HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 51/34

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Méltányos és hatékony társaságiadó-rendszer az Európai Unióban

(2016/C 051/07)

Előadó: Jean-Luc Vanraes (BE/ALDE), Uccle képviselőtestületének tagja, a helyi szociális közellátási központ (CPAS/OCMW) elnöke Referenciaszöveg: A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak: Méltányos és hatékony társaságiadó-rendszer az Európai Unióban: 5 fő cselekvési terület COM(2015) 302 final

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

1. emlékeztet arra, hogy az Európai Bizottság minden jogalkotási kezdeményezésének, így az adózást érintőknek is, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 113., 115. és 116. cikke alapján szükségszerűen meg kell felelnie a szubszidiaritás és az arányosság elvének;

2. támogatja az Európai Bizottság társasági adózásról szóló cselekvési tervében megjelölt alábbi négy célkitűzést: — az adózás és a gazdasági tevékenység helyszíne közötti kapcsolat visszaállítása; ez az értékteremtés helyszíne, azaz az a helyszín, ahol tényleges kutatás, fejlesztés és termelés folyik, — annak biztosítása, hogy a tagállamok joghatóságukon belül helyesen értékelhessék a vállalati tevékenységeket, — a társasági adó tekintetében versenyképes és növekedésbarát feltételek biztosítása az EU-ban, egy ellenállóképesebb vállalati szférát eredményezve, összhangban az európai szemeszter ajánlásaival, — az egységes piac védelme és a társasági adózással összefüggő külső kérdésekre vonatkozó határozott uniós megközelítés elfogadásának biztosítása;

3. úgy véli, hogy a társasági adózásra vonatkozó jelenlegi – tagállami, európai vagy nemzetközi – jogszabályok már nem felelnek meg a jelenlegi gazdasági környezetnek, amelyet a globalizáció, a mobilitás, a digitális technológiák, új kereskedelmi modellek és összetettebb vállalati struktúrák jellemeznek;

4. hangsúlyozza, hogy az Unióban rendkívül bonyolultak a társasági adózásra vonatkozó jelenlegi jogszabályok, valamint hogy a tagállamok rendszerei között hiányzik a koordináció, és azok nem egészítik ki egymást;

5. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy bizonyos vállalkozások – többek között a multinacionális vállalatok – ezt a helyzetet kihasználva csökkentik összesített adó-hozzájárulásukat olyan, jogilag elítélhető adócsalási és jogellenes adókikerülési gyakorlatokkal vagy „agresszív adótervezési” stratégiákkal, amelyek – jóllehet jogszerűek – ellentétesek a vonatkozó jogszabályok szellemével;

6. hangsúlyozza, hogy egyes esetekben e multinacionális vállalkozások megadóztatása távolról sem méltányos, mert az általuk befizetett adó a bevételükhöz képest elenyésző;

7. emlékeztet arra, hogy egyes számítások szerint az adókikerülés, az adócsalás és az agresszív adótervezés évente közel 1 000 milliárd EUR lehetséges adóbevétel-kiesést okoz az Európai Unióban (1); emlékeztet továbbá arra, hogy ez a bevételkiesés minden szinten – így a helyi és regionális önkormányzatok szintjén is – rontja az államháztartás helyzetét; továbbá emlékeztet arra is, hogy a minden társaság számára igazságos, átlátható, hatékony és méltányos adóbeszedéssel könnyíteni lehetne az adóterheken;

8. javasolja, hogy azok a nemzetközi megállapodások, amelyeknek az Európai Unió részes fele – közülük is a kereskedelmi megállapodások és a gazdasági partnerségi megállapodások – tartalmazzanak a jó adóügyi kormányzás előmozdítására vonatkozó záradékokat az átláthatósággal kapcsolatban, továbbá a káros adózási gyakorlatok elleni küzdelemre vonatkozó záradékokat, és kéri, hogy elsősorban a transzatlanti kereskedelmi és beruházási partnerségről és a szolgáltatáskereskedelmi megállapodásról (TISA) jelenleg folytatott tárgyalások során az Európai Bizottság helyezzen hangsúlyt ezekre a kérdésekre;

