[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.09.2005

COM(2005) 426 végleges

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európa Tanács pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról, valamint a terrorizmus finanszírozásáról szóló 198. egyezményének az Európai Közösség nevében történő aláírásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

1. HÁTTÉR

Az Európa Tanácsnak a pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról szóló 141. egyezményét 1990 szeptemberében fogadta el az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága, és ugyanezen év november 8-án nyitották meg aláírásra. 1993. szeptember 1-jén lépett hatályba, és mára az EU valamennyi tagállama csatlakozott hozzá. Ez az egyezmény megállapítja az elkobzásra vonatkozó határozat kihirdetését és végrehajtását megelőző büntetőjogi vizsgálatokra vonatkozó szabályokat, és létrehozza a nemzetközi együttműködés hatékony mechanizmusát annak érdekében, hogy elvegyék az elkövetőktől tevékenységük eszközeit és eredményeit.

1990 óta azonban nagy előrelépések történtek a pénzmosás jelentette veszély megértésében és a veszélyre adott válasz mikéntjében, ezért 1998-tól kezdődően eszmecserékre került sor a felek között az egyezmény esetleges módosítása tárgyában.

Az Európa Tanács bűnügyi problémákkal foglalkozó európai bizottságának (CDPC) elnöksége 2000 novemberében úgy határozott, hogy vitacsoportot hoz létre az 1990-es egyezményt kiegészítő jegyzőkönyv kidolgozásának lehetőségéről.

A vitacsoport tevékenységi zárójelentését a 2002. júniusi ülésen adták át a CDPC-nek. A végkövetkeztetés szerint súlyos érvek szólnak az egyezmény alapos naprakésszé tétele mellett, elsősorban a bűncselekményből származó javak azonosítására, lefoglalására és elkobzására, valamint a bűnüldöző szolgálatok közötti nemzetközi büntetőjogi együttműködésre vonatkozó intézkedések formájában.

2003. júniusi, 52. ülésszakán a CDPC szakértői bizottságot bízott meg az 1990-es egyezmény naprakésszé tételével és kiegészítésével. A megbízást később kiterjesztették a terrorizmus finanszírozása elleni, a területen érvényes nemzetközi szabványoknak megfelelő intézkedések, valamint megelőző intézkedések megfogalmazására. A nagy mértékű módosítások következtében végül egyszerű jegyzőkönyv helyett új egyezményt dolgoztak ki.

2003 decembere és 2005 februárja között a szakértői bizottság hét ülésszakot tartott, és megvitatta „a pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról, valamint a terrorizmus finanszírozásáról szóló” új jegyzőkönyv tervezetét. A 2004. decemberi ülésszakon létrejött megállapodást 2005. január 27-én terjesztették az Európai Tanács Parlamenti Közgyűlése elé konzultációra (254/2005 vélemény). A szakértői bizottság utolsó, 2005. februári ülésén megvitatta a parlamenti módosításokat, és végleges tervezetet dolgozott ki, amelyet a CDPC 2005. március 7-én vizsgált meg. A Miniszteri Bizottság 2005. május 3-i, 925. ülésén formálisan elfogadta az egyezményt, megnyitva ezzel az utat a szöveg ünnepélyes jóváhagyásához, amire az állam- és kormányfők harmadik, a 2005. május 16–17-i varsói Európa Tanács égisze alatt tartott csúcstalálkozóján került sor. A csúcstalálkozón az Európa Tanács tizenegy tagállama – köztük az Európai Unió nyolc tagja (Ausztria, Belgium, Ciprus, Lengyelország, Luxemburg, Málta, Portugália, Svédország) írta alá az egyezményt.

Az egyezményt 2005. május 16-án nyitották meg aláírásra. Annak a hónapnak az első napján lép hatályba, amikor letelik az azt követő három hónap, hogy 6 aláíró (amelyek közül legalább négy az Európa Tanács tagja) kinyilvánította, hogy csatlakozni kíván az egyezményhez.

2. A TÁRGYALÁSOK KIMENETELE

2004. június 25-én a Bizottság a Tanácshoz címzett ajánlást fogadott el annak érdekében, hogy hatalmazza fel a Bizottságot tárgyalások megkezdésére az Európa Tanács szakértői bizottsága által folytatott munka keretében [SEC(2004)822] a Közösség hatáskörébe eső kérdésekkel kapcsolatban; elfogadott továbbá egy tanácsi közös álláspont-javaslatot ugyanezekről a tárgyalásokról az Európai Unióról szóló szerződés VI. címének hatálya alá tartozó kérdésekkel összefüggésben [COM(2004)444].

