[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.5.2008

COM(2008) 248 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

2008. ÉVI KONVERGENCIAJELENTÉS

(készült a Szerződés 122. cikkének (2) bekezdésével összhangban) {SEC(2008) 567}

1. A jelentés célja

A Szerződés 122. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottságnak és az EKB-nak jelentést kell tennie a Tanácsnak – legalább kétévente egyszer, vagy az eltéréssel rendelkező tagállam kérésére – a tagállamok által a gazdasági és monetáris unió elérésével kapcsolatos kötelezettségeik teljesítésében elért eredményekről.

A Bizottság és az EKB legutolsó szokásos konvergenciajelentését 2006 decemberében fogadták el[1]. Dánia és az Egyesült Királyság nem jelezte a közös valuta bevezetésére vonatkozó szándékát, ezért a konvergenciaértékelés a következő tíz eltéréssel rendelkező tagállamról szól: Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Románia, Szlovákia és Svédország. Bulgária és Románia, amely 2007. január 1-jén csatlakozott az EU-hoz, első alkalommal szerepel a vizsgálatban. A tíz ország konvergenciahelyzetének részletesebb vizsgálata e jelentés (SEC(2008) 567) technikai mellékletében található. Ezzel párhuzamosan 2008. április 4-én Szlovákia kérelmezte annak megvizsgálását, hogy az euro 2009. január 1-jei bevezetéséhez szükséges feltételek teljesültek-e.

A Bizottság és az EKB által készített jelentések tartalmára a Szerződés 121. cikkének (1) bekezdése irányadó. Ez a cikk előírja, hogy a jelentésekben vizsgálni kell, hogy a nemzeti jogszabályok, ezen belül a nemzeti központi bank alapokmánya összeegyeztethető-e a Szerződés 108. és 109. cikkével, valamint a KBER és az EKB alapokmányával (a továbbiakban KBER/EKB-alapokmány). A jelentéseknek továbbá meg kell vizsgálniuk, hogy a konvergenciakritériumok alapján (árstabilitás, állami költségvetési helyzet, árfolyam-stabilitás, hosszú távú kamatlábak) és több más, a 121. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdésében említett tényező figyelembevételével elérték-e az érintett tagállamban a fenntartható konvergencia magas fokát. A négy konvergenciakritériumot részletesebben a Szerződéshez csatolt egyik jegyzőkönyv (a konvergenciakritériumokról szóló 21. jegyzőkönyv) tartalmazza.

A nemzeti jogszabályok, ezen belül a nemzeti központi bankok alapokmánya és a Szerződés 108. és 109. cikke, valamint a KBER/EKB-alapokmány közötti összeegyeztethetőség vizsgálata megköveteli a megfelelőség értékelését a monetáris finanszírozás tilalma (EKSz. 101. cikk) és a kiváltságos hozzáférés tilalma (EKSz. 102. cikk); a KBER célkitűzéseivel való konzisztencia (EKSz. 105. cikk (1) bekezdés); a központi bank függetlensége (EKSz. 108. cikk) és a nemzeti központi bankoknak a KBER-be történő integrálódása (az EK-Szerződés és a KBER/EKB-alapokmány több cikke) tárgyában.

Az árstabilitási kritérium meghatározása a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdésében szerepel: „az árstabilitás magas fokának elérése […] olyan inflációs ráta esetén áll fenn, amely közel esik az árstabilitás tekintetében legjobb eredményt felmutató legfeljebb három tagállaméhoz”.

A konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 1. cikke továbbá úgy rendelkezik, hogy „az árstabilitási kritérium […] azt jelenti, hogy egy tagállam fenntartható árstabilitással és a vizsgálatot megelőző egy éves időszakon keresztül az árstabilitást illetően legjobb eredményt felmutató legfeljebb három tagállam átlagos inflációs rátáját legfeljebb 1,5 százalékponttal meghaladó inflációs rátával rendelkezett. Az inflációt a fogyasztói árindex segítségével összehasonlítható alapon, a tagállami fogalommeghatározások közötti eltérések figyelembevételével kell meghatározni” [2]. Az előírt fenntarthatóság miatt a kielégítő inflációs teljesítményt alapvetően nem az ideiglenes tényezők, hanem az inputköltségek és más, az árak alakulását strukturális szempontból befolyásoló tényezők alakítása révén kell elérni. Ezért a konvergencia vizsgálata magában foglalja az infláció mögöttes tényezőinek és a középtávú kilátásoknak az értékelését is. Értékeli azt is, hogy az ország az elkövetkező hónapokban valószínűleg megfelel-e a referenciaértéknek[3].

Az inflációs referenciaérték a számítások szerint 3,2 % volt 2008 márciusában[4], a három legjobban teljesítő tagállam pedig Málta, Hollandia és Dánia volt.

A költségvetési egyenlegre vonatkozó konvergenciakritériumot a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdése határozza meg, mint „ az állam pénzügyi helyzetének fenntarthatósága; ezt olyan költségvetési egyenleg elérése mutatja, amely nem rendelkezik a 104. cikk (6) bekezdése értelmében vett túlzott hiánnyal ”. A konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 2. cikke továbbá megállapítja, hogy ez a kritérium azt jelenti, hogy „a vizsgálat időpontjában a tagállam nem áll a Tanács által a túlzott hiány fennállásáról e Szerződés 104. cikke (6) bekezdésének értelmében hozott határozat hatálya alatt” .

A Szerződés az árfolyam-kritériumra a 121. cikk (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében úgy hivatkozik, mint „az Európai Monetáris Rendszer árfolyam-mechanizmusa által előírt normál ingadozási sávok betartása legalább két évig anélkül, hogy egy másik tagállam valutájával szemben leértékelésre kerülne sor” .

A konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 3. cikke kimondja: „Az Európai Monetáris Rendszer árfolyam-mechanizmusában való részvételre vonatkozó kritérium (…) azt jelenti, hogy egy tagállam a vizsgálatot megelőző legalább két éven keresztül komoly feszültségek nélkül az Európai Monetáris Rendszer árfolyam-mechanizmusa által előírt normál ingadozási sávokon belül maradt. Így különösen, azt, hogy ugyanezen időszak alatt a tagállam saját kezdeményezésére nem értékelte le valutájának bilaterális középárfolyamát valamely másik tagállam valutájával szemben” [5].

Az e jelentésben az árfolyam-stabilitás értékelésére szolgáló kétéves időszak a 2006. április 19. és 2008. április 18. közötti időszak.

A Szerződés 121. cikke (1) bekezdése negyedik francia bekezdésének követelménye: „a tagállam által elért konvergencia és a tagállamnak az Európai Monetáris Rendszer árfolyam-mechanizmusában való részvételének fenntarthatósága, ami a hosszú távú kamatszintben tükröződik ” . A konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 4. cikke továbbá úgy rendelkezik, hogy „ a kamatokra vonatkozó konvergenciakritérium […] azt jelenti, hogy egy tagállam a vizsgálatot megelőző egy éves időszakon keresztül az árstabilitást illetően legjobb eredményt felmutató legfeljebb három tagállam átlagos nominális hosszú távú kamatát legfeljebb 2 százalékponttal meghaladó kamattal rendelkezett. A kamatokat a hosszú lejáratú államkötvények vagy azokkal összehasonlítható értékpapírok alapján, a tagállami fogalommeghatározások közötti eltérések figyelembevételével kell meghatározni” .

A referenciakamatláb a számítások szerint 2008 márciusában 6,5 % volt.

A Szerződés 121. cikke megköveteli más, a gazdasági integráció és a konvergencia szempontjából fontos tényezők megvizsgálását is. Az ilyen kiegészítő tényezők között van a pénzügyi és a termékpiaci integráció, a folyó fizetési mérleg alakulása[6], valamint a fajlagos munkaerőköltségek és más árindexek alakulása. Az utóbbiak az árstabilitás értékelésébe tartoznak bele.

2. Bulgária

Bulgária 2007. január 1-jén csatlakozott az Európai Unióhoz. Ez a jelentés ezért első alkalommal értékeli azt, hogy jogszabályai megfelelnek-e az EK-Szerződés 108. és 109. cikkének és a KBER/EKB-alapokmánynak, illetve hol tart a fenntartható gazdasági konvergencia elérésében.

A Bolgár Nemzeti Bank (BNB) jogalapja a BNB-ről szóló 1997. június 5-i törvény. Legutóbb 2007 júniusában és júliusában módosították. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása tekintetében Bulgária jogszabályai – különösen a BNB-ről szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Hiányosságok állnak fenn a bankjegy- és érmekibocsátásokkal, a fizetési rendszerek zavartalan működésének előmozdításával, a nemzetközi pénzintézetekben való részvételt megelőző EKB-jóváhagyásokkal, az EKB és az EU statisztikai szerepével, a független külső könyvvizsgálók által végzett ellenőrzésekkel, az intézményi és személyi függetlenséggel, illetve a monetáris finanszírozás tilalmával kapcsolatban.

A 12 havi átlagos infláció Bulgáriában az EU-csatlakozás óta a referenciaérték fölött van. Az átlagos inflációs ráta Bulgáriában a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 9,4 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg jóval a referenciaérték fölött marad.

