A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Bővítési stratégia és a legfontosabb kihívások 2013–2014 /* COM/2013/0700 final */





Húsz évvel Koppenhága után Először a legfontosabbakat – jogállamiság, demokrácia és a gazdaság I. A bővítési menetrend Húsz évvel ezelőtt a Nyugat-Balkánon háborúk dúltak. Ezzel egy időben az Európai Unió megállapodott azokról a koppenhágai kritériumokként ismert feltételekről, amelyeket az EU jövőbeni tagállamainak teljesíteniük kell a csatlakozáshoz. A koppenhágai kritériumok az EU alapjául szolgáló értékeket tükrözik: a demokráciát, a jogállamiságot, az alapvető jogok tiszteletben tartását, valamint a működő piacgazdaság fontosságát. Ezek a kritériumok kövezték ki az utat a közép- és kelet-európai országok történelmi jelentőségű átalakulása és uniós csatlakozása előtt. Tíz évvel később, 2003-ban a theszaloníki csúcson az EU az uniós tagság egyértelmű perspektíváját kínálta a Nyugat-Balkán valamennyi országának, feltéve, hogy teljesítik a szükséges feltételeket, különös tekintettel a koppenhágai kritériumokra és a stabilizációs és társulási folyamat feltételeire. Horvátország teljesítette ezeket a feltételeket. Miután valamennyi tagállam megerősítette a csatlakozási szerződést, 2013. július 1-jén Horvátország az Európai Unió 28. tagállamává vált. Horvátország az első olyan ország, amelyik a stabilizációs és társulási folyamat végére ért. Horvátország csatlakozása jól példázza a bővítési folyamat és az EU „puha hatalmának” átalakító erejét és stabilizáló hatását. A Szerbia és Koszovó* által áprilisban elért történelmi jelentőségű megállapodás további bizonyíték az uniós perspektíva erejére és a mély történelmi sebek begyógyításában játszott szerepére. A megállapodás létrejötte fontosan tükrözi a két ország politikai vezetésének bátorságát is. Az Európai Tanács júniusban úgy határozott, hogy megkezdi a csatlakozási tárgyalásokat Szerbiával, valamint a Tanács jóváhagyta, hogy az EU és Koszovó között tárgyalások kezdődjenek a stabilizációs és társulási megállapodásról. Az elmúlt év jelentős volt a többi bővítési ország számára is: 2013 júniusában Montenegró átfogó cselekvési terveket fogadott el az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról, valamint a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló fejezetek tekintetében, összhangban azzal az új megközelítéssel, hogy ezekkel a fejezetekkel a csatlakozási folyamat korai szakaszában kell foglalkozni. Albániában a legfontosabb reformok pártközi támogatottsága, a parlamenti választások megfelelő lebonyolítása, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben tett további lépéseknek köszönhetően karnyújtásnyira van a tagjelölt státusz. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak az év elején sikerült kilábalni a politikai válságból, de továbbra is vannak aggasztó kérdések, például a véleménynyilvánítás és a média szabadsága tekintetében. Lépések történtek a jószomszédi kapcsolatok javítására. Összességében fontos lenne, hogy áttörés szülessen az ország elnevezéséről az ENSZ közvetítésével zajló tárgyalásokban. Bosznia-Hercegovinában a reformok végrehajtásához szükséges politikai akarat hiánya, valamint a Sejdic-Finci ügyben hozott ítélet végrehajtásának elmaradása akadályozza az ország EU-hoz való közelítését és gazdasági kilátásait. Törökországban előrelépés történt az igazságügyi és egyéb reformok terén, valamint szeptemberben előterjesztették a régóta várt demokratizációs csomagot is. Béketárgyalásokat folytattak a PKK-val azzal a céllal, hogy véget vessenek az ország délkeleti részében dúló terrorizmusnak és erőszaknak, ami alapot teremthet a kurd kérdés megoldásához. Az isztambuli Gezi park javasolt átalakítása elleni tüntetések kezelése azonban komoly aggodalomra adott okot, és rávilágított arra, hogy az EU-nak továbbra is a reformok megszilárdítójaként kell fellépnie. Izland tekintetében az új kormány felfüggesztette az EU-val folytatott csatlakozási tárgyalásokat, és úgy nyilatkozott, hogy a tárgyalásokat csak kedvező kimenetelű népszavazást követően fogják folytatni. A csatlakozási folyamat manapság szigorúbb és átfogóbb, mint korábban volt. Ez az EU szakpolitikáinak alakulását és a korábbi bővítésekből levont tanulságokat egyaránt tükrözi.. A folyamat szigorú, de igazságos feltételrendszerre épül, a tagság felé történő előrelépés pedig az egyes országok által a meghatározott kritériumok teljesítése érdekében tett lépésektől függ. A múlt egyik legfontosabb tanulsága, hogy először az alapvető kérdésekkel kell foglalkozni. A jogállamiság mára a bővítési folyamat központi kérdése lett. A Tanács által 2011 decemberében jóváhagyott új megközelítés azt jelenti, hogy az országoknak már a csatlakozási tárgyalások korai szakaszában foglalkozniuk kell olyan kérdésekkel, mint például az igazságügyi reform, vagy a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem. Így megnő az az időtartam, amely során az országok kézzel fogható eredményeket mutathatnak fel a reformok végrehajtásáról, biztosítva ezzel, hogy a reformok mélyen gyökerezettek és visszafordíthatatlanok legyenek. Ez az új megközelítés kulcseleme a Montenegróval folytatott tárgyalások keretének, és alakítani fogja a Bizottság többi bővítési országgal folytatott együttműködését is. Az elmúlt öt év globális gazdasági válsága rámutatott arra, hogy minden országnak alapjaiban felül kell vizsgálnia és meg kell erősítenie gazdasági kormányzását. Ez különösen érvényes a Nyugat-Balkán országaira, melyek közül még egyik sem működő piacgazdaság. Minden országot magas munkanélküliség sújt, különösen a fiatalok körében. Alapvetően fontos, hogy ezekben az országokban intenzívebbé váljanak a reformok annak érdekében, hogy újra a fenntartható növekedés pályájára állhassanak és orvosolják azokat a kihívásokat, melyek megoldására a gazdasági kritériumok teljesítéséhez és a versenyképesség javításához szükség van. Ez a közlemény javaslatokat fogalmaz meg e célok támogatásához, ideértve a nemzeti gazdasági reformstratégiák és az államháztartás igazgatására vonatkozó cselekvési tervek bevezetését is. Számos bővítési országban történtek olyan események, amelyek kiemelték a demokratikus intézmények megerősítésének és olyan inkluzív demokratikus folyamatok biztosításának a fontosságát, amelyek támogatják az ilyen intézményeket, valamint megerősítik az alapvető demokratikus elveket és a közös uniós értékeket. A civil társadalom erőteljesebb szerepe kulcsfontosságú, csakúgy, mint a pártközi EU-integrációs platformok, valamint a választójogi, parlamenti és közigazgatási reformok további fejlődése. Az Európai Unió közös értékekre és elvekre épül, többek közt az alapvető jogok tiszteletére. A Nyugat-Balkán valamennyi országának és Törökországnak is további reformokat kell végrehajtania annak biztosításához, hogy az olyan elvek, mint a véleménynyilvánítás szabadsága és kisebbségekhez tartozó személyek, köztük a romák jogainak védelme ne csak a jogszabályokban szerepeljenek, hanem a gyakorlatban is megvalósuljanak. Erőteljesebb intézkedésekre van szükség a többi kiszolgáltatott helyzetű csoport – különösen a szexuális irányultságon alapuló – megkülönböztetés elleni védelméhez. A jószomszédi kapcsolatok és a regionális együttműködés a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemei. A Szerbiában és Koszovóban végbement fejlemények különösen megmutatták, hogy az országok tehetnek lépéseket arra, hogy maguk mögött hagyják a közelmúlt konfliktusainak örökségét – éppen azokkal az elvekkel összhangban, amelyekre az Európai Unió épül. A regionális együttműködést tovább kell erősíteni, hogy inkluzívvá és regionális gyökerűvé váljon. A Bizottság teljes mértékben támogatja a délkelet-európai együttműködési folyamat (SEECP) és a Regionális Együttműködési Tanács munkáját, ide értve a Délkelet-Európa 2020 stratégiát is. Meg kell újítani az erőfeszítéseket a bővítési országok között, illetve a tagállamokkal fennálló kétoldalú viták megoldása érdekében. Az érintett feleknek mihamarabb meg kell oldaniuk a kétoldalú kérdéseket, hogy azok ne hátráltassák a csatlakozási folyamatot. 2014-ben indul a második Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II). Az IPA II-n keresztül az EU továbbra is jelentős támogatást nyújt majd a bővítési országoknak a csatlakozásra való felkészüléshez, a 2014–2020-as időszakra a jelenlegi pénzügyi kereten belül rendelkezésre állóhoz hasonló (folyó árakon 11,7 milliárd EUR) szintű összegekkel. Az IPA II a regionális és a határokon átnyúló együttműködést is támogatni fogja. Az IPA II a közös érdeklődésre számot tartó területekre fókuszál majd, különös tekintettel a reformok és azok folyamatos, kitartó végrehajtásának támogatására a jogállamiság területén, a demokratikus intézmények és a jó kormányzás megerősítésére, valamint a társadalmi-gazdasági fejlődésre. Az IPA II indítása arra is jó lehetőséget kínál, hogy még szorosabban összekapcsoljuk a bővítési stratégiát és a támogatási prioritásokat. Az IPA II tartalmaz néhány fontos újítást: például a hosszú távú szakpolitikák és stratégiák meghatározására helyezi a hangsúlyt korlátozott számú prioritási ágazatban, az egyes országok szükségleteihez és kapacitásaihoz igazítva. Egyértelmű célokat és realisztikus mutatókat fognak meghatározni, amelyeket többéves ágazati támogatásokkal kapcsolnak össze. Amennyiben az országok elérik az államháztartás-igazgatás szükséges normáit, költségvetés-támogatásban részesülhetnek – ez egy újabb ösztönző a reformok érdekében. Azon országok kapnak majd ösztönzőket, amelyek előrelépést tesznek a reformok útján. Amennyiben a teljesítmény nem megfelelő, a forrásokat újraosztják. Tovább áramvonalasítják az IPA-programok irányítását, főként kevesebb és nagyobb projektek útján. Minden bővítési ország világos európai perspektívával rendelkezik. A tagság felé való haladás azon múlik, hogy az egyes országok milyen lépéseket tesznek a megállapított kritériumok teljesítése érdekében, a saját érdemek elve alapján. Ez nagyon fontos a bővítési politika hitelessége szempontjából, valamint ahhoz, hogy az országok ösztönzést kapjanak a messzemenő reformok végrehajtásához. Ugyanakkor nagyon fontos a tagállamok és az uniós intézmények számára, hogy megalapozott vitát folytassanak a bővítési politika politikai, gazdasági és társadalmi hatásairól. Kulcsszerepük van abban, hogy tájékoztassák a polgárokat a bővítési politikával kapcsolatos tényekről, és eközben tájékoztassák őket annak előnyeiről – többek közt jelentős hozzájárulásáról a békéhez, biztonsághoz és a jóléthez, valamint választ adjanak esetleges aggályaikra. II. Legfontosabb kihívások E közleményben a Bizottság a Nyugat-Balkán és Törökország előtt álló számos fontos kihívásra mutat rá: gazdasági kormányzás és versenyképesség; jogállamiság; a demokráciát garantáló intézmények működése; alapvető jogok; valamint – a Nyugat-Balkán esetében – túllépés a múlt örökségén. E kihívásoknak központi szerepük van a koppenhágai kritériumok, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételrendszere szempontjából. A kihívások kezelésére irányuló intézkedések kölcsönösen is erősítik egymást. A jogállamiság előmozdítása és az alapvető jogok biztosítása például növeli a jogbiztonságot, és a mélyebb regionális integrációval együtt jelentősen hozzájárul a gazdasági fejlődés és a versenyképesség támogatásához. a) Gazdasági kormányzás és versenyképesség Az elmúlt három évben az EU jelentősen megerősítette gazdasági kormányzását. Az európai szemeszter keretében a tagállamok összehangolják költségvetési és ágazati politikáikat azt megelőzően, hogy a nemzeti parlamentek elfogadnák a nemzeti költségvetéseket. A bővítési országokkal folytatott gazdasági párbeszéd eszközeit fokozatosan hozzáigazítják az új kihívásokhoz és az uniós koordinációs mechanizmusokhoz. Az országokat már kérték arra, hogy helyezzenek nagyobb hangsúlyt külső pozíciójuk fenntarthatóságára és a növekedés főbb strukturális akadályaira. Most az fontos, hogy nagyobb hangsúlyt kapjanak a legfontosabb uniós eszközök a gazdasági párbeszédben, mivel a bővítési országok gazdaságilag és pénzügyileg máris nagy mértékben integráltak az EU-val. Az EU-ba irányul a nyugat-balkáni export mintegy 60 %-a. Szintén az EU-ból származik messze a legtöbb közvetlen külföldi befektetés. Törökország kivételével az uniós bankok dominálják a pénzügyi szektort. Az EU egységes áru- és szolgáltatáspiacához való hozzáférés jelentős növekedési csatorna. Az uniós gazdaság talpra állásának különösen pozitív hatása lesz a Nyugat-Balkánra. A Bizottság legújabb előrejelzése szerint a