Az EFFA fedezi az Afrikában és az Unió szomszédságában megvalósuló műveletek finanszírozását, ideértve a vegyes finanszírozási műveleteket és az EFFA-garanciát is.

E jelentés jogalapja az (EU) 2017/1601 rendelet (a továbbiakban: EFFA-rendelet). Az EFFA-rendelet 16. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek az Európai Fenntartható Fejlődési Alap (a továbbiakban: EFFA) garanciaalapjának előző naptári évi kezeléséről, amely jelentés többek között értékelést tartalmaz a céltartalék és az EFFA-garanciaalap szintjének megfelelőségéről, továbbá arról, hogy szükség van-e az EFFA-garanciaalap feltöltésére.

Az EFFA-garancia kulcsfontosságú innovatív elem, amelynek feladata, hogy csökkentse a partnerországokban végrehajtott fenntartható fejlődési beruházásokkal összefüggő kockázatokat, ezáltal pedig támogassa a beruházások mozgósítását, elősegítse a fenntartható és inkluzív gazdasági és társadalmi fejlődést, elérje a lehető legnagyobb addicionalitást, valamint magánszektorbeli forrásokat vonjon be. Rendeltetése szerint a garancia kockázatcsökkentési eszköz, amely a piaci torzulások elkerülése mellett ösztönzi a magánforrásokból való finanszírozást.

Az EFFA-garanciának az Unió általános költségvetéséből elkülönített teljes összege 1,5 milliárd EUR. Az EFFA-garanciát támogató további hozzájárulások közé tartozik a Bill and Melinda Gates Foundation 50 millió USD, Dánia 9,6 millió EUR, a Cseh Köztársaság 300 000 EUR és Észtország 100 000 EUR összegű hozzájárulása.

Az EFFA-rendelet 14. cikke létrehozza az EFFA-garanciaalapot, amely likviditási tartalékot képez, hogy ebből az EFFA-garancia lehívása esetén a támogatható partner részére fizetést lehessen teljesíteni. Az Unió 750 millió EUR összeget bocsátott rendelkezésre pénzügyi kötelezettségeinek fedezésére, amely az uniós garanciakötelezettség 50 %-ának felel meg.

Az EFFA-garanciaalapot ténylegesen 2018-ban hozták létre. 2020. december 31-ig 799 millió EUR összeget fizettek ki az Alapnak.

Az EFFA-garanciaalap 2019. évi eredményeiről a Bizottság az EFFA-garanciaalap kezeléséről szóló jelentésben tájékoztatta az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a Számvevőszéket.

3. Az EFFA-garanciaalap 2020. évi kezelése

3.1. Pénzügyi irányítás

Az EFFA-garanciaalap befektetési portfólióját az EFFA-garanciaalap eszközkezelésére vonatkozó iránymutatásokra alkalmazandó, 2017. november 22-i C(2017)7693 bizottsági határozatban megállapított irányítási elvekkel összhangban fektetik be.

Az iránymutatás szerint a befektetési portfólióban található eszközöknek elegendő likviditást kell biztosítaniuk a garancia esetleges lehívása esetére, ugyanakkor nagy fokú biztonság és stabilitás fenntartása mellett optimális hozam- és kockázati szint kialakítását célozzák.

A befektetési célkitűzések és a piaci feltételekre vonatkozó kilátások figyelembevételével befektetési és kockázatkezelési stratégiákat fogadtak el. A befektetések során a cél a különböző rögzített hozamú eszközosztályok közötti fokozottabb diverzifikáció volt.

3.2. Piaci fejlemények

A 2020. évi piaci fejleményeket a Covid19 vírus terjedése, a népegészségügyre és a világgazdaságra gyakorolt pusztító hatása, valamint a kormányok és a központi bankok gyors és határozott szakpolitikai válasza határozta meg.

A fix hozamú piacok optimista hangnemben kezdték az évet, köszönhetően az USA és Kína közötti kereskedelmi kapcsolatok javulásának és az általában pozitív gazdasági hangulatnak. A tízéves német államkötvény (Bund) hozama január közepén elérte a –0,16 %-os szintet, ami visszatekintve az egész év csúcsértékének bizonyult.

Az év későbbi részében, amint a vírus jelentette fenyegetés nyilvánvalóvá vált, a világ népességének több mint felére teljes tényleges kijárási korlátozás vonatkozott, ami globális sokkhatást okozott mind a kínálatot, mind a keresletet illetően, különösen a személyes szolgáltatások terén. A pénzügyi piacokat világszerte hirtelen sokk érte, amihez a kockázatkerülés és a volatilitás óriási növekedése társult. Az ebből következő „fogd a pénzt és fuss” hangulat sok befektetőt kényszereladásokra sarkallt, ami árképzési zavarokat okozott, és veszélyeztette a stabilitást a pénzügyi piacokon.

A részvénypiacok zuhantak, és a befektetők olyan biztonságos eszközök felé fordultak, mint például a Bund, amelynek hozama március közepére hirtelen az éves mélypontot jelentő –0,86 %-ra esett, vagy mint az amerikai államkötvények, amelyek hozamai még ennél is nagyobb mértékben csökkentek, amihez hozzájárult március elején az amerikai Federal Reserve két, összesen 150 bázispont mértékű sürgősségi kamatcsökkentése is. A biztonságos eszközök hozamai ezt követően ellenkező irányba fordultak, és a többi rögzített hozamú eszköz hozamával együtt a piaci zavarok és a korlátozott likviditás közepette emelkedtek. A Bund hozama éves mélypontjának elérése után tíz nappal visszaállt –0,20 %-ra. Az egyéb európai államkötvények Bundhoz viszonyított hozamkülönbözete jelentősen nőtt, csakúgy, mint az összes többi fix hozamú eszközosztály hozamkülönbözete.

A bizalom helyreállítása érdekében a kormányok mentőcsomagokat alkalmaztak, a központi bankok pedig példátlan mértékű monetáris lazítást hajtottak végre (pl. az irányadó kamat csökkentésével és/vagy eszközvásárlásokkal), ami hozzájárult a piacok megnyugtatásához és az eszközök általános értékeltségének javulásához. A volatilis márciust követően áprilistól a hozamkülönbözetek stabilizálódtak, és általában csökkenő pályára léptek. A példa nélküli fiskális csomagok bejelentése világszerte és Európában – nevezetesen a 750 milliárd EUR összegű Next Generation EU – júniusban a hozamok szintjének általános emelkedéséhez vezetett, de a központi bankok határozottak maradtak, és továbbra is kedvező finanszírozási feltételeket biztosítottak a lefelé mutató kockázatok elhúzódása közepette. Az év hátralevő részében az euróövezet hozamai és hozamkülönbözetei összességében fokozatosan csökkentek, míg a befektetők bizalma tovább javult a védőoltások terén elért eredmények és a novemberi amerikai választásokat követő további ösztönző intézkedésekkel kapcsolatos kilátások fényében. A Bund az évet –0,57 %-on zárta.

Összességében a fix hozamú piacok alakulása – bár igen magas volatilitás közepette – vonzó befektetési lehetőségeket biztosított, ami pedig hozzájárult ahhoz, hogy az EFFA-garanciaalap pozitív hozammal zárta az évet.

3.3. A portfólió összetétele és fő jellemzői

A befektetési célok elérése érdekében az EFFA-garanciaalap befektetési portfóliójában lévő eszközöket egy befektetési stratégia iránymutatásai alapján kezelik. A befektetési stratégiát referenciamutató formájában fejezik ki, amely megállapítja az elfogadható pénzügyi eszközök különböző típusainak indikatív megoszlását a portfólióban.

2020 decemberében a befektetési portfólió elsősorban államok, alsóbb szintű állami kibocsátók, szupranacionális szervek vagy ügynökségek, valamint külföldi kormányzatok által kibocsátott értékpapírokból (az 52 %-os referenciamutatóhoz képest a piaci érték 46 %-a), továbbá vállalatok és pénzügyi intézmények által kibocsátott fedezetlen kötvényekből (a 18 %-os referenciamutatóhoz képest a piaci érték 14 %-a) és fedezett kötvényekből (a 0 %-os referenciamutatóhoz képest a piaci érték 14 %-a) állt. A maradékot főként pénzpiaci alapokban kezelték.