A javaslat a lehetőségeken belül a vívmányok egyszerűsítését és egyértelműbbé tételét is szolgálja jobb végrehajthatóságuk érdekében.

Ez a kezdeményezés összhangban áll a hetedik környezetvédelmi cselekvési programmal, amelynek hosszú távú célja a méreganyagoktól mentes környezeti állapot elérése, és amely ki is mondja, hogy ehhez 2020-ra minimálisra kell csökkenteni a vegyi anyagok által az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt jelentős mértékű kedvezőtlen hatásokat.

Célszerű, hogy e jogi aktus alapját az egyetlen kifejezetten a higannyal foglalkozó uniós aktus, az 1102/2008/EK rendelet képezze. Ám a szükséges módosítások jellegét és hatályát figyelembe véve, valamint tekintettel a következetesség és a jogbiztonság szükségességére, e rendelettel hatályon kívül kell helyezni és fel kell váltani az 1102/2008/EK rendeletet, mindazonáltal fenntartva annak továbbra is szükséges előírásait.

A minamatai egyezmény rendelkezéseinek nagy része már szerepel az uniós jogban. Az 1102/2008/EK rendelet kiviteli tilalmat rendel el a higany és számos vegyülete tekintetében, a bizonyos forrásokból származó higanyt hulladékká minősíti, és szabályokat állapít meg a higany tárolására vonatkozóan. Más uniós előírások is tartalmaznak a higanyra és a higanyvegyületekre vonatkozó ad hoc rendelkezéseket, többek között a 649/2012/EU rendelet, amely egyebek mellett a higany behozatalai esetén alkalmazandó értesítési rendszert hoz létre, valamint a 396/2005/EK rendelet, az 1907/2006/EK rendelet és az 1223/2009/EK rendelet, a 2006/66/EK irányelv és a 2011/65/EU irányelv, amelyek a hozzáadott higanyt tartalmazó termékek széles körének forgalomba hozatalát szabályozzák, továbbá a higanytartalomra vonatkozó mennyiségi korlátokat állapítanak meg. Ezenfelül a 2010/75/EU, a 2012/18/EU, a 2008/98/EK és az 1999/31/EK irányelvek is szabályozzák, csökkentik, és alternatívák elérhetősége esetén kiküszöbölik a higany, továbbá annak vegyületei és hulladékai pontszerű forrásból történő és diffúz kibocsátásait a környezetbe.

Bizonyos, hozzáadott higanyt tartalmazó termékek kivitelének korlátozása: nem indokolt a kereskedelem olyan mértékű korlátozása, ami túlmutat az egyezményben előrevetítetten (vagyis az egyezmény követelményeinek nem megfelelő, hozzáadott higanyt tartalmazó termékek kivitelének megtiltásán túl a higanytartalom tekintetében az egyezményben előírtnál szigorúbb uniós szabályozás alá eső, hozzáadott higanyt tartalmazó termékek kivitelének megtiltása is), ugyanis a bejutó és a környezetbe kibocsátott higany mennyisége nem változna számottevően, harmadik országokban pedig – a tilalom következtében – egyenesen növekedhetne a kibocsátás.

Az érintett vállalkozások túlnyomó többsége ugyan mikrovállalkozásnak tekinthető, ám a javasolt intézkedések nem érintenék őket kedvezőtlenül, egyrészt mivel tevékenységük jellegéből fakadóan nem kell versenyezniük nagyobb vállalkozásokkal, másrészt mivel az intézkedések költsége alacsony, és csupán kis beruházást tesz szükségessé, harmadrészt mivel a fogászati ágazatban nem kell számítani állások megszűnésére. A javasolt intézkedések emellett részét képezik az Európai Fogorvosok Tanácsa által ajánlott helyes gyakorlatnak, és a fogászok többsége már alkalmazza is azokat. Mindazonáltal arra való tekintettel, hogy e vállalkozásoknak időre lesz szükségük az e rendeletben előírt kötelezettségekhez való alkalmazkodásra, a megfelelés javasolt határideje egy évvel későbbi időpontban kerül megállapításra, mint a rendeletben előírt egyéb intézkedések esetében. Végül meg kell említeni, hogy a kapszulázott amalgám használatára vonatkozó kötelezettség nem róna semmilyen terhet azokra a fogorvosokra, akik már most sem használnak fogászati amalgámot.