2004. november 19-én a Tanács határozatot fogadott el, melyben felhatalmazta a Bizottságot, hogy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 300. cikkének megfelelően folytasson tárgyalásokat az egyezménytervezet közösségi hatáskörbe eső cikkeiről; elfogadott továbbá egy közös álláspontot. A felhatalmazás tárgyalási irányelveket is tartalmazott.

A tárgyalásokat a tagállamok, a Tanács ír, holland és luxemburgi elnöksége, illetve a Bizottság szoros együttműködése jellemezte: ez rendszeres és gyümölcsöző koordinációs ülésekben nyilvánult meg. Az eredetileg megállapított határidőket olyan pontosan betartották, hogy az egyezménytervezet már az állam- és kormányfők 2005. májusi varsói csúcstalálkozóján rendelkezésre állt.

A tárgyalások végeztével a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Tanács által kitűzött célokat elérték. Az új egyezmény figyelembe veszi a területen elfogadott többi nemzetközi jogi eszközt is, különös tekintettel a Pénzügyi Akció Munkacsoport (GAFI) pénzmosásra vonatkozó ajánlásaira. Ez a megközelítés tette lehetővé az egyezmény pontos kiterjesztését a terrorizmus finanszírozására, a fogalomnak az 1999. decemberi 9-i ENSZ-egyezményben foglalt meghatározása alapján.

Ezenkívül biztosították a rendelkezések általános koherenciáját az Európai Unióban hatályban lévő jogi rendelkezésekkel. Ez különösen igaz a 13. cikkben meghatározott megelőző intézkedésekkel kapcsolatos rendelkezésekre, illetve a pénzügyi hírszerző egységek létrehozására (1. cikk f) pont és 12. cikk) és azok működési feltételeire (14., 46. és 47. cikk) vonatkozó rendelkezésekre Az így megfogalmazott rendelkezések teljes mértékben összeegyeztethetők a pénzügyi rendszerek pénzmosás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 1991. június 10-i 91/308/EGK tanácsi irányelvvel[1], amelyet a 2001/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[2] módosított, valamint a tagállamok pénzügyi hírszerző egységeinek az információcsere terén folytatott együttműködésére vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2000. október 17-i 2000/642/IB tanácsi határozattal[3]. Az egyezmény figyelembe veszi továbbá a Bizottság nemrégiben előterjesztett javaslatait, vagyis a pénzügyi rendszerek pénzmosás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló harmadik irányelvtervezetét (COM(2004)448) és a pénzmosásnak a vámegyüttműködés keretében történő megelőzéséről szóló, európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatot (COM(2002)328).

Megerősítették a nemzetközi büntetőügyi együttműködést mindenekelőtt olyan rendelkezésekkel, melyek lehetővé teszik a bankszámla-tulajdonosokkal és tranzakcióikkal kapcsolatos információk átadását. Lehetővé tették e rendelkezések kiterjesztését a bankon kívüli pénzügyi intézményekre is.

Az egyezmény 52. cikkének (4) bekezdése hatástalanító záradékot tartalmaz, amely lehetővé teszi az Európai Unió tagállamai számára a megfelelő közösségi és uniós szabályok alkalmazását az egyezményben foglalt szabályok helyett. Ez a rendelkezés megőrzi a közösségi és uniós jogalkotás szükségképpen előremutató jellegét, és a jövőre nézve megakadályozza az esetleges összeegyeztethetetlenségek megjelenését.

Végül az Európai Közösség jogosult az egyezmény aláírására; tájékoztatást kap a többi féltől származó aláírásokról, megerősítésekről, az általuk benyújtott nyilatkozatokról és fenntartásokról, illetve az egyezménnyel kapcsolatos egyéb dokumentumokról. Részt vesz a felek 48. cikkben említett konferenciáján is, amelynek célja az egyezmény végrehajtásának nyomon követése. Az Európa Tanács többi egyezményében megállapítottakkal ellentétben azonban az Európai Közösségnek nincs joga az esetleges módosításokról és az egyezményhez csatlakozó új szerződő felek elfogadásáról határozni, még akkor sem, ha az egyezményből eredő minden kötelezettségnek eleget kell tennie. E határozatok meghozatalának joga az Európa Tanács tagállamait illeti (a Miniszteri Bizottságon belül), vagyis még azokat az országokat is, amelyek az egyezmény harmadik felei lehetnek, tehát nem vonatkoznak rájuk az egyezményben foglalt kötelezettségek. A Közösség részvétele – azonkívül, hogy hozzájárul a feleknek az egyezmény hatálybalépéséhez szükséges száma eléréséhez – azért is fontos, mert az egyezmény megkötésére és megerősítésére ösztönzi a többi felet egy olyan időszakban, amikor minden eddiginél sürgetőbb a nemzetközi együttműködés a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem területén.

