Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Románia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról_x000b__x000b_és Románia 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről_x000b_ /* COM/2014/0424 final - 2014/ () */





Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Románia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Románia 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2], tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira[3], tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére, tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére, tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére, tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére, mivel: (1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén. (2) A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat. (3) Az állam-, illetve kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt. (4) A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el Románia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Románia 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját. (5) A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést[4], amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyanazon a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[5]. (6) Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást. (7) Románia 2014. május 6-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. május 5-én pedig 2014. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. (8) A Tanács 2013. október 22-én elfogadta a 2013/531/EU határozatot, amely 2015 szeptemberéig legfeljebb 2 milliárd EUR összegű középtávú pénzügyi támogatást biztosít Romániának. Az adott körülmények, azaz a tőkeáramlások különösen a feltörekvő piacokat befolyásoló bizonytalansága, a makrogazdasági forgatókönyv kockázatai és a bankszektor változatlan kiszolgáltatottsága miatt célszerű volt, hogy az euróövezeten kívüli tagállamoknak szóló fizetésimérleg-támogatási mechanizmus keretében Románia középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatásban részesüljön. Noha a jelenlegi piaci körülmények között Románia nem szándékozik folyósítást kérni, az elővigyázatossági támogatás várhatóan hozzájárul a makrogazdasági, költségvetési és pénzügyi stabilitás megszilárdításához, valamint – strukturális reformok végrehajtása révén – a román gazdaság rugalmasságának és növekedési potenciáljának fokozásához. A 2013. november 6-i egyetértési megállapodás és annak későbbi, az uniós elővigyázatossági támogatás keretében teljesítendő feltételeket rögzítő kiegészítései kibővítik és megerősítik az európai szemeszter országspecifikus ajánlásait. Az uniós elővigyázatossági támogatás feltétele átfogó gazdaságpolitikai program végrehajtása, kiemelt figyelemmel a strukturális reformintézkedésekre, beleértve az igazgatási kapacitásra, a termékpiaci reformra, az üzleti környezetre, a munkaerőpiacra, a nyugdíjakra, az állami tulajdonú vállalatokra és az egészségügyre vonatkozó országspecifikus ajánlásokat is. Ez az ütemterv nem mentesíti a román kormányt az alól, hogy teljes egészében végrehajtsa valamennyi országspecifikus ajánlást. Az egyetértési megállapodás és az országspecifikus ajánlások végrehajtásához szükséges szakpolitikai rangsorolást, végrehajtást és koordinációt a prioritásokra vonatkozó, következetesen meghozott döntésekkel összhangban kell kezelni. (9) A 2014. évi konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia célkitűzése szerint Románia 2015-ben el kívánja érni és azt követően fenn akarja tartani a strukturális hiány tekintetében a GDP 1 %-ában meghatározott (és a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit tükröző) középtávú célt. Románia él a közösen finanszírozott projektek esetében a középtávú célhoz vezető kiigazítási pályától engedélyezett ideiglenes eltérés lehetőségével – az eltérést az igénybevételt követő évben kell kompenzálni. A program az (újraszámított) strukturális egyenleg stabilizálását irányozza elő 2014-re, 2015-re pedig a GDP 0,8 %-át kitevő javulást tervez. Az előrejelzések szerint a kiadások 2014-ben