A bolgár HICP-infláció az elmúlt években jelentősen felgyorsult, ezen belül az átlagos éves infláció a 2003. évi 2,3 %-ról 2006-ban és 2007-ben mintegy 7,5 %-ra nőtt, 2007 végére pedig az előző évhez képest havi összehasonlításban már kétszámjegyű volt. Az inflációnövekedést többek között a magasabb energia- és élelmiszerárak és az erőteljesen növekedő szabályozott árak és jövedéki adók okozták, bár a belföldi kereslet és a bérnövekedés élénkülése mellett a maginflációs nyomások is erősödtek. Ilyen körülmények között az előrejelzés szerint az infláció az elkövetkező hónapokban is magas szinten marad, és az átlagos éves infláció 2008-ban 10 % körüli értékre nő. Az előrejelzés szerint később a gazdaságban tapasztalható keresleti nyomás enyhülésével és a termékársokk elmúlásával párhuzamosan 2009-re az infláció fokozatosan mintegy 6 %-ra csökken. Bulgária alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 45 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

Bulgária nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Bulgária nem áll túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alatt. Bulgária államháztartásának egyenlege az elmúlt néhány évben jelentős mértékben javult, a 2003. évi egyensúlyi helyzethez képest 2007-ben a GDP 3,4 %-a lett a többlet. Miközben az összes bevétel GDP-hez viszonyított aránya emelkedett, a GDP-arányos kiadásokat az időszak túlnyomó részében féken tartották. A bruttó államadósság-ráta csökkenő tendenciát mutatott, a 2002. évi több mint 50 % helyett 2007-ben a GDP 18 %-a volt. Változatlan politikai helyzetből kiindulva a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése azzal számol, hogy a többlet 2008-ban és 2009-ben is a GDP 3 %-a körül marad, míg az adósságráta tovább csökken, és 2009-ben eléri a GDP 11 %-át.

Bulgária teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A bolgár leva nem vesz részt az ERM II-ben. Bulgária 1997 óta a német márkához, később pedig az euróhoz kötött valutatanácsi rendszert működtet. A valutatanácsi konstrukciónak nagy szerepe van a makrogazdasági stabilizációban, és bevezetése óta zökkenőmentesen működik. Más mutatók nem jelzik, hogy a vizsgálati időszakban az árfolyamra nyomás nehezedett volna, bár a globális pénzügyi piacokon az elmúlt időszakban tapasztalt nyugtalanságokkal összefüggően a befektetők mintha kissé magasabb kockázatra számítanának, amit az is mutat, hogy 2007 vége óta növekszik az euróövezet éven belüli kamatlábához viszonyított különbözet. A valutatanácsot továbbra is megfelelően támogatják a hivatalos tartalékok, amelyek az elmúlt években markánsan növekedtek.

Bulgária nem teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb Bulgáriában a 2008 márciusa előtti egy évben 4,7 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak Bulgáriában az EU-csatlakozás óta a referenciaérték alatt vannak. A hosszú távú kamatlábak 2003 és 2005 között jelentős mértékben csökkentek, ami a globális hozamok, illetve az euróövezethez viszonyított különbözetek csökkenésében is megmutatkozik. Ez utóbbi 2005 végére gyakorlatilag megszűnt, ami azt mutatja, hogy Bulgária makrogazdasági teljesítménye és kilátásai iránt magas a befektetői bizalom. 2006 közepe óta a különbözetek ismét emelkednek, 2008 márciusában már mintegy 80 bázispontot értek el, miközben a befektetők egyre inkább tartanak a jelentős makrogazdasági egyensúlyhiányból fakadó kockázatoktól.

Bulgária teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Bulgária külső hiánya az utóbbi években jelentős mértékben, a 2004. évi 6 %-ról 2007-ben a GDP mintegy 20 %-ára nőtt. A hatalmas külső egyensúlyhiány legfőképpen azt mutatja, hogy a felzárkózással összefüggő fogyasztás és beruházás is gyorsan növekszik. Mérete már egyértelműen meghaladta a középtávon fenntarthatónak tekinthető szintet, ami azt jelenti, hogy később jelentős kiigazításra lesz szükség. A külső hiányt pozitív befektetői hangulat közepette teljes egészében külföldi közvetlen befektetésekből finanszírozzák. A magas külső adósság miatt Bulgária külső helyzete középtávon jelentős finanszírozási igényre enged következtetni. A bolgár gazdaság magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Bulgária nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

3. A Cseh Köztársaság

A 2006. évi konvergenciajelentés a jogi konvergencia vizsgálatánál arra a következtetésre jutott, hogy a Cseh Köztársaságban a jogszabályok – nevezetesen a cseh nemzeti bankról (CNB) és a pénzügyi döntőbíróról szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. A CNB-ről szóló törvényt 2007-ben módosították, de a 2006. évi konvergenciajelentésben kiemelt összeegyeztethetetlenségeket nem oldották meg. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása, a központi bank függetlensége, illetve a monetáris finanszírozás tilalma tekintetében a Cseh Köztársaság jogszabályai, különösen a CNB-ről és a pénzügyi döntőbíróról szóló törvény nem teljes mértékben összeegyeztethető a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. A CNB-ről szóló törvény hiányosságokat tartalmaz az EKB nemzetközi együttműködésben játszott szerepével, az EKB és az EU statisztikai adatok gyűjtésben és a külső könyvvizsgálók kinevezésében betöltött szerepével, a fizetési rendszerek zavartalan működésének előmozdításával, az intézményi és személyi függetlenséggel és a monetáris finanszírozás tilalmával kapcsolatosan.

A 12 havi átlagos infláció a Cseh Köztársaságban 2007. december óta a referenciaérték fölött van. Az átlagos inflációs ráta a Cseh Köztársaságban a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 4,4 %, azaz a 3,2 %-os referenciaértéknél magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg tovább távolodik a referenciaértéktől.

A Cseh Köztársaságban a 2004 óta 2 % körül ingadozó infláció 2007. második félévében az emelkedő energia- és élelmiszerárak hatására jelentős mértékben megnőtt. Az általános infláció növekedése annak ellenére történt, hogy jelentős mértékben tovább erősödött a korona, amelynek felértékelődése már 2004 óta tart. 2008 első negyedévében az éves HICP-infláció a közvetett adók változása és a szabályozott árak növekedése miatt tovább emelkedett, és kilenc éve nem volt ilyen magas, csaknem 8 %. A maginflációs indexek párhuzamos emelkedése arra utal, hogy a belföldi maginflációs nyomások is növekedtek. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése szerint az infláció 2008 túlnyomó részében – főleg a magasabb termékárak és az egyszeri adminisztratív intézkedések hatása miatt – valószínűleg magas marad, de előrejelzései szerint azt követően 2009-ben rohamosan a 3 %-os átlag alá csökken, mivel ezek a növekedések az éves ráta számításából kiesnek. A Cseh Köztársaság viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 62 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

A Cseh Köztársaság nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

A Cseh Köztársaság jelenleg túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alá tartozik (2004. július 5-i tanácsi határozat).[7] A Tanács azt javasolta, hogy a Cseh Köztársaság hozzon középtávú intézkedéseket annak érdekében, hogy a hiányt 2008-ra hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá szorítsa. A Cseh Köztársaság államháztartási hiánya 2004. óta jelentős mértékben csökkent. Az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 2,7 %-ára, 2007-ben pedig a GDP 1,6 %-ára javult. Ez a vártnál több bevétel, illetve némi kiadáscsökkentés eredménye. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi jelentése szerint – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – a GDP-arányos hiány 2008-ban a GDP 1,4 %-át teszi majd ki, 2009-ben pedig kissé, a GDP 1,1 %-ára csökken, míg az államadósság várhatóan a 2008. évi 28,1 %-ról 2009-ben a GDP 27,2 %-ára csökken.

Ezeket a fejleményeket és a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzését figyelembe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a túlzott hiányt sikerült hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkenteni. A Bizottság ezért ajánlja, hogy a Tanács helyezze hatályon kívül a Cseh Köztársaságban fennálló túlzott költségvetési hiányról szóló határozatot (SEC(2008)571).

Ha a Tanács a Cseh Köztársaságban fennálló túlzott költségvetési hiányról szóló határozat hatályon kívül helyezése mellett dönt, azzal a Cseh Köztársaság teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A cseh korona nem vesz részt az ERM II-ben. A Cseh Köztársaság lebegtetett árfolyamrendszert működtet. A kétéves vizsgálati időszakban a korona az euróval szemben mintegy 13 %-kal értékelődött fel. Úgy tűnik, hogy a korona rövid távú volatilitása a globális pénzügyi piaci változásokat tükrözte, bár a belföldi tényezőknek is volt szerepük (pl. a kamatláb-különbözetek alakulása a világ vezető valutáihoz viszonyítva).

A Cseh Köztársaság nem teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb a Cseh Köztársaságban a 2008 márciusa előtti egy évben 4,5 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak a Cseh Köztársaságban az EU-csatlakozás óta a referenciaérték alatt vannak. Az inflációs várakozások alacsony szinten maradtak, a korona felértékelődése pedig hozzájárult a hozamok alacsony szinten tartásához. A hosszú távú kamatlábak a Cseh Köztársaságban 2005 óta az euróövezet szintjének közelében vagy az alatt mozognak, bár a különbség 2007. második féléve óta enyhén pozitívba fordult, ami elsősorban a Cseh Köztársaságban irányadó kamatok euróövezethez viszonyított eltérő kilátásait, illetve a globális kockázatéhség csökkenését tükrözi.

