A rendőrök és a határőrök 2018-ban hatmilliárdnál is több alkalommal vették igénybe a Schengeni Információs Rendszert — ez 200 %-os emelkedés 2014-hez képest. Ez 267 239 találatot eredményezett, vagyis ennyi keresett személyt vagy tárgyat sikerült fellelni.

A globális piacon a közbeszerzések volumene évente mintegy 8 billió EUR-t tesz ki, de ennek több mint a fele elérhetetlen az uniós vállalatok számára, melyek harmadik országokban csak mintegy 10 milliárd EUR értékű szerződést szereznek meg. A piacok megnyitása előnyös lenne az európai foglalkoztatás és növekedés szempontjából, ugyanakkor az érintett országokban alacsonyabb költségeket is jelentene. A 2016. január 29-én előterjesztett felülvizsgált bizottsági javaslat új eszközt biztosítana számos Európán kívüli ország protekcionista magatartásának kezelésére, többek között úgy, hogy végső eszközként a tagállamok közbeszerzési eljárásaiban hátrányosabb feltételek vonatkoznának a protekcionista országok vállalataira.

A Bizottság által a közös konszolidált társasági adóalapra vonatkozóan 2016. október 25-én előterjesztett javaslat célja, hogy az egységes európai piacon megkönnyítse a vállalkozói tevékenységet, és csökkentse annak költségeit. Emellett megszüntetne számos adókikerülési lehetőséget, hozzájárulva ezáltal a multinacionális vállalatok egyenlő versenyfeltételeinek biztosításához. Ez nem jelent közös adókulcsokat, azokról az uniós tagállamok továbbra is maguk döntenének. A digitális szolgáltatások szempontjából különösen elavultak a társasági adózásra vonatkozó nemzetközi szabályok. A digitális szolgáltatások adójára vonatkozó, 2018. március 21-én előterjesztett bizottsági javaslat egyértelműbbé tenné, hogy az adót ott kell megfizetni, ahol a nyereség keletkezik, még akkor is, ha a technológiai óriásvállalatok ott fizikailag nincsenek jelen. Az egységes uniós hozzáadottérték-adóra vonatkozó, 2018. január 18-án előterjesztett bizottsági javaslat ellenállóbbá tenné a héarendszert a csalással szemben, és védelmet jelentene az állami bevételek számára.

Az elmúlt években Európa jelentős előrelépést tett a migrációs politika terén, és sikerült megtalálnia a 2015–2016 közötti válságból kivezető utat. Ugyanakkor továbbra is szükség van egy olyan menekültügyi rendszer létrehozására, amely teljes mértékben hatékony és emberséges, valamint képes a jövőbeli válságok kezelésére. A közös európai menekültügyi rendszer közös minimumszabályokat határoz meg a menedékkérők kezelésére vonatkozóan. A rendszer a menekültügyi eljárás valamennyi elemét lefedő jogi keretet jelent, és magában foglal egy támogató ügynökséget, az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatalt (EASO). A Bizottság által 2016. májusban és júliusban a menekültügyi rendszer reformjára vonatkozóan előterjesztett javaslatcsomag megteremti a szolidaritás és a felelősségvállalás közötti egyensúlyt. Ezek az intézkedések az egységesebb feltételek és az egyszerűbb, gyorsabb döntéshozatal révén megkönnyítik a védelmet kérők helyzetét. Várhatóan visszafogják a másodlagos migrációs mozgások ösztönzőit, visszaszorítják a menedékkérelem több tagállamban történő benyújtásának lehetőségét, és hozzájárulnak a tartózkodási joggal nem rendelkező személyek visszaküldésének hatékonyabb lebonyolításához. Egyértelműbb és hatékonyabb szabályok alapján határozható meg, hogy melyik uniós ország hatáskörébe tartozik egy adott menedékjog iránti kérelem, emellett strukturáltabb és kiszámíthatóbb rendszer áll azon tagállamok rendelkezésére, amelyekre aránytalanul nagy nyomás nehezedik. A modernizált, a jövő kihívásainak kezelésére képes menekültügyi rendszer továbbra is rendkívül fontos cél.

Az előterjesztett javaslatok egyfelől felvázolják egy áhított Unió jövőképét, másfelől a megvalósítás módjára vonatkozó gyakorlati tervet is tartalmaznak. A javaslatok valóban az uniós hozzáadott értékről szólnak, vagyis az a cél, hogy az EU még többet fektessen be azokon a területeken, ahol a tagállamok nem tudnak egymaguk boldogulni, vagy ahol hatékonyabb a közös fellépés. Ezért a kutatásra és innovációra, az európai stratégiai beruházásokra, az egységes piacra és az űrprogramra a jövőben összesen 187,4 milliárd EUR-t fordítanak, míg a külső fellépésekre irányuló források 123 milliárd EUR-t tesznek ki; a határigazgatás és a migrációhoz kapcsolódó programok költségvetését 34,9 milliárd EUR-ra, a biztonságra és védelemre fordított kiadásokat pedig 27,5 milliárd EUR-ra emelik.

4 EUR-ból 1-et az éghajlatváltozás elleni küzdelemre fordítanak, az ifjúsághoz kapcsolódó programok, így például az Erasmus finanszírozására fordított összeg pedig az eddigi kétszeresét is meghaladja majd.

A Bizottság egy olyan kezdeményezést is előterjesztett, amely az Európai Ügyészségnek a határokon átnyúló terrorista bűncselekmények üldözésére irányuló kiegészítő megbízatást ad. Mivel a terrorizmus nem ismer határokat, Európának képesnek kell lennie arra, hogy a terroristákat összehangoltabb és hatékonyabb módon üldözze.

A munkavállalóknak az azonos helyen végzett, azonos munka után egyenlő bér jár. Annak érdekében, hogy a szociális jogok európai pillérében lefektetett ezen alapelv az ideiglenesen egy másik tagállamba kiküldött több mint 2 millió munkavállalóra is vonatkozzon, az EU megújította a munkavállalók kiküldetéséről szóló szabályokat.

2019. május 15-től kezdve az EU-n belül a nemzetközi hívások költségei is drasztikusan csökkennek majd: hívásonként és percenként legfeljebb 19 eurócentre, SMS-enként 6 eurócentre (hozzáadottérték-adó nélkül) – ez akár 10-szerte kevesebb költséget jelent a korábbinál.

2017. június 15-e óta minden európai polgárnak lehetősége van arra, hogy az EU-n belüli utazásai során többletköltség nélkül telefonáljon, küldjön szöveges üzenetet és használjon mobilinternetet. A barangolási díjak folyamatosan és jelentős mértékben csökkentek már a teljes megszüntetésüket megelőző évtized során is – mindezt a Bizottság roamingrendelet-javaslata tette lehetővé. A barangolási díjak 2007 és 2016 között több mint 90 %-kal csökkentek. Az európaiak azonnal kaptak az új lehetőségen: a mobilinternet használata 12-szeresére nőtt, míg az úton lévők által kezdeményezett telefonhívások száma megkétszereződött a 2017. június előttihez képest.

A vállalkozások számára a reform egyértelműséget és következetességet biztosít az alkalmazandó szabályok tekintetében, és elősegíti a fogyasztói bizalom helyreállítását. Az EU ma már a nemzetközi színtéren is kezdeményező szerepet játszik az adatvédelmi szabályok formálásában: a világ legnagyobb szabad és biztonságos adatáramlási térségét hozta létre Japánnal, míg Argentína, Uruguay, Kanada, Mexikó, India, Izrael, Kalifornia és Új-Zéland készülő adatvédelmi jogszabályait ugyancsak az új európai szabvány ihlette.

Az általános adatvédelmi rendelet, amelyet 2018. május 25-től kell alkalmazni, nemcsak a digitális korhoz igazítja hozzá Európát, hanem a magánélet védelmére vonatkozóan új globális standardot is jelent. Ez az egységes, összeurópai törvény biztosítja a polgárok adatvédelemhez való alapvető jogát, miközben lehetővé teszi az egyének és a vállalkozások számára, hogy teljes mértékben kihasználják a digitális egységes piacban rejlő lehetőségeket anélkül, hogy 28 különböző költséges és bürokratikus eljáráson kellene keresztülmenniük. Becslések szerint az éves haszon 2,3 milliárd EUR-t tesz ki.

Az Európai Uniónak számos egyre gyakoribb és egyre összetettebb katasztrófával kellett szembenéznie, amelyek emberéleteket követeltek, és egyéb káros következményekkel jártak a polgárokra, a vállalkozásokra, a közösségekre és a környezetre nézve. 2018-ban közel 100 ember vesztette életét természeti katasztrófák következtében Európában, és erdőtüzek pusztítottak több olyan európai térségben, ahol korábban sohasem. A természeti katasztrófák gazdasági költségei tetemesek: 2016-ban Európában közel 10 milliárd EUR összegű volt a kár. Az EU-nak reagálnia kell erre a kihívásra, és jobban meg kell védenie polgárait a katasztrófáktól, javítva a megelőzést és a felkészültséget. 2018-ban az EU tagállamai közel 10 alkalommal kértek orvosi segítséget és támogatást, elsősorban erdőtüzek és tengeri szennyezés miatt. A RescEU polgári védelmi kapacitásokat biztosít a katasztrófa áldozatai és a segítségre szoruló emberek számára Európában és világszerte. Az eszközt akkor veszik igénybe, amikor az országoknak gyors segítségre van szükségük a katasztrófa kezeléséhez. A RescEU tűzoltó repülőgépekkel, valamint egyéb olyan eszközökkel is rendelkezik, amelyek egészségügyi vészhelyzet esetén és más hasonló helyzetben vethetők be. 2017-ben és 2018-ban 52 alkalommal aktiválták az uniós polgári védelmi mechanizmust.

Az új Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökségnek köszönhetően immár több mint 1600 uniós határőr működik közre az Unió külső – bulgáriai, görögországi, olaszországi és spanyolországi – határainak helyszíni védelmében. Most, hogy megszületett a megállapodás a Bizottság javaslatáról, a következő lépés az ügynökség további bővítése és megerősítése lesz: az ügynökséget saját eszközökkel látják el, és 2021-ig létrejön egy 5 000 határőrből álló állandó alakulat, amelyet legkésőbb 2027-ig 10 000 főre bővítenek. Emellett szélesednek az ügynökségnek a visszaküldések végrehajtására vonatkozó hatáskörei. A továbbfejlesztett és interoperábilis információs rendszerek új csomagja biztonságosabbá teszi határainkat, és kényelmesebbé azok átlépését az utazók számára. A határregisztrációs rendszer felgyorsítja a jóhiszemű utazókat érintő eljárásokat, és azonosítja a gyanús eseteket; az Európai Utasinformációs és Engedélyezési Rendszer lehetővé teszi a vízummentességgel érkező látogatók hatékonyabb előzetes ellenőrzését. A szabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamok között valós időben cserélik ki az összes releváns adatot.

Az EU-Japán gazdasági partnerségi megállapodás az EU által valaha megkötött legnagyobb horderejű kereskedelmi megállapodás, és az első olyan kereskedelmi megállapodás, amely a Párizsi Megállapodás melletti elkötelezettséget is magában foglalja. Az EU és Japán együtt a világ GDP-jének közel egyharmadát állítja elő, és a megállapodás több mint 600 millió emberre kiterjedő nyitott kereskedelmi övezetet fog létrehozni. Ezt a megállapodást kiegészítette a Japánnal megkötött kölcsönös megfelelőségi megállapodás, amely a magas szintű védelem alapján létrehozta a világ legnagyobb szabad adatáramlási térségét.

Az évente keletkező 25 millió tonna műanyaghulladék csökkentése és a műanyagok jelenleg 30 %-os újrafeldolgozási arányának növelése érdekében az EU a világon elsőként átfogó stratégiát fogadott el a műanyagokra vonatkozóan. A stratégia részeként szigorú intézkedéseket vezettek be a tengerpartra leggyakrabban kisodródó 10 műanyag termék, valamint az elhagyott halászeszközök tekintetében. A stratégia része egyes könnyen helyettesíthető, egyszer használatos műanyag termékek betiltása is. Ilyenek például a műanyagból készült fültisztító pálcikák, evőeszközök, tányérok, szívószálak, italkeverők és léggömb-pálcák. Az intézkedések 3,4 millió tonna CO2-egyenérték kibocsátását teszik elkerülhetővé, csökkentik a tengeri hulladékot és annak negatív környezeti hatásait, valamint közelebb visznek egy valóban körforgásos gazdasághoz.

2018 augusztusában Görögország esetében lezárult a hároméves makrogazdasági kiigazítási program, amelynek keretében egy átfogó és példa nélkül álló reformprogram végrehajtása alapján az EU összesen 61,9 milliárd EUR összegű kölcsönt nyújtott az ország számára. A gazdasági növekedés most pozitív előjelű, mintegy 2 %, ami az elmúlt tíz év alatt elért legmagasabb szint. Bár a munkanélküliség még mindig túl magas, jelentősen csökkent a korábban mért csúcsérték óta. A Bizottság fokozott figyelemmel kíséri a helyzet alakulását az uniós támogatás maximalizálása és annak biztosítása érdekében, hogy a növekedés folytatódjék.

A Juncker elnök vezette Bizottság újabb görög adósságválságot követően lépett hivatalba. Amellett, hogy elősegítette az érintettek közötti tárgyalásokat, a Bizottság 2015 júliusában olyan tervet fogadott el, amely 35 milliárd EUR keretösszeget biztosított Görögország számára a 2014–2020-as időszakra szóló különböző európai uniós finanszírozási programok keretében, ezáltal nyújtva segítséget a gazdaság stabilizálásához, és maximalizálva az uniós források felhasználását a munkahelyteremtés, a növekedés és a beruházások fellendítése érdekében. Ugyanebben a kritikus helyzetben az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus keretében rövid lejáratú, 7 milliárd EUR összegű áthidaló kölcsönt biztosítottak Görögországnak, amely lényegében megakadályozta az ország euróövezetből való kiesését. A Bizottság emellett számottevő technikai támogatást is nyújtott a szükséges adminisztratív kapacitások kiépítéséhez a 2015-ben létrehozott Strukturálisreform-támogató Szolgálata révén.

