HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 43/13

A Régiók Bizottsága véleménye az „Európai Bizottság által az EK-szerződés 86. cikke rendelkezéseinek az állami támogatások közszolgáltatási kompenzáció formájában történő alkalmazására alkotott határozattervezetről, valamint a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK bizottsági irányelvet módosító irányelvtervezetről, továbbá a közszolgáltatási kompenzáció formájában történő állami támogatások közösségi szabályozásának tervezetéről”

(2005/C 43/05)

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az „Európai Bizottság által az EK-szerződés 86. cikke rendelkezéseinek az állami támogatások közszolgáltatási kompenzáció formájában történő alkalmazására alkotott határozattervezetre, valamint a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK sz. bizottsági irányelvet módosító irányelvtervezetre, továbbá a közszolgáltatási kompenzáció formájában történő állami támogatások közösségi szabályozásának tervezetére”,

tekintettel Mario Monti, a Bizottság versenypolitikát felügyelő tagjának 2004. február 19-i levelére, amelyben az Európai Közösséget létrehozó szerződés 265. cikkének 1. bekezdése alapján kikéri véleményét,

tekintettel az Elnök 2004. május 26-i határozatára, amelyben a Gazdaság- és Szociálpolitikai Bizottságot megbízza az ide vonatkozó vélemény kidolgozásával,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 16., a közérdekű gazdasági szolgáltatásokról szóló cikkére, valamint a EK 2., 5., 73., 81., 86., 87., 88. és 295. cikkére,

tekintettel az Alapjogok Európai Chartájának 36., a közérdekű gazdasági szolgáltatásokhoz való hozzáférésről szóló cikkére,

tekintettel az Európai Alkotmány tervezetének III-6. cikkére,

tekintettel a közérdekű szolgáltatásokról szóló Fehér Könyvre (COM (2004) 374 végleges),

tekintettel az Európai Közösségek Bírósága (a továbbiakban EKB) 2003. július 24-i C-280/00 sz. döntésére (Altmark Trans),

tekintettel a közérdekű szolgáltatásokról szóló Fehér Könyvről alkotott 2003. november 20-i véleményére (COM (2003) 270 végleges, RB 149/2003 végl.) (1),

tekintettel az európai közérdekű szolgáltatásokról szóló európai bizottsági Tájékoztató kapcsán alkotott véleményére (COM (2000) 580 végleges – RB 470/2000 végl.) (2),

tekintettel a Régiók Bizottsága véleménytervezetére (155/2004 – 1. rev.), melyet az EGSZB 2004. július 6-án elfogadott (adminisztrátor: Claudio MARTINI, Toscana régió elnöke (IT - PSE);

valamint tekintettel arra, hogy az Altmark Trans-döntés értelmében a közérdekű szolgáltatások biztosítására nyújtott támogatások nem számítanak állami támogatásnak, és így nem kötelező előzetesen bejelenteni őket jóváhagyásra az Európai Bizottságnak, feltéve, ha a következő négy feltétel teljesül:

— A támogatás kedvezményezettje világosan meghatározott közszolgáltatást végez;

— A kompenzációs összegek számítási alapjául szolgáló paramétereket objektív és átlátható módon, előzetesen meghatározták;

— A kompenzáció összege nem haladja meg a közszolgáltatás ellátása közben felmerült kiadások és a mondott szolgáltatás nyújtásából származó bevétel különbségét (a kompenzáció mindazonáltal tartalmazhatja a méltányos mértékű nyereséget is);

— Negyedszer, ha a közszolgáltatással megbízott vállalatot nem konkrétan egy olyan ajánlattételi felhívás keretében választották ki, amely lehetővé tette volna a közösség számára a szolgáltatást alacsonyabb áron nyújtó vállalat kiválasztását, a szükséges kompenzáció összegét azoknak az áraknak az elemzése alapján kell megállapítani, amelyek egy jól vezetett és az említett közszolgáltatás nyújtásához szükséges eszközökkel rendelkező átlagos vállalatra hárulnak. Ugyanakkor figyelemmel kell lenni a szolgáltatás nyújtásából származó bevételekre és az ésszerű haszonra is;

