EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2018.9.12. COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Módosított javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról szóló 1093/2010/EU rendelet, az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról szóló 1094/2010/EU rendelet, az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló 1095/2010/EU rendelet, az európai kockázatitőke-alapokról szóló 345/2013/EU rendelet, az európai szociális vállalkozási alapokról szóló 346/2013/EU rendelet, a pénzügyi eszközök piacairól szóló 600/2014/EU rendelet, az európai hosszú távú befektetési alapról szóló (EU) 2015/760 rendelet, a pénzügyi eszközökben és pénzügyi ügyletekben referenciamutatóként vagy a befektetési alapok teljesítményének méréséhez felhasznált indexekről szóló (EU) 2016/1011 rendelet, az értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattételkor vagy értékpapíroknak a szabályozott piacra történő bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról szóló (EU) 2017/1129 rendelet, valamint a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló (EU) 2015/849 irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai Az európai felügyeleti hatóságok alapító rendeleteinek felülvizsgálatára irányuló 2017. szeptemberi bizottsági javaslat (a továbbiakban: a felülvizsgálati javaslat) a konvergens és hatékony pénzügyi felügyelet biztosítása érdekében meg kívánja erősíteni a hatóságok kapacitását, viszont nem tartozik konkrét céljai közé az, hogy megerősítse a hatóságok mandátumát a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésével és az ezek elleni küzdelemmel kapcsolatos kérdésekben. Az e területen megerősített jogszabályi keret ellenére az európai bankokban a közelmúltban előfordult több pénzmosási eset bebizonyította, hogy az uniós felügyeleti keret továbbfejlesztése indokolt lehet a bankunió és a tőkepiaci unió iránti bizalom megerősítése érdekében. Az említett továbbfejlesztést gyorsan és határozottan végre kell hajtani. E kérdés megoldásának leghatékonyabb módja a felülvizsgálati csomag módosítása és különösen az Európai Bankhatóság szerepének határozott megerősítése. A Bizottság felszólítja a jogalkotókat, hogy ezeket a módosításokat a felülvizsgálati csomaggal együtt a lehető leggyorsabban fogadják el. A módosító javaslat célkitűzései a következők: 1. a szakértelem és a célzott erőforrások felhasználásának optimalizálása a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzéséhez és az ellenük való küzdelemhez kapcsolódó feladatoknak az Európai Bankhatóságnál történő centralizációja révén; 2. az Európai Bankhatóságra bízott, pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos feladatok hatókörének és tartalmának pontosítása; 3. a pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos feladatok végrehajtásához szükséges eszközök megerősítése; 4. az Európai Bankhatóság koordinációs szerepének megerősítése a nemzetközi pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos kérdésekben. E célból a javaslat szerint vezető és koordináló szerepet kell adni az Európai Bankhatóságnak, hogy a három európai felügyeleti hatóság között jelenleg szétaprózott erőforrásokat az Európai Bankhatóságnál lehessen központosítani, és szilárdabb támogatási struktúrát lehessen biztosítani számára, tekintettel arra is, hogy a pénzmosással és a terrorizmus finanszírozásával kapcsolatos kockázatoknak legnagyobb valószínűséggel a bankszektorban vannak rendszerszintű hatásaik. A hatóságok függőben lévő felülvizsgálati javaslat keretében módosított, meglévő eszközei és hatáskörei alapján javasolt, hogy az Európai Bankhatóság konkrétabb és átfogóbb megbízatást kapjon annak biztosítására, hogy az Unió pénzügyi rendszerében a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokat az összes érintett hatóság hatékonyan és következetesen figyelembe vegye felügyeleti stratégiájában és gyakorlataiban. Emellett az Európai Bankhatóság kérést tud majd intézni az illetékes hatóságokhoz a vonatkozó szabályok lehetséges megsértésének kivizsgálására, és felügyelni tudja e területen a nemzeti eljárásokat. Konkrét, jól meghatározott körülmények között közvetlenül az egyes pénzügyi ágazatbeli szereplőknek címezhet határozatokat pénzmosási ügyekben, és jogi kötőerővel bíró közvetítést folytathat ilyen ügyekben a nemzeti illetékes hatóságok között. • Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Ez a módosító javaslat összhangban van a Bizottságnak az uniós pénzügyi felügyeleti keret megerősítésére, a tőkepiaci unió fejlesztésére és a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre irányuló, folyamatban lévő intézkedéseivel. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap Az ebben a javaslatban előterjesztett valamennyi módosítás jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 114. cikke. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) Mivel az európai felügyeleti hatóságok uniós testületek, a működésüket szabályozó rendeleteket kizárólag az uniós jogalkotó módosíthatja. Emellett a javaslat célja a felügyelet hatékonyságának javítása, az illetékes hatóságok közötti együttműködés elősegítése és a szakértelem és erőforrások uniós szintű felhasználásának optimalizálása a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás kockázataival kapcsolatos ügyekben. Ez a belső piac egységesebb és hatékonyabb működését is biztosítja, mely célkitűzést a tagállamok önállóan nem tudják megvalósítani. •Arányosság A javaslatban előterjesztett módosítások az Unió felügyeleti keretének javítására irányuló célzott változtatások, amelyek nem lépik túl a javaslatban meghatározott célok eléréséhez szükséges mértéket. A javasolt módosítások hozzájárulnak a pénzügyi rendszer integritásának, stabilitásának és hatékonyságának javításához az Unió egészében.

•A jogi aktus típusának megválasztása A javaslat a függőben lévő felülvizsgálati javaslatot módosítja. Módosítja a három európai felügyeleti hatóság működését szabályozó rendeleteket, valamint a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló irányelvet, és rendelet formáját ölti. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása A javaslat figyelembe veszi az európai felügyeleti hatóságok elnökeiből, az egységes felügyeleti mechanizmus felügyeleti testületének elnökéből, a vegyes bizottság pénzmosás elleni albizottságának elnökéből és a Bizottságból álló közös munkacsoport meglátásait, valamint az érintett felekkel folytatott eszmecserét. •Hatásvizsgálat Mivel sürgetően szükség van az európai bankrendszer megőrzésére és a potenciálisan kárt okozó pénzmosási esetektől való védelmére, e kezdeményezés hatásvizsgálat és nyilvános konzultáció folytatása nélkül, de a fent említett vitaanyagot alátámasztó gyakorlati tapasztalat és szakértelem felhasználásával készült. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés A pénzügyi intézmények és pénzügyi piaci szereplők prudenciális és pénzmosás elleni felügyeletére vonatkozó uniós keret célzott módosítása arra irányul, hogy az Európai Bankhatóságnál központosítsa az európai felügyeleti hatóságoknak a pénzügyi ágazatban a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzésével és az ellenük való küzdelemmel kapcsolatos feladatait, valamint megerősítse a pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos feladatok és koordináció végrehajtásának eszközeit. A módosítások várhatóan hatékonyabbá és eredményesebbé teszik az uniós szintű felügyeletet, és javítják a jog- és gazdasági biztonságot. Ez összhangban van a Bizottság minőségi jogalkotási programjával. •Alapjogok A javaslat tiszteletben tartja az alapvető jogokat, valamint a különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK E javaslat pénzügyi és költségvetési vonzatait az e javaslat végén található kiegészítő pénzügyi kimutatás ismerteti részletesen. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai E rendelet végrehajtásának felülvizsgálatára az európai felügyeleti hatóságokra vonatkozó keret háromévente történő rendszeres felülvizsgálata részeként kerül sor. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Az Európai Bankhatóság szerepének fokozása Az 1. cikk (2) bekezdésének javasolt módosításai célzottan terjesztik ki az Európai Bankhatóság mozgásterét, hogy az Európai Bankhatóság megbízatása magában foglalja a pénzügyi ágazatbeli, a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos kérdéseket is, kiegészítve a bankszektorra vonatkozó meglévő mandátumát. A 4. cikk (2) bekezdésének javasolt módosításai biztosítják a pénzügyi ágazatbeli szereplő célzott fogalommeghatározását, amely az (EU) 2015/849 irányelv hatálya alá tartozó összes releváns pénzügyi intézményt magában foglalja, beleértve az 1094/2010/EU rendelet és az 1095/2010/EU rendelet hatáskörébe tartozókat.

A 8. cikk (1) bekezdésének javasolt l) pontja hangsúlyozza az Európai Bankhatóság pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos munkájának tulajdonított különleges fontosságot. A javasolt új 9a. cikk az Unió pénzügyi rendszerében a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzése és az ellenük való küzdelem terén az egységes, szisztematikus és hatékony fellépés előmozdítása érdekében megerősített eszközökkel látja el az Európai Bankhatóságot. A cikk mindenekelőtt felhatalmazza az Európai Bankhatóságot, hogy információkat gyűjtsön a pénzügyi intézmények folyamataiban és eljárásaiban, irányításában, üzleti modelljében és tevékenységében a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésével kapcsolatban megállapított hiányosságokra, valamint az illetékes hatóságok által hozott intézkedésekre vonatkozóan, és ezeket az információkat adott esetben az érintett illetékes hatóságok rendelkezésére bocsássa. Hangsúlyozza továbbá az illetékes hatóságokat érintő felülvizsgálatok elvégzésének, valamint kockázatértékelési eljárások lefolytatásának a fontosságát, amelyek célja az illetékes hatóságok pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokkal kapcsolatos stratégiáinak és erőforrásainak tesztelése. A javasolt cikk emellett az Európai Bankhatóságnak szánja azt a szerepet, hogy együttműködjön és kapcsolatot tartson az érintett harmadik országbeli, pénzmosás elleni küzdelemmel foglalkozó felügyeleti hatóságokkal, azzal céllal, hogy az uniós szintű fellépés jobban koordinált legyen a harmadik országra kiterjedő dimenzióval rendelkező, lényeges pénzmosási vagy terrorizmusfinanszírozási ügyekben. Végezetül a javasolt cikk előírja, hogy a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos kérdések koordinációja és az együttműködés az Európai Bankhatóságon belüli pénzmosás elleni bizottságon keresztül történjen. Ez a bizottság az (EU) 2015/849 irányelv követelményei pénzügyi intézmények általi betartásának biztosítása terén illetékes tagállami hatóságok és szervek vezetőiből, valamint az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság, az Európai Értékpapírpiaci Hatóság, az Európai Rendszerkockázati Testület, az Európai Bizottság és az Európai Központi Bank felügyeleti testületének megfigyelőiből áll. A javasolt 9b. cikk célja az Európai Bankhatóság arra irányuló kapacitásának megerősítése, hogy biztosítsa az uniós jog hatékonyságát a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzése és az ellenük való küzdelem terén. Hatáskört biztosít a Hatóság számára ahhoz, hogy lényeges jogsértés gyanúja esetén kérést intézzen az illetékes hatóságokhoz, hogy indítsanak vizsgálatot a vonatkozó szabályok lehetséges megsértésével kapcsolatban, és fontolják meg a pénzügyi ágazatbeli szereplőkre vonatkozó határozatok meghozatalát és szankciók kivetését. A 17. cikkben az uniós jog megsértésére vonatkozó eljárással és a 19. cikkben a jogi kötőerővel bíró közvetítéssel kapcsolatban javasolt módosítások célja, hogy lehetővé tegyék az Európai Bankhatóság számára a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzéséhez és az ellenük való küzdelemhez kapcsolódó feladataival összefüggésben a pénzügyi ágazatbeli szereplőknek címzett egyéni határozatok meghozatalát abban az esetben is, ha az anyagi jogi szabályok nem alkalmazandók közvetlenül az ilyen, pénzügyi ágazatbeli szereplőkre. Idetartoznak az irányelveket átültető nemzeti jogszabályokban, vagy a rendeletek által a tagállamok számára biztosított opciókat gyakorló nemzeti jogszabályokban rögzített anyagi jogi szabályok. Az 54. cikk javasolt módosításai pontosítják, hogy a három európai felügyeleti hatóság vegyes bizottsága szolgál a három hatóság együttműködésének fórumaként a prudenciális és a pénzmosás elleni szempontok közötti interakcióval kapcsolatos kérdésekben. Az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság működését szabályozó rendelet és az Európai Értékpapírpiaci Hatóság működését szabályozó rendelet javasolt módosításai kizárják a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló (EU) 2015/849 irányelvet a két hatóság tevékenységi köréből, és pontosítják, hogy a vegyes bizottság szolgál a prudenciális szempontok, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem szempontjainak interakcióját érintő kérdésekkel kapcsolatos együttműködés fórumaként. A javaslat a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló (EU) 2015/849 irányelv kisebb jelentőségű módosításait is tartalmazza, amelyek az európai felügyeleti hatóságokra való hivatkozásokat váltják fel az Európai Bankhatóságra való hivatkozásokkal. Ezek olyan technikai jellegű módosítások, amelyek ez utóbbi hatóság új szerepével való koherenciát hivatottak biztosítani. 2017/0230 (COD) Módosított javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról szóló 1093/2010/EU rendelet, az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról szóló 1094/2010/EU rendelet, az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló 1095/2010/EU rendelet, az európai kockázatitőke-alapokról szóló 345/2013/EU rendelet, az európai szociális vállalkozási alapokról szóló 346/2013/EU rendelet, a pénzügyi eszközök piacairól szóló 600/2014/EU rendelet, az európai hosszú távú befektetési alapról szóló (EU) 2015/760 rendelet, a pénzügyi eszközökben és pénzügyi ügyletekben referenciamutatóként vagy a befektetési alapok teljesítményének méréséhez felhasznált indexekről szóló (EU) 2016/1011 rendelet, az értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattételkor vagy értékpapíroknak a szabályozott piacra történő bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról szóló (EU) 2017/1129 rendelet, valamint a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló (EU) 2015/849 irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Központi Bank véleményére, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,

rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)A pénzügyi válságot és a Jacques de Larosière által vezetett magas szintű szakértői csoport ajánlásait követően az Unió az egységes szabálykönyvvel fontos előrelépéseket tett a pénzügyi piacok nem csak erősebb, de harmonizáltabb szabályozása felé. Az Unió emellett létrehozta a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerét (a továbbiakban: PFER), amelynek két alappillére az európai felügyeleti hatóságok által koordinált mikroprudenciális felügyelet és az Európai Rendszerkockázati Testület (a továbbiakban: ERKT) létrehozásával megvalósított makroprudenciális felügyelet. A három európai felügyeleti hatóság az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel létrehozott Európai Bankhatóság (a továbbiakban: EBH), az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel létrehozott Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (a továbbiakban: EIOPA) és az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel létrehozott Európai Értékpapírpiaci Hatóság (ESMA) (a továbbiakban együttesen: az alapító rendeletek), amelyek működésüket 2011 januárjában kezdték meg. Az európai felügyeleti hatóságok végső célja a pénzügyi rendszer stabilitásának és hatékonyságának Unió-szerte fenntartható módon történő megerősítése, valamint a fogyasztó- és befektetővédelem növelése. (2)Az európai felügyeleti hatóságok alapvetően hozzájárultak az uniós pénzügyi piacok harmonizációjához azzal, hogy információt szolgáltattak a Bizottságnak a Tanács és a Parlament által elfogadott rendeletekre és irányelvekre irányuló kezdeményezéséhez. Az európai felügyeleti hatóságok emellett a részletes technikai szabályokat is előkészítették, amelyek felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok keretében kerültek elfogadásra. (3)Az európai felügyeleti hatóságok szintén hozzájárultak a pénzügyi felügyelet konvergenciájához. Továbbá az uniós felügyeleti gyakorlathoz is a hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz címzett iránymutatásokkal és a felügyeleti gyakorlatok felülvizsgálatának koordinálásával. Az alapító rendeletekben megállapított döntéshozatali eljárás azonban – a korlátozott források és az európai felügyeleti hatóságok rendelkezésére álló eszközök jellege mellett – megakadályozta az említett hatóságokat általános céljaik maradéktalan elérésében. (4)A hét éves működést, valamint az értékeléseket és a Bizottság által elvégzett nyilvános konzultációkat követően megállapítható, hogy az európai felügyeleti hatóságok a jelenlegi jogszabályi keretek között mind az Unión belül, mind az Unió és harmadik országok viszonylatában egyre több nehézséggel szembesülnek a pénzügyi piacok és szolgáltatások további integrációjára és a fogyasztóvédelem erősítésére irányuló céljaik elérésében. (5)Az európai felügyeleti hatóságok hatásköreinek célok elérését elősegítő megerősítéséhez szükséges a megfelelő irányítás és a kielégítő finanszírozás is. A megerősített hatáskörök önmagukban nem elégségesek ahhoz, hogy az európai felügyeleti hatóságok elérjék céljaikat, ha nem rendelkeznek ehhez kielégítő finanszírozással, vagy ha irányításuk nem hatékony és eredményes módon zajlik. (6)A tőkepiaci unióról szóló cselekvési terv félidős felülvizsgálatáról szóló 2017. június 8-i bizottsági közlemény kiemelte, hogy a pénzügyi piacok és szolgáltatások hatékonyabb és egységesebb felügyelete elengedhetetlen a tagállamok között azok felügyeleti feladatainak ellátása során felmerülő szabályozási arbitrázs megszüntetéséhez, a piaci integráció felgyorsításához és a pénzügyi szervezetek és befektetők számára az egységes piaci lehetőségek megteremtéséhez. (7)A felügyeleti integráció terén történő további előrelépések tehát különösen fontosak a tőkepiaci unió megvalósításához. Tíz évvel a pénzügyi válság kezdete és az új felügyeleti rendszer bevezetése után a pénzügyi szolgáltatásokat és a tőkepiaci uniót egyre inkább két fő fejlesztés mozgatja: a fenntartható pénzügyek és a technológiai innováció. Mindkettő képes a pénzügyi szolgáltatások átalakítására, és a pénzügyi felügyeleti rendszernek képesnek kell lennie ezek kezelésére. (8)Elengedhetetlen tehát, hogy a pénzügyi rendszer kivegye részét a kritikus fenntarthatósági kihívások kezeléséből. Ehhez szükség van a pénzügyi rendszer széles körű újraszervezésére, amelyhez az európai felügyeleti hatóságoknak aktívan hozzá kell járulniuk, elsősorban a helyes szabályozási és felügyeleti keretrendszer megteremtésére irányuló reformokkal, amelyek a fenntartható befektetések irányába terelik a magántőke-áramlást. (9)Az európai felügyeleti hatóságoknak fontos szerepet kell játszaniuk a környezeti, társadalmi és irányítási tényezők által a pénzügyi stabilitásra jelentett kockázatok felismerésében és jelentésében, valamint annak elérésében, hogy a pénzügyi piaci tevékenységek nagyobb összhangba kerüljenek a fenntarthatósági célokkal. Az európai felügyeleti hatóságoknak iránymutatással kell szolgálniuk arra vonatkozóan, hogy a fenntarthatósággal kapcsolatos megfontolásokat hogyan lehet hatékonyan beépíteni a vonatkozó uniós pénzügyi jogszabályokba, és elősegíthetik e rendelkezések elfogadását követően azok egységes végrehajtását. (10)A technológiai innováció erősödő hatással volt a pénzügyi szektorra, és a hatáskörrel rendelkező hatóságok ennek megfelelően különböző kezdeményezésekkel álltak elő, hogy kezeljék ezeket a technológiai fejleményeket. Annak érdekében, hogy elősegítsék a hatékonyabb felügyeleti konvergenciát és a bevált gyakorlatok érintett hatóságok egymás közötti, illetve az érintett hatóságok és a pénzügyi intézmények vagy pénzügyi piaci szereplők közötti cseréjét, az európai felügyeleti hatóságok szerepét az ellenőrzés és a felügyeleti koordináció terén meg kell erősíteni. (11)A pénzügyi piacok technológiai fejlesztései javíthatják a pénzügyi integrációt, hozzájutást biztosíthatnak a finanszírozáshoz, fokozhatják a piac integritását és a működési hatékonyságot, valamint csökkenthetik ez e piacokra való belépés korlátait. Az alkalmazandó anyagi jogi szabályok szempontjából szükséges mértékben a hatáskörrel rendelkező hatóságok képzésének a technológiai innovációra is ki kell terjednie. Ez annak elkerüléséhez is hozzájárul, hogy a tagállamok e tekintetben eltérő megközelítéseket alakítsanak ki. (11a) Egyre fontosabbá válik az Unió pénzügyi rendszerében a pénzmosással és terrorizmusfinanszírozással kapcsolatos kockázatok következetes, szisztematikus és hatékony nyomon követésének és értékelésének előmozdítása. Tekintettel a pénzügyi stabilitást érintő azon következményekre, amelyek adott esetben a pénzügyi ágazattal pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljából való visszaélésből erednek, valamint az EBH által a bankszektor ilyen visszaélésekkel szembeni védelme terén már megszerzett tapasztalatból kiindulva az EBH-nak uniós szinten vezető szerepet kell vállalnia a pénzügyi rendszernek a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatoktól való védelmében. Ezért az EBH-t a meglévő hatáskörei mellett fel kell hatalmazni arra, hogy az 1094/2010/EU rendelet és az 1095/2010/EU rendelet alkalmazási körén belül eljárjon, amennyiben ez a felhatalmazás a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzésével és az ellenük való küzdelemmel kapcsolatos, ha ez az említett rendeletek hatálya alá tartozó pénzügyi ágazatbeli szereplőket és az őket felügyelő illetékes hatóságokat érint. Emellett e megbízatásnak az egész pénzügyi ágazatra vonatkozóan az EBH-n belül történő összpontosítása optimalizálná szakértelmének és erőforrásainak felhasználását, és nem sérti az (EU) 2015/849 irányelvben meghatározott lényeges kötelezettségeket. (11b) Ahhoz, hogy az EBH megbízatását hatékonyan tudja gyakorolni, teljes mértékben ki kell használnia a rendelet szerinti összes hatáskörét és eszközét. Új szerepével összhangban fontos, hogy az EBH az érintett uniós és nemzeti hatóságok által azonosított pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási tevékenységekkel kapcsolatban minden releváns információt összegyűjtsön, az (EU) 2015/849 irányelv alapján a hatóságokra bízott feladatok sérelme nélkül. Az EBH-nak ezeket az információkat egy központosított adatbázisban kell tárolnia, és a releváns információk megfelelő terjesztésének biztosításával elő kell segítenie a hatóságok közötti együttműködést. Emellett az EBH-nak az illetékes hatóságokra vonatkozó felülvizsgálatokat, valamint a pénzmosáshoz és terrorizmusfinanszírozáshoz kapcsolódó kockázatértékelési eljárásokat kell végrehajtania. Az EBH-ra kell továbbá ruházni azt a szerepet is, hogy együttműködjön és kapcsolatot tartson az érintett harmadik országbeli hatóságokkal ezekben az ügyekben, azzal a céllal, hogy az uniós szintű fellépés jobban koordinált legyen a határokon átnyúló és harmadik országra kiterjedő dimenzióval rendelkező, lényeges pénzmosási vagy terrorizmusfinanszírozási ügyekben. (11c) A pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás terén a megfelelés felügyeleti ellenőrzésének fokozott hatékonysága, valamint a közvetlenül alkalmazandó uniós jog vagy annak nemzeti átültető intézkedései megsértése esetén a nemzeti illetékes hatóságok általi jogérvényesítés nagyobb fokú koordinációjának biztosítása érdekében az EBH-nak hatáskörrel kell rendelkeznie arra, hogy lényeges jogsértés gyanúja esetén kérést intézzen az illetékes hatóságokhoz, hogy vizsgálják ki a vonatkozó szabályok minden lehetséges megsértését, és fontolják meg a pénzügyi intézményeknek címzett határozatok meghozatalát és szankciók kivetését, előírva számukra a jogi kötelezettségeiknek való megfelelést. Ezt a hatáskört kizárólag abban az esetben lehet használni, ha az EBH lényeges jogsértést gyanít. (12)Az alapító rendeletek számos nemzeti hatóságot nem határoznak meg hatáskörrel rendelkező hatóságként, ennek ellenére azok jogosultak a pénzügyi szolgáltatásokra és piacokra vonatkozó uniós jogszabályok alkalmazásának biztosítására. Annak érdekében, hogy az PFER-en belül biztosítható legyen az egységes, hatékony és eredményes felügyeleti gyakorlat, szükség van ezek meghatározására. Ez lehetővé teszi az európai felügyeleti hatóságok számára, hogy e nemzeti hatóságok részére iránymutatásokat és ajánlásokat adjanak ki. (13)Annak érdekében, hogy az érdekeltek érdekei megfelelő biztosítékokkal legyen ellátva az európai felügyeleti hatóságok iránymutatások és ajánlások kiadására vonatkozó hatáskörének gyakorlása során, amennyiben az érdekképviseleti csoportok tagjainak kétharmada úgy véli, hogy az érintett európai felügyeleti hatóság túllépte hatáskörét, erről jogosultak véleményt megfogalmazni. Ez esetben a Bizottság felelős azért, hogy megfelelő értékelést követően kötelezze az európai felügyeleti hatóságot az iránymutatás, illetve az ajánlás visszavonására. (14)Emellett az alapító rendeletek 17. cikke szerinti eljárás során és az uniós jog megfelelő alkalmazása érdekében indokolt az európai felügyeleti hatóságok információhoz való hozzáférését megkönnyíteni és felgyorsítani. Ehhez az európai felügyeleti hatóságok számára lehetővé kell tenni, hogy kellő indokolással és magyarázattal ellátott kérés útján közvetlenül az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságoktól, pénzügyi intézményektől és pénzügyi piaci szereplőktől kérhessenek információt, akkor is, ha e hatóságok, intézmények vagy piaci szereplők nem szegték meg az uniós jog valamely rendelkezését. Az európai felügyeleti hatóságoknak tájékoztatniuk kell az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságot a kérésről és arról, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság köteles az európai felügyeleti hatóságokat segíteni a kért információ beszerzésében. (15)A pénzügyi szektor harmonizált felügyelete következetes megközelítést igényel a hatáskörrel rendelkező hatóságok körében. Ennek érdekében a hatáskörrel rendelkező hatóságok tevékenysége az európai felügyeleti hatóságok rendszeres és független felülvizsgálata alatt áll, amelyet az általuk kialakított felülvizsgálati bizottságok segítségével végeznek el. Az európai felügyeleti hatóságoknak emellett módszertani keretet is ki kell dolgozniuk ezen felülvizsgálatokra. A független felülvizsgálatoknak nem kizárólag a felügyeleti gyakorlatok konvergenciájára kell kiterjedniük, hanem arra is, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok képesek-e magas színvonalú felügyeleti eredmények elérésére, továbbá a hatáskörrel rendelkező hatóságok függetlenségére. A felülvizsgálatok eredményeit közzé kell tenni a megfelelés ösztönzése és az átláthatóság növelése érdekében, kivéve, ha a közzététel veszélyeztetné a pénzügyi stabilitást.

