[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 11.1.2006

SEC(2006) 24 végleges

Ajánlás

TANÁCSI VÉLEMÉNY

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Magyarország aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Háttér

Az 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktum 2005-ben első ízben módosításra került. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és gazdasági támpilléreit, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.

A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak ((aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Magyarország első ízben 2004 májusában nyújtott be konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2004. július 5-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.

A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformját követően a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltéréskor jönnek szóba.

Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Magyarország nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.

Értékelés

(1) Magyarország 2005. december 1-jén nyújtotta be a Tanácsnak és a Bizottságnak konvergenciaprogramjának aktualizált változatát. A program a 2005–2008. közötti időszakot öleli fel. Az aktualizált program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát, és biztosítja az ott előírt valamennyi kötelező adatot, valamint a legtöbb opcionális adatot; egyes pontokon azonban (a FISIM kezelését és a honvédelmi kiadások nyilvántartását illetően) nem konzisztens az ESA 95-el. A program a korábbi és tervezett egyszeri tételekre vonatkozóan nem nyújt részletes adatokat. Emellett nem állapít meg explicit módon középtávú célkitűzést sem a költségvetési egyenlegre vonatkozóan, mint ahogy azt a magatartási kódex előírja.

(2) A Tanács 2004. július 5-i határozata szerint Magyarországon túlzott a hiány, és ajánlást bocsátott ki annak a 104. cikk (7) bekezdése szerinti kiigazítására. Miután a Tanács 2005. januárban úgy határozott, hogy Magyarország nem hozott eredményes intézkedéseket, 2005. március 8-án új – a 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ajánlásokat bocsátott ki és ismételten kihangsúlyozta, hogy a túlzott hiányt a magyar hatóságok által a 2004. májusi konvergenciaprogramban kitűzött és a 2004. decemberi aktualizálásban megerősített határidőig, azaz 2008-ig ki kell igazítani, a mostani aktualizálásban megállapított pályával összhangban. A Tanács különösen azt ajánlotta a magyar hatóságoknak, hogy tegyenek hatékony lépéseket a 2005. évi tervezett hiány elérésére, és hogy az esetleges adócsökkentések időzítését és végrehajtását a 2005–2008. közötti időszak tervezett hiányának elérésétől tegyék függővé. Ugyanezt fogalmazta meg a konvergenciaprogram 2004. évi aktualizálásáról szóló, szintén 2005. március 8-án elfogadott tanácsi vélemény. 2005. november 8-án a Tanács a 104. cikk (8) bekezdésének alapján úgy határozott, hogy Magyarország nem teljesíti a márciusi tanács ajánlásokat. A túlzott hiány kiigazítására új, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást kell majd kibocsátani.

(3) Az átfogó gazdasági reformcsomag 90-es évek közepén történt elfogadását követően megalapozott makrogazdasági politikák és megfelelő szerkezeti reformok segítették a kiegyensúlyozott és erős növekedést, valamint az infláció csökkenését. 2001-től kezdődően azonban jelentősen nőttek az állami kiadások, és a nagyvonalú bérrendezések jelentős makrogazdasági egyensúlytalanságokat eredményeztek. Noha 2003-tól kezdve a növekedés kiegyensúlyozottabbá vált, az infláció és a bérek növekedése lelassult, Magyarország továbbra is nagy költségvetési és külső hiánnyal küzd. Az aktualizálás előrejelzései szerint a GDP növekedése kb. 4 % körül stabilizálódik, ezt a programidőszakban a befektetések és az export segítik elő. Ez a növekedési szcenárió nagyjából összhangban van a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzéseiben tervezett adatokkal[3]. A programidőszak utolsó éve azonban – amely a közösen megállapított módszertant alkalmazó bizottsági számítások alapján pozitív kibocsátási rést mutat – optimistának tűnik. Mindezek fényében az aktualizált program növekedési feltételezései valószínűnek, de a programidőszak vége felé meglehetősen kedvezőnek tűnnek. Az aktualizált program külső hiányra vonatkozó középtávú előrejelzése valószínűnek tűnik, bár az előrejelzett csökkenés az aktualizálásban vázolt szigorú költségvetési megszorítások teljesítésétől és a potenciális kibocsátást fokozó strukturális reformok végrehajtásától függ. Az aktualizálás inflációs előrejelzései teljes mértékben összhangban vannak a Bizottság előrejelzéseivel.