A Bizottság 2015. januárban közzétett közleményében meghatározta, hogy miként kívánja alkalmazni a Stabilitási és Növekedési Paktum szabályaiba beépített rugalmasságot. Ez a megközelítés, amelyet a Miniszterek Tanácsa is támogatott, elősegítette Európa gazdasági fellendülését azáltal, hogy megfelelő egyensúlyt teremtett a rendezett költségvetés és a növekedés támogatása – különösen reformok és

LT DK SE NL MT PT EE BG LU FI BE DE IE RO LV HR HU PL AT SK EU-28 CY ES SI IT FR CZ UK EL

LU IE DE NL SE DK EE ES BE PL MT PT LT FI EU28 FR HU SI LV BG CY SK RO AT UK

EL HR IT CZ

in the EU

in the world

EL CY PT IT BG HR IE SI PL HU LV RO ES SK LT MT FR AT DK BE CZ NL EE DE UK SE FI LU

EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2019.4.30. COM(2019) 218 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE Európa 2019 májusában: Felkészülés az egyre bizonytalanabb világban működő Unió egységesebbé, erősebbé és demokratikusabbá tételére















































































































































Az Európai Bizottság hozzájárulása az EU-27 vezetőinek a romániai Nagyszebenben 2019. május 9-én tartott informális találkozójához



























































































































































































































































































































































































Előszó Az Unió helyzetéről szóló, 2017. évi beszédemben azt javasoltam, hogy – az egységesebb, erősebb és demokratikusabb Unió megvalósítására irányuló ütemtervünk részeként – Európa vezetői találkozzanak az EU-27 jövőjének előkészítése céljából Nagyszebenben (Románia), ebben a páratlan történelmű városban, amely egyszerre jelképezi Európa keleti és nyugati részét, múltját és jövőjét. Május 9-i nagyszebeni találkozónk lehetőséget kínál arra, hogy közvetlenül a május 23. és 26. között megrendezésre kerülő európai parlamenti választások előtt megmutassuk, mit érhet el egy egységes Unió a jövőben. Az elmúlt öt évben számos válság tette próbára erőnket. Ezeken minden alkalommal megerősödve lettünk úrrá. Eközben mindvégig rendületlenül dolgoztunk az öt évvel ezelőtt tett ígéreteink teljesítésén. Öt éve ugyanis a vezetők az európai parlamenti választások eredményének fényében stratégiai menetrendet határoztak meg a 2014–2019-os időszakra vonatkozóan, és jómagam ebből kiindulva határoztam meg a megalakuló Bizottság tíz politikai prioritását. Akkoriban úgy nyilatkoztam: ez az utolsó pillanat, hogy megmutathassuk az európaiaknak, hogy az Unió képes eredményekkel szolgálni számukra. Az általam vezetett Bizottság minden lélegzetével azon volt, hogy az európaiak reményeit, félelmeit és elvárásait szem előtt tartva teljesítse küldetését. Minden intézkedésünkkel azokon a területeken léptünk fel, ahol erre a legnagyobb szükség van: a foglalkoztatás, a növekedés és a beruházás válságot követő fellendítésétől kezdve az Unión belüli szolidaritás és felelősségvállalás megerősítésén át egészen az azonos helyen azonos munkát végzőknek járó azonos bér biztosításáig. Most a jövőbe kell tekintenünk, le kell vonnunk a tanulságokat, és tovább kell lépnünk az eredményeink nyomán. Minden eddiginél ambiciózusabbnak és céltudatosabbnak kell lennünk. Ezt a mérlegelési folyamatot Európa vezetői Nagyszebenben kezdik meg, mielőtt a következő stratégiai menetrendről az Európai Tanács júniusi ülésén megállapodnának. A Bizottság ezzel a dokumentummal járul hozzá ehhez a folyamathoz. Minden korosztálynak kötelessége, hogy javítsa az európai nemzedékek sorsát, hogy törekedjék a folyamatosan ígért béke, haladás és jólét megteremtésére. Mindig is ezt tekintettem hivatásomnak, és ennek a célnak szenteltem egész életemet. A jövőben is ennek a jegyében kell továbblépnünk. A múltunkra büszkén fogok megjelenni az Európa-napon, a Schuman-nyilatkozat évfordulóján Nagyszebenben a 27 európai vezetővel együtt, de ennél a büszkeségnél is sokkal erősebb lesz bennem a jövőnkkel kapcsolatos eltökéltség és remény érzése. Jean-Claude Juncker, az Európai Bizottság elnöke



Bevezetés Az EU vezetői 2019. május 9-én a romániai Nagyszebenben összeülnek, hogy megvitassák az Unió politikai törekvéseit, és előkészítsék a következő öt év „stratégiai menetrendjét”. Minderre az európai parlamenti választások előestéjén kerül sor, amikor a világ legnagyobb transznacionális demokratikus választásán több mint 400 millió európai járul majd az urnákhoz. És minderre harminc évvel a kommunizmus megszűnése és a berlini fal leomlása után kerül sor, tizenöt évvel az Unió példa nélküli bővítése után, amely véget vetett kontinensünk fájdalmas megosztottságának. Uniónk ma Európa-szerte és azon túl is a béke, a stabilitás és a jólét záloga, jóllehet számos belső és külső kihívással néz szembe. Határozottan síkra száll a demokrácia, a jogállamiság és az alapvető jogok elvei mellett, még akkor is, ha egyre hangosabbak az erős kéz politikája és a befelé forduló nacionalizmus mellett kardoskodók. Közös történelmünk képessé tesz minket arra, hogy ezeknek a hangoknak határozottan ellenálljunk. Ez az európai projekt állandó vonása, és ezért egyedülálló és megőrzendő az általunk követett modell. A sokéves válságot követően Európa újra fellendülőben van. Európában 240 millióan dolgoznak – többet mint valaha. A fogyasztók és a vállalkozások olyan egységes piac előnyeit élvezhetik, amely nagyobb választékot és alacsonyabb árakat biztosít számukra. A megerősített közös valuta védelmet biztosít a pénzügyi zavarokkal szemben. A világ egyetlen térsége sem érhet Európa nyomába a lakosság valamennyi részéhez eljutó szociális piacgazdaság tekintetében. Európa fáradhatatlanul dolgozik polgárai biztonságán – az elmúlt négy évben többet lépett előre a migrációkezelés, a határvédelem és a biztonság terén, mint az ezt megelőző húsz év során. Európa mindemellett felelősségteljes globális hatalom, amely vezető szerepet tölt be az éghajlatváltozás kezelése, a béke és a fenntartható fejlődés globális előmozdítása, a szabad és tisztességes kereskedelem ösztönzése, valamint az emberi jogokra, a munkakörülményekre, az élelmiszer-biztonságra és az adatvédelemre vonatkozó normák meghatározása terén. Soha nem volt még ilyen fontos, és ennyire ember próbáló feladat, hogy az elért előrelépéseket megőrizzük és továbbvigyük, mint most, amikor a minket körülvevő világ egyre széttagoltabbá és nyugtalanabbá válik. Európaiként együttesen napról-napra halmozódó kihívásokkal szembesülünk – a globális migrációs áramlásoktól kezdve a fő gazdasági ágazatokra nehezedő növekvő versenykényszerig, a biztonságunkat és a jogállamiságot érintő fokozott fenyegetésekig, a gyors ütemű demográfiai és technológiai változásig és az egyre súlyosabb ökológiai veszélyekig. Eközben egyes kulcsfontosságú szereplők megkérdőjelezik, sőt akár szándékosan gyengítik a szabályokon alapuló nemzetközi rendet, amely a virágzó és biztonságos Európai Unió nélkülözhetetlen kerete. Ezek a tendenciák kihívásokkal járnak, ám egyben lehetőségeket is kínálnak. Határozott figyelmeztetést jelentenek: Európa csak akkor prosperálhat, ha az uniós tagállamok egységesen lépnek fel. Az európai létforma megőrzése, bolygónk fenntartása és globális befolyásunk megerősítése csak a tagállamok együttműködésével lehetséges. Európa csak az egységben rejlő erő kiaknázásával képes befolyásolni a világ folyását. A nagyszebeni találkozó ezért lehetőséget kínál az uniós vezetők számára, hogy megmutassák egységüket, és új perspektívákat kínáljanak kontinensünk számára. Oly módon kell ezt megtenniük, hogy világos legyen: meghallgatták a polgárok reményeit, aggályait és elvárásait, és készen állnak arra, hogy ezekre határozott és együttes fellépéssel adjanak választ.

A Bizottság ma számos olyan ajánlást tesz a következő stratégiai menetrendre vonatkozóan, amellyel hozzájárul ahhoz, hogy az Unió megfeleljen ezeknek az elvárásoknak. Mivel a politika és a kommunikáció egyazon érem két oldala, javaslatokat teszünk arra vonatkozóan is, hogy miként lehetne hatékonyabban kommunikálni az európai polgárok és a demokrácia javát szolgáló kollektív döntéseinket. Uniók egységesebbé, erősebbé és demokratikusabbá tételében döntő szerepe lesz annak, hogy milyen prioritásokat tűzünk ki, de annak éppúgy, hogy ezeket hogyan magyarázzuk el az európaiaknak és hogyan vonjuk be őket megvalósításukba.



I. rész: Az Európai Bizottság hozzájárulása az EU 2019-2024-es időszakra szóló stratégiai menetrendjéhez Folyamatos változásokkal és kihívásokkal teli évtizedünkben Európa bebizonyította, hogy képes teljesíteni a békére, a jólétre és a polgárok érdekében tett előrelépésekre vonatkozóan tett ígéretét annak ellenére, hogy sokan a kudarcát jósolják. Az európai gazdaság és társadalom megerősödve lett úrrá az Európában jelentkező próbatételeken, bár továbbra is sok munkára van szükség ahhoz, hogy polgáraink érezhessék, biztonságot és védelmet nyújtunk számukra, és sok a teendő ahhoz, hogy közös politikáink előnyei az Unió minden részére eljussanak. Feladatunkat megnehezíti, hogy a világ, amely körülvesz bennünket, egyre bizonytalanabb és nyugtalanabb. Az európai együttműködés és a célirányos integráció soha nem volt ennyire nélkülözhetetlen és ennyire sürgető, mint ma, amikor újabb hatalmak erősödnek meg, és a régiek új utakra lépnek. A 2019. május 26–23-i európai parlamenti választásokkal és az uniós intézmények politikai vezetésének ezt követő átalakulásával eljött az új politikai irányvonalak, az új prioritások és az új reformlendület ideje. Kontinensük csak akkor lesz képes helytállni a jövő világában, ha az Európai Unió választ talál közös kihívásaira. Csak akkor tudunk eleget tenni a polgárok elvárásainak, ha gyorsan és hatékonyan tudjuk meghozni, majd végrehajtani a közös döntéseket. Ehhez az uniós intézmények és az összes uniós tagállam együttes, nemzeti, regionális és helyi szinten tett erőfeszítéseire lesz szükség. A következő szakaszban felvázoljuk, hol tart Európa ma, miként tud alkalmazkodni a már folyamatban lévő változásokhoz, és hogyan lesz képes alakítani az előttünk álló fejleményeket. Ezt követően az elmúlt öt év tapasztalatai alapján számos olyan szakpolitikai ajánlást fogalmazunk meg, amely hozzájárulhat e célok eléréséhez. I.1. Hol tart az EU ma? Öt évvel ezelőtt az Európai Tanács átfogó stratégiai menetrendet határozott meg az Unió számára a változások idejére vonatkozóan. E politikai iránymutatásokat később még pontosabban rögzítette Juncker elnök abban a tíz politikai prioritásában, amelyeket a választási kampánya folyamán, valamint a tagállamokkal és az Európai Parlamenttel folytatott párbeszéd során alakított ki. E prioritások az európaiak számára legfontosabb kérdésekre irányultak: a foglalkoztatás, a növekedés és beruházások újbóli fellendítésére, a társadalmi méltányosság megerősítésére, a migrációkezelésre, a biztonsági kockázatok mérséklésére, a digitális és az energetikai átállásban rejlő lehetőségek kiaknázására, az EU globális súlyának növelésére, valamint az átláthatóság és a demokratikus legitimitás megszilárdítására. Az erőfeszítések kézzelfogható eredményeket hoztak a polgárok számára, jóllehet időközben újabb előre nem látható nehézségek jelentkeztek, amelyek továbbra is komoly kihívások elé állítják az Uniót. Európa gazdasága A munkahelyteremtésre, a növekedésre és a beruházásra irányuló ambiciózus program az egységes piac elmélyítését célzó erőfeszítésekkel és az Európai Központi Bank laza monetáris politikájával együtt hozzájárult az erőteljes gazdasági fellendüléshez. Európa gazdasága hat éve folyamatosan növekszik. Jelenleg Európában 240 millió embernek van munkája – azaz többnek, mint valaha –, a munkanélküliség pedig alacsonyabb, mint az évszázad folyamán bármikor, bár egyes tagállamokban – különösen a fiatalok körében – továbbra is magas. Az államháztartások helyzete összességében javult. A szegénység és a társadalmi kirekesztettség csökkenőben van, és a tagállamok között nagyobb a konvergencia. Ez különösen az uniós strukturális és beruházási politikák kedvező hatásának köszönhető. A hitelezést és a beruházásokat megerősödött európai pénzügyi szektor segíti. A kevésbé fejlett tagállamok felzárkóznak az EU többi részéhez. Ezekben az országokban az egy főre jutó bruttó hazai termék (GDP) 2006 és 2017 között évente 4,5 %-kal nőtt, míg a fejlettebb tagállamokban a növekedés mértéke 1,4 % volt.



