EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2021.9.29. COM(2021) 590 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a migrációról és a menekültügyről szóló jelentésről







1.BEVEZETÉS Az új paktum 2020. szeptemberi elfogadásával a Bizottság új kezdetre tett javaslatot egy átfogó csomaggal, amely a jövőbeli kihívásoknak megfelelni képes, erős és kiegyensúlyozott migrációs és menekültügyi rendszert hivatott biztosítani. Ez az elmúlt évek migrációval kapcsolatos munkájának fokozására épül. Ennek köszönhetően a nyomás alatt lévő tagállamokban beruházások létesültek és operatív támogatásban részesültek, a külső határok megerősítésére szolgáló új eszközök és hatékonyabb uniós ügynökségek jöttek létre, valamint a főbb külső partnerekkel szorosabbá vált az együttműködés az EU migrációval kapcsolatos céljainak az útvonalak egészét figyelembe vevő kezelése érdekében, és új jogalkotási fejlemények születtek. A paktum részletes ütemtervet határozott meg az alapvető lépésekről. Az elmúlt év során ezek közül számos elem kapcsán megtörtént a végrehajtás vagy előrehaladást értek el, de a munka még nem fejeződött be. A gyorsan változó migrációs helyzetek jelentős nyomást gyakorolhatnak az EU külső határaira. Földrajzi helyzetétől függetlenül bármely tagállam szembesülhet összetett migrációs kihívásokkal. Bizonyos esetekben ez annak tudható be, hogy kiszolgáltatott emberek konfliktusok, éghajlatváltozási vagy demográfiai okok, emberi jogi visszaélések vagy az alapvető szükségletekhez való hozzáférés hiánya miatt otthonuk elhagyására kényszerülnek. Azonban mindig fennáll a kockázata annak, hogy újabb kihívások jönnek. Élő példa erre az a közelmúltbeli, államilag támogatott migrációs mozgás, amely során Belarusz politikai eszközként használta a migrációt az Európai Unió és tagállamai destabilizálására. A kialakult útvonalakon – például a Földközi-tenger középső térségében – 2021-ben új hullámok voltak tapasztalhatók. Az afganisztáni válság tovább növelheti a kényszerű lakóhelyelhagyás, a régióbeli migrációs áramlások és az EU-ba irányuló migránscsempészés kockázatát. Mindez jelentős globális erőfeszítést is kiváltott a válság kezelésére irányuló, helyszínen nyújtott humanitárius támogatás , a nemzetközi védelemre szorulók evakuálása és áttelepítése, valamint a menekülteket befogadó Afganisztánnal szomszédos országok támogatása érdekében. Az Uniónak és a tagállamoknak mind a közeljövőben, mind a közép- és hosszú távú szükségletekre tekintettel teljes mértékben ki kell venniük a részüket az afgánokat támogató intézkedéscsomagból, amelyet von der Leyen elnök az Unió helyzetéről szóló beszédében jelentett be. Ezek az események azt mutatják, hogy a fenntartható európai menekültügyi és migrációs keretre továbbra is ugyanolyan nagy szükség van, mint eddig bármikor. Ennek a közös keretnek meg kell felelnie az EU előtt álló számos kihívásnak: bizonyosságot, egyértelműséget és tisztességes feltételeket kell biztosítani az EU-ba érkező férfiak, nők és gyermekek számára; meg kell erősíteni az Unió képességét, hogy hatékonyan tudja a határait igazgatni; küzdeni kell a migránscsempészés ellen; vissza kell szorítani a szabálytalan útvonalakat és hatékonyabb visszatérést kell biztosítani a származási, tranzit- és célországokkal szoros együttműködésben; valamint elő kell mozdítani a fenntartható és biztonságos, legális beutazási lehetőségeket. Meg kell mutatnia a polgárok számára, hogy a migráció a modern élet normális és kezelhető része, amelyet hatékony és humánus együttműködéssel lehet kezelni. Uniós szinten mind belső, mind külső viszonylatban vannak lezáratlan ügyek. Bár a külső oldalon alapvető fontosságú az előrelépés, azt az EU átfogó migrációs és menekültügyi politikájának kiteljesítése érdekében belső előrelépéssel kell kiegészíteni. Ez mindenekelőtt azt jelenti, hogy be kell fejezni azt a jogalkotási munkát, amely az új migrációs és menekültügyi paktum szerinti javaslatokkal kapcsolatos. További kulcsfontosságú építőelem lesz a 2021 júniusában meghatározott schengeni stratégia továbbgondolása . A következő hónapokban a Bizottság javaslatot tesz az ütemtervben felvázolt többi kezdeményezésre. Ez a jelentés számba veszi a migrációs és menekültügyi politika terén az elmúlt másfél évben elért eredményeket és a legfontosabb fejleményeket, felvázolja azt a kontextust, amelyben az előrehaladást meg kell tenni, meghatározza a legfontosabb kihívásokat, és kiemeli a várható eredményeket, felvázolva azokat a lépéseket, amelyek egy szilárdabb alapokon álló, életképesebb és méltányosabb migrációs és menekültügyi politika kialakításához vezetnek. 2.A KULCSFONTOSSÁGÚ ÚTVONALAK AKTUÁLIS HELYZETE Összességében az irreguláris migránsok teljes száma valamennyi útvonalon jelentősen a 2015-ös válság előtti szint alatt marad, még a világjárvány hatását figyelembe véve is, amely 2020–2021-ben minden tevékenységet ellehetetlenített. Az érkezések száma azonban ismét emelkedni kezdett: 2021 első kilenc hónapjában az illegális határátlépések száma az EU valamennyi külső határán elérte a 120 000-t, szemben a 2020 azonos időszakában mért közel 77 000-rel, és a 2019 azonos időszakában rögzített alig több mint 91 000-rel. Szabálytalan határátlépések a három fő útvonalon (forrás: Frontex) 2021 folyamán az összes útvonal közül a legnagyobb mértékű (+82 %-os) növekedés a közép-mediterrán útvonalon következett be. Míg Máltára 2021-ben összesen 470-en érkeztek, ami 78 %-os csökkenést jelent 2020 azonos időszakhoz képest, ezt az Olaszországba érkezők számának ugrásszerű növekedésével összefüggésben kell vizsgálni, ahova összesen több mint 41 000 fő érkezett, ezek közel fele Líbiából. A Tunéziából érkező migráció az előző évekkel összehasonlítva továbbra is magas, és az idei évben eddig Olaszországba érkező irreguláris migránsok közel 40 %-át teszi ki. Egy másik jelentős tendencia a közvetlenül Olaszországba érkezők megnövekedett száma, szemben a kutatás-mentést követő partra szállással. Spanyolországba 2021-ben összesen 25 852 személy érkezett (2021. szeptember 19-ig), ami 54 %-kal meghaladja 2020 azonos időszakát. Ez elsősorban annak tudható be, hogy a Kanári-szigetekre érkezők száma több mint kétszeresére nőtt. A Spanyolország kontinentális területére a nyugat-mediterrán útvonalon érkező migránsok fő kiindulási országa Algéria, amelyet Marokkó követ. A Kanári-szigetek felé vezető atlanti útvonalon a fő kiindulási ország Marokkó, Mauritánia és Szenegál. A kelet-mediterrán útvonalon 2021-ben kevesebben érkeztek, mint tavaly, és az idei évben eddig jelentősen, 58 %-kal csökkent a Görögországba érkezők száma. Ezzel szemben 2021-ben a Ciprusra érkezők száma mintegy 47 %-kal, a Törökországból Olaszországba közvetlenül érkezők száma pedig ugrásszerűen, 208 %-kal nőtt (2021-ben 6 175 fő, míg 2020-ban 2 007 fő). Cipruson 2021-ben mindeddig 6 026 személy érkezéséről tettek jelentést a kormány ellenőrzése alatt álló területeken – 5 413 fő a zöld vonalon átlépve, 613 pedig közvetlenül hajóval érkezett –, míg a tavalyi évben, amikor a zöld vonalon keresztül 5 400, a kormány ellenőrzése alatt álló területekre közvetlenül pedig 496 fő érkezett Libanonból, Szíriából vagy Törökországból (334 fő Törökországból), ugyanezen időszakban a zöld vonalon át és hajón érkezők számra mintegy 4 100 fő volt. Aggasztó fejlemény volt a migrációnak az EU különböző külső határainál politikai célokat szolgáló eszközként való felhasználása . A legszembetűnőbb esemény azonban 2021 júniusában történt, amikor a Belarusz Köztársaság az EU-ba irányuló, államilag támogatott migránscsempészetet szervezett a belarusz politikai válságot és a minszki utasszállító repülőgép kényszerleszállására adott nemzetközi reakciót követően. Légi járatokat és belső utazásokat szerveztek, hogy megkönnyítsék a migránsok – többségében iraki állampolgárok – átutazását először Litvániába, majd Lettországba és Lengyelországba. A Litvániába érkező irreguláris migránsok száma 2021-ben több mint ötvenszer magasabb, mint 2020-ban, továbbá Lengyelországban és Lettországban is jelentősen megnőtt a Belarusz felőli szabálytalan határátlépések száma. Az összehangolt uniós erőfeszítések eredményeként (lásd alább) az irreguláris érkezések napi száma jelentősen csökkent, de Belarusz felől a migrációs nyomás továbbra is fennáll.

