keretfeltételekkel, az eredmények fokozott középpontba helyezésével, a programokban elfogadott célkitűzések és célok teljesítésének figyelemmel kísérésével, valamint a végrehajtási szabályok és ellenőrzési előírások lehető legnagyobb mértékű összehangolásával kell elérni.

A fentiekhez kapcsolódóan jelen rendelet közös alapszabályokat határoz meg. A rendelet két részre oszlik.

Az első rész egy sor közös rendelkezést határoz meg a közös stratégiai keretben megadott valamennyi strukturális eszköz szabályozására. Ezek a rendelkezések a támogatás általános elveire, így például a partnerségre, a többszintű kormányzásra, a férfiak és nők közötti egyenlőségre, a fenntarthatóságra, valamint a vonatkozó uniós és nemzeti jognak való megfelelésre vonatkoznak. A javaslat szintén tartalmazza a stratégiai tervezés és programozás közös elemeit, beleértve az EU 2020 stratégiából származó közös tematikus célkitűzések felsorolását, a közös stratégiai keretre vonatkozó uniós szintű rendelkezéseket, valamint az egyes tagállamokkal kötendő partnerségi szerződéseket szabályozó rendelkezéseket. Közös megközelítést határoz meg a kohéziós politika, a vidékfejlesztési politika, valamint a tengerügyi és halászati politika teljesítmény-központúságának megerősítése érdekében, ezért a feltételrendszerrel és a teljesítés felülvizsgálatával kapcsolatos rendelkezéseket, továbbá a figyelemmel kísérésre, jelentéstételre és értékelésre vonatkozó intézkedéseket is magába foglal. A rendelet emellett közös rendelkezéseket fogalmaz meg a közös stratégiai kerethez tartozó alapok bevezetésének szabályozására, valamint külön intézkedéseket határoz meg a pénzügyi eszközökre és a közösségi szinten irányított helyi fejlesztésekre vonatkozóan. Egyes irányítási és ellenőrzési intézkedések egyaránt vonatkoznak minden, a közös stratégiai kerethez tartozó alapra.

A rendelet második része egyedi rendelkezéseket tartalmaz az ERFA-ra, ESZA-ra, és a Kohéziós Alapra vonatkozóan. Ezek közé tartoznak a kohéziós politika küldetésével és céljaival, a pénzügyi kerettel, a konkrét programozási és jelentéstételi intézkedésekkel, a főbb projektekkel és a közös cselekvési tervekkel kapcsolatos rendelkezések. A második rész tartalmazza a kohéziós politika szerinti irányítási és ellenőrzési rendszerekkel kapcsolatos követelményeket, és részletesen ismerteti az ellenőrzésre és a pénzügyi irányításra vonatkozó konkrét intézkedéseket.

Ugyanakkor a Bizottság biztosítja, hogy a közös agrárpolitika első (EMGA – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap) és második pillérének (EMVA – Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap) egyszerűsítése és harmonizálása által elért szinergiák fennmaradjanak. Így fennmarad az EMGA és az EMVA közötti szoros kapcsolat és fennmaradnak a tagállamokban már működő struktúrák is.

AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK

Konzultáció és szakértői vélemény

A rendelet az érintett felekkel – így a tagállamokkal, régiókkal, társadalmi és gazdasági partnerekkel, tudományos szakértőkkel és nemzetközi intézményekkel – folytatott széles körű konzultációkon alapul, amelyre az egyes strukturális alapokkal kapcsolatos, a 2014–2020 közötti pénzügyi keretre vonatkozó javaslat előkészítése folyamán került sor. Bemeneti adatként a 2000–2006-os programok utólagos értékeléseinek eredményeit, valamint tanulmányok és szakértői vélemények széles körét használták.

A következő kohéziós politikai kerethez a szakértői véleményeket a jövőbeli kohéziós politikáról 2009 és 2011 között 10 alkalommal tanácskozó magas szintű csoport készítette, amely a Bizottság kohéziós politika jövőbeli irányainak kidolgozása támogatására létrejött informális platform, valamint a feltételeket kidolgozó munkacsoport, amely 2011 elején három ülést tartott. Az ötödik kohéziós jelentés következtetéseiről 2010. november 12. és 2011. január 31. között nyilvános konzultációt tartottak. Az eredményekről készült összefoglalót 2011. május 13-án tették közzé[4].

2010. november 23. és 2011. január 25. között nyilvános konzultációt tartottak a vidékfejlesztés jövőjéről, 2011. január 12-én pedig tanácsadói bizottságot hoztak létre az érintett felek részvételével[5]. A Bizottsághoz összesen 517 észrevétel érkezett. A szervezetektől kapott észrevételek 44 %-a a gazdálkodási és feldolgozó szektorból, 40 %-a pedig a nemzeti, regionális és helyi hatóságoktól, környezetvédelmi szervezetektől, szakértői csoportoktól és kutatóintézetektől, valamint fejlesztési szervezetektől, a kereskedelmi ágazatból és fogyasztói szervezetektől érkezett. A konzultációban részt vevő egyéb szervezetek (12 %) között szerepeltek egészségvédelmi szervezetek, vízgazdálkodási szervek és a civil társadalmat képviselő szervezetek.

2009 áprilisában zöld könyvet fogadtak el a tengerügyi és halászati politikáról[6], amelyet nyilvános konzultáció követett. A nyilvános konzultáció mellett körülbelül 200 ülésre került sor a tagállamok, a halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottság (ACFA) és a regionális tanácsadó testületek (RAC), a halászati ipar, a feldolgozó és értékesítési ágazat, szakszervezetek és a kutatótársadalom képviselőinek részvételével. Nevezetesen: i. két találkozót tartottak Gentben (2010. szeptember 12–14.), illetve Noordwijkben (2011. március 9–11.) a tagállamok képviselőinek részvételével, ahol a jövőbeli finanszírozás kérdéséről tárgyaltak; ii. 2010. április 13-án Brüsszelben iparági képviselők, szakszervezetek és a tagállamok részvételével tematikus szemináriumot rendeztek az Európai Halászati Alap jövőjéről. iii. 2011. április 12–13-án Brüsszelben konferenciát tartottak a halászat helyi fejlesztésének jövőjéről.

A különféle nyilvános konzultációk eredményeiből számos általános következtetést lehet levonni, amelyek megerősítették az alábbiakat:

- Az érintett felek többsége az említett politikák pénzügyi támogatásának fenntartását kérte;

- Az európai uniós támogatásnak több prioritásra kell összpontosítania, és a különböző politikákat össze kell hangolni az Európa 2020 stratégiával;

- Különösen a kohéziós politika tekintetében az érintett felek az eredményekre jobban összpontosító megközelítés szükségességét hangsúlyozták, valamint határozottan támogatták az átláthatóbb és egyszerűbb pénzügyi irányítási eljárások bevezetését;

Az érintett felek többsége egy egységesebb megközelítés vagy összehangolt stratégiák alkalmazását kérte a többi európai uniós szakpolitikával és pénzügyi eszközzel.

Hatásvizsgálat

E javaslat három hatásvizsgálatra támaszkodik: az egyiket együttesen hajtották végre az ERFA-ra, a KA-ra és az ESZA-ra vonatkozóan, egyet az EMVA-ra és egyet az ETHA-ra vonatkozóan végeztek el. Ezek a hatásvizsgálatok olyan problémákat elemeztek, mint az európai uniós hozzáadott érték, a szakpolitika eredményessége és végrehajtása, valamint a szabályok egyszerűsítése és összehangolása. Az általános rendelet hatásvizsgálatában értékelt alternatívák a következőkhöz kapcsolódtak: i. a politika európai hozzáadott érték nyújtására vonatkozó képességének a javítása, ii. a politika végrehajtásának a javítása és iii. egyszerűsítés – adminisztratív költségek csökkentése és a hibakockázat minimalizálása. Négy további hatásvizsgálat kifejezetten az ESZA-val, az ERFA-val, a Kohéziós Alappal, az EVMA-val, illetve az ETHA-val kapcsolatos ügyekre terjedt ki.

Európai hozzáadott érték

Az európai hozzáadott érték növelése érdekében a strukturális programoknak egy időben kell: a) támogatásukat az európai uniós prioritásokra összpontosítaniuk, és b) egyeztetnie más európai uniós politikákkal és pénzügyi eszközökkel. Az Európa 2020 stratégia egyértelmű közös célkitűzéseket – beleértve a kiemelt célokat és kezdeményezéseket – fogalmaz meg a finanszírozási prioritások meghatározására szolgáló világos keretként. Az érintett felek körében széles körű konszenzus van azt a szerepet illetően, amelyet a különböző politikák (kohéziós, vidékfejlesztési, tengerügyi és halászati) betöltenek az Európa 2020 stratégia[7] megvalósításának elősegítésében.

Az EU-prioritások koncentrációja kapcsán az értékelt alternatívák között szerepelt a koncentráció rugalmas megközelítése az előirányzatra vonatkozó rendelkezések révén; láthatóbb és átfogóbb kapcsolat az Európa 2020 kiemelt céljaival és az integrált iránymutatásokkal, kritikus tömeg biztosítása az ESZA számára, és harmadikként az EU-prioritások koncentrálása kizárólag a kevésbé fejlett tagállamokra. Az előnyben részesített változat szerint szilárd kapcsolatot kell létrehozni az Európa 2020 azon céljaival, amelyek leginkább hozzájárulnának a kiemelt célok eléréséhez.

A többi EU politikával és pénzügyi eszközzel történő összehangolás kapcsán a vizsgált alternatívák között szerepelt a nem kötelező erejű közösségi stratégiai iránymutatásokon alapuló laza összehangolás, átfogóbb összehangolás az Európa 2020 célkitűzéseivel a közös stratégiai keret és a partnerségi szerződés révén, és semmiféle összehangolás a formális megfelelés kereteit meghaladó többi EU politikával és pénzügyi eszközzel. A stratégiai tervezéssel kapcsolatos intézkedések, amelyek magukba foglalnak egy uniós szintű közös stratégiai keretet és nemzeti szintű partnerségi szerződéseket, biztosítják az uniós politikák és eszközök hatékony koordinálását.

A politika végrehajtásának javítása

A különféle strukturális eszközök hatékonysága a megbízható politikai, szabályozási és intézményi keretektől függ. Számos ágazatban a stratégiai és szabályozási feltételek, valamint a kormányzati beruházások ötvözésére van szükség ahhoz, hogy hatékonyan lehessen kezelni a növekedés szűk keresztmetszeteit. Az adott kontextusban vizsgált lehetőségek a következőkhöz kapcsolódtak: a) a jelenlegi helyzet (a Kohéziós Alap makro-fiskális feltételei, eljárási megfelelőség, nem mindig rendszeresen megvalósuló megfelelés az ágazatokra vonatkozó uniós jogszabályoknak és stratégiai kereteknek, a végrehajtáshoz nem kapcsolódtak rendelkezések); b) a programok elfogadás előtt teljesítendő előzetes feltételek; c) utólagos feltételek, beleértve a teljesítési keretrendszert és a teljesítési tartalékot; d) megerősített makro-fiskális feltételek és e) kombinált változat. Az előnyben részesített változat a kombinált lehetőség volt, mivel az lehetővé tenné az alapok hatékony felhasználásához szükséges előfeltételek egyeztetését, ösztönözné az előre meghatározott célkitűzések és célok megvalósítását, valamint összehangolná a programok végrehajtását az Unió gazdasági irányításával.

Egyszerűsítés – adminisztratív költségek csökkentése és a hibakockázat minimalizálása

A strukturális eszközök megbízható, eredményes és hatékony irányításához megfelelő, hatékony és átlátható struktúrákra van szükség a különböző igazgatási egységekben. Ezeknek a struktúráknak biztosítania kell a jó minőségű műveletek kiválasztását és azok hatékony végrehajtását a politika célkitűzéseinek megvalósítása érdekében. Az irányítási és ellenőrzési rendszereknek emellett biztosítania kell a szabálytalanságok, beleértve a csalások megelőzését és kiszűrését, hogy ésszerűen szavatolhassák a kiadások szabályosságát. Ugyanakkor a megvalósítási rendszernek a lehető legegyszerűbbnek és legkorszerűbbnek kell lennie, hogy biztosítani lehessen a hatékony végrehajtást és a kedvezményezettekre háruló adminisztratív terhek csökkentését.

