ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

úgy ítéli meg, hogy a „hivatali visszásság” fogalmát továbbra is szélesen kell értelmezni, és annak nemcsak a jogszabályok megsértését és az európai közigazgatási jogszabályok általános elveinek – mint az objektivitás, arányosság, egyenlőség, megkülönböztetésmentesség –, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok megsértését kell magában foglalnia, hanem azokat az eseteket is, amikor egy intézmény nem következetesen és jóhiszeműen jár el vagy nem veszi figyelembe az állampolgárok jogos elvárásait, beleértve azt is, amikor egy intézmény kötelezettséget vállalt bizonyos normák és szabványok betartására annak ellenére, hogy ezek a kötelezettségek nem szerepelnek a szerződésekben vagy a másodlagos jogban;
7.

úgy véli, hogy amennyiben mindenképpen szükség van egy nemzetközi megállapodásra, akkor annak legalább az alábbiakat biztosítania kell: a) az adatokat a terrorizmus elleni küzdelemről szóló, 2002. június 13-i 2002/475/JHA tanácsi kerethatározat (10) 1. cikke értelmében csak a terrorizmus elleni küzdelem érdekében adják át és dolgozzák fel, és kizárólag az EU által is terroristaként elismert egyének és szervezetek vonatkozásában; b) az ilyen adatok (csak egy átadási rendszeren keresztül történő) átadásával, tárolásával és felhasználásával kapcsolatos kezelése arányos az adatok átadásának és későbbi feldolgozásának céljával; c) az átadási kérelmek specifikus, célzott eseteken alapulnak, időben korlátozottak és bírói engedélyhez kötöttek, valamint minden további feldolgozás azokra az adatokra korlátozódik, amelyek az Egyesült Államokban vizsgálat alatt álló személyekkel vagy szervezetekkel kapcsolatosak; az ilyen kapcsolattal nem rendelkező adatokat törlik; d) az EU polgárainak és vállalatainak ugyanolyan védelmi jogokat és eljárási garanciákat biztosítanak, valamint az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés ugyanolyan jogát, mint amelyek az EU-ban léteznek, valamint az adatátadásra vonatkozó kérelmek jogszerűségét és arányosságát bírói felülvizsgálat alá lehet vonni az Egyesült Államokban; e) az átadott adatokra ugyanazon jogorvoslati mechanizmusok vonatkoznak, mint az EU-ban maradó adatok esetében, beleértve a személyes adatok jogellenes feldolgozásának esetén fizetendő kártérítést is; f) a megállapodás tiltja, hogy a SWIFT adatait az Egyesült Államok hatóságai a terrorizmus finanszírozásához kötődő célokon kívül más célokra is felhasználják, továbbá tiltja az adatok átadását a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemmel foglalkozó közjogi hatóságokon kívüli harmadik felek részére; g) szigorúan betartják a kölcsönösségi mechanizmust, amelynek értelmében az illetékes amerikai hatóságoknak kérésre át kell adniuk a fizetési üzenetekben szereplő adatokat az illetékes EU-hatóságoknak; h) a megállapodás kifejezetten egy megszüntetési záradék révén határozott, 12 hónapnál nem hosszabb időszakra szóljon, és ne érintse a Lisszaboni Szerződés értelmében e téren egy esetleges új megállapodás megkötésekor követendő eljárást; i) az ideiglenes megállapodás rendelkezzen egyértelműen arról, hogy az Egyesült Államok hatóságait azonnal értesíteni kell a Lisszaboni Szerződés életbe lépéséről, és arról, hogy az új uniós jogi keret alapján esetleg új megállapodásról kell tárgyalni, az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek teljes bevonásával;
15.

