[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2008.11.4

COM(2008) 670 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A tagállamok 2006-ra vonatkozó jelentései a közös halászati politika szabályait súlyosan sértő magatartásokról

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A tagállamok 2006-ra vonatkozó jelentései a közös halászati politika szabályait súlyosan sértő magatartásokról

1. BEVEZETÉS

A közösségi szabályok végrehajtására vonatkozó tagállami kötelezettségek teljesítésének átláthatóbbá tétele érdekében az 1447/1999/EK tanácsi rendelet[1] kötelező jelleggel előírta, hogy a tagállamok évente jelentést tesznek a Bizottságnak a feltárt „súlyos” jogsértések számáról és a kiszabott szankciókról. E célból az említett rendelet jegyzéket állított össze a közösségi szabályok megsértésének különösen súlyosnak tartott 19 típusáról.. A tagállamok kötelesek biztosítani, hogy megfelelő intézkedésekre kerüljön sor azok ellen a természetes vagy jogi személyek ellen, akik a közös halászati politika szabályait[2] nem tartják tiszteletben.

A felsorolt magatartások az állomány védelmére, valamint a halászati termékek nyomon követésére és forgalomba hozatalára vonatkozó közösségi szabályokban megállapított legfontosabb kötelezettségekhez kapcsolódnak.

Az előírt információk Bizottságnak való bejelentésére irányuló eljárást a 2740/1999/EK bizottsági rendelet[3] állapítja meg. Az elektronikus úton továbbított adatok a tagállami végrehajtási rendszerek hatékonysága alapján végzett összehasonlítást tesznek lehetővé a tagállamok között. A jogalkotó végső célja a halászok közötti egyenlő bánásmód fokozatos elérése, amely révén az érintettek nagyobb bizalmat szavaznának az ellenőrző hatóságoknak az egész Európai Közösségben, és amely egyben a halászati erőforrások védelmével kapcsolatos közösségi szabályok tiszteletben tartására ösztönözné őket.

Ez a közlemény a KHP szabályait súlyosan sértő magatartásokkal kapcsolatos olyan esetekre vonatkozik, amelyek tekintetében 2006-ban indítottak eljárást.

Ezzel kapcsolatban ez a hetedik közlemény. A Bizottság 2001. november 12-i közleményében[4] mutatta be a 2000-re vonatkozó, 2002. december 5-i közleményében[5] a 2001-re vonatkozó, 2003. december 15-i közleményében[6] a 2002-re vonatkozó, 2005. május 20-i közleményében[7] a 2003-ra vonatkozó és 2007. július 25-i közleményében[8] a 2005-re vonatkozó leglényegesebb adatokat.

2. A TAGÁLLAMOK 2006-RA VONATKOZÓ JELENTÉSEI

A 2740/1999/EK bizottsági rendelet megállapítja a közös halászati politika szabályait súlyosan sértő magatartásokra vonatkozó adatok továbbításával kapcsolatos részletes szabályokat. Az adatokat elektronikus úton továbbítják, hogy a Bizottság szolgálatai el tudják készíteni a közleményhez csatolt táblázatokat. E táblázatok célja a tagállamok jelentései alapján kirajzolódó legfontosabb jellemzők bemutatása.

A közleményben felhasznált adatokat a tagállamok bocsátották rendelkezésre, és a közlemény Bizottság általi véglegesítése előtt lehetőséget kaptak a számadatok ellenőrzésére.

A tagállamok által küldött észrevételeket a Bizottság szolgálatai figyelembe vették és erre szükség esetén kifejezett hivatkozás is történik.

3. A TAGÁLLAMOK ÁLTAL SZOLGÁLTATOTT KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK

Mivel az összegyűjtött információk értelmezése nem könnyű – hiszen az kizárólag számsorokból áll – és néhány adat bizonyos mértékben félrevezető lehet, a Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy minden olyan kiegészítő információt küldjenek el, amelyet a számadatok elemzéséhez hasznosak ítélnek.

