P6_TA(2007)0156

Horvátország 2006. évi országjelentése

Az Európai Parlament 2007. április 25-i állásfoglalása Horvátország 2006. évi országjelentéséről (2006/2288(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Horvátországgal folytatandó csatlakozási tárgyalások megnyitásáról szóló, 2005. október 3-i tanácsi határozatra,

- tekintettel a Horvátország 2006. évi, a Bizottság által 2006. november 8-án közzétett országjelentésére (SEC(2006)1385),

- tekintettel az EU-Horvátország parlamenti vegyesbizottság 2006. október 3- 4-i ajánlásaira,

- tekintettel a 2006. december 14- 15-i Európai Tanács elnökségének következtetéseire,

- tekintettel a 2006-2007. évi bővítési stratégiáról és a fő kihívásokról szóló bizottsági közleményről szóló 2006. december 13-i állásfoglalására [1],

- tekintettel az EU-Horvátország parlamenti vegyesbizottság 2007. március 20- 21-i ajánlásaira,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A6-0092/2007),

A. mivel Horvátország továbbra is érdemi előrehaladást ér el a politikai, gazdasági és a közösségi vívmányokra vonatkozó kritériumok tekintetében, és Horvátországnak gratulálni kell fontos lépéseiért, amelyeket számos területen megtett a jogszabályátvilágítás fényében jogszabályainak kiigazítása céljából;

B. mivel - feltéve, hogy Horvátország foglalkozni fog a még meglévő kihívásokkal és megfelelő igazgatási kapacitást alakít ki - a tárgyalásokat továbbra is kitartó ütemben kell folytatni, továbbá amint valamenynyi kritérium teljesült, és amint a tárgyalások lezárultak, e tárgyalásoknak Horvátország időbeni európai uniós csatlakozásához kell vezetniük;

C. mivel Horvátországnak minden tőle telhetőt meg kell tennie a szükséges reformok elvégzéséért annak érdekében, hogy a tárgyalásokat időben le lehessen zárni ahhoz, hogy az Európai Parlament a 2009 júniusában tartandó, következő európai uniós parlamenti választás előtt hozzájárulását adhassa;

D. mivel Horvátország csatlakozási kilátásai regionális dimenzióval rendelkeznek, mert annak érzékelhető jelét adják, hogy - a 2003-as thesszaloniki Európai Tanács következtetéseivel összhangban, továbbá amint azt az Európai Parlament különböző állásfoglalásai is megerősítették - a Nyugat-Balkán összes országának jövője az Európai Unióban van;

E. mivel Horvátország kifejezetten támogatja szomszédai európai törekvéseit;

F. mivel a korábbi bővítések tapasztalatai azt mutatják, hogy minden országot saját érdemei alapján kell megítélni, és a csatlakozási tárgyalások ütemét a koppenhágai kritériumok gyakorlati teljesítésének kell meghatároznia, valamint hogy a csatlakozás végleges időpontját a fenti feltételeknek való megfelelés határozza meg;

G. mivel a Nizzai Szerződés nem biztosít megfelelő alapot további bővítések számára, és mivel ennélfogva az európai alkotmány létrehozásáról szóló szerződés leglényegesebb érdemi részének 2008 végéig hatályba kell lépnie a jövőbeli bővítésekhez szükséges feltételek megteremtése és az Unió hatékonyabb, átláthatóbb és demokratikusabb működése érdekében, és ez egyben a további bővítések nélkülözhetetlen feltétele; továbbá, mivel a Bizottságnak és a Tanácsnak intenzíven kell dolgoznia a bővítés - és különösen Horvátország Európai Unióhoz történő csatlakozása - szükséges előfeltételeinek megteremtésén;

H. mivel az Európai Unió további sikeres bővítéshez szükséges képességének biztosítása az Unió és nem a tagjelölt országok feladata;

I. mivel a közös átvilágítás 2006 októberében lezárult, és ezután kétoldalú tárgyalások kezdődhetnek Horvátországgal a közösségi vívmányok egyes sajátos aspektusairól;

J. mivel eddig a közösségi vívmányok hat különböző fejezetét nyitották meg, és ezek közül kettőt - a tudományos és kutatási, valamint az oktatási és kulturális fejezetet - feltételesen lezártak;

K. mivel a Bizottság már alkalmazott teljesítménymutatókat a horvát hatóságok által tett előrehaladás ellenőrzésére olyan kulcsfontosságú és érzékeny területeken, mint a versenypolitika, a közbeszerzések, a tőke szabad mozgása, az igazságügy, a szabadság és biztonság, a szociálpolitika és a foglalkoztatás;