kitart amellett, hogy a szankciók teljes körű visszavonásához a következő éven belül egyértelmű és jelentős előrelépést kell tenni a demokratizáció irányában, és hogy a kapcsolatok Belarusszal való teljes helyreállítását az alábbi feltételekhez kell kötni: — a véleménynyilvánítás szabadságának tiszteletben tartása érdekében a médiatörvény kiigazítása a Belarusz Köztársaságban, 2009. szeptember 20-24-én kiküldetést teljesítő nemzetközi tényfeltáró misszió jelentésében megfogalmazott ajánlások szerint; — az egyesülési és gyülekezési szabadság biztosítása a belarusz büntetőtörvénykönyv 193. cikke (1) bekezdésének hatályon kívül helyezése révén, amely bűncselekménnyé nyilvánítja a be nem jegyzett köztársulások, politikai pártok és alapítványok tevékenységét; — valamennyi politikai párt és civil társadalmi szervezet nyilvántartásba vételének lehetővé tétele; — a vallásszabadság biztosítása a belarusz ortodox egyháztól eltérő egyházak számára is, különösen az Új Élet Egyház szabad működésének biztosítása; — a Belaruszban jelenleg is működő szervezetek tevékenységei nehézségektől mentes ellátásának biztosítása, például azáltal, hogy nem növelik a bérleti díjakat (mint ahogy az a Belarusz Népfront esetében történt), és nem vetnek ki jogtalan adókat az uniós támogatásból megvalósuló projektekre (pl. a Belarusz Helsinki Bizottság); — kedvező feltételek megteremtése az NGO-k és a független média működéséhez; — a politikai jogok és szabadságjogok biztosítása a politikai okokból történő megfélemlítés, különösen a munkahelyekről és egyetemekről politikai okokból történő eltávolítások gyakorlatának megszüntetése révén (lásd Tatszjana Saputszka egyetemről való kizárását a keleti partnerség egyik brüsszeli civiltársadalmi fórumán való részvétele miatt); — a katonai szolgálatot állítólagosan megtagadó, az egyetemekről polgári engedetlenség miatt kizárt, és tanulmányaik külföldön történő folytatására kényszerített diákok üldözésének beszüntetése; — valamennyi fiatal aktivista, például Franak Viačorka, Ivan Šyla és Zmiter Fedaruk törvényes jogait sértő, az államilag elkövetett túszejtéssel egyenértékű kényszerbesorozásának felülvizsgálata;
K.

mivel a kongói hadsereg továbbra is elégtelen emberi, műszaki és pénzügyi erőforrásokkal rendelkezik feladatainak ellátásához a KDK keleti tartományaiban, amihez a belső fegyelem hiánya is társul, és mindez továbbra is akadályozza abban, hogy betöltse szerepét a lakosság védelmében és a béke helyreállításában,
J.

mivel a nyitottság és az átláthatóság elvét nemcsak a döntéshozatali folyamat, hanem a szövegtervezetek megfogalmazásakor is szem előtt kell tartani, és emellett az EU polgárai és a nemzeti parlamentek érdekében biztosítani kell az arányosság és a szubszidiaritás elvének érvényesüléséhez szükséges minden információt, és mivel az igazságszolgáltatásnak is ezeket az elveket kell szem előtt tartania; mivel – a Bizottság európai átláthatósági kezdeményezésében foglaltak szerint – az átláthatóságot és a dokumentumokhoz való hozzáférést ugyancsak biztosítani kell abban a tekintetben is, hogy miként történik az EU politikáinak végrehajtása minden szinten, és hogyan használják fel az EU pénzeszközeit,
7.

hangsúlyozza, hogy Kína emberi jogi tevékenysége továbbra is aggályokra ad okot; ragaszkodik ahhoz, hogy az EU-Kína emberi jogi párbeszéd minden fordulóját követően szükség van a precíz nyomon követésre a korábbi párbeszédek során a két fél által kölcsönösen elfogadott ajánlások alkalmazásának biztosítása érdekében, illetve szükség van az olyan, emberi jogokról szóló EU–Kína jogi szemináriumokra, mint amilyenek megelőzték a párbeszéd egyes fordulóit, és amelyeken a tudományos és a civil társadalom képviselői is részt vettek; felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a halálbüntetés felszámolását és az etnikai kisebbségek jogainak és a vallási jogoknak a tiszteletben tartását tűzzék a 12., 2009. november 30-i EU–Kína csúcstalálkozó napirendjére, és továbbra is tegyenek erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a jelenleg tárgyalások alatt álló partnerségi és együttműködési megállapodásba kerüljön záradék az emberi jogok tiszteletben tartásáról Kínában;
F.

mivel ezt a bírósági nyilatkozatot az Bolivarian Alliance for the Peoples of Our America (Bolivarista Szövetség Amerikánk Népeiért, ALBA) tagállamai azonnal üdvözölték,
16.