Nyugat-Balkán gazdasági növekedése 2 % körül alakul 2013-ban. A Törökországra vonatkozó előrejelzés 3,2 %, ami a gazdaság 2012. évi viszonylagos lelassulása után a magasabb növekedési rátákhoz való visszatérést jelzi. A Nyugat-Balkán szerény növekedése nem garancia a fenntartható növekedésre és a konvergenciára. Továbbra is jelentős kihívások állnak valamennyi bővítési ország előtt a gazdasági reform, a versenyképesség és a munkahelyteremtés tekintetében: · Törökország működő piacgazdaság, viszont ez egyik nyugat-balkáni országról sem mondható el. · Az államháztartás-igazgatási rendszerek jelentős megerősítésre szorulnak a csalás és a korrupció kockázatának csökkentése érdekében. · Jelentősen javítani kell a jogállamiságot, hogy a gazdasági szereplők nagyobb jogbiztonság mellett működhessenek, és hogy növekedjen a befektetői bizalom. · Prioritásként kell kezelni az ágazati reformokat és javítani kell a versenyképességet a költségvetési konszolidáció támogatása, a jelentős külső egyensúlyhiány, valamint a minden országban magas munkanélküliség kezelése érdekében, amely a Nyugat-Balkán átlagában 20 % felett van. Az országokon belül jelentős regionális eltérések tapasztalhatók: a vidéki területeken súlyosabb a szegénység. Új megközelítést javaslunk ahhoz, hogy segítsünk a bővítési országoknak először kezelni az alapvető gazdasági kérdéseket, majd teljesíteni a gazdasági kritériumokat. Az országokat arra kérik majd, hogy a nemzeti gazdasági reformstratégiák koordinált összeállítása útján javítsák a gazdaságpolitikát és annak irányítását. A reformstratégiák két elemből állnának: egy makrogazdasági és költségvetési programból, valamint egy ágazati reformokkal és versenyképességgel kapcsolatos programból. Ezekről kétoldalú és többoldalú párbeszédek formájában is tárgyalnak majd az országokkal: · A makrogazdasági és költségvetési programmal továbbra is a meglévő eszközök útján foglalkoznak majd, nevezetesen a tagjelölt országokkal az előcsatlakozási gazdasági programok, a potenciális tagjelölt országokkal pedig a gazdasági és költségvetési programok keretében. A felügyelet megerősítése érdekében felkérik majd a tagjelölt országokkal közösen ülésező ECOFIN-Tanácsot, hogy adjon célzottabb szakpolitikai iránymutatásokat az országspecifikus ajánlások útján, valamint végezzen éves áttekintést és számbavételt a szakpolitikák végrehajtásáról. · Új elem, hogy az országokat ágazati és versenyképességi reformprogramok kidolgozására kérik majd fel. Ezeket a programokat a költségvetési programokkal párhuzamosan készítik majd el, de a stabilizációs és társulási megállapodás által létrehozott vonatkozó szerv keretében felülvizsgálják majd őket, nevezetesen az ipar, a versenypolitika, a belső piac, a kutatás, az oktatás, a közlekedés, az energia és a környezetvédelem terén. Ezenkívül a Bizottság az őszi előrehaladásról szóló jelentésekben fog világos iránymutatást adni a gazdasági kritériumok teljesítése felé történő további előrelépéshez szükséges reformokról. A Bizottság az államháztartás igazgatásáról is párbeszédet folytat majd a bővítési országokkal, ami támogatni fogja többek közt a gazdasági kritériumok teljesítése irányába való előrelépést is. Az országoknak cselekvési terveket kell kidolgozniuk ezen a területen, amelyeket a Bizottság fog ellenőrizni. A hatékony államháztartás-igazgatás terén tett előrelépések az IPA II keretében megnyitják majd az ágazati költségvetés-támogatás lehetőségét is. A Bizottság ezt a megközelítést a releváns nemzetközi pénzügyi szervezetekkel folytatott szoros együttműködésben követi majd, és ehhez átfogó regionális technikai segítséget nyújt. A Bizottság gazdasági kritériumokról szóló ajánlásai iránymutatást nyújtanak majd e technikai segítségnyújtás terjedelmét illetően. A versenyképesség, a befektetések, a növekedés és a munkahelyteremtés élénkítését célzó egyéb intézkedések A Nyugat-Balkán fenntartható gazdasági fejlődése érdekében nyújtott bizottsági támogatás túlmutat a makrogazdasági stabilizáción és a működő piacgazdaság állapotának elérésén. A Bizottság a válság kezdete óta többször ismételte, hogy többet kell tenni a nehéz társadalmi-gazdasági helyzet javítása érdekében, különös tekintettel a munkanélküliségre. Kiemelte továbbá a nyugat-balkáni infrastruktúrába irányuló befektetések támogatásának szükségességét. A határokon átnyúló közlekedési, energia- és távközlési hálózatok nem elég fejlettek. A nyugat-balkáni gazdaságok méretét figyelembe véve kulcsfontosságú az integráció. Elismerték, hogy a regionális gazdasági együttműködés lehetőséget teremt a növekedéshez, és alapot biztosít a politikai együttműködéshez és a jószomszédi kapcsolatok javításához. A Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) területén belül a szolgáltatások tervezett liberalizációja tovább támogatja ezt a célt. A vidéki területeken a humán és fizikai tőke fejlesztése, valamint az agrár-élelmiszeripari ágazat uniós normáinak további átvétele hozzájárul majd a regionális mezőgazdasági ágazat versenyképességéhez. A Bizottság máris új párbeszédet kezdett a foglalkoztatási és szociális reformprogramokról Törökországgal és Szerbiával. Hamarosan Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal és Montenegróval is megkezdődnek a párbeszédek. A társadalmi-gazdasági helyzet jóval nagyobb kihívások előtt áll a potenciális tagjelölt országokban, mint a tagjelölt országokban, és további támogatásra lesz szükség az új folyamatokban való részvételt elősegítő adminisztratív kapacitások kiépítéséhez. A potenciális tagjelölteket fokozatosan bevonják a párbeszédbe. 2014-ben programozzák majd az átfogó technikai segítségnyújtást, külön hangsúlyt helyezve a potenciális tagjelöltekre. A készséghiány csökkentése és az oktatási rendszerek javítása érdekében a Bizottság továbbra is támogatni fogja a nyugat-balkáni oktatási és képzési platform fejlesztését. A Regionális Együttműködési Tanács (RCC) védnöksége alatt a theszaloníki cselekvési program keretében létrehozott regionális csoportok elkezdtek foglalkozni az Európa 2020 stratégia prioritásaival. Folyamatban van a Délkelet-Európa 2020 stratégia kidolgozása. Többet kell tenni a jelenleg szétszórt regionális csoportok tudatosságának és kapacitásainak növelése érdekében, hogy lehetőségük legyen rendszeresen kölcsönös felülvizsgálatokat végezni és ajánlásokat megfogalmazni. Az RCC-nek nyilvános nyomonkövetési mechanizmust kell kialakítania. A csoportok és a nyomonkövetési mechanizmus megállapításaival a Bizottság a gazdasági párbeszéd és az IPA programozása keretében foglalkozik. A gazdasági kritériumok teljesítéséhez vezető reformokat a nyugat-balkáni beruházási keret (WBIF) is támogatja. A WBIF egyre fontosabb szerepet tölt be a növekedés és a munkahelyteremtés fellendítéséhez nagyon szükséges beruházások előkészítésének és támogatásának elősegítéséhez. A WBIF keretében a Bizottság, bilaterális donorok és nemzetközi pénzügyi szervezetek évente 4 milliárd EUR értékű támogatást nyújtanak a közlekedési, az energia-, a környezetvédelmi, az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó, a szociális ágazat és a magánszektor-/ a kkv-fejlesztés számára, ezen belül pedig a Bizottság társfinanszírozza a Nyugat-Balkán kkv-platformot, mely garanciák és a kockázati tőke révén kívánja javítani a kkv-k finanszírozáshoz való hozzáférését. Az EU és a bővítési országok közötti közlekedési és energetikai összeköttetések javítása kiemelt prioritás lesz a fenntartható gazdasági növekedés, a munkahelyek, a kereskedelem és a kulturális cserék ösztönzése céljából. A Bizottság kiemeli a transzeurópai energetikai infrastruktúra és az Energiaközösségen belüli együttműködés továbbfejlesztésének jelentőségét. A rövidesen elkészülő, Közlekedési Közösségről szóló szerződés ösztönözni fogja a szárazföldi közlekedési piacok és infrastruktúra integrálását, és közben segíteni fogja a nyugat-balkáni országokat az uniós szárazföldi közlekedési normák végrehajtásában. A Bizottság felülvizsgálta az EU transzeurópai hálózatait a közlekedés (TEN-T) és az energia (TEN-E) terén azzal a céllal, hogy javuljon a bővítési és a szomszédságpolitikában részt vevő országokkal való összeköttetés. E tekintetben a Bizottság jegyzéket fogadott el a közös érdekű projektekről a transzeurópai energiainfrastruktúra fejlesztéséhez. Az Energiaközösség érdeklődésére számot tartó projektek jegyzékét várhatóan az Energiaközösség Miniszteri Tanácsának következő ülésén fogadják el. Erősödni fog a Törökországgal való együttműködés, nem utolsó sorban az ország stratégiai elhelyezkedése és potenciális energiaközpontként játszott szerepe miatt. Törökország 2013-ban megerősítette a transzanatóliai gázvezetékről szóló megállapodást, melynek célja a transzadriai gázvezetékkel való összeköttetés kialakítása, hogy a Kaszpi-tengertől származó földgáz Törökországon keresztül az EU-ba juthasson. Ebben az összefüggésben az EU és Törökország közötti energiaügyi együttműködés megerősítése, valamint a vonatkozó csatlakozási tárgyalások haladása elősegítené a további előrelépést az összeköttetések kialakítása, valamint az EU és Törökország energiapiacainak integrációja felé. A Bizottság várakozással tekint az EU és Törökország közötti vámuniót felülvizsgáló világbanki értékelésre. Ez az Európai Bizottság által megrendelt értékelés ajánlásokat fog tenni a vámunió működésének javítására, valamint terjedelmének esetleges kiterjesztésére. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – felkéri a bővítési országokat, hogy készítsenek az alábbi két elemből álló nemzeti gazdasági reformstratégiát: a meglévő makrogazdasági és a költségvetési program, valamint egy új, ágazati reformokkal és versenyképességgel kapcsolatos program. A folyamat országspecifikus ajánlásokat és világos iránymutatást eredményez olyan tevékenységekre vonatkozóan, amelyekre szükség van a működő piacgazdaság és a versenyképesség javítása irányába tett újabb előrelépésekhez; – párbeszédet kezd az országokkal az államháztartás-igazgatási normák teljesítéséhez szükséges követelményekről, előkészítve a terepet az IPA-ból nyújtott esetleges költségvetés-támogatáshoz; – átfogó technikai segítséget nyújt szoros együttműködésben a többi nemzetközi pénzügyi szervezettel. A 2007–2013-as időszakban az EU mintegy 190 millió EUR értékű előcsatlakozási támogatást nyújtott a kormányok intézményi kapacitásainak megerősítéséhez olyan területeken, mint például a közpénzekkel való gazdálkodás, gazdasági és költségvetési politika és statisztika, valamint a nemzeti bankok intézményi kapacitásai. Az IPA II-n keresztül a Bizottság továbbra is támogatást fog nyújtani a gazdasági kritériumok teljesítéséhez és a gazdasági-társadalmi fejlesztéshez szükséges reformokhoz, többek közt a nyugat-balkáni beruházási keret (WBIF) útján, prioritásnak fogja tekinteni az EU és a bővítési országok közötti közlekedési és energetikai összeköttetések javítását, valamint technikai segítséget fog nyújtani a gazdasági kormányzás támogatásához, a foglalkoztatásról és a szociális kérdésekről folyó párbeszédhez, az RCC Délkelet-Európa 2020 stratégiához kapcsolódó célkitűzéseihez, valamint a mezőgazdaság- és vidékfejlesztéshez. b) A jogállamiság A jogállamiság az EU alapjait képező érték. Az Európai Unió a jogállamisághoz hasonló értékek védelmére jött létre, és alapításától kezdve a legutóbbi bővítési fordulóig ezen munkálkodott. A jogállamiság továbbra is prioritás az EU számára, amely a csatlakozási folyamat egyik központi kérdése, a koppenhágai politikai kritériumok egyik sarokköve. Az Unióhoz csatlakozni kívánó országoknak a tárgyalások korai szakaszától kezdve létre kell hozniuk és ösztönözniük kell azon alapvető intézmények megfelelő működését, amelyek a jogállamiság biztosításához szükségesek. A jogállamiság támogatja az üzleti környezetet, jogbiztonságot teremt a gazdasági szereplők számára, továbbá ösztönzi a befektetéseket, a munkahelyteremtést és a növekedést. A szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem alapvetően fontos annak megakadályozásához, hogy a bűnözés beszivárogjon a politikai, jogi és gazdasági rendszerekbe. A legtöbb bővítési országban inkluzív, átlátható és ambiciózus igazságügyi reformokra van szükség a független, pártatlan, hatékony és elszámoltatható igazságszolgáltatási rendszer kialakításához. Különös figyelmet kell fordítani a bírák kinevezési, értékelési és fegyelmi eljárásaira. Szükséges továbbá erősebb kereteket kialakítani a korrupció és a szervezett bűnözés kezelésére, amelyek számos bővítési országban továbbra is komoly aggodalomra adnak