Tekintettel egyebek között arra, hogy az EKB megállapította - az Altmark Trans-ra vonatkozó döntésben kimondott egyéb kritériumoktól függetlenül, hogy a közszolgáltatás nyújtásához adott kompenzáció mindazon esetekben nem számít az előzetes értesítés körébe tartozó állami támogatásnak, amikor a támogatás kedvezményezettje nyílt és átlátható ajánlattételi felhívás keretében került kiválasztásra. Egyéb esetekben bizonyítani kell, hogy a kompenzáció nem állami támogatás, vagyis a támogatás kedvezményezettje képes kell legyen annak bizonyítására, hogy a köztámogatásban részesülő nem kap többet, mint az a bevételek levonása után fennmaradó nettó költség, amelybe az elérhető árú szolgáltatás nyújtása kerülne minden jól vezetett és ésszerű létszámmal dolgozó vállalatnak;

Tekintettel arra, hogy az Altmark Trans-döntés alapján a kompenzáció minden más formája állami támogatásnak minősül, azaz az előzetes értesítés körébe tartozik;

A 2004. szeptember 29-én és 30-án megtartott 56. plenáris ülésén (szeptember 29-i ülés) a következő véleményt egyhangúan elfogadta.

1. A Régiók Bizottsága általános észrevételei

Az Altmark Trans döntésről

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

1.1. Úgy véli, hogy a közösségi bíró fellépésére igen nagy szükség volt és azért járt oly nagy hatással, mivel a közösségi törvényhozó nem volt képes megfelelő jogbiztonságot eredményező szabályokat megfogalmazni a közérdekű gazdasági szolgáltatások területén;

1.2. Üdvözli, hogy az Altmark Trans-döntés két első kritériuma – annak a közszolgáltatásnak a világos meghatározása, amelyet a támogatás kedvezményezettjének el kell látnia, valamint azon paraméterek objektív és átlátható előzetes megfogalmazása, amelyek alapján a kompenzációs kifizetések történnek – a helyi önkormányzatokat a közszolgáltatásokat érintő szerződések átgondolására kényszeríti. Ez az erőfeszítés mindenképpen nagyobb átláthatóságot és demokratikus felelősségtudatot eredményez a közérdekű gazdasági szolgáltatások irányításában;

1.3. Megállapítja, hogy azoknak az állami vállalatoknak, akik közérdekű gazdasági szolgáltatásokat nyújtanak, nehézségekbe ütközik az Altmark-döntés negyedik kritériumának értelmezése, amely előírja, hogy „ha a közszolgáltatási kötelességek teljesítéséért felelős vállalatot nem nyilvános közbeszerzési eljárás keretében jelölik ki, a szükséges kompenzáció szintjét azoknak a költségeknek az elemzése alapján határozzák meg, amelyek egy jól vezetett és az adott közszolgálati kötelességek teljesítéséhez megfelelően (ellátott) (…) vállalkozás esetében merülnének fel az adott kötelességek teljesítése során, figyelembe véve az ide vonatkozó számlákat és kötelességek teljesítésével járó méltányos bevételt”;

1.4. Felveti a „jól vezetett és a közszolgáltatás nyújtásához megfelelő eszközökkel rendelkező vállalat” fogalma gazdasági meghatározásának kérdését. Ez a kérdés annál is fontosabb, mivel az egyesített C-83/01, C-93/01 és 94/01 („Chronopost Rt.”) ügyben hozott 2003. július 3-i EKB-döntés úgy vélte, hogy egy gazdasági jellegű közszolgáltatás ellátásával megbízott vállalat kerülhet „rendes piaci körülmények között működő magánvállalatok helyzetétől nagymértékben eltérő helyzetbe” (33. pont).

1.5. Ezért úgy véli, hogy az EKB döntése – különösen a harmadik és negyedik kritérium – normatív közösségi fellépés megfogalmazását kívánja annak érdekében, hogy meghatározható legyen azon vállalatok köre, amelyek közszolgáltatási feladatokat látnak el, és érvényesítendők rájuk az Altmark Trans követelményei; üdvözli az Európai Bizottság gyors normatív fellépést szorgalmazó kezdeményezését.

1.6. Nyugtalanságát fejezi ki amiatt, hogy az EKB a közösségen belüli kereskedelmi kapcsolatok potenciális helye fogalmának olyan tág értelmezése mellett tette le a voksát, hogy még a szigorúan helyi érdekű közszolgáltatást végző vállalatok is a 87.1. cikk rendelkezéseinek hatálya alá eshetnek.

