EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.4.7. COM(2022) 137 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Az 1553/89/EGK, Euratom rendelet 12. cikke szerinti kilencedik bizottsági jelentés a héaalanyként történő nyilvántartásba vételre, valamint a héa beszedésére és ellenőrzésére alkalmazott eljárásokról



Tartalomjegyzék 1.Bevezetés 1.1. Az új megközelítés: a sikertörténetekre építünk 1.2. Adatgyűjtés és -elemzés 2.Közös érdek: a héa jelentősége a tagállamok, az Európai Unió és az adóalanyok számára 2.1. Megfelelési hiány (héabevétel-kiesés) 2.2. A héabevétel-kiesés hatása a saját forrásokra 2.3. Héaigazgatás és a vállalkozások megfelelési terhei 3.Héaalanyként történő nyilvántartásba vétel és kockázatelemzés 3.1. Az adóalanyok segítése jobb kommunikáció révén 3.2. A héanyilvántartásban szereplő adóalanyok adatbázisának teljessége 4.Héa, információs technológia és új technológiák 4.1. Elektronikus kereskedelem 4.2. Szűkített egyablakos ügyintézés 4.3. Digitalizáció, információtechnológia és adatelemzés 4.4. Megfeleléskezelési tervek 4.5. Adófizetői szolgáltatások 4.6. Az adatok felhasználása a héaszabályoknak való megfelelés céljából 4.6.1. Adatgyűjtés

4.6.2. Megalapozott döntés: adathasználat 5.Bevallások benyújtása és fizetés 5.1. A bevallások határidőben történő benyújtása 5.1.1.Elektronikus benyújtás 5.1.2.A héabevallás-benyújtási szabályoknak való megfelelés nyomon követése 5.2. A héa megfizetése 6.Héatartozások behajtása, visszatérítések és ellenőrzések 6.1. Héatartozás behajtása 6.2. Héa-visszatérítés 6.3. A jelentéstételi kötelezettségek teljessége: Héaellenőrzések 7.Héaelszámolás, elszámoltathatóság és jogviták 7.1. Héaelszámolás, belső kontrollok és külső felülvizsgálatok 7.2. A héával kapcsolatos vitarendezési eljárás 8.Covid19 és héa: a héa beszedésére és behajtására vonatkozó ajánlások 9.Következtetés 1. melléklet: Az ajánlások indexe 2. melléklet: Az ábrák és táblázatok indexe 3. melléklet: Hivatkozások



1.Bevezetés A közszolgáltatások – az orvosi ellátástól az infrastruktúra fejlesztéséig, az oktatástól a honvédelemig – kiemelt fontosságúak mindennapi életünkben, ugyanakkor pénzbe kerülnek. Ezek finanszírozásához adókra van szükség, és a hozzáadottérték-adó (héa) alapvető és gyakran elsődleges hozzájárulást jelent a tagállamok költségvetéséhez. Az alulteljesítő héaigazgatás veszélyezteti a fejlődést, a növekedést és a kormányba vetett bizalmat. Ezért mindenkinek – a nemzeti közigazgatásoknak, az uniós intézményeknek, az adóalanyoknak és a polgároknak is – érdeke a jól működő folyamatokat és eljárásokat alkalmazó hatékony héaigazgatás. Az 1989. május 29-i 1553/89/EGK, Euratom tanácsi rendelet megbízza a Bizottságot azzal, hogy háromévente értékelje az adóalanyok nyilvántartásba vételére, a héa megállapítására és beszedésére vonatkozó nemzeti eljárásokat, valamint a nemzeti HÉA-ellenőrzési rendszerek módozatait és eredményeit. Ezt követően az említett eljárások hatékonyságának javítása érdekében fontolóra lehet venni esetleges felülvizsgálatokat. Ez a jelentés az említett megbízatás alapján készült, és a 2016–2019-es időszakot vizsgálja. 1989 óta nyolc ilyen értékelő jelentés készült. A legutóbbi, 2017 decemberében közzétett jelentés szorgalmazta az elszigeteltségek megszüntetését és az adóhatóságok közötti jobb együttműködés révén a héaigazgatás javítását. Ez a jelentés azonosítja a bevételkiesés néhány valószínű okát, és kifejezett ajánlásokat fogalmaz meg a problémának a héaigazgatás megerősítése révén történő kezelésére (az ajánlásokat az alábbi szakaszokban soroljuk fel. A továbbiakban az ajánlások összefoglalását lásd az 1. mellékletben). Ez különösen fontos a digitalizáció és az új technológiák által a gazdaságainkban előidézett változások fényében. Ez a jelentés a héaigazgatásért felelős nemzeti hatóságok tapasztalatait és bevált gyakorlatait is bemutatja. Az igazságos és hatékony adózás az előttünk álló hónapokban és években még fontosabb szerepet fog játszani, hiszen az EU és a globális közösség igyekszik majd kilábalni a Covid19-válság által kiváltott visszaesésből. A tagállamok a kilábalás előkészítése érdekében – más célzott intézkedésekkel együtt – gyorsan végrehajtották a héával kapcsolatos intézkedéseket. Ez a jelentés értékeli, hogy az adóhatóságok készen állnak-e arra, hogy megbirkózzanak a nehéz helyzetekkel, többek között a Covid19-cel kapcsolatos szükséghelyzetekkel, és a lehető legkevesebb zavarral folytassák működésüket. 1.1.Az új megközelítés: a sikertörténetekre építünk Az adóhatóságok feladata azonos: az adók beszedése. Különösen egy olyan meglehetősen harmonizált területen, mint a héa, számos hasonló feladatot látnak el, de a szervezeti, műveleti, adópolitikai és prioritási szempontokat tekintve különbözhetnek. Ez a jelentés messzebbről indul, és tágabb szemszögből méri fel a tagállamok héaigazgatási tevékenységeit. Olyan lehetséges intézkedéseket javasol, amelyekkel Unió-szerte hasonló teljesítmény érhető el. A héa teljes életciklusát követi, a héaalanyok nyilvántartásba vételétől a héa-visszatérítést követő ellenőrzésig. A teljesítményre vonatkozó információk összehasonlítása a legegyértelműbb módja a jó teljesítmény és a bevált gyakorlatok azonosításának. Az eltérő fogalommeghatározások, a hiányos és nem megalapozott adatok, valamint a hasonló funkciók különböző környezetben (méret, politikai szervezet, társadalmi struktúrák stb.) való összehasonlíthatatlansága miatt azonban a teljes összehasonlító teljesítményértékelés nem lehetséges. A meglévő sokféleség valóban a legnagyobb kihívást jelenti az adóhatóságok költségeinek és teljesítményének összehasonlítása során. A héabevétel-kiesést olyan további tényezők is befolyásolják, mint a héaalanyok magatartása (pl. az adófizetésre való hajlam), a héa végrehajtását szabályozó jog minősége és más héameghatározó tényezők (pl. a kiskereskedelem mérete, az adófizetői struktúra, a földrajzi helyzet, az ország mérete, a gazdasági környezet, a munkanélküliség), de ezek értékelése szinte lehetetlen. Bár ez a jelentés nem teljesítményértékelés, mégis azonosítja a változás és javítás lehetőségeit, miközben figyelembe veszi az egyes országok sajátosságait. Az említett lehetőségek gyakran minőségi („puha”) jellegűek, és nehezen azonosíthatók. 1.2.Adatgyűjtés és -elemzés Az adatok összegyűjtése érdekében a Bizottság néhány problémára vonatkozóan valamennyi tagállamra kiterjedő felmérést végzett. A Bizottság 109 különböző kérdéskészlet (szabad szöveg, egy és több válasszal megválaszolható kérdés, mátrix stb.) és táblázat felhasználásával 8700 adattételt gyűjtött össze. A kapott adatok minőségének ellenőrzésére és megerősítésére validálási módszereket (pl. keresztellenőrzéseket, más forrásokkal való összehasonlításokat és kulcsfontosságú ellenőrzési kérdéseket) alkalmaztunk. A Bizottság a feltárt anomáliákat több csatornán keresztül vitatta meg a tagállamokkal. Minden tagállamnak lehetősége nyílt arra, hogy felülvizsgálja válaszait. Az adatok minőségében és pontosságában még így is jelentősek az eltérések. A tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy a megadott határidőn belül jó minőségű adatokat szolgáltassanak. Az Egyesült Királyság 2020. január 31-én kilépett az Európai Unióból. Mivel a jelentés a 2016–2019 közötti időszakról szól, és az átmeneti időszakban az uniós jog továbbra is teljes mértékben hatályos és alkalmazandó volt az Egyesült Királyságban, a „tagállamokra” és az összes számításra (pl. különböző arányokra és százalékokra) való hivatkozások az Egyesült Királyságra is kiterjednek. Az Egyesült Királyság teljes mértékben részt vett a jelentés kidolgozásában. 2.Közös érdek: a héa jelentősége a tagállamok, az Európai Unió és az adóalanyok számára 2.1.Megfelelési hiány (héabevétel-kiesés)

Az adóhatóságok hozzáadottértékadó- (héa-) behajtási kapacitása sürgető probléma a tagállamok, az EU, az európai vállalkozások és a polgárok számára. A héa alapvető és jelentős mértékben járul hozzá a tagállamok költségvetéséhez, valamint az uniós költségvetés fontos saját forrása. A fizetendő, de az adóhatóságok által be nem szedett héa becsült értéke azonban 2019-ben névértéken 134 milliárd EUR-t tett ki, ami a teljes héakötelezettség 10,3%-a ( Figure 1 ). Ez az úgynevezett „héabevétel-kiesés”: a teljes héakötelezettség (VTTL) és a tagállamok adóhatóságai által ténylegesen beszedett adó közötti különbség, és mint ilyen, az elméleti héaszámításhoz képest kiesett héabevételnek felel meg. A Bizottság évente kiszámítja és közzéteszi a héabevétel-kiesést azzal a céllal, hogy összehasonlítható adatokat és mutatókat gyűjtsön a héabevétel-kiesés mértékéről. A héabevétel-kiesés becslést ad az elmaradt jövedelem négy tág kategóriába sorolható okairól: 1. héa-csalás és -kijátszás; 2. héa-elkerülési gyakorlatok és optimalizálás; 3. csőd és pénzügyi fizetésképtelenség, valamint 4. adminisztratív hibák. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a héabevétel-kiesésre vonatkozó becslések a nemzeti statisztikákon alapulnak. Végezetül, e tekintetben rendkívül fontos tényező a megfelelés megkönnyítésére és a héacsalás elleni küzdelemre irányuló tagállami közigazgatási kapacitás. Bár a héabevétel-kiesés ezen okai eltérő szakpolitikai választ igényelnek, a héabevétel-kiesést még a legjobb körülmények között sem lehetett teljes mértékben megszüntetni, például a csőd és a pénzügyi fizetésképtelenség miatt elmaradt héa tekintetében. A héabevétel-kiesés számszerűsítése és nyomon követése segíthet a jól célzott intézkedések kidolgozásában és eredményességük nyomon követésében. Így a héabevétel-kiesés olyan mutatónak tekinthető, amely az egyes tagállamokban a héával kapcsolatos végrehajtási és megfelelési intézkedések hatékonyságát méri. Forrás: Európai Bizottság (2021) – Héabevétel-kiesés a 2021. évi uniós jelentés szerint Míg az EU egésze tekintetében az idő előrehaladtával javulás látható, addig a tagállamokat összehasonlító statisztikák jelentős eltéréseket mutatnak, amelyek szerint a bevételkiesés a teljes nemzeti elméleti héafizetési kötelezettség 1%-a és 35%-a között mozog ( Figure 2 ). Az előrelépés lehetőségeire és a héabevétel-kiesés csökkentésére jó példák is láthatók: 2018-hoz képest összességében 18 tagállamban csökkent a héabevétel-kiesés aránya. Horvátországon és Cipruson kívül a héabevétel-kiesés legjelentősebb csökkenése Görögországban, Litvániában, Bulgáriában és Szlovákiában következett be (ezek közül négy ország 3,2 és 2,2 (–3 százalékpont) közötti mértékben csökkentette a héabevétel-kiesést. Az országok egy másik csoportja Svédország, Finnország és Észtország. Ezekben a tagállamokban a héabevétel-kiesés becsült összege már évek óta kevesebb, mint a fizetendő héa 5%-a. A héabevétel-kiesés Máltán kívül Szlovéniában (+3 százalékpont) és Romániában (+2,3 százalékpont) nőtt a legnagyobb mértékben. Megjegyzés: Az adatcímkék a héabevétel-kiesésnek a teljes nemzeti elméleti héafizetési kötelezettséghez viszonyított 2019. évi arányára vonatkoznak

