HU (...PICT...)|AZ EURÓPAI UNIÓ BIZOTTSÁGA| Brüsszel, 2010.7.20. SEC(2010) 963 végleges A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK ÉS A SZÁMVEVŐSZÉKNEK AZ EURÓPAI UNIÓ ÉVES BESZÁMOLÓJA 2009-ES PÉNZÜGYI ÉV Összevont pénzügyi kimutatások és a költségvetés végrehajtásáról szóló összevont jelentések TARTALOMJEGYZÉK AZ ÖSSZEVONT BESZÁMOLÓT KÍSÉRŐ MEGJEGYZÉS 3 (...) AZ EU KÖLTSÉGVETÉSÉNEK VÉGREHAJTÁSA ÉS ELSZÁMOLÁSA 4 (...) I. RÉSZ – AZ EURÓPAI UNIÓ ÖSSZEVONT PÉNZÜGYI KIMUTATÁSAI, VALAMINT MAGYARÁZÓ MEGJEGYZÉSEK 13 (...) MÉRLEG 14 (...) GAZDASÁGI EREDMÉNYKIMUTATÁS 15 (...) CASH FLOW-KIMUTATÁS 16 (...) KIMUTATÁS A NETTÓ ESZKÖZÁLLOMÁNY VÁLTOZÁSAIRÓL 17 (...) MEGJEGYZÉSEK A PÉNZÜGYI KIMUTATÁSOKHOZ 18 (...) 1. LÉNYEGES SZÁMVITELI POLITIKÁK 19 (...) 2. MEGJEGYZÉSEK A MÉRLEGHEZ 37 (...) 3. MEGJEGYZÉSEK A GAZDASÁGI EREDMÉNYKIMUTATÁSHOZ 67 (...) 4. MEGJEGYZÉSEK A CASH FLOW-KIMUTATÁSHOZ 80 (...) 5. FÜGGŐ KÖVETELÉSEK ÉS KÖTELEZETTSÉGEK, VALAMINT EGYÉB KÖZZÉTÉTELEK 82 (...) 6. A SZABÁLYTALANSÁGOK FELTÁRÁSÁT KÖVETŐ PÉNZÜGYI KORREKCIÓK ÉS VISSZAFIZETTETÉSEK 93 (...) 7. PÉNZÜGYI KOCKÁZATKEZELÉS 114 (...) 8. KAPCSOLT FELEKRE VONATKOZÓ KÖZZÉTÉTELEK 124 (...) 9. A MÉRLEGFORDULÓNAP UTÁNI ESEMÉNYEK 126 (...) 10. KONSZOLIDÁLT INTÉZMÉNYEK 127 (...) 11. NEM KONSZOLIDÁLT INTÉZMÉNYEK 128 (...) II. RÉSZ – AZ EURÓPAI UNIÓ KÖLTSÉGVETÉSÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ ÖSSZEVONT JELENTÉSEK ÉS MAGYARÁZÓ MEGJEGYZÉSEK 130 (...) A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ ÖSSZEVONT JELENTÉSEK 131 (...) MAGYARÁZÓ MEGJEGYZÉSEK A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ ÖSSZEVONT JELENTÉSEKHEZ 157 (...) 1. KÖLTSÉGVETÉSI ALAPELVEK, SZERKEZET ÉS ELŐIRÁNYZATOK 158 (...) 2. MAGYARÁZAT A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ JELENTÉSEKHEZ 163 (...) AZ ÖSSZEVONT BESZÁMOLÓT KÍSÉRŐ MEGJEGYZÉS Az Európai Unió 2009. évi összevont éves beszámolója az intézmények és szervek által az Európai Unió általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendelet 129. cikkének (2) bekezdése értelmében bemutatott adatok alapján került összeállításra. Kijelentem, hogy a beszámoló e költségvetési rendelet VII. címével, valamint a pénzügyi kimutatások megjegyzéseiben rögzített számviteli alapelvekkel, szabályokkal és módszerekkel összhangban készült. Ezen intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselői valamennyi olyan adatot rendelkezésemre bocsátottak – és igazolták azok megbízhatóságát –, amelyek az Európai Unió eszközeit és forrásait, valamint költségvetésének végrehajtását bemutató beszámolók összeállításához szükségesek. Kijelentem, hogy ezen adatok, valamint az Európai Bizottság beszámolójának ellenjegyzéséhez általam szükségesnek ítélt ellenőrzések alapján megalapozott bizonyossággal rendelkezem arról, hogy a beszámoló minden lényegi szempontból megbízható és valós képet ad az Európai Unió pénzügyi helyzetéről. (aláírva) Philippe Taverne számvitelért felelős tisztviselője a Bizottság AZ EU KÖLTSÉGVETÉSÉNEK VÉGREHAJTÁSA ÉS ELSZÁMOLÁSA 1. AZ ÉVES KÖLTSÉGVETÉS ELŐKÉSZÍTÉSE Az Európai Unió (EU) költségvetése szakpolitikák és programok széles körét finanszírozza az Unió egész területén. A Bizottság a tagállamok által meghatározott prioritásokkal összhangban egyedi programokat, tevékenységeket és projekteket hajt végre. Ezek a diákok és tanárok mobilitását elősegítő oktatási projektek támogatásától az EU-ban dolgozó munkavállalók jobb munkakörülményeinek megteremtésére irányuló projekteken keresztül a külső határok ellenőrzésének megerősítéséig terjedhetnek. Az EU költségvetésének több mint 90 %-a szolgálja az ilyen jellegű uniós szakpolitikák és tevékenységek finanszírozását, amelyeket minden tagállam elfogadott. Az éves költségvetés és az uniós szakpolitikák közötti közvetlen kapcsolatot a tevékenységalapú költségvetés-tervezés (ABB) biztosítja. A tevékenységalapú költségvetési nómenklatúra, amelyet először a 2004. évi költségvetésben vezettek be, lehetővé teszi az Európai Unió szakpolitikai területeinek és az ezen területek mindegyike számára elkülönített források teljes összegének egyértelmű azonosítását. A szakpolitikai területek mintegy 200 tevékenységre bonthatók, amelyből több mint 110 működési költségvetési megnevezéseket tartalmaz, és így a költségvetési nómenklatúrában költségvetési alcímként szerepelnek. E szakpolitikai területek főként működési jellegűek, mivel alaptevékenységeik a saját tevékenységi körükhöz kapcsolódó kedvezményezett harmadik fél támogatását célozzák. A többi szakpolitikai terület azonban horizontális jellegű, és a Bizottság zavartalan működését biztosítja, mint például a „Koordinálás és jogi tanácsadás” és a „Költségvetés”. A prioritások meghatározásához, a tervezéshez, a költségvetés tervezéséhez, a nyomon követéshez és a beszámolókészítéshez a tevékenységi struktúra jelenti a közös fogalmi keretet, amelynek fő célja a források hatékony, gazdaságos és eredményes felhasználásának javítása. A költségvetés-tervezet elfogadásának belső eljárása a tervezet Bizottság általi előkészítésével kezdődik, majd továbbadják a Tanácsnak, amely megteheti az általa szükségesnek vélt módosításokat. Az aktualizált költségvetést ezután elküldik az Európai Parlamentnek, amely módosításokat javasolhat, illetve elfogadhatja vagy elutasíthatja az éppen aktuális tervezetet. Amint valamennyi módosításról és aktualizálásról megállapodnak (szükség esetén a Bizottság által javasolt teljesen új tervezetet is beleértve), a Parlament december közepén elfogadja a költségvetést. A Parlament elnöke elfogadottnak nyilvánítja a költségvetést, amelyet ezt követően végre lehet hajtani. 2. AZ EU FINANSZÍROZÁSÁNAK MÓDJA Az EU két fő forrással rendelkezik: saját forrásokkal és egyéb bevételekkel. 2.1 Bevételek a saját forrásokból és követelések A saját forrásokból származó bevétel automatikusan, a nemzeti hatóságok további határozata nélkül generálódik az EU számára a költségvetés finanszírozásához. A költségvetés finanszírozásához szükséges saját források teljes összege az összes kiadás és az egyéb bevételek különbözeteként kerül meghatározásra. A saját források teljes összege nem haladhatja meg az EU bruttó nemzeti jövedelmének (GNI) 1,24 %-át (2010-től 1,23 %). A saját forrásokon belül az alábbi kategóriák különböztethetők meg: (1) Tradicionális saját források (TOR), amely importvámokból és cukorilletékből áll. E saját forrásokat a tagállamok vetik ki a gazdasági szereplőkre és szedik be az EU nevében. A tagállamok azonban ennek 25 %-át visszatartják beszedési költségeik kompenzálására. Az importvámok a harmadik országokból származó termékeket terhelik, a közös vámtarifának megfelelően. A cukorilletéket a cukortermelők fizetik a cukor export-visszatérítésének finanszírozására. A TOR általában a saját forrásokból származó összbevétel +/– 13 %-át teszi ki. (2) A hozzáadottérték-adó (héa) alapú saját forrást a tagállamok e célból az uniós szabályozásnak megfelelően számított, harmonizált héa-alapjára kell vetíteni. A harmonizált alapra valamennyi tagállam esetében azonos kulcs kerül kivetésre. A héa-alap azonban egyik tagállam esetében sem haladhatja meg GNI-jének 50 %-át. A héa-alapú forrás általában a saját forrásokból származó bevétel körülbelül 12 %-át teszi ki. (3) A bruttó nemzeti jövedelmen (GNI) alapuló forrást a költségvetési bevétel és kiadás kiegyensúlyozására használják, vagyis a költségvetés azon részének finanszírozására, amelyet semmilyen más bevételi forrás nem fedez. Az uniós szabályozásnak megfelelően valamennyi tagállam bruttó nemzeti jövedelmére azonos kulcs kerül kivetésre. A GNI-alapú forrás általában a saját forrásokból származó bevétel +/– 75 %-át teszi ki. Ami ezen összegek kifizetését illeti, külön számlák tartalmazzák azon tradicionális saját forrásokat, amelyeket az 1150/2000/EK rendelet 6. cikke (3) bekezdésének b) pontja értelmében a tagállamok megállapítottak ugyan, de nem bocsátottak az EU rendelkezésére a beszedés vagy a biztosíték elmaradása miatt, vagy mert kifogással éltek velük szemben. Minden tagállam negyedéves jelentést küld e számlákról a Bizottságnak, a források valamennyi fajtája esetében az alábbi adatokkal: – az előző negyedév kintlévőségeinek egyenlege, – az adott negyedévben beszedett összegek, – az adott negyedévben a számítási alap helyesbítése (korrekciók/megszüntetések), – leírt összegek, – az adott negyedév végén behajtandó egyenleg. Amint a tradicionális saját források befolytak a külön számlákról, azokat legkésőbb a beérkezés hónapját követő második hónap 19. napját követő első munkanapon a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani. A külön számlákon szereplő jogosultságokból le kell vonni azokat az összegeket tényleges behajtása valószínűtlen. E leírás a tagállamok saját, az 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet 6. cikke (4) bekezdésének b) pontjával összhangban elkészített becslésén alapul, a rendelet értelmében: „Adott évben a végleges negyedéves kimutatással együtt a tagállamok továbbítják a külön számlában adott év december 31-én szereplő azon jogosultságok teljes becsült összegét, amelyek behajtása valószínűtlenné vált.” A tagállamok által megküldött becslések alapján a mérleg eszközoldalán a tagállamokkal szembeni követelések tételből leírás került levonásra. Mindazonáltal ez nem jelenti azt, hogy a Bizottság lemond az így leírt összegek behajtásáról. Még ha a behajtás nagyon valószínűtlennek, vagy akár lehetetlennek is tűnik, ez nem feltétlenül jelenti azt, hogy a szóban forgó összeg elveszett az uniós költségvetés számára tradicionális saját forrásként. A be nem hajtott követelések csak abban az esetben vesznek el, ha az érintett tagállam bizonyítja, hogy a behajtási eljárást az előírt gondossággal hajtotta végre. Amennyiben a tagállam ennek nem tesz eleget, pénzügyi felelősséggel tartozik, és az 1150/2000/EK rendelet 17. cikke (2) bekezdésével összhangban be kell fizetnie a szóban forgó összeget az uniós költségvetésbe. 2.2 Egyéb bevételek Az Európai Unió tevékenységeiből származó egyéb bevételek általában az összbevétel kevesebb mint 10 %-át teszik ki. Ilyenek például az uniós projektek igazgatása tekintetében a versenyügyi bírságok, valamint a magán- és közjogi adósoknak kiadott visszafizetési utasítások. Ugyancsak ebbe a kategóriába tartoznak a Bíróság által azon tagállamokra kiszabott bírságfizetések, amelyek nem teljesítenek egy adott ítéletet. A Bizottság minden évben több százezer projektet igazgat, és évente körülbelül 13 000 visszafizetési utasítást kell kiadnia. Bármely, az esedékességkor ki nem fizetett adósság késedelmi kamatot von maga után. Amennyiben a tagállamoktól különböző harmadik fél adóssága kifizetetlen marad, a fizetésre kötelező bizottsági (és tanácsi) határozatok közvetlenül végrehajthatóak azon terület hatályos polgári eljárásjogi szabályaival összhangban, ahol a végrehajtásra sor kerül. A fizetést elmulasztó adósok ellen a Jogi Szolgálat ügyvédi irodák segítségével végrehajtott követelésbehajtási eljárást indít. 3. AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉS IGAZGATÁSÁNAK ÉS FELHASZNÁLÁSÁNAK MÓDJA 3.1 Elsődleges operatív kiadások Az Európai Unió operatív kiadásai a pénzügyi keret különböző fejezeteit fedezik, és a pénz kifizetésétől és kezelésétől függően különböző formát öltenek. A költségvetési rendelettel összhangban a Bizottság az alábbi módszerek alkalmazásával hajtja végre az általános költségvetést: Közvetlen centralizált irányítás: a költségvetést közvetlenül a Bizottság szolgálatai hajtják végre. Közvetett centralizált irányítás: ez azokra az esetekre vonatkozik, amikor a Bizottság egyes költségvetés-végrehajtási feladatokat átruház az uniós jog vagy a nemzeti jog hatálya alá tartozó intézményekre, így közjogi, illetve közszolgálati feladatokat ellátó uniós ügynökségekre. Decentralizált irányítás: ezekben az esetekben a Bizottság a költségvetés végrehajtásának egyes feladatait harmadik országokhoz delegálja. Megosztott irányítás: ezen irányítási módszer esetében a költségvetés végrehajtásának egyes feladatait tagállamokhoz delegálják. A kiadások többsége a megosztott irányítás alá tartozik, tehát feladatok tagállamokhoz való delegálásával jár együtt, és olyan területeket foglal magában, mint a mezőgazdasági kiadások és a strukturális intézkedések. Közös irányítás: e módszer keretében a Bizottság bizonyos végrehajtási feladatokat nemzetközi szervezetekre ruház. 