A hatásvizsgálat arra a következtetésre jut, hogy a rendelkezésre álló tudományos adatok alapján a fogászati amalgám használatának betiltása nem lenne arányos intézkedés, mivel a fogászati amalgámnak az egészségre jelentett kockázata nem tisztázott, és a tilalom magas költségekkel járna. Az egyezményben javasolt intézkedések közül kettő alkalmazásával (ami kötelező a felekre nézve), alacsony költségek mellett elérhető javulás mind a környezet, mind az egészség szempontjából: az egyik ilyen intézkedés a fogászati amalgám használatát a kapszulázott formára korlátozni, a másik pedig a fogászati létesítmények ösztönözése a legjobb környezetvédelmi gyakorlatok alkalmazására. Ezek a lépések összhangban vannak a higanyra vonatkozó stratégia 4. intézkedésével is, amely elsőbbségi fellépést igénylő területként került azonosításra a stratégia 2010. évi felülvizsgálata alkalmával. Ezen intézkedések révén csökkenthető volna a fogorvosok és pácienseik higanyexpozíciója, és jelentősen visszaszorítható a szennyvízbe és a települési szennyvízkezelést követően a környezetbe jutó higany mennyisége. Új álláshelyek keletkezésére is van kilátás az amalgámszeparátorok gyártásával, üzembe helyezésével és karbantartásával, valamint a higanytartalmú hulladékok gyűjtésével és kezelésével foglalkozó vállalkozásoknál.

A 2000/532/EK bizottsági határozat a fogászati kezelésből származó amalgám hulladékot veszélyes hulladékként határozza meg, amelyre nézve a hulladékokról szóló keretirányelv rendelkezései irányadóak. A fogorvosi rendelőkből származó higanykibocsátásokra emellett a vízzel kapcsolatos uniós jogszabályok is vonatkoznak. A higany a vízügyi keretirányelv X. melléklete értelmében elsőbbségi veszélyes anyag, amelynek a vizekbe való kibocsátását számottevően csökkenteni kell. Mivel az amalgám a higany második legjelentősebb felhasználása az EU-ban, és becsült szennyezési potenciálja évente 75 tonna higany, hosszú távú szennyezési potenciálja pedig meghaladja az 1000 tonnát, ezzel a forrással szükséges konkrétan foglalkozni.

Az egyezmény főbb rendelkezései között az elérhető legjobb technológiák (BAT) alkalmazására vonatkozók a nagy ipari létesítmények kibocsátásainak csökkenéséhez fognak vezetni, emellett más rendelkezések fokozatosan kiiktatják a higany elsődleges kitermelését és megtiltják az új elsődleges bányák létesítését, valamint korlátozzák a kisipari és kisüzemi aranybányászatot, mindezzel globális szinten és az Unió számára is jelentős kedvező környezeti változásokat érve el. Ilyen tevékenységek az EU-ban gyakorlatilag már nem zajlanak, illetve szabályozás alá tartoznak. Az Unió az egyezmény révén teljesítheti azon környezetvédelmi és egészségvédelmi célkitűzéseit, amelyeket 2005-ben a higanyra vonatkozó közösségi stratégia (a továbbiakban: a stratégia) is vázolt.

