A 228/2013/EU rendelet 32. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Bizottság 2015. június 30-ig és azután 5 évente jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az e rendelet keretében végzett tevékenység hatásáról.

A POSEI rendszer létrehozása Franciaország tengerentúli régióinak (Guadeloupe, Martinique, Francia Guyana, Réunion szigete és 2014-től Mayotte szigete) javára történt 1989-ben, majd 1991-ben a Kanári-szigetekre, az Azori-szigetekre és Madeirára is kiterjesztették.

Az uniós szerződések 1999 óta, 2009 óta pedig az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikke is elismeri a legkülső régiók különleges helyzetét, ami lehetővé teszi számukra, hogy olyan kulcsfontosságú uniós szakpolitikai területeken, mint a mezőgazdaság, a kohézió és a verseny, egyedi intézkedések előnyeit élvezhessék.

Az egyedi ellátási szabályok egy egységre számított támogatási szintje szinte mindig alacsonyabb volt a becsült többletköltségeknél. Az egyedi ellátási szabályok formájában való támogatás így arányosnak tekinthető. Ilyenformán a POSEI az általános célkitűzés elérésében eredményesnek is bizonyult.

A 2015–2019-es pénzügyi végrehajtást részletesen a mellékletben szereplő 1. táblázat mutatja be.

Az egyedi ellátási szabályok esetében az Azori-szigetek és Franciaország legkülső régiói előnyben részesítik a takarmány és/vagy az állati fogyasztásra szánt gabonafélék támogatását, ezáltal csökkentve a szigeteken folyó állattenyésztés költségeit. A Kanári-szigetek és Madeira, amelyek más régiókhoz képest nagyobb jelentőséget tulajdonítanak az egyedi ellátási szabályoknak (a POSEI maximális pénzügyi előirányzatának 24 %-a, illetve 36 %-a), a közvetlen emberi fogyasztásra szánt termékekre és a feldolgozóipar támogatására összpontosítanak. Bár az állati takarmányok behozatala kevésbé kiemelt terület, még így is az egyedi ellátási szabályokra szánt támogatás közel egyharmadát fordítják erre az utolsó termékkategóriára.

Az Azori-szigeteken az egyedi ellátási szabályok a szigetek takarmányiparához és állattenyésztési ágazatához szükséges gabonafélékre és egyéb melléktermékekre összpontosítanak. A madeirai egyedi ellátási szabályok szintén az állattenyésztési input anyagokhoz kapcsolódó termékekre összpontosítanak, de kisebb mértékben, és emberi fogyasztásra szánt termékekre is kiterjednek. Az egyedi ellátási szabályokra előirányzott teljes összeg 2019-ben 17,17 millió EUR volt (a maximális pénzügyi előirányzat körülbelül 16 %-a).

6.2.Az egyedi ellátási szabályok és a helyi termelés támogatása közötti koherencia

Az egyedi ellátási szabályok és a helyi termelés támogatása eszközeinek végrehajtására a programmódosítások révén összességében koherens módon került sor, azaz oly módon, hogy a potenciálisan versenyképes termékek száma korlátozott volt, és az egyedi ellátási szabályokkal való támogatás nem károsította a helyi termelést vagy annak növekedését.

6.3.A mezőgazdasági tevékenységek fenntartása

A POSEI támogatás elősegítette a mezőgazdasági termelési tevékenységek fenntartását a legkülső régiókban. A jövedelmekhez is erőteljesen hozzájárult. Bár a programok elég hatékonynak bizonyultak az állattenyésztési és a diverzifikációs növénytermesztési ágazat hosszú távú jövőjének és fejlődésének biztosításában, kevésbé voltak hatékonyak a hagyományos növénytermesztési ágazatokban, amelyeknél a legtöbb alágazat csökkenő termelési tendenciát mutatott. Kétségtelen, hogy a POSEI még ezzel együtt is jelentős szerepet játszott ezen ágazatok termelésének fenntartásában a 2015–2019-es időszakban.

Jelentős eltérések figyelhetők meg a mezőgazdasági terület és a foglalkoztatás alakulásának mértékében. Míg a Kanári-szigetek, az Azori-szigetek és Francia Guyana esetében nőtt a mezőgazdasági hasznosítású terület, Martinique-on változatlan maradt, a többi francia legkülső régióban és Madeirán pedig csökkent.

Ami a mezőgazdasági foglalkoztatás alakulását illeti, Martinique és Madeira jelentős csökkenést mutatott. Az Azori-szigetek, Francia Guyana és a Kanári-szigetek emelkedő tendenciát tapasztaltak.

6.3.1.Hagyományos termelés

A banánágazatban a teljes termelési mennyiség mintegy 10 %-kal csökkent az időszakban. Guadeloupe banántermelési szintje a felére csökkent, de Martinique adatai is jelentős, 28 %-os visszaesést mutatnak; ezek a tendenciák főként az ismétlődő éghajlati katasztrófáknak tudhatók be. Ugyanakkor a POSEI keretében támogatott legnagyobb termelő, a Kanári-szigetek termelése ugyanebben az időszakban 5 %-kal nőtt. Hasonlóképpen, a Madeirán termelt banán mennyisége is 22 %-kal nagyobb volt 2019-ben, mint 2015-ben.

