1.Bevezetés

2020. július elején az Europol, Franciaország és Hollandia bejelentette, hogy egy jelentős bűnszervezet ellen indított, nagyszabású, határokon átnyúló közös nyomozás eredményeként több tucat automata tűzfegyvert foglaltak le Hollandiában. A franciaországi Dijonban június végén kirobbant zavargások során a fiatalok büszkén filmezték magukat támadó fegyverekkel és pisztolyokkal. Ugyanakkor egy spanyolországi rendőrségi művelet során felszámoltak egy kiterjedt tűzfegyver-kereskedő hálózatot, országszerte lefoglaltak 730 fegyvert, és őrizetbe vettek 21 személyt. A fenti példák arra utalnak, hogy a tiltott tűzfegyverek valós fenyegetést jelentenek. Egyre inkább ráirányul a figyelem a fegyvereket felhalmozó szélsőjobboldali aktivistákra. Ez a jelenség is arról tanúskodik, hogy a tűzfegyverek növelhetik a súlyos és szervezett bűnözés, így a terrorizmus veszélyét. Becslések szerint 2017-ben az EU-n belül 35 millió tiltott tűzfegyver (a tűzfegyverek becslések szerinti teljes számának 56 %-a) volt civilek tulajdonában. Az említett becslések szerint tizenkét uniós tagállamban a tiltott tűzfegyverek száma meghaladja a jogszerűen tartott tűzfegyverekét.

Belső határok nélküli térségként az EU aktív szerepet játszott az e fenyegetés elleni küzdelemben. Mindenekelőtt megerősítette a tűzfegyverekre vonatkozó jogszabályokat annak elkerülése érdekében, hogy a fegyverek illetéktelenek kezébe kerüljenek. Az EU-ban tevékenykedő bűnszervezetek főként halált nem okozó fegyverek tiltott átalakítása útján és fegyvercsempészet – az uniós tagállamok közötti illegális szállítás vagy az Európai Unión kívülről (főként Délkelet-Európából) történő csempészet – révén jutnak tűzfegyverekhez. Az elmúlt években az EU támogatta az e területen folytatandó bűnüldözési koordináció kialakítását.

Sok kihívás továbbra is fennáll, és új intézkedéscsomagra van szükség ahhoz, hogy lépést tartsunk a különösen az EU és a délkelet-európai régió közötti tűzfegyver-kereskedelemre vonatkozó 2015–2019-es cselekvési terv bizottsági értékelésben meghatározott kihívásokkal. Az Európai Uniónak és partnereinek – különösen Délkelet-Európában – képessé kell válniuk arra, hogy megbirkózzanak ezekkel kihívásokkal, és ennek érdekében tematikus területeket átívelő biztonsági prioritásként kell kezelniük a tűzfegyverek kereskedelmét. A fenyegetés átfogó és multidiszciplináris jellege miatt csak egységes cselekvési terv biztosíthat koherens együttműködési keretet a sajátos szükségleteknek, követelményeknek és teljesítménymutatóknak megfelelő nemzetközi együttműködés intenzitásának fokozásához.

A Bizottság ezért az EU és a délkelet-európai partnerek (Nyugat-Balkán, Moldova és Ukrajna) számára a rendőrségi együttműködést hátráltató, a tűzfegyverek ellenőrzése terén fennmaradó joghézagok és következetlenségek kezelése érdekében egy négy konkrét prioritás köré csoportosuló közös cselekvési tervet javasol. E cselekvési terv olyan tevékenységeket határoz meg, amelyeknek az a célja, hogy közös értelmezést és módszert alakítsanak ki a tiltott tűzfegyverek jelentette fenyegetés kezelésére.

2.A probléma

Az Europol 2019-ben megjegyezte, hogy a súlyos és szervezett bűnözés általi fenyegetettségről szóló 2017. évi értékelésének (SOCTA) megállapításai változatlanul érvényesek, továbbá hogy a tiltott tűzfegyverek uniós tagállamokban való elterjedése és rendelkezésre állása növeli annak kockázatát, hogy azok terrortámadásokban és a szervezett bűnözés során kerülnek felhasználásra. Megállapított azonban, hogy „az elkövetési módok, valamint az egyes bűnözői tevékenységek által érintett útvonalak és földrajzi térségek tekintetében jelentkező változások a bűnözést érintő hosszabb távú fejleményekre és változásokra utalhatnak”. A tűzfegyverek tiltott kereskedelme, forgalmazása és használata „továbbra is komoly fenyegetést jelent”. Különösen a „hatástalanított, ismét működőképessé tett és átalakított tűzfegyver értékesítése növekedett.” A tiltott tűzfegyverek könnyebben hozzáférhetők az interneten (különösen a „dark web”-en), és bűnszervezetek mellett magányos bűnözők is egyre nagyobb mértékben kereskednek azokkal. Az illegális tűzfegyverek főként pisztolyok és puskák (a lefoglalt fegyverek 34 %-a, illetve 27 %-a).