A Cseh Köztársaság teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. A Cseh Köztársaságban a külső hiány jelentős mértékben, a 2002-2004. évi 6 %-ról 2005-ben a GDP 1,6 %-ára csökkent, majd 2006-2007-ben átlagban mintegy 2,6 %-ra emelkedett. A külső mérleg szilárd teljesítménye főleg a külföldi termelési beruházások által előidézett áruexport fellendülésének tudható be. A külső hiányt az EU-csatlakozás óta teljes egészében nettó külföldi közvetlen tőkebefektetésekből finanszírozzák. A cseh gazdaság magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Cseh Köztársaság nem teljesítette az euro bevezetésére vonatkozó feltételeket.

4. Észtország

Ahogy a 2006. évi konvergenciajelentés is megfogalmazta, a 2004. évi konvergenciajelentésben felvetett összes összeegyeztethetetlenséget megszüntették. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása tekintetében Észtország alkotmányának 111. cikke formai szempontból nem összeegyeztethető a Szerződés előírásaival és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Az Észt Legfelsőbb Bíróság Alkotmánybíróságának 2006. május 11-i döntése azonban jogilag egyértelmű helyzetet teremt, különösen arra vonatkozóan, hogy az euro észtországi bevezetését követően a 111. cikk nem alkalmazható. Észtország nemzeti jogszabályait a Szerződés előírásaival és a KBER/EKB-alapokmánnyal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni, amennyiben a valutatörvényt és az észt korona biztonságáról szóló törvényt az euro bevezetésének időpontjától hatályon kívül helyezik. Az Eesti Pankról szóló törvény azonban bizonyos bankjegyek kibocsátása és a statisztikai adatok gyűjtése vonatkozásában még mindig tartalmaz néhány, az Eesti Pank KBER-integrációjával kapcsolatos hiányosságot.

A 12 havi átlagos infláció Észtországban 2004. szeptember óta a referenciaérték fölött van. Az átlagos inflációs ráta Észtországban a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 8,3 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg tovább távolodik a referenciaértéktől.

A HICP-infláció az elmúlt években Észtországban rohamosan felgyorsult, ezen belül az átlagos infláció 2007-ben 6,75 %-ra nőtt, 2008 elején pedig az előző évhez képest havi összehasonlításban már kétszámjegyű volt. A növekvő infláció a belföldi kereslet erős növekedésének és az emelkedő bérköltségeknek volt köszönhető, ami jelentős mértékű élelmiszer- és energiaár-emelkedéssel járt együtt. Az elkövetkező hónapok inflációs teljesítményében továbbra is a bérköltség alakulásából, a magasabb energia- és élelmiszerárakból, illetve a jövedéki adó növekedéséből keletkező nyomás fog megmutatkozni. Az előrejelzés szerint később a lassuló gazdaság és az egyszeri hatások elmúlásával párhuzamosan az infláció a 2008. évi 9,5 %-ról 2009-ben 5 %-ra csökken. Észtország viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 67 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

Észtország nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Észtország nem áll túlzott költségvetési hiányról hozott tanácsi határozat hatálya alatt. 2002 és 2007 között Észtország átlagban a GDP mintegy 2 %-ának megfelelő államháztartási többletet regisztrált. 2007-ben Észtország az egy évvel korábbi 3,4 %-os csúcshoz képest 2,8 %-os államháztartási többletet regisztrált. A bruttó államadósság-ráta 2007-ben az összes EU-tagállam közül a legalacsonyabb, a GDP 3,4 %-a volt. A hatóságok az erős növekedési időszakot kihasználva jelentős állami tartalékokat képeztek. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi jelentése szerint – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – a többlet 2008-ban jelentős mértékben, a GDP 0,4 %-ára esik vissza, 2009-ben pedig az erősen lelassuló gazdaság következtében a GDP 0,7 %-ának megfelelő hiány fog jelentkezni. Az előrejelzés szerint az adósságráta 2008-ban és 2009-ben valahol a jelenlegi szinten áll meg.

Észtország teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

Az észt korona az ERM II-ben 2004. június 28. óta, vagyis e jelentés elfogadásának időpontjában már több mint két éve részt vesz. Az ERM II-be történő belépés előtt Észtország a német márkához, később pedig, 1992 óta az euróhoz kötött valutatanácsi rendszert működtet. Az ERM II-be történő belépése után Észtország egyoldalú kötelezettséget vállalt arra, hogy rendszerében megtartja a valutatanácsot. Más mutatók nem jelzik, hogy az árfolyamra nyomás nehezedne, bár 2007 végén az éven belüli kamatok emelkedése azt mutatta, hogy a piacok magasabb kockázatra számítanak. A valutatanácsot továbbra is megfelelően támogatják a hivatalos tartalékok. A kétéves vizsgálati időszakban a korona nem tért el a középárfolyamtól, és súlyos feszültségek nem léptek fel.

Észtország teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Észtország alacsony szintű államadósságának eredményeként nem áll rendelkezésre olyan irányadó hosszú távú államkötvény vagy hasonló értékpapír, amellyel a hosszú távú kamatlábakban megmutatkozó konvergencia tartósságát értékelni lehetne. A lakosságnak és a nem pénzügyi vállalkozásoknak koronában nyújtott bankhitelek kamatlábmutatójának alakulása alapján, és figyelembe véve egyebek között az államadósság alacsony szintjét, nincs ok arra következtetni, hogy Észtország ne teljesítené a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Észtország külső hiánya az elmúlt években nagyobb lett, a 2002 és 2005 között átlagban tapasztalható mintegy 10 %-ról 2007-ben körülbelül a GDP 16 %-ára nőtt. Bár a magas külső hiány jórészt a rohamosan felzárkózó gazdaság átmeneti hatásainak tudható be, mérete már egyértelműen meghaladta a középtávon fenntarthatónak tekinthető szintet, ami azt jelenti, hogy később jelentős kiigazításra lesz szükség. A külső hiány jó részét csoporton belüli bankkölcsönökkel finanszírozták. A külföldi közvetlen tőkebefektetések jelentősek, újabban azonban ezeket részben ellensúlyozza a külföldi közvetlen tőkeexport. A magas külső adósság miatt Észtország külső helyzete középtávon jelentős finanszírozási igényre enged következtetni. Észtország gazdasága magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Észtország nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

5. Lettország

A 2006. évi konvergenciajelentés a jogi konvergencia vizsgálatánál arra a következtetésre jutott, hogy Lettországban a jogszabályok nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. A Lett Bankról szóló törvényt 2006 júniusában módosították. Azóta semmilyen módosítás nem volt. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása, a központi bank függetlensége, illetve a monetáris finanszírozás tilalma tekintetében Lettország jogszabályai – különösen a lett nemzeti bankról szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Hiányosságok állnak fenn a KBER célkitűzéseivel, a fizetési rendszerek zavartalan működésének előmozdításával, az EKB és az EU Tanács statisztikai szerepével, a külső könyvvizsgálók kinevezésével, az EKB nemzetközi együttműködés területén betöltött szerepével, a bank intézményi függetlenségével, illetve a Lett Bank döntéshozó szerveiben a tagok személyi függetlenségével kapcsolatban.

A 12 havi átlagos infláció Lettországban az EU-csatlakozás óta a referenciaérték fölött van. Az átlagos inflációs ráta Lettországban a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 12,3 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg tovább távolodik a referenciaértéktől.

Lettországban az utóbbi években magas, 2007 eleje óta pedig rohamosan növekvő HICP-infláció jelentkezik, amiben a bérek és a kereslet tartós növekedése, illetve külső tényezők hatása tükröződik. A 2004. májusi EU-csatlakozás és 2007 eleje között a HICP-infláció 6 és 8 % között mozgott. 2007 során azonban az általános HICP-infláció rohamosan felgyorsult, és 2008 első negyedévében több mint 16 %-ot ért el. A magasabb inflációban részben a szabályozott árak és jövedéki adók növekedése, illetve a globális energia- és élelmiszerár-emelkedések tükröződnek. A felszökő inflációban fontos része volt azonban a belső források nyomásának, amit a nem energiaipari áruk kivételével a harmonizált fogyasztói-árindex valamennyi fontos eleme tekintetében emelkedő infláció is igazol. Az előrejelzés szerint az infláció 2008-ban a jelenlegi magas szinten marad, idén átlagban csaknem 16 % lesz, 2009-ben pedig a gazdaság várható lassulásának és a termékár-emelkedések elmúlásának hatására lelassul, bár még mindig viszonylag magas szintet, kb. 8,5 %-ot ér el. Lettország viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 61 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

Lettország nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Lettország nem áll túlzott költségvetési hiányról hozott tanácsi határozat hatálya alatt. 2002 óta az államháztartás helyzete fokozatosan javult, 2007-ben a költségvetés kiegyensúlyozott volt. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – 2008-ban és 2009-ben az államháztartás helyzetének romlását jósolja, mivel a gazdaság rohamosan lelassul, ezen belül 2009-ben valamivel a GDP 2 %-a fölötti hiányra lehet számítani. Az államadósság az évtized kezdete óta a GDP 15 %-a alatt van, 2007-ben a GDP 9,7 %-át érte el, 2008-ban és 2009-ben pedig várhatóan csak kissé növekszik.