3.2 A különböző pénzügyi szereplők A biztosok testülete kollektív politikai felelősséget vállal, de a testület valójában nem maga gyakorolja a költségvetés végrehajtásával kapcsolatban ráruházott hatáskört. E feladatokat minden évben egyes köztisztviselőkhöz delegálja, akik a testület felé elszámoltathatók és a költségvetési rendelet, valamint a személyzeti szabályzat hatálya alá tartoznak. Az érintett személyzet – általában a főigazgató és a szolgálatvezetők – felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőként ismertek. Ők a költségvetés végrehajtásához kapcsolódó feladatokat továbbdelegálhatják az átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőknek. Az engedélyezésre jogosult tisztviselők felelőssége a teljes irányítási folyamatot magában foglalja, az intézmény által meghatározott szakpolitikai célkitűzések elérése érdekében végzendő teendőktől az elindított tevékenységek működési és költségvetési szempontokat egyaránt szem előtt tartó irányításáig, beleértve a jogi kötelezettségvállalások aláírását, a teljesítmény nyomonkövetését, a kifizetések teljesítését, illetve a források behajtását is, amennyiben szükséges. Az engedélyezésre jogosult tisztviselőknek gondoskodnia kell arról is, hogy értékeléseket végezzenek javaslataik megvalósíthatóságának elemzése érdekében (előzetes értékelés), valamint felmérjék a már folyamatban lévő programok sikerét és költséghatékonyságát (időközi és utólagos értékelés). Ezen értékelések eredményeit a döntéshozatali folyamat javításának, valamint az uniós fellépés átláthatóságának, elszámoltathatóságának és költséghatékonyságának elősegítésére használják fel. A hatékony és eredményes pénzgazdálkodást és a megfelelő elszámoltathatóságot minden főigazgatóságban az (engedélyezésre jogosult tisztviselő által gyakorolt) vezetői ellenőrzésnek a belső ellenőrzéstől és megfelelőség-ellenőrzéstől való – a COSO nemzetközi standardokon alapuló, egyértelmű belső kontroll standardokkal történő – elkülönítése, az előzetes és utólagos ellenőrzések, a kockázatértékelés alapján történő független belső ellenőrzés, továbbá az egyes biztosoknak tett rendszeres tevékenységi jelentés biztosítja. Az engedélyezésre jogosult tisztviselők által kiállított kifizetési és beszedési megbízásokat a számvitelért felelős tisztviselő hajtja végre, és ő felelős a pénztárkezelésért; a számviteli szabályok és módszerek megállapításáért, a számviteli rendszerek érvényesítéséért, a könyvelésért és az intézmények éves beszámolóinak elkészítéséért, valamint e beszámolóknak a többi intézmény beszámolójával való konszolidálásáért. A számvitelért felelős tisztviselő továbbá aláírásával látja el a beszámolókat, kijelentve ezzel, hogy a beszámoló megbízható és valós képet ad a pénzügyi helyzetről. A belső könyvvizsgáló t – aki szigorúan véve nem pénzügyi szereplő – egy intézmény vagy szerv nevezi ki a költségvetés-végrehajtási rendszerek és eljárások megfelelő működésének ellenőrzése, valamint kockázatkezelési kérdésekben tanácsadás nyújtása céljából. A belső könyvvizsgáló független véleményt bocsát ki az irányítási és ellenőrzési rendszerek minőségéről, és ajánlásokat nyújt a működési eljárások fejlesztésének, illetve a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elősegítésének módjairól. 3.3 Az uniós költségvetés felhasználásának kötelezettsége Amint elfogadják a költségvetést, a Költségvetési Főigazgatóság a Bizottság számviteli rendszerén keresztül és az ún. tevékenységalapú költségvetés-tervezési rendszer keretében teszi lehetővé a finanszírozást a különböző bizottsági osztályok, intézmények és egyéb szervek számára, szakpolitikai felelősségükkel összhangban. A Bizottság a környezetvédelemmel kapcsolatos költségvetési tételeket például a Környezetvédelmi Főigazgatóság vezetőjéhez – más néven főigazgatójához – delegálja (aki ebben az összefüggésben az adott költségvetési tétel felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselője lesz). Az éves költségvetésben szerepelnie kell az adott tevékenységet engedélyező költségvetési tételnek, mielőtt jogi kötelezettséget vállalnak harmadik féllel szemben (például szerződést vagy támogatási megállapodást kötnek). Az adott költségvetési tételnek emellett elegendő forrást kell tartalmaznia a kiadások fedezésére. Amennyiben ezek a feltételek teljesülnek, a szükséges forrásokat a számviteli rendszerben tett költségvetési kötelezettségvállaláson keresztül le kell kötni a költségvetésben. Semmilyen pénzösszeget nem lehet felhasználni az uniós költségvetésből, hacsak és amíg a Bizottság vagy egy másik uniós intézmény és az uniós pénzösszeg lehetséges címzettje nem köt egymással írásos jogi kötelezettségvállalást. A közvetlen centralizált irányítás keretében e jogi kötelezettségvállalás szerződő féllel kötött szerződés vagy kedvezményezettel kötött támogatási megállapodás formájában jön létre. Jóváhagyás után a költségvetési kötelezettségvállalást rögzítik a költségvetési számviteli rendszerben, az előirányzatokat pedig ennek megfelelően használják fel. Ennek azonban nincs hatása az általános elszámolásokra (vagy általános főkönyvekre), mivel semmilyen teher nem merült még fel. Ennek oka az, hogy az Európai Unió számviteli rendszere két önálló, de egymással kapcsolatban lévő elemből áll: (a) költségvetési számlákból, amelyek részletesen nyilvántartják a költségvetés végrehajtását; (b) általános számlákból, amelyeket a mérleg készítéséhez és a gazdasági eredmény kiszámításához használnak. 3.4 Kifizetés teljesítése 3.4.1 Általános szabályok Semmilyen kifizetést nem lehet teljesíteni, hacsak az adott művelettel foglalkozó engedélyezésre jogosult tisztviselő jóvá nem hagyta a költségvetési kötelezettségvállalást. Mihelyt a számviteli rendszerben a kifizetést jóváhagyják, a következő lépés a kedvezményezett számlájára történő átutalás végrehajtása. A Bizottság évente több mint 1,7 millió kifizetést teljesít, és részt vesz a SWIFT-ben (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication). 3.4.2 Előfinanszírozás, költségelszámolások és a kiadások támogathatósága Az előfinanszírozás olyan kifizetés, amelynek célja, hogy pénzelőleget (pénztárkészletet) biztosítson a kedvezményezettnek. Az előfinanszírozást az egyedi előfinanszírozási megállapodásban meghatározott időszak során több kifizetésre is fel lehet osztani. Az előleget vagy pénztárkészletet vagy felhasználják a megállapodásban meghatározott időszak alatt arra a célra, amire nyújtották, vagy visszafizetik – ha a kedvezményezettnél nem merülnek fel támogatható kiadások, köteles visszafizetni a kapott előleget az Európai Uniónak. A kifizetett előfinanszírozás tehát addig nem végleges kiadás, amíg a vonatkozó szerződéses feltételeket nem teljesítették, és ezért az első kifizetéskor eszközként jelenik meg az uniós mérlegben. Az előfinanszírozás összegét a támogatható költségek elfogadása és a visszafizetett összegek (részben vagy egészben) csökkentik. Az előfinanszírozást becsült visszafizetési összegén értékelik, figyelembe véve az előcsatlakozáshoz mellékelt kapcsolódó garancia meglétét. A várhatóan nem visszafizettethető előfinanszírozást terhelő tételként szerepeltetik az eredménykimutatásban és az előfinanszírozás könyv szerinti értékének csökkenéseként a mérlegben. Általában minden kifizetett előfinanszírozáson keletkezik kamat (kivéve a tagállamoknak vagy az előcsatlakozási támogatásként fizetett összegeket). Az előfinanszírozás kifizetése után nem sokkal az illetékes uniós szerv költségtérítési kérelmet kap annak igazolása céljából, hogy a szerződéssel összhangban a kedvezményezett hogyan használta fel az előfinanszírozási összeget. Az év során küldött költségtérítési kérelmek ütemezése a finanszírozott intézkedés típusától és a szerződéses feltételektől függően változik, és nem feltétlenül év végén érkeznek meg az Unióhoz. A támogathatósági kritériumokat az alap-jogiaktus, az ajánlattételi felhívás, a támogatások kedvezményezettjeinek szóló egyéb információs anyagok és/vagy a támogatási megállapodások szerződéses záradékai tartalmazzák. Az elemzést követően a támogatható kiadásokat költségként lekönyvelik, a kedvezményezettet pedig értesítik a nem támogatható összegekről. A „támogathatóság ellenőrzésére váró tételek” így azokat a beérkezett költségtérítési kérelmeket foglalják magukban, amelyek támogathatóságát még nem ellenőrizték, tehát amelyeknél a kiadás felmerülését okozó esemény még nem következett be. 3.4.3 Számviteli kezelés az év végén (elhatárolás) Az év végén fennálló előfinanszírozási összegek értéke a kifizetett eredeti összeg(ek) mínusz: visszafizetett összegek, elszámolt támogatható összeg, az év végéig el nem számolt, becsült támogatható összegek és az értékcsökkenések. Az év végéig még be nem érkezett költségtérítési kérelmeket az év végi számviteli elhatárolási eljárások során veszik figyelembe. Különösen az uniós alapok kedvezményezettjeinél felmerült, de az Uniónak még nem jelentett támogatható kiadásokat illetően van szükség vizsgálatokra. A tevékenységtípusok és a rendelkezésre álló információk függvényében különböző módszereket használnak annak érdekében, hogy a lehető legjobban meg lehessen becsülni ezeket az összegeket. Ezen elhatárolt tételeknek megfelelően a támogatható tételek becsült összegét elhatárolt költségként könyvelik, míg a becsült nem támogatható részek továbbra is nyitva maradnak a „támogathatóság ellenőrzésére váró tételek” számláján. Ezen összegeket a rövid lejáratú kötelezettségek alatt tüntetik fel az eszközök és kötelezettségek túlbecslésének elkerülése érdekében. 3.5 A feltárt szabálytalanságokat követő visszafizettetések A költségvetési rendelet és más – különösen a mezőgazdaságot és a kohéziós politikát érintő – vonatkozó jogszabályok a kiadások ellenőrzésére jogosítanak fel azok felmerülése után több évvel is. Szabálytalanságok feltárását követően visszafizettetést vagy pénzügyi korrekciót alkalmaznak. A szabálytalanságok feltárása és korrekciója az ellenőrzési rendszerek működésének utolsó szakasza, és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás alátámasztása érdekében is elengedhetetlen. A költségvetésre terhelt kiadások támogathatóságát az illetékes uniós szolgálatok, megosztott irányítás esetén pedig a tagállamok ellenőrzik a vonatkozó jogszabályban vagy az adott támogatás feltételeiben meghatározott kísérő dokumentumok alapján. Az ellenőrzési rendszerek költséghatékonyságának optimalizálása céljából a végső kifizetésekre vonatkozó kérelmeket alaposabban ellenőrzik, mint az időközi kifizetésekre vonatkozókat, és így ennek során az időközi kifizetések olyan hibáira derülhet fény, amelyeket már csak a végső kifizetés korrekciójával lehet javítani. Az Uniónak, illetve a tagállamnak joga van továbbá ahhoz, hogy a kérelmező üzlethelyiségeiben a finanszírozott tevékenység végrehajtása közben és/vagy utólag ellenőrizze a kísérő dokumentumok hitelességét. A vonatkozó jogszabályok különféle eljárásokat irányoznak elő a Bizottság és a tagállamok által feltárt szabálytalanságok kezelésének folyamatára nézve – erről a 6. megjegyzés tartalmaz részletesebb információkat. 4. ÉV VÉGI JELENTÉS 4.1 Éves beszámoló A Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének felelőssége az éves beszámoló elkészítése, valamint annak biztosítása, hogy a beszámoló minden lényegi szempontból megbízható és valós képet adjon az Európai Unió pénzügyi helyzetéről. Az éves beszámoló a pénzügyi kimutatásokból és a költségvetés-végrehajtási jelentésekből áll. A beszámolót a Bizottság fogadja el, majd bemutatják ellenőrzésre a Számvevőszéknek, végül pedig mentesítésre a Tanácsnak és a Parlamentnek. 4.2 Éves tevékenységi jelentések Minden engedélyezésre jogosult tisztviselőnek éves tevékenységi jelentést kell készítenie a felelőssége alá tartozó tevékenységekről. Az éves tevékenységi jelentésben az engedélyezésre jogosult tisztviselő jelentést tesz a szakpolitikai eredményekről, valamint az azt alátámasztó esetleges biztosítékokról, hogy a jelentésében leírt tevékenységekhez rendelt forrásokat a tervezett célra, valamint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás alapelveivel összhangban használták fel, továbbá arról, hogy az érvényben lévő ellenőrzési eljárások megfelelőképpen biztosítják az alapul szolgáló műveletek jogszerűségét és szabályszerűségét. 