Az EU-ból az Egyesült Királyságba a La Manche csatornán való átkelések számának emelkedése jól mutatja, hogy a változó tendenciák állandó figyelmet igényelnek. 2021 szeptemberéig 13 500 személy ilyen átkelését regisztrálták, míg 2020-ban a teljes év során ez a szám 8 500 fő volt. Az Afganisztánból az EU-ba irregulárisan érkezők száma nem mutatott markáns változást a közelmúltbeli zavargások óta. Az EU és a tagállamok mindazonáltal eltökéltnek mutatkoznak arra, hogy levonják a múltbeli tapasztalatok tanulságait, és összehangoltan dolgozzanak a humanitárius kihívások kezelése, valamint a potenciális migrációs mozgásokra és az új biztonsági kockázatokra való felkészültség érdekében. Az afganisztáni helyzet – az EU azonnali válasza Az afganisztáni drámai eseményeket követően a politikai és biztonsági helyzet továbbra is rendkívül ingatag. Csak ebben az évben mintegy 635 000 afgán kényszerült lakóhelye elhagyására, míg a becslések szerint már több mint 2 millió regisztrált menekültet fogadtak be a régióban, további 3 millió főre becsült nem regisztrált menekülttel együtt. Egy sor uniós fellépés van folyamatban. •Az evakuálás az összes uniós helyi alkalmazottra és az eltartottakra kiterjedt, valamint jelentős számú olyan személyre, aki szoros kapcsolatban áll az EU-val vagy a tagállamokkal. A tagállamoknak teljes mértékben ki kell használniuk a meglévő lehetőségeket az evakuált afgánok azonnali szükségleteinek kielégítésére, többek között a meglévő nemzeti programokon belül el nem költött összegek felhasználásával. További együttműködésre van szükség a védelemre leginkább rászoruló afgánok, különösen azok evakuálásának folytatásához, akiknek az élete veszélyben van, mint például az emberijog-védők, a bírák és az igazságszolgáltatási rendszer szakemberei, újságírók és civil társadalmi aktivisták. •Az uniós humanitárius partnerek továbbra is folytatják tevékenységüket a helyszínen, ahol a biztonsági helyzet ezt lehetővé teszi. A segítségnyújtás kiterjed az egészségügyi szolgáltatásokra, az élelmiszerosztásra, a vészhelyzeti vízellátásra és a higiéniás szolgáltatásokra, valamint az újonnan lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek esetében a gyors reagálására. Az afganisztáni humanitárius helyzettel foglalkozó magas szintű ENSZ miniszteri találkozón az EU és tagállamai összesen mintegy 677 millió EUR összegű kötelezettségvállalást jelentettek be szeptember 13-án. Ez magában foglalja a 2021. évi több mint 200 millió EUR összegű uniós humanitárius segítségnyújtást. •Október 7-én a veszélyben lévő afgánok védelmének biztosítására összpontosító magas szintű uniós fórumra kerül sor, amelyen a külügyminiszterek és a belügyminiszterek találkoznak, hogy a nemzetközi védelemre leginkább rászoruló afgánoknak nyújtandó átfogó és fenntartható megoldásokról tárgyaljanak. Ezek közé tartoznak a jövőbeli uniós áttelepítési erőfeszítések, valamint az olyan kiegészítő legális beutazási lehetőségek, mint a családegyesítés, a magánszponzorálás vagy a tanulmányi vagy munkavégzési célú beutazás engedélyezése, melynek során további uniós pénzügyi támogatás kíséri a tagállamok politikai kötelezettségvállalásait és integrációs erőfeszítéseit. Különös figyelmet kell fordítania az afgán emberijog-védőkre, bírákra és az igazságszolgáltatási rendszer szakembereire, az újságírókra és a civil társadalmi aktivistákra, akiknek az élete forog kockán. •A 2021. szeptember 21-i tanácsi következtetésekkel összhangban az EU regionális politikai együttműködési platformot is kezdeményezni fog Afganisztán közvetlen szomszédaival annak érdekében, hogy segítse a negatív továbbgyűrűző hatások megelőzését a régióban, továbbá támogassa a gazdasági rezilienciát és a regionális gazdasági együttműködést, valamint a humanitárius és védelmi szükségleteket. •Annak biztosítása érdekében, hogy az afganisztáni helyzet ne vezessen új biztonsági fenyegetésekhez az uniós polgárok számára, Afganisztánra vonatkozó terrorizmus elleni küzdelemre irányuló cselekvési tervet dolgoztak ki, amelyet az EU Belső Biztonsági Állandó Bizottsága (COSI) elé terjesztettek. Az egyik ajánlott intézkedés keretében felkérték a COSI-t, hogy hagyjon jóvá egy jegyzőkönyvet, amely egy háromszintű eljárást határoz meg az afganisztáni fejleményeket követően az EU külső határait átlépő vagy már itt lévő valamennyi személy fokozott biztonsági ellenőrzésére vonatkozóan. Ez az eljárás lehetővé teszi az időszerű, egységes és fokozott biztonsági ellenőrzéseket az uniós ügynökségek támogatásával, és célja, hogy azonosítsák azokat a személyeket, akik kockázatot jelenthetnek az EU belső biztonságára. Az Európai Tanács június 24–25-i következtetéseivel összhangban a Bizottság a főképviselővel együtt migrációs cselekvési tervet terjesztett elő az afganisztáni eseményekre reagálva, amely kiemeli az azonnali és rövid távú uniós fellépéseket, és tükrözi a miniszterek által a Bel- és Igazságügyi Tanács augusztus 31-i rendkívüli ülésén elfogadott nyilatkozatot. A nyilatkozatra reagáló közép- és hosszabb távú intézkedésekkel kapcsolatos uniós munkát e jelentés később ismerteti. 3.MIGRÁCIÓKEZELÉS AZ EU-BAN A Covid19 hatása a migrációkezelésre A Covid19-világjárvány 2020-ban jelentősen érintette a migránsok mind legális, mind irreguláris érkezését, és számos új kihívást jelentett a migrációkezelés számára: a világjárvány ugyanakkor azt is megmutatta, hogy a külföldi munkavállalók kulcsszerepet játszanak az uniós gazdaságban, és hogy ezek a legális migrációs lehetőségek alapvető fontosságúak. A vízumkérelmek számának világszerte történő csökkenése az EU-ban is érezhető volt: 2020-ban 2,9 millió rövid távú tartózkodásra jogosító vízumot kérelmeztek a tagállamokban, 83 %-kal kevesebbet, mint 2019-ben. Több tagállam intézkedéseket fogadott el annak biztosítására, hogy ne váljon szabálytalanná a tartózkodása azoknak a harmadik országbeli állampolgároknak, akik az utazási korlátozások miatt nem tudják elhagyni az EU-t. A világjárvány átmenetileg meg is szakította az új menedékjog iránti kérelmek nyilvántartásba vételét. Az EU+ országokban 2020-ban benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem száma – 485 000 – körülbelül egyharmaddal kevesebb volt, mint 2019-ben, és a kérelmek teljes száma 2021-ben továbbra is a világjárvány előtti szint alatt maradt , bár egyes tagállamokban növekedés volt tapasztalható. A világjárvány azt is jelentette, hogy kevesebb menedékkérőt vontak be a dublini eljárásba, hogy átadják őket a felelős tagállamnak: a számok 2019 és 2020 között a felére csökkentek . Az átadások száma 2021-ben is alacsony maradt. Menedékjog iránti kérelmek 2020–2021-ben az EU+ országokban (forrás: EASO) A világjárvány megfékezésére bevezetett utazási korlátozások megnehezítették a visszaküldések sikeres végrehajtását is. A tagállamokban 2020-ban meghozott kiutasítási határozatok száma 2019-hez képest 19 %-kal csökkent, de a harmadik országokba való tényleges visszaküldések száma több mint 50 %-kal esett vissza . A visszaküldési arány 2020-ban 18 % alá esett, szemben a 2019. évi 29 %-kal. A visszaküldési műveletek a korlátozások fokozatos feloldásával kezdenek újraindulni. Egyes országok azonban fenntartják a világjárvány idején bevezetett korlátozásokat. Törökország 2020 márciusában felfüggesztette a Görögországból induló visszaküldési műveleteket a világjárvány miatt. Az EU továbbra is sürgetni fogja Törökországot, hogy az EU–Törökország nyilatkozat keretében tett kötelezettségvállalással összhangban folytassa ezeket. Ebben az időszakban a Bizottság arra törekedett, hogy segítse a tagállamokat a világjárvány hatásainak minimalizálásában. Ez iránymutatást , az ügynökségek gyakorlati támogatását és a bevált gyakorlatok megosztását foglalta magában olyan területeken, mint például a távmeghallgatások és az online eljárások lefolytatása . A finanszírozási szabályokat is módosították annak érdekében, hogy a lehető legkisebbre csökkentsék a késedelmek kockázatát, és kiigazítsák az ellenőrzésekre és auditokra vonatkozó követelményeket, így lehetővé tegyék az olyan lépéseket, mint a digitális bizonyítékok nagyobb mértékű felhasználása . A finanszírozás sajátos szükségletekre is irányult: 25,3 millió EUR összegű vissza nem térítendő támogatás formájában Görögországnak a Covid19 kezelésére vonatkozó kapacitásainak megerősítésére a befogadó intézményekben és közkórházakban, amelyet az uniós polgári védelmi mechanizmus (UCPM) keretében 14 tagállam hozzájárulásával nyújtott támogatás egészített ki. A világjárvány során szerzett tapasztalatok összességében ismét rávilágítottak arra, hogy a migrációkezelés terén korszerűbb és koherensebb megközelítést kell kialakítani. Az időben történő információmegosztás elengedhetetlennek bizonyult, mivel az EU migrációs felkészültségi és válságkezelési terve értékes platformnak mutatkozott a világjárványra való reagálással kapcsolatos eszmecseréhez. Határigazgatás és Frontex Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 2019. decemberi hatálybalépése jelentős előrelépést jelentett a határigazgatás terén, és igazi példája annak, mire képes az európai integráció a külső határok igazgatásának területén. 2021. január 1-je óta sikeresen bevetésre kerültek az Európai Határ- és Parti Őrség készenléti alakulatának első csapatai. A készenléti alakulat tagjainak felvételét és képzését azonban fel kell gyorsítani. Eddig a 2021 januárjáig bevetni tervezett 700 fős hivatalos személyi állomány háromnegyedének kiküldése valósult meg. További erőfeszítésekre van szükség a 2021-re kitűzött cél eléréséhez, valamint a további 500 fős hivatalos személyi állomány 2022-re tervezett felvételének megvalósításához. A tagállami határőrök és egyéb tisztviselők kirendelését ugyancsak fel kell gyorsítani. A tagállamok által az ügynökség rendelkezésére bocsátott személyzet létszáma még mindig jóval elmarad a rendeletben megállapított céloktól. Az ügynökségnek legkésőbb 2027-re 10 000 fős operatív személyzetet kell tudnia mozgósítani a készenléti alakulat számára. Annak érdekében, hogy az ügynökség hatékony támogatást nyújthasson a tagállamok számára a kihívást jelentő helyzetekben, a készenléti alakulat teljes körű kiépítését megelőzően, 2024-ig 1 500 tisztviselőből álló (a készenléti alakulat 4. személyzeti kategóriájú) gyorsreagálású állomány áll rendelkezésre . A Frontex által az irreguláris migrációval küzdő tagállamoknak nyújtott operatív támogatás jelentősége és hozzáadott értéke továbbra is egyértelmű. A Belarusszal közös határon a közelmúltban történt események megerősítették, hogy nagy szükség van a Frontex új megbízatására, mind a felkészültség, mind pedig az azonnali operatív válaszadáshoz szükséges reagálási képesség tekintetében. A folyamatban lévő operatív tevékenységek keretében zajló bevetésekkel összefüggésben nagy számban érkeznek Görögországba, Olaszországba, Spanyolországba, Bulgáriába, Romániába, Litvániába és a nyugat-balkáni országokba határ- és partvédelmi őrök, szakértők és felszerelések . A Bizottság nagyon komolyan vette a vádakat, melyek szerint az Európai Határ- és Parti Őrség tagjai nem megfelelő magatartást tanúsítottak az EU külső határain. Jóllehet fontos a külső határok védelme, elengedhetetlen, hogy a meghozott intézkedések arányosak és szükségesek legyenek, illetve tiszteletben tartsák az alapvető jogokat és értékeket, a menedékjogot is ideértve. 2021 során az ügynökség tevékenységeit és eljárásait több uniós ellenőrző szerv, nevezetesen az Európai Parlament Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságának Frontexet ellenőrző munkacsoportja, az uniós ombudsman, az Európai Számvevőszék és a Frontex igazgatótanácsának alapvető jogokkal és a jogi műveleti szempontokkal foglalkozó munkacsoportja is felülvizsgálta. Bár nem nyert megerősítést, hogy a Frontex személyzete megsértette volna az emberi jogokat, az illetékes ellenőrző szervek számos hiányosságot feltártak, és ajánlásokat tettek azok megoldására. Az ügynökség jelenleg dolgozik az ajánlások végrehajtásán. A Bizottság üdvözli az ügynökség alapvető jogok nyomon követésére szolgáló megerősített keretét, valamint a Frontex alapjogi tisztviselőjének kinevezését, aki 2021. június 1-jén lépett hivatalba. Az alapjogi tisztviselő munkáját jelenleg 20 alapjogi megfigyelő segíti az eredetileg tervezett összesen 40-ből. Az ügynökségnek most gondoskodnia kell e keret teljes körű végrehajtásáról, és mielőbb fel kell vennie a még hiányzó 20 alapjogi megfigyelőt. A Frontex harmadik országbeli partnerekkel folytatott együttműködése jelenleg az Albániával, Montenegróval és Szerbiával kötött, jogállásról szóló megállapodásokat foglalja magában, illetve a még aláírásra váró, Észak-Macedóniával kötendő jogállásról szóló megállapodást. A Bosznia-Hercegovinával kötendő, jogállásról szóló megállapodást 2019 januárjában parafálták, a megállapodást azonban Bosznia-Hercegovina még nem írta alá. A partnerországokkal folytatott együttműködés további felgyorsítása érdekében a Bizottság 2021 végéig mintaszöveget fogad el a Frontex harmadik országokkal folytatott együttműködésének keretéül szolgáló munkamegállapodásra és a jogállásról szóló megállapodásra vonatkozóan . A tervek szerint a jogállásról szóló új mintamegállapodás átülteti a gyakorlatba a harmadik országok közötti határokon végzett közös műveletek lehetőségét. 2020 óta jóváhagyott munkamegállapodások vannak érvényben a Frontex, valamint a Guineai Köztársaság és Grúzia között, míg az Albániával kötött munkamegállapodás felülvizsgálatára került sor, strukturált együttműködést téve lehetővé az ügynökség és ezen országok között .