A. ÁLTALÁNOS KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK

A főbb pontok a következőkben foglalhatók össze:

- A KHP szabályainak megsértése esetében alkalmazott szankcionálási (akár közigazgatási, akár büntető-) eljárások általában hosszadalmasak, a tagállamtól függően 1–2 hónaptól akár 1–2 évig is eltarthatnak. Úgy tűnik, átlagosan 8–12/18 hónapra van szükség a teljes eljárás befejezéséhez. Általában a büntetőeljárások a leghosszabbak (például Finnországban és Svédországban főleg büntetőeljárásokat alkalmaznak), egyes tagállamokban a fellebbezési szakasszal együtt az eljárások akár 10 évig is eltarthatnak. A közigazgatási eljárások rövidebbek, általában 1–2 hónapot vesznek igénybe.

- Meg kell jegyezni, hogy az előző évben feltárt jogsértési ügyekben indított eljárások közül sok még most is folyamatban van.

- Általánosságban elmondható, hogy a súlyos jogsértések jellemzően azon fajok esetében fordulnak elő, amelyek vonatkozásában helyreállítási tervek vagy korlátozó nemzeti intézkedések vannak hatályban, valamint ide tartoznak még a nagy kereskedelmi értéket képviselő fajok, azaz a tengerfenéken élő fajok, a tőkehal, a nyelvhal, a lazac, a szardínia és a szardella.

- A jelek szerint a tagállamok a legtöbb jogsértést a következő ICES övezetekben tárják fel: a Földközi-tenger keleti része, az Északi-tenger, a Balti-tenger, a Skagerrak és a Kattegatt területe, Andalúzia és Galicia, az ICES 30 övezet, Görögország északi része, valamint a FAO 34.3.1 és 34.2.2 övezet.

- A jogsértések túlnyomó többségét a tengeren végzett ellenőrzések során fedték fel.

B. ÚJ JOGSZABÁLYOK ÉS HELYES GYAKORLAT

A közlemény által lefedett tárgykör kibővítésének céljából a közlemény első ízben tartalmaz a nemzeti jogszabályokra és a helyes gyakorlatra vonatkozó utalást. A közelmúltban elfogadott és említésre méltó, halászattal kapcsolatos új végrehajtási jogi eszközök és helyes gyakorlat a következőket foglalja magába:

- A súlyos jogsértések potenciális káros hatásainak kiküszöbölése vagy minimálisra csökkentése érdekében Spanyolország jogszabályokat fogadott el a feltételezett súlyos jogsértések bizonyos kategóriái elleni ideiglenes közigazgatási intézkedésekről. Az említett intézkedések keretében a hajókat egy bizonyos összegű kaució letétbe helyezéséig a kikötőben visszatartják. Az intézkedés már visszatartó erejűnek bizonyult, mert csökkent a jogsértések száma. A jogsértési ügyek esetében alkalmazott szankciókkal összefüggésben egy weboldalt is létrehoztak, amely a jövőbeni eljárások során a jogi és igazságügyi kritériumok tekintetében iránymutatásként szolgálhat.

- Franciaország intenzívebbé tette az ellenőrzéseket, különösen a halak legkisebb kifogható méretére vonatkozó szabályok be nem tartásával kapcsolatban. 2006-ban alkalmazták első alkalommal a 2006. novemberi mezőgazdasági orientációs törvényben előírt közigazgatási szankciók rendszerét.

- Görögország 24 órás halászati megfigyelőközpontot hozott létre, amely a nemzeti jogszabályok értelmében a jogsértést elkövető hajók ellen szankciókat alkalmazhat.

- Olaszország megkezdte a FINSIEL elnevezésű új adatfeldolgozó rendszer működtetését, amely lehetővé teszi az olasz halászflotta adatainak elektronikus begyűjtését annak érdekében, hogy megfeleljenek az uniós rendeletek értelmében és az Európai Bíróságnak a C-161/05. sz. ügyben hozott ítéletében foglaltak értelmében fennálló kötelezettségeiknek.

- Szlovénia is új információs rendszert vezetett be és az érintettek körében fokozottan terjesztette a KHP-szabályokkal kapcsolatos ismereteket. Ezenkívül a közelmúltban a halászati adatok gyűjtése és keresztellenőrzése céljára halászati felügyelő központot hoztak létre, amelynek keretében egyesítik a VMS-adatokat és a hajónaplókkal, az első értékesítéssel és a kirakodási nyilatkozatokkal kapcsolatos információkat tartalmazó InfoRib-rendszert.

