EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.3.30. COM(2022) 144 final 2022/0094(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek megállapításáról, az (EU) 2019/1020 rendelet módosításáról és a 305/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) {SEC(2022) 167 final} - {SWD(2022) 87 final} - {SWD(2022) 88 final} - {SWD(2022) 89 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai A 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (az építési termékekről szóló rendelet) harmonizált feltételeket állapít meg az építési termékek forgalmazására vonatkozóan. Az építési termékekről szóló rendelet biztosítja az egységes piac zavartalan működését és az építési termékek szabad mozgását az EU-ban. Ezt harmonizált műszaki előírások révén teszi, amelyek közös műszaki nyelvezetet határoznak meg az építési termékek teljesítményének vizsgálati és közlési módjára vonatkozóan (például tűzzel szembeni viselkedés, hővezetés, hangszigetelés). A szabványok használata az Európai Unió Hivatalos Lapjában (HL) való hivatkozás esetén kötelező. Az ilyen szabványok hatálya alá tartozó építési termékeken fel kell tüntetni a CE-jelölést, amely jelzi, hogy megfelelnek a teljesítménynyilatkozatban foglaltaknak. Az ilyen termékek ezt követően szabadon forgalmazhatók az egységes piacon. Az uniós tagállamok nem írhatnak elő további jelöléseket, tanúsítványokat vagy vizsgálatokat. Az építési termékekről szóló rendelet nem határoz meg termékekre vonatkozó követelményeket. A tagállamok felelnek az épületekre és egyéb építményekre vonatkozó biztonsági, környezetvédelmi és energetikai követelményekért. A Bizottság az építési termékekről szóló rendeletről szóló 2016. évi végrehajtási jelentésében azonosított bizonyos olyan hiányosságokat a rendelet végrehajtása tekintetében, illetve számos, többek között a szabványosításhoz, a mikrovállalkozások számára történő egyszerűsítéshez, a piacfelügyelethez és az érvényesítéshez kapcsolódó kihívást, amely további vizsgálatra és megvitatásra szorul. Az építési termékekről szóló rendelet értékelése, a REFIT-platform véleménye, valamint a tagállamok és az érdekelt felek visszajelzései egyértelműen rámutattak a keret hiányosságaira, amelyek akadályozzák az építési termékek egységes piacának működését, és ezáltal az építési termékekről szóló rendelet célkitűzéseinek elérését. A 2016. novemberi „Tiszta energia minden európainak” közlemény hangsúlyozta, hogy az építési termékek továbbra is töredezett egységes piacának hatékonyabb működésével fel kell szabadítani a növekedési és foglalkoztatási potenciált. Az európai zöld megállapodásról szóló közlemény, a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv és az épületkorszerűsítési programról szóló közlemény kiemelte az építési termékekről szóló rendelet szerepét az energia- és erőforrás-hatékony épületekre és felújításokra irányuló erőfeszítésekben, valamint az építési termékek fenntarthatóságának kezelésében. Az épületek energiahatékonyságáról szóló felülvizsgált irányelvre irányuló javaslat kiemelte az épületek és építőanyagok teljes életciklusra számított ÜHG-kibocsátásának fontosságát az új épületek 2030-tól számított globális felmelegedési potenciáljának kiszámítása szempontjából. Az uniós erdőstratégiában és a fenntartható szénkörforgásokról szóló közleményben a Bizottság bejelentette, hogy az építési termékekről szóló rendelet felülvizsgálatával összefüggésben szabványos, szilárd és átlátható módszertant dolgoz ki az építési termékek éghajlati előnyeinek, valamint a szén-dioxid-leválasztásnak és -hasznosításnak a számszerűsítésére. Emellett mind az Európai Parlament, mind a Tanács olyan intézkedésekre szólított fel, amelyek előmozdítják az építési termékek körforgásos jellegét, felszámolják az építési termékek egységes piacán fennálló akadályokat, és hozzájárulnak az európai zöld megállapodás és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv célkitűzéseihez. Ezért az építési termékekről szóló rendelet felülvizsgálatának két általános célkitűzése: 1. az építési termékek jól működő egységes piacának megvalósítása, valamint 2. a zöld és digitális átállás célkitűzéseihez való hozzájárulás, különös tekintettel a modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdaságra. Ez a Célravezető és hatásos szabályozás program (REFIT) egyik kezdeményezése, mivel a javaslat összhangban van a REFIT program céljaival, amelyek az uniós jogszabályok egyszerűbbé, célzottabbá és könnyebben teljesíthetővé tételére törekednek. Ez a javaslat az alábbi problémák megoldására törekszik: 1. probléma: Nem jött létre az építési termékek egységes piaca. Az építési termékekről szóló rendelet központi elemét képező szabványosítási folyamat alulteljesít. Az elmúlt években az európai szabványügyi szervezetek által kidolgozott harmonizált szabványtervezetekre ritkán lehetett az Európai Unió Hivatalos Lapjában (HL) hivatkozni, főként a jogi hiányosságok miatt. Az építési termékekre vonatkozó naprakész harmonizált szabványokra való hivatkozás hiánya olyan kulcsfontosságú tényező, amely gátolja az egységes piac zavartalan működését, kereskedelmi akadályokat hoz létre, valamint többletköltségeket és adminisztratív terheket ró a gazdasági szereplőkre. Az elavult harmonizált szabványok azt is jelentik, hogy ezek nem mindig relevánsak a piac szempontjából, mivel a folyamat nem tud lépést tartani az ágazat fejlődésével. Ezenkívül a jelenlegi helyzet nem teszi lehetővé a tagállamok szabályozási igényeinek kielégítését. E hiányosságok miatt a tagállamok nemzeti védjegyeket, tanúsítványokat és jóváhagyásokat alkalmaznak. Ez sérti az építési termékekről szóló rendeletet, és nem áll összhangban az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlatával. Emellett a hagyományos szabványosítási mód alulteljesítése miatt fokozatosan nőtt a munkateher a CE-jelölés alternatív módon, európai értékelési dokumentumokon (EAD) keresztül történő megszerzése tekintetében. A munkateher növekedése ezért oda vezetett, hogy a Bizottságnak több időre volt szüksége az értékelések elvégzéséhez, és ez akár a rendszer megbénulásának kockázatával is járhat. 2. probléma: Végrehajtással kapcsolatos kihívások nemzeti szinten. Ezek a problémák hozzájárulnak a jogi keret összetettségéhez, valamint ahhoz is, hogy a piacfelügyeleti tevékenységek (minőségük és eredményességük tekintetében) tagállamonként igen eltérőek. A nem hatékony piacfelügyelet és érvényesítés általában korlátozza a szabályozási keretbe vetett bizalmat, és ezért visszatartja a vállalatokat a jogszabályok betartásától. A végrehajtási jelentés feltárta a bejelentett szervezetek működéséhez kapcsolódó hátrányokat, és rámutatott arra, hogy az építési termékekről szóló rendelet vonatkozó rendelkezései tekintetében hasznos lenne a nagyobb pontosság, például a vonatkozó követelmények (az építési termékekről szóló rendelet 43. cikke), a vonatkozó operatív kötelezettségek (52. cikk) és az összehangolásuk (55. cikk) tekintetében. 3. probléma: A jogi keret összetettsége/nem valósult meg az egyszerűsítés. A harmonizált műszaki előírások közös műszaki nyelvezetet határoznak meg az építési termékek teljesítményének vizsgálati és közlési módjára vonatkozóan (például tűzzel szembeni viselkedés, hővezetés, hangszigetelés). Az építési termékekről szóló rendelet szerinti CE-jelölés az építési termék teljesítményének értékeléséhez, nem pedig a termékkövetelményeknek való megfeleléséhez kapcsolódik, mivel ezeket nem az építési termékekről szóló rendelet határozza meg. Mivel ez az új jogszabályi keret egyéb rendelkezéseihez képest meglehetősen kivételes helyzet, a CE-jelölés jelentését gyakran félreértik és félreértelmezik. Az építési termékekről szóló rendelet egyéb rendelkezései nem elég egyértelműek, vagy átfedéseket eredményeznek vagy magában a kereten belül (például átfedés a teljesítménynyilatkozathoz és a CE-jelöléshez szükséges információk között), vagy az építési termékekről szóló rendelet és más uniós jogszabályok között (az építési termékekről szóló rendelet és a környezetbarát tervezésről szóló irányelv értelmében egyes építési termékek esetében a CE-jelölés megszerzésének potenciálisan párhuzamos módjai). Emellett a rendelkezések ismeretének és egyértelműségének hiánya miatt korlátozott az építési termékekről szóló rendelet főként kkv-kat célzó egyszerűsítési rendelkezéseinek alkalmazása. A legkisebb vállalatok viselik a legnagyobb adminisztratív terhet. Az átfedések és következetlenségek nem hatékony megoldásokhoz vezetnek. Emellett nem vonatkoznak konkrét rendelkezések a digitális formátumban történő információszolgáltatásra. Ez különösen azért jelent majd kihívást, mert – a gyártástól az épületbe való beépítésig és a bontásig – megbízható termékinformációkra lesz szükség a digitális épületnaplók, a Level(s) vagy az épületek fenntarthatósági teljesítményének értékelésére és az arról való jelentéstételre szolgáló egyéb eszközök összefüggésében. 4. probléma: Az építési termékekről szóló rendelet nem képes megvalósítani olyan tágabb szakpolitikai prioritásokat, mint a zöld és digitális átállás, illetve a termékbiztonság.