A visszaküldéssel foglalkozó külön részleg közelmúltbeli létrehozása és a visszaküldésért felelős ügyvezetőigazgató-helyettes jövőbeli kinevezése meg fogja erősíteni az ügynökség azon képességét, hogy a visszaküldéssel, visszafogadással és reintegrációval kapcsolatos valamennyi területen támogatást nyújtson a tagállamoknak. A visszaküldéssel foglalkozó, hamarosan kinevezendő koordinátor elő fogja segíti a visszaküldéssel kapcsolatos tagállami gyakorlatok összehangolását és koherenciáját, biztosítva, hogy azok összhangban legyenek a visszafogadási folyamatokkal, és elő fogja mozdítani a visszaküldés területére vonatkozó szolidaritási intézkedések végrehajtását, segítő szerepet betöltve a visszaküldési szponzorálás terén. A visszaküldéssel foglalkozó koordinátor egy tagállami képviselőkből álló magas szintű hálózatot fog irányítani, és szorosan együttműködik majd a Frontex visszaküldésért felelős ügyvezetőigazgató-helyettesével. A világjárvánnyal összefüggő korlátozások ellenére a Frontex által irányított visszaküldési műveletek száma ismét megközelíti a Covid19-világjárvány előtti szintet. A Frontex 2021-ben eddig 232 visszaküldési műveletet koordinált, amelyek keretében a tagállamok 28 harmadik országba tartó charterjáratok révén közel 8 000 harmadik országbeli állampolgár visszaküldését hajtották végre. Ez nagyjából a kétszerese a 2020. évi tevékenységnek . A Frontex az önkéntes visszatérésekhez és az önkéntes távozásokhoz is támogatást nyújt, és 2021. szeptember 5-ig 2 741 – menetrend szerinti járatokon lebonyolított – visszatérést segített elő. A külső határokon a közelmúltban történt események megerősítették, hogy a Frontex alapvető szerepet tölt be a tagállamok támogatásában, valamint a közös uniós integrált határigazgatás előmozdításában, koordinálásában és az ahhoz való hozzájárulásban. Az erős, hatékony és jól működő Európai Határ- és Parti Őrséget közös uniós célkitűzésként kell kezelni, és az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak egyaránt szerepet kell vállalnia az ügynökség elszámoltathatóságának és hatékonyságának garantálásában. Az igazgatótanácson keresztül a tagállamok is kulcsfontosságú szerepet játszanak az ügynökség jó kormányzásának, hatékony és eredményes gazdálkodásának és teljes átláthatóságának biztosításában, ami az ügynökség feladatkörének bővülésével egyre fontosabb. A Bizottság továbbra is együttműködik a Frontexszel és annak igazgatótanácsával az ügynökségen belüli megfelelő fékek és ellensúlyok biztosítása, az átláthatóság és az elszámoltathatóság kultúrájának megerősítése, valamint az alapvető jogok tiszteletben tartásának garantálása érdekében. A Bizottság folytatni fogja az ügynökség megbízatásának helyes végrehajtása terén végzett kitartó munkáját. Végezetül a Bizottság 2021 végéig szakpolitikai dokumentumot terjeszt elő a többéves stratégiai szakpolitikai ciklus elindítására, amely alapul szolgál a következő öt évben az európai integrált határigazgatásról uniós szinten folytatott megbeszélésekhez. Az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal által nyújtott menekültügyi és operatív támogatás Az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (a továbbiakban: EASO) 2020-ban ünnepelte teljes körű működőképessé válásának 10. évfordulóját. Az EASO operatív támogatást nyújt a nyomásnak kitett tagállamok számára a hét tagállammal – Ciprussal, Görögországgal, Olaszországgal, Máltával, Spanyolországgal, Litvániával és Lettországgal – kötött kétoldalú műveleti tervekkel összhangban. Jelenleg 1 007 kiküldött szakértő és alkalmazott dolgozik az EASO műveleteiben. A segítségnyújtás az egyes tagállamok igényeihez igazodik, és magában foglalhatja a menedékjog iránti kérelmek feldolgozásának felgyorsításához vagy a nemzeti befogadási rendszerek számára nyújtott támogatást annak biztosítása érdekében, hogy a normák megfeleljenek az uniós menekültügyi vívmányok követelményeinek. A tagállamok által kiküldött szakértők elégtelen száma továbbra is kihívást jelent, és akadályozza az EASO-t abban, hogy teljeskörűen elláthassa feladatait. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy növeljék az EASO műveleteihez kiküldött szakértőik számát. Sikerült mostanára megállapodásra jutni az Európai Unió új Menekültügyi Ügynökségének új, megerősített megbízatásáról, amely lehetővé teszi az év végéig történő hatálybalépést. A megerősített ügynökség a tagállamoknak nyújtott jelentősebb operatív és technikai támogatás, valamint az uniós menekültügyi jogszabályok végrehajtását segítő közös operatív előírások, mutatók, iránymutatások és bevált gyakorlatok révén hozzájárul a menekültügyi rendszerek hatékonyabbá és következetesebbé tételéhez. Egyben lehetővé teszi a tagállamok menekültügyi és befogadási rendszereinek jobb nyomon követését a következetesebb gyakorlatok biztosítása érdekében, és további garanciákkal és intézkedésekkel szolgálja majd az alapvető jogok tiszteletben tartását. Az új megbízatás egy 500 fős menekültügyi készenléti állományt is létrehoz tagállami szakértőkből, amely azonnal az ügynökség rendelkezésére áll majd. Az egyes tagállamoknak a készenléti állományhoz való hozzájárulását az új megbízatásról szóló rendelet határozza meg. A migrációs kihívásokkal szembesülő tagállamoknak nyújtott közvetlen támogatás A Bizottság az elmúlt hat évben folyamatos operatív, technikai és pénzügyi támogatást nyújtott az irreguláris migráció által leginkább érintett tagállamoknak. Az uniós finanszírozás döntő fontosságú volt, és a migrációs és határigazgatási politikákra a következő finanszírozási időszakra vonatkozóan elfogadott megnövelt források is e szolidaritás hatékonyságáról tanúskodnak. A támogatás különböző formákat ölt. Egyes esetekben, például Görögországban, a hosszú távú támogatás új munkastruktúrák, valamint szilárd és fenntartható együttműködési alapok kialakítását tette lehetővé. Uniós támogatás Görögország számára A 2015. évi migrációs válság óta az EU jelentős operatív és pénzügyi támogatást nyújtott Görögországnak. ·A biztosított uniós finanszírozás összege meghaladja a 3,3 milliárd EUR-t. Ez a finanszírozás hozzájárult a menekültekre és migránsokra irányuló befogadókapacitás növeléséhez, a menekültek és migránsok életkörülményeinek és orvosi ellátásának javításához, valamint a menekültügyi eljárások felgyorsításához, a visszaküldések számának növekedéséhez és a határvédelem javításához. Lehetővé tette, hogy kiemelt figyelmet kapjanak a legkiszolgáltatottabbak, így például a kísérő nélküli kiskorúak. 2016 óta először csökkent az Égei-szigeteken tartózkodó migránsok száma mintegy 5 000 főre, míg 2020 júniusában 30 000 fő tartózkodott itt. ·A Leszbosz szigetén található moriai befogadó- és azonosítóállomást 2020 szeptemberében elpusztító tűzesetet követően a Bizottság azonnal cselekedett, hogy támogatást és védelmet nyújtson. Finanszírozta a kísérő nélküli kiskorúak azonnali átszállítását a szárazföldre, és mára több mint 8 400 menekültet és kiszolgáltatott helyzetben lévő migránst szállítottak át Leszboszról a szárazföldre. Ugyanilyen fontos, hogy a Mavrovouniban található ideiglenes állomás téliesítése érdekében jelentős munkálatokra került sor. · A kétoldalú hozzájárulások mellett 14 ország vállalt szolidaritást Görögországgal, és a tűzesetet követően az uniós polgári védelmi mechanizmuson keresztül segítséget küldött az országnak. Az EU több mint 171 000, elhelyezést segítő eszköz biztosítását koordinálta és nyújtott társfinanszírozást Görögországba szállításukhoz. ·2020 szeptemberében az együttműködés új szakaszba lépett a migrációkezeléssel foglalkozó új európai munkacsoporttal. A munkacsoport szorosan együttműködik a görög hatóságokkal és az uniós ügynökségekkel új, többcélú befogadó- és azonosítóállomások létrehozásán, valamint a befogadási feltételeknek az uniós joggal és normákkal összhangban történő javításán. 276 millió EUR összegű támogatás áll rendelkezésre befogadóállomások építésére öt görög szigeten, idetartozik egy jelentős új leszboszi létesítmény építése is. Az új számoszi állomás 2021. szeptember 18-án megnyitott, a kószi és léroszi állomások megnyitása 2021 végén várható, míg a leszboszi állomás munkálatai ősszel indulnak. ·E munka kulcsfontosságú részét képezi egy független és hiteles nyomonkövetési mechanizmus, amelyet jelenleg dolgoz ki a Bizottság a görög hatóságokkal, és amely segít megelőzni az alapjogi jogsértéseket a határokon, és biztosítja, hogy rendelkezésre álljanak az ilyen jogsértésekkel kapcsolatos vádak hatékony kivizsgálására szolgáló eljárások. Az előszűrésről szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat révén ez uniós szintű utánkövetéssel folytatódik annak érdekében, hogy valamennyi tagállam független nyomonkövetési mechanizmust hozzon létre a külső határokon. Horvátországban nyáron határmegfigyeléssel kapcsolatos független nyomonkövetési mechanizmus lépett életbe, amelynek célja a vizsgálatok átláthatóságának növelése és az alapvető jogok teljes körű tiszteletben tartásának biztosítása. Az uniós támogatás részét képezte a gyorsan változó helyzetre való gyors reagálás is. A Belaruszból kiinduló szabálytalan határátlépések számának közelmúltbeli hirtelen növekedésére válaszul az EU rekordidő alatt operatív, pénzügyi és diplomáciai támogatást nyújtott az EU keleti külső határán kialakult váratlan válság kezeléséhez. A Belarusz felől érkezőkkel kapcsolatos uniós válasz Litvánia 2021 nyarán hirtelen megnövekedett migrációs nyomással szembesült a Belarusszal közös határon. Belarusz később a Lettországba és Lengyelországba irányuló szabálytalan határátlépéseket is ösztönözte. Az EU határozottan elítélte Belarusz intézkedéseit, és gyorsan reagált, hogy eszközök széles körét mozgósíthassa: ·Az uniós ügynökségek gyorsan konkrét támogatást nyújtottak. Litvánia gyorsreagálású határvédelmi intervenció iránti kérelmét követően a Frontex napokon belül megkezdte a kiegészítő támogatás kihelyezését. A szóban forgó három tagállamba kiküldött Frontex tisztviselők száma jelenleg eléri a 103 főt. Az EASO szintén elindította júliusban első csapatait Litvániába, és jelenleg 56 EASO-szakértő tartózkodik az országban a Lettországba kiküldött 10 szakértő mellett. ·Litvánia több mint 36,7 millió EUR összegű uniós szükséghelyzeti támogatást kapott a menedékkérők legsürgetőbb szükségleteinek kielégítésére, tárgyi támogatásra és ideiglenes menedékhelyre. Ez támogatni fogja az emberkereskedelem potenciális áldozatainak felderítését és a nemzetközi védelemre szoruló személyek megsegítését is. A változó igények folyamatos felülvizsgálat tárgyát képezik majd. Litvánia az uniós polgári védelmi mechanizmust is aktiválta: 18 tagállam és Norvégia válaszolt a felhívásra. ·A Bizottság és a Frontex szorosan együttműködik az érintett litván hatóságokkal Litvánia visszaküldési kapacitásának megerősítése, a bevált gyakorlatok más tagállamokkal való cseréjének megkönnyítése, valamint a kiutasítási eljárásokkal kapcsolatos technikai és operatív iránymutatás biztosítása érdekében. ·Fokozódott az együttműködés a főbb érintett származási és tranzitországokkal, aminek eredményeként Irak úgy döntött, hogy ideiglenesen felfüggeszti a Minszkbe tartó repülőjáratokat, és megkönnyíti a Litvániából való önkéntes visszatérést. ·Erősödött a Belaruszra gyakorolt diplomáciai nyomás, azonban mindvégig annak tudatában, hogy a belarusz nép támogatásra szorul. A migráció politikai eszközként való felhasználása nem elfogadható az EU számára, és nem eredményezi a szankciók feloldását. A Bizottság a mai napon javaslatot tesz az EU és Belarusz közötti vízumkönnyítési megállapodás részleges felfüggesztésére is. A Bizottság az önkéntes áthelyezések elősegítésével és koordinálásával is támogatja a tagállamokat. A 2019. évi máltai nyilatkozat keretében elfogadott mechanizmus révén a Bizottság – az EASO támogatásával – koordinálja az áthelyezéseket az olaszországi és máltai partra szállással végződő kutatási-mentési műveleteket követően. 