Egy nemrégiben készült tanulmány szerint Európában 2009 és 2018 között 23 tömegmészárlást követtek el (részben) közterületeken, amelyek során 341 személy veszítette életét. 2015-ben az Europol 57 olyan terrorcselekményt vett nyilvántartásba, amelyek során tűzfegyvert használtak. 2017-ben a terrortámadások 41 %-a során használtak tűzfegyvert, ami kismértékű növekedést jelent 2016-hoz képest (38 %). Az Eurojust közelmúltbeli konkrét ügyei megerősítik, hogy több alkalommal is tiltott tűzfegyvereket használták a terrortámadások során, valamint hogy a fegyverkereskedő hálózatok kapcsolatot tartottak az egyes terroristákkal vagy terrorszervezetekkel. A határokon átnyúló nyomozások Eurojust általi koordinációja számos esetben vezetett tiltott tűzfegyverek lefoglalásához.

Az ENSZ Kábítószer- és Bűnügyi Hivatala (a továbbiakban: UNODC) által gyűjtött legfrissebb adatok általában véve megerősítik ezeket a tendenciákat: 2016 és 2017 között az EU-ban a sörétes puskák átlagosan a lefoglalások 30 %-át tették ki, ezt követték a pisztolyok (22 %), a puskák (15 %) és a revolverek (8 %), a fennmaradó hányadot (2 %) pedig főként félautomata és automata fegyverek alkották. Úgy tűnik, hogy Európa egész területén egyenletesebben oszlanak meg a lefoglalások a pisztolyok (35 %), a puskák (27 %) és a sörétes puskák (22 %) között. Európa a tiltott áramlások egyik fő kiindulópontjának tekinthető, azonban ezek az áramlások többnyire a kontinensen belül maradnak. Emellett a lefoglalt fegyverek jelentős része nem tűzfegyver (hanem például vaktöltényes és gázfegyverek), ami rávilágít az ilyen fegyverek tiltott tűzfegyverekké való átalakításának veszélyére.

Az Europol és a bűnüldöző hatóságok kiemelik, hogy a törvényen kívüli motoros bandák az EU egész területén kereskednek tűzfegyverekkel. A tűzfegyverek tiltott kereskedelmével foglalkozó számos bűnszervezet szerteágazó bűnözői tevékenységet folytat, és a kábítószer-kereskedelemben, a vagyon elleni szervezett bűnözésben, a migránscsempészésben, a pénzmosásban és erőszakos bűncselekményekben is részt vesz. Egyes tagállamokban (például Svédországban és Dániában) jelentősen nő az emberölés és más erőszakos bűncselekmények száma, amit a potenciálisan halálos fegyverek, így a tűzfegyverek, kések és a robbanóanyagok beszámolók szerint egyre elterjedtebb használata kísér. Svédországban 2017-ben 40 lőfegyverrel összefüggő haláleset történt, 33,3 %-kal több mint az előző évben.

Az Europol több fenyegetésértékelési jelentése is megerősítette, hogy a Nyugat-Balkán továbbra is az EU-ba irányuló fegyverkereskedelem fő beszállító régiói közé tartozik, és megemlítette, hogy fokozni kell az információk és bűnüldözési operatív információk áramlását az EU és a Nyugat-Balkán között. Az e régióban jelentkező aktuális fenyegetést több tanulmány is megerősítette, amelyek közül a legutóbbi hangsúlyozza, hogy az EU-n belüli terrortámadások során használt fegyvereket „a helyi tiltott tűzfegyverpiacokon szerezték be, és megállapítást nyert, hogy azok a Balkánról származnak”. Ugyanez a tanulmány „az Európában a tiltott tűzfegyverek fő szállítójaként” jelölt meg a Balkánt és kimondta, hogy „kapcsolat áll fenn a Balkán, valamint a különböző típusú bűnözői tevékenységek során az uniós tagállamokban használt kézifegyverek között”. Ezt az UNODC tűzfegyverekről szóló legutóbbi globális tanulmánya is megerősítette, amely szerint a Nyugat-Európához képest jelentős árkülönbözet miatt a Nyugat-Balkán változatlanul az illegális tűzfegyverek, különösen a gépkarabélyok fő forrása.

Komoly javítási lehetőség kínálkozik az EU-n belüli és a nemzetközi bűnüldözési együttműködés terén. A nemzeti jogi keretek és fogalommeghatározások továbbra is eltérőek, ami akadályozza a közös megközelítéseket, és továbbra is lehetőséget ad a bűnözőknek az ezekkel való visszaélésre. Először is a tagállamok még messze nem ültették át és hajtották végre teljes mértékben a tűzfegyverekről szóló irányelvet. 2019. július 24-én a Bizottság 20 indokolással ellátott véleményt küldött azon tagállamoknak, amelyek nem jelentették be az irányelv teljes körű átültetését. Emellett 2017 decemberében a Bizottság közzétette a polgári tűzfegyverek kiviteli engedélyezési, behozatali és tranzit szabályairól szóló 258/2012/EU rendelet alkalmazásának értékelését, amely azonosította az egyöntetű végrehajtás hiánya miatt kialakult joghézagokat. Ezt 2018 áprilisában egy ajánlás követte, amely az uniós szabályok megerősítését sürgette annak érdekében, hogy javítsák a tűzfegyverek nyomonkövethetőségét, export- és importellenőrzési eljárásait, valamint a tűzfegyverek tiltott kereskedelme elleni küzdelem terén kialakított hatósági együttműködést.