és 2015-ben egyaránt a kiadási referenciaértékkel konzisztens ütemben nőnek majd. A GDP-arányos adósság az előrejelzések szerint 2015-ben eléri a 40 %-ot, majd 2016–2017-ben csökken. Összességében a programban felvázolt költségvetési stratégia összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, és általánosságban összhangban van a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzésével. Mindazonáltal a konvergenciaprogram alapjául szolgáló potenciális becsült GDP valamivel magasabb, ez elsősorban az optimistább munkaerő-piaci kilátásoknak tudható be. A 2014-es költségvetési tervek vonatkozásában a kiadások ellenőrzéséhez és a tervezettnél alacsonyabb adóbehajtáshoz kapcsolódó, lefelé mutató kockázatok vannak. Emellett 2015 és az azt követő évek tekintetében még nem kerültek részletes meghatározásra a tervezett költségvetési pályát alátámasztó intézkedések. A Bizottság előrejelzése szerint Románia 2014-ben – a strukturális egyenleg kismértékű romlása ellenére is – teljesíti a Stabilitási és növekedési Paktum követelményeit, ha figyelembe vesszük a közösen finanszírozott projektek tekintetében számára engedélyezett ideiglenes eltérést. Figyelembe véve a közösen finanszírozott projektek esetében engedélyezett ideiglenes eltérés kompenzációját, 2015 vonatkozásában fennáll az előírt strukturális kiigazítástól való jelentős eltérés kockázata. Emellett Románia az előrejelzések szerint 2015-ben eltér a kiadási referenciaértéktől. A programnak és a bizottsági előrejelzésnek az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a program a prevenciós ág követelményeitől 2015-ben való jelentős eltérés kockázatát hordozza. (10) Továbbra is jelentős kihívás az adócsalás és az adókikerülés a héa (beleértve a határokon átnyúló rendszereket is), a jövedéki adók, a társadalombiztosítási hozzájárulások és a jövedelemadó területén. A be nem jelentett munkavégzés elleni küzdelem terén csupán korlátozott mértékű a kézzel fogható előrelépés, miközben az adószabályok betartását célzó stratégia hatékonyságát gátolja a realisztikus és kötelező erejű végrehajtási intézkedések hiánya és az, hogy nem összpontosítanak kellőképpen a megelőzésre. Folyamatban van az adóigazgatás hatékonyságának növelésére irányuló reform; a határon átnyúló igazgatási együttműködés – különösen a héa területén – továbbra is gyenge. Az alacsony és közepes jövedelmű, bérből és fizetésből élők esetében továbbra is magas az adóék, ami be nem jelentett munkavégzésre és a ténylegesnél alacsonyabb jövedelembevallásra ösztönöz. Némi haladás tapasztalható a környezetvédelmi adózás terén: javult a gépjármű-adóztatási rendszer, megemelték és most már automatikusan indexálják az üzemanyagra kivetett jövedéki adó mértékét. Románia hosszú távú fenntarthatósági kockázatokkal kénytelen szembenézni, elsősorban az elöregedéssel összefüggő kiadások kapcsán. A foglalkoztatottak nyugdíjasokhoz viszonyított alacsony aránya miatt aggodalmak fogalmazódnak meg a nyugdíjrendszer fenntarthatóságával és megfelelőségével kapcsolatban. Románia lépéseket tett annak érdekében, hogy 2035-től azonos legyen a férfiak és nők nyugdíjkorhatára. (11) Az erőforrások nem hatékony felhasználása és a nem megfelelő igazgatás növelik a költségvetési fenntarthatóság kockázatát az egészségügyi szektorban. Az állami egészségügyben széles körben elterjedt hálapénzek tovább rontják a rendszer hozzáférhetőségét, hatékonyságát és minőségét. Az egészségügyi szektor hatékonyságának és pénzügyi fenntarthatóságának növelésére irányuló reformok megkezdődtek, de folyamatos erőfeszítésekre van szükség. Az intézkedések némelyike késedelmes, az elégtelen finanszírozástól és a szolgálatok alacsony kapacitásától szenved. A kórházi fekvőbeteg-ellátás túlzott mértékű alkalmazásának csökkentése, valamint az elsődleges ellátó- és betegirányító rendszerek megerősítése révén növelhető a költséghatékonyság. További reformokat indítottak, amelyek többek között a jó minőségű egészségügyi szolgáltatásokhoz való méltányos hozzáférés ösztönzése révén kívánják javítani a lakosság egészségét. (12) A romániai munkaerőpiac szempontjából továbbra is