(15a)Figyelembe véve annak jelentőségét, hogy biztosított legyen a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó uniós felügyeleti keret hatékony alkalmazása, a felügyeleti gyakorlatokról tárgyilagos és átlátható képet adó független felülvizsgálatok kiemelkedően fontosak. Amennyiben ezek a felülvizsgálatok olyan súlyos aggályokat fednek fel, amelyeket az illetékes hatóságok nem orvosolnak, az EBH-nak tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a Bizottságot. (15b) Feladatai végrehajtása és hatáskörei gyakorlása céljából az EBH-nak lehetősége kell legyen az uniós jog megsértésére vonatkozó eljárással és a jogi kötőerővel bíró közvetítés eljárásával összefüggésben – az illetékes hatóságnak címzett határozat meghozatalát követően – a pénzügyi ágazatbeli szereplőknek címzett egyéni határozatokat hozni akkor is, ha az anyagi jogi szabályok nem alkalmazandók közvetlenül a pénzügyi ágazatbeli szereplőkre. Amennyiben az anyagi jogi szabályok irányelvekben rögzítettek, az EBH-nak az említett irányelveket átültető nemzeti jogszabályokat kell alkalmaznia. Amennyiben a vonatkozó uniós jog rendeletekből áll, és ha e rendelet hatálybalépésének napján az említett rendeletek kifejezetten biztosítanak opciókat a tagállamoknak, az EBH-nak az ezeket az opciókat gyakorló nemzeti jogszabályokat kell alkalmaznia. (16)A pénzügyi szektor harmonizált felügyelete megköveteli, hogy a határokon átnyúló helyzetekben a különböző tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai között felmerülő nézeteltérések hatékonyan rendeződjenek. Az ilyen nézeteltérések rendezésére szolgáló jelenlegi szabályok nem teljesen kielégítőek. Ezért azokat módosítani kell annak érdekében, hogy könnyebben alkalmazhatóak legyenek. (17)Az európai felügyeleti hatóságok felügyeleti gyakorlatok konvergenciájára irányuló munkájához elengedhetetlen az uniós felügyeleti kultúra terjesztése. Az európai felügyeleti hatóságok mindazonáltal nem rendelkeznek az e cél eléréséhez szükséges összes eszközzel. Szükséges lehetővé tenni az európai felügyeleti hatóságok számára, hogy a többéves stratégiai felügyeleti tervben általános felügyeleti célokat és prioritásokat határozhassanak meg, amelyek célja, hogy segítsék a hatáskörrel rendelkező hatóságokat az uniós piaci integritásra és pénzügyi stabilitásra leselkedő veszélyek legfőbb területeinek azonosításában és az azokra való összpontosításban, ideértve a határokon átnyúló tevékenységet végző vállalkozások prudenciális felügyeletét is. A stratégiai felügyeleti tervnek kockázatalapúnak kell lennie, és figyelembe kell vennie a felügyeleti intézkedések általános gazdasági és szabályozási tendenciáit, valamint az európai felügyeleti hatóságok által a hatáskörrel rendelkező hatóságok felülvizsgálata és az egész Unióra kiterjedő stressztesztek alapján megállapított aktuális mikroprudenciális trendeket, lehetséges kockázatokat és gyenge pontokat. A hatáskörrel rendelkező hatóságok ezt követően a stratégiai felügyeleti terv végrehajtása érdekében kötelesek éves munkaprogramot készíteni, amely az uniós prioritásokat és célokat ülteti át e hatóságok működési céljaiba. Az európai felügyeleti hatóságokat fel kell jogosítani arra, hogy a mindennapi felügyeletre vonatkozó éves munkaprogramok végrehajtását felülvizsgálják, ideértve a mintavételezés alapján egyedi esetekben annak biztosítása érdekében hozott felügyeleti intézkedéseket is, hogy az európai felügyeleti hatóságok elérhessék a felügyeleti gyakorlatok harmonizálására irányuló céljukat. (18)Az engedélyezett szervezetek közötti kiszervezéssel, tevékenység- és kockázatátruházással (közvetítés) kapcsolatos jelenlegi felügyeleti gyakorlatok tagállamonként eltérőek. E különböző szabályozási megközelítések a tagállamokban a szabályozási arbitrázs kockázatával járnak („negatív verseny”). A kiszervezett vagy átruházott tevékenységek a nem megfelelő felügyelet a pénzügyi stabilitásra leselkedő veszélyeknek teszi ki az Uniót. E veszélyek különösen jelentősek akkor, ha a felügyelt szervezetek olyan harmadik országokba szervezik ki vagy ruházzák át tevékenységüket, illetve a kockázatokat, amelyek felügyeleti hatóságai nem rendelkeznek a szükséges eszközökkel a lényeges tevékenységek és fő feladatok megfelelő és hatékony felügyeletéhez. Az európai felügyeleti hatóságoknak aktív szerepet kell játszaniuk a felügyeleti konvergencia elősegítésében azzal, hogy – az uniós joggal összhangban és az általuk elfogadott iránymutatásokra, ajánlásokra és véleményekre tekintettel – biztosítják a harmadik országokba történő kiszervezéssel, kockázatátruházással, valamint a lényeges tevékenységek és fő feladatok átruházásával kapcsolatos közös értelmezést és felügyeleti gyakorlatokat. Az európai felügyeleti hatóságoknak ezért rendelkezniük kell a szükséges hatáskörökkel ahhoz, hogy hatékonyan koordinálják a nemzeti felügyeleti hatóságok által végzett, a vállalkozások engedélyezésére és nyilvántartásba vételére irányuló felügyeleti tevékenységeket, valamint a felügyeleti gyakorlatok folyamatos felülvizsgálatát. E koordinációs feladat végzése során az európai felügyeleti hatóságoknak különösen azokra a helyzetekre kell koncentrálniuk, amelyek a szabályok kijátszására irányulhatnak, és nyomon kell követniük azokat a pénzügyi intézményeket vagy pénzügyi piaci szereplőket, amelyek jelentős mértékben alkalmaznak harmadik országokba irányuló kiszervezést, valamint tevékenység- és kockázatátruházást azzal a szándékkal, hogy kihasználják az uniós szintű engedély előnyeit, miközben az alapvető tevékenységeket vagy feladatokat lényegében az Unión kívül végzik. (19)A folyamatos pénzügyi stabilitás érdekében a Bizottság által elfogadott, harmadik országokra vonatkozó egyenértékűségi határozatokat folyamatosan nyomon kell követni. Az európai felügyeleti hatóságoknak ezért ellenőrizniük kell, hogy az a kritérium, amely alapján a harmadik országokra vonatkozó egyenértékűségi határozat meghozatalára került sor, illetve az abban meghatározott feltételek teljesülnek-e. Emellett e harmadik országokban az európai felügyeleti hatóságoknak nyomon kell követniük a szabályozási és felügyeleti fejleményeket és a végrehajtási gyakorlatokat. E tekintetben az európai felügyeleti hatóságoknak igazgatási megállapodásokat kell kötniük a harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival annak érdekében, hogy a nyomon követés és a felügyeleti tevékenységek koordinációja céljából információkat szerezhessenek. E megerősített felügyeleti rendszer biztosítja, hogy a harmadik országok / az egyenértékűség átláthatóbb, az érintett harmadik országok számára kiszámíthatóbb és minden szektorban egységesebb legyen. (20)A pontos és teljes körű információk európai felügyeleti hatóságok általi beszerzése és összegyűjtése alapvető fontosságú feladataik ellátásához és céljaik eléréséhez. Annak érdekében, hogy a pénzügyi intézmények és a pénzügyi piaci szereplők számára a jelentéstételi kötelezettség megkettőződése elkerülhető legyen, ezen információkat a pénzügyi piacokhoz és intézményekhez legközelebb álló érintett hatáskörrel rendelkező hatóságnak vagy nemzeti felügyeleti hatóságnak kell szolgáltatnia. Arra az esetre azonban, ha a hatáskörrel rendelkező hatóság nem adja meg vagy nem képes megadni meghatározott időn belül a kért információt, az európai felügyeleti hatóságoknak célszerű jogot biztosítani arra is, hogy közvetlenül a pénzügyi intézménynek vagy pénzügyi piaci szereplőknek nyújthassanak be kellő indokolással és magyarázattal ellátott információkérést. Emellett az európai felügyeleti hatóságok információgyűjtési joga hatékonyságának biztosítása érdekében szükséges azok számára lehetővé tenni, hogy időszakos kényszerítő bírságokat szabhassanak ki azokra a pénzügyi intézményekre vagy pénzügyi piaci szereplőkre, amelyek nem teljesítik megfelelően, teljes mértékben vagy kellő időben az információ átadásra irányuló kérést vagy határozatot. Az érintett pénzügyi intézmények vagy pénzügyi piaci szereplők európai felügyeleti hatóságok általi meghallgatáshoz való jogát kifejezetten biztosítani kell. (21)Az európai felügyeleti hatóságok alapító rendeletei szerint a hatáskörrel rendelkező hatóságok alapvető szerepet játszanak az irányítási szerkezetükben. E rendeletek kimondták azt is, hogy az összeférhetetlenség megelőzése érdekében a felügyeleti tanács és az igazgatótanács tagjai függetlenül és kizárólag az Unió érdekeit szem előtt tartva járnak el. Az európai felügyeleti hatóságok eredeti irányítási szerkezete nem nyújtott azonban megfelelő biztosítékokat ahhoz, hogy az összeférhetetlenség teljesen elkerülhető legyen, ami befolyásolhatja az európai felügyeleti hatóságok arra való képességét, hogy a felügyeleti konvergencia terén az összes szükséges döntést meghozzák, és biztosítsák, hogy döntéseik teljes mértékben figyelembe vegyék a szélesebb körű uniós érdekeket. Ezért annak érdekében, hogy az európai felügyeleti hatóságok döntéshozatali eljárásának hatékonysága és eredményessége biztosítható legyen, az európai felügyeleti hatóságokon belül újra kell szervezni a döntéshozatali hatáskörök elosztását. (22)Ezen túlmenően a felügyeleti tanács döntéshozatali eljárásának uniós dimenzióját független, állandó, összeférhetetlenséggel nem érintett testületi tagokkal meg kell erősíteni. A szabályozási jellegű ügyekkel és a közvetlen felügyelettel kapcsolatos döntéshozatali hatáskörök teljes mértékben a felügyeleti tanácsnál maradnak. Az igazgatótanácsot állandó tagokból álló ügyvezető tanáccsá kell átalakítani, amely dönthet egyes nem szabályozási kérdésekben, ideértve a hatáskörrel