A kohéziós politikával kapcsolatosan megvizsgált alternatívák között voltak különböző visszatérítési alternatívák (tényleges költségek és egyszerűsített költségelszámolási módszerek alapján), e-kormányzás és biztosítékok. Az alternatívák közötti főbb különbségek a Bizottságnak az irányítási és ellenőrzési rendszerek értékelésébe történő bevonásának szintjével, az eredményekhez kapcsolódó visszatérítési alternatívák rendelkezésre állásával, valamint az e-kormányzásnak az európai uniós alapok napi irányításában betöltött szerepét elősegítő mechanizmusokkal függnek össze. Az előnyben részesített változat a kockázatalapú ellenőrzési intézkedéseket magába foglaló arányos megközelítés, a visszatérési alternatívák széles körének elérhetővé tétele, valamint a tagállami és regionális szintű fejlett e-kormányzás, ugyanis ez jelentős mértékben csökkentheti az ellenőrzések költségeit és a munkamennyiséget, továbbá jobban megfelelne a szubszidiaritás elvének.

A JAVASLAT JOGI ELEMEI

Az EU fellépése indokolt mind a az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 174. cikkében meghatározott célkitűzések, mind a szubszidiaritás elve alapján. A fellépési jog alapját az EUMSZ-nek a Kohéziós Alap szerepét meghatározó 177. cikkével összefüggésben értelmezett 175. cikke képezi, amely kifejezetten előírja az Unió számára, hogy hajtsa végre ezt a politikát a strukturális alapok révén. Az ESZA, ERFA és a KA céljait az EUMSZ 162., 176. és 177. cikkei határozzák meg. A mezőgazdasággal és halászattal kapcsolatos fellépéseket a Szerződés 38. és 39. cikke indokolja.

Az EUMSZ 174. cikke kimondja, hogy kiemelt figyelemmel kell kezelni a vidéki térségeket, az ipari átalakulás által érintett térségeket és az olyan súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiókat, mint a legészakibb, rendkívül gyéren lakott régiók, valamint a szigeti, a határmenti és a hegyvidéki régiók.

Az EUMSZ 349. cikke kimondja, hogy egyedi intézkedéseket kell elfogadni a legkülső régiók gazdasági és társadalmi strukturális helyzetének figyelembevétele érdekében, amelyet a fejlődésüket súlyosan hátráltató bizonyos egyedi jellemzők tovább súlyosbítanak.

KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A Bizottság többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslata 376 milliárd EUR-t irányoz elő gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célokra a 2014–2020-as időszakban.

Javasolt költségvetés, 2014–2020 | milliárd EUR |

Kevésbé fejlett régiók Átmeneti régiók Fejlettebb régiók Területi együttműködés Kohéziós Alap Legkülső és gyéren lakott régióknak jutatott külön források | 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 |

Európai összekapcsolódási eszköz a közlekedés, energia és IKT támogatására | 40 milliárd EUR (további 10 milliárd EUR elkülönítve a Kohéziós Alapon belül) |

*Minden számadat változatlan 2011-es árakon

Annak érdekében, hogy javítsák KSK-alapok hozzájárulását az Európa 2020 stratégia kiemelt céljainak eléréséhez, a Bizottság javaslata minimális ESZA részarányt is megállapított valamennyi régiókategóriában. A részarányok alkalmazásának eredményeképpen az ESZA részaránya a kohéziós politikához rendelt költségvetésből legalább 25 %, azaz 84 milliárd EUR. Fontos azonban megjegyezni, hogy az ESZA juttatás minimális összege tartalmazza a leginkább rászoruló személyek élelmiszerrel történő támogatására vonatkozó esedékes bizottsági javaslat költségvetését.

Az EVMA és az ETHA finanszírozására vonatkozó bizottsági javaslatot az egyes alapokat szabályozó rendeletek fogják tartalmazni.

A RENDELET TARTALMÁNAK ÖSSZEFOGLALÁSA

Közös rendelkezések az összes KSK-alap szabályozásáról

Általános elvek

A közös stratégiai kerethez tartozó összes alap támogatását szabályozó általános elvek közé tartozik a partnerség és a többszintű kormányzás, a vonatkozó európai uniós és nemzeti jognak való megfelelés, a férfiak és nők közötti egyenlőség propagálása, valamint a fenntartható fejlődés.

Az ESZA-ra vonatkozóan a Bizottság munkáját továbbra is a Szerződés 163. cikkében meghatározott bizottság segíti, amely az egyes tagállamok kormányának, munkavállalói szervezeteinek és munkaadói szervezeteinek egy-egy képviselőjéből áll.

Stratégiai megközelítés

A Bizottság a stratégiai programozási folyamat megerősítését javasolja, hogy ezáltal maximalizálja a szakpolitika európai prioritások megvalósítása során gyakorolt hatását. Ennek része a tematikus célkitűzések listájának az Európa 2020 stratégiával összhangban történő meghatározása a rendeletben.

(1) a kutatás, technológiai fejlesztés és innováció erősítése;

(2) az információs és kommunikációs technológiák hozzáférhetőségének, használatának és minőségének javítása;

(3) a kis- és középvállalkozások, a mezőgazdasági (az EVMA esetében) és a halászati és az akvakultúra-ágazat (az ETHA esetében) versenyképességének javítása;

(4) az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő elmozdulás támogatása minden ágazatban;

(5) az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás, a kockázatmegelőzés és -kezelés ügyének támogatása;

(6) a környezetvédelem és az erőforrás-hatékonyság propagálása;

(7) a fenntartható szállítás támogatása és kapacitáshiányok megszüntetése a főbb hálózati infrastruktúrákban;

(8) a foglalkoztatás előmozdítása és a munkaerő mobilitásának támogatása;

(9) a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység elleni küzdelem;

(10) beruházások az oktatás, készségfejlesztés és élethosszig tartó tanulás területén;

(11) az intézményi kapacitás javítása és hatékony közigazgatás.

Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó európai prioritások céljai alapján egy közös stratégiai keret határozza meg az ERFA-ra, a Kohéziós Alapokra, az ESZA-ra, az EVMA-ra és az ETHA-ra vonatkozó főbb intézkedéseket, amelyek biztosítják az alapok egységes felhasználását a közös célkitűzések megvalósítása érdekében.

A partnerek nemzeti és regionális szintű kötelezettségvállalásait és a Bizottság vállalásait a Bizottság és az egyes tagállamok közötti partnerségi szerződések határozzák meg. Ezek az Európa 2020 stratégia és a nemzeti reformprogramok célkitűzéseihez kapcsolódnak. Meghatározzák az összes KSK-alap által támogatott területfejlesztés integrált stratégiáját, és kijelölik az elfogadott mutatókon, stratégiai beruházásokon és számos feltételen alapuló célkitűzéseket. Kötelezettségvállalásokat tartalmaznak arra, hogy a kohéziós politikára vonatkozó éves jelentésekben és más nyilvános jelentésekben beszámolnak az adott évben elért eredményekről.

Feltételek és eredményesség

A végrehajtás megerősítését szolgáló új feltételek kerülnek bevezetésre annak biztosítására, hogy az EU finanszírozás határozottan ösztönözze a tagállamokat az Európa 2020 célkitűzéseinek és céljainak végrehajtására. A feltételek között lehetnek előzetes feltételek, amelyeket már a források kifizetése előtt teljesíteni kell, és utólagos feltételek, amelyek az eredményességtől teszik függővé a további források felszabadítását.

A források kifizetésére vonatkozó előzetes feltételek erősítése azzal indokolható, hogy biztosítani kívánják az eredményes támogatáshoz szükséges feltételek meglétét. A múltbeli tapasztalat azt mutatja, hogy az alapokból finanszírozott beruházások eredményességét néhány esetben aláásták a politikai, szabályozási és intézményi keretek szűk keresztmetszetei. A feltételrendszer elve nem új a kohéziós politika keretén belül. Az egymást követő programozási időszakok során számos mechanizmust vezettek be a támogatások eredményességének maximalizálására. Némelyek az irányítási és ellenőrzési rendszerekhez kötődnek, mások a stratégiai és szabályozói keretekhez, illetve az igazgatási kapacitáshoz. A feltételek alkalmazásának tapasztalatai azonban eltéréseket mutatnak a programok között. Ezért indokolt az átláthatóságot jobban biztosító és rendszeres alkalmazás.

Az utólagos feltételek jobban a középpontba helyezik az eredményességet és az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek elérését. Mindez a partnerségi szerződésekben szereplő programok esetében meghatározott Európa 2020 célkitűzésekhez kapcsolódó, kimenetekre és eredményekre vonatkozó célok részcélértékeinek elérésén alapul. Az érintett alap költségvetésének 5 %-át elkülönítik és – a félidős eredményességértékelés során – elosztják azon tagállamok között, amelyek elérték a részcélértékeket. Az eredményességi tartalékon felül a részcélértékek teljesítésének elmulasztása az alapok felfüggesztéséhez vezethet, az egyes programok célértékeinek elérésében tapasztalt súlyos hiányosságok pedig akár a finanszírozás megszüntetéséhez.

Annak érdekében, hogy az alapok eredményességét ne ássák alá megalapozatlan makrofiskális szakpolitikák, a Bizottság javasolja, hogy erősítsék meg az makrofiskális feltételrendszerű alapokra vonatkozó szabályokat, és hozzák ezeket összhangba a hatodik gazdasági kormányzási csomag részeként elfogadandó, az új Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtását célzó intézkedésekkel.

Ugyanakkor a társfinanszírozási arány növelhető (10 százalékponttal) abban az esetben, ha a tagállam az EUMSZ 136. és 143. cikkének megfelelően kap pénzügyi támogatást, ezáltal csökkentve a nemzeti költségvetéstől megkövetelt hozzájárulást a fiskális konszolidáció időszakában, miközben az európai uniós finanszírozás teljes szintje változatlan marad.

Az irányításra vonatkozó közös intézkedések

A javaslat olyan irányítási és ellenőrzési rendszert irányoz elő, amely hasonló a megosztott irányítás alatt álló eszközök esetében és közös elveken alapul. A nemzeti akkreditáció új rendszere kerül megvalósításra a tagállamok hatékony és eredményes pénzgazdálkodás iránti elkötelezettségének hangsúlyozására. Összehangolták azokat az intézkedéseket, amelyek alátámasztják a Bizottság által a kiadások szabályosságára vonatkozóan nyújtott biztosítékot, továbbá új közös elemeket, így például igazgatási megbízhatósági nyilatkozatot és záróelszámolást vezettek be a biztosíték megerősítése érdekében.

Közösségi szinten irányított helyi fejlesztés

A tagállamoknak lehetőségük lesz közös előkészítési, tárgyalási, irányítási és végrehajtási folyamatokat alkalmazni, és erre ösztönzik is őket főleg ott, ahol a legnagyobb szükség van a humán tőke és infrastrukturális beruházások jobb összehangolására.

A KSK-alapoknak szubregionális és helyi szinten különböző fejlesztési szükségleteket kell kezelnie. A többdimenziós és ágazatokon átívelő támogatások megvalósításának megkönnyítése érdekében a Bizottság javasolja az adott közösség szintjén irányított kezdeményezések megerősítését, az integrált helyi fejlesztési stratégiák végrehajtásának megkönnyítését, valamint helyi cselekvési csoportok létrehozását a LEADER-megközelítésből szerzett tapasztalatok alapján.

Pénzügyi eszközök

A támogatások finanszírozásán kívül az is a javaslat része, hogy a várhatóan jelentős megtérülést termelő vállalatok és projektek a támogatást elsősorban innovatív pénzügyi eszközök révén kapják meg.

Míg a pénzügyi eszközök hasonlóak, mint a 2007–2013 közötti időszakban alkalmazottak, az egyszerűsítés számos elemének nagyobb súllyal kell latba estnie. Először, a Bizottság uniós szinten létrehozott pénzügyi eszközök hozzáférhetősége révén kész megoldásokat nyújt, továbbá a Bizottság által meghatározott általános feltételeken és kikötéseken alapuló nemzeti és regionális alapokra vonatkozó modelleket. Másodszor, a javaslat egyértelmű keretet nyújt ezeknek az eszközöknek a megvalósítására, és tisztázza a 2007–2013 közötti időszak jogszabályi kereteiben levő nem világos pontokat, ami az összes fél számára növeli a jogbiztonságot. Harmadszor, a jövőben a pénzügyi eszközöket a beruházások és a kedvezményezettek valamennyi típusára alkalmazni lehet, ami jelentősen megnöveli ezen innovatív eszközök használatának a lehetőségeit.