Lettország teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A lett lat az ERM II-ben 2005. május 2. óta, vagyis e jelentés elfogadásának időpontjában már több mint két éve részt vesz. Az ERM II-be történő belépés előtt Lettország először az SDR-kosárhoz (különleges lehívási jogok), 2005. január 1. után pedig az euróhoz rögzített árfolyamot működtetett. Az ERM II-be történő belépés után Lettország egyoldalú kötelezettséget vállalt arra, hogy a lat árfolyamát a középárfolyamhoz képest ± 1 %-os lebegtetési sávban tartja. A vizsgálati időszakban a lat a középárfolyam közelében maradt, és súlyos feszültségek nem léptek fel, bár a pénzügyi piac volatilitásának átmeneti mellékhatásai felmerültek. 2007. február közepéig igen korlátozott lebegés mellett az egyoldalú sáv felső határának közelében folyt a latkereskedelem. 2007. február közepén a piac magas fokú bizonytalanságának mellékhatásaként az árfolyam az euróval szemben hirtelen meggyengült, és 2007. március végére már az egyoldalú ± 1 %-os lebegtetési sáv alsó határának közelében folyt a latkereskedelem. Ezt követően azonban az árfolyam ismét erősödött és – bizonyos ingadozások mellett – többnyire a lebegtetési sáv felső felében maradt. Más mutatók, mint például a devizatartalékok és az éven belüli kamatok alakulása nem árulkodnak arról, hogy az árfolyamra tartós nyomás nehezedne, bár az euróövezethez viszonyított éven belüli kamatszint 2007 eleje óta tartó emelkedése (ami 2007 végére érte el csúcsát) azt mutatta, hogy a piacok magasabb kockázatra számítanak.

Lettország teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb Lettországban a 2008 márciusa előtti egy évben 5,4 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak Lettországban az EU-csatlakozás óta a referenciaérték alatt vannak. Az euróövezet irányadó hosszú távú kötvényeihez viszonyított különbség 2006 tavaszára megszűnt. Ezt követően azonban 2008 márciusában az euróövezethez viszonyított különbözetek már mintegy 120 bázispontra nőttek, miközben a befektetők egyre inkább tartanak a jelentős makrogazdasági egyensúlyhiányból fakadó kockázatoktól.

Lettország teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Lettország külső hiánya az utóbbi években megugrott, 2004. óta meghaladja a GDP 10 %-át, 2007-ben pedig a GDP 20,9 %-ára nőtt. Ez elsősorban az árukereskedelem hiányosságait tükrözi, mivel az erős belföldi kereslet az importot serkentette. Bár a magas külső hiány jórészt a rohamosan felzárkózó gazdaság átmeneti hatásainak tudható be, mérete már egyértelműen meghaladta a középtávon fenntarthatónak tekinthető szintet, ami azt jelenti, hogy később jelentős kiigazításra lesz szükség. A külső mérleghiányt főleg a csoporton belüli bankfinanszírozáshoz nagyban kötődő egyéb bevont befektetésekből finanszírozzák. A magas külső adósság miatt a külső helyzet középtávon jelentős finanszírozási igényre enged következtetni. A lett gazdaság egyre jobban integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Lettország nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

6. Litvánia

Ahogy a 2006. évi konvergenciajelentés is megállapította, Litvánia jogszabályai – különösen a litván nemzeti bankról szóló törvény –teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal.

A 12 havi átlagos infláció Litvániában 2005 áprilisa óta a referenciaérték fölött van kivéve 2006 áprilisát, amikor a referenciaértéken volt. Az átlagos inflációs ráta Litvániában a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 7,4 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg tovább távolodik a referenciaértéktől.

A HICP-infláció Litvániában 2005 közepe óta emelkedőben van, ezen belül az infláció 2007-ben 5,8 %-ra nőtt, 2008 elején pedig az előző évhez képest havi összehasonlításban már kétszámjegyű volt. Az infláció növekedésében több tényező együttesen mutatkozik meg, így például a világpiaci energiaárak, a szabályozott árak emelkedése és a feldolgozatlan és feldolgozott élelmiszertermékek áremelkedése, az utóbbi leginkább 2007-ben. A munkaerő-piaci nyomás és a növekvő bérköltségek mellett a keresleti tényezők is egyre inkább befolyásolták az infláció felgyorsulását, ami a szolgáltatási árak gyors növekedéséhez vezetett.

Az előrejelzés szerint a 2008-ban ismét jelentős mértékben emelkedő inflációban az olaj- mezőgazdasági árakból, a gázimport árának és a dohány-, üzemanyag- és alkoholjövedékek nagyarányú emelkedésének hatásából, illetve a gyors bérnövekedésből keletkező nyomás fog megmutatkozni. Az előrejelzés szerint az infláció csak fokozatosan enyhül, 2008. átlagában mintegy 10 %, 2009-ben mintegy 7 % lesz, ami azt mutatja, hogy az árak lassan követik a növekedés lassulását és az olaj- és élelmiszerárak mérséklődését. Litvánia viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 57 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

Litvánia nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Litvánia nem áll túlzott költségvetési hiányról hozott tanácsi határozat hatálya alatt. A költségvetési konszolidációs erőfeszítések eredményeként a hiány a 2002. évi 2 %-ról 2005-ben a GDP 0,5 %-ára csökkent. Ezután a költségvetési hiány ismét nőtt, és 2007-ben 1,2 % volt. A GDP-arányos bevételek 2004 után emelkedtek, amiben főleg az uniós források beáramlása tükröződik, míg a folyó elsődleges kiadások GDP-hez viszonyított aránya viszonylag stabil maradt. A Bizottság szolgálatainak 2008 tavaszi jelentése szerint – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – a GDP-arányos hiány 2008-ban tovább emelkedik és a GDP 1,7 %-át teszi majd ki, 2009-ben pedig kis mértékben, 1,5 %-ra csökken. Litvánia 2002. év végi, GDP-hez viszonyított 22,4 %-os államadósság-rátája folyamatosan, 2007 végére a GDP 17,3 %-ára csökkent, 2008-ban és 2009-ben pedig várhatóan valahol erre a szintre áll be.

Litvánia teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

Litvánia az ERM II-ben 2004. június 28. óta, vagyis e jelentés elfogadásának időpontjában már több mint két éve részt vesz. Az ERM II-be történő belépés előtt a litván nemzeti bank 1994 áprilisa óta valutatanácsot működtetett, és a litast először az amerikai dollárhoz, majd pedig 2002 februárjában az euróhoz kötötte. Amikor az ERM II-be belépett, Litvánia egyoldalú kötelezettséget vállalt arra, hogy rendszerében megtartja a valutatanácsot. A vizsgálati időszakban a litas nem tért el a középárfolyamtól és komoly feszültségek nem léptek fel. Más mutatók, mint például a devizatartalékok és az éven belüli kamatok alakulása nem mutatnak arra, hogy az árfolyamra nyomás nehezedne, bár 2007 folyamán az euróövezethez viszonyított éven belüli kamatkülönbözetek markáns növekedése azt tükrözi, hogy a piaci résztvevők magasabb kockázatra számítanak, ez 2008-ban nagymértékben megfordult.

Litvánia teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb Litvániában a 2008 márciusa előtti egy évben 4,6 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak Litvániában az EU-csatlakozás óta a referenciaérték alatt vannak. Az euróövezethez viszonyított irányadó hosszú távú kötvények különbözete, amely az ERM II-be történő belépés 2004. júniusi időpontjához közeledve markánsan csökkent és 2007 közepére elérte mintegy 20 bázispontos mélypontját, azt követően emelkedni kezdett, és 2007 végén mintegy 60 bázispont volt. A különbözetek növekedése részben magasabb országkockázati prémiumot tükröz, miközben a befektetők egyre inkább tartanak a jelentős makrogazdasági egyensúlyhiányból fakadó kockázatoktól.

Litvánia teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Litvánia külső hiánya a GDP-hez viszonyított 2001. évi 4,7 %-ról 2007-ben – főleg az élénk belföldi kereslet következtében – a GDP 12 %-ára nőtt. Ennek legfőbb oka az árukereskedelmi hiány növekedése volt. Bár a magas külső hiány szerkezete összhangban van a gazdaság gyors felzárkózásával, mérete már egyértelműen meghaladta a középtávon fenntarthatónak tekinthető szintet, ami azt jelenti, hogy később jelentős kiigazításra lesz szükség. A romló külkereskedelmi mérleget főleg csoporton belüli bankkölcsönökből, kisebb mértékben pedig közvetlen külföldi befektetésekből finanszírozták. A jókora külső adósság miatt Litvánia külső helyzete középtávon jelentős finanszírozási igényre enged következtetni. A litván gazdaság magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén a litván pénzügyi szektor jelentősen integrálódott a tágabb értelemben vett uniós pénzügyi szektorba.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Litvánia nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

7. Magyarország

A 2006. évi konvergenciajelentés a jogi konvergencia vizsgálatánál arra a következtetésre jutott, hogy Magyarországon a jogszabályok nem teljes mértékben összeegyeztethetők az EK-Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. A Magyar Nemzeti Bankról (MNB) szóló törvényt 2007 júliusában módosították. Noha a 2006. évi konvergenciajelentésben felvetett néhány hiányosságot megszüntették, sok még mindig fennmaradt. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása, a függetlenség, illetve a monetáris finanszírozás tilalma tekintetében a jelenlegi magyar jogszabályok – különösen az MNB-ről szóló törvény, az MNB alapszabálya, a magyar alkotmány és a hitelintézetekről szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Hiányosságok állnak fenn a KBER célkitűzéseivel, a bankjegy- és érmekibocsátásokkal, a fizetési rendszerek zavartalan működésének előmozdításával, az EKB és az EU Tanács statisztikai szerepével, az EKB nemzetközi együttműködés területén betöltött szerepével, az eurórendszer pénzügyi beszámoló rendszerének való megfelelési kötelezettség hiányával, a bankelnök személyi függetlenségével, illetve a monetáris finanszírozás tilalmával kapcsolatban.