- A svéd jogszabályok a súlyos jogsértések esetében kiszabandó bírságok összegét a hajómotor teljesítményének arányában határozzák meg, amely a kilowattban számított teljesítménynek legalább 10-szerese, legfeljebb pedig 500-szorosa. A jogszabályok ezenkívül kilátásba helyezik a professzionális halászati és hajózási engedélyek visszavonását, de a jelenlegi helyzet szerint erre csak a jogerős ítélet megszületését követően van lehetőség. A visszaeső jogsértő gazdasági szereplők esetében a visszavonás végleges is lehet. Ezen túlmenően megerősítették az első tranzakció szakaszában végzett ellenőrzéseket, így több jogsértést sikerült felderíteni.

4. SÚLYOS JOGSÉRTÉSEK AZ EGYES TAGÁLLAMOKBAN NYILVÁNTARTOTT HALÁSZHAJÓK SZÁMÁHOZ VISZONYÍTVA

A következő táblázat feltünteti a 2006-ban aktív hajók számát – amely a tagállami halászhajó-lajstromokban 2005. december 31-én rögzített adatokkal összevetve a flottaméret 10%-kos csökkenését mutatja –, valamint megjelöli a tagállamok által (kizárólag) a lobogójuk alatt közlekedő hajók tekintetében feltárt és jelentett súlyos jogsértések számát. Noha a tagállamok e számadatok alapján történő összehasonlításából nem lehet egyértelmű következtetéseket levonni (hiszen a jogsértéseket nem mindig halászok követik el, egyéb gazdasági szereplők is lehetnek okozói), úgy tűnik, hogy a legtöbb tagállam vonatkozásában a feltárt jogsértések száma – a flotta méretéhez viszonyítva – az ellenőrző tevékenységek gyenge teljesítményét, vagy egyes tagállamokban akár az ellenőrzések hiányát jelzi.

Tagállam | Aktív hajók száma | Súlyos jogsértések |

Belgium | 107 | 29 |

Dánia | 3136 | 323 |

Németország | 2017 | 101 |

Görögország | 17 878 | 351 |

Észtország | 994 | 0 |

Spanyolország | 13 357 | 2061 |

Franciaország | 7698 | 1360 |

Írország | 1843 | 223 |

Olaszország | 14 093 | 3868 |

Ciprus | 872 | 88 |

Lettország | 897 | 94 |

Litvánia | 266 | 4 |

Málta | 1413 | 0 |

Hollandia | 831 | 96 |

Lengyelország | 884 | 129 |

Portugália | 8715 | 1352 |

Szlovénia | 179 | 22 |

Finnország | 3196 | 11 |

Svédország | 1567 | 80 |

Egyesült Királyság | 6761 | 170 |

ÖSSZESEN: | 86704 | 10 362 |

5. A TAGÁLLAMOK ÁLTAL BENYÚJTOTT JELENTÉSEK

A tagállamok az 1447/1999/EK tanácsi rendelet jegyzékében felsorolt valamennyi kategóriában összesen 10 362 esetet jelentettek. Ez a szám kevesebb mint 1%-kal marad el a 2005-ös adatoktól, amit annak összefüggésében kell vizsgálni, hogy az EU-ban nyilvántartott aktív hajók száma időközben 10%-kal csökkent. Következésképpen a KHP szabályainak betartásával kapcsolatban nem lehet valós javulásról beszámolni. Abszolút értelemben véve a 2005-ös adatokhoz képest a tagállamok csak 81 jogsértési esettel kevesebbet tártak fel. Az összehasonlítás megkönnyítése érdekében meg kell jegyezni, hogy a feltárt súlyos jogsértések száma az előző években a következőképpen alakult: 7298 (2000-ben), 8139 (2001-ben), 6756 (2002-ben), 9502 (2003-ban) és 9660 (2004-ben) és 10 443 (2005-ben).

