EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2016.7.14. COM(2016) 472 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme – Csalás elleni küzdelem 2015. évi éves jelentés



{SWD(2016) 234 final}

{SWD(2016) 235 final}

{SWD(2016) 236 final}

{SWD(2016) 237 final}

{SWD(2016) 238 final}

{SWD(2016) 239 final}



TARTALOMJEGYZÉK A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme – Csalás elleni küzdelem 2015. évi éves jelentés 1.BEVEZETÉS 2.UNIÓS SZINTŰ CSALÁS ELLENI POLITIKÁK 2.1.A Bizottság csalás elleni kezdeményezései 2015-ben 2.1.1.Az Unió pénzügyi érdekeit hátrányosan érintő csalás elleni büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvjavaslat 2.1.2.Az Európai Ügyészség létrehozására irányuló javaslat 2.1.3.A 883/2013/EK, Euratom rendelet értékelése 2.1.4.A korrupció elleni uniós küzdelem 2.1.5.A Bizottság csalás elleni stratégiája 2.2.Csalásellenes intézkedések a bevételi oldalon 2.2.1.Kölcsönös közigazgatási segítségnyújtás (az 515/97/EK rendelet módosítása) 2.2.2.A Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) 2.2.3.Közös vámügyi műveletek 2.2.4.A dohánytermékek illegális kereskedelme elleni küzdelem 2.2.5.A héacsalás elleni küzdelem 2.2.6.Csalás elleni rendelkezések a nemzetközi megállapodásokban 2.2.7.A gázolaj és a kerozin adóügyi jelölőanyagával kapcsolatos csalásellenes intézkedések 2.3.Csalásellenes intézkedések a kiadási oldalon

2.3.1.Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosítása 2.3.2.A szabálytalanságok bejelentése – a 2014–2020-ra vonatkozó többéves pénzügyi keret kiadási mezőjében szereplő rendelkezések 2.4.Egyéb 2.4.1.A Herkules program végrehajtása 3.Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről – a csalás elleni küzdelemről – szóló európai parlamenti állásfoglalások nyomon követése2014. évi éves jelentés 4.EGYÜTTMŰKÖDÉS A TAGÁLLAMOKKAL 4.1.A csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság (COCOLAF) 4.2.A tagállamok által hozott intézkedések az EU pénzügyi érdekeit érintő csalással és más jogellenes tevékenységekkel szemben 4.3.A 2014-es ajánlások végrehajtása 5.CSALÁS ÉS EGYÉB SZABÁLYTALANSÁGOK 5.1.Bejelentett szabálytalanságok és általános trendek 2011–2015 5.2.Csalárdként bejelentett szabálytalanságok 5.2.1.Bevételek 5.2.2.Kiadások 5.3.Nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok 5.3.1.Bevételek 5.3.2.Kiadások 5.4.Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) tevékenysége által elért eredmények 6.VISSZAFIZETTETÉS, VALAMINT EGYÉB MEGELŐZŐ ÉS KORREKCIÓS INTÉZKEDÉSEK 7.KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

7.1.Bevételek 7.2.Kiadások 1. MELLÉKLET – Csalárdként bejelentett szabálytalanságok 2. MELLÉKLET – Nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok ÖSSZEFOGLALÓ Az Unió és a tagállamok egyaránt felelősek az Unió pénzügyi érdekeinek védelméért és a csalás elleni küzdelemért. A nemzeti hatóságok kezelik az uniós kiadások mintegy 80 %-át, és ők szedik be a tradicionális saját forrásokat (a továbbiakban: TOR). Ez a második éves jelentés az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről, amelyet a jelenlegi Bizottság a tagállamokkal együttműködve terjeszt elő. A jelentés bemutatja a csalás elleni küzdelem érdekében végrehajtott bizottsági és tagállami intézkedéseket, valamint ezek eredményeit. Ez a munka az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel (a továbbiakban: EUMSZ), az Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló rendeletekkel és más eszközökkel, továbbá a vonatkozó nemzeti jogszabályokkal összhangban készült. A Bizottság és a tagállamok az uniós költségvetést elsősorban a következők révén védik meg a jogosulatlan vagy szabálytalan kiadásoktól, továbbá a vám- és már adókötelezettségek elkerülésétől: (1)megelőző intézkedések; (2)vizsgálati tevékenységek; (3)korrekciós mechanizmusok (elsősorban a tagállamokra rótt pénzügyi korrekciók révén, de a kiadási oldalon a uniós kifizetések kedvezményezettek által történő visszafizettetése útján is, valamint az elkerült vám- és más adókötelezettségek beszedésével); (4)visszaszorító intézkedések (különösen a tagállamok által a megosztott irányítású alapok és a tradicionális saját források (TOR) esetében). A megosztott irányítás keretében szabálytalanságok és csalás gyanúja esetén a megelőzés, felderítés, nyomozás és korrekció elsődleges felelőssége a tagállamoké. A 2015. évi jelentésben szereplő következtetések és ajánlások az elmúlt öt évben rendelkezésre álló információk, valamint az említett időszak során megállapított problémák és kockázatok elemzésén alapulnak. Az EU pénzügyi érdekeinek védelmét szolgáló uniós szintű intézkedések (2015) A Bizottság csalás elleni stratégiájában (a továbbiakban: CAFS) javasolt valamennyi intézkedés immár befejeződött vagy folyamatban van (pl. ismétlődő intézkedések, mint a csalással kapcsolatos képzés és tudatosságnövelés). A Bizottságban a csalásellenes intézkedések végrehajtása továbbra is a CAFS keretében az egyes bizottsági szervezeti egységek által kidolgozott csalás elleni stratégiákon alapul. Ezeket rendszeresen felülvizsgálják és frissítik. Ennek eredményeként több bizottsági szervezeti egység felülvizsgálta csalás elleni stratégiáját, és közülük három közös csalás elleni stratégiát fogadott el. A Bizottság továbbra is támogatja a tagállamokat csalásmegelőző erőfeszítéseikben kétoldalúan és a csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság (COCOLAF) keretében egyaránt. 2015-ben továbbá a Bizottság a tapasztalatok megosztását szolgáló programot indított a korrupció elleni küzdelem terén a koordináció javítása és a bevált gyakorlatok cseréje érdekében. E program részeként 2015-ben három műhelytalálkozót szerveztek a tagállamokban olyan témákban, mint a vagyonnyilatkozatok, a visszaélést bejelentő személyek védelme és az egészségügyben jelentkező korrupció. Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) a Bizottság nevében szintén részt vett több európai és nemzetközi korrupcióellenes találkozón. Mivel a tagállamok kezelik az EU költségvetésének körülbelül 80 %-át, a Bizottság számára kiemelt jelentőséggel bír, hogy támogassa őket a csalás elleni saját nemzeti stratégiáik (a továbbiakban: NAFS) kidolgozásában. A tagállami csalásellenes koordinációs szolgálatok jelentős szerepet játszanak e vonatkozásban. Hat tagállam fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát. A Cseh Köztársaság arról tájékoztatott, hogy felül kívánja vizsgálni stratégiáját, míg Olaszország információja szerint az olasz csalásellenes koordinációs szolgálat stratégiai iránymutatásokat és intézkedéseket dolgozott ki és fejleszt tovább, amelyeket évente frissítenek és 2012 óta az olasz parlamentnek benyújtott éves jelentéseiben is közzétesz. Öt tagállam adott olyan tájékoztatást, hogy csalás elleni nemzeti stratégiáik elfogadása folyamatban van. 2015-ben folytatódtak az Európai Parlamentben és a Tanácsban az EU pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó büntetőjog megerősítését és hatékonyságának növelését célzó két javaslatról szóló viták, amelyek a következők:

irányelvjavaslat, amelynek célja a meglévő jogi keret megerősítése azáltal, hogy közös minimumszabályokat határoz meg az Unió pénzügyi érdekeire kiható bűncselekmények meghatározásához, valamint ezen ügyekben a szankciókra és az elévülési időre is; a 2013-ban benyújtott rendeletjavaslat az Európai Ügyészség létrehozásáról, amelynek célja Unió-szerte az EU pénzügyi érdekeire kiható bűncselekmények büntetőeljárás alá vonásának megerősítése és egyszerűsítése. A felülvizsgált közbeszerzési és közüzemi irányelvek, valamint az új koncessziós irányelv 2014-es elfogadása nagymértékben megerősítette az átláthatóságot és a csalásellenes, valamint korrupcióellenes rendelkezéseket a következők által: az összeférhetetlenség fogalmának meghatározása; az elektronikus közbeszerzés kötelezővé tétele; monitoring és jelentéstételi kötelezettségek bevezetése annak érdekében, hogy a közbeszerzési csalásokat és más súlyos szabálytalanságokat mérsékelni lehessen. Több tagállam kapott ajánlást a Bizottságtól az átláthatóság javításához vagy a korrupcióellenes erőfeszítések fokozásához szükséges, a közigazgatásban, a bíróságokon és a közbeszerzés terén teendő intézkedésekről. Az uniós irányelvek nemzeti jogba történő átültetése érdekében a legtöbb tagállam új nemzeti jogszabályokat alkotott. Hét tagállamban az új jogszabály 2016. április 18-án hatályba lépett. 2016. január 1-jétől – a költségvetési rendeletet módosító (EU, Euratom) 2015/1929 rendelet elfogadását követően – a Bizottság továbbfejlesztett korai felismerési és kizárási rendszert hozott létre az EU pénzügyi érdekeinek védelmére. Az uniós költségvetés kiadási oldalán 2015-ben a Bizottság négy felhatalmazáson alapuló és négy végrehajtási rendeletből álló csomagot fogatott el a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi keret megosztott irányításának területén a szabálytalanságok bejelentésére vonatkozó rendelkezésekre vonatkozóan. A cél a tagállamok által a szabálytalanságokkal és csalásokkal kapcsolatosan küldött információk minőségének és következetességének javítása, továbbá a tagállamokra a jelentéstételi kötelezettségek által rótt adminisztratív teher minimálisra szorítása. A költségvetés bevételi oldalán jelentős előrelépés történt 2015-ben az EU pénzügyi érdekeinek további védelme érdekében: a vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló, módosított 515/97/EK rendelet 2015-ben hatályba lépett, és létrehozott egy uniós adatbázist az EU-ba beérkező, ott továbbított és az Uniót elhagyó árukra. Ez hatásos eszközként fog szolgálni a vámcsalások elleni küzdelem fokozása terén; 2015-ben kiderült, hogy az OLAF által lefolytatott közös vámügyi műveleteket követően kibocsátott kölcsönös segítségnyújtási értesítések jelentős információforrásul szolgálnak az adott típusú árukkal kapcsolatos ügyletek során jelentkezőszabálytalanságok feltárásához; a cigarettacsempészet és a dohánytermékek tiltott kereskedelmének más formái elleni küzdelem továbbra is kiemelt prioritás az EU és a tagállamok számára egyaránt. A Bizottság 2015-ben is folytatta a „Határozottabb fellépés a cigarettacsempészet és a dohánytermékek illegális kereskedelmének egyéb formái ellen” című közlemény cselekvési tervének aktív végrehajtását, szorosan együttműködve a tagállamokkal; a Herkules III finanszírozási program hozzájárul a tagállami vámhatóságok és bűnüldöző hatóságok operatív és adminisztratív kapacitásainak megerősítéséhez. Az EU költségvetését érintő csalárd és nem csalárd szabálytalanságok felderítése és bejelentése 2015-ben a bevételi és a kiadási oldallal kapcsolatosan 22 349 szabálytalanságot jelentettek be a tagállamok, amelyek összesen körülbelül 3,21 milliárd EUR összegű uniós támogatást érintettek. 2014-hez képest az észlelt szabálytalanságok száma 36 %-kal nőtt, míg az érintett pénzösszegek kis mértékben, 1 %-kal csökkentek. A szabálytalanságok számának növekedése két tagállamban a kohéziós politikai területen bizonyos konkrét helyzetekhez köthető. 2015-ben 1 461 szabálytalanságot jelentettek csalárdként, amely 2014-gyel összevetve csökkentést (11 %) jelent, míg az érintett összegek 18 %-kal nőttek, 637,6 millió EUR-ra. A bevételi oldalon úgy a számok, mint az összegek terén csökkenés következett be. Ezzel ellentétesen a kiadási oldalon 2014-gyel összehasonlítva 10 %-os csökkenés volt tapasztalható a bejelentett csalárd szabálytalanságok számában, míg az érintett összegek 55 %-kal nőttek.