A 12 havi átlagos infláció Magyarországon az EU-csatlakozás óta a referenciaérték fölött van. Az átlagos inflációs ráta Magyarországon a 2008. márciusig tartó 12 hónapban 7,5 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg jóval a referenciaérték fölött marad.

Az infláció Magyarországon az utóbbi években igen volatilis, amiben főleg az olaj- és az élelmiszerárak alakulása tükröződik. A szabályozott árak és az adózás változásai tovább erősítették az infláció volatilitását. Ezek a tényezők a forint leértékelődésével párosulva 2006 második negyedévétől az infláció gyors növekedését eredményezték. Az infláció 2007 márciusában érte el 9 %-os csúcspontját, majd 2007 szeptemberéig csökkenő tendenciát mutatott, amelyben a feldolgozatlan élelmiszereknél és az energiánál alacsonyabb infláció és a forint felértékelődése tükröződött. Az élelmiszerárak magasabb inflációja 2007 utolsó negyedévétől a HICP-infláció ismételt növekedését eredményezte. 2007. átlagában az infláció 7,9 % volt.

Az előrejelzés szerint az infláció 2008-ban továbbra is magas szintű, 6 %-os lesz, amiben a magas élelmiszer-, olaj-, villamosenergia- és gázárak, illetve a forint 2007. második félévi és 2008. eleji leértékelődésének később érezhető hatása tükröződik. Az előrejelzés szerint az élelmiszer és energia vonatkozásában a negatív bázishatások 2009-ben 4 % alá csökkentik az inflációt. Magyarország viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 60 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

Magyarország nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Magyarország jelenleg túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alá tartozik (a Tanács 2004. július 5-i határozata)[8]. A Tanács azt javasolta, hogy Magyarország hozzon középtávú intézkedéseket annak érdekében, hogy a túlzott hiányt 2009-re hiteles és fenntartható módon korrigálja. A költségvetés 2006. közepén elkezdett konszolidációs programjának köszönhetően a költségvetés hiánya 2007-ben a 2006. évi 9,2 % után a GDP 5,5 %-ára csökkent. A kiadási hányad 2007-ben némileg csökkent, miközben az adókikerülés ellen hozott intézkedések a bevételi hányad javulását eredményezték. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi jelentése szerint – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – a GDP-arányos hiány 2008-ban a GDP 4 %-át teszi majd ki, 2009-ben pedig kis mértékben, a GDP 3,6 %-ra javul. A 2006 közepéig tartó költségvetési lazítások miatt az adósság GDP-hez viszonyított aránya jelentős mértékben nőtt, és 2007-ben mintegy 66 %-ot ért el. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése szerint 2008-ban és 2009-ben az államadósság a jelenlegi szinten marad.

Magyarország nem teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A magyar forint nem vesz részt az ERM II-ben. A forint 2001 és 2008 februárja között egy 15 %-os lebegtetési határon belül egyoldalúan az euróhoz volt kötve, majd az árfolyamsávokat eltörölték, és szabadon lebegő árfolyamrendszert vezettek be. 2005 augusztusa és 2006 augusztusa között a költségvetési helyzettel kapcsolatos növekvő aggályok hatására a forintot az euróhoz képest jelentős mértékben leértékelték. A forint 2006 júniusában érte el mélypontját, ami után fokozatosan erősödött. Az erősödő pálya 2007 közepén megfordult, ami a felemelkedő piacokkal kapcsolatos kockázatok kerülését és azt tükrözte, hogy Magyarország gazdasági helyzetével kapcsolatban erősödnek az aggályok, de az árfolyam felértékelődése 2008 áprilisában ismét elkezdődött. A kétéves vizsgálati időszakban a forint az euróval szemben mintegy 4,5 %-kal értékelődött fel.

Magyarország nem teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb Magyarországon a 2008 márciusa előtti egy évben 6,9 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték fölött van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak Magyarországon az EU-csatlakozás óta a referenciaérték fölött vannak. Az euróövezethez képest a kötvényhozam-különbözetek 2006 októberében kb. 400 bázispontra nőttek, ami azt mutatta, hogy a befektetők aggódnak a költségvetés elszabadulása miatt, azt követően pedig fokozatosan csökkentek. 2007 novemberében ismét növekedni kezdtek, és 2008 elejére a globális kockázatéhség csökkenésével és a belföldi gazdasági helyzet miatti aggodalmakkal összefüggésben mintegy 400 bázispontot értek el.

Magyarország nem teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Magyarország külső hiánya 2004-ben érte el a GDP-hez viszonyított 8,1 %-os csúcspontját, azt követően pedig fokozatosan csökkent, ami az export élénk növekedését tükrözi. 2007-ben a gyengülő belföldi kereslet miatt tovább csökkent a GDP 4 %-ára. A tekintélyes külső hiányt az utóbbi években főleg külföldi közvetlen tőkebefektetésekből és portfolióbevonásból finanszírozták, bár 2007-ben a bankok külső hitelfelvétele volt a fő finanszírozási forrás, mivel az egyszeri tényezők a külföldi közvetlen tőkebefektetések, illetve a portfolióbevonás meredek csökkenését eredményezték. A magas külső adósság miatt visszatérő nagyobb külső hiány középtávon jelentős finanszírozási igényre enged majd következtetni. Magyarország gazdasága magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós pénzügyi szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Magyarország nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

8. Lengyelország

A 2006. évi konvergenciajelentés a jogi konvergencia vizsgálatánál arra a következtetésre jutott, hogy Lengyelországban a jogszabályok – nevezetesen a lengyel nemzeti bankról (NBP) és a bankgarancia alapról szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. 2007. januárban módosították az NBP-ről szóló törvényt, de a 2006. évi konvergenciajelentésben kiemelt hiányosságokat nem oldották meg. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása, a központi bank függetlensége, illetve a monetáris finanszírozás tilalma, a monetáris politika célkitűzései tekintetében Lengyelország jogszabályai nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Több hiányosság is van a KBER célkitűzéseire való hivatkozással, az EKB és az EU Tanács statisztikai szerepével, az EKB nemzetközi együttműködés területén betöltött szerepével, az EKB és az EU külső könyvvizsgáló kinevezésében betöltött szerepével, az EKB pénzügyi rendszerek működtetésében betöltött szerepével, egyes törvények tekintetében az EKB-val való konzultációs kötelezettséggel és az NBP döntéshozó szerveinek függetlenségével kapcsolatban.

A 12 havi átlagos infláció Lengyelországban 2005. november és 2008. február között a referenciaérték alatt volt vagy elérte azt. Az átlagos inflációs ráta Lengyelországban a 2008. márciusig tartó 12 hónapban 3,2 %, a 3,2 %-os referenciaértéken volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg kissé a referenciaérték fölött lesz.

Az 1990-es évek magas és volatilis inflációját követően a HICP-infláció Lengyelországban meredeken, igen alacsony szintre csökkent, a 2002–2006. közötti időszak átlagában kb. 2 % volt. A zloty 2004 óta tartó erősödése az elmúlt években az inflációra komoly mérséklő hatást gyakorolt. 2007 második félévében azonban a HICP-infláció az emelkedő élelmiszer- és energiaárak hatására erősen megugrott, bár a legkülönbözőbb kategóriákban bekövetkező inflációs nyomáshoz az élénk belföldi kereslet is hozzájárult. Az éves általános HICP-infláció 2008 első negyedévében elérte a 4,5 %-ot, ami 2004 vége óta a legmagasabb szint volt.

A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése szerint a HICP-infláció valószínűleg 2008 jó részében magas szinten marad. Ebben elsősorban a magasabb termékárak – amelyekből néhány csak később érezteti hatását (például gáz- és villamosenergia-árak) –, illetve a bérek és a hitelállomány élénk növekedéséből fakadó keresleti nyomás hatása tükröződik. Az előrejelzés szerint az infláció ezt követően a 2008. évi 4,3 %-ról 2009-ben kissé, 3,4 %-ra csökken, mivel az egyszeri ármegugrások az éves ráta számításából kiesnek. Az inflációs helyzet azon a feltételezésen is múlik, hogy a folyó általános inflációt befolyásoló ideiglenes tényezők utóhatásai a növekvő kapacitáskihasználtság és a szűkülő munkaerőpiac mellett lényegében nem változnak. Lengyelország viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 62 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

A fenntartható konvergencia azt jelenti, hogy a referenciaérték tartása alapvető adottságokon, nem pedig átmeneti tényezőkön múlik. Lengyelország esetében a felértékelődő árfolyam inflációra gyakorolt mérséklő hatása fontos átmeneti tényezőt jelent, az éves átlagos infláció pedig várhatóan hamarosan a referenciaérték fölé emelkedik.

Lengyelország nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Lengyelország jelenleg túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alá tartozik (a Tanács 2004. július 5-i határozata)[9]. A Tanács azt javasolta, hogy Lengyelország hozzon középtávú intézkedéseket annak érdekében, hogy a hiányt 2007-re hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá szorítsa. Lengyelország államháztartási hiánya 2004 óta jelentős mértékben csökkent. A GDP-arányos hiány 2007-ben 2,0 % volt, és a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése szerint – változatlan politikai helyzetből kiindulva – 2008-ban és 2009-ben 2,5 % lesz. Az államadósság 2007-ben elérte a GDP 45,2 %-át. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése 2008-ban és 2009-ben az államadósság-ráta enyhe csökkenését jósolja.