A hatásvizsgálat azzal a következtetéssel zárult, hogy a minamatai egyezmény ratifikációja és végrehajtása jelentős környezeti és egészségügyi előnyökkel jár, amelyek elsősorban a világ más részein keletkező higanykibocsátások várható visszaszorulásának tudhatók be. Ugyanis:

A tagállami hatóságokkal és érdekelt felekkel a Bizottság által készített két tanulmány,, valamint egy 2014. július 7-én Brüsszelben tartott műhelymunka keretében zajlott konzultáció. Bizonyos részletek kapcsán kiegészítő információk kérésére is sor került. Az írásban érkezett észrevételek nyilvánosan elérhetők voltak a Bizottság internetes oldalán. 2014. augusztus 14. és november 14. között online nyilvános konzultáció is zajlott, amelyen „Az Ön hangja Európában” portálon közzétett kérdőív kitöltésével lehetett részt venni. A felmérés célja az volt, hogy pontosabban meg lehessen ismerni a közszférabeli szereplők és a tagállamok nézeteit az egyezmény ratifikációjával, valamint átültetésének és végrehajtásának egyes vetületeivel kapcsolatban, különös tekintettel azokra a területekre, ahol az uniós szabályozást össze kell hangolni az egyezménnyel. A célcsoportok a lakosság, a hatóságok, kutató- és tudományos intézetek, közhasznú és civil szervezetek, tanácsadók és magánvállalatok, illetve az ezeket képviselő szervezetek voltak. Általános volt az egyetértés arról, hogy az EU-nak ratifikálnia kell a minamatai egyezményt. Az érdekeltek által felvetett konkrét kérdések figyelembevételre kerültek e javaslat készítése során.

A javaslat összefoglalása

Jóllehet e javaslat kiindulási alapja az 1102/2008/EK rendelet, azt a jogbiztonság érdekében indokolt hatályon kívül helyezni és felváltani. A IV. melléklet tartalmazza a megfelelési táblázatot.

Az 1. és a 2. cikk tisztázza a javaslat tárgyát és meghatározza az abban használt fogalmakat.

A 3. cikk és azzal összefüggésben az I. melléklet rögzíti a higanynak, számos higanyvegyületnek és a más anyagokkal alkotott higanytartalmú keveréknek az Unióból való kivitelére vonatkozó tilalmat, eltekintve az olyan higanyvegyületektől, amelyek a laboratóriumi körülmények közötti kutatás céljára továbbra is kivihetők. Ez a tilalom az 1102/2008/EK rendelet 1. cikke értelmében már 2011 márciusa óta hatályos, és kiegészíti a 649/2012/EU rendeletben előírt tilalmat. A minamatai egyezmény 3. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjával, valamint (2) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 3. cikkének (6) bekezdését ülteti át.

A 4. cikk megtiltja a higany Unióba való behozatalát a kisipari és kisüzemi aranybányászat céljára, és feltételesen tiltja a higany és a higanyt tartalmazó keverékek egyéb felhasználások érdekében történő behozatalát. A tilalom nem vonatkozik a higany és keverékei hulladékként történő, végleges elhelyezés céljából való behozatalára, vagy a minamatai egyezmény szerződő felei közé tartozó országokból származó higany behozatalára, ha a higany eredete az egyezmény 3. cikkének (4) bekezdése értelmében továbbra is engedélyezett elsődleges kitermelés, sem az olyan higany nem szerződő felektől való behozatalára, amely nem elsődleges kitermelésből és nem is klóralkáli gyártásából származik, feltéve, hogy a behozatalhoz írásos engedélyt szereztek be. Az adminisztráció egyszerűsítése és jövőbeni növekedésének elkerülése érdekében a 4. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a tilalom végrehajtásával és ellenőrzésével a 649/2012/EU rendelet értelmében kijelölt illetékes nemzeti hatóság foglalkozik.

Az 5. cikk a II. melléklettel együtt az egyezmény 4. cikkének (1) bekezdését és A. mellékletének 1. részét ülteti át. 2021. január 1-jétől fogva megtiltja számos hozzáadott higanyt tartalmazó termék behozatalát, kivitelét és gyártását. Az 5. cikk kiegészíti az ilyen termékek forgalomba hozatalára vonatkozó korlátozásokat és egyebek mellett a maximális higanytartalom tekintetében szigorúbb követelményeket előíró uniós vívmányokat – többek között a 2006/66/EK irányelvben szereplőket –, és ezekre nincs kihatással

A 6. cikk bizottsági végrehajtási határozatok elfogadását vetíti elő olyan esetekben, amikor a minamatai egyezmény részes feleinek konferenciája által az egyezmény 3. cikke (12) bekezdésének megfelelően meghozott határozatok nyomán meg kell határozni a 3. és a 4. cikk végrehajtása keretében a tagállami illetékes hatóságok által alkalmazandó kereskedelmi okmányokat.