Forrás: Európai Bizottság (2021) – Héabevétel-kiesés a 2021. évi uniós jelentés szerint A héabevétel-kiesésre vonatkozó becslések tagállamonkénti eltérései az adózási fegyelem, a csalás, az adóelkerülés, a csőd, a fizetésképtelenség és a közigazgatási kapacitás tekintetében fennálló különbségeket tükrözik. Még ha más tényezők, például a gazdasági fejlődés és a nemzeti statisztikák felépítése hatással vannak is a becslésekre, a héabevétel-kiesés mértéke és különösen alakulása jelzi a nemzeti adóhatóságok teljesítményét. Év Tagállam 2016 2017 2018 2019 Millió EUR % Millió EUR % Millió EUR % Millió EUR % Belgium 3513 10,9% 4126 12,2% 4007 11,4% 4444 12,3% Bulgária 621 12,3% 648 12,2% 617 10,8% 508 8,3% Csehország 2499 16,0% 2223 13,1% 2567 13,8% 2835 14,3% Dánia 2539 8,7% 2528 8,3% 2516 7,9% 2778 8,6% Németország 22 091 9,2% 23 212 9,3% 24 291 9,4% 23 443 8,8% Észtország 115 5,5% 117 5,2% 98 4,0% 116 4,5% Írország 1426 10,2% 1910 12,8% 1541 9,8% 1721 10,1% Görögország 5374 27,3% 6730 31,5% 6237 29,0% 5350 25,8% Spanyolország 4577 6,1% 5411 6,8% 5252 6,3% 5840 6,9% Franciaország 14 852 8,8% 15 329 8,6% 14 428 7,9% 13 858 7,4% Horvátország 553 8,4% 482 6,9% 553 7,4% 77 1,0% Olaszország 36 852 26,5% 32 611 23,3% 32 415 22,9% 30 106 21,3% Ciprus 47 2,7% 169 9,4% 171 8,6% 54 2,7% Lettország 309 13,2% 402 15,7% 277 10,2% 237 8,3% Litvánia 1070 26,1% 1116 25,2% 1137 24,4% 1048 21,4% Luxemburg 589 15,8% 226 6,3% 333 8,5% 267 6,6% Magyarország 1748 14,2% 1891 13,9% 1261 8,9% 1483 9,6% Málta 244 25,6% 225 21,7% 203 18,1% 287 23,5% Hollandia 2651 5,3% 3190 6,0% 3039 5,5% 2660 4,4% Ausztria 2466 8,3% 2605 8,4% 3033 9,4% 2895 8,7% Lengyelország 7880 20,3% 6810 15,8% 5288 11,6% 5379 11,3% Portugália 2123 11,9% 1847 9,9% 1759 9,0% 1609 7,9% Románia 6453 37,0% 6797 36,8% 6258 32,7% 7411 34,9% Szlovénia 186 5,3% 142 3,9% 163 4,1% 298 7,1% Szlovákia 1360 20,0% 1206 16,9% 1414 18,3% 1313 16,1% Finnország 985 4,8% 1320 6,1% 884 4,0% 646 2,9% Svédország 1228 2,8% 1713 3,7% 1483 3,3% 597 1,4% Egyesült Királyság 20 102 10,7% 20 714 11,3% 19 835 10,5% 17 176 8,9% EU 144 452 12,1% 145 698 11,5% 141 059 11,1% 134 436 10,3% Forrás: Európai Bizottság (2021) – Héabevétel-kiesés az EU-ban A pontatlan adatszolgáltatás szintjének nyomon követésére szolgáló különböző módszerek között a héabevétel-kiesésre vonatkozó becsléseket 28 tagállam közül 25 alkalmazza (Málta, Németország és Svédország kivételével). Tizennégy tagállam belső és bizottsági becslésekkel egyaránt dolgozik, míg nyolc tagállam, nevezetesen Csehország, Írország, Spanyolország, Luxemburg, Magyarország, Hollandia, Ausztria és Portugália kizárólag az uniós adatokra támaszkodik. Bulgária, Észtország és az Egyesült Királyság csak a saját belső becsléseit alkalmazza. A Bizottság fenntartja az előző jelentés azon ajánlását, hogy a tagállamoknak erőfeszítéseket kell tenniük vagy folytatniuk kell arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy a héabevétel-kieséseikről saját becsléseket készítsenek, és azokat alaposabban elemezzék. A héabevétel-kiesés részletes vizsgálata lehetővé teszi, hogy a nemzeti politikai döntéshozók felmérjék szakpolitikai intézkedéseik hatását, és a héaszabályoknak való megfelelés javítása érdekében kiigazítsák azokat. Egyes tagállamok (11 a 28-ból) megosztották a héabevétel-kiesésre vonatkozó belső becsléseiket. Általában nem volt jelentős különbség (átlagosan 1-2 százalékpont) a belső becslések és a Bizottság által készített becslések között. Ez ismét bizonyítja a Bizottság által közzétett éves adatok pontosságát. Szinte valamennyi tagállam úgy véli, hogy a héabevétel-kiesésre vonatkozó tanulmányok és becslések hasznosak a héakötelezettségekre vonatkozó pontatlan adatszolgáltatás szintjének jobb megismeréséhez, de e hasznosság mértékét már eltérően ítélik meg. Érdemes megjegyezni, hogy a héabevétel-kiesés becslése terén kevesebb erőfeszítést tevő tagállamok e törekvést ugyan hasznosnak ítélik, de csak kisebb mértékben. 4.8. kérdés: „A héabevétel-kiesésre vonatkozó tanulmányok/becslések milyen mértékben segítették az adóhatóságot abban, hogy jobban összpontosítson jövőbeli megfelelési munkájára?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 2.2.A héabevétel-kiesés hatása a saját forrásokra Az uniós költségvetés héaalapú saját forrásait az egyes tagállamok héaalapjára vetik ki. A héaalapokat a fizetendő héaalapú saját forrás kiszámítása előtt az uniós szabályokkal összhangban harmonizálják. Ezt követően az egyes tagállamok harmonizált alapjára azonos százalékos arányt alkalmaznak, ez azonban nem haladhatja meg a tagállam bruttó nemzeti jövedelmének (GNI) 50%-át.

A tagállami héaigazgatás teljesítménye közvetlenül befolyásolja az EU bevételeit. Mivel a harmonizált adóalap az egyes tagállamok által beszedett nettó héabevételen alapul, a héabevétel-kiesés hatással van mind a tagállami bevételekre, mind az uniós héaalapú saját források összegére. Jogi szempontból az Európai Bíróság egyértelmű kapcsolatot teremtett a tagállami héabeszedés és a megfelelő források uniós költségvetés számára való rendelkezésre állása között. A héaalapú hozzájárulások aránya idővel csökkent, és a héaalapú saját források csökkenését az egyes tagállamok által befizetett GNI-alapú hozzájárulások megfelelő növelésével kell ellensúlyozni. A héabevétel-kiesésre vonatkozó tagállami számadatok különböző szempontokból vizsgálhatók, mint például a kiesés százalékos aránya vagy abszolút értékben kifejezett nagysága, amelyek mind ugyanazt az általános képet adják a hiányzó bevételekről. a) héabevétel-kiesés a teljes héafizetési kötelezettség (VTTL) százalékában b) héabevétel-kiesés millió EUR-ban Forrás: Európai Bizottság (2021) – Héabevétel-kiesés az EU-ban 2.3.Héaigazgatás és a vállalkozások megfelelési terhei Bár a héa elvei harmonizáltak, a szabályokat a különböző tagállamokban eltérő módon is be lehet vezetni és végre lehet hajtani, így a vállalkozásokra nehezedő megfelelési teher jelentős eltéréseket mutat. Az adóhatóságok hatékonysága és eredményessége az adóigazgatás kormányzati költségeire és a vállalkozások megfelelési költségeire egyaránt hatással van. A héaigazgatás minőségének javítása azért is fontos, mert a héa a vállalkozásokra háruló adminisztratív terhek jelentős hányadát képviseli. A héaalanyokra háruló adminisztratív terhek értékelése azonban nem tartozik e jelentés tárgykörébe. 1. ajánlás: Számítsák ki és elemezzék a tagállami héabevétel-kiesést és annak különféle összetevőit („eltűnő kereskedő” révén elkövetett, Közösségen belüli csalás, e-kereskedelem stb.). 3.Héaalanyként történő nyilvántartásba vétel és kockázatelemzés Az adóalanyok (vállalkozások, magánszemélyek és héa-azonosítószámmal rendelkező egyéb jogalanyok) nyilvántartásba vétele és adószámmal történő ellátása a héaigazgatás első alapvető lépése, amely megerősíti a kulcsfontosságú adminisztratív folyamatokat, amennyiben a nyilvántartási adatbázisban szereplő információk hiánytalanok, pontosak és naprakészek. A nyilvántartásba vételkor a héaalanyok bekerülnek a tagállami héa-adatbázisokba. Az előző jelentésben a Bizottság azt ajánlotta a tagállamoknak, hogy: ·segítsék nagyobb mértékben az adóalanyokat – különösen a külföldieket – a héaalanyként történő nyilvántartásba vételre vonatkozó kötelezettségeik teljesítésében (4. ajánlás), ·héa-azonosítószámok és héainformációcsere-rendszer (VIES) regisztrációs számok kiosztásának megfontolása (5. ajánlás), ·a héa- és VIES-regisztrációs adatok érvényességének szisztematikusabb ellenőrzése (6. ajánlás). 7.0.Az adóalanyok segítése jobb kommunikáció révén Mivel az előző jelentés azt tanácsolta a tagállamoknak, hogy segítsék nagyobb mértékben az adófizetőket a héaalanyként történő nyilvántartásba vétellel kapcsolatos kötelezettségeik teljesítésében, az ajánlás megvalósulásának nyomon követését célzó kérdés segítségével értékelték az e téren elért előrehaladást. A tagállamok válaszukban jelezték, hogy az online regisztráció nagyrészt elérhető, és hogy az adóalanyokat tájékoztatják az online regisztrációról és a kapcsolódó kötelezettségekről.

3.3. kérdés: „Az adóhatóság tájékoztatja-e az adóalanyokat a héaalanyként történő nyilvántartásba vételi kötelezettségeikről és az online regisztrációs eljárásról? Például egy weboldalon, alkalmazáson stb.” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 3.8. kérdés: „Az online regisztráció...” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 2. ajánlás: Online csatornákon tájékoztassák az adóalanyokat a héával kapcsolatos kötelezettségeikről, és tegyél lehetővé az online nyilvántartásba vételt. 7.1.A héanyilvántartásban szereplő adóalanyok adatbázisának teljessége Meg kell találni az egyensúlyt egyrészt a héaalanyként történő nyilvántartásba vétel egyszerűsítése útján az újonnan kialakuló gazdasági tevékenységek megkönnyítése, másrészt a héacsalás elleni küzdelem között. Az uniós tagállamokban – még állandó telephely hiányában is – csak aktív héaazonosító számmal lehet gazdasági tevékenységet folytatni. A kérelmezőknek a nyilvántartásba vételi szakaszban történő gondos értékelése ezért kritikus lépés a potenciális csalási esetek azonosításában. A héacsalás elleni küzdelem bizonyos feltételek mellett szükségessé teheti a héaazonosító szám iránti kérelem elutasítását. A nyilvántartásba vételi eljárásnak tartalmaznia kell egy kockázatelemzési elemet, amelynek alapja a kérelmező által a nyilvántartásba vételi szakaszban benyújtott információ, amelyet összevetnek harmadik felektől kapott információkkal, és amely szükség esetén az adóalannyal folytatott tisztázási eljárást követően szűrésre kerül. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a héa-adatbázisaikban tárolt információk hiánytalanok, pontosak és rendszeresen frissülnek. Ennek érdekében más adóhatósági informatikai alrendszerekkel összekapcsolt, olyan sokoldalú informatikai nyilvántartási alrendszerrel kell rendelkezniük, amely lehetővé teszi számukra, hogy az ideiglenesen inaktív adóalanyok tekintetében felfüggesszék a héabevallások fogadását, figyelmeztetéseket adjanak ki, becslésen alapuló adómegállapítást végezzenek és a egyéb intézkedéseket tegyenek. Képesnek kell lenniük a héaalanyként történő nyilvántartásba vétellel kapcsolatos igazgatási információk generálására, és annak rendszeres vizsgálatára, hogy a VIES-adatbázis milyen mértékben támasztja alá a nyilvántartás hitelességét. A héaalany-nyilvántartó adatbázisok integritásának meghatározása érdekében a Bizottság tájékoztatást kért az adóalanyok számáról, a héa- és a szűkített egyablakos nyilvántartásba vételről (MOSS), az elvégzett nyilvántartásba vételi ellenőrzésekről, valamint a várható héabevallásokról és -bevételekről. Az előző jelentés elismerte a tagállamok nyilvántartásba vételi eljárásait, és azt, hogy az online nyilvántartásba vétel egyre népszerűbbé válik. Emellett egyes tagállamokban „egyablakos” nyilvántartásba vételi lehetőségek is rendelkezésre állnak, és több hivatal, például a kereskedelmi kamarák is részt vesznek a héaalany-nyilvántartási folyamatban. A tagállamok körében felmérés készült az adóhatóságok és a vállalkozások nyilvántartásba vételéért felelős különböző szervek közötti automatikus információcseréről. 3.2. kérdés: „3.2. Van-e automatikus információcsere az adóhatóság és a szervek (a cégregisztrációért felelős szervek, például: kereskedelmi kamarák) között?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A héa-adatbázisok teljességének és pontosságának biztosítása érdekében elengedhetetlen a releváns adatbázisok fokozottabb integrációja és az érintett nemzeti szereplők közötti valódi információcsere. 3. ajánlás: Javítsák az adóhatóságok és más tagállami szervek közötti automatikus információcserét. A tagállamok nyilvántartási adatbázisainak tartalmazniuk kell minimális információkat az adófizetőkről, hogy megfeleljenek a teljességre és pontosságra vonatkozó követelményeknek. Az adóalanyokra vonatkozó releváns adatok többségét a nyilvántartásba vétel pillanatától kezdve szerepeltetni kell a héa-adatbázisban.