2007 végén a Bizottság és a Tanács felkérte a lengyel hatóságokat, hogy terjesszék elő a konvergenciaprogram új változatát, amelyben a teljes jogalkotási folyamatra vonatkozóan bemutatják a 2007-ben a túlzott hiány tartós csökkentésének biztosítására, azt követően pedig a középtávú célkitűzések irányában történő továbblépésre irányuló középtávú költségvetési stratégiát. A lengyel hatóságok a konvergenciaprogram új változatát 2008 végén terjesztették elő. E jelentés készítésének időpontjában a Bizottság még vizsgálta a programot. E vizsgálat és a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzésére figyelemmel tehet javaslatot a Bizottság a túlzott hiány esetén követendő eljárás eltörlésére.

Lengyelország nem teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A lengyel zloty nem vesz részt az ERM II-ben. Lengyelország lebegtetett árfolyamrendszert működtet. A kétéves vizsgálati időszakban a zloty az euróval szemben mintegy 13 %-kal értékelődött fel. Úgy tűnik, hogy a zloty rövid távú volatilitása főleg a globális pénzügyi piaci változásokat, így például a kockázatéhség megfordulását tükrözte, bár a belföldi tényezőknek is volt szerepük (pl. a rövid távú különbözetek legutóbbi emelkedése az euróhoz képest).

Lengyelország nem teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb Lengyelországban a 2008 márciusa előtti egy évben 5,7 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak Lengyelországban 2006. január óta a referenciaérték alatt vannak. A csökkenő országkockázati prémium, a zloty felértékelődése és a befektetők körében a lengyel gazdaság kilátásaival kapcsolatos pozitív várakozások hozzájárultak a hozamok csökkenéséhez. Az infláció és az irányadó monetáris kamatlábak 2005. évi csökkenésével együtt az euróövezethez viszonyított hosszú távú pozitív kamatkülönbözetek csökkentek, majd valamivel 100 bázispont fölött lebegtek, bár a különbözet 2007 közepe óta megnőtt, ami éppen azt tükrözi, hogy Lengyelországban változnak az euróövezethez viszonyított irányadó kamatkilátások, a globális kockázatéhség pedig csökken.

Lengyelország teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Lengyelország külső hiánya kissé romlott, 2007-ben a GDP mintegy 2,6 %-a volt, azután, hogy a GDP 0,9 %-ának megfelelő mélypontját 2005-ben elérte, ami jórészt a romló kereskedelmi mérleg miatt következett be, mivel az erős belföldi kereslet az importot élénkítette. Az EU-csatlakozás óta a nettó közvetlen külföldi befektetések bevonása jelentős mértékben nőtt – bár a többi új tagállammal összehasonlítva alacsonyabb szintről indult –, ami biztosítja a külső hiány megfelelő finanszírozását. Lengyelország gazdasága magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok erősödnek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Lengyelország nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

9. Románia

Románia 2007. január 1-jén csatlakozott az Európai Unióhoz. Ez a jelentés ezért első alkalommal értékeli azt, hogy jogszabályai megfelelnek-e az EK-Szerződés 108. és 109. cikkének és a KBER/EKB-alapokmánynak, illetve hol tart a fenntartható gazdasági konvergencia elérésében.

A Banca Naţională a României (BNR) jogalapját a BNR alapszabályáról szóló 2004. június 28-i 312. törvény határozza meg. A törvény 2004. július 30-án lépett hatályba, és azóta nem módosították. A központi banknak az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása, annak függetlensége, illetve a monetáris finanszírozás tilalma tekintetében Románia jogszabályai – különösen a BNR alapszabályáról szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Hiányosságok vannak a KBER célkitűzéseire való hivatkozással, az intézményi és személyi függetlenséggel, illetékességi területén az EKB konzultációs jogával, a fizetési rendszerek zavartalan működésének előmozdításával, az EKB és az EU Tanács statisztikai szerepével és a külső könyvvizsgáló kinevezésében betöltött szerepükkel kapcsolatban.

A 12 havi átlagos infláció Romániában az EU-csatlakozás óta a referenciaérték fölött van. Az átlagos inflációs ráta Romániában a 2008. márciusig tartó 12 hónapban 5,9 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval magasabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg tovább távolodik a referenciaértéktől.

Romániában az infláció 2006-ig több éven keresztül csökkenő tendenciát mutatott, amit többek között a lej 2004 óta tartó felülértékeltsége támogatott. Az általános HICP-infláció valamivel 4 % alatti minimumát 2007 elején érte el, azt követően azonban részben a meredeken emelkedő mezőgazdasági árak miatt markánsan emelkedett, amiben a 2007. évi súlyos nyári aszály és a világpiaci ártendenciák is megmutatkoztak. Az infláció erősödéséhez hozzájárult a bérek és a kereslet tartós nyomása, az üzemanyagárak emelkedése és 2007. második félévétől kezdve a lej jelentős gyengülése. A HICP-infláció 2007. átlagában 4,9 % volt, 2008-ban pedig markáns emelkedéssel lehet számolni, átlagban valamivel 8 % alatt lesz, majd 2009-ben közel 5 %-ra lassul, amint a termékár-emelkedések inflációs hatásai megszűnnek. Románia viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 57 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

Románia nem teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Románia nem áll túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alatt. Az elmúlt két évben jelentősen romlott az államháztartás egyenlege, ezen belül a deficit a 2005. évi GDP 1,2 %-áról 2007-ben a GDP 2,5 %-ára nőtt. A GDP-arányos bevételek és kiadások az elmúlt néhány évben fokozatosan nőttek. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi jelentése szerint – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – az államháztartás egyenlege 2008-ban kissé romlik, a deficit a GDP alig 3 %-a lesz, amit 2009-ben 3,7 %-nak megfelelő további növekedés követ. Az államadósság a 2002. évi GDP 25 %-áról 2007-ben a GDP 13 %-ára csökkent, miközben 2008-ra és 2009-re mérsékelt növekedésre lehet számítani.

Románia teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A román lej nem vesz részt az ERM II-ben. Románia lebegtetett árfolyamrendszert működtet. 2004 végétől 2007. július elejéig a lej árfolyamában az euróval és a többi fő valutával szemben jelentős felülértékeltség mutatkozott, amit a külföldi tőkebeáramlás és a pozitív befektetői hajlandóság támogatott. A világ pénzügyi piacain először 2007 nyarán jelentkező nyugtalanságok a lej árfolyama jelentős gyengülésének kezdetét jelentették. Az utóbbi években a hivatalos tartalékok növekvő tendenciát mutatnak, 2007 közepére pedig az árfolyam felülértékeltsége követte az euróövezethez viszonyítva szűkülő pénzpiaci kamatláb különbözeteket. Az árfolyam 2007 nyarán történt megfordulását a 3 hónapos kamatláb-különbözet markáns emelkedése kísérte.

Románia nem teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatlábak Romániában az EU-csatlakozás óta a referenciaérték fölött vannak. Az átlagos hosszú távú kamatláb Romániában a 2008 márciusa előtti egy évben 7,1 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték fölött van. Az EU-csatlakozás után az euróövezethez viszonyított hosszú távú kamathozam-különbözetek először csökkentek, de 2007. második félévében a kockázatéhség csökkenését előidéző globális pénzügyi zűrzavar nyomában ismét emelkedtek.

Románia nem teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Románia külső hiánya az utóbbi években meredeken emelkedett, ami főleg az árukereskedelem hiányosságait tükrözi, mivel az erős belföldi kereslet az importot serkentette. A külső hiány a 2004. évi 7,5 % után 2007-ben a GDP 13 %-ánál valamivel több lett. Bár a magas külső hiány szerkezete összhangban van a gazdaság gyors felzárkózásával, mérete már egyértelműen meghaladta a középtávon fenntarthatónak tekinthető szintet, ami azt jelenti, hogy később jelentős kiigazításra lesz szükség. A külső hiány meredek emelkedése az idegen tőke markáns emelkedéséhez vezetett, ami középtávon magasabb finanszírozási költségeket sejtet. Míg 2006-ig a külső hiányt főleg közvetlen külföldi befektetésekből fedezték, az egyéb befektetések jelentős beáramlásának (amelyek főleg csoporton belüli bankfinanszírozáshoz kötődnek) 2007-ben megnőtt a jelentősége. Jól halad az EU-val a kereskedelmi integráció, de a román export az alacsony technológiai színvonalú ágazatokra koncentrálódik. Elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén a román pénzügyi szektor jelentősen integrálódott a tágabb értelemben vett uniós pénzügyi szektorba.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Románia nem teljesítette az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

10. Szlovákia

A 2006. évi konvergenciajelentés a jogi konvergencia vizsgálatánál arra a következtetésre jutott, hogy Szlovákiában a jogszabályok – különösen a szlovák nemzeti bankról (NBS) és a bankbetétek védelméről és egyes törvények módosításairól szóló törvények – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. A KBER-be való jogi integrációval és a monetáris finanszírozás tilalmával kapcsolatban összeegyeztethetetlenségek álltak fenn. Ezeknek a kérdéseknek a megoldása és a Szerződéssel és a KBER/EKB-alapokmánnyal való teljes összeegyeztethetőség biztosítása érdekében módosították az NBS-ről szóló törvényt. Az NBS-ről szóló felülvizsgált törvényt a parlament 2007. november 28-án elfogadta, és azt a Szlovák Köztársaság elnöke 2007. december 14-én aláírta. A 2006. évi konvergenciajelentésben felvetett összes összeegyeztethetetlenséget megszüntették. Szlovákiában a jogszabályok – különösen a szlovák nemzeti bankról (NBS) és a bankbetétek védelméről és egyes törvények módosításairól szóló törvények – most már teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal.