2019 eleje óta több mint 2 100 kérelmezőt helyeztek át más uniós tagállamokba . A Bizottság folyamatosan arra ösztönzi a tagállamokat, hogy egy kiszámíthatóbb szolidaritási mechanizmus létrejöttéig járuljanak hozzá az önkéntes áthelyezéshez, és rendszeresen koordinálja az erre irányuló erőfeszítéseket. A folyamat folytatódni fog, többek között azért, hogy véglegesíteni lehessen a 2021 előtt tett vállalásokat, és végre lehessen hajtani a partra szállásokra vonatkozóan 2021-ben tett korlátozott vállalásokat. A Görögország azonnali megsegítésére vonatkozó, 2020 márciusában előterjesztett cselekvési terv részeként 2021. szeptember elejéig összesen 4 307 személyt helyeztek át Görögországból e program keretében, köztük 984 kísérő nélküli kiskorút.

Ezek az erőfeszítések konkrét lépések az európai szolidaritás gyakorlati megvalósítása felé. Az ilyen ad hoc intézkedések azonban se nem elégségesek, se nem fenntarthatók. Kiemelik a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletre irányuló javaslatban előirányzott, kiszámíthatóbb szolidaritási mechanizmus szükségességét. Jogellenes mozgások az EU-n belül A menedékkérők Unión belüli jogellenes mozgása aláaknázza a menekültügyi rendszer hitelességét és integritását. A helyzetet a világjárvány is bonyolította, többek között a dublini transzferek továbbvitele terén jelentkező nehézségekkel (lásd fent). 2021 első nyolc hónapjában a nemzeti hatóságok által nyilvántartásba vettek közül 131 000 menedékjog iránti kérelem eredményezett 1. kategória/1. kategória találatot az Eurodacban, ami azt jelenti, hogy az érintett személytől legalább egy menedékjog iránti kérelmet előzőleg már nyilvántartásba vettek egy másik tagállamban . Ugyanebben az időszakban több mint 23 000 menedékjog iránti kérelem (az Eurodac 1. kategóriájába tartozó adatok) esetében volt találat a külső határ jogellenes átlépését követően regisztrált adatokkal (az Eurodac 2. kategóriájába tartozó adatokkal). A két vagy több tagállamban, vagy a jogellenes határátlépést regisztráló tagállamtól eltérő tagállamban nyilvántartásba vett kérelmek egy része azonban a dublini transzferből is adódhat, és ezért nem tekinthető „jogellenes mozgásnak”. Végezetül ugyanebben az időszakban az Eurodacban a jogellenesen tartózkodók ujjnyomataival (az Eurodac 3. kategóriájába tartozó adatokkal) összefüggésben végzett lekérdezések közül 71 620 eredményezett találatot 1. kategóriába tartozó adatokkal, ami azt jelenti, hogy a menedékjog iránti kérelemnek az egyik tagállamban történő regisztrálását követően az adott személy egy másik tagállamba távozott, ahol letartoztatták jogellenes tartózkodásért. Nehéz megbízható adatokat gyűjteni az EU-n belüli jogellenes mozgások mértékéről, de az Eurodacban szereplő adatok jelzéssel szolgálnak a távozásokról és a célállomásokról. Egyes tagállamok azzal is szembesülnek, hogy növekszik a már nemzetközi védelemben részesített személyek jogellenes mozgása azáltal, hogy a jogosultak a jogállást megadó tagállam által kiállított úti okmányokkal jogszerűen egy másik tagállamba távoznak, majd másodszor is nemzetközi védelemért folyamodnak, miközben tartózkodásuk meghaladja az engedélyezett 90 napos időszakot. Mindkét típusú jogellenes mozgás akadályozza a tagállamok közötti kölcsönös bizalmon alapuló közös európai menekültügyi rendszer megfelelő működését, és szükségtelen terhet ró a nemzeti menekültügyi rendszerekre. A Bizottság az érintett tagállamokkal együttműködve törekszik rövid távú megoldásokat találni. Ilyen megoldást jelentett a dublini szabályok szerinti transzferek megkönnyítése a világjárvány idején, valamint a nemzetközi védelemben részesülő személyek integrációjának fokozott támogatása. A jogellenes mozgás kezelése a paktum javaslatainak egyik fontos célkitűzése volt annak érdekében, hogy megerősítse a tagállamok közötti bizalmat. A kvalifikációs rendeletre irányuló javaslat célja, hogy mérsékelje a jogellenes mozgásra ösztönző tényezőket, például a tagállamok elismerési arányaiban mutatkozó jelentős különbségeket, valamint a nemzetközi védelemben részesülő személyek jogai és integrációs kilátásai terén mutatkozó egyenlőtlenségeket. A befogadási feltételekről szóló irányelv javasolt módosításai szerint a befogadási feltételeket kizárólag a felelős tagállamban kellene biztosítani. A menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet azáltal csökkentené a jogellenes mozgás ösztönzőit, hogy az elismert menekültek számára lehetővé tenné a dublini transzfert, valamint a családtagok fogalmát kiterjesztené a testvérekre és a tranzitországokban létrejött családokra, továbbá megszüntetné a jogellenes mozgások és a szökés terén fennálló eljárási ösztönzőket. Az Eurodac-rendelet javasolt átdolgozása számos olyan javítást tartalmaz, amely amellett, hogy alapvető fontosságú az interoperabilitási keret szempontjából, hozzájárulna a jogellenes mozgások hatékonyabb megelőzéséhez és nyomon követéséhez. Finanszírozás Az új paktum célkitűzéseinek támogatása érdekében a 2021–2027-es finanszírozási időszakban növelték a migráció és a menekültügy terén a tagállamoknak nyújtott uniós pénzügyi támogatást. A Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap (MMIA), a Határigazgatási és Vízumeszköz (HAVE) és a Belső Biztonsági Alap (BBA) vonatkozó alap-jogiaktusai 2021. július 15-én léptek hatályba . A következő lépés az, hogy a tagállamok öt hónapon belül hivatalosan benyújtsák a 2021–2027-es időszakra vonatkozó programjaikat a Bizottság általi jóváhagyásra. A Bizottság ebben a programozási szakaszban továbbra is támogatni fogja a tagállamokat annak biztosítása érdekében, hogy a forrásokat strukturált és stratégiai módon, az azonosított szükségletekkel összhangban és az uniós prioritásoknak megfelelően osszák el. Az új alapok 18 milliárd EUR-t tesznek ki (az előző időszak 12,4 milliárd EUR-s összegéhez képest), ami megerősíti a helyszíni szükségletek kielégítésére szolgáló pénzügyi kapacitást. Az előre nem látható pénzügyi szükségletek és az új prioritások támogatására egy – az alapok 30–42,5 %-át lefedő – tematikus eszköz került bevezetésre a nem elegendő rugalmasság problémájának kezelése érdekében. A három alap – most először – az egyéb megosztott irányítású alapokra vonatkozó közös rendelkezésekről szóló rendelet hatálya alá fog tartozni, ami nagyobb koherenciát tesz lehetővé az uniós kiadások terén, és nagyobb hangsúlyt helyez a horizontális célokra és az alapvető jogokra. A tagállamok programjaira elkülönített finanszírozás aránya az adott alaptól függően akár a 70 %-ot is elérheti. A teljes finanszírozás mintegy 10 %-át a tagállamok félidőben kapják meg, a felhasználási arányokat is magukban foglaló aktualizált kritériumok alapján. Ez lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy stratégiai, jól strukturált migrációkezelési rendszerekbe ruházzanak be, és biztosítja, hogy a sürgősségi segély az előre nem látható válságokra irányuló alapvető feladatára összpontosítson. 4.A JOGI KERET MEGERŐSÍTÉSE Az EU külső határainak különböző részein és a schengeni térségen belül egyaránt fennálló migrációs kihívások továbbra is jelzik, hogy hiányosságok állnak fenn. A Belarusszal kapcsolatos tapasztalatok jól illusztrálták azt, hogy az irreguláris migráció minden tagállamot érinthet. Amíg meg nem valósul az EU menekültügyi és migrációs rendszerének – az új paktumban 2020 szeptemberében meghatározott – átfogó reformja, addig az EU továbbra is sérülékenyebb lesz, és kevésbé lesz felkészülve, hogy reagálni tudjon a változó körülményekre. A paktum keretében kidolgozott jogalkotási javaslatok olyan átfogó megközelítést képviselnek, amely a migrációs és menekültügyi politika valamennyi aspektusára kiterjed, és elősegíti, hogy az összes tagállam érdekei és szükségletei között egyensúly jöjjön létre. A paktum biztosítékot nyújt arra, hogy az egyes tagállamok foglalkoznak a felelősségi körükbe tartozó, menedékjog iránti kérelmekkel, és a strukturált, kiszámítható szolidaritási mechanizmus biztosítani fogja, hogy egyetlen tagállam se viseljen aránytalan terhet. A valóban közös migrációs és menekültügyi politika megvalósításához politikai akaratra és jövőképre, valamint mindenki szerepvállalására és elkötelezettségére van szükség. Egy évvel az új paktum előterjesztése után technikai szinten jó előrelépés történt, néhány kulcsfontosságú elem tekintetében azonban még mindig messze van a politikai megállapodás. A jogszerű migráció terén jelentős előrelépés volt az új kékkártya-irányelvről szóló, 2021. májusi politikai megállapodás. Az új rendszer hatékony szabályokat – többek között rugalmasabb befogadási feltételeket, megerősített jogokat, valamint a tagállamok közötti könnyebb mozgási és munkavállalási lehetőséget – vezet be annak érdekében, hogy az EU-ba vonzza a magas szintű képzettséggel rendelkező munkavállalókat. A kék kártyával és az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségével kapcsolatban elért eredmények (lásd fent) azt mutatják, hogy a migráció és a menekültügy területén lehetőség van