L. mivel fenn kell tartani Horvátország erőfeszítéseit a csatlakozási kritériumok teljesítésére, és azt hatékony végrehajtási intézkedésekkel és megfelelő ellenőrzőmechanizmusokkal kell párosítani;

M. mivel a közigazgatás, az igazságszolgáltatás és a rendőrség átfogó reformja központi jelentőségű szükséges előfeltétel az EU-hoz való csatlakozás előírásainak teljesítéséhez;

N. mivel a térség közelmúltbéli történetének alapos és objektív elemzése, a különböző népcsoportok közötti valódi megbékélés és jószomszédi kapcsolatok létrehozása lényegesen hozzájárulhat a valódi európai integrációs folyamathoz;

O. mivel a háborús bűnösök bíróság elé állítása és a menekültek és lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek visszafogadása a megbékélési folyamat alapvető részét képezi

1. megjegyzi, hogy Horvátország már jelentős előrehaladást ért el az EU-csatlakozás felé vezető úton;

2. a Bizottságnak a bővítési stratégiákról és a főbb kihívásokról (2006-2007) szóló közleményével (COM(2006)0649) összhangban úgy véli, hogy Horvátország továbbra is teljesíti a csatlakozásra vonatkozó politikai kritériumokat, valamint hogy olyan működő piacgazdaságnak tekinthető, amelynek középtávon képesnek kell lennie megbirkózni az Unión belüli versenyhelyzet nyomásával és az Unión belüli piaci erőkkel, feltéve, hogy - a még meglévő, jelentős gyenge pontok felszámolása érdekében - szigorúan végrehajtja reformprogramjait;

3. gratulál a horvát hatóságoknak a csatlakozási tárgyalások során elért gyors sikerekhez, különösen az olyan fontos területek kulcsfontosságú jogszabályainak elfogadása terén, mint a közigazgatás, a bíróságok igazgatása és a korrupcióellenes politika;

4. támogatja a kormányt és az ellenzéket azon erőfeszítéseikben, hogy - a közelgő választások ellenére - meghozzák a szükséges, bár néha nehéz döntéseket, különösen a versenypolitika és az állami támogatások terén, és rámutat arra, hogy ezek a döntések végső soron az összes horvát állampolgár érdekét szolgálják;

5. felkéri a horvát kormányt, hogy valamennyi területen - különösen a környezetvédelem területén - javítsa képességét a közösségi vívmányokból nemzeti jogszabályokba átültetett jogszabályok végrehajtására;

6. sürgeti a horvát hatóságokat, hogy kellőképpen vegyék figyelembe a helyi közösségek és a közvélemény azon projektek vonatkozásában meglévő aggályait, amelyek fenyegetést jelentenek a környezetre vagy a közegészségre, valamint felszólítja a hatóságokat olyan egyértelmű és átlátható eljárás létrehozására, amelylyel valamennyi érdekelt - és nem pusztán a befektetők - tájékoztatható és velük konzultáció folytatható;

7. e tekintetben felkéri a horvát kormányt, hogy teljes egészében tartsa be és hajtsa végre az olyan nemzetközi dokumentumokat, mint az Aarhusi Egyezmény, valamint hogy - a legfrissebb EU-s környezetvédelmi stratégiákkal összhangban - végül ratifikálja a Kiotói Jegyzőkönyvet;

8. aggodalmát fejezi ki az EU-csatlakozás csökkenő támogatottsága miatt a horvát közvélemény részéről, és üdvözli a kormány és az ellenzék összefogását a tekintetben, hogy közösen magyarázzák el a közvéleménynek a csatlakozási folyamatból származó gazdasági, politikai, szociális és kulturális előnyöket; felhívja a Bizottságot, hogy fokozza a fent említett előnyökkel kapcsolatos saját tájékoztatási tevékenységeit;

9. hangsúlyozza, hogy az eddig elfogadott reformok gyors és hatékony végrehajtására van szükség annak érdekében, hogy Horvátországot tovább lehessen modernizálni, és ezzel tovább lehessen erősíteni és stabilizálni a demokráciát és a szociális piacgazdaságot; e tekintetben:

a) megjegyzi, hogy a közalkalmazottak kinevezése és értékelése során átláthatóságot és objektivitást teremtő közalkalmazotti törvény rendelkezései a következő választásokig nem lépnek életbe; továbbá megjegyzi, hogy ez a döntés a késlekedés benyomását keltheti ezen a fontos területen, és megerősítheti azt a nézetet, hogy a kormány nem eléggé eltökélt a közigazgatás megreformálására, jóllehet a politika közigazgatásba való beavatkozásának megszüntetése a jelenlegi kormány számára kiemelkedő fontosságú;