okot. Erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy tartós eredményeket lehessen elérni ezen a területen hatékony, eredményes és pártatlan vizsgálatok, bűnvádi eljárások és bírósági ítéletek útján valamennyi szinten, ideértve a magas szinten elkövetett korrupciót is. A vízumliberalizációs folyamat arra ösztönözte a Nyugat-Balkán országait, hogy jelentős lépéseket tegyenek a vízumliberalizációs folyamathoz legszorosabban kapcsolódó kérdések reformját illetően. Ezek a reformok erősítették a belső irányítást. Az országoknak most a célból kell fokozniuk erőfeszítéseiket, hogy megerősítsék ezeket a reformokat és a liberalizált vízumrendszerrel való visszaélések megelőzésére hivatott intézkedéseke hajtsanak végre, a Bizottság vízumliberalizációt követő monitoringjelentéseiben megfogalmazott ajánlásoknak megfelelően. A Bizottság 2013 végén fogja közzétenni a negyedik ilyen jelentést. A migrációval és határigazgatással kapcsolatos kérdésekkel továbbra is a megfelelő fórumok foglalkoznak majd, például a stabilizációs és társulási folyamat keretében, ideértve a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló 24. fejezetet is. Folyamatban van az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról, valamint a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló fejezetekre vonatkozóan a csatlakozási tárgyalásokra alkalmazott új megközelítés végrehajtása. A korábbi csatlakozási tárgyalások tanulságaira építve az új megközelítés előírja, hogy e területen komoly eredményeket kell felmutatni a reformok végrehajtását illetően a csatlakozási folyamat során. E kérdéseknek a tárgyalások korai szakaszában való megvitatása lehetővé teszi, hogy a bővítési országoknak maximális idő álljon rendelkezésükre annak eléréséhez, hogy a reformok mélyen gyökerezzenek és visszafordíthatatlanok legyenek. Az új megközelítést már alkalmazzák a Montenegróval folyó tárgyalásokban. Az ország átfogó cselekvési terveket készített, melyek alapul szolgálnak az e fejezetekről folytatandó tárgyalások megnyitásához. Az Európai Tanács 2013. júniusi felkérését követően az új megközelítést teljes mértékben integrálják Szerbia tárgyalási keretébe, és folyamatban van a 23. és 24. fejezetek átvilágítása. A jogállamiság központi kérdés az EU többi bővítési országhoz fűződő kapcsolataiban is. A Bizottság Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal folytatott magas szintű csatlakozási párbeszéde továbbra is tárgyal jogállamisággal kapcsolatos kérdéseket. Az Albániával folytatandó csatlakozási tárgyalások megnyitásának feltételeit rögzítő 2010. évi bizottsági vélemény számos kulcsprioritása kapcsolódik a jogállamisághoz. A Bizottság a Bosznia-Hercegovinával folytatott strukturált igazságügyi párbeszéd keretében támogatja az igazságügyi reformot, Koszovóval pedig a jogállamiságról folytat strukturált párbeszédet, amely elsősorban a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelemre, valamint az igazságügyi reformra koncentrál. A Törökországgal kapcsolatos eredményközpontú programban is prioritásként szerepel a jogállamiság. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – végrehajtja az igazságügyről és alapvető jogokról, valamint a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló fejezetekkel kapcsolatos új megközelítést Montenegró és Szerbia vonatkozásában, és a többi bővítési országgal folytatott célzott párbeszédek keretében is prioritásként kezeli a jogállamiságot; – koordinációt biztosít a vonatkozó európai ügynökségekkel (különösen az Europollal, az Eurojusttal és a Frontexszel), és bátorítja az együttműködés megerősítését ezen ügynökségek és a bővítési országok között, ideértve operatív megállapodások megkötését is az Europollal; – nemzeti és regionális szinten egyaránt megerősíti az IPA II keretében nyújtott a támogatásokat a jogállamisággal kapcsolatos reformokat illetően, hogy a reformok meggyökerezhessenek ezeken a kulcsterületeken, valamint a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén bevált gyakorlatok hatékony cseréjének biztosításához. A 2007–2013-as időszakban az Unió több mint 800 millió EUR előcsatlakozási támogatást nyújtott az igazságügyi szektor, a bírói kar függetlensége, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, valamint a határigazgatás és a határbiztonság javításához. Az IPA II keretében ágazati stratégiákat fognak kidolgozni, különös hangsúlyt fektetve a független, hatékony és professzionális bírói karok kialakítására, valamint a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem végrehajtása terén szilárd nemzeti és regionális szintű eredmények elérésére. Ide tartoznak a megelőzésre vonatkozó intézkedések, valamint a bűnüldöző szervek hatékony jogi és vizsgálati eszközökkel való felruházása, különös tekintettel a pénzügyi nyomozások folytatásának képességére. c) A demokráciát garantáló intézmények működése A koppenhágai politikai kritériumok megkövetelik, hogy a tagjelölt országok demokráciát garantáló stabil intézményekkel rendelkezzenek. Az alapvető intézmények megfelelő működése életbe vágó, legyen szó a nemzeti parlamentről, a kormányról vagy a közigazgatásról. Az intézmények és közigazgatások átláthatóságát, elszámoltathatóságát és hatékonyságát – ideértve a polgárok és az üzleti élet igényeire helyezett nagyobb hangsúlyt is – prioritásként kell kezelni a legtöbb bővítési országban. Többet kell tenni a részvételi demokrácia megerősítéséért és az Unióval kapcsolatos reformok olyan nemzeti platformjainak létrehozásáért, amelyek konszenzust alakítanak ki az előírt legfontosabb reformok támogatása érdekében a pártok és a tágabb értelemben vett társadalom között. Továbbá, az országoknak meg kell találniuk azon megfelelő egyensúlyt a központi, regionális és helyi kormányzatok között, amely leginkább támogatja a reformok végrehajtását és a polgárok kiszolgálását. A regionális és helyi hatóságok is kulcsszerepet játszanak az Unióhoz való közeledés folyamatában, és végső soron az uniós szabályok alkalmazásában. A demokratikus intézmények számos bővítési országban továbbra is ingatagok. Hiányzik a konszenzusok kialakításának kultúrája, a nemzeti parlamentek szerepe pedig nem eléggé fejlett. A demokrácia többről szól, mint a szabad és tisztességes választások lebonyolítása. Erős, elszámoltatható intézményeket és részvételi folyamatokat jelent, amelyek a nemzeti parlamentek köré szerveződnek. A parlamenti ellenőrzést gyakran aláássa a sürgős törvényhozási eljárások túlzott alkalmazása, a parlamenti bizottsági rendszerek és eljárások gyengesége, az érintettekkel folytatott konzultációk elégtelensége és a minimális szakértői hozzájárulás. A választásokat túl gyakran lehetőségnek tekintik arra, hogy politikai ellenőrzést szerezzenek az állami intézmények felett, a kormányváltással járó legitim politikai hatalomátadás normál mértékén jóval túlmutatva. Számos esetben még a viszonylag alacsony szintű közigazgatási pozíciókat is áthatja a politika. Ez a közigazgatások kapacitásait és elszámoltathatóságát egyaránt aláássa. A közigazgatási reform életbevágó, ideértve a közszolgálat szakszerűvé tételét és politikától való elválasztását is. Nagyon fontos az érdemalapú elvek beágyazása, a korrupció kezelése és a megfelelő közigazgatási eljárások biztosítása, a humánerőforrások tekintetében is. A civil társadalom és a polgárok, különösen a fiatalok gyakran túlságosan elszigetelődnek a napi politikától. Tovább kell fejleszteni a döntéshozók és a érintettek közötti párbeszédet. Az erős civil társadalom minden demokratikus rendszer alapvető összetevője. Javítja a politikai elszámoltathatóságot és a társadalmi kohéziót, mélyíti a csatlakozással kapcsolatos reformok alaposabb megértését és inkluzivitását, valamint támogatja a megbékélést a konfliktusok által megosztott társadalmakban. Néhány esetben olyan támogatóbb és kedvezőbb környezet kialakítására van szükség, amely javítja a politikai párbeszéd feltételeit és a döntéshozatali folyamatokhoz való pártatlan hozzájárulást, független nemzeti statisztikai szervek által biztosított jó minőségű statisztikák támogatásával. Biztosítani kell az ombudsmanhoz és az állami ellenőrzési intézményekhez hasonló kulcsszervek függetlenségét és hatékonyságát, ajánlásaikat pedig megfelelő módon nyomon kell követni. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – intenzívebben együttműködik olyan nemzetközi szervezetekkel, mint az Európa Tanács, az EBESZ/ODIHR és az OECD (SIGMA) a választási és parlamenti reform támogatásában; továbbra is ösztönzi a régió és az uniós tagállamok nemzeti parlamentjei, valamint az Európai Parlament közötti együttműködést; – a csatlakozási folyamat során növeli a közigazgatási reformnak tulajdonított prioritást, különös hangsúlyt helyezve az átláthatóságra, a közigazgatás politikai befolyástól való mentesítésére és az érdemeken alapuló felvételi eljárásokra; – növeli a civil társadalomra fordított figyelmet, ideértve a kapacitásépítést és a civil társadalom fejlődésének kedvező környezet kialakításának elősegítését, valamint az érintettek intenzívebb bevonását a reformokba, többek közt a kormányzati fellépések és kiadások átláthatóságának növelésével; – ösztönzi a csatlakozási folyamatban való széles alapokon álló részvételt Montenegró pozitív példája alapján, és maximális átláthatóságot ösztönöz a vonatkozó dokumentumok kezelése során. A 2007–2013-as időszakban az Unió több mint 30 millió EUR előcsatlakozási támogatást nyújtott többek közt a nemzeti parlamenti közgyűlések, az ombudsmanok és a nemzeti ellenőrzési intézmények kapacitásainak növeléséhez. Ugyanebben az időszakban a civil társadalmi szervezetek közel 190 millió EUR támogatást kaptak az IPA-ból, valamint több mint 35 millió EUR-t a demokrácia és az emberi jogok európai eszközéből (EIDHR). Az IPA II keretében a Bizottság támogatni fogja a demokratikus intézmények megerősítését, a jó kormányzást, többek közt az ombudsmanokat, és a közigazgatási reformot, ideértve a fenti területekre vonatkozó ikerintézményi projekteket is. A Bizottság fel fogja tárni a politikaalakítók, köztisztviselők és vezetők következő generációja helyzetbe hozásának és további támogatásának lehetőségeit, többek közt még célzottabb látogatási programok és esetleg egy uniós ösztöndíjprogram útján. A Bizottság tovább támogatja a civil társadalom kapacitásépítését is, többek közt a Szomszédságpolitikai Civil Társadalmi Eszköz keretében, és nagyobb szerepet ad majd a civil társadalomnak az IPA II stratégiai programozásában. d) Alapvető jogok A legtöbb bővítési országban jelentős kérdésnek számítanak a civil, a politikai, a szociális és a gazdasági jogok, valamint a kisebbségekhez tartozó személyek jogai. Az alapvető jogokat nagyrészt garantálják a bővítési országok jogszabályai, ezeket azonban gyakran nem hajtják végre a gyakorlatban. Többet kell tenni a nők helyzetének javítása és a nemek közötti egyenlőség megteremtése érdekében, a gyermekek jogainak megvalósításáért és a fogyatékossággal élő személyek támogatásáért. Számos bővítési országban aggályos még a véleménynyilvánítás szabadsága. Az etnikai kisebbségeket, főleg a romákat, számos nehézség éri annak ellenére, hogy megvan a jogi keret jogaik támogatásához. Fontos megszilárdítani a rasszizmus és az idegengyűlölet bizonyos formái és kifejezései elleni küzdelem koherens keretét olyan területeken, mint például az audiovizuális média, a sport, a politika, az oktatás és az internet. A szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés is elterjedt. Ezek a kiszolgáltatott helyzetű csoportok olyan társadalmi ellenségességgel szembesülnek, amely gyűlöletbeszédbe, erőszakba és megfélemlítésbe fordulhat. Az idei közleményben a Bizottság kiemelt hangsúlyt helyez a véleménynyilvánítás szabadságára, a romák helyzetére, valamint a leszbikus, homoszexuális, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek (LMBTI) helyzetére. Ezen alapvető jogi kérdésekkel kapcsolatban a Bizottság szorosan együttműködik a vonatkozó nemzetközi és regionális szervezetekkel, különösen az Európa Tanáccsal és az EBESZ-szel. A Bizottság javasolja, hogy a tagjelölt országok megfigyelőként vegyenek részt az EU Alapjogi Ügynökségének munkájában azzal a céllal, hogy ez is segítse az alapvető jogok teljes tiszteletben tartása érdekében tett erőfeszítéseiket. - A véleménynyilvánítás szabadsága A Bizottság az uniós csatlakozási tárgyalások, valamint a pénzügyi és technikai segítségnyújtás prioritásává tette a véleménynyilvánítás és a média szabadságát. 