9. sajnálatát fejezi ki e káros adózási gyakorlatok fennállása és mértéke miatt akkor, amikor a megszorítási politikák miatt egyes tagállamokban sok adófizetőre és különösen a magánszemélyekre nagyobb adóteher hárul; úgy véli, hogy a méltányos adózás hiánya károsan hat a gazdasági stabilitásra és a társadalmi békére;

10. emlékeztet arra, hogy a társaságok jövedelemadójára vonatkozó jelenlegi szabályok összetettsége – bár az e szabályok hiányosságaiból hasznot húzó egyes nagyvállalatok számára ez szinte „ajándék” – egyértelműen hátrányos a kis-, közepes és mikrovállalkozások számára, hiszen ez az adminisztrációs teher hátráltatja tevékenységeiket, ezen belül is különösen a határokon átnyúló tevékenységeket;

11. úgy véli, hogy ez a helyzet ráadásul a versenyképesség tekintetében egyenlőtlenséget teremt a vállalatok között: elsősorban az olyan nagy multinacionális vállalatok, amelyeknek megvannak a szükséges erőforrásaik ahhoz, hogy az említett agresszív adótervezéssel kivonják magukat az adófizetés alól, illetve az ilyen erőforrásokkal nem rendelkező kis- és középvállalkozások (kkv-k) között;

12. megjegyzi, hogy uniós szinten és hosszú távon a jogszabályban meghatározott kötelező társaságiadó-kulcsok csökkenő tendenciája figyelhető meg;

13. hangsúlyozza azonban, hogy ez az adókulcscsökkenés az elmúlt években olyan változásokkal is járt, mint az adóalapok kiszélesítése, a vállalatalapítások számának megsokszorozódása és a (leírható összegeket korlátozó) alacsony kamatok, amelyeknek épphogy a társaságiadó-bevételek növekedését kellett volna előidézniük;

14. megállapítja, hogy az egyes tagállamokban alkalmazott adókulcsokat nehéz összehasonlítani, ezért azt javasolja, hogy a különböző tagállamok tényleges adókulcsait összehasonlító táblázat elkészítése érdekében az Európai Bizottság dolgozzon ki közös számítási módot;

15. támogatja a követelést – az OECD azon tanulmányaira tekintettel, melyek szerint egyes multinacionális vállalatok olyan stratégiákat alkalmaznak, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy mindössze 5 %-os társasági adót fizessenek, miközben a kisebb vállalkozások akár 30 %-ot is fizetnek –, hogy a multinacionális vállalatoknak pénzügyi kimutatásaikban tagállamonkénti és a telephelyeik helye szerinti harmadik országonkénti bontásban fel kell fedniük egy sor összesített információt, ezen belül adózás előtti eredményüket, az eredmény utáni adókat, az alkalmazottak számát, az eszközállományt stb.; ezeket az információkat a nyilvánosság rendelkezésére kellene bocsátani, esetleg egy központi uniós nyilvántartás formájában;

Közös konszolidált társaságiadó-alap (KKTA)

16. elismeri, hogy a közös konszolidált társaságiadó-alap (KKTA) két lehetőséget hordoz magában: az egyik az agresszív adótervezés, az adócsalás és az adókikerülés, a tagállamok közötti káros adóverseny elleni küzdelem területén jelenik meg, míg a másik az erősebb egységes piac megteremtése és a határokon átívelő tevékenységekkel rendelkező, bármilyen méretű társaságokra nehezedő igazgatási terhek csökkentése;

17. úgy véli, hogy ha a vállalkozások egyetlen, nem pedig 28 adószabály alapján határozhatják meg az adóalapjukat, az egyszerűsítést és adminisztratív költségmegtakarítást jelentene a társaságok számára, amely különösen a több tagállamban is működő kkv-k számára lenne jelentős;