A Bizottság és a tagállamok ragaszkodnak ahhoz, hogy ellenőrző tevékenységeiket kockázatelemzésre és IT-eszközökre alapozva tervezzék meg és összpontosítsák. E célból a Bizottság az Arachne kockázatelemző eszköz használatát népszerűsíti a tagállamokban az irányítási ellenőrzés fokozása érdekében. Ezek az új gyakorlatok szerepet játszhattak a felderítési kapacitás javításában. A kiadási oldalon nem volt jelentős változás tapasztalható a trendekben. A tradicionális saját források terén a csalások és szabálytalanságok a legnagyobb mértékben a szolárpaneleket érintették. 2015-ben a Bizottságot 20 888 nem csalárdként bejelentett szabálytalanságról értesítették (ez mintegy 41 %-kal haladta meg a 2014-es adatot). A számok: emelkedtek a két megosztott irányítású ágazatban; stabilak maradtak a bevételek tekintetében; csökkentek az előcsatlakozás és a közvetlen kiadások esetében. Ez nagyrészt a különböző kiadási programok fokozatos végrehajtását tükrözi, de nagymértékben függ a két tagállamban fennálló, már említett konkrét helyzettől is. A visszafizettetésekre, pénzügyi korrekciókra és más megelőző és korrekciós intézkedésekre vonatkozó információk a Bizottság Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek az EU költségvetésének védelmére vonatkozó éves közleményének részét fogják képezni. A tagállamok által hozott intézkedések 2015-ben a tagállamok nagyszámú csalásellenes intézkedést hoztak a következő területeken: közbeszerzés; pénzügyi bűncselekmények; összeférhetetlenség; korrupció; a csalás fogalmának meghatározása; visszaélést bejelentő személyek. Különösen azok a tagállamok tettek jelentős lépéseket nemzeti rendszerük javítása érdekében, akik számára kifejezett ajánlás szólt a csalásfelderítési és/vagy jelentéstételi rendszereik megerősítéséről. A legtöbb tagállam szintén jelentést tett a más tagállamokkal folytatott együttműködés megerősítésére tett intézkedésekről annak érdekében, hogy biztosítsák valamennyi tranzakció és gazdasági szereplő bevonását a vámkezelést követő ellenőrzés alapsokaságába, függetlenül attól, hogy az importőr a fizikai behozatal tagállamában található-e vagy sem.

1.BEVEZETÉS

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 325. cikkének (5) bekezdése alapján a Bizottság a tagállamokkal együttműködve évente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalások és más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem terén megvalósított intézkedésekről. Az Unió és a tagállamok egyaránt felelősek az Unió pénzügyi érdekeinek védelméért és a csalás elleni küzdelemért. A nemzeti hatóságok kezelik az uniós kiadások mintegy 80 %-át, és ők szedik be a tradicionális saját forrásokat (a továbbiakban: TOR). A Bizottság felügyeli mindkét területet, normákat állapít meg és ellenőrzi azok betartását. Alapvető jelentőségű, hogy a Bizottság és a tagállamok szoros együttműködést folytassanak annak biztosítására, hogy az Unió pénzügyi érdekeinek védelme eredményes legyen. Ennek a jelentésnek az az egyik fő célja, hogy felmérje, mennyire volt eredményes ez az együttműködés 2015-ben, és hogyan lehetne azt továbbfejleszteni. A jelentés bemutatja a 2015-ben hozott uniós szintű intézkedéseket és összefoglalja, valamint értékeli az EU és a tagállamok csalás elleni tevékenységét. Tartalmazza továbbá a nemzeti és európai szervek által az uniós kiadásokat és bevételeket érintő csalások és szabálytalanságok felderítése és bejelentése terén elért legfontosabb eredmények elemzését is. A jelentéstételi rendszer jelentősen hozzájárult az EU pénzügyi érdekeinek védelméhez és a csalás elleni küzdelemhez. A jelentés elsősorban azt emeli ki, hogy hogyan alkalmazták az egyes tagállamokban a szabálytalanságok bejelentésére vonatkozó rendelkezéseket, mivel a jelentés elemző része az ilyen bejelentések révén kapott információkon alapul. A jelentéshez hat bizottsági szolgálati munkadokumentum kapcsolódik. 2.UNIÓS SZINTŰ CSALÁS ELLENI POLITIKÁK 2.1.A Bizottság csalás elleni kezdeményezései 2015-ben 2.1.1.Az Unió pénzügyi érdekeit hátrányosan érintő csalás elleni büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvjavaslat Az irányelvjavaslat célja a meglévő jogi keret megerősítése azáltal, hogy közös minimumszabályokat határoz meg az Unió pénzügyi érdekeire kiható bűncselekmények meghatározásához, valamint az ilyen ügyekben a szankciókra és az elévülési időre is. Az Európai Parlament és a Tanács között 2014-ben indultak meg a tárgyalások és még mindig folyamatban vannak. A legutolsó háromoldalú egyeztetésre 2015 júniusában került sor a függőben lévő fő kérdések – vagyis a héacsalásnak az irányelv hatókörébe való belefoglalása, valamint a szankciók és az elévülési idők harmonizációja – megvitatására. A héáról jelenleg további megbeszélések zajlanak a Tanácsban a Taricco–ügyben 2015. szeptember 8-án hozott ítéletet követően, amelyben az Európai Unió Bírósága megerősítette, hogy az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény kiterjed a héacsalásra. 2.1.2.Az Európai Ügyészség létrehozására irányuló javaslat A Bizottságnak az Európai Ügyészség létrehozására irányuló rendeletre vonatkozó javaslatáról szóló tárgyalások folytatódtak a Tanácsban 2015 során a lett és luxemburgi elnökségek keretében. Az elért haladás lehetővé tette, hogy a rendeletjavaslatnak az Európai Ügyészség feladatköreiről, szerkezetéről és nyomozati hatásköreiről szóló első felét tekintve ideiglenesen lezárhassák a tárgyalásokat. 2.1.3. A 883/2013/EK, Euratom rendelet értékelése A 883/2013/EK, Euratom rendelet 19. cikkének megfelelően a Bizottságnak 2017. október 2-ig értékelő jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a rendelet alkalmazásáról annak érdekében, hogy a rendelet módosításának szükségességét felmérjék. E célból a Bizottság egy független külső tanulmányt rendelt meg, amely megvizsgálja, hogy a rendelet céljai milyen mértékig valósultak meg és mennyiben maradtak relevánsak. Ezen túlmenően az értékelés felméri a 883/2013/EK, Euratom rendelet működését a csalás elleni küzdelem terén jelentkező fejlemények tágabb összefüggéseiben-. E tekintetben kulcsfontosságú kérdés, hogy az Európai Ügyészség létrehozása milyen hatást gyakorol majd az OLAF vizsgálati szerepére. 2.1.4.A korrupció elleni uniós küzdelem 2015 során a Bizottság folytatta az első uniós korrupcióellenes jelentés nyomon követésével kapcsolatos munkát. A jelentés értékeli, hogy az egyes tagállamok miként veszik fel a küzdelmet a korrupcióval, megvizsgálja, hogy a jogszabályok és szakpolitikák miként működnek a gyakorlatban, és javaslatot tesz arra, hogy az adott országok miként fokozhatják a korrupcióellenes erőfeszítéseiket. A Bizottság a tagállami nemzeti kapcsolattartó pontokkal is találkozót tartott. 2015-ben a korrupció elleni küzdelem a gazdasági kormányzás európai szemeszterének folyamatában is prioritás maradt. Több tagállam kapott ajánlást az átláthatóság javításához vagy a korrupcióellenes erőfeszítések fokozásához szükséges, a közigazgatásban, a bíróságokon és a közbeszerzés terén teendő intézkedésekről. A Bizottság ezen felül a tapasztalatok megosztását szolgáló programot indított a tagállamok számára. E program részeként 2015-ben három műhelytalálkozót szerveztek olyan témákban, mint a vagyonnyilatkozatok, a visszaélést bejelentő személyek védelme és az egészségügyben jelentkező korrupció.