5. ELLENŐRZÉS ÉS MENTESÍTÉS 5.1 Ellenőrzés Az Európai Unió éves beszámolóját és forrásokkal való gazdálkodását külső ellenőre, az Európai Számvevőszék felügyeli, amely a Tanács és a Parlament számára éves jelentést állít össze. A Számvevőszék fő feladata, hogy elvégezze az Európai Unió éves beszámolójának külső és független ellenőrzését. Tevékenysége részeként a Számvevőszék a következőket készíti el: (1) az általános költségvetésből finanszírozott tevékenységek éves jelentése, amely részletezi az éves beszámolóval és a beszámoló alapjául szolgáló műveletekkel kapcsolatos észrevételeit; (2) ellenőrzésein alapuló és megbízhatósági nyilatkozat formájában az éves jelentésben szereplő vélemény i. a beszámoló megbízhatóságáról, valamint ii. a beszámoló alapjául szolgáló – az adóalanyoktól beszedett bevételeket és a végső kedvezményezetteknek teljesített kifizetéseket magukban foglaló – műveletek jogszerűségéről és szabályszerűségéről; (3) az irányítás meghatározott területeit lefedő ellenőrzések eredményeiről szóló különjelentés. A Számvevőszék jogosult az ellenőrzése során szükséges valamennyi dokumentumhoz való hozzáférésre. A Számvevőszék az Európai Unió tevékenységének valamennyi területét ellenőrzi, egészen az egyedi műveletek és kifizetések jogszerűségének és szabályszerűségének megvizsgálásáig. Ellenőrzi továbbá magát az éves beszámolót is, és szükség esetén felülvizsgálja az egyedi mérleget és gazdasági eredménykimutatást, illetve a pénzügyi kimutatások átfogó bemutatását is. A Számvevőszék így nemcsak a bemutatott adatokról, hanem a rendszerről és a lefolytatott ellenőrzésekről is véleményt adhat. 5.2 Mentesítés A végső ellenőrzés a költségvetés mentesítése az adott pénzügyi évre. Az Európai Unióban a mentesítésért felelős hatóság az Európai Parlament. Ez azt jelenti, hogy az éves beszámolók ellenőrzését és véglegesítését követően a Tanács javaslata, majd a Parlament döntése alapján mentesítik a Bizottságot és más uniós szerveket az Unió költségvetésének végrehajtása alól az előző pénzügyi évre. E határozat alapját a következők képezik: a beszámolók áttekintése és a Számvevőszék éves jelentése (amely hivatalos megbízhatósági nyilatkozatot tartalmaz), a Bizottság válaszai, valamint a Bizottsághoz eljuttatott további kérdések és tájékoztatáskérések. A mentesítés a költségvetés-végrehajtás külső ellenőrzésének politikai vetülete, az a határozat, amellyel a Tanács ajánlására eljáró Európai Parlament mentesíti a Bizottságot egy adott költségvetés irányításának felelőssége alól annak lezárásával. E mentesítési eljárás kétféle eredményre vezethet: a mentesítés megadása vagy halasztása. A mentesítés megadásakor a Parlament kiemelheti az általa fontosnak tartott észrevételeket, és gyakran olyan intézkedéseket ajánl, amelyeket a Bizottságnak ezen ügyek tekintetében meg kell tennie. A Bizottság a meghozott intézkedéseket nyomon követési jelentésben és cselekvési tervben ismerteti, amit továbbít a Parlamentnek és a Tanácsnak is. I. RÉSZ – AZ EURÓPAI UNIÓ ÖSSZEVONT PÉNZÜGYI KIMUTATÁSAI, VALAMINT MAGYARÁZÓ MEGJEGYZÉSEK Mérleg Gazdasági eredménykimutatás Cash flow-kimutatás Kimutatás a nettó eszközállomány változásairól Megjegyzések a pénzügyi kimutatásokhoz MÉRLEG ||||millió EUR| |Megjegyzés:|2009.12.31.|2008.12.31.| |BEFEKTETETT ESZKÖZÖK:|||| |Immateriális javak|2.1|72|56| |Ingatlanok, gépek és berendezések|2.2|4 859|4 881| |Hosszú távú befektetések|2.3|2 379|2 078| |Hitelek|2.4|10 764|3 565| |Hosszú távú előfinanszírozás|2.5|39 750|29 023| |Hosszú távú követelések|2.6|55|45| |||57 879|39 648| |FORGÓESZKÖZÖK:|||| |Készletek|2.7|77|85| |Rövid távú befektetések|2.8|1 791|1 553| |Rövid távú előfinanszírozás|2.9|9 077|10 262| |Rövid távú követelések|2.10|8 663|11 920| |Pénz- és azzal egyenértékű eszközök |2.11|23 372|23 724| |||42 980|47 544| |ESZKÖZÖK ÖSSZESEN||100 859|87 192| ||||| |HOSSZÚ LEJÁRATÚ KÖTELEZETTSÉGEK:|||| |Munkavállalói juttatások|2.12|(37 242)|(37 556)| |Hosszú lejáratú céltartalékok|2.13|(1 469)|(1 341)| |Hosszú lejáratú pénzügyi kötelezettségek|2.14|(10 559)|(3 349)| |Egyéb hosszú lejáratú kötelezettségek|2.15|(2 178)|(2 226)| |||(51 448)|(44 472)| |RÖVID LEJÁRATÚ KÖTELEZETTSÉGEK:|||| |Rövid lejáratú céltartalékok|2.16|(213)|(348)| |Rövid lejáratú pénzügyi kötelezettségek|2.17|(40)|(119)| |Kötelezettségek|2.18|(93 884)|(89 677)| |||(94 137)|(90 144)| |KÖTELEZETTSÉGEK ÖSSZESEN||(145 585)|(134 616)| ||||| |NETTÓ ESZKÖZÖK||(44 726)|(47 424)| ||||| |Tartalékok|2.19|3 323|3 115| |Tagállamoktól lehívandó összegek:|2.20||| |Munkavállalói juttatások*||(37 242)|(37 556)| |Egyéb összegek**||(10 807)|(12 983)| |NETTÓ ESZKÖZÖK||(44 726)|(47 424)| * A személyzeti szabályzat (a módosított, 1968. február 29-i 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendelet) 83. cikkének megfelelően a tagállamok együttesen garantálják a nyugdíjkötelezettségeket. ** Az Európai Parlament 2009. december 17-én elfogadta a költségvetést, amely az Unió rövid lejáratú kötelezettségeinek saját forrásokból történő kifizetéséről rendelkezik. A saját forrásokat 2010-ben a tagállamoknak kell beszedniük vagy a tagállamoktól kell lehívni. GAZDASÁGI EREDMÉNYKIMUTATÁS |||| ||millió EUR| |Megjegyzés:|2009|2008| MŰKÖDÉSI BEVÉTELEK|||| Bevételek a saját forrásokból és a hozzájárulásokból|3.1|110 537|112 713| Egyéb működési bevételek|3.2|7 532|9 731| |||| ||118 069|122 444| |||| MŰKÖDÉSI KIADÁSOK|||| Igazgatási kiadások|3.3|(8 133)|(7 720)| Működési kiadások|3.4|(104 934)|(97 214)| |||| ||(113 067)|(104 934)| |||| TÖBBLET A MŰKÖDÉSI TEVÉKENYSÉGEKBŐL||5 002|17 510| |||| Pénzügyi bevételek|3.5|835|698| Pénzügyi kiadások|3.6|(594)|(467)| Változások a munkavállalói juttatásokra vonatkozó kötelezettségekben|2.12|(683)|(5 009)| Részesedés a társult és közös vállalkozások nettó veszteségéből|3.7|(103)|(46)| |||| A KÖLTSÉGVETÉSI ÉV GAZDASÁGI EREDMÉNYE||4 457|12 686| CASH FLOW-KIMUTATÁS |||| ||millió EUR| |Megjegyzés:|2009|2008 *| |||| A pénzügyi év gazdasági eredménye||4 457|12 686| |||| Működési tevékenységek|4.2||| Értékcsökkenési leírás||22|19| Értékcsökkenés||447|302| A befektetések értékvesztése miatti veszteségek (visszaírása)||(16)|3| Kölcsönök (növekedése)/csökkenése||(7 199)|(1 759)| A hosszú lejáratú előfinanszírozás (növekedése)/csökkenése||(10 727)|(15 008)| A hosszú lejáratú követelések (növekedése)/csökkenése||(10)|82| Leltárkészlet (növekedése)/csökkenése||8|3| A rövid lejáratú előfinanszírozás (növekedése)/csökkenése||1 185|10 321| A rövid lejáratú követelések (növekedése)/csökkenése||3 257|131| Hosszú lejáratú céltartalékok növekedése/(csökkenése)||128|262| Hosszú lejáratú pénzügyi kötelezettségek növekedése/(csökkenése)||7 210|1 775| Az egyéb hosszú lejáratú kötelezettségek növekedése/(csökkenése)||(48)|237| Rövid lejáratú céltartalékok növekedése/(csökkenése)||(135)|(21)| Rövid lejáratú pénzügyi kötelezettségek növekedése/(csökkenése)||(79)|(16)| Szállítók növekedése/(csökkenése)||4 207|(5 703)| Nem készpénzes bevételként vett előző évi költségvetési többlet||(1 796)|(1 529)| Egyéb nem készpénzes mozgások||37|37| |||| Növekedés/(csökkenés) a munkavállalói juttatásokra vonatkozó kötelezettségekben||(314)|4 076| |||| Befektetési tevékenységek|4.3||| Az immateriális javak és az ingatlanok, gépek és berendezések (növekedése)/csökkenése ||(463)|(689)| A hosszú lejáratú befektetések (növekedése)/csökkenése||(284)|(108)| A rövid lejáratú befektetések (növekedése)/csökkenése||(239)|(133)| |||| NETTÓ CASH FLOW||(352)|4 968| |||| Pénz- és azzal egyenértékű eszközök nettó növekedése||(352)|4 968| Pénzeszközök és azzal egyenértékű eszközök az év kezdetén|2.11|23 724|18 756| Pénzeszközök és azzal egyenértékű eszközök az év végén|2.11|23 372|23 724| * A 2008. évi beszámoló a garanciaalap pénzeszközeit pénzeszközként, és nem befektetésként tüntette fel. KIMUTATÁS A NETTÓ ESZKÖZÁLLOMÁNY VÁLTOZÁSAIRÓL ||||||millió EUR| |Tartalékok (A)|A tagállamoktól lehívandó összegek (B)|Nettó eszközállomány=(A)+(B)| |Valós érték tartalék|Egyéb tartalékok|Felhalmozott többlet/(hiány)|Éves gazdasági eredmény|| 2007. DECEMBER 31-I EGYENLEG|7|2 799|(68 888)|7 462|(58 620)| A garanciaalap tartalékának változása||158|(158)||0| Valós érték változások|34||||34| Egyéb||113|(108)||5| A 2007. évi gazdasági eredmény allokációja||4|7 458|(7 462)|0| Tagállamoknak jóváírt, 2007. évi költségvetési eredmény|||(1 529)||(1 529)| A pénzügyi év gazdasági eredménye||||12 686|12 686| 2008. DECEMBER 31-I EGYENLEG|41|3 074|(63 225)|12 686|(47 424)| A garanciaalap tartalékának változása||196|(196)||0| Valós érték változások|28||||28| Egyéb||(1)|10||9| A 2008. évi gazdasági eredmény allokációja||(15)|12 701|(12 686)|0| Tagállami hozzájárulásként elszámolt, 2008. évi költségvetési eredmény|||(1 796)||(1 796)| A pénzügyi év gazdasági eredménye||||4 457|4 457| 2009. DECEMBER 31-I EGYENLEG|69|3 254|(52 506)|4 457|(44 726)| MEGJEGYZÉSEK A PÉNZÜGYI KIMUTATÁSOKHOZ 1. LÉNYEGES SZÁMVITELI POLITIKÁK 1.1 JOGALAP ÉS SZÁMVITELI SZABÁLYOK Az Európai Unió összevont beszámolója az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség, valamint a (felszámolás alatt álló) Európai Szén- és Acélközösség beszámolóját foglalja magában. A beszámoló vezetése az Európai Unió általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelettel (HL L 248., 2002. szeptember 16.), valamint az e költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelettel összhangban történik. A költségvetési rendelet 133. cikkével összhangban az Európai Unió a 2009. évi összevont pénzügyi beszámolóját a Nemzetközi Költségvetési Számviteli Standardokon (IPSAS), vagy azok hiányában a Nemzetközi Pénzügyi Beszámolási Standardokon (IFRS) alapuló eredményszemléletű számviteli szabályok alapján készítette el. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által elfogadott ezen értékelési és elszámolási szabályokat a konszolidációs körbe bevont valamennyi európai intézménynél és szervnél alkalmazni kell, hogy a pénzügyi kimutatások összeállítását és a konszolidáció menetének összehangolását illetően az elszámolásra, az értékelésre és a beszámoló bemutatására vonatkozóan egységes szabálykészlet kerüljön kidolgozásra. A számlákat euróban vezetik, az elszámolási időszak a naptári év. 1.2 SZÁMVITELI ALAPELVEK A pénzügyi kimutatások célja, hogy valamely gazdálkodó egység pénzügyi helyzetéről, teljesítményéről és cash flow-járól a felhasználók széles köre számára hasznos információt nyújtsanak. A közszférában tevékeny gazdálkodó egységek esetében, mint például az Európai Unió, a célkitűzés konkrétabban a döntéshozatalhoz hasznos információk nyújtása, valamint annak szemléltetése, hogy a gazdálkodó egység el tud számolni a rábízott forrásokkal. E dokumentum a fenti célok szellemében készült. A költségvetési rendelet 124. cikke meghatározza a pénzügyi kimutatások elkészítése során alkalmazandó számviteli alapelveket: – a folyamatosság elve; – az óvatosság elve; – a számviteli módszerek stabilitásának elve; – az információk összehasonlíthatóságának elve; – a részletesség elve; – a bruttó elszámolás elve; – a valódiság elve; – az eredményelszámolás elve. Az összevont pénzügyi kimutatásoknak a fent említett szabályokkal és alapelvekkel összhangban történő elkészítése azt igényli a vezetéstől, hogy olyan becsléseket készítsen, amelyek hatással vannak bizonyos tételek bejelentett összegeire az összevont mérlegben és az összevont gazdasági eredménykimutatásban, valamint a függő követelések és kötelezettségek kapcsolódó közzétételeire. 1.3 KONSZOLIDÁLÁS A Lisszaboni Szerződés hatása A Lisszaboni Szerződés 2009. december 1-jei hatálybalépését követően az éves beszámoló elnevezése most már „Az Európai Unió éves beszámolója”. A konszolidálás alkalmazási körére e változás nem gyakorolt hatást. Az EU korábbi 2. pillére alapján létrehozott ügynökségek nem teljesítik a konszolidálásra vonatkozó kritériumokat, sem az Európai Központi Bank (EKB), jóllehet ez utóbbi a Lisszaboni Szerződés értelmében európai intézménynek tekintendő. Ezen egységek mindegyike így a konszolidálás alkalmazási körén kívül esik, ahogy az a korábbi években is történt. Az Európai Unió korábbi 3. pillérébe tartozó ügynökségek tekintetében a korábbi éveknek megfelelően két olyan ügynökséget vonnak be a konszolidálásba, amelyek támogatásban részesülnek az Európai Unió általános költségvetéséből (lásd a 10. megjegyzést). Az e pillérben maradó ügynökség, az Europol, 2010-től kezdődően uniós intézménnyé válik. A konszolidálás alkalmazási köre Az EU összevont pénzügyi kimutatásai magukban foglalják valamennyi jelentős ellenőrzött gazdálkodó egységet (intézményeket és ügynökségeket), társult és közös vállalkozást, tehát 40 ellenőrzött gazdálkodó egységet, 3 társult vállalkozást és 4 közös vállalkozást. A konszolidálásba bevont gazdálkodó egységek teljes jegyzékét a 10. megjegyzés tartalmazza. 