1.7. Véleménye szerint az a tény, hogy az „Altmark”-kritériumokkal kompatibilis kompenzációkat nem kell bejelenteni középtávon – ha a közszolgáltatási kötelezettségek meghatározása megtörtént – a helyi önkormányzatokra nehezedő adminisztrációs teher csökkenését eredményezi ugyan, ám ez a tehercsökkenés ugyanakkor nem jár teljes jogbiztonsággal. Előfordulhat olyan eset, amikor egy közhivatal jóhiszeműen úgy véli, hogy valamely támogatást nem kell bejelentenie, hiszen az teljesíti az Altmark-kritériumokat, egy konkurens vállalat ugyanakkor utólagosan bírósághoz fordulva eléri a szóban forgó támogatás törvénytelennek nyilvánítását. Milyen visszatérítési eljárásra kerülne ilyen esetben sor?

Az Európai Bizottság eljárásáról

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

1.8. Megemlíti, hogy a Zöld Könyv nagy számú – a 2004. március 29-i SEC(2004) 326. sz. dokumentumban értékelt – hozzájárulást tartalmazott, amelyek nyilvánvalóvá tették az azon jogi keretek megbízhatóságára és stabilitására irányuló igen erős igényt, amelyek között a gazdasági jellegű közszolgáltatások (a továbbiakban: GKSZ) működnek;

1.9 Úgy gondolja, hogy a jövőben az előkészítő munkák során az Európai Bizottságnak jobban fel kell mérnie a verseny, közbeszerzés és állami segélyekre vonatkozó törvények közötti kapcsolatot a végrehajtás szempontjából, annak érdekében, hogy a szolgáltatásnyújtás megkezdése a privát szféra szolgáltatói számára – amennyiben ez kívánatos – akadálymentesen és hatékonyan történhessen.

1.10. Megjegyzi, hogy az RB-nek kitartóan tovább kell dolgoznia azon, hogy a közérdek minél nagyobb szerepet kapjon a közérdekű szolgáltatások (a továbbiakban: KSZ) megszervezésében. Sajátosságaik és a helyi önkormányzatok felelőssége e területen az európai társadalommodell alkotórészét jelentik, és azt igénylik, hogy egyensúly alakuljon ki az egyes önkormányzatok közvetlen szolgáltatás-felügyeleti joga és az EKB ítélkezési gyakorlatának követelményei között, és mindezt az átláthatóság szellemében és a verseny megvalósításához szükséges eljárások keretében.

1.11. Üdvözli az Európai Bizottság ama határozatát, hogy konzultációt kezd a Régiók Bizottságával a kis léptékű köztámogatások felszabadításáról szóló határozat, valamint a Bizottság 80/723/EGK, a tagállamok és a közvállalatok pénzügyi kapcsolatainak átláthatóságáról szóló irányelvét módosító irányelv tervezetéről;

1.12. Hangsúlyozza, hogy ez a konzultáció precedensértékű, mivel az Európai Bizottság első ízben kéri ki az RB véleményét egy olyan területről, amely az EK-szerződés versenyszabályokról szóló fejezetébe tartozik (81-93. cikkek);

1.13. Úgy véli, hogy ez a konzultáció azon elvek első alkalmazási példája, amelyeket az Európai Bizottság az Európai kormányzásról szóló Fehér Könyv nyomon követésével kapcsolatos dokumentumokban kifejtett (3), és megfelel annak az igénynek, hogy a regionális és helyi szervek nagyobb mértékben vehessenek részt az Unió döntéshozatali mechanizmusában, különösen a határozatokat MEGELŐZŐ szakaszban;

1.14. Úgy véli, hogy a megkezdett párbeszédnek a nagy léptékű közszolgáltatások finanszírozásának európai bizottsági felügyeletéről szóló vita keretében kellene folytatódnia.