Az OLAF a Bizottság nevében szintén részt vett több európai és nemzetközi korrupcióellenes találkozón, így például az EPAC/EACN szervezésében. Ez az európai korrupcióellenes hálózat, amelynek elnöke az OLAF főigazgatója, 2015 novemberében megalkotta a párizsi nyilatkozatot, amely felszólította az európai döntéshozókat, hogy erősítsék meg a korrupció elleni küzdelmet. 2.1.5.A Bizottság csalás elleni stratégiája A Bizottság csalás elleni stratégiájának végrehajtása 2015-ben is folytatódott. A Bizottság csalás elleni stratégiájában javasolt valamennyi intézkedés immár befejeződött vagy folyamatban van (így ismétlődő intézkedések, mint a csalással kapcsolatos képzés és tudatosságnövelés). Ezen túlmenően a Bizottságban az új csalásellenes intézkedések végrehajtása továbbra is a Bizottság csalás elleni stratégiájának keretében az egyes bizottsági szervezeti egységek által kidolgozott csalás elleni stratégiákon alapul. A stratégiákat rendszeresen felülvizsgálják és frissítik. A Bizottság csalás elleni stratégiájának végrehajtását a Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálata 2015-ben ellenőrizte. Az ellenőrzés megvizsgálta több bizottsági szervezeti egység csalás elleni stratégiáját, valamint az OLAF horizontális koordinációs szerepét. A Belső Ellenőrzési Szolgálat elismerte az OLAF és a kiválasztott szolgálatok által tett pozitív lépéseket a Bizottság csalás elleni stratégiája végrehajtásának általános irányítása és felügyelete, valamint a csalás elleni stratégiák elkészítése vagy felülvizsgálata terén egyaránt. Több bizottsági szervezeti egység felülvizsgálta csalás elleni stratégiáját, és közülük három közös csalás elleni stratégiát fogadott el hét alapra vonatkozóan a 2015–2020 közötti időszakra. Célzott csalási kockázatelemzéseket végeztek a szolgálati szintű csalás elleni stratégiák kidolgozására vonatkozó frissített iránymutatásokkal összhangban. Ezen elemzések alapján egy olyan trend állapítható meg, hogy egyre gyakoribb az érzékeny információk kezelésének csalási kockázatként való azonosítása. Egyrészt ezt magyarázhatja az a tény, hogy több figyelmet biztosítanak a nem pénzügyi csalásoknak. Másrészt azt is jelezheti, hogy a Bizottság egyre több érzékeny információt kezel. E trendeket a Csalásmegelőzési és -felderítési Hálózat folyamatban lévő megbeszéléseinek részeként kezelik majd. 2.2.Csalásellenes intézkedések a bevételi oldalon 2.2.1.Kölcsönös közigazgatási segítségnyújtás (az 515/97/EK rendelet módosítása) Az (EU) 2015/1525 rendeletet a társjogalkotók 2015. szeptember 9-én fogadták el. Az új rendelet módosítja a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági jogszabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló 515/97/EK rendeletet. Az új rendelet javítja a vámcsalások unió és nemzeti szinten történő felderítésének és nyomozásának jelenlegi keretét. Különösen fontos, hogy a konténermozgásokra, valamint az EU-ba beérkező, ott továbbított és az Uniót elhagyó árukra vonatkozó információkat tartalmazó központi adatbázisok létesítéséről rendelkezik. Ez a módosítás várhatóan jelentősen megerősíti a csalárd művelek felderítése terén az OLAF és a nemzeti vámhatóságok elemzőképességét egyaránt. 2.2.2.A Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) A Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) egy, az OLAF által közös műszaki infrastruktúra keretében működtetett csalás elleni alkalmazások csoportjára alkalmazott átfogó kifejezés, amelynek célja: a csalásokkal kapcsolatos információk illetékes nemzeti és uniós közigazgatások közötti időszerű és biztonságos cseréje, valamint a releváns adatok tárolása és elemzése. Az AFIS projekt két fő területet foglal magában: kölcsönös segítségnyújtás vámügyekben, valamint szabálytalanságkezelés. 2015 végére az AFIS-nak 8 050 regisztrált végfelhasználója volt több mint 1700 illetékes tagállami, partner harmadik országbeli szolgálat, nemzetközi szervezetek, bizottsági szervezeti egységek és más uniós szervek részéről. 2015-ban az AFIS-felhasználók 14 800 MAB mail üzenetet váltottak. Összesen 12 000 esetet tettek közzé az AFIS kölcsönös segítségnyújtási adatbázisaiban és moduljaiban. A tranzitinformációs adatbázisba (ATIS) 6,5 millió új tranzitszállítmányról érkezett információ. A szabálytalanságkezelő rendszer (IMS) 23 400 új szabálytalanságra vonatkozó közlést kapott tagállamoktól és tagjelölt országoktól. Összesen hét közös vámügyi műveletet hajtottak végre – köztük három olyat, amelyet az OLAF szervezett – a virtuális műveleti koordinációs egység mint kommunikációs eszköz felhasználásával.

Az AFIS portál a fent említett szolgáltatások nyújtásának egyetlen és közös infrastruktúrája, amely jelentős mértékű méretgazdaságosságot és a szinergiákat tesz lehetővé az érintett IT-szolgáltatások és eszközök széles körű és sokszínű csoportjának kialakítása, fenntartása és működtetése tekintetében. 2.2.3.Közös vámügyi műveletek A közös vámügyi műveletek olyan összehangolt és célzott operatív intézkedések, amelyeket a tagállamok, valamint harmadik országok vámhatóságai az áruk határokon átnyúló illegális kereskedelme elleni küzdelem jegyében korlátozott időtartamon belül hajtanak végre. 2015-ben az OLAF hét közös vámügyi műveletben dolgozott együtt a tagállamokkal. A nagyszámú résztvevővel folytatott közös vámügyi műveletekkel kapcsolatos koordinációs feladatok megkönnyítése érdekében az OLAF hírszerzést, technikai és/vagy pénzügyi támogatást nyújtott, az AFIS platformhoz biztonságos hozzáférést és azon keresztül információcserét biztosított, valamint hozzáférhetővé tette állandó operatív koordinációs helyiségét. Az alább felsorolt közös vámügyi műveletek – a tagállami vámhatóságok és az OLAF közös szervezésében vagy az OLAF támogatásával – különböző fenyegetéseket céloztak, így cigarettacsempészetet, kémiai kábítószer-prekurzorokat és narkotikumokat. A cigaretták lefoglalása önmagának meghaladta a 16 millió szálat. • JETSTREAM KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: Ennek a francia vámhatóság által koordinált regionális tengerfelügyeleti műveletnek célja az atlanti térségben az érzékeny áruk illegális kereskedelmének felderítése volt. A művelet 2 tonna hasis lefoglalását eredményezte. • JUPITER KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: A spanyol vámhatóság által koordinált regionális tengeri operatív művelet célja a Földközi-tenger medencéjében az érzékeny áruk illegális kereskedelme elleni küzdelem volt. • FRANKSTEAD KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: Ez a német és az egyesült királyságbeli vámhatóság szervezte regionális művelet a narkotikumokat célozta. • SASHA KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: Ez a művelet kémiai kábítószer-prekurzor csempészete ellen indult, és célja ezen illegális kémiai anyagok tengeri és légi szállítása mögött álló szervezett bűnözői hálózatok felszámolása volt. Szinte mindegyik tagállam részt vett ebben az akcióban 2015 őszén, amelyet a francia vámhatóságok kezdeményezésére és velük együttműködésben szerveztek meg, az Europol támogatása mellett. Az akció összesen 185 kg illegális áru lefoglalását eredményezte. • BALTICA KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: Ezt a műveletet a lengyel vámhatóság és az OLAF vezette, hat tagállam és az Europol részvételével. E művelet az olyan harmadik országokból érkező illegális dohánytermékek problémájára összpontosított, mint Belarusz és Oroszország. 13 millió csempészett cigarettát foglaltak le a művelet során. • HANSA KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: Ezt a művelet az Europollal együttműködésben az Egyesült Királyság vámhatósága szervezte, és illegális vámköteles áruk – elsősorban cigaretta – belső mozgására irányult. Az OLAF a biztonságos információcserére biztosította a rendszert, valamint résztvevőként volt részese a műveletnek. A végső értékelés még folyamatban van. • ROMOLUK II KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELET: Ezt a regionális műveletet az OLAF és a román vámhatóságok szervezték, Románia, Ukrajna és Moldova közreműködésével, a csempészett cigaretták elleni küzdelem részeként, amelynek során a közúton és vasúton az EU-ba érkező szállítmányokat ellenőrizték. Összesen 3 878 460 szál cigarettát, valamint 107 liter alkoholt foglaltak le. 2.2.4.A dohánytermékek illegális kereskedelme elleni küzdelem A 2013-as „Határozottabb fellépés a cigarettacsempészet és a dohánytermékek illegális kereskedelmének egyéb formái ellen” című közleményt átfogó cselekvési terv kísérte. Azóta a Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve továbbra is aktívan végrehajtja a cselekvési tervet. 2016 végén a Bizottság átfogó jelentést fog elfogadni a stratégia végrehajtásával kapcsolatos előrehaladásról. A Bizottság erősen támogatja a WHO dohánytermékek tiltott kereskedelmének felszámolásáról szóló jegyzőkönyvének időszerű ratifikációját. 2015. május 4-én a Bizottság hivatalosan javaslatot tett, hogy az EU Tanácsa ratifikálja a jegyzőkönyvet az Unió nevében. A jegyzőkönyv az első többoldalú jogi eszköz, amely a cigarettacsempészet világszerte fennálló problémáját átfogó megközelítéssel próbálja kezelni. 2015 november–decemberében az illegális dohánytermékről készítettek Eurobarométer felmérést, amelynek jelentését várhatóan 2016 közepén teszik majd közzé. 2.2.5.A héacsalás elleni küzdelem