az előrelépésre, valamint a reformokra vonatkozóan kompromisszumok kialakítására. Az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal a tanácsi elnökségek vezetése alatt folyó együttműködésnek most arra kell összpontosítania, hogy fokozatosan határozott előrelépést érjünk el a többi függőben lévő jogalkotási javaslatról folytatott tárgyalások során. A paktum végrehajtására vonatkozó ütemterv egy másik fontos intézkedése, a szabad mozgás schengeni térségének megerősítését célzó schengeni stratégia júniusban került elfogadásra, és végrehajtása jelenleg folyik. Az ezt követő intézkedések között szerepel majd a Schengeni határellenőrzési kódexre vonatkozó jövőbeli javaslat is. Egyéb kulcsfontosságú munkafolyamatok is zajlanak, mind az új, kutatási-mentési európai kapcsolattartó csoport, mind pedig a schengeni fórum ülésein. Az érdekelt felek támogatása kulcsfontosságú annak biztosításához, hogy az új szakpolitikákat hatékonyan hajtsák végre, és azok elérjenek oda, ahol a legnagyobb szükség van rájuk. A paktum keretében van néhány olyan előrehaladott javaslat, mely azonnali előnyökkel járna külső határaink biztonsága és a változó kihívásokra adott uniós válaszok koherenciája szempontjából. Az Eurodac- javaslat alapvető fontosságú lesz az interoperabilitási keret szempontjából, és az egyik utolsó építőelem határigazgatási rendszerünk kiteljesítéséhez, mivel hozzáadott értéket nyújt mind a belső biztonsághoz, mind pedig a migrációkezelés javításához. Az új Eurodac elősegíti a jogellenes mozgások és az irreguláris migráció nyomon követését, valamint javítja a visszatérésekkel kapcsolatos kilátásokat. Az Európai Bizottság várakozással tekint az elé, hogy az Európai Parlament elfogadja jelentését, és arra ösztönzi a Tanácsot, hogy mielőbb állapodjon meg a tárgyalási megbízatásról. Az afganisztáni helyzet emlékeztet arra, hogy közös uniós megközelítés révén sürgősen biztonságos útvonalat kell biztosítani Európa felé a nemzetközi védelemre szoruló kiszolgáltatott személyek számára. Az uniós áttelepítési keretről szóló rendeletre vonatkozóan az Európai Parlament és a Tanács által 2018-ban elért ideiglenes megállapodást elő kell mozdítani annak érdekében, hogy az EU stabil és kiszámítható kerettel rendelkezzen az áttelepítési és a humanitárius befogadási politika számára a jövőben. Ugyanakkor az, hogy az EU képes-e megfelelően szilárd keretet létrehozni a migráció és a menekültügy területén, elkerülhetetlenül attól függ, hogy milyen kézzelfogható eredményeket sikerül elérni a javaslatok teljes körére vonatkozóan, beleértve a migrációkezelés és a menekültügy alapvető eszközeit is. A Tanácson belül mihamarabb le kell zárni a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelettel és a menekültügyi eljárásokról szóló rendelettel, valamint az e két eszközre épülő, a válsághelyzetek és vis maior helyzetek kezeléséről szóló rendelettel kapcsolatos folyamatban lévő munkát. A Bizottság várakozással tekint az elé, hogy az Európai Parlamentben hamarosan előterjesszék az előadók jelentését, és hogy az év végéig megállapodás szülessen a tárgyalási megbízatásokról. Lehetőség nyílhat arra is – feltéve, hogy technikai szinten megfelelő a haladás –, hogy előrevigyék az előszűrésről szóló rendelettel kapcsolatos megbeszéléseket annak érdekében, hogy mindkét intézmény az év végéig elfogadja megbízatását.

A tárgyalások sikeres kimenetelének meg kell mutatnia, hogy az átfogó megközelítés a szolidaritást és a felelősségvállalást egyaránt magában foglalja, ezért politikai szinten részletesebben meg kell vitatni, hogy hogyan lehetne a tárgyalásokat úgy előrevinni, hogy megfelelő legyen ezek egyensúlya. Általános egyetértés alakult ki azzal kapcsolatban, hogy el kell mozdulni egy olyan kiszámítható, kötelező és rugalmas, a nyomásnak kitett tagállamok sajátos igényeihez igazított szolidaritási keret felé, amely lehetővé teszi az áthelyezést, a visszaküldési szponzorálást és a kapacitásépítést. A szolidaritás különböző formáiról mélyrehatóbb megbeszéléseket kell folytatni. Bár a tagállamok által nyújtható szolidaritás fajtáit illetően lehetőség van bizonyos fokú rugalmasságra, a tagállamok szükségleteinek kielégítése érdekében elengedhetetlen az érintett intézkedések hatásának garantálása. A szolidaritási mechanizmusok hatásának előrejelzése és a folytatandó viták megkönnyítése érdekében a Bizottság különböző szakpolitikai alternatívákra vonatkozó kvantitatív szimulációkat nyújtott be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak különféle lehetséges jövőbeli forgatókönyvekben. Ehhez hasonlóan meg kell határozni, hogy az egyes tagállamok milyen mértékben felelnek a migránsok határaikon vagy saját területükön történő kezeléséért, és adott esetben rugalmasságot kell biztosítani, valamint azt az uniós ügynökségeken keresztül nyújtott támogatással kell alátámasztani. A Bizottság készen áll arra, hogy ezen egyensúly kialakítása érdekében együttműködjön az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal. Ami a 2016-ban előterjesztett, függőben lévő egyéb jogalkotási javaslatokat illeti, 2018 júniusában ideiglenes megállapodás született a befogadási feltételekről szóló irányelv és a kvalifikációs rendelet átdolgozásáról. E szövegek hatálybalépésének csúszása miatt az EU nem tudja kihasználni a jelenlegi keret jelentős fejlesztéseit. Az ezen elemekkel kapcsolatos előrehaladás szorosan összefügg azzal, hogy sürgős előrelépésre van szükség a visszatérési irányelv átdolgozására irányuló javaslattal kapcsolatban, amely kulcsfontosságú lesz a közös uniós visszaküldési rendszer kiépítéséhez. Egy szilárdabb visszaküldési rendszer a teljes migrációs és menekültügyi rendszer hitelességét fokozná. A Bizottság emellett további javaslatokat fog előterjeszteni az új paktumban meghatározott átfogó reform befejezése érdekében. A képzett és tehetséges munkavállalókra vonatkozó, küszöbön álló csomag a jogszerű migrációra vonatkozó jelenlegi jogszabályokban a 2019-ben elvégzett célravezetőségi vizsgálat során feltárt főbb hiányosságok kezelésére fog összpontosítani. A csomag két jogalkotási javaslatot tartalmaz majd: a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőkről szóló irányelv felülvizsgálata a társadalmainkba már jól integrálódott migránsok jogainak és Unión belüli mobilitásának javítása érdekében; valamint az összevont engedélyről szóló irányelv felülvizsgálata a beutazásra és a tartózkodás engedélyezésére vonatkozó eljárások észszerűsítése és egyszerűsítése érdekében a munkáltatók, a migrációs hatóságok és a migránsok javára, továbbá a harmadik országbeli munkavállalók védelmének javítása céljából. A Bizottság emellett felvázolja az uniós tehetségbázis – az egész EU-ra kiterjedő nemzetközi munkaerő-felvételi platform – kialakításának lehetőségeit, amely segítene összehangolni a migráns munkavállalók készségeit az uniós munkáltatók igényeivel. A Bizottság továbbá javaslatot fog előterjeszteni a vízumeljárások digitalizálására vonatkozóan. A digitalizálás csökkentené a vízumeljárásokhoz kapcsolódó költségeket a tagállamok tekintetében, és megkönnyítené a harmadik országbeli állampolgárok számára a vízumkérelem benyújtását, ugyanakkor növelné mind az EU biztonságát, mind pedig az EU mint úti cél vonzerejét. A számos logisztikai, pénzügyi és végrehajtási előny mellett politikai haszonnal is jár, ha a vízumeljárás egy, az egész schengeni térségre kiterjedő online platformra kerül, és egyablakos ügyintézési pontot hoznak létre a vízumkérelmezők számára világszerte. A legfontosabb következő lépések ·Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak végre kell hajtania az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségéről szóló rendeletre vonatkozó politikai megállapodást, hogy a rendeletet hivatalosan elfogadják. ·Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a lehető leghamarabb el kell fogadnia a véglegesítéshez közeli javaslatokat, az Eurodac-rendeletet és az uniós áttelepítési keretről szóló rendeletet. Ez az afganisztáni helyzet alakulására tekintettel elengedhetetlen. ·A Tanácsnak és az Európai Parlamentnek el kell mélyítenie a szolidaritásról és a felelősségvállalásról szóló politikai megbeszéléseket annak érdekében, hogy mielőbb megállapodás szülessen a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletről, a menekültügyi eljárásról szóló rendeletről, az előszűrésről szóló rendeletről és a válságkezelési eszközről. ·A tagállamoknak biztosítaniuk kell a kékkártya-irányelv gyors átültetését és végrehajtását. A Bizottság készen áll arra, hogy segítse a tagállamokat az irányelv optimális átültetésében. ·A Bizottság a 2021 júniusában benyújtott schengeni stratégia nyomon követése érdekében jogalkotási javaslatokat fog előterjeszteni, többek között a Schengeni határellenőrzési kódex módosításáról szóló rendeletre irányuló javaslatot, a képzett és tehetséges munkavállalókra vonatkozó csomagot, valamint a vízumeljárások digitalizálásáról szóló rendeletre irányuló javaslatot. 