Az építési termékek teljesítményének értékelésére rendelkezésre álló harmonizált módszerek csak néhány, a környezeti hatásokhoz, például a szennyezéshez kapcsolódó elemet fednek le, de a természeti erőforrások fenntartható használata tekintetében nem kerültek meghatározásra. Az építési termékekről szóló rendelet továbbá nem teszi lehetővé az építési termékekre vonatkozó környezetvédelmi, funkcionális és biztonsági termékkövetelmények megállapítását, és ezáltal akadályozza a nem megfelelő teljesítménnyel kapcsolatos problémák megoldásának lehetőségét. Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és a szén-dioxid-tároló építési termékek ösztönzőinek és keresletének előmozdítása érdekében azonban koherens és átlátható információkra van szükség az építési termékek éghajlati, környezeti és fenntarthatósági teljesítményéről, valamint a termékek olyan eredendő jellemzőinek szabályozhatóságáról, mint a tartósság vagy javíthatóság. Az építési termékek körforgásos jellegének megerősítése az EU rezilienciáját is erősíteni fogja az építőanyagokhoz való hozzáférés tekintetében. Ezenkívül az építési termékekre vonatkozó digitális információk nem elégségesek a körforgásosság és a fenntarthatóság céljainak eléréséhez, valamint az egyéb kapcsolódó jogszabályok (például az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv vagy a fenntartható termékek környezetbarát tervezéséről szóló rendelet) által előírt információk biztosításához. Az építési termékekről szóló rendelet jelentősen korlátozza az ágazat lehetőségeit azzal kapcsolatban, hogy következetes és harmonizált módon nyilatkozzon a vonatkozó termékek teljesítményéről, és különbséget tegyen a termékek között az éghajlati, környezeti és fenntarthatósági teljesítmények tekintetében. Emellett jelentősen korlátozza a tagállamok lehetőségeit azzal kapcsolatban, hogy az épületekre vonatkozóan nemzeti követelményeket határozzanak meg, vagy fenntarthatósági célkitűzésekre vonatkozó kritériumokat építsenek be a közbeszerzésbe az egységes piac működésének veszélyeztetése nélkül. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel A kezdeményezés összhangban van a jelentős károkozás elkerülését célzó elvvel, mivel hozzájárul az európai zöld megállapodás (különösen az épületkorszerűsítési program) és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv zöld átállással kapcsolatos célkitűzéseihez. Előmozdítja az építési termékek környezetbarátabb gyártását, újrafelhasználását, újragyártását és újrafeldolgozását. Biztosítja az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást. Támogatja az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv felülvizsgálatát azáltal, hogy tájékoztatást nyújt az építési termékek környezeti teljesítményéről, és ennélfogva megkönnyíti az épületek energiahatékonyságának, globális felmelegedési potenciáljának, valamint a szén-dioxid-tároláshoz kapcsolódó szén-dioxid-eltávolításnak a kiszámítását. A körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv bejelentette a fenntartható termékekre vonatkozó kezdeményezést, amelynek célja, hogy a termékeket alkalmassá tegye a klímasemleges, erőforrás-hatékony és körforgásos gazdaságra, különösen a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendelet elfogadásával. Azokban az esetekben, amikor termékspecifikus uniós jogszabályok – mint ez a javaslat – szabályozzák a termékek környezeti és éghajlati fenntarthatósági szempontjait, a további szakpolitikai és jogalkotási fejlesztést továbbra is a célzott eszköz révén kell megvalósítani a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendelet szigorának megfelelően. Ez hozzájárul az egyes termékekre vonatkozó uniós szabályok jobb koherenciájához, és elkerülhetők lesznek a gazdasági szereplők adminisztratív terhei, akiknek egyébként meg kellene felelniük a különböző uniós jogszabályokban meghatározott követelményeknek. Ezért tekintettel az építési termékek környezeti és strukturális teljesítménye közötti szoros összefüggésekre, beleértve az egészségügyi és biztonsági szempontokat, ez a javaslat fenntarthatósági követelményeket állapít meg az építési termékekre vonatkozóan. Különleges körülmények azonban indokolhatják az építési termékekre vonatkozó célzott beavatkozást a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendeletnek megfelelően. Ez a helyzet áll fenn például az energiafogyasztást befolyásoló építési termékek – például a szilárd tüzelőanyaggal működő kályhák – esetében, amelyeket a környezetbarát tervezésről szóló hatályos irányelv már szabályoz. Az „Új európai iparstratégia” című, 2020. márciusi közlemény tervet határoz meg az uniós ipar számára arra vonatkozóan, hogy vezető szerepet töltsön be a zöld és digitális kettős átállásban, a versenyképesség fokozása érdekében a hagyományai, vállalkozásai és polgárai erősségére építve. E célok elérése érdekében ipari ökoszisztéma-alapú megközelítés meghatározására került sor a szükségletek jobb összekapcsolása és az egyes értékláncok kulcsfontosságú szereplőinek támogatása érdekében. A 2020. évi új iparstratégia frissítéséről szóló közlemény szerint az építőipar az olyan kiemelt ökoszisztémák közé tartozik, amelyek a legfontosabb kihívásokkal néznek szembe az éghajlati és fenntarthatósági célok elérése és a digitális transzformáció megvalósítása terén, és amelyek versenyképessége ettől függ. A frissített iparstratégia részeként a Bizottság az iparral, az érdekelt felekkel és a tagállamokkal közös alkotási folyamat keretében átmeneti utat dolgozott ki az építőipari ökoszisztéma számára. E munka részeként a Bizottság 2021. december 15-én szolgálati munkadokumentumot tett közzé, amely forgatókönyveket javasol az építőipar zöldebbé, digitálisabbá és reziliensebbé tétele érdekében. A jövő kihívásainak megfelelő, a beruházásokat és a bizalomépítést ösztönző támogató és szabályozási keret kulcsfontosságú szerepet játszik az ökoszisztéma rezilienciája szempontjából, és előfeltétele a kettős átállásnak. A célzott kkv-stratégia hangsúlyozta, milyen fontos szerepet játszanak a kkv-k a zöld átállás előmozdításában, és ismételten kiemelte, hogy eszközöket kell biztosítani számukra a környezeti kockázatok megértése és enyhítése érdekében, többek között az építőiparban. „Az EU szabványosítási stratégiája: Globális szabványok kialakítása a reziliens, zöld és digitális egységes uniós piac támogatása érdekében” című közlemény szerint az építőipar az egyik legrelevánsabb olyan terület, amelyen a harmonizált szabványok javíthatják a versenyképességet és csökkenthetik a piaci akadályokat. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 114. cikkén alapul, mert a rendelet fő célja az építési termékek forgalmazását gátló akadályok eltávolítása az egységes piacon. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) Uniós rendelet nélkül az építési termékekről szóló rendelet hiányosságait nem lehet nemzeti jogszabályokkal orvosolni, mivel a tagállamok nem rendelkeznek hatáskörrel sem a rendelet szabályozási keretének módosítására, sem a hiányosságok nemzeti intézkedések révén történő kiigazítására. Jelenleg a megfelelő uniós szabványosítás hiányában az építési termékek környezeti és biztonsági teljesítményével nemzeti szinten eltérő módon foglalkoznak, ami a gazdasági szereplőkre vonatkozó követelmények eltéréséhez vezet. Az uniós fellépés ezért indokolt és szükséges. Csak uniós szinten határozhatók meg az építési termékek szabad forgalmazását biztosító feltételek az egyenlő versenyfeltételek biztosítása és a fenntarthatósági célok elérése mellett. Ami az uniós szintű fellépés hozzáadott értékét illeti, a javaslat hozzá fog járulni az építési termékek egységes piaca általános működésének javításához, mivel növeli a jogbiztonságot és a kiszámíthatóságot, javítja az építési ökoszisztéma egyenlő versenyfeltételeit, illetve foglalkozik az építési termékek éghajlati és környezeti teljesítményével, valamint körforgásos jellegével kapcsolatos szempontokkal, amelyek csak uniós szinten kezelhetők. •Arányosság A javaslat összhangban áll az arányosság elvével, mivel nem haladja meg a szándékolt célkitűzés eléréséhez szükséges és arányos mértéket az építőipari termékek jól működő egységes piacának megteremtése terén. A javaslat célja az építési termékekről szóló rendelet azonosított hiányosságainak felszámolása, valamint az európai zöld megállapodás és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv építési termékekkel kapcsolatos célkitűzéseinek elérése, miközben az építési termékekről szóló rendelet alapelveire (többek között az európai szabványügyi szervezetek által kidolgozott harmonizált szabványokra) épít. A szakpolitikai célkitűzések eléréséhez elengedhetetlen a rendelet szabályozási keretének alapvető működésének, különösen a szabványosítási folyamatnak a kezelése és javítása. Egyes új jellemzők, például a termékkövetelmények vagy a műszaki leírásokat tartalmazó bizottsági jogi aktusok alkalmazására csak akkor fog sor kerülni, ha az adott termék esetében erre szükség van. A javaslat a legeredményesebb és leghatékonyabb módon kezel valamennyi azonosított problémát. Időtálló és átfogó szabályozási keretet javasol, illetve integrálja a tartalékmegoldásokat és új szabályozási eszközöket, amelyek akkor aktiválhatók, ha egy adott termékkategória vagy -csoport esetében a részletes elemzés alapján erre szükség van. Tekintettel az építési termékek sokféleségére, csak ez a megközelítés biztosíthatja a javaslat céljainak hatékony megvalósítását anélkül, hogy szükségtelen terheket róna a gazdasági szereplőkre. •A jogi aktus típusának megválasztása

A javaslat rendelet formáját ölti, hatályon kívül helyezve az építési termékekről szóló jelenleg hatályos rendeletet. Biztosítja a javasolt jogszabály Unió-szerte történő közös végrehajtását. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata A Bizottság 2016-ban közzétette az építőipari ágazatra vonatkozó célravezetőségi vizsgálat támogató tanulmányát. A tanulmány értékelte az építőipari ágazatra vonatkozó kiválasztott uniós jogi aktusok koherenciáját, és megvizsgálta az építési termékekről szóló rendelet és a környezetbarát tervezésről szóló irányelv (2009), valamint az energiacímkézési irányelv közötti jogi átfedéseket. Megerősítette továbbá a fogalommeghatározások következetlenségeit, a kereszthivatkozások hiányát és a három említett jogszabály közötti átfedéseket. A Bizottság 2019-ben közzétette az építési termékekről szóló rendelet értékelését. Az értékelésben azonosított átfogó problémák fontossági sorrendben a következők voltak: i. az építési termékekről szóló rendelet középpontjában álló szabványosítási rendszer alulteljesítése, ii. nem hatékony és (tagállamonként) nagymértékben eltérő piacfelügyelet, valamint iii. az építési termékekről szóló rendelet által elért, a vártnál kisebb mértékű egyszerűsítés. A javaslat mindkét dokumentum következtetéseit figyelembe vette. •Konzultációk az érdekelt felekkel A javaslat előkészítése során konzultációra került sor számos érdekelt fél – tagállamok, európai műszaki testületek és szövetségek, nemzeti hatóságok, vállalatok/gyártók, importőrök és forgalmazók, fogyasztói szövetségek, piacfelügyeleti hatóságok, európai/nemzetközi szervezetek (ipari szövetségek), bejelentett szervezetek, munkavállalói/szakmai szövetségek és mások, például magánszemélyek és egyéb nem kormányzati szervezetek – részvételével. A minőségi jogalkotásra vonatkozó uniós iránymutatással összhangban több konzultációs tevékenységre került sor. Ezek rövid leírását az alábbi felsorolás tartalmazza. ·Horizontális online felmérés (felmérés horizontális kérdésekről) A horizontális felmérés kiválasztott szakértőkre, illetve annak meghatározására irányult, miként lehet kezelni az építési termékekről szóló rendelet értékelése során azonosított különböző horizontális kérdéseket annak érdekében, hogy összegyűjtsék a szakpolitikai alternatívák további finomításához felhasználandó információkat. ·2020 márciusában és szeptemberében két célzott találkozóra került sor tagállami szakértők részvételével az építési termékekről szóló rendelet felülvizsgálatával kapcsolatban. Az ülések célja az volt, hogy megvitassák a folyamatot és a pontosított indikatív alternatívákat tartalmazó dokumentumot, valamint összegyűjtsék a tagállamok véleményét a következő témákról: hatály és kapcsolat más uniós jogszabályokkal, harmonizált terület, nemzeti jog és információs igények, I. melléklet (az építményekre vonatkozó alapvető követelmények) és környezetvédelmi követelmények. ·Vállalati felmérés A vállalati felmérés célja annak értékelése volt, hogy a pontosított indikatív szakpolitikai alternatívák várhatóan milyen hatást gyakorolnak az európai építőipari termékek ágazatában működő vállalatokra. A felmérés az ágazat gazdasági szereplőire irányult. ·Nyilvános konzultáció A nyilvános konzultációból kiderült, hogy az érdekelt felek valamennyi csoportja határozottan elutasította az építési termékekről szóló rendelet hatályon kívül helyezését (E. szakpolitikai alternatíva). A legtöbb érdekképviseleti csoportban a legnagyobb csoportok az építési termékekről szóló jelenlegi rendelet (azaz az A. szakpolitikai alternatíva/alapforgatókönyv) további használatát támogatták. Az érdekképviseleti csoportok jelentős része az építési termékekről szóló rendelet felülvizsgálatát részesítette előnyben (B., C. vagy D. szakpolitikai alternatíva). Ezenkívül a vállalati felmérés kimutatta, hogy bár a gazdasági szereplők általánosságban támogatták az építési termékekről szóló jelenlegi rendeletet, számos olyan problémát emeltek ki, amellyel foglalkozni kell, és amely felülvizsgálatot igényel. Ez elsősorban a szabványosítási folyamatot érintette. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása A különböző alternatívák hatásainak mennyiségi és minőségi elemzését egyedi technikai támogatási szerződés támasztotta alá.