A Bizottság 2013. szeptember 19-én kiadott, a héabevétel-kiesés méréséről és elemzéséről szóló tanulmányát 2015-ben frissítették. A tanulmány becsléseket adott meg a 26 uniós tagállam héabevétel kiesésére nézve 2013-ra, és a 2009–2012 közötti időszakra eső becsléseket felülvizsgálta. Kimutatta, hogy a héabevétel beszedésében nem volt jelentős pozitív változás, mivel az EU–26 általános héabevétel-kiesése elérheti a 168 millió EUR-t, ami a héabevétel veszteség 15,2 %-ának felelt meg. A tagállamok együtt dolgoznak a Bizottsággal azon, hogy új módjait derítsék fel az Eurofisc hálózat javításának, hogy az a szokásosnál sokkal gyorsabban deríthesse fel a csalási módszereket. A tagállami tapasztalatok azt mutatják, hogy a héacsalási módszerek gyakran azokat a hiányosságokat aknázzák ki, amelyeket az ügyletek láncolatába bevont harmadik országokban található partnerek esetén történő ellenőrzések gyenge módjai biztosítnak. A Tanácstól kapott felhatalmazást követően 2015-ben a Bizottság tárgyalásokat kezdett Norvégiával egy uniós megállapodásról a héa területén kialakítandó közigazgatási együttműködésre vonatkozóan. A tárgyalások jelenleg folyamatban vannak. A vámok és jövedéki adók területén folyó együttműködés, valamint a digitális gazdaság és a jelentési kötelezettségek terén fennálló más tevékenységeket a 2016. évi jelentés fogja részletezni. 2.2.6.Csalás elleni rendelkezések a nemzetközi megállapodásokban Az EU számos nemzetközi megállapodása rendelkezéseket tartalmaz a vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról. Ezen túlmenően a preferenciális megállapodások a preferenciális elbánás végrehajtására vonatkozó intézkedéseket (csalásellenes záradékokat) is magukban foglalnak. 2015 végén 50 megállapodás – ezen belül 73 harmadik ország vonatkozásában kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezések – voltak hatályban, valamint további országokkal (köztük az EU legnagyobb kereskedelmi partnerei közül néhánnyal, mint például az Egyesült Államokkal és Japánnal) tárgyalások voltak folyamatban. Az Ukrajnával létrehozandó mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térség átmeneti hatálybalépésének tervezett időpontja 2016. január 1. volt. E megállapodás tartalmaz a vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló rendelkezéseket, valamint a preferenciális elbánás végrehajtására vonatkozó intézkedéseket. Kazahsztánnal 2015-ben aláírásra került a partnerségi és együttműködési megállapodás, amely a vámügyekben történő kölcsönös segítségnyújtásról is tartalmaz rendelkezéseket. 2.2.7.A gázolaj és a kerozin adóügyi jelölőanyagával kapcsolatos csalásellenes intézkedések Az uniós jog megköveteli a tagállamoktól, hogy meghatározott anyagot (üzemanyag jelölőt) használjanak a gázolajnál és a kerozinnál, amelyet alacsonyabb jövedéki adó terhel, mint a hajtóanyagként használt üzemanyagok esetén. Az anyagot bizottsági határozat jóváhagyta, és e szabály bevezetése óta csak egy jelölőt használnak, a Solvent Yellow 124 színezéket. A legutóbbi felülvizsgálat során a Bizottság a jelölőanyag illegális eltávolításával kapcsolatos csalárd tevékenységek elszaporodásáról tájékoztatták. A Bizottság 2015 szeptemberében pályázati felhívást tett közzé egy olyan új és jobb teljesítményű vegyi anyag azonosítása érdekében, amely felválthatná a jelenlegi jelölőt és hozzájárulna a dízellel kapcsolatos illegális tevékenységek csökkentéséhez. Az új jelölő bizottsági határozattal való kiválasztásáig tartó projekt várhatóan több évet vesz majd igénybe. Az adminisztratív kiválasztásra, a műszaki elemzésre és a laboratóriumi vegyi tesztelésre 2016 folyamán kerül sor. 2.3.Csalásellenes intézkedések a kiadási oldalon 2.3.1.Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosítása 2016. január 1-jétől – a költségvetési rendeletet módosító (EU, Euratom) 2015/1929 rendelet elfogadását követően – a Bizottság továbbfejlesztett korai felismerési és kizárási rendszert az EU pénzügyi érdekeinek védelmére. A korai felismerési és kizárási rendszer a következőket biztosítja: az Unió pénzügyi érdekeit veszélyeztető kockázatokat képviselő gazdasági szereplők korai felismerése, közigazgatási szankciók kiszabása, ideértve az uniós támogatások megszerzéséből való kizárást és/vagy a megbízhatatlan gazdasági szereplőkre kiszabott pénzügyi bírságokat; a legsúlyosabb esetekben a kizárásra és/vagy a pénzbüntetés vonatkozó információk közzététele a Bizottság honlapján a visszatartó hatás megerősítése érdekében. A kizárás és/vagy pénzbüntetés alkalmazását az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő dönti el, jogerős bírósági határozatok vagy jogerős közigazgatási határozatok alapján. Az ilyen feltételek meglétének hiányában a határozatot egy magas szintű, független elnök vezette, újonnan létrehozott testület ajánlása alapján hozzák meg, amely – többek között – biztosítja az érintett személy meghallgatáshoz való jogát is. A 2016. évi jelentéstől kezdődően a Bizottság e jelentésben a költségvetési rendelet 108. cikke (3) bekezdésében hivatkozott információkat is szerepeltetni fogja. 2.3.2.A szabálytalanságok bejelentése – a 2014–2020-ra vonatkozó többéves pénzügyi keret kiadási mezőjében szereplő rendelkezések 2015-ben a Bizottság négy felhatalmazáson alapuló és négy végrehajtási rendeletből álló csomagot fogadott el a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi keret megosztott irányításának területén a szabálytalanságok bejelentésére vonatkozó rendelkezésekre vonatkozóan. Az új jogszabályok 2015 novemberében léptek hatályba. A cél a tagállamok által a szabálytalanságokkal és csalásokkal kapcsolatosan küldött információk minőségének és következetességének javítása, egyidejűleg a nemzeti hatóságokra rótt adminisztratív teher minimálisra szorításának biztosítása. A tagállamok által csalásellenes célokra felhasznált benyújtott információkat ez az éves bizottsági jelentés tartalmazza.

2.4.Egyéb 2.4.1.A Herkules program végrehajtása A Herkules III program (2014–2020) az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalások, korrupció és más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem intézkedéseit segíti elő. 2015-ben a program 14,1 millió EUR költségvetéssel rendelkezett a következő célokra: a tagállami vámhatóságok és rendőrségek operatív és adminisztratív kapacitását megerősítő fellépések finanszírozása, képzési tevékenységek és konferenciák, informatikai támogatás. 2015. május 27-én a Bizottság közétette az ezt megelőző Herkules II program (2007–2013) értékeléséről szóló jelentését. A jelentés megerősítette, hogy a program ésszerű költségekkel elérte a szándékolt hatását, az érdekelt felek jól fogadták, és sikeresen biztosított hozzáadott értéket is. 3.Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről – a csalás elleni küzdelemről – szóló európai parlamenti állásfoglalások nyomon követése2014. évi éves jelentés A Bizottság elismeri, hogy a bejelentett adatok még mindig nem teljes körűen összehasonlíthatóak a tagállamok között, és nyugtázza a Parlament kérését, hogy hogy ezen javítani kell. 2015-ben egy új rendeletcsomagot fogadtak el a szabálytalanságok jelentésére (lásd 2.3.2. részt). A Bizottság nemzeti szakértőkkel együttműködésben elindította az eltérések csökkentéséről szóló jelentéstételre, valamint a jelentéstételi eljárás és az információ minőségének szabványosítására vonatkozó új iránymutatás előkészítését, amelynek célja az összehasonlíthatóság fokozása. Ezen túlmenően a szabálytalanságkezelő rendszer új verziója is elkészült 2016-ben. A Parlament közbeszerzési szabálytalanságokkal kapcsolatos aggodalmaira válaszul a Bizottság elismeri, hogy továbbra is ezek az eljárások a kohéziós politika fő hibaforrásai. Ugyanakkor a Bizottság megelőző és korrekciós intézkedéseket is tett a közpénzek számos területén felmerülő szabálytalanságok kezelése érdekében. A korrekciós intézkedés eredményeként az alkalmazott pénzügyi korrekciók jelentős része az ilyen jogsértésekhez kapcsolódik. A Bizottság továbbra is szorosan figyelemmel kíséri a közbeszerzési szabálytalanságok felderítését és korrigálását. Ezen túlmenően továbbra is folyamatosan iránymutatást nyújt a nemzeti hatóságoknak e kérdésben, valamint műhelytalálkozókat, előadásokat és képzéseket szervezett. Kétoldalú alapon is támogatja a tagállamokat konkrét kérdésekben. Az Európai Számvevőszék közbeszerzésre vonatkozó különjelentését követően a Bizottság feltérképezi a szabálytalanságkezelő rendszer technikai továbbfejlesztésének lehetőségét, hogy a Számvevőszék funkcionális kéréseinek eleget tegyen. A más bizottsági adatbázisokkal való átjárhatóság lehetősége is felderíthető. Ami a kedvezményezettek közzétételére vonatkozó javaslatot illeti, a jelenlegi jogszabály már rendelkezik erről, és a közzéteendő információtípusok listáját is tartalmazza. A visszaéléseket bejelentő személyek – ahogy arra a Parlament is rámutatott – alapvető szerepet játszanak az olyan cselekmények megelőzésében és felderítésében, mint a korrupció. A Bizottság 2012. december 6-án a visszaélések bejelentéséről szóló belső iránymutatást fogadott el, és ez modellként használható azon intézmények és szervezetek számára, akik még nem alkották meg saját szabályaikat. Az OLAF ajánlásainak nemzeti szinten történő nyomon követésével kapcsolatosan – amely témakört a Parlament vette elő állásfoglalásában – a Bizottság egyetért a Parlamenttel abban, hogy az EU pénzügyi érdekei elleni bűncselekmény átfogó büntetőeljárás alá vonása alapvető fontosságú az EU és tagállamai számára. A Bizottság ugyanakkor emlékeztet arra, hogy a tagállamok illetékes hatóságainak kell biztosítaniuk az OLAF ajánlásainak értékelését és megfelelő nyomon követését, valamint az OLAF-ot annak kérésére tájékoztatni a megtett intézkedésekről. Ami az OLAF-ot illeti, a szervezet kielemzi azokat a határozatokat, amelyek alapján a nemzeti hatóságok úgy döntenek, hogy az OLAF igazságügyi ajánlásait követően nem intézkednek ügyekben. A Bizottság már azonosította azokat az okokat, amelyek miatt az OLAF igazságügyi ajánlásait csak korlátozott mértékig követik, az Európai Ügyészségre vonatkozó 2013-as jogalkotási javaslatot kísérő hatásvizsgálat keretében. Az Európai Ügyészség a tervek szerint részben kezelni fogja ezeket a hiányosságokat, így például a tagállamokon átnyúló bizonyítékgyűjtés kapcsán tapasztalt nehézségeket. Ezen túlmenően a Bizottság megindította az OLAF vizsgálatait szabályozó 883/2013/EU, Euratom rendelet értékelését, amely várhatóan 2017-re fejeződik be. Ez szintén lehetőséget biztosít ennek a kérdéskörnek a vizsgálatára. 4.EGYÜTTMŰKÖDÉS A TAGÁLLAMOKKAL 4.1.A csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság (COCOLAF) A csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság (COCOLAF) tagállami szakértőkkel folytatott 2015-ös találkozóján lehetőség nyílt arra, hogy megvitassák a csalás elleni küzdelem főbb fejleményeit, valamint az EUMSZ 325. cikk értelmében készült, „Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme – Csalás elleni küzdelem 2014. évi éves jelentés” című jelentést. A COCOLAF alcsoportjai 2015-ben a következő célokból találkoztak: a szabálytalanságok jelentésére vonatkozó rendelkezések elkészítése és az új szabálytalanságkezelő rendszer elindítása, csalásmegelőzési dokumentumok összeállítása,