hangsúlyozza, hogy a koppenhágai megállapodás megfelelő ösztönzést adhatna egy „Fenntartható New Deal” számára, amely fokozza a fenntartható társadalmi és gazdasági növekedést, előmozdítja a környezetvédelmi szempontból fenntartható technológiákat, a megújuló energiát és az energia-hatékonyságot, csökkenti az energiafogyasztást, valamint új munkahelyeket és társadalmi kohéziót biztosít a fejlett és a fejlődő országokban egyaránt; megjegyzi továbbá, hogy kellő figyelmet kell fordítani az éghajlatváltozás közegészségügyi vonatkozásaira is; emlékeztet az éghajlat-változás gazdaságtanáról szóló Stern-felülvizsgálatra, amely egyértelmű gazdasági ösztönzőket mutat be a nemzetközi közösség számára az éghajlatváltozás kezelésére a lehető leghamarabb történő fellépés érdekében; elismeri, hogy az állami szektor általi kezdeti befektetések a fenntartható energetikai infrastruktúrába, valamint a kiegészítő kutatásba és fejlesztésbe csökkenteni fogják az éghajlat-változás társadalmi költségeit;
I.

mivel a nők helyzete az országban továbbra is komoly aggodalomra ad okot, mivel az ENSZ jelentései szerint a gyermekágyi halálozás aránya Afganisztánban a világon a második legmagasabb, évente közel 25 000 halálesettel, és mivel a 15 év fölötti nők csupán 12,6 %-a tud írni és olvasni, és a lánygyermekek 57 %-át a 16 éves törvényes korhatár előtt kiházasítják; mivel továbbra is elterjedt a nők elleni erőszak; mivel a diszkriminatív síita családjogi törvény továbbra is érvényben van és egyebek mellett kriminalizálja azokat a nőket, akik megtagadják a közösülést a férjükkel, és megtiltja számukra, hogy kilépjenek a házból a férjük beleegyezése nélkül,
52.

hangsúlyozza, hogy a társadalomnak az intelligens fogyasztásmérések előnyeiről történő tájékoztatása létfontosságú azok sikeréhez; emlékeztet arra, hogy a Parlament „Új digitális menetrend kialakítása Európa számára: 2015.eu” című saját kezdeményezésű jelentésében szakpolitikai célkitűzésként szerepel, hogy az európai otthonok 50 %-ában 2015-ig intelligens fogyasztásmérők felszerelésére kerüljön sor; üdvözli az intelligens fogyasztásmérőkkel foglalkozó munkacsoport munkáját, és kéri a Bizottságot, hogy 2011 előtt nyújtson be ajánlásokat annak érdekében, hogy: — az intelligens fogyasztásmérést a harmadik energiapiaci csomag ütemtervével összhangban hajtsák végre, annak érdekében, hogy teljesüljön az a célkitűzés, miszerint 2020-ig az épületek 80 %-át intelligens fogyasztásmérőkkel kell ellátni, — a tagállamok 2011 végére megállapodjanak az intelligens fogyasztásmérők minimális közös műszaki jellemzőiben, — az intelligens fogyasztásmérőknek legyenek előnyei – például az energiafogyasztás csökkentése, az alacsony jövedelmű és kiszolgáltatott helyzetű fogyasztók számára nyújtott segítség – a fogyasztók számára, és hogy az aggregáció – amelynek keretében többféle végfogyasztó terheit kombinálják azért, hogy alacsonyabb tarifákat érjenek el, mint amelyekben bármely egyéni felhasználó önállóan részesülhetne – váljon lehetővé, és azt támogassák a nemzeti piacokon, — a tagállamok dolgozzanak ki és tegyenek közzé olyan stratégiát, amelynek célja, hogy az intelligens fogyasztásmérés potenciális előnyei minden fogyasztóhoz – köztük a kiszolgáltatott helyzetű és alacsony jövedelmű személyekhez is – eljussanak, — a nemzeti átvitelirendszer-üzemeltetőket és szabályozókat kötelezzék arra, hogy vezessenek be „hálózat-felhasználási időtarifákat” annak érdekében, hogy pénzügyi ösztönzőt hozzanak létre a terhelés csökkentésére és a keresleti oldal irányítására, — dolgozzanak ki egy környezetbarát tervezéshez kapcsolódó végrehajtási intézkedést az intelligens fogyasztásmérőkre vonatkozóan, annak biztosítása érdekében, hogy e termékek energiahatékonyak legyenek, és ne terheljék felesleges energiafogyasztással a háztartásokat, — a hálózatba kapcsolt készenléti üzemmódra vonatkozóan folyamatban lévő előkészítő tanulmány (amelyet a környezetbarát tervezésről szóló irányelv alapján végeznek) foglalkozzon az intelligens fogyasztásmérőkkel, az esetleges jövőbeli szabályozás céljából;
40.