2013 júniusában a Bizottság az Európai Parlamenttel együtt Speak-Up!2 konferenciát tartott, amelyen a média, a civil társadalom és a nemzeti hatóságok több száz fontos képviselője vett részt. A bővítési országokban az esetek többségében plurális a média. Ugyanakkor a Speak-Up!2 konferencia megerősítette, hogy számos fontos kihívással sürgősen foglalkozni kell. Az újságírók elleni erőszak és megfélemlítés esetei folyamatos problémát jelentenek, ami öncenzúrát eredményez. A hatóságoknak fokozniuk kell erőfeszítéseiket az új és a múltbéli esetek kivizsgálása terén és gondoskodniuk kell arról, hogy az elkövetők ellen visszatartó erejű szankciókat alkalmazzanak. A becsületsértés büntethetőségének megszüntetése fontos lépés volt Délkelet-Európában a szabad és kritikai újságírás védelmében. Ugyanakkor továbbra is állnak újságírók büntetőeljárás alatt. Az államhatalommal való visszaélés megelőzése érdekében fejleszteni és képezni kell a bírói kart. Továbbra is komoly aggályokat vet fel a politikának a média szabadságára gyakorolt befolyása. További erőfeszítésekre van szükség a közszolgálati műsorszolgáltatók politikai és pénzügyi függetlenségének biztosítására a Nyugat-Balkánon. Ez a legjobban akkor biztosítható, ha fenntartható finanszírozás áll rendelkezésre, az igazgatótanácsi tagokat átlátható szabályok szerint nevezik ki, valamint erős a szükséges reformok melletti nemzeti elkötelezettség. A legtöbb bővítési országban a szabályozási szervek teljesítménye nem kielégítő. Ezenkívül nem működik a média önszabályozása, és a médiacsatornáknak többet kell tenniük belső irányításuk javítása érdekében. Kezelni kell a médiára nehezedő informális gazdasági nyomást is, többek közt a média tulajdonosi szerkezetének átláthatóságával, a túlzott koncentráció megelőzésével, valamint a kormányzati reklámokkal kapcsolatos közbeszerzések átlátható szabályaival. A médiacsatornáknál a munkajog megfelelő alkalmazására van szükség. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – ösztönzi a véleménynyilvánítás és a média szabadságát, és hangsúlyozza ezek fontosságát az uniós tagság szempontjából a bővítési országokkal folytatott rendszeres szakpolitikai párbeszédek útján; – gondoskodik arról, hogy a véleménynyilvánítás és a média szabadságával következetesen prioritásként foglalkozzanak az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló 23. fejezet és az információs társadalomról és a médiáról szóló 10. fejezet tárgyalása során; – 2014-től kezdve kiválósági díjat adományoz a tényfeltáró újságírás terén. A 2007–2013-as időszakban több mint 27 millió EUR előcsatlakozási támogatás segített az országoknak kezelni a véleménynyilvánítás szabadságával kapcsolatos kihívásokat. Az IPA II keretében a Bizottság hosszú távú stratégiát fog kialakítani a véleménynyilvánítás szabadsága érdekében nyújtandó uniós pénzügyi támogatások tekintetében, melynek során legfontosabb partnereivel (pl. Európa Tanács, EBESZ, OECD) is együttműködik majd. - Romák Európában mintegy 10–12 millió roma él, ebből kb. 4 millió Törökországban és 1 millió a Nyugat-Balkánon. A legtöbb roma közösség helyzete egész Európában komoly aggodalomra ad okot. A romák nagyon gyakran válnak a rasszizmus, a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés áldozataivá, mélyszegénységben élnek, nincs megfelelő hozzáférésük az egészségügyhöz, az oktatáshoz és a szakképzéshez, a lakhatáshoz és a foglalkoztatáshoz. E nehéz körülmények miatt jelentős számban hagyják el a régiót és folyamodnak menedékért az EU tagállamaiban. E kérelmek legnagyobb része végső soron elutasításra kerül. Ez a helyzet nem fenntartható. 2011 óta létezik a nemzeti romaintegrációs stratégiák uniós keretrendszere. Mivel ez a keretrendszer a romák szegénységének, társadalmi kirekesztettségének és diszkriminációjának csökkentésére koncentrál, céljai és elvei a bővítési országokban is relevánsak, ahol még sokkal többet kell tenni a romák társadalmi és gazdasági befogadásának előmozdítása érdekében, valamint a nemzeti roma stratégiák kialakítása, megfelelő végrehajtása, nyomon követése és monitoringja érdekében. A romák társadalmi befogadását nemzeti prioritássá kell tenni nemcsak a stratégiai dokumentumok, hanem a tényleges elkötelezettségek szintjén is. Ehhez intézkedésekre van szükség az oktatásban való részvétel növeléséhez, a foglalkoztatás serkentéséhez, valamint az egészségügyi és lakhatási körülmények javításához, különös tekintettel az olyan közüzemi szolgáltatásokhoz való hozzáférésre, mint a víz és az elektromosság. Foglalkozni kell a romák személyi okmányokkal történő ellátásával és nyilvántartásba vételével. A romák társadalmi befogadása továbbra is fontos cél, és egyre nagyobb politikai kihívást jelent, ha nem történik erőteljesebb fellépés. Koordinált megközelítést kíván, amelyet erős politikai akaratnak kell támogatnia minden szinten, különösen a helyi hatóságok és az érintett országok nemzeti kormányai részéről, továbbá a többségi lakosság szemléletváltása is nélkülözhetetlen. A roma vezetőknek is ki kell venniük a részüket a népesség-nyilvántartásba vétel nagyobb arányának ösztönzésével, a kötelező oktatásban való részvétel biztosításával és a menedékkérők áradatának korlátozásával. A helyi hatóságoknak késznek kell lenniük arra, hogy betartassák az iskolalátogatási kötelezettséget és foglalkozzanak a többségi lakosság közös oktatással szembeni ellenállásával, többek között azáltal, hogy a jóléti juttatásokat iskolalátogatáshoz köti. A Bizottság szorosan együttműködik minden bővítési országgal azon legfontosabb kötelezettségvállalások végrehajtásának áttekintésében, amelyeket a roma közösség további társadalmi integrációjának ösztönzése érdekében tettek. Javítani kell a koherenciát a romáknak a bővítési országokban nyújtott támogatás és az uniós szinten végzett munka között. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – támogatja és bátorítja a 2011. évi szemináriumokat nyomon követő nemzeti találkozókat, és az országos monitoringbizottságokon keresztül szoros figyelemmel kíséri az operatív következtetések végrehajtását; – egy roma „eszközön” keresztül növeli és célzottabbá teszi a nemzeti szemináriumokon meghatározott intézkedések IPA-finanszírozását, és e téren javítja az együttműködést a többi nemzetközi szervezettel; – roma konferenciát rendez 2014-ben Brüsszelben a további lépésekről, ideértve a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos innovatív és eredményes projektekért az NGO-knak odaítélt díjakat is. A 2007–2013-as időszakban a bővítési országok több mint 100 millió EUR előcsatlakozási támogatást kaptak a romák társadalmi befogadásának és integrációjának, többek közt lakhatásuk támogatására. Az IPA II keretében a Bizottság célzottabbá teszi a támogatásokat és erősíti a stratégiai együttműködést a külső szereplőkkel, a bevált gyakorlatokat meghatározva és azokra építve. Prioritást élveznek azok a projektek, amelyek közvetlen hatást gyakorolnak a roma személyek életére, különös hangsúlyt helyezve az oktatásra és a társadalmi befogadásra. - A leszbikus, homoszexuális, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek (LMBTI) A Nyugat-Balkánon és Törökországban még mindig elterjedt jelenség a homofóbia, a szexuális irányultság és a nemi identitás alapján elkövetett diszkrimináció és gyűlölet-bűncselekmény. Ez részben a hiányos jogszabályi kereteknek tudható be, részben viszont a már meglévő jogi rendelkezések következetlen végrehajtásának. A jogsértések közé tartozik az olyan területeken elkövetett diszkrimináció, mint a foglalkoztatás és az oktatás, a szólás- és gyülekezési szabadság érvényesítésének bizonyos hatóságok általi elmulasztása, gyűlöletbeszéd, megfélemlítés és fizikai erőszak, de akár gyilkosságok is. 2013 júniusában az EU irányelveket fogadott el az LMBTI személyek emberi jogainak előmozdítására és e jogok élvezetének védelmére, hogy az EU külső tevékenységei iránymutatást kapjanak ezen a téren. A kormányok, a helyi hatóságok és az érintett bűnüldözési szervek, továbbá az EU erős politikai elkötelezettsége szükséges ahhoz, hogy egy ilyen stratégia sikeres lehessen a bővítési országokban. A bővítési országok hatóságainak kulcsszerepe lehet abban, hogy a társadalom egésze másként tekintsen az LMBTI személyekre, ami egyelőre gyakran jobb esetben ambivalensnek, rosszabb esetben pedig ellenségesnek mondható. Égető szükség van arra, hogy a diszkriminációellenes jogszabályokat a szexuális irányultságra és a nemi identitásra is kiterjesszék Törökországban és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban. A gyűlölet-bűncselekményekkel foglalkozó jogszabályok a legtöbb országban még hiányoznak. A bűnüldözési szervek, az ombudsmanok intézményei, a bírák és a médiaszakértők képzésére van szükség ahhoz, hogy ismertté váljanak az új jogszabályok, hogy biztosított legyen megfelelő végrehajtásuk és hogy azok hozzájáruljanak a megértés növekedéséhez. Az országoknak zéró-toleranciát kell alkalmazniuk a gyűlöletbeszéddel, az erőszakkal és a megfélemlítéssel szemben, sürgős lépéseket kell tenniük a múltban történt esetek kezelésére és fel kell készülniük arra, hogy a jövőben határozottan reagáljanak az új esetekre. Intézkedéseket kell hozni a sztereotípiák és a félretájékoztatás ellen, többek közt az oktatási rendszeren belül. Nem lehet vallási vagy kulturális értékeket a diszkrimináció formáinak igazolására használni. Védeni kell a gyülekezés és a véleménynyilvánítás szabadságát, például a büszkeségnapi felvonulások megfelelő kezelésével – többek között Szerbiában, ahol sajnálatos módon idén már egymás után a harmadik felvonulást tiltották be biztonsági okok miatt. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – növeli a politikai támogatást és a láthatóságot többek közt annak biztosításával, hogy a bővítési országokkal megfelelő fórumokon és a csatlakozási tárgyalások során rendszeresen tárgyaljanak ezekről a kérdésekről, egyértelműbb szakpolitikai prioritásokat határozzanak meg, és javítsák a nyomon követést; – magas szintű LMBTI konferenciát szervez 2014-ben azzal a céllal, hogy számot vessen a dolgok jelenlegi állásáról és az elért haladásról, megossza a bevált gyakorlatokat és operatív következtetéseket fogadjon el; – javítja a külső érintettekkel (nemzetközi szervezetek és a civil társadalom) folytatott stratégiai együttműködést. A 2007–2013-as időszakban az IPA-n és az EIDHR-en keresztül több mint 2,5 millió EUR külön támogatást folyósítottak LMBTI kérdésekre. Az IPA II-n keresztül célzottabbá válik majd a Bizottság támogatása: többek közt képzést kapnak majd az érintett közintézmények munkavállalói, köztük a bírák és a rendőrök is, továbbá célzott kampányokra és más kezdeményezésekre (műhelytalálkozók, események) kerül majd sor a tudatosság és a tolerancia növelése érdekében. A Bizottság koordinálni fogja az ilyen területeken nyújtott támogatását, nevezetesen az Európa Tanáccsal és az EBESZ-szel. e) A kétoldalú kérdések kezelése és túllépés a múlt örökségén A Belgrád és Pristina közötti történelmi jelentőségű áprilisi megállapodás megteremti a feltételeket ahhoz, hogy mindkét fél számára közös európai jövő épülhessen. A megállapodás új megvilágításba helyezi a többi kétoldalú vitát és tanúsítja, hogy mi minden érhető el politikai akarattal, bátorsággal és az EU támogatásával. Az EU közvetítésével megtartott számos magas szintű találkozót követően Szerbia és Koszovó április 19-én megállapodott „A kapcsolatok normalizálását vezérlő elvekről szóló első megállapodásról”, melyet májusban átfogó végrehajtási terv egészített ki, 2013 végéig szóló világos menetrenddel. Ez nyitotta meg az utat a Szerbiával folytatott csatlakozási tárgyalások megkezdésére vonatkozó európai tanácsi határozathoz, valamint a Koszovóval kialakítandó STM-re vonatkozó tárgyalási irányelvek Tanács általi jóváhagyásához. A régióban máshol is történt haladás a kétoldalú kérdések terén, és erősödtek a jószomszédi kapcsolatok, melyek a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemének számítanak. Szerbia és Bosznia-Hercegovina között intenzívebbé váltak a kapcsolatok, Szerbia miniszterelnöke nyilvánosan bocsánatot kért a Bosznia-Hercegovinában elkövetett bűncselekmények miatt, valamint a Szerbia és Horvátország közötti kapcsolatokban is új, konstruktívabb hozzáállás alakult ki. A régió országai között két- és többoldalú szinten is folytatódott a kapcsolatfelvétel olyan érzékeny kérdések tekintetében is, mint a háborús bűncselekmények, a menekültek visszatérése, a szervezett bűnözés és a rendőrségi együttműködés. A háborús bűncselekményekkel foglalkozó ügyészek között számos megállapodás született, többek közt Bosznia-Hercegovina és Horvátország, illetve Szerbia viszonylatában. A