Monitoring és értékelés

A monitoring és értékelés területén az összes KSK-alapra vonatkozó közös intézkedések közé tartozik a monitoringbizottság szerepe és összetétele, az éves végrehajtási jelentések, az éves felülvizsgálati ülések, a partnerségi szerződés teljesítésének állásáról szóló jelentések, az előzetes és utólagos értékelések.

Egyszerűsített és racionalizált támogathatósági szabályok

A jelenlegi időszakban sok olyan kedvezményezett, aki különböző uniós finanszírozási eszközből származó forrásokat használ fel, eltérő támogathatósági szabályokkal találkozik, ami növeli az irányítás bonyolultságát és ezáltal a hibakockázatot is. A hangsúlyt helyeztek ezért olyan intézkedésekre, amelyek biztosítják az adminisztratív költségek arányosságát, valamint az európai uniós források kezelésével összefüggésben a kedvezményezettekre háruló adminisztratív teher csökkenését. A cél ezeknek a megosztott irányítás révén megvalósított eszközökre vonatkozó alapvető szabályoknak a lehető legnagyobb mértékben történő összehangolása, hogy ezáltal csökkenjen az adott helyen alkalmazott szabályok sokrétegűsége. Az egyszerűsített költségelszámolási módszerek, mint például az átalánydíjak és egyösszegű kifizetések révén a tagállamok eredményességorientált irányítást tudnak bevezetni az egyedi műveletek szintjén.

A végrehajtásra vonatkozó közös rendelkezések közé tartoznak a támogatható kiadásokkal kapcsolatos szabályok, a pénzügyi támogatás különböző formái, az egyszerűsített költségek, valamint a műveletek tartóssága. A javaslat előirányoz továbbá közös elveket az irányítási és az ellenőrzési rendszerekre vonatkozóan.

A KAP keretében kívánatos az adminisztratív költségekre és az ellenőrzési rendszerekre vonatkozó jelenlegi szabályok fenntartását és folyamatosságának biztosítása.

Az ERFA-ra, az ESZA-ra és a KA-ra vonatkozó általános rendelkezések

A rendelet harmadik része meghatározza a kohéziós politika küldetését és céljait, a támogatás földrajzi hatókörét, a támogatás pénzügyi forrásait és elveit, a programozást, a főbb projekteket, a közös cselekvési terveket, a területfejlesztést, a figyelemmel kísérést és értékelést, a tájékoztatást és a kommunikációt, a kiadások támogathatóságát, valamint az irányítási és ellenőrzési rendszereket.

A támogatás földrajzi hatóköre

A rendelet megkülönböztet: kevésbé fejlett, átmeneti és fejlettebb régiókat.

Kevésbé fejlett régiók: Az EUMSZ-nek megfelelően a kevésbé fejlett régiók támogatása továbbra is a kohéziós politika egyik fontos prioritása marad. A gazdaságilag és társadalmilag lemaradó régiók felzárkózása hosszú távú kitartó erőfeszítéseket kíván meg a növekvő bizonytalansággal küzdő világban. Ebbe a kategóriába azok a régiók tartoznak, ahol az egy főre jutó GDP nem éri el az EU-27 átlagos GDP értékének 75 %-át.

Átmeneti régiók: A jelenlegi fokozatosan kieső és fokozatosan bekerülő régiók helyett egy új kategória kerül bevezetésre, az „átmeneti régiók”. Ebbe a kategóriába tartozik az összes olyan régió, ahol az egy főre jutó GDP az EU-27 átlagos GDP értékének 75 %-a és 90 %-a közé esik.

Fejlettebb régiók: A kevésbé fejlett régiókban nyújtott támogatás továbbra is a kohéziós politika prioritása marad, de léteznek az összes tagállamot érintő jelentős kihívások is, mint a globális verseny a tudásalapú gazdaságban, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé való elmozdulás és a jelenlegi gazdasági környezet által súlyosbított szociális polarizáció. Ebbe a kategóriába azok a régiók tartoznak, ahol az egy főre jutó GDP az EU-27 átlagos GDP értékének 90 %-át meghaladja.

Azok a régiók, ahol a 2007–2013 közötti időszakban az egy főre jutó GDP kevesebb volt, mint az EU-25 átlagos GDP értékének 75 %-a, ahol azonban az egy főre jutó GDP az EU-27 átlagos GDP értékének 75 %-át meghaladta, a 2017–2013-as juttatásaik kétharmadát kapják meg.

Mindegyik régiókategóriában meghatározásra kerül az Európai Szociális Alap minimális részaránya (25 % a konvergencia régiókban; 40 % az átmenetiben; és 52 % a versenyképességi régiókban).

Azokat a tagállamokat, ahol az egy lakosra jutó GNI az EU-27 átlagának 90%-át nem éri el, a KA támogatja a TEN-T közlekedési hálózattal és a környezettel kapcsolatos beruházásokban. A Kohéziós Alap forráselosztásának egy része (10 milliárd EUR) elkülönítésre kerül a közlekedési törzshálózatnak az európai összekapcsolódási eszközből történő finanszírozására.

A jelenlegi pénzügyi keret tapasztalatai azt mutatják, hogy sok tagállam nehezen tudja az EU alapok nagy összegeinek korlátozott időszakon belüli abszorpcióját biztosítani. Ezen túlmenően néhány tagállam fiskális helyzete megnehezítette a nemzeti társfinanszírozáshoz szükséges anyagi eszközök felszabadítását. A finanszírozás abszorpciójának kezelése érdekében a Bizottság számos lépést javasol:

- a GDP 2,5 %-a legyen a kohéziós forráselosztás határértéke;

- az operatív programokon belül mindegyik prioritási tengely szintjén a társfinanszírozási arány felső határának megszabása: 85 % a kevésbé fejlett és a legkülső régiók (vagy bizonyos esetekben 80 % és 75 %), 60 % az átmeneti régiók, illetve 50 % a fejlettebb régiók esetében;

- az igazgatási kapacitás javítására vonatkozó bizonyos feltételek beemelése a partnerségi szerződésekbe.

Megerősített eredményorientált stratégiai programozás

A Bizottság egy eredményorientáltabb programkészítési folyamatot javasol, amely biztosítja, hogy a kohéziós politikai programok egyértelmű beavatkozási logikával rendelkeznek, eredményorientáltak, és megfelelő rendelkezéseket tartalmaznak egy integrált fejlesztési megközelítésre, valamint az alapok hatékony végrehajtására vonatkozóan. A Bizottság különösen a közös cselekvési tervek bevezetését javasolja. Ezek egy operatív program részeként projektek csoportját tartalmazó műveletek, amelyek a tagállamok és a Bizottság által közösen elfogadott konkrét célkitűzésekkel, eredménymutatókkal és outputokkal rendelkeznek. Továbbá eredményességre összpontosító, egyszerűsített irányítási és ellenőrzési rendszert kínálnak.

A pénzügyi irányítás és ellenőrzés korszerűsítése

Az irányítási és ellenőrzési rendszernek egyensúlyt kell találnia az irányítás és ellenőrzés költségei és a felmerülő kockázatok között.

A Bizottság arányos szerepet fog betölteni a nemzeti irányítási és ellenőrzési rendszerek előzetes felülvizsgálatában, mivel a Bizottság általi kötelező felülvizsgálatot egy kockázatalapú megközelítés váltja fel. A kis programok mentességet kapnak a bizottsági felülvizsgálat alól. A kockázatalapú megközelítés csökkenti a kisebb programokkal és megbízható igazgatással kapcsolatos költségeket. Ez egyben nagyobb biztosítékot is jelent, mivel a Bizottság forrásait hatékonyabban és a nagyobb kockázatú területeket megcélozva lehet felhasználni.

Az elektronikus adatkezelés jelentheti az igazgatási feladatok csökkentésének a legfontosabb forrását, amely ugyanakkor növeli a projektek és a kiadások ellenőrizhetőségét is. Ezért a javaslatnak része, hogy valamennyi tagállam számára kötelezővé tegye 2014 végéig olyan rendszerek létrehozását, amelyek lehetővé teszik a kedvezményezettek számára az összes információ elektronikus adatcsere révén történő benyújtását.

A 2007–2013 közötti programozási időszakban a pénzügyi irányítási rendszerrel kapcsolatos egyik, bonyolultságot eredményező követelmény az az általános szabály, hogy az egyedi műveleteket alátámasztó összes dokumentumot a program lezárását követően három évig meg kell őrizni. Ezért a javaslat előirányozza a befejezett műveletek vagy a kiadások kötelező éves lezárását az éves záróelszámolás keretében. Ennek a célja a dokumentumok hosszú megőrzési idejével kapcsolatos feladatok csökkentése az adott kedvezményezettek számára, és az ellenőrzési nyomvonal megszakadásával kapcsolatos kockázatok mérséklése.

2011/0276 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a Közös Stratégiai Kerethez tartozó Európai Regionális Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós Alapra, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 177. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[8],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[9],

tekintettel a Számvevőszék véleményére[10],

rendes jogalkotási eljárás keretében,

mivel:

1. A Szerződés 174. cikke úgy rendelkezik, hogy az Unió törekedjen a gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítése érdekében a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségek és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók vagy szigetek, bizonyos vidéki térségek, az ipari átalakulás által érintett térségek és a súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiók, lemaradásának csökkentésére. A Szerződés 175. cikke előírja, hogy az Unió e célkitűzések teljesítését az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Orientációs Részlege, az Európai Szociális Alap, az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Beruházási Bank (EBB) és egyéb eszközök révén megvalósított fellépésével is támogassa.

2. Az Európai Tanács 2010. június 17-i ülésének következtetéseivel összhangban, ahol elfogadták az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiát, az Unió és a tagállamok valósítsa meg az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés végrehajtását az Unió harmonikus fejlődésének előmozdítása és a regionális egyenlőtlenségek csökkentése mellett.

3. A koordináció javítása és a kohéziós politika keretében támogatást nyújtó alapok – nevezetesen az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA) és a Kohéziós Alap (KA) – a vidékfejlesztést támogató alap –nevezetesen az Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alap (EVMA) –, valamint a tengerügyi és halászati ágazatot támogató alap – nevezetesen az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) – működésének összehangolása érdekében közös rendelkezéseket kell megállapítani ezekre az alapokra („KSK-alapok”) vonatkozóan. E rendelet tartalmaz továbbá olyan előírásokat, amelyek közösek az ERFA, az ESZA és a KA esetében, de nem vonatkoznak az EMVA-ra és az ETHA-ra. Az egyes KSK-alapok sajátosságai miatt azonban az egyes alapokra és az ERFA keretében megvalósítandó európai területi együttműködési célra vonatkozó egyedi szabályokat külön végrehajtási rendeletekben kell meghatározni.

4. Ami a KAP-ot illeti, a közös agrárpolitika első (EMGA – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap) és második pillérének (EMVA – Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap) egyszerűsítése és harmonizálása által jelentős szinergiákat értünk el. Fenn kell tartani az EMGA és az EMVA közötti szoros kapcsolatot, és biztosítani kell a tagállamokban már működő struktúrák folyamatos működését is.

5. A legkülső régióknak részesülniük kell a különleges intézkedésekből és a kiegészítő finanszírozásból adódó előnyökből, így ellensúlyozva a Szerződés 349. cikkében említett tényezőkből adódó hátrányokat.

6. Az előírások helyes és következetes értelmezésének, valamint az irányító hatóságok és a kedvezményezettek jogbiztonságának elősegítése érdekében szükséges az e rendeletben használt bizonyos kifejezések meghatározása.

7. A rendelet három részből áll, az elsőben preambulumbekezdések és fogalommeghatározások találhatók, második része olyan szabályokat tartalmaz, amely alkalmazandó minden KSK-alap esetében, a harmadik pedig olyan szabályokat, amelyek kizárólag az ERFA-ra, az ESZA-ra és a KA-ra (az alapok) vonatkoznak.

8. A Szerződés 317. cikke értelmében, illetve a megosztott irányítás összefüggésében meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára hatáskörének gyakorlását az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtásában, és egyértelművé kell tenni a tagállamok együttműködési feladatait. E feltételek alkalmazása révén a Bizottságnak meg kell tudnia bizonyosodnia arról, hogy a tagállamok jogszerűen és szabályosan, illetve az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet[11] értelmében a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban használják fel a KSK-alapokat. A tagállamok és az általuk erre a célra kijelölt hatóságok feladata a programok és az e rendelet, valamint az egyes alapokra vonatkozó rendeletek szerinti feladatok végrehajtása a megfelelő területi szinten, a tagállam intézményi, jogi és pénzügyi kereteinek megfelelően és e rendelet betartásával. Ezek az előírások garantálják azt is, hogy figyelmet fordítsanak az uniós intervenció kiegészítő és következetes jellegére, az irányítási struktúra arányosságára, valamint a KSK-alapok kedvezményezettjeinek igazgatási terhei csökkentésére.