kéri a Bizottságot, hogy nyújtson be összehasonlítható adatokat, valamint a veszélyes CBRN-anyagok védelme és ellenőrzésének fokozása tekintetében az iparágakban tapasztalható európai helyzet átfogó értékelését, amely a vegyi fegyverekről szóló egyezmény, a biológiai fegyverekről szóló egyezmény és a CBRN-anyagokkal kapcsolatos egyéb nemzetközi eszközök végrehajtására vonatkozó valamennyi nemzeti jogszabály áttekintését is magában foglalja; ezen áttekintésnek be kell számolnia arról is, hogy a tagállamok és az iparágak milyen mértékben teljesítik nemzetközi kötelezettségeiket; ugyanakkor elismeri, hogy olyan végrehajtási intézkedések, mint például a biológiai és a vegyi fegyverekről szóló egyezmények, elégtelennek bizonyulhatnak a CBRN-anyagok nem állami szereplők – nevezetesen terrorista hálózatok – általi alkalmazásából eredő kockázatok kezelésére;
21.

úgy véli, hogy továbbra is a GDP-t kell használni a régióknak a kohéziós politika keretében nyújtott támogatásra való jogosultság megállapításának fő kritériumaként, míg emellett egyéb mérhető mutatókat is lehet használni, ha azok relevánsnak bizonyulnak, biztosítva ugyanakkor, hogy a nemzeti hatóságok a döntéshozatal megfelelő szintjén olyan további mutatókat is alkalmazhassanak, amelyek figyelembe veszik a régiók és városok egyedi sajátosságait;
39.

határozottan hisz abban, hogy az AKCS-országok nemzeti parlamentjei kulcsfontosságú szerepet tölthetnek be a fejlesztési együttműködési tevékenységek valamennyi vonatkozásában, beleértve a programozást, a végrehajtást, a nyomon követést és az értékelést is; kéri, hogy a Cotonou-i megállapodás felülvizsgálatakor e parlamenteket hivatalosan is ismerjék el az EFA által finanszírozott együttműködés résztvevőiként;
1.

Felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy — az emberkereskedelem elleni fellépést egy olyan holisztikus megközelítés alapján fejlessze ki, amely az emberi jogokat helyezi a középpontba és az emberkereskedelem elleni küzdelemre, a megelőzésre és az áldozatok védelmére összpontosít; — fogadjon el áldozatközpontú megközelítést, ami azt jelenti, hogy azonosítani kell, meg kell célozni és védeni a potenciális áldozatok összes kategóriáját, különös figyelemmel a gyermekekre és más kockázati csoportokra; — a jog érvényesüléséért és az alapvető jogokért felelős biztos felügyelete mellett hozzanak létre egy uniós emberkereskedelem-ellenes koordinátori posztot az EU fellépése és a politikák összehangolására e területen – beleértve a nemzeti előadók hálózatának tevékenységét is –, és a koordinátor jelentsen mind az Európai Parlamentnek, mind a Belső Biztonsági Operatív Együttműködéssel Foglalkozó Állandó Bizottságnak (COSI); — biztosítsa, hogy gazdasági és pénzügyi válság idején az emberkereskedelem elleni küzdelem továbbra is elsőrendű helyet foglal el napirendjükben, például helyreállítási terv készítésekor; — biztosítsa, hogy az emberkereskedelemmel kapcsolatos politikák lefedik a szociális ügyekhez és a társadalmi befogadáshoz kapcsolódó szempontokat és ragaszkodjon a megfelelő programokhoz és az áldozatok társadalmi rehabilitációja biztosításának hatékony módszereihez, beleértve a munkaerőpiachoz és a társadalombiztosítási rendszerhez kapcsolódó intézkedéseket is; — szenteljen megfelelő figyelmet az emberkereskedelem külkapcsolati dimenziójának, valamint a bevándorlási, a menekültügyi és az újrabeilleszkedési politika dimenziójának; — futtasson tájékoztató és figyelemfelkeltő kampányokat a származási, tranzit- és célországok oktatási és iskolarendszerén keresztül; — az emberkereskedelemmel kapcsolatos fellépései során mindenekelőtt tartsa szem előtt a gyermekek érdekét, a gyermek jogairól szóló 1989-es ENSZ-egyezménnyel összhangban; — az emberkereskedelem elleni összes politikát, stratégiát és intézkedést a nemek közötti egyenlőség szempontjából közelítse meg; — erősítse meg a koordinációt és az együttműködést az EU Alapvető Jogok Ügynökségével és a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézetével; — alakítsa ki és erősítse meg az ezen a területen működő nem kormányzati szervezetekkel fennálló folyamatban lévő együttműködést; — hozzon létre uniós szintű állandó platformot, amely összefogja az EU-intézmények, ügynökségek és hivatalok, a tagállamokban működő regionális és nemzeti szintű rendőrségek, vámszervek, közbeszerzési hivatalok és bűnüldözési szervek, valamint a nemzetközi szervezetek és a nem kormányzati szervezetek erőfeszítéseit;
9.