18. hangsúlyozza ezért azokat a kedvező hatásokat, amelyeket a KKTA a gazdasági növekedésre, a foglalkoztatásra és a méltányos adóztatásra, valamint az államháztartásra, többek között a helyi és regionális önkormányzatokra gyakorolhat;

A KKTA helyi és regionális aspektusa

19. véleménye szerint, noha a KKTA – legalábbis a 2011-es javaslat szerint – közvetlenül nem vonatkozik a helyi és regionális adókra, bevezetése mégis hatással lenne a helyi és regionális önkormányzatok adóbevételeire, amelyek egy része a tagállamok szerint a nemzeti adóalapból levont helyi és regionális adókból és/vagy a nemzeti társasági adó egy hányadából származik;

20. felszólítja az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja meg körültekintően a KKTA bevezetéséről szóló új jogszabályjavaslat helyi és regionális önkormányzatokra és különösen azok költségvetésére gyakorolt lehetséges hatását, anélkül azonban, hogy teljesen újrakezdené a KKTA hatásvizsgálatát, hiszen az feleslegesen késleltetné annak végrehajtását;

21. hangsúlyozza, hogy a KKTA-rendszer bevezetése egyes tagállamokban a helyi és regionális adókat is érintené, mivel az egyszerűsítés érdekében az lenne logikus, hogy azt a helyi és regionális adók megállapítására is használják;

A KKTA és az adókulcsok

22. hangsúlyozza, hogy a KKTA célja nem az adókulcsok harmonizációja, mivel a jelenlegi szerződések nem tartalmaznak kifejezetten a közvetlen adózásra vonatkozó cikket. Azonban az, hogy egy ilyen harmonizáció a jelenlegi szerződések alapján nem lehetséges, nem zárja ki, hogy a tagállamok megvizsgálják a megerősített együttműködés lehetőségét ezen a területen;

23. megjegyzi, hogy a különböző tagállamokban alkalmazott, jogszabályban megállapított társaságiadó-kulcsok mutatói pontatlanok, mi több, megtévesztőek, mivel az adóalapok, az adóleírások és az adókedvezmény-rendszerek között jelentős különbségek vannak; hangsúlyozza, hogy egyes esetekben a tényleges adókulcs nem mérhető össze a hatályos jogszabályokban meghatározott kulccsal;

24. kéri ezért, hogy a tagállamok, illetve a társasági adóval kapcsolatban jogalkotási hatáskörrel rendelkező régiók az átláthatóság érdekében adjanak meg részletes számadatokat az Európai Bizottságnak a hatályban lévő tényleges, átlagos, adózás utáni társaságiadó-kulcsról;

A konszolidáció kötelező jellege és elhalasztása

25. üdvözli, hogy új javaslatában az Európai Bizottság legalább a multinacionális vállalatok esetében törekszik arra, hogy a KKTA-t kötelezővé tegye, mivel nyilvánvaló, hogy e vállalatok közül azok, amelyek agresszív adótervezési stratégiákat alkalmaznak vagy netán az adókikerülés vagy az adócsalás eszközéhez nyúlnak, ha választhatnának, nem egyeznének bele az e gyakorlatokat megakadályozó KKTA-rendszerbe;

26. emlékeztet arra, hogy 2011-es véleményében a Régiók Bizottsága ezért azt javasolta, hogy a KKTA-t egy átmeneti időszakot követően tegyék kötelezővé, legalábbis bizonyos méretű vállalatok számára (2);