kiadatás előtt álló akadályok felszámolása folyamatban van. Bosznia-Hercegovina, Horvátország, Montenegró, Szerbia és Koszovó elnökeinek képviselői szeptemberben találkoztak, hogy első ízben tárgyaljanak a tényfeltárással és a megbékéléssel foglalkozó RECOM-bizottság alapszabályáról. Megállapodtak e kezdeményezés célkitűzéseiről és alapvető szerepéről. Horvátországban, Szerbiában, Bosznia-Hercegovinában és Montenegróban folyik a szarajevói folyamat keretében elfogadott lakhatási projekt végrehajtása. Az eddig elért eredményeket meg kell erősíteni. Számos kétoldalú probléma még megoldásra vár, többek közt a kisebbségekkel kapcsolatosak, valamint a volt Jugoszlávia felbomlásából következő kérdések, például a határok kijelölése. A közelmúlt történéseinek megítélésével kapcsolatban alapvetően ellenkező álláspontok, valamint az etnikumközi problémák megterhelik a kapcsolatokat. A politikai és más vezetőknek több felelősséget kell mutatniuk, és határozottabban el kell ítélniük a gyűlöletbeszéd és az intolerancia egyéb megnyilvánulásait. Több erőfeszítésre van szükség a háborús bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonása, a menekültekkel és hazájukon belül lakhelyüket elhagyni kényszerült személyekkel kapcsolatos, függőben lévő kérdések megoldása, valamint a kisebbségek helyzetét illetően a kapcsolatok rendezése érdekében. Nem történt megfelelő előrelépés az eltűnt személyek ügyében. Az etnikumok közötti és a státusszal kapcsolatos viták továbbra is akadályozzák az államokon belüli intézmények működését, különösen Bosznia-Hercegovinában, ami nem tesz jót a reformoknak. Párbeszéd és kompromisszumok útján sikeresen megoldhatók a nehéz etnikai kérdések is, mint ahogy ezt jól mutatja a Szerbia és Koszovó közötti megállapodás, valamint az ohridi keretmegállapodás folyamatban lévő végrehajtása Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban. A megoldatlan kétoldalú kérdések továbbra is hátráltatják a csatlakozási folyamatot. A jószomszédi kapcsolatok szellemében az érintett feleknek a lehető leghamarabb meg kell oldaniuk a még nyitott kétoldalú kérdéseket. Minden erőfeszítést meg kell tenni annak érdekében, hogy a jelentős kétoldalú vitákat ne hozzák magukkal az EU-ba. A Bizottság sürgeti a feleket, hogy tegyenek meg minden erőfeszítést a még fennálló viták megoldása érdekében, a megállapított elveknek és eszközöknek megfelelően, ide értve azt is, hogy a kérdéseket adott esetben a Nemzetközi Bíróság vagy bármely más ad hoc vitarendezési szerv elé vigyék. Szlovénia és Horvátország példája megmutatta, hogy egy ilyen megközelítés kedvező eredményekkel járhat. Kétoldalú kérdések nem akadályozhatják a csatlakozási folyamatot. Az EU jelenleg azon dolgozik, hogy a Belgrád és Pristina közötti kapcsolatok rendezésének követelményét integrálja a Szerbiával folytatandó csatlakozási tárgyalások keretébe. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság tekintetében továbbra is fontos a jószomszédi kapcsolatok fenntartása ideértve azt is, hogy az ENSZ égisze alatt,,tárgyalások útján, további késedelem nélkül kölcsönösen elfogadható megoldást kell találni az elnevezés kérdésére. A Bizottság készen áll arra, hogy elősegítse a megoldási lehetőségek feltárásához szükséges politikai lendület megteremtését, valamint támogassa az ezzel kapcsolatos kezdeményezéseket. A megbékélés elengedhetetlen egy olyan régió stabilitásának megteremtéséhez, amelyben nemrégiben még konfliktus dúlt. A régió országainak, a tagállamoknak és az EU-nak többet kell tenniük azért, hogy Délkelet-Európában olyan környezet alakulhasson ki, amely hozzájárul a múlt örökségeinek feldolgozásához, így minimálisra csökkenti annak lehetőségét, hogy politikai célokra használják fel a még lezáratlan kétoldalú kérdéseket. A Bizottság kiemeli Horvátország azon nyilatkozatának fontosságát, miszerint ösztönözni fogja az európai értékek előmozdítását Délkelet-Európában. Horvátország az első olyan uniós tagállam, amelyet súlyosan érintettek az 1990-es évek konfliktusai. Elismerésre méltó, hogy az ország kész felhasználni különleges helyzetét arra, hogy politikai és technikai segítséget nyújtson szomszédainak az EU-hoz való közeledés során. A Bizottság készen áll előmozdítani ezt a segítségnyújtást, különösen a Taiex eszközön keresztül. A regionális együttműködés folytatódott olyan regionális fórumokon belül, mint az Energiaközösség, az európai közös légtér, a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) és a Regionális Közigazgatási Képzési Központ. A Regionális Együttműködési Tanács tovább fejlesztette az egész régió számára fontos kérdéseket előmozdító platformként betöltött szerepét és uniós perspektíváját, így tovább erősíti a regionális együttműködés pozícióját az országok politikai napirendjén. Montenegrónak a nyugat-balkáni Hatokra (amely Albániát, Bosznia-Hercegovinát, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot, Koszovót, Montenegrót és Szerbiát tömörítené) tett javaslata konstruktív kezdeményezés, amely a Visegrádi Csoport pozitív tapasztalataira építene. Fontos hangsúlyozni, hogy az ilyen kezdeményezések kiegészítő jellegűek, és hozzáadott értéket képviselnek a már meglévő keretekhez képest, továbbá regionális eredetűek és regionális szinten szerveződnek. A Duna régióra és a kibontakozóban lévő adriai és jón-tengeri makrorégióra vonatkozó uniós stratégiákban való aktív részvétel is támogathatja a gazdasági és társadalmi fejlődést, valamint ösztönözheti az uniós integrációt. A fenti kihívásokkal kapcsolatos munka támogatása érdekében a Bizottság: – arra bátorítja a stabilizációs és társulási megállapodásokban részes fél országokat, hogy alakítsák ki kétoldalú megállapodások hálózatát, ami keretül szolgál majd a legfontosabb ügyekről folytatott fokozott politikai párbeszédhez; – továbbra is politikai támogatást és közvetítést kínál minden olyan országnak, amely a kétoldalú kérdések mihamarabbi megoldásán fáradozik, és továbbra is aktívan támogatja a megoldás érdekében más fórumok keretei közt tett erőfeszítéseket. A 2007–2013-as időszakban a Bizottság jelentős előcsatlakozási támogatást nyújtott a megbékélést támogató projekteknek és kezdeményezéseknek, valamint általában a regionális és határokon átnyúló együttműködéshez. Az IPA II keretében kiemelt téma lesz a megbékélés, és a Bizottság továbbra is támogatja az olyan kezdeményezéseket, melyek a háborús örökséggel kapcsolatos problémák kezelését célozzák (szarajevói folyamat, a háborús bűncselekményekkel foglalkozó ügyészek hálózata, a tényfeltárás és megbékélés folyamat (RECOM)). Bátorítja és támogatja majd az együttműködést olyan területeken is, mint az oktatás, a tudomány, a kultúra, a média, az ifjúság és a sport. A Bizottság továbbra is támogatja az olyan regionális kezdeményezéseket, mint például a Regionális Együttműködési Tanács vagy a Regionális Közigazgatási Képzési Központ. Fontos lesz szoros koherenciát és összhangot biztosítani az országos és regionális programoknak juttatott támogatások, illetve a vonatkozó makroregionális stratégiák között. *** III. Következtetések és ajánlások A fenti elemzés, valamint az egyes országokra vonatkozóan a melléklet következtetéseiben szereplő országspecifikus értékelések alapján a Bizottság a következő következtetéseket és ajánlásokat terjeszti elő: I 1. Húsz évvel ezelőtt a Nyugat-Balkánt háborúk dúlták. Az Európai Unió ezzel egy időben állapodott meg a koppenhágai kritériumokról, amelyeket az EU jövőbeni tagállamainak kell teljesíteniük a csatlakozáshoz. Tíz évvel később, 2003-ban a theszaloníki csúcson az EU tagállamai az uniós tagság egyértelmű perspektíváját kínálták a Nyugat-Balkán valamennyi országának, amennyiben azok teljesítik a szükséges feltételeket, többek közt a stabilizációs és társulási folyamat feltételeit. Horvátország teljesítette ezeket a feltételeket, és 2013 júliusában Horvátország az EU 28. tagállamává vált. Horvátország csatlakozása jó példa a bővítési folyamat átalakító erejére és stabilizáló hatására. A Szerbia és Koszovó által áprilisban elért történelmi megállapodás további bizonyíték az uniós perspektíva erejére és a mély történelmi sebeket begyógyító szerepére. A koppenhágai kritériumok ma is érvényesek, azokat a központi értékeket tükrözik, amelyekre az EU épül: a demokráciát, a jogállamiságot és az alapvető jogok tiszteletben tartását. Az EU előtt álló gazdasági kihívások kiemelik a gazdasági kritériumok fontosságát és annak szükségességét, hogy tovább erősödjön a gazdasági és pénzügyi stabilitás, valamint ösztönzést kapjon a növekedés és a versenyképesség a bővítési országokban. 2. A csatlakozási folyamat ma szigorúbb és átfogóbb, mint korábban volt. Ez az EU szakpolitikáinak változását és a korábbi bővítésekből levont tanulságokat egyaránt tükrözi. A folyamat szigorú, de igazságos feltételrendszerre épül, a tagság felé történő előrelépés pedig attól függ, hogy az egyes országok milyen lépéseket tesznek meghatározott kritériumok teljesítése érdekében. Ez nagyon fontos a bővítési politika hitelessége szempontjából, valamint ahhoz, hogy az országok ösztönzést kapjanak a messzemenő reformok követéséhez. A múlt egyik legfontosabb tanulsága, hogy először az alapvető kérdésekkel kell foglalkozni. 3. A jogállamiság mára a bővítési folyamat központi kérdése lett. A Tanács által 2011 decemberében jóváhagyott új megközelítés azt jelenti, hogy az országoknak már a csatlakozási tárgyalások korai szakaszában foglalkozniuk kell olyan kérdésekkel, mint például az igazságügyi reform, vagy a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem. Így megnő az az időtartam, amely során az országok kézzel fogható eredményeket mutathatnak fel a reformok végrehajtásáról, biztosítva ezzel, hogy a reformok mélyen gyökerezettek és visszafordíthatatlanok legyenek. Ez az új megközelítés kulcseleme a Montenegróval folytatott tárgyalások keretének, és alakítani fogja a többi bővítési országgal folytatott együttműködésünket is. A vízumliberalizációs folyamat jelentős előnyökkel járt a Nyugat-Balkán polgárai számára, és arra ösztönözte az országokat, hogy hajtsák végre a reformokat a jogállamiság, valamint a határellenőrzés és a migráció terén. A reformok megszilárdítása érdekében az országoknak fokozniuk kell az erőfeszítéseket, és intézkedéseket kell végrehajtaniuk a liberalizált vízumrendszerrel való visszaélés megakadályozására. 4. A globális gazdasági válság rámutatott, hogy minden országnak meg kell erősítenie gazdasági kormányzását. A Nyugat-Balkán országai közül még egyik sem működő piacgazdaság. Mindegyiküket magas munkanélküliség sújtja, különösen a fiatalok körében. Ezen országoknak feltétlenül intenzívebbé kell tenniük a reformokat ahhoz, hogy fenntartható növekedést valósíthassanak meg és orvosolják azokat a kihívásokat, melyek megoldására a gazdasági kritériumok teljesítéséhez és a versenyképesség javításához van szükség. A Bizottság számos javaslatot fogalmazott meg e cél támogatásához, ide értve a nemzeti gazdasági reformstratégiák és az államháztartás igazgatására vonatkozó cselekvési tervek kialakítását is. A Bizottság a legfontosabb nemzetközi pénzügyi szervezetekkel együttműködésben támogatja majd a gazdasági kritériumok teljesítéséhez vezető reformokat. A nyugat-balkáni beruházási keret továbbra is támogatja a munkahelyteremtést és a növekedést ösztönző beruházásokat. Nagyon fontos a közvetlen külföldi befektetések számára kedvezőbb környezet kialakítása. 5. Számos bővítési országban történt olyan esemény, amely rámutatott arra, mennyire fontos a demokratikus intézmények megerősítése és annak biztosítása, hogy a demokratikus folyamatok inkluzívabbak legyenek. A Bizottság bátorítja és pénzügyi segítséggel támogatni fogja a civil társadalom és az uniós integrációt szolgáló pártközi platformok szerepének megerősítését. A Bizottság ösztönözni fogja a választási, parlamenti és közigazgatási reformokat, a területen tevékeny többi nemzetközi szervezettel szoros együttműködésben. 6. Az Európai Unió közös értékekre és elvekre épül, többek közt az alapvető jogok tiszteletben tartására. A Nyugat-Balkán valamennyi országának és Törökországnak is további reformokat kell végrehajtania annak biztosítása érdekében, hogy az olyan elvek, mint a véleménynyilvánítás szabadsága és a kisebbségekhez tartozó személyek, köztük a romák jogainak védelme a gyakorlatban is megvalósuljanak. Erőteljesebb intézkedésekre van szükség a többi kiszolgáltatott helyzetű csoport – különösen szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés elleni – védelméhez. A Bizottság a csatlakozási folyamat során nagyobb prioritást fog adni e kérdéseknek , többek közt célzottabbá teszi az IPA-támogatásokat és a roma „eszközön” keresztül növeli a romák társadalmi beilleszkedésének támogatásához nyújtott segítséget. 