2008-hoz képest a konszolidálás alkalmazási körébe két végrehajtó ügynökséget, továbbá két társult vállalkozást és egy közös vállalkozást is bevontak, míg egy ügynökséget 2008. december 31-én megszüntettek. A bővülésnek nincs lényeges hatása az összevont pénzügyi kimutatásokra. Ellenőrzött gazdálkodó egységek Valamely gazdálkodó egységnek a konszolidálásba történő bevonására irányuló döntés az ellenőrzési elven alapul. Az ellenőrzött gazdálkodó egységek olyan gazdálkodó egységek, amelyek pénzügyi és működési politikáinak közvetlen vagy közvetett irányítására az Európai Unió jogosult annak érdekében, hogy előnye származhasson e gazdálkodó egységek tevékenységeiből. E hatáskörnek azonnal gyakorolhatónak kell lennie. Az ellenőrzött gazdálkodó egységek valamennyi tevékenységük tekintetében a konszolidációs körbe tartoznak. Az összevonás az ellenőrzés meglétének első napjától számítandó, és az ellenőrzés megszűnésének napján ér véget. Az Európai Unión belül az ellenőrzésre utaló leggyakoribb jelek a következők: alapszerződések vagy másodlagos jogforrások alapján történő létrehozás, finanszírozás az általános költségvetésből, szavazati jogok megléte az irányító testületekben, az Európai Számvevőszék általi ellenőrzés, valamint az Európai Parlament általi mentesítés. Egyértelmű, hogy a gazdálkodó egységek szintjén kell értékelni, hogy a fent felsorolt kritériumok egyike vagy mindegyike elegendő-e az ellenőrzés elindítására. E megközelítés alapján az uniós intézmények (az EKB kivételével) és ügynökségek (kivéve a korábbi 2. pillérbe tartozó ügynökségeket és az Europolt) az EU kizárólagos ellenőrzése alá tartozónak tekintendőek, ezért beletartoznak a konszolidálás körébe. Ezenkívül a felszámolás alatt álló Európai Szén- és Acélközösség (ESZAK) szintén ellenőrzött gazdálkodó egységnek tekintendő. Az Európai Unió által ellenőrzött gazdálkodó egységek egymással szemben fennálló egyenlegei, valamint a közöttük létrejött tranzakciók kiszűrésre kerültek, ugyanakkor a gazdálkodó egységeken belüli tranzakciók nem realizált nyeresége/vesztesége nem jelentős, ezért nem került kiszűrésre. Társult vállalkozások A társult vállalkozások felett az Európai Unió jelentős közvetett vagy közvetlen befolyással bír a pénzügyi és működési politikai döntések tekintetében, ellenőrzéssel viszont nem rendelkezik. A jelentős befolyást általában akkor tekinthetjük adottnak, ha az Európai Bizottság közvetlenül vagy közvetve a szavazati jogok több mint 20 %-át birtokolja. A társult vállalkozásokban való részesedést a tőkemódszerrel veszik figyelembe a konszolidáció során, kezdeti elszámolásuk bekerülési értéken történik. Az Európai Uniónak a társult vállalkozások eredményeiből való részesedését a gazdasági eredménykimutatás tartalmazza, míg a tartalékok változásaiból való részesedése az uniós tartalékokban kerül kimutatásra. Az uniós beszámolóban a társult vállalkozás mérlegfordulónapkori könyv szerinti értékét a kezdeti költség és valamennyi változás (további hozzájárulások, részesedés az eredményekből és a tartalék változásaiból, értékvesztés, valamint osztalékok) összege adja. A társult vállalkozástól kapott osztalék csökkenti az eszköz könyv szerinti értékét. Az Európai Unió és társult vállalkozásai közötti tranzakciók nem realizált nyeresége/vesztesége nem jelentős, ezért az nem került kiszűrésre. A társult vállalkozások számviteli politikái eltérhetnek az Európai Unió által a hasonló tranzakciókra és hasonló körülményekkel jellemezhető eseményekre vonatkozóan elfogadott számviteli politikáktól. Az Európai Unió nem törekszik jelentős befolyás gyakorlására olyan esetekben, amikor legalább 20 %-os részesedéssel rendelkezik egy kockázatitőke-alapban. Az ilyen alapokat emiatt értékesíthető pénzügyi eszközökként kezelik, a tőkemódszer pedig nem kerül alkalmazásra. Közös vállalkozások A közös vállalkozás olyan szerződéses megállapodás, amellyel az Európai Unió és egy vagy több fél („vállalkozók”) közös ellenőrzés alatt álló gazdasági tevékenységbe kezd. A közös ellenőrzés egy szolgáltatáspotenciált megtestesítő tevékenység fölött közvetlenül vagy közvetve gyakorolt ellenőrzés szerződésben rögzített megosztása. A közös vállalkozásokban való részesedést a tőkemódszerrel veszik figyelembe a konszolidáció során, kezdeti elszámolásuk bekerülési értéken történik. Az Európai Uniónak a közös ellenőrzésű gazdálkodó egységei nyereségéből vagy veszteségéből való részesedését a gazdasági eredménykimutatás tartalmazza, míg a tartalékok változásaiból való részesedése a tartalékokban kerül kimutatásra. Az uniós beszámolóban a közös vállalkozás mérlegfordulónapkori könyv szerinti értékét a kezdeti költség és valamennyi változás (további hozzájárulások, részesedés az eredményekből és a tartalék változásaiból, értékvesztés, valamint osztalékok) összege adja. Az Európai Unió és közös irányítású gazdálkodó egysége közötti tranzakciók nem realizált nyeresége/vesztesége nem jelentős, ezért az nem került kiszűrésre. A közös vállalkozások számviteli politikái eltérhetnek az Európai Unió által a hasonló tranzakciókra és hasonló körülményekkel jellemezhető eseményekre vonatkozóan elfogadott számviteli politikáktól. A konszolidálásba be nem vont gazdálkodó egységek, amelyek alapjait a Bizottság kezeli Az Európai Unió személyzete közös betegbiztosítási rendszerének alapjait, az Európai Fejlesztési Alapot, valamint a Résztvevők Garanciaalapját nevükben a Bizottság kezeli, de a beszámolókba ezeket az egységeket nem vonják be, mivel nem állnak az Európai Unió irányítása alatt – az érintett összegekre vonatkozó további részletekért lásd a 11. megjegyzést. 1.4 AZ ELKÉSZÍTÉS ALAPJA 1.4.1 Alkalmazott pénznem és átváltási árfolyamok Funkcionális pénznem és a beszámolókészítés pénzneme A pénzügyi kimutatások millió euróban készülnek, az euró az Európai Unió funkcionális és beszámolókészítési pénzneme. Műveletek és egyenlegek A külföldi pénznemen alapuló ügyletek elszámolása az ügylet napján érvényes árfolyamok felhasználásával euróban történik. A külföldi pénznemen alapuló ügyletek kiegyenlítéséből származó árfolyamnyereségeket és -veszteségeket, valamint a külföldi pénznemben meghatározott monetáris eszközök és kötelezettségek év végi árfolyamokon történő átszámításából adódó árfolyamnyereségeket és -veszteségeket a gazdasági eredménykimutatás mutatja be. Az alábbi tételekre eltérő átváltási módszerek vonatkoznak: – az ingatlanok, gépek, berendezések és az immateriális javak értékelése beszerzési értékükön történik, euróra való átváltásuk a beszerzés napján érvényes árfolyamon történik; valamint – az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap keretében fizetett előfinanszírozások euróra való átváltása a kifizetés hónapját követő hónap 10. napján érvényes átváltási árfolyamon történik. A külföldi pénznemben meghatározott monetáris eszközök és kötelezettségek év végi egyenlegeit a december 31-én érvényes árfolyamon számítják át euróra: EUR átváltási árfolyamok| Pénznem|2009.12.31.|2008.12.31.|Pénznem|2009.12.31.|2008.12.31.| BGN|1.9558|1.9558|LTL|3.4528|3.4528| CZK|26.4730|26.8750|PLN|4.1045|4.1535| DKK|7.4418|7.4506|RON|4.2363|4.0225| EEK|15.6466|15.6466|SEK|10.2520|10.8700| GBP|0.8881|0.9525|CHF|1.4836|1.4850| HUF|270.4200|266.7000|JPY|133.1600|126.1400| LVL|0.7093|0.7083|USD|1.4406|1.3917| A külföldi pénznemben meghatározott és értékesíthetőként besorolt monetáris értékpapírok valós értékének átváltási különbözethez kapcsolódó változásait a gazdasági eredménykimutatásban tüntetik fel. A nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken nyilvántartott nem monetáris pénzügyi eszközök és kötelezettségek átváltási különbözeteit a gazdasági eredménykimutatásban tüntetik fel. Az értékesíthetőként besorolt nem monetáris pénzügyi eszközök átváltási különbözetei a valós érték tartalékban szerepelnek. 1.4.2 Becslések alkalmazása A nemzetközi költségvetési számviteli standardokkal és a számviteli szabályozással összhangban a pénzügyi kimutatások szükségszerűen magukba foglalnak olyan becsléseken és feltételezéseken alapuló összegeket, amelyeket a vezetés a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb információk alapján állít fel. A jelentős becsült összegek közé tartoznak például – a teljesség igénye nélkül – a következők: munkavállalói juttatásokra vonatkozó kötelezettségek, céltartalékok, leltárkészletekkel és követelésekkel kapcsolatos pénzügyi kockázat, elhatárolt bevételek és kiadások, függő követelések és kötelezettségek, valamint az immateriális javak és az ingatlanok, gépek, berendezések értékvesztésének mértéke. A tényleges eredmények eltérhetnek ezektől a becslésektől. A becslésekben bekövetkezett változásokat ismertté válásuk időszakában veszik figyelembe. 1.5 MÉRLEG 1.5.1 Immateriális javak A vásárolt számítógépes szoftverlicenceket a felhalmozott értékcsökkenéssel és az értékvesztéssel csökkentett eredeti bekerülési értéken mutatják ki. Az eszközök amortizációja a becsült hasznos élettartam (4 év) alatt lineárisan történik. A saját előállítású immateriális javak elszámolása a gazdasági eredménykimutatásban történik ráfordításként. A számítógépes szoftverek fejlesztését és karbantartását ráfordításként jelenítik meg felmerülésükkor, csakúgy mint a tudományos kutatás-fejlesztési költségeket. 1.5.2 Ingatlanok, gépek és berendezések Valamennyi ingatlan, gép és berendezés kimutatása az értékcsökkenéssel és értékvesztéssel csökkentett eredeti bekerülési értéken történik. Az eredeti bekerülési érték az eszköz beszerzéséhez vagy befejezéséhez közvetlenül hozzárendelhető kiadásokat foglalja magában. A később felmerülő költségek az eszköz könyv szerinti értékében, vagy adott esetben külön eszközként kerülnek aktiválásra, de csak akkor, ha az eszközzel kapcsolatos jövőbeli gazdasági előnyöket vagy szolgáltatáspotenciált valószínűsíthetően az Európai Unió élvezi, és az eszköz költségét megbízhatóan lehet mérni. A javítási és karbantartási költség a gazdasági eredménykimutatásban kerül elszámolásra abban a költségvetési időszakban, amelyben felmerült. Mivel az Európai Unió nem vesz fel hitelt az ingatlanok, gépek és berendezések beszerzéséhez, az ilyen beszerzésekhez kapcsolódóan nem merül fel hitelfelvételi költség. A földterületekre és a műalkotásokra nem számolnak el értékcsökkenési leírást, mivel határozatlan élettartammal rendelkezőknek tekintendők. A befejezetlen beruházásokra nem számolnak el értékcsökkenési leírást, mivel ezek az eszközök még nem felhasználhatók. A többi eszköz értékcsökkenési leírása a becsült hasznos élettartam során lineáris módszerrel történik, a következők szerint: Értékcsökkenési kulcsok Eszköztípus|Lineáris leírási kulcsok| Épületek|4 %| Üzemek, gépek és berendezések|10–25 %| Bútorok|10–25 %| Beépített és mozdítható berendezési tárgyak|10–33 %| Gépjárművek|25 %| Számítástechnikai berendezések|25 %| Egyéb tárgyi eszközök|10–33 %| Az eszközök elidegenítésének nyeresége, illetve vesztesége az értékesítéssel kapcsolatos kiadásokkal csökkentett bevétel és az elidegenített eszköz könyv szerinti értékének különbözetéből adódik. Ez a gazdasági eredménykimutatásban szerepel. Lízingek Pénzügyi lízingként kerülnek besorolásra azok a tárgyieszközlízingek, amelyeknél a tulajdonjoggal járó valamennyi kockázatot és előnyt alapvetően az Európai Unió viseli. A pénzügyi lízingek aktiválása a lízing kezdő időpontjában a lízingbe vett eszköz valós értéke és a minimális lízingfizetések jelenértéke közül az alacsonyabbik értéken történik. Minden egyes lízingfizetést úgy osztanak meg a kötelezettség és a finanszírozási költségek között, hogy a még rendezetlen finanszírozási egyenleg kamatlába állandó legyen. A bérleti kötelezettségek (a finanszírozási költségek nélkül) az egyéb (hosszú és rövid lejáratú) kötelezettségek között szerepelnek. A finanszírozási költség kamattartalmát a lízingidőszak során a gazdasági eredménykimutatásban számolják el, hogy a kötelezettség fennmaradó összegére nézve mindegyik időszakban állandó időszaki kamatláb adódjon. A pénzügyi lízing keretében tartott eszközök értékcsökkenési leírását az eszköz hasznos élettartama és a lízing időtartama közül a rövidebbik időszak során számolják el. Működési lízingnek minősülnek azok a lízingek, amelyeknél a tulajdonjogban rejlő kockázatok és előnyök jelentős hányada a lízingbeadónál marad. A működési lízing keretében tett kifizetéseket a lízing időtartama alatt lineáris módszerrel számolják el a gazdasági eredménykimutatásban. 