A válságot követő bércsökkenés után most az EU-ban és az euróövezetben egyaránt erőteljesen növekvő tendencia tapasztalható, különösen 2017 óta. A bérek 2019-ben várhatóan valamennyi uniós tagállamban tovább növekednek. Ez igen szilárd alapot jelent a belföldi fogyasztás erősödéséhez, és ezzel együtt az erőteljesebb belföldi növekedéshez, amely kevésbé függ a külső fejleményektől. A 2014-ben indult Európai Stratégiai Beruházási Alap – az ún. Juncker-alap – közel 400 milliárd euró értékű további beruházást mozgósított, több mint 70 milliárd euróval szárnyalva túl az eredeti célértéket. 750,000 ember számára teremtett munkahelyet Európában, 945 000 kis- és középvállalkozás számára könnyítette meg a finanszírozáshoz való hozzáférést, és 0,6 %-kal növelte Európa GDP-jét. A Juncker-alap példa arra is, hogy hogyan lehet innovatív, hatékonyabb módon lehet felhasználni az uniós költségvetést több szakpolitikai célkitűzés – például az innováció, az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a konnektivitás vagy a minőségi munkahelyek – megvalósítására. Az euró általános támogatottsága soha nem volt ilyen magas. Közös valutánk védi és erősíti a gazdaságot, és komoly globális státusszal rendelkezik. Az euróövezeten kívül 60 ország 175 millió lakója használja az eurót, illetve valamilyen euróhoz kötött nemzeti pénznemet. Ez annak is betudható, hogy az euró nagyon stabil valuta, amelynek átlagos inflációs rátája fennállása első 20 évét nézve csupán 1,7 %. Az erős valutához szilárd gazdaságpolitikára van szükség, valamint arra, hogy a tagállamok folyamatosan törekedjenek a strukturális reformok megvalósítására. Ezért évek óta erősítjük a gazdaságpolitikai koordináció uniós mechanizmusát, a 2011-ben létrehozott európai szemesztert. Az európai szemeszter most már az euróövezetre vonatkozó célzott ajánlásokat is meghatároz, és nagyobb hangsúlyt fektet a tagállami szintű társadalmi prioritásokra és beruházási szükségletekre. A Bizottság emellett megkezdte a tagállamok strukturális reformjainak technikai támogatását, 26 tagállam több mint 700 reformprojektjére kiterjedően. Olyan reformprojektek tartoznak ide, mint például a közigazgatás digitalizálása vagy a korszerű fizetésképtelenségi eljárások. Az emberekbe való befektetés Európa ellenálló képességének és jövőbeli növekedésének kulcsfontosságú eleme. Az Európai Szociális Alap ezért több mint 15 millió embernek nyújt támogatást ahhoz, hogy szert tegyenek a mai munkaerőpiacon szükséges készségekre. A bankszektorban jelentősen csökkentek a kockázatok. Ez a szigorúbb felügyeletnek köszönhető, valamint annak, hogy az uniós bankok ma már sokkal több likvid eszközzel rendelkeznek, az euróövezeti bankok pedig 2014 óta 812 milliárd EUR-val növelték tőketartalékukat. A nemteljesítő hitelek száma megközelíti a válság előtti szintet. Ez lehetővé tette, hogy a 2018. decemberi euróövezeti csúcstalálkozón a résztvevők előkészítsék a bankunió következő lépéseit. A versenypolitika és az egységes piaci eszközök révén erőteljesen érvényre juttatjuk az uniós szabályokat, ami védelmet jelent a polgárok és a vállalkozások számára, valamint ösztönzi a növekedést és az innovációt. A Bizottság erőteljes és hatékony lépéseket tesz az uniós jog megsértésével szemben, és határozott intézkedéseket hoz, amennyiben a párbeszéd során nem születik megoldás. E stratégiaibb jellegű megközelítés során a Bizottság azokra a rendszerszintű problémákra összpontosít, amelyek esetében jogérvényesítési fellépése valódi változást idézhet elő. Az összes tagállammal szemben jelenleg több mint 1 500 kötelezettségszegési eljárás van folyamatban. A Bizottság a nemzeti hatóságokkal együttműködve komoly erőfeszítéseket tesz, hogy ezekre lehetőleg még az Európai Unió Bíróságához való folyamodást megelőzően megoldást találjanak. 2014 óta évente 500 kötelezettségszegési ügyben születik megoldás, ami az összes ügy 90 %-át jelenti. Ez azt mutatja, hogy érdemes a Bizottság és a tagállami hatóságok között hatékonyabb együttműködést folytatni a gyakran időigényes bírósági szakasz előtt. Forrás: Európai Bizottság A Bizottság gondosan figyelemmel kíséri a közösen elfogadott uniós versenyszabályok alkalmazását is. Szükség esetén határozott lépéseket tett a versenyellenes összefonódásokkal, a kartellekkel, az erőfölénnyel való visszaéléssel vagy a jogellenes állami támogatásra vonatkozó határozatokkal szemben. 2015 és 2018 között az antitröszttel és az összefonódásokkal kapcsolatos bizottsági beavatkozások összesen 48 és 78 milliárd EUR közötti megtakarítást jelentettek a fogyasztóknak. Például 2016-ban és 2017-ben a Bizottság 3,8 milliárd eurós bírságot szabott ki a tehergépjármű-kartellre, 2018-ban pedig olyan kötelező érvényű kötelezettségvállalásokat írt elő a Gazpromra vonatkozóan, amelyek lehetővé teszik, hogy a gáz szabadon, versenyképes áron juthasson Közép- és Kelet-Európába. A versenyjog érvényesítése abban is központi szerepet játszik, hogy egyenlő versenyfeltételeket biztosítsunk az uniós digitális piacokon. A Bizottság 2017 és 2019 között három alkalommal bírságolta meg a Google-t az uniós antitrösztszabályok megsértése miatt, összesen 8,25 milliárd EUR összegre. E jogsértések megakadályozták, hogy más vállalatok érdemi és innováción alapuló versenyt folytathassanak, és megfosztották az európai fogyasztókat a verseny előnyeitől. Végezetül a Bizottság állami támogatások területén végrehajtott beavatkozásai szintén hozzájárultak a mindenki számára egyenlő versenyfeltételek biztosításához – az adózás területét is ideértve. Például 2016 augusztusában a Bizottság megállapította, hogy az Apple jogellenes adókedvezményekben részesült, és ezért Írországnak összesen 14,3 milliárd EU-t kellett visszafizettetnie a vállalattal. Ugyanakkor a Bizottság jóváhagyta azt az összesen 1,75 milliárd EUR összegű állami támogatást, amelyet négy tagállam nyújtott egy közös európai érdeket szolgáló fontos projekt számára, hogy elősegítse az innovációt a mikroelektronikai ágazatban, ami az egész európai gazdaság javát szolgálja. Az EU 2014–2019-es időszakra szóló stratégiai menetrendjének megvalósítása Gyakran elhangzó vélemény, hogy az Unió túl megosztott és túl lassú ahhoz, hogy tényleges szakpolitikai eredményeket érjen el. Ez a kritika nem veszi figyelembe azt a tényt, hogy az EU nem szövetségi állam. Olyan többszintű kormányzási rendszer, amely 28 nemzeti szintű, sok esetben további jelentős alsóbb demokratikus szinteket is tartalmazó demokráciából, valamint az uniós intézmények közötti demokratikus eljárásokból épül fel. A méltányos, kiegyensúlyozott kompromisszum ezért gyakran időigényes, és a feltétele, hogy mindenki készen álljon a kölcsönös engedményekre. Természetes, hogy az uniós döntéshozatal több időt vesz igénybe, mint a nemzeti szinten meghozott döntések. Annak ellenére azonban, hogy az EU egyedülálló politikai rendszerben működik, és számos további kihívással szembesül, mégis sikerült teljesítenie a 2014-ben az Európai Tanács stratégiai menetrendjében és a Juncker-Bizottság tíz politikai prioritásában meghatározott kötelezettségvállalásokat. 2018 nyaráig a Juncker-Bizottság előterjesztette mindazokat a jogalkotási javaslatokat, amelyekre megbízatása kezdetén kötelezettséget vállalt. A Juncker-Bizottság összesen 471 új jogalkotási javaslatot tett, valamint 44 olyan javaslatot vitt tovább, amelyeket még a korábbi Bizottságok terjesztettek elő. Ezek között 348 olyan javaslat van, amelyet az Európai Parlament és a Tanács a jelenlegi megbízatás folyamán elfogadott, vagy amelyről megállapodásra jutott. Ez azt mutatja, hogy az Unió 348 esetben megállapodásra tudott jutni arról, hogy milyen irányba lépjen előre Európa. Figyelemre méltó,hogy az esetek mintegy 90 %-ában a végső kompromisszumot a Miniszterek Tanácsában konszenzussal hagyták jóvá, azaz azt mind a 28 tagállam támogatta. Ez világos tendencia részét képezi. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta évről évre nő azon esetek száma, amelyek tekintetében a 28 tagország konszenzusra jut. Az elmúlt öt év során valamennyi szakpolitikai területen jelentős előrelépés történt. A III. melléklet felsorolja a húsz legfontosabb eredményt, míg a IV. mellékletben tíz olyan kiemelt javaslat található, amelyek a lezáratlan ügyek közé tartoznak, azaz amelyekben a Parlament és a Tanács még nem jutott megállapodásra. A következő stratégiai menetrend kialakításakor az alábbi szakpolitikai fejleményeket kell szem előtt tartani: ·Az EU gyorsabban és hatékonyabban volt képes megvalósítani stratégiai programját, mivel a Juncker-Bizottság a kezdetektől fogva elkötelezte magát a jogalkotás minőségének javítása mellett. Ezt megerősítette Juncker elnök azon kötelezettségvállalása, hogy „a nagy dolgokban nagy, a kis dolgokban kisebb szerepet kell vállalni” — ezt az elvet később az uniós vezetők a 2017. március 25-i Római Nyilatkozatban jóváhagyták. Mindez célzottabb jogalkotási programot tett lehetővé. A Juncker-Bizottság a megbízatása kezdetén a politikai folytonosságot megszakítva visszavont 100 olyan jogalkotási javaslatot, amelyet elődje lezáratlanul hagyott hátra. Összességében évente 75 %-kal kevesebb jogalkotási javaslatot tett, mint az előző Bizottság. Emellett 2018 nyara óta nem nyújtott be újabb jogalkotási javaslatot, lehetővé téve, hogy a Parlament, a Tanács és a Bizottság minden energiáját a folyamatban lévő jogalkotási eljárások befejezésére fordítsa. Juncker elnök elvét – „a nagy dolgokban nagy szerepvállalás” – különböző újítások segítették megvalósítani és érvényesíteni, amelyek közül a legfontosabbak a minőségi jogalkotásért felelős első alelnök posztjának létrehozása (és Frans Timmermans kinevezése e komoly követelményeket támasztó posztra), a Bizottság Főtitkárságának erőteljesebb koordinációs szerepe, a független Szabályozói Ellenőrzési Testület létrehozása, valamint a szubszidiaritással, az arányossággal és a „kevesebbet hatékonyabban” megközelítéssel foglalkozó munkacsoport munkája voltak. ·A digitális egységes piac tekintetében az EU az elmúlt öt évben különösen sok sikert könyvelhetett el. A roamingdíjak eltörlése óta a más uniós országokba utazó polgárok tizenkétszer annyi mobiladatot használnak, mint korábban. Már nem szembesülnek indokolatlan területi alapú tartalomkorlátozással az online szolgáltatások használata során. Emellett a digitális kor követelményeinek megfelelő új szerzői jogi szabályok elfogadása az alkotók számára méltányos díjazást, a felhasználóknak erős jogokat biztosít, a platformokra pedig felelősséget ruház. A 2018 áprilisában elfogadott új hordozhatósági szabályok lehetővé teszik a polgárok számára, hogy televíziós vagy streaming-előfizetéseiket az Unióban utazva bárhol használhassák. A szabályok életbe lépésének első éve során az előfizetők 49 %-a már élt is ezzel a lehetőséggel. A Bizottság által a digitális egységes piac kiteljesítése érdekében tett 30 javaslat közül az Európai Parlament és a Tanács 28 javaslatot már elfogadott, és csupán kettő – az internetes adatvédelemről, illetve a kiberbiztonsági kompetenciaközpontról és hálózatról szóló – vár még elfogadásra.