médiastratégiák megosztása, a csalás megelőzésére és az attól való visszatartásra vonatkozó kommunikációs tevékenységek végzése. Két iránymutatásokat tartalmazó dokumentumot dolgoztak ki a csalások megelőzésével foglalkozó alcsoportban: „Csalás elleni nemzeti stratégia a gyakorlatban: előkészítő fázis” – ennek célja a tagállamok támogatása nemzeti stratégiáik elkészítésében; „Összeférhetetlenség azonosítása a mezőgazdasági ágazatban – Gyakorlati útmutató az alapok kezelői részére” – ennek célja az uniós alapokat kezelő nemzeti hatóságok támogatása abban, hogy jobban tudják kezelni az összeférhetetlenségi helyzeteket. Mindkét dokumentumot az OLAF koordinációjában tagállami szakértőkkel együttműködésben dolgozták ki. 2015. októberi találkozóján a csalásellenes koordinációs szolgálat alcsoport is megosztotta a csalásellenes tevékenység során nyert tapasztalatokat és bevált gyakorlatokat. Ezen túlmenően az OLAF csalás elleni kommunikációs szakembereinek hálózata alcsoport a csalás megelőzésére és az attól való visszatartásra vonatkozó kommunikációs tevékenységekbe kezdett egy „Hatékony kommunikáció, ami visszatart a csalástól” című szeminárium megszervezésével. 4.2.A tagállamok által hozott intézkedések az EU pénzügyi érdekeit érintő csalással és más jogellenes tevékenységekkel szemben A tagállamok 2015-ben számos intézkedés meghozataláról tettek jelentést az EU pénzügyi érdekeinek védelmével és a csalás elleni küzdelemmel kapcsolatosan, amelyek a 2014–2020 közötti új programozási időszakra vonatkozó uniós jogszabályok zömének elfogadását tükrözik. A tagállami intézkedések lefedték a csalás elleni küzdelem teljes ciklusát. Az intézkedések elsődlegesen a közbeszerzés területén születtek, amelyeket az összeférhetetlenségre, a pénzügyi bűncselekményekre, a korrupcióra, a csalásellenes koordinációs szolgálatra vonatkozó, valamint a csalás és a visszaélést bejelentő személy meghatározásával kapcsolatos intézkedések követtek. 2015-ben tíz tagállam összpontosított a csalás elleni küzdelem terén a nemzeti együttműködést megerősítő intézkedések elfogadására. Ezen túlmenően Bulgária, Luxemburg és Magyarország tartott képzést tisztviselők számára a csalás felderítésére szolgáló készségeik fejlesztése céljával, míg Észtország és Málta a csalással kapcsolatos tudatosság erősítésére összpontosított. Észtország a korrupcióval kapcsolatos tudatosságfokozó képzést tartott, míg a máltai csalásellenes koordinációs szolgálat az Oktatási és Munkaügyi Minisztériummal együttműködésben intézkedéseket hozott a máltai iskolák hallgatóinak csalás elleni és korrupciós tudatosságának erősítésére. Ezen túlmenően három tagállam hozott intézkedéseket a más tagállamokkal és harmadik országgal folytatott együttműködésük megerősítésére. Név szerint: Bulgária arról tájékoztatott, hogy négy nemzetközi szemináriumot tartottak Bulgária, Görögország és Románia adó- és vámhatóságainak 160 képviselőjének, továbbá az OLAF és a csalásellenes koordinációs szolgálat képviselőinek részvételével, hogy tapasztalatot cseréljenek és a csalás elleni küzdelemmel kapcsolatos esettanulmányokat vitassanak meg. Ezen túlmenően lépéseket tettek a balkáni régió tagállamainak közigazgatásai közötti interakció javítására; a Cseh Köztársaság elfogadta a Visegrádi Csoport (V4) vámhatóságainak közös nyilatkozatát az ázsiai országokból származó textil- és cipőtermékek kockázati profiljainak bevezetéséről; Franciaország ratifikálta a dohánytermékek tiltott kereskedelmének felszámolásáról szóló jegyzőkönyvét. Ezen túlmenően hét tagállam fogadott el csalást megelőző intézkedéseket vagy az uniós pénzeszközök kezelésére vonatkozó eljárásokat. E hét tagállam közül kettő úgy döntött, hogy az alapok jobb kezelése érdekében iránymutatásokat vagy közigazgatási eljárásokat fogad el. Név szerint: Bulgária 2015–2016-ra akciótervet fogadott el a csalás elleni nemzeti stratégia végrehajtására; a Cseh Köztársaság kormányhatározatot fogadott el kormányzati szinten az alapvető korrupcióellenes iránymutatásról, amely meghatározza a kormány fő irányvonalát a korrupció elleni küzdelem terén; Dánia csalás elleni nemzeti politikát fogadott el az Európai Regionális Fejlesztési Alapra (ERFA) és az Európai Szociális Alap (ESZA) nézve. E szakpolitikát 2015-ben indították útjára a Dán Gazdasági Hivatal honlapján, hogy olyan kultúrát segítsenek elő, amely nem kedvez a csalásnak, továbbá előmozdítsák a csalás megelőzését és felderítését;

Németország csalás elleni és korrupció elleni stratégiát fogadott el, ideértve a valamennyi ERFA intézkedés csalásra vonatkozó kockázatértékelését is. Végül tíz tagállam tett jelentést arról, hogy a csalással szembeni védelem fokozása érdekében jogszabályi változtatásokat eszközöltek, közülük pedig két tagállam jogi intézkedéseket hozott a vámcsalások elleni küzdelem terén. Ezen túlmenően három tagállam javította adórendszerét a csalás elleni küzdelem részeként. 4.3.A 2014-es ajánlások végrehajtása Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 2014. évi éves jelentésében a Bizottság a következő ajánlásokat tette a tagállamok részére: aknázzák ki a csalásellenes koordinációs szolgálataik teljes potenciálját a csalás elleni nemzeti stratégia kidolgozásakor; ültessék át a közbeszerzési irányelveket a nemzeti jogukba, kifejezett hangsúllyal az „összeférhetetlenség” fogalommeghatározására, és hozzanak intézkedéseket is az összeférhetetlenség elleni küzdelem érdekében; javítsák a bejelentések alacsony szintjét; erősítsék meg a vámellenőrzéseket, különösen figyelemmel arra, hogy csökken a vámkezelés idején végzett vámellenőrzések száma. Ahogy az a korábbi jelentésben is szerepelt, 2014 végére valamennyi tagállam létrehozta csalásellenes koordinációs szolgálatát. Ugyanakkor a tagállami csalásellenes koordinációs szolgálatok számára biztosított feladatkörök eltérnek: a legtöbb tagállam koordinációs szerepet bízott csalásellenes koordinációs szolgálatára; négy tagállam vizsgálati hatáskörrel ruházta fel a szervezetet; az Egyesült Királyság nyomozati hatáskört biztosított. Négy további tagállam hálózatot hozott létre a csalásellenes koordinációs szolgálatokból, amely a különböző felek közötti együttműködést segíti elő. Mind a négy erre kifejezetten felszólított tagállam lépéseket tett a csalásfelderítési és/vagy jelentéstételi nemzeti rendszereik megerősítésére. Franciaország és Spanyolország – amelyeket a kohéziós politikával kapcsolatos erőfeszítéseik révén is ki kellett emelni – a szabálytalanságok jelentésével kapcsolatos további fejlesztési lépésekről számoltak be. Ugyanakkor számos tagállam nem tett említést semmilyen lépésről e kérdésekben, mivel azt feltételezték, hogy ezek csak a négy nevesített tagállamra vonatkoztak. A legtöbb tagállam arról tájékoztatott, hogy intézkedéseket tettek a más tagállamokkal való együttműködés megerősítésére annak érdekében, hogy biztosítsák valamennyi tranzakció és gazdasági szereplő bevonását a vámkezelést követő ellenőrzés alapsokaságába, függetlenül attól, hogy az importőr a fizikai behozatal tagállamában található-e vagy sem. Ennek elérésére az egyik mód az volt, hogy az érintett különböző szolgálatok egyetértési megállapodást írtak alá. Ezen túlmenően hat tagállam tett jelentést arról, hogy nem zárják ki a más tagállamokban nyilvántartásba vett gazdasági szereplőket a vámcsalások azonosítására irányuló nyomozásaikból. 5.CSALÁS ÉS EGYÉB SZABÁLYTALANSÁGOK A tagállamok elsődleges felelősséggel rendelkeznek a költségvetés kiadási oldala kb. 80 %-ának végrehajtása és szinte valamennyi bevétel behajtása terén.

Az ágazati szabályozások keretében a tagállamoknak jelentést kell tenniük a Bizottság számára az általuk észlelt csalárd és nem csalárd szabálytalanságok eseteiről. Az első szabálytalansági jelentésben szereplő információkat fejlemények esetén frissíteni kell. Az uniós jog keretében a bevételek és kiadások terén minden 10 000 EUR feletti összeget érintő szabálytalanság és csalás gyanúja jelentendő. Ugyanakkor a kiadási oldalon nem minden észlelt szabálytalanságot kell jelenteni. Az észlelt és bejelentett szabálytalanságok csökkent mértékű bevételeket vagy jogosulatlan kiadási tételeket eredményeznének, ha nem derülne rájuk fény. A visszafizettetési eljárások kezdeményezése ezeket az észleléseket követi. Míg a tradicionális saját forrásokkal kapcsolatos szabálytalanságokat a pénzügyi évben vagy korábban észlelik, az e dokumentumban elemzett, a kiadásokkal kapcsolatos szabálytalanságok olyan összegekkel kapcsolatosak, amelyek a korábbi pénzügyi években (átlagosan körülbelül három évvel korábban) merültek fel. E szabálytalanságokra lehet példa a közbeszerzési szabályok megsértése vagy a jogosulatlan kiadások. Egyrészt az ilyen típusú szabálytalanságok az alapokat kezelő közigazgatások bizonyos gyengeségeit mutatják. Másrészt az a tény, hogy e szabálytalanságokat későbbi fázisban észlelik és jelentik, azt bizonyítja, hogy a rendszer általában véve a projektek és programok teljes életciklusa során képes e helyzeteket korrigálni. A csalás témájában további megfontolásokkal kell élni. A csalás „szándékos megtévesztés”: e magatartás szándékosságát általában hamis vagy hamisított okmányok használata révén lehet bizonyítani, amelyek mesterségesen megnövelik az uniós kiadások számára bejelentett költségeket vagy csökkentik a bevételt (a vámok esetében). Egyértelmű, hogy a csalások felderítése sokkal bonyolultabb, mint egy „egyszerű” szabálytalanságé, ahol nincs szándékosság a csalás elkövetésére. Míg ez utóbbi általában az ellenőrzés első rétegének sebezhetőségéből fakad, az előző egyének és/vagy szervezetek rosszindulatú szándékkal tett, a legegyszerűbbtől a legösszetettebb módszereket alkalmazó konkrét lépéseinek eredménye még akkor is, ha meglévő gyengeségeket használ ki. A csalás felderítése és jelentése azt bizonyítja, hogy a nemzeti és uniós szintű (ideértve az OLAF-ot is) ellenőrző rendszer általában véve működik és képes a csalás és szabálytalanságok felderítésére. Arra vonatkozóan, hogy egy szabálytalanság valóban csalásnak minősül-e, a végleges döntést az érintett tagállam illetékes hatósága hozza meg. Mivel a büntetőeljárások évekig tarthatnak, hacsak nem kap kifejezetten „megerősített csalás” minősítést, e dokumentumban bármilyen felderített csalásra való hivatkozást úgy kell értelmezni, mint „csalás gyanújának” esetét. 5.1.Bejelentett szabálytalanságok és általános trendek 2011–2015 2015-ben 22 349 (csalárd és nem csalárd) szabálytalanságot jelentettek be a Bizottságnak. Ezek összesen mintegy 3,21 milliárd EUR összeget érintettek, amelyből körülbelül 2,79 milliárd EUR (ami a 2014-es 2,26 milliárd EUR-hoz képest megnőtt) az uniós költségvetés kiadási oldalára vonatkozik. A feltárt szabálytalanságok a kiadási oldalon a kifizetések 1,98 %-át, a teljes beszedett bruttó tradicionális saját forrásoknak pedig az 1,71 %-át teszik ki. 2014-gyel összevetve az észlelt szabálytalanságok száma 36 %-kal nőtt, és az érintett pénzösszegek stabilak maradtak (-1 %). A bejelentett szabálytalanságok száma 2011 és 2015 között 98 %-kal nőtt, míg az azokhoz kapcsolódó összeg 81 %-kal emelkedett, bár ez a növekedés elsősorban a költségvetés kiadási oldalát érinti. A bevételi és a kiadási oldalon eltérő trendeket lehetett tapasztalni: a bevétel tekintetében csökkenést, a kiadás tekintetében pedig növekedést. A kiadási oldalon a növekedés több tényezővel függ össze: először is kapcsolódik az EU költségvetésében rendelkezésre álló forrásokhoz, melyek 2015-ben több mint 14 %-kal haladták meg a 2011-es forrásokat; másodszor, a ciklikus körülmények is szerepet játszanak, például a 2007–2013 közötti programozási időszak közeledő lezárása; harmadszor, a megfelelő intézmények (az Európai Bizottság és az Európai Számvevőszék) és nemzeti szolgálatok ellenőrzése az uniós pénzeszközökkel való gazdálkodás felett folyamatosan javul; negyedszer pedig az, hogy két tagállamban sajátos körülmények jelentkeztek, és e tagállamok a szabálytalanságok kirívóan magas számáról tettek jelentést (a teljes szám 40 %-a és a teljes összeg 20 %-a).

A tradicionális saját források területén az OWNRES adatbázisban regisztrált szabálytalan esetek teljes számra 5 104-re csökkent (a 2014-es 5 538-ról). A tagállamok által szabálytalanként (csalárd és nem csalárd) jelentett teljes becsült és megállapított összeg 2015-ben 427 millió EUR-ra csökkent (a 2014-es 611 millió EUR-ról). A 2015-ös összegekben beállt jelentős csökkenés azzal a ténnyel magyarázható, hogy 2014-ben az Egyesült Királyság jelentős szabálytalan összegeket állapított meg alulértékelt textilterméknek és lábbeliknek köszönhetően, amelyek 2015-ben nem jelentkeztek ilyen mértékben. Ezzel ellentétesen egyes korábban megállapított további vámokat töröltek, feltehetőleg az alulértékeltségre vonatkozó bizonyítékok hiánya miatt. 5.2.Csalárdként bejelentett szabálytalanságok A csalárdként bejelentett szabálytalanságok (ez magában foglalja a csalásgyanús eseteket és a megállapított csalásokat is) száma és az érintett összegek nem állnak szorosan összefüggésben az uniós költségvetésre kiható csalások szintjével. A csalárdként bejelentett szabálytalanságok többnyire inkább jelzik, hogy hány potenciális csalási esetet derítenek fel a tagállamok és az uniós szervek. 2015-ban a tagállamok 1 461 szabálytalanságot jelentettek be csalárdként, összesen 637,6 millió EUR értékben a kiadási és a bevételi oldalon együttesen. Az egyes ágazatok között jelentős különbségek voltak tapasztalhatók, amint azt az 1. táblázat is mutatja. A csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma 2014-hez képest 11 %-kal, míg azok pénzügyi hatása 18 %-kal nőtt. Az 1. ábra az elmúlt öt év általános tendenciáit szemlélteti, kiemelve, hogy a bejelentett esetek száma visszaesett. Ugyanakkor a 2010 és 2011 közötti jelentős csökkenés után az ezt követő években emelkedő tendencia mutatkozik a felderített és bejelentett csalárd szabálytalanságok számát tekintve 2014-ig, míg a kapcsolódó összegek jelentősen változtak. Az ügyszámban bekövetkezett változás ugyanakkor több információt nyújt, mint az érintett összegek változása, mivel ez utóbbi évről évre jelentősen eltér, az egyes, magasabb értékű ügyek befolyásolhatják azt. 1. ábra: A csalárdként bejelentett szabálytalanságok és a kapcsolódó összegek (2011–2015) Különbségek vannak továbbá a bevételi trendek (amelyek számszerűen és összegszerűen csökkenést mutatnak 2015-ben) és a kiadási trendek (ahol a változások szemlátomást a többéves programozási ciklus előrehaladásához kötődnek és ahol az ügyek száma második egymást követő évben csökken kissé) között. 1. táblázat: A 2015-ben csalárdként bejelentett szabálytalanságok * A számítás becsült bejelentett összegeket is tartalmaz. A 2015-ban bejelentett valamennyi csalárd szabálytalanság tagállamok és költségvetési ágazatok szerinti bontása az 1. mellékletben található. 5.2.1.Bevételek A 2015. évre bejelentett csalási esetek száma (612) 26 %-kal elmarad az öt éves átlagtól (2011–2015 között 822). A tradicionális saját források értékének teljes becsült és megállapított összege (78 millió EUR) 34 %-kal alacsonyabb, mint az öt éves átlag (119 millió EUR). Ebben a kontextusban a csalárdként és a nem csalárdként bejelentett ügyek teljes száma viszonylag változatlan maradt a csalárdként bejelentett ügyek számában bekövetkezett csökkenés ellenére. A vámhatóságok által az áruk vámkezelésével egyidejűleg végzett vámellenőrzések és a csalás elleni szolgálatok vizsgálatai voltak a csalárd ügyek felderítésének legsikeresebb módszerei 2015-ben. Ami az összegeket illeti, a csalásellenes szolgálatok által végzett vizsgálatok és az utólagos ellenőrzések bizonyultak a legsikeresebbeknek. 2. és 3. ábra: A csalárd ügyek felderítésének módszerei – ügyszám, valamint becsült és a megállapított összeg alapján Nehéz a tagállamokat összehasonlítani a szabálytalanságok bejelentett száma és az érintett összegek alapján, mivel a jelentéstételi gyakorlatokat befolyásolja a vonatkozó rendelkezések eltérő értelmezése. Pénzügyi szempontból az egyik évről a másikra bekövetkező eltérések a bejelentett nagyszabású egyedi csalási eseteknek köszönhetők, amelyek komoly hatást gyakorolnak az éves adatokra, különösen azokban a tagállamokban, ahol alacsonyabb összegű tradicionális saját forrást szednek be. Más tényezők – így a forgalom típusa, a kereskedés típusa, a gazdasági szereplők megfelelési szintje, valamint a tagállam elhelyezkedése – is jelentősen kihathatnak az adatokra.