A mellékelt táblázatok főbb jellemzői a következőképpen foglalhatók össze:

a jogsértések 83%-át Olaszország, Spanyolország, Franciaország és Portugália tárta fel. Ezek egyúttal azok az országok, amelyekben a hajók száma is nagyobb. 2006-ban a súlyos jogsértések túlnyomó többsége a hatályban lévő forgalmazási előírásoknak nem megfelelő halászati termékek tárolásával, feldolgozásával, eladásra való felkínálásával és szállításával volt kapcsolatos és a jogsértések 20%-át tette ki, míg az engedély nélküli halászat az esetek 18%-ával a második helyen szerepelt. Az adatok meghamisítása vagy feljegyzésük elmulasztása az esetek 13%-ával a harmadik helyre jött fel, a legkisebb kifogható méretre vonatkozó szabályok be nem tartása az esetek 10%-ával pedig a negyedik. A súlyos jogsértések többi típusa az összes jogsértés kevesebb mint 10%-át tette ki. Az említett százalékok a 2005-ös adatokhoz hasonlóak, ugyanakkor a hatályban lévő forgalmazási előírásoknak nem megfelelő halászati termékek tárolásával, feldolgozásával, eladásra való felkínálásával és szállításával kapcsolatos esetek, illetve az engedély nélküli halászattal és az elektronikus adatok meghamisításával vagy feljegyzésük elmulasztásával kapcsolatos esetek száma megnőtt. A hajómegfigyelési rendszerbe (VMS) történő beavatkozások száma is nőtt az előző évekhez viszonyítva.

2006-ban 7973 eljárás végződött szankció kiszabásával, ami a feltárt összes jogsértés 77%-ának felel meg; ez kevesebb az előző évben tapasztaltnál, amikor is az esetek 83%-ában szabtak ki szankciót. Érdekes megfigyelni, hogy az elindított eljárások 72%-a közigazgatási , 25%-a büntetőeljárás volt , a fennmaradó rész pedig vegyes képet mutatott.

Az EU-ban még mindig alapvető különbségek vannak tagállamok között a jogsértés ugyanazon típusának esetében, és 2006-ban a szankcióval végződő eljárások során kiszabott átlagos bírság uniós szinten 1548 EUR volt. Szembetűnő, hogy ez a szám pontosan megegyezik az átlagos bírság 2005-ös összegével (az átlagos összeg tagállamtól függően 170 EUR és 6070 EUR között változott). Az átlagos bírság kevesebb, mint a 2003-ban kiszabott átlagos bírság (4664 EUR) fele, és kevesebb, mint a 2004-ben kiszabott átlagos bírság (2272 EUR). A bírság legmagasabb összege a tagállamok függvényében 170 EUR és 120 000 EUR között mozgott.

1082 engedélyt vontak vissza, sajnálatosan csak az esetek 10%-ában. Összehasonlításként: 2004-ben 1226 engedélyt vontak vissza az esetek 13%-ában. Meg kell jegyezni, hogy ezt az intézkedést a legnagyobb arányban – az esetek 71%-ában – Görögországban alkalmazták, Spanyolország esetében ez az arány 36% volt, Dánia és Hollandia az esetek valamivel kevesebb mint 10%-ában vonta vissza az engedélyt, a többi tagállam esetében ez a szám csak 2% van ennél is kevesebb.

Végezetül pedig a 2006-ban kivetett pénzbírságok következményeként a halászati ágazat által kifizetett összeg (9,281 millió EUR) továbbra is jelentéktelennek tekinthető és az összes aktív halászhajónak csupán 0,04%-át érintette.

6. ÁLTALÁNOS ÉSZREVÉTELEK A TAGÁLLAMI JELENTÉSEKRőL

A Bizottság azt a következtetést vonja le – ismét hangsúlyozva, hogy a tagállamok észrevételei nélkül a táblázatokban szereplő számadatok meglehetősen nehezen értelmezhetők –, hogy a helyzet az előző évhez képest nem igazán javult.

Az a legaggasztóbb, hogy az esetek többségében helytelen szinten megállapított szankciók, illetve annak kis valószínűsége, hogy az ellenőrző hatóságok tetten érik és megbüntetik a jogsértőket, arról győzheti meg a halászokat, hogy a szabályok megsértéséből eredő haszon megéri a kockázatot. A bírságok aránytalanul alacsony szintje miatt a halászati ágazat a KHP szabályainak megsértése miatt kiszabott szankciókat tekintheti pusztán a vállalkozás rendes működési költségének, ami a legkevésbé sem hat ösztönzőleg a szabályok betartására.

