1Bevezetés

A Bizottságnak ambiciózus tervei vannak az Unió pénzügyi érdekei védelmének megerősítésére, amelyek 2017-ben jelentős állomásokhoz érkeztek. Júliusban a Parlament és a Tanács elfogadta az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvet (a továbbiakban: a PIF-irányelv). Továbbá 20 tagállam megerősített együttműködése keretében a Tanács várhatóan hamarosan elfogadja az Európai Ügyészség (a továbbiakban: EPPO) létrehozásáról szóló rendeletet.

Ezek az intézkedések kiegészítik az Unió költségvetésének védelmére szolgáló intézményi és jogi környezetet, amely jelenleg uniós szinten az Európai Csalás Elleni Hivatal (a továbbiakban: OLAF), az Európai Számvevőszék, más uniós intézmények, szervek és hivatalok, valamint tagállami szinten a különböző nemzeti közigazgatási szervek és igazságügyi hatóságok munkájára épül. Valamennyi említett szerv meghozza az Unió költségvetésének védelméhez szükséges intézkedéseket, az EUMSZ 325. cikkéből eredő kötelezettségnek megfelelően. A Bizottság 1999-ben hozta létre az OLAF-ot, hogy vizsgálatokat folytasson a csalás, a korrupció és az EU pénzügyi érdekeit érintő bármely más illegális tevékenység ügyében, valamint segítséget nyújtson a tagállamoknak a csalás elleni küzdelemhez .

Mindezek a tényezők fontos szerepet töltenek be, ahogy az Unió előrelépést tesz az új többéves pénzügyi keret irányába. A Bizottság most átgondolja, hogy a továbbiakban milyen fajta költségvetésre lesz szüksége Európának. Az uniós költségvetés hatékony és megfelelő felhasználása kulcselem az uniós polgárok bizalmának megnyerésében, valamint az európai projekt szilárdságának és hozzáadott értékének erősítésében. A csalás és a korrupció csökkenti az uniós polgárok érdekében rendelkezésre álló erőforrásokat, és más bűnözői tevékenységet (pl. terrorizmus és szervezett bűnözés) is táplálhat; ezért eltökélten és hatékonyan kell küzdeni e bűncselekmények ellen. Az a végső cél, hogy az uniós költségvetés az EU egész területén egyforma, magas szintű védelemben részesüljön.

E tekintetben e jelentés bemutatja az OLAF által lefolytatott vizsgálatokról szóló 883/2013/EU rendelet (a továbbiakban: a rendelet) alkalmazásának – annak 19. cikkében előírt – értékelése során születetett eredményeket. Továbbá ismerteti, hogy milyen lehetséges útjai lehetnek annak, hogy az EPPO létrehozásáról szóló tanácsi rendelet várható elfogadása, valamint az értékelés főbb megállapításai fényében szükség esetén kiigazítsák és megerősítsék az OLAF-vizsgálatok jogi keretét.

Ez a jelentés az OLAF Felügyelő Bizottságnak a rendelet alkalmazásáról szóló véleményét kíséri, amely a rendelet 19. cikke alapján került elfogadásra. A Bizottság értékelő jelentése és a Felügyelő Bizottság véleménye független dokumentumok, amelyeket párhuzamosan szövegeztek meg.

2A 883/2013/EU rendelet értékelése

Az értékelés az alábbi négy kulcsterületre fókuszált: eredményesség, hatékonyság, koherencia, relevancia. Az értékelés nem terjedt ki az EU hozzáadott értékére, mivel az EUMSZ 317. és 325. cikke keretében az OLAF olyan konkrét, uniós szintű feladatok végzése révén gondoskodik az EU pénzügyi érdekeinek védelméről, amelyeket nemzeti szinten nem lehetne elvégezni. A jelentés azokat a kérdéseket is tárgyalja, amelyek a rendelet céljai megvalósításának jövőbeni kilátásaival, valamint a csalás elleni politikák és csalások alakuló tendenciáival összefüggésben merülnek fel.

Az értékelés nagyszámú érdekelttel folytatott széleskörű konzultáción alapul. Az értékelési folyamat keretében az OLAF 2017. március 1–2-án konferenciát szervezett a rendelet értékeléséről , a tagállamok csalás elleni koordinációs szolgálatai, az uniós források kezelésével foglalkozó tagállami közigazgatási szervek, a bűnüldöző, vád- és igazságügyi hatóságok, más uniós intézmények, szervek és hivatalok, nemzetközi szervezetek, tudományos szakértők és nem kormányzati szervezetek köréből származó közel 250 résztvevő bevonásával. A Bizottság interjúk és felmérések révén is kikérte az említett érdekeltek csoportjainak, valamint az OLAF személyzetének véleményét.

Az értékelés által lefedett időszak: 2013. október (amikor a rendelet hatályba lépett) – 2016. december.

Az értékelés részletes megállapításai és az alkalmazott módszertan az e jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumban kerül ismertetésre. A szolgálati munkadokumentum elkészítését egy külső vállalkozó által készített tanulmány segítette elő.

3Az értékelés főbb megállapításai

A 883/2013/EU rendelet annak a jogi keretnek a központi eleme, amely az OLAF-nak a csalással, korrupcióval és az EU pénzügyi érdekeit érintő egyéb illegális tevékenységgel kapcsolatos vizsgálatok lefolytatására vonatkozó megbízatását szabályozza. A kiterjedt intézményközi egyeztetéseket követően elfogadott rendelet felváltja az 1999-ből származó két rendeletet annak érdekében, hogy:

-javítsa az OLAF eredményességét, hatékonyságát és elszámoltathatóságát, miközben megóvja annak függetlenségét;

-erősítse az eljárási garanciákat és a vizsgálat alá vont személyek alapvető jogait;

-erősítse az együttműködést a tagállamokkal, más uniós intézményekkel, szervekkel és hivatalokkal, harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel; valamint hogy

-megerősítse az OLAF irányítását.

Az értékelés azt mutatta, hogy ezek az egyedi célkitűzések relevánsnak bizonyultak, és továbbra is relevánsak az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó átfogó célkitűzés tekintetében. Ezért az OLAF olyan egyedi, uniós szintű feladatokat végez, amelyeket csupán nemzeti szinten nem lehetne végrehajtani. A nemzeti és uniós érdekeltekkel folytatott konzultáció során megerősítették az OLAF-vizsgálatok hozzáadott értékét. Az értékelés megerősítette továbbá, hogy e célkitűzések továbbra is relevánsak az EPPO létrehozásával összefüggésben.

A rendelet lehetővé tette, hogy az OLAF konkrét eredményeket felmutatva teljesítse megbízatását. Az értékelés azt igazolta, hogy a rendelet több konkrét rendelkezésének eredményeként az OLAF egyértelműen hatékonyabbá vált a vizsgálatok lefolytatása terén. A strukturált együttműködést lehetővé tévő rendelkezések bevezetése révén erősödött az OLAF és partnerei közötti együttműködés és az információcsere. Az OLAF és a tagállamok közötti kapcsolatok megszilárdítására irányuló komoly fejlesztésként azonosították például a csalás elleni koordinációs szolgálatok létrehozását a tagállamokban.