megjegyzi, hogy bár megvan a politikai akarat a minden szinten jelen lévő korrupció leküzdésére, és bár a korrupcióellenes küzdelemhez rendelkezésre áll a jogi keret, a korrupció továbbra is széles körben elterjedt, és az állami szervek igazgatási kapacitásai – ideértve a rendőrséget és a bűnüldözési hatóságokat is – továbbra is elégtelenek; sürgeti az illetékes hatóságokat, hogy oldják meg a korrupciós eseteket, mivel ezek a társadalom, a gazdaság és a kormányzás szinte minden szintjét érintik, beleértve az elsősorban az egészségügy területén működő intézmények, az igazságszolgáltatás, az önkormányzatok, a várostervezési és -építési ágazat és a vállalkozások közötti kapcsolatrendszert; különösen aggódik az igazságszolgáltatásra gyakorolt nem helyénvaló politikai befolyással kapcsolatos esetek miatt; örömmel jegyzi meg, hogy a miniszterelnök és a kormány növelte az állami tulajdonú vállalatokban előforduló korrupció leküzdésére tett erőfeszítéseit, de úgy véli, hogy még többet kell tenni a politikai felelősségre vonhatóság kultúrájának elősegítésére a politikusokat is érintő korrupció tekintetében;
9.

emlékeztet arra, hogy ahogyan azt az Amerikai Államok Szervezetének Amerikaközi Demokratikus Chartája elrendeli, egy demokráciában az eredendő és szükséges törvényesség mellett, amelyet a választások során szereznek és szilárdítanak meg, be kell tartani a hatalom gyakorlásának törvényességét is, amelyet a teljes mértékben demokratikus működés biztosítása érdekében a pluralizmus, az adott szabályok, a hatályos alkotmány és törvények, valamint a jogállamiság tiszteletben tartása alapoz meg, és ebbe bele kell, hogy tartozzon a békés és demokratikus politikai ellenzék tiszteletben tartása is, főképpen akkor, ha azt népi felhatalmazással választották meg;
131.

továbbra is mélységes sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a valláson és meggyőződésen alapuló megkülönböztetés még mindig létezik a világ minden táján, és hogy bizonyos vallási közösségekhez, többek között vallási kisebbségekhez tartozó személyeket továbbra is számos országban – például Észak-Koreában, Iránban, Szaúd-Arábiában, Szomáliában, a Maldív-szigeteken, Afganisztánban, Jemenben, Mauritániában, Laoszban, Üzbegisztánban, Eritreában, Irakban, Pakisztánban és Egyiptomban – megfosztanak emberi jogaiktól; elítéli, hogy a kínai hatóságok üldözik azokat a többek között keresztény, muzulmán, buddhista és Falun Gong-követő híveket, akik a hivatalosan jóváhagyott csatornákon kívül gyakorolják vallásukat; sürgeti Kínát, hogy ígéretéhez híven ratifikálja a polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezségokmányt (ICCPR); sürgeti a kínai hatóságokat, hogy tartózkodjanak a Tibetet elnyomó politikájuktól, amely esetleg a tibeti vallás és kultúra megsemmisüléséhez is vezethet; elítéli az iráni hatóságokat a vallási kisebbségekhez tartozó egyének – például a keresztények, a bahá’í hit követői és a más vallásra áttért vagy nem vallásos muszlimok – üldözése miatt; sürgeti az iráni hatóságokat, hogy az ICCPR szerinti kötelezettségeiknek megfelelően védelmezzék a vallási kisebbségeket; sürgeti az Orosz Föderáció hatóságait, hogy vezessenek be végrehajtási moratóriumot a szélsőséges tevékenységek elleni küzdelemről szóló, 2002. évi törvény vonatkozásában, amellyel széles körben visszaélnek a békés vallási kisebbségek üldözése céljából; aggodalmának ad hangot a Vietnam középső részén elterülő fennsíkokon élő hegyvidéki keresztény kisebbség helyzete miatt; emlékezteti a vietnami hatóságokat, hogy a kisebbségek jogai közé tartozik a vallás szabad gyakorlása, az egyesülés és a véleménynyilvánítás szabadsága, a békés gyülekezés joga, a földtulajdon és -használat egyenlő joga, valamint az őket érintő kérdésekkel kapcsolatos döntéshozatalban való teljes körű és tényleges részvétel joga, ideértve a gazdaságfejlesztési projekteket és a visszatelepülési kérdéseket is;
11.

