az uniós banánpiac és az uniós banántermelők helyzetének a banánkereskedelmi stabilizációs mechanizmus alkalmazási idejének lejártát követő alakulásáról, valamint a távoli fekvéssel és szigetjelleggel összefüggő támogatási program (Programme d'Options Spécifique à l'Éloignement et l'Insularité - POSEI) működésének az uniós banántermesztés védelmével összefüggésben végzett előzetes értékeléséről

1.Bevezetés

A banán az Európai Unió (EU) legkülső régióinak egyik legfontosabb terménye. Az uniós tagállamok közül a legnagyobb banántermesztők közé Spanyolország (Kanári-szigetek), Franciaország (Martinique és Guadeloupe) és Portugália (Madeira és Azori-szigetek) tartozik, amelyek teljes uniós termelésből való részesedése 2021-ben 64 %, 32 %, illetve 3 % volt. Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) a POSEI programon keresztül évente összesen 278,8 millió EUR-val támogatja a banánágazatot. Az ágazat emellett az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) keretében vidékfejlesztési programokból is részesülhet támogatásban.

Az európai polgárok jelentős banánfogyasztók, így az Unió a világ legnagyobb banánimportőrévé vált, hogy kielégítse e nagy keresletet. 2021-ben a teljes ellátás megközelítőleg 11 %-a hazai termelésből származott, a fennmaradó részt pedig afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) államokból (körülbelül 15 %) és latin-amerikai országokból (körülbelül 74 %) importálták.

Az elmúlt 30 évben a banánimportra vonatkozó uniós szabályozási keret több változáson ment keresztül. A közelmúltban – 2019. december 31-ig – a latin-amerikai országokból származó banánbehozatalra banánkereskedelmi stabilizációs mechanizmus vonatkozott. A banánkereskedelmi stabilizációs mechanizmust az Európai Unió, valamint Kolumbia és Peru közötti szabadkereskedelmi megállapodás (amelyhez 2017-ben Ecuador is csatlakozott), valamint a Costa Ricát, Salvadort, Guatemalát, Hondurast, Nicaraguát és Panamát felölelő EU–Közép-Amerika társulási megállapodás vezette be a vámkedvezmények fokozatos végrehajtásának kísérő intézkedéseként. A Bizottság rendszeresen jelentést tett a megállapodások alkalmazásáról és végrehajtásáról, a banánkereskedelmi stabilizációs mechanizmust is beleértve.

E jelentéstételi kötelezettségeken túlmenően, a banánkereskedelmi stabilizációs mechanizmusról szóló rendeletekhez csatolt bizottsági nyilatkozattal összhangban „a banánkereskedelmi stabilizációs mechanizmus hatályának 2019. december 31-i lejárta után a Bizottság értékeli az EU banánpiaca és az uniós banántermesztők helyzetét. A Bizottság megállapításairól jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, és e jelentésbe belefoglalja a távoli fekvéssel és szigetjelleggel összefüggő támogatási programnak (POSEI) az uniós banántermesztés védelme terén való működése előzetes értékelését”. Ez a dokumentum e kötelezettségvállalás teljesítését szolgálja.

2.A banán világpiaca

A FAO szerint a banán az egész világon a legnagyobb mennyiségben termesztett, forgalmazott és fogyasztott gyümölcsök közé tartozik. A banán számos legkevésbé fejlett és élelmiszerhiánnyal küzdő országban jelentős szerepet játszik az élelmezésbiztonság és a munkahelyek szempontjából, ahol a helyi háztartások alapvető és fontos élelmiszerként és haszonnövényként használják.

A banánt elsősorban Ázsiában, Latin-Amerikában és Afrikában termesztik. A legnagyobb termesztő ország India és Kína, de termelésük nagy részét belföldön fogyasztják el. A teljes importkereslet jelentős növekedése és a vezető exportáló országokon, különösen Ecuadoron és a Fülöp-szigeteken belüli bőséges kínálatnövekedés következtében példátlan mértékben bővült a globális banánkereskedelem. 2020-ban a legnagyobb importőrök közé az EU (5,2 millió tonna), az USA (4,2 millió tonna), Kína (1,8 millió tonna), az Oroszországi Föderáció (1,5 millió tonna), Japán (1,1 millió tonna) és az Egyesült Királyság (1 millió tonna) tartozott. A banánpiac tehát világméretű, és számos nemzetközi és hazai tényező befolyásolhatja az ágazat versenyképességét.