rendelkező hatóságok független felülvizsgálatát, a vitarendezést, az uniós jog megsértését, a stratégiai felügyeleti tervet, a harmadik országokba irányuló kiszervezés, tevékenység és kockázatátruházás nyomon követését, a stresszteszteket és az információkérést is. Az ügyvezető tanácsnak emellett meg kell vizsgálnia és elő kell készítenie a felügyeleti tanács által hozandó összes határozatot. Emellett az elnök tisztsége és szerepe megerősítésre kerül azáltal, hogy az elnök formális feladatokat és az ügyvezető tanácsban döntő szavazati jogot kap. Végül az európai felügyeleti hatóságok irányításában az uniós dimenziót az elnök és az ügyvezető tanács tagjai kiválasztási eljárásának módosításával is meg kell erősíteni azáltal, hogy abban a Tanács és az Európai Parlament is részt vesz. Az ügyvezető tanács összetételének kiegyensúlyozottnak kell lennie. (23)A megfelelő szintű szakértelem és elszámoltathatóság biztosítása érdekében az ügyvezető tanács elnökét és tagjait érdemeik, alkalmasságuk, az elszámolási, kereskedés utáni és pénzügyi kérdésekkel kapcsolatos ismereteik, valamint a pénzügyi felügyelet terén szerzett gyakorlatuk alapján kell kinevezni. Az átláthatóság és a demokratikus ellenőrzés biztosítása, valamint az uniós intézmények jogainak védelme érdekében az ügyvezető tanács elnökét és tagjait nyilvános pályázati eljárás alapján kell kiválasztani. A Bizottságnak egy szűkített listát kell készítenie, és azt jóváhagyás céljából be kell nyújtania az Európai Parlamentnek. A jóváhagyást követően a Tanácsnak határozatot kell elfogadnia az ügyvezető tanács tagjainak kinevezéséről. Az ügyvezető tanács elnökének és állandó tagjainak elszámoltathatónak kell lennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az alapító rendeletek alapján hozott döntésekért. (24)A működési feladatok hatékony elosztásának és a mindennapi igazgatási tevékenységek irányításának biztosítása érdekében az európai felügyeleti hatóságok ügyvezető igazgatóinak jelenlegi feladatait az ügyvezető tanács valamely tagja veszi át, akit e konkrét feladatok alapján kell kiválasztani. (24a)Biztosítandó, hogy a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni intézkedésekhez kapcsolódó határozatokat megfelelő szintű szakértelem támassza alá, fel kell állítani egy, a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni jogszabályoknak való megfelelésért felelős hatóságok és szervek vezetőiből álló bizottságot, amely megvizsgálja és előkészíti az EBH által meghozandó határozatokat. Az átfedések elkerülése érdekében ez az új bizottság felváltja az európai felügyeleti hatóságok vegyes bizottságán belül felállított jelenlegi pénzmosás elleni albizottságot. (25)Indokolt a pénzügyi intézmények és a pénzügyi piaci szereplők hozzájárulása az európai felügyeleti hatóságok finanszírozásához, mivel az európai felügyeleti hatóságok tevékenységének végső célja, hogy hozzájáruljanak a pénzügyi stabilitáshoz és a versenytorzulás elkerülésével az egységes piac megfelelő működéséhez. Az európai felügyeleti hatóságok működése kedvező minden pénzügyi intézmény és pénzügyi piaci szereplő számára, függetlenül attól, hogy végeznek-e határokon átnyúló tevékenységet. Az európai felügyeleti hatóságok hozzájárulnak ahhoz, hogy stabil környezetben és egyenlő versenyfeltételek mellett végezhessék üzleti tevékenységüket. Azok a pénzügyi intézmények és pénzügyi piaci szereplők, amelyek nem állnak az európai felügyeleti hatóságok közvetlen felügyelete alatt, szintén kötelesek az európai felügyeleti hatóságok azon tevékenységeinek finanszírozásához hozzájárulni, amelyekből előnyük származik. Emellett azonban az európai felügyeleti hatóságok a közvetlen felügyeletük alatt álló pénzügyi intézményektől és pénzügyi piaci szereplőktől díjakat is beszedhetnek. (26)A hozzájárulás mértékének a pénzügyi intézmények és a pénzügyi piaci szereplők minden egyes kategóriáján belül figyelemmel kell lennie arra, hogy az adott pénzügyi intézmény vagy pénzügyi piaci szereplő mennyiben részesül az európai felügyeleti hatóságok tevékenységéből származó előnyökből. Ennek megfelelően a pénzügyi intézmények és pénzügyi piaci szereplők által fizetendő egyedi hozzájárulást azok méretére tekintettel kell meghatározni annak érdekében, hogy tükrözze az érintett piacon betöltött jelentőségüket. A kiemelkedően alacsony hozzájárulások beszedésére de minimis küszöb vonatkozik annak biztosítása érdekében, hogy azok beszedése gazdaságos legyen, biztosítva ugyanakkor, hogy a nagyobb vállalkozásoknak ne kelljen aránytalan hozzájárulást teljesíteniük. (27)Annak meghatározására, hogy a pénzügyi intézmények és a pénzügyi piaci szereplők éves hozzájárulását hogyan kell kiszámítani, felhatalmazást kell adni a Bizottság számára jogi aktusoknak a Szerződés 290. cikkével összhangban történő elfogadására. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok megállapítják a várható kiadásoknak a pénzügyi intézmények vagy pénzügyi piaci szereplők egyes kategóriáihoz történő hozzárendelésének módszertanát és a méreten alapuló egyedi hozzájárulások mértékének meghatározására szolgáló kritériumokat. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásnak megfelelően kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein. (28)Az európai felügyeleti hatóságok munkája bizalmas jellegének megőrzése érdekében a szakmai titoktartási követelmények minden olyan személyre alkalmazandóak, akik az érintett európai felügyeleti hatóság feladataival kapcsolatban közvetlenül vagy közvetve, tartósan vagy alkalmilag szolgáltatást nyújtanak. (29)Az 1093/2010/EU rendelet, az 1094/2010/EU rendelet és az 1095/2010/EU rendelet, valamint a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó ágazati jogszabályok arra kötelezik az európai felügyeleti hatóságokat, hogy tényleges igazgatási mechanizmusokat működtessenek, ideértve a harmadik országbeli felügyeletekkel történő információcserét is. A hatékony együttműködés és információcsere még fontosabbá válik, mivel e módosító rendelet folytán egyes európai felügyeleti hatóságok a nem uniós szervezetek és tevékenységek felügyeletére vonatkozó további, szélesebb körű feladatokat kell, hogy ellássanak. Amennyiben ezzel kapcsolatban az európai felügyeleti hatóságok személyes adatokat kezelnek – ideértve az ilyen adatok Unión kívülre történő továbbítását is –, köti őket az (EU) 2018/XXX rendelet (az uniós intézményekre és szervekre vonatkozó adatvédelmi rendelet). Megfelelőségi határozat vagy – például az uniós intézményekre és szervekre vonatkozó adatvédelmi rendelet 49. cikkének (3) bekezdése szerinti közigazgatási megállapodásokban előírt – megfelelő garanciák hiányában az európai felügyeleti hatóságok a rendelet – különösen a pénzügyi felügyeleti hatóságok közötti nemzetközi adatcserére alkalmazandó – 51. cikke (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott, közérdekre alapított eltérés szerint és az abban foglalt feltételekkel harmadik ország hatóságának is átadhatnak személyes adatokat. (30)Alapvető fontosságú, hogy az EBH döntéshozatali eljárása megfelelő biztosítékokat nyújtson a bankunióban részt nem vevő tagállamok számára, lehetővé téve ugyanakkor az EBH számára, hogy a részt nem vevő tagállamok számának csökkenése esetén is folytatni tudja a hatékony döntéshozatalt. Az EBH döntéshozatalára vonatkozó jelenlegi szavazási szabályokat, amelyek szerint a részt vevő tagállamok többsége és a részt nem vevő tagállamok többsége hozza meg a döntéseket, fenn kell tartani. További biztosítékokra van azonban szükség ahhoz, hogy elkerülhető legyen az a helyzet, amelyben kizárólag a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak távolléte miatt nem lehet döntést hozni, és biztosítani kell, hogy a lehető legnagyobb számú hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság legyen jelen a szavazáson a határozott és legitim szavazás elérése érdekében. (31)Az európai felügyeleti hatóságok alapító rendeletei kimondják, hogy az európai felügyeleti hatóságok az ERKT-val együttműködésben kezdeményezik és koordinálják az uniós szintű stresszteszteket annak érdekében, hogy a pénzügyi intézmények és a pénzügyi piaci szereplők piaci fejlesztésekkel szembeni ellenállóképességét felmérjék. Ez hivatott biztosítani emellett az egységes módszertan lehető legszélesebb körű alkalmazását az ilyen tesztek nemzeti szintű lefolytatása során is. Annak érdekében, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok felügyeleti aggályai és az uniós megfontolások közötti megfelelő egyensúly biztosított legyen, szükséges a stressztesztek kezdeményezésére és koordinálására irányuló döntések jogát az európai felügyeleti hatóságok ügyvezető tanácsára ruházni. Valamennyi európai felügyeleti hatóság tekintetében szükséges pontosítani, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok szakmai titoktartási kötelezettsége nem akadályozhatja meg a hatáskörrel rendelkező hatóságokat abban, hogy a stresszteszt eredményeit közzététel céljából továbbítsák az európai felügyeleti hatóságok felé. (32)A belső modellekkel kapcsolatos felügyelet és jóváhagyás magas szintű konvergenciájának biztosítása érdekében az EIOPA-nak jogosultnak kell lennie a lehetséges következetlenségek orvoslását szolgáló vélemények kibocsátására és a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a belső modellek jóváhagyására irányuló megállapodások elérésében történő segítségnyújtásra. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak e véleményeknek megfelelően kell meghozniuk döntéseiket, vagy meg kell magyarázniuk, hogy a véleményt miért hagyták figyelmen kívül.