A halászati vagy a szakmai tevékenység végzésére vonatkozó engedély felfüggesztése igen hatékonyan járul hozzá a KHP szabályainak fokozottabb betartatásához, mivel az gyorsan és azonnali hatállyal alkalmazható. A Bizottság megállapította, hogy néhány tagállam bevezette ezt a jogrendszerében korábban ismeretlen intézkedést. Sajnálatos azonban, hogy a tagállamok többsége továbbra sem alkalmazza ezt az eszközt, még akkor sem, amikor a szabályok megsértésének súlyossága indokolja a büntetőeljárás indítását.

7. A REGIONÁLIS HALÁSZATI SZERVEZETEK (RFMO) KERETÉBEN FELTÁRT JOGSÉRTÉSEK

Számos regionális halászati szervezet hozott létre a jogsértések nyilvántartását előíró ellenőrzési rendszereket. Ilyen rendszerek léteznek például az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezeten (NAFO) és az Északkelet-atlanti Halászati Szervezeten (NEAFC) belül.

A regionális halászati szervezetek saját jegyzéket állítottak össze arról, hogy mi tekinthető az állományvédelmi célú szabályok „súlyos” megsértésének. E közlemény ezeket a jogsértéseket kifejezetten nem tárgyalja, ugyanakkor a Bizottság feltételezi, hogy a Bizottságnak e közlemény céljából bejelentett esetek között nyilvántartásba veszik azokat az eseteket, amikor a fent említett regionális halászati szervezetek keretében tevékenységet folytató hajók megsértik a KHP-szabályokat.

Ezen a ponton érdemes emlékeztetni arra, hogy az Európai Közösség éves jelentést nyújt be az említett szervezeteknek a nemzeti ellenőrző hatóságok által feltárt és a Bizottság szolgálatainak bejelentett jogsértésekről. Nem lehet azonban összehasonlítani a regionális halászati szervezetekhez továbbított, valamint az e közlemény mellékleteiben szereplő adatokat, mivel a jogsértések típusai nem azonosak.

A regionális halászati szervezetek összefüggésében elmondható, hogy a NEAFC területén 2006-ban két, közösségi hajók által elkövetett súlyos jogsértést tártak fel. Ehhez képest ugyanezen időszak alatt a NEAFC területén három, a többi szerződő fél hajói által elkövetett súlyos jogsértést tártak fel. A NAFO területét illetően az EU-hoz és a többi szerződő félhez 15 esetben érkezett bejelentés közösségi hajók feltételezett jogsértéséről. A 2005-ös adatokhoz képest – amikor 21 jogsértési ügyet jelentettek be – csökkent a jogsértések száma. További összehasonlításként a 2006-ban a többi szerződő fél által elkövetett jogsértések száma 12 volt. Ezenkívül 2006-ban a NAFO területén végzett ellenőrzéseket illetően érdekes hangsúlyeltolódás volt megfigyelhető: megnőtt a kikötőben végzett ellenőrzések száma, amelyek keretében összehasonlították a kirakodott mennyiségeket és a jelentésekben szereplő mennyiségeket, a fogási adatok adatforrásait, illetve a vízmélység elektronikus feltérképezését követően megvizsgálták, hogy az összhangban van-e a célfajok jellemzőivel.

8. HOGYAN TOVÁBB?

A „súlyos jogsértésekről” szóló, évente közzétett közleményt a KHP ellenőrző rendszerének küszöbön álló reformja összefüggésében újra kell értékelni, mert az kiválóan alkalmas a KHP-szabályok betartatása terén az egyes tagállamok által elért teljesítmény összehasonlítására. Minden további késlekedés nélkül lépéseket kell tenni annak érdekében, hogy az egyes tagállamokban ezeket a kérdéseket azonos módon kezeljék. Széles körben elfogadott az a vélemény, hogy a szabályok betartatásának javítását nagy mértékben elősegítené az, ha a tagállamok által a KHP szabályainak megsértése esetén alkalmazott szankciók teljes mértékben átláthatók lennének. A „súlyos jogsértésekről” szóló, 2000 és 2006 között kiadott közlemények alapján azonban egyértelműen az a következtetés vonható le, hogy az átláthatóság nem biztosítható a közösségi jogszabályok nagyarányú kiigazítása és az ellenőrzési eljárások közösségi szintű harmonizációja nélkül.