27. kívánatosnak tartja egy közös konszolidált társasági adóalap azonnali bevezetését. Mivel a konszolidációval kapcsolatos tárgyalások nehézkesek és hosszadalmasak, az RB támogatja az Európai Bizottságnak a KKTA-konszolidáció elhalasztásával kapcsolatos megközelítését, amennyiben az előbbre viheti a javaslat további elemeiről és különösen a közös adóalap megállapításáról folytatott tárgyalásokat. Emellett tudomásul veszi, hogy az Európai Bizottság október 27-én elfogadott 2016. évi munkaprogramjában kinyilvánította, hogy vissza kívánja vonni a jelenlegi KKTA-javaslatot, felteszi azonban a kérdést, hogy a Bizottságnak az a terve, hogy ehelyett „a fokozatos megközelítés jegyében nyújt be javaslatokat, elsőként a kötelező adóalap elfogadására vonatkozóan”, mennyiben előlegezi meg az Európai Bizottság által október 8-án elindított, 2016. január 8-ig tartó nyilvános konzultáció következtetéseit;

28. emlékeztet ugyanakkor arra, hogy a társasági adózással kapcsolatban a konszolidációnak továbbra is az uniós intézmények és tagállamok céljai között kell szerepelnie, hiszen ez megoldást jelentene az Unióban végrehajtott csoportközi transzferárak kérdésére és az ezzel összefüggő adókikerülési problémákra, továbbá egyszerűsítést és az igazgatási költségek jelentős megtakarítását jelentené a vállalkozások számára;

29. véleménye szerint, ha a konszolidációról folytatott tárgyalások kudarcba fulladnak, fontolóra lehetne venni egy minimum adókulcs bevezetését;

30. aggodalmát fejezi ki egyébiránt amiatt, hogy az Európai Bizottság által a konszolidáció bevezetéséig tervbe vett, határokon átnyúló átmeneti kompenzációs mechanizmus újabb lehetőségeket teremt az agresszív adótervezésre; mivel e kockázat a tagállamok számára jelentős bevételkieséssel járna, az RB felkéri az Európai Bizottságot, hogy gyorsítsa fel az eredetileg javasolt végrehajtási menetrendet;

Egyéb megállapítások a KKTA-val kapcsolatban

31. úgy véli, hogy az adórendszerek sokféleségében az eladósodás és a kamatok szempontjából fenntartott kedvezményes elbánás hátráltatja a vállalkozásfinanszírozási modellek diverzifikációját, és azt, hogy az EU-ban megerősödjön a társaságok sajáttőke-bevonáson alapuló finanszírozása, amely más országokban ugyanakkor általános gyakorlat;

32. kéri ezért, hogy az Európai Bizottság és a tagállamok segítsék elő a társaságok finanszírozási forrásainak fokozottabb diverzifikációját, ami kétségtelenül hasznos lenne a növekedés és a foglalkoztatás szempontjából;

33. emlékeztet saját, a KKTA-ról szóló 2011. évi véleményében megfogalmazott javaslatára, hogy a környezetvédelemhez és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez kapcsolódóan gyakran felmerülő költségeket is tekintsék levonható kiadásnak, az alacsony környezeti hatást kiváltó integrált termelési folyamatok elfogadását célzó kezdeményezések tekintetében is;

34. felszólítja az Európai Bizottságot, hogy ezt a levonhatóságot foglalja bele a 2016-ra beütemezett új jogszabályjavaslatába;

35. emlékeztet továbbá arra, hogy – amint azt 2011-ben is kifejezésre juttatta – az adminisztratív egyszerűsítésre irányuló célkitűzés maradéktalan teljesítéséhez a közös, konszolidált adóalap bevezetésének közös számviteli szabályok bevezetésével kellene együtt járnia;

Az OECD tevékenysége

36. üdvözli, hogy a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) munkájának köszönhetően 2015. november 16-án Antalyában a G20-tanácskozáson részt vevő állam- és kormányfők 62 országra kiterjedő cselekvési tervet fogadtak el az adóalap-erózióval és a nyereségátcsoportosítással szemben (Base erosion and profit shifting/BEPS). Elégtelennek tartja azonban az országonkénti nyilvános nyilatkozatokra („country by country reporting”) vonatkozó rendelkezéseket, tekintettel arra, hogy a 13. BEPS-fellépés az automatikus adatközlést kizárólag az anyavállalat adóügyi illetőség szerinti országának adóhatósága felé írja elő. Tudvalévő, hogy az EU-ban a banki és a nyersanyag-kitermelő iparágak esetében már létezik nyilvános jelentéstételi kötelezettség;