3.4. kérdés: „Milyen adatokat kell megadni egy új adóalany nyilvántartásba vételéhez (a szűkített egyablakos ügyintézésen kívül)? (Több válasz is lehetséges) Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Általánosságban elmondható, hogy a regisztrált héaalanyok adatbázisait a tagállamokban megfelelően karbantartják. Az adatbázisok tartalmazzák az adóalanyokra vonatkozó lényeges adatok többségét, és a bennük foglalt információk megfelelőek az adóalanyokkal való hatékony kapcsolattartáshoz. A legtöbb tagállamban (24-ben a 28-ból) az új héaalany nyilvántartásba vételéhez az adatmezők többségét ki kell tölteni. Tíz tagállamban, nevezetesen Dániában, Írországban, Görögországban, Horvátországban, Cipruson, Litvániában, Magyarországon, Ausztriában, Portugáliában és az Egyesült Királyságban az összes adatmező kitöltése kötelező. A legtöbb olyan tagállam, amely nem szerepelteti az adatbázisában a minimálisan előírt mezőket, más adatmezőket ír elő vagy olyan helyettesítő információkat kér, mint például a bankszámlaadatok, a várható árbevétel, a jogi képviselő(k) azonosító adatai, a finanszírozási források és a munkavállalókra vonatkozó adatok. Hatékonyságjavulás érhető el azáltal, ha ezeket a mezőket a nyilvántartásba vétel pillanatában integrálják, biztosítva, hogy azok azonnal megjelenjenek az adatbázisban. Így a nemzeti adóhatóságoknak nem kellene egyéni lekérdezések útján kiegészítő információkat beszerezniük. 4. ajánlás: Tartsanak fenn pontos és teljes körű héa-adatbázist. Az elemzés nem tárt fel szisztematikus összefüggést a héabevétel-kiesés és az olyan mutatók között, mint például a nyilvántartásba vett adóalanyok száma, a héaalanyként nyilvántartásba vett vállalkozások száma és a nyilvántartásba vételkor kért információk. Enyhe korreláció állhat fenn a héabevétel-kiesés nagysága és az adóalanyonkénti héabeszedés átlagos értéke között. Úgy tűnik, hogy azokban a tagállamokban, ahol az egy nyilvántartásba vett héaalanyra jutó bevétel értéke a legmagasabb (Luxembourg, Írország, Dánia és az Egyesült Királyság), a héabevétel-kiesés viszonylag alacsonyabb. A 9. ábra azt mutatja be, hogy a tagállamok milyen mértékben ellenőrzik a héaalanyként történő nyilvántartásba vételt, a nyilvántartásba vételi kérelmek hitelességét, és azt, hogy a kérelmezők megfelelnek-e a nyilvántartásba vételre vonatkozó jogi követelményeknek. a) 3.5. kérdés: „Milyen adatokat kell megadni egy új adóalany nyilvántartásba vételéhez (a szűkített egyablakos ügyintézésen kívül)?

(Több válasz is lehetséges)” b) 3.6. kérdés: „Az Ön adóhatósága végez-e előzetes ellenőrzéseket a héaalanyként történő nyilvántartásba vétel előtt?

(Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A tagállamok általában kockázati mutatókat alkalmaznak; az ellenőrzéseket szisztematikusan végzik, és azok szükség esetén kiterjednek az adóalanyoknál tett látogatásokra is. Eljárásokat vezettek be annak biztosítására, hogy a nyilvántartásba vételi kérelmek hitelesek legyenek, és hogy a kérelmezők megfeleljenek a jogi követelményeknek. Görögország, Olaszország, Ciprus, Málta és Portugália számára azonban előnyösebb lenne az előzetes ellenőrzések következetesebb végrehajtása. Javasoljuk, hogy Csehország és Spanyolország jobban ellenőrizze a kérelmező személyazonosságát, míg Bulgária, Csehország, Spanyolország, Málta, Hollandia, Románia és Svédország esetleg vizsgálja felül a héaalanyként történő nyilvántartásba vétel jogi ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseit. Egyes tagállamok más előzetes ellenőrzésekről számoltak be. Ezek különböző forrásokon alapulnak, például másodelemzésen, nyilvános információkon, előzetes regisztrációt megelőző helyszíni látogatásokon és bűnügyi nyilvántartásokon. Szintén bevett gyakorlat a más nemzeti ügynökségekhez intézett információkérések, az igazgatókkal vagy azok meghatalmazott képviselőivel folytatott interjúk/találkozók, illetve a kockázatértékelés céljából külön kérdőívek használata. Bevált gyakorlat lehet a héa szempontjából releváns adózási és vámkockázati kritériumok közötti interoperabilitás biztosítása is (pl. a 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárással kapcsolatos jelzések a héacsalás kockázatához is kapcsolódhatnak). Számos válasz utalt a közigazgatási és nemzetközi együttműködésre, mint kiegészítő ellenőrzési forrásra. 5. ajánlás: Végezzenek jogi és azonosító ellenőrzéseket, valamint rendszeres előzetes ellenőrzéseket a kockázati mutatók alapján. A héaalanyként történő nyilvántartásba vételre irányuló elutasított kérelmek százalékos aránya bizonyos mértékben jelzi a kockázatértékelési eljárás minőségét, és az olaszországi 0%-tól a lettországi és litvániai > 20%-ig terjed. Azokban a tagállamokban, ahol a héaalanyként történő nyilvántartásba vételre irányuló elutasított kérelmek aránya alacsony, általában nagyobb a héabevétel-kiesés, míg ott, ahol ez az elutasítási arány magasabb, a bevételkiesés tekintetben általában jobb teljesítmény tapasztalható. Olaszország és Görögország például „nulla” és „nem áll rendelkezésre adat” választ adott; Romániában a héaalanyként történő nyilvántartásba vételre irányuló elutasított kérelmek aránya összességében a 2016. évi 14,5%-ról 2019-ben 2,2%-ra csökkent. A tagállamok számára előnyös lehet, ha intézményes keretek között biztosítják a nyilvántartásba vétel iránti kérelmek – különösen az elutasított kérelmek – adatainak tárolását, hogy több ismeret álljon rendelkezésre a kérelmezők gazdasági tevékenység végzéséhez fűződő jogos érdekével és a tevékenység elvégzésére való képességével kapcsolatban. 3.7. kérdés: Vezet-e az Ön adóhatósága nyilvántartást azokról a kérelmezőkről, akiknek a nyilvántartásba vételét elutasították?

Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A legtöbb tagállam (19 a 28-ból) vezet nyilvántartást azokról a kérelmezőkről, akiknek a nyilvántartásba vételét elutasították. Minden tagállamnak követnie kellene ezt a bevált gyakorlatot, szükség esetén mérlegelve a nemzeti jogszabályok módosítását is. 6. ajánlás: Működtessenek adatbázist a nyilvántartásba nem vett kérelmezőkről. A legtöbb tagállam az adatbázisai integritásának és pontosságának javítása érdekében összeveti a héaalany-nyilvántartó adatbázisban tárolt információkat harmadik felek információforrásaival, például más kormányzati nyilvántartásokkal. Ez bevált gyakorlat, és a tagállamoknak követniük kellene Dánia, Észtország, Írország, Görögország, Franciaország, Horvátország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Románia és Svédország példáját. 3.9. kérdés: „Összevetik-e a héaalany-nyilvántartó adatbázisban tárolt információkat harmadik felek információforrásaival (pl. egyéb kormányzati nyilvántartásokkal, mint például a cégnyilvántartással) annak biztosítása érdekében, hogy a tárolt információk naprakészek legyenek?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 7. ajánlás: Vessék össze a héaalany-nyilvántartó adatbázisban tárolt információkat harmadik felek információforrásaival. Ezen túlmenően a Bizottság igyekezett többet megtudni a nyilvántartásba vételre kötelezett, de ezt elmulasztó vállalkozások és magánszemélyek felderítésére használt eljárások meglétéről és típusáról, valamint arról az ugyanilyen fontos tényről, hogy az ilyen eljárások milyen eredményeket hoztak. Az első kérdésre „Igen” választ adó adóhatóságok eltérő eljárásokat alkalmaznak a nyilvántartásba nem vett vállalkozások felderítésére. 3.11.a. kérdés: „Kérjük, adja meg, hogy az Ön adóhatósága milyen típusú kezdeményezéseket alkalmazott.

(Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Figure 13 több adatot közölt az érintett gazdasági ágazatokról. 3.11.b. kérdés: „E kezdeményezések alapján az Ön adóhatósága mely gazdasági ágazatokban azonosított jelentős számú nyilvántartásba nem vett vállalkozást? (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 8. ajánlás: Alkalmazzanak olyan eljárásokat, amelyekkel felderíthetők a nyilvántartásba vételt elmulasztó adóalanyok és a jelentős számú nyilvántartásba nem vett vállalkozással rendelkező gazdasági ágazatok. Amint azt az előző jelentés megállapította, a tagállamok fokozatosan a kockázatértékelésen alapuló nyilvántartásba vételi eljárás felé mozdulnak el. Annak értékeléséhez, hogy ez okoz-e jelentős késedelmet a héa- és VIES-nyilvántartási számot kérelmező adóalanyok számára, összehasonlításra került a kérelem feldolgozásához szükséges idő az előző időszak adataival.

2.2.g. kérdés: „A […] megszerzéséhez minimálisan szükséges napok száma” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A hosszabb időszakra vonatkozó adatsor megerősíti a korábbi megállapításokat: a kockázatértékelési megközelítés nem késlelteti jelentősen a nyilvántartásba vételi folyamatot, és az adóhatóságok a héa-azonosítószám és a VIES nyilvántartási szám egyetlen azonosítóban történő egységesítése felé mozdulnak el. 9. ajánlás: Építsenek be kockázatértékelési eljárást a nyilvántartásba vételi folyamatba. A héarendszer az Unión belüli termékértékesítéseket mentesíti a héa alól az értékesítés helye szerinti tagállamban, ha az értékesítés egy másik tagállamban található adóalany részére történik. Az előzetesen felszámított héát az adóalany székhelye szerinti tagállam számolja el. Ezért az ilyen termékértékesítést végző adóalanynak képesnek kell lennie annak ellenőrzésére, hogy egy másik tagállamban lévő ügyfelei adóalanynak minősülnek-e, és rendelkeznek-e érvényes héaazonosító számmal. E célból minden adóhatóság elektronikus adatbázist működtet, amely tartalmazza az adott tagállamban található kereskedők héaalany-nyilvántartási adatait, beleértve a héaazonosító számot, a kereskedő nevét és címét is. A számítógépesített VIES azért jött létre, hogy lehetővé tegye a tagállami adóhatóságok számára az EU-n belüli értékesítésekre és szolgáltatásokra vonatkozó adatok cseréjét. Az adóalanyok a webes VIES rendszerben ellenőrizhetik kereskedelmi partnereik héaazonosító számát. A héa- és VIES-nyilvántartási adatok érvényességének szisztematikusabb ellenőrzésére vonatkozó ajánlásra adott válaszuk értékelése céljából a Bizottság tájékoztatást kért a tagállamoktól arra vonatkozóan, hogy a VIES nyilvántartásba vételt követően végeznek-e nyomon követési ellenőrzést. a) 3.12. kérdés: „A VIES nyilvántartásba vételt követően utólagosan ellenőrzik-e a regisztráció érvényességét?” b) 3.13. kérdés: „Az Ön adóhatósága csalás esetén törli-e a VIES-azonosító számot a VIES rendszerből?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A 904/2010/EU tanácsi rendelet 22. cikke szerint a tagállamok kötelesek a nyilvántartásba vételt követő ellenőrzést végezni, ha a nyilvántartásba vétel előtt csak előzetes ellenőrzéseket végeznek. Csak a tagállamok kisebbsége (18%) válaszolt úgy, hogy nem ellenőrzik ezeket az adatokat, szemben az előző jelentésben szereplő, a nyilvántartásba vételt követő ellenőrzési eljárásokat nem alkalmazó adóhatóságok több mint 30%-ával. Húsz tagállam jogszabályai csalás esetén lehetővé teszik a VIES-szám törlését, amit a Bizottság helyes gyakorlatnak tekint. Dánia és Ciprus jelezte, hogy a nyilvántartásba vételt követően nem ellenőrzi a VIES-szám érvényességét, Bulgária, Észtország, Lengyelország, Szlovákia és Finnország pedig azt közölte, hogy csalás esetén nem törli a VIES-számokat. Németország, Svédország és az Egyesült Királyság jelezte, hogy a nyilvántartásba vételt követően nem ellenőrzik a VIES-szám érvényességét, és csalás esetén sem törlik a VIES-számot. Azt tanácsoljuk a tagállamoknak, hogy kövessék a többség példáját. A héarendszer támogatja az EU belső piacát, a héacsalási lánc általában hosszú, és két vagy több országot érint; néha fel kell lépni a belső piaci kereskedőkkel szemben annak megakadályozása érdekében, hogy a héacsalást egy másik tagállamba „exportálják”. 10. ajánlás: Utólagosan ellenőrizzék a VIES regisztrációs számokat, és vizsgálják meg a VIES-szám csalás esetén történő felfüggesztésének vagy törlésének lehetőségét. A sikeres adóhatóságnak nyomon kell követnie a héaalany-nyilvántartási folyamatot, és értékelnie kell a héamegfelelési intézkedéseinek eredményét. Az informatika ebben alapvető szerepet játszik, mivel segíti az adóhatóságokat az adatok keresztellenőrzésében, valamint a kockázatfelderítésben és -elemzésben. Ezért a nyilvántartásba vételi információkat össze kell kapcsolni más informatikai alrendszerekkel, például a bevallással és kifizetéssel, a beszedéssel és az audittal, és olyan irányítási információkat kell előállítani, amelyek támogatják a döntéshozatali folyamatot. Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről

Mivel a Bizottság nem tudja közvetlenül értékelni a belső alrendszerek összekapcsolását, információt kértek a tagállamoktól arra vonatkozóan, hogy az adóhatóságuk héaalany-nyilvántartó informatikai alrendszere kapcsolódik-e más informatikai alrendszerekhez. A többség (90%) megerősítette, hogy igen; csak Csehországban, Észtországban, Cipruson és Máltán nem áll rendelkezésre ilyen interfész. Ezenkívül Dánia, Észtország, Írország, Görögország és Horvátország igennel válaszolt a héabevallás és -feldolgozás hatékony informatikai alrendszerének azonosítására irányuló kérdések többségére, míg Bulgária, Csehország, Olaszország, Málta, Hollandia és Lengyelország jelezte, hogy az ő rendszerük kevesebb összetevőből áll. 11. ajánlás: Kapcsolják össze az informatikai nyilvántartási információs rendszert az adóhatóság más alrendszereivel, például a bevallással és kifizetéssel, a beszedéssel és az audittal. Ami a nyilvántartásba vétel bevált gyakorlatát illeti, az általános észrevétel az, hogy a tagállamok jellemzően egy integrált kockázatértékelési rendszer felé haladnak, és online interfészt hoznak létre azzal a céllal, hogy az adóalanyok haladéktalanul be tudják jelenteni az adataikban bekövetkező változásokat. 12. ajánlás: Tegyék lehetővé, hogy a héaalanyok biztonságos online kapcsolaton keresztül hozzáférjenek héa-vonatkozású adataikhoz, megjelenítsék és módosítsák azokat. 4.Héa, információs technológia és új technológiák 4.1.Elektronikus kereskedelem Az elektronikus kereskedelem hozzáférhetőbbé teszi a kereskedelmet, ugyanakkor csalási lehetőségeket is kínál. Az Európai Számvevőszék megjegyezte, hogy „még számos kihívás vár megoldásra a héa […] beszedés terén”, és felkérte a Bizottságot, hogy „kövesse nyomon az áruk Unión belüli távértékesítése és a szűkített egyablakos ügyintézés (MOSS) működését”. Az adóhatóságoknak ismerniük kell adóalanyaikat, és nyilvántartást kell vezetniük azokról a vállalkozásokról, amelyek online kínálnak árukat és szolgáltatásokat (vállalkozás és fogyasztók közötti ügylet). A tagállamoknak azonban csak a fele (Belgium, Bulgária, Csehország, Dánia, Írország, Görögország, Olaszország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Ausztria és Szlovákia) erősítette meg, hogy nyilvántartást vezet a termékeket vagy szolgáltatásokat online értékesítő héaalanyok számáról. 3.14. kérdés: „Az Ön adóhatósága vezet-e nyilvántartást az interneten termékeket vagy szolgáltatásokat értékesítő héaalanyok számáról?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Emellett az elektronikus kereskedelemben részt vevő adóalanyok száma (vagy becsült száma) jelentős eltérést mutat, hiszen Bulgáriában, Csehországban, Görögországban és Lettországban meghaladja a 10 000-et, ugyanakkor 100-nál kevesebb Olaszországban (71), Belgiumban (25) és Ausztriában (5). 13. ajánlás: Hozzanak létre vagy vezessenek nyilvántartást az elektronikus kereskedelemben részt vevő adóalanyokról. 4.2.Szűkített egyablakos ügyintézés A szűkített egyablakos héaügyintézés választható rendszer az adóalanyok számára, amely lehetővé teszi, hogy több uniós tagállam helyett csak egy uniós tagállamban számolják el a héát. A rendszer a határokon átnyúló távközlési, televíziós és rádiós műsorszolgáltatásra, valamint a nem adóalanyoknak nyújtott digitális szolgáltatásokra alkalmazható. A szűkített egyablakos ügyintézés lehetővé teszi az ilyen szolgáltatásokat nyújtó gazdasági szereplők számára, hogy az egyik uniós tagállam (az azonosítót kiadó tagállam) online rendszerén keresztül nyújtsák be héabevallásukat és fizessék meg a több uniós tagállam (a fogyasztás helye szerinti tagállam) felé esedékes alkalmazandó héát. a) a fogyasztás helye szerinti tagállam b) az azonosítót kiadó tagállam

Jelölés: Az értékek millió EUR-ban

Forrás: Európai Bizottság (2021) – A szűkített egyablakos ügyintézés nyomon követése A szűkített egyablakos ügyintézés 2015-ös elindítása sikeres volt. Mivel az azonosítót kiadó tagállam és a fogyasztás helye szerinti tagállam nem ugyanaz, a rendszer működéséhez elengedhetetlen az általános magas szintű bizalom. Ez a bizalom arra épül, hogy a tagállamok kellő gondossággal járnak el, különösen a rendszert használó vállalkozásokkal (lehetőleg egy erre a célra létrehozott csatornán keresztül) folytatott kommunikációjuk, a nyilvántartásba vételi folyamat (a kereskedők ellenőrzése a szűkített egyablakos ügyintézésre való regisztráció előtt) és az ellenőrzések (amelyek a nyilvántartásból való törléshez vezethetnek, például az inaktív adóalanyok esetében) terén. 2.4. kérdés: „Az Ön országában (mint azonosítót kiadó tagállamban) a szűkített egyablakos ügyintézés tekintetében milyen típusú rendszeres regisztrációs ellenőrzéseket végeznek? (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 4.4. kérdés: „Adófizetői szolgáltatások: Az Ön adóhatósága […] rendelkezik egy erre a célra szolgáló információs csatornával” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A legtöbb tagállam csak olyan alapadatokat ír elő, mint például az elérhetőségi adatok (az adóalany teljes neve, üzleti és postai címe stb.), a bejegyzés/nyilvántartásba vétel időpontja, a tevékenység jellege és a gazdasági ágazatba sorolás. Ezért néha csak korlátozott ismeretekkel rendelkeznek a szűkített egyablakos ügyintézés keretében nyilvántartásba vett vállalkozásokról. Tizenhét tagállam (Belgium, Bulgária, Németország, Írország, Görögország, Spanyolország, Lettország, Luxemburg, Magyarország, Málta, Lengyelország, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság) gyűjt egyéb információkat, például a következőket: ·a szűkített egyablakos ügyintézési rendszerben történt korábbi nyilvántartásba vételek és a rendszer használata, ·a nyilvántartásból az azonosítót kiadó tagállam megváltozása miatt törölt személyekkel kapcsolatos lekérdezések, ·többszörös (több tagállamban történt) nyilvántartásba vétel utáni keresés azonosító szám alapján, ·annak ellenőrzése, hogy a vállalkozás rendelkezik-e állandó telephellyel az országban, ·bankszámlaadatok stb. Egyes tagállamok (Szlovénia, Svédország és az Egyesült Királyság) azt is ellenőrzik, hogy a vállalkozásnak van-e az elektronikus szolgáltatások terjesztésére szolgáló weboldala vagy egyéb eszköze, szerepel-e harmadik országok nyilvános adatbázisaiban és milyen típusú szolgáltatást nyújt. 14. ajánlás: A szűkített egyablakos ügyintézéshez hozzanak létre külön információs csatornát és rendszeresen végezzenek nyilvántartásba vételt megelőző ellenőrzéseket. A tagállamok válaszaiból kiderül, hogy a szűkített egyablakos ügyintézés keretében nyilvántartásba vett, az uniós szabályozást alkalmazó vállalkozások száma 2016–2019 között növekedett. A nem uniós szabályozás relatív növekedése jelentősebb volt, mivel tükrözi azt a bázishatást is, amely az elemzett időszak kezdetén történt nyilvántartásba vételek kis száma miatt jelent meg. Úgy tűnik, hogy az utóbbi időben megfordult a szűkített egyablakos ügyintézési rendszerben nyilvántartott adóalanyok számának növekvő tendenciája, ami arra utalhat, hogy az inaktív adóalanyok nyilvántartásból való törlése kapcsán nagyobb szigor érvényesül. a) Uniós szabályozás

b) Nem uniós szabályozás Forrás: Európai Bizottság (2020) – A szűkített egyablakos héaügyintézésre vonatkozó statisztikák A tendencia azonban eltérő a tagállamokban: egyes országokban, például Észtországban és Hollandiában jelentős növekedés volt tapasztalható a vizsgált időszak alatt, míg más országokban, például Németországban, Írországban, Franciaországban, Lengyelországban és Szlovákiában kevesebben kérték a szűkített egyablakos ügyintézési rendszerben való nyilvántartásba vételüket. Megjegyzés: Az oszlopok a 2019. évi MOSS nyilvántartásba vételeket hasonlítják össze a 2016–2019 közötti időszakban regisztrált MOSS-nyilvántartásba vételek átlagával Forrás: Európai Bizottság (2020) – A szűkített egyablakos héaügyintézésre vonatkozó statisztikák A szűkített egyablakos ügyintézés köréből való törlésre az adóalany kérésére vagy az adóhatóság kezdeményezésére kerül sor. Ez utóbbi jól mutatja az adóhatóságok arra irányuló erőfeszítéseit, hogy megőrizzék a szűkített egyablakos ügyintézés (MOSS) adatbázisának pontosságát. A tagállamok válaszai korlátozott előrelépést mutatnak ezen a területen, különösen az elemzett időszak vége felé. Megjegyzés: Az oszlopok a nyilvántartásból való törléseket a nyilvántartásba vett vállalkozások teljes számához viszonyítva mutatják a 2016–2019 közötti időszak átlagában.

Forrás: Európai Bizottság (2020) – A szűkített egyablakos héaügyintézésre vonatkozó statisztikák A számok azonban jelentős eltéréseket mutatnak. Úgy tűnik, hogy a tagállamok közel fele (Dánia, Észtország, Görögország, Horvátország, Olaszország, Litvánia, Lengyelország, Portugália, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország és Svédország) egyáltalán nem végzi el hivatalból a szűkített egyablakos ügyintézésből való törlést; a többi tagállam (különösen Belgium, Spanyolország, Csehország, Franciaország, az Egyesült Királyság, Ciprus, Írország és Lettország) hivatalból elvégzi a MOSS adatbázisból való törlést. 15. ajánlás: Tegyenek fokozottabb erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a szűkített egyablakos ügyintézés adatbázisa pontosabb legyen. Nem minden nyilvántartásba vételhez kapcsolódnak ellenőrzések. A válaszokat más rendelkezésre álló belső adatforrásokkal összevetve egyértelműen úgy tűnik, hogy a tagállamok nem ellenőrzik a szűkített egyablakos ügyintézés hatálya alá tartozó adóalanyokat. Forrás: Európai Bizottság (2020) – A szűkített egyablakos héaügyintézésre vonatkozó statisztikák Az uniós tagállamokban a szűkített egyablakos ügyintézés keretében nyilvántartásba vett adóalanyoknál az azonosítót kiadó és a fogyasztás helye szerinti tagállami minőségben végzett ellenőrzések száma nagyon alacsony, 2019-ben az uniós és nem uniós szabályozás körében összesen csak 47 volt, míg az uniós szintű medián értéke nulla. Ez azt jelenti, hogy jelenleg uniós szinten a „szűkített egyablakos ügyintézés nem ellenőrzése” az általános realitás, az elvégzett ellenőrzések jelentik a kivételt.

Csak Belgium (MSI minőségben végzett 7 ellenőrzés és MSC minőségben végzett 4 ellenőrzés az uniós szabályozás körében), Dánia (MSC minőségben végzett 14 ellenőrzés a nem uniós szabályozás körében), Finnország (MSI minőségben végzett 7 ellenőrzés a nem uniós szabályozás körében) és Spanyolország (MSC minőségben végzett 5 ellenőrzés az uniós szabályozás körében) számolt be a területen végzett bizonyos tevékenységekről. A tagállamok túlnyomó többsége (16 a 28-ból) 2019-ben a szűkített egyablakos ügyintézés terén nem végzett ellenőrzést. Néhány tagállam kifejtette, hogy nem tudtak adatot szolgáltatni, mivel valamennyi adóra vonatkozóan teljes mértékben integrált kockázatelemzési és megfeleléskezelési rendszert működtetnek, így a szűkített egyablakos ügyintézés keretében végzett ellenőrzéseket a nemzeti statisztikákban külön nem azonosítják. 16. ajánlás: Fordítsanak nagyobb figyelmet a szűkített egyablakos ügyintézés keretében nyilvántartásba vett vállalkozások ellenőrzésére. 4.3.Digitalizáció, információtechnológia és adatelemzés Az előző jelentésben a Bizottság azt ajánlotta a tagállamoknak, hogy az adóhatóságoknál fokozzák a digitalizációt és automatizálást, valamint az adatok cseréjét/megosztását (2. és 11. ajánlás). A végrehajtás nyomon követése céljából a tagállamokat felkérték, hogy számoljanak be a 2016–2019 közötti időszakban az adóhatóságaiknál végrehajtott jelentős informatikai fejlesztésekről (pl. digitalizációs projektek, új funkciók). A tagállamok többsége pozitívan válaszolt, ami a jelek szerint megfelel az egyéni teljesítménynek 1. a héabevétel-kiesés átlagos csökkentése; és 2. a héabevétel ugyanezen időszak alatti átlagos növekedése terén. a) 1.10. kérdés: „Az Ön tagállamának adóhatóságában történt-e jelentős informatikai fejlesztés (pl. digitalizációs projektek, új funkciók) (2016–2019-es időszak)?” b) Fő informatikai kezdeményezés („Igen”/„Nem”) kontra a héabevételek és a héabevétel-kiesés változása Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Úgy tűnik, hogy az informatikai fejlesztések a héabevétel-kiesés folyamatos csökkentését és a héabevételek nagyobb mértékű növekedését eredményezik. Azok a tagállamok, amelyek jelentős informatikai fejlesztésről számoltak be, ugyanebben az időszakban csaknem négyszer sikeresebbek voltak a héabevétel-kiesés csökkentésében. Az elemzett időszakban a jelentős informatikai fejlesztésekről számot adó tagállamokban a héabeszedés átlagosan 37%-kal nőtt. Az adatokat azonban befolyásolja a bázishatás (a tagállamok informatikai fejlettségi szintje az elemzés elején nem volt egyforma, így néhányuk esetében nagyobb mozgástér állt rendelkezésre komolyabb előrelépésre), valamint más paraméterek, például a vizsgált időszak során történt héakulcs-változások is. A héabevétel-kiesésre vonatkozó korábbi tanulmányokban (2018, 2020) kidolgozott ökonometriai modellek az informatikai kiadások arányának statisztikai jelentőségét jelzik a héabevétel-kiesés mértékének magyarázatában. Az alapfogatókönyv szerinti becsült eredmények azt mutatják, hogy a héabevétel-kiesés 1 százalékpontos csökkentéséhez arra van szükség, hogy az adóhatóságok összes kiadásán belül az informatikai kiadások részaránya körülbelül 5,4 százalékponttal növekedjen. Az informatikai kiadás azonban nem ezüstgolyó, és hatása korlátozott: bizonyos szinten az informatikai beruházások növekedése már nem jár pozitív hatással. Konkáv összefüggés figyelhető meg az informatikai kiadások aránya és a héabevétel-kiesés között. A kedvező hatás ténylegesen akkor kezd megszűnni, amikor az informatikai kiadások az adóhatóság összes kiadásának körülbelül 9,8%-át teszik ki. Az adóhatóságoktól és más forrásokból (OECD) kapott adatok alapján a héa beszedésének igényeihez igazított összes informatikai kiadás (beruházás és karbantartás) aránya az alábbi 10 tagállamban nagyobb volt: Írország, Finnország, Lettország, Magyarország, Litvánia, Bulgária, Csehország, Málta, Olaszország és Lengyelország (elemzés céljából egy „informatikai kiadási csoportba” csoportosítva). 17. ajánlás: Általános igényelemzés alapján hajtsanak végre jelentős informatikai beruházásokat, ugyanakkor tartsák karban a meglévő informatikai rendszereket. Az „informatikai kiadási csoport” 10 élen járó tagja az uniós átlaghoz képest

Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Ha az elemzést az időszak teljes IT-kiadására vonatkozóan megismételjük, a nagyobb arányú informatikai beruházást végrehajtó, élen járó 10 tagállam jelentősen jobb eredményeket ért el mind a héabevételek (81%-kal nagyobb növekedés), mind a héabevétel-kiesés (százalékpontban kifejezve kétszeres csökkenés) terén. Az informatikai kiadások és különösen az informatikai beruházások nem lineárisan oszlanak meg, és az évek során jelentősen változhatnak. Az adóhatóságok digitalizációja két fő összetevőt foglal magában: informatikai kiadások (beruházás és karbantartás) és személyi kiadások (informatikai szakértők). Az informatikára fordított emberi erőforrások átlagos növekedése az EU-ban 2016–2019 között 13%-os volt, Bulgária, Magyarország, Finnország, Románia és Spanyolország pedig az átlagot meghaladó létszámú informatikai személyzetet foglalkoztatott (teljes munkaidőben). Cipruson, Horvátországban, Észtországban, Spanyolországban, Svédországban és különösen Lengyelországban ebben az időszakban jelentősen nőtt az informatikai személyzet létszáma. Az informatikai készségek értékelését azonban lehetetlen elvégezni, bár ez az adóhatóságok számára a stratégiáik kalibráláshoz előnyös lenne. Az uniós tagállamok több belső tényezőtől és döntéstől függően különböző – házon belüli vagy kiszervezett – informatikai fejlesztési modelleket alkalmaznak. Egyik modell sem ideális, mind az idő, mind a kockázatok és költségek tekintetében vannak előnyeik és hátrányaik (pl. amikor az adóhatóságok házon belüli informatikai fejlesztőket vesznek igénybe, a képességeik tekintetében teljes kockázatot vállalnak, míg egy külső fejlesztő esetében nem). Az adóhatóságok általában növelik az informatikai kiadásokat és több informatikai szakértőt vesznek fel, ami általában megtérül. A Bizottság ezért fenntartja korábbi ajánlását, amely szerint növelni kell a digitalizáció szintjét, valamint az adatautomatizálás és az adatcsere területén beruházásokat kell végrehajtani. Amint az az előző jelentésben is szerepel, a tagállamok számára előnyös lehet a szorosabb együttműködés és az olyan kompatibilis informatikai megoldásokba való közös beruházás, amelyek révén az erőfeszítések és a rendszerek terén elkerülhetők a párhuzamosságok, és csökkenthetők az informatikai költségek. 18. ajánlás: Bővítsék az informatikai személyzet létszámát és fejlesszék készségeiket. A következetesen magas szintű megfelelés elérése érdekében a tagállamok két elem ötvözésével és egyensúlyával egyfajta „jutalom és szankció” megközelítést alkalmaznak: a szabályokat betartó adófizetőknek kedvezőbb szolgáltatásokat nyújtanak (jutalom), a szabályokat be nem tartó adózókat pedig megnevezik és szankcionálják (szankció). E két stratégiai cselekvési irányvonalnak egy közös eleme van: az adat. Az adatok hatékony felhasználása elősegíti a gyorsabb, méltányosabb és megalapozottabb döntéseket, az adófizető jobb kiszolgálását és a szabályokat be nem tartó adófizetők felderítését. Az alábbi szakaszban szereplő elemzés 1. az adóhatóság megfeleléskezelési terveivel kezdődik, majd 2. áttér az adófizetők számára nyújtott szolgáltatásokra, és 3. az adóhatóság által a héaszabályok betartatása érdekében felhasznált adatokkal végződik. 4.4.Megfeleléskezelési tervek A héaigazgatás első lépése a jó megfelelési terv. Az adófizetői megfelelési program „magas szintű terv, amely egyetlen dokumentumban foglalja össze az adórendszerben azonosított legjelentősebb megfelelési kockázatok leírását, és részletesen bemutatja, hogy az adóhatóság hogyan szándékozik reagálni ezekre a kockázatokra” (IMF, 2010). Az előző jelentésben a Bizottság azt ajánlotta a tagállamoknak, hogy „biztosítsák, hogy ellenőrzési stratégiájuk egy átfogó (héa-)megfelelési stratégia részét képezze, ne pedig önálló megközelítés legyen”. Annak értékelése, hogy a tagállamok teljesítik-e ezt a követelményt, attól függ, hogy létezik-e ilyen dokumentum, a megfelelő felsővezetői szinten jóváhagyták-e, és beépül-e az adóhatóság éves működési tervezési tevékenységébe. 4.1. kérdés: „Az Ön adóhatósága rendelkezik-e a megfelelés javítására irányuló tervvel?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A megfelelési terv megléte a helyes irányba tett lépések egyike. A héakezelési folyamat szempontjából azonban a terv tartalma még fontosabb. A Bizottság további információkat kért a legjelentősebb héa-megfelelési kockázatok és az azokra adott válaszok, az ellenőrzési tervek, a mérséklési intézkedések és egyéb elemek tagállami megfelelési tervekbe való beillesztéséről. A megállapításokat a 28. ábra foglalja össze. 4.1.a. kérdés. „Az Ön adóhatóságának adózási megfelelési terve … (Több válasz lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről

A megfelelési tervekkel kapcsolatos kérdésekre adott válaszok alapján nyolc tagállam jelezte, hogy megfelelési terveik teljes mértékben átláthatók/nyilvánosak és az adóalanyok rendelkezésére állnak. Közülük hat tagállam (Írország, Spanyolország, Horvátország, Olaszország, Hollandia és Szlovákia) még nagyobb átláthatóságot biztosított azáltal, hogy a dokumentumokat nyilvánosan hozzáférhetővé tette. Emellett egyes uniós tagállamok, például Bulgária és Spanyolország megfelelési terve az összes fenti elemet tartalmazza. Ugyanakkor Németország, Luxemburg és Portugália „Nem” választ adott „Az Ön adóhatósága rendelkezik-e a megfelelés javítására irányuló tervvel?” kérdésre. 19. ajánlás: Csökkentsék a kockázatokat a megfelelést veszélyeztető fő elemeket bemutató megfeleléskezelési terv alkalmazásával, és rendszeresen kövessék nyomon annak végrehajtását. 4.5.Adófizetői szolgáltatások Az adófizetőknek könnyen hozzá kell férniük azokhoz az információkhoz és támogatáshoz, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ésszerű költségek mellett önkéntesen szabálykövetőkké válhassanak. „Az adófizetői szolgáltatások fejlesztése és az adófizetők adminisztratív terheinek csökkentése az egyik legjobb stratégia a héacsalás ellen” (IMF, Európai Bizottság, OECD, Világbank). Mivel a héaigazgatás rendkívül összetett lehet, az adófizetőknek megfelelő segítségre van szükségük. Jogukban áll olyan megfelelő szolgáltatásokat igénybe venni, amelyek segítik őket a héával kapcsolatos kötelezettségeik teljesítésében. A Bizottság a tagállamok adóhatóságai körében felmérte a meglévő adófizetői szolgáltatásokat, például a következők tekintetében: ·nyilvánosan elérhető szolgáltatásicsatorna-stratégia vagy az adófizetőknek kínált szolgáltatások katalógusa, ·az adófizetőkre vonatkozó héaszabályokkal kapcsolatos információk rendszeres és szisztematikus frissítését biztosító eljárások, ·a héaszabályokra vonatkozó információk rendelkezésre állása idegen nyelveken, ·külön információs csatorna a szűkített egyablakos ügyintézéshez, ·szolgáltatásnyújtási előírások az adófizetők megkereséseinek megválaszolásához szükséges idő tekintetében, ·egyszerűsített nyilvántartás-vezetési és jelentéstételi konstrukciók a kis adófizetők számára. A Figure 29 . ábra összefoglalja a tagállamoktól beérkezett válaszokat. 4.4. kérdés: „Adófizetői szolgáltatások: Az Ön adóhatósága... (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Csak Görögország, Spanyolország, Lettország és Portugália biztosítja az összes fent felsorolt adófizetői szolgáltatást. A tagállamok nagy többségében a legtöbb szolgáltatás elérhető, míg Csehország, Ciprus, Lengyelország, Románia és Finnország az adófizetői szolgáltatások szűkebb körét nyújtja. Az adóhatóságnak átlátható módon kell folytatnia tevékenységeit, és jelentéseket kell közzétennie (pl. a honlapján) az adófizetői szolgáltatások nyújtása terén elért teljesítményéről. A héaadózók bizalmon alapuló szilárd kapcsolatot alakítanak ki az adóhatósággal. A Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy tegyék közzé a 2016–2019 között nyújtott adófizetői szolgáltatásokra vonatkozó teljesítményjelentésüket. 4.4. kérdés: „Adófizetői szolgáltatások. Az Ön adóhatósága […] jelentéseket tesz közzé (pl. az adóhatóság honlapján) a 2016–2019 közötti időszakban az adófizetői szolgáltatások nyújtása terén elért teljesítményről.”

Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A Bizottság csak az adófizetői szolgáltatások meglétét vizsgálta, és nem kísérelte meg teljeskörűen értékelni a nyújtott támogatás minőségét. Ugyanakkor meglátogatta az összes tagállam honlapját (lásd a 3. mellékletet: A héakötelezettségről szóló weboldalak listája). A Bizottság külföldi adóalany szerepében eljárva próbálta megtalálni a héaalany-nyilvántartásra vonatkozó, az interneten elérhető releváns adatokat. A 31. ábrán szereplő súlyozott pontozás figyelembe veszi az adófizetők héaalany-nyilvántartásba vételi kötelezettségekkel kapcsolatos tájékoztatásának különböző dimenzióit, például az online információk meglétét, azok idegen nyelveken való elérhetőségét és az információk teljességének megítélését. Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A tagállamok általában aktívan tájékoztatják az adófizetőket a héakötelezettségeikről. Ebben a felmérésben csak Románia válaszolt „Nem”-mel. Néhány tagállamban (Görögország, Románia, az Egyesült Királyság és részben Bulgária, Írország és Ciprus) idegen nyelven kevés információ volt elérhető, vagy egyáltalán nem állt rendelkezésre idegen nyelvű tájékoztatás. Az adófizetők idegen nyelvű tájékoztatása általában angol nyelven történik, ami megmagyarázza az Egyesült Királyság viszonylag alacsony pontszámát. A tagállamok valódi előrelépést értek el a héainformációk és az általános navigációs tapasztalatok integrálása terén, és a lista élén Dánia, Észtország, Írország, Lettország, Litvánia, Hollandia, Lengyelország, Finnország és az Egyesült Királyság áll. Egyes tagállamok (Bulgária, Görögország, Ciprus, Románia és részben Németország, Franciaország és Szlovákia) lemaradásban vannak. Meg kell jegyezni, hogy a héakötelezettségekre és az alkalmazandó jogszabályokra vonatkozó jobb és hozzáférhetőbb információk minimális beruházást igényelnek, és viszonylag rövid távon javítják az adózási fegyelmet. 20. ajánlás: Tanúsítsanak szolgáltatásorientált hozzáállást a héaalanyokkal szemben, és használják ki az adóalanyokkal való kapcsolattartás kínálta lehetőséget magas színvonalú héaigazgatási szolgáltatások nyújtására. 4.6.Az adatok felhasználása a héaszabályoknak való megfelelés céljából 4.6.1. Adatgyűjtés A modern adóhatóságnak ki kell elégítenie a digitalizált héaigazgatási szolgáltatások iránti növekvő keresletet, és ki kell használnia az e területen zajló új informatikai fejlesztések által kínált lehetőségeket. Egyrészt a héaalanyok nagyobb elvárásokat támasztanak az adóhatóság szolgáltatásaival szemben. Másrészt a növekvő kereslet növeli az adóhatóságokra nehezedő nyomást, hogy több szolgáltatással álljanak a héaalanyok rendelkezésére. A jobb szolgáltatásokhoz több és minőségileg megfelelő adatra van szükség. Manapság hatalmas mennyiségű adat keletkezik, amelyeket az adóhatóságok megfelelési célokra felhasználhatnak. A Bizottság fel akarta mérni, hogy mely adatok állnak rendelkezésre a héaszabályoknak való megfelelés céljából. Az adóhatóságok által felhasznált adatok különböző forrásokból, például számlákból, internetes platformokról, viselkedési és környezetvédelmi tanulmányokból, harmadik felek által nyújtott információkból, más országok által információcsere keretében biztosított információkból és más országokkal kötött kölcsönös segítségnyújtási megállapodásokból származnak. 4.3. kérdés: „Melyek az adóhatóság által elérhető és a héaszabályoknak való megfelelés céljából felhasznált adatkategóriák? (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A héaszabályoknak való megfelelés céljából a különböző adatforrások használata tagállamonként eltérő. Az eltéréseket olyan területek sajátosságai is befolyásolják, mint a jogszabályi keret, a politikai szervezet és a társadalmi struktúrák.

