Különjelentés Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer integritása és 
alkalmazásaHU 2015  06 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2015
Print ISBN 978-92-872-2365-4 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/758160 QJ-AB-15-005-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-2341-8 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/336596 QJ-AB-15-005-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-2338-8 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/4529 QJ-AB-15-005-HU-E
© Európai Unió, 2015
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
Printed in Luxembourg
Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer integritása és 
alkalmazása
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második 
albekezdése alapján)KülönjelentésHU 2015  06 SZ.
02
 Az ellenőrző csoport
A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi elle -
nőrzések eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, feladatainak megválasztásakor 
és az ellenőrzés megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett 
bevétel vagy kiadás szintjét, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.
A teljesítmény -ellenőrzést az Augustyn Kubik számvevőszéki tag elnökölte I. Kamara készítette, amelynek szakterülete „a természeti 
erőforrások megőrzése és természetierőforrás -gazdálkodás“ kiadási terület. Az ellenőrzést Kevin Cardiff számvevőszéki tag vezette, 
a következő munkatársak támogatásával: Mary Kerrigan, kabinetfőnök; Gediminas Macys, a kabinet attaséja; Colm Friel, csoportve -
zető; Fésűs Emese, az ellenőrző csoport vezetője; Stefan den Engelsen, az ellenőrző csoport helyettes vezetője; Marco Dentamaro, 
Andreas Dürrwanger, María Luisa Gómez- Valcárcel, Laura Gores, Joanna Kokot, Loulla Puisais -Jauvin, Frédéric Soblet és Anna Zalega, 
ellenőrök.
Balról jobbra:  S. den Engelsen, E. Fésűs, K. Cardiff, C. Friel.
03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Rövidítések
 Glosszárium
I–VII  Összefoglaló
1–8 Bevezetés
1–8 Az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszere (EU ETS)
4–6 Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer a gyakorlatban, 2005-től 2012-ig (I. és II. szakasz)
7–8 Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer 2013 óta (III. szakasz)
9 –11  Az ellenőrzés hatóköre és módszere
12–86  Észrevételek
12– 41  Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer integritását védő keretrendszer
14–24  A kibocsátási piac szabályozását és fel ügyeletét a Bizottság mind jobban látta el, de további javulás 
szükséges
25–28  A kibocsátási egységek fogalmi meghatározásával kapcsolatos problémák
29–41  Hiányosságok jellemezték az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékhez kapcsolódó, az EU ETS 
alapadatait feldolgozó rendszereket
42–86  Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer alkalmazása
46–63  Az EU ETS II. szakaszában a kibocsátásokat nyilvántartó és azokról beszámoló tagállami rendszerek nem 
voltak elég fejlettek
64–79  Gondok mer ültek fel az EU ETS II. szakaszában a tagállami alkalmazással kapcsolatos bizottsági 
iránymutatás és monitoring tekintetében
80–86 Hiányosságok jellemezték az EU ETS szankciórendszerének tagállami alkalmazását és a nemzetközi 
projektkreditek beszolgáltatásával kapcsolatos gyakorlatot
04 Tartalomjegyzék
87–97  Következtetések és ajánlások
 Melléklet  – Háttér-információk
 A Bizottság válasza
05
 Rövidítések
AAR : Éves tevékenységi jelentés
CDM : Tiszta fejlesztési mechanizmus ( Clean Development Mechanism )
CER : Igazolt kibocsátáscsökkentési egység ( Certified Emission Reduction )
CF: Megfelelési fórum ( Compliance Forum )
CO2: Szén -dioxid
CO2e: Szén -dioxid -egyenérték
DG: Főigazgatóság ( Directorate -General )
EA: Európai Akkreditálási Együttműködés
EGT -EFTA : EGT -tag EFTA -államok (Európai Gazdasági Térség, Európai Szabadkereskedelmi Társulás)
ERU : Kibocsátáscsökkentési egység ( Emission Reduction Unit )
ETS : Kibocsátáskereskedelmi rendszer (Emissions Trading System )
EU ETS : Uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer (European Union Emissions Trading System )
EUKE : Európai kibocsátási egység
EUTL : Európai uniós ügyletlista (European Union Transaction Log )
héa : Hozzáadottérték -adó
IPCC : Éghajlat -változási Kormányközi Testület (Intergovernmental Panel on Climate Change )
IPPC : A környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése (Integrated Pollution Prevention and Control )
JI: Együttes végrehajtás  (Joint Implementation )
KYC : Ismerd meg az ügyfeled (Know your customer )
06 Rövidítések
MAD : A piaci visszaélésekről szóló irányelv (Market Abuse Directive )
MAR : A piaci visszaélésekről szóló rendelet (Market Abuse Regulation )
MiFID : A pénzügyi eszközök piacairól szóló irányelv  (Markets in Financial Instruments Directive )
MRG : Monitoring és jelentési iránymutatások (Monitoring and Reporting Guidelines )
NAP : Nemzeti kiosztási terv (National Allocation Plan )
OTC : Tőzsdén kívüli (Over -the -counter )
UNFCCC : Az ENSZ Éghajlat -változási Keretegyezménye (United Nations Framework Convention on Climate Change )
ÜHG : Üvegházhatású gáz
07
 Glosszárium
Azonnali piac : olyan piac, ahol – a határidős piaccal szemben – az értékpapírok vagy az áruk azonnal szállításra kerülnek.
Egy üttes végrehajtás (Joint implementation, JI) : a CDM mellett a Kiotói Jegyzőkönyv keretében bevezetett 
másik projektalapú mechanizmus. Az iparosodott országok, más fejlett országokkal együtt, forgalomképes 
kibocsátáscsökkentési egységek (ERU) létrehozása céljából együttes végrehajtású kibocsátáscsökkentési projekteket 
valósítanak meg, amely kibocsátáscsökkentési egységek bizonyos feltételek mellett felhasználhatók az EU ETS 
rendszerében.
Fix összkvótás (cap -and -trade) kereskedési rendszer : az EU ETS fix összkvótás (cap -and -trade) kereskedési 
rendszernek tekinthető. Ez azt jelenti, hogy a rendszerhez tartozó létesítmények megengedett összkibocsátása nem 
léphet túl egy adott felső határértéket (plafont). Az EU ETS I. és II. szakaszában a felső határértékeket tagállami szinten, 
a Bizottság jóváhagyásával határozták meg. A III. szakaszban azonban ezeket az értékeket már uniós szinten adják meg. 
A felső határértékeken belül az ipari ágazatokban tevékenykedő vállalatok és a légi járművek üzemeltetői kibocsátási 
egységeket kapnak, és ezeket igényeik szerint értékesíthetik egymás között. Önkéntes kereskedők is beléphetnek 
a piacra, és ott kibocsátási egységeket adhatnak és vehetnek. A rendelkezésre álló kibocsátási egységek össz -számának 
behatárolása biztosítja, hogy a kibocsátási egységeknek értéke legyen.
Fordított héafizetési mechanizmus : ebben a mechanizmusban az adófizetési kötelezettség a szállítótól a vevőhöz kerül 
át, így a szállító helyett a vevő (ha azonosított adóköteles személy) lesz köteles a héa befizetésére. A fordított adózási 
mechanizmussal valószínűleg felszámolható a körhintacsalás.
Harmonizált kiosztási szabályok : az EU ETS III. szakaszában a Bizottság harmonizált kiosztási szabályokat1 és 
termékenkénti referenciaértékeket dolgozott ki azon létesítmények átlagos üvegházhatásúgáz -kibocsátása alapján, 
amelyek az Unió legjobban teljesítő 10%-ába tartoznak. A referenciaértékek kiszámítása az adott technológiától, az 
üzemanyagtól, a létesítmény méretétől, illetve földrajzi helyétől függetlenül történik.
Illetékes hatóság : a tagállamok az EU ETS irányelv szabályainak végrehajtásához illetékes hatóságot, illetve hatóságokat 
jelölnek ki.
Későbbre ü temezés : a Bizottság rövid távú intézkedésként 900 millió kibocsátási egység árverését a 2019–2020-as 
időszakra halasztotta: ezzel időt kíván hagyni, hogy kialakuljon a kereslet2. E későbbre ütemezés miatt a III. szakaszban 
árverésre bocsátandó kibocsátási egységek teljes volumene nem változik; csupán az árverésre kínált kibocsátási 
egységek 2013–2020-as időszakon belüli megoszlása („árverésekre vonatkozó időprofil”) változik. Az árverések későbbre 
ütemezése az EU ETS árverési rendeletnek3 a Bizottság által 2014-ben – az Éghajlatváltozási Bizottság jóváhagyását, 
valamint az Európai Parlament és a Tanács ellenőrzését követően – elfogadott módosítása révén történik. E módosítás 
lehetővé tételéhez 2013-ban az EU ETS irányelv4 módosítására is sor került.
1 A Bizottság 2011. április 27-i 2011/278/EU határozata a kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti 
szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról (HL L 130., 2011.5.17., 1. o.).
2 Európai Bizottság, Éghajlatpolitikai Főigazgatóság: http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/reform/index_en.htm
3 A Bizottság 2014. február 25-i 176/2014/EU rendelete az 1031/2010/EU rendeletnek különösen az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeiből 
a 2013–2020 közötti időszakban árverés útján értékesítendő mennyiségek meghatározása céljából történő módosításáról (HL L 56., 2014.2.26., 11. o.).
4 Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1359/2013/EU határozata a 2003/87/EK irányelvnek az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási 
egységei árverés útján történő értékesítésének időbeli ütemezésére vonatkozó rendelkezések pontosítása érdekében történő módosításáról (HL L 343., 
2013.12.19., 1. o.).
08 Glosszárium
Kibocsátási egység : az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerben (EU ETS), egy európai kibocsátási egység (EUKE) egy 
tonna szén -dioxid -egyenérték (CO2e) kibocsátási jogának felel meg, egy adott időszakra5. Az EU kibocsátáskereskedelmi 
rendszer keretében az üzemeltetők az európai kibocsátási egységeket vagy felhasználják hitelesített kibocsátásaik 
terhére, vagy más, EUKE- t igénylő üzemeltetők részére kereskedelmi forgalomba hozzák.
Kibocsátási egységek beszolgáltatása : az egyes létesítmények üzemeltetőinek minden év április 30-ig át kell adniuk 
az előző naptári év során az adott létesítményre vonatkozóan hitelesített összes kibocsátásnak megfelelő kibocsátási 
egységet6. Az EU ETS II. szakaszában az üzemeltetők bizonyos korlátozásokkal a Kiotói Jegyzőkönyv mechanizmusai 
(CDM és JI) által létrehozott nemzetközi krediteket (CER és ERU) is beszolgáltathatnak. Az üzemeltetőnek kellő számú, 
a hitelesített kibocsátásának megfelelő EUKE-, CER- és ERU-egységet kell beszolgáltatnia.
A Kiotói Jegyzőkönyv mechanizmusai : a Kiotói Jegyzőkönyv (részletesen lásd: a  mellékletben  szereplő 
háttérmagyarázat ) három olyan mechanizmust vezetett be, amelyek révén elérhetők a kibocsátáscsökkentési célok: 
kibocsátáskereskedelem, tiszta fejlesztési mechanizmusok (CDM) és együttes végrehajtás (JI). A kibocsátáskereskedelem 
lehetővé teszi a felhasználatlan kibocsátási egységekkel rendelkező országok számára, hogy ezeket az egységeket 
a felső határértékeiket túllépő országok számára értékesítsék. A JI és a CDM projektalapú mechanizmusok, amelyek 
a kibocsátások ellentételezése céljából forgalomképes krediteket hoznak létre.
Központi tisztviselő : az ETS irányelv7 értelmében a központi tisztviselőt a Bizottság jelöli ki az egységek kiadását, 
átruházását és törlését nyilvántartó független ügyletlista vezetésére, valamint a kibocsátási egységek kiadásakor, 
átruházásakor és törlésekor előforduló szabálytalanságok megelőzése érdekében minden bevitt ügylet automatikus 
ellenőrzésére. A kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékekre vonatkozó rendelet szerint az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék kezelése és karbantartása a központi tisztviselő feladata8.
Létesítmény : létesítménynek tekintünk minden olyan helyhez kötött műszaki egységet9, amelyben egy vagy több, 
üvegházhatású gáz kibocsátásával járó tevékenység vagy bármely más, azzal közvetlenül együtt járó tevékenység 
folyik, illetőleg amely műszakilag kapcsolódik az adott telephelyen folytatott tevékenységhez, és amely hatással lehet 
a kibocsátásokra és a légszennyezésre.
Másodlagos piac : olyan piac, ahol a befektetők más befektetőktől és nem a kibocsátótól vesznek értékpapírokat vagy 
eszközöket.
Nemzeti tisztviselő : a nemzeti tisztviselő valamely tagállam joghatósága alá tartozó ügyfélszámláknak az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben a tagállam nevében való kezeléséért felelős szervezet.
OTC : a tőzsdén kívüli (over -the-counter, OTC) kifejezés az olyan pénzpiaci tranzakciókat jelenti, amelyeket nem a tőzsdén 
jegyeznek, amelyek nem szabályozott piacon, hanem két fél magánjellegű tárgyalásai keretében mennek végbe.
5 Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv 
módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 2003.10.25., 32. o.) 3. cikke. 
6 A 2003/87/EK irányelv 12. cikkének (3) bekezdése.
7 Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv 
módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 2003.10.25., 32. o.) 20. cikke.
8 A 389/2013/EU bizottsági rendelet 4. cikke.
9 A 2003/87/EK irányelv 3. cikke.
09 Glosszárium
A piaci visszaélésekről szóló irányelv és rendelet (MAD/MAR) : az eredeti, a bennfentes kereskedelemről és a piaci 
manipulációról (piaci visszaélés) szóló 2003. január 28-i európai parlamenti és tanácsi irányelvet (2003/6/EK irányelv) 
2014-ben újonnan elfogadott szabályok helyezték hatályon kívül és váltották fel. Ezek az új szabályok a következők: 
a piaci visszaélésekről szóló 596/2014/EU rendelet (MAR)10 és a piaci visszaélések büntetőjogi szankcióiról szóló 2014/57/
EU irányelv (MAD)11. A piaci visszaélésekről szóló rendelet 2016 júliusában lép alkalmazásba, és a tagállamok számára két 
év áll rendelkezésre ahhoz, hogy az új irányelvet12 átültessék a tagállami jogba.
A pénz ügyi eszközök piacairól szóló irányelv (MiFID) : az eredeti, a pénzügyi eszközök piacairól szóló 2004. április 21-i 
európai parlamenti és tanácsi irányelvet (2004/39/EK irányelv) 2014-ben újonnan elfogadott szabályok helyezték hatályon 
kívül és váltották fel. Ezek az új szabályok a következők: a pénzügyi eszközök piacairól szóló új, 2014/65/EU irányelv és 
a pénzügyi eszközök piacairól szóló 600/2014/EU rendelet. Az új szabályok 2017 januárjától lesznek alkalmazandók13.
Számlatulajdonos : a számlatulajdonos14 az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzéken belül számlával rendelkező 
természetes vagy jogi személy.
Tiszta fejlesztési mechanizmus (CDM) : a Kiotói Jegyzőkönyv keretében megvalósított CDM -projektek fejlődő 
országokban végrehajtott, a kibocsátások csökkentését célzó, fenntartható fejlesztési projektekbe történő beruházásokat 
ölelnek fel. Ezek a projektek forgalomképes igazolt kibocsátáscsökkentési egységeket (CERs) hoznak létre. Ezek az ún. 
kreditek bizonyos feltételek mellett az EU ETS keretében is használhatók.
Tonna szén -dioxid -egyenérték (CO2e): egy metrikus tonna szén -dioxid, vagy olyan mennyiségű üvegházhatású gáz, 
amelynek globális felmelegedést okozó potenciálja az előbbivel egyenértékű15.
10 Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i 596/2014/EU rendelete a piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK 
európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 173., 
2014.6.12., 1. o.). 
11 Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i 2014/57/EU irányelve a piaci visszaélések büntetőjogi szankcióiról (piaci visszaélésekről szóló irányelv) 
(HL L 173., 2014.6.12., 179. o.).
12 http://ec.europa.eu/finance/securities/index_en.htm
13 Uo.
14 A 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a 280/2004/EK és a 406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék létrehozásáról, továbbá a 920/2010/EU és az 1193/2011/EU bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 
2013. május 2-i 389/2013/EU bizottsági rendelet (HL L 122., 2013.5.3., 1. o.) 3. cikke.
15 A 2003/87/EK irányelv II. melléklete.
10 Glosszárium
Uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék : olyan elektronikus rendszer, amely nyilvántartja a kibocsátási egységek 
tulajdonosait. Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék kezelése és karbantartása a központi tisztviselő16 feladata. 
A jegyzék17 a nyilvánosság számára hozzáférhető, és a különböző személyek részére kiosztott vagy az általuk átruházott 
egységek külön számlákon kerülnek nyilvántartásra. Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben bárki birtokolhat 
kibocsátási egységet.
Ügylet : olyan művelet18 az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben, amelynek során egy kibocsátási egység vagy 
kiotói egység egy adott számláról egy másik számlára kerül átvezetésre.
Üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátása : a légkörben található, a globális felmelegedésért és az éghajlatváltozásért 
felelős gázok. A legfőbb üvegházhatású gázok a szén -dioxid (CO2), a metán (CH4) és a dinitrogén -oxid (N2O). Kisebb 
mennyiségben fordulnak elő – de szintén erős hatásúak – a fluorozott szénhidrogének (HFC -k), a perfluor -karbonok 
(PFC -k) és a kén -hexafluorid (SF6)19.
Üzemeltető : bármely személy20, aki létesítményt üzemeltet vagy irányít, illetve – amennyiben erre a nemzeti jogszabály 
lehetőséget ad –, akire a létesítmény műszaki működése feletti gazdasági döntéshozatali hatáskört ruházták.
16 A 389/2013/EU bizottsági rendelet 4. cikke.
17 A 2003/87/EK irányelv 19. cikke.
18 A 389/2013/EU bizottsági rendelet 3. cikke.
19 Az ENSZ Éghajlat -változási Keretegyezménye (UNFCCC), Az éghajlatváltozással kapcsolatos betűszavak glosszáriuma.
20 A 2003/87/EK irányelv 3. cikke.
11
 Összefoglaló
I
Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer (EU ETS) az 
Európai Uniónak az éghajlatváltozás elleni küzdelemben 
alkalmazott kiemelt politikája. Az EU ETS a világ legna -
gyobb fix összkvótás (cap -and -trade) kereskedési rend -
szere az üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátása terén. 
A nagykibocsátású ipari ágazatok összkibocsátására 
vonatkozóan felső határértéket, azaz plafont állapítot -
tak meg, amely plafon folyamatosan csökken. A plafon 
behatárolja azon több mint 11 000 energiaigényes uniós 
létesítmény kibocsátását, amelyek együttesen az ÜHG-ki -
bocsátások közel felét teszik ki. E létesítmények kibocsá -
tási egységeket kapnak, illetve azokat árveréseken meg -
vásárolják, szükség esetén pedig kereskedhetnek is velük. 
Egy kibocsátási egység egy tonna szén -dioxid -egyenérték 
kibocsátására jogosít fel. A létesítményeknek minden 
évben át kell adniuk annyi kibocsátási egységet, amely az 
összes kibocsátott szén -dioxid -egyenértéknek felel meg.
II
Az EU ETS rendszerét a világ más tájain gyakran említik 
a jövő éghajlat -változási politikája és a kibocsátáskereske -
delmi rendszerek referenciamodelljeként. Ez a 2005-ben 
bevezetett és fokozatosan fejlesztett innovatív rendszer 
jelenleg az alkalmazás III. szakaszában van. Az EU ETS kör -
nyezetvédelmi célja uniós szinten nem csupán a kibocsá -
tások felső határértéknek megfelelő csökkentése, hanem 
az is, hogy árat rendel a CO2-kibocsátáshoz, és így minden 
egyes tonnányi ki nem bocsátott szén -dioxid -egyenérték -
nek pénzben kifejezett értéket ad. Az árat a kibocsátási 
egységek piaca határozza meg. Ez a létesítményeket a leg -
költséghatékonyabb kibocsátáscsökkentési intézkedések 
alkalmazására ösztönzi, továbbá előmozdítja az alacsony 
szén -dioxid -kibocsátású technológiákba való beruházáso -
kat, főként a kibocsátási egységek magas ára esetén.
III
Ahhoz, hogy az EU ETS a terveknek megfelelően működ -
jön, szükség van a rendszer integritásának és helyes alkal -
mazásának biztosítására. A Számvevőszék értékelte, hogy 
megfelelő volt -e az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer 
irányítása; ehhez megvizsgálta, hogy megfelelő kereteket 
hoztak -e létre a rendszer mint piacalapú mechanizmus 
integritásának védelméhez, továbbá ellenőrizte a tényle -
ges alkalmazást. Az alkalmazás tekintetében a Számvevő -
szék az EU ETS II. szakaszára (2008–2012) összpontosított 
annak érdekében, hogy a levont tanulságokat fel lehessen 
használni a szakpolitika későbbi fejlesztése során.
12 Összefoglaló
IV
A Számvevőszék összességében azt állapította meg, 
hogy az EU ETS bizottsági és tagállami irányítása nem 
minden tekintetben volt megfelelő. Az irányítást akadá -
lyozták egyrészt bizonyos, az integritás védelmét szol -
gáló keretek megbízhatóságával kapcsolatos problémák, 
másrészt az EU ETS II. szakaszának alkalmazását érintő 
súlyos hiányosságok.
V
A rendszer integritását védő keretek jelentős mértékben 
javultak, főként azáltal, hogy a kibocsátási egységeket 
pénzügyi eszközöknek minősítették, így a kibocsátási 
egységek azonnali piacainak nagy részére vonatkoznak 
a pénzügyi eszközök piacairól szóló irányelv (MiFID) és 
a piaci visszaélésekről szóló irányelv, illetve rendelet 
(MAD, illetve MAR) rendelkezései. Számos problémát kell 
azonban még kezelni ahhoz, hogy a keretrendszer – jobb 
szabályozás és felügyelet révén – kellően megbízható 
legyen, és a befektetők bizalmát ösztönözve erősítse 
az EU ETS mint környezetvédelmi szakpolitikai eszköz 
hatását.
a) Továbbra is maradtak még gondok a kibocsátási piac 
szabályozása és felügyelete tekintetében, főként 
a kötelezett (azaz a piacon kötelezően részt vevő) ke -
reskedőket, a kétoldalú tőzsdén kívüli (OTC) azonnali 
kereskedelmet és a kisebb piaci szereplőket illetően.
b) Nincs a kibocsátási piacra vonatkozó uniós szintű 
felügyelet, és a szabályozás terén nem megfelelő az 
együttműködés.
c) A kibocsátási egységek jogi meghatározása nem 
kellően egyértelmű, továbbá nem világos, hogyan 
lehet a kibocsátási egységeket hitelbiztosítékként 
felhasználni, illetve ilyenként védeni.d) Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék az EU 
ETS alapadatait dolgozza fel, és a pénzügyi érdekek, 
valamint a számlatulajdonosok széles köre miatt 
nagy kockázatnak van kitéve. Bár a jegyzék bizton -
sági szempontból sokat javult az EU ETS II. szakasza 
során, ezen a téren további előrelépésekre van még 
szükség. Tagállami szinten az EU ETS számlák nyi -
tásával kapcsolatos kontrolleljárásokat, az ügyletek 
figyelemmel kísérését és a szabályozó hatóságokkal 
való együttműködést jelentős hiányosságok jelle -
mezték, és a Bizottság adatvédelmi szempontok 
miatt nem tudja megfelelően figyelemmel kísérni 
az ügyleteket. Továbbá, a jegyzék kifejlesztését és 
működtetését a Bizottságnál belső koordinációs 
problémák és a források szűkössége is hátráltatták 
(lásd: 39–41. bekezdés).
VI
A II. szakaszban súlyos hiányosságok jellemezték az 
EU ETS kontrollrendszerének tagállami és bizottsági 
végrehajtását. Mindezeket a III. szakaszban orvosolni 
kell ahhoz, hogy kellő bizonyosság legyen afelől, hogy 
a rendszer a terveknek megfelelően működik.
a) A kibocsátásokkal kapcsolatos monitoringot, jelen -
téstételt és hitelesítést biztosító rendszerek alkalma -
zása, illetve összehangolása nem volt megfelelő. Az 
illetékes hatóságok nem ellenőrizték megfelelően 
a hitelesítők által elvégzett munkát, és a létesítmé -
nyek szintjén csak korlátozott számban végeztek 
helyszíni ellenőrzéseket.
b) Az EU ETS II. szakaszában a tagállami alkalmazásra 
vonatkozó bizottsági iránymutatás, illetve monitoring 
szintén hiányos volt, továbbá a II. szakaszban a tagál -
lamok nemzeti kiosztási terveinek (NAP) értékelését 
a Bizottság nem kellően átláthatóan végezte el.
c) Egyes tagállamok nem nyújtották be az EU ETS 
működéséről az összes kötelező jelentést, a Bizottság 
pedig elmulasztotta az EU ETS irányelv által előírt 
éves végrehajtási jelentés közzétételét.
13 Összefoglaló
d) A tagállamok csekély mértékű részvétele miatt a Bi -
zottság és a tagállamok közötti értékes konzultációs 
és koordinációs fórumok hatása korlátozott volt.
e) A Bizottság korlátozott mértékben játszott szerepet 
az EU ETS tagállami alkalmazásába beépített fő kont -
rollmechanizmusok összehangolásában.
f) A Számvevőszék nem tudta megítélni, mennyire 
voltak eredményesek a tagállamok különféle szank -
cionálási rendszerei, ugyanis erről tagállami, illetve 
uniós szinten nem álltak rendelkezésre konszolidált 
adatok. A tagállamok eltérő gyakorlatokat alakítottak 
ki a nemzetközi projektkreditek beszolgáltatására 
vonatkozó konkrét szabályokkal kapcsolatban. Ezek 
a problémák potenciálisan az üzemeltetők közötti 
esélyegyenlőséget is érinthetik.
VII
A fent leírt észrevételeket kezelendő a Számvevőszék 
a rendszer integritását védő kereteket, valamint a rend -
szer alkalmazását illetően az alábbi ajánlásokat fogal -
mazza meg.
1. A Bizottságnak a piaci integritás további javítása 
érdekében orvosolnia kell a kibocsátási piac szabá -
lyozásával és felügyeletével kapcsolatos fennmaradó 
problémákat (részletesen lásd: a Bizottságnak szóló 
1. a)–c) ajánlás, a 91. bekezdés után).
2. A stabilitás és a bizalom érdekében további tisz -
tázásra vár a kibocsátási egységek jogi státusza 
(lásd: 2. ajánlás, a 92. bekezdés után).
3. Az EU ETS alapadatait feldolgozó rendszerek (az uni -
ós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék és a kapcsoló -
dó eljárások) egyes elemei további javításra szorul -
nak. A Bizottságnak elsősorban azt kell megfontolnia, 
hogy a visszaélések és a csalások kockázatának 
csökkentéséhez a határokon átnyúló ügyletekre 
vonatkozóan hogyan fejleszthető ki és koordinálható 
hatásos monitoringrendszer uniós szinten. Emellett 
a számlanyitással kapcsolatban meg kell határoznia, 
melyek azok a megfelelő intézkedések, amelyekkel 
szigorítható a kontrollkeretrendszer és Unió -szerte 
terjeszthetők a tagállami bevált gyakorlatok. Ami 
a tagállamokat illeti, nekik pedig biztosítaniuk kell 
e kontrollok alkalmazását (részletesen lásd: a Bizott -
ságnak és a tagállamoknak szóló 3. a)–e) ajánlás, 
a 93. bekezdés után).4. A kontrollrendszer tagállami szintű alkalmazását is 
javítani kell, biztosítva ezzel a megállapított hiányos -
ságok figyelembe vételét a III. szakasz alkalmazása 
során (részletesen lásd: a Bizottságnak és a tagálla -
moknak szóló 4. a)–f) ajánlás, a 94. bekezdés után).
5. Az EU ETS alkalmazására vonatkozó iránymutatások 
és információk is javításra szorulnak a III. szakaszban 
(részletesen lásd: a Bizottságnak és a tagállamoknak 
szóló 5. a)–c) ajánlás, a 96. bekezdés után).
6. Átláthatóbbá kell tenni az EU ETS -sel kapcsolatos 
szankciók alkalmazását. Tagállami és uniós szinten 
biztosítani kell, hogy aktuális és pontos információk 
álljanak rendelkezésre a szankcionálási eljárások vég -
rehajtásáról és eredményeiről, a Bizottságnak pedig 
jobban figyelemmel kell kísérnie mind a szabályok 
végrehajtását Unió -szerte, mind a tagállami szank -
ciók egységes alkalmazását (részletesen lásd: a Bi -
zottságnak és a tagállamoknak szóló 6. a)–c) ajánlás, 
a 97. bekezdés után).
14
 Bevezetés
Az Európai Unió 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszere (EU ETS)
01 
Az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi 
rendszere (EU ETS) az éghajlatváltozás 
elleni küzdelem uniós szakpolitikájának 
alapvető pillére (a kibocsátáskereske -
delem nemzetközi keretrendszeréről 
további háttér -információ található 
a melléklet I. részében ). E rendszer célja, 
hogy elősegítse az üvegházhatásúgáz - 
kibocsátásnak a költséghatékony, illetve 
gazdaságilag hatékony módon történő 
csökkentését. A rendszer az Európai Unió 
energiaügyi és éghajlat -változási cso -
magjának egyik fő összetevője21, amely 
csomag három 2020-ig elérendő célja 
(ún. „20/20/20-as célok”):
 – az üvegházhatású gázok kibocsátá -
sának 20%-os csökkentése az 1990-
es szinthez képest;
 – a megújuló energiaforrásokból szár -
mazó energiafogyasztás részesedé -
sének 20%-ra történő növelése;
 – az energiahatékonyság 20%-os javu -
lása az Unióban.02 
Az EU ETS a világ legnagyobb fix össz -
kvótás (cap -and -trade) (lásd: 1. háttér -
magyarázat ) kereskedési rendszere az 
üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátása 
terén, amelyet a világ más tájain gyak -
ran említenek a jövő éghajlat -változási 
politikája és a kibocsátáskereskedelmi 
rendszerek referenciamodelljeként. 
A plafon maximalizálja a több mint 
11 000 energiaigényes uniós létesítmény 
kibocsátását22. 2013 óta az EU ETS az 
uniós üvegházhatásúgáz -kibocsátás kb. 
