A hetedik környezetvédelmi cselekvési program dióhéjban Az EU a környezetvédelmi cselekvési programok elfogadásával stratégiai iránymutatást kíván nyújtani, és biztosítani a kiszámítható és összehangolt fellépést az európai környezetvédelmi és éghajlat-politika érdekében. A hetedik környezetvédelmi cselekvési program (7. EAP) 2014-ben lépett hatályba, és 2020 végéig tart. A program jövőképet vázol fel 2050-re vonatkozóan, és egyértelmű narratívát határoz meg egy olyan integrált környezetvédelmi politikáról, amely hozzájárul a fenntartható gazdasági növekedéshez, az egészséghez és az emberi jólléthez. Teljes mértékben összhangban áll az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival. A program kilenc kiemelt célkitűzést határoz meg: - Három tematikus prioritást: az uniós természeti tőke védelme, megőrzése és fejlesztése; erőforrás-hatékony, zöld és versenyképes, alacsony szén-dioxid-kibocsátású uniós gazdaság kialakítása; az uniós polgárok megóvása a környezettel kapcsolatos terhelésektől, valamint az egészségüket és jólétüket fenyegető kockázatoktól. - Négy úgynevezett „támogató eszközt”: a szabályozás végrehajtásának javítása; jobb tájékoztatás az ismeretalap javításával; átgondoltabb beruházás; a környezetvédelmi megfontolások integrálása más szakpolitikákba. - Két horizontális kiemelt célkitűzést: az uniós városok fenntarthatóságának javítása és az Unió támogatása a környezettel és éghajlattal kapcsolatos nemzetközi kihívások kezelésében. A kilenc kiemelt célkitűzés keretében a 7. EAP 36 alcélkitűzést és 60 konkrét intézkedést sorol fel, melyek megvalósítása az EU és tagállamai, továbbá a vállalkozások, a munkáltatói és a munkavállalói csoportok, valamint az egyének feladata. A környezetvédelmi cselekvési programokat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 192. cikkének (3) bekezdésével összhangban fogadják el, és végrehajtásuk az EU és a tagállamok közös felelőssége. Ez az értékelés az Európai Környezetvédelmi Ügynökségnek a környezet állapotáról szóló jelentésén és az érdekelt felekkel folytatott konzultáción alapul.

I.A 7. EAP – modern irányítási eszköz a jelenlegi környezetvédelmi kihívások kezelésére

A 7. EAP-ról végzett bizottsági értékelés rámutat, hogy a program által biztosított stratégiai keret sikeresen vezette be azt a narratívát, amely szerint a környezetvédelmi politika a zöld növekedés, az egészséges bolygó és a magasabb szintű emberi jóllét mozgatórugója. Az érdekelt felek közösen alkották meg a prioritásokat, ami lehetővé teszi az EU, a tagállamok, a helyi és regionális szereplők, köztük a vállalkozások számára, hogy hatékonyan és eredményesen tevékenykedjenek a környezetvédelmi döntéshozatal területén. Az EU és a tagállamok környezetvédelmi politikája, valamint a környezet állapotának javítását és az emberek jóllétének növelését célzó intézkedései összehangoltabbá és elkötelezettebbé váltak azáltal, hogy rendelkezésre áll egy olyan uniós szintű referencia-dokumentum, amelyet mindenki elfogad.

A 7. EAP keretében nőtt az azzal kapcsolatos tudatosság, hogy a környezetvédelem együtt jár egy olyan fenntartható gazdasági modellel, amely munkahelyeket teremt és növeli a jólétet. Az EU környezetvédelmi politikája a célzott szabályozási beavatkozásokon túl immár nagyobb hangsúlyt fektet a környezetvédelmi dimenzió szélesebb fenntarthatósági szempontokat követő, egyéb ágazati szakpolitikákba való integrálására, úgymint a körforgásos gazdaságról szóló csomag, a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keret, a biogazdasági stratégia és a fenntartható finanszírozásra vonatkozó cselekvési terv. A 7. EAP-t övező konszenzusnak köszönhetően Európa egységesen tudott fellépni a többoldalú együttműködések globális kontextusában, így például a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend és az éghajlatváltozás elleni küzdelmet célzó Párizsi Megállapodás keretében.

Ugyanezt az előrehaladást erősítik meg az Európában a környezet állapotáról szóló rendszeres jelentések . Az EU valószínűleg teljesíti az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására és a megújuló energiaforrások használatára vonatkozó 2020-as célkitűzéseit, és nagyratörő célokat rögzített 2030-ra. További erőfeszítésekre van szükség az energiahatékonysági célkitűzések megvalósításához. A Bizottság bemutatta az aktualizált uniós biogazdasági stratégiával és a 2050-ig elérendő klímasemleges gazdasággal kapcsolatos elképzeléseit is, összhangban a Párizsi Megállapodással. A vállalkozások számára előnyöket hoz a körforgásos gazdaság, nő az éghajlat-politika és a környezetvédelem állami- és magánszférából való finanszírozása, fenntarthatóbb az európai erdőgazdálkodás, valamint javul a fürdővizek minősége.

Ugyanakkor továbbra is fennállnak fontos kihívások, és újak rajzolódnak ki . Globális ökológiai válsággal nézünk szembe, ahogyan egyre inkább megközelítjük, és néhány területen már át is lépjük bolygónk tűrőképességének határait. A Bizottság „Fenntartható Európa 2030-ra” című vitaanyaga az ökológiai adósságot ismeri el Európa legfőbb fenntarthatósági deficitjeként . Ez a környezeti válság közvetlen hatással van az emberek egészségére. Európa számos városa nem felel meg a közösen meghatározott és jogilag kötelező érvényű levegőminőségi előírásoknak . Az EU nem halad jól a biológiai sokféleség csökkenésének 2020-ra való megállítására vonatkozó célkitűzés megvalósításával és az ökoszisztéma-szolgáltatásokban rejlő lehetőségek helyreállításával. A mobilitási ágazat és az élelmiszerrendszer ökológiai hatása továbbra is túl nagy.

E negatív trendek megállításához elsősorban a meglévő szabályozás végrehajtására tett folyamatos erőfeszítésekre van szükség . Habár a fellépés költségekkel jár, és erőteljes közös erőfeszítéseket kíván, sokkal magasabbak lennének a tétlenség és az ahhoz kapcsolódó társadalmi következmények költségei.

Ezzel összefüggésben a 7. EAP fontos szerepet töltött be azáltal, hogy irányítási eszközt kínált a környezetvédelmi döntéshozatal számára Európában. Ez az értékelés kiemeli a program főbb eredményeit és hiányosságait, és ezen elemzés alapján beazonosítja a legfőbb tanulságokat. Összességében elmondható, hogy a végrehajtás e szakaszában még nem minden intézkedés valósult meg. Habár általánosságban sikerült előrehaladást elérni — néhány területen még annál is nagyobb mértékben, mint ahogyan a 7. EAP előirányozta — egyértelműen további elkötelezettségre van szükség.

II.Tanulságok

A 7. EAP értékelése számos fontos tanulságot vont le, amelyeket a további környezetvédelmi cselekvési programok hasznosítani tudnak.