(4) A magyar monetáris politikát továbbra is az inflációkövetés és az árfolyamrögzítés jellemzi. A konvergenciaprogram megerősíti, hogy Magyarország továbbra is 2010-ben kíván az euró-övezethez csatlakozni. Miután 2004 derekán az előző évhez képest 7 %-on tetőzött, az infláció gyorsan 4 % alá süllyedt 2005 első felében. A reálbérek növekedésének lelassulása, a gyengébb belföldi kereslet, valamint az EU-csatlakozást követően megerősödött importverseny hozzájárultak az infláció alacsonyabb szinten történő stabilizálásához. A forint/euró árfolyam felértékelésének trendje 2005 októberében visszájára fordult, miután a befektetőknek a költségvetési politika kedvezőtlen alakulása miatti növekvő aggodalma és az euró bevezetésének időpontjával kapcsolatos fokozott bizonytalanság fokozatos leértékelést indított be. 2005. december közepén a forint 3 %-kal volt gyengébb az év kezdetéhez képest. A magyar hosszú távú kamatlábak továbbra is jelentősen magasabbak a többi új tagállaménál. Az euró-övezethez tartozó kötvények kamathozamai (és kamatkülönbözetei) a januári 7,2 %-ról 2005. szeptemberre fokozatosan elérték az 5,6 %-ot, majd októberben – mivel javult a piacokon a kockázati megítélés – hirtelen emelkedtek, és azóta 7 % körül voltak, részben annak folyományaként, hogy fokozódott a befektetők aggodalma a költségvetési politika kedvezőtlen alakulása miatt.

(5) Az aktualizálás továbbra is 2008-ra kívánja megszűntetni a túlzott hiányt. A hiány tervezett alakulása a következő: a GDP 6,1 %-a 2005-ben, 4,7 %-a 2006-ban, 3,3 %-a 2007-ben és 1,9 %-a 2008-ban, azaz évente a GDP 1,4 százalékpontjának felel meg a csökkenés. Az elsődleges többlet időbeli alakulása hasonló ehhez. Ezek a költségvetési előrejelzések nem tartalmazzák az egyszeri tételeket (2006-ban és 2007-ben egyaránt a GDP 0,3 százalékpontjának megfelelő katonai beszerzések), és a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat hatását sem (ez a GDP 1–1,5 %-a között mozog), amely a 2007. tavaszi adatbejelentésig kerül figyelembe vételre[4]. A bevételi hányad erőteljes, a GDP mintegy 3½ százalékpontjának megfelelő csökkenését (amely elsősorban a nemrégiben útjára indított ötéves adócsökkentési stratégiának köszönhető) az előrejelzések szerint túlkompenzálja a GDP arányos kiadási hányad 2005. és 2008. közötti, a GDP mintegy 7½ százalékpontjának megfelelő csökkenése.

(6) 2005 szeptemberében a magyar hatóságok a 2005-ös célt a 2004. decemberi aktualizálásában szereplő, a GDP 3,6 %-ának megfelelő értékről a GDP 6,1 %-ára módosították. A Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése alapján ez a módosított 2005-ös cél elérhető volt. A legfrissebb készpénzalapú adatok ezt alátámasztják.

(7) Az aktualizálás úgy tervezi, hogy a strukturális egyenleg a GDP -5,7 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ban a GDP -2,1 %-ára javul (figyelmen kívül hagyva a nyugdíjreform és az egyszeri tételek hatását). A program költségvetési előrejelzései alapján nem lehet középtávú célkitűzésre következtetni.