A Bizottság meggyőződhetett arról, hogy ugyanolyan típusú súlyos jogsértés esetén az egyes tagállamok nagyon is eltérő szankciókat alkalmaznak, ezért hangsúlyozni kívánja, hogy a kiszabott bírságok mértéke nem vált ki kellőképpen elrettentő hatást, következésképpen nem is ösztönöz a szabályok betartására. Ez pedig azt eredményezi, hogy az ellenőrző rendszerek nem töltik be funkciójukat, azaz nem képesek a jogsértések felderítésére és megelőzésére. A Bizottság megjegyzi, hogy az ellenőrzésekkel kapcsolatos általános előírások hiányában a nemzeti rendszerek igen különbözőek, következésképpen nem képesek megfelelő ellenőrzési szint megvalósítására és nem tudják optimalizálni az ellenőrzési tevékenységeket.

Ebben a tekintetben két fő következtetés vonható le: először is, továbbra is komoly hiányosságok jellemzik a súlyos jogsértések ellenőrzését, illetve az ellenük foganatosított szankciók végrehajtását, amely aláássa a közös halászati politika hatékonyságát. Másodsorban pedig nincs egységes megközelítés, ami méltánytalan közösségi szintű végrehajtáshoz vezet.

A Számvevőszék ugyanerre a következtetésre jutott a 2007 júliusában közzétett, igen kritikus hangú különjelentésében, amely szerint elrettentő hatású és harmonizált szankciókra van szükség.

A fentiek alapján a Bizottság a halászat területét érintő ellenőrzésekkel kapcsolatos uniós szintű politika mélyreható reformját kívánja elindítani. A kezdeményezés keretében a lehető legszélesebb körű, átfogó és integrált módon kell kiküszöbölni a feltárt hiányosságokat. Az ellenőrzés reformjának keretében közösségi szinten harmonizált közigazgatási szankciókat kell bevezetni, illetve világosabban meg kell határozni a súlyos jogsértés fogalmát és a végrehajtási intézkedéseket. A reform keretében egyenlő elbírálásra és tisztességes versenyfeltételek biztosítására kell törekedni annak érdekében, hogy a jogsértők ne vándoroljanak át a kevésbé szigorú szankciókat kilátásba helyező tagállamokba, továbbá a gazdasági szereplők körében meg kell kezdeni a szabálykövető kultúra terjesztését. Ezen túlmenően új, harmonizált megközelítést kell kialakítani az ellenőrzésekkel kapcsolatban, meg kell erősíteni az adatok keresztellenőrzését végző rendszerek hatékonyságát, fokozni kell a Bizottság azon képességét, hogy végrehajtsa a KHP közösségi szintű szabályait, ösztönözni kell a modern technológiák alkalmazását, végezetül pedig elő kell mozdítani a szabálykövető kultúra terjesztését. A Bizottság javaslatának elfogadása 2008 októberére várható.

A tagállamok tekintetében a Bizottság hangsúlyozni kívánja, hogy az ellenőrzés reformját követően a KHP szabályok végrehajtásának biztosítása továbbra is elsősorban tagállami hatáskörben marad, és ismételten felhívja a figyelmüket arra, hogy kellőképpen vegyék figyelembe azon kötelezettségüket, amely szerint a KHP szabályainak tiszteletben tartásához minden lehetséges eszközt biztosítani kell. A Bizottság továbbá nyomatékosan felkéri a tagállamokat, hogy fokozzák a jogsértések feltárása és szankcionálása tekintetében megvalósított tagállami együttműködést. A Bizottságnak meg kell állapítania, hogy a tagállamok nem teljesítik a KHP szabályai értelmében rájuk háruló valamennyi kötelezettségüket. Ennek alátámasztására elegendő egyetlen példát felhozni: az előírások ellenére a tagállamok továbbra sem rendelkeznek a KHP szabályainak „súlyos megsértésével” kapcsolatos adatok összegyűjtésére, feldolgozására és kiértékelésére alkalmas eszközökkel. A tagállamok nem hoztak létre az egyes esetek jellemzőinek nyilvántartását lehetővé tevő adatbázisokat.

