Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI RENDELETE az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálatot követően a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1008/2011/EU végrehajtási rendelet módosításáról /* COM/2013/0178 final - 2013/0095 (NLE) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE · A javaslat okai és céljai A javaslat tárgya az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) alkalmazása a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára hatályban lévő dömpingellenes vámra vonatkozó részleges időközi felülvizsgálati eljárás során. · Háttér-információk Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásával összefüggésben, az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelően lefolytatott vizsgálat eredményeként jött létre. · Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen Az 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 268., 2011.10.13., 1. o.) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból származó, az ex 8427 90 00 és az ex 8431 20 00 KN-kód alá besorolt kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. · Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI · Konzultáció az érdekelt felekkel Az eljárásban érintett érdekeltek az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően lehetőséget kaptak arra, hogy a vizsgálat során megvédjék érdekeiket. · Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Külső szakértők bevonására nem volt szükség. · Hatásvizsgálat Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött létre. Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, azonban tartalmazza a vizsgálandó feltételek teljes körű listáját. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI · A javaslat összefoglalása 2011. február 14-én a Bizottság hivatalból részleges időközi felülvizsgálatot indított a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára hatályban lévő dömpingellenes vámra vonatkozóan. A felülvizsgálati eljárás, amelynek hatálya a dömping kivizsgálására korlátozódott, feltárta, hogy a tartósan megváltozott körülmények miatt jóval magasabb szintű dömpinget folytattak. Ezért javasolt, hogy a meglévő intézkedések módosítása érdekében a Tanács fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, melyet legkésőbb 2013. május 13-ig közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában. · Jogalap Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet. · A szubszidiaritás elve A javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható. · Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: Az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet írja le, amely nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak. Nem szükséges annak feltüntetése, hogy az Unióra, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági élet szereplőire és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív teher hogyan minimalizálható, és milyen mértékben arányos a javaslat célkitűzésével. · A jogi aktus típusának megválasztása Javasolt aktus: rendelet. Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: Az alaprendelet nem rendelkezik alternatív lehetőségekről. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai. 2013/0095 (NLE) Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI RENDELETE az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálatot követően a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1008/2011/EU végrehajtási rendelet módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre[1] (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkének (4) bekezdésére, valamint 11. cikkének (3), (5) és (6) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra, mivel: A. AZ ELJÁRÁS 1. Korábbi vizsgálatok és meglévő dömpingellenes intézkedések (1) 2005 júliusában a Tanács az 1174/2005/EK rendeletével[2] végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK) származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. Az intézkedések 7,6 % és 46,7 % közötti dömpingellenes értékvám kivetését foglalták magukban. (2) A témakörre vonatkozó időközi felülvizsgálatot követően, 2008 júliusában a Tanács a 684/2008/EK rendelettel[3] egyértelművé tette, hogy az eredeti vizsgálat mely termékkörre terjedt ki. (3) 2009 júniusában, a kijátszás elleni vizsgálatot követően a Tanács a 499/2009/EK rendelettel[4] kiterjesztette az 1174/2005/EK rendelet keretén belül „az összes többi vállalatra” kivetett végleges dömpingellenes vámot a Thaiföldön feladott, akár Thaiföldről származóként, akár nem ilyenként bejelentett kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. (4) 2011 októberében, az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti megszűnésre vonatkozó felülvizsgálatot követően a Tanács az 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel[5] végleges dömpingellenes vámot vetett ki a KNK-ból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. Az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet szintén fenntartotta a (3) preambulumbekezdésben szereplő kiterjesztett vámot. 2. Részleges időközi felülvizsgálat megindítása (5) A megszűnés felülvizsgálata során a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések bevezetése a verseny átalakulását eredményezte az uniós piacon. A legalacsonyabb vámtétellel rendelkező kínai exportáló gyártó – akinek az eredeti vizsgálat alkalmával piacgazdasági elbánást ítéltek meg – ugyanis képes volt ténylegesen lefedni az uniós piac jelentős részét és számottevően növelni importrészesedését az Unióban. A kínai acélpiac torzulásaira vonatkozó meggyőző bizonyítékok alapján a Bizottságnak szintén kétségei támadtak az eredeti piacgazdasági elbánás meghatározását illetően. Ebben az összefüggésben megváltoztak azok a körülmények, amelyek alapján elrendelték a meglévő intézkedéseket, és ez a változás tartósnak tűnt. (6) Minthogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2012. február 14-én közzétett értesítéssel[6] (a továbbiakban: a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) bejelentette, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít hivatalból, mely a dömpingnek a kínai exportáló gyártók tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik. 3. A felülvizsgálati időszak (7) A dömping mértékére vonatkozó vizsgálat a 2011. január 1. és 2011. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) terjedt ki. 4. Az érintett felek (8) A Bizottság a részleges időközi felülvizsgálat kezdeményezéséről hivatalosan értesítette az exportáló gyártókat, az ismert, érintett független importőröket, az exportáló ország hatóságait és az uniós gazdasági ágazatot. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, valamint meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül. (9) A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják. (10) Tekintettel az exportáló gyártók és független importőrök esetlegesen nagy számára, helyénvalónak tűnt annak mérlegelése, hogy az alaprendelet 17. cikke szerint mintavételt kell-e alkalmazni. A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – az alaprendelet 17. cikke szerint felkérte a fent említett feleket, hogy a felülvizsgálat megindítását követő 15 napon belül jelentkezzenek, és bocsássák rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésben előírt információkat. Két exportáló gyártó és nyolc független importőr jelezte együttműködési szándékát. Így tehát sem az exportáló gyártók, sem pedig a független importőrök esetében nem volt szükség mintavételre. (11) A Bizottság kérdőívet és a piacgazdasági elbánás igénylésére szolgáló űrlapot küldött valamennyi ismert érintett félnek és azoknak, akik az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül jelentkeztek. Egy kínai exportáló gyártótól – Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd (a továbbiakban: Noblelift) – és három független importőrtől érkezett válasz. (12) A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, melyet a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek tartott. Ellenőrző látogatásra került sor az alábbi vállalat telephelyén: – Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd., Changxing (Csanghszing), KNK. (13) Figyelembe véve, hogy a KNK-beli exportáló gyártó számára, akinek a piacgazdasági elbánást nem adták meg, egy rendes értéket is meg kell határozni, a következő gyártó telephelyén, az analóg országnak választott Brazíliában ellenőrzésre került sor: – Paletrans Equipamentos Ltda, Cravinhos, Sao Paulo. B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK 1. Érintett termék (14) Az e felülvizsgálatban érintett termék megegyezik az eredeti vizsgálatban érintett és a termékkör meghatározására irányuló időközi felülvizsgálat során tisztázott termékkel, vagyis a KNK-ból származó, jelenleg az ex 8427 90 00 és ex 8431 20 00 KN-kód alá besorolt kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik, azaz alváz és hidraulika. E rendelet alkalmazásában kézi emelőkocsinak olyan kocsi minősül, amely görgőkkel ellátott, raklapok mozgatására szolgáló emelővillákkal rendelkezik, és amelyet a gyalogos gépkezelő sima, egyenletes, kemény felületen, csuklós kar segítségével kézi erővel tol, von és kormányoz. A kézi emelőkocsikat kizárólag arra tervezték, hogy az emelőkar pumpálásával olyan magas szintre lehessen velük emelni a rakományt, hogy az elszállítható legyen, és nincs más kiegészítő funkciójuk vagy felhasználásuk, mint például i. a rakományok mozgatása és emelése magasabbra helyezésük vagy raktározásuk segítése céljából (magasemelők); ii. raklapok egymásra helyezése (rakodógépek); iii. a rakománynak a munkavégzés szintjére történő emelése (ollós emelők); vagy iv. a rakomány felemelése és mérése (mérleges raklapemelők). 2. Hasonló termék (15) A vizsgálat megerősítette, hogy az érintett termék és a KNK-ban gyártott és a KNK belföldi piacán értékesített termékek, valamint az analóg országban – Brazíliában – gyártott és értékesített termékek, továbbá az uniós gyártók által előállított és az EU-ban értékesített termékek alapvető fizikai és műszaki jellemzői, valamint felhasználása megegyezik. (16) Ezért e termékeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni. C. DÖMPING a) Piacgazdasági elbánás (17) Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően a KNK-ból származó behozatallal kapcsolatos dömpingellenes vizsgálatok során a rendes értéket az említett cikk (1)–(6) bekezdésének megfelelően kell meghatározni azon gyártók esetében, amelyekről megállapították, hogy eleget tesznek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek, vagyis ahol beigazolódik, hogy piacgazdasági feltételek érvényesülnek a hasonló termék gyártása és értékesítése tekintetében. Ezeket a feltételeket a tájékozódás megkönnyítése érdekében az alábbiakban foglaljuk össze: – az üzleti döntések és a költségek a piaci jelzésekhez igazodnak, jelentős állami beavatkozás nélkül, és a főbb ráfordítások költségei alapvetően a piaci értékeket tükrözik, – a vállalkozások egy átlátható könyvelést vezetnek, amelyet a nemzetközi számviteli szabályoknak megfelelően független könyvvizsgálatnak vetnek alá, és amelyet minden területen alkalmaznak, – nincsenek a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből áthozott jelentős torzulások, – a csődre és a tulajdonjogra vonatkozó jogszabályok jogbiztonságot és stabilitást biztosítanak, – a valutaváltásokat piaci árfolyamon végzik. (18) Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján egy kínai gyártó – Noblelift – igényelt piacgazdasági elbánást, aki a megadott határidőn belül benyújtotta a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó űrlapot. (19) A Bizottság felkutatott valamennyi szükségesnek tartott információt, és az érintett vállalat telephelyén ellenőrzött minden információt, amelyet a piacgazdasági elbánás iránti kérelemben benyújtottak. (20) A vizsgálat megállapította, hogy a felülvizsgálati időszak során a Noblelift a kínai melegen hengerelt szénacélért – a végtermék összköltségének hozzávetőleg 25 %-át kitevő fő nyersanyagért – a figyelembe vett időszak nemzetközi árainál megközelítőleg 24–31 %-kal alacsonyabb, következésképpen jelentős mértékben torzított árat fizetett. A nemzetközi árakat a Steel Business Briefing[7] és a COMEXT uniós és észak-amerikai piac importáraira vonatkozó statisztikái alapján határozták meg. Mindezek alapján megállapítást nyert, hogy a kínai acélárak alapjában