9. A partnerségi szerződés, illetve az egyes programok érdekében a tagállamnak partnerséget kell szerveznie az illetékes regionális, helyi, városi és más közhatóságokat képviselő partnerekkel, gazdasági és társadalmi partnerekkel és a civil társadalmat képviselő testületekkel, beleértve a környezetvédelmi partnereket, nem kormányzati szervezeteket, valamint az egyenlőség és megkülönböztetésmentesség ügyét propagáló szervezeteket. Az ilyen típusú partnerség célja, hogy tiszteletben tartsák a többszintű kormányzást, garantálják, hogy van felelőse az érdekelt felek által tervezett intervencióknak, és építsenek a releváns szereplők tapasztalatára és szakismeretére. A Bizottság fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, megfogalmazzon magatartáskódexet annak érdekében, hogy az érintett partnereket következetesen bevonják a partnereket a partnerségi szerződések és programok előkészítésébe, végrehajtásába, figyelemmel kísérésébe és értékelésébe.

10. A KSK-alapok tevékenységeinek és az általuk támogatott műveleteknek meg kell felelniük a művelet végrehajtásához közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó hatályos uniós és nemzeti jogszabályoknak.

11. Az Unió célja a KSK-alapok végrehajtásának valamennyi szakaszában, a gazdasági és társadalmi kohézió érdekében tett erőfeszítéseinek összefüggésében az egyenlőtlenségek felszámolása, a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítása, valamint a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló bármilyen megkülönböztetés megszüntetése.

12. A KSK-alapok célkitűzéseit a fenntartható fejlődés keretében, a környezet védelme és állapotának javítása céljának az Unió általi előmozdítása révén kell megvalósítani, a Szerződés 11. és 19. cikkében megállapítottak szerint, figyelembe véve a szennyező fizet elvet. Azzal a törekvéssel összhangban, amely szerint az Unió költségvetésének 20 %-át a klímaváltozással kapcsolatos célkitűzésekre kell fordítani, a tagállamok adjanak tájékoztatást ezeknek a célkitűzéseknek a támogatásáról a Bizottság által végrehajtó aktusban elfogadott módszer alkalmazásával.

13. Az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája céljainak és célkitűzéseinek elérése érdekében a KSK-alapok támogatásait korlátozott számú tematikus célkitűzésekre kell összpontosítani. Az egyes KSK-alapok pontos hatályát az alapokra vonatkozó szabályokban kell meghatározni, amely hatály korlátozódhat csak bizonyos – e rendeletben meghatározott – célkitűzésekre is.

14. A Bizottságnak felhatalmazáson alapuló jogi aktusban el kell fogadnia egy közös stratégiai keretet, amely hozzárendeli az uniós stratégia célkitűzéseit a KSK-alapokra vonatkozó főbb intézkedésekhez annak érdekében, hogy tagállami és a regionális szintű programozási folyamatoknak világosabb stratégiai útmutatást biztosítson. A közös stratégiai keretnek meg kell könnyítie az uniós intervenció KSK-alapok szerinti szektorális és a területi koordinációját, valamint a többi releváns uniós szakpolitika és eszközzel való koordinációt is.

15. A közös stratégiai keretnek meg kell tehát határoznia a fő támogatási területeket, a kezelendő területi kihívásokat, a szakpolitikai célkitűzéseket, az együttműködési tevékenységek prioritásait, a koordinációs mechanizmusokat, valamint a tagállamok gazdaságpolitikájával való koherenciát és következetességet biztosító mechanizmusokat.

16. A Bizottság által elfogadott közös stratégiai keret alapján, partnereivel együttműködve és a Bizottsággal folytatott párbeszéd révén minden tagállamnak partnerségi szerződést kell kidolgoznia. A partnerségi szerződésnek át kell ültetnie a közös stratégia keretben előírt elemeket a nemzeti végrehajtási folyamatba, és komoly kötelezettségvállalásokat kell tartalmaznia az uniós célkitűzéseknek az alapok programozása által való elérésére.

17. A tagállamoknak támogatást kell összpontosítaniuk, hogy – saját nemzeti és regionális fejlesztési szükségleteiknek megfelelően – garantálni tudják az uniós célkitűzésekhez való jelentős hozzájárulást Meg kell határozni az előzetes feltételrendszert annak biztosítására, hogy az uniós támogatás hatékony felhasználásához szükséges keretfeltételek meglegyenek. Az ilyen előzetes feltételrendszerekben foglaltak teljesítését a Bizottságnak a partnerségi szerződés általa történő értékelésének a keretében kell értékelnie. Azokban az esetekben, ahol nem teljesítik az előzetes feltételrendszerben vállaltakat, a Bizottságnak jogában kell állnia felfüggeszteni a program javára történő kifizetéseket.

18. Eredményességmérési keretet kell meghatározni minden programra vonatkozóan azzal a céllal, hogy a célkitűzések és célértékek megvalósítását figyelemmel kísérjék minden egyes programban az adott programozási időszakában. A Bizottságnak 2017-ben és 2019-ben eredményességi felülvizsgálatot kell szerveznie a tagállamok közreműködésével. 2019-ben eredményességi tartalékot kell előirányozni és elosztani azok között, ahol az eredményességmérési keretben lefektetett részcélértékeket elérték. Sokféleségük és több országot átfogó jellegük miatt az Európai Területi Együttműködés programjai számára nem kell tartalékot létrehozni. Azokban az esetekben, ahol a részcélértékek vagy célok elérése jelentősen alulmarad, a Bizottság felfüggesztheti a programnak juttatott kifizetéseket, vagy – a programozási időszak végén – pénzügyi korrekciót alkalmazhat annak biztosítására, hogy az uniós költségvetés nem pazarló vagy hiábavaló módon kerül felhasználásra.

19. A kohéziós politika és az uniós gazdaságirányítás szorosabb kapcsolatának létrehozása biztosítja, hogy a KSK-alapokból származó kiadások hatékonyságát stabil gazdaságpolitika támasztja alá, és hogy a KSK-alapok – amennyiben szükséges – átirányíthatók, az olyan országok gazdasági problémáinak kezelésére, ahol ez a helyzet fennáll. Ezt a folyamatot fokozatosan kell véghez vinni, kezdve a partnerségi szerződések módosításával egészen a makrogazdasági egyensúlyhiányok és a szociális és gazdasági nehézségek kezelésére irányuló tanácsi ajánlásokat támogató programok módosításáig. Amennyiben, a KSK-alapok fokozott felhasználása ellenére, egy tagállam nem tesz hatékony lépéseket a gazdaságirányítási folyamat vonatkozásában, a Bizottságnak jogában kell állnia a kifizetések és a kötelezettségvállalások teljes egészében történő vagy részleges felfüggesztésére. A felfüggesztésre irányuló döntéseknek arányosnak és célravezetőnek kell lennie, ezért figyelembe kell venni az egyes programok hatását az érintett tagállam gazdasági és szociális helyzetének kezelésére, valamint a partnerségi szerződés korábbi módosítását is. A felfüggesztésre irányuló döntéskor a Bizottságnak szintén tiszteletben kell tartania a tagállamok egyenjogú elbánásban való részesüléshez való jogát, és különösen figyelemmel kell lennie a felfüggesztésnek az érintett tagállam gazdaságára gyakorolt hatására. A felfüggesztést meg kell szüntetni és a tagállamnak az alapokhoz való hozzáférést is újra kell biztosítani, mihelyst a tagállam megteszi a szükséges lépéseket.

20. Annak biztosítására, hogy az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó stratégiája célkitűzéseinek elérése a középpontba kerüljön, közös elemeket kell meghatározni, amelyek minden programra érvényesek. A KSK-alapok programozási struktúrái következetességének biztosítására a programok elfogadására és módosítására irányuló eljárásokat össze kell hangolni. A programozásnak biztosítania kell az összhangot a közös stratégiai kerettel és a partnerségi szerződéssel, valamint a KSK-alapok összehangolását egymással, a meglévő többi pénzügyi eszközzel és az Európai Beruházási Bankkal.

21. Ezért különösen szükség van az egyedi földrajzi vagy demográfiai problémákkal küzdő városok, funkcionális földrajzi egységek és szubregionális területek szerepének tisztázására. Ebből a célból, és a lehetőségek helyi szintű mobilizálásának növelésére, – közös szabályok meghatározásával és KSK-alapokkal való széles körű koordinációval – meg kell erősíteni és meg kell könnyíteni az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztések részvételét. Lényeges alapelv, hogy a helyi fejlesztési stratégiák végrehajtására irányuló hatáskört a közösség érdekeit képviselő helyi akciócsoportokra kell ruházni.

22. A pénzügyi eszközök egyre értékesebbek a KSK-alapok hatásának megtöbbszörözésében, mivel a magánszféra és a közszféra forrásainak különböző formáit tudják egyesíteni a közpolitikai célkitűzések támogatására visszaforgatható finanszírozás révén, ami hosszú távon az ilyen támogatást sokkal fenntarthatóbbá teszi.

23. A KSK-alapok által támogatott pénzügyi eszközöket az egyedi piaci szükségletek költséghatékony kezelésére a programok célkitűzéseivel összhangban kell használni, és azok nem szoríthatják ki a magánszférából származó finanszírozást. A támogatási intézkedések pénzügyi eszközök révén történő finanszírozására vonatkozó döntést ezért előzetes elemzés alapján kell meghozni.

24. A pénzügyi eszközöket úgy kell kialakítani és megvalósítani, hogy azok megfelelő kockázatmegosztás alapján elősegítsék a magánszektor befektetői és a pénzügyi intézetek jelentős részvételét. Ahhoz, hogy eléggé vonzóak legyenek a magánszektor számára, a pénzügyi eszközöket rugalmas módon kell kialakítani és megvalósítani. Ezért az irányító hatóságoknak a pénzügyi eszközök megvalósításának legmegfelelőbb formáiról kell dönteniük a célrégiók egyedi szükségleteinek figyelembevételével, az érintett program célkitűzéseivel összhangban.

25. Biztosítani kell az irányító hatóságok számára, hogy az operatív programok forrásaiból hozzájárulhassanak az uniós szinten létrehozott pénzügyi eszközökhöz vagy a regionális szinten létrehozott eszközökhöz. Azt is lehetővé kell tenni az irányító hatóságok számára, hogy egyedi források vagy alapok alapjai révén közvetlenül biztosíthassa a pénzügyi eszközöket.

26. A KSK-alapokból a pénzügyi eszközök számára bármikor juttatott források mértékének meg kell felelnie a tervezett beruházások megvalósításához és a végső kedvezményezettek számára teljesítendő kifizetésekhez szükséges összegnek, beleértve az irányítási költségeket és díjakat, amelyeket az üzleti tervek és cash-flow előrejelzések alapján állapítanak meg egy előre meghatározott – legfeljebb kétéves – időszakra.

27. Szükséges egyedi szabályokat megállapítani a záráskor támogatható kiadásként elfogadott összegekre vonatkozóan, hogy a KSK-alapokból a pénzügyi eszközök számára fizetett, irányítási költségeket és díjakat is tartalmazó összegeket eredményesen használják fel beruházásokra és a végső kedvezményezettek számára teljesített kifizetésekre. Egyedi szabályokat kell megállapítani a KSK-alapokból származó támogatással kapcsolatos források ismételt felhasználására vonatkozóan is, beleértve a programok zárása után megmaradó források felhasználását is.

28. A tagállamoknak nyomon kell követniük kell a programokat a végrehajtás és a programok célkitűzéseinek irányába tett előrehaladás felülvizsgálata érdekében. Ezért monitoringbizottságokat kell felállítani, meghatározva azok összetételét és feladatait a KSK-alapok számára. A KSK-alapok közötti koordináció megkönnyítésére közös monitoringbizottságokat lehetne felállítani. A hatékonyság biztosítása érdekében lehetővé kell tenni a monitoringbizottságok számára, hogy ajánlásokat adjanak ki az irányító hatóságoknak a programok végrehajtását illetően, és figyelemmel kísérjék az ajánlásaik nyomán hozott intézkedéseket.