A hírszerzési kép továbbra is hiányos, mivel az erőfeszítések – különösen a Bizottság által finanszírozott, tűzfegyverekről szóló globális UNODC-tanulmány – ellenére a kontinensen nem állnak rendelkezésre átfogó és összehasonlítható adatok a tűzfegyverek lefoglalásáról. A konkrét nyomozásokat nem érintő információk (többek között a nem személyes adatok, például a ballisztikai adatok) megosztásával kapcsolatban a nemzeti jog által előírt megszorítások korlátozzák a hírszerzési és profilalkotási célú információcserét. Súlyosbítja a problémát, hogy az egyes országokon belül és transznacionális szinten is hiányzik a kommunikáció és koordináció a különböző közigazgatási szervek között. 20 uniós tagállam és 4 nyugat-balkáni partner rendelkezik valamilyen tűzfegyverekkel foglalkozó nemzeti kapcsolattartó ponttal. Ezek számár azonban gyakran nem biztosítják a nemzeti tűzfegyverszakértők által kidolgozott, a legjobb gyakorlatokról szóló iránymutatásban ajánlott, (a közigazgatási ellenőrzésre, a bűnüldözési adatgyűjtésre, az adatbázisokhoz való hozzáférésre, a nyomon követésre, a nemzetközi együttműködésre és a kriminalisztikára vonatkozó) megfelelő hatásköröket és személyi állományt.

Ezenfelül a tűzfegyver-kereskedelmet eltérő mértékben rendelik büntetni: az ENSZ tűzfegyverekről szóló jegyzőkönyvével ellentétben nem minden engedély nélküli határokon átnyúló fegyverszállítás minősül tiltott kereskedelemnek. Ez némely esetben a bűnüldözés és a szankciók elmaradásához vezet, emellett korlátozza a tiltott tűzfegyver-kereskedelem által generált jövedelem elkobzását. Az eltérő nemzeti megközelítések megakadályozzák a határokon átnyúló közös műveleteket, például az ellenőrzött szállításokat.

Különösen Délkelet-Európában továbbra is jelentős munkát kell még elvégezni ahhoz, hogy a nemzeti közigazgatási szervek felzárkózzanak a legmagasabb szintű normákhoz, és gondoskodjanak a tűzfegyverek hatékony ellenőrzéséről. A tennivalók a nemzeti adatbázisok létrehozásától, a fegyverkészlet-kezelési feltételeket biztosítását szolgáló ballisztikus képességek kialakításán át az önkéntes beszolgáltatási kampányokig terjednek. Ami az irányítást illeti, a 2015–2019-es időszakra vonatkozó cselekvési tervről szóló bizottsági értékelő jelentés megállapította, hogy „(a)z EU és a délkelet-európai régió közötti együttműködést továbbra is megnehezíti a nem minden esetben koordinált érdekeltek nagy száma”, „a találkozók felesleges megkettőzés(e)”, valamint az „(i)ntegrált és átfogó költségvetési megközelítés hiánya uniós szinten”.

Az EU-n belül és a gyakran hasonló kihívásokkal küzdő európai szomszédok körében is új tendenciák jelennek meg. Ezek közé tartoznak a vaktöltényes vagy gáz- és riasztófegyverek tűzfegyverré alakítására szolgáló átalakítási technikák változásai és az új álcázási módszerek. A bűnözők könnyen hozzáférhető flóbert kaliberű fegyverek (hobbilövészertre szolgáló, alacsony csőtorkolati energiájú fegyverek) csövének átalakításával is megkísérlik megkerülni törvényeket. A 3D nyomtatás technológiai fejlesztése a jövőben megkönnyítheti a tűzfegyverek tiltott gyártását. Új terjesztési minták jelennek meg, ideértve a tűzfegyverek részeinek csomagküldő és postai szolgáltatások útján történő kereskedelmét, és ennek következtében elmozdulás történt a konfliktusokban használt hagyományos fegyverek Nyugat-Balkánról származó exportjától az új fegyverek Nyugat-Európából a Balkánra irányuló importja, illetve az Egyesült Államokból származó, jelöletlen alkatrészek behozatala felé. Az EU keleti szomszédságában zajló fegyveres konfliktusok szintén az illegális fegyverek EU-ba irányuló áramlásának forrásaivá válhatnak.

A tűzfegyverek beszivárgása és kereskedelme tovább táplálja a Közel-Keleten és Észak-Afrikában (MENA) számottevő regionális kihatásokkal járó, elhúzódó fegyveres konfliktusokat. Ebben a régióban különféle okok, így a jogszerű fegyverkészletek gyenge biztosítása és a részint az uniós tagállamok legális gyártásából és engedélyezett kiviteléből származó tűzfegyverek beszivárgása megkönnyíti a tűzfegyverek tiltott kereskedelmét. Afrikában a tűzfegyverek tiltott kereskedelme hozzájárul a régió instabilitásához.