7. A regionális együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemei. A Nyugat-Balkán stabilitása számára továbbra is kihívást jelentenek a múlt konfliktusaival kapcsolatos kérdések – köztük a háborús bűncselekmények és a menekültek visszatérése, továbbá a kisebbségekkel való bánásmód és azonos jogok biztosítása valamennyi polgár részére –, amelyekkel teljes körűen foglalkozni kell. E célból a Bizottság tovább támogatja azokat a kezdeményezéseket, melyek a múlt örökségének feldolgozását célozzák. A regionális együttműködést tovább kell erősíteni, hogy inkluzívvá és regionális gyökerűvé váljon. A Bizottság teljes mértékben támogatja a délkelet-európai együttműködési folyamat (SEECP) és a Regionális Együttműködési Tanács munkáját, ide értve a Délkelet-Európa 2020 stratégiát is. 8. Megújult erőfeszítésre van szükség a bővítési országok közötti, valamint a jelenlegi tagállamokkal fennálló kétoldalú viták rendezése érdekében. A kétoldalú kérdéseket mihamarabb meg kell oldaniuk az érintett feleknek, hogy azok ne hátráltassák a csatlakozási folyamatot. A Bizottság sürgeti az érintett feleket, hogy a megállapodás tárgyát képező elvek és eszközök mentén tegyenek meg minden erőfeszítést a fennálló viták rendezése érdekében. A csatlakozási tárgyalások politika lendületet adhatnak a viták rendezéséhez. A Bizottság továbbra is politikai támogatást és közvetítést kínál minden olyan országnak, amely a kétoldalú kérdések mihamarabbi megoldásán dolgozik, és továbbra is aktívan támogatja a megoldás érdekében más fórumok keretei közt tett erőfeszítéseket. A Bizottság arra bátorítja a stabilizációs és társulási megállapodásokban részes fél országokat, hogy alakítsák ki kétoldalú megállapodások hálózatát annak érdekében, hogy keretet kapjon a legfontosabb ügyekről folytatott fokozott politikai párbeszéd. 9. 2014-ben indul a 2020-ig tartó időszakra vonatkozó második Előcsatlakozási Támogatási Eszköz. Az IPA II keretében az EU továbbra is jelentős támogatást nyújt a bővítési országoknak a csatlakozásra való felkészüléshez, valamint támogatja a regionális és a határokon átnyúló együttműködést is. A hangsúly ezúttal a közös érdeklődésre számot tartó területekre irányul majd, kevesebb prioritással és nagyobb projektekkel. Az országok előtt álló legfontosabb kihívásokat fokozottabb stratégiai jelleggel és következetesebben kezelik majd, olyan újításokkal, mint például az ágazati megközelítés, a jobb teljesítmény érdekében nyújtott ösztönzők, a megemelt költségvetés-támogatás, valamint nagyobb hangsúly helyezése a mérhető eredmények elérésére. A magas befektetési igények kielégítése, valamint a növekedés és foglalkoztatás elősegítése érdekében a Bizottság megerősíti együttműködését a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel, hogy az IPA-alapok innovatív pénzügyi eszközök útján magántőke bevonására is képesek legyenek. 10. A bővítési politika az uniós polgárok támogatásától függ. Nagyon fontos a tagállamok és az uniós intézmények számára, hogy megalapozott vitát folytassanak a bővítés politikai, gazdasági és társadalmi hatásairól. Kulcsszerepük van abban, hogy tájékoztassák a polgárokat a bővítési politikával kapcsolatos tényekről, és eközben tájékoztassák őket annak előnyeiről – többek közt a békéhez, biztonsághoz és a jóléthez való fontos hozzájárulásáról, valamint eloszlassák esetleges aggályaikat. II 11. Montenegró: A csatlakozási tárgyalások tavalyi megkezdése új szakasz kezdetét jelzi Montenegró számára az EU-hoz való közeledés útján. Az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló 23. fejezetre és a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló 24. fejezetre vonatkozó új megközelítés végrehajtásához szükséges mély és tartós politikai reformokhoz komoly politikai elkötelezettségre és nagyobb adminisztratív kapacitásokra lesz szükség. A csatlakozási folyamatnak inkluzívnak kell lennie, melyben végig komoly részt vállal a civil társadalom. Montenegró részletes cselekvési terveket fogadott el, amelyekből a jogállamiságot erősítő, átfogó reformmenetrend rajzolódik ki. E cselekvési tervek végrehajtása és az említett fejezetek részidős referenciaértékei elérése felé tett haladás fogja meghatározni a csatlakozási tárgyalások tempóját. E tekintetben nagyon fontos a bírói kar függetlenségét erősítő júliusi alkotmánymódosítás, valamint a szervezett bűnözés és a – többek közt a magas szinten elkövetett – korrupció elleni küzdelemben elért további haladás. A közigazgatási reform elsőbbséget élvez annak biztosítása érdekében, hogy Montenegró megfelelő kapacitásokkal rendelkezzen az uniós vívmányok alkalmazásához, kezelje a közigazgatás politikával való áthatottságát, valamint növelje a közszolgálat átláthatóságát és szakszerűségét. Az elmúlt hónapok eseményei, különösen a közforrások pártpolitikai célokra történt állítólagos felhasználása, rávilágítottak a polgárok közintézményekbe vetett bizalma erősítésének fontosságára. Ezzel összefüggésben fontos gondoskodni arról, hogy a vizsgálatokat alaposan és gyorsan elvégezzék, és hogy adott esetben megtegyék a megfelelő lépéseket. Megfelelően nyomon kell követni a választási eljárással foglalkozó parlamenti csoport munkáját is. Erősíteni kell a véleménynyilvánítás szabadságát, többek közt az újságírók ellen elkövetett erőszak és fenyegetés valamennyi esetének megfelelő kivizsgálásával és az elkövetők bíróság elé állításával. A gazdaság területén az üzleti környezet javítása és a magas munkanélküliség kezelése a legfontosabb feladat. Most már sürgető a KAP nevű alumínium-előállító vállalkozás szerkezetátalakítása. 12. Szerbia: 2013. történelmi jelentőségű év volt Szerbia számára az Európai Unió felé vezető úton. A júniusi Európai Tanácsnak a csatlakozási tárgyalások megkezdésére vonatkozó határozata jelentős új szakasz kezdetét jelzi Szerbia Európai Unióhoz fűződő kapcsolataiban. Ez a lépés a kulcsfontosságú reformok terén tett haladás és a Koszovóhoz fűződő viszony rendezése érdekében Szerbia által tett jelentős erőfeszítések elismerése. Szeptemberben hatályba lépett a stabilizációs és társulási megállapodás. Szerbia tevékeny és konstruktív munkát végzett a Koszovóhoz fűződő kapcsolatok látható és fenntartható javítása érdekében. Szerbia uniós közvetítéssel zajló párbeszéd melletti elkötelezettségének eredményeként áprilisban létrejött Koszovóval a mérföldkőnek számító, „A kapcsolatok normalizálását vezérlő elvekről szóló első megállapodás” (a továbbiakban: első megállapodás) , amelyet májusban végrehajtási terv egészített ki. A végrehajtás folytatódott, és máris számos visszafordíthatatlan változást eredményezett a térségben. A felek az energiaügy és a távközlés terén is megállapodásra jutottak. Szerbia továbbra is teljesen elkötelezett kell, hogy maradjon a Koszovóhoz fűződő kapcsolatok további rendezése, valamint a párbeszéd során elért összes megállapodás végrehajtása mellett. A Bizottság szeptemberben megkezdte az uniós vívmányok átvilágítását, és várakozva tekint a Szerbia csatlakozásáról szóló első kormányközi konferenciára, amelyre legkésőbb 2014 januárjában kerül sor, amint a Tanács elfogadta a tárgyalási keretet. Ebben az új, megpróbáltató szakaszban Szerbiának különös figyelmet kell fordítania a következő kulcsfontosságú területekre: jogállamiság, különösen a bírói kar reformjának végrehajtása, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a közigazgatás reformja, a legfontosabb intézmények függetlensége, a média szabadsága, a megkülönböztetés elleni politika és a kisebbségek védelme. A roma stratégia proaktív végrehajtására van szükség. Szerbiának folytatnia kell az üzleti környezet javítását és a versenyképes magánszektor kialakítását. Szintén alapvető a magas munkanélküliség kezelése. Szerbiának a regionális együttműködéshez tett tavalyi pozitív hozzájárulására kell építenie, amibe a szomszédos országokkal való magas szintű kapcsolatfelvétel fokozása is beletartozott. 13. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság: A parlamentben történt eseményeket követően tavaly év végén kibontakozott politikai válság mélyen megosztotta a politikai pártokat, kihatott a parlament működésére és megmutatta, hogy a konstruktív politika nemzeti érdek. Nagyon fontos, hogy folytatódjon a március 1-jei politikai megállapodás végrehajtása. Az uniós menetrend továbbra is az ország stratégiai prioritásának számít. A magas szintű csatlakozási párbeszéd a legtöbb prioritásterületen hozzájárult a haladáshoz, ide értve a bíróságok ügyhátralékának felszámolását és a korrupció elleni küzdelem terén elért haladást. Az ország máris a jogharmonizáció magas szintjét érte el ahhoz képest, hogy hol tart a csatlakozási folyamatban, és további előrelépést tett arra, hogy jobban felvállalhassa a tagságból eredő kötelezettségeket. A következő év reformprioritása a meglévő jogszabályi és szakpolitikai keretek hatékony végrehajtása és érvényesítése kell, hogy legyen. Különös figyelmet kell fordítani a jogállamiságra, ide értve a bírói kar függetlenségét, valamint további eredmények elérését a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben. A véleménynyilvánítás szabadsága és a média helyzete általában továbbra is aggályos. Az etnikumközi kapcsolatok szempontjából különösen fontos ohridi keretmegállapodás felülvizsgálatát le kell zárni, ajánlásait végre kell hajtani. A roma stratégia proaktív végrehajtására van szükség. Kezelni kell az állam és a párt határainak elmosódásából adódó problémákat, ahogy azt a választások kapcsán az EBESZ/ODIHR is kiemelte. Kezelni kell a munkanélküliség magas szintjét és meg kell erősíteni az államháztartás irányítását. A Bizottság véleménye szerint az ország továbbra is megfelelő módon teljesíti a politikai kritériumokat és ajánlja, hogy kezdjék meg a csatlakozási tárgyalásokat. A bővítési folyamat következő, több kihívással járó szakaszaiba való továbblépés nagyon fontos az eredmények konszolidálása és a további reformok bátorítása, valamint az etnikumközi kapcsolatok megerősítése érdekében. A magas szintű csatlakozási párbeszéd hasznos eszköz, amely továbbra is a legfontosabb kérdésekre koncentrál majd, köztük a jószomszédi kapcsolatokra, de nem helyettesítheti a csatlakozási tárgyalásokat. A Bizottság továbbra is meg van győződve arról, hogy a csatlakozási tárgyalások megkezdésére vonatkozó határozat általában hozzájárulna ahhoz, hogy a jószomszédi viszonyok javításához kedvező feltételek alakuljanak ki, és különösen ahhoz, hogy kölcsönösen elfogadható megoldás szülessen az ország elnevezésével kapcsolatban, amit a Bizottság alapvető kérdésnek tart. Az ENSZ vezette, majdnem két évtizede zajló folyamatban minden fél erős politikai elkötelezettségére, valamint a nemzetközi közösség aktív szerepvállalására van szükség ahhoz, hogy végre megoldást lehessen találni. Ez az ötödik alkalom, hogy a Bizottság a csatlakozási tárgyalások megnyitását ajánlja ezzel az országgal. A Tanács eddig semmilyen határozatot nem hozott a kérdésben. Ha nem születik semmilyen döntés ezzel az ajánlással kapcsolatban, az vélhetően komoly kihívások elé állítja Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot és az EU-t. Ez megkérdőjelezné a bővítési folyamat hitelességét, amely világos feltételrendszeren és a saját érdemek elvén alapul. A hiteles uniós perspektíva hiányában nem biztos, hogy az ország képes fenntartani reformtörekvéseit. A Bizottság újra megerősíti azon szándékát, hogy az Európai Tanács felkérésére haladéktalanul benyújtja a tárgyalási keretre vonatkozó javaslatát, amely figyelembe veszi annak szükségességét, hogy a csatlakozási tárgyalások korai szakaszában megoldódjon az elnevezés kérdése, valamint el fogja végezni az uniós vívmányok elemző vizsgálatát, az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról, valamint a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló fejezetekkel kezdve. A Bizottság úgy látja, hogy amennyiben megkezdődik az átvilágítás és a tárgyalási keretről folytatott vita a Tanácsban, az kellő lendületet adna a tárgyalásos úton, kölcsönösen elfogadható megoldás támogatásához az elnevezést illetően még akár az előtt, hogy megnyitnák a tárgyalási fejezeteket. Ha a 23. és 24. fejezetet érintő új megközelítést alkalmaznák Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság esetében is, akkor meglennének a szükséges eszközök a tagállamok számára is aggályos fontos kérdések kezelésére, valamint a reformok fenntarthatóságának elősegítésére. Az STM 2004. áprilisi hatálybalépésének tízedik évfordulója előtt a Bizottság ötödik alkalommal is felkéri a Tanácsot arra, hogy az STM vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően fogadja el a 2009. évi, a társulási folyamat második szakaszába történő továbblépésről szóló javaslatot, az STM kimondja ugyanis, hogy a társulásnak legfeljebb tízéves átmeneti időszak során teljes mértékben meg kell valósulnia. 