29. A KSK-alapok figyelemmel kísérési és a jelentéstételi struktúráinak összehangolása szükséges az irányítási struktúrák – minden szinten történő –egyszerűsítéséhez Fontos biztosítani az arányos jelentéstételi követelményeket, de az eredményekre vonatkozó átfogó információ rendelkezésre állását is a főbb felülvizsgálatokkor. A jelentéstételi követelményeknek tehát tükrözniük kell az egyes években szükséges információkat, és összhangba kell őket hozni az eredményességértékelés időpontjával.

30. A programok eredményeinek nyomon követése érdekében éves felülvizsgálati ülést kell tartani a tagállam és a Bizottság részvételével. A tagállam és a Bizottság azonban megállapodhat abban, hogy a felesleges igazgatási terhek elkerülése érdekében nem tartanak ülést.

31. A tagállamoknak a partnerségi szerződéseik végrehajtása során elért eredményekről jelentéseket kell benyújtaniuk annak érdekében, hogy a Bizottság figyelemmel tudja kísérni az uniós célkitűzések megvalósításának eredményességét. Ezen jelentések alapján a Bizottság stratégiai jelentést készít a 2017-ben és a 2019-ben elért haladásról.

32. A programok tervezésének és a végrehajtás minőségének javítása érdekében értékelni kell a KSK-alapok támogatásának eredményességét és hatékonyságát és hatását, továbbá fel kell mérni, a programoknak az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia céljaival, valamint – adott esetben – a GDP-vel és a munkanélküliséggel kapcsolatos hatását. Ezzel kapcsolatban meg kell határozni a tagállamok és a Bizottság feladatait.

33. A programok kidolgozása és végrehajtása minőségének javítása, a célkitűzések és célok elérhetőségének vizsgálata érdekében el kell végezni az összes program előzetes értékelését.

34. A program előkészítéséért felelős hatóságnak értékelési tervet kell készítenie.. Az irányító hatóságoknak a programozási időszak során értékelniük kell a program eredményességét és hatását. Az irányítási döntéseket megkönnyítendő az értékelések eredményéről értesíteni kell a monitoringbizottságot és az Európai Bizottságot is.

35. Utólagos értékelést kell végezni a KSK-alapok eredményességének és hatékonyságának, illetve a KSK-alapok általános céljaira és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiára gyakorolt hatásuk felmérése érdekében.

36. Célszerű meghatározni az intézkedések azon típusait, amelyeket a Bizottság vagy a tagállamok kezdeményezésére – a KSK-alapokból történő támogatással, technikai segítségnyújtásként – lehet végrehajtani.

37. A források eredményes felhasználása érdekében, valamint a bevételt termelő műveletek túlfinanszírozásának elkerülésére, szükséges a KSK-alapok jövedelemtermelő műveletekhez nyújtott hozzájárulásának kiszámítására vonatkozó szabályok megállapítása.

38. A kiadások támogathatóságának kezdeti és végső időpontját meg kell határozni oly módon, hogy egységes és méltányos szabály vonatkozzon az KSK-alapok végrehajtására az egész Unióban. A programok végrehajtásának megkönnyítése érdekében helyénvaló megállapítani, hogy a kiadások támogathatóságának kezdeti időpontja megelőzheti 2014. január 1-jét, amennyiben az érintett tagállam ezen időpontot megelőzően programot nyújt be. Az uniós alapok hatékony felhasználásának garantálására, és az uniós költségvetésre irányuló kockázatok csökkentésére korlátozásokat kell bevezetni a már elvégzett műveletek támogatására vonatkozólag.

39. A szubszidiaritás elvével összhangban és a […/EU] rendeletben [ERFA, ESZA, KA, ETE, EVMA, ETHA rendeletek] meghatározott kivételek figyelembevételével, nemzeti szabályozást kell kialakítani a kiadások támogathatósága tekintetében.

40. A KSK-alapok felhasználásának egyszerűsítése és a hibakockázat csökkentése érdekében, egyben tükrözve – a szükséges megkülönböztetést is biztosítva – a szakpolitika egyedi jellemzőit, helyénvaló meghatározni a támogatás formáit, a vissza nem fizetendő támogatás és átalánydíjas finanszírozás visszatérítésének harmonizált feltételeit, a támogatásokra vonatkozó egyedi támogathatósági szabályokat és a helyfüggő műveletek támogathatóságára vonatkozó egyedi feltételeket.

41. A KSK-alapok általi támogatás eredményességének, igazságosságának és fenntartható hatásának biztosítására olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek biztosítják a vállalkozásokba és infrastruktúrákba történő befektetések hosszú élettartamát, illetve megakadályozzák, hogy a KSK-alapokat tisztességtelen előny céljaira használják fel. A tapasztalat azt mutatja, hogy erre megfelelő egy minimum ötéves időszakot alkalmazni, kivéve akkor, ha az állami támogatási szabályok más időszakot állapítottak meg. Célszerű kizárni az ESZA-ból támogatott műveleteket, valamint az állami támogatásra vonatkozó szabályok értelmében a beruházás fenntartásra kötelezettségből adódóan nem termelő vagy infrastrukturális beruházásokat, továbbá a pénzügyi eszközökbe bekerülő vagy eszközökből származó hozzájárulásokat.

42. A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell elfogadniuk az irányítási és az ellenőrzési rendszerek megfelelő struktúrájának és működésének biztosítására, hogy tanúskodni lehessen a KSK-alapok törvényes és rendszeres felhasználására vonatkozó megbízhatóságról. Meg kell határozni a tagállamoknak a programok irányítási és ellenőrzési rendszereivel kapcsolatos, valamint az uniós jogszabályok szabálytalan alkalmazásának vagy megsértésének megelőzése, felderítése és korrekciója tekintetében fennálló kötelezettségeit.

43. A közös gazdálkodás elvének megfelelően – irányítási és ellenőrzési rendszereik révén – elsősorban a tagállamok feladata a programok végrehajtása és ellenőrzése. A műveletek kiválasztása vagy végrehajtása feletti ellenőrzés eredményességének és az irányítási és ellenőrzési rendszerek működésének a javítása érdekében az irányító hatóság feladatkörét meg kell határozni.

44. A fő irányítási és ellenőrzési rendszerek létrehozására és kialakítására vonatkozó megfelelő előzetes biztosítéknyújtás érdekében a tagállamoknak akkreditációs szervezetet kell kijelölniük, amelynek feladata az irányító és ellenőrző testületek akkreditációja, illetve akkreditációjuk visszavonása.

45. Meg kell határozni a Bizottság hatásköreit és feladatait arra vonatkozóan, hogy ellenőrizhesse az irányítási és ellenőrzési rendszerek eredményes működését, valamint a tagállamokat fellépésre szólíthassa fel. A Bizottság hatáskörét ki kell terjeszteni olyan ellenőrzések elvégzésére, ahol a hatékony pénzügyi irányítással kapcsolatos kérdések állnak a középpontban, annak érdekében, hogy az alapok eredményességéről következtéseket lehessen levonni.

46. Az uniós költségvetési kötelezettségvállalásokat évente kell megtenni. A programozás eredményes irányítása érdekében az időközi kifizetési kérelmekre és a végső egyenleg kifizetésére vonatkozó közös szabályokat kell megállapítani, amelyek nem sértik az ERFA, az ESZA és a Kohéziós Alap esetében előírt további fizetési szabályokat.

47. A programok kezdetén történő előfinanszírozási átutalás biztosítja, hogy a tagállam támogatást tud nyújtani a kedvezményezetteknek a program végrehajtásához már a program elfogadásától. Ezért a KSK-alapokból fizetendő kezdeti előfinanszírozási összegekre vonatkozó rendelkezéseket kell hozni. A kezdeti előfinanszírozást a programok zárásakor teljes mértékben el kell számolni.

48. Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében olyan időben korlátozott intézkedéseket kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik az felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő számára a kifizetések megszakítását, amennyiben a bizonyítékokból arra lehet következtetni, hogy az irányítási és ellenőrzési rendszer működésében jelentős hiányosság tapasztalható, bizonyíték van egy kifizetési kérelemmel kapcsolatos szabálytalanságra, vagy elmarad az elszámoláshoz szükséges dokumentumok benyújtása.

49. Annak biztosítására, hogy az uniós költségvetésből egy adott pénzügyi évben társfinanszírozott kiadások az alkalmazandó szabályokkal összhangban kerülnek felhasználásra, megfelelő keretet kell létrehozni az éves elszámoláshoz. E keret között az akkreditált szerveknek minden egyes program vonatkozásában igazgatási megbízhatósági nyilatkozatot kell benyújtania a Bizottsághoz, és ehhez csatolnia kell a hitelesített éves beszámolókat, az ellenőrzésekről szóló összefoglaló jelentést, valamint egy független könyvvizsgálói véleményt és ellenőrzési jelentést.

50. Előfordulhat, hogy az uniós forrásokkal való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében a Bizottságnak pénzügyi korrekciókat kell végeznie. A tagállamok számára jogbiztonságot kell biztosítani, ehhez fontos meghatározni azokat a körülményeket, amelyek mellett az alkalmazandó uniós vagy nemzeti jog megsértése ahhoz vezethet, hogy a Bizottság pénzügyi korrekciót végez. Annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság által a tagállamokra esetlegesen kirótt pénzügyi korrekciók az EU pénzügyi érdekeinek védelméhez kapcsolódnak, ezeknek a korrekcióknak olyan esetekre kell korlátozódniuk, ahol az uniós vagy a nemzeti jog megsértése közvetlenül vagy közvetve a műveletek, illetve az azokhoz kapcsolódó kiadások támogathatóságát, szabályosságát, irányítását vagy ellenőrzését érinti. Az arányosság biztosításához fontos, hogy a Bizottság a pénzügyi korrekció összegéről való döntéskor figyelembe vegye a jog megsértésének jellegét és súlyosságát.

51. A pénzügyi fegyelem előmozdítása érdekében helyénvaló a programok költségvetési kötelezettségvállalása bármely részének visszavonására vonatkozó rendelkezések megállapítása, különösen abban az esetben, amikor egy összeg mentesíthető a visszavonás alól, főként akkor, amikor a végrehajtási késedelmek olyan körülményekre vezethetők vissza, amelyek az érintett féltől függetlenek, rendkívüliek vagy előre nem láthatók, és amelyek minden igyekezet ellenére is elkerülhetetlen következményekkel járnak.

52. További általános rendelkezésekre van szükség az alapok egyedi működésével kapcsolatosan. Különösképpen, a hozzáadott érték növelése és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés uniós stratégia prioritásaihoz történő hozzájárulás növelése érdekében egyszerűsíteni kell ezeknek az alapoknak a működését, és a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházásokkal, valamint az európai területi együttműködéssel kapcsolatos célokra kell összpontosítani.

53. Az EMVA és az ETHA egyedi működésével kapcsolatos további előírások a vonatkozó szektorspecifikus jogszabályokban kerülnek meghatározásra.

54. A Szerződés gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célkitűzéseinek előmozdítása érdekében a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházásokra vonatkozó célnak az összes régiót támogatnia kell. A gazdasági és szociális fejlettség szintjének megfelelő kiegyensúlyozott és fokozatos támogatás nyújtása érdekében a fenti célra fordított forrásokat az ERFA és ESZA alapokból kell a kevésbé fejlett régiók, az átmeneti régiók és a fejlettebb régiók számára juttatni az egy főre jutó bruttó hazai termék (GDP) uniós átlaghoz viszonyított arányának megfelelően. A KA-ból származó beruházások hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására az olyan régiók, ahol az egy főre jutó GDP 2007–2013-as időszakban kevesebb volt, mint a referenciaidőszakban az EU-25 átlag 75 %-a, de amelyek egy főre jutó GDP értéke az EU-27 75 %-a fölé emelkedett, megkapják a 2007–2013-as juttatások legalább kétharmadát. Azok a tagállamok, ahol az egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelem (GNI) alacsonyabb, mint az uniós átlag 90 %-a, támogatást kapnak a Kohéziós Alapból a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházások céljára.

55. Az alapokból támogatásra jogosult régiók és területek kijelöléséhez objektív kritériumokat kell meghatározni. Ebből a célból indokolt, hogy a régiók és térségek uniós szinten történő meghatározása a régiók közös osztályozási rendszerén alapuljon, amelyet a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról szóló, 2003. május 26-i 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[12] állapított meg.

56. A megfelelő pénzügyi keret meghatározása érdekében a Bizottságnak, végrehajtási aktusok által, objektív és átlátható módszer alkalmazásával meg kell állapítania a rendelkezésre álló kötelezettségvállalási előirányzatok indikatív éves felosztását, figyelembe véve azt, hogy azokat a régiókat célozzák meg, amelyek fejlődése elmarad a többitől, beleértve azokat a régiókat, amelyek átmeneti támogatásban részesülnek.

