–a 2021–2027 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keret alatt egy elkülönített alapot, amely növeli az innovatív védelmi termékekkel és technológiákkal kapcsolatos, együttműködésen alapuló kutatások és a fejlesztési ciklus későbbi szakaszainak finanszírozását, ideértve a prototípusok kifejlesztését is.

Az európai védelem jelentős hatékonysági problémáktól szenved, amelyek a kiaknázatlan méretgazdaságosságból (az egyetlen vevőt felvonultató nemzeti piacok széttagoltságából) és az erőforrások nemzeti szintű megkettőzéséből erednek. A kereslet szinte kizárólag a tagállamoktól ered, ugyanakkor a tagállamok védelmi költségvetéseiben az utóbbi 10 évben jelentős költségvetési megszorításokra került sor különösen a kutatás-fejlesztés (K+F) területén. Noha újabban pozitív jelek utalnak a nemzeti védelmi finanszírozás stabilizációjára és növekedésére, további jelentős erőfeszítésekre van szükség e beruházások hatékonyságának maximalizálásához. A védelmi felszerelések és különösen a K+F költségei ezzel egyidejűleg növekedtek, miközben a tagállamok közötti együttműködés a K+F-be és a védelmi felszerelésekbe történő beruházás terén korlátozott maradt. 2015-ben a védelmi felszereléseknek csak 16 %-át szerezték be együttműködésen alapuló európai beszerzés útján, ami távol áll az Európai Védelmi Ügynökség (EDA) keretében elfogadott 35 %-os kollektív referenciaértéktől. Az európai együttműködés becsült részaránya a védelmi kutatás korábbi szakaszában mindössze 7,2 % volt a 20 %-os referenciaértékhez képest.

A védelmi kutatási projektek uniós finanszírozására vonatkozó részletes rendelkezéseket és költségvetési előirányzatokat az Európai Védelmi Alapról szóló e rendelettervezet rögzíti, amely a védelmi kutatásban való részvétel szabályait is meghatározza. Az Európai Védelmi Alap keretében végzett kutatási és innovációs tevékenységek kizárólag védelmi alkalmazásokra összpontosítanak.

Mivel az Európai Védelmi Alap célja a védelemorientált K+F tevékenységek támogatása révén előmozdítani az EU védelmi technológiai és ipari bázisának versenyképességét és innovatív jellegét, annak célja és tartalma indokolttá teszik az EUMSZ 173. cikkének jogalapként történő kiválasztását. A védelemorientált kutatási tevékenységek szintén az Európai Védelmi Alap szerves részét képezik. Azok célja és tartalma az EUMSZ 182. cikkének kiegészítő jogalapként történő kiválasztását is indokolttá teszik.

Az alap figyelembe veszi továbbá a többéves költségvetési keret részét nem képező, költségvetésen kívüli eszközből, az Európai Békekeretből támogatott védelmi vonatkozású tevékenységeket is.

Az alap figyelembe veszi a védelmi képességbeli prioritásokat meghatározó uniós képességfejlesztési tervet, valamint az uniós koordinált éves védelmi szemlét, amely többek között nyomon követi a prioritások végrehajtását, és új együttműködési lehetőségeket határoz meg. Ebben az összefüggésben figyelembe vehetők az Észak-atlanti Szerződés Szervezete (NATO) és más partnerek által végzett releváns tevékenységek is, ha azok az Unió biztonsági és védelmi érdekeit szolgálják, és egyetlen tagállamot sem zárnak ki a részvételből.

Az Európai Védelmi Alap végrehajtására a Bizottság és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének a védelem területén folytatott tevékenységeivel szoros együttműködésben kerül majd sor, ideértve a védelmi képességek közös fejlesztésének és beszerzésének további megkönnyítésére irányuló pénzügyi eszköztárat is. Különösen az eszköztárnak a képességek beszerzésére irányuló finanszírozási modelljei fognak önkéntes referenciaként szolgálni azon tagállamok számára, amelyek közösen kívánják beszerezni az Európai Védelmi Alap támogatásával kifejlesztett termékeket és technológiákat.