37. kéri, hogy az Európai Bizottság, a tagállamok és a társasági adó tekintetében jogalkotói hatáskörrel rendelkező régiók az effajta jelenségek elleni hatékony Unión belüli küzdelem érdekében egy új, „anti-BEPS” irányelvvel biztosítsák a BEPS-csomag kötelező végrehajtását;

38. üdvözli, hogy az ECOFIN keretében sikerült megállapodni a „módosított nexus módszerről”, és úgy véli, hogy ennek az irányelvnek az OECD által a BEPS-csomag keretében, illetve az ECOFIN által, a magatartási kódexszel foglalkozó munkacsoport keretében meghatározott és a szabadalmi adókedvezményekre vonatkozó ún. módosított nexus módszert is be kell illesztenie a kötelező érvényű európai jogba;

Nem együttműködő joghatóságok

39. úgy véli, hogy az Unióban szükségessé vált kezdeményezésekkel és előrelépésekkel párhuzamosan a nem együttműködő joghatóságokkal vagy adóparadicsomokkal kapcsolatos európai megközelítés szigorítása is fontos feladat;

40. véleménye szerint a tagállamok között különösen az e területen mutatkozó egység és a koordináció hiánya az a két tényező, amellyel a vállalkozások el tudják kerülni az igazságos adózást;

41. üdvözli, hogy az Európai Bizottság a közlemény mellékletében közzéteszi „a harmadik országokbeli nem együttműködő adójogrendszerek” jegyzékét, és úgy véli, hogy ez egy erős jelképes kezdeményezés;

42. úgy véli továbbá, hogy azzal, hogy e jegyzéket közzétette, ambiciózus vita veheti kezdetét a tagállamok között abból a célból, hogy az ilyen joghatóságok által engedélyezett káros adógyakorlatok elleni küzdelem sikere érdekében közös és összehangolt megközelítést határozzanak meg velük szemben;

43. felveti azonban a kérdést, hogy a nem együttműködő joghatóságok Európai Bizottság által közzétett jegyzékének megállapítására vonatkozó kritérium nem túl korlátozó jellegű-e, mivel e hatóságokat legalább tíz tagállamnak kell nem együttműködőként azonosítania;

44. ezzel kapcsolatban üdvözli az egyrészt az EU, másrészt pedig Svájc, Andorra és Liechtenstein között 2015-ben aláírt megállapodásokat, mivel azok óriási előrelépést jelentenek az átláthatóság és az adócsalás elleni küzdelem sikere felé;

45. úgy véli, hogy az előző pontban említett megállapodásokban meghatározott automatikus információcsere hatékony eszköz az agresszív adótervezési stratégiák visszaszorítása és felszámolása érdekében, és hogy azt általánosan be kellene vezetni; üdvözli továbbá, hogy az Európai Bizottság által felsorolt nem együttműködő joghatóságok közül több is elfogadta a vonatkozó nemzetközi normát, illetve kötelezettséget vállalt annak elfogadására.

Kelt Brüsszelben, 2015. december 4-én. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Markku MARKKULA

(1) Closing the European Tax Gap, Report for Group of the Progressive Alliance of Socialists & Democrats in the European Parliament, R. Murphy, Director of Tax Research UK. Online elérhető az alábbi címen: http://www.socialistsanddemocrats.eu/sites/default/files/120229_richard_murphy_eu_tax_gap_en.pdf (EN).

(2) A Régiók Bizottsága véleménye – Közös konszolidált társaságiadó-alap (KKTA). Előadó: Gusty GRAAS (LU/ALDE). Hiv.: ECOS-V-018/CdR, 152/2011 fin. Online elérhető az alábbi címen: http://webapi.cor.europa.eu/documentsanonymous/cdr152-2011_fin_ac_fr.doc