1.15. Felveti, hogy helyes-e, ha az Altmark Trans döntést közvetlenül követő európai bizottsági javaslatokról 2004. februárjában indított vita egyidejűleg zajlik a közszolgáltatásokról szóló – 2004. május 12-én napvilágot látott – Fehér Könyv (4) kapcsán folyó vitákkal. A Fehér Könyv tartalmazza ugyanis, hogy a Bizottságnak szándékában áll 2005 júliusáig egy sor olyan intézkedést elfogadni, amelyek célja a közszolgáltatási kötelezettségek finanszírozása jogi kereteinek tisztázása és egyszerűsítése, miközben az intézkedéscsomag legtöbb eleme már tervezetek formájában konzultációra került.

A Kormányközi Konferencia munkájáról

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

1.16 Üdvözli, hogy az alkotmányos szerződés tervezetének III-6. cikke (5) leszögezi, hogy „ezeket az (általános gazdasági érdekű szolgáltatások helyére és szerepére vonatkozó) elveket és feltételeket az európai törvény határozza meg, a tagállamok e szolgáltatások nyújtását, végrehajtatását és finanszírozását illető és az Alkotmány által garantált jogkörének érintetlenül hagyásával” (6). A Régiók Bizottsága üdvözli azt is, hogy a Szerződés teret ad közös jogi eszközök elfogadásának a közérdekű szolgáltatások vonatkozásában egy autonóm jogalap, a III-6. cikk révén, mivel ez egy olyan alkalmazási elv, mely teljesen független a belső piac és a verseny szabályai által korlátozott keretektől

2. Észrevételek az Európai Bizottság által az EK-szerződés 86. cikke rendelkezéseinek az állami támogatások közszolgáltatási kompenzáció formájában történő alkalmazásáról alkotott határozattervezettel kapcsolatban

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

2.1. Leszögezi, hogy a határozattervezet célja a versenyszabályok és a GKSZ-ből adódó feladatok ellátása közötti egyensúly megteremtése. A javaslat felsorolja azokat a kompenzációs lehetőségeket, amelyek nem teljesítik az Altmark Trans-kritériumokat, de amelyek kivehetők a versenyszabályok hatálya alól (EK-szerződés, 87. és 88. cikk), abban a mértékben, amelyben az állami támogatások közszolgáltatási kötelezettségek ellátására irányulnak, és nem járnak versenytorzító hatással.

2.2. Megállapítja, hogy abban a mértékben, amennyiben a határozat célja az EK-szerződés 88. cikkének rendelkezései alól kivont állami támogatások meghatározása, a 86.3. cikk jogi alapként való felhasználása, valamint a határozat mint normatív aktus megállja a helyét. Az érintett vállalatok állami támogatásban részesülnek, de a kereskedelmi kapcsolatokat nem befolyásoló GKSZ-ek szolgáltatóiként nincsenek alávetve a versenyszabályoknak.

2.3. Helyesli a bejelentési kötelezettség alóli mentességet a kórházak és szociális lakások nyújtotta közszolgáltatások finanszírozása esetében, a következő okokból: — e szolgáltatásoknak – az infrastrukturális és telekkialakítási beruházások természete miatt – magas az egyedi költsége, ezen kívül a támogatás – in fine – célul tűzi ki a jövedelemátcsoportosítást és a szolidaritás – nem versenyhelyzetben való – megteremtését is; — az Európai Bizottság szervei adminisztratív szempontból képtelenek lennének kezelni a mentességek felállítása nélkül hozzájuk befutó számtalan helyi bejelentést.

2.4. Úgy véli azonban, hogy a versenyszabályok alkalmazása alóli kivételnek, s ebből következően a bejelentési kötelezettség alóli mentességnek ki kell terjednie a közhatalmi szervek alapvető funkcióiból adódó közérdekű szolgáltatásokra, így a szociális lakásokon és közkórházakon túlmenően különösen az oktatásra és a közérdekű szociális szolgáltatásokra, abban a mértékben, amennyiben ezek a szolgáltatások társadalombiztosítási és a társadalmi újra beilleszkedéssel kapcsolatos funkciókat látnak el, s amennyiben ezeket a közérdekű feladatokat a piac nem képes ellátni. A bizottsági felügyeletnek a szolgáltatások meghatározását illető hatáskörrel való nyilvánvaló visszaélésekre kellene korlátozódnia.