véve nem a piaci értéket tükrözik. Ezen túlmenően a nyersanyagok piacán bevett gyakorlatnak számít az állami beavatkozás. A vas- és acélipar tekintetében Kína 12. ötéves terve (2011–2015) számos intézkedést foglal magában, így a kínai állam szigorú ellenőrzése miatt az acélipari vállalatoknak nincs lehetőségük a kínai kormány utasításaitól eltérő módon folytatni tevékenységüket. Következésképpen megállapítható, hogy a Noblelift nem felel meg a piacgazdasági elbánás első feltétele által támasztott követelményeknek. (21) Ezenkívül a 2010. pénzügyi év során egy kapcsolódó vállalat a Noblelift számára két kölcsönre vonatkozóan bankgaranciát adott, amely mind a kapcsolódó vállalat, mind a Noblelift összes eszközének jelentős részét kitette. A bankgarancia sem a Noblelift pénzügyi kimutatásaiban, sem pedig a kapcsolódó vállalat könyvelésében nem jelent meg. Ez nincs összhangban a 24. számú (kapcsolt felekre vonatkozó közzétételek) nemzetközi számviteli standarddal, a könyvvizsgáló pedig nem emelt kifogást ezzel a gyakorlattal kapcsolatban. A kapcsolt felekkel folytatott tranzakciók pénzügyi kimutatásokban történő közzététele azért bír jelentőséggel, mert felhívhatja a figyelmet a vállalat pénzügyi helyzetét esetlegesen befolyásoló tényezőkre. Az olyan jelentős kötelezettségvállalások – mint a kérdéses bankgaranciák – közzétételének az elmulasztása, ebben az esetben megakadályozza, hogy megfelelően lehessen értékelni a vállalat tevékenységét, különösképpen pedig a vállalatot érintő kockázatokat, illetve lehetőségeit. Ennélfogva megállapítható, hogy a vállalat könyvviteli nyilvántartását nem a nemzetközi számviteli szabályoknak megfelelően ellenőrizték, és így nem teljesülnek a második feltétel által támasztott követelmények. (22) Végezetül, a Noblelift nyereségadó-kedvezmény, illetve támogatás formájában állami juttatásban részesült, amelyek torzítják pénzügyi helyzetét, és így a vállalat nem felel meg a harmadik feltétel által támasztott követelményeknek. (23) Az exportáló gyártó és az uniós gazdasági ágazat lehetőséget kapott, hogy a fenti megállapításokkal kapcsolatban észrevételt tegyen. (24) A piacgazdasági elbánással kapcsolatos eredmények nyilvánosságra hozatalát követően a Noblelift további információkat kért az acél nemzetközi piaci árának kiszámításáról. A vállalat úgy érvelt, hogy a nyersanyagárak torzulásait nem a piacgazdasági elbánás elutasításával, hanem a dömping kiszámítása során a rendes érték kiigazításával kell kezelni. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában foglalt előírások azonban igen egyértelműen fogalmaznak és kimondják, hogy „a főbb ráfordítások költségei alapvetően a piaci értékeket tükrözik”. A torzult nyersanyagárak kezelése céljából a dömping kiszámításánál alkalmazott kiigazítás ezért alapvetően értelmetlenné tenné a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontját. Következésképpen az észrevételek nem befolyásolták a fenti megállapításokat. (25) A végleges megállapítások nyilvánosságra hozatalát követően a Noblelift megismételte érveit. A vállalat elsősorban arra hivatkozott, hogy a Bizottság nem tette közzé a részletes információkat, vagyis a nyersanyagárak közötti különbségek kiszámítása során felhasznált összes adatot. (26) Ezzel kapcsolatban először is azt kell megjegyezni, hogy a Bizottság számos alkalommal feltüntette az acélárak összehasonlításához használt adatok forrását. A Bizottság megismételte az eljárás során már korábban adott válaszát, miszerint a Steel Business Briefing-en alapuló árak szerzői jogvédelem alatt álltak, mivel a szolgáltatás előfizetéssel vehető igénybe. A Bizottság következésképpen nem jogosult közvetlenül nyilvánosságra hozni ezeket az adatokat, de az adatbázis máskülönben rendelkezésre áll és megfelelő díj ellenében hozzáférhető. Mindazonáltal, a felhasznált adatokat a szellemi tulajdon védelme és a védelemhez való jog közötti egyensúly érdekében a Kereskedelmi Főigazgatóság meghallgató tisztviselője ellenőrizte, aki jóváhagyta az árkülönbözet kiszámítását és az ellenőrzés eredményéről tájékoztatta a Nobleliftet. (27) Meg kell továbbá jegyezni, hogy a Steel Business Briefing pontos leírást tartalmaz az alkalmazott módszertanról (méretek, vastagság, szélesség, szállítási pont). Ezek általános paraméterek és a nyersanyagárak összehasonlításának részletességére vonatkozóan is iránymutatásul szolgálnak abból a célból, hogy meg lehessen állapítani, hogy a fontosabb inputok alapjában véve piaci értéket tükröznek-e. A Bizottság európai és észak-amerikai árakat alkalmazott referenciaként. (28) A Noblelift továbbá azzal érvelt, hogy a KNK-beli és a nemzetközi acélárak közötti különbségek az eredeti vizsgálatkor nem jelentették azt, hogy a vállalat nem teljesíti a piacgazdasági elbánás első feltételét. Az eredeti vizsgálat keretében ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló bizottsági rendelet (22) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően „Mind a négy vállalat esetében megállapítást nyert, hogy […] a költségek és az árak a piaci értéket tükrözték”[8]. Az eredeti vizsgálat valóban nem állapított meg jelentős különbözetet a KNK-ban helyben gyártott nyersanyag, illetve a nemzetközi árakon beszerzett nyersanyag árai között. Ez a következtetés ugyanakkor nem jelenti azt, hogy amennyiben a körülmények megváltoztak és az árak között különbség tapasztalható, az intézmények egy későbbi vizsgálat alkalmával ne azonosítsák az árkülönbözetet. Az alábbi (76) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a körülmények jelentős mértékben megváltoztak 2004 (az eredeti vizsgálat időpontja) és 2011 (a jelenlegi felülvizsgálat vizsgálati időszaka) között, vagyis hét év alatt. E tekintetben, és különösképpen a 2010. évi megszűnésre vonatkozó felülvizsgálat alatt meggyőző bizonyítékokat gyűjtöttek a KNK-beli acélpiacon tapasztalt, az állami beavatkozásnak betudható ártorzulásokról. Többek között ez szolgáltatott okot a jelenlegi felülvizsgálat hivatalból történt megindítására, és ami a jelenlegi vizsgálat alkalmával bizonyítást is nyert (lásd a fenti (20) preambulumbekezdést). (29) Következő lépésként a Noblelift megismételte arra vonatkozó észrevételeit, hogy a