57. Rögzíteni kell ezen növekedést és munkahelyteremtést szolgáló forrásokból a beruházásokra fordítható legmagasabb arányt, és a régiók és tagállamok számára történő juttatásukra vonatkozó objektív kritériumokat kell elfogadni. A közlekedési, energiaügyi illetve információs és kommunikációs technológiai infrastruktúra egész Unión belüli fejlesztése felgyorsításának ösztönzése érdekében egy európai összekapcsolódási eszközt kell létrehozni. Az alapokból egy adott tagállamra jutó éves előirányzatok és a Kohéziós Alapból az európai összekapcsolódási eszközhöz utalt összegek esetében felső határt kell megállapítani annak figyelembevételével, hogy az adott tagállam milyen mértékben tudja ezeket az előirányzatokat felhasználni. Ezenfelül, a szegénység csökkentését célzó kiemelt célnak megfelelően szükség van a leginkább rászoruló személyek élelmiszerrel történő támogatására vonatkozó rendszer megfordítására, hogy elősegítse a társadalmi összetartozást és az EU harmonikus fejlődését. Egy olyan mechanizmust irányoznak elő, amely forrásokat csoportosít át ehhez az eszközhöz és biztosítja, hogy ezek az ESZA-juttatásokból képezik, amivel együtt – és aminek függvényében – csökkenne az egyes tagállamokban a strukturális alapoknak az ESZA-hoz rendelendő minimális aránya.

58. Az Európa 2020 célkitűzéseivel és céljaival kapcsolatos eredmények és azok elérése középpontba helyezésének erősítése érdekében a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló beruházások céljára fordított források öt százalékát kell elkülöníteni eredményességi tartalékként minden egyes alapnál és minden egyes tagállam régiókategóriájánál.

59. Az alapokra való tekintettel, és annak biztosítása érdekében, hogy a régiókategória megfelelő juttatásban részesüljön, a forrásokat nem lehet átcsoportosítani a kevésbé fejlett, az átmeneti és a fejlettebb régiók között, kivéve egy vagy több tematikus célkitűzés megvalósításával kapcsolatos, kellően indokolt körülmények esetében, és legfeljebb az adott régiókategória teljes juttatása 2 %-ának mértékéig.

60. Valós gazdasági hatás elérése céljából e rendelet előírásainak értelmében az alapokból származó támogatás nem helyettesítheti a tagállamok közkiadásait vagy azzal egyenértékű strukturális kiadásait. Ezen túlmenően, annak biztosítása érdekében, hogy az alapokból származó támogatás figyelembe vegye a szélesebb gazdasági környezetet, a közkiadások szintjét azokra az általános makrogazdasági feltételekre figyelemmel kell meghatározni, amelyek között a finanszírozás az évente a tagállamok által az 1997. július 7-i, a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló 1466/1997/EK rendelet[13] szerint benyújtott stabilitási és konvergenciaprogramokban leírt mutatók alapján megvalósul. Az addicionalitás Bizottság általi, partnerségen keresztüli vizsgálatának azokra a tagállamokra kell koncentrálniuk, amelyekben a kevésbé fejlett és az átmeneti régiók legalább a lakosság 15 %-át fedik le a nekik juttatott pénzügyi források mértéke szerint.

61. További rendelkezéseket szükséges megállapítani az alapok által támogatott operatív programok programozására, irányítására, monitorozására és ellenőrzésére. Az operatív programoknak meg kell határozniuk azokat a prioritási tengelyeket amelyek megfelelnek az adott programhoz kiválasztott tematikus célkitűzéseknek,ki kell dolgozniuk egy következetes intervenciós logikát, amelyet a felismert fejlesztési igények kezeléséhez alkalmaznak, és meg kell határozniuk az eredményességértékelés keretét is. További, olyan elemeket is tartalmazniuk kell, amelyek szükségesek ezen alapok eredményes és hatékony végrehajtásának alátámasztásához. Tartalmazniuk kell más olyan elemeket is, amelyek alátámasztják az elemek eredményes, hatékony végrehajtását.

62. A KA és az ERFA által nyújtott támogatást – kiegészítő jellegük fokozása és végrehajtásuk egyszerűsítése céljából – egyesíteni lehet közös operatív programokban az ESZA támogatásával a növekedési és munkahely-teremtési cél keretében.

63. A nagyprojektek jelentős részét képviselik az uniós kiadásoknak és gyakran stratégiai fontosságúak intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés uniós stratégia célkitűzéseinek eléréséhez. Indokolt tehát, hogy a nagy méretű műveleteket továbbra is a Bizottság hagyja jóvá e rendelet alapján. Az egyértelműség érdekében helyénvaló e célból meghatározni a nagyprojekt tartalmát. A Bizottságnak lehetősége van arra, hogy megtagadja a nagyprojekt támogatását, amennyiben a támogatás jóváhagyása nem indokolt.

64. Annak érdekében, hogy a tagállamok megkaphassák a lehetőséget, hogy operatív programjuk egy részét eredményalapú megközelítés alkalmazásával hajtsák végre, célszerű közös akciótervet felállítani, amely tartalmazza – az operatív program célkitűzéseinek eléréséhez szükséges – a kedvezményezett által végrehajtandó fellépéseket. Az alapok eredményorientáltságának egyszerűsítése és megerősítése érdekében a közös cselekvési terv irányításának kizárólag a tervet elfogadó bizottsági határozatban közösen elfogadott részcélértékeken, kimeneteken és eredményeken kell alapulnia. A közös cselekvési terv ellenőrzése szintén ezeknek a részcélértékeknek, kimeneteknek és eredményeknek az elérésére kell korlátozódnia. Következésképpen szabályokat kell megállapítani annak előkészítése, tartalma, elfogadása, pénzügyi irányítása és ellenőrzése tekintetében.

65. Amennyiben egy város- vagy területfejlesztési stratégia integrált megközelítést igényel amiatt, hogy egy vagy több operatív program egynél több prioritási tengelye szerinti beruházásokat tartalmaz, akkor az alapok által támogatott tevékenységeket az operatív programon belüli integrált területi beruházásként kell végrehajtani.

66. Egyedi szabályokat kell elfogadni a monitoringbizottság feladatkörére és az alapok által támogatott operatív programok végrehajtásáról szóló éves jelentésekre vonatkozóan. Az EMVA egyedi működésére vonatkozó további előírások a vonatkozó szektorspecifikus jogszabályokban kerültek meghatározásra.

67. A program végrehajtására vonatkozó alapvető és aktuális információ elérhetőségének biztosításához a tagállamoknak rendszeresen meg kell küldeniük a kulcsfontosságú adatokat a Bizottság számára. Elkerülendő, hogy a tagállamokra újabb teher nehezedjen, az adatszolgáltatást a folyamatosan gyűjtött adatokra kell korlátozni, és elektronikus adatcsere útján kell végrehajtani.

68. A Szerződés 175. cikkének megfelelően a Bizottság háromévente kohéziós jelentéseket nyújt be az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága számára az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziója terén tett előrelépésről. E jelentés tartalmát meg kell határozni.

69. Indokoltnak vélik, hogy a Bizottság együttműködve a tagállamokkal elvégezze az alapok utólagos értékelését, hogy a megfelelő szinten információhoz jusson a finanszírozott intervenciók eredményéről és hatásáról. Szükség van egyedi előírásokra az alapok értékelési tervének elfogadására irányuló eljárás megállapításához.

70. Fontos felhívni a közvélemény figyelmét az uniós alapok által elért eredményekre. Az állampolgároknak joga van tudni, hogy az Unió pénzügyi forrásait miként fektetik be. Mind az irányító hatóságok, mind a kedvezményezettek kiemelt feladata annak biztosítása, hogy a megfelelő információ eljut a közvéleményhez. A lakosság felé irányuló kommunikáció magasabb szintű hatékonyságának és a Bizottság kezdeményezésére végzett kommunikációs tevékenységek közötti erősebb szinergia biztosítására az e rendeletben a kommunikációs tevékenységekre osztott költségvetés hozzájárul az Európai Unió politikai prioritásainak szervezeti kommunikációjához, feltéve, hogy az említett prioritások kapcsolatban állnak e rendelet általános célkitűzéseivel.

71. Az alapok eredményeire és az Unió abban játszott szerepére vonatkozó információk széles körű terjesztése és a potenciális kedvezményezettek finanszírozási lehetőségekről történő tájékoztatása érdekében e rendeletben részletes szabályokat kell megállapítani a tájékoztatási és kommunikációs intézkedésekre, valamint az ilyen intézkedések egyes technikai jellemzőire vonatkozóan.

72. A finanszírozási lehetőségekre és a projektkedvezményezettekre vonatkozó információk hozzáférhetőségének és átláthatóságának javítása érdekében valamennyi tagállamnak olyan egységes honlapot vagy honlap-portált kell elérhetővé tennie, amely információkat nyújt az összes operatív programról, beleértve az egyes operatív programok által támogatott műveletek felsorolását.

73. Meg kell határozni azokat az elemeket, amelyek az alapokból az operatív programoknak nyújtott támogatás társfinanszírozási arányát szabályozzák, különösen az uniós források multiplikátor hatásának növelése céljából. A társfinanszírozási elvnek a megfelelő szintű nemzeti támogatás révén való tiszteletben tartásához szükség van a társfinanszírozás maximális arányának régiókategóriánkénti megállapítására.

74. Ezért a tagállamoknak egy irányító hatóságot, egy igazoló hatóságot és egy feladatkörében független ellenőrző hatóságot kell kijelölniük valamennyi operatív program esetében. A tagállamok számára az ellenőrző rendszerek felállításával kapcsolatos flexibilitás biztosítására indokolt annak a lehetőségnek a biztosítása, hogy az igazoló hatóság feladatát az irányító hatóság végezze. Lehetővé kell tenni, hogy a tagállam vagy az irányító hatóság közreműködő szervezeteket tudjon kijelölni az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság bizonyos feladatainak az elvégzésére. Ebben az esetben a tagállamnak egyértelműen meg kell határoznia ezek feladatait és funkcióit.

75. Az irányító hatóság viseli az elsődleges felelősséget az alapok eredményes és hatékony végrehajtásának vonatkozásában, és így számos funkciót tölt be, amelyek kapcsolatban állnak a programirányítással, a figyelemmel kíséréssel, a pénzügyi irányítással és ellenőrzéssel, valamint a projekt kiválasztásával. Feladatait és funkcióit meg kell határozni.

76. Az igazoló hatóságnak kifizetési kérelmet kell elkészítenie, és azt be kell nyújtania a Bizottságnak. Igazolja az éves beszámolók teljességét, pontosságát és hitelességét, valamint azt, hogy az éves beszámolókban szereplő kiadások megfelelnek a vonatkozó uniós és nemzeti szabályoknak. Feladatait és funkcióit meg kell határozni.

77. Az ellenőrző hatóságnak biztosítania kell, hogy ellenőrzésre kerülnek az irányítási és az ellenőrzési rendszerek, megfelelő számú művelet, és az éves beszámolók. Feladatait és funkcióit meg kell határozni.

78. Annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni az ERFA, az ESZA és KA irányítási és ellenőrzési rendszereinek konkrét megszervezését, valamint az arányos megközelítés biztosításának szükségességét, egyedi rendelkezéseket kell hozni az irányító hatóság és az igazoló hatóság akkreditálására és az akkreditáció visszavonására vonatkozóan.

79. A Bizottság pénzügyi ellenőrzésre vonatkozó jogkörének sérelme nélkül fokozni kell e téren a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködést, és meg kell állapítani azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy – a nemzeti rendszerek ellenőrzésére irányuló stratégia tekintetében – meghatározza a biztosítékok azon szintjét, amelyet a nemzeti ellenőrző szervektől meg kell kapnia.

80. A pénzügyi irányítással kapcsolatos közös szabályok mellett további rendelkezéseket kell hozni az ERFA-ról, az ESZA-ról és a Kohéziós Alapról. Különösen annak érdekében, hogy a Bizottságnak az éves záróelszámolás előtti megfelelő biztosítékok garantálására, az időközi kifizetési kérelmek esetében a visszatérítés mértéke annak az összegnek a 90 %-a kell, legyen, amelyet az operatív program elfogadásáról szóló döntésben meghatározott egyes prioritási tengelyek társfinanszírozási arányának az adott prioritási tengely támogatható kiadásaira történő alkalmazása eredményez. A fennmaradó kifizetendő összegeket az éves záróegyenleg után kell kifizetni a tagállamoknak, feltéve, hogy megfelelő biztosítékot szolgáltattak a záróelszámolás alá eső év kiadások támogathatóságához.