50%-ára terjed ki23. Az EU ETS rendszere 
amellett, hogy kellően magas szén - 
dioxid-kibocsátási ár révén behatárolja 
az összkibocsátást, a létesítményeket 
elvben a legköltséghatékonyabb kibo -
csátáscsökkentési intézkedések alkal -
mazására ösztönzi, továbbá előmozdítja 
az alacsony szén -dioxid -kibocsátású 
technológiákba való beruházásokat24.21 COM(2008) 30 végleges, 
2008.1.23., „2020-re 20-20%  – 
Az éghajlatváltozásból 
származó lehetőségek Európa 
számára”.
22 Az alábbi fő ágazatokat érinti: 
tüzeléstechnikai 
berendezések, cement-, 
klinker-, mészgyártás, 
ásványolaj -finomítás, 
nyersvas- és acélművek. 
A szárazföldi közlekedés, 
a mezőgazdaság, illetve 
a szolgáltatás nem szerepel az 
érintett ágazatok között.
23 COM(2012) 652 final, 
2012.11.14., „Az európai 
szén -dioxid -piac helyzete 
2012-ben”
24 Európai Bizottság, 
Éghajlatpolitikai 
Főigazgatóság, ‚The EU 
Emissions Trading System (EU 
ETS)’ factsheet (Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer (EU ETS) – ténytár), 
elérhető: http://ec.europa.eu/
clima/publications/docs/
factsheet_ets_en.pdf
EU ETS fix összkvótás (cap -and -trade) kereskedési rendszere
A fix összkvótás kereskedési rendszer úgy működik, hogy a nagykibocsátású ipari ágazatok összkibocsátására 
vonatkozóan felső határértéket, azaz plafont állapítanak meg. Ez a plafon folyamatosan csökken. E felső határérté -
ken belül a vállalatok szükség szerint kereskedhetnek a kibocsátási egységekkel. Egy kibocsátási egység egy tonna 
szén -dioxiddal egyenértékű gáz kibocsátására jogosít fel. A kibocsátási egységek összege meghatározza az enge -
délyezett kibocsátások összegét, a kibocsátás tehát maximalizált. A kibocsátási egységek a létesítmények között 
kerülnek szétosztásra, és azokkal szabadon lehet kereskedni a piacon25. A létesítményeknek minden évben át kell 
adniuk annyi kibocsátási egységet, amennyi megfelel az adott évben kibocsátott szén -dioxid -egyenérték összegé -
nek. Az árat a piac határozza meg.
25 COM(2010) 796 végleges, 2010.12.21., „Lépések az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerének fokozott piacfelügyeletét biztosító keretrendszer 
kiteljesítése irányában”.1. háttérmagyarázat
15 Bevezetés
03 
Az EU ETS rendszerét a 2003/87/EK irány -
elv26 hozta létre. Az irányelv arra kötelezi 
a tagállamokat, hogy fejlesszék ki és 
hozzák létre az EU ETS tagállami szintű 
alkalmazásához szükséges rendszereket 
és adminisztratív előírásokat. Az irányelv 
emellett egy sor konkrét feladattal bízza 
meg a Bizottságot, melyek közül számos -
nak a célja az EU ETS következetes és ös z-
szehangolt alkalmazása. Mivel az EU ETS 
létrehozta a kibocsátási egységek keres -
kedelmének piacát is, a tagállamoknak 
és a Bizottságnak gondoskodniuk kell az 
EU ETS integritásáról és stabilitásáról is 
ahhoz, hogy a rendszer eredményesen 
járulhasson hozzá a környezetvédelmi 
célkitűzések eléréséhez.
Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer a gyakorlatban, 
2005-től 2012-ig 
(I. és II. szakasz)
04 
Az EU ETS működése kereskedési idősza -
kok, illetve szakaszok szerint történik: az 
első két szakaszban (2005–2012) a ki -
bocsátási egységek felső határértékét 
tagállami szinten, a tagállamok által 
létrehozott és a Bizottság által értékelt 
nemzeti kiosztási tervek (NAP) szerint 
határozták meg.05 
Az EU ETS első szakasza (2005–2007) 
valójában egy hároméves kísérleti idő -
szak volt, amely előkészítette a második 
szakaszt (2008–2012). A létesítmények 
ingyen kaptak kibocsátási egységeket. 
Mivel a tagállamok többsége még nem 
rendelkezett korábbi adatokkal az EU 
ETS -ben részt vevő létesítmények kibo -
csátásáról, az I. szakasz felső határértékei 
tanulmányokon és előrejelzéseken ala -
pultak. Az első szakasz célja egy működő 
piac létrehozása, a szén -dioxid kibocsá -
tási árának kialakítása és a tényleges ki -
bocsátásokkal kapcsolatos monitoringot, 
jelentéstételt és hitelesítést lehetővé 
tevő megfelelő infrastruktúra létrehozá -
sa volt. Az első szakasz során létrehozott 
adatokkal kitölthetők voltak az addigi in -
formációhiányok, és ennek segítségével 
lehetett megállapítani a második szakasz 
nemzeti plafonjait.
06 
A második szakasz (2008–2012)27 egybe -
esett a Kiotói Jegyzőkönyv első kötele -
zettségvállalási szakaszával – azzal az öt -
éves időszakkal, amelynek során az uniós 
tagállamoknak a Kiotói Jegyzőkönyvben 
meghatározott céloknak megfelelően 
csökkenteniük kell kibocsátásukat28. Az 
I. szakasz hitelesített és a jelentésekben 
közölt kibocsátásai alapján a II. szakasz -
ban engedélyezett kibocsátási egységek 
volumene 6,5%-kal kevesebb volt, mint 
a 2005-ös szint (2005 volt az EU ETS 
működésének első éve), ez biztosította, 
hogy ténylegesen megtörténjen a kibo -
csátáscsökkentés (további információk 
az EU ETS II. szakaszában a kereslet és 
a kínálat alakulásáról a  melléklet II. ré -
szében  találhatók).26 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2003. október 13-i 
2003/87/EK irányelve az 
üvegházhatást okozó gázok 
kibocsátási egységei 
Közösségen belüli 
kereskedelmi rendszerének 
létrehozásáról és a 96/61/EK 
tanácsi irányelv módosításáról 
(HL L 275., 2003.10.25., 32. o.).
27 A II. szakaszban az EGT -tag 
EFTA -államok, azaz Izland, 
Liechtenstein és Norvégia is 
csatlakoztak az EU ETS -hez.
28 Az Európai Unió arra vállalt 
kötelezettséget, hogy 
a 2008–2012-es időszakban az 
1990-es szinthez képest 
összesen 8%-kal csökkenti az 
ÜHG -kibocsátást (ez nagyobb 
mértékű csökkentésnek felel 
meg, mint a  mellékletben  
szereplő 
háttérmagyarázatban  
említett, az iparosodott 
országok által kitűzött cél). Ez 
a cél a 15 tagállam között 
a következő jogilag kötelező 
erejű megállapodás keretében 
oszlik meg: az Egyesült 
Nemzetek éghajlatváltozási 
keretegyezménye Kiotói 
Jegyzőkönyvének az Európai 
Közösség nevében történő 
jóváhagyásáról, valamint az 
abból származó 
kötelezettségek közös 
teljesítéséről szóló, 2002. 
április 25-i 2002/358/EK 
tanácsi határozat (HL L 130., 
2002.5.15., 1. o.).
16 Bevezetés
Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer 2013 óta 
(III. szakasz)
07 
A III. szakaszra (2013–2020) bevezették 
a nemzeti kiosztási tervek új rendszerét. 
Az EU ETS keretébe tartozó létesítmé -
nyekre vonatkozó kibocsátási plafon -
értékeket jelenleg már uniós szinten 
határozzák meg. A továbbra is ingyen 
kapható kibocsátási egységek esetében 
harmonizált kiosztási szabályok alkal -
mazandóak, amelyek nagyratörő, uniós 
szintű – a kibocsátáscsökkentési teljesít -
ményre vonatkozó  – referenciaértéke -
ken alapulnak. Csakúgy, mint a korábbi 
szakaszokban, azoknak a létesítmények -
nek, amelyek egyáltalán nem vagy nem 
elegendő ingyenes kibocsátási egységet 
kapnak ahhoz, hogy fedezzék a kibocsá -
tásukat, vagy a piacon kell beszerezniük 
a hiányzó kibocsátási egységeket, vagy 
csökkenteni kell kibocsátásukat.
08 
Jelenleg, a III. szakasz kezdetekor, az ös z-
szes kibocsátási egység több mint 40%-a 
kerül árverésre. Az árverés a Bizottság és 
a gazdasági elméletek szerint a legátlát -
hatóbb kiosztási módszer, és megvalósít -
ja a „szennyező fizet” elvet a gyakorlat -
ban (a melléklet III. része  részletesebb 
háttérinformációkkal szolgál az EU ETS 
reformjáról és jövőbeni kilátásairól).
17
 Az ellenőrzés hatóköre 
és módszere
09 
Az ellenőrzés hatókörének és módszeré -
nek a meghatározásakor a Számvevőszék 
a rendszer integritását és az alkalmazást 
érintő alapvető problémákra összpon -
tosított. Az ellenőrzés során a Számve -
vőszék nem vizsgálta az EU ETS átfogó 
eredményességét. Az ellenőrzés a kö -
vetkező kérdésre kereste a választ: „A 
Bizottság és a tagállamok megfelelően 
irányították az uniós kibocsátáskeres -
kedelmi rendszert?” Ehhez a számvevők 
a következő részkérdéseket tették fel:
a) Van megfelelő, az uniós kibocsá -
táskereskedelmi rendszer integri -
tását védő keretrendszer?  E kérdés 
megválaszolásához a Számvevőszék 
értékelte, hogy megfelelő -e a kibo -
csátáskereskedelemre vonatkozó 
piaci szabályozás, illetve megfelelő -
ek-e a felügyeleti szabályok, továbbá 
megvizsgálta a kibocsátási egységek 
jogi státuszát és fogalmi meghatá -
rozását, valamint az EU ETS adatait 
nyilvántartó és közzétevő uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegy -
zéket. Az ellenőrzésnek ez a része 
egy sor e területeken a Bizottság 
által 2011 óta kidolgozott és java -
solt intézkedésre irányult, egészen 
a 2014. szeptember 30-ig bevezetett 
fejlesztésekig. Az ellenőrzés ható -
köre nem terjedt ki a körhintacsalás 
kockázatát kezelő tagállami intézke -
dések értékelésére29.
b) Megfelelő -e az uniós kibocsátás -
kereskedelmi rendszer alkalma -
zása?  E kérdés megválaszolásához 
a Számvevőszék megvizsgálta, 
hogy az EU ETS II. szakaszában 
a tagállamok és a Bizottság hogyan 
valósították meg a rendszert. Az 
ellenőrzésnek ebben a részében 
a Számvevőszék csak a helyhez 
kötött létesítményekre vonatko -
zó rendszer alkalmazását vette 
figyelembe30.10 
Az ellenőrzésre a Bizottság és a tagálla -
mok szintjén került sor. A Bizottság szint -
jén a számvevők azt vizsgálták, hogy 
a Bizottság hogyan irányította az EU 
ETS tagállami alkalmazását, illetve hogy 
eleget tett -e saját, az alkalmazandó jogi 
keretek által rá rótt kötelezettségeinek. 
Bizonyítékgyűjtésre hét tagállamban 
került sor, melyek kiválasztása a kibo -
csátások volumene és típusa alapján 
történt. Helyszíni ellenőrzést öt tagállam 
(Németország, Franciaország, Olaszor -
szág, Lengyelország és Egyesült Király -
ság) illetékes hatóságainál végeztünk. 
Két további tagállamból (Görögország 
és Spanyolország) dokumentumalapú 
bizonyítékokat szereztünk. A tagállamok 
szintjén az ellenőrök a kibocsátási egy -
ségek kiosztására (a nemzeti kiosztási 
tervekre) és beszolgáltatására, továbbá 
a kibocsátásokkal kapcsolatos moni -
toringot, jelentéstételt és hitelesítést 
szolgáló rendszerekre, valamint a szabá -
lyok be nem tartása esetén alkalmazott 
szankciókra helyezték a hangsúlyt. Az 
árverés nem képezte az ellenőrzés tár -
gyát, mivel árverésekre egyelőre kevés 
tagállamban, igen kis mértékben kerül 
sor, és alkalmazását csupán a II. szakasz 
vége felé kezdték meg.
11 
A hét kiválasztott tagállam összesen 
150 létesítményére vonatkozóan bizonyí -
tékokat a nemzeti illetékes hatóságoktól 
kapott dokumentáció tételes tesztelése, 
valamint a nyilvánosan hozzáférhető 
európai uniós ügyletlistában (EUTL – 
lásd: 2. háttérmagyarázat ) szereplő, 
a létesítményekre és a jogszabályi 
kötelezettségek betartására vonatkozó 
adatok elemzése révén is szereztünk. 
Mivel a Számvevőszék nem rendelkezett 
belépési jogokkal, a kiválasztott léte -
sítmények helyszíni ellenőrzésére nem 
került sor.29 A héára vonatkozó kérdéseket 
részletesen lásd 
a 3. háttérmagyarázatban .
30 A repülés csak 2012 óta része 
az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszernek.
18
 Észrevételek
Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer integritását 
védő keretrendszer
12 
Az EU ETS által létrehozott kibocsá -
tásiegység -piacon a kellő likviditás 
biztosítása, valamint egy jól működő, 
a szakpolitika környezetvédelmi céljai -
nak teljesüléséhez hozzájáruló mecha -
nizmus létrehozása érdekében a piacnak 
biztonságosnak és vonzónak kell lennie31 
mind a megfelelési kötelezettségekkel 
nem terhelt (önkéntes) kereskedők32, 
mind az üzemeltetők (megfelelési 
kötelezettségekkel terhelt, azaz köte -
lezően részt vevő kereskedők) részére, 
ez utóbbiak részvétele a rendszerben 
az EU ETS irányelv értelmében kötelező. 
Ezért fontos figyelembe venni, hogy az 
EU ETS integritása megfelelő védelmet 
élvez -e a stabilitás, illetve a piaci befek -
tetők bizalmának fenntartásához. Ehhez 
a védelemhez egyfelől megfelelő piaci 
szabályozásra és felügyeletre, másfelől 
a szabályozó hatóságok együttműködé -
sére van szükség. Továbbá, a kibocsátási 
egységek piacán a stabilitás és a bizalom 
elősegítése érdekében, a kibocsátási 
egységek jogi státuszát és fogalmi meg -
határozását is kellően egyértelművé kell 
tenni.13 
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék (lásd: 2. háttérmagyarázat ) 
a kibocsátási egységekhez kapcsolódó 
valamennyi „fizikai ügylet” nyilvántartá -
sa és figyelemmel kísérése, továbbá az 
alapvető fontosságú információk piac felé 
történő közzététele révén kulcsszerepet 
játszik az EU ETS integritásának védelmé -
ben. Az EU ETS által képviselt környezet -
védelmi érték mellett a hozzá kapcsolódó 
pénzügyi érdekek is jelentősek. Az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben 
nyilvántartott összes kibocsátási és egyéb 
kibocsátáskompenzációs egység által 
képviselt érték becslések szerint – az 
egységek árától és a mérés idejétől függő -
en – meghaladja a tízmilliárd eurót. Az EU 
ETS integritását emellett az olyan jellegű 
esetektől is meg kell védeni, mint ami -
lyenek 2008 és 2011 között fordultak elő 
(többek között: bejelentett kibocsátási -
egység -lopások, héacsalási rendszerek és 
olyan informatikai támadások, mint pl. az 
adathalászat/phishing). Lényeges szem -
pont tehát az is, hogy a számlanyitásokkal 
és az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékben nyilvántartott ügyletekkel 
kapcsolatosan hatásos kontrolleljárások 
álljanak rendelkezésre.
A kibocsátási piac 
szabályozását és felü gyeletét 
a Bizottság mind jobban 
látta el, de további javulás 
szükséges
14 
A Bizottság felismerte33, hogy a II. szakasz -
ban felmerült, a biztonságot érintő ese -
mények ismétlődését megelőzendő, szük -
ség van a piaci szabályozás és felügyelet 
szigorítására (lásd még: 12. és 13. be -
kezdés, valamint 2. háttérmagyarázat ), 
valamint a kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék biztonságának növelésére. A Bi -
zottság e kockázatok kezeléséhez átfogó 
intézkedéscsomagot dolgozott ki (lásd 
alább: 15. és 16. bekezdés).31 Lásd például: 
COM(2010) 796 végleges.
32 A nem kötelezett, azaz 
önkéntes kereskedők 
a kibocsátási piacon önkéntes 
jelleggel részt vevő jogi vagy 
természetes személyek (pl. 
kereskedők, befektetők, 
egyének, pénzügyi közvetítők 
stb.), míg a kötelezett, azaz 
kötelezően részt vevő 
kereskedők azok az 
üzemeltetők, akiknek 
részvételét jogszabály írja elő.
33 http://ec.europa.eu/clima/
policies/ets/oversight/
faq_en.htm , Ensuring the 
integrity of the European 
carbon market (Az európai 
szén -dioxid -piac 
integritásának biztosítása), 
GYIK, 2014. április: A szabályok 
(azaz a pénzügyi piaci 
szabályok) célja az is, hogy 
biztonságos és hatékony 
kereskedési környezetet 
biztosítsanak, és ezáltal 
a szén -dioxid -piacon néhány 
évvel ezelőtt tapasztalt 
sajnálatos csalárd 
tevékenységeket követően 
hozzájáruljanak a piac iránti 
bizalom újbóli elnyeréséhez. 
Lásd még: 
COM(2010) 796 végleges, 
különösen: 1. 
fejezet – Bevezetés.
19 Észrevételek
A nemzeti jegyzékek és az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék rendszere
Az I. szakaszban és a II. szakasz nagy részében a tagállamok nemzeti jegyzékeket működtettek olyan számlákkal, 
amelyek a kibocsátáskereskedelmi egységek és a nemzetközi kreditek nyilvántartását, illetve átruházását tették 
lehetővé. A rendszer egyszerűsítése céljából, valamint annak tükrében, hogy az EU ETS a jövőben más nemzetközi 
kibocsátáskereskedelmi rendszerekhez is kapcsolódik majd, a társjogalkotók 2009-ben döntést hoztak arról, hogy 
a nemzeti jegyzékeket az Európai Bizottság által fenntartott és működtetett uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegy -
zékben kell központosítani. A 2008–2011-es időszakban több, a biztonságot érintő esemény történt, főként héacsa -
lási esetek és informatikai támadások. A számlák és az adatok áthelyezésére 2012 júniusában került sor. A jegyzékek 
rendszerének központosítása ellenére a számláknak az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék nemzeti részeiben 
történő megnyitásáért, kezeléséért és aktualizálásáért továbbra is egyedül a tagállamok felelnek. A Bizottság köz -
ponti tisztviselője nem vesz részt e feladatok elvégzésében. Az európai uniós ügyletlista (EUTL) rendszere ellen -
őrzi, nyilvántartja és engedélyezi az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben kezdeményezett ügyleteket, és 
ezáltal biztosítja, hogy a kibocsátási egységek átruházása mindig az EU ETS szabályainak megfelelően történjék34. 
A releváns EU ETS adatok az EUTL nyilvános verziójának köszönhetően a nyilvánosság rendelkezésre állnak. A jegy -
zéknek – és a nemzeti jegyzékek korábbi rendszerének – a működtetését bizottsági rendeletek szabályozzák35.
34 http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/registry/index_en.htm
35 E bizottsági rendeletek elsősorban a következők: a Bizottság 2004. december 21-i 2216/2004/EK rendelete a 2003/87/EK európai parlamenti és 
tanácsi irányelv és a 280/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti kibocsátásforgalmi -jegyzékek egységesített és biztonságos 
rendszeréről (HL L 386., 2004.12.29., 1. o.); a Bizottság 2010. október 7-i 920/2010/EU rendelete a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 
és a 280/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékek egységesített és biztonságos 
rendszeréről (HL L 270., 2010.10.14, 1. o.); a Bizottság 1193/2011/EU rendelete az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék 2013. január 1-jével 
kezdődő időszak létrehozásáról, valamint a 2216/2004/EK és a 920/2010/EU bizottsági rendelet (az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék 
2012. december 31-ével záródó időszak létrehozásáról) módosításáról; és a Bizottság 389/2013/EU rendelete az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék III. szakaszának létrehozásáról.2. háttérmagyarázat
20 Észrevételek
15 
A szén -dioxid -piac hatékonyabb szabá -
lyozásának igénye egybeesett a pénz -
ügyi piacokra vonatkozó szabályozási 
keret (MiFID/MAD) módosításának 
folyamatával36. Így lehetőség nyílt 
a Bizottság számára, hogy a szén -dioxid - 
piac szabályozásának kérdését a pénz -
ügyi piacok átfogó szabályozásának 
összefüggésében közelítse meg. A MiFID 
felülvizsgálatára irányuló, 2011 októberé -
ben előterjesztett javaslathoz csatolt 
hatásvizsgálat37 szerint a Bizottság által 
mérlegelt két fő opció a következő volt: 
egy kifejezetten a szén -dioxid -piacra 
szabott külön rendszer létrehozása vagy 
a kibocsátási egységek pénzügyi esz -
köznek történő minősítése, és ily módon 
beleillesztése a MiFID/MAD rendeletek 
kereteibe. Annak a kérdésnek a megvála -
szolása, hogy melyik szabályozási mód -
szer illene jobban a kibocsátási piachoz, 
meghaladta jelen ellenőrzés hatókörét. 
A kibocsátáskereskedelmi derivatívák 
(származtatott termékek)38, amelyek 
a Bizottság becslése szerint a szén - 
dioxid -piac több mint 90%-át teszik ki, 
pénzügyi eszközök, így azokat az EU ETS 
I. és II. szakaszában (2005–2012) a MiFID- 
és a MAD -irányelv már szabályozta. Az 
azonnali kibocsátási egységek másodla -
gos kereskedése azonban nem tartozott 
ide. A Bizottság 2011-ben azt a javaslatot 
tette, hogy a MiFID -irányelv hatókörét 
terjesszék ki oly módon, hogy az a kibo -
csátási egységek másodlagos kereskedé -
sének azonnali piacára is vonatkozzon, 
illetve igazítsák ez utóbbihoz, azáltal, 
hogy a kibocsátási egységeket egyértel -
műen pénzügyi eszközöknek minősítik. 
E javaslat, amelynek elfogadására 2014-
ben került sor39, a kibocsátási egysége -
ket is bevonja a MAD/MAR jogszabályok 
hatálya alá. Ezek az új szabályok 2017 
januárjában lépnek hatályba40.16 
A Bizottság egyéb, az ETS integritását és 
biztonságát növelő fontosabb intézkedé -
sei a következők voltak:
 – lehetőséget nyújtott a tagállamok -
nak, hogy a héacsalás megelőzé -
se céljából fordított héafizetési 
mechanizmust alkalmazzanak 
(lásd:  3. háttérmagyarázat );
 – az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzéket illetően további biztonsá -
gi intézkedéseket hozott a lehetsé -
ges informatikai bűncselekmények 
és a nemzetközi kreditek többszöri 
felhasználása elleni küzdelem 
érdekében;
 – a kibocsátásforgalmi -jegyzékekre 
vonatkozó rendeleteket a pénzmosá -
si irányelv41 által ihletett, pénzmosás 
elleni rendelkezésekkel egészítette 
ki;
 – az árverési rendeletbe az elsődleges 
piacra vonatkozó etikai és részvételi 
szabályokat vezetett be42.
17 
Ezek az intézkedések jelentős előre -
lépést jelentenek a szén -dioxid -piac 
szabályozása terén, és az elmúlt években 
valóban érezhetően csökkent a beje -
lentett, biztonságot érintő események 
száma. Az említett erőfeszítések elle -
nére a Számvevőszék rávilágított az 
intézkedések bevezetését érintő néhány 
hiányosságra, illetve olyan továbbra is 
fennálló problémákra, amelyekre a keret -
rendszer kellően megbízható működése 
érdekében még megoldást kell találni. 
Ezeket a jelentés következő szakaszai 
tárgyalják.36 A MiFID és a MAD a pénzügyi piaci 
szabályozás két alappillére. 
A MiFID (a pénzügyi eszközök 
piacairól szóló irányelv) a pénzügyi 
eszközökbe történő befektetési 
szolgáltatások nyújtását, a MAD (a 
piaci visszaélésekről szóló irányelv) 
pedig a piaci visszaéléssel 
kapcsolatos kérdéseket 
szabályozza.
37 Bizottsági munkadokumentum, 
a pénzügyi eszközök piacairól 
szóló európai parlamenti és 
tanácsi irányelvre irányuló 
javaslathoz (átdolgozás) és 
a pénzügyi eszközök piacairól 
szóló európai parlamenti és 
tanácsi rendeletre irányuló 
javaslathoz csatolt hatásvizsgálat, 
2011. október 20., 
(SEC(2011) 1226 végleges).
38 A származtatott termék az alapjául 
szolgáló eszköz jövőbeli értékéhez 
vagy állapotához (például 
a kamatláb vagy az árfolyam 
alakulásához, illetve az adós 
esetleges csődjéhez) kapcsolódó 
pénzügyi szerződés ( http://
europa.eu/rapid/
press- release_MEMO-12-232_
en.htm?locale=en ).
39 Az Európai Parlament és a Tanács 
2014. május 15-i 2014/65/EU 
irányelve a pénzügyi eszközök 
piacairól, valamint a 2002/92/EK 
irányelv és a 2011/61/EU irányelv 
módosításáról (HL L 173., 
2014.6.12., 349. o.).
40 A piaci visszaélésekről szóló 
rendelet hatálybalépésének ideje 
2016 júliusa.
41 Az Európai Parlament és a Tanács 
2005. október 26-i 2005/60/EK 
irányelve a pénzügyi 
rendszereknek a pénzmosás, 
valamint terrorizmus 
finanszírozása céljára való 
felhasználásának megelőzéséről 
(HL L 309., 2005.11.25., 15. o.). 
2013-ban a Bizottság javaslatokat 
fogadott el ennek 
aktualizálásához, és az Európai 
Parlament és a Tanács 2014 végén 
politikai megállapodásra jutott.
42 A Bizottság 2010. november 
12-i 1031/2010/EU rendelete az 
üvegházhatást okozó gázok 
kibocsátási egységei Közösségen 
belüli kereskedelmi rendszerének 
létrehozásáról szóló 2003/87/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
irányelv alapján az üvegházhatást 
okozó gázok kibocsátási egységei 
árverés útján történő 
értékesítésének időbeli 
ütemezéséről, lebonyolításáról és 
egyéb vonatkozásairól (HL L 302., 
2010.11.18., 1. o.).
21 Észrevételek
Az ETS-piac továbbra is ki van téve a héacsalás veszélyének
Az Europol 2009-es általános tevékenységi jelentésében szereplő becslés szerint 2008 júniusa és 2009 decembere 
között a karbonkredit -csalásból (láncolatos héacsalás révén) származó veszteség megközelítőleg ötmilliárd euróra 
tehető. Az ETS piaca különösen sebezhető volt az ilyen típusú határokon átnyúló kereskedelemmel kapcsolatos 
bűncselekményekkel szemben. A csalási esetekre reagálva került sor a 2010/23/EU irányelv43 elfogadására, amely 
révén a tagállamok lehetőséget kaptak a fordított héafizetési mechanizmus bevezetésére, azaz arra, hogy a héa -
befizetés kötelezettsége azt a személyt terhelje, akire a kibocsátási egységeket vagy más kibocsátáskompenzációs 
egységeket átruháznak. Ezt a rendelkezést 2018 decemberéig meghosszabbították (2013/43/EU irányelv44).
A számvevőszéki ellenőrzés idejéig a tagállamok közel egyharmada még nem vezette be a kibocsátási egységekre 
vonatkozóan a fordított adózási mechanizmust. Az Európai Unióban tehát még mindig nem teljesen orvosolták az 
EU ETS kibocsátási egységeihez kapcsolódó héacsalás kockázatát.
A Számvevőszék által felkeresett öt tagállam közül az ellenőrzés idejéig csak Olaszország nem vezette még be a for -
dított héafizetési mechanizmust. 2010 decemberében a kibocsátási egységek egyetlen olaszországi kereskedési 
platformja a forgalomingadozásokkal kapcsolatban észlelt anomáliák miatt felfüggesztette kibocsátásiegység - piaci 
műveleit. A tőzsdei kereskedési műveleteket 2014 márciusában végleg leállították. Az uniós kibocsátásiegység - 
forgalmi jegyzék olasz számláit érintő kibocsátási egységek bilaterális kereskedelmére azonban természetesen 
továbbra is van lehetőség. A számvevőszéki ellenőrzés idején az illetékes hatóság és a nemzeti jegyzék kezelője úgy 
vélte, hogy a fordított héafizetési mechanizmus bevezetésének elmaradása lényeges héacsalási kockázatot jelent 
Olaszországban.
43 A Tanács 2010. március 16-i 2010/23/EU irányelve a közös hozzáadottértékadó -rendszerről szóló 2006/112/EK irányelvnek a fordított adózási 
mechanizmus bizonyos csalásra alkalmas szolgáltatásokra vonatkozó választható és ideiglenes alkalmazása tekintetében történő módosításáról 
(HL L 72., 2010.3.20., 1. o.).