Következésképp a Bizottság által előterjesztett, tanácsi határozatra irányuló javaslat egyetlen cikket tartalmaz. E cikk felkéri a Tanácsot az Európa Tanács pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról, valamint a terrorizmus finanszírozásáról szóló 198. egyezményének az Európai Közösség nevében történő aláírásának engedélyezésére.

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európa Tanács pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról, valamint a terrorizmus finanszírozásáról szóló 198. egyezményének az Európai Közösség nevében történő aláírásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésére és 95. cikkére, összefüggésben a 300. cikk (2) bekezdése első albekezdésével,

tekintettel a Bizottság javaslatára[4],

mivel:

(1) Az Európai Bizottság alapvető fontosságúnak tekinti a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzését, valamint az e jelenségek elleni küzdelmet a hitelintézetek és egyéb pénzügyi intézmények helyes működése, integritása és stabilitása, valamint a pénzügyi rendszer egészébe vetett bizalom megőrzése, továbbá a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozása érdekében.

(2) Az Európa Tanács és az Európai Közösség tagjai az Európa Tanácsnak a pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról szóló 1990. évi 141. egyezményéből kiindulva új jogi eszközben állapodtak meg, hogy figyelembe vegyék a megnövekedett veszélyt és a legjobb nemzetközi gyakorlatok minőségének javulását.

(3) A Szerződés 300. cikke (1) bekezdése első albekezdésének megfelelően a Bizottság lefolytatta a tárgyalásokat az Európai Közösség nevében.

(4) A tárgyalások lezajlottak, és az új, a pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról, valamint a terrorizmus finanszírozásáról szóló 198. egyezményt az Európa Tanács főtitkára 2005. május 16-án nyitotta meg aláírásra az érintett államok és az Európai Közösség számára.

(5) Az egyezmény egy későbbi időpontban történő esetleges megkötésének feltételével az Európai Közösség aláírja azt,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

Egyetlen cikk

A Tanács elnöke felhatalmazást kap – figyelemmel annak későbbi időpontban való megkötésének feltételére is –, hogy kijelölje a pénzmosásról, a bűncselekményből származó jövedelmek felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról, valamint a terrorizmus finanszírozásáról szóló egyezménynek az Európai Közösség nevében történő aláírására jogosult személyt.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én

a Tanács részéről

az elnök

1. MELLÉKLET

A Bizottság nyilatkozata

[az aláírásról határozó tanácsi ülés jegyzőkönyvéhez]

A Bizottság megállapítja, hogy az egyezmény bizonyos általános és intézményi rendelkezései – különösen a módosítások megszavazása és az új szerződő felek elfogadása az 54. cikk (1)–(3) bekezdésében és az 50. cikk (1) bekezdésében – nem teszik lehetővé a Közösség számára külső hatásköre teljes gyakorlását a többi féllel azonos alapon, még akkor sem, ha a Közösségre az egyezményben megállapított valamennyi kötelezettség vonatkozik.

A Bizottság – tekintettel a Szerződések őreként betöltött szerepére, valamint a Bíróság ítélkezési gyakorlatára – aggodalmát fejezi ki e megoldás miatt.

Ennek megfelelően az egyezmény általános és záró rendelkezései nem tekinthetők precedens értékűnek más egyezmények összefüggésében.

A Bizottság hangsúlyozza továbbá, hogy az egyezményt a Pénzügyi Akció Munkacsoport (GAFI) legutóbb 2003-ban frissített 40 ajánlásával, illetve a megfelelő vívmányokkal összhangban kell alkalmazni. Ez különösen vonatkozik a kölcsönös jogsegélyről és a kiadatásról szóló 36 (c) ajánlásra, amely szerint a jogsegély iránti kérelem nem utasítható el pusztán azon az alapon, hogy a bűncselekménynek pénzügyi vonatkozásai is vannak.

[1] HL L 166., 1991.6.28., 77. o.

[2] HL L 344., 2001.12.28., 76. o.

[3] HL L 271., 2000.1.24., 4. o.

[4] HL C […] […], o.