1.5.3 Nem pénzügyi eszközök értékvesztése A határozatlan hasznos élettartammal rendelkező eszközökre nem számolnak el értékcsökkenési leírást, az értékvesztés szükségességét pedig évente vizsgálják meg. Az értékcsökkenési leírás tárgyát képező eszközöknél minden esetben sor kerül az értékvesztés szükségességének vizsgálatára, amikor bizonyos események vagy a körülmények változásai azt jelzik, hogy a könyv szerinti érték esetleg már nem térül meg. Az értékvesztés miatti veszteség az az összeg, amennyivel az eszköz könyv szerinti értéke magasabb, mint annak megtérülő értéke. A megtérülő érték az eszköz értékesítési költségekkel csökkentett valós értéke és használati értéke közül a magasabbik. Az immateriális javak és az ingatlanok, gépek és berendezések maradványértékét és hasznos élettartamát évente legalább egyszer felülvizsgálják és szükség esetén módosítják. Az eszköz könyv szerinti értékét azonnal a megtérülő értékére írják le, ha az eszköz könyv szerinti értéke meghaladja annak becsült megtérülő értékét. Amennyiben a korábbi években elszámolt értékvesztés okai már nem állnak fenn, az értékvesztés miatti veszteségeket ennek megfelelően visszaírják. 1.5.4 Befektetések Társult vállalkozásokban és közös vállalkozásokban való részesedés A társult vállalkozásokban és közös vállalkozásokban való részesedés elszámolása a tőkemódszer használatával történik. A tőkeköltségeket kiigazítják, hogy tükrözze a társult vállalkozások és közös vállalkozások nettó eszközeiben a kezdeti megjelenítés után bekövetkezett növekedésnek vagy csökkenésnek az Európai Unióhoz rendelhető részét, amennyiben értékvesztés jelei mutatkoznak, és amelyet szükség esetén az alacsonyabb megtérülő értékre írnak le. A megtérülő érték fogalmának magyarázatát az 1.5.3. pont tartalmazza. Amennyiben az értékcsökkenés oka egy későbbi időpontban már nem áll fenn, az értékvesztés miatti veszteséget arra a könyv szerinti értékre írják vissza, amelyet akkor határoztak volna meg, ha semmilyen értékvesztés miatti veszteséget nem tüntettek volna fel. Kockázatitőke-alapokban lévő befektetések Besorolás és értékelés A kockázatitőke-alapokban lévő befektetéseket értékesíthető eszközökként sorolják be (lásd az 1.5.5. pontot), ennek megfelelően valós értéken tartják nyilván, a valós érték változásaiból eredő nyereségeket és veszteségeket (az átváltási különbözeteket is) pedig a valós érték tartalékban kell megjeleníteni. A valós értékkel kapcsolatos megfontolások Mivel a kockázatitőke-alapokban lévő befektetéseknek nincsen aktív piacon jegyzett piaci ára, értékelésük egyenként, a következő két érték közül a kisebbiken történik: bekerülési érték vagy az alapkezelő által a mérlegfordulónapig jelentett elszámolható nettó eszközérték (net asset value, NAV), kizárva így azt az esetleges nem realizált hozzárendelhető nyereséget, amely a mögöttes befektetési portfólióban megjelenhet. A még korai életszakaszban lévő kockázatitőke-alapokban található befektetések értékelése ugyanezen elvek alapján történik, kivéve azt az esetet, amikor a nem realizált veszteségeket csak az igazgatási kiadások okozzák, ekkor ugyanis ezeket a nem realizált veszteségeket nem veszik figyelembe. A valós értéken történő értékelésből eredő nem realizált nyereségeket a tartalékokban számolják el, a nem realizált veszteségeket pedig értékvesztési szempontból megvizsgálják annak meghatározására, hogy a gazdasági eredménykimutatásban értékvesztésként, vagy a valós érték tartalék változásaiként számolják-e el őket. A valós értéken kifejezett elszámolható nettó eszközérték meghatározása vagy az alapban meglévő európai uniós tulajdonjog százalékos arányának és a legfrissebb beszámolóban szereplő nettó eszközértéknek a szorzataként, vagy pedig – amennyiben az rendelkezésre áll – a részesedés ugyanazon időpontban érvényes (az adott alapkezelő által ismertetett) pontos értékének alkalmazásával történik. 1.5.5 Pénzügyi eszközök Besorolás Az Európai Unió a következő kategóriákba sorolja be pénzügyi eszközeit: az eredménnyel szemben valós értéken értékelt pénzügyi eszközök; a kölcsönök és követelések; a lejáratig tartandó befektetések; valamint az értékesíthető pénzügyi eszközök. A pénzügyi eszközök besorolását a kezdeti megjelenítés időpontjában határozzák meg, és minden egyes mérlegfordulónapkor felülvizsgálják. i. A nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi eszközök Ebbe a kategóriába kerül a pénzügyi eszköz, ha alapvetően rövid távú értékesítési céllal szerezték be, vagy ha az Európai Unió akként jelöli meg. A származtatott termékeket szintén ebbe a kategóriába sorolják be. Az e kategóriába tartozó eszközök forgóeszközöknek minősülnek, ha a mérleg fordulónapját követő 12 hónapon belül várhatóan értékesítik őket. ii. Kölcsönök és követelések A kölcsönök és követelések aktív piacon nem jegyzett nem származékos pénzügyi eszközök, amelyeknél a fizetési összegek rögzítettek vagy meghatározhatók. Akkor merülnek fel, amikor az EU az adósnak közvetlenül pénzeszközt, árukat vagy szolgáltatásokat biztosít anélkül, hogy szándékában állna a követeléssel kereskedni. A mérleg fordulónapját követő 12 hónapon belüli lejárattal rendelkezők kivételével ezek az eszközök a befektetett eszközök között szerepelnek. iii. Lejáratig tartandó befektetések A lejáratig tartandó befektetések rögzített fizetési összegű vagy meghatározható fizetési összegű és rögzített lejáratú nem származékos pénzügyi eszközök, amelyeket az Európai Unió határozottan a lejáratig kíván és képes is megtartani. E költségvetési évben az Európai Unió nem rendelkezett ebbe a kategóriába tartozó befektetésekkel. iv. Értékesíthető pénzügyi eszközök Az értékesíthető pénzügyi eszközök olyan nem származékos eszközök, amelyeket ebbe a kategóriába tartozóként jelöltek meg, vagy amelyeket a többi kategória egyikébe sem soroltak be. Befektetett eszközként vagy forgóeszközként sorolják be őket, attól függően, hogy az EU milyen időtartamot követően kívánja értékesíteni őket. Szintén az értékesíthető pénzügyi eszközökhöz sorolják be a nem konszolidált gazdálkodó egységekbe történő, tulajdonviszonyt megtestesítő befektetéseket, illetve a tőkemódszertől eltérő módszerrel értékelt befektetéseket (például a kockázatitőke-műveleteket). Kezdeti megjelenítés és értékelés A nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi eszközök, a lejáratig tartandó és az értékesíthető eszközök beszerzésének és értékesítésének megjelenítése az üzletkötés időpontjában történik, tehát azon a napon, amikor az Európai Unió kötelezettséget vállal az adott eszköz megvásárlására vagy értékesítésére. A kölcsönöket abban az időpontban veszik számviteli nyilvántartásba, amikor a kölcsönvevőnek pénzátutalást teljesítenek. A pénzügyi eszközök kezdeti megjelenítése az ügyleti költségekkel növelt valós értéken történik minden olyan pénzügyi eszköz esetében, amelynek nyilvántartása nem a nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt összegen történik. A nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékeltként nyilvántartott pénzügyi eszközök kezdeti megjelenítése valós értéken történik, az ügyleti költségeket pedig a gazdasági eredménykimutatásban ráfordításként számolják el. A pénzügyi eszköz kezdeti megjelenítéskori valós értéke rendszerint az ügyleti ár (azaz a kapott ellenérték valós értéke). Amikor azonban a hosszú lejáratú kölcsön után nem számítanak fel kamatot, vagy a kamat a piaci feltételeknél kedvezőbb, a pénzügyi eszköz valós értéke megbecsülhető mint az összes jövőbeni pénzbevétel jelenértéke, ahol az alkalmazott diszkont-kamatláb egy hasonló hitelminősítésű kibocsátó hasonló instrumentumára vonatkozó piaci kamatláb. A felvett hitelekre nyújtott kölcsönök esetén – viszonossági vagy back-to-back műveletek – a kölcsön és a hitelfelvételi feltételek és összegek közötti különbségek nem lényegesek, és az alternatív költség nem alkalmazandó, mivel az EU nem fektethet be a tőkepiacokon. Ezen okok miatt, ezeket a kölcsönöket nominális összegükön értékelik. Az Európai Uniónál felmerülő, majd a kölcsön kedvezményezettjére továbbterhelt ügyleti költségeket közvetlenül a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. A pénzügyi eszközök kivezetésre kerülnek, ha a befektetések pénzáramaihoz való jogok lejártak vagy azokat átadták, és az Európai Unió a tulajdonjoggal járó valamennyi kockázatot és előnyt alapvetően átadta. Későbbi értékelés A nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi eszközöket a későbbiekben valós értéken mutatják ki. A „nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi eszközök” kategória valós értékének változásaiból eredő nyereségek és veszteségek a gazdasági eredménykimutatásban szerepelnek abban az időszakban, amelyben felmerültek. A kölcsönök és követelések, valamint a lejáratig tartandó befektetések kimutatása amortizált bekerülési értéken történik a tényleges kamatláb módszerének alkalmazásával. A felvett hitelekre nyújtott kölcsönök esetén ugyanaz a tényleges kamatláb alkalmazandó a kölcsönökre és a hitelekre is, mivel ezek a kölcsönök jellemzőiket tekintve viszonossági (back-to-back) műveletek, és a hitelfelvételi feltételek és összegek közötti különbségek nem lényegesek. Az Európai Uniónál felmerülő, majd a kölcsön kedvezményezettjére továbbterhelt ügyleti költségeket közvetlenül a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. Az értékesíthető pénzügyi eszközöket a későbbiekben valós értéken mutatják ki. Az értékesíthető besorolású eszközök valós értékének változásaiból származó nyereséget és veszteséget a valós érték tartalékban mutatják ki. Az értékesíthetőként besorolt eszközök értékesítésekor vagy értékvesztésekor a korábban a valós érték tartalékban megjelenített valós érték kiigazítások kumulált összegét a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. Az értékesíthető pénzügyi eszközök tényleges kamatláb módszerrel számított kamatát a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. Az értékesíthető tőkeinstrumentumok utáni osztalék megjelenítésére akkor kerül sor, amikor megállapítják az Európai Unió osztalékhoz való jogát. Az aktív piacokon jegyzett befektetések valós értékei az aktuális vételi áron alapulnak. Az Európai Unió a nem aktív piacú pénzügyi eszközök (és a tőzsdén nem jegyzett értékpapírok) esetében értékelési technika alkalmazásával állapítja meg a valós értéket. Ilyen technika a szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított legutóbbi ügyletek felhasználása, a lényegében megegyező egyéb instrumentumok alapul vétele, a diszkontált cash flow-elemzés, az opciós árazási modellek és a piaci résztvevők által általában alkalmazott egyéb értékelési technikák. Azokban az esetekben, amikor az aktív piacon jegyzett piaci árral nem rendelkező tőkeinstrumentumokban lévő befektetések valós értékét nem lehet megbízhatóan mérni, akkor e befektetéseket az értékvesztéssel csökkentett bekerülési értéken értékelik. Pénzügyi eszközök értékvesztése Az Európai Unió minden egyes mérlegfordulónapkor megvizsgálja, hogy egy adott pénzügyi eszköz értékvesztését indokolják-e objektív tények. A pénzügyi eszközre nézve akkor és csak akkor merül fel, illetve számolandó el értékvesztési veszteség, ha objektív bizonyítékai vannak az eszköz kezdeti megjelenítését követően bekövetkezett egy vagy több esemény által eredményezett értékvesztésnek, és a veszteséggel járó esemény(ek) hatással van(nak) a pénzügyi eszköz becsült jövőbeli pénzáramaira, amelyeket megbízhatóan lehet becsülni. i. Amortizált bekerülési értéken nyilvántartott eszközök Ha a kölcsönök és követelések vagy az amortizált bekerülési értéken nyilvántartott lejáratig tartandó befektetések értékvesztésének bekövetkeztére nézve objektív bizonyítékok vannak, a veszteség összege az eszköz könyv szerinti értéke és a pénzügyi eszköz eredeti tényleges kamatlábával diszkontált becsült jövőbeni pénzáramok (amelyek nem foglalják magukban a jövőbeni hitelveszteségeket) jelenértéke közötti különbségnek felel meg. Az eszköz könyv szerinti értékét csökkentik, a veszteség összegét pedig a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. Ha a kölcsön vagy a lejáratig tartandó befektetés változó kamatlábú, az esetleges értékvesztések értékelésének diszkont kamatlába a szerződés szerint meghatározott folyó tényleges kamatlábnak felel meg. Egy biztosítékkal fedezett pénzügyi eszközből származó jövőbeni pénzáramok becsült jelenértékének a kiszámítása figyelembe veszi a biztosíték érvényesítéséből származó pénzáramokat, levonva a biztosíték megszerzésének és értékesítésének a költségeit, akár valószínű a biztosíték érvényesítése, akár nem. Ha az értékvesztés összege egy későbbi időszakban csökken, és a csökkenést objektíven olyan eseményhez lehet kötni, amely az értékvesztés megjelenítése után következett be, a korábban elszámolt értékvesztést a gazdasági eredménykimutatásban visszaírják. ii. Valós értéken nyilvántartott eszközök Az értékesíthetőként besorolt, tulajdonviszonyt megtestesítő befektetések esetén az értékvesztés megállapításakor azt vizsgálják, hogy az értékpapír valós értéke jelentős mértékben, illetve tartósan a bekerülési értéke alá csökkent-e. Ha az értékesíthető pénzügyi eszközöknél bizonyíték van ez utóbbira nézve, a halmozott veszteséget – amely a beszerzési költség és aktuális valós érték különbsége, csökkentve a gazdasági eredménykimutatásban az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatban korábban megjelenített értékvesztéssel – kivezetik a tartalékokból és a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. A tulajdonviszonyt megtestesítő értékpapírokkal kapcsolatban a gazdasági eredménykimutatásban megjelenített értékvesztések sztornírozása nem a gazdasági eredménykimutatáson keresztül történik. Ha egy későbbi időszakban az értékesíthetőként besorolt adósságinstrumentum valós értéke emelkedik, és a növekedést objektíven olyan eseményhez lehet kötni, amely az értékvesztés megjelenítése után következett be, az értékvesztést a gazdasági eredménykimutatáson keresztül sztornírozzák. 