81. Annak biztosítására, hogy a kedvezményezettek minél hamarabb megkapják a támogatást, és a Bizottságnak adott biztosítékok megerősítésére indokolt megkövetelni, hogy a kifizetési kérelmek csak azokat a kiadásokat tartalmazzák, amelyekhez a támogatást kifizették a kedvezményezetteknek. Rendelkezni kell minden évben az előfinanszírozásról annak biztosítására, hogy tagállamok elegendő forrással rendelkeznek ahhoz, hogy egy ilyen rendelkezések szerint járjanak el. Az előfinanszírozást minden évben el kell számolni a záróelszámolásban.

82. A kötelezettségvállalás visszavonására vonatkozó általános szabályok megfelelő alkalmazásának biztosítására az alapokhoz elfogadott szabályoknak meg kell határozniuk azt, hogy hogyan állapítják meg a kötelezettségvállalás visszavonásának határidejét, és hogy hogyan számolják ki az egyes összegeket.

83. Részletesen meg kell határozni az alapokra alkalmazandó éves záróelszámolásra vonatkozó eljárást, hogy biztosítani lehessen ezen rendelkezések egyértelmű alapjait és jogbiztonságát. Fontos rendelkezni arról, hogy a tagállamoknak meglegyen az a korlátozott lehetőségük, miszerint az éves beszámolóban olyan összeget is szerepeltethessenek, amely az ellenőrző hatóság által végzett, folyamatban lévő eljárás tárgyát képezi.

84. Az éves záróelszámolási eljárást a befejezett (ERFA- és KA-)műveletek vagy kiadások éves zárásának kell kísérnie. Az operatív programok végső zárásával járó költségek csökkentésének, a kedvezményezettek igazgatási terhei csökkentésének és a jogbiztonság biztosításának érdekében az éves zárást kötelezővé kell tenni, így korlátozva azt az időszakot, ameddig tárolni kell a háttérdokumentumokat és amely során a műveleteket ellenőrizhetik és a pénzügyi kiigazításokat kiszabadhatnak.

85. Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében és a programok végrehajtásának hatékonyságát biztosító eszközök biztosítására olyan intézkedéseket kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára a kifizetések felfüggesztését a prioritási tengely vagy az operatív program szintjén.

86. Helyénvaló, hogy konkrét rendelkezéseket és eljárásokat határozzanak meg a tagállamok és a Bizottság által az alapok tekintetében végzendő pénzügyi korrekciókra vonatkozóan.

87. Az uniós ellenőrzések gyakoriságának arányosnak kell lenni az Uniónak az alapokból kifizetett támogatásával. Különösen az elvégzett pénzügyi ellenőrzések számát kell csökkenteni, amennyiben egy művelet teljes támogatható kiadása nem haladja meg a 100 000 EUR összeget. Mindazonáltal lehetővé kell tenni ellenőrzések bármely időpontban történő elvégzését, amennyiben bizonyíték van szabálytalanságra vagy csalásra, illetve egy befejezett művelet lezárását követően egy ellenőrzési minta részeként. Annak érdekében, hogy a Bizottság által végzett ellenőrzés arányos a kockázattal, a Bizottságnak tudnia kell csökkenteni az operatív programok ellenőrzésével kapcsolatos munkát, amennyiben nincsenek jelentős hiányosságok, vagy amennyiben az ellenőrző hatóság megbízható.

88. E határozat egyes nem alapvető elemeinek kiegészítése és módosítása érdekében a Szerződés 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására felhatalmazást kell adni a Bizottság részére a következők tekintetében: a partnerség teljesítésének támogatására vonatkozó célkitűzések és kritériumokra vonatkozó magatartási kódex; közös stratégiai keret elfogadása; a növekedési és versenyképességi tartalék elosztásával kapcsolatos további szabályok; a helyi fejlesztési stratégiák által lefedett terület és lakosság meghatározása; a pénzügyi eszközök részletes szabályozása (előzetes értékelés, kiadások támogathatósága, nem támogatott tevékenységtípusok, támogatások együttes alkalmazása, eszközök átruházása és kezelése, kifizetési kérelmek, éves részletfizetések tőkésítése); a jövedelemtermelő műveletek átalánydíjának meghatározása; a tagállamok feladatai a szabálytalanságok bejelentésével kapcsolatos eljárásban és a szabálytalanul kifizetett összegek visszatérítésében; az irányítási és ellenőrzési rendszer működéséről szóló igazgatási megbízhatósági nyilatkozat modellje, a nemzeti auditok feltételei, az irányító hatóságok és igazoló hatóságok akkreditációjának kritériumai, az általánosan elfogadott adathordozók meghatározása, az alkalmazandó pénzügyi korrekció mértéke, és az 1083/2006/EK rendeletről való átmenetet megkönnyítéséhez szükséges mellékletekre vonatkozó módosítások és egyedi intézkedések. A Bizottságot az I. és az IV. melléklet módosítására is fel kell jogosítani a szükséges jövőbeli kiigazítások kezelése érdekében. Különösen fontos a Bizottság számára, hogy megfelelő egyeztetéseket folytasson le az előkészítő munka során, beleértve a szakértői szinteket is.

89. A Bizottságnak felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megfogalmazása során biztosítania kell a megfelelő dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács számára történő egyidejű, idejében és megfelelő módon történő átadását.

90. A Bizottságnak meg kell adni a jogosultságot, hogy végrehajtási aktusok révén, minden KSK-alap tekintetében határozatot fogadjon el a következőkről: a partnerségi szerződések jóváhagyása, az eredményességi tartalék elosztása és a tagállamok gazdaságpolitikájához kapcsolódó kifizetések felfüggesztése; az alapok tekintetében határozatot fogadjon el a következőkről: operatív programok elfogadása, nagyprojektek jóváhagyása, kifizetések felfüggesztése, pénzügyi korrekciók.

91. Ennek a rendeletnek a végrehajtásához egyforma körülmények biztosítására, a klímaváltozással kapcsolatos célkitűzések módszertanához, a pénzügyi eszközökkel figyelemmel kísérésére vonatkozó általános feltételekhez, a jövedelemtermelő projektek nettó bevétele kiszámításának módszertanához, a növekedést és munkahelyteremtést célzó beruházások kritériumait teljesítő régiók és tagállamok azonosításához, az alapokhoz tartozó operatív programok modelljéhez, a nagyprojektekkel kapcsolatos információ formájához és a nagyprojektek költség-haszon elemzésének elvégzésekor használt módszerekhez, a közös cselekvési terv általános formájához, az éves és a végső végrehajtási jelentések mintájához, a tájékoztatási és nyilvánosságra hozatali intézkedések technikai jellemzőihez, a tagállamok közötti információcseréhez és a helyszíni ellenőrzésekhez, az igazgatási nyilatkozat mintájához, az ellenőrzésre vonatkozó stratégia modelljeihez, a véleményhez és az éves ellenőrzési jelentéshez, az ellenőrzések során gyűjtött adatok felhasználásához és a kifizetési kérelmek modelljéhez kapcsolódó végrehajtási hatáskörök gyakorlásának összhangban kell lennie a 2011. február 16-i, a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelettel[14].

92. E rendelet az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet[15] helyébe lép. A korábbi rendeletet ezért hatályon kívül kell helyezni.

93. Mivel e rendelet célkitűzését, azaz a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségek és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók vagy szigetek, bizonyos vidéki térségek, az ipari átalakulás által érintett térségek és a súlyos és állandó természeti vagy demográfiai hátrányban lévő régiók lemaradásának csökkentését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért ezek uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket fogadhat el az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az abban a cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket.

ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:

ELSŐ RÉSZTÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1 . cikk Tárgy

Ez a rendelet a közös stratégiai keret szerint működő Európai Regionális Fejlesztési Alapra (ERFA), Európai Szociális Alapra (ESZA), Kohéziós Alapra (KA), Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alapra (EMVA) és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra (ETHA) (a továbbiakban: KSK-alapok) vonatkozó közös szabályokat állapít meg. Emellett a KSK-alapok eredményességének és az alapok egymással és más uniós eszközökkel történő összehangolásának biztosításához szükséges rendelkezéseket is meghatározza.

Ez a rendelet emellett megállapítja az ERFA-ra, az ESZA-ra (a továbbiakban együttesen: strukturális alapok) és a KA-ra vonatkozó általános szabályokat is. A rendelet meghatározza a strukturális alapok és a KA (a továbbiakban: az alapok) feladatait, elődleges célkitűzéseit és megszervezését, a tagállamok és régiók alapokból történő támogathatóságának kritériumait, a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokat és azok elosztásának kritériumait.

Az ebben a rendeletben meghatározott szabályok alkalmazása a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és ellenőrzéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[16] (a továbbiakban: KAP-rendelet) rendelkezéseinek, valamint az alábbi rendeletek különös rendelkezéseinek sérelme nélkül történik:

94. az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és az 1080/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[17] (a továbbiakban: ERFA-rendelet);

95. az Európai Szociális Alapról és az 1081/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[18] (a továbbiakban: ESZA-rendelet);

96. a Kohéziós Alap létrehozásáról és az 1084/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[19] (a továbbiakban: KA-rendelet);

97. az európai területi együttműködésről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[20] (a továbbiakban: ETE-rendelet);

98. az Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alapról és a 11698/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[21] (a továbbiakban: EMVA-rendelet); valamint

99. az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról és az 1198/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló […]/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[22] (a továbbiakban: ETHA-rendelet).

2 . cikk Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában – amennyiben ez a rendelet másképp nem rendelkezik – a KSK-alapokból támogatott pénzügyi eszközökre a pénzügyi rendeletben a pénzügyi eszközökre vonatkozóan megadott fogalommeghatározások alkalmazandók.

Ezeken kívül a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

100. „az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia”: a tagállamok és az EU intézkedéseit, fellépéseit irányító célok és közös célkitűzések, amelyeket az „Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” címmel kiadott bizottsági közleményben határoztak meg, és amelyet – mellékletként (I. melléklet) – magukban foglalnak a 2010. június 17-én az Európai Tanács által elfogadott következtetések (A foglalkoztatást és növekedést célzó új európai stratégia, Kiemelt uniós célok), a tagállamok foglalkoztatási politikáinak iránymutatásairól szóló, 2010. október 21-i tanácsi határozat, továbbá ezen célok és közös célkitűzések bármilyen módosítása.

101. „közös stratégiai keret”: az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzéseit és céljait a KSK-alapokra vonatkozó főbb intézkedésekhez hozzárendelő dokumentum, amely mindegyik tematikus célkitűzéshez meghatározza az egyes KSK-alapok által támogatandó főbb intézkedéseket, valamint azokat a mechanizmusokat, amelyek biztosítják a KSK-alapok programozása és a tagállamok, illetve az Európai Unió gazdasági és foglalkoztatási politikái közötti koherenciát és összhangot.