44 A Tanács 2013. július 22-i 2013/43/EU irányelve a közös hozzáadottértékadó -rendszerről szóló 2006/112/EK irányelvnek a fordított adózás 
bizonyos, csalásra alkalmas termékek és szolgáltatások értékesítésére vonatkozó fakultatív és ideiglenes alkalmazása tekintetében történő 
módosításáról (HL L 201., 2013.7.26., 4. o.).3. háttérmagyarázat
22 Észrevételek
A számvevők megállapították, 
hogy annak ellenére, hogy 
a kibocsátási egységeket 
pénz ügyi eszközöknek 
minősítették, továbbra 
is maradtak még gondok 
a kibocsátási piac szabályozása 
és fel ügyelete terén
18 
A Számvevőszék megvizsgálta, hogy 
a MiFID felülvizsgálatára irányuló 2011-
es bizottsági javaslat hogyan kezelte 
a kibocsátáskereskedelem sajátságos 
jellegét. E sajátos jelleg egyik vetülete 
a kötelezett, azaz kötelezően részt vevő 
kereskedők jelenléte az EU ETS kibocsá -
tási piacon (e szereplők mind kibocsátási 
egységekkel, mind származtatott termé -
kekkel kereskednek az azonnali piaco -
kon). E piac jelenleg nagymértékben 
pénzügyi piacnak tekinthető, azonban 
jellemző rá a kötelezett kereskedők rész -
vétele, és erre a tényezőre a rendeletek 
felülvizsgálatakor nagyon oda kell figyel -
ni. A Bizottság felülvizsgálatra irányuló 
javaslatában szerepelt az EU ETS köte -
lezően részt vevő kereskedőinek men -
tessége a MiFID -engedély megszerzése 
alól45. A Számvevőszék a MiFID -irányelv 
kibocsátási piacra történő alkalmazásá -
val kapcsolatban olyan szempontokat 
talált, amelyek a piac szabályozását és 
felügyeletét illetően problémákat vetnek 
fel, mindeddig azonban nem képezték 
kellő elemzés tárgyát. Ezeket a követke -
ző bekezdések tárgyalják.19 
A felülvizsgált MiFID keretrendszerében 
a kötelezett kereskedők, illetve bizonyos 
egyéb, kibocsátási egységekkel keres -
kedő jogi vagy természetes személyek46 
mentességet kapnak a MiFID -engedély 
beszerzése alól. Különösen a gyakran 
jelentős speciális kereskedési részlegek -
kel rendelkező, nagy, kötelezően részt 
vevő kereskedők kapnak mentességet, 
ha saját számlájukra kereskednek47 az 
EU ETS -ben. A kibocsátási egységekkel 
az azonnali piacokon önkéntesen, saját 
számlára kereskedő kisebb vállalatok 
szintén tevékenykedhetnek MiFID -enge -
dély nélkül48. A Számvevőszék vélemé -
nye szerint kockázatot jelent a piaci 
integritást tekintve, ha ezek a vállalatok 
visszaélnek a MiFID -irányelv által beve -
zetett mentességgel úgy, hogy olyan 
kereskedelmi tevékenységeket folytat -
nak, amelyekre nem vonatkozik a men -
tesség. Továbbá, a Számvevőszék arra 
a kockázatra is rámutatott, hogy a köte -
lezően részt vevő kereskedők MiFID alóli 
mentességével visszaélhetnek olyanok, 
akik MiFID -engedély nélküli, azonnali 
kibocsátási egységek vétele és eladása 
céljából igyekeznek létesítményeket 
vásárolni. A Számvevőszék megállapí -
totta, hogy a Bizottság nem elemezte 
kellően a kötelezett kereskedők kibo -
csátási piacra gyakorolt hatását annak 
alátámasztásakor, hogy a piaci szereplők 
bizonyos csoportjainak mentessége nem 
jár jelentős kockázattal.45 Befektetési szolgáltatások 
nyújtásához a befektető 
cégnek engedélyt kell 
szereznie a nemzeti 
szabályozó hatóságtól.
46 Pl. a 2014/65/EU irányelv 2. 
cikke (1) bekezdése j) 
pontjának i. alpontja azon 
személyekre vonatkozóan, 
akik kibocsátási egységekkel 
vagy az azokra vonatkozó 
származtatott termékekkel 
saját számlára kereskednek.
47 És teljesítik a 2014/65/EU 
irányelv 2. cikke (1) 
bekezdésének e) pontjában 
szereplő kötelezettségeket.
48 Egy, a Bizottság megbízásából 
2012-ben, a MiFID-
hatásvizsgálatnak 
a kibocsátási piacról szóló 
részéről készített szakértői 
jelentés szintén utalt a kisebb 
piaci szereplők MiFID alóli 
tervezett mentességének 
lehetséges következményeire: 
e szereplők szintén érintettek 
lehetnek csalási esetekben és 
feltételezett 
kibocsátásiegység -lopásokban, 
mégsem lesz számukra előírás 
a MiFID -engedély beszerzése, 
még a szén -dioxid -kibocsátási 
egységek pénzügyi eszköznek 
nyilvánítása esetén sem.
23 Észrevételek
20 
Továbbá a MiFID -irányelvben szereplő 
helyszíneken kívül végzett, pusztán 
kétoldalú, tőzsdén kívüli (OTC) kereske -
delem, ideértve a kibocsátási egységek 
kereskedelmét is, továbbra is kívül ma -
rad a felülvizsgált MiFID alkalmazási kö -
rén. Azon kibocsátási egységek „fizikai” 
tranzakciójához, amelyek kereskedelme 
két fél között kétoldalúan zajlik, mindkét 
félnek számlával kell rendelkeznie az EU 
ETS uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékében. Csakhogy, amint azt a 37. 
és 38. bekezdésben említjük, az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben 
ezeket a „fizikai” tranzakciókat nem 
felügyelik. Előfordulhat ugyanis, hogy 
egyes, a piac valamely részén tevékeny -
kedő szereplők csak korlátozott mér -
tékben láthatók a szabályozó szervek, 
illetve az illetékes hatóságok számára. 
A kibocsátási egységeknek a MiFID 
értelmében pénzügyi eszközként való 
besorolása ezért nem jelent megoldást 
erre a szabályozási hiátusra. A másodla -
gos kibocsátási piacon azonban a Bizott -
ság szerint a szabályozatlan kétoldalú 
azonnali kereskedelem a származtatott 
termékek kereskedelméhez képest kis 
súllyal (kb. 1%) szerepel.
21 
A Bizottság javasolta még49 a kisebb 
piaci szereplők mentességét  – bizonyos 
küszöbértéken belül – azon kötelezett -
ség alól is, hogy a felülvizsgált piaci 
visszaélésekről szóló szabályok (MAD/
MAR) értelmében belső információkat 
közzétegyenek. Az ellenőrzés során 
a Számvevőszék nem talált bizonyítékot 
arra, hogy a Bizottság kellő mértékben 
megvizsgálta volna az ilyen résztvevők 
identitását és viselkedését, a birtokuk -
ban lévő információkat, valamint a ki -
bocsátási piacra esetlegesen gyakorolt 
kumulatív hatásukat. E probléma jelentő -
sége attól függ, hogyan határozzák meg 
a „kisebb” résztvevőket, ez a definíció 
azonban az ellenőrzés idején még nem 
állt rendelkezésre.Aggodalomra adnak okot 
annak a kérdésnek egyes 
vetületei, hogy a kibocsátási 
egységek piaca esetében 
megfelelő -e a fel ügyeleti 
keretrendszer
22 
Mint minden piaci mechanizmus ese -
tében, az EU ETS esetében is szükség 
van az integritást védő megfelelő piaci 
felügyeletre (lásd még: 12. bekezdés). 
A piaci felügyeletbe be kellene vonni – 
a kibocsátási piac működéséről a pénz -
ügyi szabályozókkal konzultáló – Bizott -
ságot is, továbbá meg kellene fontolni 
a kibocsátási piacon a szabályozási 
együttműködés kérdését. Fontos az is, 
hogy a szén -dioxid -piac működésével 
kapcsolatban folyamatos és eredményes 
együttműködési rendszer jöjjön létre az 
Európai Bizottság keretében, elsősorban 
az EU ETS rendszeréért és a pénzügyi 
piaci szabályozásért felelős illetékes 
részlegek, azaz az Éghajlatpolitikai Fő -
igazgatóság50 és a Belső Piaci és Szolgál -
tatási Főigazgatóság51 között.49 Bizottsági 
munkadokumentum, 
A bennfentes kereskedelemről 
és a piaci manipulációról (piaci 
visszaélés) szóló európai 
parlamenti és tanácsi 
rendeletre irányuló javaslathoz 
és a bennfentes kereskedelem 
és a piaci manipuláció 
büntetőjogi szankcióiról szóló 
európai parlamenti és tanácsi 
irányelvre irányuló javaslathoz 
csatolt hatásvizsgálat, 2011. 
október 20., 
SEC(2011) 1217 végleges.
50 A Bizottság éghajlatváltozással 
kapcsolatos kérdésekért 
felelős főigazgatósága.
51 A Bizottság belső piaci és 
szolgáltatási kérdésekért 
felelős főigazgatósága. 
2015-től a Belső Piaci és 
Szolgáltatási Főigazgatóság 
neve: a Pénzügyi Stabilitás, 
a Pénzügyi Szolgáltatások és 
a Tőkepiaci Unió 
Főigazgatósága.
24 Észrevételek
23 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a kibocsátási piac határokon átnyúló 
jellege és a csalási és egyéb bűncselek -
ményekkel kapcsolatban kifejezett aggá -
lyok ellenére (lásd még: 13., 14. bekezdés 
és 2. háttérmagyarázat ), a kibocsátási 
piac esetében nem hoztak létre uniós 
szintű felügyeleti rendszert. A tagállami 
pénzügyi szabályozók a kibocsátási egy -
ségekkel kapcsolatos ügyletekről az uni -
ós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék 
nemzeti tisztviselőitől vagy a központi 
tisztviselőtől kérhetnek információt, 
a kibocsátásforgalmi -jegyzékekre vonat -
kozó rendeletben meghatározott szigorú 
eljárások szerint. A Számvevőszék ezen -
kívül megállapította, hogy az ellenőrzés 
idején ezeket a gyakorlatokat a tagálla -
mok csak ritkán alkalmazták. Továbbá az 
uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegy -
zék az ügyletekre vonatkozóan nem tart 
nyilván árakat vagy más pénzügyi infor -
mációkat. Emiatt a tagállami szabályozók 
nem kaphatnak teljes képet a szerintük 
gyanús határon átnyúló ügyletekről, és 
az esetleg gyanús ügyletekre vonatkozó -
an kevesebb információ áll rendelkezé -
sükre. A Bizottság ezen a területen nem 
rendelkezik felügyeleti hatáskörrel (lásd: 
37. és 38. bekezdés). Ez még fontosabbá 
teszi az együttműködést a tagállami sza -
bályozók között, mert csak így biztosít -
ható a kibocsátási egységek kereskedel -
mének megfelelő szintű felügyelete és 
az, hogy a lehető legkevesebb alkalom 
legyen visszaélésekre.24 
A Számvevőszék véleménye szerint 
a tagállami szabályozók között nincse -
nek olyan integrált eljárások, amelyek 
révén biztosítható lenne kifejezetten 
a kibocsátási piac uniós szintű felügye -
lete, és ezek az aggályok a felülvizs -
gált MiFID -irányelv és MAR -rendelet 
hatályba lépését követően érvényes ki -
bocsátáspiaci felügyeleti keretrendszert 
is érintik52. Magán a Bizottságon belül 
az Éghajlatpolitikai Főigazgatóság és 
a Belső Piaci és Szolgáltatási Főigazgató -
ság között az együttműködés informális 
és eseti alapon történik, ami nem eléggé 
segíti elő a kibocsátási piac összehangolt 
monitoringját. A szolgálatok közötti kon -
zultációra és a jogszabályjavaslatok ki -
dolgozására vonatkozó jelenlegi formális 
eljárások kialakítása nem teszi lehetővé 
a kibocsátási piac szabályozásának és 
monitoringjának koordinálását.
A kibocsátási egységek 
fogalmi meghatározásával 
kapcsolatos problémák
25 
A kibocsátási piac megfelelő működé -
séhez elegendő likviditásra van szükség 
(lásd még: 12. bekezdés). E tekintetben 
a kibocsátási piac működését javítaná, 
ha egyértelműbb lenne a kibocsátási 
egységek uniós definíciója, és ha az ön -
kéntes résztvevők számára a kibocsátási 
egységek üzleti szempontból érdeke -
sebbek lennének, pl. támogatást élvezne 
az a lehetőség, hogy a kibocsátási 
egységek biztonságos és érvényesíthető 
hitelbiztosítékok legyenek, és ilyenként 
védelemben részesüljenek53.52 A Bizottság megbízásából 
készített szakértői jelentés 
szintén felsorolja a kibocsátási 
egységek felügyeleti 
keretében  – a felülvizsgált 
pénzügyi piaci rendeletek 
elfogadását követően  – 
továbbra is potenciálisan 
fennálló hiátusokat. 
A szén -dioxid -piac 
felügyeletének felelőssége 
számos különböző szereplő 
között oszlik meg. Ez 
a fennmaradó hiátusok 
tekintetében aggodalomra ad 
okot, és adott esetben – ha 
súlyos zavarok lépnek fel 
a piac működésében – 
a rendeletek további 
kiigazítására lesz szükség.
53 A hitelbiztosítékok olyan, 
harmadik fél számára 
biztosított jogok, mint pl. 
a jelzálog vagy más teher.
25 Észrevételek
54 A 389/2013/EU bizottsági 
rendelet 40. cikkének 
(1) bekezdése.
55 A Számvevőszék ellenőrei két, 
a Bizottság megbízásából 
készített szakértői jelentést 
kaptak kézhez; az egyik 
a MiFID-hatásvizsgálatnak 
a kibocsátási piacról szóló 
részéről (2012), a másik az 
uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék és a kereskedés utáni 
infrastruktúrák 
kölcsönhatásáról (2013) szól: 
a Számvevőszékhez 
hasonlóan, mindkét jelentés 
azonosította ezeket 
a kockázatokat.
56 Az 1193/2011/EU bizottsági 
rendelet 21. cikkének 
(3) bekezdése és 
a 389/2013/EU bizottsági 
rendelet 23. cikkének 
(3) bekezdése.26 
Az EU ETS irányelv nem határozta meg 
a kibocsátási egységek jogi státuszát. 
A kibocsátásforgalmi -jegyzékekre vo -
natkozó rendelet a kibocsátási egysége -
ket helyettesíthető, dematerializált és 
forgalomképes eszközökként határozza 
meg54, ez azonban csak a kibocsátási 
egységek egyes használati módját írja 
le. Továbbá, a kibocsátási egységek 
pénzügyi eszközként való meghatáro -
zása csupán azt tisztázza, hogy azok 
a pénzügyi szolgáltatásokra vonatko -
zó jogszabályok értelmében hogyan 
kezelendők. Az azonban továbbra sem 
világos, hogy a kibocsátási egységek 
birtokosai mely jogokkal rendelkeznek. 
A vizsgált tagállamok egymástól eltérő 
megközelítéseket alkalmaznak a kibocsá -
tási egységek jogi státuszát és jellegét 
illetően. Franciaországban és az Egyesült 
Királyságban a kibocsátási egységek 
jellemzői a tulajdonjogot megtestesítő 
értékpapír jogi tulajdonságaihoz hason -
lóak, illetve azokat mint tulajdont keze -
lik. A kibocsátási egységeknek a legtöbb 
vizsgált tagállamban azonban nincs jogi 
meghatározása.
27 
Az Unió és a tagállamok szintjén tehát 
jogbizonytalanság van, és különböző 
megközelítéseket alkalmaznak: a fel -
merülő jogi problémákat ezért mindig 
eseti alapon kezelik. Ez még inkább 
növeli annak kockázatát, hogy eltérő jogi 
meghatározások és jogi elbánás kerül 
alkalmazásra, nem csupán a tagállamok 
között (döntő részüknek még meg kell 
határozniuk nemzeti jogrendszerükben 
a kibocsátási egységek fogalmát), hanem 
egy adott tagállam nemzeti jogán belül 
is. A kibocsátási egységek uniós szintű 
jogi meghatározásának hiányából faka -
dó problémával már több, a Bizottság 
megbízásából készült szakértői jelentés55 
is foglalkozott. A Bizottság mégsem 
tett semmilyen intézkedést e probléma 
megoldása érdekében. A Számvevőszék véleménye szerint a kibocsátási egysé -
gek jogi meghatározásának tisztázása 
kedvező hatással járhat a piac működé -
sére nézve.
28 
Továbbá jelenleg sem jogi, sem gyakor -
lati szempontból nem világos, hogy a ki -
bocsátási egységek – a hagyományos, 
piaci értékkel rendelkező pénzügyi esz -
közökhöz hasonlóan – felhasználhatók -e 
fedezetként a hitelbiztosítékok támoga -
tására. Nincs kifejezetten arról szóló ren -
delkezés, hogy a kibocsátási egységek 
bejegyezhetőek -e hitelbiztosítékként. Az 
uniós kibocsátásforgalmi -jegyzékekre 
vonatkozó rendelet értelmében a kibo -
csátási egységek bejegyzése hitelbiztosí -
tékként gyakorlatilag olyan megoldással 
történik, hogy „rendkívüli meghatalma -
zott képviselőket”56 neveznek ki, és csak 
az ő engedélyükkel lehet az ilyen kibo -
csátási egységekkel kapcsolatos ügyle -
teket végrehajtani. Egy kifejezett, uniós 
szintű rendelkezés, amelynek értelmé -
ben a kibocsátási egységek használhatók 
hitelbiztosítékként, és az ehhez szüksé -
ges bejegyzési mechanizmus növelhetné 
a piaci szereplők számára a kibocsátási 
egységek piaci értékét.
26 Észrevételek
Hiányosságok 
jellemezték az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékhez kapcsolódó, 
az EU ETS alapadatait 
feldolgozó rendszereket
29 
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék a kibocsátási egységeket és azok 
tulajdonosait nyilvántartó, a létesítmé -
nyekre és a kereskedőkre vonatkozó EU 
ETS -alapadatokat feldolgozó elektro -
nikus rendszer (lásd még: 13. bekezdés 
és 2. háttérmagyarázat ). A számla -
nyitásra vonatkozó szabályokat az 
uniós kibocsátásforgalmi -jegyzékekre 
vonatkozó rendelet határozza meg57, 
és azokat a nemzeti tisztviselő hajtja 
végre. A számlanyitási eljárások külö -
nösen fontosak az önkéntes (pl. a pia -
con kereskedési vagy befektetési céllal 
megjelenő) résztvevők számára, mivel 
ezek határozzák meg, hogy a kötelezett 
kereskedőkön kívül más jogi, illetve 
természetes személyek milyen feltételek 
mellett nyithatnak számlát kibocsátási 
egységekkel való kereskedés céljából. 
Egy ügyfélszámlához hozzáféréssel 
rendelkező kereskedő határokon átnyúló 
ügyleteket is kezdeményezhet.
30 
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékkel kapcsolatos nagy kockázat 
miatt működése során az ügyleteket 
azonosítani kell és célzottan figyelem -
mel kell kísérni, emellett szükség van 
a számlatulajdonosok és az egyenlegek 
ellenőrzésére és azonosítására is. A piac 
integritásának támogatása érdekében 
egységesen minden tagállamnak szi -
gorú számlanyitási eljárásokat kellene bevezetni, továbbá a csalárd tevékeny -
ségektől vagy bűncselekményektől 
való elrettentés, illetve azok kiszűrése 
érdekében a potenciálisan gyanús 
ügyletekre irányulóan határokon átnyúló 
monitoringrendszert kellene létrehozni. 
A kibocsátásforgalmi -jegyzékekre vo -
natkozó rendelet tartalmaz pénzmosás, 
illetve a terrorizmus finanszírozása elleni 
rendelkezéseket, és azt is megadja, hogy 
a nemzeti tisztviselők ezeken a területe -
ken hogyan működjenek együtt a rele -
váns illetékes hatóságokkal, elsősorban 
a pénzügyi információs egységekkel 
és a bűnüldöző szervekkel. A jelentős 
pénzügyi érdekekből és biztonsági 
kockázatokból adódóan a kibocsátásfor -
galmi -jegyzék sikeres működésének elő -
feltétele a megbízható irányítási struktú -
rák megléte, továbbá az informatikai és 
ügyviteli feladatkörök Bizottságon belüli 
megfelelő elkülönítése és elegendő erő -
forrás rendelkezésre bocsátása.
31 
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék biztonsági felépítésének kifej -
lesztésekor figyelembe vették a korábbi 
incidenseket is (lásd: 13. bekezdés). 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
noha idővel javultak a jegyzékkel 
kapcsolatos rendszerek és folyamatok, 
bizonyos hiányosságok továbbra is 
fennállnak, ezeket az alábbi szakaszok 
ismertetik.57 A 920/2010/EU bizottsági 
rendelet.
27 Észrevételek
A számlanyitási eljárások nem 
voltak kellően megbízhatók
32 
Egy sor, a kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékek rendszerének biztonságát 
érintő, 2008 és 2011 között történt súlyos 
esetet követően (lásd: 13. bekezdés és 2. 
háttérinformáció ), 2011-ben tovább nö -
velték az EU ETS biztonságát. A számla -
nyitási és a meghatalmazott képviselők 
elfogadására (ún. KYC58 ellenőrzések) 
vonatkozó szabályokat jelentős mér -
tékben kibővítették. A kibocsátásfor -
galmi -jegyzékekre vonatkozó rendelet 
szabályokat állapít meg az uniós kibo -
csátásiegység -forgalmi jegyzékben tör -
ténő ügyfélszámla -nyitásra, és megadja, 
hogy a nemzeti tisztviselők az önkéntes 
résztvevőkkel szemben milyen alapon 
utasíthatják el a számlanyitást, neveze -
tesen, ha a számlanyitást kezdeményező 
személy ellen vizsgálat van folyamatban 
kibocsátási egységekkel vagy kiotói egy -
ségekkel kapcsolatos csalás, pénzmosás, 
terrorizmus finanszírozása vagy más 
olyan súlyos bűncselekmények ügyé -
ben, amelyekhez a számla eszközként 
szolgálhat. A tagállamok ezenkívül lehe -
tőséget kaptak arra, hogy a kibocsátá -
siegység -forgalmi rendszerben történő 
számlanyitás elutasítására vonatkozóan 
még részletesebb nemzeti szabályokat 
határozzanak meg. Követelmény az 
is, hogy a tagállamok egymás között 
megosszák a számlanyitás elutasításával 
kapcsolatos információkat.
33 
Noha a kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékek rendszerét 2012 júniusában 
centralizálták (a tagállami jegyzékek 
ekkor átkerültek a Bizottság által kezelt 
új uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékbe), az ügyfélszámláknak – va -
lamint a természetes és jogi személyek 
kibocsátáskereskedelmi számlákhoz való 
hozzáférésének  – a kezelése továbbra 
is kizárólag a tagállamok és nemzeti 
tisztviselőik feladata. A tagállami jegy -
zékek központosítása előtti helyzethez 
hasonlóan a nemzeti tisztviselők nem férhetnek hozzá a jegyzékben más tag -
államok által kezelt részek adataihoz.
34 
A Számvevőszék a KYC ellenőrzéseket és 
a kockázati profilok elkészítését illetően 
a folyamatok, a belső felépítés és az igaz -
gatási kapacitás területén sok eltérést 
tapasztalt az egyes tagállamok gyakor -
latai között, Franciaország és az Egyesült 
Királyság például e téren túlteljesítették 
a minimumkövetelményeket. Ezek a tag -
államok átfogó eljárásokat mutattak be 
a kockázatértékelés és a részletes hátté -
rellenőrzés terén.
35 
Az ügyfélszámla -nyitási keretrendszer 
2011-es szigorítása ellenére a Számve -
vőszék a felkeresett tagállamok többsé -
gében a következő, továbbra is fennálló 
hiányosságokat állapította meg:
 – egyes számlanyitási kérelmeket nem 
utasítottak el59, noha az a kibocsátás -
forgalmi -jegyzékekre vonatkozó 
rendeletben a számlanyitás eluta -
sításával kapcsolatban megadott 
kritériumok alapján indokolt lett 
volna (lásd: 32. bekezdés);
 – a gyanús számlanyitás -kérelmezések -
re vonatkozó információkat a Bizott -
ság és a nemzeti tisztviselők nem 
eredményesen osztották meg (pl. 
jogalap hiányában az elutasításokról 
nem készült állandó, uniós szintű 
lista, ezt az információt csak ideigle -
nes jelleggel osztották meg, továbbá 
a nem formálisan elutasított, hanem 
gyanú miatt a nemzeti tisztvise -
lő által megszakított kérelmezési 
folyamatról szóló információk nem 
jutottak el a többi tagállamhoz mint 
„elutasított számlanyitási” ügy);58 A KYC (Know your customer, 
ismerd meg az ügyfeled) 
a pénzügyi intézmények vagy 
más szervezetek által 
alkalmazott átvilágítási eljárás 
(ennek során ellenőrzik az 
ügyfél személyazonosságát, 
a tényleges tulajdonos 
személyazonosságát az üzleti 
kapcsolat természetének 
megértése céljából, valamint 
ennek folyamatos 
figyelemmel kíséréséhez). Ezt 
az átvilágítási és pénzügyi 
szabályozási jogszabályok, 
többek között a pénzmosás 
megelőzésére (AML, 
anti-money laundering) és 
a terrorizmusfinanszírozás 
elleni küzdelemre (CFT, 
countering the financing of 
terrorism) vonatkozó 
jogszabályok írják elő ( http://
ec.europa.eu/internal_
market/company/docs/
financial -crime/130205_
impact -assessment_en.pdf ).
59 Az ellenőrzés során 
a Számvevőszék mindössze 
három ilyen esetről kapott 
tájékoztatást (egy 
németországi és két 
franciaországi esetről), 
ezekből kettő a III. szakaszra 
vonatkozott.
28 Észrevételek
 – a legtöbb felkeresett tagállam nem 
használta ki a nemzeti számla -
nyi tá si szabályok kidolgozásának 
lehetőségét;
 – a számlanyitás annak ellenőrzését 
célzó belső eljárásait, hogy a po -
tenciális számlatulajdonosoktól 
a kérelmezéshez minden csatolan -
dó adat beérkezett -e, sokszor nem 
dokumentálták megfelelően, illetve 
ennek során nem érvényesítették az 
ún. „négy szem elvét” (pl. Német -
ország, Olaszország, Lengyelország);
 – az illetékes hatóságoknak és a nem -
zeti tisztviselőknek a tagállami pénz -
ügyi információs egységekkel, illetve 
bűnüldöző szervekkel fenntartandó 
hivatalos kapcsolatainak kidolgozá -
sa még tartott, és a számvevőszéki 
ellenőrzés idején ezek még nem 
működtek (különös tekintettel Olasz -
országra és Lengyelországra).
36 
A számlanyitási eljárások biztosítják azt, 
hogy a piaci szereplők csak feddhetet -
lenségük ellenőrzését követően férhes -
senek hozzá a rendszerhez. A számlanyi -
tási ellenőrzésekkor kevésbé szigorúan 
eljáró országokat megcélozhatják az 
illegális szándékkal fellépő egyének. 
A kibocsátásforgalmi -jegyzékekre 
vonatkozó rendelet az eljárások tekin -
tetében azonban nem hatalmazza fel 
a Bizottságot (mint központi tisztviselőt) 
arra, hogy kötelezővé tegye a tagállami 
rendszerek összehangolt alkalmazását.Az ügyletek uniós szintű 
felügyelete és monitoringja 
nem megfelelő
37 
Az EU ETS -t érintő korábbi bűnesetek 
(lásd: 13. bekezdés és 2. háttérma -
gyarázat ) súlyos pénzügyi károkat 
okoztak egyes tagállamoknak és egyéni 
résztvevőknek, emellett az EU ETS és 
az Európai Bizottság hírnevét nagymér -
tékben veszélyeztették. Ezt tükrözi az 
Éghajlatpolitikai Főigazgatóság 2012-es 
és 2013-as – tehát a jegyzék 2012-es 
központosítása után készített – éves te -
vékenységi jelentésében foglalt ismételt 
fenntartás is (lásd még: 41. bekezdés). 
Noha a kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzéket a Bizottság működteti köz -
pontilag, még sincs jogalap arra, hogy 
a Bizottság végezze az ügyletek felügye -
letét és monitoringját. A kibocsátási -
egység -forgalmi jegyzékben szereplő 
potenciálisan gyanús ügyletekre nézve 
nincs uniós szintű monitoring (lásd még: 
23. bekezdés). Ez a helyzet alááshatja az 
uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer 
integritását.
29 Észrevételek
38 
A tagállami kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzéket kezelő tisztviselőknek tájékoz -
tatniuk kell a pénzmosás elleni küzde -
lemért felelős tagállami hatóságokat 
(pénzügyi hírszerző egységeket) a pénz -
mosás- vagy bűncselekmény -gyanús 
esetekről. A Számvevőszék véleménye 
szerint ahhoz, hogy ezt eredményesen 
tehessék meg, a potenciálisan gyanús 
ügyleteket figyelemmel kísérő megfelelő 
eljárások kidolgozására van szükség. 
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék 2012-es bizottsági szinten 
történt központosítása óta a tagálla -
mok már nem rendelkeznek közvetlen 
hozzáféréssel saját nemzeti adatbázi -
sukhoz, és emiatt nehézségekbe ütközik 
számukra a határon átnyúló ügyletek 
adatainak elemzése. Egyes tagállamok60 
eseti alapon együttműködnek és közös 
eszközöket dolgoznak ki az uniós jegy -
zék rendszerén kívül. A Bizottság, noha 
a központosított adatbázist maga kezeli, 
adatvédelmi és titoktartási okokból 
mégsem tudja teljes mértékben felhasz -
nálni a rendelkezésére álló adatokat. 
A Számvevőszék véleménye szerint egy 
ilyen helyzetben, amelyben a tagállamok 
és a Bizottság technikai és adatvédelmi 
korlátokba ütköznek, a visszaélések koc -
kázatát – amelyet már megtörtént valós 
visszaélések is alátámasztanak – nem 
lehet sikeresen kezelni.
Az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék kifejlesztését és 
kezelését belső koordinációs 
problémák és a források 
korlátozottsága hátráltatta
39 
Amint a 30. bekezdésben utaltunk rá, 
a jegyzék eredményes alkalmazásához 
a célok és a prioritások körültekintő 
értékelésére, valamint az erőforrások 
megfelelő elosztására van szükség. 
Ezenkívül az illetékes bizottsági szolgá -
laton belül az informatikai és az ügyviteli 
feladatkörök elkülönítését megfelelő 
intézkedésekkel kell biztosítani.40 
A Számvevőszék megjegyezte, hogy az 
EU ETS II. szakaszában a Bizottság – azzal 
a céllal, hogy érettebbé és hitelesebbé 
tegye az EU ETS -t – számos fontos tevé -
kenységben aktívan részt vett (lásd: 16. 
bekezdés).