a nagyarányú inaktivitás, a nem kellő mértékben kihasznált munkaerő-potenciál, valamint a munkaerő minőségének és termelékenységének növelése iránti igény jelenti a fő kihívást. Az állami álláskeresési és átképzési szolgáltatások minősége – a végrehajtott (kis léptékű) intézkedések ellenére – továbbra is alacsony. Az állami foglalkoztatási szolgálaton belüli, korlátos erőforrások, valamint a teljesítménymérés hiánya akadályozzák a személyre szabott szolgáltatások álláskeresőknek és munkáltatói szolgálatoknak történő, eredményes nyújtását, továbbá az aktív és passzív munkaerő-piaci szakpolitikák integrálását. Romániában magas és növekszik a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok aránya (2013-ban 17,3 %). Az idősebb munkavállalók foglalkoztatottsági arányának növelését támogató, tevékeny időskorra vonatkozó nemzeti stratégia késik, a jelenlegi állapot szerint 2014 végén esedékes. (13) Nincs átlátható iránymutatás a szociális partnerek bevonásával történő, a foglalkoztatás és versenyképesség fenntartható támogatását és a munkajövedelem fenntartható védelmét célzó minimálbér-megállapításra. (14) A 2011. évi oktatási reform, amely hosszú távú ütemtervet dolgozott ki az oktatás minőségének minden szinten történő javítására, az elégtelen pénzügyi és humán erőforrások miatt még nem teljes egészében működőképes. A szakképzés terén az elmúlt húsz évben tapasztalt erős visszaesést követően a közelmúltban számos reformot és kísérleti projektet indítottak útjára, de a szakképzés elérhetősége, munkaerő-piaci relevanciája, valamint a vállalkozások munkaalapú tanulási és tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszerekben való részvétele változatlanul alacsony. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők esetében jelentős a strukturális munkaerőhiány, és továbbra is gyenge az üzleti és a tudományos élet közötti kapcsolat – ezt jól mutatja a magas munkanélküliségi ráta, valamint azon egyetemi végzettséggel rendelkezők magas száma, akik nem a képzettségüknek megfelelő szakmákban vagy olyan állásokban helyezkednek el, amelyekhez elegendő az alacsonyabb végzettség. Az egész életen át tartó tanulás tekintetében a részvétel változatlanul az egyik legalacsonyabb az EU-ban. A korai iskolaelhagyás aránya uniós szinten továbbra is a legmagasabbak között van , és meghaladja a 2010 előtti szintet; különösen súlyosan érinti a roma lakosságot. A nők foglalkoztatását gátolja a minőségi, megfizethető gyermekgondozási létesítmények alacsony száma és az azokhoz való korlátozott hozzáférés, különösen a 0-3 éves korosztály esetében. (15) A szegénység csökkentése változatlanul nagy kihívást jelent. A háztartások bruttó jövedelme a viszonylag stabil foglalkoztatási helyzet ellenére csökken, a jövedelmek közötti egyenlőtlenségek pedig nőnek. Ennek különösen a gyerekes családok vannak kitéve. A szüleiktől külön nevelkedő gyermekek intézményi ellátásáról az alternatív gondozásra való átállás felgyorsítása terén csupán korlátozott mértékű előrelépés volt tapasztalható. Továbbra is sok fogyatékossággal élő személy él nagy, bentlakásos intézményekben, a fogyatékosoknak nyújtandó közösségi szolgáltatások pedig nem kellőképpen fejlettek. A szociális juttatások igénybevételének, lefedettségének és megfelelőségének alacsony szintje továbbra is rontja a szociális juttatások hatékonyságát a szegénység csökkentése terén. A három meglévő szociális juttatást (a garantált minimálbért, a családi támogatást és a fűtéstámogatást) kombináló beilleszkedési minimálbér 2015-re tervezett bevezetése késik. A nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtása 2012-ben megkezdődött, de a fő cselekvési tervek végrehajtásához nem volt elegendő a pénzügyi allokáció, az elért eredmények pedig szerények. A stratégia felülvizsgálata és a felülvizsgált cselekvési tervek végrehajtása késik. (16) A közigazgatás gyenge politika-kidolgozási és végrehajtási kapacitása olyan alapvető kihívást jelent Románia számára, amely akadályozza az ország általános fejlődését, az üzleti környezetet és az állami beruházási kapacitást, és nem teszi lehetővé megfelelő minőségű