– a kiberbiztonság területén megvalósuló uniós kezdeményezésekkel, például a kiberbiztonságról szóló közös közleményben bejelentettekkel. Különösen a létrehozandó kiberbiztonsági kompetenciaközpontnak kellene szinergiákra törekednie a kiberbiztonság polgári és védelmi dimenziói között. Az tevékenyen támogathatná a tagállamokat és más érintett szereplőket tanácsadással; szakértelem megosztásával, valamint a projektek és tevékenységek terén az együttműködés elősegítésével, továbbá abban az esetben is, ha az Európai Védelmi Alap keretében végrehajtott tevékenységekkel kapcsolatban projektmenedzserként eljáró tagállamok ezt kérik;

– az uniós űrprogrammal, különösen annak állami műholdas kommunikáció, az űrmegfigyelés és a Föld körüli pályán haladó objektumok nyomon követésének támogatása, valamint Kopernikusz elemeivel. Ez különösen a műszaki kompatibilitás biztosításával valósítható meg azokban az esetekben, amelyekben a projektek a globális navigációs műholdrendszer (GNSS) és az állami műholdas kommunikáció képességeit használják fel. Ez korszerűsített szenzorok, a minősített adatok cseréjére szolgáló platformok, valamint az űrprogram elemei által biztosított adatokon vagy információkon és szolgáltatásokon alapuló alkalmazások kifejlesztésével is megvalósítható;

A 2017-es felhívások pályázói széles földrajzi területet fednek le: 25 uniós tagállam és Norvégia szervezetei pályáztak nagyszámú önálló pályázóval: összesen 187-tel. A finanszírozásra kiválasztott projektek 17 uniós tagállam résztvevőit ölelik fel. A pályázók típusát tekintve a pályázatok magukban foglalják a magánszektort, a nagy- és kisipart, a kkv-kat, az állami szerveket, a kutatóközpontokat és az egyetemeket. A kkv-k részvétele 30 %-os a pályázatokon, anélkül, hogy a védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedés szigorú szabályokat vezetett volna be a kkv-k részvételére vonatkozóan. Ez a kkv-részvételi arány a finanszírozásra kiválasztott projektek esetében is megmaradt 32 %-os kkv-részvétellel és 14 %-os költségvetési értékkel. Ezek az adatok azt mutatják, hogy a védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedés első évének felhívásai jó fogadtatásra találtak, és nagy érdeklődést keltettek az ágazatban. Ebből a jó fogadtatási arányból levonható az az előzetes következtetés, hogy releváns védelmi témák kezelésére került sor, és azok felkeltették az ágazat érdeklődését.

A védelmi beruházásokra és a védelmi fejlesztési programokra vonatkozó döntések meghozatala továbbra is a tagállamok hatásköre és felelőssége marad. Az Unió nem képes pótolni a tagállamok védelmi beruházásainak alacsony szintjét, és erről nem is neki kellene gondoskodnia. Mindazonáltal kiegészítheti, egységesítheti és fokozhatja a tagállamok által a védelmi képességek fejlesztése terén kifejtett együttműködési erőfeszítések egymást erősítő hatását az európai védelmi ipar támogatása és a biztonsági kihívásokra való reagálás érdekében. Ezzel megelőzhetők a párhuzamosságok, lehetővé válik az adófizetők pénzének hatékonyabb felhasználása, javítható a védelmi felszerelések interoperabilitása, minimalizálható a széttöredezettség, valamint fokozható a versenyképesség és az innováció az európai védelmi technológiai ipari bázisban.

Több érdekelti csoport is kifejtette álláspontját, így azok is, amelyeket közvetlenül érint az alap – mint például az ipart és a kutatóintézeteket –, valamint azok is, amelyeknek, bár nem közvetlen kedvezményezettek, véleményük van a témáról, mint például a polgárok és a nem kormányzati szervezetek (NGO-k). Az utóbbiak közül többen etikai szempontból kritizálták a kezdeményezést. Noha (pl. az etikával, a nemzetközi egyezmények betartásának szükségességével kapcsolatos) aggályaik adott esetben beépítésre kerültek a javaslatba, a Bizottság él kezdeményezési jogával annak érdekében, hogy választ adjon az uniós polgároknak és politikai vezetőiknek az uniós védelmi ipar támogatása és a nagyobb biztonság iránti igényére.