41 
A Számvevőszék véleménye szerint 
ugyanakkor a Bizottság szolgálatainak 
szervezeti felépítése és a rendelkezésük -
re álló források nem könnyítették meg 
kellő mértékben a jegyzék kifejlesztését 
és kezelését. A Számvevőszék megál -
lapította, hogy az informatikai és az 
ügyviteli feladatok nem voltak megfe -
lelően meghatározva és elkülönítve az 
Éghajlatpolitikai Főigazgatóságnak az EU 
ETS működtetéséért felelős szolgálatain 
belül. Az Éghajlatpolitikai Főigazgatóság 
jegyzékkel foglalkozó csoportjában a fel -
adatmeghatározások általános jellegűek 
voltak és átfedték egymást. A Bizottság 
Belső Ellenőrzési Szolgálata már ko -
rábban adott ki ellenőrzési ajánlásokat 
ebben a témában61. Noha ezen ajánlások 
alapján éppen folyamatban volt egy 
cselekvési terv végrehajtása a számve -
vőszéki ellenőrzés idején, még további 
előrelépésre van szükség a jegyzék 
kifejlesztése és kezelése hatékonyságá -
nak növeléséhez. Ezzel kapcsolatban 
a Számvevőszék felhívja a figyelmet az 
Éghajlatpolitikai Főigazgatóság 2012-es 
és 2013-as éves tevékenységi jelentésé -
ben foglalt, az uniós kibocsátásiegység - 
forgalmi jegyzéket érintő biztonsági 
veszélyekkel kapcsolatos fenntartásokra 
is62.60 A Bizottság szerint 
a számvevőszéki ellenőrzés 
idején kb. tíz tagállam.
61 A Számvevőszék 
megállapításait egy belső 
bizottsági jelentés is 
alátámasztja. További 
információkat tartalmaz az 
Éghajlatpolitikai 
Főigazgatóság 2013-as éves 
tevékenységi jelentésének 2.3. 
fejezete: Assessments of audit 
results and follow -up of audit 
recommendations (Az 
ellenőrzési eredmények 
értékelése és az ellenőrzési 
ajánlások hasznosulásának 
vizsgálata).
62 Éghajlatpolitikai 
Főigazgatóság, 2013-as éves 
tevékenységi jelentés, 
Összefoglaló: Az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékben megállapított, 
továbbra is fennálló jelentős 
biztonsági hiányossággal 
kapcsolatban a 2010-es, 
2011-es és 2012-es éves 
tevékenységi jelentésben jó 
hírnév érdekében 
megfogalmazott fenntartás 
a 2013-as éves tevékenységi 
jelentésben is 
megfogalmazásra került. Nem 
nyújtható ésszerű bizonyosság 
azzal kapcsolatban, hogy 
a jelenleg érvényben lévő 
biztonsági intézkedések 
sikeresen ki tudnak védeni egy 
esetleges jövőbeni támadást. 
A fenntartás csak e biztonsági 
bizonyosság megléte esetén 
oldható fel.
30 Észrevételek
Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer alkalmazása
42 
Az EU ETS alkalmazása 2005-ben kez -
dődött meg, de a Kiotói Jegyzőkönyv 
keretében az első tényleges kötelezett -
ségvállalási időszak 2008-tól 2012-ig 
tartott (az EU ETS II. szakasza). Az EU ETS 
tagállami alkalmazása alatt a következők 
értendők: kibocsátási egységek kiosz -
tása a létesítmények között, a nemzeti 
kiosztási tervek (NAP) és a vonatkozó 
szabályok tagállami végrehajtása, a ki -
bocsátásokkal kapcsolatos monitoring, 
jelentési és hitelesítési eljárások, adott 
esetben ideértve a hitelesítők akkreditá -
lását vagy elismerését is.
43 
Az EU ETS II. szakaszára jellemző éves 
működési ciklust a tagállamokban 
a 4. háttérmagyarázat  mutatja be. 
Ebben a keretben a monitoringtervek 
jóváhagyása az egyik fő kontrollme -
chanizmus, mivel az e tervben szereplő 
adatok és paraméterek helyessége nagy 
jelentőséggel bír a kibocsátásokról szóló 
jelentések megbízhatósága szempont -
jából. Az EU ETS irányelv és a Bizottság 
által a II. szakaszra vonatkozóan kibocsá -
tott Monitoring és jelentési iránymuta -
tások (MRG)63 ismertették a kibocsátási 
engedélyek, a monitoringtervek, a kibo -
csátási jelentések és bizonyos mérték -
ben a hitelesítési jelentések tartalmát, 
valamint azok beadásának határidejét. 
Arra azonban nem tértek ki, hogy az 
illetékes hatóságoknak mely kontrollokat 
kell alkalmazniuk velük kapcsolatban. 
A III. szakaszra vonatkozóan felülvizsgál -
ták a kontroll -keretrendszert, és további, 
a hitelesítéssel és a hitelesítők akkredi -
tálásával kapcsolatos felelősségi köröket 
vezettek be64.44 
Az irányelv meghatározta az Európai 
Bizottság szerepét, idetartozik többek 
között a nemzeti kiosztási tervek érté -
kelése, iránymutatás nyújtása tagálla -
moknak, az illetékes hatóság közötti 
információcsere koordinálása és – bizo -
nyos mértékben – a tagállami alkalmazás 
figyelemmel kísérése.
45 
A kibocsátási egységek megfelelő be -
szolgáltatásának kikényszerítése érde -
kében megfelelő – eredményes, arányos 
és visszatartó erejű – szankciórendszert 
kell létrehozni. Az iránymutatás ton -
na CO2-egyenértékenként „100 eurós” 
pénzbüntetésről rendelkezett olyan 
esetekben, amikor az üzemeltető nem 
adott át elegendő kibocsátási egységet 
éves kibocsátása fedezésére65. A tagálla -
mok ezenkívül kötelesek voltak tagállami 
szintű szankciós rendelkezések beveze -
tésére is az EU ETS -sel kapcsolatos egyéb 
típusú szabálysértések esetére.63 2007. július 18-án a Bizottság 
elfogadta az EU ETS irányelv 
alapján az üvegházhatást 
okozó gázok kibocsátásának 
nyomon követésére és 
jelentésére vonatkozó 
iránymutatások létrehozásáról 
szóló 2007/589/EK határozatot 
(HL L 229., 2007.8.31., 1. o.), 
amelyet a II. szakaszban 
(2008–2012) alkalmaztak, 
illetve aktualizáltak.
64 A Bizottság 2012. június 21-i 
600/2012/EU rendelete 
a 2003/87/EK európai 
parlamenti és tanácsi irányelv 
értelmében az üvegházhatású 
gázok kibocsátására 
vonatkozó adatokat 
tartalmazó jelentések és 
a tonnakilométer -adatokat 
tartalmazó jelentések 
hitelesítéséről, valamint 
a hitelesítők akkreditációjáról 
(HL L 181., 2012.7.12., 1. o.).
65 A 2003/87/EK irányelv 
16. cikke.
31 Észrevételek
Áttekintés az EU ETS II. szakaszának működési ciklusáról
Illetékes hatóság : a tagállamok kijelölnek egy vagy több (ez utóbbi esetben regionális) illetékes hatóságot, ame -
lyek felelősek az EU ETS irányelv végrehajtásáért.
Engedély és monitoringterv : az ETS irányelvvel és a Bizottság által kibocsátott Monitoring és jelentési iránymuta -
tásokkal összhangban az illetékes hatóság ÜHG -kibocsátási engedélyeket hagy jóvá az üzemeltetők létesítményeire 
vonatkozóan; az engedélyek tartalmaznak egy, a létesítmény részletes műszaki jellemzőit és a kibocsátás (számítások, 
illetve mérések révén történő) figyelemmel kísérésének és jelentésének módját leíró monitoringtervet.
Éves kibocsátási jelentés és hitelesítési jelentés : az év során végzett monitoring alapján az üzemeltetők éves ki -
bocsátási jelentést állítanak össze, majd ezt az általuk megbízott független hitelesítő hitelesíti. A hitelesítő ellenőrzi 
az éves kibocsátási jelentést, és arról hitelesítési véleményt is tartalmazó hitelesítési jelentést készít. Ezeket a doku -
mentumokat a következő év március 31-ig kapja meg az illetékes hatóság. A hitelesítő egy ennél részletesebb belső 
hitelesítési jelentést is készít, amelyet elküldhet az üzemeltetőnek és/vagy az illetékes hatóságnak is.
Kibocsátási egységek beszolgáltatása : az üzemeltető a hitelesített éves kibocsátási jelentés adatai alapján a kö -
vetkező év április 30-ig beszolgáltatja a kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben lévő számlájáról a megfelelő számú 
kibocsátási egységet.
Forrás: az Európai Számvevőszék elemzése a jogi keretrendszer és a Monitoring és jelentési iránymutatások alapján.4. háttérmagyarázat
A helyszínenVégrehajtatás, 
szankciók
Kibocsátási egységek benyújtása 
ellenőrzésre, illetve beszolgáltatásaMonitoringterv 
jóváhagyása és 
ellenőrzéseAz engedélyek kibocsátása 
és felülvizsgálata
Éves kibocsátási jelentés
HitelesítőHitelesítési jelentésMonitoringterv végrehajtása
(egész év)Üzemeltető Illetékes hatóság
32 Észrevételek
Az EU ETS II. szakaszában 
a kibocsátásokat 
nyilvántartó és azokról 
beszámoló tagállami 
rendszerek nem voltak elég 
fejlettek
46 
A kibocsátásokat nyilvántartó és azokról 
beszámoló tagállami rendszerek a követ -
kezőkből állnak:
 ο a létesítmények kibocsátásának he -
lyes figyelemmel kísérését biztosító 
eljárások;
 ο a létesítmények kibocsátásáról szóló 
jelentések megfelelő hitelesítését 
biztosító eljárások; ο a hitelesítők munkájának minőségét 
biztosító eljárások;
 ο a létesítmények illetékes hatóságok 
általi szemléi;
 ο jelentéstétel az EU ETS 
alkalmazásáról.
47 
Mivel az EU ETS -t a Szerződés 
„Környezet  védelem” címe alá tartozó 
irányelv hozta létre, ez a szakpolitikai 
terület elsősorban a tagállamok hatáskö -
rébe tartozik. Utóbbiak ezért a rendszert 
eltérő módokon alkalmazhatják, ezt 
szemlélteti az 5. háttérmagyarázat .
Az alkalmazási modellek sokfélesége a tagállamokban
Görögországban az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer alkalmazása központilag történik. Az EU ETS illetékes 
hatósága a Környezetvédelmi Főigazgatóság Kibocsátáskereskedelmi Hivatala, a Környezetvédelmi, Energiaügyi 
és Éghajlat -változási Minisztériumon belül. Ez a hivatal felelős az éves működési ciklus legtöbb eleméért, valamint 
ő adja ki a kibocsátási engedélyeket, hagyja jóvá a monitoringterveket, gyűjti be a hitelesített éves kibocsátási je -
lentéseket és bocsátja a tagállami kibocsátásiegység -forgalmi jegyzéket kezelő tisztviselő rendelkezésére a hitelesí -
tett kibocsátási adatokat. A szankciók kiszabása is a hivatal feladata.
Olaszország szintén központosított eljárást alkalmaz. Az EU ETS alkalmazásáért egy bizottság felel, amelynek 
munkáját a Rómában található Környezetvédelmi Minisztérium alá tartozó Technikai Titkárság támogatja. A II. sza -
kaszban e bizottság felelt az EU ETS engedélyek és a monitoringtervek jóváhagyásáért, a jelentéstételi ciklusért és 
a hitelesítők elismeréséért.
Spanyolország az EU ETS alkalmazását nagymértékben decentralizálta: ebben a rendszerben az engedélyeket és 
a monitoringterveket az autonóm közösségek megfelelő hatóságai hagyják jóvá, és a jelentéstételi ciklust is ők kísé -
rik figyelemmel. A Környezetvédelmi Minisztérium alá tartozó, központi illetékes hatóság az EU ETS spanyolországi 
alkalmazásának átfogó koordinálásáért felel, továbbá iránymutatások kibocsátásával és erre a célra létrehozott 
koordinációs bizottság életre hívásával segíti a harmonizációt.
Németországban, Franciaországban és Lengyelországban a kibocsátási engedélyek kiadása, valamint a monitoring -
tervek jóváhagyása és ellenőrzése általában regionális, illetve helyi hatóságok feladata, míg a nemzeti illetékes 
hatóság leginkább a kibocsátásokról szóló jelentéstételi láncban és az EU ETS átfogó alkalmazásának koordinálásá -
ban játszik vezető szerepet.5. háttérmagyarázat
33 Észrevételek
A monitoringtervek 
jóváhagyásával kapcsolatos 
eljárást hiányosságok és 
késedelmek jellemezték
48 
A létesítmények monitoringterveinek 
jóváhagyása kulcsfontosságú egyrészt 
a kibocsátási engedélyek kiadása szem -
pontjából, másrészt mert lehetővé teszi, 
hogy a későbbiekben megbízható kibo -
csátási jelentések készülhessenek.49 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a monitoringtervek jóváhagyására 
szolgáló eljárások a legtöbb vizsgált 
tagállam  ban hiányosak voltak, ezt szem -
lélteti a  6. háttérmagyarázat .
A monitoringtervek jóváhagyására szolgáló eljárások hiányosságai
Franciaországban a monitoringtervek elemzésére, ellenőrzésére és jóváhagyására nincs nemzeti szinten harmonizált 
módszertan. A környezetvédelmi ellenőrtől függően még ugyanazon a régión belül is különbözhetnek a módszerek. 
Lengyelországban az ellenőrök megállapították, hogy a monitoringtervek helyi közigazgatási szervek általi ellenőrzése 
voltaképpen e tervek legegyszerűbb részeinek dokumentumalapú ellenőrzésére szorítkozik. A létesítmények ennél 
részletesebb, a benyújtott adatok megbízhatóságára vonatkozó vizsgálatára nem kerül sor, így az sem biztosított, hogy 
a monitoringtervek pontosan tükrözik az adott létesítmény helyzetét.
Németországban a Számvevőszék azt állapította meg, hogy az EU ETS II. szakaszában az egyes szövetségi tartományok 
különbözőképpen alkalmazták a létesítmény fogalmát meghatározó szabályokat. A gyakorlatban ez azt jelentette, 
hogy egy adott szövetségi tartományban egy adott létesítmény egyetlen engedélyt kapott az összes üzemet magába 
foglaló telephelyre, míg más tartományokban a telephelyet több létesítményre oszthatták fel, és ezek külön -külön kap -
hattak engedélyt. A létesítmény engedélyben megadott méretétől függött, hogy a létesítmény meghaladta -e az EU 
ETS-ben való részvételhez szükséges küszöbértéket. Továbbá, a II. szakasz első felében a tartományok egymástól eltérő 
megközelítéseket alkalmaztak a monitoringtervek (azaz németországi elnevezésük szerint „koncepciók”) jóváhagyá -
sához: egyes tartományok a teljes monitoringtervet hagyták jóvá a II. szakasz kezdetétől, mások azonban csak a mo -
nitoringra vonatkozó iránymutatásoktól való eltéréseket hagyták jóvá. Egy bírósági ítélet66 később elrendelte a jóvá -
hagyási gyakorlatok harmonizálását, és kimondta annak fontosságát, hogy a vonatkozó hatóságok a teljes II. szakaszra 
nézve hagyjanak jóvá átfogó monitoringterveket, mert ezzel csökkenthető a hibás kibocsátási jelentések készítésének 
kockázata.
Spanyolországban, Olaszországban és Görögországban a II. szakaszra vonatkozó Monitoring és jelentési iránymutatá -
sok 2007. júliusi elfogadását követően akár kétéves késések is előfordultak a II. szakasz monitoringterveinek elkészítését 
és jóváhagyását tekintve. Az illetékes hatóságok szerint túl rövid idő állt rendelkezésre ahhoz, hogy az új szabályokat 
átültethessék a nemzeti iránymutatásokba vagy rendeletekbe, és hogy az új monitoringtervet még a jelentéstételi idő -
szak kezdete előtt beépíthessék a kibocsátási engedélybe. Egyes esetekben a monitoringterveket hivatalosan 2010-ig 
nem hagyták jóvá.
66 Bundesverwaltungsgericht (szövetségi közigazgatási bíróság), 7 C 10.09, 2010. február 18.6. háttérmagyarázat
34 Észrevételek
A hitelesítők megállapításait 
tartalmazó jelentések nem 
voltak elég világosak, és 
az illetékes hatóságok csak 
korlátozott mértékben 
hasznosították ezeket
50 
Az EU ETS irányelv értelmében a tagálla -
mok általános felelőssége annak biz -
tosítása, hogy a létesítmények szintjén 
figyelemmel kísérjék a kibocsátásokat, 
és az EU ETS irányelvben meghatá -
rozott szabályok és a Bizottság által 
rendelkezésre bocsátott iránymutatás67 
szerint hitelesítsék azokat. Az EU ETS 
éves működési ciklusában a monitoring, 
a jelentéstétel és a hitelesítés fő lépé -
seit a  4. háttérmagyarázat  mutatja 
be (lásd: fent), amelyek a II. szakaszban 
ezen iránymutatásokon és elveken 
alapultak. Ezzel összefüggésben az 
üzemeltetőktől érkező hitelesített éves 
kibocsátási jelentések illetékes hatóság 
általi ellenőrzései a kontrollrendszer 
központi elemei. A Számvevőszék a hét 
kiválasztott tagállam 150 létesítményére 
vonatkozó dokumentációk vizsgálata 
alapján megállapította, hogy ezeknek 
az ellenőrzéseknek a megszervezése és 
eredményességük szintje szempontjából 
számos különbség figyelhető meg.
51 
Az EU ETS II. szakaszában nem állt ren -
delkezésre olyan szabványosított minta, 
amely meghatározta volna, milyen 
kötelező elemeket kell tartalmaznia egy 
hitelesítési jelentésnek. Ilyen minta, 
illetve a hitelesítési jelentés jellegéről 
és tartalmáról szóló konkrét iránymuta -
tás hiányában számos eltérő formátum 
és módszer született, ami nem mindig 
teszi lehetővé a hitelesítési megállapí -
tások és következtetések egyértelmű 
áttekintését.52 
A Számvevőszék megállapította, hogy az 
illetékes hatóságnál a hitelesítés meg -
felelő elvégzéséről rendelkezésre álló 
bizonyítékok néha elégtelenek, illetve 
nem kellően világosak voltak68. Például: 
bizonyos hitelesítési megállapításokat 
csak korlátozott mértékben fejtettek ki, 
továbbá hiányzott a korábbi évek meg -
állapításainak és a kiigazító intézkedések 
eredményeinek hasznosulásvizsgálata. 
A kiválasztott tagállamok legtöbbjében 
nem állt rendelkezésre bizonyíték arról, 
hogy az illetékes hatóság intézkedéseket 
tett volna a jelentésekben ismétlődően 
megjelenő megállapítások nyomán. 
Ilyen többször is megjelenő megállapí -
tás volt például, hogy a kibocsátással 
kapcsolatos számításokat nem az előírt 
részletességgel készítették el, a mérő -
eszközöket nem az előírt rendszeresség -
gel kalibrálták, illetve nem megfelelő 
akkreditációval rendelkező laboratóriu -
mokat vettek igénybe. A Számvevőszék 
a legtöbb tagállamban olyan eseteket is 
talált, ahol a hitelesítők megállapításai 
évről évre megismétlődtek anélkül, hogy 
ismertették volna az okokat, a hátteret 
vagy a hasznosulást. A Számvevőszék 
ugyanakkor a legtöbb tagállamban sok 
olyan esetet is azonosított, ahol a hite -
lesítők egyáltalán nem tettek megállapí -
tást, annak ellenére sem, hogy az egyes 
létesítmények bonyolultak és nagymére -
tűek voltak, illetve hogy az üzemeltetők 
az EU ETS keretében végzett kibocsátás - 
monitoringgal és -jelentéstétellel kap -
csolatban viszonylag kevés tapasztalattal 
rendelkeztek. A 7. háttérmagyarázat -
ban  ezekről a megállapításokról további 
részletek olvashatók.67 A 2007/589/EK határozat.
68 A Számvevőszék 
megállapította továbbá, hogy 
a kiválasztott tagállamok közül 
egyik sem használta ki azt az 
iránymutatásokban szereplő 
és az illetékes hatóságok 
számára fennálló lehetőséget, 
hogy a belső hitelesítési 
jelentések bekérése és 
elemzése révén értékelhetik 
a hitelesítők munkáját. Ezt 
bővebben az 53–57. 
bekez  désekben fejtjük ki.
35 Észrevételek 7 . háttérmagyarázatKövetkezetlenségek a hitelesítők megállapításainak ismertetése esetében – példák
Németország nagymértékben automatizált és szabványosított elektronikus rendszert alkalmaz a hitelesített éves 
kibocsátási jelentések benyújtásához. Ennek köszönhetően világosan érthetők voltak a hitelesítési munka ered -
ményei és a hitelesítőnek a kibocsátási adatokról ténylegesen alkotott véleménye, az alkalmazott módszertan és 
a hitelesítők által elvégzett munka azonban nem volt részletezve. Az adatlapok ezenkívül nem tartalmaztak olyan 
konkrét szöveges mezőt a hitelesítő által kitöltendő részeknél, amelyekben a hitelesítő felsorolhatná ajánlásait vagy 
ismertethetné az előző év megállapításainak és megjegyzéseinek hasznosulását.
Franciaországban az illetékes hatóság nyilatkozatot kapott a hitelesítőktől arról, hogy ez utóbbiak ésszerű bizo -
nyossággal rendelkeznek az éves kibocsátási jelentésről. Ezekbe a nyilatkozatokba a hitelesítők bevezetik meg -
állapításaikat és a szabálytalansággal kapcsolatos problémákat. A számvevők megállapították ugyanakkor, hogy 
egyes hitelesítők a nyilatkozatokban soha nem szerepeltettek problémákat, még akkor sem, ha a belső hitelesítési 
jelentések tartalmaztak megállapításokat, továbbá hogy a nyilatkozatok tartalma az egyes hitelesítőktől függően 
eltérő volt.
Az olasz tagállami jogszabályok adott jelentésminták használatát írják elő a hitelesítők számára. A jelentéstételi 
láncra ezért nagyfokú szabványosítás jellemző. A Számvevőszék megállapította, hogy a hitelesítők az esetek több -
ségében nem tettek megállapításokat. Ez szöges ellentétben állt az Egyesült Királyság példájával, ahol az esetek 
többségében a hitelesítők tettek megállapításokat.
Egy olaszországi esetben egy hitelesítő az első három évben számos megállapítást tett. A dokumentációból nem 
derül ki, hogy valamennyi problémát megoldották -e, és ha igen, hogyan, illetve hogy sor került -e az illetékes ható -
ság beavatkozására. A 2011-es jelentéstételi évre azonban az üzemeltető új hitelesítőt bízott meg, aki arra az évre 
vonatkozóan egyáltalán nem tett megállapítást.
Lengyelországban az illetékes hatóság elektronikus adatbázis segítségével keresztellenőrzést végez a jelentések -
ben szereplő kibocsátásokról, azonban ha szerepelnek is a hitelesítési véleményben megállapítások, azok haszno -
sulásvizsgálatát nem végzi el.
36 Észrevételek
69 Az Európai Akkreditálási 
Együttműködés (EA) olyan 
európai nemzeti akkreditációs 
szervek egyesülete, amelyeket 
saját tagállami kormányuk 
hivatalosan elismer mint olyan 
szerveket, amelyek 
nemzetközi standardok 
alapján értékelik és ellenőrzik 
az értékelési – pl. igazolás, 
hitelesítés, szemle, tesztelés és 
kalibrálás  – (összefoglaló 
néven: 
megfelelőségértékelési) 
szolgáltatásokat végző 
szervezeteket ( http://www.
european -accreditation.org/
about- us).
70 A 2007/589/EK bizottsági  
határozat 10.4.2. szakaszának 
d) pontja, lásd még: 
4. háttérmagyarázat .
71 Részletesebb 
háttérinformációk találhatók 
a 4. háttérmagyarázatban .A hitelesítők által elvégzett 
munka minőségét nem 
ellenőrizték megfelelően
53 
Az EU ETS irányelv és a kapcsolódó, Mo -
nitoring és jelentési iránymutatások a II. 
szakaszban nem vezettek be világosan 
meghatározott előírásokat a független 
hitelesítők akkreditálására, illetve a hi -
telesítők által végzett munka minőség - 
ellenőrzésére vonatkozóan. Az irányelv 
tartalmazta a hitelesítők alkalmasságára 
vonatkozó minimális követelményeket, 
a Monitoring és jelentési iránymutatások 
pedig egyrészt tartalmazták a „hitelesítő” 
és az „akkreditáció” meghatározását, más -
részt előírták a tagállamok számára, hogy 
vegyék figyelembe az Európai Akkreditá -
lási Együttműködés (EA) által kibocsátott, 
vonatkozó iránymutatásokat69. A Monito -
ring és jelentési iránymutatások emellett 
lehetőséget adtak az illetékes hatóságok 
és az akkreditáló testületek részére, hogy 
értékeljék a hitelesítők belső hitelesítési 
jelentéseit70. A tagállamoknak ezeken a te -
rületeken jelentős döntési szabadságuk 
volt, ami nem vált hasznára az iránymu -
tatások eredményes alkalmazásának. 
Az üzemeltetőknek ezért az Unió egyes 
országaiban nem ugyanazon követelmé -
nyeknek kellett megfelelniük, és a hitele -
sítés révén csak kisebb bizonyosság volt 
szerezhető.
54 
Az ellenőrzésre kiválasztott tagállamok 
mindegyike alkalmazott valamilyen 
formában akkreditációt, illetve valami -
lyen formában elismerte a hitelesítőket, 
elkészítve az így jóváhagyott hitelesítők 
jegyzékét (poolok), hogy az üzemel -
tetők ilyen hitelesítőknek adhassanak 
megbízást. Olaszországban a hitelesítők 
elismerése a nemzeti illetékes hatóság 
feladata volt. Az illetékes hatóság listát 
állított össze a 23 elismert olaszországi 
EU ETS hitelesítőből, de ezek munká -
jára vonatkozóan nem végzett rend -
szeres minőség  értékelést, és nem is 
ellenőrizte azt. Ez a modell a III. szakasz 
indulása előtt megszűnt. Más vizsgált tagállamokban az akkreditációt, illetve 
az elismerést a meglévő akkreditációs, 
illetve elismerő szervek bocsátották ki.
55 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a kiválasztott tagállamokban az illetékes 
hatóságok az éves kibocsátási jelentése -
ket illetően szerzett bizonyosság tekin -
tetében nagymértékben támaszkodtak 
a hitelesítők munkájára. A tagállami illeté -
kes hatóságok közül azonban egyik sem 
végzett külön a hitelesítési jelentések és 
a kapcsolódó dokumentumok minőségé -
re és tartalmára irányuló ellenőrzéseket, 
mivel ezt az akkreditációs szervek felada -
tának tekintették. Ugyanígy, a kiválasztott 
tagállamok egyike sem használta ki azt az 
iránymutatásokban foglalt lehetőséget  , 
hogy bekérjék a hitelesítők belső hitele -
sítési jelentéseit71, és ezek segítségével 
értékeljék munkájukat.
56 
Az öt felkeresett tagállam közül háromban 
(Németország, Lengyelország, Egyesült 
Királyság), ahol a hitelesítőket független 
szerv akkreditálta, az illetékes hatósá -
gok és az akkreditációs szervek között 
nem volt koordináció, illetve rendszeres 
információcsere a hitelesítési jelentések 
teljességéről és minőségéről, valamint az 
ezek alapján szerezhető bizonyosságról. 
A Számvevőszék megjegyzi, hogy csak az 
illetékes hatóságok rendelkeztek közvet -
len és teljes körű hozzáféréssel a hozzájuk 
benyújtott, hitelesített éves kibocsátási je -
lentésekhez. A Számvevőszék véleménye 
szerint a fent ismertetett megállapítások 
részben abból adódnak, hogy az EU ETS 
keretében nincsenek az akkreditációra, 
illetve a (minőség-) ellenőrzésre vonatko -
zó rendelkezések, részben pedig abból, 
hogy az EU ETS II. szakaszában az illetékes 
hatóságok számára nem írták elő a hitele -
sítők munkájának felülvizsgálatát.
37 Észrevételek
72 A környezetszennyezés 
integrált megelőzése és 
csökkentése (2013-ig) az ipari 
kibocsátásokról szóló, 
2010. november 24-i 
2010/75/EU európai 
parlamenti és tanácsi irányelv 
(HL L 334., 2010.12.17., 17. o.) 
által hatályon kívül helyezett, 
a környezetszennyezés 
integrált megelőzéséről és 
csökkentéséről szóló, 
2008. január 15-i 2008/1/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
irányelv (HL L 24., 2008.1.29., 
8. o.) alapján.
73 Az Egyesült Királyságban 
a II. szakasz 2008-as 
kezdésekor megközelítőleg 
5% volt a létesítményeknél 
végzett szemlék aránya, majd 
ez az arány kb. 1%-ra csökkent 
a szakasz végére, 2012-re.57 
Ezenkívül egyetlen tagállamban sem volt 
olyan rotációs rendszer, amely erősítet -
te volna a hitelesítők függetlenségét 
és pártatlanságát. Franciaországban és 
Lengyelországban a Számvevőszék olyan 
eseteket talált, amikor a hitelesítők nem 
csak a kibocsátási jelentések hitelesíté -
sét végezték, hanem ugyanazon létesít -
ményre vonatkozóan a monitoringtervet 
is kidolgozták, illetve egyéb kapcsolódó 
tevékenységben is részt vettek (pl. a lé -
tesítményeknél szemléket végeztek az 
illetékes hatóság számára), és ez össze -
férhetetlenséget eredményezhetett.
A létesítményeknél csak 
nagyon korlátozott mértékben 
végeztek helyszíni szemléket
58 
Sem az EU ETS irányelv, sem a Mo -
nitoring és jelentési iránymutatások 
nem határozzák meg, hogy az illetékes 
hatóságoknak a létesítményeknél mely 
ellenőrzéseket kell elvégezniük. Konkré -
tan: nem volt érvényben olyan előírás, 
amely az illetékes hatóságokat kötelezte 
volna olyan helyszíni szemle elvégzésé -
re a létesítményeknél, amelynek révén 
értékelhető lett volna a monitoringterv 
végrehajtása vagy a hitelesített kibocsá -
tási jelentések megbízhatósága.
59 
Az Egyesült Királyság kivételével a felke -
resett tagállamokban a Számvevőszék 
azt állapította meg, hogy az illetékes 
hatóságok az EU ETS -sel összefüggés -
ben nem végeztek helyszíni ellenőrzést. 