102. „az alapokra vonatkozó szabályok”: az e rendelet harmadik részében vagy az alapján létrehozott, vagy az 1. cikk harmadik albekezdésében említett vagy felsorolt KSK-alapok közül egyre vagy többre vonatkozó egyedi vagy általános rendeletben megállapított rendelkezések;

103. „programozás”: szervezésből, döntéshozatalból és a pénzügyi források elosztásából álló többlépéses folyamat, amelynek célja az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia eléréséhez kapcsolódó uniós és tagállami közös fellépések több éven keresztüli végrehajtása;

104. „program”: az e rendelet harmadik részében és az ETHA-rendeletben említett „operatív program”, valamint az EMVA-rendeletben említett „vidékfejlesztési program”;

105. „prioritás”: az e rendelet harmadik részében említett „prioritási tengely”, valamint az ETHA-rendeletben és az EMVA-rendeletben említett „uniós prioritás”;

106. „művelet”: az érintett program irányító hatósága által vagy hatáskörében kiválasztott projekt, szerződés, cselekvés vagy projektcsoport, amely hozzájárul a kapcsolódó prioritás vagy prioritások célkitűzéseihez; a pénzügyi eszközök összefüggésében a művelet egy program pénzügyi hozzájárulása a pénzügyi eszközökhöz és az adott pénzügyi eszközök által történő későbbi pénzügyi támogatás;

107. „kedvezményezett”: a közszférához vagy a magánszférához tartozó szervezet, amely a műveletek kezdeményezéséért vagy azok kezdeményezéséért és végrehajtásáért felelős. az állami támogatás összefüggésében a „kedvezményezett” az a szervezet, amely az állami támogatásban részesül; a pénzügyi eszközök összefüggésében a „kedvezményezett” az a szervezet, amely a pénzügyi eszközt végrehajtja;

108. „végső kedvezményezett”: jogi vagy természetes személy, aki támogatást kap egy pénzügyi eszközből;

109. „állami támogatás”: a Szerződés 107. cikkének hatálya alá eső támogatás, amely e rendelet értelmében magában foglalja a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendeletben[23], az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2007. december 20-i 1535/2007/EK bizottsági rendeletben[24] és az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról és az 1860/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. július 24-i 875/2007/EK bizottsági rendeletben[25] meghatározott csekély összegű (de minimis) támogatást;

110. „befejezett művelet”: egy olyan művelet, amelyet fizikailag befejeztek vagy teljes körűen végrehajtottak, és amellyel kapcsolatban a kedvezményezettek minden kifizetést elvégeztek, és a megfelelő közpénzből való hozzájárulást kifizették a kedvezményezettek részére;

111. „közpénzekből folyósított támogatás”: egy művelet finanszírozására nyújtott pénzügyi támogatás, amely nemzeti, regionális vagy helyi közhatóságok költségvetéséből, az Unió KSK-alapokhoz kapcsolódó költségvetéséből, közjogi intézmények költségvetéséből vagy közhatóságok és közjogi intézmények társulásainak költségvetéséből származik;

112. „közjogi intézmény”: a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[26] 1. cikke (9) bekezdése szerinti közjog hatálya alá tartozó intézmény, és az 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[27] alapján létrehozott európai területi együttműködési csoportosulás, függetlenül attól, hogy a vonatkozó nemzeti végrehajtási jogszabályok szerint az európai területi együttműködési csoportosulás közjogi intézmény vagy magánjogi intézmény;

113. „dokumentum”: nyomtatott vagy elektronikus adathordozó, amely e rendelet keretein belül releváns információkkal szolgál;

114. „közreműködő szervezet”: közjogi vagy magánjogi intézmény, amely egy irányító vagy igazoló hatóság illetékessége alatt jár el, vagy ilyen hatóság nevében hajt végre feladatokat a műveleteket végrehajtó kedvezményezettek vonatkozásában;

115. „helyi fejlesztési stratégia”: a helyi célkitűzések és igények teljesítését szolgáló műveletek koherens csoportja, amely hozzájárul az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia megvalósításához, és amelyeket a megfelelő szintű partnerség keretében hajtanak végre;

116. „fokozatos lezárás”: műveletek lezárása az éves elszámolás eredményeként, a program általános lezárása előtt;

117. „partnerségi szerződés”: a tagállam által a partnerek bevonásával a többszintű irányítási megközelítéssel összhangban készített dokumentum, amely a tagállam a KSK-alapok eredményes és hatékony felhasználására vonatkozó stratégiáját, prioritásait és intézkedéseit határozza meg az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia megvalósítása érdekében, és amelyet a Bizottság az értékelés és a tagállammal folytatott párbeszéd után hagy jóvá;

118. „régiókategória”: a régiók a 82. cikk (2) bekezdése szerinti besorolása a „kevésbé fejlett régió”, az „átmeneti régió” vagy a „fejlettebb régió” kategóriába;

119. „kifizetési kérelem”: a tagállam által a Bizottsághoz benyújtott kifizetési kérelem vagy költségnyilatkozat;

120. „EBB”: Európai Beruházási Bank;Európai Beruházási Alap, vagy az Európai Beruházási Bank leányvállalata;

121. „kkv”: mikro-, kis- vagy közepes vállalkozás a 2003/361/EK bizottsági ajánlás vagy annak későbbi módosításai szerint.

122. „számviteli év”: a harmadik rész alkalmazásában a július 1. és június 30. közötti időszak, kivéve az első számviteli évet, amelynek tekintetében a kiadások támogathatóságának első napjától 2015. június 30-ig tartó időszak. Az utolsó számviteli év 2022. július 1-jétől 2023. június 1-jéig tart;

123. „pénzügyi év”: a harmadik rész alkalmazásában a január 1. és december 31. közötti időszak.

MÁSODIK RÉSZA KSK-ALAPOKRA VONATKOZÓ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK

I. CÍMA KSK-alapoknak nyújtott uniós támogatás elvei

3. cikk Hatály

Az ebben a részben meghatározott szabályokat a harmadik részben megállapított rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni.

4. cikk Általános elvek

1. A KSK-alapoknak nemzeti, regionális és helyi támogatásokkal kiegészített többéves programokon keresztül kell támogatást nyújtaniuk az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia végrehajtásának érdekében, figyelembe véve az integrált iránymutatásokat és a Szerződés 121. cikkének (2) bekezdésében az egyes országokra vonatkozóan megadott ajánlásoknak, valamint a releváns, a Szerződés 148. cikke (4) bekezdése alapján elfogadott tanácsi ajánlásokat.

2. A Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a KSK-alapokból származó támogatás összhangban legyen az Unió politikáival és prioritásaival, és kiegészítse az Unió más eszközeit.

3. A KSK-alapokból származó támogatást a Bizottság és a tagállamok közötti szoros együttműködés révén kell megvalósítani.

4 A tagállamok és az általuk erre a célra kijelölt hatóságok feladata a programok és az e rendelet, valamint az egyes alapokra vonatkozó szabályok szerinti feladatok végrehajtása a megfelelő területi szinten, a tagállam intézményi, jogi és pénzügyi kereteinek megfelelően és e rendelet, valamint az alapokra vonatkozó szabályok betartásával.

5. A KSK-alapok végrehajtására és felhasználására – különösen a KSK-alapok végrehajtásához szükséges pénzügyi és igazgatási források felhasználására – vonatkozó, a jelentéstétellel, értékeléssel, irányítással és ellenőrzéssel kapcsolatos intézkedéseknek figyelembe kell venniük az arányosság elvét a kiutalt támogatás mértékének tekintetében.

6. A saját felelősségi körüknek megfelelően a Bizottság és a tagállamok biztosítják az összhangot a KSK-alapok között, valamint más uniós politikákkal és eszközökkel, beleértve az Unió külső fellépései keretében végrehajtottakat.

7. Az Unió költségvetésének a KSK-alapok számára juttatott részét a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott irányítás keretében hajtják végre az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet[28] (a továbbiakban: költségvetési rendelet) 53. cikke b) pontjának megfelelően, a Bizottság kezdeményezésére az ERFA-rendelet 9. cikke szerint végrehajtott innovatív tevékenységek és a Bizottság kezdeményezésére végrehajtott technikai segítségnyújtás kivételével.

8. A Bizottság és a tagállamok a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét alkalmazzák a költségvetési rendelet 73. cikkének megfelelően.

9. A Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell a KSK-alapok eredményességét, különösen figyelemmel kísérés, jelentéstétel és értékelés révén.

10. A Bizottság és a tagállamok a KSK-alapokkal kapcsolatos szerepüket a kedvezményezettek igazgatási terhei csökkentésének céljával látják el.

5 . cikk Partnerség és többszintű kormányzás

1. A partnerségi szerződés illetve az egyes programok érdekében a tagállam partnerséget szervez az alábbi partnerekkel:

124. illetékes regionális, helyi, városi és más hatóságok;

125. gazdasági és társadalmi partnerek; valamint

126. a civil társadalmat képviselő testületek, beleértve a környezetvédelmi partnereket, civil szervezeteket, és az egyenlőséget és megkülönböztetésmentességet propagáló szervezeteket.

2. A többszintű kormányzás megközelítésének megfelelően a tagállamok bevonják a partnereket a partnerségi szerződés és az elért eredményekről szóló jelentések előkészítésébe és a programok előkészítésébe, végrehajtásába, figyelemmel kísérésébe és értékelésébe. A partnerek részt vesznek a programok monitoringbizottságaiban.

3. A 140. cikknek megfelelően a Bizottság jogosultsággal rendelkezik felhatalmazáson alapuló aktusok elfogadására az európai magatartási kódex elkészítése céljából, amely meghatározza a partnerség megvalósítása támogatásának és az információk, tapasztalatok, eredmények és helyes gyakorlatok tagállamok közötti megosztásának célkitűzéseit és kritériumait.

4. Mindegyik KSK-alap esetében a Bizottság legalább évente egy alkalommal tanácskozik a partnereket uniós szinten képviselő szervezetekkel a KSK-alapokból származó támogatás megvalósulásáról.

6 . cikk Az Uniós és nemzeti jognak való megfelelés

A KSK-alapok által finanszírozott műveletek megfelelnek a vonatkozó uniós és nemzeti jognak.

7 . cikk A nemek közötti egyenlőség és megkülönböztetésmentesség propagálása

A tagállamok és a Bizottság biztosítják a férfiak és nők közötti egyenlőség és a nemek közötti esélyegyenlőség elve érvényesülésének elősegítését a programok előkészítése és végrehajtása során.

A tagállamok és a Bizottság megteszik a megfelelő lépéseket a programok előkészítése és végrehajtása során a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló bármilyen megkülönböztetés megakadályozása érdekében.

8. cikk Fenntartható fejlődés

A KSK-alapok célkitűzéseit a fenntartható fejlődés keretében, a környezet védelme és állapotának javítása céljának az Unió általi előmozdítása révén kell megvalósítani, a Szerződés 11. és 19. cikkében megállapítottak szerint, figyelembe véve a szennyező fizet elvet.

A tagállamok és a Bizottság biztosítják, hogy a partnerségi szerződések és a programok előkészítése és végrehajtása során előmozdítják a környezetvédelmi előírásokat, a források hatékony felhasználását, az éghajlatváltozás enyhítését és az éghajlatváltozáshoz való adaptációt, valamint a katasztrófarezilienciát és kockázat megelőzését és kezelését. A tagállamok a Bizottság által elfogadott módszertan segítségével tájékoztatást nyújtanak az éghajlatváltozással kapcsolatos célkitűzések támogatásáról. A Bizottság végrehajtási aktus révén fogadja el ezt a módszertant. Ezen végrehajtási jogi aktusokat a 143. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

II. CÍMSTRATÉGIAI MEGKÖZELÍTÉS

I. FEJEZETA KSK-alapok és a közös stratégiai keret tematikus célkitűzései

9 . cikk Tematikus célkitűzések

Mindegyik KSK-alap a küldetésének megfelelően támogatja az alábbi tematikus célkitűzéseket az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiához való hozzájárulás érdekében:

127. a kutatás, technológiai fejlesztés és innováció erősítése;az információs és kommunikációs technológiákhoz való hozzáférés, a technológiák használatának és minőségének javítása;

128. a kis- és középvállalkozások, a mezőgazdasági (az EMVA esetében), a halászati és akvakultúra-ágazat (az ETHA esetében) versenyképességének javítása;

129. az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő elmozdulás támogatása minden ágazatban;

130. az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás, a kockázatmegelőzés és -kezelés előmozdítása;

131. környezetvédelem és az erőforrás-felhasználás hatékonyságának előmozdítása;

132. a fenntartható közlekedés előmozdítása és kapacitáshiányok megszüntetése a főbb hálózati infrastruktúrákban;

133. a foglalkoztatás előmozdítása és a munkaerő mobilitásának támogatása;

134. a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység elleni küzdelem;

135. beruházások az oktatás, képességfejlesztés és élethosszig tartó tanulás területén;

136. az intézményi kapacitás javítása és hatékony közigazgatás.

A tematikus célkitűzéseket az egyes KSK-alapokra specifikus prioritásokhoz kell hozzárendelni és az alapokra vonatkozó szabályokban meghatározni.

10 . cikk Közös stratégiai keret

Az Unió harmonikus, kiegyensúlyozott és fenntartható fejlődésének előmozdítása érdekében a közös stratégiai keret határozza meg a az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégia célkitűzései és céljai alapján a KSK-alapok főbb intézkedéseit.

11. cikk Tartalom

A közös stratégiai keret határozza meg:

137. minden egyes tematikus célkitűzés esetében az egyes KSK-alapok által támogatandó főbb intézkedéseket;

138. SK-alapok által kezelendő, a városi, vidéki, tengerparti és halászati területek, valamint a Szerződés 174. és 349. cikkében említett sajátos területi