5.EGYÜTTMŰKÖDÉS NEMZETKÖZI PARTNEREINKKEL Az új paktumban alkalmazott megközelítés A migráció biztonságos és rendezett kezeléséhez alapvető fontosságú az átfogó, testre szabott és kölcsönösen előnyös partnerségek kiépítése a származási és tranzitországokkal. Ez az új migrációs és menekültügyi paktum lényeges eleme, és az elmúlt években a Bizottság számára kulcsfontosságú cél. A tapasztalatok azt mutatják, hogy a migrációs politika csak akkor lesz hatékony, ha külkapcsolataink központi elemévé válik, ezért a Bizottság és a főképviselő fokozta a partnerekkel folytatott politikai párbeszédet és hangsúlyozta, hogy a migrációval kapcsolatos erős partnerségek kialakítása az EU egyik prioritása. Egy ilyen eredmény eléréséhez fontos eszköz a külügyminiszterek és a belügyminiszterek közötti szoros eszmecsere és koordináció. A kül- és belügyminiszterek tanácsának 2021. márciusi közös ülésén foglalkoztak ezzel a megközelítéssel, és egyetértettek abban, hogy a migrációnak kulcsfontosságú elemnek kell lennie a legfontosabb harmadik országokkal való átfogó kétoldalú kapcsolatainkban. A sikeres partnerségek alapja a bizalom, valamint a partnereink igényeivel és célkitűzéseivel kapcsolatos tudatosság. A számos kulcsfontosságú partnerrel folyamatban lévő munka szilárd alapot nyújt az EU és partnerei közösen meghatározott prioritásaira összpontosító, testre szabott partnerségekhez. Ez egy állandó folyamat lesz, amelynek során csak úgy lehet fenntartható eredményeket elérni, ha mindkét fél hosszú távú elkötelezettséget vállal. Az Európai Tanács a június 24–25-i következtetéseiben meghatározta a migráció külső vonatkozásaival kapcsolatos munka három fő elemét, és felszólította a Bizottságot és a főképviselőt, hogy haladéktalanul erősítsék meg a kiemelt származási és tranzitországokkal közösen hozott intézkedéseket és támogassák ezeket az országokat; a tagállamokkal szoros együttműködésben őszig terjesszenek elő a kiemelt országokra vonatkozó cselekvési terveket egyértelmű célkitűzésekkel, további támogató intézkedésekkel és konkrét határidőkkel együtt; valamint felkérte a Bizottságot, hogy novemberig tegyen jelentést arról, hogy miként kívánja a lehető legjobban felhasználni a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz (Globális Európa) pénzügyi keretösszegének 10 %-át, amelyet a migrációval kapcsolatos intézkedésekre kell fordítani. Ez a munka folyamatban van az új paktumban meghatározott különböző területeken. -Migrációval kapcsolatos együttműködés a kulcsfontosságú partnerekkel A migrációval kapcsolatos párbeszéd és együttműködés számos kulcsfontosságú partnerrel már megszilárdult. Ezekre a meglévő struktúrákra építve jelentős erőfeszítések történtek a migrációval kapcsolatos testre szabott partnerségek kialakítása terén, amelynek középpontjában az EU és partnerei közösen meghatározott prioritásai állnak. A kulcsfontosságú partnerekkel a közelmúltban folytatott és folyamatban lévő együttműködések összefoglalása a II. mellékletben található. Az együttműködésre kétoldalú párbeszédek keretében kerül sor, valamint regionális fórumokon – például a budapesti, a rabati és a kartúmi folyamat keretében –, továbbá regionális partnerekkel, például az Afrikai Unióval. Az EU politikai párbeszéden és szerepvállaláson, valamint uniós finanszírozású fellépéseken keresztül folytatja a munkát a paktumban kiemelt különböző területeken: a migránsok és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek védelme, az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás mozgatórugóinak kezelése, a migráció irányítása és a határigazgatás, az irreguláris migránsok visszatérése és visszailleszkedése, valamint a legális beutazási lehetőségek. Ez a munka szorosan kapcsolódik a beruházások, valamint a szélesebb értelemben vett partnerekkel – például a Nyugat-Balkánnal és a déli szomszédsággal – való együttműködés fellendítését célzó uniós kezdeményezésekhez. -A rászorulók védelme és a befogadó országok támogatása A kiszolgáltatott helyzetben lévő menekültek és migránsok védelme az uniós szakpolitikák középpontjában áll. Az EU és a tagállamok világszerte vezető szerepet játszanak a menekültek, a menedékkérők, a belső menekültek és a befogadó közösségek humanitárius támogatásában. Az uniós fejlesztési segély kedvezményezettjeinek köre már régóta egyre nagyobb mértékben kiterjed a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre is, támogatva védelmüket, megélhetésüket és önellátásukat. Az EU és a tagállamok 2011 óta 24,9 milliárd EUR-t mozgósítottak a szíriai válság kezelésére, ezzel a világ legnagyobb donorjává váltak. Az Európai Tanács 2021 júniusában megállapodott arról, hogy továbbra is támogatja a szíriai és egyéb menekülteket, valamint az őket befogadó közösségeket. A Bizottság egy négy évre szóló, több mint 5,7 milliárd EUR összegű csomagot dolgozott ki, amelyből több mint 3,5 milliárd EUR-t célzottan a Törökországon belüli menekültekre fordítanak, 2,2 milliárd EUR-t pedig szíriai, libanoni, jordániai és iraki kedvezményezettek számára nyújtanak. Törökország ·Bizonyos kihívások ellenére a 2016. márciusi EU–Törökország nyilatkozat Törökországban lévő menekültek és migránsok millióinak – szíriaiaknak és másoknak – nyújtott támogatást egy szélesebb körű csomag részeként. A nyilatkozat hatására jelentősen csökkent az Európába tartó veszélyes utazások során bekövetkező halálesetek, valamint a Törökországból az EU-ba irányuló szabálytalan határátlépések száma. ·A törökországi menekülteket támogató eszköz 6 milliárd EUR-t biztosít a szíriai menekültek és a befogadó közösségek támogatására. Az eszköz kézzel fogható hatását jól illusztrálja, hogy például több mint 1,8 millió kiszolgáltatott menekült kap közvetlen támogatást alapvető szükségletei kielégítése érdekében, valamint több mint 680 000 gyermek tud rendszeresen iskolába járni. ·Az EU–Törökország nyilatkozat keretében eddig közel 31 000 személyt telepítettek át az uniós tagállamokba. Az EU továbbra is ki fogja venni a részét, és elvárja, hogy Törökország is teljesítse kötelezettségvállalásait, és hajtsa végre a nyilatkozat valamennyi elemét, többek között előzze meg az összes tagállamba irányuló szabálytalan utazásokat és az új migrációs útvonalak kialakulását, valamint haladéktalanul indítsa újra a visszatérők visszafogadását a görög szigetekről, amelyet Törökország 2020 márciusában felfüggesztett. A tervek szerint októberben a migrációról és a biztonságról folytatott magas szintű párbeszédre kerül sor az EU és Törökország között. Az EU humanitárius és fejlesztési költségvetését, amely a humanitárius segítségnyújtás és a béke kapcsolatát valósítja meg, Afrika-szerte igénybe veszik, ahol több millió belső menekült és menekült van. A humanitárius finanszírozás rövid távon támogatja a konfliktusok, járványok és természeti katasztrófák által érintett személyeket és befogadó közösségeiket, valamint hozzájárul annak biztosításához, hogy a migránsokat bevonják a Covid19-világjárvány elleni oltási programokba. A fejlesztési segély hosszabb többéves tervezés keretében működik azzal a céllal, hogy minőségi oktatás, a gazdasági lehetőségekhez való hozzáférés és a szociális védelem révén előmozdítsa a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek rezilienciáját és önellátását. Ázsiában az EU a Bangladesben lévő rohindzsa menekülteket, valamint afgánokat támogat (lásd alább). Latin-Amerikában az EU humanitárius és fejlesztési segélye támogatást nyújt a venezuelai válság – az amerikai kontinens történelmében a legnagyobb mértékű és ma világviszonylatban a második legnagyobb mértékű kényszerű lakóhelyelhagyás – miatt lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyeknek. Ami az Afganisztánban fennálló helyzetet illeti, fontos, hogy minden lehetséges kimenetre tervezni kell és hosszú távú jövőképet kell alkalmazni, valamint meg kell erősíteni együttműködésünket és támogatásunkat az Afganisztánból az EU-ba vezető migrációs útvonal mentén fekvő országok számára.

A migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás tekintetében Afganisztán már a közelmúltbeli események előtt is prioritás volt az EU számára. Folytatni kell a kényszerű lakóhelyelhagyással kapcsolatos kihívások kezelését Afganisztánon belül, ahol a belső menekültek már amúgy is jelentős száma valószínűleg tovább fog emelkedni. Az Afganisztánnak szánt fejlesztési források jelenleg fel vannak függesztve, és azokra szigorú feltételek vonatkoznak majd, különösen az alapvető jogok tiszteletben tartásával kapcsolatban. Bár jelenleg a hangsúly a humanitárius szükségleteken van, más tényezőket – többek között az egészségügyet, az oktatást és a megélhetést –, valamint a stabilizációt szolgáló tényezőket is figyelembe kell venni. A becslések szerint már több mint 5 millió afgán (a lakosság 15 %-a) kényszerült lakóhelye elhagyására és tartózkodik Pakisztánban és Iránban, beleértve a nyilvántartásban nem szereplő milliókat is. Az Afganisztánon belüli és az Afganisztánból kiinduló kényszerű lakóhelyelhagyással kapcsolatos uniós szerepvállalás részeként 2021-ben az EU tölti be a „Core Group of the Solution Strategy for Afghan Refugees” (az afgán menekültekre vonatkozó megoldási stratégiát támogató központi csoport) támogató platformjának elnöki tisztét. Ebből a pozícióból az EU arra fog törekedni, hogy megerősítse az afgán menekülthelyzet nemzetközi szintű kezelését, valamint további politikai, pénzügyi és anyagi kötelezettségvállalásokat ösztönözzön. Az elkövetkező hónapokban az EU-nak elsősorban arra kell konkrét javaslatokat tennie, hogy hogyan kezeljék a kihívásokat a teljes útvonal mentén. Ez magában foglalja az Afganisztánnal szomszédos országok szükségleteinek kielégítését, olyan célokkal, mint a védelmi rendszerek támogatása, a befogadó közösségek szükségleteinek kezelése, a migránscsempész- és -kereskedő hálózatok elleni küzdelemre irányuló bűnüldözési együttműködési programok megerősítése (az Europol támogatásával), valamint a legális beutazási lehetőségek fokozása. Az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal megvizsgálja, hogy hogyan lehetne fokozni azon külső műveleteit, amelyek a menekültügy terén való kapacitásépítésre irányulnak. A Bizottság továbbá kiemelten fogja kezelni a célzott tájékoztató kampányokat, hogy egyértelmű és következetes tájékoztatást nyújtson a veszélyes szabálytalan utazásokkal kapcsolatos kockázatokról. Az uniós külügyminiszterek megállapodásának megfelelően az EU azon fog munkálkodni, hogy regionális politikai együttműködési platformot alakítson ki Afganisztán szomszédjaival, többek között az Afganisztánból érkező migrációs áramlások kezelése, a terrorizmus terjedésének megelőzése, valamint a szervezett bűnözés – beleértve a kábítószereket – elleni küzdelem érdekében. Ezenfelül a Bel- és Igazságügyi Tanács az augusztus 31-i rendkívüli ülésén az „Európa együtt” megközelítés alkalmazását szorgalmazta, amelynek keretében együtt kell működni az Afganisztánnal szomszédos országokkal annak érdekében, hogy a régióban kezelni lehessen a kényszerű lakóhelyelhagyás hatásait. Az EU az EU-ba irányuló útvonalakon fekvő tranzitországokkal – köztük a Nyugat-Balkánnal és Törökországgal – is együtt fog működni, hogy többek között az uniós ügynökségek által nyújtott támogatás révén megerősítsék védelmi rendszereiket és határigazgatási kapacitásukat, valamint megelőzzék a régióból kiinduló migránscsempészést és irreguláris migrációt. -Gazdasági lehetőségek kialakítása és az irreguláris migráció kiváltó okainak kezelése Az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás kiváltó okainak kezelése folyamatos együttműködést igényel a partnerekkel a konfliktusmegelőzés, az alapvető jogok védelme, a gazdasági és társadalmi fejlődés, valamint az éghajlat-politika terén tett erőfeszítések előmozdítása érdekében. Ez a munka átfedésben van az EU fejlesztési politikájának számos prioritásával. Például a gazdasági, társadalmi és politikai válság által érintett szubszaharai országok továbbra is az EU felé irányuló