Az EU-n belül utazók roamingdíjainak megszüntetése IDŐVONAL 2007 2012 2015 2016 2017 2008 2012 2015 2016 2017 2007 2012 2015 2016 2017 Belföldi ár Belföldi ár Belföldi ár Belföldi ár Belföldi ár Belföldi ár 0,49 EUR 0,29 EUR 0,19 EUR legfeljebb + € 0,05 0,28 EUR 0,09 EUR 0,06 EUR legfeljebb + 0,02 EUR 6,00 EUR 0,7 EUR 0,2 EUR legfeljebb + € 0,05 Híváskezdeményezés (1 perc) SMS-küldés MB adatforgalom Forrás: Európai Bizottság ·Jelentős előrelépés történt az éghajlat-politika, az energiapolitika és a körforgásos gazdaság terén. Az EU központi szerepet játszott a 2015. évi Párizsi Megállapodás tárgyalása során, és az uniós ratifikáció lehetővé tette annak hatálybalépését. Európa tiszta energiára való átállása jól halad. Az Európai Parlament és a Tanács elfogadta például a „Tiszta energia minden európainak”elnevezésű csomag valamennyi intézkedését. Ez ösztönözni fogja a megújuló energiaforrásokra való átállást, az energiahatékonyság növelését és a jobban összekapcsolt európai energiapiac kialakítását. A Párizsi Megállapodás keretében tett kötelezettségvállalásaink részeként az EU 2030-ig legalább 40 %-kal csökkenti az üvegházhatású gázok kibocsátását. Az uniós kezdeményezéseknek – köztük a műanyagokkal kapcsolatos stratégiánknak és az egyszer használatos műanyagokra vonatkozó tilalomnak – köszönhetően Európa globális szinten úttörő szerepet tölt be a körforgásos gazdaságra való áttérésben. Az energiaimport diverzifikálására és az EU közös energiapiacának megerősítésére irányuló erőfeszítések kezdik meghozni gyümölcsüket. A Bizottság megbízatásának kezdetekor hat tagállam (Bulgária, Észtország, Lettország, Litvánia, Finnország, Svédország) teljes mértékben egyetlen gázszolgáltatótól függött. Jelenleg már csak Finnország van jelen ebben a helyzetben, és teljes energiaszerkezetében a gáz csupán korlátozott részt tesz ki. A diverzifikáció csökkenti majd az energiaimporttól való függőségünket, ösztönzi az energetikai átállást, és segítséget nyújt éghajlat-politikai céljaink megvalósításához. ·Az EU az elmúlt öt évben figyelemreméltó lépéseket tudott tenni több megosztónak tűnő szakpolitikai területen. A szociálpolitika terén az EU egységesen és határozottan lépett fel annak biztosítása érdekében, hogy munkaerőpiacaink és jóléti intézményeink időtállóak legyenek, és teljes mértékben támogassák a szociális piacgazdaságot. A Bizottság által előterjesztett 25 jogalkotási javaslat közül 24-ről megállapodás született, többek között azokról, amelyek a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelv reformjára, az Európai Munkaügyi Hatóságra, az európai akadálymentesítési intézkedéscsomagra, a munka és a magánélet közötti egyensúlyra és a jobb munkakörülményekre, valamint a szociális védelemhez való hozzáférésre irányulnak. Csak a szociális biztonsági rendszerek koordinálására vonatkozó reformról szóló javaslat vár még elfogadásra. A szociális jogok európai pillére, amelyet az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2017. november 17-én, Göteborgban együttesen hirdetett ki, iránytűként szolgál Európa-szerte a jobb munka- és életkörülmények felé mutató, megújított konvergenciafolyamathoz. Előrelépés történt az adózás területén is. A 21 bizottsági javaslatból 14-ről született megállapodás, ideértve az adózási átláthatóságról, az adókikerülés elleni küzdelemről és a hozzáadottérték-adóról szóló javaslatokat is. További fontos javaslatokról – például a közös konszolidált társaságiadó-alapról vagy a digitális adóról – még nem született megállapodás. ·A jelenleg függőben lévő javaslatok közül 57 a következő többéves pénzügyi kerettel (2021–2027) és a különböző szakpolitikai területekkel kapcsolatos kiadási programokkal függ össze. A Bizottság mindezeket a javaslatokat 2018 májusában és júniusában terjesztette elő. Bár ezek közül 11-ről részleges megállapodásra jutott az Európai Parlament és a Tanács, mindegyik javaslat továbbra is függőben van, mivel az ágazati programok véglegesítése előtt az átfogó keretre vonatkozó megállapodásra van szükség. Az Európai Tanács 2018 decemberi következtetésében megállapította, hogy 2019 őszéig megállapodást kell elérni. ·Az emberekbe való befektetés a jelenlegi stratégiai menetrend egyik prioritása. Az Erasmus+ program és elődei eddig10 millió embernek nyújtottak lehetőséget a külföldi tanulmányokra, képzésre vagy önkéntes munkára. Az alig több mint két éve indított Európai Szolidaritási Testület bizonyította az európai fiatalok elkötelezettségét és közösségi szellemét – már több mint 120 000 fiatal jelezte érdeklődését, és mintegy tizennégyezren el is kezdték az önkéntes munkát. Számuk 2019 végére várhatóan eléri a 23 000-t. ·A Kopernikusz és a Galileo által biztosított uniós műholdas Föld-megfigyelési és navigációs szolgáltatások már működőképesek, és kézzelfogható előnyöket biztosítanak az egységes piac számára. Hozzájárulnak a gazdasági növekedéshez és támogatják munkánkat olyan területeken, mint az éghajlatváltozás, a mezőgazdaság, az óceánok, a közlekedés, a digitalizáció, a határőrizet, a biztonság és a védelem. A Galileo űrprogram biztosítja Európa részvételét az űrversenyben, és megmutatja az európai szuverenitás valós értékét. Egyedül egyetlen tagállam sem lenne képes 26 műholdat pályára állítani, amelynek előnyeit világszerte több mint 700 millió felhasználó élvezheti. ·Komoly előrelépés valósult meg a tőkepiaci unió terén. A Bizottság által előterjesztett 13 javaslat közül csak kettő – a közösségi finanszírozásról, illetve a követelésengedményezés harmadik felekre gyakorolt hatásairól szóló – esetében nem született még megállapodás. A tájékoztatóról szóló új rendelet megkönnyíti majd a vállalkozások – különösen a kis- és középvállalkozások – számára a tőkepiacokon történő forrásbevonást. A páneurópai magánnyugdíjtermék és a határokon átnyúló befektetések uniós piacának javítását célzó intézkedések új megtakarítási és befektetési lehetőségeket biztosítanak a polgárok számára, továbbá elősegítik a piacok mélyítését és likvidebbé tételét. ·2014 novembere óta az EU új, kiegyensúlyozott kereskedelmi megállapodásokat kötött és megkezdte ezek végrehajtását. Kiemelkedő jelentőségű az EU–Japán gazdasági partnerségi megállapodás, amely az EU eddigi legnagyobb kétoldalú kereskedelmi megállapodása, valamint az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás. Kereskedelmi megállapodások léptek hatályba 13 további ország vonatkozásában is. Ugyanebben az időszakban az EU véglegesítette kereskedelmi megállapodásait a Kelet-afrikai Közösséggel és a Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közösségével, Szingapúrral, Vietnammal és Mexikóval; új tárgyalásokat indított Ausztráliával, Chilével, Mexikóval, Új-Zélanddal és Tunéziával, továbbá folytatja az átfogó beruházási megállapodásról szóló tárgyalásokat a Mercosurral, Indonéziával és Kínával. A tárgyalások sikerében kulcsfontosságú tényező volt, hogy a Juncker-Bizottság fokozta azok átláthatóságát. ·Korszerűsítettük a piacvédelmi eszközöket annak érdekében, hogy mindenki számára egyenlő versenyfeltételek biztosítsunk a globális kereskedelemben. Ezek most lehetővé teszik az EU számára, hogy hatékonyabban reagáljon a tisztességtelen nemzetközi kereskedelmi gyakorlatokra. A közvetlen külföldi befektetések átvilágítására szolgáló új együttműködési mechanizmus segítségével azonosíthatjuk azokat az eseteket, amikor a külföldi befektetések veszélyeztetik biztonságunkat. A kereskedelempolitikára vonatkozó 17 javaslatból mindössze 3 (a területen kívüli jogszabályok elleni védelemről, a kettős felhasználású termékek kivitelének ellenőrzéséről és a nemzetközi közbeszerzésről szóló) esetében nem került még sor az elfogadásra.

·A polgárok magánélethez való alapvető jogának védelme érdekében az EU az általános adatvédelmi rendelettel globális normákat határozott meg. Az európaiak biztonságának az online és a valós világban történő javítása érdekében az uniós országok jelenleg együttműködnek a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökkel összefüggő csalás és hamisítás ellen. A kiberbiztonsági rendelet európai tanúsítványokat vezetett be az összekapcsolt termékekre és szolgáltatásokra vonatkozóan. A terrorizmus elleni küzdelemre, a légiközlekedési utas-nyilvántartási adatállományra (PNR), a bombakészítéshez felhasznált alapanyagokra és a tűzfegyverekre vonatkozó új szabályok segítenek megelőzni a terrorcselekményeket és bűncselekményeket. A jelenleg 22 tagállam részvételével kialakított új Európai Ügyészség az uniós forrásokat érintő bűncselekményeket, illetve a határokon átnyúló hozzáadottértékadó-csalásokat fogja vizsgálni. ·Az uniós fellépés kézzelfogható eredményeket hozott a migráció terén, különösen a 2015-ös válság által gyakorolt nyomással összefüggésben, bár a kérdésben vannak viták. A partnerségi kereten belül a származási és tranzitországokkal folytatott fokozott együttműködés segítette az EU-t abban, hogy új visszafogadási megállapodásokat alakítson ki, és segíti a harmadik országokat a migráció kiváltó okainak kezelésében. Az EU–Törökország nyilatkozat és a törökországi menekülteket támogató uniós eszköz számára elkülönített 6 milliárd eurós keret támogatást nyújt Törökország számára a közel négy millió menekült befogadásához. Az EU Törökországgal való együttműködése továbbá hozzájárult az EU-ba irányuló szabálytalan és kockázatos határátlépések visszaszorításához, valamint a tengeren életüket vesztők számának csökkentéséhez. Mára az érkező irreguláris migránsok száma a válság előtti szintre esett vissza. A közép-mediterrán országokba érkezők száma 2016-hoz képest 80 %-kal, a kelet-mediterrán országokba érkezők száma pedig a 2015. évi csúcsértékekhez képest 90 %-kal csökkent. Az uniós műveletek 2015 óta mintegy 730 000 ember életét mentették meg. Az uniós áttelepítési programoknak köszönhetően 2015 óta a Közel-Keleten, valamint Észak-Afrikában és a Szubszaharai-Afrikában élő leginkább kiszolgáltatott helyzetben lévő emberek közül 50 000 fő kapott menedéket az EU-ban. A Tanács által 2015-ben létrehozott szükséghelyzeti áthelyezési mechanizmus keretében csaknem 35 000 menedékkérőt, azaz az összes erre jogosult személyt sikeresen áthelyezték Olaszországból és Görögországból más uniós tagállamokba. Az Uniós Szükséghelyzeti Alap Afrikáért 4,2 milliárd EUR összegű kerettel segíti a kényszerű lakóhelyelhagyás és az irreguláris migráció kiváltó okainak kezelését, és hozzájárul a migráció hatékonyabb kezeléséhez. ·Az Európai Határ- és Parti Őrség létrehozásával és kapacitásának 2021-ig 5 000, illetve legkésőbb 2027-ig 10 000 főre bővítésével valamennyi tagállam további közös felelősséget vállalt az EU külső határainak védelméért. Emellett a határregisztrációs rendszer és az Európai Utasinformációs és Engedélyezési Rendszer bevezetése is megerősítette az EU külső határait. ·A RescEU programmal az EU további eszköztartalékot hozott létre, amely többek között tűzoltó repülőgépeket és helikoptereket foglal magában, amelyekkel szükség esetén segítséget nyújthat a tagállamoknak. A program emellett drasztikusan növeli az európai polgári védelmi eszköztárban nyilvántartott eszközökhöz nyújtott pénzügyi támogatást (például az átalakítási, javítási és működési költségek tekintetében), és segíti a katasztrófamegelőzéssel kapcsolatos információk és ismeretek határokon átnyúló megosztását. Javítja továbbá a koordinációt az Európai Unió Szolidaritási Alapjával is, amely 2014. november óta több mint 2 milliárd EUR támogatást nyújtott a katasztrófa sújtotta régiókban élő embereknek. ·A migrációval és a biztonsággal kapcsolatos kihívások nagyságrendje ellenére sikerült fenntartani a személyek szabad mozgásának schengeni térségét. Mindazonáltal több állam még mindig fenntartja az ideiglenes belső határellenőrzést, ami hosszú távon megkérdőjelezi a schengeni térség megfelelő működését, valamint az európai polgárok és gazdaság számára ennek révén biztosított előnyeit. A schengeni rendszer helyreállítását célzó, 2016. márciusi bizottsági ütemterv továbbra is előírja, hogy a tagállamoknak további határozott erőfeszítéseket kell tenniük annak érdekében, hogy megerősödjön a kölcsönös bizalom, és a belső határok ismét az egész EU-ban nyitottak legyenek. ·Megerősödött az EU globális szerepe. Az EU különösen Afrikával való partnerségét erősítette meg a 2018-ban létrehozott, fenntartható beruházásokra és munkahelyekre irányuló Afrika–Európa szövetség révén. Az EU külső beruházási terve 2020-ig 44 milliárd EUR értékű beruházás mozgósításával konkrét eredményeket hoz Afrikában és a szomszédságpolitikában részt vevő országokban, előmozdítva a reformokat, az infrastrukturális beruházásokat és a kis- és középvállalkozások finanszírozási lehetőségeit. Az EU továbbá újult erőfeszítésekkel igyekszik stabilitást teremteni a szomszédságában. Határozott és hiteles bővítési politikája révén az EU stabilitást biztosít és előmozdítja a politikai, gazdasági és társadalmi átalakulást a Nyugat-Balkánon. Ennek a menetrendnek az EU a 2018. évi nyugat-balkáni stratégiával új lendületet adott. ·2014 óta – amióta Juncker elnök a védelmi intézkedéseket politikai programjának prioritásai közt határozta meg – az EU példa nélküli haladást ért el a biztonság és a védelem terén. A további előrelépés hajtómotorjaként szolgál majd az az állandó strukturált együttműködés, amely 25 tagállamot tömörít az uniós kereten belüli védelmi együttműködés elmélyítése érdekében. A nemrégiben elfogadott Európai Védelmi Alap, valamint annak elődprogramjai előmozdítják az erős, innovatív és hatékony védelmi ipar kialakítását, és fokozzák az EU autonómiáját. ·Az uniós szakpolitikai döntéshozatal átláthatóbbá és elszámoltathatóbbá tételére irányuló erőfeszítések részeként megvalósult reformnak köszönhetően felhasználóbarátabbá vált az európai polgári kezdeményezés. Egyszerűbbé vált az eljárás, és a szervezőknek együttműködési platform nyújt gyakorlati támogatást. Ez közrejátszott abban, hogy az előző Bizottsághoz képest a jelenlegi Bizottság megbízatási ideje alatt a nyilvántartásba vett kezdeményezések száma 14 %-kal nőtt, miközben 80 %-kal csökkent azon kezdeményezések száma, amelyeknél nem került sor nyilvántartásba vételre. ·E megbízatási időszak során a Tanács egyetlen bizottsági javaslatot sem utasított el, míg az Európai Parlament két javaslatot hivatalosan elutasított. Az első elutasított javaslat a géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-kra) új szabályozására irányult, amely lehetővé tette volna az egyes tagállamok számára, hogy területükön betiltsák a géntechnológiával módosított élelmiszereket és takarmányokat. A második javaslat a források átcsoportosítására irányult (pl. a regionális fejlesztési, a mezőgazdasági vagy a halászati alapok keretéből) a strukturális gazdasági reformok uniós támogatásának fokozása érdekében. Néhány más esetben a munka gyakorlatilag leállt, még ha formális elutasításra nem is került sor. Idetartozik például az a javasolt reform, amely nagyobb átláthatóságot és elszámoltathatóságot kíván bevezetni a Bizottság végrehajtási hatásköreit felügyelő nemzeti képviselők bizottságai esetében (azaz az úgynevezett„komitológia” tekintetében – a javaslatot a Tanács gyakorlatilag blokkolta), valamint az európai szolgáltatási e-kártyára irányuló javaslat esetében (amelyet az Európai Parlament illetékes bizottsága ellenzett, de amelyről a teljes Parlament egyáltalán nem szavazott).