A létesítményeknél más típusú ellenőr -
zéseket gyakran végeztek kormányzati 
szervek, pl. az IPPC- engedélyezéssel72 
vagy hulladék- és környezetvédelmi 
jogszabályokkal kapcsolatban, amelyek 
nagyobb prioritást kaptak (pl. Németor -
szágban, Franciaországban és Lengyel -
országban), de amelyek nem kifejezetten 
az EU ETS -sel kapcsolatos problémákkal foglalkoztak. Németországban és Spa -
nyolországban a Számvevőszék egyes 
esetekben azt tapasztalta, hogy a regi -
onális illetékes hatóságok eseti alapon 
elkísérték a hitelesítőket a helyszíni 
ellenőrzésekre.
60 
A kiválasztott tagállamok egyikében 
sem állt rendelkezésre központi statisz -
tika az EU ETS -sel kapcsolatban vég -
zett szemlékről, az Egyesült Királyság 
kivételével, ahol a II. szakasz vége felé 
a helyszíni ellenőrzések száma fokozato -
san csökkent73.
Az EU ETS tagállami 
alkalmazásáról szóló 
jelentéseket hiányosságok 
jellemezték
61 
A tagállamokra az EU ETS irányelv 21. 
cikke értelmében éves jelentéstételi 
kötelezettség hárul. Az irányelv végre -
hajtásának legfontosabb szempontjait 
tárgyaló éves jelentéseiket a Bizottság -
nak kell benyújtaniuk. A Számvevőszék 
véleménye szerint e kötelező éves jelen -
téstételen kívül a tagállamoknak a széles 
körű nyilvánosságot is tájékoztatniuk 
kellene az EU ETS nemzeti alkalmazásá -
ról és eredményeiről.
62 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
Olaszország 2010-re, 2011-re és 2012-re 
vonatkozóan nem készítette el és nem 
nyújtotta be a Bizottságnak a 21. cikk 
által előírt jelentéseket, Franciaország 
pedig csak 2012-re vonatkozóan, a Szám -
vevőszék kérésére készített jelentést.
38 Észrevételek
63 
Ami az EU ETS nemzeti alkalmazására 
vonatkozó, a szélesebb nyilvánosság 
tájékoztatását szolgáló, más típusú 
jelentéseket illeti, Németország és 
Spanyolország átfogó éves jelentéseket 
készített az EU ETS -ről, amelyekben a ki -
bocsátásokról trend- és ágazati elemzés, 
valamint a megfeleléssel kapcsolatos 
adatok is szerepeltek. Görögország, 
Franciaország és Olaszország ugyan -
akkor kevés olyan nyilvános jelentést 
tett közzé, amely kifejezetten az EU ETS 
nemzeti alkalmazására és eredményeire 
vonatkozik. Az Egyesült Királyság csak 
2010-ig készített éves nemzeti szintű 
jelentést az EU ETS -ről.
Gondok mer ültek fel az 
EU ETS II. szakaszában 
a tagállami alkalmazással 
kapcsolatos bizottsági 
iránymutatás és monitoring 
tekintetében
64 
A II. szakaszban a Bizottság feladatai 
közé tartozott74, hogy értékelje a nemze -
ti kiosztási tervekben lefektetett tagálla -
mi kiosztási szabályokat, továbbá adjon 
iránymutatást a tagállamoknak és kísérje 
figyelemmel a rendszer alkalmazását. 
A Bizottság e feladatainak célja annak 
biztosítása, hogy az EU ETS rendszere 
Európában mindenütt megfelelően 
működjék, hogy elkerülhető legyen 
a verseny torzulása, továbbá hogy más, 
a harmonizáció hiányából adódó prob -
lémák ne érintsék hátrányosan az EU ETS 
mint a kibocsátáscsökkentést a lehető 
legköltséghatékonyabb módon elérő, 
piacalapú eszköz eredményes műkö -
dését. Az EU ETS megfelelő működése 
során az érdekeltek bizalmát növelné, 
ha a rendszer általános alkalmazására 
és működésére vonatkozó, részletes és 
releváns információkat rendszeresen 
közzétennék, különösen decentralizált 
alkalmazás esetén.A II. szakasz nemzeti kiosztási 
terveinek Bizottság általi 
értékelése nem volt kellően 
átlátható
65 
Az EU ETS I. és II. szakaszában a tagálla -
mok nemzeti kiosztási terveket dolgoz -
tak ki, amelyekben meghatározták, hogy 
az egyes üzemeltetők számára összesen 
milyen mennyiségben kívánnak kibocsá -
tási egységeket juttatni. Ehhez a Bizott -
ság külön iránymutatást is készített75. 
Az iránymutatás ismertette a kibocsá -
tási trendeket meghatározó fő kritéri -
umokat, mint pl. a GDP növekedése és 
a szén -dioxid -intenzitás, valamint hogy 
a tagállamok csökkentési potenciálját 
hogyan lehet értékelni. A csökkentési 
potenciál és egy adott referenciaév kibo -
csátásai alapján ki lehetett számítani egy 
indikatív plafont.
66 
A Bizottság a II. szakasz tíz nemzeti ki -
osztási tervéből álló csomag jóváhagyá -
sa után, 2006-ban közleményt76 adott ki, 
amelyben kifejtette, hogy a kibocsátási 
plafonok kiszámításához szükséges 
szén -dioxid -intenzitási és gazdasági nö -
vekedési adatokhoz az „Európai energia 
és közlekedés: trendek 2030-ig (frissítve 
2005-ben)”77 című jelentésben bemuta -
tott módszertant vette alapul. E jelentés 
eredményei az Athéni Egyetem által ki -
dolgozott PRIMES -modellen alapultak78. 
Ezt az értékelési módszert azonban nem 
közölték előre (azaz a NAP -iránymutatá -
sokban) a tagállamokkal.74 Az EU ETS irányelv 9., 14., 19., 
20., 21. és 30. cikke.
75 COM(2005) 703 végleges, 
2005. december 22.
76 COM(2006) 725 végleges, 
2006. november 29.
77 A jelentést a Bizottság 
Energiaügyi és Közlekedési 
Főigazgatósága készítette 
a PRIMES -modell alapján.
78 Az „Európai energia és 
közlekedés: trendek 2030-ig 
(frissítve 2005-ben)” c. 
jelentést az Athéni Műszaki 
Egyetem kommunikációs és 
informatikai rendszerekkel 
foglalkozó intézete 
(ICCS -NTUA) készítette 
a Bizottság részére. 
A PRIMES -modell általános 
célú modell; jövőbeni 
lehetséges kimenetelre 
vonatkozó előrejelzésekhez, 
forgatókönyv -készítéshez, 
szakpolitikai 
hatásvizsgálatokhoz 
alkalmazható. A modell 
felméri az energiakeresletet, 
és a kínálati és 
szennyezéscsökkentő 
technológiákat. A rendszer 
tükrözi azokat 
a piacgazdaságra, ágazati 
szerkezetre, energetikai, illetve 
környezetvédelmi 
szakpolitikákra és 
szabályozásra vonatkozó 
megfontolásokat, amelyek 
a feltevés szerint befolyásolják 
az energiarendszer 
szereplőinek piaci 
magatartását ( https://
ec.europa.eu/energy/sites/
ener/files/documents/
trends_to_2030_
update_2005.pdf ).
39 Észrevételek
67 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a Bizottság nem az átláthatóság sza -
bályának megfelelően járt el annak 
a döntésnek a meghozatalakor, hogy 
a PRIMES -modellt, referenciaévként pe -
dig a 2005-ös évet fogja alapul venni a II. 
szakasz plafonértékeinek kiszámításá -
hoz, mivel a tagállamok a nemzeti kiosz -
tási terveiket a rendelkezésükre bocsá -
tott NAP -iránymutatások alapján kezdték 
el kidolgozni, és ezen iránymutatások 
nem tettek említést a PRIMES -modellről. 
Ez egyrészt jelentős hatékonyságvesz -
tést eredményezett a tagállamoknál, 
mert az új kritériumok alkalmazásával 
módosítaniuk kellett nemzeti kiosztási 
terveiket, másrészt a II. szakasz nemzeti 
kiosztási terveinek kidolgozása és érté -
kelése így nem volt teljesen átlátható.
68 
Továbbá a Számvevőszék annak vizs -
gálatához, hogy a II. szakasz nemzeti 
kiosztási terveinek értékelése követke -
zetes, méltányos és egyformán részletes 
módon történt -e, arra kérte a Bizottsá -
got, hogy bocsássa rendelkezésére az 
e tervek értékelésére vonatkozó belső, 
illetve munkadokumentumait.
69 
Mivel e dokumentumokra vonatkozóan 
a megőrzési időszak lejárt, a Bizottság 
szolgálatai csak az általuk az ellenőrző 
listához használt mintát, valamint két 
tagállamra vonatkozó, kitöltött ellenőrző 
listát tudták átadni. A többi tagállamra 
vonatkozó kitöltött ellenőrző listákat 
nem tudták rendelkezésre bocsátani. 
Rendelkezésre álló dokumentumok 
hiányában a Számvevőszék nem tudta 
megállapítani, hogy minden kiválasztott 
tagállam esetében egyformán részletes 
és teljes körű volt -e a Bizottság nemzeti 
kiosztási tervekre irányuló értékelése.A Bizottság nem tette közzé az 
EU ETS irányelvben előírt éves 
végrehajtási jelentéseket
70 
Az EU ETS irányelv 21. cikke értelmé -
ben a tagállamok kötelesek az irányelv 
alkalmazásáról éves jelentést benyújtani 
a Bizottságnak (lásd még: 61. és 62. be -
kezdés). A tagállamok által évente be -
nyújtott jelentések alapján a Bizottság -
nak a tagállami jelentések beérkezése 
után három hónapon belül konszolidált 
éves jelentést kell közzétennie az EU ETS 
irányelv alkalmazásáról. E jelentés köz -
zétételéhez a Bizottságnak figyelemmel 
kell kísérnie a konszolidált jelentés alap -
jául szolgáló tagállami jelentések időben 
történő benyújtását, és módszereket kell 
kidolgoznia a konszolidáláshoz, valamint 
a jelentésekben foglalt információk 
felhasználásához.
71 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a Bizottság az EU ETS II. szakasza során 
nem tette közzé az éves végrehajtási 
jelentést. Emiatt a II. szakaszban nem 
állt rendelkezésre átfogó információ 
a Bizottság részéről az EU ETS tagállami 
alkalmazásának helyzetéről.
40 Észrevételek
72 
A Számvevőszék ezenkívül azt is meg -
állapította, hogy a Bizottság szolgálatai 
nem kísérték megfelelően figyelemmel, 
hogy a tagállamok időben, hiánytalan 
éves végrehajtási jelentéseket nyújta -
nak-e be, illetve nem vezettek összesített 
nyilvántartást a beérkezett információk -
ról. A Bizottság nem használta ki sziszte -
matikusan ezt az EU ETS alkalmazásával 
kapcsolatos információforrást.
Az EU ETS tagállami 
alkalmazását a Bizottság csak 
korlátozott mértékben kísérte 
figyelemmel
73 
A kibocsátáskereskedelmi rendszer 
alkalmazásának tagállamok közötti 
harmonizálása elengedhetetlenül fontos 
a kibocsátáskereskedelem előnyei -
nek jobb kihasználása és a belső piac 
torzulásának elkerülése érdekében79. Az 
EU ETS -t nagymértékben a tagállamok 
finanszírozzák és hajtják végre – hiszen 
az irányelv ebben döntési szabadságot 
biztosít számukra –, és a Számvevőszék 
elismeri, hogy a Bizottság csak korláto -
zott mértékben rendelkezik eszközökkel 
a harmonizáció kikényszerítéséhez. 
Az EU ETS II. szakaszára vonatkozóan 
azonban az irányelv egy sor konkrét 
iránymutatási, monitoring- és alkalma -
zási feladattal ruházta fel a Bizottságot. 
Ahhoz, hogy tudja, mely területeken 
van szükség további harmonizációra, 
a Bizottságnak megfelelően figyelemmel 
kellene kísérnie a tagállami alkalmazást.74 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
azokon a területeken, ahol a Bizottság 
aktívan – pl. iránymutatások elfogadá -
sával – törekedett a harmonizációra80, 
bizonyos mértékben születtek eredmé -
nyek. Ahol azonban a Bizottság nem fo -
gadott el részletes iránymutatásokat, az 
alkalmazás alapvető szempontjainak har -
monizálására nem került sor; ilyen volt 
többek között a számlanyitás (lásd: 32–
36. bekezdés), az ügyletek elemzése 
(lásd: 37–38. bekezdés), a hitelesítés és 
akkreditálás (lásd: 50–57. bekezdés), 
a kontrollrendszerek és szankciórendsze -
rek (lásd: 80–85. bekezdés) területe.
75 
Az, hogy a tagállamok eltérő alkalmazási 
megközelítéseket alkalmaznak, azzal 
a következménnyel jár, hogy az egyes 
tagállamokban az üzemeltetőknek 
és más piaci szereplőknek – az uniós 
jogban és iránymutatásokban külön 
meghatározottakon kívül – különböző 
követelményeket és szabályokat kell 
betartaniuk (pl. a kibocsátási egységek 
státuszát, a szankciók alkalmazását vagy 
a monitoring- és hitelesítési rendszert 
illetően).79 A 2003/87/EK irányelvnek az 
üvegházhatású gázok 
kibocsátási egységei 
Közösségen belüli 
kereskedelmi rendszerének 
továbbfejlesztése és 
kiterjesztése tekintetében 
történő módosításáról szóló, 
2009. április 23-i 2009/29/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
irányelv (HL L 140., 2009.6.5., 
63. o.) 8. 
preambulumbekezdése.
80 Pl. az I. és a II. szakaszra 
vonatkozó Monitoring és 
jelentési iránymutatások.
41 Észrevételek
76 
A Bizottság többek között helyszíni 
szemlék révén rendelkezhet nagyobb 
rálátással a tagállamok közötti harmo -
nizáció szintjére és írhatja elő közöttük 
a harmonizált gyakorlatok alkalmazását. 
A Számvevőszék elismeri, hogy a Bizott -
ságnak nincs egyértelműen kimondott 
jogi felhatalmazása tagállami szintű 
szemlék végzésére, ugyanakkor azt is 
megállapította: nincs bizonyíték arra, 
hogy a Bizottság kellően figyelemmel 
kísérte és felmérte az egymástól eltérő 
alkalmazásnak az EU ETS eredményes 
működésére és integritására gyakorolt 
lehetséges hatását, illetve az ezzel kap -
csolatos (pl. a verseny torzulását érintő) 
kockázatokat. Noha tekinthetjük úgy, 
hogy a harmonizáció hiányával kapcso -
latos problémák oka, hogy az EU ETS 
rendszer alkalmazásáról irányelv rendel -
kezik, a Számvevőszék véleménye szerint 
az EU ETS II. szakaszában a Bizottság 
nem megfelelő mértékben kísérte figye -
lemmel az alkalmazás harmonizálásának 
szintjét a tagállamokban.
A tagállamok illetékes 
hatóságai között az EU ETS 
alkalmazásával kapcsolatban 
a Bizottság által szervezett 
információcserét hátráltatta az 
alacsony részvételi arány
77 
Az EU ETS irányelv értelmében a Bizott -
ság információcserét szervez a tag -
államok illetékes hatóságai között az 
elosztási kérdésekkel, a kibocsátáscsök -
kentési egységek (ERU)81 és az igazolt 
kibocsátás csökkentési egységek (CER) 
közösségi rendszerben történő használa -
tával, a jegyzékek működésével, a mo -
nitoringgal, a jelentéstétellel, a hitelesí -
téssel, valamint az irányelv betartásával 
kapcsolatos fejleményekre vonatkozóan.78 
2009-ben ETS -fórumot hívtak életre: 
e platform segítségével a tagállamok 
illetékes hatóságai információkat 
cserélhettek az EU ETS alkalmazásának 
témájában. A fórum céljai a következők 
voltak: a folyamatok megfelelő műkö -
désének biztosítása az EU ETS működési 
láncában; a tagállamok támogatása az 
EU ETS működési követelményeinek és 
folyamatainak betartásában; valamint 
a tagállamok illetékes hatóságai közötti 
szoros és eredményes együttműködés 
ösztönzése. Az ETS -fórum volt az egyik 
fő olyan mechanizmus, amelynek révén 
a Bizottság törekedett biztosítani az EU 
ETS rendszerével kapcsolatos informá -
ciók eredményes áramlását, ez ugyanis 
elengedhetetlen a bevált gyakorlatok 
terjesztése és az EU ETS irányításának 
javítása szempontjából.
79 
Az EU ETS II. szakaszában a fórum négy 
munkacsoportot működtetett. Az 
ETS -fórum keretében megvitatott és ki -
dolgozott információk megosztása egy, 
az összes illetékes hatóság által elérhető 
webalapú eszköz segítségével történt. 
A munkacsoportok ülésein készült jegy -
zőkönyvek és az illetékes hatóságokkal 
készített interjúk alapján a Számvevő -
szék megállapította, hogy a megfelelési 
fórum jelentős szerepe ellenére a mun -
kacsoportokban a tagállamok részvételi 
aránya alacsony volt (az üléseken átlago -
san kevesebb mint hat illetékes hatóság 
volt jelen) és az illetékes hatóságok csak 
nagyon korlátozott számban vettek részt 
rendszeresen (nagyrészt ugyanazok). 
Ez csökkentette az illetékes hatóságok 
közötti információcsere lehetőségét, ami 
pedig lényeges szerepet játszik abban, 
hogy az EU ETS céljai teljesülhessenek.81 Az ERU -k az együttes 
végrehajtási (JI) projektek 
során létrehozott 
kibocsátáscsökkentési 
egységek (Emission Reduction 
Units), a CER -ek pedig a tiszta 
fejlesztési mechanizmus 
(CDM) keretében megvalósuló 
projektekből eredő igazolt 
kibocsátáscsökkentési 
egységek (Certified Emission 
Reductions).
42 Észrevételek
Hiányosságok jellemezték az 
EU ETS szankciórendszerének 
tagállami alkalmazását 
és a nemzetközi 
projektkreditek 
beszolgáltatásával 
kapcsolatos gyakorlatot
80 
Az EU -ETS irányelv értelmében az a tag -
államok saját nemzeti szankcionálási sza -
bályokat hoznak létre EU ETS -re vonatko -
zó jogszabályok megszegése esetére és 
ezeket alkalmazzák. Az EU ETS irányelv 
emellett többletkibocsátás esetére ren -
delkezik egy uniós szinten alkalmazandó 
külön szankcióról, a tagállamok által 
adott esetben meghatározott, további 
szankcióktól függetlenül. Ez a szankció 
100 euró kifizetését jelenti minden olyan 
tonna szén -dioxid -egyenérték esetében, 
amelyre vonatkozóan az üzemeltető 
nem szolgáltatott be kibocsátási egysé -
get. Mivel a szankció jelentős mértékben 
meghaladja a kibocsátási egységek piaci 
árát, eredményesen ösztönzi a létesít -
ményeket arra, hogy betartsák a plafon -
értékeket és kellő számú kibocsátási 
egységet szolgáltassanak be. A Számve -
vőszék megjegyzi, hogy a létesítmények 
Unió -szerte kötelesek a megadott határ -
időig, minden év áprilisáig, beszolgáltat -
ni a hitelesített kibocsátásnak megfelelő, 
előírt számú kibocsátási egységet, és 
e tekintetben az EU ETS megfelelési 
aránya nagyon magas (az EUTL nyilvá -
nosan hozzáférhető adatai szerint 99%). 
A Bizottság nem szabhat ki büntetést; ez 
a tagállamok előjoga.Az egyes tagállamok 
szankciókra vonatkozó 
rendelkezéseinek nagymértékű 
eltérése miatt előfordulhat, 
hogy nem biztosított 
az ü zemeltetők közötti 
esélyegyenlőség
81 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a tagállamok saját nemzeti jogszabá -
lyaikban a szabálysértések különböző 
típusait határozták meg, amelyek meg -
állapítása esetén – az irányelvben meg -
határozott „100 eurós” pénzbüntetésen 
túl – további pénzbüntetés kiszabása 
vagy más intézkedés hajtható végre (pl. 
engedély visszavonása vagy ideiglenes 
felfüggesztése). A  táblázat  néhány vizs -
gált tagállamban a szabálysértések és az 
ezeknek megfelelő szankciók tagállami 
listáját tartalmazza, a teljesség igénye 
nélkül.
82 
A szankciót maguk után vonó sza -
bálysértések típusa és a kapcsolódó 
pénzbüntetések, illetve szankciók 
tagállamonként nagymértékben eltér -
nek. A Számvevőszék véleménye szerint 
a harmonizáció hiánya potenciálisan az 
üzemeltetők közötti esélyegyenlőséget 
is érintheti.
43 Észrevételek
Néhány vizsgált tagállamban a szabálysértések és az ezeknek megfelelő szankciók 
tagállami listája (nem teljes lista)
Tagállam Szabálysértések (nem teljes körű lista)Pénzbüntetés (euró, 
Egyesült Királyság: 
angol font)
Min–MaxSzabadságvesztés 
(hónap)
Min–Max
NémetországEngedély nélküli üzemeltetés
5–50  000 nem alkalmazható A létesítményt érintő változások bejelentésének elmulasztása
Egyéb (5)
SpanyolországEngedély nélküli üzemeltetés
50 001–2  000  000 nem alkalmazhatóA létesítmény jellegét, működését vagy méretét érintő 
bármely, a kibocsátásokra jelentős hatást gyakorló vagy a mo -
nitoring módosítását igénylő változás bejelentésére vonatkozó 
kötelezettség megszegése
Hitelesített éves kibocsátási jelentés bemutatásának 
elmulasztása 
Kibocsátási egységek igénylésekor információk szándékos 
visszatartása vagy megmásítása
A hitelesítő létesítménybe való belépésének megtagadása
Az üzemeltető személyazonosságát vagy tartózkodási helyét 
érintő változások bejelentésével kapcsolatos kötelezettség 
megszegése10 001–50  000 nem alkalmazható
FranciaországEngedély nélküli üzemeltetés 0–150  000 0–24
A monitoring és jelentéstételi kötelezettségek megszegése0–75  000 0–6A létesítményt érintő változások bejelentésének elmulasztása
Olaszország (2010)Engedély nélküli üzemeltetés 25 000–250  000
nem alkalmazható A korábbi adatok bejelentésének elmulasztása 2 500–25  000
Bezárás bejelentésének elmulasztása 1 000–100  000
Egyesült KirályságEngedély nélküli üzemeltetés
0Gyorsított 
eljárás alap -
ján 5 000, 
illetve 
vádemelés 
alapján0–24A monitoring és jelentéstételi kötelezettségek megszegése
A létesítményt érintő változások bejelentésének elmulasztása
Különböző egyéb bűncselekmények, többek között valótlan 
vagy félrevezető információ felhasználásaTáblázat
Forrás: a II. szakaszra vonatkozó, a 21. cikk alapján elkészített tagállami jelentésekből szerzett információk.
44 Észrevételek
A tagállamok által kiszabott 
szankciókról nem voltak 
összesített adatok
83 
Németország és az Egyesült Királyság 
kivételével a legtöbb vizsgált tagállam -
ban nem állt rendelkezésre aktualizált 
információ az uniós szinten alkalmazott 
és a további, tagállami szinten alkalma -
zott szankciók végrehajtásának helyzeté -
ről, illetve végeredményéről. Hiányosak 
voltak az információk a II. szakaszban 
kezdeményezett és sikeresen végrehaj -
tott (azaz a pénzbüntetés kifizetését 
visszaigazolták) szankcionálási eljárások 
számáról. A Számvevőszék megjegyezte: 
a tagállamok gyakran azzal szembesül -
tek, hogy az EU ETS értelmében kisza -
bott szankciók sikeres végrehajtása saját 
jogi és közigazgatási környezetük kor -
látaiba ütközik. Az illetékes hatóságok 
vagy nem voltak jogosultak szankciók 
kiszabására (pl. Olaszország esetében) 
vagy hosszadalmas bírósági eljárások 
és fellebbezések eredményére kellett 
várniuk (pl. Németország esetében). Elő -
fordulhat, hogy ez elbátortalanította az 
illetékes hatóságokat attól, hogy újabb 
szankcionálási eljárásokba kezdjenek. 
A szankciók végrehajtásáról szóló átfogó 
jelentések hiánya ugyanakkor nem növe -
li az ilyen rendszer visszatartó erejét.
84 
A Számvevőszék azt is megállapította, 
hogy a Bizottság nem vezet átfogó 
nyilvántartást speciálisan az EU ETS 
keretében kiszabott tagállami szankci -
ókról és nem gyűjt statisztikai adatokat 
az Unió egyes tagállamaiban alkalmazott 
büntetésekről – ami pedig az EU ETS 
alkalmazásának figyelemmel kísérését 
szolgálná.85 
Összességében elmondható, hogy 
a Számvevőszék tagállami és uniós szintű 
konszolidált információk hiányában nem 
tudta értékelni a szankcionálási eljárások 
tagállami szintű végrehajtását.
A nemzetközi projektkreditek 
beszolgáltatásával kapcsolatos 
konkrét problémák
86 
Az együttes végrehajtás (JI) és a tiszta 
fejlesztési mechanizmus (CDM) nemzet -
közi projektjeihez kapcsolódó kreditek, 
azaz az ERU -k és a CER -ek felhasználásá -
ra, illetve beszolgáltatására vonatkozó 
százalékos arányok határértékei (erről 
további háttér -információk olvashatók 
a melléklet I. részében ) a tagállamok II. 
szakaszra vonatkozó nemzeti kiosztási 
terveiben – az egyes tagállamok kö -
zött eltérő értékkel – meghatározásra 
kerültek. Ha az adott tagállam illetékes 
hatósága engedélyezi az egyes üzemel -
tetők számára, hogy létesítményükkel 
túllépjék a nemzetközi kreditek beszol -
gáltatására vonatkozó határértéket, ez 
potenciálisan az üzemeltetők közötti 
esélyegyenlőséget is érintheti. A Szám -
vevőszék által megvizsgált 150 eset 6%-
ában82 fordult elő, hogy az üzemeltetők 
átlépték a nemzetközi projektkreditek 
beszolgáltatására vonatkozó tagállami 
határértékeket. A 8. háttérmagyará -
zatban  néhány ilyen esetről további 
részletek olvashatók.82 Franciaország (öt eset), 
Görögország (három eset) és 
az Egyesült Királyság (egy 
eset). Az üzemeltetők számára 
pénzügyileg előnyösebb volt, 
hogy a Kiotói Jegyzőkönyvhöz 
tartozó projektek krediteit 
adják át az európai kibocsátási 
egységek (EUKE) helyett, 
különösen a II. szakasz vége 
felé, amikor az EUKE -nél jóval 
olcsóbbak voltak. A III. 
szakaszban szűkítették annak 
lehetőségét, hogy ezek 
a projektkreditek 
felhasználhatók legyenek az 
EU ETS szabályainak 
betartásához. A II. szakasz 
vége felé emiatt 
exponenciálisan megnőtt 
a használatuk az üzemeltetők 
körében – lásd: 
a mellékletben szereplő ábra .
45 Észrevételek 8. háttérmagyarázatNemzetközi kreditek túlzott mértékű beszolgáltatása
A II. szakaszban a nemzetközi projektkreditek felhasználásának határértékét egy adott létesítmény összes kibocsá -
tási egységének százalékában határozták meg.
Franciaországban a 2008–2010-es időszakra vonatkozóan vizsgált 20 létesítményből öt esetében a termelés növe -
kedésével nőtt a kiosztott kibocsátási egységek száma is, ám ezt a növekedést az európai uniós ügyletlista (EUTL) 
nem tükrözte. A kiosztott kibocsátási egységek számának növekedésével a beszolgáltatható nemzetközi kreditek 
abszolút összege is nőtt. Az üzemeltetők ezt a lehetőséget kihasználva több nemzetközi kreditet adtak át. Mivel 
azonban a tagállamok elmulasztották értesíteni a Bizottságot a termelésnövekedésről és arról, hogy így a tagálla -
mi belépők tartalékából további kiosztásokra került sor, a Számvevőszék számítása szerint az EUTL -adatok szerinti 
beszolgáltatott nemzetközi kreditek száma meghaladta a 13,5%-ot (azaz a franciaországi határértéket).
Az Egyesült Királyságban a Számvevőszék egy olyan esetet talált, ahol a nemzetközi projektkreditek beszolgáltatási 
határértékét túllépték. Amikor egy üzemeltető bezárta egyik létesítményét (amelyre korábban kibocsátási egységet 
kapott), az üzemeltető engedélyt kapott a hatóságoktól, hogy a bezárt létesítményre vonatkozó összes kibocsátási 
egységet megtartsa, és a projektkreditekre vonatkozó határérték (8%) betartása mellett egy másik létesítményéhez 
rendelje azokat. A Számvevőszék számítása szerint az a létesítmény, amelyhez hozzárendelték az említett kibocsá -
tási egységeket, a megengedett 8%-nál több projektkreditet adott át. A Számvevőszék megállapította, hogy az 
üzemeltető a bezárt létesítmény kapacitását csak részben tartotta fenn és vitte át a másik létesítményhez. Mivel az 
üzemeltető engedélyt kapott arra, hogy a kiosztott kibocsátási egységek teljes összegére projektkrediteket adjon 
át, ezzel átlépte a határértéket. A Számvevőszék megállapította, hogy ez a gyakorlat potenciálisan ahhoz vezethe -
tett, hogy ugyanazon ágazaton belül az egyes üzemeltetők eltérő elbánásban részesültek.
46
 Következtetések és 
ajánlások
87 
Az EU ETS az uniós éghajlat -politika sa -
rokköve, amelyet a világ más tájain gyak -
ran említenek a jövő éghajlat -változási 
politikája és a kibocsátáskereskedelmi 
rendszerek referenciamodelljeként. Ez 
a 2005-ben bevezetett és folyamatosan 
fejlesztett innovatív rendszer jelenleg 
a végrehajtás harmadik szakaszában van. 
Uniós szinten az EU ETS mint piacalapú 
mechanizmus célja nem csupán a kibo -
csátások felső határértéknek megfele -
lő csökkentése, hanem a szén -dioxid 
kibocsátásiár -képzési mechanizmusának 
kialakítása is. A magasabb kibocsátási ár 
nagyobb ösztönzést jelent az alacsony 
szén -dioxid -kibocsátású technológiákba 
való beruházásokra83. Ahhoz, hogy az EU 
ETS a terveknek megfelelően működjön, 
szükség van a rendszer integritásának és 
helyes alkalmazásának biztosítására. Ko -
rábbi olyan események, mint pl. feltéte -
lezett kibocsátásiegység -lopások és kör -
hintacsalási esetek szintén azt mutatják, 
hogy szükség van elővigyázatosságra.