jelentős származási és tranzitországok maradnak. Az uniós támogatás a gazdasági és foglalkoztatási lehetőségekre, valamint a közösségek rezilienciájára, a kormányzásra és a migrációkezelés javítására összpontosít. A közelmúltbeli fejleményeket figyelembe véve a biztonság komoly aggodalomra ad okot. Hasonlóképpen, az észak-afrikai országok – mint származási, tranzit- és célországok – számos kihívással néznek szembe a migráció kezelése és a kényszerű lakóhelyelhagyás terén, amelyeket tovább súlyosbítanak a szélesebb körű politikai és gazdasági kihívások, amelyeket az uniós kétoldalú támogatás testre szabott megközelítésekkel kíván kezelni. -A migráció irányításának és kezelésének megerősítésére irányuló partnerségek A partnerországokkal folytatott uniós fellépés egyik fő célja a migráció irányításához szükséges megfelelő keretek kialakításának támogatása. Ezek előmozdítják a rendezett migrációkezelési politikát az érintett partnerországokban, és védik a mozgásban lévő személyek jogait. Például a nyugat-balkáni partnerek az uniós csatlakozási tárgyalások keretében – jelentős uniós támogatással – az elmúlt évtizedben megerősítették és összehangolták a nemzeti menekültügyi és migrációs rendszereiket az uniós normákkal. Az elmúlt években olyan országokban, mint Niger és Mauritánia, az EU támogatásával új jogszabályokat fogadtak el a migránscsempészéssel és az emberkereskedelemmel kapcsolatban. A migrációkezelés, valamint a menekültügyi és a visszaküldési kapacitások megerősítése továbbra is az együttműködés központi eleme marad. A határigazgatással kapcsolatos kapacitásépítés a munkának egy másik kulcsfontosságú területét képezi. Az Európai Határ- és Parti Őrséggel való, jogállásról szóló, az EU és a nyugat-balkáni partnerek között létrejött megállapodások a régióbeli partnerekkel folytatott határ menti együttműködés új szakaszát jelentik. Ezek a megállapodások elősegítik az irreguláris migráció megelőzésére és a migránscsempészés elleni küzdelemre irányuló munkát mind az EU, mind partnereinek érdekét szolgálva. A határigazgatás az Uniós Szükséghelyzeti Alap Afrikáért észak-afrikai keretének is egyik fő területe, amely támogatja a képzés és a felszerelések biztosítását Líbiában, Marokkóban és Tunéziában, és ez a Szükséghelyzeti Alap lejártát követően is folytatódni fog. A migráció területén testre szabott partnerségek kialakítására is sor kerül költségvetés-támogatási intézkedések felhasználásával, amelyek olyan területeket erősítenek meg, mint például a partnerországok – például Marokkó – határigazgatási kapacitása. Az EASO által harmadik országoknak nyújtott támogatás hozzájárul a menekültügyi és befogadási rendszerek megerősítéséhez, valamint a védelemre kiemelt figyelmet fordító migrációkezeléshez. A tevékenységek közé tartoznak a képzések, a munkahelyi képzés, a technikai dokumentumokhoz való hozzájárulás, munkaértekezletek stb. Az EASO jelenleg együttműködik a nyugat-balkáni országokkal és Törökországgal, különösen a menekültügyi és befogadási rendszerek megerősítését célzó, elfogadott ütemtervek végrehajtása révén, a közel-keleti és észak-afrikai régióban nyújtott kapacitásépítési támogatás mellett. Líbia Az egy évtizede tartó erőszakos konfliktus jelentős migrációs kihívásokhoz vezetett Líbiában: a migránsok és a menekültek súlyos emberi jogi jogsértéseknek és bizonytalan körülményeknek vannak kitéve, a migránscsempészési hullám pedig rengeteg emberéletet követel a tengeren. Átfogó intézkedések állnak rendelkezésre Líbia migrációkezelésének javítása érdekében, amely az Uniós Szükséghelyzeti Alap Afrikáért észak-afrikai kerete alapján 455 millió EUR összegű, migrációval kapcsolatos támogatásban részesült. Az uniós fellépés célja a rászorulók védelme, valamint a migránscsempészés és az emberkereskedelem elleni küzdelem. Ez magában foglalja az alábbiakat: ·Együttműködés az ENSZ ügynökségeivel és a nemzetközi nem kormányzati szervezetekkel a védelem biztosítása, valamint a fogva tartás alternatíváinak kialakítására való törekvés érdekében a legkiszolgáltatottabbak, nevezetesen a gyermekek, a nők, az emberkereskedelem vagy a nemi alapú erőszak áldozatai szükségleteinek kezelése céljából. Támogatás nyújtására kerül sor a menekültek, a migránsok és a befogadó közösségek életkörülményeinek javítása érdekében is. ·Közvetlen segítségnyújtás a nemzetközi védelemre szorulók számára a legális beutazási lehetőségek bővítése révén, ideértve az áttelepítést is. Az Emberi Jogok Bizottságával és az Afrikai Unióval folytatott együttműködés eredményeként 2017 novembere óta mintegy 6 379 kiszolgáltatott menekültet és menedékkérőt evakuáltak. A szükséghelyzeti tranzitmechanizmusok megkönnyítik a legkiszolgáltatottabb menekültek és menedékkérők Líbiából Nigerbe és Ruandába történő evakuálását. Hozzáférést biztosítanak a menekültstátusz meghatározásához, az áttelepítéshez vagy akár a helyi integrációhoz. ·A migránsok önkéntes visszatérésének és a származási országukba való visszailleszkedésének támogatása; eddig több mint 53 000 migráns élt az önkéntes visszatérési és reintegrációs program nyújtotta lehetőségekkel. Az EU Líbiában végzett munkája a védelemmel kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó EU–Afrikai Unió–ENSZ munkacsoport keretében 2017 óta végzett közös munkára is épít. ·Együttműködés a líbiai parti őrséggel a migránscsempészés elleni küzdelem, az életmentés és a határigazgatási kapacitás biztosítása érdekében, az emberi jogok tiszteletben tartása mellett. ·A közép-mediterrán útvonal vonatkozásában tervezett „Európa együtt” kezdeményezés fontos szerepet fog játszani Líbia számos migrációs kihívásának megoldásában. - A visszaküldéssel, visszafogadással és visszailleszkedéssel kapcsolatos együttműködés előmozdítása A hatékony visszatérés, a visszafogadás és a visszailleszkedés fontos elemei a migrációra és a menekültügyre vonatkozóan a paktumban meghatározott átfogó megközelítésnek, és hozzájárulnak a kölcsönösen előnyös migrációs partnerségekhez. A meglévő uniós visszafogadási egyezmények és megállapodások végrehajtásának kiterjesztése és javítása a kulcsfontosságú partnerekkel fenntartott kapcsolatok fontos részét képezi . A Bizottság 2021. február 10-én benyújtotta a 2019. évre vonatkozóan a partnerországokkal a Vízumkódex alapján a visszafogadás terén folytatott együttműködés szintjéről szóló első értékelő jelentését. A cél – a partnerekkel e kérdésről folytatott párbeszéd részeként – egy strukturált megközelítés biztosítása a visszafogadással kapcsolatos együttműködés javításához azokban az esetekben, amikor egyértelmű hiányosságokat tártak fel. A jelentést 2021 júliusában a Tanács elé terjesztett, rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó olyan egyedi ideiglenes intézkedések elfogadására irányuló javaslatok követték, amelyek a Bangladesben, Irakban és Gambiában állampolgársággal rendelkező vízumkérelmezőkre lesznek alkalmazandók. A Tanács most fog határozni a Bizottság javaslatáról, figyelembe véve a visszafogadással kapcsolatos együttműködés fejleményeit. A Frontex támogatásával és a tagállamoktól kapott információk alapján a Bizottság jelenleg a második jelentést készíti, amely a visszafogadás terén 2020-ban folytatott együttműködés értékelésére irányul. A Bizottság 2021 áprilisában elfogadta az önkéntes visszatérésre és a visszailleszkedésre vonatkozó uniós stratégiát , hogy javítsa az e területre vonatkozó uniós és nemzeti programok hatékonyságát, koordinációját és hatását. A stratégia gyakorlati intézkedéseket határoz meg az Európából és a tranzitországokból való önkéntes visszatérés jogi és operatív keretének megerősítése, a visszatérési és a fenntartható visszailleszkedési programok színvonalának javítása, a fejlesztési kezdeményezésekkel való jobb kapcsolat kialakítása és a partnerországokkal való együttműködés fokozása érdekében. E stratégia végrehajtásával összefüggésben a Frontex jó eredményeket ért el a visszailleszkedésre vonatkozó megbízatásának gyakorlati megvalósítása terén, és együttműködött a tagállamokkal annak érdekében, hogy 2021 májusában kísérleti közös reintegrációs szolgáltatásokat indítson több harmadik országban, előkészítve az utat az Európai Visszatérési és Reintegrációs Hálózat tevékenységeinek 2022 júniusában történő véglegesítése előtt. Az e területen végzett munka nemcsak az EU-ból harmadik országokba való visszatérésekre terjed ki, hanem a migrációs útvonalak mentén fekvő tranzitországokból a származási országokba való visszaküldések támogatására is. E munka egyik fontos példája az EU-IOM közös kezdeményezés. 2017 májusától 2021 áprilisáig ez a kezdeményezés több mint 50 000, a tengeren vagy a sivatagban megmentett vagy feltartóztatott migráns esetében támogatta a segítségnyújtást. Emellett több mint 95 000 migráns tért vissza önként, főként Líbiából és Nigerből, valamint Maliból és Dzsibutiból. A származási országokban ez a közös kezdeményezés már több mint 112 000 migráns visszailleszkedéséhez nyújtott uniós támogatást. -Az Európába irányuló legális beutazási lehetőségek fejlesztése A legális beutazási lehetőségek támogatása a külső partnerekkel folytatott munka másik kulcsfontosságú pillére. Ez nem új prioritás az EU számára: 2015 óta több mint 81 000 ember talált védelmet az EU-ban az áttelepítés révén. 2020 januárja és 2021 júniusa között a világjárvány okozta zavarok ellenére a tagállamok mintegy 13 500 védelemre szoruló személyt telepítettek át. Az áttelepítéssel, humanitárius befogadással és kiegészítő lehetőségekkel foglalkozó, 2021. júliusi 11-i fórumon a Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy tegyenek vállalásokat a 2022-es következő ad hoc áttelepítési programra vonatkozóan. A Kanada és az USA miniszteri részvételével első alkalommal szervezett magas szintű fórum megállapodott a közös áttelepítési erőfeszítések fokozásáról. Az EU részt vesz a G7-ek azon munkájában is, amelynek célja többek között a szomszédos országokkal és a menekülteket befogadó régió más országaival a biztonságos és legális áttelepítési útvonalakra vonatkozó összehangolt megközelítés érdekében történő együttműködés. A veszélyben levő afgánok védelméről szóló, októberben megrendezésre kerülő magas szintű uniós fórum kulcsfontosságú lehetőséget kínál az afgán támogatási csomaghoz való hozzájárulás meghatározására a leginkább védelemre szoruló afgánok áttelepítése, valamint a védelemhez vezető más biztonságos és legális beutazási lehetőségek mint az illegális migráció alternatívái tekintetében.