A stratégiai szemlélet megőrzése a kihívások közepette és a válságok idején Az elmúlt öt évben a stratégiai menetrend teljesítése mellett az EU-nak több válsággal is szembe kellett néznie. Ez az uniós szintű irányítás és igazgatás új formáit tette szükségessé. A Bizottság számított arra, hogy erre lesz szükség, ezért 2014 novemberében alapvető változásokat vezetett be a Bizottság felépítésére vonatkozóan, és stratégiai szemléletet követve korlátozta prioritásainak és jogalkotási javaslatainak számát. Juncker elnök a tíz politikai prioritáshoz kapcsolódó konkrét szakpolitikai területek köré csoportosuló projektcsapatok irányításával bízta meg az alelnököket, továbbá az új kihívások kezelésére külön bizottsági szolgálatokat és munkacsoportokat hozott létre, ami lehetővé tette, hogy a Bizottság hatékony és követhető módon valósítsa meg az EU stratégiai menetrendjét. Ennek során megszüntette a szakpolitikai területek egymástól való elszigeteltségét, tágabb és átfogóbb politikai perspektívát érvényesítve. A „Grexit” megelőzése: Megbízatásának első hónapjaiban a Juncker-Bizottság kiújult válsággal szembesült, amikor Görögország nem tett eleget második programjának, és heteken át fennállt a valós veszélye annak, hogy Görögország kilép az Unióból. 2015 első felében Juncker elnök, az euróért és a szociális párbeszédért felelős alelnök, valamint a gazdasági és pénzügyekért felelős biztos folyamatosan tárgyalt az új görög kormánnyal, az euróövezeti tagállamokkal, az Európai Stabilitási Mechanizmussal, az Európai Központi Bankkal és a Nemzetközi Valutaalappal az új gazdasági kiigazítási program előkészítéséről. A programról a 2015. július 13–12-i euróövezeti csúcstalálkozón született megállapodás. A Bizottság most első alkalommal előzetes társadalmi hatásvizsgálatot kért a programra vonatkozóan. A Bizottság emellett tervet dolgozott ki azzal a céllal, hogy segítse Görögországot gazdaságának stabilizálásában, és maximálják az uniós források felhasználását a munkahelyteremtés, a növekedés és a beruházások fellendítése érdekében. Az EU összesen 35 milliárd EUR-t mozgósított Görögország számára a 2014–2020 közötti időszakra szóló különböző finanszírozási programok keretében, ami a becslések szerint 2 %-os GDP-növekedést eredményezett Görögországban. A Bizottság a 2015-ben létrehozott új Strukturálisreform-támogató Szolgálatán keresztül széles körű technikai támogatást nyújtott és koordinált annak érdekében, hogy segítse Görögországot a reformjaihoz szükséges adminisztratív támogatás kiépítésében. Egy 2015 júliusában előállt kritikus helyzetben a Bizottság az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus keretében rövid lejáratú, 7 milliárd euró összegű áthidaló kölcsönt biztosított Görögországnak, ami lényegében megakadályozta az ország euróövezetből való kiesését. 2018 augusztusában Görögország sikeresen lezárta a hároméves makrogazdasági kiigazítási programot, amelynek keretében egy átfogó és példa nélkül álló reformprogram végrehajtása alapján az EU összesen 61,9 milliárd EUR összegű kölcsönt nyújtott az ország számára. Most e reformok lendületének fenntartására van szükség. Mindazonáltal a görög nép erőfeszítéseinek, a Bizottság támogatásának és a többi 18 euróövezeti tagállam szolidaritásának köszönhetően a „Grexit” kérdése egyszer és mindenkorra lekerült a napirendről. Migráció: 2015-ben olyan súlyos menekültügyi válság lépett fel, amilyenre a második világháború óta nem volt példa, és ez azonnali és messzemenő következményekkel járt az Európai Unióra nézve. E kihívásra való felkészülés jegyében – most először – Juncker elnök migrációs ügyekért felelős biztost nevezett ki. Emellett megbízta első alelnökét azzal, hogy az összes biztost és főigazgatót összefogva koordinálja a szükséges feladatokat, a belső és a külső dimenzióra is kiterjedően. Juncker elnök szoros együttműködése mellett ez a szervezeti forma megkönnyítette az EU-Törökország nyilatkozat koherens végrehajtását és a kapcsolódó EU-Törökország csúcstalálkozók előkészítését. A 2015. évi európai migrációs stratégia óta az EU határozott lépéseket tett három kulcsfontosságú területen: az Unión kívüli partnerekkel való együttműködés, a külső határaink védelme és az Unión belüli együttműködés területén. Az EU megerősítette operatív képességét, amellyel támogatni tudja a tagállamokat a migráció kezelésében. Ez magában foglalta az uniós ügynökségek megerősítését, valamint a nyomás alatt álló tagállamok – különösen Görögország és Olaszország – számára nyújtott gyors és hatékony operatív és pénzügyi támogatást. Kereskedelmi feszültségek: Miközben a világban egyre fokozódnak a kereskedelmi feszültségek, a Juncker-Bizottság 2017 óta számos lépést tett a kereskedelempolitikai tárgyalási és elfogadási eljárás legitimitásának és inkluzív jellegének megerősítésére. Minden tárgyalási szöveg közzétételre kerül, ideértve az új tárgyalási felhatalmazásra vonatkozó ajánlásokat, a tárgyalási irányelvek tervezetét, a tárgyalási szövegjavaslatokat, a tárgyalási fordulókról készült jelentéseket és a folyamatban lévő tárgyalások eredményeit is. A Bizottság létrehozott egy kereskedelmi megállapodásokkal foglalkozó tanácsadó csoportot, amely lehetővé teszi a civil társadalommal való együttműködést, valamint megkönnyíti a különböző nézőpontok és vélemények összegyűjtését az érintettek széles és kiegyensúlyozott köre részéről – kezdve a szakszervezetektől a munkaadói szervezeteken és a fogyasztói csoportokon át az egyéb nem kormányzati szervezetekig. A Bizottság új megközelítést vezetett be kétoldalú kereskedelmi és beruházási megállapodásai tekintetében is. A kereskedelmi megállapodásokra irányuló tárgyalások olyan területekre vonatkoznak, ahol az EU kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, míg a beruházásvédelmi megállapodásokra irányuló tárgyalások egyaránt érintenek olyan területeket, ahol az EU kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, illetve olyanokat, ahol hatáskörét a tagállamokkal megosztva gyakorolja. A Japánnal létrejött gazdasági partnerségi megállapodás volt az első, amely sikeresen követte ezt az új megközelítést. 2018. július 25-én Jean-Claude Juncker elnök és Trump elnök megállapodott abban, hogy új szakaszt indítanak az Egyesült Államok és az EU közötti szoros barátság és erős kereskedelmi kapcsolatok terén. Közös EU–USA nyilatkozatról állapodtak meg, amely megakadályozza a kereskedelmi feszültségek eszkalálódását, és pozitív transzatlanti kereskedelmi menetrendet vázol fel. Úgy határoztak, hogy e közös napirend végrehajtása érdekében haladéktalanul főtisztviselői munkacsoportot hoznak létre legközelebbi tanácsadóik részvételével. A Bizottságon belül e csoport munkáját a Bizottság valamennyi szolgálata támogatja, és a Főtitkárság koordinálja. A munka közvetlen eredménye, hogy eddig nem került sor új vámok bevezetésére, és az EU és az USA az ipari termékekre kivetett jelenlegi vámok eltörlésére és az együttműködés javítására törekedik. 2019 áprilisában a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat folytasson az Egyesült Államokkal annak érdekében, hogy megállapodást kössenek az ipari termékekre kivetett vámokról, valamint a megfelelőségértékelésről, megvalósítva ezáltal a Juncker–Trump nyilatkozatot. Biztonság: A 2015-ben elkövetett szörnyű párizsi terrortámadásokat követően a Bizottság elfogadta az európai biztonsági stratégiát, amely iránymutatást nyújt az összetett és gyorsan változó biztonsági környezetre adandó uniós válasz kialakításához. Juncker elnök koherens, hatékony és átfogó megközelítést biztosított azáltal, hogy a biztonsági unióért felelős biztost nevezett ki, aki felhatalmazást kapott arra, hogy valamennyi szakpolitikai területen koordinálja a biztonságot érintő munkát, egy erre a célra létrehozott, valamennyi érintett bizottsági szervezeti egység képviselőit összefogó szakértői munkacsoport támogatásával. A különböző elfogadott intézkedések célja a terrorizmus és a szervezett bűnözés határokon átnyúló kihívásainak kezelése az információcsere javítása, a kiberbiztonság erősítése, valamint a bűnüldöző hatóságok és az uniós ügynökségek közötti operatív együttműködés révén. Az új intézkedések biztosították továbbá a nemzeti bűnüldöző hatóságok számára a terrorizmus, a határokon átnyúló bűnözés és a számítástechnikai bűnözés elleni hatékony küzdelemhez szükséges eszközöket, és megerősítették az EU ellenálló képességét e fenyegetésekkel szemben. Brexit: 2013 januárjában David Cameron miniszterelnök bejelentette, hogy népszavazást kíván tartani az Egyesült Királyság uniós tagságáról. Az Egyesült Királyság 2015 novemberében az Egyesült Királyság Európai Unión belüli helyzetének újraszabályozására irányuló kérelmet nyújtott be, és ekkor Juncker elnök „az egyesült királyságbeli népszavazás stratégiai kérdéseivel” foglalkozó munkacsoportot hozott létre, amelynek elnökéül egy tapasztalt főigazgatót, Jonathan Faullt nevezte ki. Az EU nevében ez a csoport új konstrukciókat dolgozott ki az Egyesült Királyság tagságára vonatkozóan. 2016 februárjában így az Egyesült Királyság aggályaira válaszul új konstrukciókat terjesztettek elő, és ezen belül az Európai Tanács keretében ülésező uniós állam-, illetve kormányfők jogilag kötelező erejű határozatot fogadtak el. Ezeket az új rendelkezéseket az EU-27 valamennyi tagállama egyhangúlag támogatta, akárcsak az Egyesült Királyság. Ezen erőfeszítések ellenére 2016. június 23-án a szavazók 51,9 %-a az EU-ból való kilépés mellett tette le a voksát, míg az uniós tagság megőrzését 48,1 % támogatta. A népszavazást követően Juncker elnök azonnal létrehozta az „50. cikk” bizottsági munkacsoportot azzal a céllal, hogy előkészítse az Egyesült Királysággal az Európai Unióból való kilépéséről folytatandó tárgyalásokat. A munkacsoport vezetőjének és a Bizottság főtárgyalójának Michel Barnier-t, a Bizottság egykori alelnökét és volt francia külügyminisztert nevezte ki. A Tanács késedelem nélkül kinevezte a Bizottságot az EU főtárgyalójának. A tárgyalások azonban csak 2017 júniusában kezdődtek meg, mivel az Egyesült Királyság 2017 márciusában jelentette be hivatalosan, hogy az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően ki szándékozik lépni az Unióból. Nem sokkal ezután parlamenti választásokat tartottak. Ezt követően a tárgyalások eredményeként kialakult egy megállapodás az Egyesült Királyság rendezett kilépéséről, amelyet egy nagyratörő, széles körű, mély és rugalmas partnerség körvonalait felvázoló politikai nyilatkozat kísért. A Bizottság gondoskodott arról, hogy a tárgyalásokat teljes átláthatóság mellett folytassák le, szoros együttműködésben az EU-27 tagállamaival és az Európai Parlamenttel. Mind a kilépésről rendelkező megállapodás, mind pedig az Európai Unió és az Egyesült Királyság közötti jövőbeli kapcsolatokról szóló politikai nyilatkozat az EU-27 tagállamainak és az Egyesült Királyság kormányának egyhangú támogatását élvezte. A tárgyalásokkal párhuzamosan a Bizottság 2017 decemberétől kezdődően megkezdte a felkészülést „a megállapodás nélküli brexit” lehetőségére is. A Főtitkárságon belül Brexitfelkészülési Csoport jött létre, amely több mint 90, érdekelt feleknek szóló értesítést és 19 jogalkotási javaslatot dolgozott ki annak biztosítására, hogy az EU-27 kellőképpen felkészüljön az Egyesült Királyság Unióból való nemkívánatos, ám lehetséges rendezetlen kilépésére. A Bizottság összesen 4 hónapon át tárgyalta az újraszabályozási kérdéseket Cameron akkori miniszterelnökkel, majd 18 hónapon át tárgyalta a kilépésről rendelkező megállapodást és a politikai nyilatkozatot Theresa May miniszterelnökkel. A Bizottságon belül az Egyesült Királysággal kapcsolatos ügyek kezelésére szakosodott munkacsoportok létrehozása biztosította, hogy e tárgyalások ne vonják el a figyelmet az EU eredményközpontú programját megvalósító munkáról. Ez lehetővé tette, hogy a Bizottság teljes mértékben összpontosítson az EU stratégiai menetrendjének megvalósítására, anélkül, hogy a brexittárgyalások viharai megzavarták volna a munkát. Az Európai Tanács teljes mértékben támogatta ezt a megközelítést. Amint azt az Európai Tanács rendkívüli ülése (50. cikk) által 2017. április 29-én a brexit-tárgyalásokra vonatkozóan elfogadott iránymutatások (27) bekezdése kimondja: „Az Európai Tanács továbbra is elkötelezett az iránt, hogy az Unió által a maga számára meghatározott prioritásokat illetően a lehető legjobb eredményeket érje el. Az Egyesült Királysággal folytatandó tárgyalásokat külön kell kezelni a folyamatban lévő uniós tevékenységektől; a tárgyalások ezek előrehaladására nem lehetnek hatással.” I.2. Az Európa előtt álló kihívások globális összefüggései Az átmenetek korában élünk. Globális tekintetben egy olyan többpólusú rendszer felé haladunk, amelynek különböző érdekeknek és törekvéseknek kell helyt adnia. Gazdasági szempontból azzal kell számolnunk, hogy fokozódik az egyre inkább véges erőforrásokra nehezedő nyomás, és exponenciálisan növekszik a nemzetközi verseny. Ehhez társul az a jogos törekvés, hogy a jövőben mindenki részesülhessen a jólétből. Technológiai szempontból olyan paradigmaváltás következik be, amelynek következtében az emberi képességeket egyre inkább gépek egészítik ki. A gazdaságok és a munka világának változásai, az éghajlatváltozás és az átalakuló geopolitikai helyzet már most is hatást gyakorol Uniónkra, és jelentős részben ezek fogják meghatározni a jövőnket. Az európai vezetőknek ezt kell szem előtt tartaniuk, amikor – az európai parlamenti választások eredményének fényében – döntenek arról, hogy a következő öt évben és az azt követő időszakban milyen szintű célkitűzéseket és milyen prioritásokat kövessünk. Az Európát közép- és hosszú távon befolyásoló számos kihívás közül négy fejleményt kell kiemelni. Az, hogy képesek leszünk-e ezekből a kihívásokból lehetőségeket kovácsolni, attól függ, hogy mennyire tudjuk előre jelezni a változásokat és felkészülni rájuk. Digitalizáció A digitalizáció és az új technológiák forradalmasítani fogják életvitelünket és munkahelyeinket. Új lehetőségek jelennek meg, különösen az egészségügy, a mobilitás, az ipar és a tudomány területén. Ezek komoly potenciált jelentenek Európa jövőbeli versenyképessége és növekedése szempontjából. Ugyanakkor a digitalizáció kockázatokkal is jár, különösen abban a tekintetben, hogy egyre nagyobb lesz a lemaradás a digitális készségek terén, és fokozódik Európán belül a társadalmi és regionális megosztottság. Az adatmennyiség gyorsabban növekszik, mint az azok feldolgozását szolgáló kapacitás, így a mesterséges intelligencia egyre fontosabb szerepet kap az adatáramlások értelmezésében és felhasználásában. Európa olyan globális verseny részesévé válik, amely egyaránt szól a technológia és az adatok feletti befolyás megszerzéséről. A – főként az Egyesült Államokból és Kínából származó –technológiailag fejlett vállalkozások gyorsan a világ legnagyobb vállalataivá váltak, és új globális értékláncokat hoznak létre. Termékeik és szolgáltatásaik átalakítják az európaiak életvitelét, munkamódszereit és fogyasztási szokásait.