1.5.6 Készletek A raktárkészletet a bekerülési érték és a nettó realizálható érték közül az alacsonyabbikon mutatják ki. A bekerülési érték meghatározása a FIFO módszerrel történik. A késztermékek, valamint a befejezetlen termelés és félkész termékek bekerülési értéke a nyersanyag-ráfordítást, a közvetlen munkaerőköltségeket, az egyéb közvetlenül hozzárendelhető költségeket és a termeléshez kapcsolódó (a szokásos működési kapacitáson alapuló) általános költségeket foglalja magában. A nettó realizálható érték a befejezéssel és értékesítéssel kapcsolatos kiadásokkal csökkentett becsült értékesítési ár (szokásos üzletmenet során). Amennyiben a raktárkészletet azzal a céllal tartják, hogy azokhoz a nagyközönség díjmentesen vagy jelképes díj ellenében juthasson, értékelésük a bekerülési érték és a folyóáras pótlási költség közül a kisebbiken történik. A folyóáras pótlási költség az a költség, amely az Európai Unió számára merülne fel az eszköz beszámolókészítési időpontban való beszerzésekor. 1.5.7 Előfinanszírozási összegek Az előfinanszírozás olyan kifizetés, amelynek célja, hogy pénzelőleget (pénztárkészletet) biztosítson a kedvezményezettnek. Az előfinanszírozást az egyedi előfinanszírozási megállapodásban meghatározott időszak során több kifizetésre is fel lehet osztani. Az előleget vagy pénztárkészletet a megállapodásban rögzített időszak során arra a célra kell felhasználni, amire nyújtották, vagy vissza kell fizetni. Amennyiben a kedvezményezettnél nem merülnek fel támogatható kiadások, köteles az előfinanszírozási előleget visszafizetni az Európai Uniónak. Az előfinanszírozás összegét (teljes egészében vagy részben) csökkentik az elfogadott támogatható költségek és a visszatérített összegek, és ezt az összeget kiadásként tüntetik fel. Az év végén fennálló előfinanszírozási összegek értéke a kifizetett eredeti összeg(ek) mínusz: visszafizetett összegek, elszámolt támogatható összeg, az év végéig el nem számolt, becsült támogatható összegek és az értékcsökkenések. Az előfinanszírozás utáni kamat megjelenítése a megfelelő megállapodás rendelkezéseivel összhangban a kamat realizálásakor történik. Év végén a legmegbízhatóbb információra alapozva becslést készítenek a halmozott kamatbevételről és azt szerepeltetik a mérlegben. 1.5.8 Követelések A követeléseket az értékvesztési leírásokkal csökkentett eredeti összegen tartják nyilván. A követelések értékvesztési leírására akkor kerül sor, ha objektív bizonyítékok vannak arra nézve, hogy az Európai Unió nem fogja tudni beszedni a követelések eredeti feltételei szerint esedékes valamennyi összeget. A leírás összege az eszköz könyv szerinti értéke és a visszanyerhető összeg közötti különbözetnek felel meg, ez utóbbi a jövőbeni várható pénzáramoknak a hasonló hitelfelvevőkre vonatkozó piaci kamatlábbal diszkontált jelenértéke. A leírás összegét a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. A kinnlevő, de egyedi leírással még nem érintett beszedési megbízások esetében általános leírás megjelenítésére kerül sor. Lásd a későbbiekben az 1.5.14. megjegyzést, amely az év végén elszámolt elhatárolt bevételek kezelésére vonatkozik. 1.5.9 Pénzeszközök és azzal egyenértékű eszközök A pénzeszközök és az azzal egyenértékű eszközök pénzügyi eszközök, és forgóeszköznek minősülnek. Ide tartoznak: a készpénz, a bankoknál elhelyezett látra szóló betétek, a három hónapos vagy annál rövidebb eredeti lejárattal rendelkező rövid lejáratú, magas likviditású egyéb befektetések és a folyószámlahitelek. 1.5.10 Munkavállalói juttatások Nyugdíjkötelezettségek Az Európai Unió meghatározott nyugdíjjuttatási programokat működtet. A munkavállalók fizetéséből levont hozzájárulás e juttatások becsült költségeinek egyharmadát teszi ki – a kötelezettséget azonban nem finanszírozzák. A meghatározott nyugdíjjuttatási programokkal kapcsolatos kötelezettség mérlegben kimutatott értéke a meghatározott juttatási kötelem mérlegfordulónapi jelenértékével egyenlő. A meghatározott juttatási kötelem értékét biztosítási matematikusok számítják ki a kivetített jóváírási egység módszer alkalmazásával. A meghatározott juttatási kötelem jelenértékét a becsült jövőbeli pénzkiáramlások diszkontálásával határozzák meg, ahol a diszkont tényező azon pénznemben meghatározott államkötvények kamatlábainak felel meg, amelyben a juttatásokat fogják kifizetni és amelyek lejárati feltételei közelítik a szóban forgó nyugdíjkötelezettség feltételeit. A tapasztalati módosításokból és a biztosításmatematikai feltételezések változásaiból adódó biztosításmatematikai nyereségeket és veszteségeket közvetlenül a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. A múltbeli szolgálat költségeit közvetlenül a gazdasági eredménykimutatásokban mutatják ki, kivéve, ha a nyugdíjprogram változtatásait ahhoz kötik, hogy az alkalmazottak egy meghatározott ideig szolgálatban maradjanak (megszolgálási időszak). Ebben az esetben a múltbeli szolgálat költségeinek amortizációja a megszolgálási időszakban lineárisan történik. Az alkalmazást követő betegbiztosítási juttatások Az Európai Unió munkavállalóinak az egészségügyi kiadások visszatérítése révén nyújt egészségügyi juttatásokat. A napi igazgatás ellátására különálló alapot (közös betegségbiztosítási rendszer, RCAM) hoztak létre. A rendszer által nyújtott szolgáltatások igénybevételére a jelenlegi és a már nyugdíjazott munkavállalók, az özvegyek, valamint azok kedvezményezettjei jogosultak. Az „inaktív” személyeknek (nyugdíjasok, árvák stb.) nyújtott juttatásokat a „Foglalkoztatás utáni munkavállalói juttatások” közé sorolják. Tekintve e juttatások jellegét, biztosításmatematikai számításokra van szükség. A mérlegben szereplő kötelezettség meghatározásának alapja a nyugdíjfizetési kötelezettség számításához használthoz hasonló (lásd fentebb). 1.5.11 Céltartalékok Céltartalékok kimutatására akkor kerül sor, ha múltbeli események eredményeként az Európai Uniónak meglévő jogi vagy vélelmezett kötelme állt fenn harmadik felekkel szemben, és nagy a valószínűsége, hogy a kötelem kiegyenlítéséhez forráskiáramlásra lesz szükség, amelynek összegét megbízhatóan becsülni lehet. A jövőbeli működési veszteségekre nem képeznek céltartalékot. A céltartalék összege a meglévő kötelem kiegyenlítéséhez szükséges várható kiadások beszámolókészítési időpontban tett legjobb becslésével egyenlő. Ha a céltartalék nagyszámú tételt érint, akkor a kötelem becslése az összes lehetséges kimenetelnek a kapcsolódó valószínűségekkel történő súlyozásával történik („várható érték” módszer). 1.5.12 Pénzügyi kötelezettségek A pénzügyi kötelezettségeket a nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi kötelezettségként, vagy amortizált bekerülési értéken nyilvántartott pénzügyi kötelezettségként (felvett hitelek) tartják nyilván. A felvett hitelek a hitelintézetektől felvett hitelekből és okiratba foglalt adósságokból állnak. A felvett hitelek kezdeti megjelenítése valós értéken történik, amely a kibocsátásból származó bevétel (a kapott ellenérték valós értéke) csökkentve a felmerült ügyleti költségekkel, a későbbi nyilvántartás pedig amortizált bekerülési értéken a tényleges kamatláb-módszer használatával történik; az ügyleti költségekkel csökkentett bevételek és a visszafizetési érték közötti esetleges különbözeteket a felvett hitelek futamideje alatt a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg a tényleges kamatláb-módszer használatával. A mérlegfordulónapot követő 12 hónapon belüli lejárattal rendelkezők kivételével ezek a kötelezettségek a hosszú lejáratú kötelezettségek között szerepelnek. Lényegességi megfontolások alapján a felvett hitelekre nyújtott kölcsönök esetén előfordulhat, hogy a tényleges kamatláb-módszert nem lehet a kölcsönökre és felvett hitelekre alkalmazni. Az Európai Uniónál felmerülő, majd a kölcsön kedvezményezettjére továbbterhelt ügyleti költségeket közvetlenül a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. A nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi kötelezettségek közé tartozónak számítanak a negatív valós értékű származtatott (származékos) eszközök. Számviteli elszámolásuk ugyanúgy történik, mint a nyereséggel vagy veszteséggel szemben valós értéken értékelt pénzügyi kötelezettségek elszámolása, lásd az 1.5.5. megjegyzést. 1.5.13 „Szállítói” kötelezettségek Az Unió „szállítói” kötelezettségeinek jelentős összege nem áru- illetve szolgáltatás-beszerzéssel, hanem a támogatások, illetve egyéb uniós finanszírozás kedvezményezettjeinek kifizetetlen költségtérítési kérelmeivel kapcsolatos. A költségtérítési kérelem beérkezésekor az igényelt összeget „szállítói” kötelezettségként számolják el, majd az ellenőrzést követően az illetékes pénzügyi meghatalmazottak támogathatóként fogadják el. Értékelésük ebben a szakaszban az elfogadott és támogatható összegen történik. Az áru- és szolgáltatás-beszerzésből keletkező „szállítói” kötelezettségek megjelenítése az eredeti összegről szóló számla beérkezésekor történik, a megfelelő kiadásokat a készletek vagy szolgáltatások leszállításakor és Európai Unió általi átvételekor könyvelik rá a számlákra. 1.5.14 Passzív és aktív időbeli elhatárolások Az Európai Unió számviteli szabályai szerint a gazdasági eseményeket és ügyleteket abban az időszakban jelenítik meg a pénzügyi kimutatásokban, amelyhez kapcsolódnak. A számviteli időszak végén az elhatárolt kiadásokat az adott időszakban esedékes átutalási kötelezettség becsült összege alapján jelenítik meg. Az elhatárolt kiadások kiszámítását a Bizottság által kiadott részletes működési és gyakorlati iránymutatással összhangban végzik el, amelynek célja annak biztosítása, hogy a pénzügyi kimutatások valós és megbízható képet nyújtanak. A bevételeket szintén abban az időszakban számolják el, amelyikhez kapcsolódnak. Az év végén, ha egy számlát még nem küldtek ki, de a szolgáltatásnyújtásra sor került, illetve az EU már leszállította a készleteket, vagy érvényben van egy (szerződés szerinti) szerződéses megállapodás, elhatárolt bevételként jelenik meg a pénzügyi kimutatásokban. Az év végén továbbá, ha egy számlát kiküldtek, de a szolgáltatásnyújtásra vagy a készletek szállítására még nem került sor, a bevételt elkülönítik és a következő számviteli időszakban jelenítik meg. 1.6 GAZDASÁGI EREDMÉNYKIMUTATÁS 1.6.1 Bevételek Nem értékesítésből származó bevételek Ez alkotja az Unió bevételeinek túlnyomó részét, elsősorban a közvetlen és követett adókat, valamint a saját forrásokat foglalja magában. Az Európai Unió az adókon kívül más felektől származó fizetéseket is kaphat, ilyenek például a vámok, a pénzbírságok és az adományok. Héa- és GNI-alapú források A bevételeket abban az időszakban jelenítik meg, amikor az Európai Unió felszólítja a tagállamokat hozzájárulásuk megtételére. Értékelésük „lehívott összegen” történik. Mivel a héa- és a GNI-alapú források az érintett költségvetési év adatainak becslésén alapulnak, e források korrekciók tárgyát képezhetik, ugyanis a végső adatok tagállamok általi közzétételéig változásokra kerülhet sor. A változás becslésben okozott hatását azon időszak nettó többletének/hiányának megállapításakor veszik figyelembe, amelyben a változásra sor került. Tradicionális saját források A követelések és a kapcsolódó bevételek kimutatása akkor történik, amikor a megfelelő havi „A” kimutatások (ideértve a beszedett vámokat, valamint a garantált és nem vitatott esedékes összegeket is) megérkeznek a tagállamoktól. A beszámolókészítés