(33)A kereskedési tevékenységek és különösen egyes befektetési vállalkozások olyan tevékenységeinek egyre növekvő határokon átnyúló dimenziójával, amelyek rendszerszintű jellegüknél fogva a pénzügyi stabilitásra hatást gyakorló határokon átnyúló hatásokkal járhatnak, az ESMA számára lehetővé kell tenni, hogy megerősített koordinációs szerepet játsszon a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a megfelelő vizsgálatok kezdeményezésére tett javaslatok terén. Az ilyen vizsgálatok során továbbá könnyebbé kell válnia az információcserének, ha az ESMA alapos okkal feltételezheti, hogy olyan jelentős határokon átnyúló hatással járó tevékenységre kerül sor, amely veszélyezteti a pénzügyi piacok rendes működését és épségét vagy az Unión belüli pénzügyi stabilitást. E célból az ESMA-nak adattároló rendszert kell fenntartania, amelynek segítségével a hatáskörrel rendelkező hatóságoktól beszerezhető, illetve azok között megosztható az összes szükséges információ. (34)A 345/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 346/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet és az (EU) 2015/760 európai parlamenti és tanácsi rendelet legfőbb célja a munkahelyteremtés és a növekedés fellendítése, a kkv-k finanszírozása és a szociális és hosszú távú befektetések előmozdítása, valamint az uniós befektetési kultúra előmozdítása. A mérlegelési jogkörük nemzeti illetékes hatóságok általi eltérő használata, azok különböző közigazgatási gyakorlatai, valamint a felügyeleti kultúrák és teljesítmények különbségei azonban az e három rendelettel elért harmonizáció ellenére továbbra is fennmaradnak. Ezek a különbségek veszélyeztetik a minősített kockázatitőke-alapok, a minősített szociális vállalkozási alapok és a hosszú távú befektetési alapok kezelőinek egyenlő versenyfeltételeit a különböző tagállamokban, ugyanakkor növelik e kezelők tranzakciós és működési költségeit. (35)A tranzakciós és működési költségek csökkentése, a befektetői döntések megerősítése és a jogbiztonság növelése érdekében szükséges a felügyeleti hatásköröket – ideértve a nyilvántartásba vételt és a nyilvántartásból való törlést, valamint az engedély megadását és visszavonását is – a 345/2013/EU rendeletben említett minősített kockázatitőke-alapok kezelői és ezen alapok, a 346/2013/EU rendeletben említett minősített szociális vállalkozási alapok kezelői és ezen alapok, valamint az (EU) 2015/760 rendeletben említett európai hosszú távú befektetési alapok tekintetében a hatáskörrel rendelkező hatóságokról az ESMA-ra telepíteni. E célból az ESMA számára lehetővé kell tenni, hogy vizsgálatokat és helyszíni ellenőrzéseket végezzen, bírságokat vagy kényszerítő bírságokat szabjon ki, hogy kényszerítse a személyeket a jogsértés megszüntetésére, valamint arra, hogy hiánytalanul szolgáltassák az ESMA által kért megfelelő információkat, illetve vizsgálatnak vagy helyszíni ellenőrzésnek vessék alá magukat. (36)Az európai hosszú távú befektetési alapokról szóló, 2015. április 29-i (EU) 2015/760 európai parlamenti és tanácsi rendelet olyan egységes követelményeket határoz meg, amelyeket a hosszú távú alapoknak teljesíteniük kell ahhoz, hogy megkaphassák az „EHTBA” minősítést. Az (EU) 2015/760 rendelet meghatározza a minősített befektetésekre és a minősített portfólióvállalkozásokra, valamint a koncentrációra és az elfogadható befektetőkre vonatkozó szabályokat. A szabályok emellett meghatározzák a felügyeleti hatásköröket, ideértve az engedélyezésre és a folyamatos felügyeletre vonatkozó követelményeket is. E rendelet – bár fenntartja az (EU) 2015/760 rendelet prudenciális szabályozását – az ESMA-t felügyeleti hatáskörökkel ruházza fel, ideértve az engedélyezést, a folyamatos felügyeletet és az engedélyek visszavonását is. E rendelet feljogosítja az ESMA-t, hogy szabályozástechnikai standardtervezeteket készítsen, amelyek nem tartalmazzák a politikai döntésekre irányuló javaslattételt a Bizottság felé, így tehát az ESMA (EU) 2015/760 rendelet szerinti jogi kötelezettségei és mérlegelési jogköre kellően egyértelműek. Hasonló változtatások történtek a 345/2013/EU rendelet és a 346/2013/EU rendelet tekintetében annak érdekében, hogy az ESMA-ra felügyeleti hatásköröket ruházzanak. (37)Annak érdekében, hogy a minősített kockázatitőke-alapok, a minősített szociális vállalkozási alapok és az európai hosszú távú befektetési alapok és azok kezelői tekintetében hatékonyan gyakorolhassa felügyeleti hatásköreit, az ESMA-t fel kell jogosítani arra, hogy vizsgálatokat és helyszíni ellenőrzéseket végezhessen. Annak érdekében, hogy az ESMA felügyeleti képessége biztosítva legyen, az ESMA-t olyan hatáskörökkel kell felruházni, amelyek alapján bírságokat vagy kényszerítő bírságokat szabjon ki, hogy kényszerítse a személyeket a jogsértés megszüntetésére, valamint arra, hogy hiánytalanul szolgáltassák az ESMA által kért megfelelő információkat, illetve vizsgálatnak vagy helyszíni ellenőrzésnek vessék alá magukat. E rendeletnek ezért pontosan meg kell határoznia e közigazgatási szankcióknak vagy egyéb közigazgatási intézkedéseknek a határait, amelyeknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük, és közös megközelítést, valamint elrettentő hatást kell biztosítaniuk. Az ESMA vizsgálati és jogérvényesítési tevékenységének szükséges és indokolt esetben a nemzeti hatóságok segítségére kell támaszkodnia. Az ESMA-t fel kell jogosítani arra, hogy e feladatok közül némelyeket visszaruházzon a nemzeti illetékes hatóságokra. (38)A 600/2014/EU rendelet 40. cikke ideiglenes beavatkozási hatáskörökkel ruházta fel az ESMA-t, ami lehetővé teszi az ESMA számára, hogy bizonyos feltételekkel ideiglenesen megtiltsa vagy korlátozza az Unióban bizonyos pénzügyi eszközök vagy bizonyos jellemzőkkel bíró pénzügyi eszközök forgalomba hozását, forgalmazását vagy értékesítését, vagy a pénzügyi tevékenységek vagy gyakorlatok valamely típusát. Egyértelmű, hogy ezek a 600/2014/EU rendelet szerinti termékszintű beavatkozási hatáskörök azokra a befektetési vállalkozásokra és hitelintézetekre vonatkoznak, amelyek pénzügyi eszközök forgalomba hozatalával, forgalmazásával vagy értékesítésével foglalkoznak, ideértve a kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeit. Mivel a kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeit a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban engedélyezett, átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások alapkezelő társaságai és befektetési társaságok, valamint a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban engedélyezett, alternatív befektetési alapok kezelői közvetlenül is forgalomba hozhatják, forgalmazhatják vagy értékesíthetik, a jogbiztonság növelése érdekében szükség van annak kifejezett kimondására, hogy a 600/2014/EU rendelet szerinti fent említett termékkel kapcsolatos beavatkozási hatáskörök az ÁÉKBV alapkezelő társaságaira és ÁÉKBV befektetési társaságokra, valamint az ABAK-okra is alkalmazandók. (39)Szigorúan meghatározott és kivételes esetekben az ESMA gyakorolhatja beavatkozási hatáskörét annak érdekében, hogy korlátozza vagy megtiltsa az ÁÉKBV vagy ABA-k befektetési jegyeinek vagy részvényeinek forgalomba hozatalát, értékesítését vagy forgalmazását azok vezetői által is. Ez akkor indokolt, ha a javasolt intézkedésre komoly befektetővédelmi aggályok vagy a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, illetve az uniós pénzügyi rendszer stabilitását vagy annak egy részét fenyegető veszély miatt van szükség; az adott pénzügyi eszközre vagy tevékenységre vonatkozó uniós jog szabályozási követelményei nem kezelik a veszélyt; és az illetékes hatóság vagy illetékes hatóságok intézkedtek a veszély kezelésére, vagy a megtett intézkedések nem megfelelőek a veszély kezeléséhez. (40)A kereskedési adatok minőségének, formázásának, megbízhatóságának és költségeinek eltérései káros hatással vannak az átláthatóságra, a befektetővédelemre és a piaci hatékonyságra. A kereskedési adatok nyomon követésének és helyreállításának, valamint ezen adatok következetességének, minőségének és észszerű költségen való Unión belüli kereskedési helyszínek általi elérhetőségének és hozzáférhetőségének javítása érdekében a 2014/65/EU irányelv új jogi szabályozást vezetett be az adatszolgáltatások tekintetében, ideértve az adatszolgáltatók engedélyezését és felügyeletét is. (41)A kereskedési adatok minősége és ezen adatok kezelése és szolgáltatása – ideértve a határokon átnyúló adatkezelést és -szolgáltatást is – alapvető fontosságú a 600/2014/EU rendelet pénzügyi piacok átláthatóságának javítására irányuló fő céljának eléréséhez. A felhasználók számára ezért döntő fontosságú a fő adatok szolgáltatása ahhoz, hogy áttekintésük legyen az Unió pénzügyi piacain folyó kereskedési tevékenységről, az illetékes hatóságok számára pedig az, hogy pontos és átfogó információkat kapjanak a vonatkozó ügyletekről. (42)Emellett a kereskedési adatok egyre inkább elengedhetetlen eszközzé válnak a 600/2014/EU rendeletből eredő követelmények hatékony érvényesítéséhez. Az adatkezelés, az adatminőség és a méretgazdaságosság megteremtése szükségességének határokon átnyúló dimenziójára tekintettel és az adatminőség és az adatkezelők feladatainak esetleges eltérései hatásának elkerülése érdekében szükséges és indokolt az adatkezelőkre vonatkozó engedélyezési és felügyeletit hatásköröket az illetékes hatóságokról az ESMA-ra telepíteni és ezeket a hatásköröket a 600/2014/EU rendeletben meghatározni, lehetővé téve ugyanakkor az ESMA adatokra vonatkozó hatásköreiből eredő előnyök egyesítését. (43)A lakossági befektetőket értesíteni kell a lehetséges kockázatokról, amikor pénzügyi eszközökbe fektetnek. Az Unió jogi keretrendszerének célja a megtévesztő értékesítés abból eredő kockázatának csökkentése, hogy olyan pénzügyi termékeket értékesítenek a lakossági befektetők számára, amelyek nem felelnek meg a szükségleteiknek vagy várakozásaiknak. Ennek érdekében a 2014/65/EU irányelv és a 600/2014/EU rendelet megerősíti a szervezetrendszerre és az üzletmenetre vonatkozó követelményeket, hogy biztosítható legyen, hogy a befektetési vállalkozások az ügyfeleik érdekeinek leginkább megfelelő módon járjanak el. E követelmények közé tartozik az ügyfelek kockázatokról való jobb felvilágosítása, az ajánlott termékek megfelelőségének jobb értékelése, illetve a pénzügyi eszközök meghatározott célzott piacra történő értékesítésének kötelezettsége, figyelembe véve olyan tényezőket, mint például a kibocsátók fizetőképessége. Az ESMA köteles a hatásköreit arra használni, hogy biztosítsa a felügyeleti konvergenciát és támogassa a nemzeti hatóságokat a befektetővédelem magas szintjének elérésében, valamint a pénzügyi termékekhez kapcsolódó kockázatok hatékony ellenőrzésében. (44)Fontos a kereskedés előtti és utáni átláthatósági követelmények és a kereskedési kötelezettségek rendszerének kidolgozásához, valamint a 600/2014/EU rendelet és az 596/2014/EU rendelet szerinti referenciaadatokhoz alkalmazott számításokhoz szükséges adatok hatékony és eredményes benyújtásának, összegyűjtésének, elemzésének és közzétételének biztosítása. Az ESMA ezért a kereskedés előtti és utáni átláthatósági követelmények és az adatszolgáltatók engedélyezése és felügyelete tekintetében hatáskörrel kell, hogy rendelkezzen a piaci szereplőktől történő közvetlen adatgyűjtésre. (45)E hatáskörök ESMA-ra telepítése központosított engedélyezést és felügyeletet tesz lehetővé, amellyel elkerülhető az a jelenlegi helyzet, amelyben a különböző kereskedési helyszíneknek, rendszeres internalizálóknak, APA-knak és CTP-knek több illetékes hatóságnak kell azokat az adatokat átadniuk, amelyeket ezt követően csak az ESMA-hoz kell benyújtani. E központosított rendszer jelentős előnyöket nyújthatna a piaci szereplőknek az adatok nagyobb szintű átláthatósága, a befektetővédelem és a piaci hatékonyság szempontjából. (46)Az adatgyűjtési hatáskörök, az engedélyezés és a felügyelet illetékes hatóságokról az ESMA-ra történő telepítése alapvető fontosságú az ESMA által a 600/2014/EU rendelet alapján végzett egyéb feladatokhoz is, például a piacmonitoringhoz, az ESMA ideiglenes beavatkozási hatásköréhez és pozíciómenedzselési hatásköréhez, illetve a kereskedés előtti és utáni átláthatósági követelményeknek való következetes megfelelés biztosításához. (47)Az adatkezelés és -szolgáltatás területén a hatékony felügyeleti jogkör ESMA általi gyakorlásának biztosítása érdekében az ESMA számára lehetővé kell tenni vizsgálatok és helyszíni ellenőrzések lefolytatását. Az ESMA számára lehetővé kell tenni, hogy bírságot vagy kényszerítő bírságot szabjon ki, hogy a jogsértés megszüntetésére, valamint arra kényszerítse az adatszolgáltatókat, hogy hiánytalanul szolgáltassák az ESMA által kért megfelelő információkat, illetve vizsgálatnak vagy helyszíni ellenőrzésnek vessék alá magukat, és hogy közigazgatási szankciókat vagy egyéb közigazgatási intézkedéseket alkalmazzon abban az esetben, ha megállapítja, hogy valamely személy szándékosan vagy gondatlanságból megsértette a 600/2014/EU rendeletet. (48)A kritikus referenciamutatókat használó pénzügyi termékek minden tagállamban elérhetőek. E referenciamutatók ezért alapvető fontosságúak a pénzügyi piacok működéséhez és az Unión belüli pénzügyi stabilitáshoz. A kritikus referenciamutatók felügyeletének ennek megfelelően teljes képet kell alkotnia a lehetséges hatásokról, nem csak azokban a tagállamokban, ahol a kezelő található és ahol az adatszolgáltató található, hanem a teljes Unióban. Éppen ezért indokolt a kritikus referenciamutatók ESMA általi uniós szintű felügyelete. Annak érdekében, hogy a feladatok megkettőződése elkerülhető legyen, a kritikus referenciamutatók kezelőit kizárólag az ESMA-nak kell felügyelnie, ideértve az általuk igazgatott nem kritikus referenciamutatókat is. (49)Amennyiben azonban a referenciamutató csak egy tagállamban bír kritikus jelentőséggel, e tagállam illetékes hatóságának szorosabb piaci közelsége indokolttá teheti az ESMA számára, hogy az adott referenciamutató felügyeletét részben vagy egészben azon tagállam illetékes hatóságára ruházza át, amelyben annak kezelője található, feltéve, hogy az ESMA e célból beszerezte az érintett illetékes hatóság előzetes hozzájárulását. (50)Mivel a kritikus referenciamutatók kezelőire és adatszolgáltatóira szigorúbb követelmények vonatkoznak, mint a többi referenciamutató kezelőjére és adatszolgáltatójára, a referenciamutatók kritikus referenciamutatókká minősítését a Bizottságnak vagy az ESMA-nak kell elvégeznie, és a Bizottságnak kell kodifikálnia. Mivel a nemzeti illetékes hatóságok férnek hozzá legkönnyebben az általuk felügyelt referenciamutatók adataihoz és az azokra vonatkozó információkhoz, azoknak értesíteniük kell a Bizottságot vagy az ESMA-t azokról a referenciamutatókról, amelyek véleményük szerint teljesítik a kritikus referenciamutatóvá minősítés feltételeit. . (51)A kritikus referenciamutatók felügyeleti kollégiumainak létrehozására azért került sor, hogy hozzájáruljanak az (EU) 2016/1011 rendelet szabályainak harmonizált alkalmazásához és a felügyeleti gyakorlatok konvergenciájához. Mivel az ESMA közvetlen kapcsolatban áll a nemzeti felügyelőkkel, vagy e felügyelőkből áll, e felügyeleti kollégiumokra a továbbiakban nincs szükség. (52)Az uniós elismerést kérelmező harmadik országban található referenciamutató-kezelők tekintetében a referencia-tagállam megállapítására irányuló eljárás nagy terhekkel jár, és mind a kérelmezők, mind a nemzeti illetékes hatóságok számára sok időt vesz igénybe. A kérelmezők és az Unióhoz a jóváhagyási rendszeren keresztül hozzáférést kereső harmadik országban található más referenciamutató-kezelők a szabályozási arbitrázs reményében megpróbálhatják a megállapítást befolyásolni. E referenciamutató-kezelők a jogi képviselőjüket olyan tagállamban választhatják meg, amelyben a felügyelet szerintük kevésbé szigorú. Az ESMA mint illetékes hatóság harmonizált megközelítése a harmadik országból származó referenciamutatók és kezelőik tekintetében elkerüli ezeket a kockázatokat és a referencia-tagállam megállapításának, illetve a későbbi felügyeletnek a költségeit. Ezen túlmenően ez a harmadik országokból származó referenciamutatók tekintetében illetékes hatóságként betöltött szerepe az ESMA-t az Unióban a harmadik országok felügyeleteinek megfelelőjévé teszi, növelve ezzel a határokon átnyúló együttműködés hatékonyságát és eredményességét.