A 12 havi átlagos infláció Szlovákiában 2007. augusztus óta a referenciaértéken vagy az alatt van. Az átlagos inflációs ráta Szlovákiában a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 2,2 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél alacsonyabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg a referenciaérték alatt marad, bár szűkülő különbség mellett.

Az utóbbi években Szlovákiában volatilis, időnként pedig magas HICP-infláció mutatkozik, ami a külső tényezők hatását és a szabályozott árak és a közvetett adók kiigazításait tükrözi. A szabályozott árak növekedését figyelembe véve a maginfláció alakulása összességében véve kedvező. A korona árfolyamának 2002. óta tartó felülértékeltsége fékező hatást gyakorolt az inflációra, különösen 2007-ben és 2008 elején, miután 2006 közepe és 2007 tavasza között volt egy nagy (nominálisan 14 %-os) felértékelés.

A szabályozott energiaárak és az üzemanyagárak lassú emelkedésével párosuló erősebb koronaárfolyam hozzájárult ahhoz, hogy az éves HICP-infláció 2007 nyarán történelmileg alacsony szintre, 1,2 %-ra csökkent. Ezt követően az infláció 2008. első negyedévében 3,4 %-ra nőtt, főleg az élelmiszer- és üzemanyagárakat érintő globális sokk eredményeként, részben pedig a nem szabályozott szolgáltatások felgyorsuló áremelkedése miatt. Ezek a tényezők az elkövetkező hónapokban várhatóan tovább emelik az inflációt, ami 2008. átlagában mintegy évi 3,75 %-ot eredményez. Az előrejelzés szerint az átlagos infláció 2009-ben mintegy 3,25 %-ra csökken. A termékárak feltételezett kisebb emelkedésével, illetve 2008. első negyedévében a további árfolyam-felértékeléssel kapcsolatos 2008. végi kedvező bázishatásoknak bőven ellensúlyozniuk kell a dohány magasabb jövedéki adóinak késleltetett hatását és a 2006-2007. évi árfolyam-felértékelés dezinflációs hatásának elmúlását, ezzel támogatva az év végéig az alacsonyabb inflációs ráta visszatérését. A szűkülő munkaerőpiac és az erős ciklikus helyzet (esetleg a lakossági kereslet és a bérek felgyorsulása mellett), illetve a szabályozott árak esetleges erősebb emelkedése veszélyt jelent a középtávú infláció szempontjából. Szlovákia viszonylag alacsony árszínvonala (a 2006. évi uniós átlag 58 %-a) hosszú távon az árszínvonal-konvergencia lehetőségére enged következtetni.

A fenntartható konvergencia azt jelenti, hogy a referenciaérték tartása alapvető adottságokon, nem pedig átmeneti tényezőkön múlik. Szlovákia esetében a felértékelődő árfolyamnak az inflációra gyakorolt mérséklő hatása fontos átmeneti tényezőt jelent. Az alapvető adottságok elemzése viszont, illetve az a tény, hogy a referenciaértéket nagy fölénnyel tartják, az árstabilitási kritérium teljesüléséről alkotott pozitív értékelést támasztja alá.

Szlovákiának éberen kell őrködnie az alacsony inflációs környezet és a kedvező versenyképességi helyzet fölött. Különösen a bérfegyelemnek kell folytatódnia, miután a közvetlen külföldi befektetések beáramlásával kapcsolatban fellendülő termelékenység alábbhagyott, és a versenyképes környezet megerősítése érdekében indokolt az árupiacok működését javító strukturális reformok folytatása is. Egy ambiciózusabb költségvetési politika segítené az inflációs kockázat mérséklését is. Annak érdekében, hogy az inflációt az euro lehetséges bevezetése után is kézben lehessen tartani, a szlovák kormány és a szociális partnerek 2008 elején aláírták az euro szlovákiai bevezetéséről és alkalmazásáról szóló szociális megállapodás nyilatkozatát, amely arra kötelezi a munkaadókat és a szakszervezeteket, hogy a bérek növekedését igazítsák a termelékenység növekedéséhez. A kormány más politikai kötelezettségeket is vállalt, mint például 2011-ig az államháztartási egyensúlyának helyreállítása és váratlan inflációs nyomások esetén a költségvetés helyzetének további erősítése, illetve egy sor strukturális intézkedés. Ezeket a politikai kötelezettségvállalásokat azonban még tettekre kell váltani.

Szlovákia teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Szlovákia jelenleg túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alá tartozik (a Tanács 2004. július 5-i határozata).[10] A Tanács azt javasolta, hogy Szlovákia hozzon középtávú intézkedéseket annak érdekében, hogy a hiányt 2007-re hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá szorítsa. Szlovákia államháztartási hiánya 2002 óta jelentős mértékben csökkent. A GDP-arányos bevételek és kiadások is csökkentek, ez utóbbi gyorsabb ütemben. A GDP-arányos hiány 2007-ben 2,2 % volt, a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi jelentése szerint pedig – amely változatlan politikai helyzetből indul ki – 2008-ban a GDP 2,0 %-át teszi majd ki, amit 2009-ben egy mérsékelt, a GDP 2,3 %-ának megfelelő emelkedés fog követni. Az államadósság az évtized eleje óta jelentős mértékben csökkenve 2007-ben a GDP 29,4 %-át érte el. A Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése 2008-ra a GDP 29,2 %-ának, 2009-re pedig a GDP 29,7 %-ának megfelelő államadósság-rátát jósol.

Ezeket a fejleményeket és a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzését figyelembe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a túlzott hiányt sikerült hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkenteni. A Bizottság ezért ajánlja, hogy a Tanács helyezze hatályon kívül a szlovákiai túlzott költségvetési hiányról szóló határozatot (COM(2008)572).

Ha a Tanács a szlovákiai túlzott költségvetési hiányról szóló határozat hatályon kívül helyezése mellett dönt, azzal Szlovákia teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A szlovák korona az ERM II-ben 2005. november 28. óta, vagyis e jelentés elfogadásának időpontjában már több mint két éve részt vesz. Az ERM II-be történő belépés előtt Szlovákia irányítottan lebegtetett árfolyamrendszert működtetett. Az ERM II-be történő belépés után a korona ERM II. előtti felértékelődő tendenciája tovább tartott. A kitartó felértékelődés 2006. második negyedévében szakadt meg, amikor a választások után a költségvetési politikával kapcsolatos bizonytalanságok miatt a korona ideiglenesen meggyengült, amihez a közép-európai valutákra nehezedő nagyobb nyomás is társult. A 2006. július és 2007. március közötti erős felértékelődés 2007. március 19-i hatállyal a korona központi paritásának 8,5 %-os felértékeléséhez vezetett. A felértékelést követően a korona árfolyama az új központi paritás fölött 3 % és 7,3 % közötti tartományban mozgott 2008. januárig, amikor is az ismételt felértékelési nyomások a korona árfolyamát március-áprilisban 8–9 %-kal az ERM II. központi paritása fölé tolták. A kétéves vizsgálati időszakban csaknem mindig a lebegtetési sáv erősebbik felében folyt a koronakereskedelem, a központi paritáshoz képest átlag 5,4 %-os eltéréssel. Az ERM II-n belüli felértékelés a vizsgálati időszakban az alapvető adottságokkal összhangban lévőnek tekinthető, a koronánál komoly feszültségek nem léptek fel.

Szlovákia teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Az átlagos hosszú távú kamatláb Szlovákiában a 2008 márciusa előtti egy évben 4,5 % volt, ez a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak Szlovákiában az EU-csatlakozás óta a referenciaérték alatt vannak. Az euróövezet irányadó hosszú távú kötvényeihez viszonyított különbség 2002 óta markánsan csökkent, majd 2007 áprilisában gyakorlatilag megszűnt. A tendencia mögött meghúzódó tényezők közé tartoztak a költségvetési konszolidációhoz kötődően csökkenő országkockázati prémiumok és a 2002–2005. évi mélyreható strukturális reformok, majd legújabban a kedvező inflációs kilátások és ehhez kapcsolódóan a rövid távú irányadó kamatok csökkenése. 2007 közepe óta ismét enyhe, mintegy 30 bázispontos pozitív különbözet mutatkozott, ami a hosszú távú kamatlábak euróövezetben tapasztalható jelentős csökkenését tükrözi.