A közvetlenül érintett érdekeltek támogatják a kezdeményezést. Észrevételeket fogalmaztak meg a finanszírozandó témákkal kapcsolatban, és javaslatokat tettek az alap szerkezetére és a finanszírozási konstrukciókra vonatkozóan. A főbb pontok az alábbiak voltak:

–a hosszú és középtávú kutatási-fejlesztési prioritásokra (a technológiai felfedezésen alapuló és a forradalmi innovációra) kell helyezni a hangsúlyt, tekintettel az ágazat hosszú távú versenyképességére és áttörő képességek biztosítására. Az alap prioritásait a tagállamokkal egy- és többéves munkaprogramok keretében kell meghatározni;

–az alap szerkezetének egy, a teljes technológiai ciklusra kiterjedő, egyetlen rendeletre épülő, átfogó, képességközpontú megközelítést kell tükröznie. A két keretre vonatkozó részletes szabályoknak a lehető legnagyobb mértékben igazodniuk kell egymáshoz;

–az érdekeltek egyhangúan úgy vélik, hogy a szellemitulajdon-jogokra vonatkozó szabályokat kell elfogadni a védelem tekintetében. A kutatási szervezetek a projektek minden résztvevője, nem pedig csak a nagyipari résztvevők jogainak védelmét szorgalmazták;

–a finanszírozási arányokat illetően az érdekeltek osztották azt a nézetet, hogy a finanszírozási arányoknak figyelembe kell venniük az ágazat sajátosságait. A kutatóintézetek a kutatás tekintetében magasabb, akár 100 %-os pénzügyi hozzájárulás és az infrastruktúrával kapcsolatos közvetett költségek fedezése mellett érveltek. A védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedéssel foglalkozó magas szintű szakértői csoport jelentése (magas szintű szakértői csoporti jelentés) a közvetett költségek nagyobb arányú megtérítését javasolta;

–a pénzügyi támogatás formáit illetően a válaszadók azt javasolták, hogy vegyék fontolóra a tagállamok általi társfinanszírozás lehetőségeit, például a kereskedelmi hasznosítást megelőző beszerzés és az InvestEU által irányított vegyesfinanszírozási műveletek révén a polgári területen is hasznosítható származékos eredményekkel járó vagy a kísérleti létesítményekkel kapcsolatos esetekben.

•Külső szakvélemény

A belső piacért, valamint az ipar-, a vállalkozás- és a kkv-politikáért felelős biztos 16, a védelem területén (az iparban, kutatószervezetekben, az európai és a nemzeti parlamentekben, valamint szakpolitika-központú intézetekben) tevékenykedő, magas rangú személyiségből álló csoportot hívott össze annak érdekében, hogy az külső tanácsokat nyújtson a védelemre vonatkozó rövid és hosszú távú kutatási szakpolitikában. A csoport 2016 januárjában rendszeres megbeszéléseket és konzultációkat követően jelentést tett közzé „Európai védelmi kutatás – egy uniós finanszírozású kutatási és technológiai program lehetősége” címmel. A csoport segítette kialakítani a 2017 áprilisában elindított, a védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedést, és stratégiai tanácsokat nyújtott az uniós finanszírozású védelmi vonatkozású kutatás hosszabb távú törekvéseivel kapcsolatban.

•Hatásvizsgálat

A Bizottság minőségi jogalkotási gyakorlatával összhangban e javaslatot hatásvizsgálat támasztja alá. A hatásvizsgálati jelentést 2018. április 11-én vizsgálta meg a független Szabályozói Ellenőrzési Testület, és arról kedvező véleményt adott ki. A testület a kezdeményezés jogalapjának és a másik Horizont Európa egyedi program keretében finanszírozott kutatásokkal való esetleges átfedések tisztázását javasolta annak érdekében, hogy a végrehajtási mechanizmusokra vonatkozó narratívát egy szelektívebb megközelítés lehetővé tétele érdekében módosítsák, illetve hogy az alap javasolt közvetlen irányítási módját jobban megindokolják. A hatásvizsgálati jelentést ennek megfelelően a testület ajánlásaival összhangban módosították. A hatásvizsgálat 3.2.1. pontja teljes mértékben naprakésszé vált az első ajánlással összhangban. A 2.4. pont szövegében javításokra került sor, és az immár egyértelműen elhatárolja egymástól az Európai Védelmi Alapot és a Horizont Európa végrehajtását szolgáló egyedi programot a polgári alkalmazásokat illetően. A különböző lehetőségek jobb elhatárolása, valamint erősségeik és gyengeségeik egyértelműbb tisztázása érdekében a 4.1. pont szövege és a lehetőségek 4.2. pontbeli értékelése is változott, mely utóbbi immár – eseti alapon és adott esetben – a 3. lehetőség logikája által ihletett egyes intézkedések végrehajtásának lehetőségét is magában foglalja. A 4.1.1. pont végül a közvetlen irányítási mód indokolását tartalmazó külön résszel egészült ki.