88 
A Számvevőszék ellenőrzése során ezért 
azt értékelte, hogy az EU ETS irányítása 
megfelelő volt -e, és ehhez egyrészt azt 
vizsgálta, hogy az EU ETS integritásá -
nak védelmét szolgáló keretek kellően 
megbízhatóak -e ahhoz, hogy lehetővé 
tegyék az EU ETS helyes működését, 
másrészt azt, hogy az EU ETS II. szakaszá -
nak alkalmazása megfelelően történt -e.
89 
A Számvevőszék összességében azt 
állapította meg, hogy az EU ETS bizott -
sági és tagállami irányítása nem minden 
tekintetben volt megfelelő. Az irányí -
tást akadályozták egyrészt bizonyos, 
az integritás védelmét szolgáló keretek 
megbízhatóságával kapcsolatos problé -
mák, másrészt az EU ETS II. szakaszának 
alkalmazását érintő súlyos hiányosságok.90 
Noha jelentős előrelépések történ -
tek a piac integritását védő kereteket 
illetően (14–17. bekezdés) – elsősorban 
annak köszönhetően, hogy a kibocsá -
tási egységek azonnali piacainak nagy 
részét a MiFID és a MAD szabályozása alá 
vonták –, még számos hiányosságot kell 
orvosolni ahhoz, hogy a keretrendszer 
kellően megbízható legyen, ösztönöz -
ze a befektetők bizalmát, és mindezek 
révén erősítse az EU ETS mint környezet -
védelmi szakpolitikai eszköz hatását.
91 
A Számvevőszék ellenőrzése során 
megállapította: annak ellenére, hogy 
a kibocsátási egységeket pénzügyi 
eszközöknek minősítették, továbbra is 
maradtak még gondok a kibocsátási piac 
szabályozása és felügyelete terén, főként 
a kötelezett kereskedőket, a kétoldalú 
tőzsdén kívüli (OTC) azonnali kereske -
delmet és a kisebb piaci szereplőket 
illetően (18–21. bekezdés). Noha az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzéket 
2012-ben központosították, továbbra 
sincs a kibocsátási piacra vonatkozóan 
uniós szintű felügyelet, továbbá a tag -
állami pénzügyi szabályozók és a Bizott -
ság között az együttműködési eljárások 
sem kellően tisztázottak még (22–24. 
bekezdés). Ezért fennáll a kockázat, hogy 
nem megfelelően kezelik a potenciálisan 
súlyos hatásokkal járó piaci torzulásokat, 
illetve anomáliákat.83 Európai Bizottság, 
Éghajlatpolitikai 
Főigazgatóság, „The EU 
Emissions Trading System (EU 
ETS)” factsheet (Az uniós 
kibocsátáskereskedelmi 
rendszer (EU ETS) – ténytár), 
elérhető: http://ec.europa.eu/
clima/publications/docs/
factsheet_ets_en.pdf .
47 Következtetések és ajánlások
1. ajánlás
A Bizottságnak a piaci integritás továb -
bi javítása érdekében orvosolnia kell 
a kibocsátási piac szabályozásával és 
felügyeletével kapcsolatos, még fennálló 
problémákat. A Bizottság:
a) a MiFID- és MAR-jogszabályok jövő -
beni, a témával kapcsolatos felülvizs -
gálatával összefüggésben elemezze, 
milyen potenciális kockázatokkal jár 
a kötelezett kereskedőknek és a ki -
bocsátási piac kisebb szereplőinek 
a szabályozás alóli mentessége, és 
állapítsa meg, hogy van -e szükség 
fellépésre ezek kezeléséhez;
b) biztosítsa, hogy – figyelembe véve 
az uniós pénzügyi piacoknak a kibo -
csátási piacra is kiterjedő, kialakítás 
alatt lévő szabályozását (pl. MiFID 
és MAR) – a kibocsátási piac meg -
felelő uniós szintű felügyelet alatt 
működjön;
c) hatékonyabb piaci felügyele -
tet biztosítandó, erősítse meg 
a szabályozási együttműködési 
mechanizmusokat.
92 
A Számvevőszék szerint a kibocsátási 
egység jogi meghatározásának tisztázá -
sa kedvezően hatna az EU ETS piacának 
működésére (1–27. bekezdés). A kibocsá -
tási piac likviditásának fenntartásához 
bizalomra van szükség, főként a befekte -
tési céllal részt vevő kereskedők részéről, 
akiknek a részvétele ezen a piacon nem 
kötelező. A kibocsátási egységek hitel -
biztosítékként történő létrehozásának és 
védelmének tisztázása szintén elősegít -
heti a piac működésének javulását (28. 
bekezdés).2. ajánlás
A stabilitás növelése, valamint a bizalom 
ösztönzése céljából tovább kell lépni 
a kibocsátási egységek jogi státuszának 
tisztázása terén.
Ezzel kapcsolatban a Bizottságnak 
elemeznie kell, hogy milyen haszonnal 
jár a kibocsátási egységek tulajdonjo -
got megtestesítő értékpapírként való 
kezelése Unió -szerte, továbbá meg kell 
fontolnia, hogyan lehetne a hitelbizto -
sítékok esetében expressz regisztrációs 
mechanizmust létrehozni.
93 
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék az EU ETS alapadatait fel -
dolgozó és közlő, valamint az EU ETS 
piacának integritását biztosító legfőbb 
eszköz. A jelentős pénzügyi érdekekből, 
valamint a résztvevők széles köréből 
adódóan nagy kockázatnak van kitéve 
(29–31. bekezdés). A piac uniós szintű 
biztosítása érdekében, valamint a piacot 
érintő korábbi biztonsági események 
fényében összehangolt megközelítésre 
van szükség a kockázatkezelési eljárások 
területén. Az uniós kibocsátásiegység - 
forgalmi jegyzék biztonsága az EU ETS 
II. szakaszában jelentősen javult (32. be -
kezdés). A legtöbb vizsgált tagállamban 
azonban nem eléggé megbízhatóak az 
EU ETS számlák nyitásával, az ügyletek 
figyelemmel kísérésével és a szabályozó 
hatóságokkal való együttműködéssel 
kapcsolatos eljárások (33–38. bekezdés). 
Mivel adatvédelmi szempontok miatt 
a Bizottság szintén nem tudja megfelelő -
en figyelemmel kísérni az ügyleteket, ez 
jelentős hiányt jelent a felügyelet tekin -
tetében. A Bizottság szintjén a jegyzék 
kifejlesztése és működtetése összetett 
feladat volt, amelyet belső koordinációs 
problémák és a források korlátozottsága 
is hátráltatott (39–41. bekezdés).
48 Következtetések és ajánlások
3. ajánlás
Az EU ETS alapadatait feldolgozó rend -
szerek (az uniós kibocsátásiegység -for-
galmi jegyzék és a kapcsolódó eljárások) 
egyes elemei további javításra szorulnak.
A Bizottság:
a) fontolja meg, hogy a visszaélésekkel 
és a csalással kapcsolatos kockázat 
enyhítése érdekében a határokon 
átnyúló ügyletekre vonatkozóan ho -
gyan fejleszthető ki és koordinálható 
hatásos monitoringrendszer uniós 
szinten;
b) határozza meg, melyek azok a meg -
felelő intézkedések, amelyekkel 
szigorítható a kontroll -keretrendszer, 
és terjeszthetők a tagállami bevált 
gyakorlatok a számlanyitással kap -
csolatban a biztonsági és integritási 
kockázatok további csökkentése 
céljából, valamint biztosítsa ezek 
Unió -szerte történő alkalmazását;
c) hozzon létre megfelelő struktúrát az 
illetékes bizottsági szolgálat infor -
matikai és ügyviteli feladatainak ellá -
tásához, és gondoskodjon az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék 
rendszerének helyes működéséről.
A tagállamok:
d) vezessék be a 3.b) ajánlásban emlí -
tett kontrollokat;
e) tökéletesítsék az uniós kibocsátási -
egység -forgalmi jegyzékért felelős 
hatóságok, illetve más illetékes 
hatóságok (elsősorban a pénzügyi 
információs egységek és a bűnüldö -
ző szervek) közötti együttműködést.94 
A Számvevőszék megállapítja, hogy 
a II. szakaszban súlyos hiányosságok 
jellemezték az EU ETS alkalmazását. 
A tagállamok az EU ETS irányelvet 
eltérő módokon hajtották végre (47. be -
kezdés). A kontrollrendszer tagállami 
alkalmazását tekintve is hiányosságokat 
állapítottunk meg. A kibocsátásokkal 
kapcsolatos monitoringot, jelentésté -
telt és hitelesítést biztosító rendszerek 
összehangolása, illetve alkalmazása nem 
volt eredményes (48–60. bekezdés). 
Konkrét probléma volt, hogy az illetékes 
hatóságok nem ellenőrizték megfelelő -
en a hitelesítők által végzett munkát, és 
a létesítmények szintjén csak korlátozott 
számban végeztek helyszíni ellenőrzé -
seket. Továbbá, egyes tagállamok nem 
nyújtották be az EU ETS működéséről az 
összes kötelezően elkészítendő jelentést 
(61–63. bekezdés).
49 Következtetések és ajánlások
4. ajánlás
A III. szakasz felülvizsgált keretrend -
szerének alkalmazásakor orvosolni 
kell a Számvevőszék ellenőrzése során 
a II. szakasz kontroll -keretrendszerének 
tagállami alkalmazását illetően megálla -
pított hiányosságokat.
A Bizottság:
a) fontolja meg, hogy nincs -e szükség 
a monitoring- és jelentési keret -
rendszer módosítására ahhoz, hogy 
a kibocsátásokkal kapcsolatos mo -
nitoring, jelentéstétel és hitelesítés 
szigorúbban történjen;
b) írja elő az illetékes hatóságok szá -
mára, hogy javítsanak szankcionálási 
gyakorlatukon, és ezáltal nyújtsanak 
bizonyosságot a kontrollrendszer 
minőségéről.
A tagállamok:
c) vezessenek be szemléket is tartal -
mazó, koherens és hatásos kontroll -
rendszert a tevékenységekkel kap -
csolatos monitoring, jelentéstétel és 
hitelesítés céljából;
d) a hitelesítési folyamat minőségének 
javítása céljából gondoskodjanak az 
illetékes hatóságok és az akkreditáci -
ós testületek közötti jobb koordiná -
cióról és információcseréről;
e) jutassák el időben a Bizottság -
nak az irányelvben szereplő éves 
jelentéseket;
f) az EU ETS alkalmazásáról és eredmé -
nyeiről szóló rendszeres jelentések 
közzétételével mozdítsák elő az 
átláthatóságot az üzemeltetők és 
a piaci szereplők számára.95 
A Számvevőszék hiányosságokat álla -
pított meg az EU ETS II. szakaszában 
a tagállami alkalmazással kapcsolatos 
bizottsági iránymutatás és monitoring 
tekintetében. A Számvevőszék megálla -
pította, hogy mivel nem volt átlátható, 
hogy a Bizottság a II. szakasz kibocsá -
tási plafonértékeinek kiszámításakor 
miért döntött a PRIMES -modell, illetve 
referenciaévként a 2005-ös év alkalma -
zása mellett, ez hatékonytalanságot 
eredményezett a tagállamok szintjén, 
és a II. szakasz nemzeti kiosztási tervei -
nek előkészítése és értékelése sem volt 
átlátható (65–67. bekezdés). A nemzeti 
kiosztási tervek értékelésére vonatkozó 
konkrét belső bizottsági dokumentumok 
hiányában a Számvevőszék nem tudta 
megállapítani, hogy minden kiválasztott 
tagállam esetében egyformán rész -
letes és teljes körű volt -e a Bizottság 
ezekre irányuló értékelése (lásd: 68–69. 
bekezdés).
50 Következtetések és ajánlások
96 
Az EU ETS mint piacalapú mechanizmus 
jellegéből adódóan rendszeresen közzé 
kell tenni a rendszer alkalmazásáról és 
működéséről szóló részletes és releváns 
információkat. Rengeteg információ 
érhető el nyilvánosan, egy fontos infor -
mációt azonban a Bizottság elmulasztott 
közzétenni, ez pedig az irányelv által 
előírt éves végrehajtási jelentés (lásd: 
71–72. bekezdés). Szintén alapvető 
fontosságú a tagállamok közötti koor -
dináció és információcsere. A Bizottság 
korlátozott mértékben játszott szerepet 
az EU ETS rendszerben a tagállamok által 
alkalmazott fő kontrollmechanizmusok 
összehangolásában (73–76. bekezdés). 
Információcsere céljából több külön -
böző fórum és munkacsoport jött létre, 
és ezek alapvető segítséget nyújtottak 
a tagállamoknak. Bizonyos mértékben 
azonban korlátozta hatásukat, hogy 
a tagállami részvétel aránya alacsony 
volt (77–79. bekezdés).
5. ajánlás
A III. szakaszban az EU ETS alkalmazására 
vonatkozó iránymutatások és informáci -
ók javításra szorulnak. A Bizottság:
a) kísérje hatékonyabban figyelemmel 
a tagállami alkalmazást, és ezáltal 
határozza meg azokat a területeket, 
ahol feltétlenül szorosabb összehan -
golásra van szükség;
b) rendszeresen tegye közzé az EU ETS 
alkalmazásáról szóló, kötelezően elő -
írt jelentéseket, és ezekben kiemel -
ten foglalkozzon az összehangolás 
hiányával és az ebből adódó kocká -
zatokkal kapcsolatos problémákkal.A tagállamok:
c) biztosítsák, hogy az illetékes ható -
ságok képviselői rendszeresen részt 
vegyenek az üléseken, illetve az 
alkalmazás kérdésével kapcsolatos 
információk, tapasztalatok és isme -
retek cseréjében.
97 
A létesítmények Unió -szerte kötelesek 
a megadott határidőig, minden évben 
beszolgáltatni a hitelesített kibocsátás -
nak megfelelő, előírt számú kibocsátási 
egységet, és e tekintetben az EU ETS 
megfelelési aránya nagyon magas. 
A Számvevőszék ugyanakkor megje -
gyezte, hogy a tagállamok által az egyéb 
típusú szabálysértésekre meghatáro -
zott, szankcióra vonatkozó rendelkezé -
sek egymástól nagyban eltérnek, ami 
csökkentheti az üzemeltetők közötti 
esélyegyenlőséget (81–82. bekezdés). 
A Számvevőszék tagállami és uniós szin -
tű konszolidált információk hiányában 
nem tudta értékelni a tagállamok által 
bevezetett szankciórendszerek eredmé -
nyességét. Előfordult, hogy a szankciók 
eredményes végrehajtását hátráltat -
ták a tagállamok jogi és közigazgatási 
rendszereinek korlátai (83–85. bekezdés). 
Emellett a nemzetközi projektkreditek 
beszolgáltatásának konkrét szabályait 
illetően is nagyban eltérő gyakorlatok 
kerültek bevezetésre (86. bekezdés). 
Ezek a problémák potenciálisan az üze -
meltetők közötti esélyegyenlőséget is 
érinthetik.
51 Következtetések és ajánlások
6. ajánlás
Átláthatóbbá kell tenni az EU ETS -sel 
kapcsolatos szankciók alkalmazását. 
Tagállami és uniós szinten biztosítani 
kell, hogy aktuális és pontos információk 
álljanak rendelkezésre a szankcionálási 
eljárások végrehajtásáról és eredményei -
ről, a Bizottságnak pedig jobban figye -
lemmel kell kísérnie mind a szabályok 
végrehajtását Unió -szerte, mind a tag -
állami szankciók egységes alkalmazását.
A Bizottság:
a) gondoskodjék arról, hogy a tagálla -
mok az – uniós és tagállami – szank -
ciók valamennyi típusa esetében 
aktualizálják adataikat, továbbá az 
illetékes szervek közötti nagyobb 
átláthatóság érdekében tegyen 
megfelelő javaslatokat és adjon 
iránymutatást.A tagállamok:
b) alkalmazzák következetesen a tagál -
lami szinten meghatározott szank -
ciókat és az irányelvben szereplő 
szankciót;
c) az alkalmazott szankciókról tartsa -
nak nyilván pontos és folyamatosan 
frissített információkat.
A jelentést 2015. április 15-i luxembourgi ülésén fogadta el az Augustyn KUBIK szám -
vevőszéki tag elnökölte I. Kamara.
 a Számvevőszék nevében
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 elnök

52
 Melléklet
Háttér -információk
I. RÉSZ – A kibocsátáskereskedelem nemzetközi keretrendszere
1. Széles körben elfogadott tudományos konszenzus, hogy az emberi tevékenységek során keletkező és a légkörbe 
jutó üvegházhatású gázok közvetlenül ún. üvegházhatást kifejtve globális felmelegedést okoznak és károsan 
befolyásolják az éghajlati rendszert. E konszenzus szerint, ha a Föld átlagos hőmérséklete az iparosodás előtti idő -
szakhoz képest 2°C -kal nő, sokkal nagyobb a veszélye, hogy a globális környezetben veszélyes és esetleg kataszt -
rófához is vezető változások mennek végbe. A nemzetközi közösség a felmelegedés mértékének 2°C alatt tartása 
érdekében e kibocsátások csökkentését javasolja1.
2. Az Európai Unió az éghajlatváltozás kezelését célzó intézkedései révén nemzetközi vezető szerepet vívott ki ezen 
a területen. Elkötelezte magát az ÜHG -kibocsátás 1997-es Kiotói Jegyzőkönyv (lásd: háttérmagyarázat ) kereté -
ben történő csökkentése mellett, és részese az ENSZ 1992-es Éghajlat -változási Keretegyezményének (UNFCCC) is, 
amely az éghajlatváltozás jelentette kihívásokat kezelő kormányközi törekvéseknek ad átfogó keretet.Melléklet
Háttérmagyarázat – A Kiotói Jegyzőkönyv
A Kiotói Jegyzőkönyvet  1997. december 11-én Kiotóban (Japán) fogadták el, és 2005. február 16-án lépett ha -
tályba. A jegyzőkönyvhöz 188 ország és egy regionális gazdasági integrációs szervezet (az Európai Unió) csatlako -
zott. Az UNFCCC -t aláíró országok közül csak az Egyesült Államok nem ratifikálta a jegyzőkönyvet. A jegyzőkönyv 
a 37 iparosodott ország és az Európai Unió számára a 2008 és 2012 közötti ötéves időszakban kötelező célul tűzte 
ki az ÜHG -kibocsátásnak az 1990-es szinthez képest átlagosan 5%-os csökkentését. E célok elérését elősegítendő 
a Kiotói Jegyzőkönyv három piacalapú mechanizmust vezetett be, melyek a következők: kibocsátáskereskedelem, 
tiszta fejlesztési mechanizmus (CDM) és együttes végrehajtás (JI).
3. A Bizottság ÜHG -kibocsátással kapcsolatos hosszú távú ütemterve 2050-re 80%-os csökkentést tűzött ki célul2. 
2014. október 23-án a Tanács jóváhagyta a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretet, 
és kötelező uniós célkitűzésként elfogadta, hogy 2030-ra az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése 
az Unió szintjén legalább 40%-os legyen az 1990-es szinthez képest3. Az EU ETS rendszere továbbra is központi 
szerepet játszik majd e célok elérésében.
1 Lásd: Éghajlat -változási Kormányközi Testület (IPCC), amelyet az ENSZ Környezetvédelmi Programja és a Meteorológiai Világszervezet hozott létre 
1988-ban ( www.ipcc.ch ).
2 „Az alacsony szén -dioxid -kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve”, COM(2011) 112 végleges, 2011. 
március 8.
3 Az Európai Tanács következtetései a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretről, 2014. október 23–24., SN 79/14.
53 Melléklet
II. RÉSZ – Kereslet és kínálat az EU ETS II. szakaszában (2008–2012)
4. A 2008 körül kezdődött gazdasági válság nyomán jelentősen csökkent az ipari tevékenység és a kibocsátás4. 
A II. szakaszban ezért a kibocsátási egységek iránti kereslet a vártnál alacsonyabb volt, ami többlet felhalmozó -
dásához vezetett a piacon (lásd: ábra ), és ez kihatott a szén -dioxid kibocsátási árára is, amely a II. szakasz 2008-as 
kezdete és 2012-es vége között kb. 22 euróról 5 euróra csökkent.Melléklet
II szakasz: többletII szakasz: hitelesített
kibocsátás
II szakasz: beszolgáltatott kiotói egységekII szakasz: elárverezett kibocsátási egységekII szakasz: ingyenesen szétosztott kibocsátási
egységekKínálatezer kibocsátási egység - kt CO2-egyenérték
KeresletÍgy elért többlet442 2831 047 9451 779 687
9 709 851 9 999 310Ábra – Kereslet, kínálat és többlet az EU ETS II. szakaszában (2008–2012)
Forrás: az Európai Számvevőszék elemzése az EEA helyhez kötött létesítményekre vonatkozó ETS 
adatbázisa (2014. június) alapján.
4 A gazdasági válság és a kibocsátáscsökkenés közötti összefüggést a Bizottság is megállapította („Az európai szén -dioxid -piac helyzete 2012-ben”, 
COM(2012) 652 final), de nagyszámú egyéb forrás is azonosította (többek között a Világbank 2013-as „Mapping Carbon Pricing Initiatives” 
[A szén -dioxid -árazási kezdeményezések feltérképezése] c. jelentése).
54 Melléklet
III. RÉSZ – A kibocsátásiegység -többlet csökkentését célzó reformról és a jövőbeni kilá -
tásokról zajló viták
5. Az EU ETS további változásáról és a 2020 utáni strukturális reformról szóló viták jelenleg is zajlanak. A II. szakasz -
ban a rendszer nem volt elég rugalmas ahhoz, hogy reagálni tudjon a gazdasági helyzet változására, a kibocsátási 
egységek iránti kereslet csökkenésére és a többlet felhalmozódására. A Bizottság elismerte, hogy mindez gyengíti 
a rendszer eredményességét. A Bizottság azt is szem előtt tartja, hogy a magasabb piaci ár nagyobb ösztönzést 
jelentene az alacsony szén -dioxid -kibocsátású technológiákba való beruházásokra5. Törekedve az EU ETS kibo -
csátási egységeinek felhalmozódásából eredő hatások enyhítésére (a III. szakasz kezdetén a Bizottság legalább 
2 milliárd kibocsátási egységet azonosított6, lásd még: ábra ), valamint a szén -dioxid-ár jelzés megerősítése céljá -
ból a Bizottság 2012-ben javaslatot tett az árverések későbbre ütemezésére a III. szakaszban. 900 millió kibocsátási 
egység árverezését 2019–2020-ra halasztják. A későbbre ütemezés nem jelentené azt, hogy csökkenne a rendelke -
zésre álló kibocsátási egységek általános mennyisége, csak az időszakon belüli megoszlásuk változna. Ezt a jogal -
kotási javaslatot a Parlament és a Tanács 2013 folyamán elfogadta.
6. A Bizottság úgy vélte, hogy a többletekből eredő probléma kezelése és a rendszer környezetre gyakorolt hatá -
sának megerősítése érdekében a kereslet és a kínálat közötti egyensúlytalanságra tartós megoldást kell találni. 
2014 januárjában ezért a Bizottság – a 2030-as integrált energiaügyi és éghajlat -változási csomagra vonatkozó 
javaslatával együtt7 – strukturális reformintézkedésekre irányuló javaslatot tett az EU ETS -sel kapcsolatban, amely 
intézkedések a következőket jelentik: 2021-től piaci stabilizációs tartalék bevezetése a már felhalmozódott kibo -
csátásiegység -többletek kezeléséhez, valamint a rendszer nagyobb sokkhatásokkal szembeni ellenálló képességé -
nek növelése az elárverezendő kibocsátásiegység -kínálat automatikus kiigazításai révén. A jogalkotási javaslatot 
jelenleg mérlegeli a Tanács és az Európai Parlament.
5 Európai Bizottság, Éghajlatpolitikai Főigazgatóság, „The EU Emissions Trading System (EU ETS)” factsheet (Az uniós kibocsátás -kereskedelmi 
rendszer (EU ETS) – ténytár), elérhető: http://ec.europa.eu/clima/publications/docs/factsheet_ets_en.pdf
6 Európai Bizottság, Éghajlatpolitikai Főigazgatóság ( http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/reform/index_en.htm ).
7 „Éghajlat- és energiapolitikai keret a 2020–2030-as időszakra”, COM(2014) 15 final, 2014. január 22.Melléklet
55
V
A piaci integritás javítása érdekében szükség esetén 
orvosolni kell a kibocsátási piac szabályozásával és 
felügyeletével kapcsolatos, továbbra is fennálló prob -
lémákat. Annak biztosítása érdekében, hogy az uniós 
fellépés szükséges és eredményes legyen, a Bizottság 
a javaslattételtől a végrehajtáson át a felülvizsgálatig 
minden szakaszban értékeli szakpolitikái és javaslatai 
hatását. A kibocsátási piac szabályozásával és felügye -
letével kapcsolatos, közelmúltban elfogadott, jelenleg 
végrehajtás alatt álló szabályok értékelésére a Bizottság 
által az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a MiFID II.1 
90. cikke és a MAR2 38. cikke szerint 2019-ben benyúj -
tandó jelentések keretében kerülhet sor.
V a)
A Bizottság és a társjogalkotók alaposan megvizsgálták 
a kibocsátási piac szabályozásával és felügyeletével 
kapcsolatos, a kötelezett (azaz a piacon kötelezően 
részt vevő) kereskedőket, a kétoldalú, tőzsdén kívüli 
(OTC) azonnali kereskedelmet és a kisebb piaci sze -
replőket illetően felmerülő potenciális kockázatokat 
a MiFID II. (a továbbiakban: MiFID) elfogadási folyamata 
során; a MiFID ennélfogva kellően kiegyensúlyozott 
mentességi rendszert tartalmaz. A MiFID 2. cikke (1) 
bekezdésének e) és j) pontjában, valamint 3. cikke (1) 
bekezdésének e) pontjában említett mentességek felté -
telekhez és szabályozási felügyelethez kötöttek, és nem 
feltétlenül konkrétan a kibocsátási egységekre, hanem 
az árualapú származtatott termékekre is vonatkoz -
nak. A mentességek okai az (elsősorban a befektetési 
vállalkozások ügyfeleinek a határokon átnyúló ügyletek 
során való védelmére szolgáló) MiFID -engedély előírá -
sára vonatkozó cél értékelésére, valamint az engedély 
megszerzési költségei és a mentességet élvező szemé -
lyek számára keletkező előnyei tekintetében jelentkező 
arányosságukra vezethetők vissza.
1 Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 2014/65/EU 
irányelve a pénzügyi eszközök piacairól, valamint a 2002/92/EK 
irányelv és a 2011/61/EU irányelv módosításáról.
2 Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i 596/2014/
EU rendelete a piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló 
rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi 
irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági 
irányelv hatályon kívül helyezéséről.Összefoglaló
II
Az EU ETS az uniós éghajlat -politika sarokköve. A rend -
szer árat rendelt a szén -dioxid -kibocsátáshoz, a rend -
szerbe bevont létesítmények kibocsátása pedig a tervek 
szerint csökken: 2012-re az 1990-es szinthez képest 
19%-kal mérséklődött.
Az EU ETS alacsony költség mellett valósítja meg 
a szükséges kibocsátáscsökkentést. Egyetlen más – akár 
adóügyi, akár szabályozási – szakpolitikai intézkedés 
révén sem valósítható meg e cél a kibocsátáskereskede -
lemhez fogható módon.
Az EU ETS sikere másokra is ösztönzőleg hat világszerte, 
és a Bizottság továbbra is elő fogja mozdítani az ETS -t 
szakpolitikai intézkedésként.
III
A Számvevőszék az EU ETS II. szakaszára (2008–2012) 
összpontosított, ugyanakkor a III. szakasz (2013–2020) 
tekintetében már számos javítás érvényesül, amelyek 
kifejezetten a Számvevőszék észrevételeiben kiemelt 
problémákkal foglalkoznak. Ezeket az észrevételeket 
a Bizottság tehát a III. szakaszra már bevezetett, kap -
csolódó fejlesztések terén értékes támogatásnak, más 
esetekben pedig további gondolatébresztő adaléknak 
tekinti.
IV
A Bizottság tudomásul veszi a Számvevőszék 
következtetését.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az EU ETS irányításá -
nak II. szakaszát a rendszer integritásának védelmét 
szolgáló keretek megbízhatóságával kapcsolatos prob -
lémák akadályozták. A III. szakaszban jelenleg alkalma -
zott új fejlesztések és javítások alapos megfontolásának 
az az egyik lényeges oka, hogy az EU ETS II. szakaszának 
alkalmazása során hiányosságok merültek fel.A Bizottság  
válasza
A Bizottság válasza 56
VI c)
A Bizottság elismeri, hogy a II. szakasz során volt hiá -
nyosság a 21. cikk szerinti jelentések benyújtásában. 
A III. szakasz esetében a követelmények végrehajtása 
a 2014/166/EU bizottsági végrehajtási határozat alapján 
jelenleg szigorúbb.
VI d)
A Bizottság továbbra is megfelelő részvétel mellett 
tartott értekezletek, valamint közzétett jegyzőkönyvek és 
konzultációk formájában hangolja össze a tagállamokkal 
és a tagállamok között folytatott gyakori eszmecseréket.
VI e)
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szabályozási kerettel, 
a támogató iránymutatásokkal és jelentésmintákkal, 
valamint a megfelelő konferenciákkal, értekezletekkel és 
konzultációkkal továbbra is kiemelkedő szerepet játszik 
az EU ETS végrehajtása során a fő kontrollmechanizmu -
sok összehangolásának ösztönzésében.
VI f)
Az EU ETS -t illető tagállami megfelelés felülvizsgálatára 
irányuló bizottsági felmérések keretében, valamint a tag -
államok számára az EU ETS irányelv végrehajtásáról szóló, 
a 21. cikk szerinti éves jelentések Bizottságnak történő 
benyújtását előíró rendszert naprakésszé tevő 2014/166/EU 
bizottsági végrehajtási határozat keretében folyamatban 
van az EU ETS tagállami szankciórendszereire vonatkozó 
áttekintések összegyűjtése.