időpontjában az időszak vonatkozásában a tagállamok által beszedett, de az Európai Uniónak még meg nem fizetett bevételeket meg kell becsülni, és elhatárolt bevételekként kell kimutatni. A tagállamoktól kapott negyedéves „B” kimutatásokat (ideértve a be nem szedett és biztosítékkal nem fedezett vámokat, valamint az adós által vitatott garantált összegeket is) azon beszedési költségekkel (25 %) csökkentett bevételekként jelenítik meg, amelyekre a tagállamok jogosultak. A becsült be nem szedett összegre nézve emellett értékcsökkenést is elszámolnak a gazdasági eredménykimutatásban. Pénzbírságok A pénzbírságokból származó bevételek kimutatása akkor történik, amikor meghozták a pénzbírságot előíró uniós határozatot és arról hivatalosan értesítették a címzettet. Amennyiben a vállalkozás fizetőképességét illetően kételyek merülnek fel, a követelés után értékcsökkenést számolnak el. A pénzbírságot előíró határozatot követően az adósnak az értesítés napjától számítva két hónapja van az alábbiak egyikére: – elfogadja a határozatot, ebben az esetben az előírt határidőn belül ki kell fizetnie a pénzbírságot, és az összeget az Unió véglegesen behajtja; – vagy nem fogadja el a határozatot, amely esetben az uniós jognak megfelelően fellebbezést nyújt be. Mindazonáltal a pénzbírság tőkerészét az előírt háromhónapos határidőn belül meg kell fizetnie, mivel a fellebbezésnek nincs halasztó hatálya (az EK-Szerződés 242. cikke), vagy az összegről bizonyos feltételek mellett és a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének hozzájárulásával bankgaranciát is bemutathat. Ha a vállalkozás megfellebbezi a határozatot és átmenetileg már kifizette a pénzbírságot, az összeg függő kötelezettségként jelenik meg. Mivel azonban a címzett uniós határozattal szembeni fellebbezése nem halasztó hatályú, a beérkezett pénzeszközt a követeléssel szemben számolják el. Ha fizetés helyett garanciát adnak, úgy a pénzbírságot továbbra is követelésként tartják nyilván. Amennyiben valószínűnek látszik, hogy a Törvényszék nem az Unió javára dönt, e kockázat fedezésére céltartalékot számolnak el. Ha átmeneti fizetés helyett garanciát adtak, a fennálló követelés a szükséges mértékben leírásra kerül. A beérkezett fizetések elhelyezésére szolgáló bankszámlák után az Európai Unió kamatot kap: ezt a felhalmozott kamatot bevételként számolják el és az esetleges függő kötelezettség értékét ennek megfelelően növelik. Értékesítési bevételek Az áru- és szolgáltatásértékesítésekből származó bevételek megjelenítésére akkor kerül sor, amikor az áruk tulajdonjogával járó lényeges kockázatok és hasznok átszállnak a vásárlóra. A szolgáltatásnyújtással járó ügyletek bevételeit az ügylet (beszámolókészítési időpontban való) lebonyolítottsága fokának függvényében jelenítik meg. Kamatbevételek és kamatkiadások A kamatbevételeket és kamatkiadásokat a tényleges kamatláb-módszer használatával a gazdasági eredménykimutatásban jelenítik meg. Ezzel a módszerrel számítják ki a pénzügyi eszköz, illetve pénzügyi kötelezettség amortizált bekerülési értékét, valamint ezzel a módszerrel osztják fel a kamatbevételeket, illetve kamatkiadásokat a megfelelő időszakban. A tényleges kamatláb számításakor az Európai Unió megbecsüli a pénzáramokat, ami során figyelembe veszi a pénzügyi eszköz valamennyi szerződéses feltételét (például az előtörlesztési opciókat), de nem veszi figyelembe a jövőbeli várható hitelveszteségeket. A számítás figyelembe veszi a szerződéses felek közötti, a tényleges kamatláb szerves részét képező valamennyi fizetett, illetve kapott díjat és kamatot, az ügyleti költségeket, valamint minden egyéb kedvezményt és felárat. Amint megtörtént a pénzügyi eszköz vagy a hasonló pénzügyi eszközök csoportjának értékvesztés miatti leírása, a kamatbevételek megjelenítése az értékvesztés mérése céljából a jövőbeli pénzáramok diszkontálására használt kamatláb alkalmazásával történik. Osztalékbevételek Az osztalékok elszámolása akkor történik, amikor a kifizetéshez való jog keletkezik. 1.6.2 Kiadások Az áru- és szolgáltatásvásárlásból származó adásvételi kiadások kimutatására a készletek leszállításakor és Európai Unió általi átvételekor kerül sor. Értékelésük az eredeti számla szerinti értéken történik. A nem áruvásárlással kapcsolatos kiadások az Európai Unióra jellemző kiadások, kiadásainak többsége ezekből áll. A kedvezményezetteknek való átutalásokkal kapcsolatosak és három típusba sorolhatók: jogosultságok, megállapodás szerinti transzferek, valamint diszkrecionális támogatások, hozzájárulások és adományok. A transzfereket abban az időszakban számolják el kiadásként, amelyben a transzfert keletkeztető események bekövetkeztek, amennyiben a transzfer természetét szabályozás engedélyezi (költségvetési rendelet, személyzeti szabályzat vagy egyéb rendelet), vagy a transzfer engedélyezéséről szerződést írtak alá; a kedvezményezett teljesíti az esetleges jogosultsági kritériumokat; és amennyiben az összegre ésszerű becslés adható. Amennyiben kifizetési kérelem, illetve költségtérítési kérelem érkezik be, és az megfelel az elszámolási kritériumoknak, úgy azt kiadásként számolják el a támogatható összegre nézve. Év végén megbecsülik és elhatárolt kiadásként számolják el azokat a felmerült támogatható kiadásokat, amelyek a kedvezményezettek részére már esedékesek, de amelyeket még nem jelentettek. 1.7 FÜGGŐ KÖVETELÉSEK ÉS KÖTELEZETTSÉGEK 1.7.1 Függő követelések A függő követelés olyan múltbeli eseményekből keletkező lehetséges követelés, amelynek meglétét csak egy vagy több, nem teljesen az Európai Unió ellenőrzése alatt álló, bizonytalan jövőbeli esemény bekövetkezése vagy be nem következése fogja megerősíteni. Függő követelés közzétételére kerül sor akkor, amikor gazdasági hasznok vagy ún. szolgáltatáspotenciál beáramlása valószínűsíthető. 1.7.2 Függő kötelezettségek A függő kötelezettség olyan múltbeli eseményekből keletkező lehetséges kötelezettség, amelynek meglétét csak egy vagy több, nem teljesen az Európai Unió ellenőrzése alatt álló, bizonytalan jövőbeli esemény bekövetkezése vagy be nem következése fogja megerősíteni; vagy olyan meglévő kötelem, amely múltbeli eseményekből származik, de nem mutatják ki, mert: nem valószínű, hogy gazdasági hasznokat megtestesítő forráskiáramlásra vagy potenciális szolgáltatásra lesz szükség a kötelezettség rendezéséhez, vagy mert olyan ritka körülmények álltak elő, amelyek mellett a kötelezettség összegét nem lehet elegendő megbízhatósággal értékelni. 2. MEGJEGYZÉSEK A MÉRLEGHEZ BEFEKTETETT ESZKÖZÖK 2.1 IMMATERIÁLIS JAVAK |millió EUR | |Összeg| || Bruttó könyv szerinti érték 2008. december 31-én|134| Növekedés|39| Értékesítés|(3)| Eszközkategóriák közötti átcsoportosítás|0| Egyéb változások|1| || Bruttó könyv szerinti érték 2009. december 31-én|171| || Kumulált értékcsökkenés 2008. december 31-én|78| Éves értékcsökkenési leírás|22| Értékesítés|(1)| Eszközkategóriák közötti átcsoportosítás|0| Egyéb változások|0| || Kumulált értékcsökkenés 2009. december 31-én|99| || Nettó könyv szerinti érték 2009. december 31-én|72| Nettó könyv szerinti érték 2008. december 31-én|56| Az összegek elsősorban a számítógépes szoftverekhez kapcsolódnak. 2.2 INGATLANOK, GÉPEK ÉS BERENDEZÉSEK Néhány országban a telek értékét nem lehet megkülönböztetni az épület értékétől, mivel a kettőt együtt, egy egészként vásárolták. A telek értékét – amelyre értékcsökkenés nem számolható el – külön csak szükség esetén értékelik, például később felmerülő kiadások esetében, úgymint új ingatlan építése vagy részleges eladás. Az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatáshoz (EGNOS) kapcsolódó eszközöket a Bizottságnak 2009 folyamán történő átadásukat követően 2009. december 31-én a gépek és berendezések alatt tüntették fel. Ezek az eszközök a fenti időpontban 11 millió EUR-s nettó könyv szerinti értékkel rendelkeztek (40 millió EUR-s bruttó érték mínusz a 29 millió EUR-s kumulált értékcsökkenés). INGATLANOK, GÉPEK ÉS BERENDEZÉSEK| ||||||||millió EUR| |Telek és|Gépek és|Egyéb berendezések és|Számítástechnikai|Egyéb tárgyi|Pénzügyi lízingek |Befejezetlen |ÖSSZESEN | |épületek|berendezések|járművek|berendezések|eszközök||beruházások || ||||||||| ||||||||| Bruttó könyv szerinti érték 2008. december 31-én|3 902|368|205|466|151|2 621|122|7 835| Növekedés|39|89|20|57|17|29|141|392| Értékesítés|(1)|(15)|(20)|(56)|(6)|0|0|(98)| Eszközkategóriák közötti átcsoportosítás|31|(2)|0|0|3|0|(32)|0| Egyéb változások|1|20|10|8|17|5|0|61| ||||||||| Bruttó könyv szerinti érték 2009. december 31-én|3 972|460|215|475|182|2 655|231|8 190| ||||||||| Kumulált értékcsökkenés 2009. december 31-én|1 616|300|149|349|92|448||2 954| Éves értékcsökkenési leírás|127|66|16|60|17|163||449| Visszaírt értékcsökkenés|0|0|0|(2)|0|0||(2)| Értékesítés|(1)|(13)|(14)|(52)|(5)|0||(85)| Eszközkategóriák közötti átcsoportosítás|0|(1)|0|0|1|0||0| Egyéb változások|0|3|4|4|3|1||15| ||||||||| Kumulált értékcsökkenés 2009. december 31-én|1 742|355|155|359|108|612||3 331| ||||||||| NETTÓ KÖNYV SZERINTI ÉRTÉK 2009. DECEMBER 31-ÉN|2 230|105|60|116|74|2 043|231|4 859| NETTÓ KÖNYV SZERINTI ÉRTÉK 2008. DECEMBER 31-ÉN|2 286|68|56|117|59|2 173|122|4 881| A pénzügyi lízingek és hasonló jogosultságok kapcsán még fizetendő összegek a mérlegben a hosszú lejáratú és rövid lejáratú kötelezettségek között kerülnek kimutatásra (lásd a 2.15. és a 2.18.1. megjegyzést is). Ezek a következőképpen oszlanak meg: Pénzügyi lízingek|millió EUR| Leírás|Kumulált díjak (A)|A jövőben fizetendő összegek|Érték összesen|Később felmerülő eszközköltségek| Eszközérték|Értékcsökkenés|Nettó könyv szerinti érték =A+B+C+E| ||1 éven belül|1 éven túl|5 éven túl|Összes kötelezettség (B)|A+B|(C)|A+B+C|(E)|| Telek és épületek|785|51|257|1 465|1 773|2 558|61|2 619|(598)|2 021| Egyéb tárgyi eszközök|14|8|13|1|22|36|0|36|(14)|22| Összesen 2009.12.31-én|799|59|270|1 466|1 795|2 594|61|2 655|(612)|2 043| Összesen 2008.12.31-én|738|52|250|1 520|1 822|2 560|61|2 621|(448)|2 173| 2.3 HOSSZÚ LEJÁRATÚ BEFEKTETÉSEK |||millió EUR| |Megjegyzés|2009.12.31.|2008.12.31.| Részesedés társult vállalkozásokban|2.3.1|382|278| Részesedés közös vállalkozásokban|2.3.2|196|145| Garanciaalap|2.3.3|1 240|1 091| Értékesíthető eszközök|2.3.4|561|564| Befektetések összesen||2 379|2 078| Ez a megnevezés az EU tevékenységeinek támogatása céljából tett befektetéseket tartalmazza. Tartalmazza a garanciaalap nettó eszközeit is. 2.3.1 Részesedés társult vállalkozásokban ||||millió EUR| |EBA|ARTEMIS|Tiszta Égbolt|Összesen| Összeg 2008. december 31-én|278|0|0|278| Részesedésszerzés|26|10|75|111| Részesedés a nettó többletből/(hiányból)|(2)|(3)|(1)|(6)| Egyéb tőkemozgások|(1)|0|0|(1)| Összeg 2009. december 31-én|301|7|74|382| A társult vállalkozásokban való részesedést a tőkemódszerrel veszik figyelembe a konszolidáció során – további részletekért lásd az 1.3. megjegyzést. Az EU-hoz a társult vállalkozásokban való részesedési százalékának alapján a következő könyv szerinti értékek rendelhetők hozzá: |||millió EUR| ||2009.12.31.|2008.12.31.| Eszközök||420|295| Kötelezettségek||(38)|(17)| Bevételek||17|23| Többlet/(hiány)||(6)|10| Európai Beruházási Alap (EBA) Az Európai Beruházási Alap (EBA) az Európai Unió kockázati tőkére, valamint a kkv-knak nyújtott garanciákra specializálódott pénzügyi intézménye. 2009. december 31-én a Bizottság összesen 861 millió EUR-t jegyzett az EBA (2 940 millió EUR-s) jegyzett tőkéjéből. Ez az EBA összes jegyzett tőkéjének 29,29 %-át teszi ki. A Bizottság 20 %-ot fizetett be, a fennmaradó le nem hívott összeg 689 millió EUR-t tett ki – lásd az 5.13.2. megjegyzést is. A Bizottság és az Európai Beruházási Bank (EBB) között 2005-ben aláírt megállapodás értelmében a Bizottságnak bármikor jogában áll eladnia részvényeit az EBB-nek, az EBA értékelésének megfelelő, a kibocsátott részvények teljes számával osztott áron. Az eladási opció értéke nullához közelít, mivel a részvények eladási árának meghatározásához használt képlet hasonlít az EBA nettó saját tőkéjének meghatározásához használtra. Az EU részesedésének értéke ennek megfelelően az EBA nettó eszközállományának 29,29 %-a, amely 2009. december 31-én 301 millió EUR-t tett ki (2008-ban 278 millió EUR-t), ebből 2 millió EUR érinti a 2009. évi eredményt (veszteség). 