2.5. Felhívja az Európai Bizottságot arra, hogy a jelenleg konzultációra bocsátott javaslatokon túlmenően, és nevezetesen az EKB ítélkezési gyakorlata alapján ne csak azt jelölje meg, mely szolgáltatások minősülnek nem gazdasági jellegűnek, vagyis olyanoknak, amelyeket ki kellene zárni a bejelentési kötelezettség hatálya alól, hanem azokat a tevékenységi területeket is, melyek – bár részben gazdasági jellegűek – sajátos tevékenységükből fakadóan mégis közérdekűeknek tekinthetők és ezért esetükben joggal kérhető a szabályok kiigazítása az EK-szerződés 86. cikkének 2. bekezdése alapján. Az Európai Bizottság 2005-ös, szociális szolgáltatásokról és az egészségügyről szóló közleménye, alkalmat szolgáltathatna annak együttes megvizsgálására, hogy milyen közérdekű sajátosságai lehetnek még akár a gazdasági tevékenységeknek is;

2.6. Megállapítja, hogy a plafonösszegeket úgy kellene meghatározni, hogy az Európai Bizottság eseti ellenőrzéseit a jövőben a kivételes gazdasági súlyú, nem tipikus ügyekre összpontosíthassa. Következésképpen szükséges, hogy a küszöbök megállapításakor legyenek tekintettel a tagállamok hagyományosan közszolgálati feladatokat ellátó intézményeire és az ilyen tevékenységekkel rendszerint együtt járó költségekre. A jelen határozat hatókörét elvileg ki lehetne terjeszteni azokra a vállalatokra, amelyeknek valamennyi tevékenységükre számított éves nettó árbevétele nem érte el az 50 millió eurót, és amelyeknél az éves szolgáltatási kompenzáció 15 millió euró alatt marad. Ebből az is következik, hogy az átláthatósági irányelvet ennek megfelelően kell majd módosítani.

2.7. Kérdéses számára az 1. iv) cikkben javasolt mentesség a szektorszabályozás alá tartozó szigetek felé irányuló tengeri közlekedést illető kompenzáció esetében ott, ahol az évi forgalom 100 000 fő alatt marad: — a tagállamok területére korlátozódó tengeri közlekedés (parlamenti hajózás) sajátosságait figyelembe véve, nem lenne-e megfelelőbb a Szerződés 73 cikke alapján külön ide vonatkozó dokumentumot elfogadni? — abban az esetben, ha elfogadásra is kerül az 1. iv) cikkben javasolt mentesség, az évi forgalom nagysága a közlekedési kapcsolatra vonatkozik vagy a közszolgáltatási feladattal megbízott vállalat által teljesített mennyiségre?

2.8. Úgy véli, hogy abban az esetben, ha a kompenzáció kielégíti a határozati javaslat 5. cikkében megállapított feltételeket, az előzetes bejelentés kötelezettsége nem nyilvánvaló.

2.9. Megállapítja, hogy a kompenzáció 5. cikkében meghatározott fogalma téves értelmezéseket is lehetővé tesz abban a mértékben, amennyiben a kompenzáció szó kizárólag a közhatalmi szerv és a GKSZ-feladatokkal megbízott vállalat közötti, a strukturális vagy konjunkturális deficit pótlására hivatott transzfereket jelenti. Ugyanis ki kellene terjednie az alapvető és a használatból eredő költségek csökkentésére.

2.10. Úgy véli, hogy a 6. cikk alkalmas rá, hogy – az elkülönített könyvelés kötelezettsége révén – újabb költségekkel terhelje azokat a kis- és középvállalatokat, amelyek a jelen határozat mentességi körébe tartoznak. Ennélfogva meg kell vizsgálni az említett kötelezettség eltörlésének lehetőségét.

2.11. Megállapítja, hogy a 7. cikk előirányozza a kompenzációk meghatározásának módjára vonatkozó információk eljuttatását az Európai Bizottsághoz. Úgy tűnik, ez a kötelezettség rendkívül kényelmetlen határidőket tartalmaz. Ezen kívül az is rendkívül bürokratikus intézkedésnek tűnik, hogy a kompenzációk meghatározásához a közhatalmi szerveknek szabályokat kell alkotniuk a maguk számára, illetve az összes kompenzációkra kiterjedő adatbankot kell létesíteniük.