kölcsöngaranciák nem jártak anyagi hatással, illetve az állami juttatások elhanyagolható mértékű hatást gyakoroltak. Meg kell jegyezni, hogy e tekintetben az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának rendelkezései egyértelműen fogalmaznak, és nem tesznek említést a pénzügyi eredményekre gyakorolt anyagi hatásról („a vállalkozás egy átlátható könyvelést vezet, amelyet a nemzetközi számviteli szabályoknak megfelelően független könyvvizsgálat alá vetnek, és amelyet minden területen alkalmaznak”). Mindenesetre, a fenti (21) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően, a jelentős kötelezettségvállalások – mint a kérdéses kölcsöngaranciák – közzétételének elmulasztása, megakadályozza, hogy megfelelően lehessen értékelni a vállalat tevékenységét, különösképpen pedig a vállalatot érintő kockázatokat, illetve lehetőségeit. Az állami juttatásokat illetően a Bizottság már a vizsgálat alatt eljuttatta válaszát a félnek, amely szerint a juttatások összege meghaladta a 10 milliárd RMB-t. Következésképpen ezeket az érveket nem lehetett elfogadni. (30) A Noblelift végezetül azzal érvelt, hogy a vizsgálatot le kellet volna zárni, minthogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjában meghatározott, a piacgazdasági elbánásról szóló döntés meghozatalára megjelölt három hónapos határidőt nem tartották be. E tekintetben hivatkozni kell az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendeletet módosító, 2012. december 12-i 1168/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel bevezetett módosításra, illetve annak visszamenőleges hatályára[9]. Meg kell továbbá jegyezni, hogy a piacgazdasági elbánásról szóló döntés meghozatalára a vizsgálattal összefüggő eljárási szempontok, illetve a rendelkezésre álló idő szűkössége miatt nem került sor a vizsgálat megkezdésétől számított három hónapon belül. A piacgazdasági elbírálással összefüggésben felmerült kérdések összetettebbé válása rámutatott, hogy gyakorlatilag nincs mód betartani a három hónapos határidőt. Ugyanakkor meg kell említeni, hogy a döntésre fordított idő nem befolyásolta az eredményt. (31) Ebből adódóan megállapításra került, hogy a piacgazdasági elbánás megadása mellett felsorakoztatott érvek nem megalapozottak. (32) A fentiek figyelembe vételével, továbbá az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja alapján a Noblelift nem részesül piacgazdasági elbánásban. b) A rendes érték Analóg ország (33) Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése a) pontjának megfelelően a nem piacgazdasággal rendelkező országok számára és, abban az esetben, ha nem lehetett megadni a piacgazdasági elbánást, az átalakulóban lévő országok számára a rendes értéket egy hasonló országban alkalmazott ár vagy számtanilag képzett értéke alapján kell meghatározni. (34) Az eredeti vizsgálatban a rendes érték megállapításához Kanada szolgált analóg országként. Minthogy azonban Kanadában megszűnt a gyártás, Brazíliát tervezték figyelembe venni analóg országként az e felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben. (35) Két exportáló gyártó és egy importőr kifogást emelt az ellen javaslat ellen, hogy Brazíliát használják analóg országként. A Brazília választása ellen felsorakoztatott érvek szerint a hazai gyártók igen szűk köre miatt a kézi emelőkocsik brazíliai piacára alacsony fokú verseny jellemző és ennek következtében Brazíliában úgy az eladási árak, mint a nyereség és a termelési költségek magasak. A kérdéses exportáló gyártók Indiát, Malajziát vagy Tajvant javasolták megfelelő analóg országokként. (36) Ezeket a megjegyzéseket követően a Bizottság 38 indiai, 3 tajvani, 2 malajziai és 2 brazíliai ismert kézi emelőkocsi gyártóval vette fel a kapcsolatot a vonatkozó kérdőív megküldésével. Együttműködésre csupán egy brazíliai gyártó mutatkozott hajlandónak: Paletrans Equipamentos Ltda, Cravinhos, Sao Paulo (a továbbiakban: Paletrans). (37) A végleges megállapítások, illetve a bizottsági javaslat nyilvánosságra hozatalát követően a felek ismét jelezték, hogy Brazília nem tekinthető megfelelő analóg országnak, minthogy a brazíliai piacon nincs verseny. A felek állítása szerint az együttműködő analóg országbeli gyártó a brazíliai piacon monopolhelyzetben van, amelyet magas importvámok erősítenek. A további észrevételek arra vonatkoztak, hogy az analóg országbeli gyártónak a nem bizalmas jellegű kérdőívre adott válasza több ponton is hiányos volt. A felek végül azt állították, hogy tekintettel az analóg országbeli gyártó és az érintett ország exportáló gyártó között fennálló különbségekre, kiigazításokra van szükség. (38) Brazília analóg országként való megfelelősségét illetően meg kell jegyezni, hogy jóllehet az analóg országbeli gyártó számít a brazíliai piac legfőbb gyártójának, nincs monopolhelyzetben. Konkurenciát jelent számára még legalább két helyi gyártó, illetve a jelentős mértékű import is, és az analóg országbeli gyártó haszonkulcsa is összeegyeztethető a szabadpiaccal. (39) A (36) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően, Brazília analóg országként történő kiválasztásával kapcsolatban a vizsgálat korai szakaszában emelt kifogásokat követően a Bizottság négy különböző ország 45 gyártójával vette fel a kapcsolatot, többek között a Noblelift által javasolt vállalatokkal. A telefonon és e-mailben történt többszöri megkeresés ellenére e vállalatok közül csupán egy brazíliai gyártó nyújtotta be a kért információkat és működött együtt a vizsgálat során. (40) Az állítólagos hiányosságokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a vizsgálatban csak egy analóg országbeli gyártó működött együtt. Ez ugyan nem számít szokatlannak, de az adatok közzétételének szempontjából nehézséget jelent. Mivel az analóg országbeli gyártók együttműködésbe történő bevonása gyakran nehézségekbe ütközik, a Bizottságnak szavatolnia kell a bizalmas információk gondos védelmét. A jelen esetben a nem bizalmas jellegű adatok közzététele félreértésre adott okot az állítólagos hiányosságokra vonatkozóan, de ezeket tisztázták a felekkel. Nevezetesen egy fél részéről érkezett kifogás, amely szerint az analóg országbeli gyártó hiányos válasza kellő indok, hogy Brazília ne számítson analóg országnak, és mivel a Bizottság nem tud rendes értéket megállapítani, a vizsgálatot meg kell szüntetni. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a jelen vizsgálat során a Bizottság a dömping kiszámításához szükséges összes információnak birtokában volt. (41) Brazília analóg országnak való alkalmasságát megkérdőjelező észrevételek tehát nem elfogadhatók. (42) A kiigazításra vonatkozó észrevétellel kapcsolatban meg kell említeni, hogy figyelembe vették a brazíliai gyártó és a kínai exportáló gyártó kereskedelmi szintjei közötti eltérést, mégpedig a kereskedelmi szint kiigazításának alkalmazásával (lásd az alábbi (59) preambulumbekezdést). (43) Végezetül, az egyik fél jelezte, hogy az analóg országban alkalmazott 14 %-os importvám következtében esetlegesen fellépő torzító hatás miatt kiigazításra van szükség. Ez az érvelés nem elfogadható, mivel semmilyen kapcsolat nem állapítható meg az importvám és a belföldi piac árszínvonala között. (44) Brazília következésképpen megfelelő analóg ország, mivel a legalább két gyártó vállalatot és a jelentős mértékű importot figyelembe véve a verseny megfelelőnek tekinthető. A rendes érték meghatározása (45) Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság először azt vizsgálta, hogy reprezentatív volt-e a Paletrans hasonló termék független fogyasztók számára történt belföldi értékesítése. E tekintetben megállapították, hogy az ilyen értékesítések teljes volumene elérte a Noblelift Unióba irányuló teljes exportértékesítésének legalább 5 %-át. (46) A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a Paletrans által a belföldi piacon értékesített hasonló termékek egyes típusai között vannak-e olyanok, amelyek rendeltetésük és a felhasznált anyagok tekintetében kellőképpen összehasonlíthatók az Unióba irányuló exportra értékesített Noblelift típusokkal. A vizsgálat megállapította, hogy a Paletrans által a belföldi piacon értékesített több típus is kellőképpen összehasonlítható az Unióba exportált Noblelift típusokkal. (47) A Bizottság ezt követően az analóg országbeli gyártó vonatkozásában megvizsgálta, hogy a belföldi piacon értékesített hasonló termék összehasonlítható típusai rendes kereskedelmi forgalomban eladott terméknek voltak-e tekinthetők. Ez úgy történt, hogy a Bizottság minden terméktípus esetében megállapította, mekkora volt a felülvizsgálati időszak során a hazai piacon független vevőknek történő nyereséges értékesítés aránya. (48) Amennyiben egy bizonyos terméktípus a kiszámított előállítási költséggel megegyező vagy azt meghaladó nettó eladási áron értékesített mennyisége az adott típus teljes értékesítésének több mint 80%-át képviselte, és ha az említett típus súlyozott eladási átlagára megegyezett az egységnyi előállítási költséggel, vagy meghaladta azt, a rendes értéket a tényleges belföldi ár alapján állapították meg. Valamennyi összehasonlítható terméktípus esetében ez a helyzet áll fent, és a rendes értéket az egyes összehasonlítható terméktípusoknak a felülvizsgálati időszak alatt történt összes belföldi értékesítése árainak súlyozott átlaga alapján számították ki. (49) A nem összehasonlítható típusok esetében a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének értelmében a szükség esetén kiigazított előállítási költség és az ehhez hozzászámított belföldi értékesítés ésszerű százaléka, az általános és igazgatási költségek, valamint az indokolt belföldi nyereségességi árrés alapján lehet megállapítani. Az eladási, általános és igazgatási költségek, valamint a nyereség a szokásos kereskedelmi forgalomban, az analóg országbeli gyártó hasonló terméke előállításának, illetve értékesítésének tényleges adatain alapult. Meg kell jegyezni, hogy az ezek alapján megállapított árat a (59) preambulumbekezdésben foglaltak szerint kiigazították, elsősorban a Noblelift exportértékesítése és az analóg országbeli gyártó belföldi értékesítése közötti kereskedelmi szintben megmutatkozó különbség figyelembe vételének céljából. (50) Az egyetlen együttműködő exportáló gyártó kifogásolta, hogy a Bizottság dömpingre vonatkozó számításai „csonkított termékkódokon” alapulnak és az összehasonlítás során alkalmazott paraméterekkel kapcsolatban egyáltalán nem szolgáltattak információt. (51) Az alaprendelet 2. cikke (11) bekezdése szerint a dömpingkülönbözetet rendszerint a vonatkozó tisztességes összehasonlítást szabályozó rendelkezéseknek megfelelően a rendes érték súlyozott átlagának az összes exportügylet árának súlyozott átlagával való összehasonlítása alapján állapítják meg. (52) A tisztességes összehasonlítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a termékkódok a vizsgálat során a vállalatok által benyújtott igen nagy mennyiségű és rendkívül részletes adat strukturálását és rendszerezését segítik elő. A termékkódok használata az érintett termék, illetve a hasonló termék kategóriáján belül a különböző termékjellemzők részletesebb elemzésében nyújt segítséget. (53) A Bizottság számos paraméterrel kapcsolatban gyűjtött információt (alvázanyag, festett alváz, emelőkapacitás, hidraulikus rendszer típusa, munkahossz, villa, villák közötti távolság, kormányzott kerék anyaga, villagörgő anyaga, villagörgő típusa, fék típusa) azonban annak érdekében, hogy valamennyi exportügyletet figyelembe vehesse, ebben az esetben indokoltnak tűnt és lehetőség kínálkozott, hogy az összehasonlítást bizonyos, a legmegbízhatóbb jellemzőkkel rendelkező paraméterek alapján végezze el (alvázanyag, festett alváz, kormányzott kerék anyaga, villagörgő anyaga, villagörgő típusa). (54) A tisztességes összehasonlítás, valamint az egyezések növelésének érdekében az összehasonlítást a legmegbízhatóbb jellemzők alapján végezték el. Hangsúlyozni kell, hogy a Bizottság semmilyen adatot nem hagyott figyelmen kívül. Nem szokatlan azonban, hogy míg a termékkódokban használt bizonyos paraméterek kisebb súllyal bírnak, addig bizonyos más paraméterek biztosabb alapként szolgálnak a tisztességes összehasonlításra. Az összehasonlítás során a fizikai vagy egyéb különbségek alapján egyetlen terméket sem hagytak figyelmen kívül, és új terméktípusok létrehozására sem került sor. Éppen ellenkezőleg, az összehasonlítás