(8) A programban körvonalazott strukturális intézkedéseknél azonban – különösen a köz-, az egészségügyi és az oktatási szektort – hiányoznak a szükséges mennyiségi meghatározások az intézkedések rövid és hosszú távú költségvetési hatásainak megítélésére. Mindemellett ha figyelembe vesszük azt is, hogy a múltban többször is elhibázták a célokat, a költségvetés akár sokkal rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettnél. A Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzései 2005-re a GDP 6,7 %-ának megfelelő hiányt vetítettek előre (ideértve a vadászrepülők elszámolását is), ami azt jelentheti, hogy a hiány 2006. évi alakulása magasabb is lehet a programban ismertetettől. 2006-ban a kiadások 2005-ös költségvetéshez képesti, a GDP 4 százalékpontjával történő megszorítása nem alapul világosan meghatározott és számszerűsített intézkedéseken. A programidőszak későbbi éveiben az állami autópálya-befektetésektől a köz és a magánszféra partnerségére alapuló (PPP) programokra való áttérés elszámolási problémákkal, valamint ehhez kapcsolódóan költségekkel járhat; a kamatlábak előrejelzések szerinti csökkenése kimaradhat; és bizonytalanság övezi a – valószínűleg alacsonyabb adóbevételeket eredményező – adóreform hatásait.

(9) Figyelembe véve a fenti kockázatértékelést, a program költségvetési stratégiáját alá kell támasztani és részletezni kell azt, hogy biztosítani lehessen a túlzott hiány – Tanács ajánlásának megfelelően – 2008-ra történő kiigazításával való konzisztenciát.

(10) Az adóssághányad az előrejelzések szerint a GDP 58,4 %-ára nő 2006-ban, majd azt követően a programidőszak végére a GDP 56,2 %-ára csökken, amit az államháztartási hiány folyamatos csökkenése vált ki. A nyugdíjreform kumulált terhét is figyelembe véve, amely a 2004-es 3 % és a 2008-as 6 % között mozog, az adósság szintje meghaladná a 60 %-os referenciaértéket. A Bizottság szolgálatainak 2004. őszi előrejelzései és a jelenlegi aktualizálás közötti összehasonlítás megerősíti, hogy a GDP-arányos adósság alakulása értékelésének főbb különbségei abból adódnak, hogy az aktualizálás költségvetési előrejelzései jóval optimistábbak.

(11) Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Magyarország magas kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési terhei miatt. A bruttó adósság GDP-hez viszonyított aránya jelenleg a referenciaérték közelében van, és az előrejelzések szerint a 2050-ig tartó időszakban emelkedni fog. Magyarország a nyugdíjkiadások jövőbeni emelkedésének visszatartására törekedve a 90-es évek vége felé megreformálta nyugdíjrendszerét, ami segítette a népességelöregedés költségvetési kihatásainak csökkentését. A kormányzati nyugdíjkiadások emelkedése azonban magasabb lehet az aktualizálásban előrejelzettnél, ami azt mutatja, hogy fontos lehet közelebbről is megvizsgálni azokat a tényezőket, amelyek a feltételezések szerint ellensúlyozzák ezeket a magasabb kiadásokat, valamint a nyugdíjakkal és egyéb népességelöregedéssel kapcsolatos kiadásokat. Ezen felül a jelenlegi magas strukturális hiány hozzájárul a fenntarthatóság növekvő kockázataihoz. Az államháztartás fenntarthatósága kockázatainak csökkentésére emiatt az államháztartás középtávú, jelentős mértékű konszolidálására és a költségvetési egyenleg erősítésére van szükség[5].

