EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.12.7. 
SEC(2011) 1460 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A 
TANÁCSNAK 
A többéves pénzügyi keret el őkészítése az EU AKCS-országokkal és TOT-okkal való 
együttműködésének finanszírozására vonatkozóan a 2014–2020  közötti id őszakban (11. 
Európai Fejlesztési Alap)  
mely kiterjed a 11. Európai Fejlesztési Alap (EFA) további végrehajtási és költségvetési 
rendeleteire 
 
{COM(2011) 837 végleges} 
{SEC(2011) 1459 végleges}  
 
HU 2   HU 1. PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS 
Ez a hatásvizsgálat az afrikai, karibi és cs endes-óceáni (AKCS) államokkal és a tengerentúli 
országokkal és területekkel  (TOT) folytatott együttm űködés uniós finanszírozására irányuló 
11. Európai Fejlesztési Alap el őkészítésére vonatkozik.  
Az AKCS-államokban a megoldandó problémát a nagyfokú szegénység , valamint annak 
szükségessége jelenti, hogy az EU támogassa ezen államoknak a szegénység csökkentésére, a fenntartható fejl ődés megvalósítására és a világgazd aságba való integrációra irányuló 
erőfeszítéseit, míg a TOT-ok továbbra is a gazda sági és társadalmi fejl ődéssel kapcsolatos 
egyedi problémákkal néznek szembe , amelyek súlyosan érinthetik sajátos környezetüket. 
Az EU bels ő politikáinak küls ő dimenzióit figyelembe vették a Bizottság elemzésében. 
2. SZUBSZIDIARITÁSELEMZÉS
  
Az EU egyértelm űen meghatározta azokat a területe ket, amelyek esetében hozzáadott 
értéket tud nyújtani az EFA keretében , és forrásait nagymértékben a költségvetés-
támogatásra, a kormányzásra és az infrastrukt úrára összpontosítja. A 10. EFA is bizonyította 
hozzáadott értékét er őteljes reakcióképessége révén.  Azáltal, hogy a kiosztatlan 
pénzeszközöket az EFA-ban tartja az el őre nem látható szükségletek fedezésére, valamint 
olyan innovatív eszközök használata révé n, mint a FLEX-mechanizmus és a sebezhet őségi 
FLEX-mechanizmus, az EU kulcsszerepet tu d betölteni azon AKCS-államok esetében, 
amelyek élelmezési, valamint gazdasági vagy pénzügyi válsággal küzdenek.  
Az uniós tagállamok számára az AKCS–EU partners ég és az EFA globális jelleget biztosít, 
valamint eszközt kínál a célkit űzések következetes végrehajtásához mind a 77 AKCS-
államban. A jelenlét, a nagyságrend és a fókusz tekintetében az EFA-m űveletek jelent ős 
előnyöket biztosítanak a nemzeti intézkedésekkel szemben.  E kritikus tömeg révén az EU 
hatékonyabb politikai párbeszédet tud folytatn i a partnerkormányokkal. Az EU továbbá régóta 
az inkluzivitás és a multilateralizmus el őmozdítójának szerepét tölti be. Kiterjedt 
szervezetének köszönhet ően az EU segítséget tud nyújtani  a szegények számára a világ 
legtávolabbi területein is, ahol  a legtöbb tagállam nem rendelkezi k stratégiai érdekeltséggel és 
jelenléte korlátozott.  
Az EFA-n keresztül a TOT-okban  végrehajtott uniós beavatkozások hozzáadott értéket 
képviselnek, mivel számos esetben az EU az  egyetlen olyan donor a tagállamokon kívül, 
amelyhez a TOT-okat alkotmányos kapcsolatok f űzik. Ez biztosítja egyrészr ől, hogy az EU–
TOT együttm űködés számára elegend ő finanszírozás áll rendelkezé sre, és az összhangban áll 
az EU és az AKCS-országok együttm űködésével, mivel a legtöbb TOT-nak AKCS-országok 
a közvetlen szomszédjai.  
3. AZ UNIÓS  KEZDEMÉNYEZÉS  CÉLKIT ŰZÉSEI 
A 11. EFA általános célkit űzései  továbbra is a felülvizsgált Cotonoui Megállapodásban (1. 
cikk) és az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés TOT-okra vonatkozó IV. részében 
(198. cikk) foglaltak. 
 