A cukorágazatban a POSEI keretében nyújtott jelentős összegű támogatás ellenére csökkent a cukornádtermelés (–15 %) és a cukortermelés (–11 %), a rumfeldolgozás viszont növekvő tendenciát mutatott (+15 %). Ez a pozitív tendencia különösen jól látható volt Francia Guyanában.

Az exportparadicsom termesztésére használt földterület nagysága a szerkezetátalakítási törekvések ellenére a Kanári-szigeteken erősen csökkent, a 2006-os 2478 hektárból 2020-ra 352 hektár maradt. Az ágazat elvesztette arra épülő fő versenyelőnyét, hogy az exportot a téli hónapokban az európai piacokra koncentrálta. Ez egyrészt a Marokkóból, a spanyol félszigetről és az európai termelésből eredő versenynek, másrészt a megnövekedett munkaerőköltségeknek tudható be. A termelés egyértelműen csökkenő tendenciát mutat.

A POSEI hozzájárult a tejtermelés fenntartásához a legkülső régiókban. A fő tej- és marhahústermelő régióban, az Azori-szigeteken a tejtermelés változatlan maradt, a marhahústermelés pedig növekedett. A marhahústermelésre kijelölt területek 1999 óta több mint kétszeresükre nőttek. Az állatok száma is emelkedett.

A Kanári-szigeteken és Madeirán ugyancsak nőtt a tejtermelés. Ugyanakkor a fő francia tejtermelő régióban, Réunion szigetén az időszak során csökkent a termelés, Martinique esetében pedig az elmúlt években szinte meg is szűnt.

Majdnem mindegyik legkülső régióra igaz (az Azori-szigetek kivételével), hogy a helyi tej- és húsfogyasztási igények kielégítésétől még messze vannak.

Úgy tűnik, hogy Madeirán a bortermelés valamelyest csökkent az időszak során, és az ágazat versenyképességi szintje is potenciális csökkenést mutat. A madeirai bortermelés 2015 és 2019 között körülbelül 11 %-kal csökkent, míg az OEM-mel ellátott csendes borok száma körülbelül 20 %-kal nőtt.

6.3.2.Diverzifikációs termelés

A diverzifikációs ágazatok a helyi termelés támogatására szánt éves előirányzat körülbelül 23 %-át kapták. A támogatásra jogosult ágazatok országonként különböznek, de valamennyi régiónál szerepelnek köztük növénytermesztési és állattenyésztési ágazatok egyaránt. Az értéklánc egészét – különösen a feldolgozást és a forgalmazást – érintették különböző támogatási intézkedések.

Ami a növénytermesztés diverzifikálásával foglalkozó ágazatokat illeti, az éves végrehajtási jelentések elemzése arra a következtetésre jutott, hogy a gyümölcs- és zöldségtermelés, valamint a helyi fogyasztás szükségleteinek kielégítése csökkent. Egyes alágazatok növelték a termelésüket, és úgy tűnik, a versenyképességük is javult: idetartozik a paradicsom az összes francia legkülső régió (különösen Francia Guyana) esetében, a paprika (Francia Guyana), a sárgadinnye (Francia Guyana és Guadeloupe), a virágtermesztés (Madeira) stb. Más alágazatokban viszont csökkent a termelt mennyiség, és esetleg a versenyképességüket is elvesztették: erre példa a réunioni burgonya, az Azori-szigeteken termesztett gyümölcsök (különösen a narancs), bizonyos mértékben az ananász és a mangó Francia Guyanában, valamint a zöldségek Madeirán. Úgy tűnik, hogy a Kanári-szigeteken a gyümölcs- és zöldségágazat versenyképessége csökkent, ezzel szemben a borágazaté erősödött. A madeirai rumtermelés szintén emelkedő tendenciát mutat.

A legkülső régiók állatállományának összesített alakulása meglehetősen negatív volt ebben az időszakban, és a számosállategységek száma összességében csökkent. A csökkenés különösen jelentős volt Martinique-on (–28 %). Ugyanakkor különösen Réunion, de mellette Francia Guyana és az Azori-szigetek esetében is pozitív tendencia figyelhető meg. Úgy tűnik, hogy az alacsony árú behozatal nyomás alá helyezte a helyi termelési ágazatok egy részét, különösen a fagyasztott hús behozatala miatt.

A tagállamok erőfeszítései ellenére úgy tűnik, hogy az ágazatok szerkezete romlott a legkülső régiókban, mivel 2019-ben kevesebb termelő volt tagja a termelői szervezeteknek, mint 2015-ben, mind a növénytermesztési, mind az állattenyésztési ágazatban.

Mindegyik legkülső régió különféle támogatási intézkedéseket dolgozott ki a minőségi termékek (például OEM/OFJ vagy nemzeti/regionális minőségi jelzéssel ellátott termékek) előállításának ösztönzésére. Ennek ellenére az eredmény viszonylag vegyes volt.