A tanulmány összegyűjtötte és kiegészítette a rendelkezésre álló bizonyítékokat, hogy elemezze a szakpolitikai alternatívákat, illetve értékelje a lehetséges hatásaikat. A preferenciák és hatások értékelése érdekében sor került a szakpolitikai alternatíváknak elsősorban a felmérés és a nyilvános konzultáció eredményei alapján történő vizsgálatára. Emellett a vonatkozó jelentések, tanulmányok, valamint a tagállamok képviselőivel, vállalkozói szövetségekkel, vállalatokkal, műszaki testületekkel és vizsgálati szervekkel való találkozók révén sor került további szakértelem azonosítására. •Hatásvizsgálat A Bizottság hatásvizsgálatot végzett az építési termékekről szóló rendelet felülvizsgálatáról. A Szabályozói Ellenőrzési Testület 2021. július 26-án kiadott első, kedvezőtlen véleményében foglalt észrevételek figyelembevételét követően a hatásvizsgálat 2022. január 26-án bizonyos fenntartások mellett kedvező véleményt kapott. E javaslattal együtt jelennek meg a Testület véleményei, a végleges hatásvizsgálat és annak összefoglalója. A hatásvizsgálat öt szakpolitikai alternatívát vizsgált meg és hasonlított össze az építési termékekről szóló rendelettel kapcsolatos problémák kezelése szempontjából: A. alternatíva – Alapforgatókönyv (nincs felülvizsgálat) Az alapforgatókönyv szerint nem kerülne sor a rendelet felülvizsgálatára, hanem annak végrehajtását kellene javítani iránymutatással és egyéb puha jogi intézkedésekkel. Az alapforgatókönyv ezért a harmonizációs rendszer folytatását és végrehajtását jelentette. B. alternatíva – Az építési termékekről szóló rendelet hibáinak kijavítása A B. alternatíva célja az értékelés során kiemelt problémák kezelése a következő intézkedésekkel: ·a műszaki harmonizációs rendszer kihívásainak kezelése, a B. alternatíva felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy „tartalékmegoldásra” támaszkodjon abban az esetben, ha a szabványosítási rendszer nem biztosítja időben és megfelelő minőségben a szabványokat; ·az uniós szinten szabályozott terület egyértelmű meghatározása korlátozni fogja a nemzeti követelmények és jelölések további használatát; ·az építési termékek környezeti teljesítményének értékelésére és ismertetésére szolgáló harmonizált keret lehetővé tétele; ·a digitális termékútlevéllel kompatibilis digitális struktúra létrehozása; ·az építési termékek újrafelhasználásának előmozdítása; ·a piacfelügyelet fokozása a végrehajtási hatáskörök megerősítésével és a különböző piacfelügyeleti hatóságok teljesítményének összehangolásával, valamint lehetőség szerint az építési termékek piacfelügyelete során alkalmazandó ellenőrzések minimális számának és a humán erőforrások minimális szintjének meghatározásával; ·az összes hatóság és bejelentett szervezet közös döntéshozatalának hatékonyabbá tétele; ·a más uniós jogszabályokkal való átfedések csökkentése kollíziós szabályok bevezetésével és a koherencia biztosításával; ·az építési termékekre vonatkozó egyedi jelölés bevezetése (európai építési termék – European Construction Product, ECP) annak egyértelművé tétele érdekében, hogy a jelölés teljesítménynyilatkozatra, nem pedig megfelelőségre utal; ·célzott rendelkezések és a tagállamok felhatalmazása arra, hogy bizonyos mikrovállalkozásokat feltételesen mentesítsenek az építési termékekről szóló rendelet kötelezettségei alól. C. alternatíva – Az építési termékekről szóló rendelet alkalmazási körének pontosítása

Ez az alternatíva a B. alternatívában leírt elemekre épül. A C. alternatíva esetében azonban az építési termékekről szóló rendelet hatálya bizonyos területekre korlátozódik, az alábbi három, egymással kombinálható részlehetőségtől függően: ·C1. részalternatíva: A harmonizált szabványok és a műszaki leírásokat tartalmazó bizottsági jogi aktusok csak a teljesítményszámítás értékelési módszereit tartalmaznák, teljesítmény-küszöbszintek, osztályok vagy egyéb, uniós szinten meghatározandó követelmények nélkül. ·C2. részalternatíva: Az építési termékekről szóló rendelet hatálya csak a központi területekre összpontosítana, a tagállamok szabályozási igényeinek, a környezet vagy a termékbiztonság szempontjából való relevanciának, valamint a piaci relevanciának megfelelően. ·C3. részalternatíva: A tagállamoknak lehetőségük lenne arra, hogy a piacra jutás alternatív módját kínálják nemzeti szabályozások révén, nem pedig harmonizált szabványokkal és műszaki leírásokat tartalmazó bizottsági jogi aktusokkal. D. alternatíva – Az építési termékekről szóló rendelet továbbfejlesztése A B. alternatívára építve a közegészség, a biztonság és a környezet védelme érdekében a termék eredendő jellemzőire vonatkozó követelmények is bevezethetők. Az ilyen termékspecifikus követelmények három részalternatíván/megközelítésen keresztül fogalmazhatók meg (a D1. és a D2. részalternatíva kombinálható): ·D1. részalternatíva: A termékekre vonatkozó követelményeknek az új jogszabályi kereten alapuló megközelítése (az európai szabványügyi szervezetek által kidolgozott szabványosításra támaszkodva). ·D2. részalternatíva: Közös műszaki leírásokon alapuló megközelítés (amelyet a Bizottság dolgoz ki vagy annak felügyelete alatt kerül sor a kidolgozására). ·D3. részalternatíva: A D1. és D2. hibridje. E. alternatíva – Az építési termékekről szóló rendelet hatályon kívül helyezése Az építési termékekről szóló rendelet hatályát vesztené. Az építési termékek kereskedelme a kölcsönös elismerésen alapulna. Az előnyben részesített alternatíva A D. alternatíva bizonyult az előnyben részesített alternatívának, mivel lehetővé teszi, hogy az építési termékekről szóló rendelet szabályozási keretének célkitűzéseit és főbb hiányosságait a lehető legnagyobb hatékonysággal és koherenciával kezeljék. Biztosítja az építési termékek szabad mozgását az egységes piacon, és teljes mértékben megfelel az európai zöld megállapodásból és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervből eredő törekvéseknek. A legfontosabb módosítások a következők: ·a hatály egyértelműbb meghatározása és kiterjesztése az újrafelhasznált és 3D nyomtatású építési termékekre és az előre gyártott házakra; ·új felhatalmazás a Bizottság számára, hogy 1. a Bizottság jogi aktusai révén műszaki leírásokat fogadjon el azokban az esetekben, amikor a szabványosítási rendszer nem időben és nem megfelelő minőségben működik; 2. meghatározza a termékekre vonatkozó követelményeket; ·az építési termékekre vonatkozó környezeti, funkcionális és biztonsági követelmények bevezetése; ·„harmonizált övezet” létrehozása, a tagállami szerepek világosabb felosztása, valamint egy olyan mechanizmus létrehozása, amely a tagállamok szabályozási igényeivel vagy intézkedéseivel kapcsolatos proaktív információcsere érdekében lehetővé teszi az információk gyűjtését, valamint azok kezelését az egységes piac célkitűzéseinek tiszteletben tartásával; ·új gyártói kötelezettség bevezetése, amelynek értelmében a teljesítménynyilatkozat mellett megfelelőségi nyilatkozatot (amely igazolja a termékkövetelményeknek való megfelelést) is be kell nyújtani; az elektronikus úton történő információnyújtás lehetősége; ·az általános fenntarthatósági követelmények listájának rendelkezésre bocsátása (a Bizottság jogi aktusaiban/harmonizált szabványokban termékcsaládonként részletesebben meg kell határozni); ·egyszerűsítési és mentességi rendelkezések bevezetése és javítása a mikrovállalkozások vonatkozásában;

·a piacfelügyeleti hatóságok érvényesítési hatásköreinek megerősítése; ·az építőipari termékinformációs kapcsolattartó pontok szerepének kiterjesztése a gazdasági szereplők támogatása érdekében; ·olyan új bizottsági rendszer létrehozása, amely bármely természetes vagy jogi személy számára lehetővé teszi a rendelet esetleges megsértésével kapcsolatos panaszok vagy jelentések megosztását; ·összehangolás a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendelettel az éghajlati és környezeti fenntarthatóság, valamint a digitális termékútlevél tekintetében. A D. alternatíva a CE-jelölés új címkével való felváltását jelentette volna („európai építési termék” vagy „ECP” jelölés). Ugyanakkor fennáll annak a kockázata is, hogy egy ilyen változás csökkentheti a gazdasági szereplők számára az egyértelműséget ahelyett, hogy próbálná növelni azt, különösen az átmeneti időszakban, amikor két jelölésre lenne szükség. A CE-jelölést ezért meg kell őrizni, és a gyártóknak fel kell tüntetniük azokon a termékeken, amelyek vonatkozásában teljesítmény- vagy megfelelőségi nyilatkozatot állítottak ki. A hatásvizsgálatot alátámasztó tanulmány arra a következtetésre jutott, hogy a D. alternatíva többletköltségekkel járhat a gazdasági szereplők számára, főként a környezeti teljesítményre vonatkozó információkról szóló nyilatkozat bevezetése miatt, és a felhasznált adatokkal kapcsolatban voltak bizonyos korlátozások. A D. alternatívából fakadó további egyszerűsítés miatt ez az adminisztratív terhek tekintetében mintegy 180 millió EUR nettó csökkenést eredményezhet (lásd a hatásvizsgálati jelentés III. mellékletét). •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés A javaslat minimalizálni fogja a megfelelési költségeket egy jól teljesítő szabványosítási folyamat révén, egyértelműbb rendelkezésekkel, a termékek újrafelhasználásának ösztönzésével, a további nemzeti követelmények számának csökkentésével, valamint egyenlő versenyfeltételek megteremtésével valamennyi gyártó, különösen a kkv-k számára valamennyi tagállamban. Ezenkívül a tervezett munkamegosztás és a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendelettel való technikai összehangolás révén elkerülhetők lesznek a vállalkozások, különösen a kkv-k szükségtelen költségei. A javaslat maximálisan kihasználja a digitalizációban rejlő lehetőségeket az adminisztratív terhek csökkentésére, tekintettel arra, hogy az építési termékekről szóló rendelet nem rendelkezik a digitális eszközök alkalmazásáról. A javaslathoz kapcsolódó valamennyi információ és dokumentáció feldolgozható digitális formában (például digitális termékútlevél), valamint tárolható, megosztható és tartósan hozzáférhető egy információs rendszerben. Ez nagyobb átláthatóságot fog eredményezni az ellátási láncokban, lehetővé fogja tenni az építési termékek adatainak épületnaplókban való tárolását és más jogszabályok (például az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv) által előírt számításokhoz való felhasználását. Ez a piacfelügyeletet is meg fogja könnyíteni. A gyártók adminisztratív terheinek további csökkentése a CE-jelölés és a teljesítménynyilatkozat közötti átfedés megszüntetésével fog megvalósulni. A tagállamok a nem határokon átnyúló kereskedelmet folytató mikrovállalkozásokat is mentesíthetik majd a kötelezettségek alól. A javaslat azáltal, hogy a Bizottság új felhatalmazást kap a piacfelügyeleti hatóságok által elvégzendő ellenőrzések minimális számának bevezetésére, javítani kívánja az építési termékekről szóló rendelet szabályainak egyenlőtlen alkalmazását a piacon. Ehhez a piacfelügyeleti hatóságok nagyobb kapacitására lehet szükség, de lehetővé fogja tenni, hogy hatékonyabban támogassák a tagállamokat az építmények biztonságának és fenntarthatóságának biztosításával kapcsolatos felelősségük gyakorlásában. •Alapjogok A javaslat nincs hatással az alapjogok védelmére. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslat kiegészítő forrásokat igényel az építési termékekről szóló rendelet szabályozási keretének hatékony irányításához. A személyzeti igények 7 teljes munkaidős egyenértékkel való kért növelése arányos a célkitűzésekkel. A Bizottság munkatársai a következő fő tevékenységeket fogják végezni: ·az építési termékekről szóló rendelet kidolgozása és végrehajtása; ·másodlagos jogszabályok kidolgozása (végrehajtási és felhatalmazáson alapuló jogi aktusok); ·szabványosítási kérelmek és bizottsági jogi aktusok kidolgozása és kezelése; ·harmonizált műszaki leírások értékelése és hivatkozása; ·közös műszaki leírások kidolgozása;

·kapcsolattartás az európai szabványügyi szervezetekkel a szabványosítást megelőző munka és a szabványosítás terén; ·technikai kérdésekben folytatott párbeszéd az érdekelt felekkel; ·a tagállami hatóságoknak nyújtott támogatás; ·a tagállami hatóságoknak, a bejelentett szervezeteknek és más szervezeteknek biztosított képzés; ·a tagállamoknak és a vállalkozásoknak nyújtott iránymutatás. Ezek a tevékenységek jogi, technikai és adminisztratív jellegűek, és azokat a szervezeti egységeken belül (vagy bizonyos esetekben azok felügyelete alatt) kell elvégezni. Ebben az összefüggésben az építési termékekről szóló rendelet jelenlegi keretének irányításáért felelős személyzet létszámát növelni, illetve más szervezeti egységek (JRC) vagy kiszervezés révén támogatni kellene. Különösen a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és a végrehajtási jogi aktusok előkészítéséhez, valamint a horizontális feladatokhoz nyújtott tudományos és technikai támogatás tekintetében. Az, hogy a javaslat milyen mértékben lesz képes megfelelni a célkitűzéseknek, nagymértékben függ a Bizottság rendelkezésére álló forrásoktól. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A Bizottság nyomon fogja követni ezen új rendelkezések végrehajtását, alkalmazását és az azoknak való megfelelést, hogy értékelje hatékonyságukat. A javaslathoz kapcsolódó szakpolitikai nyomon követés és értékelés a felülvizsgálat által kezelendő alábbi fő problémákra összpontosítana: a szabványosítási folyamat működése, a környezeti és termékbiztonsági információk rendelkezésre állása, a műszaki leírásokba foglalt környezeti és termékbiztonsági követelmények, a piacfelügyelet működésére gyakorolt hatás. Javasoljuk, hogy a javaslat értékelésére legkorábban az alkalmazás kezdőnapjától számított 8 év múlva kerüljön sor, lehetővé téve az új szabályok eredményeinek és hatásainak megjelenését. •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén) Tekintve, hogy a jogi aktus a tagállamokban közvetlenül alkalmazandó rendelet, nincs szükség magyarázó dokumentumra. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata A rendelet I. fejezete általános rendelkezéseket tartalmaz. Az 1. cikk ismerteti a tárgyat, kifejezetten utalva az építési termékek környezeti, éghajlati és biztonsági teljesítményére azok alapvető jellemzői, valamint a termékekre vonatkozó környezeti, éghajlati, funkcionális és biztonsági követelmények tekintetében. A 2. cikk meghatározza a hatályt, beleértve az építési termékeket, a 3D nyomtatással kapcsolatos termékeket és szolgáltatásokat, a gyártó kérésére a fő alkatrészeket, alkatrészeket vagy anyagokat, a harmonizált műszaki leírás vagy az európai értékelési dokumentumok hatálya alá tartozó készleteket vagy rendszereket, valamint az előre gyártott családi házakat. A rendelet meghatározott esetekben a használt termékekre is alkalmazandó. Az építési termékekről szóló rendelethez képest a hatály módosul a például az ivóvízről szóló irányelvvel és a települési szennyvízről szóló irányelvvel való átfedések elkerülése érdekében. A 3. cikk a fogalommeghatározásokat tartalmazza. A 4. cikk meghatározza az építési termékek alapvető jellemzőinek (teljesítményalapú, például újrafeldolgozott tartalom) megállapítására szolgáló alapvető munkavégzési követelményeket és módozatokat. Ez az I. melléklet A. részében az építményekre vonatkozóan meghatározott alapvető követelményeken alapul, és az értékelési módszerekkel együtt az e rendelet alkalmazásában kötelezővé tett szabványok részét képezi. A Bizottság felhatalmazást kap arra is, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az alapvető jellemzőkhöz kapcsolódó küszöbértékek és teljesítményosztályok meghatározására. Ezenkívül a szabványosítási folyamat késedelme vagy hiányosságai esetén a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy műszaki leírásokat tartalmazó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el. A Bizottság felhatalmazást kap továbbá arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén módosítsa az I. melléklet A. részét a műszaki fejlődés alapján, illetve az új kockázatok és a környezeti tényezők figyelembevétele érdekében. Az 5. cikk kimondja, hogy a rendelet hatálya alá tartozó valamennyi terméknek meg kell felelnie az I. melléklet D. részében meghatározott általános, közvetlenül alkalmazandó követelményeknek és az adott termékcsaládra vagy kategóriára vonatkozó követelményeknek. Emellett felhatalmazást ad a Bizottságnak arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az I. melléklet B., C. és D. részének megfelelően a termékkövetelmények pontosabb meghatározása céljából. Ezek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kiegészíthetők a szabványosítási kérelem alapján kidolgozott önkéntes harmonizált szabványokkal. Ezen túlmenően a Bizottság felhatalmazást kap arra is, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal módosítsa az I. melléklet B., C. és D. részét a műszaki fejlődés figyelembevétele vagy annak érdekében, hogy az az új kockázatokra és a környezeti tényezőkre is kiterjedjen. A 6. cikk felhatalmazza a Bizottságot az alkalmazandó értékelési és ellenőrzési rendszer meghatározására, beleértve a rendszeres meg nem felelés elleni fellépéshez szükséges további lépéseket.