5.2.2.Kiadások Az uniós kiadások tekintetében 10 %-os csökkenés mutatkozott a bejelentett szabálytalanságok számát nézve 2014-gyel összevetve. A csökkenés a költségvetés valamennyi ágazatában átfogóan jelentkezett, a kohéziós politika kivételével. Ugyanakkor jelentős különbségek mutatkoztak az egyes ágazatok között. A piaci támogatás, a közvetlen kifizetések és a halászat mind növekvést mutatott, míg a vidékfejlesztés ellenkező tendenciát követett: a 2013 és 2014 közötti 82 %-os emelkedést 2015-re 31 %-os csökkenés követte (lásd az 5.2.2.1. szakaszt). Csökkenés volt tapasztalható az előcsatlakozás (6 %) és a közvetlen kiadások (94 %) területén is. Ezzel ellentétesen a kohéziós politika jelentős, 21 %-os emelkedést mutatott az előző év csökkenését követően. Az érintett összegek ingadozása a korábban kifejtettek szerint általában kevésbé informatív. Ugyanakkor az érintett összegek a 2014-es évivel összehasonlítva 55 %-kal növekedtek. Mivel a Bizottság és a tagállamok ragaszkodnak ahhoz, hogy ellenőrző tevékenységeiket kockázatelemzésre és IT-eszközökre alapozva tervezzék meg és összpontosítsák, a növekedés esetlegesen ezeknek az új gyakorlatoknak is köszönhető. A 4. és 5. ábra a bejelentett csalárd szabálytalanságokat és a kapcsolódó összegeket mutatja költségvetési ágazatonként. Már harmadik egymást követő évben a mezőgazdasági ágazatban észlelhetők a legnagyobb arányú, csalárdként bejelentett szabálytalanságok (52 %). Ugyanakkor a korábbi évekhez hasonlóan, és még inkább, mint korábban, a szabálytalanságokhoz kapcsolódó összegek zöme (85 %) a kohéziós politika területét érinti. 4. és 5. ábra: A csalárdként bejelentett szabálytalanságok költségvetési ágazatonként (kiadások) – az esetek száma és az összegek szerint A hamis vagy hamisított dokumentáció vagy nyilatkozatok felhasználása továbbra is a leggyakoribb csalástípus (34 %). A csalárdként bejelentett szabálytalanságok közül 16 összeférhetetlenséghez, három korrupcióhoz és további 73 más, etikához és integritáshoz kapcsolódó szabálytalansághoz kötődött. A 2015-ben csalárdként bejelentett szabálytalanságok 23 %-át csalás elleni szervek derítették fel nyomozás vagy más külső ellenőrzés során. Az esetek 75 %-át az ágazati szabályozásokban meghatározott közigazgatási ellenőrzési rendszerek keretében derítették fel. Ez kiemeli a külső ellenőrzések jelentőségét a csalás elleni küzdelemben, valamint az irányító és ellenőrző hatóságokkal való szoros összehangoltság szükségességét. A csalás elleni vagy bűnügyi nyomozások nagy pénzösszegeket érintő csalásgyanús eseteket derítenek fel, ami azt tükrözi, hogy a nyomozások hatékonyak és az illetékes hatóságok erőteljes nyomozói kapacitással rendelkeznek. A felderítés továbbra is tagállamonként változó, de a különbségek csökkentek. 2015-ban csak két tagállam – Írország és Luxemburg – nem minősítette az ott elkövetett szabálytalanságok egyikét sem csalárdnak. Nagyon kevés csalárd szabálytalanságot (minden kiadási ágazat közül háromnál is kevesebb esetében) jelentett Belgium, Svédország, Málta, Finnország, Dánia és Ausztria. A tagállamok közül Románia, Lengyelország, Szlovákia, Németország és Olaszország derítette fel és jelentette be a legtöbb csalárd szabálytalanságot (199 és 53 között). Az érintett összegek tekintetében Olaszország, Portugália, Szlovákia, Románia és Lengyelország jelentette a legmagasabb adatokat (213 millió EUR és 40 millió EUR között). Ezek a különbségek több tényezőre vezethetők vissza és jelentős megközelítésbeli különbségeket tükröznek nem csupán az egyes tagállamok, hanem egy adott tagállam különböző közigazgatási egységei között is. A 2011–2015 közötti időszakban a csalárdként bejelentett szabálytalanságok 7 %-át minősítették csalásnak. E területen Lengyelország, Románia, Bulgária és Németország jelentette a legmagasabb számú lezárt eljárást. 5.2.2.1.Természeti erőforrások (mezőgazdaság, vidékfejlesztés és halászat) A több mint 30 %-os csökkenés ellenére a vidékfejlesztési ágazat esetében volt a legmagasabb a csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma 2015-ben. A többi ágazat az elmúlt évvel összehasonlítva növekedést mutatott. Az előző évekhez hasonlóan négy tagállam (Magyarország, Lengyelország, Románia és Olaszország) által bejelentett szabálytalanságok képviselik a csalárdként bejelentett összes szabálytalanság mintegy 74 %-át. Románia, Lengyelország, Litvánia és a Cseh Köztársaság növekvő számú csalárd esetet jelentett be. A csalárdként bejelentett szabálytalanságok számának emelkedése az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapot (EMGA) érinti. 2015-ben a bejelentett esetek 3 %-a az EMGA-t és az EMVA-t is érintette. A csalárd szabálytalanságok leginkább visszatérő típusai a „hamis vagy hamisított okmányok használata”, a „hamis vagy hamisított támogatási kérelem”, valamint az EMGA esetében „fiktív termékekről, fajtákról és/vagy földről tett nyilatkozat”. Az EMVA esetében a tagállamok az „etikával és integritással kapcsolatos más szabálytalanságokat”, a „hamis vagy hamisított okmányok használatát” és a „hamis vagy hamisított támogatási kérelmeket” tüntették fel. 2015-ben a közigazgatási szervek által végzett ellenőrzések jelentették az ellenőrzések legsikeresebb típusát, amelyek a csalárdként bejelentett összes szabálytalanság 50 %-át derítették fel.

A 2009 és 2013 között csalárdként bejelentett szabálytalanságok 10 %-áról állapították meg a csalást. Ugyanezen időszakban az ügyek 12 %-át szüntették meg. Bulgária és Lengyelország jelentette a legmagasabb számú megállapított csalási ügyben folytatott eljárást. 5.2.2.2.Kohéziós politika: a 2007–2013 és a 2000–2006 közötti programozási időszakban Az egymást követő harmadik évben fordult elő, hogy nem a kohéziós politika volt a költségvetési kiadások azon területe, ahol a legtöbb csalárdként bejelentett szabálytalanság fordult elő. A kapcsolódó összeg mégis a legnagyobb arányt képviselte a teljes összeghez viszonyítva. Az elmúlt években kiemelt tendenciáknak megfelelően a 2015-ben bejelentett csalárd szabálytalanságok és a vonatkozó pénzügyi összegek túlnyomó része az ERFA-hoz kapcsolódott (60 %, illetve 75 %). A legtöbb csalárd szabálytalanságot (64 %) az uniós jogszabályokban meghatározott ellenőrző rendszer derítette fel. Ezzel folytatódott a 2012 óta kiemelt tendencia, ami feltűnő változást jelentett az előző (2000–2006) programozási időszakhoz képest, amikor csalárd szabálytalanságok felderítésére szinte kizárólag csalás elleni vizsgálatok vagy bűnügyi nyomozások eredményeként került sor. A pénzösszegeket tekintve a legjelentősebb eredményekre továbbra is a közigazgatási ellenőrzések, a bűnügyi vagy csalási ügyekben folytatott nyomozások vagy a csalás elleni vizsgálatok során került sor (44 %). A csalárd eseteket átlagosan a felderítésüket követő tíz hónapon belül jelentették be. A felderítés átlagosan a csalárd gyakorlatok megkezdését követő kevesebb mint három év alatt következik be. A szabálytalanságok közül a 2009 és 2013 közötti időszakbancsalárdként bejelentett szabálytalanságok 12 %-át minősítették csalásnak (ez az arány 2013-ban 11 % volt). Az ügyek 4 %-át szüntették meg. Németország, Lengyelország és Olaszország jelentette a legmagasabb számú megállapított csalási ügyben folytatott eljárást. 5.2.2.3.Előcsatlakozási politika: Előcsatlakozási támogatás és az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA) A 2015-ben az előcsatlakozási támogatások terén csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma és a kapcsolódó összegek csökkentek az előző évhez képest. Románia jelentett be csalárd szabálytalanságokat az előcsatlakozási támogatással kapcsolatosan, a vidékfejlesztés területén. Az IPA-hoz kapcsolódó csalárd szabálytalanságok száma és a kapcsolódó összegek növekedtek 2014-gyel összehasonlítva. A csalárd szabálytalanságok többségét Törökország jelentette. A csalásokkal érintett legmagasabb összegeket a határokon átnyúló együttműködéssel és a vidékfejlesztéssel összefüggésben regisztrálták. 5.2.2.4.A Bizottság által közvetlenül kezelt kiadások A Bizottság által közvetlenül kezelt kiadások elemzése a bizottsági szervezeti egységek által kiadott visszafizettetési felszólításokra vonatkozó adatok alapján történt. 2015-ben az eredményszemléletű számviteli rendszer (ABAC) alapján 83 visszafizettetés esetében jelentették a szabálytalanságokat csalárdként (vagyis jelentést tettek róluk az OLAF-nak). Ezek 0,2 millió EUR összeget tettek ki. 5.3.Nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok 2015-ben a Bizottságot 20 888 nem csalárdként bejelentett szabálytalanságról értesítették (ez mintegy 41 %-kal haladta meg a 2014-es adatot). Az adatok a két megosztott irányítású ágazat esetében emelkedtek, a bevételek tekintetében változatlanok maradtak, míg az előcsatlakozás és a közvetlen kiadások esetében csökkentek. Az ezzel összefüggő pénzügyi hatás hozzávetőleg 2,58 milliárd EUR-ra csökkent (ami 7 %-kal kevesebb, mint a 2014-es érték – lásd az 5.3.2. szakaszt), amint azt a 2. táblázat is mutatja. 2. táblázat: Nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok 2015-ben * A számítás becsült bejelentett összegeket is tartalmaz. A 2. melléklet a 2015-ben bejelentett összes nem csalárd szabálytalanságot mutatja tagállamok és költségvetési ágazatok szerinti bontásban.

5.3.1.Bevételek A 2015. évre nem csalárdként bejelentett esetek száma (4 492) 1 %-kal elmarad az elmúlt öt éves átlagtól (4 515 2011–2015 között). A tradicionális saját források értékének teljes becsült és megállapított összege (349 millió EUR) 1 %-kal magasabb, mint az öt éves átlag (347 millió EUR). A nem csalárd szabálytalanságokat elsősorban utólagos ellenőrzések során derítették fel (az esetek 54 %-a és az összeg 56 %-a). A nem csalárd ügyek más jelentősebb felderítési módszerei 2015-ben a következők voltak: önkéntes bevallás (a számok 16 %-a és az összegek 15 %-a); az áruk vámkezelésével egyidejűleg végzett vámellenőrzések (a számok 13 %-a és az összegek 12 %-a). A csalások és szabálytalanságok 2015-ben a legnagyobb mértékben a szolárpaneleket érintették az áruk közül. Nagyon sok esetben a szolárpanelekkel kapcsolatos szabálytalanságokat az OLAF által kibocsátott kölcsönös segítségnyújtási értesítést követően derítették fel. Ez hangsúlyozza az OLAF által a bizonyos típusú áruk – pl. szabálytalan CN (kombinált nomenklatúra) kódok vagy származási hely, dömpingellenes vámok elkerülése – ügyleteivel kapcsolatos szabálytalanságokról folytatott vizsgálatok jelentőségét. 5.3.2.Kiadások A nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok számának emelkedése az EU költségvetésének fő kiadási ágazatait (mezőgazdaság és kohéziós politika) érinti. Az előcsatlakozáshoz és a közvetlen kiadásokhoz kapcsolódó szabálytalanságok csökkentek. E növekedésnek a nagyságát a Spanyolország által a kohéziós politikai ágazatban jelentett szabálytalanságok magas száma okozza. Ezek a 2015-ben jelentett összes szabálytalanság 36 %-át teszik ki. Ezt az emelkedést az érintett összegek jelentős emelkedése is tükrözi. Írország szintén szokatlanul magas számú szabálytalanságot jelentett, amelyek legnagyobb hányada a 2000–2006-os időszakra vonatkozott. Valamennyi felderített szabálytalanságot a nemzeti hatóságok korrekciós intézkedései követték, amelyeknek az EU pénzügyi védelme volt a célja. 5.4.Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) tevékenysége által elért eredmények 2015-ben az OLAF 219 vizsgálatot indított. Ugyanebben az időszakban 304 vizsgálati ügyet zártak le, valamint 364 ajánlást bocsátottak ki. Az OLAF 98 igazságügyi eljárásra irányuló ajánlást küldött a nemzeti hatóságoknak és mintegy 888,1 millió EUR visszafizettetésére tett ajánlást, amelyből 97,9 millió EUR a bevételekhez, 790,2 millió EUR pedig a kiadásokhoz kapcsolódik (lásd a 3. táblázatot). 3. táblázat: Az OLAF vizsgálatai nyomán 2015-ben visszafizettetésre javasolt összegek 6.VISSZAFIZETTETÉS, VALAMINT EGYÉB MEGELŐZŐ ÉS KORREKCIÓS INTÉZKEDÉSEK A visszafizettetésekre, pénzügyi korrekciókra és más megelőző és korrekciós intézkedésekre (kifizetések megszakítása és felfüggesztése) vonatkozó részletes információk a Bizottság Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek az EU költségvetésének védelmére vonatkozó éves közleményének részét fogják képezni. E témakörben további információ nem szerepel ebben a jelentésben. 7.KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK A tagállamok szerepe az Európai Unió pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmének biztosítása terén nélkülözhetetlen. Mivel a tagállamok szedik be, illetve hajtják végre és költik el az uniós költségvetés erőforrásainak legnagyobb részét, ezért különös felelősségük van a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve megfelelő alkalmazásának és tiszteletben tartásának biztosítása terén. A tagállamok kötelesek biztosítani, hogy az EU pénzügyi érdekeire kiható csalásokat és szabálytalanságokat felderítik és korrigálják, csalás esetében pedig büntetőeljárást indítanak. 2015 a konszolidáció éve volt a Bizottság és a tagállamok által az előző években tett több kezdeményezés terén is. Egyes stratégiai kérdésekben – mint az Európai Ügyészség – a tárgyalások előrehaladtak, de még mindig nincs érdemi eredmény.

Más területeken jelentős előrelépés történt 2015-ben az EU pénzügyi érdekeinek további védelme érdekében, különösen a költségvetés bevételi oldalán. 7.1.Bevételek Az (EU) 2015/1525 rendelet elfogadása javította a vámcsalások uniós és nemzeti szintű felderítésének és nyomozásának jelenlegi keretét, jelentősen megerősítette az OLAF és a nemzeti vámhatóságok csalási tevékenységek felderítésére irányuló elemzőkapacitását. Ezzel a háttérrel a tradicionális saját források területén a felderítésekből származó eredmények kissé csökkenő tendenciát mutatnak, amelyet részben a 2014-es felderítések magas értéke is befolyásol. A szolárpaneleket érintő szabálytalanságok és csalások felderítése (amelyek közül többet az OLAF által kibocsátott kölcsönös segítségnyújtási értesítéseket követően derítettek fel) kiemeli a következőket: az OLAF által a bizonyos típusú áruk ügyleteivel kapcsolatos szabálytalanságokról folytatott vizsgálatok jelentőségét, valamint az uniós szintű csalás elleni küzdelemben a koordináció és az együttműködés hozzáadott értékét. A vámellenőrzési stratégia a különböző ellenőrzési stratégiák kombinációja. A felderítés leghatékonyabb módszere a vámkezelés utáni ellenőrzés, mind a felderített esetek számát, mind a megállapított összegét tekintve. Ugyanakkor a csalás elleni szolgálatok által az áruk vámkezelésével egyidejűleg végzett vámellenőrzések alapvető fontosságúak bizonyos csalástípusok és új csalásminták felderítéséhez. Számos tagállamban a költségvetési korlátok az ellenőrzésekért felelős alkalmazottak számának csökkenését eredményezték. Egyes tagállamok figyelemre méltóan kis létszámú vámszemélyzettel működnek. A csökkentett ellenőrzések felerősíthetik a beérkező kereskedelmi áramlatokat, de ez a hatékony ellenőrzések és az EU pénzügyi érdekei védelmének rovására mehet. 1. ajánlás A jelenlegi költségvetési korlátokat figyelembe véve a tagállamokat felkérjük, hogy: találják meg a megfelelő egyensúlyt a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése és az EU pénzügyi érdekeinek védelme között, amelyek egyben nemzeti érdekek is, figyelembe véve a behozatalnál beszedett nemzeti adókat, valamint a tagállamok által a tradicionális saját erőforrások beszedéséért kapott kompenzációt; cseréljenek tapasztalatot arról, hogy a vámhatóságok a vámkezelés során felderített csalások vagy szabálytalanságok terén mikor voltak kiemelkedően sikeresek; a más tagállamoktól vagy bizottsági szervezeti egységektől kapott információkat foglalják bele a vámügyi kockázatkezelési rendszeren, a Csalás Elleni Információs Rendszeren vagy az OWNRES rendszeren keresztül a kockázatkezelésbe, és egészítsék ki a kockázatkezelési célokra használt nemzeti alapsokaságokat; szorosan működjenek együtt egymással és cseréljenek információt a határokon átnyúlóan a vámkezelés utáni ellenőrzésekkel kapcsolatosan, valamint a kereskedelem egyik tagállamból a másikba való csalások miatti eltérítésével kapcsolatos megelőzés terén. Amikor az ellenőrizendő cégeket meghatározzák, figyelmet kell fordítani azokra, amelyek teljes behozatalukat a székhelyük szerinti tagállamtól eltérő tagállam vámhivatalában ellenőriztetik. 2015-ben az „önkéntes bevallások” egyre jelentősebb forrásaivá váltak a szabálytalanságok észlelésének. Ennek fényében az önkéntes bevallások eredményeit figyelembe kell venni a jövőbeli ellenőrzési stratégiák megtervezésekor, különösen a vámkezelés utáni ellenőrzés esetében, de az ellenőrzési stratégiák adaptálásánál is, hogy ellenőrizni lehessen a jövőben az önkéntesen értékelt szereplőket. Mindenekfelett pedig a vámértékek utólagos kiigazítását következetesen számításba kell venni. 2. ajánlás Az önkéntes bevallások és a kapcsolódó összegek növekvő számára tekintettel a tagállamokat emlékeztetjük a vámellenőrzési stratégiáik adaptálásának szükségességére, figyelembe véve az önkéntes bevallások eredményeit, és ennek megfelelően a tagállamokat felhívjuk a következőkre: az önkéntes bevallások keretében kapott információk utólagos ellenőrzéséhez szükséges alkalmazottak és erőforrások éves tervezését módosítsák; vegyék figyelembe a vámok kockázatkezelését, és szükség esetén számítsák be az önkéntes bevallások által felfedett szabálytalanságtípusokat az ellenőrzési tervekbe; terjesszék ki a vámellenőrzéseket az önkéntes bevallásokat tevő vállalkozásokkal vagy műveletekkel azonos vagy összevethető más gazdasági szereplőkre. 7.2.Kiadások A kiadási oldalt tekintve az elmúlt öt évben bejelentett csalárd szabálytalanságok számában történt ingadozást nehéz értelmezni. Ugyanakkor míg a felderítések teljes száma viszonylag változatlan maradt az elmúlt három évben, az érintett összegek rendszeresen növekedtek. Jelentős különbségek mutatkoznak a következők között: a.a többéves kiadási programok, amelyeknél a felderítés szintje ciklikus jellegüket követi, valamint b.a közvetlen kifizetések és piaci támogatások (mezőgazdasági politika), ahol a kifizetések és intézkedések éves ciklust követnek, a csalások és szabálytalanságok felderítése pedig adott időszakban bizonyos mértékben következetes és stabil. A csalások felderítésének gyakorlata még mindig tagállamonként változó. A jelentős számú csalárd szabálytalanságokat felderítő és bejelentő tagállamok száma növekedett, amely az EU pénzügyi érdekeire kiható csalások elleni küzdelem melletti elkötelezettségüket mutatja. A Bizottságot továbbra is aggasztja, hogy néhány tagállam kevés potenciálisan csalárd szabálytalanságot jelent be. Mindenekelőtt pedig az, hogy egyes tagállamok esetében a 2014. évi jelentésben megállapított előrehaladás 2015-ben megtorpant vagy akár vissza is esett.