Európa nem szűkölködik az innovatív digitális üzleti elképzelésekben, ám csak kevés innovatív európai vállalkozás növekedik és terjeszkedik Európában, vagy játszik meghatározó szerepet e globális piacokon. Európa globális technológiai fejlődésre gyakorolt befolyását gyengíthetik olyan más fontos gazdasági szereplők jelentős ambíciói, akik gyakran kedvezőbb helyzetet élveznek az állami támogatás, az alacsonyabb szintű előírások vagy a kisebb mértékű adókulcsok révén. Emellett ezek a gazdasági szereplők kihívást jelentenek értékeinkre, etikai elveinkre és az olyan kérdésekkel kapcsolatos érdekeinkre nézve, mint az adatgazdaság, a biztonság és a magánélet védelme, továbbá aláássák a digitális ellátási lánc biztonságát. Éghajlatváltozás és környezetvédelem Az éghajlatváltozás hatása egyre nyilvánvalóbbá válik, és egyre inkább veszélyezteti a globális jólétet, az életszínvonal fenntartását és a biztonságot. Európában és szerte a világon egyre hangosabban követelik az emberek, hogy cselekedni kell, miközben az éghajlatváltozás és az annak kezelésére hozott intézkedések hatásait mindenki egyre inkább érzékeli mindennapi élete során. Ezért határozott, de méltányos és kiegyensúlyozott politikai intézkedésekre van szükség. A Párizsi Megállapodásban foglalt célkitűzések megvalósítása érdekében drasztikusan fel kell gyorsítani a tiszta energiára való globális átállást. Jelentős beruházásokra lesz szükség, és a pénzügyi szektornak is ki kell vennie a részét. De el se lehetne képzelni jobb megtérülést, mint azt, hogy e befektetés tiszta bolygót, az energiaimporttól való függőség csökkenését, fenntartható gazdasági növekedést, valamint a tiszta energia és a hatékonyságot fokozó megoldások gyorsabb terjedését eredményezheti. Az európai vállalkozások a tiszta technológiák terén a világ élvonalába tartoznak. Így az éghajlatváltozás nemcsak kihívást, hanem – megfelelő megközelítés esetén – üzleti lehetőséget is jelent. Az éghajlatváltozás a társadalmi egyenlőségre nézve is kihívásokat és kockázatokat jelent, amelyekre megoldást kell találni ahhoz, hogy biztosítani lehessen a méltányos átmenetet a munkavállalók és a polgárok számára, különösen a szénorientált és sok szén-dioxidot kibocsátó régiókban. Az átalakulás globális gazdasági, társadalmi és geopolitikai hatásokkal jár majd, amelyek befolyásolni fogják a partnerségeket és az EU külpolitikáját. Az éghajlatváltozáson és az energiakérdésen túlmenően bolygónk természeti erőforrásainak kimerülése olyan környezetkárosodáshoz vezet, amelynek következtében fennáll az a veszély, hogy nem leszünk képesek biztosítani a jövő nemzedékei számára szükségleteik kielégítését. A természeti erőforrások kiszipolyozása gazdaságunkat is fenyegeti, mivel az a nyersanyag-behozataltól függ. Az éghajlati és környezeti kihívások kezelése érdekében át kell térnünk a körforgásos gazdaságra, óvnunk kell az ökoszisztémákat és a biológiai sokféleséget, fenntarthatóvá kell tennünk az élelmiszerrendszerünket, valamint korlátoznunk kell az erdőirtást. Demográfia és társadalom Főként a demográfiai változás hatásaiból következik azon legkiszámíthatóbb kihívások egy része, amelyekkel az Unió és tagállamai a középtávon szembesülni fognak. A magas életminőségnek és az általános jóllétnek köszönhetően az európaiak várható élettartama folyamatosan nő. 2030-ra Európa lesz az első olyan kontinens, ahol a medián életkor eléri a körülbelül 45 évet. A hosszabb várható élettartam önmagában igen pozitív fejlemény, ugyanakkor nyomást gyakorol az egészségügyi és a szociális jóléti rendszerekre, példa nélküli problémákat vet fel a nemzedékek közötti méltányosság tekintetében, és tartós hatást fog gyakorolni társadalmaink egészére. Ugyanakkor az összességében alacsonyabb születési ráta miatt 2050-re valószínűleg csökken majd az EU népessége. Míg az EU népessége jelenleg a világ népességének 6,7 %-át teszi ki, ez az arány 2030-ban 6,1 %, 2050-ben pedig 5,4 % lesz. A világ más részein tapasztalható erőteljes népességnövekedés, az eltérő jóléti szint, valamint az éghajlatváltozás és a konfliktusok hatása valószínűleg tovább fokozza az Afrika és a világ más részei felől jelentkező migrációs nyomást. Az európaiak számára sürgető problémát jelent a jólét javítása és a magas színvonalú, inkluzív oktatáshoz, a szakmai átképzéshez, a szociális védelemhez és a közszolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosítása. Kihívást jelent a szociális lakások, illetve a megfizethető, energiahatékony lakhatás elérhetővé tétele. Az EU-ban a háztartások mintegy 10 %-a a bevételének több mint 40 %-át a lakhatási költségekre fordítja. A tagállamok között a jólét tekintetében fennálló eltérés általában csökken. Európa egyértelműen az élen jár a világ kontinensei között az egyenlőtlenségek csökkentése terén elért eredmények tekintetében. Ugyanakkor fennáll annak a kockázata, hogy a tagállamokon belül, különösen a városi területek és a vidéki, távolabbi régiók között tovább mélyül a jóléti szakadék. A gazdasági modernizáció – bár kihívást is jelent – lehetőséget kínál a regionális fejlesztés és munkahelyteremtés felgyorsítására. A technológia és az automatizálás további alapvető változásokat hoz a munkavégzés, a termelés és a szolgáltatásnyújtás terén. Sok európai fiatal olyan szakmában fog dolgozni, amely ma még nem is létezik, és a legtöbb munkavállalónak pályája során számos alkalommal kell majd munkahelyet váltania és új készségeket elsajátítania. A világ egyre inkább többpólusúvá válik Európának és a világ többi részének egyre bonyolultabb és kiszámíthatatlanabb biztonsági környezettel kell számolnia. Új hatalmak keresik helyüket a globális színtéren, miközben a jelenlegi hatalmak közül egyesek visszahúzódnak, sőt akár meg is kérdőjelezik a szabályokon alapuló nemzetközi rendszert. A multilaterális és szabályokon alapuló globális világrend súlyos nyomás alatt van, pedig most minden eddiginél nagyobb szükség lenne rá. Az elmúlt években az Európai Unió biztonsági környezete drámai módon megváltozott. Az európai békét és biztonságot veszélyeztető számos jelenlegi kihívás az Unió közvetlen szomszédságában kialakult instabilitásból, valamint a fenyegetések változó formájából ered.

A digitális technológia terjedésével a hibrid fenyegetések és a kritikus infrastruktúrákat fenyegető veszélyek egyre általánosabbá válnak. Egyre nagyobb kockázatot jelentenek a rossz szándékú kibertevékenységek és a külföldi szereplők által folytatott célzott félretájékoztatási kampányok, amelyek a közvélemény befolyásolására, illetve demokráciáink megingatására irányulnak. Nem várható, hogy a közeljövőben megszűnne a terrorizmus veszélye. Egyre több hazai és külföldi csoport használ modern kommunikációs csatornákat a radikális ideológiák különböző formáinak terjesztésére, amelyek megosztó hatást gyakorolnak társadalmainkra, és világszerte fokozzák az instabilitást. Európának határozottan fel kell lépnie mind a megelőzés, mind a terrorizmus áldozatainak nyújtott támogatás terén. A Srí Lankán és az új-zélandi Christchurch-ben nemrégiben elkövetett merényletek is rámutattak, hogy az internet kulcsfontosságú eszközt jelent a terrorista szervezetek számára a radikalizáláshoz, a toborzáshoz, valamint a terrorista tevékenység elősegítéséhez és irányításához. Életbevágóan fontos az online terrorista tartalmak gyors észlelése és eltávolítása, és e problémára csak uniós és globális szinten található megoldás – ezt kívánják elérni a Bizottság által előterjesztett javaslatok. Az EU szomszédságában, Afrikában és az egész világon fokozódik a gazdasági verseny. Az elsődleges erőforrások egyre szűkösebbé válásával várhatóan erősödni fog az ezekért folyó verseny, különösen az ivóvíz vagy az élelmiszerek tekintetében, ami a biztonsági fenyegetéseket is fokozza. Tovább súlyosbítja az instabilitást és a biztonsági fenyegetéseket, hogy világszerte sok helyen sérülékeny a társadalom és a gazdaság amiatt, hogy a nemzeti kormányok nem tudják vagy nem akarják biztosítani az alapvető szolgáltatásokat vagy a társadalmi egyenlőséget. E gyorsan változó globális környezetben Európa és Afrika számára különösen előnyös lehet, ha szorosabbra fűzik gazdasági és politikai kapcsolataikat. Miközben más globális szereplők is egyre nagyobb figyelmet fordítanak a kontinensre, Európa az egyenlő felek közötti partnerség alapján működik együtt Afrikával, és arra kell törekednie, hogy tovább növelje a beruházásokat és a kereskedelmet. Emellett a geopolitikai dinamika kiemeli az Európai Unió azon szerepét, hogy megbízható és stabil partner, és egyre több országot ösztönöz a multilaterális rend követésére. Az EU például döntő szerepet játszott az iráni nukleáris megállapodás megkötésében és végrehajtásában, elősegítve a régió hosszú távú stabilitását és jólétét. Az EU azzal is kiállt a szabályokon alapuló nemzetközi rend mellett, hogy határozott intézkedéseket foganatosított a Krím félsziget Oroszország általi annektálására és Kelet-Ukrajna destabilizálására reagálva. Erőfeszítéseket tett a Száhel-övezet, Líbia és Afganisztán stabilitásának, békéjének és biztonságának megteremtése érdekében. Támogatta az Egyesült Nemzetek Szervezetét is szerepkörének ellátásában, nem utolsósorban azáltal, hogy vezető szerepet vállalt a Párizsi Megállapodáshoz vezető nemzetközi éghajlatvédelmi tárgyalásokon és az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrendjében.