14. Albánia: Múlt októberben a Bizottság ajánlást tett arra, hogy a Tanács adja meg Albániának a tagjelölt státuszt, amint az ország végrehajtja az igazságügyi és közigazgatási reformok, valamint a parlamenti eljárási szabályok felülvizsgálata terén megfogalmazott kulcsfontosságú intézkedéseket. A tagjelölt státusz megadására vonatkozó döntés tekintetében a Tanács 2012 decemberében felkérte a Bizottságot, hogy nyújtson be jelentést, amint sikerült teljesíteni a szükséges haladást, figyelembe véve az Albánia által a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem érdekében tett további fellépéseket – többek közt az ilyen esetek proaktív kivizsgálását és büntetőeljárás alá vonását – is. E tekintetben Albánia pártközi konszenzussal elfogadta a még hiányzó igazságügyi, közigazgatási és parlamenti reformintézkedéseket. Az EBESZ/ODIHR vezette nemzetközi választási megfigyelő misszió versenyszerűnek értékelte a júniusi parlamenti választásokat, amely a polgárok aktív részvételével zajlott a kampány teljes idején, és tiszteletben tartotta az alapvető szabadságokat. A korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben Albánia megtette az első lépéseket a nyomozások és büntetőeljárások hatékonyságának javítása, valamint a bűnüldöző szervek közötti együttműködés erősítése felé. Nőtt a korrupciós és pénzmosási ügyekben hozott ítéletek száma, mint ahogy az ember- és kábítószer-csempészet eseteiben folytatott nyomozások száma is. Az Európa Tanácsnak a politikai pártok finanszírozására és a korrupcióval kapcsolatos jogszabályi rendelkezésekre vonatkozó ajánlásait kielégítő módon kezelték. Az új albán kormány komolyan elköteleződött a korrupció elleni küzdelem mellett, és programjában prioritásként kezelte ezt a kérdést. Mivel Albánia teljesítette a szükséges előrelépést, a Bizottság ajánlja, hogy a Tanács adja meg Albánia számára a tagjelölt státuszt, megelőlegezve azt, hogy Albánia folytatja a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelmet. A Bizottság 2010. évi véleményében megfogalmazottakon kívül Albániának a következő kulcsfontosságú prioritásokat kell teljesítenie a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez: 1. a közigazgatási reform végrehajtásának folytatása azzal a céllal, hogy növekedjen a közigazgatás szakszerűsége és csökkenjen politikai áthatottsága; 2. további lépések az igazságügyi intézmények függetlenségének, hatékonyságának és elszámoltathatóságának megerősítésére; 3. további elszánt erőfeszítések a korrupció elleni küzdelem terén, ide értve masszív eredmények felmutatását is a proaktív vizsgálatok, bírósági eljárás alá vonások és ítéletek terén; 4. további elszánt erőfeszítések a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén, ide értve masszív eredmények felmutatását is a proaktív vizsgálatok, bírósági eljárás alá vonások és ítéletek terén; 5. hatékony intézkedések meghozatala az emberi jogok védelmének megerősítésére, ideértve a roma- és diszkriminációellenes politikákat, valamint a szellemi tulajdonjogok végrehajtását is. A Bizottság készen áll arra, hogy támogassa Albániának e kulcsfontosságú prioritások megvalósítására irányuló erőfeszítéseit azzal, hogy magas szintű párbeszédet kezd az országgal. Albánia uniós jövőjének biztosítása szempontjából életbevágó lesz, hogy sikerüljön konstruktív és fenntartható párbeszédet kialakítani a kormány és az ellenzék között az unióval kapcsolatos reformok terén. Továbbra is alapvető fontosságú Albánia konstruktív elkötelezettsége a regionális együttműködés mellett. 15. Bosznia-Hercegovina holtponton van az európai integrációs folyamatban. Az országnak további késedelem nélkül végre kell hajtania az Emberi Jogok Európai Bírósága által hozott Sejdic-Finci ítéletet, hogy tovább léphessen az EU felé vezető úton. Ennek az ítéletnek a végrehajtása nemcsak az EU-hoz való közeledés szempontjából fontos az országnak, de Bosznia-Hercegovina elnöksége és parlamentje legitimitásának és hitelességének szempontjából is, amelyek tekintetében 2014-ben tartanak majd választásokat. Bosznia-Hercegovinának sürgősen ki kell alakítania egy uniós ügyekkel foglalkozó koordinációs mechanizmust is, hogy egységesen tudjon fellépni az EU-val kapcsolatos kérdésekben. Az EU felé vezető úton való továbblépéshez szükséges konszenzus nélkül nagy a kockázata annak, hogy az előcsatlakozási támogatások nem fogják meghozni a várt eredményeket. Mivel még nem sikerült megoldást találni a Sejdic-Finci ítélet végrehajtására, és még nem hozták létre az uniós ügyekkel foglalkozó koordinációs mechanizmust, nem tartható fenn az uniós előcsatlakozási támogatások korábbi szintje. A Bizottság úgy határozott, hogy elhalasztja az IPA II-ről folytatott további tárgyalásokat mindaddig, amíg az ország vissza nem tér az EU-integráció útjára. Ha nem történik kézzelfogható előrelépés, Bosznia-Hercegovina azt kockáztatja, hogy jelentős IPA-támogatásoktól esik el. Az EU szilárdan elkötelezett amellett, hogy támogassa Bosznia-Hercegovinát és polgárait az EU felé haladással kapcsolatos reményeik és törekvéseik megvalósításában. A további előrelépés azon múlik, hogy a politikai vezetők képesek-e együttműködni és meg tudnak-e egyezni azon kompromisszumról, amelyek szabaddá tennék az utat az EU felé. Ha sikerülne egy ilyen kompromisszumról megállapodni, az hozzájárulna a polgárok abbéli bizalmának megújulásához, hogy a vezetés képes eredményeket elérni az uniós integráció terén. Ez a stabilizációs és társulási megállapodás hatályba lépéséhez, majd azt követően egy hiteles tagsági kérelem benyújtásához vezetne. Bár a teljes igazságügyi reform tekintetében korlátozott volt az előrelépés, a Bizottság által a strukturált igazságügyi párbeszéd keretében megfogalmazott ajánlások közül többnek a végrehajtása folyamatban van. Ez a párbeszéd jól mutatja a bővítési menetrendben rejlő lehetőségeket és a hatékony elkötelezettség előnyeit. Némi előrelépés történt a háborús bűncselekményekkel kapcsolatos bírósági ügyhátralék csökkentésében is. A rég várt népszámlálás végrehajtását az EU és más nemzetközi szervezetek által is támogatott, valamennyi szinten végrehajtott alapos előkészületek tették lehetővé. Az ország előtt azonban fontos kihívások állnak. Nagyobb figyelemre van szükség a jogállamiság területén, nevezetesen az igazságügyi reformmal, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel, a közigazgatási reformmal, a véleménynyilvánítás szabadságával – ide értve az újságírók megfélemlítésének kezelését –, valamint – többek közt a romákat sújtó – diszkrimináció kezelésével kapcsolatban. További gazdasági reformokra van szükség a gyenge üzleti környezet javításához, valamint az egységes gazdasági tér kialakításához az országban. Horvátország csatlakozását követően a Bizottság elfogadhatatlannak tarja, hogy Bosznia-Hercegovina mindeddig megtagadta az ideiglenes megállapodásnak/ a stabilizációs és társulási megállapodásnak az ország Horvátországgal folytatott hagyományos kereskedelmét figyelembe velő kiigazítását. A Bizottság felkéri Bosznia-Hercegovinát, hogy sürgősen vizsgálja felül álláspontját, hogy a lehető leghamarabb véglegesíteni lehessen a hagyományos kereskedelmi forgalmon alapuló kiigazítást. 16. Koszovó: 2013. történelmi jelentőségű év volt Koszovó Európai Unió felé vezető útján. A júniusi Európai Tanácsnak a stabilizációs és társulási megállapodásra (STM) irányuló tárgyalások megkezdésére vonatkozó felhatalmazása jelentős új szakasz kezdetét jelzi az EU és Koszovó közötti kapcsolatokban. Ez a lépés a kulcsfontosságú reformok terén tett haladás és a Koszovó által a Szerbiához fűződő viszony rendezése érdekében tett jelentős erőfeszítések elismerése. A megállapodásra irányuló tárgyalások hivatalosan ebben a hónapban kezdődnek. A Bizottság célja, hogy ezeket a tárgyalásokat 2014 tavaszán lezárja, nyáron parafálja a megállapodástervezetet, majd ezután benyújtsa a megállapodás aláírására és megkötésére vonatkozó javaslatokat a Tanácsnak. Koszovó tevékeny és konstruktív munkát végzett a Szerbiához fűződő kapcsolatok látható és fenntartható javítása érdekében. Koszovónak az EU közvetítésével zajló párbeszéd melletti elkötelezettsége a mérföldkőnek számító „A kapcsolatok normalizálását vezérlő elvekről szóló első megállapodást” (a továbbiakban: első megállapodás) eredményezte áprilisban Szerbiával, amelyet májusban végrehajtási terv egészített ki. A végrehajtás folytatódott, és máris számos visszafordíthatatlan változást eredményezett a térségben. A felek az energiaügy és a távközlés terén is megállapodásra jutottak. Koszovónak továbbra is teljesen elkötelezettnek kell maradnia a Szerbiához fűződő kapcsolatok további normalizálása, valamint a párbeszéd során elért összes megállapodás végrehajtása mellett. A Bizottság pótlólagos IPA-támogatást fog az érintett közösségek rendelkezésére bocsátani az áprilisi megállapodás végrehajtásához. A jogállamiság továbbra is kulcsfontosságú prioritás Koszovó számára. A jogállamiság a stabilizációs és társulási folyamatnak is sarokköve, amelyben Koszovó is részt vesz. A jogállamiságról folytatott strukturált párbeszéd ezért továbbra is támogatni és irányítani fogja Koszovót ezen a területen, többek közt az EU koszovói jogállamiság-missziója, az EULEX jövőjéről folyó párbeszéd során is. Koszovó további intézkedéseket tesz a vízumliberalizációs ütemtervben szereplő prioritások megválaszolására, és a Bizottság minderről 2014 első felében fog jelentést benyújtani. Koszovónak most a reformok végrehajtására kell koncentrálnia, hogy teljesíteni tudja majd a jövőbeli STM-ből eredő kötelezettségeit. Különös figyelmet kell fordítani a szervezett bűnözés és a korrupció kezelésére, végre kell hajtani az igazságügyi és közigazgatási reformot, biztosítani kell a kisebbségekhez tartozó személyek – köztük a romák – jogait, és foglalkozni kell a kereskedelmi kérdésekkel. Koszovónak sürgősen kezelnie kell a munkaerőpiacát negatívan érintő munkanélküliséget és strukturális problémákat. A Bizottság felkér minden szavazásra jogosult polgárt, hogy vegyen részt a novemberi helyhatósági választásokon. Ez fontos lehetőség az észak-koszovói helyi közösség számára, hogy éljen demokratikus jogaival és teljes mértékben részt vegyen Koszovó jövőbeni fejlődésében. A Bizottság várakozásai szerint a hatóságok gondoskodni fognak arról, hogy a választások inkluzívak legyenek, és teljes mértékben tiszteletben tartsák a demokratikus elveket. 