Szlovákia teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. Szlovákia külkereskedelmi mérlege az utóbbi években igen volatilis, ami különösen az autóipari és az elektronikus berendezések ágazatában az új közvetlen külföldi befektetésekhez kötődő termelési kapacitások által előidézett lendületes exportteljesítményt tükrözi. A dinamikus magánfogyasztás és a közvetlen külföldi befektetésekhez kötődő import növekedése miatt bekövetkezett, a 2003. évi GDP 0,8 %-ához képest 2005–2006-ban a GDP 8 %-át meghaladó jelentős romlás után a külső hiány 2007-ben ismét kevesebb, a GDP 5,3 %-a lett, mivel az exportteljesítményt fellendítette az új közvetlen külföldi befektetések által finanszírozott kapacitások beindulása. A külső hiányt főleg a nettó külföldi közvetlen tőkebefektetésekből finanszírozzák. A szlovák gazdaság magas szinten integrálódik az EU-hoz. Különösen a többi tagállammal folytatott kereskedelmi és működőtőke-kapcsolatok kiterjedtek, és elsősorban a nagyarányú külföldi tulajdonú pénzügyi közvetítők révén jelentős mértékben fejlődött a belföldi pénzügyi szektor és a tágabb értelemben vett uniós szektor integrációja.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve, feltételezve továbbá, hogy a Tanács elfogadja a Bizottság javaslatát a túlzott költségvetési hiányról szóló határozat hatályon kívül helyezéséről, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Szlovákia teljesítette az euro bevezetésére vonatkozó feltételeket.

11. Svédország

A 2006. évi konvergenciajelentés a jogi konvergencia vizsgálatánál arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban a jogszabályok nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. A Sveriges Riksbankról szóló törvényt 2006-ban és 2007-ben anélkül módosították, hogy a 2006. évi konvergenciajelentésben kiemelt összeegyeztethetetlenségeket megoldották volna. A központi bank függetlensége, illetve az euro bevezetésekor a KBER-be való integrálása tekintetében Svédország jogszabályai – különösen a Sveriges Riksbankól szóló törvény, a Kormányzati Okirat (a svéd alkotmány része) és az árfolyam-politikáról szóló törvény – nem teljes mértékben összeegyeztethetők a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER/EKB-alapokmánnyal. Több hiányosság is van a Sveriges Riksbank célkitűzéseivel, a fizetési rendszerek zavartalan működésének előmozdításával, a monetáris finanszírozás tilalmával, az EKB fizetési rendszerek működtetésében és a nemzetközi együttműködés területén betöltött szerepével, az EKB és az EU statisztikai szerepével és a külső könyvvizsgálók kinevezésében betöltött szerepével kapcsolatban.

A 12 havi átlagos infláció Svédországban a monitoring 1996 decemberében történő megkezdése óta a referenciaérték alatt van. Az átlagos inflációs ráta Svédországban a 2008 márciusáig tartó 12 hónapban 2,0 %, a 3,2 %-os referenciaértéknél jóval alacsonyabb volt, és az elkövetkező hónapokban valószínűleg jóval a referenciaérték alatt marad.

A HICP-infláció Svédországban 2005 végéig csökkenő tendenciát mutatott, de azóta kicsit erősödött. A 2005 végéig csökkenő HICP-infláció főleg a magas termelékenység-növekedéssel függött össze, aminek alapját egy konjunkturális összetevő, illetve az erőteljes információtechnológiai beruházások jelentették. A másik hozzájáruló tényezőt a korona 2002 és 2004 közötti erősödésének fokozatosan jelentkező hatása és a növekvő nemzetközi konkurencia által okozott alacsony importárak jelentették. A 2005 óta tartó emelkedő dinamika főleg a magasabb olaj- és villamosenergia-árakat tükrözte. Emellett a globális fejleményekkel összhangban az élelmiszerárak hozzájárultak 2007 utolsó felében a magasabb inflációhoz. Az előrejelzés szerint az infláció a 2008. évi 2,4 %-ról 2009-re mintegy 1,9 %-ra csökken.

Svédország teljesíti az árstabilitás kritériumát.

[pic]

Svédország nem áll túlzott költségvetési hiányról szóló tanácsi határozat hatálya alatt. A 2002–2007 közötti időszakban Svédország költségvetési helyzete kitartóan javult, ezen belül az államháztartás egyenlege a 2002. évi GDP 1 %-áról 2007-ben 3,5 %-os többlet lett, részben a gazdaság fellendülő ciklusa miatt. A bevételi hányad a GDP 55 %-a környékén stabil maradt, míg a GDP-arányos kiadások fokozatosan csökkentek (a 2002. évi 56,5 %-ról 2007-ben 52,5 %-ra). A kedvező költségvetési fejleményekkel összhangban a bruttó államadósság a 2002. évi GDP 52,6 %-áról 2007-ben 40,6 %-ra csökkent. Változatlan politikai helyzetből kiindulva a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzése azzal számol, hogy az államháztartási többlet 2008-ban és 2009-ben a GDP 2 %-a feletti szintre csökken, míg az adósságráta tovább csökken, és 2009-ben eléri a GDP 32 %-át.

Svédország teljesíti a költségvetés egyenlegével kapcsolatos kritériumot.

[pic]

A svéd korona nem vesz részt az ERM II-ben. Svédország az 1990-es évek eleje óta lebegtetett árfolyam- és inflációs célkövető rendszert alkalmaz. A rögzített árfolyamrendszer 1992. évi beszüntetését követő meredek leértékelődés után a korona a német márkához, majd később az euróhoz viszonyítva egy viszonylag szűk sávban mozgott. A kétéves vizsgálati időszakban a korona árfolyama 9 és 9,50 SEK/EUR között, átlagban 9,2 SEK/EUR fölött volt.

Svédország nem teljesíti az árfolyam-kritériumot.

2008. márciusban a svéd tízéves irányadó kötvény tizenkét havi mozgó átlaga 4,2 % volt, ami a 6,5 %-os referenciaérték alatt van. Az átlagos hosszú távú kamatlábak az utóbbi években a referenciaérték alatt vannak. Az euróövezethez viszonyított hosszú távú kamatlábak a 2003. évi 50 bázispontról 2007 közepére fokozatosan 25 bázispontra csökkentek. Ezt követően az éven belüli kamatlábrés záródásával összhangban a Svédország és az euróövezet hosszú távú kamatlábai közötti negatív különbözet fokozatosan a jelenlegi, nulla körüli szintre csökkent.

Svédország teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájának kritériumát.

Az értékelés során további tényezőket is megvizsgáltak, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a termék- és pénzügyi piacok integrációját. A svéd külső fizetési mérleg az 1990-es évek közepe óta többletet mutat, aminek a magas nettó áru-, kisebb részben pedig szolgáltatásexport az oka. A külső fizetési mérleg többlete a 2002. évi GDP 4,9 %-áról az utóbbi években a GDP 6–7 % körüli szintjére nőtt. A svéd gazdaság nyitott, és magas szinten integrálódik az EU-hoz, az EU-n belüli árukereskedelem részesedése export és import oldalon egyaránt kb. kétharmados. Az EU-n belüli szolgáltatáskereskedelem viszonylagos jelentősége az időszakban kissé növekedett, és meghaladja a 27 uniós ország átlagát. Svédország pénzügyi szektora és a tágabb értelemben vett EU szektor integrációja főleg a többi skandináv állammal és a balti államokkal fenntartott kapcsolatokhoz kötődik. Svédország pénzügyi szektora összességében méretét és kiépítettségét tekintve is igen fejlett, és megfelel a gazdasági fejlődés előrehaladott állapotának.

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelésre figyelemmel és az egyéb tényezőket is tekintetbe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Svédország nem teljesítette az euro bevezetésére vonatkozó feltételeket.

[1] A Bizottság és az EKB a nemzeti hatóságok kérését követően 2007-ben Ciprusról és Máltáról készített konvergenciajelentést. Ciprus és Málta 2008. január 1-jén vezette be az eurót.

[2] Az árstabilitási kritérium alkalmazásában az inflációt az Európai Parlament és a Tanács 1882/2003/EK rendeletével módosított 2494/95/EK tanácsi rendeletben meghatározott harmonizált fogyasztói árindex (HICP) révén mérik.

[3] Az aktuális jelentés inflációs előrejelzései és egyéb változói a Bizottság szolgálatainak 2008. tavaszi előrejelzéséből származnak. A Bizottság szolgálatai az előrejelzéseket a kielégítő mélységben ismert intézkedések figyelembe vétele mellett, változatlan politikai helyzetből kiindulva a külső változóknál szokásos feltételezésekre alapozzák. A referenciaérték előrejelzése jelentős bizonytalanságnak van kitéve, mivel számításának alapja az előrejelzési időszakban a legalacsonyabb inflációjúnak várt három tagállam inflációs előrejelzése, ezáltal nagyobb a hiba lehetősége.

[4] A jelentésben felhasznált adatok záró dátuma 2008. április 18.

[5] Az árfolyam-kritérium teljesülésének értékelésénél a Bizottság megvizsgálja, hogy az árfolyam az ERM II középárfolyam közelében maradt-e, miközben a 2003. április 5-i athéni informális ECOFIN-Tanács csatlakozó országokról és ERM2-ről szóló közös nyilatkozatával összhangban a felértékelés indokait is figyelembe veheti.

[6] Az értékelés a tőkemérleggel összevont folyó fizetési mérlegként meghatározott „külső mérlegre” irányul (nettó hitelnyújtás/hitelfelvétel a világ többi részével szemben). Ez az elv teszi lehetővé különösen, hogy a részben a tőkemérlegben kimutatott külső átutalásokat (ezen belül az EU-átutalásokat) maradéktalanul figyelembe vegyék.

[7] 2005/185/EK, HL L 62., 2005.3.9., 20. o.

[8] 2004/918/EK, HL L 389., 2004.12.30., 27. o.

[9] 2005/183/EK, HL L 62., 2005.3.9., 18. o.

[10] 2005/182/EK, HL L 62., 2005.3.9., 16-17. o.