A 7. cikk a III. melléklettel összefüggésben az egyezmény 5. cikkének (2) és (3) bekezdését valamint B. mellékletét ülteti át. 2019. január 1-jétől fogva megtiltja a higany és a higanyvegyületek katalizátorként való használatát az acetadelhid és a vinil-klorid monomer előállításában. A nátrium- vagy a kálium-etilát és -metilát gyártása keretében higanyalapú eljárást használó létesítményekben korlátozza az elsődleges kitermelésből származó higany használatát, valamint a higany és vegyületei környezetbe való kibocsátását, továbbá a rendelet hatályba lépésnek napjától fogva megtiltja a termelési kapacitás növelését és az új létesítmények építését. A 7. cikk (3) bekezdése felhatalmazáson alapuló bizottsági aktusok elfogadását vetíti elő a részes felek konferenciája által hozott, a higany és a higanyvegyületek átmeneti tárolására vonatkozó követelményeket előíró határozatok átültetése érdekében, amennyiben az Unió egyetért azokkal, vagyis a rendes jogalkotási eljárást azokra az esetekre tartja fenn, amikor az Unió nem támogatta vagy ellenezte a részes felek szóban forgó határozatát.

A 8. cikk az egyezmény 4. cikkének (6) és (7) bekezdését, valamint 5. cikkének (4) és (9) bekezdését ülteti át. Megtiltja mindazon, hozzáadott higanyt tartalmazó termékek gyártását és forgalmazását, amelyek használata a javasolt rendelet alkalmazása előtt nem volt ismert, illetve mindazon, higanyt használó gyártási folyamatokat, amelyek a rendelet alkalmazását megelőzően nem léteztek. A 8. cikk (3) és (4) bekezdése olyan mechanizmust hoz létre, amely révén bizottsági végrehajtási aktus útján engedélyezhetők az előzőekben említett, hozzáadott higanyt tartalmazó új termékek és higanyt felhasználó gyártási eljárások, ha környezeti és egészségügyi előnyeik értékelése, illetve a higanymentes, műszaki és gazdasági szempontból elfogadható alternatívák hiánya ezt indokolja.

Az egyezmény 7. cikkének megfelelően a 9. cikk a IV. melléklettel összefüggésben arról rendelkezik, hogy azon tagállamoknak, ahol még zajlik kisipari és kisüzemi aranybányászat, lépéseket kell tenniük az e tevékenységből eredő higany- és higanyvegyület-kibocsátások visszaszorítására, illetve lehetőség szerinti kiküszöbölésére, valamint erre vonatkozóan nemzeti tervet kell készíteniük és végrehajtaniuk.

A 10. cikk az egyezmény 4. cikkének (3) bekezdését és A. mellékletének II. részét ülteti át. Előírja, hogy a fogászati amalgám csak kapszulázott formájában használható, és a fogászati rendelőknek 2019. január 1-jétől kötelező rendelkezniük amalgám-szeparátorral, hogy a higanytartalmú maradványokat leválasszák és elkülönítve gyűjtsék. Felszólítja a tagállamokat a megfelelő EN-szabványok legfrissebb verzióinak használatára, ideértve többek között az EN ISO 138987, az EN ISO 24234 és az EN 1641:2009 szabványokat, vagy az amalgám-maradványok leválasztása és az amalgám-kapszulák minősége tekintetében ezekével egyenértékű színvonalat biztosító nemzeti és nemzetközi szabványok használatára.

A 11. cikk az 1102/2008/EK rendelet 2. cikkét veszi át, és előírja, hogy a klóralkáli-iparban elhasznált, a földgáz tisztításakor, valamint színesfémek bányászatakor és olvasztásakor keletkező és a cinóber ércből kivont higany hulladéknak tekintendő, amelynek meg kell oldani az elhelyezését.