17. Törökország tagjelölt ország és az Európai Unió stratégiai partnere. Törökország nagy, dinamikus gazdaságával az EU fontos kereskedelmi partnere, és a vámunión keresztül értékes eleme az EU versenyképességének. Törökország földrajzi fekvése stratégiai fontosságú, többek közt az energiabiztonság szempontjából is, és fontos regionális szerepet tölt be. A Bizottság kiemeli a külpolitikai kérdésekről folyó együttműködés és párbeszéd fontosságát. A 2012-ben indított eredményközpontú program továbbra is támogatja és kiegészíti a Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalásokat, de nem helyettesíti azokat. Az EU és Törökország kapcsolatában rejlő lehetőségeket egy aktív és hiteles csatlakozási folyamat keretében lehet a leginkább kiaknázni, melynek során az EU a törökországi gazdasági és politikai reformok megszilárdítója marad. Tovább erősítené az együttműködést, ha Törökország, az EU és a tagállamok között több magas szintű kapcsolatfelvételre kerülne sor. Az elmúlt tizenkét hónapban fontos haladás történt a reformok tekintetében. A negyedik igazságügyi reformcsomag megerősíti az alapvető jogok védelmét, ide értve a véleménynyilvánítás szabadságát, valamint a kínzás és a bántalmazás eseteinek büntetlensége elleni küzdelmet is. A kormány történelmi jelentőségű békefolyamatot kezdett, mely véget kíván vetni az ország délkeleti részében tapasztalható terrorizmusnak és erőszaknak, valamint elő kívánja készíteni a terepet a kurd kérdés megoldásához. A 2013 szeptemberében előterjesztett demokratizációs csomagban bejelentett intézkedések további reformokat vetítenek elő egy sor fontos területen, ide értve a töröktől eltérő nyelvek használatát, a kisebbségekhez tartozó személyek jogait, valamint a parlamenti részvételhez és költségvetési támogatáshoz a politikai pártok számára jelenleg előírt magas küszöb kezelésének kérdését. Nagyon fontos, hogy ezek végrehajtása az érintettekkel együttműködésben és az európai normáknak megfelelően történjen. Az új alkotmány megszövegezésének céljával létrehozott pártközi parlamenti egyeztető bizottság számos cikk tekintetében megállapodásra jutott. A külföldiekről és a nemzetközi védelemről szóló átfogó jogszabály elfogadása fontos lépés volt a menedékkérők megfelelő védelme érdekében. Létrehozták az ombudsman intézményét, amely már tevékenyen dolgozik szerepe betöltésén. A korábban érzékenynek tekintett témákról egyre több nyilvános vita folyik. Törökország nagyon fontos humanitárius segítséget nyújtott a hazájukból elmenekülő szíriaiak nagy számának. További kedvező fejlemény, hogy Törökország megerősítette a transzanatóliai gázvezetékről szóló megállapodást, melynek célja a transzadriai gázvezetékkel való összeköttetés kialakítása annak érdekében, hogy a Kaszpi-tengertől származó földgáz Törökországon át eljuthasson az EU-ba . Komoly aggodalomra adott okot, hogy a május-júniusi tiltakozások során a rendőrség erőszakos túlkapásaira került sor, és általánosságban sem folyt párbeszéd. Ez rámutat arra, hogy mennyire sürgős lenne a további reform, valamint a párbeszéd ösztönzése a teljes politikai palettán és szélesebb értelemben az egész társadalomban, valamint az alapvető jogok tiszteletben tartása a gyakorlatban. Számos közigazgatási és jogi eljárás indult a tüntetések során tapasztalt rendőri magatartás ügyében. Ezeket az eljárásokat az európai normáknak megfelelően kell lefolytatni, és felelősségre kell vonni az elkövetőket. A belügyminisztérium kiadott két körlevelet, melyek célja a tüntetések során végrehajtott rendőri beavatkozásra vonatkozó eljárások javítása. Fontos lenne elkészíteni a bűnüldözés monitoring mechanizmusának létrehozására vonatkozó terveket, hogy biztosított legyen a rendőri magatartás független felügyelete. További változtatásokra van szükség a török jogrendszerben, különösen a véleménynyilvánítás és a média, valamint a gyülekezés és az egyesülés szabadságának megerősítése érdekében; a bírói gyakorlatnak szisztematikusan tükröznie kell az európai normákat. Teljes mértékben végre kell hajtani a negyedik igazságügyi reformcsomagot. A júniusi tüntetéshullám az elmúlt évtizedben megvalósuló reformnak, valamint egy olyan, élénk és sokszínű civil társadalom kialakulásának köszönhető, amely elvárja, hogy tiszteletben tartsák és rendszeresen konzultáljanak vele a döntéshozatal minden szintjén, függetlenül attól, hogy éppen kinek van többsége a parlamentben. Ezek a fejlemények mind rámutatnak arra, hogy mennyire fontos az EU elkötelezettsége, valamint az, hogy az EU referencia maradjon a törökországi reformok számára. Ennek érdekében új lendületet kell adni a csatlakozási tárgyalásoknak, tiszteletben tartva az EU kötelezettségvállalásait és a kialakított feltételrendszert. E tekintetben fontos lépés a regionális politikáról szóló 22. fejezet megnyitása; a Bizottság várakozással tekint a kormányközi konferenciára, amelyre a lehető leghamarabb sort kerítenek. Törökország haladást ért el számos más fejezet tekintetében. Törökország azzal gyorsíthatja fel a tárgyalások tempóját, ha teljesíti a referenciértékeket, teljesíti a tárgyalási keret követelményeit, és tiszteletben tartja az EU-val szemben fennálló szerződéses kötelezettségeit. A csatlakozási tárgyalások haladása és a törökországi politikai reformok továbbvitele egy és ugyanazon érmem két oldala. Törökországnak és az EU-nak egyaránt érdeke, hogy a lehető leghamarabb megegyezés szülessen az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló 23. fejezet, valamint a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló 24. fejezet megnyitásához szükséges referenciaértékekről, és hogy ezekről tájékoztassák Törökországot, hogy mielőbb megkezdődhessenek a tárgyalások erről a két fejezetről, és elmélyülhessen az EU Törökországgal folytatott párbeszéde az alapvető kölcsönös érdekek mentén, valamint támogatást kapjanak a folyamatban lévő reformtörekvések. Az EU és Törökország közötti visszafogadási megállapodás aláírása és ezzel egy időben a vízumliberalizáció irányába mutató párbeszéd megkezdése új lendületet adhat az EU-török kapcsolatoknak, és mindkét fél számára konkrét előnyöket hozhat. Fontos, hogy haladás történjen ebben a két folyamatban, valamint hogy gyorsan lezáruljon a visszafogadási megállapodás aláírása és megerősítése Törökországban. Ezenkívül az EU és Törökország közötti energiaügyi együttműködés megerősítése és a csatlakozási tárgyalások haladása elősegítené az összeköttetések kialakítását, valamint az EU és Törökország energiapiacainak integrációját. A Bizottság hangsúlyozza, hogy minden uniós tagállamnak szuverén joga többek közt kétoldalú megállapodásokat kötni, valamint természeti erőforrásaikat feltárni és kiaknázni az uniós vívmányoknak és a nemzetközi jognak megfelelően, ide értve az ENSZ tengerjogi egyezményét is. A Tanács és a Bizottság tavalyi, megismételt álláspontjának megfelelően most már sürgető, hogy Törökország teljesítse a kiegészítő jegyzőkönyv teljes körű végrehajtására vonatkozó kötelezettségét, valamint hogy előrelépjen a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kapcsolatai rendezésében. Ez új lendületet adhatna a csatlakozási folyamatnak, és lehetővé tenné különösen, hogy előrelépés történjen a Tanács 2006. decemberi következtetései által érintett nyolcadik fejezet tekintetében. A Bizottság azt is kéri, hogy tartózkodjanak minden olyan fenyegetéstől, konfliktusforrástól és fellépéstől, amely árthat a jószomszédi kapcsolatoknak és a viták békés rendezésének. Nagyon fontos, hogy Törökország konkrét elkötelezettséget és hozzájárulást tanúsítson a ciprusi kérdés átfogó rendezése iránt. 18. A ciprusi kérdés tekintetében a Bizottság azt várja a ciprusi görög és a ciprusi török közösségtől, hogy folytassák az átfogó rendezésről szóló, teljes körű tárgyalásokat az ENSZ védnöksége alatt. A Bizottság azt várja a két féltől, hogy gyorsan térjenek a lényegi kérdésekre a kérdés sikeres lezárásának gyors megvalósítása érdekében. Minden félt arra bíztat, hogy járuljon hozzá a közösségek közötti pozitív légkör megteremtéséhez olyan lépések, amelyek előnyeit a ciprusiak mindennapi életükben érezhetik, és készítsék fel a nyilvánosságot a szükséges kompromisszumokra. A Bizottság véleménye szerint az újraegyesítés sokkal több előnnyel járna, mint amit azért fel kellene adni. Különösen lényeges, hogy minden ciprusi teljes mértékben profitálhatna a szénhidrogén-tartalékok kitermelésének. A Bizottság készen áll arra, hogy tovább erősítse a folyamathoz nyújtott támogatását, amennyiben a két fél ezt kéri, és az ENSZ ezt jóváhagyja. 19. Izland: Izland már a csatlakozási tárgyalások előrehaladott szakaszában tartott, amikor az új kormány úgy döntött, hogy felfüggeszti a tárgyalásokat, és leállt a csatlakozási folyamat. A kormány kijelentette, hogy értékelést készít az eddig folytatott tárgyalásokról, valamint az Európai Unióban történt fejleményekről. Ezt az értékelést a következő hónapokban fogják vitára bocsátani az izlandi parlamentben. A Bizottság felfüggesztette az IPA II-vel kapcsolatos előkészítő munkát. Mindenesetre Izland fontos partner marad az EU számára. MELLÉKLET Következtetések Montenegróról, Szerbiáról, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságról, Albániáról, Bosznia-Hercegovináról, Koszovóról, Törökországról, valamint Izlandról Montenegró Montenegró EU felé tartó útján új és intenzív szakaszt jelent, hogy 2012 júniusában megkezdődtek az ország EU csatlakozási tárgyalásai. A 23. (igazságszolgáltatás és alapvető jogok) és 24. (jogérvényesülés, szabadság és biztonság) fejezetekre alkalmazott új megközelítés végrehajtásához szükséges mélyreható és tartós politikai reformok szilárd politikai szándékot és megerősített igazgatási kapacitást követelnek. A csatlakozási folyamatnak inkluzívnak kell lennie, a civil társadalom mindenre kiterjedő erőteljes bevonásával. A jelentés által felölelt időszakban Montenegró az ország jogállamiságot megszilárdító reformfolyamatát vezérlő, átfogó cselekvési tervek kidolgozására helyezte a hangsúlyt. Júniusban a kormány elfogadta ezeket a cselekvési terveket, amelyek nyitó referenciakritériumokat képeznek a 23. és 24. fejezet tekintetében. A cselekvési tervek elfogadását követően a Bizottság augusztusban ajánlást tett e fejezetek megnyitására, szeptemberben pedig a Tanács felkérte Montenegrót tárgyalási álláspontjainak előterjesztésére. A munka a Montenegróval folytatott tárgyalások keretében meghatározott, e fejezetekre vonatkozó új megközelítésnek megfelelően halad. 2013. június végén az összes tárgyalási fejezet tekintetében befejeződtek az átvilágító találkozók. Eddig két fejezetről (tudomány és kutatás, oktatás és kultúra) ideiglenesen lezárultak a tárgyalások. Hat fejezet (az áruk szabad mozgása; letelepedési jog és a szolgáltatásnyújtás szabadsága; versenypolitika; mezőgazdaság és vidékfejlesztés; élelmiszerbiztonság, állat- és növény-egészségügyi politika; regionális politika és a strukturális eszközök koordinációja) tekintetében nyitó referenciakritériumokat határoztak meg. A közigazgatási reform prioritásnak tekintendő annak biztosításához, hogy Montenegró kellő kapacitással rendelkezzen az uniós vívmányok alkalmazásához, a civil szolgálat politikai befolyásoltságának kezeléséhez, valamint átláthatóságának és szakszerűségének fokozásához. Az elmúlt hónapok eseményei – különösen a közpénzek pártpolitikai célokra történő állítólagos felhasználása – rávilágítottak annak fontosságára, hogy meg kell erősíteni a polgárok közintézményekbe vetett bizalmát. Ebben az összefüggésben fontos biztosítani, hogy a vizsgálatokat alaposan és gyorsan végezzék, és meghozzák a megfelelő intézkedéseket. Megfelelően nyomon kell követni továbbá a választási folyamattal foglalkozó parlamenti csoport tevékenységét. Montenegrónak megfelelő nyomon követést kell biztosítani választási jogszabályaival kapcsolatban az EBESZ/ODIHR által tett régóta fennálló ajánlások tekintetében, valamint egyértelmű, széles körben elfogadott módon kell szétválasztania az állami és politikai érdekeket. Montenegró továbbra is megfelelően teljesíti az uniós tagsághoz szükséges politikai kritériumokat. A 2012. októberi parlamenti és 2013. áprilisi elnökválasztások nem változtattak az ország által az uniós csatlakozásnak tulajdonított stratégiai prioritáson. Noha e választásokat az EBESZ/ODIHR szakszerűen és hatékonyan lebonyolítottnak minősítette, bizonyos hiányosságokat is feltárt. A legnagyobb ellenzéki csoport két hónapig blokkolta a parlament munkáját annak következtében, hogy az ellenzék nem ismerte el az elnökválasztás eredményeit. A bojkott akkor ért véget, amikor a pártok között megállapodás született két parlamenti testület létrehozásáról: egyik a választási célokra szolgáló közpénzekkel való állítólagos visszaélések kivizsgálására, másik a választások javítását célzó ajánlások tervezetének kidolgozására. A közpénzekkel való állítólagos visszaélést vizsgáló parlamenti bizottság júliusban fejezte be munkáját. A parlamentnek nem sikerült megállapodnia olyan következtetésekről, amelyek többek között politikai felelősséget állapítottak volna meg, így a munka eredménye egy technikai jelentésre korlátozódott. Az igazságügyi nyomon követést még biztosítani kell. A választási folyamatba vetett bizalom megnyerését célzó munkacsoport már elfogadott egy törvénytervezetet a szavazói nyilvántartásokról szóló törvény helyébe lépő egységes szavazói listáról, valamint módosítástervezeteket a személyazonosító igazolványokról szóló törvényhez. Ami a jogállamiság területét illeti, a parlament elfogadta a bírói kar függetlenségének megerősítése tekintetében rég várt alkotmánymódosításokat, amelyek nagyjából megfelelnek a Velencei Bizottság ajánlásainak. Montenegró aktívan részt vesz a regionális és nemzetközi rendőrségi és igazságügyi együttműködésben. Jóllehet hoztak néhány ítéletet kábítószer-csempészettel kapcsolatban, csupán kevés eset tett említést olyan bűncselekményekről, mint például az emberkereskedelem és a pénzmosás. Egyes első fokon hozott, szervezett bűnözést és korrupciót érintő ítéleteket felülbíráltak. Továbbra is komoly aggodalomra ad okot a fogvatartottakkal való embertelen bánásmód eseteinek büntetlensége. Montenegró vezető szerepet játszik a regionális együttműködés előmozdításában, különösen a „nyugat-balkáni Hatok” kezdeményezés létrehozásár