A Bizottság véleménye szerint azonban ennek óriási jelentősége volna. A jogsértőre, a hajóra vagy a vállalatra, a jogi rendelkezésekre, a fajokra és a halászterületekre, a gazdasági összefüggésekre, az adminisztratív költségekre, valamint a kiszabott fő- és mellékbírságokra vonatkozó információkat tartalmazó elektronikus adatbázis nélkül nem lehet megfelelően értékelni az egyes jogsértő magatartásformákat, a közigazgatás teljesítményét és a hatályban lévő jogszabályok hatékonyságát. Kizárólag ezeknek az adatoknak és a közösségi jog által előírt adatbázisokban (pl. halászflotta-nyilvántartás, statisztikák, VMS-adatok) szereplő adatok feldolgozásával lehetne a tagállamok teljesítményét értékelni, összehasonlítani és adott esetben a közigazgatási eljárásokat és a jogi aktusokat a KHP szabályainak hatékony végrehajtása érdekében kiigazítani. Az adatok keresztellenőrzésének elmaradása is sürgősen kezelendő probléma. Ebben a vonatkozásban már több tagállam alkalmaz követendő példának tekinthető helyes gyakorlatot, egyes tagállamokban ugyanis jó eredményekkel működtetnek az ellenőrzésről szóló jelentések automatikus kezelését biztosító rendszert. E rendszerek előnyei között meg kell említeni a következőket: az eljárások egységesítése, az adatok központosítása, felhasználóbarát kialakítás (ami szükségtelenné teszi a költséges képzéseket), többnyelvű támogatás az összes formanyomtatványhoz, a változó jogszabályi környezethez való rugalmas alkalmazkodás és az űrlap alapú hitelesítésnek köszönhető megnövelt biztonság.

A Bizottság már tett javaslatot a nemzeti közigazgatások által erre a célra használandó formátumra és az új eszközök létrehozásában készen áll – a meglévő költségvetési tételeken keresztül pénzügyileg is – a tagállamok támogatására.Ezért – amíg folyamatban van az ellenőrzési keret átfogó reformjának előkészítése – a Bizottság nyomatékosan felkéri a tagállamokat az együttműködésre és a tagállami jogszabályok és közigazgatási keret megfelelő alkalmazására.

A mellékletben szereplő táblázatok jegyzéke

I. A súlyos jogsértések száma az egyes tagállamokban 2006-ban;

II. Jogsértések országonkénti és állampolgárság szerinti bontásban a 2006-os évben;

III. A szankciók kiszabásával járó esetek száma és a jogsértések száma a súlyos jogsértések típusa szerinti és tagállamonkénti bontásban 2006-ban;

IV. Átlagos bírság és a jogsértések száma a súlyos jogsértések típusa szerinti és tagállamonkénti bontásban 2006-ban;

V. A lefoglalások száma és a jogsértések száma a súlyos jogsértések típusa szerinti és tagállamonkénti bontásban 2006-ban;

VI. A visszavont engedélyek száma és a súlyos jogsértések száma az egyes tagállamokban 2006-ban;

VI. A) A visszavont ideiglenes engedélyek száma és a súlyos jogsértések száma az egyes tagállamokban 2006-ban;

VI. B) A visszavont állandó engedélyek száma és a súlyos jogsértések száma az egyes tagállamokban 2006-ban;

VII. A halászati ágazat által az egyes tagállamokban a súlyos jogsértések következményeként befizetett összeg 2006-ban

VIII. A súlyos jogsértések száma az egyes övezetekben 2006-ban;

IX. A súlyos jogsértések száma az egyes halászkikötőkben 2006-ban

X. Az indított eljárás típusa súlyos jogsértés és tagállamok szerinti bontásban a 2006-os évben

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[1] HL L 167., 1999.7.2., 5. o.

[2] A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 358., 2002.12.31., 59. o.) 25. cikke

[3] HL L 328., 1999.12.22., 62.o.

[4] COM (2001) 650., 2001.11.12.

[5] COM (2002) 687., 2002.12.5.

[6] COM (2003) 782., 2003.12.15.

[7] COM (2005) 207., 2005.5.30.

[8] COM (2007) 448., 2007.7.25.