Bár valamennyi tagállam folytat információcserét, valamint kölcsönös segítségnyújtási megállapodások és harmadik felektől származó információk alapján is dolgozik, csak a tagállamok szűk köre használ fel internetes fizetési adatokat vagy viselkedési tanulmányokat. Ez utóbbi tanulmányok azonosítják azokat a társadalmi-gazdasági tényezőket (pl. életkor, nem, foglalkoztatási helyzet és iskolai végzettség) és intézményi tényezőket (pl. a kormánnyal szembeni bizalom és közszolgáltatások minőségével kapcsolatos közösségi elégedettség), amelyek befolyásolják az adóalanyok arra irányuló motivációját, hogy eleget tegyenek héakötelezettségeiknek. Dánia, Görögország, Olaszország és Magyarország arról számolt be, hogy a héaszabályoknak való megfelelés céljából adatok széles körét használják fel. Belgium, Németország, Luxemburg, Hollandia és Finnország jelezte, hogy a fent felsoroltak közül csak két kategóriába tartozó adatokat használ fel. 21. ajánlás: Vizsgálják meg annak lehetőségét, hogy a héaszabályoknak való megfelelés céljából több adatkészletet használjanak fel, és folyamatosan javítsák az információcsere és a közigazgatási együttműködés minőségét. 4.6.2. Megalapozott döntés: adathasználat A jól teljesítő adóhatóságok nagymértékben támaszkodnak adatelemzésükre és kutatási képességeikre, hogy jobb szolgáltatásokat, hatékonyabb felügyeletet és megalapozott szakpolitikai tanácsadást biztosítsanak a kormányzatnak. Egyrészt az adóhatóság felső vezetésének rendelkeznie kell minden olyan analitikus adattal, amely a kormányzati költségvetés-tervezési folyamatokhoz és az adóbevételek előrejelzéséhez szükséges. Másrészt a vezetésnek mindenkor teljes képet kell kapnia a héaigazgatási folyamatról (irányítópult). Az uniós tagállamok többsége (20 a 28-ból) rendelkezik éves héabeszedési célértékekkel. Néhány tagállam (Németország, Ciprus, Luxemburg, Hollandia, Svédország, Finnország és az Egyesült Királyság) nem határoznak meg beszedési célokat, hanem a héabevételekre vonatkozó becslésekre támaszkodnak. A pénzügyminisztériumok vagy a magasabb szintű politikai szervek az adóhatóságokkal együttműködve vagy az általuk szolgáltatott információk alapján határozzák meg a célértékeket, figyelembe véve különböző tényezőket, például a makrogazdasági környezet változásait és a héabevételekre vonatkozó előrejelzéseket. A beszedési célértékek és becslések általában pontosak (körülbelül 1,2%-os medián eltérés), és egyes tagállamok (Dánia, Németország, Észtország, Írország, Görögország, Franciaország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Hollandia, Ausztria, Szlovénia, Szlovákia és Svédország) az előrejelzéseikben vagy a célértékek meghatározásában a ténylegesen beszedett héabevételekhez nagyon közeli értéket adnak meg. 4.5. kérdés: „Az adóhatóság felső vezetése rendszeresen jelentést kap…

(Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Megfelelő alapadatok hiányában a héaigazgatás kevésbé hatékony. Még a legjobb adatkészletek sem elég hasznosak, ha nem lehet azokat felhasználni a megalapozott döntéseket támogató ismeretek és hasznosítható információk kialakítására. Egyes tagállamokban, például Belgiumban, Spanyolországban, Franciaországban, Horvátországban, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Romániában, Szlovéniában és az Egyesült Királyságban a felső vezetés rendszeresen kap jelentéseket. A Bizottság úgy véli, hogy a rendszeres jelentések a fent felsorolt valamennyi területen előnyösek a tagállamok adóhatóságainak felső vezetése számára, mivel lehetővé teszik a megalapozott döntéseket. Több adóhatóság további információkkal szolgált a héaszabályoknak való megfelelés és az adófizetői szolgáltatások terén a közelmúltban bekövetkezett fejleményekről. A héabevétel-kiesés csökkentése szempontjából legsikeresebb tagállamok (Bulgária, Spanyolország, Franciaország, Horvátország, Lettország, Magyarország, Lengyelország, Portugália, Szlovénia és Szlovákia) és a történelmileg alacsony héabevétel-kieséssel rendelkezők (Dánia, Észtország, Finnország és Svédország) kezdeményezéseit összehasonlítva a legsikeresebb intézkedések a következők: ·az online pénztárgépek bevezetése, ·elektronikus jelentéstétel, ·a kereskedelem ellenőrzése, ·e-audit és szabványosítás, ·ügyletalapú jelentéstétel, ·kockázatkezelés, beleértve a szegmentálást és a viselkedési profilalkotást, ·a kockázati pontozást és az automatizált rangsorolást eredményező adatvezérelt technikák.

22. ajánlás: Gyűjtsenek érdemi adatokat alkalmazzanak kiegyensúlyozott kockázatelemzési és profilalkotási megoldásokat, valamint továbbra is hajtsanak végre az elemzési képességeket szolgáló beruházásokat. 5.Bevallások benyújtása és fizetés 5.1.A bevallások határidőben történő benyújtása A héabevallások benyújtása továbbra is az adóalanyok héakötelezettsége megállapításának fő eszköze. A héabevallásban az adóalanyok tájékoztatják a nyilvántartásba vétel helye szerinti tagállam adóhatóságát az ügyleteikről, a vevőiknek felszámított héáról (áthárított héa) vagy a szállítóik által felszámított héáról (előzetesen felszámított héa), valamint a fizetendő vagy visszatérítendő héa összegéről. A tagállamok a héabevallásokra eltérő formátumokat írnak elő. A bevallásokat általában elektronikus formában kell benyújtani (egyes tagállamok papíralapú bevallást is engedélyeznek), és azokat az adóalanyok vagy saját maguk vagy közvetítőjük útján nyújtják be. 5.1.1.Elektronikus benyújtás A legújabb informatikai fejlesztések mind az elektronikus benyújtás, mind az adófizetés terén jelentős előnyt jelentenek az adóhatóságok számára olyan különböző területeken, mint a hatékonyság javítása, az igazgatási költségek és a végrehajtás. Az elektronikus benyújtás a héaszabályoknak való megfelelés terheinek csökkentésével az adófizetői szolgáltatások általános minőségéhez is hozzájárul. Az elektronikus benyújtás nagyobb arányú alkalmazása érdekében a tagállamok folyamatosan népszerűsítik az elektronikus benyújtás előnyeit, és néhány tagállam kötelezővé tette azt. 5.1. kérdés: „Ebben a tagállamban a héabevallások elektronikus benyújtása...” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A tagállamokban általában magas az elektronikus benyújtás aránya. Az uniós medián 2019-ben megközelíti a 99%-ot. Az előző jelentéshez képest egyértelmű előrelépés történt az elektronikus benyújtás terén: az elektronikus benyújtás aránya a 2013-as > 83%-ról 2019-re csaknem valamennyi tagállamban majdnem 100%-ra emelkedett. Öt tagállam (Németország, Görögország, Ciprus, Málta és Svédország) esetében a számított elektronikus benyújtási arány <90% volt. Ha a bejelentett adatok helyesek, foglalkozni kell ezzel az alacsonyabb elektronikus benyújtási aránnyal, különösen azokban a tagállamokban, ahol az elektronikus benyújtás kötelező. 5.1.2.A héabevallás-benyújtási szabályoknak való megfelelés nyomon követése A héabevallások elektronikus úton történő benyújtása lehetőséget kínál a tagállamoknak arra, hogy jobban nyomon kövessék, hogy az adóalanyok betartják-e a héabevallási határidőket. Szinte valamennyi tagállam (25 a 28-ból) azt válaszolta, hogy az adóalanyokra vonatkozó héabevallási határidők betartását automatikusan ellenőrzik, és a bevallási határidők nagyobb arányban történő betartásának elérése érdekében a tagállamok több mint a fele alkalmaz ismert körülményeken és magatartáson alapuló kockázati kritériumokat vagy profilalkotási technikákat. a) 5.2. kérdés: „Az adóalanyokra vonatkozó héabevallási határidők betartása...” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről b) 5.3. kérdés: „Alkalmaznak-e kockázati kritériumokat vagy profilalkotási technikákat (ismert körülmények és magatartás alapján) a héabevallási határidők betartatása érdekében?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről

Sok adóalany számára a héabevallás benyújtása jelenti a legjelentősebb kapcsolatot az adóhatósággal. A tagállamok önállóan határozhatják meg a héabevallás benyújtási határidejét. A legtöbb tagállam előírásai értelmében a bevallási időszak végét követő hónap utolsó 10 napjában kell a héabevallást benyújtani, de vannak kivételek (pl. Németországban a héabevallást a bevallási időszak végétől számított 10 napon belül kell benyújtani). A tagállamok szabadon határozhatják meg héabevallási menetrendjüket, és általában havi bevallást írnak elő. A negyedéves bevallás nem ritka, míg az éves bevallás egyes országokban (pl. Olaszországban) további követelmény. Néhány ország, mint például Németország, nagyon korlátozott tevékenység esetén egyszeri éves bevallást írhat elő. Más héabevallási időszakok ritkán ugyan, de léteznek (pl. Franciaországban a szabálytalan kereskedelmi tevékenységet folytató vállalatok esetében, Görögországban bizonyos kategóriákba tartozó kisebb adófizetők, például a 12 méteresnél rövidebb, part menti halászhajókat működtetők körében, Belgiumban pedig a csőd vagy különleges eseményeken való részvétel esetére vonatkozó különleges bevallások). Az ilyen különös szabályozás olykor hatással van az időben történő bevallás arányának kiszámítására (az időben benyújtott bevallások száma a várható adóbevallások számához képest), ami a héabevallások terén a megfelelés fő mutatója. A tagállamokban az időben történő bevallás aránya általában magas, egyes tagállamokban (Belgium, Bulgária, Észtország, Spanyolország, Lettország, Litvánia, Ausztria, Szlovákia, Finnország és Svédország) közel 100%-os. Az uniós átlag 93,1%. Az időben történő bevallás legalacsonyabb aránya Görögországban (66%), Máltán (74%) és Cipruson (86%) tapasztalható, öt tagállam (Csehország, Németország, Franciaország, Horvátország és Lengyelország) pedig nem tudta rendelkezésre bocsátani a mutató kiszámításához szükséges adatokat. 23. ajánlás: Folytassák arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy a héarendszer megbízhatóságának megfelelő jelzéseként növekedjen az időben történő bevallások aránya. Kezdetben számos héaigazgatási szolgáltatás olyan egyszerűbb területekre összpontosított, mint a héabevallások elektronikus benyújtása és az elektronikus héafizetés. Az adóhatóságoknak azonban még a bevallások elektronikus benyújtása esetén is nyomon követést kell végezniük, ha a szabálytalanságokat tapasztalnak. Ezt követően az adóhatóságok több kétirányú szolgáltatást vezettek be, amelyekhez különböző riasztások és értesítések kapcsolódtak. Az adóhatóságok a héabevallás határidőre történő benyújtását előíró szabály érvényesítése érdekében eltérő intézkedéseket tettek, amint azt a 36. ábra mutatja. 5.4. kérdés. „Az Ön adóhatósága milyen intézkedéseket kezdeményez abban az esetben, ha a héabevallást késedelmesen nyújtják be, vagy nem nyújtanak be héabevallást? (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 24. ajánlás: Proaktívan emlékeztessék az adóalanyokat a bevallási határidőkre, és alkalmazzanak konkrét támogató eszközöket. Automatizálni kell azon adóalanyok azonosítását, akik esedékességkor nem nyújtottak be héabevallást, és az adóhatóságok nyomonkövetési és végrehajtási intézkedéseit a körülményekhez – például az adózó korábbi magatartásához – kell igazítani (bevallási előzmények). A héabevallás benyújtásának elmulasztása esetén a tagállamok többsége megbecsüli a fizetendő héát, és szankciót alkalmaz. A héabevallás késedelmes benyújtása esetén alkalmazott szankciórendszer hatékonyságát azonban értékelni kell. 5.5. kérdés: „Az Ön adóhatósága elemezte-e a késedelmes bevallásra és/vagy késedelmes fizetésre vonatkozó szankciórendszer hatékonyságát?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Az adóhatóságoknak csak kis hányada (6 a 28-ból) jelezte, hogy végez ilyen értékelést. 25. ajánlás: Alakítsanak ki szankciórendszert a héabevallások benyújtásának elmulasztása és a késedelmes fizetés esetére, szem előtt tartva az alábbi két alapelvet: egyszerűség és arányosság. 5.2.A héa megfizetése A héa megfizetése szintén fontos interakció az adóalanyok és az adóhatóságok között. Mivel közvetett adóról van szó, a héát az eladó (a továbbiakban: adóalany) utalja át az adóhatóságoknak, de ténylegesen a vevő fizeti meg az ár részeként.