b) utal a horvát igazságügy-miniszter kötelezettségvállalására az országban működő bíróságok számának racionalizálására vonatkozóan, azok hozzáértésének és hatékonyságának javítása érdekében; emlékezteti a minisztert, hogy e folyamatnak az igazságügyi alkalmazottak kinevezésére és értékelésére vonatkozó megfelelő eljárások és követelmények létrehozásával párhuzamosan kell történnie, ami arra irányul, hogy megfelelő garanciákat adjon a hozzáértő és független igazságszolgáltatásra; üdvözli e tekintetben a bírák értékelésére vonatkozó új keretkövetelmények kidolgozásával megbízott munkacsoport létrehozását és a bírósági törvény módosítását, amely vagyonnyilatkozat tételére kötelezi a bírákat, valamint a bírák túlterhelt bíróságokra történő áthelyezésének lehetőségét vezeti be; meggyőződése, hogy a hatékony igazságszolgáltatási rendszer elérése céljából az ügyek terén fennálló elmaradás csökkentését alternatív vitarendezési mechanizmusok előmozdításával kell tovább kezelni;

c) dicséretét fejezi ki Horvátországnak a volt Jugoszláviában elkövetett háborús bűncselekményeket vizsgáló nemzetközi törvényszékkel (ICTY) folytatott teljes körű együttműködése miatt; azonban aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy - amint azt a közelmúltbéli bírósági döntések mutatják - a háborús bűnök eredményes üldözését veszélyeztetheti a helyi szinten tapasztalható ellenségesség, az egyes horvát bírák folytatódó elfogultsága a nem horvát nemzetiségűekkel szemben és a tanúk elégtelen védelme a megszégyenítés ellen; sürgeti a horvát kormányt, hogy az elkövetők nemzetiségétől függetlenül aktívan ösztönözze és támogassa a háborús bűnök megbüntetését; aggodalmát fejezi ki továbbá a kormány egyes kezdeményezései miatt, főként amiatt, hogy a kormány felajánlotta, vállalja a katonai tábornokok védelmének költségeit, és hogy önzetlen tanácsadóként ("amicus curiae") kíván közreműködni az ICTY előtti ügyekben;

d) úgy véli, hogy valamennyi horvát intézménynek és pártnak ellensúlyoznia kellene azt, hogy a közvélemény az ICTY-t ellenséges intézménynek tartja, és tájékoztatnia kellene a lakosságot az ICTY szerepéről a horvát civilek ellen elkövetett bűnök elbírásálában;

e) megjegyzi, hogy megfelelő jogi keret van hatályban a kisebbségek védelme vonatkozásában, valamint egyértelmű kötelezettségvállalás történt a kisebbségek integrálására a politikai rendszerbe; emlékeztet annak fontosságára, hogy a kisebbségek megfelelő képviselettel rendelkezzenek a közszolgálatban, a rendőrségben és az igazságszolgáltatásban, valamint hogy egyenlő elbánásban részesüljenek a vagyoni és gazdasági ügyekben; felszólít arra, hogy - az alkotmányjog rendelkezéseinek megfelelően és megfelelő ellenőrzési rendelkezésekkel - a közigazgatás valamennyi szintjén dolgozzanak ki konkrét cselekvési tervet a kisebbségek arányos képviseletének megvalósítása érdekében;

f) elégedetten veszi tudomásul a menekültek és lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek hazatérésének folyamatában bekövetkezett pozitív fejleményeket; felkéri a kormányt, hogy a lakhatási és a foglalkoztatási kérdések tisztességes, hatékony és fenntartható kezelési módjainak feltárásával továbbra is ösztönözze a hazatérést, mivel ezek a leendő hazatérők főbb aggályai; kéri a horvát hatóságokat, hogy valamennyi érintett falu számára biztosítsák a víz- és áramellátást;

g) üdvözli a kormány új ötéves tervét a korábbi bérlői jogok tulajdonosainak biztosítandó lakhatással kapcsolatos problémák kezelésére a különös állami érdekeltségű területeken kívül; ezzel összefüggésben hangsúlyozza az új cselekvési terv felgyorsított végrehajtásának szükségességét a lakosság érintett része sürgető igényeinek kezelése érdekében;