A 7. cikk meghatározza a „harmonizált övezet” fogalmát, szemben a tagállamok hatáskörébe tartozó területekkel. Emellett olyan mechanizmust hoz létre, amely kezeli az egészséggel, a biztonsággal vagy a környezetvédelemmel – többek között az éghajlatváltozással – kapcsolatban sürgető tagállami szabályozási szükségleteket. A 8. cikk felhatalmazást ad felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására a termékek e rendelet és más uniós jogszabályok szerinti kettős értékelésének elkerülése érdekében. A II. fejezet (9–18. cikk) meghatározza az eljárást, a nyilatkozatokat és a jelölést. A 9–12. cikk a teljesítménynyilatkozatra és a kapcsolódó mentességekre vonatkozik (bizonyos feltételek mellett többek között olyan mikrovállalkozások esetében, amelyek nem kereskednek határokon átnyúlóan: az újragyártott termékek vagy az építmények újrahasználatra előkészített vagy újragyártott részei esetében). A 13. és 14. cikk meghatározza a megfelelőségi nyilatkozatra vonatkozó szabályokat (az 5. cikk szerinti termékkövetelményeknek való megfelelés). Az adminisztratív terhek minimalizálása érdekében a megfelelőségi nyilatkozatot össze kell kapcsolni a teljesítménynyilatkozattal. A 15. cikk értelmében a teljesítménynyilatkozat és a megfelelőségi nyilatkozat elektronikus formátumban vagy állandó hivatkozáson keresztül is benyújtható. Ezeket az olyan tagállamok által előírt nyelveken kell rendelkezésre bocsátani, amelyekben a gyártó forgalmazni kívánja a terméket. A 16–18. cikk meghatározza a CE-jelölésre és az egyéb jelölések használatára vonatkozó általános elveket és feltételeket. A III. fejezet (19–33. cikk) meghatározza a gazdasági szereplők jogait és kötelezettségeit. Általános és részletes kötelezettségeket állapít meg a gyártók számára, beleértve a vonatkozó harmonizált műszaki leírások (harmonizált szabványok és felhatalmazáson alapuló jogi aktusok) használatának módját a termékek teljesítményének értékelésére és bejelentésére. Különösen a 22. cikk meghatározza a gyártók környezetvédelmi kötelezettségeit, beleértve az I. melléklet A. részének 2. szakaszában meghatározott kötelező fenntarthatósági jellemzők, a globális felmelegedési potenciál, a teljesítményalapú követelmények, illetve a minimális újrafeldolgozott tartalom bejelentésére vonatkozó kötelezettséget. Az egy adott termékcsaládra vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadását követően a gyártóknak továbbá –úgy kell megtervezniük és gyártaniuk a termékeket és csomagolásukat, hogy az általános környezeti és éghajlati fenntarthatóságuk elérje a legkorszerűbb szintet, –előnyben kell részesíteniük az újrafeldolgozható anyagokat és az újrafeldolgozás során előállított anyagokat, –tiszteletben kell tartaniuk a harmonizált műszaki leírásokban foglalt, az újrafeldolgozott tartalomra vonatkozó minimumkövetelményeket és a környezeti fenntarthatóságra vonatkozó egyéb határértékeket, –meg kell előzniük a termékek idő előtti elavulását, megbízható alkatrészeket kell használniuk, és úgy kell megtervezniük a termékeket, hogy tartósságuk ne csökkenjen az adott termékkategóriába tartozó termékek átlagos tartóssága alá, –úgy kell megtervezniük a termékeket, hogy könnyen javíthatók, felújíthatók és korszerűsíthetők legyenek. A további cikkek meghatározzák a meghatalmazott képviselők kötelezettségeit (23. cikk), az importőrök kötelezettségeit (24. cikk) – például azt, hogy biztosítani kell, hogy a termékek biztonságosak maradjanak az ellenőrzésük alatt, ellenőrizni kell, hogy a gyártó teljesítette-e általános kötelezettségeit –, a forgalmazók kötelezettségeit (25. cikk), a teljesítési szolgáltatók, a közvetítők, az online piacterek, az online értékesítők és az online üzletek kötelezettségeit (ezáltal integrálva őket a megfelelőséget biztosító architektúrába) (27. cikk) és a 3D nyomtatást végző szolgáltatók kötelezettségeit (28. cikk). Ezért olyan rendelkezéseket vezet be, amelyek lehetővé teszik, hogy a keret az új üzleti modellekre is kiterjedjen. Emellett új konkrét kötelezettségeket vezet be a gazdasági szereplők számára az újrahasználatra vagy újragyártásra szánt, használt termékek leszerelése vagy kezelése (29. cikk) tekintetében, valamint kötelezettségeket vezet be a kettős felhasználásra és a pszeudotermékekre vonatkozóan (31. cikk). Szabályozza az építési termékek online vagy távértékesítését (32. cikk). A IV. fejezet (34–42. cikk) az építési termékekre vonatkozó szabványokra és az európai értékelési dokumentumokra vonatkozó szabályokat tartalmaz. Magában foglalja az összes teljesítményalapú követelmény kötelező alkalmazását, az eredendő termékkövetelmények esetében pedig az önkéntes alapon történő alkalmazást. Szabályokat állapít meg az európai értékelési dokumentumokra és azoknak a teljesítménynyilatkozattal és a megfelelőségi nyilatkozattal való kapcsolatára (35. cikk), az európai értékelési dokumentumok kidolgozására, elfogadására (36. cikk) és közzétételére (38. cikk), az európai értékelési dokumentumok tartalmi követelményeire (40. cikk), valamint az európai értékelési dokumentumok indokolatlan elterjedésének kezelésére (36. cikk) vonatkozóan. Szabályozza továbbá a műszaki értékelést végző szervek közötti nézeteltérések esetén alkalmazandó vitarendezési szabályokat (39. cikk). Az V. fejezet (43–46. cikk) meghatározza a műszaki értékelést végző szervekért felelős hatóságok kijelölésére vonatkozó követelményeket, valamint az ezek kijelölésére, nyomon követésére és értékelésére vonatkozó szabályokat. Továbbá felhatalmazást ad a Bizottságnak arra, hogy meghatározza a műszaki értékelést végző szervekre vonatkozó személyzeti követelményeket és a műszaki értékelést végző szervek koordinációs feladatait. A VI. fejezet (47–63. cikk) ismerteti a bejelentő hatóságok szerepét (48. cikk) és az e hatóságokra vonatkozó követelményeket (49. cikk), beleértve a legfontosabb működési és tájékoztatási kötelezettségeket. Meghatározza a bejelentett szervezetekre vonatkozó követelményeket (50. cikk), azok működési kötelezettségeit (60. cikk) és tájékoztatási kötelezettségeit (61. cikk), valamint felsorolja a bejelentett szervezet alvállalkozóval vagy leányvállalattal szembeni kötelezettségeit (53. cikk). Megállapítja továbbá a bejelentett szervezet vizsgálólaboratóriumától eltérő létesítmények használatára vonatkozó szabályokat (54. cikk). A tervek szerint kidolgozásra kerül egy olyan eljárás, amelynek során a tagállamok és a Bizottság hivatalos kifogást emelhetnek a harmonizált szabványok akkreditációjával szemben (52. cikk). A VII. fejezet (64–67. cikk) az egyszerűsített eljárásokról rendelkezik. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében, különös tekintettel a kkv-kra és a mikrovállalkozásokra, ez a fejezet egyszerűsítési eljárásokat határoz meg, ideértve a megfelelő műszaki dokumentáció használatáról szóló 64. cikket, a mikrovállalkozások számára az enyhébb ellenőrzési rendszer használatát lehetővé tevő 65. cikket, az egyetlen beazonosítható építménybe beépített, rendelésre készített, nem sorozatban gyártott termékekre vonatkozó követelmények számát csökkentő 66. cikket, illetve egy másik bejelentett szervezet értékelésének és ellenőrzésének elismeréséről szóló 67. cikket. A VIII. fejezet (68–76. cikk) meghatározza a piacfelügyeletre és a védintézkedési eljárásokra vonatkozó szabályokat. A 68. cikk felhatalmazza a Bizottságot egy olyan rendszer létrehozására, amely bármely természetes vagy jogi személy számára lehetővé teszi az e rendeletnek való esetleges meg nem feleléssel kapcsolatos panaszok vagy jelentések megosztását.