kiterjedt az összes értékesítésre. Jóllehet elismerték, hogy más paraméterek bizonyos mértékben befolyásolták az árakat, alkalmasabbnak bizonyult a számításokat az öt legjelentősebb paraméter alapján elvégezni, minthogy ez vezetett a legjelentősebb számú egyezéshez. (55) Az összehasonlítás kérdését eljárási szempontból tekintve meg kell jegyezni, hogy az exportáló gyártónak minden lehetősége megvolt a szóban forgó ügy kapcsán végzett számítások véleményezésére. A számítások minden részletét több alkalommal is közzétették. (56) Ezért a fenti állításokat el kellett utasítani. c) Exportár (57) A kínai exportáló gyártó minden, az Unióba irányuló exportértékesítése közvetlenül független uniós ügyfeleknek történt. Az exportárakat ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján határozták meg. (58) Az egyik fél azt kérte, hogy a számítások foglalják magukban az alváz és hidraulikus rendszer exportértékesítését is. Ezt a kérést a Bizottság elfogadta. d) Összehasonlítás (59) A rendes érték súlyozott átlagának az exportár súlyozott átlagával való összehasonlítását gyártelepi alapon, azonos kereskedelmi szinten végezték. A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának biztosítása érdekében – az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően – figyelembe vették az árakat, illetve az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló tényezők közötti különbségeket. E célból, ahol az alkalmazható és indokolt, kiigazítások formájában megfelelő engedményeket alkalmaztak a következő tényezők közötti különbségekre: kereskedelmi szintek (az analóg ország belföldi piacán másfajta ügyfeleknek történt értékesítések becsült árkülönbsége), (az exportáló országban felmerülő belföldi szállítási költségeket és az Unióba történő tengeri fuvarozáshoz kapcsolódó költségeket tartalmazó) szállítási költségek, biztosítási (tengeri biztosítási költség), anyagmozgatási, rakodási és járulékos költségek, (az exportértékesítéssel kapcsolatos) jutalékok, (az exportértékesítéssel kapcsolatos) bankköltségek, (a meghatározott fizetési feltételeken és kamatlábakon alapuló) hitelköltségek és (a felhasznált csomagolóanyagok költségeit tartalmazó) csomagolási költségek. (60) Az egyetlen együttműködő exportáló gyártó kérelmét követően a rendes értéket kiigazították, miután indokoltnak találták az analóg országbeli gyártó és az érintett ország exportáló gyártója által használt acél vastagsága közötti különbségre vonatkozó kiigazítást. A kiigazítás alapjául a vastagságban megmutatkozó különbségnek az acél analóg országbeli gyártó által Brazíliában értékesített hasonló termék árában képviselt hányadához viszonyított aránya szolgált. Ez a dömpingkülönbözet módosulását eredményezte (lásd az alábbi (73) preambulumbekezdést). A további közzétételt (amely az acélvastagságra vonatkozó kiigazítással kapcsolatos észrevételek megtételére hívott fel) követően az egyik fél megkérdőjelezte a szóban forgó kiigazítást a tényszerű bizonyítékok hiányára hivatkozva. A fél rámutatott továbbá, hogy az exportáló gyártó által a kiigazításra vonatkozóan benyújtott, bizalmasnak nem minősülő anyagok hiányosak voltak, és ezáltal megsértette a többi fél védelemhez való jogát. A Bizottság ellenőrizte a rendelkezésre álló, az acél vastagságára vonatkozó kiigazítás alapjául szolgáló adatokat és megállapította, hogy a kiigazítás indokolt volt. (61) Az egyetlen együttműködő exportőr számos további kiigazítást kérelmezett a hatékonyság és a termelékenység terén fennálló különbségekre hivatkozva, így többek között azt állította, hogy az analóg országbeli gyártó termelékenysége (az egy dolgozóra vetített termelés) alacsonyabb, míg az egységnyi nyersanyag-felhasználása magasabb. (62) Először is azt kell megjegyezni, hogy annak ellenére, hogy fennállhatnak különbségek az egyes vállalatok hatékonysága és termelékenysége között, a vezérelv alapján az exportárak és a rendes értékek összehasonlíthatóságát kell biztosítani, ami nem követeli meg, hogy az analóg országbeli gyártó és a nem piacgazdasággal rendelkező ország exportáló gyártójának körülményei minden tekintetben megegyezzenek. Kizárólag az szolgálhat alapként a kiigazításra, ha az analóg országbeli gyártó, illetve a nem piacgazdasággal rendelkező ország exportáló gyártója esetében az árakat, illetve az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló tényezők között különbségek vannak. (63) Hangsúlyozni kell azt is, hogy a vizsgálat nem tárt fel arra utaló körülményt, hogy az analóg ország gyártójának gyártási eljárása ne lett volna kellően hatékony. (64) A költségtényezőket (például a termelékenységet) nem lehet egymástól szétválasztani és külön-külön értékelni. Annak megállapítására, hogy egy adott költségtényező révén (például a termelékenységgel) szerzett előnyöket ellensúlyozzák-e a többi költségtényező következtében keletkező hátrányok, átfogó elemzést kell végezni. Az alacsony munkaerő-felhasználás valójában gyakran a magasabb szintű automatizáció eredménye, amely viszont más területeken növeli meg költségeket (értékcsökkenés, tőke, finanszírozás, előállítási költségek). Kizárólag egy átfogó elemzés keretein belül lenne lehetséges meghatározni az egyes költségtényezők között fennálló összes különbséget, illetve az árakra és az árak összehasonlíthatóságára gyakorolt hatást, amely indokolná a kiigazítást. Éppen ezért az érveket a Bizottság nem fogadja el. (65) A fentieken túl az egy egységre jutó energiafelhasználás közötti különbségre, valamint az egy egységre jutó értékcsökkenés, illetve előállítási költségek közötti különbségekre hivatkozó kiigazítási kérelmek megalapozatlanok voltak. Ezenfelül az energiahatékonyság kapcsán nem fejtették ki, hogy a gyártási folyamat mely elemei miatt nem rendelkezik megfelelő hatékonysággal a brazíliai gyártó az egyetlen együttműködő exportáló gyártóhoz képest. A kiigazítás összegének megállapítása (a termelékenységbeli különbségeken alapuló) az egy egységre vetített munkaerőköltségbeli különbség és munkaerőköltség összköltségen belüli részesedésének aránya alapján történt. Az energiahatékonyság és az említett arány közötti kapcsolatot, valamint az értékcsökkenés és az előállítási költségek közötti különbségeket