INDOKOLÁS

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv (a továbbiakban: héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács – a Bizottság javaslata alapján – bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon a hozzáadottérték-adó beszedésének egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -kikerülések megelőzésére.

A Bizottság által 2021. március 15-én iktatott levelében Németország felhatalmazást kért arra, hogy eltérjen a héairányelv 193. cikkétől a tüzelőanyagokhoz kapcsolódó kibocsátási egységek kereskedelméről szóló, 2019. december 12-i törvény alapján működő nemzeti rendszer keretében forgalmazott kibocsátási egységek átruházása esetén a héa megfizetésére kötelezett adóalany tekintetében. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2021. április 7-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Németország kérelméről. A Bizottság 2021. április 8-án kelt levelében értesítette Németországot, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek tartott valamennyi információnak.

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A héairányelv 193. cikke általános szabályként kimondja, hogy a termékértékesítést vagy szolgáltatást végző adóalany köteles a héát megfizetni.

A héairányelv 395. cikke értelmében a tagállamok az adóbeszedés egyszerűsítése, illetve egyes adócsalások és -kikerülések megelőzése érdekében a héairányelv rendelkezéseitől eltérő intézkedéseket alkalmazhatnak, amennyiben arra a Tanácstól felhatalmazást kaptak.

Németország felhatalmazást kért a héairányelv 193. cikkétől való eltérésre annak érdekében, hogy a tüzelőanyagokhoz kapcsolódó kibocsátási egységek kereskedelméről szóló, 2019. december 12-i törvény (a továbbiakban: BEHG) alapján átruházott kibocsátási egységeket átvevő adóalanyokat kötelezhesse a héa megfizetésére (fordított adózás).

Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek az Európai Unión belüli kereskedelmi rendszerét (a továbbiakban: uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer vagy EU ETS) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Unión belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szabályozza. Az irányelv lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az uniós rendszerrel párhuzamosan saját nemzeti kereskedelmi rendszereiket is fenntartsák.

Németország a BEHG révén létrehozta az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá nem tartozó fosszilis tüzelőanyagokból származó üvegházhatásúgáz-kibocsátások árazására vonatkozó nemzeti kibocsátáskereskedelmi rendszer jogi keretét. A törvény elő fogja segíteni a nemzeti éghajlat-politikai célok – többek között a nulla nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás 2050-ig történő elérésére vonatkozó hosszú távú cél –, valamint az uniós klímarendelet szerinti csökkentési célok elérését, és hozzá fog járulni az energiahatékonyság javításához.

A kibocsátási egységek kereskedelme terén szerzett tapasztalatok általában azt mutatják, hogy ez az ágazat nagymértékben ki van téve a forgalmi adóval kapcsolatos csalás veszélyének. Ezért a héairányelv 199a. cikkének (1) bekezdése lehetőséget biztosít a tagállamoknak arra, hogy bizonyos kibocsátási egységek és tanúsítványok átadására a fordított adózást alkalmazzák. Németország a héairányelv 199a. cikke (1) bekezdésének a) és f) pontjában biztosított lehetőségekkel élve fordított adózást alkalmaz az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeivel az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer keretében folytatott kereskedésre, valamint a gáz- és villamosenergia-tanúsítványok kereskedelmére. Ennek köszönhetően sikerült csökkenteni a szóban forgó kibocsátási egységek átruházásával és az érintett tanúsítványok értékesítésével kapcsolatos adóbevétel-kieséseket.

E tapasztalat alapján abból a feltételezésből kell kiindulni, hogy a tüzelőanyagokból származó kibocsátások esetében a kibocsátási egységekkel a BEHG keretében folytatott kereskedelem csalárd célokra is kihasználható, ezért e területen számítani kell a forgalmi adóból származó bevételek kiesésére. A kibocsátási egységek kereskedelmének egyik sajátos jellemzője, hogy a kibocsátási egységeket gyorsan, ismétlődően és könnyen el lehet cserélni, anélkül, hogy bizonyos – például az áruszállítás esetében elkerülhetetlen – költségek felmerülnének. A tulajdonviszonyok gyakori és gyors megváltozása nehezen átláthatóvá teszi az érintett ellátási láncokat, ami nagyon megnehezíti a hatóságok számára, hogy felismerjék e változásokat és gondoskodjanak a megfelelő összegű adó kivetéséről.

Az is előfordulhat, hogy az ellátási láncban olyan „eltűnő kereskedők” is szerepelnek, akik a beazonosításuk idejére már nem találhatók meg, vagy már nem rendelkeznek vagyonnal, így az elcsalt adót a hatóságok már nem tudják beszedni tőlük. Ilyen esetben az értékesítési láncban a kibocsátási egységek beszerzőjeként részt vevő adóalany az értékesítő számláján feltüntetett forgalmi adót a héairányelv 167. és 168. cikke alapján levonható előzetesen felszámított adóként vallja be, de az értékesítő nem fizeti meg az adóhatóságnak a kiszámlázott forgalmi adót. Mivel az előzetesen felszámított adó levonását nem ellentételezi forgalmi adóból származó bevétel, az előzetesen felszámított adó a német adóhatóságoknál adóbevétel-kiesésként jelentkezik.

A fordított adózásnak az üvegházhatásúgáz-kibocsátások kereskedelmére történő alkalmazása a héairányelv 199a. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja értelmében az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer keretében forgalmazott kibocsátási egységekre korlátozódik. Következésképpen a héairányelv 199a. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja nem biztosít jogalapot a fordított adózásnak a nemzeti kereskedelmi rendszerek – így például a BEHG szerinti rendszer – keretében folytatott kibocsátásiegység-kereskedelemre történő alkalmazásához.

Figyelembe véve azt, hogy a kibocsátásiegység-kereskedelmi ágazat jelentős mértékben ki van téve a csalásoknak, valamint hogy a héairányelv 199a. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja nem alkalmazható a kibocsátási egységeknek a BEHG alapján megvalósuló átadásaira, javasolt egy olyan különös intézkedés bevezetése, amely lehetővé teszi Németország számára, hogy a szóban forgó átadásokra 2024. december 31-ig a fordított adózást alkalmazza. Tekintettel a fosszilis tüzelőanyagokból származó üvegházhatásúgáz-kibocsátások kereskedelméhez – vagyis egy, a csalások által nagymértékben érintett ágazathoz – kapcsolódó eltérés alkalmazási körére és újszerűségére, fontos értékelni az eltérés hatását. Ezért amennyiben Németország a különös intézkedés időbeli hatályának 2024 utánra történő meghosszabbítását venné fontolóra, legkésőbb 2024. március 31-ig meghosszabbítás iránti kérelmet kell benyújtania a Bizottsághoz, és a kérelemhez mellékelnie kell a különös intézkedés alkalmazásáról szóló jelentést. A jelentésnek tartalmaznia kell az intézkedésnek a héacsalás elleni küzdelemre gyakorolt hatásáról készített értékelést, valamint az intézkedés által érintett kereskedők és ügyletek számát.