h) újfent felkéri a horvát hatóságokat, hogy nyissák meg újra a konfliktus során az úgynevezett "Republika Srspka Krajinában" dolgozó személyek által ledolgozott évek elismerésére kiszabott határidőt, és tegyék lehetővé, hogy azok is kérhessék az elismerést, akik nem Horvátországban élnek; emlékezteti a hatóságokat, hogy ez a lépés kézzelfogható jelét adná annak, hogy Horvátország hajlandó a konfliktus által okozott törések leküzdésére és az ország megbékélésének előmozdítására;

i) örömmel veszi tudomásul Horvátország ambiciózus reformtervre és jelentős magánbefektetésekre épülő stabil gazdasági növekedését, és reméli, hogy ez hamarosan több és jobb munkahely létrejöttét eredményezi majd;

j) emlékezteti a horvát hatóságokat, hogy a nyílt és versenyképes piacgazdaság az EU-tagság alapvető feltétele; sürgeti ezért őket, hogy komolyabban és eredményesebben hajtsák végre a vállalatokban lévő kisebbségi és többségi állami tulajdonrészek eladása és az állami támogatások csökkentése tekintetében elfogadott célokat, különösen a hajóépítési és az acélipari ágazatban; úgy véli, hogy többet kellene tenni a horvát piac külföldi befektetők és szolgáltatók előtti megnyitása, és a fentieknek a hazai piaci szereplőkkel azonos elbírálása érdekében; felhívja Horvátországot, hogy - meglévő eljárásainak teljes körű és gyors alkalmazásával - engedélyezze az ingatlanok vásárlását EU-állampolgárok által, a kivételt képező területektől eltekintve; emlékeztet arra, hogy a fenti célokat már a Horvátországgal kötött stabilitási és társulási megállapodás is tartalmazta;

k) felhívja a horvát kormányt, hogy erősítse meg közigazgatási kapacitását annak érdekében, hogy intenzíven részesülhessen az előcsatlakozási támogatási eszköz előnyeiből;

10. dicséretét fejezi ki Horvátországnak amiatt, hogy pozitív és vezető szerepet játszik Délkelet-Európában, és e tekintetben üdvözli a horvát kormány által jelenleg a délkelet-európai együttműködési folyamat hivatalban lévő elnöki minőségében végzett tevékenységeket; felszólítja Horvátországot és a szomszédos államokat, hogy egyszer és mindenkorra rendezzék az összes megoldatlan határkérdést;

11. sürgeti különösen a horvát és a szlovén kormányt, hogy éljenek minden rendelkezésre álló lehetőséggel összes rendezetlen határkérdésük megoldására, figyelembe véve az Európai Tanács 2004. június 17- 18-i következtetéseit, és kéri őket, hogy tartózkodjanak mindenféle egyoldalú döntéstől, amely aláaknázhatná az ilyen megállapodást;

12. követeli, hogy vegyék igénybe egy harmadik fél közbenjárását, ha a rendezetlen határkonfliktusokra nem tudnak kétoldalú tárgyalások útján megoldást találni a szomszédos országokkal;

13. felhívja a Bizottságot, hogy Horvátországban és az egész Nyugat-Balkánon továbbra is ösztönözze és támogassa a széles alapokon nyugvó igazságkeresési és megbékélési folyamatot, valamint szükség esetén vegyen fel a folyamatba más szomszédos országokat; határozottan hisz abban, hogy ebben a folyamatban részt kell vennie a civil társadalomnak, a politikai és a kulturális szereplőknek, valamint hogy e folyamatnak kell megteremtenie a régió tartós békéjének és stabilitásának alapját; úgy véli, hogy ennek a megbékélési folyamatnak különösen a fiatalokat kell megcéloznia, valamint hogy magában kell foglalnia a történelmi tárgyú tankönyvek és tantervek alapos felülvizsgálatát;

14. e tekintetben arra ösztönzi a horvát civil társadalmat, hogy minden erejével igyekezzen bevonni a nyilvánosságot a vitákba és tudatosítani a közvéleményben Nyugat-Balkán közelmúltját; hangsúlyozza, hogy a horvát nem kormányzati szervezetek alapvető fontosságú és elengedhetetlen elemei a valódi pluralista társadalomnak; felszólítja a horvát kormányt, hogy támogassa a közelmúlt történelme területén az oktatást, ami elősegíti a kölcsönös megértést;

15. felhívja az új tagállamokat, hogy játsszanak aktív szerepet Horvátország haladásában a csatlakozás felé, ami által Horvátország is hasznot húzhatna a reformok terén szerzett tapasztalataikból;

16. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint a tagállamok és a Horvát Köztársaság kormányának és parlamentjének.

[1] Elfogadott szövegek, P6_TA(2006)0568.

--------------------------------------------------