HU 3   HU Ezen felül, az eszköz felülvizsgálatára vonatkozó konkrét célkit űzések  tekintetében a 11. 
EFA előkészítésére vonatkozó politikai keret ta rtalmazza a 2011. október 13-án elfogadott 
„Változtatási program: az EU fejleszt éspolitikájának hathatósabbá tétele”  című 
közleményt, valamint az EU–T OT kapcsolatokról szóló tengerentúli társulási határozat 
felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásokat. A keret vé grehajtására szolgáló eszközök a 
11. EFA bels ő megállapodás és a kapcsolódó végrehajtási  rendelet, a költségvetési rendelet és 
a programozási iránymutatások. A hatásvizsgálat logikája  (kiváltó okok, célkit űzések, 
opciók és hatások)  a keretb ől következ ő alábbi témákon alapul:  differenciálás, 
koncentrálás, a tagáll amokkal való együttm űködés, innovatív eszközök, rugalmasság és (a 
TOT-okra vonatkozó) regionális együttm űködés.  
4. SZAKPOLITIKAI  OPCIÓK 
Mindegyik témára két forgatókönyvet (a st atus quo és egy alternatív lehet őség) vizsgáltak. Az 
alternatív opció esetében az EFA „csomag” különböz ő elemeit (bels ő megállapodás, 
végrehajtási és költségvetési rendeletek) érint ő alábbi módosítások következményeit 
hangsúlyozzák ki: 
• a differenciálás  elve, azaz több forrást biztosítanak a legkevésbé fejlett partnerek 
számára és kevesebb fejlesztési támogatást nyújtanak a fejlettebb partnerek számára,  
• az uniós segély olyan ágazatokra koncentrálása , ahol az a legnagyobb hatást 
fejtheti ki, azaz korlátozo tt számú területre,  
• fokozott koordináció a tagállamokkal: az AKCS-országok esetében a közös 
programozási  folyamat valamennyi partnerország esetében egységes, közös 
programozási dokumentumot, vagy minimális lehet őségként a munkamegosztásra 
vonatkozó megállapodást eredményezne, a TOT-ok esetében ennek az alternatív 
lehetőségnek a célja – amennyiben lehetség es – az EU és a tagállamok 
programjainak megfelel őbb összehangolása, meg lehetne vizsgálni továbbá a 
Bizottság által kezelt uniós vagyonkezel ői alapok létrehozásának lehet őségét is az 
AKCS-országok részére, 
• az innovatív pénzügyi eszk özök, például az ötvöz ő mechanizmusuk  használatának 
fokozása a fejlesztést célzó pénzügyi források növelése érdekében, egyes AKCS-
országokban vagy régiókban növekv ő mértékű uniós fejlesztési forrásokat lehetne 
felhasználni (meglév ő vagy) új pénzügyi eszközökön keresztül, például a 
támogatásoknak az európai pénzügyi intézményekt ől vagy egyéb 
kockázatmegosztási mechanizmusoktól származó kölcsönökkel való ötvözésével,  
• az EFA rugalmassági elemeinek  megerősítése, beleértve: i. a pénzeszközök kezdeti 
elkülönítése k orlátozásának lehetővé tételét annak érdekében, hogy több 
pénzeszközt tudjanak félretenni (t artalékok) egyedi ágazatokat vagy 
kezdeményezéseket célzó feltöltésekre vagy különleges kiosztásokra; ii. a támogatás  
specifikus formáinak meghatározását  a bizonytalan helyzetben, átalakulóban 
vagy válságban lév ő országok számára;  iii. az uniós er őfeszítéseknek a 
partnerországok meglév ő politikáihoz közvetlenül kapcsolódó válaszadási 
stratégiákra való összpontosítását a programozási szakaszban;  
 