ismételten hangsúlyozza, hogy az uniós költségvetésben megfelelő pénzeszközöket kell biztosítani ahhoz, hogy az Európai Unió globális szinten aktív szerepet tölthessen be; sajnálja, hogy a vonatkozó költségvetés továbbra is alulfinanszírozott, és súlyos aggodalmának ad hangot azzal kapcsolatban, hogy a nem kellő finanszírozás milyen módon befolyásolja majd az Unió azon képességét, hogy hiteles és kezdeményező külpolitikát folytasson; hangsúlyozza továbbá, hogy az Uniót el kell látni olyan pénzügyi eszközökkel, amelyek lehetővé teszik, hogy az előre nem látható globális kihívásokra megfelelő és egységes válaszlépésekkel reagáljon, és ezzel kapcsolatban elvárja, hogy konzultáljanak vele, illetve teljes körűen vonják be azon eljárásokba, amelyek a KKBP-kezdeményezések sürgős finanszírozására gyors hozzáférést biztosítanak az uniós költségvetés előirányzataihoz; felhívja az alelnököt/főképviselőt, hogy ezzel egyidejűleg fejlesszen ki hatékony kommunikációs stratégiát az európai polgároknak a közös kül- és biztonságpolitika céljairól és érdemeiről történő jobb tájékoztatása érdekében, és e tekintetben ismét felhívja a figyelmet az Európai Unió kül- és biztonságpolitikája demokratikus legitimitásának és ellenőrzésének fontosságára;
8.

felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy erősítsék meg a fogyasztók egész életen át tartó tájékoztatását és képzését a fogyasztói fellépés lehetőségeinek megerősítése érdekében; bátorítja a tagállamokat annak biztosítására, hogy világos és érthető tájékoztatás álljon rendelkezésre, különösen a fiatal fogyasztók számára a nekik kínált termékek és szolgáltatások vonatkozásában; különösen sürgeti a tagállamokat, hogy nemzeti tanterveikbe minden szinten vegyék fel a fogyasztói szempontokat, hogy ezáltal a gyermekeket felruházzák a megfelelő képességekkel ahhoz, hogy későbbi életük során összetett döntéseket is meg tudjanak hozni, továbbá mérlegeljék oktatási programok kidolgozását a szülők és a felnőtt fogyasztók számára, a fogyasztói tudatosság kialakításának és megszilárdításának hosszú távú céljával; rámutat, hogy ezeket a programokat minden szinten az oktatási követelményekhez és a tanulói képességekhez kell igazítani, felhasználva a valós élethelyzeteken és példákon alapuló modern oktatási módszereket; emlékeztet arra, hogy a tanult fogyasztók, akik ismerik jogaikat, és tudják, hogy kihez forduljanak a szabályok be nem tartása esetén, ugyancsak fontosak a szabályokat be nem tartó viselkedés felfedezése szempontjából;
39.

fenntartja, hogy a halfajok túlélését és/vagy fenntarthatóságát fenyegető kockázatok megelőzése érdekében a KHP-nak továbbra is alkalmaznia kell az elővigyázatosság elvét, amelyet a felelősségteljes halászatra vonatkozó magatartási kódex és a New York-i megállapodás is rögzít;