A hatásvizsgálati jelentés bemutatja azokat a problémákat és kiváltó okokat, amelyek alapján a Bizottság javaslatot tett a kezdeményezésre. Ezek a nemzeti védelmi kiadások csökkentésével és a koordinálatlan kiadásokkal függnek össze, hatékonysági problémákhoz vezetve, és kritikus szintre csökkentve a védelmi felszerelések rendelkezésre állását. A jelentés problémásnak találta a védelmi innováció hiányát, és azt is megállapította, hogy a védelmi K+F és a felszerelésekkel kapcsolatos beruházások terén az együttműködés csökkenő mértéke korlátozza az Unió új védelmi technológiák és rendszerek kifejlesztésére való képességét. A szétszabdalt kereslet a kínálati oldal nem hatékony megszervezésében jelenik meg, ideértve a jelentős párhuzamosságokat, a kis mennyiségű termelést és azt is, hogy az ipari ellátási láncok főként nemzeti alapra épülnek. Mindez korlátozta a védelmi felszerelések interoperabilitását, és elmulasztott méretgazdaságosságot eredményezett.

A jelentés szerint az alap 13 milliárd EUR-nak az együttműködésen alapuló védelemorientált kutatásba és képességfejlesztésbe történő becsatornázásával segítséget fog nyújtani a helyzet orvoslásához, ezzel az Uniót az egyik legnagyobb befektetővé téve az EU-ban zajló védelmi kutatások terén, és katalizátorként működve azáltal, hogy az egyedi kiadásokat az Unió prioritásait kezelő, közös műszaki követelményekkel rendelkező, együttműködésen alapuló uniós fejlesztési projektekhez irányítja át.

A jelentés három olyan lehetőséget vizsgált meg az alap szerkezetét és a végrehajtási mechanizmusokat illetően, amelyek lehetővé tennék a problémák legoptimálisabb módon történő kezelését:

–1. lehetőség – a jelenlegi két különálló vizsgálati program fenntartása a 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keret alatt, de a kiadások szintjének több mint hatszorosára növelésével;

–2. lehetőség – további rugalmassági és egyszerűsítési intézkedések bevezetése. Egyetlen alap harmonizált részvételi szabályokkal tenné lehetővé a kutatás-fejlesztés integrált tervezését. A 2. lehetőség figyelembe veszi az érdekeltek azzal kapcsolatos aggályait, hogy a közvetett költségek finanszírozási szintje az alapforgatókönyvben alkalmazott módszer szerint túl alacsony. El kell fogadni az ágazat különleges sajátosságait, többek között az egyetlen vevőtől való függést és a védelemorientált K+F eredményei kereskedelmi hasznosításának komoly korlátait. A 2. lehetőség alapján olyan rugalmasság kerülne bevezetésre, amely lehetővé teszi a közvetett költségek nagyobb támogatását. Ezenkívül egyszerűsítési intézkedések – például egyösszegű átalány formájában nyújtott támogatások – bevezetésére is sor kerülne; valamint

–3. lehetőség – szigorúbb követelmények bevezetése, vagyis az ösztönzőkön és bónuszokon alapuló megközelítés felváltása egy előíróbb jellegű megközelítéssel, amelynek célja az azonosított problémák beavatkozóbb módon történő kezelése az eredmények gyorsabb elérése érdekében. Az ilyen előíró jellegű megközelítés jelentős kockázatokat is rejt – különösen a kihasználtságot illetően –, amelyek korlátozhatják az alap képességét célkitűzéseinek elérésére.

A lehetőségek összevetése után a jelentés a 2. lehetőséget javasolja, mivel az maximalizálja a szinergiákat, és egyszerűsítést vezet be, valamint az ösztönzésen alapuló megközelítés kevésbé kockázatos, mint a 3. lehetőségben szereplő előíró jellegű megközelítés. A 2. lehetőség lenne a legjobb módja annak biztosításának, hogy az alap:

–elősegítse az európai védelmi technológiai és ipari bázis globális versenyképességének integrációját és megerősítését;