HU 4   HU • a regionális együttm űködésre irányuló TOT-források felhasználásának a hozzáadott 
értéküktől való függ ővé tételét, tekintettel az AKCS-országokkal és a legküls ő 
régiókkal való regionális együttm űködés előmozdítására .  
5. A HATÁSOK  ÉRTÉKELÉSE   
A differenciálást  illetően, a status quo opció mellett a Bizo ttság által igazgatott segélyek 
továbbra is hozzájárulnának az általános célkit űzésekhez, különösen a szegénység 
csökkentéséhez a globális jelenlét révé n, azonban azok hatása és hatékonysága nem 
maximalizálódna egyes országokban, ami a m illenniumi fejlesztési célok kisebb mérték ű 
megvalósulását eredményezné. Az alternatív opció mellett a nagyobb földrajzi fókusz az 
erőforrásoknak azokra a te rületekre való összpontosítását  eredményezné, ahol azokra a 
legnagyobb szükség van, valamint a lehet ő legnagyobb hatást érnék el és a legnagyobb 
hozzáadott értéket jelentenék az AKCS-országo kban és a TOT-okban. Az EU meghatározná a 
fejlettebb partnerekkel az együttm űködés és a párbeszéd altern atív formáit a legmegfelel őbb 
gazdaságpolitikai kombináció révén. 
A koncentrációt  illetően, a status quo opció mellett a Bizo ttság által igazgatott segélyeket 
továbbra is meglehet ősen sok ágazatnak nyújtanák, anélkül , hogy foglalkoznának a segélyek 
szétaprózódásának problémájáva l. Az alternatív opció melle tt a nagyobb ágazati fókusz az 
uniós segélyek fokozott hatását eredményezné azáltal, hogy az er őforrásokat korlátozott 
számú ágazatra koncentrálnák, növelve ezzel az EU kritikus tömegét. Az EU láthatósága 
egyes ágazatokban való elvesztésé nek kockázatát az országos szint ű hatékony 
munkamegosztás és az egyéb finanszírozási forrásokkal való fokozottabb koordináció révén 
kellene enyhíteni. 
Az uniós tagállamokkal  való koordinációt  illetően, a status quo opció mellett a segélyek 
szétaprózódásának és az átfedések kockázatának  problémáját nem rendeznék. Az alternatív 
opció mellett az uniós segélyek hatékonyságát és politikai súlyát er ősíteni lehetne a donorok 
közötti fokozott munkamegosztás, közös programozás és uniós vagyonkezel ői alapok révén. 
Az innovatív pénzügyi eszközök  használatát illet ően, a status quo opció mellett az uniós 
támogatások hatása és hatékonysága nem maxi malizálódna. Az alternatív opció mellett az 
uniós támogatási források pénzügyi fellendít ő hatását, valamint a kritikus tömeget növelni 
lehetne ötvözési és egyéb kock ázatmegosztási mechanizmusok révén, különösen nagyszabású 
projektek esetében.  
A rugalmasságot  illetően, a status quo opció mellett az EFA néhány „rugalmas” jellemz ője 
megmaradna, azonban egyes esetekben nem lenne kell ően rugalmas ahhoz, hogy reagálni 
tudjon a partnerek különleges helyzetére. Az alternatív opció mellett a segélyallokációt 
gyorsan ki lehetne igazítani, hogy figyelemb e vegye a változó körülményeket vagy 
különleges helyzeteket (mint például a vá lság, az instabilitás vagy az átmeneti id őszak), vagy 
egy fokozottabban az ösztönz őkön alapuló megközelítést lehetn e alkalmazni, növelve ezáltal 
nemcsak az uniós segélyek hatékonyságát és  reakcióképességét,  hanem a partnerek 
felelősségvállalását is. 
A TOT-okkal való regionális együttm űködést  illetően, a status quo opció mellett az AKCS-
országokkal és a legküls ő régiókkal regionális együttm űködést folytató TOT-ok 
kölcsönhatásai és integrációja korlátozott mara dna. Az alternatív opció mellett az uniós 
források hatékonyságát és hatását fokozni le hetne az EFA és az EU  regionális együttm űködési 
 
HU 5   HU forrásainak jobb összekapcsolódása révén, valamint a TOT-oknak az AKCS-országokkal 
folytatott regionális programokba n való részvétele által.  
6. AZ OPCIÓK  ÖSSZEVETÉSE 
Az opciók kiválasztott célkit űzésekre tett hatásának össz evetése alapján minden konkrét 
célkitűzés esetében az alternatív opciót kell el őnyben részesíteni a status quoval szemben , 
mint a legjobb megközelítést a meghatározott pr oblémák kezeléséhez és az általános és 
konkrét célkit űzésekre való válaszadáshoz. Ezek a lehet őségek hatékonyabban tükrözik az EU 
fejlesztési politikájának felü lvizsgált politikai irányvonalait , valamint az EU TOT-okhoz 
fűződő kapcsolatának új irányvonalait, ami ho zzájárulna az AKCS-országokra és TOT-okra 
irányuló uniós finanszírozás hatékonyságának növeléséhez és hatásának maximalizálásához. 
7. NYOMON  KÖVETÉS  ÉS ÉRTÉKELÉS 
A Bizottságnak már most is rendszeres nyomon követési és  értékelési rendszerei vannak , 
amelyek segélyezési programjának telje s spektrumát lefedik. Ezekhez a bels ő személyzet és 
külső alkalmazottak szakértelmére egyaránt szüks ég van. A rendszerek országstratégiákat, 
egyedi programokat és projekte ket értékelnek. Ezen kívül küls ő, független szakért őket bíztak 
meg az EU küls ő tevékenységének értékelésével. A Bizottság politikáinak stratégiai 
értékelését is elvégzi, a programozástól és stra tégiától kezdve a beavatkozások végrehajtásáig 
egy adott ágazaton, országon vagy régión belü l, vagy egy konkrét eszköz esetében. Az EFA-t 
illetően az alapvet ő elemeket és az uniós beavatkozás alapját az EFA végrehajtási rendelet 
tartalmazza. Az uniós segítségnyújtás szeg énység felszámolására vonatkozó eredményeit 
amennyire lehetséges konkrét és mérhet ő mutatók alkalmazásával értékelik. Különös 
figyelmet fordítanak a millenniumi fejle sztési célok elérés e irányában tett el őrehaladásra.