A 12. cikk az 1102/2008/EK rendelet 6. cikkén alapul, és előírja, hogy a 11. cikkben említett tevékenységeket végző vállalkozásoknak évente tájékoztatniuk kell a nemzeti illetékes hatóságokat az egyes létesítményeikben tárolt, valamint az ideiglenes vagy tartós higanyhulladék-tárolóba küldött higany mennyiségeiről. A 12. cikk (2) bekezdése arról rendelkezik, hogy ezen adatokat a megfelelő hulladékkategóriák és NACE-kódok használatával kell megadni a 2150/2002/EK rendeletnek megfelelően. A 12. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a klóralkáli gyártásában higanycellákat használó létesítmények akkor hagyhatnak fel a jelentéstétellel, amikor e cellákat a 2013/732/EU bizottsági végrehajtási határozatnak megfelelően leszerelték és a higanyhulladékot tárolóba helyezték.

A 13. cikk a higanyhulladék tárolásáról rendelkezik: ideiglenes vagy tartós jelleggel elhelyezhető föld alatti tárolókban, ideiglenesen elhelyezhető földfelszín feletti tárolókban is, és meghatározza, hogy az 1999/31/EK tanácsi irányelvben a higany ideiglenes elhelyezése tekintetében előírt mely követelmények alkalmazandók a higany földfelszín alatti létesítményekben történő tartós tárolása esetén.

A 14. és a 20. cikk a javaslat megsértése esetén alkalmazandó szankciókról, a rendelet hatálybalépéséről és alkalmazásának kezdetéről szól.

A 15. cikk a minamatai egyezmény 21. cikkét ülteti át: kötelezi a tagállamokat arra, hogy készítsenek, rendszeresen naprakésszé tegyenek és közzétegyenek egy olyan jelentést, amely tartalmazza a javaslatban foglalt elemek végrehajtására vonatkozó összes információt, az egyezmény 21. cikkének való megfelelés érdekében szükséges információkat, az e javaslat a 12. cikke alapján gyűjtött, a nagy forrásokból származó higanyhulladékra vonatkozó információk összefoglalását és az egyes tagállamok területén található főbb egyedi higanykészletekre vonatkozó adatokat. A Bizottságot tájékoztatni kell a jelentésről és annak naprakésszé tételéről azok közzétételétől számított egy hónapon belül. A 15. cikk (2) bekezdése értelmében a bizottság végrehajtási aktust fogad el azon kérdőívekről, amelyek a tagállamokat segítik az előírt jelentéstételben, meghatározza mely adatokat kell megadni, mik a főbb teljesítménymutatók, milyen formátumot kell használni és mikorra kell teljesíteni a jelentéstételt.

A 16. cikk arról rendelkezik, hogy lehetőség van a részes felek konferenciáján az Unió egyetértésével hozott határozatok átültetésére érdekében az I–IV. melléklet módosítására irányuló felhatalmazáson alapuló bizottsági aktusok elfogadására, vagyis a rendes jogalkotási eljárás akkor kerül alkalmazásra, ha az Unió nem támogatta vagy ellenezte a részes felek szóban forgó határozatát.

A 17. és a 18. cikk a 7. cikk (3) bekezdésének és a 16. cikknek megfelelően a Bizottságra ruházott felhatalmazás gyakorlásáról, valamint a 6. cikk, a 8. cikk (4) bekezdése és a 15. cikk (2) bekezdése alkalmazásában a végrehajtási jogi aktusok elfogadását célzó bizottsági eljárásról szóló standard szöveget tartalmazza.

A 19. cikk azt mondja ki, hogy az 1102/2008/EK rendeletet 2018. január 1-jétől hatályon kívül helyezi és felváltja a javaslat, és az 1102/2008/EK irányelvre történő hivatkozásokat attól fogva a javasolt rendeletre történő hivatkozásokként kell értelmezni.

Jogalap