A 70. cikk rendelkezik a meg nem felelés kezeléséről, a 71. cikk pedig az uniós védintézkedési eljárás kérdésével foglalkozik azokra az esetekre kiterjedően, amikor a tagállamok érvényesen hivatkozhatnak az egészség, a biztonság vagy a környezetvédelem kényszerítő okaira. A 72. cikk meghatározza az előírásoknak megfelelő, kockázatot jelentő termékek kezelésére vonatkozó szabályokat. A 73. cikk felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy megállapítsa az elvégzendő piacfelügyeleti ellenőrzések minimális számát, valamint a piacfelügyeleti hatóságok által az építési termékek tekintetében mozgósítandó humán erőforrások minimális szintjét. A 74. cikk a piacfelügyeleti koordinációról és az igazgatási együttműködési csoportról (AdCo) rendelkezik. A piacfelügyeleti hatóságok kapacitásának megerősítése érdekében a piacfelügyeleti hatóságoknak jogukban áll, hogy az ellenőrzések és vizsgálatok költségeit megtéríttessék a gazdasági szereplőkkel (75. cikk). A piacfelügyeleti hatóságoknak évente jelentést kell tenniük a Bizottságnak a tevékenységükről (76. cikk). A IX. fejezet (77–81. cikk) meghatározza a tájékoztatás és a közigazgatási együttműködés alapelveit. Bevezetésének célja az általános rendszer és a rendelet alkalmazásának megerősítése, hogy elkerülhetők legyenek az olyan eltérő döntések, amelyek egyenlőtlen versenyfeltételeket teremthetnek. E célkitűzésekkel összhangban a 77. cikk információs és kommunikációs rendszert hoz létre és tart fenn e rendelet összehangolt értelmezésének és alkalmazásának biztosítása érdekében. A 78. cikk felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy építési termékekre vonatkozó uniós adatbázist vagy rendszert hozzon létre a termékinformációkhoz (különösen a teljesítménynyilatkozathoz, a megfelelőségi nyilatkozathoz és a használati útmutatóhoz) való hozzáférés megkönnyítése érdekében. A 79. cikk a gazdasági szereplők hatékonyabb támogatása érdekében felülvizsgálja az építési termékekkel foglalkozó termékinformációs kapcsolattartó pontokra vonatkozó szabályokat. A 80. cikk előírja, hogy a piacfelügyeleti hatóságoknak, az építési termékekkel foglalkozó termékinformációs kapcsolattartó pontoknak, a kijelölő hatóságoknak, a műszaki értékelést végző szerveknek, a bejelentő hatóságoknak és a bejelentett szervezeteknek folyamatosan naprakésznek kell lenniük a saját területükön, és képzésben kell részesülniük a szabályok közös értelmezése és alkalmazása tekintetében. Előírja továbbá, hogy a Bizottságnak évente legalább egyszer meg kell szerveznie a képzést. A 81. cikk lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy közösen jelöljenek ki hatóságokat a rendelet szerinti kötelezettségeik teljesítésére, valamint az erőforrások és a felelősségi körök megosztására. A X. fejezet (82. cikk) meghatározza a nem uniós országokkal való együttműködés feltételeit, többek között azzal a céllal, hogy korlátozza az ezen országokban székhellyel rendelkező gazdasági szereplők meg nem felelésének az egységes piacra gyakorolt negatív hatásait. A XI. fejezet (83. és 84. cikk) a tagállamok ösztönzőivel és a zöld közbeszerzéssel foglalkozik. A 83. cikk meghatározza a tagállamok arra vonatkozó megközelítését, hogy ösztönözzék a fenntarthatóbb építési termékek használatát. A 84. cikk felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy fenntarthatósági követelményeket dolgozzon ki az építési termékek zöld közbeszerzése tekintetében. A XII. fejezet (85. cikk) felhatalmazza a Bizottságot annak meghatározására, hogy egy adott árucikk építési terméknek minősül-e. A XIII. fejezet (86. cikk) úgy módosítja az (EU) 2019/1020 rendeletet, hogy az (EU) 2019/1020 rendelet az építési termékekre is alkalmazandó. A XIV. fejezet (87–94. cikk) meghatározza a záró rendelkezéseket. A 87. cikk meghatározza a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásának feltételeit a rendeletben. A 88. cikk meghatározza az Építésügyi Állandó Bizottság szerepét. A 91. cikk értelmében a tagállamok megállapítják a rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat. A 91. cikk előírja, hogy a rendelet értékelésére leghamarabb a rendelet alkalmazásának kezdőnapjától számított 8 év múlva kerül sor. A 93. cikk átmeneti rendelkezéseket tartalmaz, amelyek lehetővé teszik az összes harmonizált szabvány fokozatos átvitelét az építési termékekről szóló rendeletből az új rendeletbe, és ezáltal a fokozatos, zökkenőmentes bevezetést a gazdasági szereplők számára. A 94. cikk meghatározza a rendelet hatálybalépésének dátumát és alkalmazásának kezdőnapját. Az építési termékekről szóló rendelethez hasonlóan a javaslat rendelkező részéhez több melléklet is kapcsolódik, nevezetesen a következők: –az I. melléklet az építményekre vonatkozó alapvető követelményekről (A. rész), az építési termékekről szóló rendeletben foglaltak szerint, valamint az új elemekről: a teljesítményalapú termékkövetelményekről (B. rész), az eredendő termékkövetelményekről, különösen a biztonsággal és a környezettel kapcsolatban (C. rész), és a tájékoztatási követelményekről (D. rész), –a teljesítménynyilatkozat és a megfelelőségi nyilatkozat tartalmáról szóló II. melléklet, –az európai értékelési dokumentum elfogadására vonatkozó eljárásról szóló III. melléklet, –a termékterületekről és a műszaki értékelést végző szervekre vonatkozó követelményekről szóló IV. melléklet, –az értékelési és ellenőrzési rendszerekről szóló V. melléklet, –a VI. melléklet azon alapvető jellemzőkről, amelyek esetében a bejelentett szervezetek bejelentésével összefüggésben nincs szükség a vonatkozó harmonizált műszaki leírásokra való hivatkozásra, –a megfelelési táblázatot tartalmazó VII. melléklet. 2022/0094 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek megállapításáról, az (EU) 2019/1020 rendelet módosításáról és a 305/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére ( 1), rendes jogalkotási eljárás keretében ( 2), mivel: (1)A 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására a belső piaccal összefüggésben került sor az építési termékek forgalmazására vonatkozó feltételek harmonizálása és az építési termékek tagállamok közötti kereskedelme útjában álló akadályok felszámolása érdekében. (2)Az építési termék forgalomba hozatalához a gyártó köteles a termékre vonatkozó teljesítménynyilatkozatot kiállítani. A gyártó felelősséget vállal azért, hogy a termék megfelel a nyilatkozatban szereplő teljesítménynek. E kötelezettség alól bizonyos mentességek biztosíthatók. (3)A 305/2011/EU rendelet végrehajtásával, a Bizottság által 2019-ben végzett értékeléssel, valamint a Műszaki Értékelést Végző Szervek Európai Szervezetéről szóló jelentéssel kapcsolatos tapasztalatok azt mutatták, hogy a keret több szempontból alulteljesít, többek között a szabványok kidolgozása és a piacfelügyelet tekintetében. Emellett az értékelés során kapott visszajelzések rámutattak arra, hogy csökkenteni kell az átfedéseket, az ellentmondásokat és az ismétlődő követelményeket, többek között más uniós jogszabályokkal kapcsolatban, a jogi egyértelműség növelése és a gazdasági szereplők adminisztratív terheinek korlátozása érdekében. Ezért a jogbiztonság növelése és az eltérő értelmezések elkerülése érdekében a gazdasági szereplők számára konkrétabb és részletesebb jogi kötelezettségeket, valamint új rendelkezéseket kell megállapítani, többek között a műszaki leírások és a piacfelügyelet tekintetében. (4)Jól működő – többek között elektronikus úton történő – információáramlást kell kialakítani annak biztosítása érdekében, hogy az építési termékek teljesítményéről az ellátási lánc egészében koherens és átlátható információk álljanak rendelkezésre. Ez várhatóan növeli az átláthatóságot és javítja az információátadás hatékonyságát. Az építési termékekre vonatkozó átfogó információkhoz való digitális hozzáférés biztosítása hozzájárulna az építőipari ágazat digitalizálásához, és hozzáigazítaná a keretet a digitális kor követelményeihez. A megbízható és tartós információkhoz való hozzáférés azt is jelentené, hogy a gazdasági szereplők és más szereplők nem járulnak hozzá egymás meg nem feleléséhez. (5)A 305/2011/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2021. március 10-i európai parlamenti állásfoglalás üdvözölte a Bizottság azon célkitűzését, hogy a 305/2011/EU rendelet felülvizsgálata során – a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervben bejelentetteknek megfelelően – fenntarthatóbbá tegye az építőipari ágazatot azáltal, hogy foglalkozik az építési termékek fenntarthatósági teljesítményével. Az építőipari körforgásos gazdaságról szóló, 2019. november 28-i tanácsi következtetések sürgették a Bizottságot, hogy az építési termékekről szóló 305/2011/EU rendelet felülvizsgálata során segítse elő az építési termékek körforgásos jellegét. Az „Új európai iparstratégia” című bizottsági közlemény hangsúlyozta, hogy foglalkozni kell az építési termékek fenntarthatóságával, és kiemelte, hogy a fenntarthatóbb épített környezet elengedhetetlen Európa klímasemlegességre való átállásához. „A 2020. évi új iparstratégia frissítése: Erősebb egységes piac kiépítése Európa fellendülése érdekében” című bizottsági közlemény szerint az építőipar az olyan kiemelt ökoszisztémák közé tartozik, amelyek a legfontosabb kihívásokkal néznek szembe az éghajlati és fenntarthatósági célok elérése, illetve a digitális transzformáció megvalósítása terén, és az építőipari ágazat versenyképessége ettől függ. Ezért célszerű szabályokat megállapítani az építési termékek környezeti és fenntarthatósági teljesítményének bejelentése tekintetében, beleértve a vonatkozó küszöbértékek és osztályok megállapításának lehetőségét. (6)Hasonlóképpen, a szabványosításról szóló, 2022. évi uniós stratégia szerint az építőipar az egyik legrelevánsabb olyan terület, ahol a harmonizált szabványok javíthatják a versenyképességet és csökkenthetik a piaci akadályokat. (7)A környezetvédelmi célok elérése – beleértve az éghajlatváltozás elleni küzdelmet – szükségessé teszi új környezetvédelmi kötelezettségek megállapítását, valamint az építési termékek környezeti fenntarthatóságának kiszámítására szolgáló értékelési módszer kidolgozásának és alkalmazásának megalapozását. Ugyanebből az okból ki kell terjeszteni a szabályozott gazdasági szereplők körét, mivel a forgalmazóknak, szállítóknak és gyártóknak egyaránt szerepet kell játszaniuk az építőipari ágazat környezeti fenntarthatóságának kiszámításában. Ezt a kört ezért két irányban kell kiterjeszteni: downstream a forgalmazóktól az építési termékek újrahasználatát előkészítő és az építési termékeket újragyártó gazdasági szereplőkig, valamint upstream a gyártótól a köztes termékek és/vagy nyersanyagok beszállítóiig. Ezen túlmenően a használt termékek vagy az építmények egyéb részeinek bontásában, illetve azok újragyártásában és újrafelhasználásában szerepet játszó egyes gazdasági szereplőknek hozzá kell járulniuk az építési termékek biztonságos második életéhez. (8)Az építési termékek és tágabb értelemben az építmények biztonságának és működőképességének biztosítása érdekében el kell kerülni, hogy azokat az árucikkeket, amelyeket gyártóik nem építési terméknek szánnak, építési termékként hozzanak forgalomba. Az importőröknek, forgalmazóknak és más downstream gazdasági szereplőknek ezért biztosítaniuk kell, hogy ezeket a látszólagos építési termékeket ne értékesítsék építési termékként. Emellett egyes szolgáltatók, például a teljesítési szolgáltatók vagy a 3D nyomtatási szolgáltatók nem járulhatnak hozzá más gazdasági szereplők meg nem feleléséhez. Ezért alkalmazni kell az ezekre a szolgáltatásokra és azok szolgáltatóira is alkalmazandó vonatkozó rendelkezéseket. (9)Előfordulhat, hogy a 3D nyomtatási adatkészletet, a 3D nyomtatógépet vagy öntőformát, valamint az azokban használandó anyagot különböző gazdasági szereplők bocsátják rendelkezésre, minek következtében egyik gazdasági szereplő sem lenne felelős a 3D nyomtatással előállított termék biztonságosságáért és megfelelő teljesítményéért. Az ilyen jellegű esetleges biztonsági kockázatok elkerülése érdekében ezért rendelkezéseket kell megállapítani a 3D nyomtatási adatkészletekre, a 3D nyomtatás során felhasználandó anyagokra és az építési termékek 3D nyomtatását lehetővé tevő 3D nyomtatási szolgáltatásokra vonatkozóan annak érdekében, hogy e rendelkezések tiszteletben tartásával a gazdasági szereplők együttesen a hagyományos építési termékek esetében biztosítotthoz hasonló biztonsági szintet érjenek el. (10)A biztonság és a környezetvédelem biztosítása, valamint egy máskülönben létező szabályozási hézag megszüntetése érdekében egyértelművé kell tenni, hogy az építési területen gyártott, az építményekbe történő azonnali beépítésre szánt építési termékekre ugyanazok a szabályok vonatkoznak, mint a többi építési termékre. A mikrovállalkozások azonban gyakran egyénileg gyártanak és telepítenek termékeket a helyszínen. Ha ezekre a mikrovállalkozásokra minden körülmények között ugyanazok a szabályok vonatkoznának, mint a többi vállalkozásra, az aránytalanul érintené ezeket a mikrovállalkozásokat. Ezért lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy bizonyos helyzetekben mentességet biztosítsanak a mikrovállalkozásoknak a teljesítménynyilatkozat elkészítésére vonatkozó kötelezettség alól, amennyiben ez nem érinti más tagállamok érdekeit. (11)Az építési termékek készleteinek vagy rendszereinek esetében a belső piacon való szabad mozgás biztosítása kézzelfogható előnyökkel fog járni mindenekelőtt a polgárok, a fogyasztók és a vállalkozások számára. A jogbiztonság érdekében azonban pontosan meg kell határozni az összetételüket a harmonizált műszaki leírásokban vagy az európai értékelési dokumentumokban.