3. Észrevételek a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK bizottsági irányelvet módosító irányelvtervezetről

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

3.1. Úgy véli, hogy az Altmark Trans döntés hatással van az átláthatóság követelményeire, és részben megakadályozza a jelenleg alkalmazott irányelv hatékony alkalmazását, hiszen immár nem lehetséges annak ellenőrzése, hogy a kompenzációkat valóban a közszolgáltatási kötelezettségek ellátására, és nem jövedelmező tevékenységek finanszírozására használják fel. Mivel az EKB ítélkezési gyakorlata lehetővé tette, hogy a kompenzációk ne minősüljenek állami támogatásnak, az irányelv alapján többé nem lehetséges az átláthatóság ellenőrzése az összes GKSZ-t végző, és támogatásnak nem minősülő kompenzációban részesülő vállalat esetében. Ebből következően szükség van az irányelv olyan értelmű módosítására, hogy az állami támogatás fogalma helyébe a közszolgáltatási kötelezettség miatti kompenzáció fogalma kerüljön.

3.2. Nem ért egyet az Európai Bizottságnak a 4. 2. c) cikk hatálytalanítására vonatkozó javaslatával, mivel ennek a hatálytalanításnak a következménye az elkülönített könyvelés kötelezettségének kiterjesztése azon vállalatokra is, amelyek az Altmark Trans-kritériumoknak megfelelő támogatásokban, illetve az Európai Bizottság által javasolt mentességekben részesülnek.

4. A közszolgáltatási kompenzáció formájában nyújtandó állami segélyek közösségi szabályozásának tervezete

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

4.1. Megállapítja, hogy a szabályozási tervezet 6. pontja úgy rendelkezik, hogy „ezek a rendelkezések nem változtatnak semmit a már érvényben levő, közbeszerzést szabályozó közösségi rendelkezéseken”. Hasonló utalás olvasható máshol is, a határozattervezet 22. pontjában. Ami pedig annak kiválasztását illeti, hogy melyik vállalat kapjon közszolgáltatási megbízást, az ezzel kapcsolatos kitételeknek tartalmazniuk kell azt, hogy ha egy vállalatot átlátható és nem-diszkriminatív pályázati felhívás útján választottak ki, akkor feltételezhető, hogy nem történt túlkompenzáció és ezért törvényes az állami támogatás. Ugyanakkor nem kötelező a közbeszerzési eljárás alkalmazása egy cég közszolgáltatással való megbízása esetén, és az nem is feltétele annak, hogy egy állami támogatás törvényesnek minősüljön.

4.2. megkérdőjelezi a javaslatnak azt a részét (10. pont, 5. bekezdés), mely szerint a költségszámításba „azok az abban régiókban működő vállalatok által ténylegesen kiadott specifikus költségek vehetők fel, melyekre az EK Szerződés 87. cikke 3. bekezdésének a.) és c.) pontja utal”. Egy ilyen javaslat könnyen szükségtelen zavart okozhat, mivel egy kerettervezet célkitűzése mindig az kell legyen, hogy abban azok a „tényleges költségek” szerepeljenek, melyeket egy vállalat közszolgáltatási megbízása folyamán kiadott, független attól, hogy hol működik. Továbbá a jelenlegi megfogalmazás úgy érthető, hogy a közszolgáltatási megbízásokkal járó kompenzációk hasonlíthatók az állami támogatásokhoz.

Brüsszel, 2004. szeptember 29. A Régiók Bizottsága elnöke Peter STRAUB

(1) HL C 73, 2004. márc. 23., 7. old.

(2) HL C 19, 2002. jan. 22., 8. old.

(3) Lásd: Az RB 2003. július 2-i véleménye „Az európai kormányzásról szóló Fehér Könyv nyomon követéséről” (előadó: Michel Delebarre (PSE/F): COM (2001) 428 végleges, COM (2002) 704 végleges, COM (2002) 705 végleges, COM (2002) 709 végleges, COM (2002) 713 végleges, COM (2002) 718 végleges, COM (2002) 719 végleges, COM (2002) 725 végleges).

(4) COM (2004) 374 végleges.

(5) A kormányközi konferencia által a CIG 87/1/04 (2004. október 13.) dokumentumban közzétett újraszámozásnak megfelelően a III/6. cikkből III/122 cikk lett.

(6) 2004. május 13-i 76/04-es Elnökségi dokumentum.