3.Uniós banánpiac

3.1.A behozatal volumene és a teljes kínálat

Az Unióban a behozatalból és a hazai termelésből álló teljes kínálat 2012 óta 37 %-kal nőtt, és 2021-re elérte az 5,8 millió tonnát. Az említett évben a 0,64 millió tonnás uniós termelés a teljes kínálat mintegy 11 %-át tette ki, míg a behozatal főként a latin-amerikai országokból származott (4,3 millió tonna, azaz a kínálat 74 %-a), amelyeket az AKCS-országok követtek (0,85 millió tonnával, azaz a kínálat 15 %-ával).

Az uniós termelés 2012 óta meglehetősen stabil maradt – 0,6 és 0,7 millió tonna között ingadozott –, regionális szinten viszont jelentős eltérések mutatkoztak. Martinique-ot és Guadeloupe-ot éghajlati vészhelyzetek, valamint károsítók sújtották, és a 2017-es jelentős visszaesés óta nem állt helyre teljesen a termelésük. Spanyolország és Portugália régióiban az éves ingadozások ellenére a termelés stabil maradt vagy némileg nőtt. Az uniós banán nagy részét a termesztési régión kívül fogyasztják el. 2021-ben a megtermelt mintegy 638 000 tonnából ott csupán 62 000 tonnát értékesítettek. A termesztési régión kívül értékesített banán túlnyomó többségét az érintett országok kontinentális területeire szánják.

A 2012 és 2021 közötti időszakban az uniós kereslet növekedését tehát főként a megnövekedett banánbehozatal fedezte. Ami azt illeti, a volument tekintve az uniós banán piaci részesedése 15 %-ról 11 %-ra csökkent, az AKCS- és a latin-amerikai banán piaci részesedése viszont 13 %-ról 15 %-ra, illetve 72 %-ról 74 %-ra nőtt. A fejlődés nem volt lineáris: a latin-amerikai banán részesedése például 2020-ban 75 % volt, majd 2021-ben – a főként Panamából és Guatemalából származó behozatal visszaesése miatt – csökkent.

Az Unióba szállító három legnagyobb latin-amerikai exportőr – Ecuador, Kolumbia és Costa Rica – 2021-ben mintegy 1,60, 1,16, illetve 1,02 millió tonna banánt exportált, így 2012 óta meglehetősen stabil, együttesen 65 % körüli piaci részesedéssel rendelkezett. Hármuk közül Costa Rica esetében figyelhető meg a legnagyobb növekedés: az Unióba irányuló kivitele 10 év alatt 56 %-kal nőtt.

Az Unióba szállító három legnagyobb AKCS-exportőr: Elefántcsontpart, a Dominikai Köztársaság és Kamerun – 2021-ben 0,32, 0,26, illetve 0,17 millió tonnát exportált. Ez a piaci részesedés mintegy 13 %-át teszi ki, szemben a 2012-es 9 %-kal. A három legnagyobb AKCS-exportőr piaci részesedésének növekedése főként a Dominikai Köztársaságnak (a volumen csaknem megháromszorozódott) és Elefántcsontpartnak (a volumen a duplájára nőtt) tudható be. Kamerun exportja viszont az egész időszak alatt ingadozott, és 2021-ben éppen csak hogy meghaladta a 2012-es szintet.

3.2.Behozatali volumen tagállamonként

Az AKCS-országokból csak néhány tagállam importál banánt, az első három helyen álló tagállam 2021-ben az AKCS-országokból származó teljes behozatal 84 %-át tette ki. Franciaország, amely az AKCS-országokból származó behozatalt illetően már régen is jelentős importőr volt, még mindig az első számú belépési pont, főként az Elefántcsontpartról származó behozatal esetében. Belgium a második legnagyobb importőr, főként Kamerun és Elefántcsontpart vonatkozásában. Hollandia, amely 2012-ben még viszonylag kis mennyiségben importált az AKCS-országokból, mára jelentős importőrré vált, és szinte kizárólag a Dominikai Köztársaságból importál.

A latin-amerikai banán ellenben több tagállamon keresztül jut be az uniós piacra. A behozatal kevésbé koncentrált, az első három helyen álló tagállam 2021-ben a teljes behozatal 55 %-át tette ki. A sor elején Hollandia áll, amely jelentősen növelte behozatalát az időszak során, főként Costa Ricából, Ecuadorból és Panamából. Őt követi Olaszország, amely az időszak során szinte lineárisan növelte behozatalát, főként Ecuadorból, Kolumbiából és Costa Ricából. A harmadik pedig Belgium, amely azon kevés tagállamok közé tartozik, amelyek 2021-ben jóval kevesebbet importáltak, mint 2012-ben. Jelentős növekedés figyelhető meg Lengyelország esetében, amely egyre többet importál közvetlenül, ahelyett, hogy a szomszédos tagállamokból szerezné be a banánt (pl. Németországból, amely ennek következtében 2015 óta csökkenő tendenciát mutat).

3.3.Árak és piaci érték