(12)A kis méretű, előre gyártott családi házak uniós piacának létrehozása csökkentheti a lakásárakat, valamint pozitív társadalmi és gazdasági hatásokkal járhat. A fogyasztókkal szembeni méltányosság továbbra is kiemelt szerepet kap, kifejezetten, de nem kizáró jelleggel ide tartozik a lakhatás megfizethetőségének biztosítása a zöld átállással összefüggésben, összhangban a klímasemlegességre való méltányos átállás biztosításáról szóló tanácsi ajánlásra irányuló javaslattal, különös tekintettel a 7. a)–c) ajánlásra. Ezért meg kell határozni az ilyen kis házakra vonatkozó harmonizált szabályokat. A kis házak azonban építmények is, amelyek tekintetében a tagállamok rendelkeznek illetékességgel. Mivel előfordulhat, hogy az előre gyártott kis családi házakra vonatkozó valamennyi nemzeti követelményt nem lehet összesítve beépíteni a jövőbeli harmonizált műszaki leírásokba, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy ne alkalmazzák az ilyen előre gyártott családi házakra alkalmazandó szabályokat. (13)Az, hogy az építési termékek megfelelnek-e az uniós jogszabályoknak, gyakran attól függ, hogy fő alkatrészeik megfelelnek-e az említett jogszabályoknak. Mivel azonban a fő alkatrészek gyakran különböző építési termékekbe vannak beépítve, a biztonság és a környezet – többek között az éghajlat – védelme jobban megvalósítható, ha ezek a fő alkatrészek upstream értékelés tárgyát képezik, vagyis amikor a fő alkatrészek teljesítményének és megfelelőségének értékelésére előzetesen kerül sor, függetlenül azon végső építési végtermék értékelésétől, amelynek részét képezik. Hasonlóképpen, a piacfelügyelet akkor válik hatékonyabbá, ha a nem megfelelő fő alkatrészek azonosíthatók és célzottak lehetnek. Ezért meg kell állapítani az építési termékek fő alkatrészeire alkalmazandó szabályokat. (14)A már értékelt és újrafelhasznált építési termékekre nem vonatkozhatnak az új építési termékekre vonatkozó szabályok. Az uniós piacon korábban forgalomba nem hozott használt építési termékekre azonban ugyanazoknak a szabályoknak kell vonatkozniuk, mint az új építési termékekre, mivel ezeket a termékeket még soha nem értékelték. (15)Az építési termékek biztonságosságának és működőképességének védelme érdekében az új építési termékekre alkalmazandó szabályokat kell alkalmazni az olyan használt építési termékekre is, amelyek rendeltetésszerű felhasználása megváltozott – kivéve a díszítési célokat –, azokra a használt építési termékekre, amelyek eredeti rendeltetésszerű felhasználása nem egyértelmű, a jelentős átalakításon átesett használt építési termékekre, valamint azokra a használt építési termékekre, amelyek a gazdasági szereplő állítása szerint további jellemzőkkel rendelkeznek vagy teljesítik a termékkövetelményeket. (16)Az a tény, hogy a használt építési termékek főszabály szerint nem képezik új értékelés tárgyát, nem akadályozhatja a gazdasági szereplőt abban, hogy elvégeztesse az ilyen építési termékek értékelését, amennyiben ez elősegíti a használt építési termékek használatának vonzóbbá tételét annak bizonyításával, hogy ezek az építési termékek továbbra is bizonyos jellemzőkkel rendelkeznek, vagy megfelelnek az alkalmazandó termékkövetelményeknek. (17)Az Európai Unió legkülső régióiban forgalomba hozott építési termékeket gyakran a szomszédos országokból importálják, ezért azokra nem vonatkoznak az uniós jogban meghatározott követelmények. Az ilyen építési termékek esetében az ilyen követelmények előírása aránytalanul költséges lenne. Ugyanakkor a legkülső régiókban gyártott építési termékek alig kerülnek forgalomba más tagállamokban. Ennek megfelelően a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az Európai Unió legkülső régióiban forgalomba hozott vagy közvetlenül felhasznált építési termékeket mentesítsék e követelmények alól. (18)A szabályozási koherencia maximalizálása érdekében e rendeletnek a lehető legnagyobb mértékben a horizontális jogi keretre, ebben az esetben az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre kell épülnie. A termékjogszabályok közelmúltbeli tendenciáját követve tartalékmegoldást dolgoz ki, amennyiben az európai szabványügyi szervezetek nem dolgoznak ki a Hivatalos Lapban hivatkozható harmonizált szabványokat. Mivel 2019 vége óta az építési termékekre vonatkozóan nem lehet harmonizált szabványokra hivatkozni a Hivatalos Lapban, és a 305/2011/EU rendelet hatálybalépése óta csak néhány tucatra lehet hivatkozni, a Bizottságnak szóló új tartalékfelhatalmazásoknak még átfogóbbaknak kell lenniük, lehetővé téve a műszaki leírások általános teljesítményének optimalizálását a műszaki fejlődéshez való késedelmes hozzáigazítás orvoslása érdekében. (19)Amennyiben harmonizált szabványok állapítják meg a teljesítménynek a tagállamok építési kódexei szempontjából releváns alapvető jellemzők tekintetében történő értékelésére vonatkozó szabályokat, e rendelet alkalmazásában a harmonizált szabványokat kötelezővé kell tenni, mivel csak az ilyen szabványok érik el a termékek szabad forgalmazásának lehetővé tételére irányuló célt, miközben biztosítják a tagállamok azon képességét, hogy egyedi nemzeti helyzetükre tekintettel biztonsági és környezetvédelmi – többek között éghajlati – termékjellemzőket kérjenek. E két cél együttes megvalósítása megköveteli a termékek egyetlen értékelési módszerrel való értékelését, ezért ezt a módszert kötelezővé kell tenni. Az önkéntes szabványok azonban felhasználhatók arra, hogy az érintett termékcsaládra vagy -kategóriára vonatkozóan felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal meghatározott termékkövetelményeket még konkrétabbá tegyék a 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozatnak megfelelően. A 768/2008/EK határozattal összhangban ezeknek a szabványoknak képesnek kell lenniük arra, hogy vélelmezzék a bennük foglalt követelményeknek való megfelelést. (20)Az európai zöld megállapodás és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv célkitűzéseihez való hozzájárulás, valamint a biztonságos építési termékek biztosítása érdekében – mivel a biztonság az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 114. cikkén alapuló jogszabályok egyik célja – szükség van biztonsággal, funkcionalitással és környezetvédelemmel, többek között éghajlatváltozással kapcsolatos, eredendő termékkövetelményekre. E követelmények meghatározásakor a Bizottságnak figyelembe kell vennie a potenciális hozzájárulásukat az Unió éghajlat-politikai, környezetvédelmi és energiahatékonysági célkitűzéseinek eléréséhez. Ezek a követelmények nem csupán az építési termékek teljesítményére vonatkoznak. A korábbi 89/106/EK irányelvvel ellentétben a 305/2011/EU rendelet nem rendelkezik ilyen eredendő termékkövetelmények megállapításának lehetőségéről. Az építési termékekre vonatkozó egyes harmonizált szabványok azonban tartalmaznak olyan eredendő termékkövetelményeket, amelyek vonatkozhatnak a környezetre, a biztonságra vagy egyszerűen a termék megfelelő működésére. Ezek a szabványok azt mutatják, hogy a gyakorlatban szükség van a biztonságra, a környezetre vagy egyszerűen a termékek működésére vonatkozó ilyen követelményekre. Az EUMSZ 114. cikke mint e rendelet jogalapja szintén előírja a környezet, az egészség és az emberi biztonság magas szintű védelmére irányuló törekvést. Ezért e rendeletnek (újra) be kell vezetnie vagy hitelesítenie kell az eredendő termékkövetelményeket. Bár ezeket a követelményeket a jogalkotónak kell meghatároznia, meg kell határozni őket a több mint 30 termékcsaládra vonatkozóan, amelyek mindegyike több kategóriát tartalmaz. Ezért a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az adott építésitermék-családra vagy -kategóriára vonatkozó követelmények meghatározása tekintetében. (21)Az építési termékek gyártása és forgalmazása egyre összetettebbé válik, ami új szakosodott gazdasági szereplők, például teljesítési szolgáltatók megjelenéséhez vezet. Az egyértelműség érdekében bizonyos általános kötelezettségeket – többek között a hatóságokkal való együttműködésre vonatkozó kötelezettséget – valamennyi olyan szereplőre alkalmazni kell, aki részt vesz az ellátási láncban, a gyártásban, a forgalmazásban, a saját márkajelzésben, az újracsomagolásban vagy a másodlagos kereskedelemben, a telepítésben, az újrafelhasználás vagy újragyártás céljából történő leszerelésben, valamint magában az újragyártásban. Ezenkívül a szállítókat kötelezni kell arra, hogy a környezeti fenntarthatóság értékelése céljából működjenek együtt a piacfelügyeleti hatóságokkal. Ezen okokból és a kötelezettségek megkettőzésének elkerülése érdekében a „gazdasági szereplő” fogalmát tágan kell meghatározni, és valamennyi szereplőre ki kell terjeszteni annak érdekében, hogy az alapvető általános kötelezettségeket egyszerre lehessen előírni valamennyi szereplőre vonatkozóan. (22)A tagállamok közötti összehangolt gyakorlatok előmozdítása érdekében, még azokban az esetekben is, amikor nem sikerült egyetértésre jutni e gyakorlatokkal kapcsolatban, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy korlátozott számú kérdéssel kapcsolatban végrehajtási jogi aktusokat fogadjon el e rendelet végrehajtása tekintetében. A vonatkozó felhatalmazások a gazdasági szereplők fogalommeghatározásaira, kötelezettségeire és jogaira, valamint a bejelentett szervezetek kötelezettségeire és jogaira vonatkoznak. (23)A jogbiztonság javítása és az építési termékek uniós piacának a nemzeti követelmények és jelölések miatti széttagoltságának csökkentése érdekében egyértelműen meg kell határozni az uniós szinten szabályozott területet, az úgynevezett „harmonizált övezetet”, szemben a tagállamok nemzeti szabályozási hatáskörében maradó elemekkel. (24)Ugyanakkor a piac széttagoltságának csökkentése és a tagállamoknak az építési szabályozáshoz fűződő jogos érdekei közötti egyensúly megteremtése érdekében rendelkezni kell egy olyan mechanizmusról, amely hatékonyabban integrálja a tagállamok igényeit a harmonizált műszaki leírások kidolgozásába. Ugyanezen okból létre kell hozni egy olyan mechanizmust, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az egészség, a biztonság vagy a környezetvédelem kényszerítő indokai alapján további követelményeket határozzanak meg az építési termékek vonatkozásában. (25)A körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv kulcsfontosságú elemét képező körforgásos gazdaság előmozdítható kötelező betétdíjas rendszerekkel és a fel nem használt termékek visszavételére vonatkozó kötelezettséggel. A tagállamok számára ezért lehetővé kell tenni, hogy ilyen intézkedéseket hozzanak. (26)A jogi egyértelműség fokozása és a gazdasági szereplőkre háruló adminisztratív terhek csökkentése érdekében el kell kerülni, hogy az építési termékeket különböző uniós jogszabályok alapján többszörös értékelésnek vessék alá az egészség, a biztonság vagy a környezetvédelem – beleértve az éghajlatvédelmet – ugyanazon vonatkozása tekintetében. Ezt megerősítette a REFIT-platform is, amely azt ajánlotta, hogy a Bizottság kiemelten kezelje az egymást átfedő és ismétlődő követelményekkel kapcsolatos problémákat. A Bizottság számára ezért lehetővé kell tenni, hogy meghatározza azokat a feltételeket, amelyek mellett az egyéb uniós jog szerinti kötelezettségek teljesítése e rendelet bizonyos kötelezettségeinek teljesítését is jelenti, amennyiben ellenkező esetben az egészség, a biztonság vagy a környezetvédelem – az éghajlatot is beleértve – ugyanazon vonatkozását e rendelet és más uniós jogszabályok alapján párhuzamosan értékelnék. (27)Ezen túlmenően a tagállamok és a gazdasági szereplők eltérő gyakorlatainak elkerülése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el annak meghatározására, hogy egyes építési termékek az építési termék fogalommeghatározása alá tartoznak-e. (28)Különösen a környezettudatos tervezésre vonatkozó munkatervekben szereplő, energiafogyasztást befolyásoló termékek esetében, amelyek egyben építési termékek is, valamint a köztes termékek esetében – a cement kivételével – [a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendelet] elsőbbséget élvez a fenntarthatósági követelmények meghatározása tekintetében. Ez a helyzet például a fűtőberendezések, kazánok, hőszivattyúk, víz- és helyiségfűtő berendezések, ventilátorok, hűtő- és szellőzőrendszerek és fotovoltaikus termékek esetében, kivéve az épületbe integrált fotovoltaikus napelemeket. Ez a rendelet szükség esetén továbbra is beavatkozhat kiegészítő jelleggel, főként a biztonsági szempontok tekintetében, figyelembe véve a termékekre, például a gázüzemű berendezésekre, a kisfeszültségű berendezésekre és a gépekre vonatkozó egyéb uniós jogszabályokat is. Más termékek esetében a gazdasági szereplők szükségtelen terheinek elkerülése érdekében a jövőben szükségessé válhat annak meghatározása, hogy az egyéb uniós jog szerinti kötelezettségek teljesítése milyen feltételek mellett jelenti az e rendelet szerinti bizonyos kötelezettségek teljesítését is. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az ilyen feltételek meghatározása céljából. (29)A megfelelés ösztönzése érdekében az építési termékek gyártója felelősséggel tartozik a helytelen teljesítmény- és megfelelőségi nyilatkozatokért. (30)Az újragyártott termékek fokozott használata a körforgásosabb gazdaság felé való elmozdulás, valamint az építési termékek környezeti és szénlábnyoma csökkentésének része. Ezen túlmenően az újragyártás piaca jelenleg nem elég fejlett, és az újragyártott termékekre vonatkozó követelmények tagállamonként igen eltérőek. Ezért, illetve a szubszidiaritás elvének tiszteletben tartása érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az újragyártott termékeket mentesítsék a teljesítménynyilatkozat kiállítására vonatkozó kötelezettség alól. Ilyen mentesség azonban nem engedélyezhető olyan termékek esetében, amelyek nem alkalmasak újragyártásra, vagy amelyek esetében más tagállamok érdekei forognak kockán. (31)Az építési termékekre vonatkozó, könnyen elérhető és átfogó információkhoz való hozzáférés javítása érdekében, hozzájárulva ezáltal az ilyen termékek biztonságosságához, működőképességéhez és fenntarthatóságához, biztosítani kell, hogy a teljesítménynyilatkozat tartalmazza a felhasználók és a hatóságok számára szükséges valamennyi információt. Tekintettel arra, hogy az ilyen nyilatkozatok hasznosak a felhasználók számára, a gyártók számára lehetővé kell tenni, hogy a nyilatkozatban további információkat is feltüntethessenek, feltéve, hogy a teljesítménynyilatkozatok egységesek és könnyen olvashatók maradnak, és nem élnek vissza velük reklámként.