(53)A referenciamutató-kezelők nagy részét, ha nem a többségét, bankok vagy ügyfelek pénzét kezelő pénzügyi szolgáltató cégek alkotják. Annak érdekében, hogy ne gyengítse az Unió pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmét, az illetékes hatóságokkal egy egyenértékűségi rendszer keretében kötendő együttműködési megállapodás megkötésének feltétele kell, hogy legyen, hogy az illetékes hatóság országa ne szerepeljen azon joghatóság szerinti területek jegyzékén, amelyeknek a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó nemzeti rendszereit olyan stratégiai hiányosságok jellemzik, amelyek jelentős fenyegetést jelentenek az Unió pénzügyi rendszerére nézve. (54)Majdnem minden referenciamutatóra hivatkoznak a több tagállamban vagy az egész Unió területén elérhető pénzügyi termékek. Az olyan referenciamutatók előállításához kapcsolódó kockázatok feltárásához, amelyek már nem megbízhatóak vagy nem reprezentatívak az általuk mérni hivatott piaci és gazdasági valóság tekintetében, az illetékes hatóságoknak – ideértve az ESMA-t is – együtt kell működniük, és szükség esetén segíteniük kell egymást munkáját. (55)Az érintett értékpapírok és kibocsátók jellege miatt az (EU) 2017/1129 rendelet alapján elkészített tájékoztatók egyes típusai olyan, az Unión belüli határokon átnyúló vonatkozással, technikai összetettséggel és/vagy potenciálisan a szabályozási arbitrázs olyan kockázatával járnak, amelyek ESMA által ellátott központosított felügyelete hatékonyabb eredményekkel szolgálna, mint nemzeti szintű felügyeletük. Az ilyen tájékoztatók jóváhagyásának, valamint a kapcsolódó felügyeleti és jogérvényesítési tevékenységeknek az ESMA szintjén történő központosítása csökkenti a megfelelési költségeket és az adminisztratív akadályokat, ugyanakkor javítja az Unióban a felügyelet minőségét, egységességét és hatékonyságát. (56)A tulajdonviszonyt megtestesítőnek nem minősülő értékpapírok zárt körű kibocsátása a kibocsátók számára fontos tőkeforrás, és azok természetükből fakadóan határokon átnyúló jellegűek. Míg a minősített befektetők körében lefolytatott zárt körű kibocsátáshoz nincs szükség tájékoztatóra, addig az (EU) 2017/1129 rendelet szerint az értékpapírok szabályozott piacra történő későbbi bevezetéséhez tájékoztatót kell közzétenni. A tájékoztatók rendszere lehetővé teszi a kibocsátók számára, hogy rugalmasan választhassák meg azt a kibocsátó szerinti tagállamot, amelyben a tulajdonviszonyt megtestesítőnek nem minősülő értékpapírok egységnyi címlete meghaladja az 1000 EUR-t. Mivel a zárt körű kibocsátással érintett tulajdonviszonyt megtestesítőnek nem minősülő értékpapírok általában 1000 EUR-t meghaladó egységnyi címletűek, ez lehetőséget teremt a szabályozási „forum shoppingra”. Az ESMA feljogosításával ezeknek a szabályozott piacra vagy annak csak a minősített befektetők számára elérhető részére bevezetett tulajdonviszonyt megtestesítőnek nem minősülő értékpapírok nagykereskedelmi tájékoztatóinak a jóváhagyására, elérhető a kibocsátók számára egyenlő versenyfeltételek megteremtésének és a jóváhagyási eljárások jelentős egyszerűsítésével megvalósított nagyobb fokú hatékonyság kettős célja. (57)Az eszközfedezetű értékpapírokra vonatkozó tájékoztatók jóváhagyásához és a hivatásos kibocsátók, például ingatlantársaságok, bányatársaságok, tudományos kutatással foglalkozó társaságok vagy hajózási társaságok által készített tájékoztatók jóváhagyásához a nemzeti illetékes hatóságoknak a legtöbb esetben szakosított munkaerőre van szükségük annak érdekében, hogy viszonylag kis számú tájékoztatót kezeljenek. Emellett egyes nem pénzügyi információk hivatásos kibocsátók általi megosztásáról nem rendelkeznek az (EU) 2017/1129 rendelet 13. cikkében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok, arról tehát a nemzeti illetékes hatóságok saját mérlegelési jogkörükben dönthetnek. Ez alacsony hatékonysághoz és szabályozási arbitrázshoz vezethet. Az ilyen típusú tájékoztatók jóváhagyásának ESMA-ra telepítése egyrészről biztosítja az egyenlő versenyfeltételeket az információátadás területén, és csökkenti a szabályozási arbitrázs kockázatát, másrészről optimalizálja a felügyeleti erőforrások uniós szintű elosztását azáltal, hogy az ESMA-t teszi szakértői központtá, megerősítve ezzel az érintett tájékoztatók felügyeletének hatékonyságát. (58)Azok a harmadik országból származó kibocsátók, amelyek az uniós jog szerinti tájékoztatókat készítenek, bizonyos rugalmasságot élveznek a tájékoztató jóváhagyása céljából a kibocsátó szerinti tagállam megválasztása terén, ami a tagállamok között a felügyeleti „forum shopping” veszélyével jár. Az ilyen jóváhagyások ESMA szintjén történő egységesítése biztosíthatná a harmonizált megközelítést a harmadik országból származó kibocsátók tekintetében, és megszüntetné a szabályozási arbitrázs lehetőségét. A harmadik országból származó kibocsátók tekintetében tehát attól a tagállamtól függetlenül, amelyben az értékpapírokat felajánlják, vagy ahol a piacra történő bevezetés iránti kérelmet benyújtják, uniós szinten az ESMA lenne az egyedüli kapcsolattartó pont. Ennek következtében az ilyen harmadik országból származó kibocsátók tekintetében nem kell kibocsátó szerinti tagállamot meghatározni. (59)A harmadik országok nemzeti joga szerint elkészített tájékoztatókra vonatkozó egyenértékűségi rendszert módosítani kell annak érdekében, hogy az egyenértékűségi értékelés és ezt követően a Bizottság határozathozatala ne csak e harmadik országok nemzeti jogának tájékoztatási követelményein, hanem egy, a tájékoztató – ideértve adott esetben annak kiegészítését is – harmadik ország felügyelete általi ellenőrzésére és jóváhagyására szolgáló rendszer létezésén és az e tájékoztatók alapján tett ajánlatok és piacra történő bevezetések hatékony felügyeletén és kikényszerítésén alapuljon. Annak érdekében, hogy az „Uniós egyenértékűségi határozatok a pénzügyi szolgáltatásokkal kapcsolatos szakpolitikában: értékelés” (SWD(2017) 102 final) bizottsági szolgálati munkadokumentumban foglalt megközelítésének megfeleljen, a Bizottság számára lehetővé kell tenni az egyenértékűségi határozatok további feltételekkel való kiegészítését az uniós piaci integritás és a pénzügyi szolgáltatások tekintetében a belső piac fejlesztése, valamint a nemzetközi közös értékek és szabályozási célok érdekében. E feltételek lehetnek a harmadik ország kötelezése arra, hogy hatékony egyenértékűségi rendszert hozzon létre az (EU) 2017/1129 rendelet szerint elkészített tájékoztatók elismerése céljából, vagy az ESMA jogosultsága arra, hogy az érintett harmadik ország felügyeletével együttműködjön a harmadik ország szabályainak folyamatos nyomon követése érdekében. (60)Amennyiben a harmadik ország a saját nemzeti joga szerint elkészített tájékoztatókra vonatkozó jogi és felügyeleti megállapodásait a Bizottság egyenértékűnek nyilvánítja, és amennyiben az ESMA és e harmadik ország felügyeleti hatósága egymással együttműködési megállapodást kötött, a harmadik ország felügyeleti hatósága által jóváhagyott bármely olyan tájékoztatót, amelyet az Unióban értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattételre vagy egy szabályozott piacra történő bevezetésre használnak, az ESMA-hoz kell benyújtani, és arra nem kell alkalmazni a kibocsátó szerinti tagállam megállapítására vonatkozó szabályokat. (61)Az (EU) 2017/1129 rendelet szerinti egyenértékűségi rendszer kötelezi az illetékes hatóságokat és az ESMA-t, hogy az ajánlattételek és a harmadik ország szabályai szerint elkészített tájékoztatók alapján az Unióban történő piaci bevezetés tekintetében a harmadik ország felügyeleteire támaszkodjanak, és ezen illetékes hatóságoknak és az ESMA-nak meg kell bízniuk abban, hogy az érintett harmadik ország biztosítja a pénzügyi rendszer pénzmosásra vagy terrorizmusfinanszírozásra való használatának elkerülését. E célból és annak érdekében is, hogy ne gyengítse az Unió pénzmosás és/vagy terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmét, az ESMA által egy harmadik országbeli felügyelettel az (EU) 2017/1129 rendelet szerinti egyenértékűségi rendszer keretében kötendő együttműködési megállapodás megkötésének feltétele kell, hogy legyen, hogy a harmadik ország ne szerepeljen azon joghatóság szerinti területek jegyzékén, amelyeknek a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó nemzeti rendszereit olyan stratégiai hiányosságok jellemzik, amelyek jelentős fenyegetést jelentenek az Unió pénzügyi rendszerére nézve. (62)Az ESMA számára lehetővé kell tenni, hogy közigazgatási szankciókat szabjon ki vagy egyéb közigazgatási intézkedéseket hozzon az (EU) 2017/1129 rendeletnek a tájékoztatók ESMA által jóváhagyandó konkrét típusaival kapcsolatos megsértése miatt. E rendeletnek ezért pontosan meg kell határoznia e közigazgatási szankcióknak vagy egyéb közigazgatási intézkedéseknek a határait, amelyeknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. (63)Az ESMA által jóváhagyandó tájékoztatók reklámjára irányuló felügyeletet szintén az ESMA-nak kell ellátnia. Az ESMA-nak jogosultnak kell lennie e reklámok megfelelésének ellenőrzésére. Ezt az ellenőrzést azonban köteles elvégezni az ESMA az olyan tagállamban alkalmazott reklámokkal kapcsolatban, amelynek illetékes hatósága hivatalosan kérte az ESMA-t, hogy gyakorolja ellenőrzési hatáskörét, ha az általa jóváhagyott tájékoztatót a joghatósága szerinti területen belüli ajánlattételre vagy piacra történő bevezetésre használják. E feladat ellátásának érdekében az ESMA-nak a vonatkozó nemzeti fogyasztóvédelmi szabályokra vonatkozó megfelelő tudással rendelkező humánerőforrásokkal kell rendelkeznie. (64)Az ESMA-nak ellenőriznie kell és jóvá kell hagynia az e rendelet által meghatározott típusú összes olyan tájékoztatót, amelyet e rendelet alkalmazásának kezdő napját követően nyújtottak be jóváhagyás céljából. Az e rendeletben meghatározott típusú azon tájékoztatók, amelyeket e rendelet alkalmazásának kezdő napja előtt az illetékes hatóság jóváhagyott, vagy amelyeket benyújtottak jóváhagyás céljából az illetékes hatósághoz, de az említett időpontban még nem hagytak jóvá, továbbra is az adott illetékes hatóság felügyelete alatt állnak. Az egyértelműség kedvéért e felügyelethez különösen az ellenőrzés és a még jóvá nem hagyott tájékoztatók jóváhagyási eljárásai véglegesítésének, valamint – adott esetben – a kapcsolódó kiegészítésekre és végleges feltételekre vonatkozó összes jóváhagyási és értesítési feladatoknak kell tartozniuk. (65)Indokolt észszerű határidőt szabni a tervezett irányítási szerkezethez és a felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokhoz szükséges intézkedésekre annak érdekében, hogy az európai felügyeleti hatóságok és az egyéb érintett felek az e rendelet szerinti szabályokat alkalmazhassák. (66)Az 1093/2010/EU rendeletet; az (EU) 1094/2010 rendeletet; az (EU) 1095/2010 rendeletet; az (EU) 345/2013 rendeletet; az (EU) 346/2013 rendeletet; a 600/2014/EU rendeletet; az (EU) 2015/760 rendeletet; az (EU) 2016/2011 rendeletet; valamint az (EU) 2017/1129 rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk

Az 1093/2010/EU rendelet módosítása Az 1093/2010/EU rendelet a következőképpen módosul: 1.Az 1. cikk a következőképpen módosul: a)a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Hatóság az e rendelettel ráruházott hatáskörökkel összhangban és a 2002/87/EK irányelv, a 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv*, az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2014/49/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv**, a 2014/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv***, az (EU) 2015/847 európai parlamenti és tanácsi rendelet****, az (EU) 2015/2366 európai parlamenti és tanácsi irányelv*****, továbbá – amennyiben e jogi aktusok alkalmazandók a hitelintézetekre, a pénzügyi intézményekre és az őket felügyelő hatáskörrel rendelkező hatóságokra a 2002/65/EK irányelv és az (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv******* vonatkozó részeinek hatályán belül, beleértve az ezeken alapuló valamennyi irányelvet, rendeletet és határozatot is – a Hatóságra feladatokat ruházó bármely további jogi kötőerővel bíró uniós jogi aktus hatályán belül jár el. A Hatóság az 1024/2013/EU tanácsi rendeletnek******** is megfelelően jár el.

* Az Európai Parlament és a Tanács 2008/48/EK irányelve (2008. április 23.) a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 133., 2008.5.22., 66. o.). ** Az Európai Parlament és a Tanács 2014/49/EU irányelve (2014. április 16.) a betétbiztosítási rendszerekről (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 173., 2014.6.12., 149. o.). *** Az Európai Parlament és a Tanács 2014/92/EU irányelve (2014. július 23.) a fizetési számlákhoz kapcsolódó díjak összehasonlíthatóságáról, a fizetésiszámla-váltásról és az alapszintű fizetési számla nyitásáról, illetve használatáról (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 257., 2014.8.28., 214. o.). **** Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/847 rendelete (2015. május 20.) a pénzátutalásokat kísérő adatokról és az 1781/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 141., 2015.6.5., 1. o.). ***** Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/2366 irányelve (2015. november 25.) a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 2002/65/EK, a 2009/110/EK és a 2013/36/EU irányelv és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról, valamint a 2007/64/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 337., 2015.12.23., 35. o.). ******** Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/849 irányelve (2015. május 20.) a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 141., 2015.6.5., 73. o.).”; *****A Tanács 1024/2013/EU rendelete (2013. október 15.) az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról (HL L 287., 2013.10.29., 63. o.).”; b)az 1. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki: „A Hatóság emellett az e rendelettel ráruházott hatáskörökkel összhangban, továbbá az (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv(*) hatályán belül jár el, amennyiben az említett irányelv alkalmazandó a pénzügyi ágazatbeli szereplőkre és az őket felügyelő hatáskörrel rendelkező hatóságokra. Az EBH kizárólag e célból végrehajtja az 1094/2010/EU rendelettel létrehozott Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóságra vagy az 1095/2010/EU rendelettel létrehozott Európai Értékpapírpiaci Hatóságra valamely jogi kötőerővel bíró uniós jogi aktus által ruházott feladatokat. E feladatok végrehajtása során a Hatóság folyamatosan tájékoztatja az említett hatóságokat bármely olyan szervezetet érintően végzett tevékenységéről, amely az 1094/2010/EU rendelet 4. cikkének 1. pontjában meghatározott »pénzügyi intézmény«, vagy az 1095/2010/EU rendelet 4. cikkének 1. pontjában meghatározott »pénzügyi piaci szereplő«.”; (*) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/849 irányelve (2015. május 20.) a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 141., 2015.6.5., 73. o.)”; 2.a 2. cikk (5) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki: „Az e rendeletben foglalt, felügyeletre történő hivatkozások magukban foglalják a valamennyi hatáskörrel rendelkező hatóság által az 1. cikk (2) bekezdésében említett jogalkotási aktusoknak megfelelően végzendő tevékenységeket.”; 3.a 4. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) pont helyébe a következő szöveg lép: „(1) »pénzügyi intézmények«: az 1. cikk (2) bekezdésében említett uniós jogi aktusok szerinti szabályozás és felügyelet hatálya alá tartozó bármely vállalkozás; ”; aa) a szöveg a következő (1a) ponttal egészül ki: „(1a) »pénzügyi ágazatbeli szereplő«: minden olyan szervezet, amely az (EU) 2015/849 irányelv hatálya alá tartozik, és amely az e rendelet 4. cikkének (1) pontja és az 1094/2010/EU rendelet 4. cikkének 1. pontja szerinti »pénzügyi intézmény«, vagy az 1095/2010/EU rendelet 4. cikkének 1. pontja szerinti »pénzügyi piaci szereplő«”; b) a (2) pont i. alpontja helyébe a következő szöveg lép: „i. az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 40. pontjában meghatározott illetékes hatóságok, ideértve az Európai Központi Bankot az 1024/2013/EU rendeletben ráruházott feladatokhoz kapcsolódó ügyek tekintetében;”; c) a (2) pont ii. alpontja helyébe a következő szöveg lép:

„ii. a 2002/65/EK és az (EU) 2015/849 irányelv tekintetében azon hatáskörrel rendelkező hatóságok és szervek, amelyek biztosítják, hogy a hitelintézetek és pénzügyi intézmények megfeleljenek ezen az említett irányelvek előírásainak;”; iia. az (EU) 2015/849 irányelv tekintetében azon hatáskörrel rendelkező hatóságok és szervek, amelyek felügyelik a pénzügyi intézményeket és hatáskörrel rendelkeznek annak biztosítására, hogy azok megfeleljenek az említett irányelv követelményeinek”; d) a (2) pont iii. alpontja helyébe a következő szöveg lép: „iii. a betétbiztosítási rendszerek tekintetében a 2014/49/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelően a betétbiztosítási rendszereket működtető szervek, vagy amennyiben a betétbiztosítási rendszert egy magántulajdonban álló vállalkozás működteti, az említett irányelvnek megfelelően az e rendszereket felügyelő hatóság és az említett irányelv szerinti érintett közigazgatási hatóságok; továbbá”; e) a (2). pont a következő v. és vi. alponttal egészül ki: „v. a 2014/17/EU irányelv, az (EU) 2015/751 rendelet, az (EU) 2015/2366 irányelv, a 2009/110/EK irányelv, a 924/2009/EK rendelet és a 260/2012/EU rendelet szerinti hatáskörrel rendelkező hatóságok; vi. a 2008/48/EK irányelv 20. cikkében említett testületek és hatóságok.”; 4.a 6. cikk a következőképpen módosul: a) a 2. pont helyébe a következő szöveg lép: „2. az ügyvezető tanács, amely ellátja a 47. cikkben meghatározott feladatokat;”; b) a 4. pontot el kell hagyni; 5.a 8. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés a következőképpen módosul: i. az aa) pont helyébe a következő szöveg lép: (1) „aa) a pénzügyi intézmények felügyeletére az Unióban alkalmazandó naprakész uniós felügyeleti kézikönyv kidolgozása és fenntartása;”; ii. a szöveg a következő ab) ponttal egészül ki: (2)„ab) a pénzügyi intézmények szanálására az Unióban alkalmazandó uniós szanálási kézikönyv kidolgozása és naprakészen tartása, amely meghatározza a bevált felügyeleti gyakorlatokat és a magas színvonalú módszertanokat és eljárásokat;”; iii. az e) és az f) pont helyébe a következő szöveg lép: (3)„e) a felügyeleti eredmények következetességének fokozása érdekében megszervezi és lefolytatja a hatáskörrel rendelkező hatóságok felülvizsgálatát, és – ezzel összefüggésben – iránymutatásokat és ajánlásokat bocsát ki, valamint megállapítja a bevált gyakorlatokat; (4)f) a hatáskörébe tartozó területen megfigyeli és értékeli a piaci fejleményeket, beleértve adott esetben különösen a háztartásoknak nyújtott hitelek és a kkv-knak nyújtott hitelek, valamint az innovatív pénzügyi szolgáltatások tendenciáival kapcsolatos fejleményeket;”;

iv. a h) pont helyébe a következő szöveg lép: (5)„h) elősegíti a betétesek, a fogyasztók és a befektetők védelmét;”; v. a szöveg a következő l) ponttal egészül ki: „l) hozzájárul a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséhez.”; b) az (1a) bekezdés a következő c) ponttal egészül ki: „c) figyelembe veszi a technológiai innovációt, az innovatív és fenntartható üzleti modelleket, valamint a környezeti, társadalmi és irányítási tényezők integrációját.”; c) a (2) bekezdés a következőképpen módosul: i. a szöveg a következő ca) ponttal egészül ki: „ca) ajánlásokat bocsát ki a 29a. és a 31a. cikkben meghatározottak szerint;”; ii. a h) pont helyébe a következő szöveg lép: „h) összegyűjti a pénzügyi intézményekre vonatkozó szükséges információkat a 35. és a 35b. cikkben előírtaknak megfelelően;”; 6.A 9. cikk a következőképpen módosul: a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Hatóság nyomon követi az új és a már fennálló pénzügyi tevékenységeket, és iránymutatásokat és ajánlásokat fogadhat el a piacok biztonságának és megbízhatóságának, valamint a szabályozási és felügyeleti gyakorlatok konvergenciájának elősegítése érdekében.”; a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(4) A Hatóság saját szerves részeként létrehoz egy valamennyi érintett hatáskörrel rendelkező hatóságot és fogyasztóvédelmi hatóságot összefogó pénzügyi innovációs bizottságot annak érdekében, hogy koordinált megközelítést alakítson ki az új, illetve innovatív pénzügyi tevékenységek szabályozási és felügyeleti kezelése tekintetében, továbbá tanáccsal szolgáljon a Hatóságnak, amelyet az az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság elé tud terjeszteni. A Hatóság a nemzeti adatvédelmi hatóságokat is bevonhatja a bizottságba.”; 6a. a szöveg a következő 9a. és 9b. cikkel egészül ki: „9a. cikk

A pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemhez kapcsolódó konkrét feladatok (1)A Hatóság vezető szerepet játszik a pénzügyi rendszer integritásának, átláthatóságának és biztonságának előmozdításában a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzését és az ellenük folytatott küzdelmet célzó intézkedések elfogadása révén, amelyek magukban foglalják a következőket: a)információgyűjtés a hatáskörrel rendelkező hatóságoktól a pénzügyi ágazatbeli szereplők folyamataiban és eljárásaiban, irányításában, szakmai alkalmassági és üzleti megbízhatósági értékeléseiben, üzleti modelljében és tevékenységében a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésével kapcsolatban megállapított hiányosságokra, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok által hozott intézkedésekre vonatkozóan. A hatáskörrel rendelkező hatóságok a 35. cikk szerinti kötelezettségek mellett minden ilyen információt biztosítanak a Hatóság számára. A Hatóság szorosan együttműködik a pénzügyi információs egységekkel;

b)a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó egységes előírások kidolgozása a pénzügyi ágazat tekintetében és azok következetes végrehajtásának előmozdítása; c)a piaci fejlemények nyomon követése és a sebezhető pontok elemzése a pénzügyi ágazatbeli pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás terén. (2)A Hatóság az (1) bekezdés a) pontja szerint összegyűjtött információkat tartalmazó központi adatbázist hoz létre, amelyet naprakészen tart. A Hatóság biztosítja, hogy az információkat elemezzék és a szükséges mértékben és titoktartás mellett a hatáskörrel rendelkező hatóságok rendelkezésére bocsássák. (3)A Hatóság a 30. cikknek megfelelően előmozdítja az (EU) 2015/849 irányelvben meghatározott felügyeleti folyamatok konvergenciáját, többek között rendszeres felülvizsgálatok elvégzése útján. Amennyiben a felülvizsgálat súlyos hiányosságokat tár fel a pénzmosással és terrorizmusfinanszírozással kapcsolatos kockázatok azonosítása, értékelése vagy kezelése terén, és a hatáskörrel rendelkező hatóság nem tesz intézkedést a 30. cikk (3) bekezdésében említett jelentésben meghatározott nyomonkövetési intézkedések kezelése céljából, a Hatóság tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a Bizottságot. (4)A Hatóság rendszeresen elvégzi a hatáskörrel rendelkező hatóságok kockázatértékelését, amelynek során elsősorban a 4. cikk (2) pontjának iia. alpontjában említett hatáskörrel rendelkező hatóságokra összpontosít, és teszteli stratégiáikat és erőforrásaikat annak érdekében, hogy kezelje és nyomon kövesse a pénzmosáshoz és terrorizmusfinanszírozáshoz kapcsolódó legfontosabb felmerülő kockázatokat. A Hatóság tájékoztatja a Bizottságot az említett kockázatértékelések eredményeiről, és az eredmények elemzését beépíti az (EU) 2015/849 irányelv 6. cikkének (5) bekezdése szerint benyújtandó véleményébe. (5)A Hatóság vezető szerepet játszik a harmadik országot érintő, határokon átnyúló lényeges pénzmosási vagy terrorizmusfinanszírozási ügyekben a hatáskörrel rendelkező uniós hatóságok és az érintett harmadik országbeli hatóságok között folytatott együttműködés előmozdításában. (6)A Hatóság létrehoz egy, a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó állandó belső bizottságot, amelynek célja a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó intézkedések összehangolása és a Hatóság által a 44. cikknek megfelelően hozandó határozatok tervezetének előkészítése. (7)A bizottságot a felügyeleti tanács elnöke vezeti és a bizottság az (EU) 2015/849 irányelv követelményei pénzügyi intézmények általi betartásának biztosítása terén illetékes hatóságok és szervek vezetőiből áll. Emellett a Bizottság, az Európai Rendszerkockázati Testület, az Európai Központi Bank felügyeleti testülete, az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság és az Európai Értékpapírpiaci Hatóság magas szintű képviselőket nevezhet ki, hogy megfigyelőként részt vegyenek a bizottság ülésein.”; 9b. cikk

A pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzésével kapcsolatos vizsgálat elvégzésére irányuló kérés (1)Az (EU) 2015/849 irányelvnek megfelelően a pénzügyi rendszerek pénzmosásra vagy terrorizmusfinanszírozásra való felhasználásának elkerülését érintő ügyekben a Hatóság – amennyiben lényeges jogsértést gyanít – kérést intézhet a 4. cikk (2) pontjának iia. alpontjában említett hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz, hogy vizsgálják ki az uniós jog esetleges megsértését, továbbá – ha a szóban forgó uniós jog irányelvekből áll – az azokat átültető vagy az uniós jogban a tagállamok számára biztosított opciókat gyakorló nemzeti jogszabályok pénzügyi ágazatbeli szereplők általi megsértését, és mérlegelje e szereplők tekintetében szankciók kivetését a szóban forgó jogsértésekre vonatkozóan. Szükség esetén a Hatóság felkérheti továbbá a 4. cikk (2) pontjának iia. alpontjában említett hatáskörrel rendelkező hatóságot arra, hogy mérlegelje az adott pénzügyi ágazatbeli szereplőnek címzett egyedi határozat meghozatalát, amelyben előírja a közvetlenül alkalmazandó uniós jog, illetőleg az irányelveket átültető vagy az uniós jogban a tagállamok számára biztosított opciókat gyakorló nemzeti jogszabályok szerinti kötelezettségei teljesítéséhez szükséges intézkedések megtételét. (2)A hatáskörrel rendelkező hatóság eleget tesz az (1) bekezdés szerint hozzá intézett kérésnek és 10 napon belül tájékoztatja a Hatóságot a szóban forgó kérésnek való megfelelés céljából tett vagy tervezett intézkedésekről. (3)Az EUMSZ 258. cikke szerinti bizottsági hatáskörök sérelme nélkül, amennyiben valamely hatáskörrel rendelkező hatóság nem felel meg e cikk (2) bekezdésének, a 17. cikk alkalmazandó.”; 7.A 16. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „A Hatóság a tagállamok azon hatóságainak is címezhet iránymutatásokat és ajánlásokat, amelyeket e rendelet nem határoz meg hatáskörrel rendelkező hatóságként, de amelyek fel vannak hatalmazva az 1. cikk (2) bekezdésében említett jogi aktusok alkalmazásának biztosítására.”; b) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Hatóság – különleges körülményeket kivéve – nyilvános konzultációkat folytat az általa kibocsátandó iránymutatásokról és ajánlásokról, valamint elemzi az ilyen iránymutatások és ajánlások kibocsátásához kapcsolódó esetleges költségeket és hasznokat. Ezeknek a konzultációknak és elemzéseknek arányban kell állniuk az iránymutatás vagy ajánlás alkalmazási körével, jellegével és hatásával. A Hatóság ezenkívül – különleges körülményeket kivéve – kikéri a 37. cikkben említett banki érdekképviseleti csoport véleményét vagy tanácsát.”; c) a (4) bekezdés a következő mondattal egészül ki: „A jelentésnek azt is ismertetnie kell, hogy a Hatóság mivel indokolta iránymutatásainak és ajánlásainak kiadását, és össze kell foglalnia az ezen iránymutatásokról és ajánlásokról folytatott nyilvános konzultációk során érkezett visszajelzéseket.”;

d) a szöveg a következő (5) bekezdéssel egészül ki: „(5) Amennyiben a banki érdekképviseleti csoport tagjainak kétharmada úgy véli, hogy a Hatóság egyes iránymutatások vagy ajánlások kibocsátásával túllépte hatáskörét, e tagok indokolással ellátott véleményt küldhetnek a Bizottságnak. A Bizottság az érintett iránymutatások vagy ajánlások kibocsátását indokoló magyarázatot kér a Hatóságtól. A Bizottság a Hatóság magyarázatának kézhezvételét követően megvizsgálja az iránymutatások vagy ajánlások hatályát a Hatóság hatáskörére tekintettel. Amennyiben a Bizottság úgy véli, hogy a Hatóság túllépte hatáskörét, és miután lehetőséget adott a Hatóságnak álláspontja kifejtésére, a Bizottság végrehajtási határozatot fogadhat el, előírva a Hatóság számára az érintett iránymutatások vagy ajánlások visszavonását. A Bizottság határozatát nyilvánosságra kell hozni.”; 8. A 17. cikk a következőképpen módosul: a)a (2) bekezdés a következő albekezdésekkel egészül ki: „A 35. cikkben meghatározott hatáskörök sérelme nélkül a Hatóság bármikor kellő indokolással és magyarázattal ellátott információkérést intézhet közvetlenül más hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz vagy az érintett pénzügyi intézményekhez, ha ezt szükségesnek tartja az uniós jog feltételezett megsértésének vagy alkalmazása elmulasztásának kivizsgálásához. A pénzügyi intézményekhez intézett, magyarázattal ellátott kérésben meg kell indokolni, hogy az információra miért van szükség az uniós jog feltételezett megsértésének vagy alkalmazása elmulasztásának kivizsgálásához. A kérés címzettje indokolatlan késlekedés nélkül megadja a Hatóságnak a világos, pontos és teljes körű információkat. Valamely pénzügyi intézményhez intézett információkérés esetén a Hatóság tájékoztatja az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságokat a kérésről. A Hatóság kérésére a hatáskörrel rendelkező hatóságok segítik a Hatóságot az információk megszerzésében.”; b)a (6) és (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(6) Az EUMSZ 258. cikke szerinti bizottsági hatáskörök sérelme nélkül, ha a hatáskörrel rendelkező hatóság nem felel meg a (4) bekezdésben említett hivatalos véleménynek az abban meghatározott időtartamon belül, és ha az egyenlő piaci versenyfeltételek fenntartása vagy helyreállítása, illetve a pénzügyi rendszerek szabályos működésének és integritásának biztosítása érdekében szükséges a megfelelés hiányának kellő időben történő orvoslása, a Hatóság – amennyiben az 1. cikk (2) bekezdésében említett aktusok vonatkozó előírásai a pénzügyi intézményekre vagy – a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzésével és az ellenük való küzdelemmel kapcsolatos ügyekkel összefüggésben – a pénzügyi ágazatbeli szereplőkre közvetlenül alkalmazandók, a pénzügyi intézménynek vagy a pénzügyi ágazatbeli szereplőnek címzett egyedi határozatot hozhat, amelyben előírja az uniós jog szerinti kötelezettségei teljesítéséhez szükséges intézkedések meghozatalát, beleértve a tevékenység megszüntetését is. A pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzésével kapcsolatos ügyekkel összefüggésben – amennyiben az 1. cikk (2) bekezdésében említett aktusok vonatkozó előírásai nem alkalmazandók közvetlenül a pénzügyi ágazatbeli szereplőkre – a Hatóság határozatot hozhat, amelyben előírja a hatáskörrel rendelkező hatóság részére, hogy az abban meghatározott időtartamon belül feleljen meg a (4) bekezdésben említett hivatalos véleménynek. Amennyiben a hatóság nem felel meg a szóban forgó határozatnak, a Hatóság az első albekezdés szerinti határozatot is elfogadhat. E célból a Hatóság alkalmazza a teljes vonatkozó uniós joganyagot, és amennyiben a vonatkozó uniós joganyag irányelvekből áll, az ezeket az irányelveket átültető nemzeti jogszabályokat. Amennyiben a vonatkozó uniós joganyag rendeletekből áll, illetőleg olyan területeken, ahol jelenleg az említett rendeletek kifejezetten biztosítanak opciókat a tagállamoknak, a Hatóság az ezeket az opciókat gyakorló nemzeti jogszabályokat is alkalmazza. A Hatóság határozatának összhangban kell lennie a Bizottság által az e cikk (4) bekezdésének megfelelően kiadott hivatalos véleménnyel. (7) A (6) bekezdés alapján elfogadott határozatok elsőbbséget élveznek a hatáskörrel rendelkező hatóságok által ugyanabban a tárgyban hozott bármely korábbi határozattal szemben. Az e cikk (4) bekezdése szerinti hivatalos vélemény vagy a (6) bekezdése szerinti határozat tárgyát képező kérdésekkel kapcsolatos intézkedések meghozatalakor a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak meg kell felelniük az említett hivatalos véleményben vagy – az adott esettől függően – határozatban foglaltaknak.”; 9.A 19. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(1) Az 1. cikk (2) bekezdésében említett uniós jogi aktusokban meghatározott esetekben és a 17. cikkben meghatározott hatáskörök sérelme nélkül a Hatóság a (2)–(4) bekezdésben meghatározott eljárással összhangban segítheti a hatáskörrel rendelkező hatóságokat a megállapodás elérésében az alábbi körülmények valamelyikének fennállása esetén: a) egy vagy több érintett hatáskörrel rendelkező hatóság kérelmére, ha valamely hatáskörrel rendelkező hatóság nem ért egyet egy másik hatáskörrel rendelkező hatóság eljárásával vagy egy intézkedésének, javasolt intézkedésének tartalmával vagy az eljárásának hiányával; b) saját kezdeményezésére, amennyiben objektív kritériumok alapján megállapítható a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti nézeteltérés. Azokban az esetekben, amelyekben az 1. cikk (2) bekezdésében említett jogi aktusok a hatáskörrel rendelkező hatóságok általi közös határozathozatalt írnak elő, nézeteltérés feltételezendő, ha az említett hatóságok nem hoztak közös határozatot az említett jogi aktusokban meghatározott határidőn belül.”;

b) a szöveg a következő (1a) és (1b) bekezdéssel egészül ki: „(1a) Az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok a következő esetekben haladéktalanul értesítik a Hatóságot arról, hogy nem került sor megállapodás elérésére: a) ha az 1. cikk (2) bekezdésében említett uniós jogi aktusok határidőt szabtak a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti megállapodás elérésére, és az alábbi események közül bármelyik bekövetkezik: i. a határidő lejár; ii. egy vagy több érintett hatáskörrel rendelkező hatóság objektív tényezők alapján arra a következtetésre jut, hogy nézeteltérés áll fenn; b) ha az 1. cikk (2) bekezdésében említett uniós jogi aktusok nem szabtak határidőt a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti megállapodás elérésére, és az alábbi események közül bármelyik bekövetkezik: i. egy vagy több érintett hatáskörrel rendelkező hatóság objektív tényezők alapján arra a következtetésre jut, hogy nézeteltérés áll fenn; vagy ii. két hónap eltelt a valamely másik hatáskörrel rendelkező hatóság arra irányuló kérelmének a hatáskörrel rendelkező hatóság általi kézhezvétele óta, hogy az utóbbi tegyen intézkedést az említett uniós jogi aktusoknak való megfelelés érdekében, és a megkeresett hatóság még nem hozott a kérelmet teljesítő határozatot. (1b) Az elnök megvizsgálja, hogy a Hatóságnak el kell-e járnia az (1) bekezdéssel összhangban. Ha a beavatkozásra a Hatóság saját kezdeményezésére kerül sor, a Hatóság tájékoztatja az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságokat a beavatkozással kapcsolatos határozatáról. Ha az 1. cikk (2) bekezdésében említett jogi aktusok közös határozat meghozatalát írják elő, a Hatóságnak a 47. cikk (3a) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban történő határozathozataláig a közös határozathozatalban részt vevő összes hatáskörrel rendelkező hatóság elhalasztja az egyéni határozathozatalt. Ha a Hatóság úgy határoz, hogy eljár, a közös határozathozatalban részt vevő összes hatáskörrel rendelkező hatóság elhalasztja határozathozatalát a (2) és (3) bekezdésben meghatározott eljárás befejezéséig.”; c) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „Ha a (2) bekezdésben említett egyeztető szakasz végéig az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok nem jutottak megállapodásra, a Hatóság határozatot hozhat, am