I.3. A következő stratégiai menetrendre vonatkozó szakpolitikai ajánlások A Római Szerződések hatvanadik évfordulójára készülve a Bizottság 2017 márciusában közzétette fehér könyvét Európa jövőjéről. A dokumentum öt lehetséges forgatókönyvet vázolt fel a 27 tagú EU jövőjére vonatkozóan. Ez volt a kezdőpontja annak az Európa jövőjéről folytatott széles körű vitafolyamatnak, amely most ihletet adhat a 2019–2024-es időszakra szóló stratégiai menetrend fő politikai prioritásainak meghatározásához. A Bizottság erőteljesen ösztönözte a polgárok részvételét: a civil párbeszéd és a polgári konzultáció új formáit alakította ki, rugalmasabbá és interaktívabbá tette a vitákat, az interneten is elérhetővé tette a párbeszédeket, és az eddigieknél tágabb és sokrétűbb közönséget szólított meg. Európa jövője – Az EU-27 útja 2025-ig: gondolatok és forgatókönyvek

(az Európa jövőjéről szóló bizottsági fehér könyvből, 2017. március) 1. forgatókönyv: Megy minden tovább. Az Unió a felmerülő problémákra keres megoldást, és megalkotja a szükséges új jogszabályokat. A döntéshozatal sebessége azon múlik, hogy milyen gyorsan sikerül egyezségekre jutni. 2. forgatókönyv: Csakis az egységes piac Az Unió erőfeszítéseit az egységes piac elmélyítésére összpontosítja. Az EU-27 a jelenlegi helyzethez képest nem fokozza az együttműködést olyan területeken, mint a migráció, a biztonság és a védelem. 3. forgatókönyv: Aki többet akar, többet tesz. A 27 tagú EU ugyanúgy működik, mint napjainkban, de azok a tagállamok, amelyek közösen többet szeretnének tenni, együttműködésbe fognak. A többiek később csatlakozhatnak. 4. forgatókönyv: Kevesebbet hatékonyabban. Az EU–27 korlátozott számú prioritásra összpontosítja figyelmét, amelyek vonatkozásában gyors intézkedéseket hoz és erős végrehajtási és érvényesítési eszközökkel rendelkezik. 5. forgatókönyv: Sokkal többet együtt. A tagállamok úgy döntenek, hogy az EU-27 csak együttesen képes kezelni a kihívásokat, és ezért minden területen több hatáskört és forrást rendelnek a kollektív döntéshozatalhoz. Felgyorsul a döntéshozatal, és az érvényesítés is gyorsabb lesz. Nemzetiségre, életkorra, vallási és politikai hovatartozásra való tekintet nélkül emberek százezrei vettek részt a több mint 1 600, lakossági fórumhoz hasonlító vitán az Uniónk különböző pontjain – városházákon, egyetemeken és egyéb helyszíneken. Emellett több mint 80 000 fő adott választ arra az Európa jövőjéről szóló online kérdőívre, amelyet egy 96 európai polgárból álló vitacsoport dolgozott ki. Az Eurobarométer közvélemény-kutatások megerősítik, hogy az elmúlt években a polgárok prioritásai átrendeződtek, tekintettel az új kihívásokra és a globális helyzet változásaira.

Ha építeni kívánunk az Unió által az elmúlt években elért eredményekre, meg kívánjuk hallgatni a polgárok véleményét, és figyelembe kívánjuk venni az európai parlamenti választások eredményét, az EU 2019–2024-es stratégiai menetrendjének elkészítése kiváló alkalmat kínál az Európa előtt jelenleg álló kihívások és lehetőségek kezelésének végiggondolására. Az EU-nak most új, nagyratörő, reális és összpontosított célokra van szüksége a következő politikai ciklusban. Mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy Európa gazdasága, társadalma és környezete fenntartható pályára álljon. Ahhoz, hogy az egyre bizonytalanabb világban működő Uniónkat egységesebbé, erősebbé és demokratikusabbá tegyük, a jövőbeli fellépésnek a Bizottság megítélése szerint öt dimenzióra kell összpontosítania. A Bizottság négy közleményt is közzétett a kulcsfontosságú szakpolitikai területekre vonatkozó döntéshozatali hatáskörünk megerősítéséről. Védelmet nyújtó Európa Az európai projekt több mint hét évtizede békét és jólétet biztosít. A béke és a biztonság garantálásának európai módja a célzott polgári és katonai intézkedések gondosan kialakított kombinációja: ez az, ami az Európai Uniót a világ egyedülálló biztonsági szereplőjévé teszi. A globális béke globális fellépést tesz szükségessé, és az Uniónak – mint a történelem legsikeresebb békeprojektjének – ebben teljes mértékben szerepet kell vállalnia. Amikor csak lehet, elő kell segítenünk az erőszakos konfliktusok megelőzését. Ha ez nem lehetséges, és ha az uniós értékek és érdekek forognak kockán, integrált megközelítést érvényesítve korán és határozottan kell cselekednünk. Folytatnunk kell a hatékony és valódi európai biztonsági unió kiépítésére irányuló erőfeszítéseinket. Az uniós polgárokat a legjobban a terrorizmus és a biztonság kérdése aggasztja. Tekintettel a fenyegetések egyre inkább határokon átnyúló jellegére, az Unió fontos szerepet játszik a belső biztonság fokozásában. Hatékonyabban kell használnunk az uniós erőforrásokat, és ehhez össze kell hangolnunk a terrorizmus, a szervezett bűnözés, a számítástechnikai bűnözés és a hibrid fenyegetések megelőzése, illetve az ezek elleni küzdelem terén tett erőfeszítéseinket. A polgárok biztonságát javíthatja az interoperábilis információs rendszerek kialakítása, valamint az együttműködés jogi keretének korszerűsítése, ezen belül például az elektronikus bizonyítékokhoz való jobb hozzáférés. Lépéseket kell tennünk egy valódi európai védelmi unió létrehozása felé is, az elmúlt években létrehozott alapelemekre építkezve, hogy az EU-n belül a védelmi együttműködés megszokott, ne pedig kivételes dolog legyen. Az EU-nak azokra a területekre kell összpontosítania, ahol az együttműködés egyértelmű előnyökkel járhat, így például a védelmi iparra és kutatásra, a kibervédelemre, a katonai mobilitásra, a hibrid fenyegetések okozta válságok kezelésére, valamint a külföldi missziókra és műveletekre. Ez lehetővé teszi majd Európa számára, hogy nagyobb felelősséget vállaljon saját biztonságáért, javítsa stratégiai autonómiáját, és ezáltal megerősítse az Észak-atlanti Szerződés Szervezetét. Kezdeményezőbbnek kell lennünk a migráció kezelése területén. Ehhez minden szinten átfogó fellépésre, és valódi, a tagállamok közötti felelősségmegosztáson és szolidaritáson alapuló európai uniós megközelítésre van szükség. Egy megfelelően működő menekültügyi rendszernek figyelembe kell vennie a közös szükségleteket és a közös kötelezettségeket, hogy Európa teljesíteni tudja a valóban védelemre szorulók iránti felelősségét, ugyanakkor késlekedés nélkül visszaküldje az itt maradásra nem jogosult személyeket. Az EU külső határainak hatékony védelméhez teljes mértékben működőképes Európai Határ- és Parti Őrségre van szükség, és a lehető leghamarabb, de legkésőbb 2027-ig meg kell valósítania azt a célkitűzést, hogy ennek személyi állománya elérje a 10 000 főt. A befogadó és összetartó társadalmak kialakítása érdekében Európának minden szinten folytatnia kell az égetően szükséges integrációs politika előmozdítását. Hasonlóképpen, a migráció kezelése szorosan kapcsolódik ahhoz, hogy megbízható és kiszámítható szabályok révén megőrizzük a schengeni térségen belüli szabad mozgás nagy horderejű eredményét. Fel kell ismernünk, hogy egyre nagyobb szükség van következetes megközelítés kialakítására a legális migráció tekintetében, és a legális beutazási lehetőségek biztosítása – többek között az áttelepítés révén – csökkenti az Európába irányuló csempészútvonalak iránti igényt. A partnerországokkal való együttműködés elengedhetetlen a migráció kiváltó okainak kezeléséhez, a menekültek segítéséhez, a vegyes migrációs áramlások kezeléséhez, az embercsempészés elleni küzdelemhez, valamint a visszatérés és visszafogadás működőképességének biztosításához. Ahhoz, hogy az embereknek saját hazájukban nyújtsunk tényleges segítséget, össze kell hangolni a humanitárius, fejlesztési és politikai eszközöket, amint azt Federica Mogherini főképviselő/a Bizottság alelnöke által kidolgozott uniós globális stratégia is szorgalmazta. Versenyképes Európa A kutatást és az innovációt az ökológiai, a szociális és a gazdasági változásokra, valamint a kapcsolódó társadalmi kihívásokra kell összpontosítanunk. El kell érnünk továbbá, hogy Európa tudományos erősségei az áttörést jelentő és diszruptív innováció terén is vezető szerepet eredményezzenek. Ez azt jelenti, hogy ambiciózus célokra irányuló uniós szintű intézkedésekre van szükség a mindennapjainkat érintő olyan problémákra vonatkozóan, mint a készségfejlesztés, a rák elleni küzdelem, a káros kibocsátások és az óceánok állapota, ezen belül a műanyagok kérdése. Az EU-nak, a tagállamoknak és az iparnak egymással együttműködve kell beruházásokat tenniük, a csúcstechnológiai kutatási és innovációs projektekre összpontosítva pénzügyi forrásaikat és szakértelmüket, a forrásoktól az innováción át az alkalmazás területére is kiterjedően. A Bizottság azt javasolta, hogy a következő uniós költségvetésben 100 milliárd EUR-t különítsenek el kutatásra és innovációra. Az EU kohéziós politikai alapjai hasonló nagyságrendű összegeket fognak mozgósítani az innováció támogatására Európa valamennyi régiójában. E források felhasználását szorosan össze kell hangolni iparpolitikánkkal, valamint a gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere keretében meghatározott reformokkal. A kulcsfontosságú digitális kapacitásokra irányulóan beruházásokat kell megvalósítanunk annak érdekében, hogy Európa világszinten vezető szerephez jusson a digitális átalakulás terén. Együttes erőfeszítéseket kell tennünk, hogy lendületet adjunk az európai készítésű, emberközpontú mesterséges intelligencia ügyének. E munka során a Bizottság mesterséges intelligenciára vonatkozó stratégiáját, valamint a mesterséges intelligencia Európában történő fejlesztésének és alkalmazásának ösztönzése érdekében a tagállamokkal közösen kidolgozott összehangolt tervet kell követni. A következő négy fő területen van szükség közös fellépésre: a beruházások növelése, a rendelkezésre álló adatok bővítése, a tehetségek támogatása és a bizalom erősítése. Az EU-nak uniós és nemzetközi szinten egyaránt fejlesztenie és támogatnia kell a technológiák emberközpontú és etikus megközelítéseit. A fokozottabb koordináció elengedhetetlen ahhoz, hogy Európa világszinten vezető szerepet töltsön be az élvonalbeli, etikus és biztonságos mesterséges intelligencia fejlesztése és alkalmazása terén. Ezzel párhuzamosan világszínvonalú európai szuperszámítógépeket és stratégiai kiberkapacitásokat kell kiépíteni. Stratégiaibb módon kell megalapoznunk technológiai és ipari jövőnket. Korszerű iparpolitika alkalmazásával biztosíthatjuk a szükséges infrastruktúrát, ösztönözhetjük az innovációt, megkönnyíthetjük az új technológiák elterjedését, elősegíthetjük az intelligens szabályozási ökoszisztéma kialakulását és támogathatjuk az ipar egészét. Egy ilyen iparpolitikának az egységes piacra kellene épülnie, és a stratégiai értékláncokra, például a fenntartható akkumulátorok európai gyártására kellene összpontosítania. Ennek részeként készen kell állnunk arra, hogy azonnali lépéseket tegyünk, ha a belső vagy külső versenytársak intézkedései torzítják az egyenlő versenyfeltételeket. Az EU-nak új eszközöket kell kifejlesztenie a külföldi állami tulajdon és támogatás torzító hatásainak kezelésére. Mindazonáltal az uniós versenyszabályok továbbra is a tisztességes verseny alapvető elemeit jelentik, amely előnyöket nyújt a fogyasztóknak, javítja a választékot és ösztönzi az innovációt. Fontos, hogy e szabályok naprakészek legyenek, figyelembe véve az új technológiai fejleményeket, és különösen azt, hogy a különböző iparágak egyre nagyobb mértékben függenek adatokhoz való hozzáféréstől. Minden vonatkozásában javítanunk kell, korszerűsítenünk kell és ki kell teljesítenünk az egységes piacot, megszüntetve minden mesterséges különbségtételt a hagyományos, üzlethelységeken alapuló piacok és a digitális piacok között. Az Európai Tanács többszöri felszólításának eleget téve ki kell teljesítenünk és el kell mélyítenünk az egységes piacot, különösen ami a nehezebb területeket illeti, például a GDP 70 %-át kitevő szolgáltatások piacát (ahol a termelékenység tekintetében több versenytársunkhoz képest le vagyunk maradva). Az adatok védelmén alapuló, integrált digitális gazdasággal rendelkező, elmélyített egységes piac lehetővé teszi majd a vállalkozások számára a határokon átnyúló terjeszkedést és kereskedelmet. A digitális kor követelményeihez igazodó új fogyasztóvédelmi szabályok, a visszaélést bejelentő személyek fokozott védelme és a hatékonyabb jogérvényesítés erősíteni fogja a fogyasztók bizalmát. A versenyjog érvényesítése kulcsfontosságú az európai vállalatok versenyképességének globális szintű erősítése szempontjából, mivel ösztönözi a beruházásokat és az üzleti modelljeik fejlesztésére irányuló törekvéseiket. A társasági adózás és a hozzáadottérték-adóra vonatkozó szabályok korszerűsítése lehetővé teszi majd a vállalkozások számára, hogy teljes mértékben kiaknázzák az egységes piacban rejlő lehetőségeket. A gazdasági és monetáris unió elmélyítésével, valamint a nemzeti szintű strukturális reformok megerősítésével folytatnunk kell a növekedés támogatását, és fenntartható jólétet kell biztosítanunk. Mivel az elkövetkező öt évben várhatóan új tagok csatlakoznak az euróövezethez, az euróövezet az eredeti célkitűzésnek megfelelően fokozatosan az Unió teljes területére kiterjedő egységes valutaövezetté válik. Ezért tovább kell erősíteni a bankrendszert, és fel kell gyorsítani a tőkepiacok integrációját. A mély és likvid európai tőkepiac fokozni fogja a magánszektorbeli kockázatmegosztást, versenyképesebbé és ellenállóbbá teszi Uniónkat, és megalapozza az euró erősebb nemzetközi szerepét. További előrelépést kell tennünk a tagállamok gazdasági, költségvetési és szociális politikái közötti konvergencia terén is. A Stabilitási és Növekedési Paktum egyszerűsítése javíthatja az átláthatóságot és a megfelelést, miközben támogatja az euróövezetre vonatkozó közös költségvetési irányvonal fokozatos kialakítását. Gazdasági és monetáris uniónk kiteljesítése során hasznos stabilizáló eszközként szolgálna egy európai biztonságos értékpapír. Ennek bevezetéséhez az állampapír-kitettségek szabályozási kezelésén is dolgozni. Az EU többéves pénzügyi keretén belül létre kell hozni egy olyan költségvetési eszközt, amely támogatja az euróövezet konvergenciáját és versenyképességét, valamint ösztönözni fogja a reformokat és a beruházásokat – összhangban a Bizottság javaslatával, amelyet a 2018 decemberi euróövezeti csúcstalálkozón jóvá is hagytak. A későbbiekben a gazdasági és monetáris unió kiteljesítése érdekében szükség lesz egy stabilizációs eszközre is ellenálló képességünk fokozásához.