A III. szakaszban minden üzemeltető egy bizonyos, az 
1123/2013/EU bizottsági rendeletben meghatározott sza -
bályok alapján megállapított felső határértékig felhasz -
nálhat projektekből származó nemzetközi jóváírásokat.
VII 1.
A Bizottság részben elfogadja az ajánlásokat, és egyet -
ért azzal, hogy a piac integritásának javítása érdekében 
a kibocsátási piac szabályozásával és felügyeletével 
kapcsolatban még megoldatlan jelentős problémákat 
szükség esetén orvosolni kell.
VII 2.
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és meg fogja vizsgálni, 
hogy a kibocsátási egységek jogi státuszának tisztázása 
milyen előnyökkel járhat.V b)
A pénzügyi piacokra vonatkozó uniós jogszabályok által 
létrehozott felügyeleti keretrendszer, amely az EU -ban 
kereskedés tárgyát képező valamennyi árualapú származ -
tatott termék esetében is használatos (például a MiFID 
szerinti pozíciójelentés, a MAR által megállapított széles 
körű együttműködési mechanizmusok), a kibocsátási 
piacra is alkalmazandó.
A szabályozási együttműködési mechanizmusok 2017-
ben lépnek hatályba.
V c)
Az uniós szén -dioxid -piac elemzéséből általában véve 
az derül ki, hogy a piac annak ellenére növekszik és érik, 
hogy a kibocsátási egységek jogi státusza uniós szinten 
nincs meghatározva, továbbá a kibocsátási egységek 
hitelbiztosítékként történő létrehozására és védelmére 
vonatkozóan nincs kifejezett rendelkezés.
V d)
A Bizottság a II. szakaszban elért eredményekre építve 
gondoskodni fog az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék legmagasabb biztonsági szintjének fenntartásá -
hoz szükséges folyamatos javításokról.
A jogszabályok nem írják elő, hogy a Bizottságnak figye -
lemmel kell kísérnie az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzéken belüli ügyleteket. Az európai szén -dioxid -piac 
uniós szintű felügyelete javítható a visszaélés és a csalárd 
tevékenységek kiszűrése érdekében, ez a kérdés azonban 
túllép a kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék keretein, 
amely csak a szén -dioxid -kibocsátási egységek fizikai átru -
házásáról rögzít információkat, a pénzügyi oldalról nem.
VI a)
Az EU ETS III. szakasza alatti monitoring, jelentéstétel, 
hitelesítés és akkreditálás eredményességének, haté -
konyságának és összehangolásának még további javítása 
érdekében bizottsági rendeletek elfogadására került sor.
VI b)
A 2014/166/EU bizottsági végrehajtási határozat és egy 
ahhoz kapcsolódó magyarázó feljegyzés újraindította azt 
a rendszert, amely előírta a tagállamok számára, hogy 
a 21. cikk szerinti éves jelentést kell benyújtaniuk a Bizott -
ságnak az EU ETS irányelv végrehajtásáról. Ezek a jelenté -
sek az Európai Környezetvédelmi Ügynökség ReportNet 
rendszerén keresztül nyilvánosan hozzáférhetőek.
A Bizottság válasza 57
alkalmazásának lehetőségével orvosolták. Több nemzeti 
jegyzék volt informatikai támadás célpontja, és a művele -
tek egységes uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék -
ben történő központosítását követően javult a kibocsá -
tásiegység -forgalmi jegyzék rendszerének biztonsága. 
Végezetül megerősödött a szén -dioxid -piac szabályozása 
és felügyelete.
15
A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevőszék kifejezetten 
kijelentette, hogy annak a kérdésnek a megválaszolása, 
hogy melyik szabályozási módszer illene jobban a kibo -
csátási piachoz, meghaladta az ellenőrzés hatókörét.
A Bizottság megítélése szerint a további szabályozási 
intézkedések tekintetében mérlegelendő, még megol -
datlan problémákat a kibocsátási egységekre vonatkozó 
szabályozási keret figyelembevételével kell megvizsgálni, 
azt követően, hogy a kibocsátási egységek 2017-ben 
pénzügyi eszközökké válnak.
16 – Válasz az első francia bekezdésre
A Tanács a Bizottság javaslatára elfogadta a 2010/23/EU 
tanácsi irányelvet3, amely (a 199a. cikkben) rendelkezett 
a fordított adózási mechanizmus kibocsátási egysé -
gekre történő alkalmazásának lehetőségéről. Ennek 
az irányelvnek az alkalmazását 2018. december 31-ig 
meghosszabbították4.
16 – Válasz a harmadik francia 
bekezdésre
A 389/2013/EU rendelet (a kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékekre vonatkozó rendelet) nem tartalmaz közvet -
len hivatkozást a pénzmosási irányelv anyagi jogi rendel -
kezéseire, ugyanakkor az „ismerd meg az ügyfeled” célú 
ellenőrzések és más releváns követelmények harmonizált 
rendszerére építve rendelkezik a nemzeti jegyzékek keze -
lőinek eseti rendszeréről, amely ennélfogva közvetlenül 
alkalmazandó, uniós szinten harmonizált szabályokat hoz 
létre ezen a területen.
3 A Tanács 2010. március 16-i 2010/23/EU irányelve a közös 
hozzáadottértékadó -rendszerről szóló 2006/112/EK irányelvnek 
a fordított adózási mechanizmus bizonyos csalásra alkalmas 
szolgáltatásokra vonatkozó választható és ideiglenes alkalmazása 
tekintetében történő módosításáról (HL L 72., 2010.3.20., 1. o.).
4 A 2013. július 22-i 2013/43/EU tanácsi irányelv (HL L 201., 
2013.7.26., 4. o.) útján.VII 3.
A Bizottság elfogadja a vonatkozó ajánlásokat. A kibo -
csátásiegység -forgalmi jegyzék rendszerének biztonsága 
2012 óta jelentősen javult, és a Bizottság törekedni fog 
arra, hogy a Számvevőszék által meghatározott szempon -
tok tekintetében tovább tökéletesítse a rendszert.
VII 4.
A Bizottság elfogadja a vonatkozó ajánlásokat. A Bizott -
ság a III. szakaszra elfogadott, akkreditálásra, hitelesí -
tésre, monitoringra és jelentéstételre vonatkozó bizott -
sági rendeletek eredményeként tisztázta az EU ETS -ben 
részt vevő felek konkrét szerepét és felelősségi köreit.
VII 5.
A Bizottság elfogadja a vonatkozó ajánlásokat és azt, 
hogy az EU ETS alkalmazására vonatkozó, a II. szakaszban 
alkalmazott iránymutatások és információk minősége 
lehetett volna jobb. Megítélése szerint a helyzet megfele -
lően javult a III. szakasz esetében.
VII 6.
A Bizottság eredményesnek tartja az EU ETS szankció -
rendszerét. Az április 30-ig kibocsátási egység átadása 
nélkül kibocsátott CO2-ért tonnánként kirótt 100 EUR 
összegű pénzbüntetés határozottan visszatartó erejű. Ezt 
különösen a nagyon magas megfelelési arány bizonyítja.
A tagállamoknak átláthatóságot kell biztosítaniuk a nem -
zeti szinten alkalmazandó szankciókkal kapcsolatban, és 
közzé kell tenniük az átadási kötelezettséget megsértő 
üzemeltetőkre vonatkozó információkat is.
A Bizottság elfogadja a vonatkozó ajánlást, emellett az 
igen magas megfelelési arány fenntartásához fontosnak 
tartja a tagállamok illetékes hatóságai között áramló 
információk átláthatóságát.
Bevezetés
2. háttérmagyarázat
Az EU ETS működését különféle kockázatok kísérték, 
amelyek kezelése célzott intézkedésekkel történt. 
A szén -dioxid -piaci körhintacsalást a tagállamok 
számára biztosított fordított adózási mechanizmus 
A Bizottság válasza 58
a megközelítést, és ha mást nem is tettek, kiterjesztet -
ték a mentességek hatályát.
Az arányosság elvének figyelembevételével a Bizottság 
úgy ítéli meg, hogy a MiFID szerinti engedélyezés célki -
tűzései, költség -haszon aránya és a szabályozási terhek 
tekintetében a kötelezett, azaz kötelezően részt vevő 
kereskedők mentességei jelentik a legkevésbé megter -
helő eszközt a kívánt eredmény eléréséhez.
A mentességet élvező jogi vagy természetes személyek 
pedig továbbra is a MAR hatálya alá tartoznának.
20
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintetében az 
EMIR kötelezettségeket ír elő bizonyos, származtatott 
termékekkel való kereskedést folytató piaci szereplők 
számára, így azok szabályozottak6.
Több tanulmányból az derül ki, hogy az el nem számolt, 
tőzsdén kívüli azonnali ügyletek aránya 2010-ben 1% 
volt. A piac közelmúltbeli alakulására vonatkozóan 
rendelkezésre álló adatok elemzése alátámasztja azt 
a következtetést, hogy ez az arány jelenleg valószínűleg 
még ennél is alacsonyabb7.
Ezen túlmenően a tisztán kétoldalú, tőzsdén kívüli kereske -
dés továbbra is a MAR hatálya alá tartozik, amely kifejezet -
ten kimondja, hogy a rendelet a 2. cikk (1) és (2) bekez -
désében „említett pénzügyi eszközökkel kapcsolatos 
valamennyi ügyletre, megbízásra vagy magatartásra 
vonatkozik, függetlenül attól, hogy az ügyletre, megbízásra 
vagy magatartásra kereskedési helyszínen kerül -e sor”.
5 Teljes címe: a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, 
a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 
rendelet (648/2012/EU rendelet).
6 Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) által az 
alkalmazandó elszámolási értékhatárok tervezetével kapcsolatban 
lebonyolított konzultációra adott válaszok szinte kivétel nélkül 
az értékhatárok növelését javasolták, arra hivatkozva, hogy 
a nem pénzügyi vállalkozások – mivel nem állnak kapcsolatban 
egymással – elhanyagolható mértékű rendszerszintű kockázatot 
jelentenek a pénzügyi rendszer számára. Ugyanez elmondható 
a nem pénzügyi vállalkozásokról, ha tisztán kétoldalú, tőzsdén 
kívüli, azonnali formában kereskednek kibocsátási egységekkel.
7 A Bloomberg New Energy Finance -nek az uniós 
kibocsátásiegység -piac teljes méretére, valamint az árverésekkel, 
tőzsdei és tőzsdén kívüli ügyletekkel való felosztására vonatkozó 
adatokon, továbbá a London Energy Brokers Associationnek 
(LEBA) az uniós kibocsátási egységekkel folytatott, tőzsdén kívüli 
kereskedés azonnali termékeket érintő 2010-es részarányára 
vonatkozó becslésein és a LEBA 2010–2014 közötti időszakra 
vonatkozóan a tőzsdén kívüli kereskedésben el nem számolt 
ügyletek részarányát érintő adatain alapuló bizottsági számítások.3. háttérmagyarázat – Válasz 
a második bekezdésre
Az ETS-, illetve a héapolitikáért felelős biztosok 2011 
júniusában közös levelet intéztek minden olyan tagál -
lamhoz, amelyek még nem alkalmazták a fordított adó -
zási mechanizmust, és nemzeti rendelkezések beveze -
tésére kérték azokat. Ez azt bizonyítja, hogy a Bizottság 
a lehető legmagasabb szinten foglalkozott a kérdéssel.
3. háttérmagyarázat – Válasz 
a harmadik bekezdésre
Az olaszországi jogszabályok 2015. január 1-jétől 
rendelkeznek kibocsátási egységek esetében alkalma -
zandó fordított adózási mechanizmusról.
18
A kötelezett, azaz kötelezően részt vevő kereskedőknek 
részt kell venniük a szén -dioxid -piacon, ha a kibocsátá -
saik meghaladják az ingyenes kibocsátási egységeiket. 
E szereplők a MiFID alapján szabályozott bankokon vagy 
befektetési vállalkozásokon keresztül vásárolhatnak. 
A (piaci visszaélésekről szóló rendelettel [MAR] és az 
európai piaci infrastruktúra -rendelettel [EMIR]5 együtt 
alkalmazott) MiFID célja a piac stabilitásának és integritá -
sának javítása, többek között a rendszerkockázatok csök -
kentése, az uniós jogszabályok költséghatékonyságának 
és arányosságának figyelembevétele mellett.
19
A mentességek kiterjednek a kibocsátási egységekkel 
kereskedő „nem pénzügyi” szervezetekre. Ez hasonló 
a pénzügyi piacokra vonatkozó egyéb szabályok szerinti 
mentességekhez, például a nem pénzügyi szerződő 
feleknek az EMIR szerinti elszámolási kötelezettség alóli 
mentességéhez, vagy az árualapú származtatott termé -
kekre alkalmazandó mentességekhez. E mentességek 
nem általános mentességek, hanem feltételekhez kötött 
és/vagy a nemzeti illetékes hatóságok felügyelete és 
uniós szintű felügyelet alá is tartozó mentességek. Egyes 
esetekben a mentességek nemzeti hatállyal bírnak, és 
nem fejtenek ki nemzetközi hatást.
Még abban az esetben is, ha a szervezetek a MiFID 
értelmében mentességet élveznek, sokuk ennek ellenére 
továbbra is a MAR szerinti, bennfentes kereskedelemre és 
piaci manipulációra vonatkozó kötelezettségek hatálya 
alá tartozik.
A Bizottság javaslatát támogatták a társjogalkotók, 
akik egyértelműen jóváhagyták és megerősítették ezt 
A Bizottság válasza 59
Ami a MAR -t illeti, az illetékes hatóságok a rendeletből 
fakadó feladataikat és kötelezettségeiket más hatósá -
gokkal vagy a piaci vállalkozásokkal együttműködésben 
teljesítik. A MAR szerinti illetékes hatóságoknak együtt 
kell működniük az ESMA -val, többek között a szükséges 
információk cseréje terén, valamint az uniós tagállamok 
illetékes hatóságaival.
Ami az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzéket 
és a Bizottság hatásköreit illeti, a tagállami pénzügyi 
szabályozók az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzéken belüli ügyletekről a 389/2013/EU rendelet 
110. cikkének (2) bekezdésével összhangban a meg -
felelő nemzeti tisztviselőtől vagy a Bizottságtól mint 
központi tisztviselőtől szerezhetnek információt (amely 
utóbbi több vagy minden tagállamra vonatkozóan 
szolgáltathat adatokat). Azt is érdemes megjegyezni, 
hogy a kibocsátási egységekkel kapcsolatos határidős 
ügyletek 30–40%-át nem tartják lejáratig, ezért azokat 
nem természetben egyenlítik ki, így nem láthatóak az 
uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékben.
24
A Bizottság megjegyzi, hogy a kibocsátási piac felügye -
lete a tagállami szabályozók feladata. A kibocsátási piac 
uniós szintű felügyeletének ellátására a felülvizsgált 
MiFID és a MAR hozott létre a tagállami szabályozók 
közötti integrált eljárásokat; e jogszabályok részle -
tes szabályokat állapítanak meg a tagállami illetékes 
hatóságok közötti, a tagállami illetékes hatóságok és 
az ESMA közötti, az uniós szintű, valamint világszerte 
a harmadik országokkal folytatott, határon átnyúló 
együttműködésre.
Ezen túlmenően a kibocsátási egységekre 2017 janu -
árjától alkalmazandó felülvizsgált MiFID/MiFIR9, illetve 
2016 júliusától alkalmazandó MAR/MAD rendelkezései 
alapján (tagállami és uniós szinten) kiterjedt ellenőrzési, 
adatszolgáltatási és felügyeleti keretrendszer bevezeté -
sére kerül majd sor.
A Bizottság szervezeti egységei közötti meglévő formá -
lis és informális kapcsolatfelvétel gyakorisága és kiala -
kítása elegendő az általános szabályozási feladatokhoz, 
és arányos azokkal.
9 Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 600/2014/EU 
rendelete a pénzügyi eszközök piacairól és a 648/2012/EU rendelet 
módosításáról.21
A Bizottság 2013 októberében azért fordult tanácsért 
az ESMA -hoz, hogy az nyújtson számára segítséget 
a MAR egyes rendelkezéseiben előírt felhatalmazá -
son alapuló jogi aktusok tartalmával, többek között 
a szén -dioxid -egyenértékben kifejezett kibocsátás 
határértékével, valamint a névleges bemenő hőteljesít -
mény szintjével kapcsolatban.
A kapcsolódó ESMA -konzultáció válaszadóinak több -
sége azzal érvelt, hogy alig van, vagy egyáltalán nincs 
olyan releváns szervezetspecifikus információ, amelyet 
már ne tettek volna közzé más szabályozások, neveze -
tesen a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról 
és átláthatóságáról szóló rendelet (REMIT) értelmében.8
A kibocsátási piacra kifejtett esetleges kumulatív hatás 
csak akkor lenne jelentős, ha a kisebb piaci szereplők 
tekintélyes hányada összehangolná a tevékenységeit, 
ami nemcsak a hatáskörrel rendelkező felügyeleti szervek 
trösztellenes vizsgálataihoz vezethetne, hanem e szerep -
lők nagy száma miatt nehezen is lenne fenntartható.
22
A Bizottság egyetért azzal, hogy a kibocsátási egy -
ségek piacára vonatkozó felügyeleti keretrendszeren 
belüli szabályozói együttműködési mechanizmusokkal 
kapcsolatban még lenne teendő. A mechanizmusokra 
vonatkozó meglévő rendelkezések azonban csak 
2017-ben lépnek hatályba. Ezért a jövőbeli munká -
nak – indokolt esetben az EU ETS -t vagy az európai 
szén -dioxid -piacot érő még elhárítatlan kockázatok 
nagyságrendjének egyértelmű értékelése alapján, 
illetve a legköltséghatékonyabb és legarányosabb 
módon – a meglévő rendszerek szigorításának lehető -
ségeire kell összpontosítania.
23
A pénzügyi piacokra vonatkozó uniós jogszabályok által 
létrehozott felügyeleti keretrendszer az EU -ban keres -
kedés tárgyát képező valamennyi árualapú származ -
tatott termék esetében is használatos (például a MiFID 
szerinti pozíciójelentés, a MAR által megállapított széles 
körű együttműködési mechanizmusok). Felülvizsgá -
lat nem támasztotta alá azt az álláspontot, hogy ez 
a keretrendszer – összevetve az általában vett árualapú 
származtatott ügyletekkel – a kibocsátási piac esetében 
ne volna megfelelő.
8 Az 1227/2011/EU rendelet.
A Bizottság válasza 60
A kibocsátási egységek birtoklásával, átruházásával, 
visszaadásával és törlésével kapcsolatos jogokat teljes 
egészében a 2003/87/EK irányelv garantálja, és az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék is maradéktalanul 
támogatja, amelynek keretében e jogok gyakorolhatók.
27
A fentiek fényében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy 
a jogi érdekek védelme megfelelő, és a kibocsátási 
egységekkel kapcsolatos jogviták a tagállami polgári 
bíróságok elé vihetők. A Bizottság mindazonáltal 
törekedni fog annak vizsgálatára, hogy a kibocsátási 
egységek uniós jogon belüli jogi státuszának további 
tisztázása milyen potenciális előnyökkel jár az EU ETS és 
az európai szén -dioxid -piac működésére nézve.
28
A Bizottság az EU ETS közpolitikai célkitűzéseinek 
fényében mérlegelni fogja, hogyan valósítható meg 
jogilag és műszakilag a kibocsátási egységek hitelbizto -
sítékként történő bejegyzésének elősegítése.
30
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az uniós kibocsátásiegy -
ség-forgalmi jegyzék bevezetése javított a helyzeten 
a decentralizált II. szakasz szerinti nemzeti jegyzékek 
rendszerében feltárt korábbi hiányosságok keze -
lése érdekében. Később az EU ETS irányelv 2009. évi 
felülvizsgálatát követően további intézkedésekre is sor 
került az EU ETS III. szakaszában. Az uniós kibocsátási -
egység -forgalmi jegyzék 2012-es bevezetése óta nem 
jelentettek biztonsági eseményt; az uniós kibocsátási -
egység -forgalmi jegyzékben vagy az EUTL -ben tárolt 
adatokat hivatalos vizsgálatok vagy jogi eljárások során 
átadják a nemzeti bűnüldöző szerveknek.
A Bizottság egyetért azzal, hogy a szén -dioxid -piac 
felügyelete javítható. Az uniós kibocsátásiegység -for-
galmi jegyzék nem tartalmaz pénzügyi információkat, 
ezért a benne lévő adatok korlátozottan használhatók 
fel a pénzügyi tranzakciók felügyeletéhez.
Ezenkívül a releváns elsődleges jogszabályoknak és 
a 389/2013/EU rendeletnek megfelelően a Bizottságnak 
nincs jogalapja az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzékben tárolt tagállami adatok elemzésére.
A Bizottság aktívan támogatja a tagállamokat a pénz -
ügyi információs egységekkel való együttműködés 
megvalósításában.25
Az uniós szén -dioxid -piac annak ellenére növekszik és 
érik, hogy a kibocsátási egységek jogi státusza uniós szin -
ten nincs meghatározva. A likviditást befolyásoló ténye -
zők inkább jórészt gazdasági, mint jogi természetűek10.
A Bizottság úgy véli, hogy a 2003/87/EK irányelv és az azt 
végrehajtó jogszabály, konkrétan a 389/2013/EU rendelet11 
40. cikke, valamint az uniós pénzügyi piacok szabályozásá -
nak kialakulófélben lévő keretrendszere12 a piac stabilitása 
és integritása mellett biztosítja a szükséges jogi támoga -
tást is az átlátható és likvid uniós szén -dioxid -piachoz.
26
Az EUMSZ 345. cikke szerint az uniós jog értelmében 
a tulajdoni rendet szabályozó jog a tagállamok előjoga. 
Ez még inkább így van egy olyan eszközcsoportra 
vonatkozó tulajdonjogok uniós szintű létrehozására 
adott felhatalmazással kapcsolatban, amely eszköz -
csoport esetében a Számvevőszék megállapítása szerint 
a tagállamokban korábban nem léteztek tulajdonjogok.
A kereskedési célú eszközökre vonatkozóan a tulajdoni 
rendet szabályozó külön jogi rendszer létezése inkább 
a kivételt, mint a főszabályt jelenti az ügyletek tárgyát 
képező eszközök – többek között a pénzügyi eszközök – 
túlnyomó többsége esetében. Ez azonban nem jelenti 
azt, hogy a nemzeti kötelmi és a tulajdoni rendet sza -
bályozó jog szokásos elvei nem feltétlenül alkalmazan -
dóak ilyen eszközöket érintő ügyletekre13. A kibocsátási 
egységekhez fűződő jogok gyakorlásával kapcsolatos 
valamennyi fontos jogi jellemzőre a 2003/87/EK irányelv 
és az azt végrehajtó jogszabály irányadó.
10 A Bizottság már javaslatot tett piaci stabilizációs tartalék 
létrehozására (COM(2014) 20), hogy az árverés útján értékesítendő 
kibocsátási egységek kínálatának kiigazításával kezelje 
a kibocsátási egységek többletét és javítsa a rendszer jelentős 
sokkhatásokkal szembeni ellenálló képességét; a javaslatról az 
Európai Parlament és a Tanács jelenleg vitát folytat.
11 Kibocsátási egységet bárki birtokolhat, de a jogosultság 
az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzékre hivatkozással 
határozható meg, ugyanis a jegyzékben szereplő bejegyzés 
szolgáltat meggyőző és elegendő bizonyítékot a kibocsátási 
egységek feletti tulajdonjogra.
12 2017-től a kibocsátási egységek Unión belüli jogi státusza meg 
fog egyezni a pénzügyi eszközökével, és a kibocsátási egységek 
a pénzügyi piacok uniós szabályozására vonatkozó keretrendszer 
hatálya alá fognak tartozni.
13 A bankszámlán tartott pénzre vonatkozóan például nincs 
külön jogi rendszer. Ily módon a számlatulajdonos nem birtokolja 
a számláján lévő pénzt, hanem pusztán jogi követelést támaszt 
arra, ez ugyanakkor sem az Unión belül, sem világszerte nem 
gátolta meg eleve a pénzügyi piacok pénzre épülő kialakulását.
A Bizottság válasza 61
37
Az európai szén -dioxid -piac uniós szintű felügyelete 
tovább javítható, többek között az uniós kibocsátási -
egység -forgalmi jegyzék releváns adatainak felhaszná -
lásával. Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék 
azonban csak a szén -dioxid -kibocsátási egységek fizikai 
átruházásáról rögzít információkat, az ügyletek pénz -
ügyi oldaláról nem, ami nem elegendő a visszaélés és 
a csalárd tevékenységek kiszűréséhez.
38
A határon átnyúló ügyletek elemzése az uniós kibo -
csátásiegység -forgalmi jegyzékre való áttérés előtt 
nem volt lehetséges, mivel a nemzeti jegyzékeket az 
egyes tagállamok működtették, és az adatokat nem 
összesítették.
A jelenlegi jogi keretben a Bizottság biztosítja az uniós 
kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék alkalmazását, azon -
ban nem feladata az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzéken belüli ügyletek tagállamok nevében tárolt 
adatok felhasználásával történő aktív felügyelete.
41
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szervezeti felépítése 
megfelelő. Az üzleti/szakpolitikai felelős és az infor -
matikai szolgáltató szerepének elkülönítése a releváns 
projektirányítási módszertannak megfelelően 2014 óta 
érvényesül, és a megfelelő belső szervezet biztosítása 
érdekében a Bizottság tovább optimalizálta az erőforrá -
sokat és a készségeket.
A Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálata által vég -
zett informatikai ellenőrzést követően végrehajtott 
cselekvési terv kitér a feltárt hiányosságokra, és 
fokozni fogja a jegyzék fejlesztésének és kezelésének 
eredményességét.
50
A számvevőszéki jelentés 4. háttérmagyarázata meg -
nevezi a monitoring, a jelentéstétel és a hitelesítés 
szempontjából lényeges fő szempontokat. Bár éssze -
rűen elvárható, hogy a hitelesített éves kibocsátási 
jelentéseket az illetékes hatóságok valamilyen formá -
ban ellenőrizzék, a 2003/87/EK irányelv és a végrehajtási 
intézkedések ezt kifejezetten nem írják elő. Ha a hite -
lesítést mindkét oldalon teljes körűen elvégeznék, az 
a többletköltségek miatt sem lenne célravezető.31
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kibocsátásiegység - 
forgalmi jegyzékek rendszerei idővel fokozatosan 
javultak, és hogy a Számvevőszék által kiemelt számos 
probléma kezelésére a III. szakaszban sor kerül.
32
Ami az ún. KYC ellenőrzéseket és gyakorlatokat illeti, 
a 389/2013/EU rendelet tételesen felsorolja a kötelezett 
résztvevők számlanyitási feltételeit és dokumentumait. 
Az önkéntes résztvevők számláival kapcsolatos előírá -
sok azonban csak a számlanyitás minimumkövetelmé -
nyeit határozzák meg.
34
A 389/2013/EU rendelet önkéntes résztvevőkre vonat -
kozó előírásai lehetőséget biztosítanak arra, hogy 
a tagállamok megfelelő kockázatértékelési gyakorlato -
kat alkalmazzanak.
35 – Válasz a második francia 
bekezdésre
A 389/2013/EU rendelet felsorolja, hogy a nemzeti tiszt -
viselők milyen gyanús számlanyitás -kérelmezésekre 
vonatkozó információkat osztanak meg egymással. Az 
elutasított számlanyitások állandó uniós jegyzékének 
létrehozása problémákat vet fel a személyes adatok 
védelmére vonatkozó jogi keret tekintetében.
36
A 2003/87/EK irányelv és a 389/2013/EU bizottsági 
rendelet a kibocsátásiegység -forgalmi jegyzéken belüli 
ügyfélszámlák vezetését a szubszidiaritás elvével össz -
hangban a tagállamokra bízza. A Bizottságnak központi 
tisztviselőként az uniós kibocsátásiegység -forgalmi 
jegyzék működtetése és fenntartása a szerepe. A Bizott -
ság a releváns jogi rendelkezések végrehajtását az 
„ismerd meg az ügyfeled” célú ellenőrzésekre vonat -
kozó információ és bevált gyakorlatok cseréjének lebo -
nyolításával hangolja össze különösen a jegyzékkezelői 
munkacsoporton belül, különös hangsúlyt fektetve 
a meglévő jogi kereten belül alkalmazható módszerekre 
és eszközökre.
A Bizottság válasza 62
rendelkezést is tartalmaztak, hogy az akkreditációs 
szervek és az illetékes hatóságok szerezzenek hozzá -
férést a hitelesítő belső hitelesítési jelentéséhez, hogy 
azt értékelhessék. Azonban annak, hogy a III. szakaszra 
elfogadásra került az EU ETS -en belüli akkreditációra és 
hitelesítésre vonatkozó 600/2012/EU rendelet, az a leg -
főbb oka, hogy az EU ETS -en belüli hitelesítést és akkre -
ditációt jóval nagyobb mértékben össze kell hangolni.
56
Az EU ETS -en belül az egyes szervezetek szerepe 
a hatáskörükön alapul. A hitelesítés elsősorban a hite -
lesítők hatáskörébe tartozik (nem a szabályozó ható -
ságokéba). A hitelesítők akkreditálására a nemzeti 
akkreditációs szervek rendelkeznek hatáskörrel és 
felhatalmazással (nem a szabályozó hatóságok). Az EU 
ETS általános végrehajtására a kijelölt illetékes hatósá -
gok rendelkeznek hatáskörrel és felhatalmazással (nem 
a hitelesítők, illetve a nemzeti akkreditációs szervek). 
A különböző szervezetek közötti koordináció fontos az 
EU ETS összességében eredményes végrehajtásának 
előmozdításához, ennek azonban a hatáskörrel ará -
nyosnak kell lennie, emellett ki kell küszöbölnie a nem 
hatékony és kontraproduktív párhuzamos eljárásokat és 
többletköltségeket.
57
A Bizottság megítélése szerint összeférhetetlenséget 
jelent az az ismertetett helyzet, amikor a hitelesítők 
ugyanazon telephelyet érintő hitelesítésben, vala -
mint monitoringtervek kidolgozásában vesznek részt. 
A 600/2012/EU rendelet (a III. szakaszra vonatkozó akk -
reditációs és hitelesítési rendelet) konkrétan fogalmaz 
ezzel a témával kapcsolatban, és a kérdés a nemzeti 
akkreditációs szervek számára a legnagyobb aggoda -
lomra okot adó, vizsgálandó és kezelendő kérdés.