közszolgáltatások nyújtását. Az alacsony közigazgatási kapacitáshoz vezető strukturális okokat 2013-ban elemezték. Ennek alapján jelenleg folyamatban van a közigazgatás megerősítésére irányuló, 2014–2020-ra vonatkozó stratégia kidolgozása, véglegesítésére várhatóan 2014 közepén kerül sor. (17) Az elért jelentős előrelépés ellenére az uniós források lehívási aránya továbbra is az egyik legalacsonyabb az EU-ban. A folyamatosan gyenge irányítási és kontrolrendszerek és közbeszerzési gyakorlat negatív hatással lehet a programok következő generációjának előkészítésére és végrehajtására. A közbeszerzésre vonatkozó jogszabályok instabilak és nem következetesek. A többszereplős és gyakran egymást átfedő felelősségi körökkel jellemezhető intézményi felépítés nincs felszerelve a hiányosságok kezelésére és arra, hogy megfelelő iránymutatást adjon az ajánlatkérőknek. Az ajánlatkérők számára továbbra is gondot okoz a korrupció és az összeférhetetlenség. Várhatóan 2014 végén válik működőképessé az a rendszer, amely a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárása során felmerülő összeférhetetlenségeket hivatott előzetesen ellenőrizni. (18) A jogszabályok gyenge minősége, valamint a szabályozási keret átláthatóságának és előrejelezhetőségének hiánya egyaránt hátráltatja a vállalkozásokat és a polgárokat. Még mindig összetettek a villamos energia igénylésére, az építési engedélyek megszerzésére és az adófizetésre vonatkozó eljárások. Románia üzleti környezete szempontjából további kihívást jelentenek a tisztázatlan földtulajdonosi jogok: az ingatlanok kevesebb mint 50 %-a szerepel a telekkönyvi nyilvántartásban, és az ingatlanokkal kapcsolatos bejegyzéseknek csupán mintegy 15 %-át ellenőrizték és vették digitálisan is nyilvántartásba. Románia elért bizonyos mértékű haladást az igazságügyi rendszer minőségének, függetlenségének és hatékonyságának javítása, valamint a korrupció elleni küzdelem terén, de ezek a kérdések továbbra is problémát jelentenek a hatékony jogorvoslatot kereső vállalkozások számára. A korrupcióellenes és feddhetetlenséggel kapcsolatos intézkedésekkel szemben változatlanul erős ellenállás tapasztalható politikai és közigazgatási szinteken. (19) Az ipari fogyasztók villamosenergia-piacán 2013-ban véget ért az árszabályozás, a gáz és villamos energia árszabályozásának fokozatos megszüntetése folyamatban van. E területeken komoly kihívást jelent az állami tulajdonú vállalatok hatékony és átlátható irányítása. Az energiaárak liberalizációja a várakozások szerint ösztönzi majd az energiahatékonyság javítását, bár ahhoz, hogy tovább lehessen javítani a háztartások, a távfűtés, az ipar és a városi közlekedés energiahatékonyságát, konkrét intézkedésekre és az erőforrásokra vonatkozó kötelezettségvállalásokra van szükség. A romániai villamosenergia- és gázpiacok uniós piacokba történő integrációja továbbra sem teljes körű és változatlanul jelentős akadályai vannak a gázvezetékek határon átnyúló összekötésének, ami hozzájárulna az ellátás diverzifikálásának javításához. (20) Az alapvető közlekedési infrastruktúra fejletlensége változatlanul akadályozza a növekedést Romániában. A járműflotta nagyarányú növekedése és a közúti infrastruktúra alacsony minősége gátolja a vállalkozásokat és a gazdaságot. A vasúthálózat karbantartásának hiányosságai hatással voltak a biztonságra és a megbízhatóságra. A belvízi áruszállítás (különösen a Dunán) messze nem használja ki a rendelkezésre álló potenciált. A szállítási szektorban az állami tulajdonú vállalatok nem hatékony és nem átlátható irányítása akadályozza a hálózatos infrastruktúra fejlesztését. (21) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Románia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Románia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait. (22) A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Románia konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[6] különösen az alábbi 2. ajánlás tükrözi. AJÁNLJA, hogy Románia 2014-2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében: 1. Az ezen országspecifikus ajánlások végrehajtását kiegészítő és támogató, 2013. november 6-i egyetértési megállapodásban és annak későbbi kiegészítéseiben foglalt gazdaságpolitikai feltételek teljes körű teljesítése révén hajtsa végre az EU/IMF pénzügyi segítségnyújtási programját. 2. Mindenekelőtt az alapul szolgáló intézkedések részletes kidolgozása útján hajtsa végre a 2014. évi költségvetési stratégiát, jelentős mértékben fokozza a költségvetési erőfeszítéseket annak biztosítása érdekében, hogy a fizetésimérleg-támogatás kapcsán tett kötelezettségvállalásokkal összhangban és a 2014. évi konvergenciaprogramban szereplőknek megfelelően 2015-ben elérje a középtávú célt, majd ezt követen tartsa fenn azt. Az adózási kötelezettségek teljesítésére irányuló átfogó stratégia végrehajtása révén javítsa az adóbehajtást, fokozva a héacsalás csökkentésére tett erőfeszítéseket. Lépjen fel a be nem jelentett munkavégzés ellen. Költségvetési szempontból semleges módon csökkentse az alacsony és közepes jövedelműek adóterheit. A férfiak és nők nyugdíjkorhatárának egységesítésével fejezze be a 2010-ben elkezdett nyugdíjreformot. 3. Fokozza a hatékonyság, a minőség és a hozzáférhetőség növelésére irányuló reformokat az egészségügyi szektorban, többek között a hátrányos helyzetűek, valamint a távoli és elzárt közösségek tekintetében. Fokozza a hálapénzek felszámolására tett erőfeszítéseket, többek között megfelelő irányítási és kontrollrendszerek révén. 4. Erősítse meg az aktív munkaerő-piaci intézkedéseket és növelje a Nemzeti Foglalkoztatási Ügynökség kapacitását. Fordítson kiemelt figyelmet a nem regisztrált fiatalok aktivizálására. Erősítse meg az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságának javítását célzó intézkedéseket. A szociális partnerekkel konzultálva alakítson ki világos iránymutatást a minimálbér átlátható megállapításához, figyelembe véve a gazdasági és munkaerő-piaci feltételeket. 5. Javítsa a szakképzés, a tanulószerződéses gyakorlati képzés, a felsőfokú oktatás és az egész életen át tartó tanulás minőségét és az ezekhez való hozzáférést, és igazítsa hozzá ezeket a munkaerőpiac szükségleteihez. Biztosítson jobb hozzáférést a korai gyermekkori oktatáshoz és gondozáshoz. 6. A szegénység enyhítése érdekében javítsa a szociális transzferek hatékonyságát és eredményességét, különösen a gyerekek esetében, és folytassa a szociális ellátás reformját, megerősítve az aktivizálási intézkedésekkel fennálló kapcsolatokat. Fokozza a romák munkaerő-piaci integrációját célzó tervezett intézkedések végrehajtására tett erőfeszítéseket, partnerségi megközelítés és erőteljes monitoring mechanizmus alkalmazása révén javítsa az iskolalátogatás arányát és csökkentse a korai iskolaelhagyás arányát. 7. Fokozza a közigazgatás kapacitásának növelésére irányuló erőfeszítéseket, mindenekelőtt a hatékonyság, az emberierőforrás-menedzsment, a döntéshozatali eszközök és a kormányzat különböző szintjein belüli és közötti koordináció javítása, valamint az átláthatóság, feddhetetlenség és elszámoltathatóság javítása révén. Gyorsítsa fel az uniós források lehívását, erősítse meg az irányítási és kontrollrendszereket és javítsa a stratégiai tervezési kapacitást, beleértve a többéves költségvetési elemet is. Kezelje a közbeszerzés terén régóta fennálló hiányosságokat. Folytassa az igazságügyi rendszer minőségének és hatékonyságának javítását, a korrupció elleni küzdelmet minden szinten, és biztosítsa a bírósági ítéletek hatékony végrehajtását. 8. Ösztönözze a versenyt és a hatékonyságot az energetikai és közlekedési iparágakban. Gyorsítsa fel az állami tulajdonú vállalatok vállalatirányítási reformját az energetikai és közlekedési szektorban és javítsa e vállalatok hatékonyságát. Javítsa és ésszerűsítse az energiahatékonysági szakpolitikákat. Javítsa az energiahálózatok határon átnyúló integrációját, és prioritásként kezelve tegye lehetővé a fizikailag fordított irányú gázszállítást. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. [2] COM(2014) 424 final. [3] P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129. [4] COM(2013) 800 final. [5] COM(2013) 790 final. [6] Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.