2009-ben 4 millió EUR-nyi, a 2008-as költségvetési évhez kapcsolódó osztalék került kifizetésre. Közös technológiai kezdeményezések A növekedést és foglalkoztatást célzó lisszaboni menetrend célkitűzéseinek végrehajtása érdekében közös technológiai kezdeményezések formáját öltő köz- és magánszféra közötti partnerségeket hoztak létre, amelyeket a Szerződés 171. cikke értelmében vett közös vállalkozásokon (joint undertaking) keresztül hajtottak végre. A közös technológiai kezdeményezések a köz- és magánszféra közötti partnerségek, amelyeket európai szinten hoznak létre olyan stratégiai területek kezelése érdekében, ahol a kutatás és innováció lényeges az európai versenyképesség tekintetében. A közös technológiai kezdeményezések – amelyek a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram új elemét jelentik – nagyméretű multinacionális kutatási tevékenységeket támogatnak. Lehetőséget nyújtanak a köz- és magánszféra partnereinek arra, hogy széles társadalmi vonatkozásokkal bíró közös célkitűzéseket határozzanak meg, valamint e célkitűzések megvalósítása érdekében egyesítsék finanszírozási és tudásbeli kapacitásaikat. A közös technológiai kezdeményezések az európai vezetők által a növekedést és foglalkoztatást célzó lisszaboni stratégia keretében meghatározott célok elérése érdekében folytatott együttműködés új útját jelentik. 2009 folyamán megkezdte működését az első három közös technológiai kezdeményezés: az alábbiakban bemutatott ARTEMIS közös vállalkozás és Tiszta Égbolt közös vállalkozás, valamint az IMI közös vállalkozás, amely joint venture közös vállalkozásnak minősül és a 2.3.2. megjegyzésben szerepel. Noha az ARTEMIS és a Tiszta Égbolt jogilag közös vállalkozásnak (joint undertaking) minősül, számviteli szempontból társult vállalkozásnak tekintendők, mert a Bizottság jelentős befolyással rendelkezik e jogalanyok felett. ARTEMIS közös vállalkozás Ezt a jogalanyt azért hozták létre, hogy közös technológiai kezdeményezést hajtsanak végre a magánszférával a beágyazott számítástechnikai rendszerek terén. A Bizottság által képviselt Európai Unió tulajdonosi érdekeltsége 2009. december 31-én 100 %-os volt és 7 millió EUR-t tett ki. Az EU maximális indikatív hozzájárulása 420 millió EUR. Tiszta Égbolt közös vállalkozás E jogalany tevékenységének célja, hogy felgyorsítsa a környezetkímélő légiközlekedési technológiák kifejlesztését, validálását és demonstrációját az EU-ban, és különösen hogy a légiközlekedés környezeti hatásainak csökkentése céljából mélyrehatóan innovatív légiközlekedési rendszert hozzon létre. A Bizottság által képviselt Európai Unió tulajdonosi érdekeltsége 2009. december 31-én 99,41 %-os volt és 74 millió EUR-t tett ki. Az EU e vállalkozás számára nyújtott maximális indikatív hozzájárulása 800 millió EUR. 2.3.2. Részesedés közös vállalkozásokban(joint venture) |millió EUR| |GJU|SESAR|ITER|IMI|Összesen| Összeg 2008.12.31-én|0|103|42|0|145| Részesedésszerzés|0|28|39|81|148| Részesedés a nettó eredményből|0|(51)|(46)|0|(97)| Összeg 2009.12.31-én|0|80|35|81|196| A közös vállalkozásokban való részesedést a tőkemódszerrel veszik figyelembe a konszolidáció során – további részletekért lásd az 1.3. megjegyzést. Az EU-hoz a társult vállalkozásokban való részesedési százalékának alapján a következő könyv szerinti értékek rendelhetők hozzá: |||millió EUR| ||2009.12.31.|2008.12.31.| Befektetett eszközök||48|0| Forgóeszközök||192|154| Hosszú lejáratú kötelezettségek||0|0| Rövid lejáratú kötelezettségek||(44)|(9)| Bevételek||72|37| Költségek||(169)|(93)| Felszámolás alatt álló Galileo közös vállalkozás (GJU) A Galileo közös vállalkozást (GJU) 2006 végén felszámolási eljárás alá helyezték, az eljárás jelenleg is folyamatban van. A felszámolás alatt álló GJU nettó eszközállománya az év végén 0 EUR volt. Mivel a jogalany 2009-ben szüneteltette működését és még felszámolás alatt állt, nem keletkezett sem bevétel, sem kiadás. A befektetés értéke 2009. december 31-én (és 2008. december 31-én) 0 EUR volt, ami az 585 millió EUR-s befektetésből és a halmozott veszteségben való 585 millió EUR-s részesedésből adódik össze. A 2004-ben létrehozott és később az uniós konszolidációs körbe bevont uniós ügynökség, az Európai GNSS Ellenőrzési Hatóság (GSA) hivatalosan 2007. január 1-jén vette át a GJU felelősségét. A 683/2008/EK rendelet hatálybalépését követően a Bizottság átvette a GSA-tól az Európai GNSS Programok programvezetőjének feladatait. E tevékenységek és feladatok GSA-ról Bizottságra történt átruházása 2009. január 1-jén lépett hatályba. SESAR közös vállalkozás A közös vállalkozás célja, hogy az európai légiforgalmi szolgáltatás rendszerét valamennyi kapcsolódó kutatás-fejlesztési erőfeszítés uniós összehangolása és egyesítése révén korszerűsítse, illetve ez utóbbi tevékenység által biztosítsa az európai légiszolgáltatási főterv (az ATM főterv) gyors ütemű végrehajtását. A Bizottság 2009. december 31-én 87,4 %-os tulajdonosi részesedéssel rendelkezett a SESAR-ban, ami 80 millió EUR-t tesz ki (2008-ban 103 millió EUR). A SESAR program esetében (2007-től 2013-ig) az uniós hozzájárulás teljes (indikatív) előirányzott összege 700 millió EUR. ITER Nemzetközi Fúziósenergia-fejlesztési Szervezet (ITER International) Az ITER International az EU-t, valamint Kínát, Indiát, Oroszországot, Dél-Koreát, Japánt és az Amerikai Egyesült Államokat foglalja magában. Az ITER létrehozásának céljai: az ITER létesítményeinek igazgatása, a tagok fúziós energiára vonatkozó kutatás-fejlesztési programjaiban részt vevő laboratóriumok, egyéb intézmények és magánszemélyek körében bátorítja az ITER létesítményeinek kiaknázását; elősegíti, hogy a közvélemény megértse és elfogadja a fúziós energiát; egyéb, célja eléréséhez szükséges tevékenységeket végez. Az EU (Euratom) ITER International javára nyújtott hozzájárulását – a tagállamoktól és Svájctól érkező hozzájárulásokat is beleértve – a „Magfúzió az Energiáért” Ügynökségen keresztül biztosítja. A teljes hozzájárulás jogilag az Euratom által az ITER-nek nyújtott hozzájárulásnak tekintendő, a tagállamok és Svájc nem rendelkezik tulajdonosi érdekeltséggel az ITER-ben. Mivel jogilag az EU rendelkezik részesedéssel az ITER International közös vállalkozásban, az összevont beszámolóban az EU-nak fel kell tüntetnie a részesedést. Az Euratom 2009. december 31-én 47 %-os tulajdonosi részesedéssel rendelkezett az ITER-ben, ami 35 millió EUR-t tesz ki (2008-ban 42 millió EUR). Az ITER program esetében (2007-től 2041-ig) az Euratom-hozzájárulás teljes (indikatív) előirányzott összege 7 649 millió EUR. IMI – Az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezés Az IMI közös vállalkozás – a harmadik közös technológiai kezdeményezés, amely 2009-ben megkezdte működését – a tagállamokban és a társult országokban folyó kísérleti gyógyszerészeti kutatás-fejlesztést támogatja azzal a céllal, hogy megnövelje a biogyógyszerészeti ágazat kutatási beruházásának volumenét, valamint előmozdítja a kis- és középvállalkozások (kkv-k) bevonását tevékenységeibe. A Bizottság által képviselt Európai Unió tulajdonosi érdekeltsége 2009. december 31-én 99,1 %-os volt és 81 millió EUR-t tett ki. Az EU maximális indikatív hozzájárulása 2017. december 31-ig 1 milliárd EUR. 2.3.3 Garanciaalap A garanciaalap nettó eszközei|millió EUR| |2009.12.31.|2008.12.31.| Értékesíthető pénzügyi eszközök|1 050|887| Pénzeszközök és azzal egyenértékű eszközök|191|205| Eszközök összesen|1 241|1 092| Kötelezettségek összesen|(1)|(1)| Nettó eszközérték|1 240|1 091| A külső fellépésekre vonatkozó garanciaalap magában foglalja a tanácsi határozatok eredményeként az Unió által garantált hiteleket, különösen az Európai Beruházási Bank (EBB) Európai Unión kívüli hitelnyújtási műveleteit, a makroszintű pénzügyi támogatások keretében nyújtott hiteleket, valamint az Európai Unión kívüli Euratom-hiteleket. E hosszú lejáratú eszköz finanszírozza az Unió által garantált bedőlt kölcsönöket, így hosszú lejáratú befektetésnek is tekinthető. Ezt bizonyítja az a tény is, hogy az értékesíthető eszközök csaknem 76 %-ának lejárata 1 és 10 év közötti. Az alapot az Unió általános költségvetéséből a műveletek tőkeértékének 9 %-ával megegyező összegben nyújtott kifizetésekből, az alap eszközeivel végrehajtott befektetéseken realizált kamatokból, valamint a fizetési kötelezettségüknek eleget nem tevő azon adósoktól behajtott összegekből finanszírozzák, akik miatt az alap garanciáit lehívták. Bármilyen felmerülő éves többletet az Unió általános költségvetésében a bevételkimutatás külön megnevezésébe kell visszafizetni. Az Unió köteles költségvetését a harmadik országok számára nyújtott hitelek fedezésére szolgáló, a hitelgaranciához kapcsolódó tartalékkal kiegészíteni. E tartalék a garanciaalap szükségleteinek, és – amennyiben szükséges – az alapban rendelkezésre álló összeget meghaladó lehívott garanciáknak a fedezésére szolgál, amelyek így könyvelésre kerülhetnek a költségvetésben. Az 1 472 millió EUR összegű tartalék megfelel a 2009. december 31-i kinnlévő hitelek 9 %-os célösszegének. Az alap összes eszköze 2009. december 31-én 1 240 millió EUR-t tett ki. A nettó eszközállomány és a céltartalék összege közötti különbözet az EU költségvetéséből az alapba befizetendő összeg, vagyis 232 millió EUR. A hitelviszonyt megtestesítő értékesíthető értékpapírokból álló portfólió valós értékének változását a 2009. évi saját tőkében 16 millió EUR összegben számolták el (2008-ban 15 millió EUR). 2.3.4 Értékesíthető pénzügyi eszközök Itt azok a befektetések és részesedések jelennek meg, amelyek megvásárlásának a célja, hogy elősegítsék a kedvezményezettek gazdasági tevékenységeinek fejlesztését. Hosszú lejáratú értékesíthető eszközök |millió EUR| |EBRD|Kockázati tőkeműveletek|ETF Startup eszköz|EFSE|Egyéb|Összesen| Összegek 2008.12.31-én|157|204|133|67|3|564| Részesedésszerzés|0|11|52|26|19|108| Értékesítés és csökkenés|0|(26)|(4)|0|0|(30)| Újraértékelési tőketöbblet/(hiány)|0|(14)|(14)|3|0|(25)| Átváltási veszteség|0|(42)|0|0|0|(42)| Értékvesztés miatti veszteség|0|(1)|(13)|0|0|(14)| Összegek 2009.12.31-én|157|132|154|96|22|561| Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank (EBRD) A Bizottság az EBRD 20 milliárd EUR-s teljes tőkéjének 3 %-át jegyezte. A mérlegfordulónapkor a lehívott összeg 157 millió EUR volt, amelyet teljes mértékben kifizettek. A le nem hívott tőkéhez kapcsolódó fennálló fizetési kötelezettség összege 443 millió EUR (lásd az 5.13.1. megjegyzést is). Mivel az EBRD-t egyetlen tőzsdén sem jegyzik, valamint tekintettel az EBRD alapító okiratában rögzített, többek között az egyéb részesedések eladására vonatkozó, azt a beszerzési költségen maximáló és kizárólag a meglévő részvénytulajdonosoknak engedélyező szerződéses korlátozásokra, a Bizottság részesedését az értékvesztéssel csökkentett bekerülési értéken értékelik. Kockázati tőkeműveletek A kockázati tőkeműveletek keretében tőkebefektetések finanszírozásához nyújtanak összegeket a pénzügyi közvetítőknek. Ezeket a műveleteket az Európai Beruházási Bank kezeli és az európai szomszédságpolitika keretében finanszírozzák. Egyéb befektetések Az EBA vagyonkezelésében lévő legjelentősebb eszközök: a vállalkozási tevékenység megkezdésének megkönnyítését szolgáló program (Growth & Employment), a MAP-program, valamint a CIP-program, amelyek a kkv-k létrehozásának és finanszírozásának kezdeti szakaszát támogatják, a megfelelő specializált kockázati tőketársaságokba való befektetés révén (154 millió EUR). Emellett itt szerepel a Délkelet-Európáért Európai Alaphoz (EFSE) – amely szerkezetileg változó alaptőkéjű befektetési vállalkozás (SICAV) – kapcsolódó 96 millió EUR is. Az EFSE általános célja a gazdasági fejlődés és növekedés előmozdítása Délkelet-Európában helyi pénzügyi közvetítőkön keresztül nyújtott pótlólagos fejlesztési források folyamatos rendelkezésre bocsátása révén. A beszámoló 2009-ben tartalmaz egy 19 millió EUR-s új beruházást is, amely a Délkelet-európai Energiahatékonysági Alaphoz kapcsolódik. 2.4 KÖLCSÖNÖK Ez a megnevezés az Európai Unió egy éven túli lejáratú követeléseit tartalmazza. |millió EUR| |Megjegyzés|2009.12.31.|2008.12.31.| Az EU költségvetéséből nyújtott és ESZAK-hitelek|2.4.1|169|179| Felvett hitelből nyújtott kölcsönök|2.4.2|10 595|3 386| Összes kölcsön||10 764|3 565| 2.4.1 Az Európai Unió költségvetéséből, valamint a felszámolás alatt álló ESZAK által nyújtott kölcsönök |millió EUR| |Különleges feltételek mellett nyújtott hitelek|Felszámolás alatt álló ESZAK|Összesen| Összesen 2008.12.31-én|150|29|179| Visszafizetések|(19)|(5)|(24)| A könyv szerinti érték változásai |12|2|14| Összesen 2009.12.31-én|143|26|169| Különleges feltételek mellett nyújtott hitelek Ez a tétel a tagsággal nem rendelkező országokkal való együttműködés részeként, különleges feltételekkel nyújtott kedvezményes kamatozású kölcsönöket tartalmazza. Ezen összegek mindegyikének esedékesség