Az adóalanyoknak a héát határidőre kell befizetniük. A héa időben történő megfizetésének elmulasztásakor az adóhatóság általában kamatokat és bírságokat szab ki, valamint nyomon követési intézkedéseket hoz, amelyek célja, hogy az adófizetés a lehető legnagyobb arányban önkéntesen, határidőre történjen, és az adóhátralék a lehető legalacsonyabb legyen. Ennek elérése érdekében arra van szükség, hogy a fizetési folyamat zökkenőmentes legyen és késedelmes fizetés esetén gyors nyomon követésre kerüljön sor. Az informatikai és elektronikus fizetési megoldások használata jelentős előnyökkel járhat valamennyi érintett fél: az adóalanyok, az adóhatóság és a pénzügyi szektor számára. Hagyományosan valamennyi uniós adóhatóság lehetőséget biztosított a személyes befizetésre vagy a készpénzfizetésre, részben az alternatívák hiánya miatt. Az időközben elterjedt digitalizáció következtében az adóhivatalok számára költséghatékonyabbá vált, hogy harmadik feleket, például bankokat vegyenek igénybe az adóbeszedések lebonyolítására. A közelmúltban általánossá vált a teljesen elektronikus fizetési mód, amelynek keretében az adóalanyok saját maguk, online teljesítik a fizetéseiket, vagy intézkednek a fizetések automatikus (a bankjukon keresztül, közvetlen terheléssel megvalósuló beszedés útján) történő lebonyolításáról. A Bizottság több korábbi jelentésében is támogatta az elektronikus fizetési megoldások bevezetését. 2019-ben – a várakozásoknak megfelelően – valamennyi uniós tagállam lehetővé tette a héakötelezettségek elektronikus fizetés útján történő teljesítését, ami gyakorlatilag minden helyzetben az előnyben részesített fizetési mód. 5.6. kérdés: „A héakötelezettségek elektronikus úton történő teljesítése…” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Egyre több tagállam dönt úgy, hogy kötelezővé teszi az elektronikus héafizetést. Az előző jelentés megállapította, hogy a legtöbb tagállamban az adóhatóságok lehetővé teszik a fizetendő héa elektronikus úton történő megfizetését, és ez a fizetési megoldás a tagállamok mindössze 50%-ában kötelező. 5.7. kérdés: „Lehetségesek-e a héafizetési kötelezettségek készpénzben történő teljesítése?” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Jelenleg szinte valamennyi tagállam (98%) kötelezővé teszi az elektronikus héafizetést. 26. ajánlás: A lehető legnagyobb mértékben korlátozzák a héa készpénzben történő rendezését. Az adóhatóságok arra törekednek, hogy a héa határidőben történő önkéntes megfizetésének aránya minél nagyobb legyen. Ehhez arra van szükség, hogy az esedékes összegek megállapításához a héabevallások jellemzően időben kerüljenek benyújtásra (lásd az előző szakaszt), és a héafizetési határidő elmulasztása esetén gyors nyomon követésre kerüljön sor. Ezért az adóhatóságoknak a legjobb megoldásokat alkalmazva kell igazolniuk az adóalanyok számára a héakötelezettség teljesítését. A tagállamok az ilyen visszajelzések céljából különböző csatornákat vesznek igénybe. 5.8. kérdés: „Az adóhatóság […] (több válasz is lehetséges) útján igazolja az adóalanyok számára a héakötelezettségek teljesítését.” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Az uniós adóhatóságok kijelentették, hogy a héakötelezettségek teljesítésének igazolására online csatornákat tartanak a legmegfelelőbbnek. Online csatornákat gyakran használják a héaalanyokkal való kommunikációra, beleértve a héafizetésekre vonatkozó visszajelzéseket is.

Egyes tagállamok „egyéb” módszerek (pl. telefonos ügyfélszolgálatok) alkalmazásával adnak tájékoztatást az adóalanyoknak a fizetési kötelezettségeikkel kapcsolatban. Portugália kifejlesztett egy külön mobilalkalmazást (Situação Fiscal – Pagamentos), amely teljes körű tájékoztatást nyújt a héafizetésekről, és a mobilfizetések egyszerűsítése érdekében digitális pénztárcát is tartalmaz. Egyes tagállamok egyedi adószámlát (Lengyelországban „mikroszámlát”) kezdtek alkalmazni a héakötelezettségek kiegyenlítésére, amelyet más adók, például a személyi jövedelemadó és a társasági adó esetében is igénybe vettek. Az eddig készített tanulmányokból egyértelműen kiderül, hogy a teljes mértékben elektronikus fizetési módok messze a legköltséghatékonyabb adóbeszedési megoldások (OECD, 2010). A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a lehető legnagyobb mértékben részesítsék előnyben az elektronikus héafizetést, továbbá a fizetési kötelezettségek tekintetében a héaalanyokkal folytatott kommunikációra alakítsanak ki állandó és automatikus megoldást. 27. ajánlás: Alakítson ki online csatornákat, valamint tartson fenn és fejlesszen más tartalék kommunikációs csatornákat a héaalanyokkal való kapcsolattartásra. 6.Héatartozások behajtása, visszatérítések és ellenőrzések 6.1.Héatartozás behajtása Az uniós adóhatóságok arra törekednek, hogy a héaszabályoknak való megfelelés a lehető legmagasabb szintű legyen. Alapvetően azonnal tisztában kell lenniük, néha még számolniuk is kell minden olyan esettel, amikor az adóalanyoknak nehézséget okoz a héa megfizetése, és nyomon kell követniük ezeket a helyzeteket. 6.1. kérdés: „Mennyi idő telhet el a jogszabály szerinti esedékesség időpontja és a hátralék behajtására irányuló első intézkedés (pl. az adózó első felszólítása) időpontja között? (napokban)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Mivel a héatartozások kezelésének egyik legfontosabb aspektusa a gyors kezdeti reagálás, a Bizottság felmérte, hogy az egyes tagállamokban mennyi idő telhet el a jogszabályban előírt fizetési határidő és a héahátralékok behajtására irányuló első intézkedés (pl. az adózó első felszólítása) között. A válaszok 0 nap (leggyakoribb helyzet) és 90 nap között változnak. Az uniós adóhatóságok általában gyorsan reagálnak, ha egy vállalkozás elmulasztja a héafizetési határidőt. Az esedékesség időpontja és a behajtásra irányuló első intézkedés között csak a következő négy tagállamban telhet el több mint egy hónap: Bulgária (61 nap), Ciprus (75 nap), Luxemburg (90 nap) és Lengyelország (40 nap). Görögország, Olaszország, Lettország, Litvánia, Románia és az Egyesült Királyság haladéktalanul megteszi a behajtásra irányuló első intézkedést. A Bizottság elismeri, hogy a tagállamok eltérő jogszabályokat és egyedi eljárásokat alkalmaznak. Az adóhatóságoknak azonban tudniuk kell a jogszabályban előírt határidőig elmulasztott héafizetésekről, azokat nyomon kell követniük, és készen kell állniuk arra, hogy a lehető leghamarabb további lépéseket tegyenek, még akkor is, ha a hivatalos fellépéshez szükség van (napokban kifejezhető) bizonyos időre. Néha, és különösen a világjárvány okozta recesszióhoz hasonló kedvezőtlen gazdasági időszakokban a héatartozás a megfelelő adósságbehajtási stratégiák ellenére továbbra is problémát jelent. E kihívással szemben az adóhatóságoknak még innovatívabb, összehangoltabb és költséghatékonyabb megoldásokat kell keresniük a héahátralékok behajtására. A legjobb válasz egy szilárd, jól működő és felhasználóbarát adósságkezelési informatikai alrendszer. Valamennyi uniós adóhatóság informatikai alrendszereket hozott létre a héahátralékok kezelésére. Ugyanakkor nem minden informatikai rendszer működik egyformán. A rendszerek hatékonyságának értékelése céljából a Bizottság további információkat kért az adóhatóságoktól a hátralékok kezelésére szolgáló informatikai rendszereik fő jellemzőiről. 6.2. kérdés: „Az adóhatóság által a héahátralékok kezelésére használt informatikai rendszer... (több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 28. ajánlás: Tartsanak fenn rugalmas informatikai alrendszert a héahátralékok kezelése és rangsorolása érdekében. E tekintetben Belgium, Írország és az Egyesült Királyság példát mutatott. Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Litvánia, Luxemburg, Románia, Szlovénia és Svédország teljesítménye szintén kimagasló.

Ami az év végén, az összes bevételhez viszonyított teljes fennálló héatartozást illeti, a tagállamok többségében enyhén javuló tendencia volt megfigyelhető. Görögország, Ciprus, Hollandia és az Egyesült Királyság kivételével a számítás elvégzéséhez teljes vagy részleges adatokat szolgáltató tagállamok esetében a tendencia pozitív volt. Görögországban, Cipruson, Máltán, Lengyelországban és Szlovákiában a héahátralékok összege meghaladta az uniós átlagot. Lengyelország arról számolt be, hogy a héahátralékok magas szintjének egyik legvalószínűbb oka az volt, hogy a szóban forgó héa megállapítása súlyos adóügyi szabálytalanságokhoz kapcsolódott, és olyan adóalanyokra vonatkozott, akiknek a bankszámláján nem álltak rendelkezésre megfelelő eszközök. Ez a helyzet állhat fenn olyan egyéb tagállamokban is, ahol a héa szintje viszonylag magas, ami alátámasztja azt az ajánlást, hogy figyelemmel kell kísérni a héahátralékok alakulását, és készen kell állni a héafizetés jogszabály szerinti esedékességi időpontjában történő azonnali intézkedésre. 6.2.Héa-visszatérítés A számla-visszatérítés eljáráson alapuló héarendszer egyik fő jellemzője, hogy csak a beszerző adófizetők fizetnek jelentős összegű héát. Uniós szinten átlagosan a befizetett héa mintegy egyharmada visszatérítésre kerül. Az általánosan elfogadott szabály az, hogy a héa-visszatérítést a jóváírás-többletet eredményező héabevallások kézhezvételét követően haladéktalanul ki kell fizetni. A valóságban „a jóváírások visszatérítése volt a héarendszer »Achilles sarka«, […] és olyan összetett közigazgatási intézkedésekhez vezetett, amelyek jelentősen aláásták a héarendszer működését” (IMF). Tehát a jogszerű adó-visszatérítések haladéktalan kifizetése – miközben biztosítékok állnak rendelkezésre a csalárd visszatérítési kérelmekkel kapcsolatos kifizetések megakadályozására – alapvető fontosságú a stabil héa-igazgatási eljárás szempontjából, és erősíti az adózási fegyelmet. A visszatérítéseket általában időben kifizetik. Több tagállam (Bulgária, Németország, Spanyolország, Franciaország, Horvátország, Lettország, Luxemburg, Magyarország, Hollandia, Lengyelország, Finnország és Svédország) nem tudott adatot szolgáltatni az időben teljesített visszatérítések arányának kiszámításához, noha többségük „igen” választ adott a kérdésre, hogy „rendszeresen (pl. havonta) figyelemmel kísérik-e, hogy mennyi időbe telik a héa-visszatérítés kifizetése vagy beszámítása” (lásd a 44. ábrát). Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Az előírt határidőig kifizetett héa-visszatérítésekre vonatkozó adatokat rendelkezésre bocsátó adóhatóságok közül Ciprus, Görögország, Málta és Románia adóhatósága nem érte el az uniós átlagot. Az időben kifizetett héa-visszatérítések értékét tekintve azonban csak Málta és Románia esetében mutatkozott negatív tendencia. A visszatérítések feldolgozása általában akkor késik, ha az állami költségvetésekre nyomás nehezedik, és az adóbeszedési célértékek nem teljesülnek. Az adóhatóságoknak és a pénzügyminisztériumoknak megfelelő előrejelző és ellenőrző rendszerekkel kell rendelkezniük a visszatérítési szintek előrejelzésére, és elegendő forrást kell elkülöníteniük annak érdekében, hogy a jogos visszatérítési igényeket azok felmerülésekor teljesíteni tudják. 29. ajánlás: Haladéktalanul fizessék ki a jogszerű adó-visszatérítéseket, ugyanakkor alkalmazzanak olyan eljárásokat, amelyek megakadályozzák a csalárd héa-visszatérítési kérelmek kifizetését. „Amennyiben az adóhatóságok megtagadják a jogszerű visszatérítési kérelmek időben történő kifizetését, a héa jellege részben a végső fogyasztást terhelő adóról termelési adóra változik” (IMF). A héaalanyként történő nyilvántartásba vétel szakaszában végzett ellenőrzéseken – például a személyazonosság ellenőrzésén (lásd: 3. szakasz, 9. ábra) – kívül a héa-visszatérítések gyors kifizetését biztosító bevált gyakorlatok közé tartoznak a következők: ·külön héa-visszatérítési egységek, ·az alacsony kockázatú héa-visszatérítési kérelmekre vonatkozó külön eljárás (pl. a héa-visszatérítési kérelmeket kockázati kritériumok alapján felülvizsgáló speciális automatizált szoftver, amely megkülönbözteti a jó megfelelési előzményeket a gyenge vagy ismeretlen megfelelési előzményektől), ·az exportőrök által benyújtott héa-visszatérítési kérelmek kezelésére vonatkozó egyedi intézkedések, ·a visszatérítés elektronikus úton, az adózó bankszámlájára történő közvetlen jóváírás útján történő kifizetése, ·a héa-visszatérítés kifizetéséhez vagy beszámításához szükséges idő rendszeres ellenőrzése. 6.3. kérdés: „A jogszerű héa-visszatérítések gyors kifizetésének biztosítása érdekében az Ön adóhatósága … (több válasz is lehetséges)”

Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről 30. ajánlás: Alkalmazzák a megfigyelt bevált gyakorlatokat, ha a jogszabályban előírt határidő után kifizetett héa-visszatérítések összege magas. 31. ajánlás: Kapcsolják össze a visszatérítési folyamatot a nyilvántartási elemmel (az adóalanyok kilétének ellenőrzése, hogy fiktív kereskedők ne léphessenek be a héarendszerbe), és integrálják a megfelelési kockázatkezelési rendszerbe. 6.3.A jelentéstételi kötelezettségek teljessége: Héaellenőrzések A héaalanyoknak teljes körű és pontos információkat kell szolgáltatniuk adóbevallásaikban, az adóhatóságoknak pedig rendszeresen nyomon kell követniük a pontatlan adatszolgáltatásból származó adóbevétel-kiesést. Az üzleti adóalanyokra jellemző, nagyobb összegeket érintő pontatlan héabevallások következményei nagyon súlyosak lehetnek. A héaellenőrzések és egyéb ellenőrzési tevékenységek elősegítik a pontos jelentéstételt és csökkentik az adócsalást. Az ellenőrzések kiegészítik az adófizetőknek nyújtott támogatás egyéb, proaktívabb szabályszerűségi kezdeményezéseit (lásd az 5. szakaszt). Az ellenőrzési tevékenységeknek – például az adóellenőrzéseknek, a vizsgálatoknak és a bevételek harmadik felek információforrásaival való összevetésének – hármas célja van: 1. korrekciós intézkedések foganatosítása (az eltérések korrekciója érdekében további adóbírságok állapíthatók meg); 2. megelőző intézkedések megtétele (a felderítés vélt valószínűsége visszatartja az adózókat a bevallás elmulasztásától vagy pontatlan bevallás benyújtásától); és 3. információgyűjtés (adóval kapcsolatos információk gyűjtése). Ennek a stratégiai megközelítésnek több elemet is figyelembe kell vennie: ·a héaellenőrzési tevékenységnek a felsővezetés által felülvizsgált integrált éves terven kell alapulnia, ·külön eljárásokat és lehetőleg egy ellenőrzési kézikönyvet kell kidolgozni és alkalmazni, ·a különböző iparágak/ágazatok (pl. turizmus, építőipar, távközlés) sajátosságaihoz igazított egyedi előírásokat kell bevezetni, ·a héaellenőrzési folyamatot dokumentálni kell, és minőség szempontjából nyomon kell követni, ·az ellenőrzési tevékenység során a héaellenőrzés céljára szolgáló speciális szoftvert kell alkalmazni, ·az ellenőrzési folyamat során alkalmazott technológiának lehetővé kell tennie az adóbevallásokban bejelentett összegek harmadik felektől származó információkkal való széles körű összevetését, ·az ellenőrzést néha más közigazgatási szervekkel és kormányzati szervekkel együttműködésben kell elvégezni. 6.4. kérdés. „Az Ön adóhatósága által végzett héaellenőrzés... (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről A tagállamok általában nagy figyelmet fordítanak a héaellenőrzési folyamatra. A felmérésre adott válaszok elemzéséből kiderül, hogy Finnország és Svédország ellenőrzési rendszerében a fent felsorolt valamennyi bevált gyakorlat alkalmazásra kerül. Más tagállamok, például Csehország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Szlovákia és az Egyesült Királyság válaszai kimagasló teljesítményt jeleznek. Ezzel szemben Málta (a fent felsorolt nyolc bevált gyakorlat közül csak egyet jelentett), Ausztria és Franciaország (a nyolc bevált gyakorlatból kettőt jelentett) esetében az ellenőrzési gyakorlat javítása érdekében további erőfeszítésekre van szükség. Az adóhatóságok általában egyedi megfelelési adatbázisokban gyűjtik össze a héaellenőrzés szempontjából releváns információkat ugyanazon vagy kapcsolódó adóalanyok jövőbeli ellenőrzéseihez (mivel gyakran előfordulhat, hogy az egyik adóalany szempontjából releváns információkat egy másik adóalany ellenőrzésekor tárnak fel). Emellett az adóalanyok más intézményekkel közösen vagy velük együttműködésben történő ellenőrzése és/vagy a héával kapcsolatos adatok más intézményekkel való cseréje javítja az ellenőrzés működését. A tagállamok nagy többsége (21 a 28-ból) arról számolt be, hogy együttműködik más kormányzati szervekkel, például a vámhatóságokkal (amelyek néha az adóigazgatásba integrálva működnek), a nyomozó szervekkel (rendőrség, ügyészek stb.), a munkaügyi felügyeleti és ellenőrzési szervekkel, a szociális felügyeleti és védelmi szervekkel, sőt az élelmiszer- és vegyianyag-biztonsági ügynökségekkel is.

Több tagállam (pl. Csehország, Franciaország és Szlovákia) minisztériumközi és operatív koordinációs szervezeti alapon működő külön „héa-munkacsoportokat” hozott létre, kifejezetten a héacsalás elleni küzdelem céljára. Franciaországban az adóhatóság partnerei (igazságügyi, rendőrségi, vámügyi és pénzügyi információs egységek) és az adóellenőrzési csoportok a héaellenőrzés területén rendszeresen, egy külön munkacsoport keretében működnek együtt. 32. ajánlás: Egy dokumentált folyamat alapján alkalmazzanak ágazatspecifikus ellenőrzési kézikönyveket, működjenek együtt más ügynökségekkel, frissítsék és vizsgálják felül az ellenőrzési terveket, valamint kísérjék figyelemmel az ellenőrzési funkció minőségét. A modern héaellenőrzéshez, annak legtöbb szempontját tekintve, informatikai eszközök és speciális szoftverek használata szükséges, már az ellenőrzés körének kiválasztásától kezdődően, amelyhez az adóalanyokat a bevételek beszedése tekintetében jelentett konkrét kockázat szerint osztályozni kell. Ezt a feladatot egy nagy méretű sokaság vonatkozásában önmagában nem lehet manuálisan elvégezni. Az adóhatóságok általában külön ellenőrzési szoftvert használnak. Mindössze három tagállam (Dánia, Szlovénia és az Egyesült Királyság) jelezte, hogy nem használ speciális szoftvert. Összesen 17 tagállam alkalmaz saját fejlesztésű héaellenőrzési megoldásokat önállóan, illetve speciális vagy általános szoftverekkel együtt. Három tagállam (Olaszország, Málta és Hollandia) jelezte, hogy kizárólag saját fejlesztésű szoftvereket használ. 6.4.b. kérdés: „Kérjük, adja meg, hogy az Ön adóhatósága milyen szoftvert (programokat) használ ellenőrzési célokra (pl. ACL, IDEA, saját belső szoftver stb.)” a) Kereskedelmi forgalomban kapható kontra egyedi kialakítású megoldások b) Az alkalmazott fő ellenőrzésspecifikus megoldások Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Még ha a tagállamok adóhatóságainak alapfeladatai azonosak is, beleértve az ellenőrzést, az informatikai megvalósítás összetettsége nem minden esetben egyforma. Ez az összetettségi szint olyan tényező, amely arra ösztönözheti az adóhatóságokat, hogy saját fejlesztésű szoftvertermékeket alkalmazzanak. Az ilyen egyedi kialakítású szoftverek testre szabásának szintje is jelentős eltéréseket mutat a tagállamok között. A héaellenőrzés céljára kereskedelmi forgalomban kapható (COTS) megoldások is rendelkezésre állnak. A COTS megoldásokat szintén a meglévő, élenjáró gyakorlatnak megfelelően fejlesztik ki, ugyanakkor a kevésbé speciális igényű adóhatóságoknál a telepítési költségek alacsonyabbak lehetnek, és általában sikeresebben alkalmazhatók. A megvalósítás összetettsége, a sajátos igények, az eltérő jogszabályok és/vagy az adóhatóság sajátos szervezeti szempontjai azonban lehetetlenné teszik a különböző ellenőrzési szoftverek előnyeinek összehasonlítását. Összességében az uniós adóhatóságok fele általában kereskedelmi és egyéni kialakítású megoldások kombinációját alkalmazza. Amint azt a korábbi jelentésekben említettük, az együttműködés és az erőforrások egyesítése (különösen a kisebb tagállamok közös kérdésekben szorosan együttműködő adóhatóságai esetében) méretgazdaságosságot eredményezhet. A héaellenőrzés, különösen a folyamatban használt informatikai szoftver az egyik olyan terület, amelyen a tagállamok könnyen hasznosíthatnák egymás tapasztalatait. Rendelkezésre állnak olyan uniós eszközök, amelyeket a tagállamok felhasználhatnak az adóhatóságok korszerűsítésének és reformjának finanszírozására és támogatására. 33. ajánlás: Használják fel a rendelkezésre álló uniós eszközöket, osszák meg tapasztalatait és bevált gyakorlataikat a különböző eszközök és eljárások alkalmazásával kapcsolatban, és működjenek együtt (pl. közös ellenőrzések keretében) az ellenőrzési funkciók hatékonyabbá tétele érdekében. Amint azt a legutóbbi jelentés is említi, „az ellenőrzés költséges eszköz, mivel időigényes, és sok emberi erőforrást igényel. Ezen túlmenően az ellenőrzés csak korlátozott mértékben járul hozzá a maradéktalan héabeszedéshez”. Ezért a fő kockázati területekre összpontosító ellenőrzési stratégia eredményesebbé teszi a korlátozott ellenőrzési eszközök és egyéb források felhasználását, és megkönnyíti a jogszabályoknak való önkéntes megfelelést azáltal, hogy az adóhatóság kevésbé avatkozik be a szabályokat betartó adófizetők tevékenységébe. Az előző jelentés kiemelte, hogy egyre több adóhatóság ismeri fel, hogy „az ellenőrzéstől már nem várható el, hogy a leghatékonyabb és legeredményesebb eszköz legyen a nem megfelelő magatartástól való elrettentésre”, és úgy vélte, hogy az ellenőrzés az alkalmazandó „végső kényszerítő intézkedés”, ha az önkéntes megfelelés elősegítésére összpontosító más, proaktív kezdeményezések nem vagy már nem hatékonyak. Az előző jelentés megemlítette azt a kihívást is, hogy meg kell találni a megfelelő egyensúlyt a megfelelést elősegítő kezdeményezések és a héaellenőrzés között. Az ellenőrzéseket követően megállapított héaösszegek tekintetében az öt élenjáró tagállamot (Lengyelország, Románia, Bulgária, Szlovákia és Magyarország) tekintve a 47. ábra egyértelműen azt mutatja, hogy a tagállamok látható előrelépést tettek a héaellenőrzési funkció alkalmazása terén.

Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Az adóhatóságoknak azonban képesnek kell lenniük arra, hogy többféle típusú ellenőrzést végezzenek, és „egyértelmű politikával kell rendelkezniük az elvégzendő ellenőrzések típusaira és az egyes típusú ellenőrzések lefolytatásának körülményeire vonatkozóan, hogy az ellenőrzést végző tisztviselők és vezetők megértsék, mit várnak tőlük” (OECD). A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy hatékonyan végezhessenek szúrópróbaszerű nyilvántartásba vételi ellenőrzéseket, tanácsadási és nyilvántartás-vezetési ellenőrzéseket, egyedi kérdésekre vonatkozó egyedi ellenőrzéseket és héa-visszatérítési ellenőrzéseket, és az ilyen ellenőrzéseket el is kell végezniük. Végre kell hajtaniuk összetettebb ellenőrzési projekteket (az adóalanyok meghatározott csoportjaira, adott ágazatra vagy üzletágra, például a kiskereskedelemre vonatkozóan, egy adott kockázat kezelése vagy egy adott ágazatban a meg nem felelés mértékének megállapítása érdekében), továbbá átfogó ellenőrzéseket és csalásokkal kapcsolatos vizsgálatokat is. 6.5. kérdés: „Az Ön adóhatósága milyen típusú héaellenőrzéseket/vizsgálatokat végez? (Több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Általánosságban elmondható, hogy az uniós adóhatóságok megfelelő eszközökkel rendelkeznek az ellenőrzések valamennyi típusának elvégzéséhez. A Bizottság azt ajánlja, hogy a tagállamok kövessék Belgium, Németország, Olaszország, Magyarország, Szlovénia, Finnország és Svédország példáját, és a lehető legnagyobb mértékben diverzifikálják ellenőrzési portfóliójukat. 34. ajánlás: Az igényeknek megfelelően igazítsák ki a héaellenőrzések hatókörét és intenzitását. Végezetül, amint azt korábban említettük, az ellenőrzések kiegészítik az egyéb megfelelési és elemzési kezdeményezéseket. Az ellenőrzési tevékenységhez szorosan kapcsolódó kezdeményezések többek között a következőket foglalhatják magukban: ·feltételes adómegállapítások alkalmazása annak érdekében, hogy az adóalanyok bizonyosságot kapjanak az egyes ügyletek adóügyi megítéléséről, ·együttműködésen és bizalmon alapuló kapcsolatok kiépítése a héaalanyokkal (különösen a nagy adófizetőkkel), ·az ellenőrzési terv kiegészítése egy konkrét véletlenszerű ellenőrzési programon alapuló, pontatlan jelentéstételre vonatkozó becsléssel, ·más modern eszközök, például fejlett prediktív elemzések és adatmodellezés alkalmazása. 6.6. kérdés: „A héa esetében az adóhatóság […] (több válasz is lehetséges)” Forrás: Európai Bizottság (2019) – Felmérés a héaigazgatásról, -beszedésről és -ellenőrzésről Az egy