nem fejtették ki, és ezek nem is érthetők. Az érveket ezért a Bizottság elutasítja. (66) Az egyik fél azt állította, hogy a paraméterekre – többek között az emelőkapacitásra és villára – vonatkozóan is kiigazításokat kell megállapítani. E tekintetben hivatkozni kell az összehasonlítás során alkalmazott paraméterek kapcsán tett megjegyzésekre (lásd az (53) preambulumbekezdést), amelyekben kifejtették, hogy a legnagyobb számú egyezés érdekében az összehasonlítás a legfontosabb paraméterekre terjedt ki. Az érveket egyetlen esetben sem támasztották alá. (67) A következő kiigazítási igény arra vonatkozott, hogy az exportáló gyártó szabadalmazott technológiát alkalmaz. Ezt az állítást azonban további adatokkal nem támasztották alá. Nevezetesen, az exportáló gyártó elmulasztotta számszerűsíteni a kiigazítás mértékét. Az egyetlen benyújtott információt az állítólagos szabadalmi dokumentum testesítette meg. A kiigazítást egy később benyújtott dokumentumban ugyan részben számszerűsítették, de ezt nem támasztották alá bizonyítékokkal. Éppen ezért az érvet a Bizottság nem fogadja el. (68) Az acélvastagság szerinti kiigazítás (lásd a fenti (60) preambulumbekezdést) már tartalmazza a nyersanyagok felhasználásának terén megmutatkozó hatékonyságbeli különbségek miatt kért kiigazítást, mivel a különböző vastagságú acél alkalmazása csökkentheti a teljes acélfelhasználást. (69) Végezetül az exportáló gyártó kijelentette, hogy az analóg ország gyártója által használt értékesítési csatornától eltérő csatornán keresztül értékesített, különösképpen eredetiberendezés-gyártói (a továbbiakban: OEM) alapon eladott márka nélküli termékek esetében. Ennek megfelelően az említett különbséget tükröző kiigazítást kért. A fent említetteknek megfelelően (lásd az (59) preambulumbekezdést) a kereskedelmi szint kiigazítása megtörtént. Ennek alapjául az analóg ország belföldi piacán másfajta ügyfeleknek történt értékesítések – többek között OEM eladások – becsült árkülönbsége szolgált. Az információk bizalmas jellege miatt e kiigazításnak a mértéke nem nyilvános, mivel felfedné az egyetlen analóg országbeli gyártó által szolgáltatott adatok alapján meghatározott rendes értéket. Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy ezeket a különbségeket, amelyekre vonatkozóan a kiigazítást igényelték, már figyelembe vették. (70) Ki kell ugyanakkor emelni, hogy az exportáló gyártó elmulasztotta számszerűsíteni a kérelmezett kiigazítást. A gyártó csupán arra vonatkozóan tett említést, hogy egy másik eljárás alkalmával 40 %-os kiigazítást ítéltek meg. Egy másik eljárás keretében megítélt kiigazítást (minthogy az az adott eljárás egyedi körülményeit tükrözi) nem lehet a jelen esetben a kiigazítás számszerűsítésére szolgáló referenciaként alkalmazni. (71) A további közzétételeket (amelyek az acélvastagságra vonatkozó kiigazítással kapcsolatos észrevételek megtételére hívtak fel) követően az exportáló gyártó további (az acélvastagságra vonatkozó kiigazításhoz nem kapcsolódó) kiigazítások iránti kérelmeket nyújtott be: ezek a festésre, fogantyúra, illetve a brazíliai acélárakra vonatkozó kiigazításokat tartalmazták. (72) Első és legfontosabb szempontként meg kell jegyezni, hogy a kérelmeket az észrevételek megtételére kijelölt határidő lejárta után nyújtották be, és azokat így formai okokra hivatkozva nem vették figyelembe. A kérelmeket egyetlen esetben sem számszerűsítették, illetve támasztották alá. Kérelmei kapcsán a vállalat nem szolgált bizonyítékokkal, és azt sem fejtette ki, hogy a különböző kiigazítások mértékét milyen módon számította ki, illetve kellene kiszámítani. e) Dömpingkülönbözet (73) Az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek megfelelően típusonként összehasonlították a rendes érték súlyozott átlagát az érintett termék exportárának súlyozott átlagával. A vámfizetés nélküli, CIF uniós határparitáson számított ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözet 70,8 %. (74) Az eredeti vizsgálat az exportáló gyártók esetében (a Noblelift kivételével) 28,5 % és 46,7 % közötti dömpingkülönbözetet állapított meg. Mivel azonban a jelenlegi felülvizsgálat során kizárólag a Noblelift működött együtt és az együttműködés jelentősnek tekinthető, hiszen a kínai export túlnyomó része a Noblelifttől származik, a Bizottság felülvizsgálta az összes többi exportőrre alkalmazott országos dömpingkülönbözetet. A maradvány dömpingkülönbözetet következésképpen a Noblelift esetében meghatározott szinten kell megállapítani, vagyis 70,8 %-on. (75) Az egyik fél azzal érvelt, hogy nem az egyetlen együttműködő exportáló gyártó dömpingkülönbözetéhez kell igazítani az országos vámot, minthogy nincs arra vonatkozó bizonyíték, hogy az import túlnyomó része ettől az egyetlen együttműködő exportőrtől származna. E tekintetben megerősítették, hogy a statisztikai adatok alapján a KNK-ból származó import túlnyomó része az egyetlen együttműködő exportáló gyártótól származik. Az érvet ezért a Bizottság elutasította. D. A MEGVÁLTOZOTT KÖRÜLMÉNYEK TARTÓS JELLEGE (76) Az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének megfelelően megvizsgálták azt is, hogy a megváltozott körülmények indokoltan tartósnak tekinthetők-e. (77) Ezzel kapcsolatban az eredeti vizsgálat nem állapított meg jelentős különbséget a kínai exportáló gyártók (többek között a Noblelift) által a KNK-ban, helyben beszerzett nyersanyagok ára, illetve a nemzetközi nyersanyagárak között. 2004 (az eredeti vizsgálat időpontja) és 2011 (a jelenlegi felülvizsgálati időszak) között a körülmények jelentős mértékben megváltoztak: a fő nyersanyagnak számító melegen hengerelt acél ára a nemzetközi áraknál 24–31 %-kal alacsonyabb volt. A kínai acélpiacra jellemző ártorzulások következtében ezek az árak nem tükrözték a piaci értéket (lásd a fenti (20) preambulumbekezdést). Ezalatt a hét év alatt a kínai acélpiac valóban gyökeres átalakuláson ment keresztül, a KNK nettó acélimportőr országból számottevő mennyiséget előállító acéltermelővé és világviszonylatban jelentős exportáló országgá vált, amely tény indokoltan tekinthető tartós jellegűnek. (78) Ezenfelül a kínai high-tech vállalkozások, többek között a Noblelift, 2008 óta nyereségadó-kedvezmény (15 %) formájában állami juttatásban részesülnek. Az eredeti vizsgálat vizsgálati időszaka során a vállalatokra 25 %-os általános adómérték vonatkozott. E körülményváltozás szintén jogosan tekinthető tartós jellegűnek. (79) A Bizottság ezért úgy vélte, hogy az időközi felülvizsgálat megindításához vezető körülmények a közeljövőben valószínűleg nem fognak olyan mértékben megváltozni, hogy az befolyásolhatná az időközi felülvizsgálat megállapításait. Ezért arra a következtetésre jutott, hogy a megváltozott körülmények tartósak, és a jelenlegi mértékű intézkedés alkalmazása többé nem indokolt. E. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK (80) A felülvizsgálat eredményei alapján, illetve mivel az újonnan megállapított 70,8 %-os dömpingkülönbözet alacsonyabb az eredeti vizsgálat során meghatározott károkozást megszüntető szintnél (lásd a 128/2005/EK rendelet[10] (120)–(123) preambulumbekezdését) helyénvalónak tűnik a Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd vállalattól, valamint minden más exportáló gyártótól származó érintett termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes vám 70,8 %-ra történő módosítása. (81) Az egyik fél megjegyezte, hogy az újonnan megállapított dömpingkülönbözetet nem az eredeti vizsgálat során meghatározott károkozást megszüntető szinthez kellett volna hasonlítani. Érvelése szerint minden egyes vizsgálatnak – így tehát még a dömpingre korlátozódó részleges felülvizsgálatnak is – ki kell terjednie a károkozást megszüntető szint megállapítására. E fél meglátása szerint a jelenlegi gyakorlat, amely nem terjed ki a károkozás megállapításra, sérti az alacsonyabb vám szabályát. A fél azt is állította, hogy helyénvaló egy teljes időközi felülvizsgálat megindítása lett volna. (82) Ezzel összefüggésben azt kell megjegyezni, hogy mivel a Bizottság a dömpingre korlátozódó részleges időközi felülvizsgálatot kezdeményezett, e kereteken belül nincs mód a károkozás mértékének újbóli meghatározására. Az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdése értelmében indokolt esetben az intézkedések további fenntartása felülvizsgálható a Bizottság kezdeményezésére. Ennek alapján tehát nem áll fenn olyan kötelezettség, amely szerint a Bizottságnak hivatalból a dömpingre és a károkozásra egyaránt kiterjedő időközi felülvizsgálatot kell kezdeményeznie, illetve a felülvizsgálatnak indokoltnak kell lennie. A szóban forgó eset kapcsán a Bizottság elegendő információval és bizonyítékkal rendelkezett, hogy megindítson egy a dömpingre korlátozódó időközi felülvizsgálatot. Ezenfelül, amennyiben valamennyi időközi felülvizsgálat kiterjedne az okozott kár megállapítására, az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdése szerinti dömpingre korlátozódó részleges időközi felülvizsgálat lehetősége értelmét vesztené. Az állítást ezért a Bizottság elutasítja. Mindazonáltal emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése értelmében a szóban forgó érdekelt félnek lehetősége van kérelmezni károkozásra vonatkozó részleges időközi felülvizsgálatot. (83) Az alacsonyabb vám szabályát maradéktalanul tiszteletben tartották és az újonnan megállapított dömpingkülönbözet ténylegesen a (károkozással kapcsolatos legfrissebb adatokat tartalmazó) eredeti vizsgálat során meghatározott károkozást megszüntető szinthez hasonlították. (84) Az egyik fél állítása szerint a jelen esetben megfelelőbb lenne minimális importár alkalmazása, vagy rögzített vám kivetése. (85) Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy sem a minimális importár, sem pedig a rögzített vám nem alkalmazható olyan termékek esetében, amelyeknek igen nagyszámú, különböző árakon elérhető, illetve folytonosan változtatott, korszerűsített egyedi típusa létezik. Az ilyen nagyszámú vámszintek kezelése igen nagy nehézséget okozna. A szóban forgó eset kapcsán további korlátozást jelent, hogy a minimális importár alapjául a rendes érték szolgálna (minthogy a vám mértéke a dömpingtől függ), amely érték azonban egy analóg országbeli vállalat bizalmas adatai alapján kerülne meghatározásra. Az érveket ezért a Bizottság elutasítja. (86) A kötelező határidőkön belül az exportáló gyártó jelezte, hogy szándékában áll kötelezettségvállalást tenni. Mivel hivatalos ajánlat benyújtására azonban nem került sor, a Bizottság nem tudta alaposabban mérlegelni ezt a lehetőséget. (87) A Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket azokról a lényeges tényekről és szempontokról, melyek alapján az exportáló gyártókra vonatkozó vámot módosítani szándékoztak, és a felek lehetőséget kaptak észrevételek benyújtására. (88) A felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket figyelembe vették. (89) Megjegyzendő, hogy az 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikke (3) bekezdése értelmében az e rendelettel az „összes többi vállaltra” kivetett 70,8 %-os dömpingellenes vám alkalmazandó a Thaiföldön feladott – függetlenül attól, hogy Thaiföldről származóként jelentették-e be vagy sem –, az 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikke (1) bekezdésében szereplő meghatározás szerinti kézi emelőkocsik és alapvető részegységeikre. ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk Az 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikke (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékre a nettó uniós határparitáson számított, vámfizetés előtti árra alkalmazandó végleges dömpingellenes vám mértéke a következő: Vállalat || Vám mértéke (%) || Kiegészítő TARIC-kód Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, 58, Jing Yi Road, Economy Development Zone, Changxin (Csanghszing), Zhejiang Province, 313100, Kína || 70,8 || A603 Összes többi vállalat || 70,8 || A999 ” 2. cikk Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 343., 2009.12.22., 51. o. [2] HL L 189., 2005.7.21., 1. o. [3] HL L 192., 2008.7.19., 1. o. [4] HL L 151., 2009.6.16., 1. o. [5] HL L 268., 2011.10.13., 1. o. [6] HL C 41., 2012.2.14., 14. o. [7] www.steelbb.com/steelprices/ [8] A 2005. január 25-i, 128/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 25., 2005.1.28., 16. o.) [9] HL L 344., 2012.12.14., 1. o.. [10] HL L 25., 2005.1.28., 16. o.