(12) Az államháztartás terén tervezett intézkedések nincsenek összhangban a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A Tanács 2005. november 8-án a Szerződés 104. cikkének (8) bekezdése alapján úgy határozott, hogy Magyarország nem tett eleget a Tanács 2005. március 8-i, 104. cikk (7) bekezdés szerinti, a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében másodszor kiadott ajánlásainak. Az aktualizálás megőrzi a túlzott hiány 2008-ra történő kiigazításának többéves keretét, noha valószínű, hogy a költségvetés az előrejelzettől rosszabban alakul, és hiányoznak a részletes leírások és mennyiségi meghatározások az intézkedések rövid és hosszú távú költségvetési hatásainak megítélésére.

(13) Magyarország 2005. október 14-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja fő kihívásként az államháztartási szektor méretének és hiányának fokozatos és folyamatos csökkentését azonosítja. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései az adócsökkentések tekintetében figyelembe veszik a nemzeti reformprogram reformintézkedéseinek költségvetési kihatásait. Az aktualizálás kifejti a nemrég elfogadott ötéves adócsökkentési programot, és több tervet is ismertet az állami szektor reformjára, ehhez azonban nem biztosítja a szükséges leírásokat és mennyiségi meghatározásokat. Ezek a tervek nagyjából összhangban vannak a 2005. október 14-én benyújtott nemzeti reformprogrammal.

(14) A fenti értékelés fényében Magyarország számára helyénvaló lenne konvergenciaprogramja aktualizálását átdolgozni és azt legkésőbb 2006. szeptember 1-ig benyújtani, amely azonosítaná az ország középtávú kiigazítási pályájával teljes mértékben konzisztens konkrét és strukturális intézkedéseket. Magyarországnak időközben pedig erőfeszítéseket kellene tennie a 2006-ra és azon túlra kitűzött költségvetési célkitűzéseinek elérésére.

Ajánlás

TANÁCSI VÉLEMÉNY

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Magyarország aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[6], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

1. [2006. január 24]-én a Tanács megvizsgálta Magyarországnak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. Az aktualizált program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát, és biztosítja az ott előírt valamennyi kötelező adatot, valamint a legtöbb opcionális adatot; egyes pontokon azonban (a FISIM kezelését és a honvédelmi kiadások nyilvántartását illetően) nem konzisztens az ESA 95-el. A program a korábbi és tervezett egyszeri tételekre vonatkozóan nem nyújt adatokat. Emellett nem állapít meg explicit módon középtávú célkitűzést sem a költségvetési egyenlegre vonatkozóan, mint ahogy azt a magatartási kódex előírja.

2. Az átfogó gazdasági reformcsomag 90-es évek közepén történt elfogadását követően megalapozott makrogazdasági politikák és megfelelő szerkezeti reformok segítették a kiegyensúlyozott és erős növekedést, valamint az infláció csökkenését. 2001-től kezdődően azonban jelentősen nőttek az állami kiadások, és nagyvonalú bérpolitikákat hajtottak végre, ami jelentős makrogazdasági egyensúlytalanságokat eredményezett. Noha az elmúlt években a növekedés kiegyensúlyozottabbá vált, az infláció és a bérek növekedése lelassult, Magyarország továbbra is nagy költségvetési és külső hiánnyal küzd. A 2005 decemberi aktualizálás makrogazdasági szcenáriója úgy tervezi, hogy a reál GDP növekedés kb. 4 % körül továbbra is állandó lesz a programidőszak fennmaradó részében, amit a befektetések és az export segítenek elő. Ez a szcenárió a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy valószínűsíthető növekedési feltételezésekre épül, bár az utolsó év esetében kedvezőnek látszik. A külső hiány előrejelzett csökkenése a költségvetési megszorítások teljesítésétől és a potenciális kibocsátást fokozó strukturális reformok végrehajtásától függ. A program inflációs előrejelzései reálisnak tűnnek.

3. A Tanács 2004. július 5-i határozata szerint Magyarországon túlzott a hiány, ezért a 104. cikk (7) bekezdése szerint ajánlást bocsátott ki, hogy a Magyarország májusi konvergenciaprogramjában szereplő kiigazítási pályával összhangban legkésőbb 2008-ra igazítsák ki ezt a hiányt. Miután a Tanács 2005. januárban a 104. cikk (8) bekezdésével összhangban úgy határozott, hogy Magyarország nem hozott eredményes intézkedéseket, 2005. március 8-án új – a 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ajánlásokat bocsátott ki, amiben fenntartotta, hogy a túlzott hiányt 2008-ig kell kiigazítani. A Tanács azt ajánlotta a magyar hatóságoknak, hogy tegyenek hatékony lépéseket a 2005. évi, az aktualizált konvergenciaprogram szerinti tervezett hiány elérésére, és hogy az esetleges adócsökkentések időzítését és végrehajtását a 2005–2008. közötti időszak tervezett – aktualizált konvergenciaprogram szerinti – hiányának elérésétől tegyék függővé. Ugyanezt fogalmazta meg a konvergenciaprogram 2004. évi aktualizálásáról szóló, szintén 2005. március 8-án elfogadott tanácsi vélemény. Az aktualizálás továbbra is 2008-ra kívánja megszűntetni a túlzott hiányt. A hiány tervezett alakulása a következő: a GDP 6,1 %-a 2005-ben, a GDP 4,7 %-a 2006-ban, a GDP 3,3 %-a 2007-ben és a GDP 1,9 %-a 2008-ban, azaz évente a GDP 1,4 százalékpontjának felel meg a csökkenés. Az elsődleges többlet időbeli alakulása hasonló ehhez. Ezek a költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe az egyszeri tételek hatását és a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat hatását (ez a GDP 1–1,5 %-a között mozog), amely a 2007. tavaszi adatbejelentésig kerül figyelembe vételre[7]. 2005 szeptemberében a magyar hatóságok a 2005-ös célt a 2004. decemberi aktualizálásában szereplő, a GDP 3,6 %-ának megfelelő értékről a GDP 6,1 %-ára módosították. A Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése alapján ez a módosított 2005-ös cél elérhető volt. A legfrissebb készpénzalapú adatok ezt alátámasztják.

4. Az aktualizálás úgy tervezi, hogy a strukturális egyenleg a GDP -5,7 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ban a GDP -2,1 %-ára javul (figyelmen kívül hagyva a nyugdíjreform hatását). A program költségvetési előrejelzései alapján nem lehet középtávú célkitűzésre következtetni.

5. A költségvetés akár sokkal rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettnél, mivel a kiadások 2006. évi megszorítása, valamint a program utolsó éveinek strukturális megszorításai nem alapulnak világosan meghatározott és számszerűsített intézkedéseken. Ezen kívül bekövetkezhet számos olyan esemény, amelyeknek a stratégia kapcsán fennáll a kockázata.

6. Tekintettel erre a kockázatértékelésre a program költségvetési irányvonalát alá kell támasztani és részletezni kell, hogy biztosítani lehessen a túlzott hiány – Tanács ajánlásának megfelelően – 2008-ra történő kiigazításával való konzisztenciát.

7. 2005-ben az adóssághányad a becslések szerint elérte a GDP 57,7 %-át. A program előrejelzése szerint az adóssághányad mintegy 1½ százalékponttal csökken a programidőszak folyamán. A költségvetési célok fent említett kockázatai miatt az adóssághányad alakulása valószínűleg nem annyira kedvező, mint ahogy azt a programban előre jelezték.

8. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Magyarország magas kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési terhei miatt. A bruttó adósság GDP-hez viszonyított aránya jelenleg a referenciaérték közelében van, és az előrejelzések szerint a 2050-ig tartó időszakban emelkedni fog. Magyarország a nyugdíjkiadások jövőbeni emelkedésének visszatartására törekedve a 90-es évek vége felé megreformálta nyugdíjrendszerét, ami segítette a népességelöregedés költségvetési kihatásainak csökkentését. A kormányzati nyugdíjkiadások emelkedése azonban magasabb lehet az aktualizálásban előrejelzettnél, ami azt mutatja, hogy fontos lehet közelebbről is megvizsgálni azokat a tényezőket, amelyek a feltételezések szerint ellensúlyozzák ezeket a magasabb kiadásokat, valamint a nyugdíjakkal és egyéb népességelöregedéssel kapcsolatos kiadásokat. Ezen felül a jelenlegi magas strukturális hiány hozzájárul a fenntarthatóság kockázatainak növeléséhez. Az államháztartás fenntarthatósága kockázatainak csökkentésére emiatt az államháztartás középtávú, jelentős mértékű konszolidálására és a költségvetési egyenleg erősítésére van szükség[8].

9. Az államháztartás terén tervezett intézkedések nincsenek összhangban a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A Tanács 2005. november 8-án a Szerződés 104. cikkének (8) bekezdése alapján úgy határozott, hogy Magyarország nem tett eleget a Tanács 2005. március 8-i, 104. cikk (7) bekezdés szerinti, a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében másodszor kiadott ajánlásainak. A túlzott hiány 2008-ra történő kiigazítására nézve az aktualizálás megtartja a többéves keretet, noha valószínű, hogy a költségvetés az előrejelzettnél rosszabban alakul.

10. Magyarország 2005. október 14-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja fő kihívásként az államháztartási szektor méretének és hiányának fokozatos és folyamatos csökkentését azonosítja. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései az adócsökkentések tekintetében figyelembe veszik a nemzeti reformprogram reformintézkedéseinek költségvetési kihatásait. Az aktualizálás kifejti a nemrég elfogadott ötéves adócsökkentési programot, és több tervet is ismertet az állami szektor reformjára, ehhez azonban nem biztosítja a szükséges leírásokat és mennyiségi meghatározásokat. Ezek a tervek nagyjából összhangban vannak a nemzeti reformprogrammal.

A fenti értékelés fényében a Tanácsnak az a véleménye, hogy Magyarország dolgozza át és legkésőbb 2006. szeptember 1-ig nyújtsa be konvergenciaprogramjának aktualizálását, amely azonosítaná az ország középtávú kiigazítási pályájával teljes mértékben konzisztens konkrét és strukturális intézkedéseket. Magyarországnak időközben pedig erőfeszítéseket kellene tennie a 2006-ra és azon túlra kitűzött költségvetési célkitűzéseinek elérésére.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 1

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Reál GDP (%-os változás) | KP 2005. dec.6 | 4.2 | 4.0 | 4.1 | 4.0 | 4,0 |

COM 2005. nov. | 4.2 | 3.7 | 3.9 | 3.9 | nincs adat |

KP 2004. dec. | 3.9 | 4.0 | 4.2 | 4.3 | 4,6 |

HICP-infláció (%) | KP 2005. dec. | 6.8 | 3.5 | 2.1 | 3.0 | 2,4 |

COM 2005. nov. | 6.8 | 3.7 | 2.0 | 3.0 | nincs adat |

KP 2004. dec. | 6.8 | 4.5 | 4.0 | 3.5 | 3,0 |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2005. dec.2 | -1.3 | -1.0 | -0.5 | -0.1 | 0,4 |

COM 2005. nov.7 | -0.9 | -0.7 | -0.3 | 0.2 | nincs adat |

KP 2004. dec.2 | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | -5,4 | -6,1 | -4,78 | -3,38 | -1,9 |

COM 2005. nov. | -5,4 | -6,1 | -6,7 | -6,9 | nincs adat |

KP 2004. dec. | -4,5 | -3,6 | -2,9 | -2,2 | -1,6 |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | -1,1 | -2,5 | -1,5 | -0,3 | +0,8 |

COM 2005. nov. | -1,5 | -2,2 | -3,0 | -3,4 | nincs adat |

KP 2004. dec. | -0,5 | 0,0 | 0,2 | 0,6 | 1,0 |

Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.2 | -4,8 | -5,7 | -4,5 | -3,3 | -2,2 |

COM 2005. nov. | -5,3 | -5,8 | -6,6 | -7,0 | nincs adat |

KP 2004. dec.2 | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.4 | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

COM 2005. nov.5 | -5,3 | -6,3 | -7,6 | -8,5 | nincs adat |

KP 2004. dec. | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | 57,2 | 57,7 | 58,48 | 57,98 | 56,28 |

COM 2005. nov. | 57,4 | 57,2 | 58,0 | 59,2 | nincs adat |

KP 2004. dec. | 57,3 | 55,5 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |

Megjegyzések: 1 A költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat (amelyet a 2007. tavaszi adatbejelentésig kell elvégezni) hatását. Ezt a hatást figyelembe véve az államháztartási egyenleg az aktualizált program szerint a következőképpen alakulna: a GDP 6,5 %-a 2004-ben, 7,4 %-a 2005-ben, 6,1 %-a 2006-ban, 4,7 %-a 2007-ben és 3,4 %-a 2008-ban, míg a bruttó államadósság 2004-ben a GDP 60,3 %-a, 2005-ben 61,5 %-a, 2006-ban 63,0 %-a, 2007-ben 63,2 %-a és 2008-ban 62,3 %-a lenne (lásd a 8. lábjegyzetet is). 2 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 3 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 4 A program nem ad felvilágosítást az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések vonatkozásában. 5 Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései alapján. 6 A FISIM-allokáció előtt (FISIM-allokáció után: 2004-ben 4,6 %; 2005-ben 4,2 %; 2006-ban 4,3%; 2007-ben 4,1% és 2008-ban 4,1%). 7 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 3,7%, 3,5%, 3,5% és 3,4%). 8 Figyelmen kívül hagyva a 2007-ben és 2008-ban egyaránt a GDP 0,3 %-ának megfelelő katonai beszerzéseket. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által 2005. október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.

[3] Meg kell említeni, hogy a bizottsági előrejelzés a FISIM-allokációt még nem tartalmazó idősorok alapján készült, míg az aktualizálás a FISIM-allokációt is figyelembe véve részletezi a növekedést (és az összehasonlítás érdekében ezzel párhuzamosan FISIM nélkül is feltűntetik az összesített növekedési rátát). A hiány- és adósságarányok számítása a FISIM-allokáció előtti GDP adatsorok alapján történik.

[4] Ezt a hatást figyelembe véve az általános költségvetési egyenleg az aktualizált program szerint a következőképpen alakulna: a GDP 7,4 %-a 2005-ben, 6,1 %-a 2006-ban, 4,7 %-a 2007-ben és 3,4 %-a 2008-ban, míg a bruttó államadósság 2004-ben a GDP 60,3 %-a, 2005-ben 61,5 %-a, 2006-ban 63,0 %-a, 2007-ben 63,2 %-a és 2008-ban 62,3 %-a lenne. Ez azonban még mindig nem tartalmazza a katonai repülőgépek megvásárlását, ami 2006-ban és 2007-ben egyaránt a GDP 0,3 százalékpontját teszi ki.

[5] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók, amelyek a következő internetes oldalon kerülnek majd közzétételre: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] Ezt a hatást figyelembe véve az általános költségvetési egyenleg az aktualizált program szerint a következőképpen alakulna: a GDP 7,4 %-a 2005-ben, 6,1 %-a 2006-ban, 4,7 %-a 2007-ben és 3,4 %-a 2008-ban, míg a bruttó államadósság 2004-ben a GDP 60,3 %-a, 2005-ben 61,5 %-a, 2006-ban 63,0 %-a, 2007-ben 63,2 %-a és 2008-ban 62,3 %-a lenne. Ez azonban még mindig nem tartalmazza a katonai repülőgépek megvásárlását, ami 2006-ban és 2007-ben egyaránt a GDP 0,3 százalékpontját teszi ki.

[8] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók, amelyek a következő internetes oldalon kerülnek majd közzétételre: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm