Belső hivatkozás

[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 10.1.2007

SEC(2006) 1720

A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA

Megújulóenergia-útiterv A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÓJA

{COM(2006) 848 végleges}{SEC(2006) 1719}{SEC(2007) 12}

A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA

Megújulóenergia-útiterv – A hatásvizsgálat összefoglalója

BEVEZETÉS

Az elnökségi következtetések útján az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy terjesszen elő egy Megújuló energia útitervet, és vizsgálja meg annak lehetőségét, hogy 2015-re kitűzhető-e a 15%-os megújulóenergia-részarány[1]. Az Európai Parlament a maga részéről 2020-ra az összes energiafogyasztás megújulóenergia-hányadára vonatkozó 25%-os kötelező célkitűzésre tett felhívást[2]. E hatásvizsgálat megvizsgálja, hogy vajon az EU-nak el kell-e fogadnia mennyiségi célkitűzéseket a megújuló energia 2020. évi részesedését illetően[3]; ha igen, akkor milyen mértékben és milyen formában.

A vizsgálat mindezt az EU energiapolitikájának összefüggésében értékeli: környezetvédelmi fenntarthatóság, az ellátás biztonsága és versenyképesség. A megújuló energiaforrások potenciálisan mindháromhoz hozzájárulhatnak. Az üvegházhatást okozó gázok kis kibocsátásával járnak, nem fokozzák az éghajlatváltozást, ami a legfontosabb környezetvédelmi probléma. Túlnyomórészt belföldi energiaforrások és hozzájárulnak az tüzelőanyagok sokszínűvé tételéhez és az ellátás biztonságához. Hozzájárulhatnak a versenyképességhez, azáltal, hogy új, innovatív termelőket hoznak be az energiapiacra.

A hatásvizsgálat elemzi e hatásokat, és ahol lehetséges számszerűsíti őket. Két modellező módszert használ: PRIMES és Green-X.

AKTÍV MEGÚJULÓENERGIA-POLITIKA VAGY MARAD A SZOKÁSOS ÜGYMENET?

Az EU vagy egy „szokásos ügymenet” ( business-as-usual )[4] hozzáállást fogad el a megújuló energiák fejlesztése terén, vagy egy koherens támogatási politikát. Ha a feltételek nem változnak, a megújuló energia várható részesedése 10,5% és 12,5% között várható 2020-ra. Ezt kell összehasonlítani a proaktív politikai forgatókönyvekkel, amelyek szerint, összhangban z Európai Parlament és az Európai Tanács álláspontjával, a megújuló energia 2020-ra 20%-os részesedést érhet el.

Megvalósíthatóság

Az első kérdés az, hogy megvalósítható-e egy sokkal magasabb részesedés. Két szempontot kell figyelembe venni: van-e megfelelő biomassza energiacélokra, és képes-e a villamosenergia-rendszer elegendő mennyiségű szélenergiát és más formájú változó energiát abszorbeálni.

Például ahhoz, hogy 20%-os megújulóenergia-részesedést érjünk el, legfeljebb 230 millió tonna kőolajjal egyenértékű (Mtoe) bioenergiára lenne szükség, megosztva a belföldi előállítás és a behozatal között. Azzal az óvatos becsléssel élve, hogy a felhasznált biomassza 15%-a behozatalból származik[5], az EU által nyújtandó részesedés legfeljebb 195 Mtoe lenne. A Bizottság energiamodelljei számba veszik és megvalósíthatónak minősítik ezt az eredményt. Ez összevethető az Európai Környezetvédelmi Ügynökség azon becslésével is, amely szerint az EU 25 tagállama 2020-ban 235 Mtoe bioenergia szállítására lesz képes[6]. Mivel ez a 25 tagú EU-n alapuló becslés nem vette figyelembe Romániát és Bulgáriát, amelyek alacsony energiafogyasztású és nagy bioenergia-előállítási potenciállal rendelkező országok, megállapítható, hogy a biomassza rendelkezésre állása nem képez megvalósíthatósági korlátot.

Hasonlóképpen, a változó energiák hozzájárulása elérheti a 18%-ot a villamosenergia-termelésben. Ez nem jelenthet megvalósíthatósági (időszakossági) problémát: több átfogó tanulmány szerinti is technikailag megoldható, hogy villamosenergia-hálózat ilyen mértékben foglaljon magában változó energiát[7].

Fontos megjegyezni azt is, hogy a felhasznált modell figyelembe veszi az energiaszektor (gyakran hosszú) beruházási ciklusait (eszköz-élettartam) az új technológiák növekedési rátájának meghatározása és a hagyományos energia megújuló energiára való cserélése során.

Költségek:

Amennyiben nem vonják be teljes mértékben a külső költségeket és juttatásokat, a legtöbb fajta megújuló energia többe kerül, mint a hagyományos alternatívája. Ez a különbség csökkeni fog, de 2020-ra sem fog eltűnni.

48 USD/hordó olajáron alapuló energiaárakat feltételezve a szokásos ügymenet forgatókönyv szerint felhasznált megújuló energia várhatóan 2020-ban évi 13 milliárd euróval kerülne többe, mint hagyományos alternatívája. 20%-os megújulóenergia-részesedés mellett a többletköltség 24-31 milliárd euró lenne. Ezek a többletköltségek azonban szinte teljesen kiegyenlítődnének, ha az olajár magasabb lenne – pl. 78 USD/hordó ár mellett, ha a CO2-kibocsátásokat 25 euro/t-ra becsülnék.

Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása

A szokásos ügymenet forgatókönyv mellett évente 430-600 millió tonna (Mt) CO2-kibocsátást lehetne megtakarítani 2020-ban a megújuló energiák használatával. 20%-os megújulóenergia-részesedés mellett ugyanez az adat 600-900 Mt lenne[8].

Az ellátás biztonsága

A Green-X és PRIMES szakpolitikai forgatókönyvek szerint 2020-ban a megújuló energia növekvő részesedéséből fakadóan megtakarított tüzelőanyagok mennyisége 234-300 Mtoe/év lehetne[9], amelyből körülbelül 200Mtoe/év származna behozatalból. A Közel-Keletről és a Független Államok Közösségéből származó olajbehozatal várhatóan legalább 50 Mtoe-vel csökkenne.

Az olaj az az üzemanyag, amely Európa számára a legkomolyabb ellátásbiztonsági problémákat okozza, különösen a közlekedés terén. A magasabb bioüzemanyag-aránnyal számoló forgatókönyv segíthetne a legtöbbet az EU igen komoly ellátásbiztonsági problémáján. Az ellátás biztonsága a fűtési ágazatban is komoly kérdés, mivel ez az ágazat jelentős mértékben függ az olajtól és a gáztól.

Foglalkoztatás, GDP és exportlehetőségek

A PRIMES-ből és GREEN-X-ből származó eredményeket betáplálták az egész gazdaságot leképező modellbe. Ezek egyebek mellett figyelembe veszik a megújuló energiák fejlesztéséből eredő árváltozásokat is. A három felhasznált modell egyike[10] szerint egyrészt a GDP kicsit több mint 0,5%-kal lenne magasabb 2020-ban 20%-os megújulóenergia-részesedés mellett, mint a szokásos ügymenet feltételei esetén, másrészt pedig a foglalkoztatás alig kevesebb mint 0,3%-kal nőne, ami körülbelül 650 000 további munkahelyet jelent. A második modell[11] szerint a bioüzemanyag-ágazatban a foglalkoztatás 144 000 munkahellyel nőne, és a GDP növekedés körülbelül 0,23% lenne.A harmadik modell[12], amelyet a villamosenergia-ágazatra alkalmaztak, a jólét 0,05%-os csökkenését mutatta ki.

E modellek középpontjában a megújuló forrásokon alapuló energiára és az ennek előállításához szükséges tőkeeszközökre irányuló európai kereslet hatásai állnak. Egy aktív megújulóenergia-politika azonban az európai gyártók számára is lehetőséget teremt e technológia kivitelére. Ez a kiviteli potenciál az innovatív technológiák esetében a legnagyobb, de a bevált technológiák esetében is fennáll.

Biodiverzitás

Az éghajlatváltozás komolyan fenyegeti a biodiverzitást. Így a megújuló energiák pozitív hatása az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására pozitívan járul hozzá a biodiverzitás fenntartásához. Figyelembe kell azonban venni az energiatermelés helyi biodiverzitásra gyakorolt hatásait is. A szélenergia és a bioüzemanyagok esetén például az előállítási eljárások során meg kell előzni a biodiverzitásra gyakorolt komoly negatív hatásokat: például el kell kerülni a szélturbinák telepítését olyan „csomópontokban”, amelyeken keresztül a költöző madarak szükségszerűen áthaladnak, illetve el kell kerülni az esőerdők kivágását a biodízel előállításához szükséges pálmaolaj előállítása érdekében. Az ilyen előállítási eljárások elkerülése érdekében a Bizottság irányelveket dolgoz ki arra nézve, hogyan kell figyelembe venni a környezetvédelmi hatásokat a szélenergia fejlesztésében, és támogatási rendszer kifejlesztését tervezi a bioüzemanyag-irányelv felülvizsgálatának részeként.

Figyelemmel ezen intézkedésekre, megállapítható, hogy egy jelentősen magasabb megújulóenergia-részesedés hatása a biodiverzitásra alapvetően pozitív lenne, még a hagyományos energiaforrások biodiverzitásra gyakorolt negatív hatásának figyelembe vétele nélkül is. Valójában a hagyományos energiatermelésnek jelentős hatásai vannak a biodiverzitásra nézve (példa erre az olajszivárgás). A megújuló energiát támogató politika mellett e hatások csökkennének, mivel a megújuló energia magas részesedése kevesebb hagyományos energia használatát eredményezi.

Levegőminőség

A fosszilis tüzelőanyagokkal előállított villamos energia helyébe lépő megújuló energia általában pozitív hatással van a levegő minőségére, különösen, ha a szén helyébe lép. A hagyományos közlekedési üzemanyagok bioüzemanyagokra történő cserélése minimális levegőminőségi hatásokkal jár, mivel a közúti közlekedésből származó levegőszennyezés szigorú ellenőrzés alatt áll.

A hagyományos fűtés biomasszával való fűtésre történő cserélése járhat negatív hatásokkal a levegő minőségére, ha gyenge minőségű berendezéseket használnak. Ennek elkerülése érdekében minden lehetséges erőfeszítést meg kell tenni annak biztosítására, hogy a támogatási intézkedések csak a jó minőségű berendezések használata esetén álljanak rendelkezésre.

Nemzetközi vonatkozások

A biomassza, különösen a bioüzemanyag iránti európai kereslet hozzájárulhat a kereskedelmi kapcsolatok fejlesztéséhez az Európai Unió kereskedelmi partnereivel, különösen a fejlődő országokkal, amelyek közül számos versenyképes áron képes biomasszát és bioüzemanyagot előállítani és exportálni. A megújuló energiaforrások fontos lehetőséget teremthetnek a munkahelyek létesítéséhez és a vidékfejlesztéshez a fejlődő országokban. Így az EU erős megújulóerőforrás-politikája fontos eszköznek tekinthető a fejlődő országokkal kapcsolatos politikában.

20%-tól eltérő részesedések megcélzása

A vizsgált forgatókönyvek egyikének felhasználásával érzékenységi elemzést végeztek, összehasonlítva a 2020-ra elérendő 20%-os részesedés hatásait a 16, 18, vagy 22%-os részesedés elérésének hatásaival.

Ha a megújuló energia részesedése 20%-os szint alatt kerül meghatározásra, akkor a becsült költségcsökkenések (a „20%-os” forgatókönyvhöz képest) nagyjából arányban állnak az előnyök csökkenésével. Például a „16%-os” változat esetén 20%-kal kevesebb megújuló energiát használnának fel; 19%-kal kevesebb lenne a CO2-egtakarítás, 24%-kal lenne kevesebb a fosszilis üzemanyagok behozatalának megtakarítása; és 23%-kal csökkennének a beruházási költségek.

Ezzel szemben, ha a megújuló energia részesedését 20% felett határoznák meg – a „22%-os” változatban –, a költségek nagyobb mértékben növekednének, mint az előnyök. 10%-kal több megújuló energiát használnának; a CO2-megtakarítások és a fosszilis üzemanyag behozatalának megtakarítása hasonló mértékben nőnének (7, illetve 12%-kal); viszont a beruházási költségek 26%-kal emelkednének.

Ez megerősíti azt, hogy bölcs döntés 20%-nál nem nagyobb részesedést megcélozni.

Következtetés

Ezen elemzés alapján, és e tényezők politikai súlyától függően, indokolt lenne, hogy az EU arra a következtetésre jusson, hogy érdemes aktív megközelítést követni a megújuló energiák tekintetében, ambiciózus célkitűzéssel 2020-ra.

HOGYAN KELL TÁMOGATNI A MEGÚJULÓ ENERGIÁT?

Ha az EU célja az, hogy 2020-ban magas legyen a megújuló energia részesedése, tudnia kell, hogyan érheti ezt el.

A lehetséges használandó eszközök

Az olyan nem szabályozási eszközök, mint az önkéntes megállapodások, a fogyasztók tájékoztatása és a K+F hasznos szerepet játszhatnak. Önmagukban azonban nem eredményezik azt, hogy 2020-ban jelentősen magasabb legyen a megújuló energia részesedése.

Erőfeszítések folynak a külső költségek bevonására vonatkozóan, de az előrehaladás lassú és nem elég hatékony ahhoz, hogy elérjük a Közösség céljait a megújuló energiák terén.

A célkitűzések már régóta részét képezik az EU eszközeinek a megújulóenergia-politikában. Különösen a Közösség által a villamosenergia-termelés[13] és a közlekedés[14] terén alkalmazott megújuló energiára vonatkozóan elfogadott jogalkotási célok határozták meg mindkét ágazat számára a növekedés feltételeit. Ha az EU komoly erőfeszítést kíván tenni egy sokkal magasabb megújulóenergia-részesedés elérésére, akkor úgy tűnik, elengedhetetlenül folytatnia a célkitűzésekhez kötött megközelítést.

Ágazati célok vagy egységes megújulóenergia-célkitűzés?

Az ágazati célok jelenlegi rendszerének alternatívájaként lehetséges lenne az is, hogy áttérjünk egy olyan rendszerre, amely egységes megújulóenergia-célkitűzést határoz meg az egyes tagállamok részére. Ez azzal az előnnyel járna, hogy biztosítaná a piac komplex rugalmasságát a cél elérése módjának megválasztása vonatkozásában. Elvben, ettől azt várhatnánk, hogy a feladat elérésének költsége a lehető legalacsonyabb lenne.

Figyelembe kell azonban venni, hogy a célkitűzések egyik fő funkciója egy olyan keret kialakítása, amely biztonságot kínál a befektetőknek. Fontos az is, hogy elkerüljük azt a veszélyt, hogy a piac figyelme a rendelkezésre álló legolcsóbb technológiába való befektetésre koncentrálódjon, mert így késedelmet szenvedne az ígéretesebb és hatékonyabb technológiák fejlesztése azok magasabb költsége miatt. A technológiák korlátozása azt jelentheti, hogy az ellátásbiztonsági célok és a kibocsátáscsökkentési célok kimaradhatnak.

E kockázatok különösen jelentősek a bioüzemanyagok esetében, ami az egyetlen rendelkezésre álló eszköz a (kritikus) ellátásbiztonsági és kibocsátási problémák esetében a közlekedési ágazatban.

Ez elemzés arra mutat rá, hogy a bioüzemanyagok ágazati célkitűzései révén kialakított kiegyensúlyozottabb műszaki fejlesztés hosszabb távú gazdasági és környezetvédelmi előnyökhöz vezetne. Ezért ajánlatos 2020-ra minimális célkitűzést elfogadni a bioüzemanyagok használatára vonatkozóan.

A megújuló energia különböző kevert formái

Az energiaágazatok mindegyikének lehetséges fejlődését vizsgálva három forgatókönyvet alakítottak ki; valamennyi 20%-os megújulóenergia-részesedéssel számol 2020-ban, de az ágaztok közötti eltérő lebontásban:

1. A PRIMES ”magas megújulóenergia-részesedés és hatékonyság” forgatókönyv, mely szerint a megújuló energia a villamosenergia-termelés 43%-át adná; a benzin- és dízelolaj-fogyasztás 15%-át a közlekedésben; és a fűtés-hűtés 16%-át.

2. A Green-X a ”legalacsonyabb költség” forgatókönyve, amely a legolcsóbb technológiával indít, a PRIMES-forgatókönyvhöz képest több megújuló energiát eredményez a villamosenergia-termelésben és kevesebbet (12%) a közlekedésben.

3. A Green-X ”kiegyensúlyozott” forgatókönyv alapján a megújuló energia potenciálja az ágazatok és a technológiák között hasonló erőfeszítések útján teljesül. Ennek eredménye magasabb megújulóenergia-részesedés a fűtés és hűtés terén, mint más forgatókönyvekben (21%); alacsonyabb részesedés a villamosenergia-előállításban (34%) és közepes részesedés a közlekedésben (14%).

E forgatókönyvek alapján különösen a bioüzemanyagok terén értékelhető optimálisnak a 14%-os célkitűzés. Annak ellenére azonban, hogy egy ilyen fejlődés kivitelezhető lenne, óvatosabb hozzáállás szükséges a kötelező minimális célkitűzések meghatározásakor.

A hatásvizsgálat tehát magyarázatot ad arra, hogy miért lenne ésszerű célkitűzés 2020-ra körülbelül 31 Mtoe bioüzemanyag használata a közlekedési üzemanyag-fogyasztásban, figyelemmel a fenntarthatóan előállított bioüzemanyagok, gépjárműmotorok és bioüzemanyag-előállítási technológiák rendelkezésre állására vonatkozó mértéktartó várakozásokra.