Az uniós védelemhez vezető legális beutazási lehetőségekről szóló bizottsági ajánlással összhangban a Bizottság az áttelepítés mellett a tanulmányokhoz és a munkához kapcsolódó kiegészítő lehetőségeket is előmozdított. Hat, egymást kiegészítő lehetőségekre irányuló projektet választott ki finanszírozásra azzal a céllal, hogy előmozdítsák a menekültek befogadását és kapacitásépítést hajtsanak végre a tagállamokban . Az EASO jelenleg dolgozik a magánszponzorálás európai megközelítésén, hogy segítse a tagállamokat a magánszponzorálási programok bevezetésében vagy bővítésében annak érdekében, hogy a civil társadalom és a közösségek strukturáltabb szerepet játsszanak a menekültek befogadásában és integrációjában. A legális migráció területén számos kísérleti projekt van folyamatban, amelyek a tagállamok és a partnerek érdekeit szolgáló célzott munkaerő-migráció lehetőségeit vizsgálják, elsősorban Észak-Afrikában . A tehetséggondozási partnerségek erre a tapasztalatra fognak támaszkodni. Új pénzügyi és operatív eszközök -A migránscsempészés elleni fellépés és az irreguláris migráció kiváltó okainak kezelése A Bizottság a mai napon a 2021-2025-ös időszakra szóló, migránscsempészés elleni megújított uniós cselekvési tervet fogad el, amely intézkedéseket határoz meg az embercsempészés elleni küzdelemre, valamint a migránsok alapvető jogainak védelmére, és az embercsempészet elleni küzdelemmel kapcsolatos, már folyamatban lévő fontos munkára épít, továbbá kezeli az új kihívásokat, ideértve a migráció politikai célokra történő felhasználását is. A Bizottság együtt fog működni a partnerországokkal annak érdekében, hogy az új paktum szerinti átfogó partnerségek fontos részeként testre szabott, embercsempészés elleni operatív partnerségeket alakítsanak ki. A foglalkoztatás – akár az illegális foglalkoztatás – lehetősége az irreguláris migrációt ösztönző kulcsfontosságú tényezők közé tartozik. Az új paktum keretében a Bizottság bejelentette, hogy értékelni fogja, hogyan lehetne fokozni a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv hatékonyságát, a mai napon elfogadott közlemény pedig javaslatot tesz a végrehajtás megerősítésére, a munkáltatókkal szembeni szankciókra, az irreguláris migránsok jogainak védelmét szolgáló intézkedésekre, valamint az ellenőrzésekre összpontosítva. -Tehetséggondozási partnerségek A június 11-én magas szintű konferencián elindított tehetséggondozási partnerségek segíthetnek az EU-nak abban, hogy stratégiai lépéseket tegyen a migráció terén erős, kiegyensúlyozott és kölcsönösen előnyös partnerségeknek a kulcsfontosságú partnerországokkal történő kialakítása céljából, miközben idevonzza az Európa számára szükséges tehetségeket. Átfogó szakpolitikai és finanszírozási keretet biztosítanak az EU és a célzott partnerországok készségeinek és szükségleteinek jobb összehangolásához, és összefogják a legális migrációval és mobilitással kapcsolatos együttműködés uniós és tagállami eszközeit. A Bizottság együtt fog működni a tagállamokkal, a munkáltatókkal, a szociális partnerekkel és az oktatási ügynökségekkel az első tehetséggondozási partnerségek elindítása érdekében, amelyek az egyes észak-afrikai országokkal már meglévő tapasztalatokra fognak épülni, és a tagállamok érdeklődését követve fokozatosan további tehetséggondozási partnerségeket lehetne bevezetni máshol is. -„Európa együtt” kezdeményezések Az „Európa együtt” az EU-ból, annak tagállamaiból, valamint az EBB-ből és az EBRD-ből áll, és célja, hogy megerősítse a fellépések koordinációját, koherenciáját és egymást kiegészítő jellegét az EU hatásának fokozása érdekében. Az uniós finanszírozási programozásba ágyazott országos és több országot érintő „Európa együtt” kezdeményezések bevonhatják a tagállamokat az EU migrációs politikája prioritásainak végrehajtásába. Jelenleg két, több országot érintő „Európa együtt” kezdeményezés van kidolgozás alatt: az egyik Spanyolország javaslata alapján a nyugat-mediterrán és az atlanti útvonalra, a másik pedig Olaszország és Franciaország javaslatának megfelelően a közép-mediterrán útvonalra vonatkozik. A Bizottság egy harmadikra is javaslatot tesz, hogy reagáljon az Afganisztánból kiinduló regionális lakóhelyelhagyási válságra. -Finanszírozás Az NDICI – Globális Európa rendelet előírja, hogy indikatív jelleggel a 79,8 milliárd eurós teljes pénzügyi keretösszeg 10 %-át különösen a harmadik országokban végrehajtott, migrációval kapcsolatos intézkedésekre kell fordítani. Meghatározza a legfontosabb célokat, valamint az együttműködés és a beavatkozás egyes területeit. Folyamatban van az országos, regionális és tematikus többéves indikatív programok előkészítése, amelyeket az év végéig véglegesíteni kell. Ez lehetővé teszi majd azt is, hogy az első fellépésekről 2021 vége előtt döntés szülessen. A Bizottság az Európai Tanács novemberi kérésének megfelelően jelentést készít arról, hogy miként kívánja felhasználni a migrációra vonatkozó indikatív 10 %-os előirányzatot. Az eddigi előkészületek azt jelentik, hogy a migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás fontos szerepet fog játszani a programozási dokumentumokban, és kiemelt területként lesz kezelve az EU érdekei és szerepvállalása szempontjából kulcsfontosságú országokra vonatkozó többéves indikatív programokban. Amennyiben a migrációt és a kényszerű lakóhelyelhagyást nem tekintik prioritásnak nemzeti szinten, ezeket az intézkedéseket más kiemelt munkaterületeken fogják érvényesíteni. A migráció kiemelt helyet foglal majd el valamennyi regionális többéves indikatív programban, különösen a szubszaharai Afrika országaiban, Ázsiában és a déli szomszédságban. Ezek közé tartoznak a régió több országára kiterjedő célzott programok, amelyek például az egyes migrációs útvonalakra vagy a hasonló kihívásokkal szembesülő országokra irányulnak. A regionális többéves indikatív programok további finanszírozást is biztosíthatnak majd egyes országok számára olyan rugalmas megközelítés alapján, amely ösztönözheti az EU-val való együttműködést és partnerséget is. A migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás területén egyes intézkedések az „Európa együtt” kezdeményezés keretében közösen, az EU és a tagállamok erőfeszítéseinek egyesítésével lesznek végrehajtva. Valamennyi migrációs útvonal megfelelő figyelmet fog kapni, és a finanszírozás megfelel majd az uniós migrációs politika fokozott törekvéseinek és kihívásainak. A szomszédságpolitikai térségben a migrációval kapcsolatos beruházások várhatóan meghaladják az NDICI – Globális Európa programban szereplő indikatív 10 %-ot. Az előcsatlakozási támogatásban részesülő országokban az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA III) keretében finanszírozott jövőbeli migrációs programok szintén kétoldalú és regionális programokon keresztül fognak megvalósulni. A Nyugat-Balkánon tervezett intézkedések tovább fogják erősíteni a migrációkezelést és a menekültügyi rendszereket, valamint a határigazgatást. Folyamatos figyelmet kell fordítani a bosznia-hercegovinai befogadási helyzetre. 6.INTEGRÁCIÓ ÉS BEFOGADÁS Az EU arra is törekedett, hogy támogassa a tagállamokat a migránsok és a migráns hátterű uniós polgárok integrációja jelentette jelentős kihívás kezelésében. A hatékony integrációs politikák támogatják a hatékony migrációkezelést, és a szociális jogok európai pillére révén az uniós szociálpolitikának is kulcsfontosságú elemei, amely hangsúlyozza, hogy a migráns háttérrel rendelkezők helyzetének javítása kulcsfontosságú lesz az abban meghatározott célok eléréséhez. A Bizottság 2020 novemberében cselekvési tervet fogadott el a 2021-2027-es időszakra vonatkozóan az integrációról és befogadásról , amely az új paktumot követő első kulcsfontosságú eredmény, és közel 60 intézkedést tartalmaz az oktatás, a foglalkoztatás és a készségek, az egészségügy, valamint a lakhatás területén. Végrehajtása már folyamatban van, többek között egy olyan eszköztár közzététele révén, amely gyakorlati útmutatást nyújt a koragyermekkori nevelésbe és gondozásba való bevonáshoz . 2021 márciusában a Bizottság partneri együttműködést kezdett a Régiók Bizottságával egy politikai párbeszéd indítása érdekében, és előmozdította az integrációval kapcsolatos tanulást és eszmecserét a helyi és regionális önkormányzatok számára . A Bizottság a 2021–2027-os időszakra vonatkozóan közzétett egy útmutatót is a migráns hátterű személyek integrációját célzó uniós források felhasználásáról. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal együttműködve a Bizottság rendszeres konzultációt és párbeszédet folytat a civil társadalmi szervezetekkel az Európai Migrációs Fórumon . A migránsok, a menedékkérők és a menekültek aktív bevonása a migrációs, menekültügyi és integrációs politikák kialakításába és végrehajtásába elengedhetetlen ahhoz, hogy azok hatékonyabbak legyenek, és jobban igazodjanak a helyi igényekhez. A Bizottság szakértői csoportot hozott létre, amely a migránsok érdekeit képviselő szervezetekből és a migráns háttérrel rendelkező migrációs szakértőkből áll, hogy tanáccsal lássa el a Bizottságot a migráció, a menekültügy és az integráció terén meglévő szakpolitikákkal kapcsolatban. A szakértői csoport az első ülését 2020 novemberében tartotta, majd ezt követően rendszeres ülésekre került sor. 7.KÖVETKEZTETÉS Az EU migrációs politikájának végső célja annak biztosítása, hogy a migráció biztonságos, szabályos és jól kezelt módon történjen, lehetővé tegye az EU és partnerei számára az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás jelentette kihívások kezelését, valamint a migráció által kínált számos előny kihasználását. Ennek érdekében az EU továbbra is olyan szakpolitikákat folytat, amelyek célja, hogy a tagállamok és partnerei számára a legjobb eredményt érje el egy olyan világban, ahol az irreguláris migráció, a kényszerű lakóhelyelhagyás és a legális mobilitás állandó kihívást jelent, valamint hogy hatékony rendszert építsen ki, amely kezeli a migrációt, védi az alapvető jogokat, és vonzza a rendkívül szükséges tehetségeket és készségeket. A migránsok – köztük a jelentős számú kiszolgáltatott személy – útvonalai és mozgásai folyamatosan változnak. E változásokat szorosan nyomon fogjuk követni, és amennyiben lehetséges, igyekszünk előrejelezni őket, hogy az EU készen álljon az új tendenciákra való reagálásra. A Belaruszban és Afganisztánban zajló közelmúltbeli fejlemények azt mutatják, hogy az EU-nak folyamatosan értékelnie kell az új tendenciákat és készen kell állnia, hogy reagáljon azokra, ki kell igazítania a jelenlegi szabályozást, és új intézkedéseket kell előirányoznia a migrációs és menekültügyi rendszerrel való, államilag támogatott migránscsempészés vagy bűnszövetkezetek által elkövetett visszaélések megakadályozása érdekében.