(32)Annak érdekében, hogy az építési termékek újrafelhasználása és újragyártása, valamint a felesleges építési termékek felhasználása mindazonáltal széles körben lehetséges legyen, az ilyen építési termékekre vonatkozóan könnyített eljárást kell meghatározni a teljesítménynyilatkozat kiállítása tekintetében. A felesleges építési termékek esetében, amikor a használat révén történő átalakítás kizárt, a könnyített eljárást azokra az esetekre kell korlátozni, amikor az eredeti gyártó megtagadja a felelősséget a felesleges építési termékért, mivel mindig célszerűbb, hogy az építési termékek – amennyiben nem változtatták meg őket – továbbra is az eredeti, illetékes gyártó felelősségi körébe tartozzanak. (33)A gazdasági szereplők és különösen a gyártók terheinek csökkentése érdekében a teljesítménynyilatkozatokat és a megfelelőségi nyilatkozatokat kiállító gazdasági szereplőknek elektronikus úton kell benyújtaniuk ezeket a nyilatkozatokat, valamint fel kell hatalmazni őket arra, hogy ezeket a nyilatkozatokat állandó hivatkozáson keresztül egy nem módosítható dokumentumba foglalják, vagy ezekben a nyilatkozatokban nem módosítható dokumentumokra mutató, állandó hivatkozásokat foglaljanak bele. (34)Annak érdekében, hogy a gyártók bizonyítani tudják, hogy az áruk szabad mozgásának előnyeit élvező építési termékek megfelelnek a vonatkozó uniós követelményeknek, elő kell írni a teljesítménynyilatkozatot kiegészítő megfelelőségi nyilatkozatot, közelebb hozva ezáltal az építési termékek szabályozási rendszerét a 765/2008/EK rendelethez. Az esetleges adminisztratív terhek minimalizálása érdekében azonban a megfelelőségi nyilatkozatot és a teljesítménynyilatkozatot kombinálni kell, és elektronikus úton kell rendelkezésre bocsátani. A kkv-k adminisztratív terheit tovább kell csökkenteni a célzott egyszerűsítési rendelkezésekkel, ideértve a típusvizsgálatot helyettesítő megfelelő műszaki dokumentáció használatát, lehetővé téve a mikrovállalkozások számára a kevésbé szigorú ellenőrzési rendszer alkalmazását, illetve csökkentve a rendelésre, nem sorozatban gyártott, egyetlen beazonosított építménybe beépített termékekre vonatkozó követelményeket. A tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra is, hogy a határokon átnyúló kereskedelmet nem folytató mikrovállalkozásokat mentesítsék a teljesítménynyilatkozat kiállítására vonatkozó kötelezettség alól. (35)A termékekre vonatkozó egyéb jogszabályokkal való összehangolás érdekében, illetve tekintettel a 765/2008/EK rendelet általános elveire, a CE-jelölést azokon az építési termékeken kell elhelyezni, amelyek tekintetében a gyártó teljesítmény- vagy megfelelőségi nyilatkozatot állított ki. A gyártó ezzel felelősséget vállal azért, hogy a termék megfelel a nyilatkozatban szereplő teljesítménynek és a vonatkozó termékkövetelményeknek. (36)Az építési termékek biztonságosságának, működőképességének és fenntarthatóságának biztosítása érdekében, illetve az építmények kiterjesztésével, az ellátási és forgalmazási láncban részt vevő valamennyi gazdasági szereplőnek megfelelő intézkedéseket kell hoznia annak biztosítására, hogy csak olyan építési termékeket hozzanak forgalomba vagy tegyenek elérhetővé a piacon, amelyek megfelelnek a kötelező erejű uniós követelményeknek. A jogi egyértelműség javítása érdekében kifejezetten meg kell határozni a gazdasági szereplők kötelezettségeit. (37)Az építési termékek gyártóinak pontosan és egyértelműen meg kell határozniuk a terméktípust annak érdekében, hogy pontos alapot biztosítsanak annak értékeléséhez, hogy az adott termék megfelel-e az uniós követelményeknek. Ugyanakkor az alkalmazandó követelmények kijátszásának elkerülése érdekében a gyártók számára meg kell tiltani, hogy új terméktípusokat hozzanak létre, amennyiben a szóban forgó termékek – az alapvető jellemzők tekintetében – azonosak. (38)A félrevezető állítások elkerülése érdekében az építési termékek gyártói által tett állításoknak a harmonizált műszaki leírásokban foglalt értékelési módszeren, vagy ilyen értékelési módszer hiányában az elérhető legjobb technikákat képviselő módszereken kell alapulniuk, amennyiben nem létezik harmonizált műszaki leírásban előírt értékelési módszer. (39)Az építési termékekre vonatkozó, a gyártó által készített műszaki dokumentáció megkönnyíti a hatóságok és a bejelentett szervezetek számára annak ellenőrzését, hogy az ilyen termékek megfelelnek-e az uniós követelményeknek. Az átfogó információkhoz való hozzáférés javítása érdekében a műszaki dokumentációnak tartalmaznia kell az építési termék környezeti fenntarthatóságának értékelését. (40)Az építési termékek felhasználói számára biztosított átláthatóság megteremtése és e termékek nem megfelelő használatának elkerülése érdekében a gyártónak pontosan meg kell határoznia az építési termékeket és azok rendeltetésszerű felhasználását. Ugyanezen okból a gyártónak egyértelművé kell tennie, hogy az építési termékeket kizárólag szakmai felhasználásra szánják-e, vagy fogyasztói felhasználásra is. Annak érdekében, hogy az építési termékeket vissza lehessen követni, fel kell tüntetni a gyártót a terméken, vagy ha ez például a termék mérete vagy felülete miatt nem lehetséges, akkor annak csomagolásán, vagy ha ez sem lehetséges, akkor a kísérő dokumentumban. (41)Annak biztosítása érdekében, hogy e rendelet követelményei teljesüljenek, a gyártóknak aktívan keresniük, tárolniuk és értékelniük kell az információkat, és megfelelő intézkedéseket kell hozniuk, amennyiben megerősítést nyert a meg nem felelés vagy az alulteljesítés, vagy ha fennáll annak kockázata. (42)Az európai zöld megállapodásban és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervben kitűzött célok megvalósításának optimalizálása érdekében a gyártókat kötelezni kell a környezeti fenntarthatóság méltányos szintjének elérésére, mind termékeik, mind azok gyártása tekintetében. Ez a kötelezettség megköveteli a különböző környezeti tényezők, valamint a környezeti és biztonsági tényezők közötti kompromisszumot, miközben a környezeti és biztonsági tényezők egyaránt vonatkozhatnak magára a termékre vagy az építményekre. Annak érdekében, hogy a gyártók biztosak lehessenek abban, hogyan hozzák meg ezeket a kompromisszumokon alapuló döntéseket, e rendeletnek egyértelmű szabályokat kell megállapítania a kompromisszumok tekintetében. (43)Az építési termékek fenntarthatóságának és tartósságának biztosítása érdekében a gyártóknak biztosítaniuk kell, hogy a termékek nagyon hosszú ideig használhatók legyenek. Az ilyen hosszú ideig történő használathoz megfelelő tervezésre, megbízható alkatrészek használatára, a termékek javíthatóságára, a javításra vonatkozó információk rendelkezésre állására és a tartalék alkatrészekhez való hozzáférésre van szükség. (44)Az építési termékek körforgásos jellegének fokozása érdekében – a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv céljaival összhangban – a gyártóknak előnyben kell részesíteniük termékeik újrahasználatát, újragyártását és újrafeldolgozását. Az újrahasználat, az újragyártás és az újrafeldolgozás (illetve az azokra való felkészülés) bizonyos tervezést igényel, nevezetesen az összetevők és anyagok szétválasztásának az újrafeldolgozás későbbi szakaszában történő elősegítésével, valamint a kevert anyagok mellőzésével. Mivel a szokásos használati utasítás nem feltétlenül jut el az újrahasználatért, újragyártásért és újrafeldolgozásért (vagy azok előkészítéséért) felelős gazdasági szereplőkhöz, az ezzel kapcsolatban szükséges információkat a használati útmutató mellett hozzáférhetővé kell tenni a termékadatbázisokban vagy -rendszerekben, valamint a gyártó honlapján is. (45)A biztonságos, működőképes és környezeti szempontból fenntartható építési termékek előállítása érdekében átfogó fenntarthatósági és biztonsági kötelezettségeket kell megállapítani a gyártók tekintetében. Tekintettel e kötelezettségek fontosságára, valamint a funkcionalitás, a biztonság és a fenntarthatóság közötti megfelelő egyensúly elérésére, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén meghatározza azokat a feltételeket, amelyek alapján egy adott termékcsalád vagy -kategória esetében e kötelezettségek teljesülnek, vagy feltételezhető, hogy teljesülnek. (46)Egyes építési termékek úgy is hulladékká válhatnak, hogy még soha nem használták őket. Az erőforrások ilyen pazarlásának elkerülése érdekében a gyártóknak bele kell egyezniük abba, hogy közvetlenül vagy importőreiken és forgalmazóikon keresztül visszaszerezzék az olyan termék felett gyakorolt tulajdonjogukat, amelyeket az építkezésre vagy a felhasználóhoz történő szállítást követően nem használtak fel, és amelyek ugyanolyan állapotban vannak, mint amelyben azokat forgalomba hozták. (47)Annak érdekében, hogy az építési termékek felhasználói megalapozott döntéseket hozhassanak, megfelelő tájékoztatást kell kapniuk a termékek környezeti teljesítményéről, a környezetvédelmi követelményeknek való megfelelésükről, valamint a gyártó ezzel kapcsolatos környezetvédelmi kötelezettségei teljesítésének mértékéről. A Bizottság ezért felhatalmazást kap arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el olyan konkrét címkézési követelmények megállapítása céljából, amelyek a könnyen érthető, színkódos címkézésre is kiterjedhetnek. (48)A gyártók bizonyos kötelezettségei, mint például a környezeti fenntarthatóság értékelése vagy az újrafeldolgozható anyagok előnyben részesítése, aligha teljesíthetők használt, újragyártott vagy feleslegessé vált termékek esetében. Az újrafelhasználást lehetővé tevő vagy az újragyártást végző gazdasági szereplőket ezért mentesíteni kell e kötelezettségek alól, annál inkább, mivel az újrafelhasználás és az újragyártás egyaránt előnyös a környezetre nézve. (49)A meghatalmazott képviselők az importált termékek esetében gyakran az egyedüli elérhető személyek, ugyanakkor a gyártók gyakran igen korlátozott feladatokat bíznak rájuk, és nem biztosítják számukra a gyártók hatékony képviseletéhez szükséges összes információt. Ezért pontosítani kell és meg kell erősíteni a meghatalmazott képviselők szerepét és felelősségi köreit. (50)A gyártók annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettségét, hogy a termék teljesítménye vagy biztonságossága változatlan maradt-e, arra a gazdasági szereplőre is alkalmazni kell, aki a terméket úgy módosítja, hogy az hatással lehet annak teljesítményére vagy biztonságosságára. Ez a kötelezettség azonban nem írható elő azon gazdasági szereplő számára, aki a termékek újracsomagolását egy másik tagállamban történő forgalmazás céljából végzi el, mivel ellenkező esetben a másodlagos kereskedelem és ezáltal a termékek szabad mozgása akadályokba ütközne, az újracsomagolás pedig elvben nem befolyásolhatja az építési termék teljesítményét vagy biztonságosságát. Mindazonáltal és a termékek teljesítményének és biztonságosságának megőrzése érdekében az újracsomagolást végző gazdasági szereplőnek felelősséget kell vállalnia e műveletek megfelelő végrehajtásáért annak biztosítása érdekében, hogy a termék ne sérüljön, és hogy a felhasználókat továbbra is megfelelően tájékoztassák a forgalmazás helye szerinti tagállam által meghatározott nyelven. (51)Annak érdekében, hogy a gyártók jobban megfeleljenek az e rendelet szerinti kötelezettségeknek, továbbá a feltárt hiányosságok kezeléséhez és a piacfelügyelet javításához történő hozzájárulás érdekében, a szolgáltatókat, az online piactereket és a közvetítőket fel kell hatalmazni és kérni arra, hogy ellenőrizzék a termékek és gyártóik bizonyos, könnyen ellenőrizhető jellemzőit, például a terméktípus meghatározását és az átfogó műszaki dokumentáció elkészítését, továbbá aktívan hozzá kell járulniuk annak biztosításához, hogy csak a megfelelő termékek juthassanak el a felhasználókhoz.

(52)Annak elkerülése érdekében, hogy a 3D nyomtatást az e rendelet szerinti kötelezettségek megkerülésére használják, a 3D nyomtatást végző szolgáltatók számára bizonyos tájékoztatási kötelezettségeket kell előírni. (53)A használt és újragyártott termékek biztonságos használata gyakran az első felhasználásukra vonatkozó pontos tájékoztatástól függ. Az újrahasználatra vagy újragyártásra szánt használt termékek leszerelését végző gazdasági szereplőnek ezért jegyzőkönyvet kell felvennie a leszerelt termék használatának helyéről, körülményeiről és időtartamáról. (54)A termékek teljesítménye és biztonságossága a felhasznált alkatrészektől, valamint a kalibrátorok vagy más szolgáltatók által azok kialakítása és gyártása során nyújtott szolgáltatásoktól is függ. Ezen okokból a termékek gyártásában részt vevő alkatrész-beszállítók és szolgáltatók számára bizonyos kötelezettségeket kell megállapítani. Amennyiben egy bizonyos gazdasági szereplő által szállított alkatrész vagy nyújtott szolgáltatás következtében meg nem felelés vagy kockázat alakulhatott ki, a szállítónak vagy szolgáltatónak tájékoztatnia kell az ugyanazon alkatrészt vagy szolgáltatást megvásárló többi ügyfelet annak érdekében, hogy a meg nem felelés esetei és a kockázatok más termékek esetében is hatékonyan kezelhetők legyenek. (55)Egyes, építési célra használt cikkeknek több lehetséges rendeltetése is van. A gyártók számára lehetővé kell tenni, hogy szabadon dönthessenek arról, hogy ezeket az árucikkeket építési célú felhasználásra szánják-e vagy sem, többek között annak elkerülése érdekében, hogy akkor is teljesítmény- és megfelelőségértékelésre kényszerüljenek, amikor az nem szükséges. Ha azonban a gyártók és más gazdasági szereplők úgy döntenek, hogy egy adott árucikket nem építési célú felhasználásra szántak, miközben az arra is felhasználható („pszeudotermék”), a gyártóknak és más gazdasági szereplőknek kell gondoskodniuk arról, hogy az árucikket építményekben ne használják. Ellenkező esetben az árucikkek egy része építési célú felhasználásra kerülne, miközben nem felel meg e rendelet követelményeinek. (56)Ugyanebből az okból azonban, ha a jellegüknél fogva építési és egyéb célokra felhasználható árucikkek („kettős felhasználású termékek”) gyártói nem zárják ki kifejezetten az építési célú felhasználást, akkor az adott típusba tartozó valamennyi árucikk tekintetében teljesíteniük kell az e rendelet szerinti kötelezettségeket. (57)Annak pontosítása érdekében, hogy e rendelet alkalmazandó-e az online és egyéb távértékesítésekre, meg kell határozni, hogy egy bizonyos terméket milyen feltételek mellett kell úgy tekinteni, hogy azt uniós ügyfeleknek kínálják. Mivel az online kereskedelem esetében nagyobb a meg nem felelés valószínűsége, a tagállamoknak külön erőfeszítést kell tenniük és egyetlen központi piacfelügyeleti hatóságot kell kijelölniük a területükön található ügyfelekre irányuló távértékesítési ajánlatok felderítésére, hogy a felelős piacfelügyeleti hatóságok megtehessék a megfelelő intézkedéseket. Mivel az ilyen ajánlatok felderítéséhez kutatási szakértői ismeretekre vagy célzott mesterségesintelligencia-szoftverekre van szükség, a felderítési feladatot központosítani kell, és azt egyetlen piacfelügyeleti hatóságra kell bízni. (58)Gyors ütemben fejlődnek azok a digitális technológiák, amelyek komoly lehetőséget kínálnak a gazdasági szereplők és a hatóságok adminisztratív terheinek és költségeinek csökkentésére, miközben az innovatív és új üzleti lehetőségeket és modelleket is előmozdítják. A digitális technológiák elterjedése jelentősen hozzá fog járulni az épületkorszerűsítési program célkitűzéseinek – beleértve az energiahatékonyságot, az életciklus-értékeléseket és nyomon követést –, valamint az épületállomány eléréséhez is. Ennek megfelelően a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy végrehajtási jogi aktusok révén kiaknázhassa a digitalizálás további lehetőségeit. (59)Mivel az építési termékekre kidolgozott harmonizált szabványok (a továbbiakban: az építési termékekre vonatkozó szabványok) – a jogbiztonság megteremtése érdekében – jórészt kötelező érvényűek, e szabványoknak nem csupán a vonatkozó szabványosítási kérelemmel és e rendelettel, hanem az uniós jog általános elveivel is összhangban kell állniuk. (60)Annak biztosítása érdekében, hogy az építési termékekre vonatkozó szabványok hivatkozásai időben megjelenjenek az Európai Unió Hivatalos Lapjában, az Európai Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az e rendelet szerinti joghatások tekintetében korlátozza a hiányos szabványok hatályát vagy felülbírálja e szabványokat oly módon, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el ahelyett, hogy megtagadná e szabványok hivatkozásainak a Hivatalos Lapban való feltüntetését. (61)A rendszer koherenciájának biztosítása érdekében e rendeletnek a szabványosításra vonatkozó horizontális jogi keretre kell épülnie. Ezért az 1025/2012/EU rendeletet az e rendelettel összhangban kötelezővé tett szabványokra is a lehető legnagyobb mértékben kell alkalmazni. Az 1025/2012/EU rendeletnek ezért többek között meg kellene határoznia azt az eljárást, amelyet az építési termékekre vonatkozó harmonizált szabványokkal szemben emelt kifogások esetén kell alkalmazni, amennyiben ezek a szabványok nem felelnek meg teljes mértékben a vonatkozó szabványosítási kérelemben meghatározott követelményeknek vagy e rendelet egyéb követelményeinek. (62)Mivel nem általánosan alkalmazandó jogi aktusokról van szó, hanem a CE-jelölést eredményező kétlépcsős közigazgatási eljárás első lépéséről, az európai értékelési dokumentumok nem minősülnek harmonizált műszaki előírásnak. A harmonizált szabványok kidolgozásának alapelvei – például a versenytársak számára biztosított átláthatóság – azonban az európai értékelési dokumentumokra is alkalmazhatók és alkalmazandók. Ezenkívül az európai értékelési dokumentumokra ugyanúgy kell hivatkozni a teljesítmény- és megfelelőségértékelési eljárások során, mint a harmonizált szabványokra. Ezért a rendelkezések hosszadalmas megismétlésének elkerülése érdekében a harmonizált szabványokra vonatkozó elvi szabályokat az európai értékelési dokumentumokra is alkalmazni kell. Az európai értékelési dokumentumokat nyilvánosan hozzáférhetővé kell tenni, és az összes európai értékelési dokumentum hivatkozásait közzé kell tenni a Hivatalos Lapban, aminek célja az átláthatóság biztosítása a versenytársak részére. (63)Jelenleg az egymástól nehezen megkülönböztethető európai értékelési dokumentumok növekvő száma – amelyek gyakran kevés hozzáadott értéket képviselnek a többi hasonló dokumentumhoz vagy a meglévő harmonizált szabványokhoz képest – azzal a kockázattal jár, hogy lassíthatja e dokumentumok közzétételét. E kockázat költséghatékony kezelése érdekében meg kell határozni vagy pontosítani kell bizonyos, az európai értékelési dokumentumok kidolgozására és elfogadására vonatkozó elveket. Ezenfelül a Bizottság általi ellenőrzést is fokozni kell. (64)A műszaki értékelést végző szerveket kijelölő hatóságokra vonatkozó követelmények – tekintettel a szerepük közötti hasonlóságokra – nem maradhatnak el a bejelentő hatóságokra alkalmazandó követelményektől. Ugyanezen okból a műszaki értékelést végző szerveknek a döntéshozatal terén ugyanolyan mértékű függetlenséggel és irányítással kell rendelkezniük, mint a bejelentett szervezeteknek. (65)Mivel a bejelentések jelentős százaléka alapul a hiányos vagy téves értékeléseken, amire reagálni kell – különösen akkor, ha saját belső műszaki szaktudással nem rendelkező jogi személyek bejelentésére került sor –, meg kell erősíteni a bejelentő hatóságok erőforrás-kapacitását, nevezetesen minimumkövetelmények meghatározásával; a bejelentett szervezetekre vonatkozó követelményeket pontosítani kell, nevezetesen függetlenségük, a más jogi személyekre történő átruházás és a feladataik teljesítésére irányuló saját képességük tekintetében; elő kell írni a bejelentett szervezetek számára, hogy megfelelően képzett személyzettel rendelkezzenek, és ellenőrizni kell a személyzet megfelelőségét, amihez a képesítési mátrix eszköze bizonyult a leghatékonyabbnak; biztosítani és ellenőrizni kell, hogy a bejelentett szervezet, ne pedig valamely alvállalkozó, leányvállalat vagy egy másik, ugyanahhoz a cégcsaládhoz tartozó vállalat rendelkezzen tényleges irányítással a személyzet, a külső szakértők kirendelése, az eljárások, kritériumok és a döntéshozatal felett; továbbá ki kell bővíteni a bejelentett szervezetként való kijelölés kérelmezésekor az egyes szervezetek által benyújtandó dokumentációt annak érdekében, hogy tartalmasabb és viszonylag méltányosabb alapot nyújtsanak a bejelentő hatóságok döntéséhez. (66)Az akkreditáló testületek általánosan hiányos gyakorlatának ellensúlyozása érdekében biztosítani kell, hogy az akkreditáló testületek ezt a rendeletet, ne pedig a gyakran eltérő szabványokat tekintsék az akkreditálás alapjának. Fontos annak biztosítása is, hogy az akkreditáló testületek a kérelmező szerv, és ne egy vállalatcsoport alkalmasságát értékeljék, mivel magának a kérelmező szervnek kell a jövőbeli tanúsítás felett irányítást gyakorolnia. (67)Az egyenlő versenyfeltételek elérése és a jogbizonytalanság elkerülése érdekében a bejelentett szervezetek kötelezettségeit mind értékelési és ellenőrzési tevékenységeik, mind a kapcsolódó szempontok tekintetében egyértelműbben meg kell határozni és pontosítani kell. (68)A bejelentett szervezetek személyzete és a gyártók közötti érintettség elkerülése érdekében a bejelentett szervezeteknek biztosítaniuk kell a különböző megfelelőségértékelési feladatokat ellátó munkatársak közötti rotációt. (69)Előfordulhat, hogy a tagállami hatóságoknak olyan kérdéseik merülnek fel, amelyeket csak egy bizonyos bejelentett szervezet tud megválaszolni. A bejelentett szervezeteknek ezért más tagállamok hatóságai által esetlegesen feltett kérdésekre is válaszolniuk kell. (70)Annak érdekében, hogy valamennyi hatóság könnyebben tudja azonosítani a bejelentett szervezetek, a gyártók és a termékek meg nem felelésének eseteit, továbbá az egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében a bejelentett szervezeteket fel kell hatalmazni, és amennyiben a meg nem felelés egyértelműen bizonyítható, kötelezővé kell tenni számukra, hogy proaktív módon továbbítsák a meg nem felelésre vonatkozó információkat az érintett piacfelügyeleti hatóságoknak vagy bejelentő hatóságoknak. A bejelentett szervezetek azonban nem sérthetik meg a tájékoztatási kötelezettséget azzal, hogy saját ügyfeleiken vagy társaikon kívül más gazdasági szereplőket is vizsgálnak. (71)A bejelentett szervezetek és a gyártók közötti egyenlő versenyfeltételek megteremtése érdekében fokozni kell a bejelentett szervezetek közötti koordinációt. Mivel a jelenlegi bejelentett szervezeteknek csak a fele vesz részt saját kezdeményezésére a már létező bejelentett szervezetek koordinációs csoportjának tevékenységeiben, az e tevékenységekben való részvételt kötelezővé kell tenni.

(72)A 305/2011/EU rendeletben a kis- és középvállalkozások számára egyszerűsített eljárások létrehozására, és ezáltal a kkv-kra és a mikrovállalkozásokra háruló terhek és költségek csökkentésére irányuló törekvések nem voltak teljesen eredményesek, és gyakran – a tudatosság vagy az alkalmazásukkal kapcsolatos egyértelműség hiánya miatt – félreértették vagy nem alkalmazták őket. A korábban megállapított szabályok alapján feltárt hiányosságok kezelése révén pontosítani kell és meg kell könnyíteni e szabályok alkalmazását, és ezáltal teljesíteni kell a kkv-k támogatására irányuló célkitűzést, egyúttal pedig gondoskodni kell az építési termékek teljesítményéről, biztonságosságáról és környezeti fenntarthatóságáról. (73)Más gyártó vizsgálati eredményeinek a 305/2011/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt elismerését általánosságban a gazdasági szereplők és konkrétabban a gyártók terheinek csökkentése érdekében ki kell terjeszteni. Erre az elismerési mechanizmusra különösen azért van szükség, hogy elkerülhető leg