Ezen elemzés alapján, és a különböző tényezők politikai súlyától függően javasolt, hogy a 2020-ra szóló 20%-os átfogó megújulóenergia-célkitűzés 10%-os bioüzemanyagokra vonatkozó ágazati céllal párosuljon.

[1] Elnökségi következtetések 7775/06, 2006. március 24.

[2] Az Európai Parlament 2006. december 14-i állásfoglalása

[3] Megjegyzés: az e hatásvizsgálatban használt modell szerint a megújuló energia 20%-os részesedése 2020-ra (a Parlament felhívása szerint) összhangban áll a 2015-re kitűzött 15%-kal (az Európai Tanács javaslata szerint).

[4] Fontos megjegyezni, hogy az itt leírt „szokásos ügymenet” forgatókönyv nem azonos az alapforgatókönyvvel, mivel 13%-kal több energiamegtakarítást tartalmaz, mint az alapforgatókönyv, tehát számításba veszi az energiahatékonysági cselekvési terv [COM(2006) 545] intézkedéseit is.

[5] A világ legtöbb régiójának a vérható energiaigényéhez képest nagyobb a biomassza-termelési potenciálja, mint Európának – és így nagyobb a biomassza-kiviteli kapacitásuk is. A biomassza-behozatal valószínűleg fontos részt képez majd az EU megújulóenergia-részarányában 2020-ban.

[6] Európai Környezetvédelmi Ügynökség (2006), Mennyi energiát képes Európa előállítani a környezet sérelme nélkül? 7/2006 sz. EEA-jelentés

[7] A 2006. évi GWPC-konferencia dokumentuma: „Nagy mennyiségű szélenergiával működő áramellátó rendszerek tervezése és üzemeltetése, a NEÜ-vel való együttműködés első eredményei”. A szélenergiára vonatkozó megállapodás végrehajtását illetően lásd a NEÜ honlapját: http://www.ieawind.org/AnnexXXV/Task25_Publications.html.

[8] A kibocsátási számítások tartalmazzák a CO2-ot, de nem tartalmazzák az egyéb üvegházhatást okozó gázokat, amelyekre kiterjed a Kyotói Jegyzőkönyv, ideértve a metánt (CH4) és nitrogén-oxidot (N2O). Ez azt jelenti, hogy a biomassza-felhasználás előnyei az üvegházhatást okozó gázok tekintetében el vannak túlozva, mivel a gyártási eljárás (amelyet tartalmaz az életciklus-elemzés) okoz mind CH4-, mind pedig N2O-kibocsátást. A kibocsátási számítások továbbá csak a közvetlen kibocsátást tartalmazzák, az életciklus-kibocsátást nem. E metodológiai kérdések különösen fontosak a bioüzemanyagok esetében, és a hatásvizsgálat teljes mértékben figyelembe veszi őket a bioüzemanyagokra vonatkozó irányelv [hivatkozás] felülvizsgálata során.

[9] A „megújuló energiák magas aránya és hatékonyság” forgatókönyv szerinti számok a PRIMES-modellben 234 Mtoe, míg a Green-X forgatókönyvben 250-300 Mtoe között alakulnak.

[10] Az ASTRA-modellt használták a mindhárom energiaágazatban 20% megújulóenergia-részesedés elérésével járó foglakoztatási és GDP-hatások felmérésére.

A GEM-E3- és POLES-modelleket használták a villamosenergia-termelés terén megnövekedett megújulóenergia-használat GDP-hatásának becslésére..

[11] Bemenet-kimenet (I/O) modellt alkottak, amelynek inputját a Bizottság ESIM mezőgazdasági piaci modellje szolgáltatta a bioüzemanyagok használatából eredő GDP- és foglalkoztatási hatások becslésére(14%).

[12] A POLES-modelleket használták annak megbecsülésére, hogy a GDP-re hogyan hat, ha a villamosenergia-termelésben 35%-ra emelkedik a megújuló energia részesedése

[13] Az európai parlament és a tanács 2001. szeptember 27-i 2001/77/EK irányelv a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról (HL L 283., 2001.10.27., 33. o.)

[14] Az európai parlament és a tanács 2003. május 8-i 2003/30/EK irányelv a közlekedési ágazatban a bio-üzemanyagok, illetve más megújuló üzemanyagok használatának előmozdításáról, HL L 123, 2003.05.17, 42. o.