A méltányosság szempontjaira is odafigyelve tovább kell támogatnunk az európai munkaerőpiac átalakítását. Tovább kell javítani a munkakörülményeket, valamint a munkahelyi egészségvédelmet és biztonságot. Biztosítani kell a munkaerő-mobilitás méltányosságát és megfelelő kezelését, és a meglévő szabályokat hatékonyan végre kell hajtani. Segíteni kell a tagállamokat abban, hogy oktatási és képzési rendszereiket oly módon alakítsák ki, hogy az emberek megszerezhessék a napjaink munkaerőpiacán szükséges készségeket. Az idősödő társadalomban és a digitalizációval szembesülve elengedhetetlen lesz a minden munkavállalóra kiterjedő megfelelő szociális védelem biztosítása, az egész életen át tartó tanulásba, a képzésbe és az uniós munkaerő továbbképzésébe való befektetés, valamint az esélyegyenlőség garantálása. Modern és rugalmas szabályozási keretet kell biztosítanunk a mobilitásra és a közlekedésre vonatkozóan, különösen az automatizált és összekapcsolt mobilitás tekintetében. Az egységes európai közlekedési térség kiteljesítése révén tovább kell fejlesztenünk kell az összeköttetéseket szerte Európában. Európának vezető szerepet kell vállalnia a biztonságos, intelligens, fenntartható, biztonságos és ellenállóképes mobilitásra vonatkozó új nemzetközi szabványok kialakításában. Az uniós szabályoknak hatékonyan kell védeniük közlekedési rendszereinket a biztonságos mobilitást fenyegető új és kialakulóban lévő fenyegetésekkel – például a kibertámadásokkal – szemben. Csökkentenünk kell közlekedési rendszereink környezeti és éghajlati hatásait. Ez azt jelenti, hogy sürgősen alternatív üzemanyagokat kell bevezetni, és tovább kell fejleszteni a járművekre vonatkozó szabványokat a CO2-kibocsátás, a szennyezőanyagok és a zaj tekintetében. El kell fogadnunk továbbá egy ténylegesen körforgásos gazdaság kialakítását szolgáló megközelítést, és foglalkoznunk kell a tisztább és nagyobb mértékben automatizált közlekedésre való áttérés társadalmi hatásával. Méltányos Európa További lépéseket kell tennünk a szociális jogok európai pillérének megvalósítására, amelyet a Parlament, a Tanács és a Bizottság közösen hirdetett ki 2017 novemberében. Megoldást kell találnunk azokra az egyenlőtlenségekre és társadalmi kihívásokra, amelyek régiók és a tagállamok között, illetve a gazdaság különböző területein jelentkeznek. A lehetőségek hiányának érzését gyakran az egyenlőtlenség okozza. Nem csupán a munkahelyek számának növelésére kell összpontosítanunk, hanem arra is, hogy több minőségi munkahely legyen és biztosított legyen a szociális védelemhez való hozzáférés, valamint garantáljuk a magas színvonalú oktatáshoz, képzéshez és az egész életen át tartó tanuláshoz való egyenlő hozzáférést. Egyéb elképzeléseket is fontolóra kell venni, például egy közös munkanélküliségi viszontbiztosítási rendszer fokozatos kialakításának lehetőségét. A tagállamokkal együttműködve törekednünk kell a társadalmi befogadás és egyenlőség valóra váltására, és ennek érdekében egyebek mellett kezelnünk kell a régiók közötti különbségekkel, a kisebbségek igényeivel, a nemek társadalmi helyzetével és a népesség elöregedésével kapcsolatban felmerülő kérdéseket. A felmérések szerint gyakran a társadalmi és területi egyenlőtlenségek táplálják az igazságtalanság érzésének terjedését. Az uniós intézményeknek példát kell mutatniuk, különösen a nemek közötti egyenlőség kérdésében és a mindenki számára biztosítandó esélyegyenlőség terén. Határozottan védelmeznünk kell és elő kell mozdítanunk az Európai Unió alapját képező közös értékeket és kölcsönös bizalmat. Ezek határozzák meg politikáinkat, és közös kultúránkra építve erősítik az összetartozás érzését. Ez különösen igaz a jogállamiságra, amely a demokrácia és az alapvető jogok előfeltétele, továbbá a belső piac zökkenőmentes működéséhez és a bel- és igazságügyi együttműködéshez is elengedhetetlen. További intézkedéseket kell tennünk annak érdekében, hogy együttesen képesek legyünk megvédeni és fenntartani a jogállamiságot. Ezért Unió-szerte erősíteni kell a jogállamiság kultúráját, elkötelezetten törekedni kell a problémák hatékony kezelésére, és tovább kell fejleszteni az erre szolgáló eszközeinket. Biztosítani kell az alapvető jogok védelmét a digitális világban. Az új technológiák nem jelentik és nem is jelenthetik azt, hogy értékeink is megváltoznak. Az EU-nak az adatvédelem és a magánélet védelme terén betöltött vezető szerepét fel kell használnia arra, hogy erre az egyedülálló sajátosságra építve egy értékalapú adatgazdaság modelljét hozza létre. A szilárd szabályozási keretnek proaktív módon foglalkoznia kell a mesterséges intelligenciával kapcsolatos etikai és jogi kérdésekkel is. A digitális átalakuláshoz magas szintű kiberbiztonsági és fogyasztóvédelmi normákra is szükség van. Tisztességes és korszerű adópolitikára van szükségünk, amely igazodik a digitális gazdaság kihívásaihoz, és egyenlő versenyfeltételeket biztosít az internetes óriások, az internetes áruplatformok és a helyi vállalkozások számára. Az adókijátszás, a csalás és az adókikerülés elleni küzdelem mélyebb együttműködést tesz szükségessé nemzetközi szinten és a nemzeti adóhatóságok között. Az egészségügyi rendszerek digitális átalakítása révén támogatni kell a jó minőségű, megfizethető és hozzáférhető egészségügyi ellátást. A gyógyszerekre vonatkozó uniós szabályoknak lépést kell tartaniuk a tudományos fejlődéssel, fel kell lépniük az antimikrobiális rezisztencia ellen, kezelniük kell a gyógyszerhiányt, és javítani kell a gyógymódok rendelkezésre állását, megfizethetőségét és az azokhoz való hozzáférést. Az EU-nak támogatnia kell a tagállamokat arra irányuló erőfeszítéseikben, hogy egészségügyi rendszereiket hatékonnyá, hozzáférhetővé és ellenállóképessé tegyék, többek között az egészségügyi rendszerek digitális átalakítása révén. Foglalkozni kell az orvoshiány problémájával is, mivel számos uniós régióban csökken a magasan képzett egészségügyi szakemberek száma. Ezekben a régiókban veszélyben forog az alapvető egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférés. Elő kell segítenünk, hogy Európa-szerte minőségi, energiahatékony és megfizethető lakások legyenek elérhetőek mindenki számára, támogatva a tagállamokat abban, hogy jól működő ingatlanpiacokat és a megfelelő számú szociális lakást biztosítsanak. Fenntartható Európa Különös figyelmet kell szentelnünk valamennyi fenntarthatósági célkitűzésünk uniós és globális szintű végrehajtásának, összhangban az ENSZ által elfogadott, a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrenddel. E célkitűzések megvalósításához korszerűsítenünk kell gazdaságunkat annak érdekében, hogy fenntartható fogyasztási és termelési mintákat alkalmazzunk, korrigáljuk az élelmiszerrendszereink egyensúlyhiányait, valamint hogy fenntartható pályára állítsuk a mobilitásunkat, az energiatermelésünk és -felhasználásunk módját, illetve az épületeink tervezési módját. Mindezt társadalmilag igazságos módon kell tennünk, úgy, hogy az átmenet során senki ne maradjon magára. Az oktatás, a tudomány, a finanszírozás, az adózás, a kereskedelem és a kormányzás területén is a fenntartható fejlesztési célok elérését lehetővé tevő átalakulást kell megvalósítanunk. Fokoznunk kell az éghajlatváltozás elleni küzdelmet és a környezet állapotromlásának visszafordítását célzó erőfeszítéseinket, hogy felszámoljuk a szárazföld és az óceánok biológiai sokféleségét veszélyeztető tényezőket. Teljesítenünk kell a 2030-ra vonatkozó éghajlat-politikai és energiaügyi célkitűzéseinket, és meg kell valósítanunk az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére irányuló ambiciózus, hosszú távú stratégiánkat. Ennek érdekében a Bizottság a jövőbeli többéves pénzügyi keretben a források 25 %-át az éghajlat-politikát szolgáló beruházásokra irányozta elő. Meg kell állítanunk és vissza kell fordítanunk a biológiai sokféleség csökkenését, valamint javítanunk kell az éghajlattal kapcsolatos katasztrófák és betegségek kockázatainak előrejelzését és enyhítését, többek között az újonnan létrehozott rescEU polgári védelmi mechanizmus révén. A fenntarthatóság integrált megközelítését közös agrárpolitikánk korszerűsítésével is támogatni kell. A környezeti szempontból fenntartható növekedés, a biogazdaság és a fenntartható innováció előmozdításával erőforrás-hatékonyabb körforgásos gazdaságot kell kiépítenünk. Fokoznunk kell arra irányuló erőfeszítéseinket, hogy ösztönözzük a vállalkozások felelősségteljes magatartását, a fogyasztók fenntartható választásait és a különböző forrásokból származó magánfinanszírozást. Létrejöhetne a körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési terv, amelynek középpontjába az erőforrások fenntartható használatát lehetne állítani, különös tekintettel az erőforrás-intenzív és a nagy hatású ágazatokra, hogy Európa fenntartható pályára álljon. Az új cselekvési terv a polgárok biztonságos, egészséges és megfizethető élelmiszerekre vonatkozó elvárásaira is választ adhatna. Egy zéró szennyezést célul tűző ambiciózus stratégia ösztönözné a tisztább alternatívákra és helyettesítőkre irányuló innovációt, és tiszta levegőt, talajt és óceánokat biztosítana a jelen és a jövő nemzedékei számára. A még meglévő legfontosabb kihívások kezelésével a lehető leginkább ki kell használnunk az energiaunióban rejlő lehetőségeket, legyen szó akár az energiabiztonságról, a háztartások és a vállalkozások energiaköltségeiről vagy az éghajlatváltozásra gyakorolt hatásokról. Az EU már létrehozta a tiszta energia legfejlettebb jogalkotási keretét, és most a végrehajtásra kell összpontosítania. Fenn kell tartanunk az energiaellátás diverzifikálására és a nemzeti energiahálózatok összekapcsolásár