58
A 2003/87/EK irányelv és a végrehajtási intézkedések 
nem határoznak meg az illetékes hatóságok általi 
helyszíni szemlére vonatkozó követelményt. Ezáltal az 
illetékes hatóságok általi arányos és hatékony végrehaj -
tás továbbra is rugalmas marad, többek között a szem -
lék legeredményesebb lefolytatásának helye és ideje, 
a hitelesítői szerep megkettőzésének elkerülése és az 
egyéb szabályozási feladatkörökkel való ötvözhetőség 
tekintetében.51
AZ EU ETS hitelesítési jelentés meghatározott kötelező 
elemei és szabványosított mintája immár érvényben 
van a III. szakaszra. Az EU ETS II. szakasza esetében az 
uniós szintű jogszabályok nem írtak elő szabványosított 
mintát.
52
A Bizottság egyetért azzal, hogy a II. szakaszban hiány -
zott a hitelesítői megállapítások hasznosulásvizsgálata. 
A III. szakaszban az üzemeltetőknek immár fejlesztési 
jelentést kell jóváhagyásra benyújtaniuk az illetékes 
hatóságnak a hitelesítő által bejelentett valamennyi 
szabálytalansággal és ajánlással kapcsolatban. A Bizott -
ság ezenkívül iránymutatást adott ki a hitelesítők szá -
mára a többször is megjelenő megállapítások kezelésé -
nek módjára vonatkozóan.
7 . háttérmagyarázat
A Bizottság által mostanra már közzétett hitelesítési -
jelentés -mintában szerepel, hogy a III. szakaszra vonat -
kozó tagállami hitelesítésijelentés -mintáknak minimáli -
san mi a kötelező tartalma, emellett külön rendelkezést 
tartalmaz arról, hogy a hitelesítő fogalmazzon meg 
ajánlásokat.
A III. szakasz esetében további kötelezettségeket 
vezettek be az akkreditálással és hitelesítéssel, vala -
mint a hitelesítők nemzeti akkreditációs szervek általi 
folyamatos felügyeletével kapcsolatban. E folyamatos 
felügyelet egyik legfontosabb célja a hitelesítő folya -
matos kompetenciájának ellenőrzése, amelynek során 
különösen olyan következetlenségeket keresnek, mint 
például a szabálytalanságot soha nem jelentő hitelesí -
tők, az ajánlások következetlenségei, vagy a belső hite -
lesítési dokumentáció és a kiadott hitelesítési jelentés 
közötti következetlenségek.
53
A II. szakaszban a Monitoring és jelentési iránymuta -
tások mind (a 2007/589/EK határozat I. melléklete 2. 
szakasza 5.m) pontja szerinti) előírt „hitelesítőre”, mind 
(a 2007/589/EK határozat I. melléklete 2. szakasza 5.k) 
pontja szerinti) „akkreditációra” vonatkozóan külön 
fogalommeghatározást tartalmaztak, mielőtt az Európai 
Akkreditálási Együttműködés megfelelő útmutató -
jára utaltak volna. Az iránymutatások arra vonatkozó 
A Bizottság válasza 63
A tagállamok nemzeti kiosztási terveire vonatkozó, 
nyilvánosan hozzáférhető bizottsági határozatok 
mindegyike ugyanolyan felépítésű, és e határozatok 
a preambulumbekezdésekben részletesen megindokol -
ják a nemzeti kiosztási tervek jóváhagyását vagy eluta -
sítását alátámasztó okokat. Minden olyan szempont 
esetében, amelyet a Bizottságnak az irányelv III. mel -
lékletével összhangban ellenőriznie kellett, részletesen 
szerepel, hogy a jogi követelmények teljesültek -e vagy 
sem. Így e határozatok azt bizonyítják, hogy a Bizottság 
minden tagállam esetében ugyanolyan módon végezte 
el az értékelést a 2003/87/EK irányelv szerinti felhatal -
mazásnak megfelelően.
Egy üttes válasz a 71 és 72 bekezdésre
A Bizottság elismeri, hogy az EU ETS alkalmazására 
vonatkozó, a 21. cikk szerinti jelentéstétel nem mindig 
volt teljes körű a II. szakaszban. A III. szakasz esetében 
a követelmények végrehajtása a 2014/166/EU bizott -
sági végrehajtási határozat alapján jelenleg szigorúbb, 
annak érdekében, hogy a jövőben teljesülhessen 
a teljes körű éves végrehajtási jelentés közzétételére 
vonatkozó feltétel.
74
A Bizottság a III. szakaszban tovább harmonizálja az 
EU ETS alkalmazását (ezért került sor 2009-ben a felül -
vizsgált EU ETS elfogadására), emellett továbbra is 
mérlegeli a jövőben végrehajtandó további javítások 
lehetőségét.
76
A jogi keret a tagállamokra bízza, hogyan bonyolítják 
le a szemléket szabályozási feladataik végrehajtásának 
általános megközelítése alapján, és a szubszidiaritás 
elvére tekintettel a Bizottságnak nincs különösebb 
szerepe.64
A Bizottság egyetért azzal, hogy az EU ETS általános 
alkalmazására és működésére vonatkozó releváns 
információk rendszeres átadása kedvezően befolyásolja 
az érdekeltek rendszerbe vetett bizalmát. A 2003/87/EK 
irányelvben – különösen annak 10. és 21. cikke szerint – 
előirányzott jelentéstétel kielégíti ezt az igényt.
67
A tagállamok nemzeti kiosztási terve értékelésének 
összefüggésében a PRIMES -modell (mint széles körben 
alkalmazott elemzőeszköz) bizonyult a legjobb ren -
delkezésre álló referenciának. Különösen azért, mert 
a modell ismert volt a tagállamok körében, egyes tagál -
lamok maguk is megbízhatónak tartották, és használták 
a nemzeti kiosztási tervek kidolgozása során.
A Bizottság elismeri, hogy a 2005 decemberében 
kiadott iránymutatás nem tartalmazott a 2005. évi 
kibocsátási adatok felhasználására vonatkozó utasí -
tást. A 2005. évi hitelesített kibocsátási adatok azon -
ban 2006 tavasza óta, tehát jóval a nemzeti kiosztási 
tervek benyújtási határideje előtt és jóval a nemzeti 
kiosztási tervek többségének tényleges benyújtása 
előtt a tagállamok rendelkezésére álltak. A Bizottság -
nak – tekintettel az EU ETS célkitűzésére – a nemzeti 
kiosztási terveket a legfrissebb kibocsátási adatokkal 
kellett összevetnie, amit az Éghajlatpolitikai Bizottság is 
hangsúlyozott.
69
A Bizottság elismeri, hogy nem tudott minden tagállam 
esetében kitöltött ellenőrző listát benyújtani a Szám -
vevőszék számára. E dokumentumok megőrzési ideje 
lejárt. Azonban számos egyéb dokumentumot benyúj -
tott a Számvevőszéknek, például a tagállamokkal foly -
tatott levelezést, prezentációkat és rövid ismertetőket.
A Bizottság azonban úgy véli, hogy nincs ok annak 
vélelmezésére, hogy a nemzeti kiosztási tervek értéke -
lése nem volt ugyanolyan részletes vagy teljes.
A Bizottság válasza 64
82
A Bizottság megjegyzi, hogy a különféle tagállami 
szabályszegés- és szankciótípusok a tagállami körül -
mények és közigazgatási eljárások figyelembevételével 
teljes mértékben indokoltak lehetnek, annál is inkább, 
mivel a társjogalkotók úgy döntöttek, hogy a szubszi -
diaritás elve alapján a 2003/87/EK irányelv 16. cikkének 
(1) bekezdése szerinti szankciókat nemzeti hatáskörbe 
utalják.
83
Az EU ETS -t illető tagállami megfelelés felülvizsgálatára 
irányuló bizottsági felmérések keretében, valamint 
a tagállamok számára az EU ETS irányelv végrehajtásá -
ról szóló, a 21. cikk szerinti éves jelentések Bizottságnak 
történő benyújtását előíró rendszert naprakésszé tevő 
2014/166/EU bizottsági végrehajtási határozat kereté -
ben folyamatban van az EU ETS tagállami szankciórend -
szereire vonatkozó áttekintések összegyűjtése.
84
A Bizottságnak határozottan az a célja, hogy legyen 
rálátása kifejezetten az EU ETS szempontjából a tagál -
lami szankciókra, és hogy statisztikai adatokat gyűjtsön 
azok alkalmazásáról. A Bizottság már szisztematikusabb 
megközelítést alkalmaz a szankciórendszer monitoring -
jára azáltal, hogy tökéletesíti a 2003/87/EK irányelv 
21. cikke szerinti jelentés vonatkozásában a tagállamok -
nak a szankciókkal kapcsolatban feltett kérdéseket.
A tagállami hatóságok felelnek az EU ETS -re vonatkozó 
rendelkezések végrehajtásáért, azonban a Bizottság 
fokozottan figyelemmel kíséri az EU ETS irányelv tag -
állami végrehajtását. Amikor a II. szakaszban kétségek 
merültek fel a szankciók alkalmazásának jogszerűsé -
gével kapcsolatban, a Bizottság mindig megvizsgálta 
ezek hasznosulását, és szükség esetén rendszeresen 
kapcsolatot tartott a tagállamokkal. A Bizottság például 
következetesen emlékeztetett arra, hogy a tagállamok 
nem csökkenthetik a kibocsátási egységek átadásá -
nak elmulasztása esetén alkalmazott 100 EUR összegű 
bírságot14.
14 A 16. cikknek ezt az értelmezését időközben a Bíróság is 
megerősítette.77
A Bizottság továbbra is széles körű információcseré -
ket szervez az EU ETS tekintetében illetékes tagállami 
hatóságokkal, például az Éghajlatváltozási Bizottság 
és a kibocsátáskereskedelemmel foglalkozó 3. munka -
csoportja, eseti szakmai munkacsoportok, fórumok, 
köztük az akkreditációs és hitelesítési fórum és a meg -
felelési fórum, továbbá ezek munkacsoportjai, valamint 
a témában érintett csoportok, mint például a jegyzék -
kezelői munkacsoport rendszeres tanácskozásai révén. 
Az értekezleteken személyesen részt venni nem tudó 
munkatársak segítése érdekében a Bizottság általában 
elektronikus úton megosztja a jegyzőkönyveket.
79
A Bizottság elismeri az EU ETS megfelelési fórumának 
és munkacsoportjainak az EU ETS harmonizált alkalma -
zásában és a bevált gyakorlatokra vonatkozó informá -
ció tagállami illetékes hatóságok közötti cseréjében 
betöltött jelentős kiegészítő szerepét. Bár a nemzeti 
hatóságok részvétele időnként alacsony mértékű volt, 
a megfelelési fórumon megvitatott és megfogalmazott 
információkat az interneten keresztül valamennyi illeté -
kes hatóság számára megosztották.
80
A magas megfelelési arány az EU ETS szankciórend -
szere – nevezetesen a kibocsátási egységek átadásának 
elmaradása esetén alkalmazandó, az irányelvben foglalt 
uniós szintű szankcióra vonatkozó rendelkezés – vissza -
tartó erejének legjobb mutatója.
Az uniós szintű, harmonizált szankció mellett a tagál -
lamok a vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján bizo -
nyos szabályszegésekre, például a kibocsátási jelentés 
időben történő benyújtásának elmulasztására szankció -
kat határoznak meg és alkalmaznak.
A Bizottság válasza 65
89
A Bizottság tudomásul veszi a Számvevőszék 
következtetését.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az EU ETS II. szakaszát 
a rendszer integritásának védelmét szolgáló keretek 
megbízhatóságával kapcsolatos problémák akadályoz -
ták. A III. szakaszban jelenleg alkalmazott új fejlesztések 
és javítások alapos megfontolásának az az egyik lénye -
ges oka, hogy az EU ETS II. szakaszának alkalmazása 
során hiányosságok merültek fel.
91
Ami a Számvevőszék azon megállapításait illeti, hogy 
továbbra is maradtak még gondok a kibocsátási piac 
szabályozása és felügyelete tekintetében, főként 
a kötelezett (azaz a piacon kötelezően részt vevő) 
kereskedőket, a kétoldalú, tőzsdén kívüli (OTC) azonnali 
kereskedelmet és a kisebb piaci szereplőket illetően, 
a Bizottság és a társjogalkotók alaposan megvizsgálták 
a potenciális kockázatokat a MiFID elfogadási folyamata 
során, amely ennélfogva kellően kiegyensúlyozott 
mentességi rendszert tartalmaz. A pénzügyi piacokra 
vonatkozó uniós jogszabályok által létrehozott fel -
ügyeleti keretrendszer, amely az EU -ban kereskedés 
tárgyát képező valamennyi árualapú származtatott 
termék esetében is használatos (például a MiFID sze -
rinti pozíciójelentés, a MAR által megállapított széles 
körű együttműködési mechanizmusok), a kibocsátási 
piacra is alkalmazandó. A szabályozási együttműködési 
mechanizmusok 2017-ben lépnek hatályba.
1. ajánlás
A Bizottság egyetért azzal, hogy a piaci integritás javí -
tása érdekében szükség esetén orvosolni kell a kibocsá -
tási piac szabályozásával és felügyeletével kapcsolatos 
továbbra is fennálló jelentős problémákat. Annak 
biztosítása érdekében, hogy az uniós fellépés szüksé -
ges és eredményes legyen, a Bizottság a javaslattételtől 
a végrehajtáson át a felülvizsgálatig minden szakaszban 
értékeli szakpolitikái és javaslatai hatását.
A kibocsátási piac szabályozásával és felügyeletével 
kapcsolatos, közelmúltban elfogadott, jelenleg vég -
rehajtás alatt álló szabályok értékelésére a Bizottság 
által az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a MiFID 
II. 90. cikke és a MAR 38. cikke szerint 2019-ben benyúj -
tandó jelentések keretében kerülhet sor.86
Az EU ETS III. szakaszában az üzemeltetők közvetlenül 
már nem használhatnak nemzetközi jóváírásokat az EU 
ETS szerinti kötelezettségeik teljesítésére. Az üzemelte -
tőknek először is be kell váltaniuk jóváírásaikat kibocsá -
tási egységekre, amelyeket ezt követően felhasználhat -
nak a megfelelés érdekében.
Az üzemeltetők által beváltható nemzetközi jóváírások 
száma korlátozott. Az egyes létesítményekre és légijár -
mű-üzemeltetőkre jutó nemzetközi jóváírási jogosult -
ságok meghatározásának szabályait az 1123/2013/EU 
bizottsági rendelet állapítja meg. Az üzemeltetők 
a 2008–2020 közötti időszakra kapnak jogosultságot, 
ezért a III. szakaszra vonatkozó jogosultságuk figye -
lembe veszi a II. szakaszban szerzett jogosultságaikat.
8. háttérmagyarázat – Válasz 
a második bekezdésre
Az EU ETS III. szakaszában hasonló problémák már nem 
fordulhatnak elő. Lásd a Bizottság 86. bekezdésre adott 
válaszát.
8. háttérmagyarázat – Válasz 
a harmadik bekezdésre
Az EU ETS III. szakaszában hasonló problémák már nem 
fordulhatnak elő. Lásd a Bizottság 86. bekezdésre adott 
válaszát.
Következtetések és ajánlások
87
Az ETS bevezetésekor nemzeti és uniós szinten sem 
voltak gyakorlati tapasztalatok. A Bizottság és a tag -
államok ezért cselekvés általi tanulási megközelítést 
alkalmaztak, amely a tervezés és az alkalmazás terüle -
tén egyaránt egyenletes javulást eredményezett.
Ami az EU ETS -t és a körhintacsalást illeti, a Bizottság 
a héacsalás kezelése érdekében jogalapot biztosított 
a csalárd héaügyletekre vonatkozó célzott információk 
tagállamok közötti gyors cseréjére szolgáló Eurofisc 
hálózat létrehozásához. A tagállamok ezzel összefüg -
gésben figyelemmel kísérik az új csalási tendenciákat, 
és új csalások megjelenése esetén korai előrejelzést 
biztosítanak egymásnak. A szén -dioxid -kibocsátások 
kereskedelme az egyik olyan ágazat, amelyet a tagálla -
mok ennek kapcsán fokozottan figyelemmel kísérnek.
A Bizottság válasza 66
2. ajánlás
A Bizottság elfogadja a 2. ajánlást. A Bizottság meg 
fogja vizsgálni, milyen előnyökkel jár a kibocsátási egy -
ségek jogi státuszának tisztázása, emellett mérlegelni 
fogja azt is, hogy a hitelbiztosítékok esetében létrehoz -
ható -e, illetve hogyan hozható létre expressz regisztrá -
ciós mechanizmus.
Az uniós szén -dioxid -piac annak ellenére növekszik 
és érik, hogy a kibocsátási egységek jogi státusza 
uniós szinten nincs meghatározva. A likviditást befo -
lyásoló tényezők inkább jórészt gazdasági, mint jogi 
természetűek.
A Bizottság ezért már javaslatot tett piaci stabilizációs 
tartalék létrehozására (COM(2014) 20), hogy az árverés 
útján értékesítendő kibocsátási egységek kínálatának 
kiigazításával kezelje a kibocsátási egységek többletét, 
és javítsa a rendszer jelentős sokkhatásokkal szembeni 
ellenálló képességét; a javaslatról az Európai Parlament 
és a Tanács jelenleg vitát folytat.
A Bizottság úgy véli, hogy a 2003/87/EK irányelv és 
a 389/2013/EU rendelet, valamint az uniós pénzügyi 
piacok szabályozásának kialakulófélben lévő keretrend -
szere a piac stabilitása és integritása mellett biztosítja 
a szükséges jogi támogatást is az átlátható és likvid 
uniós szén -dioxid -piachoz.
93
Az uniós kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék biz -
tonsága az EU ETS III. szakaszában jelentősen javult. 
A számlanyitásra vonatkozó szabályozási követelmé -
nyek végrehajtása mellett a Bizottság előmozdítja 
a tagállamok közötti aktív együttműködést és a bevált 
gyakorlatok cseréjét. 2012 óta az uniós kibocsátási -
egység -forgalmi jegyzéknek a vonatkozó projektmód -
szertan szerinti folyamatos javítása kiigazításokat tett 
szükségessé a Bizottságnál.1.a) ajánlás
A Bizottság elfogadja az 1.a) ajánlást. A Bizottság 
és a társjogalkotók a felülvizsgált MiFID elfogadási 
folyamata során alaposan megvizsgálták a potenciális 
kockázatokat; a MiFID ennélfogva kellően kiegyensú -
lyozott mentességi rendszert tartalmaz. E mentességek 
a vonatkozó jogszabályok értelmében 2019-ben felül -
vizsgálatra kerülnek.
A MiFID 2. cikke (1) bekezdésének e) és j) pontjában, 
valamint 3. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett 
mentességek feltételekhez és szabályozási felügyelet -
hez kötöttek, és nem feltétlenül konkrétan a kibocsátási 
egységekre, hanem az árualapú származtatott termé -
kekre is vonatkoznak. A mentességek okai (elsősorban 
a befektetési vállalkozások ügyfeleinek a határokon 
átnyúló ügyletek során való védelmére szolgáló) 
MiFID -engedély előírására vonatkozó cél értékelésére, 
valamint az engedély megszerzési költségei és a men -
tességet élvező személyek számára keletkező előnyei 
tekintetében jelentkező arányosságukra vezethetők 
vissza.
1.b) ajánlás
A Bizottság elfogadja az 1.b) ajánlást, mivel az figye -
lembe veszi a pénzügyi piacokra vonatkozó, elfogadott 
és jelenleg végrehajtás alatt álló uniós joganyagot.
1.c) ajánlás
A Bizottság részben elfogadja az 1.c) ajánlást. Érvénye -
sülnek együttműködési mechanizmusok, amelyeket 
a Bizottság a kibocsátási piac jelenlegi helyzete szem -
pontjából megfelelőnek tart. A Bizottság szervezeti 
egységei a szakpolitikai kérdések megvitatásakor jelen 
vannak az Európai Értékpapír -piaci Hatóság (ESMA) 
igazgatóságában/állandó bizottságaiban és munka -
csoportjaiban, és kapcsolatot tartanak fenn az Energia -
szabályozók Együttműködési Ügynökségével (ACER). 
Ugyanakkor folyamatban van a Bizottságon belüli 
együttműködés további megerősítése a felülvizsgált 
jogszabály végrehajtási szakaszában. Más szabályo -
zók és felügyeleti hatóságok (köztük az ügynökségek) 
tekintetében és a jövőbeli piaci fejlemények fényében 
a Bizottság mérlegelni fogja a már érvényesülő mecha -
nizmusokon kívüli szabályozói együttműködés további 
megerősítését célzó kezdeményezések előmozdításá -
nak lehetőségeit.
A Bizottság válasza 67
4. ajánlás
A Bizottság a III. szakaszra elfogadott, akkreditálásra, 
hitelesítésre, monitoringra és jelentéstételre vonatkozó 
bizottsági rendeletek eredményeként tisztázta az EU 
ETS-ben részt vevő felek konkrét szerepét és felelősségi 
köreit.
4.a) ajánlás
A Bizottság elfogadja a 4.a) ajánlást.
4.b) ajánlás
A Bizottság elfogadja a 4.b) ajánlást. A 2003/87/EK 
irányelv és a végrehajtási intézkedések meghatározzák 
a végrehajtási keretrendszert. E megközelítés révén az 
illetékes hatóságok általi arányos és hatékony végrehaj -
tás továbbra is rugalmas marad, többek között a szem -
lék legeredményesebb helye és ideje, a hitelesítői 
szerep megkettőzésének elkerülése és az egyéb szabá -
lyozási feladatkörökkel való ötvözhetőség tekintetében.
4.c)–f) ajánlás
Ezen ajánlásoknak a tagállamok a címzettjei.
95
A Bizottság átfogó iránymutatással szolgált a II. sza -
kaszra vonatkozó nemzeti kiosztási tervek kidolgozása 
és végrehajtása során. A Bizottság elismeri, hogy ez 
az iránymutatás nem tartalmazott a 2005. évi kibocsá -
tási adatok felhasználására vonatkozó utasítást, ami 
azonban nem befolyásolta a Bizottság értékelésének 
minőségét.
Az EU ETS III. szakaszában javul a tagállami alkalma -
zásra vonatkozó bizottsági iránymutatás és monitoring. 
A 2014/166/EU bizottsági végrehajtási határozat és egy 
ahhoz kapcsolódó magyarázó feljegyzés újraindította 
azt a rendszert, amely előírta a tagállamok számára, 
hogy a 21. cikk szerinti éves jelentést kell benyújtaniuk 
a Bizottságnak a 2003/87/EK irányelv végrehajtásáról. 
Ezek a jelentések az Európai Környezetvédelmi Ügy -
nökség ReportNet rendszerén keresztül nyilvánosan 
hozzáférhetőek.3.a) ajánlás
A Bizottság elfogadja a 3.a) ajánlást. Az uniós kibocsátá -
siegység -forgalmi jegyzék nem tartalmazza a visszaélés 
és a csalárd tevékenységek kiszűrése szempontjából 
releváns összes adatot. A kibocsátási egységekre 
irányuló ügyletek pénzügyi vetületével kapcsolatban 
azonban a Bizottság már jelentős adatgyűjtést irányzott 
elő a MiFID/MiFIR és a MAR/MAD értelmében, miután 
azok teljes körű végrehajtása megtörténik 2017-ben.
3.b) ajánlás
A Bizottság elfogadja a 3.b) ajánlást.
3.c) ajánlás
A Bizottság elfogadja a 3.c) ajánlást. Ami a struktúrát 
illeti, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy annak beveze -
tése már megtörtént. A Bizottság a Belső Ellenőrzési 
Szolgálata általi informatikai ellenőrzést követően még 
egyértelműbbé tette a személyzet tagjainak szerepét 
és optimalizálta a struktúrát. A Bizottság elkötelezett 
a kibocsátásiegység -forgalmi jegyzék rendszere helyes 
működésének biztosítása mellett.
3.d)–e) ajánlás
Ezen ajánlásoknak a tagállamok a címzettjei.
94
A III. szakasz kezdete előtt elfogadott bizottsági ren -
deletek javítják az EU ETS alkalmazásának a III. szakasz 
alatti eredményességét, hatékonyságát és összehango -
lását. Ezek a rendeletek kitérnek a Számvevőszék által 
ismertetett hiányosságokra. A javítások a következőkre 
terjednek ki: monitoring, jelentéstétel, hitelesítés, akk -
reditálás, a felek – többek között az illetékes hatóságok, 
az üzemeltetők, a hitelesítők, a nemzeti akkreditációs 
szervek, a tagállamok – szerepének és felelősségi körei -
nek megerősítése.
A Bizottság válasza 68
97
Az EU ETS -t illető tagállami megfelelés felülvizsgálatára 
irányuló bizottsági felmérések keretében, valamint 
a tagállamok számára a 2003/87/EK irányelv végrehajtá -
sáról szóló, 21. cikk szerinti éves jelentések Bizottságnak 
történő benyújtását előíró rendszert naprakésszé tevő 
2014/166/EU bizottsági végrehajtási határozat kereté -
ben folyamatban van az EU ETS tagállami szankciórend -
szereire vonatkozó áttekintések összegyűjtése.
6. ajánlás
A Bizottság eredményesnek tartja az EU ETS szankció -
rendszerét. Az április 30-ig kibocsátási egység átadása 
nélkül kibocsátott CO2-ért tonnánként kirótt 100 EUR 
összegű pénzbüntetés határozottan visszatartó erejű. 
Ezt különösen az bizonyítja, hogy éves szinten a kibo -
csátásoknak mintegy 99%-át az előírt számú kibocsátási 
egységgel fedezik, így a szankciót csupán a bejelentett 
kibocsátások 1%-a esetében kell alkalmazni.
A tagállamoknak átláthatóságot kell biztosítaniuk az 
átadási kötelezettséget érintő szabályszegésektől 
eltérő szabályszegésekkel kapcsolatban, és közzé kell 
tenniük az átadási kötelezettséget megsértő üzemel -
tetőkre vonatkozó információkat is. Fontos azonban 
megjegyezni, hogy a 2003/87/EK irányelv 16. cikkének 
(1) bekezdése szerint továbbra is a tagállamokat illeti 
meg a szankciók meghatározásának joga, és a szankciók 
változó mértéke – figyelembe véve az adott tagállamo -
kon belüli helyzetet  – kellően indokolt lehet.
A Bizottság az igen magas megfelelési arány fenntar -
tása érdekében fontosnak tartja a tagállamok illetékes 
hatóságai között áramló információk átláthatóságát.96
A Bizottság elismeri, hogy az EU ETS alkalmazására 
vonatkozó, a 21. cikk szerinti jelentéstétel nem mindig 
volt teljes körű a II. szakaszban. A III. szakasz esetében 
a követelmények végrehajtása a 2014/166/EU bizott -
sági végrehajtási határozat alapján jelenleg szigorúbb, 
annak érdekében, hogy a jövőben teljesülhessen 
a teljes körű éves végrehajtási jelentés közzétételére 
vonatkozó feltétel.
A Bizottság továbbra is széles körű információcseré -
ket szervez az EU ETS tekintetében illetékes tagállami 
hatóságokkal, például az Éghajlatváltozási Bizottság és 
a kibocsátáskereskedelemmel foglalkozó 3. munkacso -
portja, eseti szakmai munkacsoportok, fórumok, köztük 
az akkreditációs és hitelesítési fórum és a megfelelési 
fórum, továbbá ezek munkacsoportjai, valamint a témá -
ban érintett csoportok, mint például a jegyzékkezelői 
munkacsoport rendszeres tanácskozásai, továbbá kap -
csolódó dokumentummegosztó eszközök révén.
5.a) ajánlás
A Bizottság elfogadja az 5.a) ajánlást.
Az EU ETS összehangolása lényeges a III. szakaszban, 
amelynek során a Bizottság szigorúbban kíséri figye -
lemmel az EU ETS tagállami alkalmazását.
5.b) ajánlás
A Bizottság elfogadja az EU ETS alkalmazásáról szóló 
jelentés rendszeres közzétételére vonatkozó 5.b) 
ajánlást.
5.c) ajánlás
Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.
A Bizottság válasza 69
6.a) ajánlás
A Bizottság elfogadja a 6.a) ajánlást. A Bizottság rész -
letesen elemezni fogja az EU ETS -t illető megfelelés 
felülvizsgálatára irányuló felmérés keretében kapott 
információkat és a tagállamok által az EU ETS irányelv 
21. cikke értelmében benyújtott éves jelentéseket, és 
a megfelelőnek ítélt esetekben intézkedni fog.
6.b)–c) ajánlás
Ezen ajánlásoknak a tagállamok a címzettjei.

HOG YAN JUTHA T HOZZ Á AZ EURÓPAI UNIÓ  KIAD VÁNYAIHOZ ?
Ingy enes kiadv ányok:
  egy példán y:  
az EU Bookshopból (http://bookshop .europa.eu),
  több példán y, valamin t plak átok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviselet ein keresztül (http://ec .europa.eu/r epresen t_hu .htm),  
nem uniós országok ban a küldöttségekt ől (http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_hu .htm),  
a Europe Direct szolgálta táson keresztül (http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_hu .htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásá val (ingy enesen hívha tó az EU egész  
terület éről) (*).
(*)  A legt öbb hívás és a megadott információk ingy enesek (noha egyes mobilt elefon-sz olgálta tókon keresztül ,  
telefonfülkék ből és hotelek ből a számot csak díj/f_iz etés ellenében lehet hívni).
Megv ásár olha tó kiadv ányok:
 az EU Bookshopból (http://bookshop .europa.eu).
Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer (EU ETS) az EU 
éghajlat -politikájának sarokköve, amelyet a  világ más tájain 
gyakran említenek a  jövő éghajlat -változási politikájának 
modelljeként. A Számvevőszék jelentős hiányosságokat 
állapított meg a II. szakasz (2008–2012) végrehajtásában és 
problémákat talált a piac integritásának védelmére szolgáló 
keretrendszer megbízhatóságával. Javulást kell elérni 
a piacszabályozást és -felügyeletet, a kibocsátási egységek 
jogi státuszát és az EU ETS alapvető információit feldolgozó 
rendszereket illetően. A tagállamoknak növelniük kell 
a kontrollrendszer és a szankciók hatásosságát. 
A Számvevőszék számos ajánlást tesz, melyek célja 
a kibocsátáskereskedelmi rendszer integritásának és 
működésének javítása.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK