Ahogy arra Juncker elnök az Unió helyzetéről szóló 2017. szeptember 13-i beszédében rámutatott, be kell fejezni a bankunió létrehozását ahhoz, hogy egy erős gazdasági és monetáris unió részeként teljes mértékben kiaknázhassuk a benne rejlő lehetőségeket. A teljes körű bankunió a tőkepiaci unióval együtt hozzájárul a stabil és integrált uniós pénzügyi rendszerhez. Növelni fogja a gazdasági és monetáris unió sokkhatásokkal szembeni ellenálló képességét azáltal, hogy lényegesen megkönnyíti a több országra kiterjedő magánszektorbeli kockázatmegosztást, ugyanakkor csökkenti az állami kockázatmegosztás szükségességét.

A felülvizsgálat rámutat továbbá arra is, hogy megfelelő függetlenségi intézkedések vannak érvényben, és nem talált olyan bizonyítékot, amely alapján megkérdőjelezhető azok hatékonysága.

Az igazgatási elszámoltathatóság tekintetében az EKB-ra vonatkozóan az Unió különböző igazgatási szervei, nevezetesen a Bizottság, az Európai Számvevőszék, az Európai Bankhatóság (EBH), valamint az európai ombudsman folytatnak kiterjedt kiegészítő felülvizsgálatokat. Az EKB bizonyította, hogy az ilyen felülvizsgálatok alapján megfogalmazott ajánlásokat komolyan veszi, és azokat gyakran ülteti át saját szabályaiba és eljárásába. Ezenkívül az EKB tevékenyen részt vesz a Nemzetközi Valutaalap (IMF) által az euróövezeti tagállamokban végzett felügyeleti célú ellenőrzésekben, emellett központi szerepet játszik az Unióban, illetve az euróövezetben zajló pénzügyi ágazati értékelési programban is. A jelen felülvizsgálat kiterjedt továbbá az EKB külső ellenőrzésére is arra tekintettel, hogy az Európai Számvevőszék EKB-ra vonatkozó ellenőrzési felhatalmazását az EKB-ra mint felügyeletre vonatkozó átfogó elszámoltathatósági intézkedésekkel összefüggésben, valamint annak fényében szükséges vizsgálni, hogy a nemzeti ellenőrző hatóságoknak az illetékes nemzeti hatóságokra vonatkozó felhatalmazása igen eltérő. Kiemelendő ugyanakkor, hogy az EUMSZ értelmében az EKB köteles átadni az Európai Számvevőszéknek valamennyi olyan dokumentumot és információt, amelyre a Számvevőszéknek szüksége van a jogszabályi felhatalmazásának megfelelő feladat ellátásához. Kívánatos lenne, ha az EKB és a Számvevőszék az információcsere feltételeit meghatározó intézményközi megállapodást kötne annak érdekében, hogy a Számvevőszék hozzáférhessen az ellenőrzési megbízatásának végrehajtásához szükséges valamennyi információhoz.

Az EKB-t viszonylag gyakran számoltatják be az Európai Unió Bírósága előtt az EKB felügyeleti határozatainak címzettjei, ami az igazságügyi elszámoltathatósági intézkedések gyakorlati alkalmazását jelzi. Tekintettel az EKB-ra vonatkozó felelősségi szabályokra, valamint a Bíróság azon felhatalmazására, hogy felülvizsgálja az EKB határozatainak jogszerűségét, az EKB sok illetékes nemzeti hatósághoz képest szélesebb körű lehetőségeket biztosít a bírósági felülvizsgálatra.

Annak érdekében, hogy az egyes felügyelt szervezetekkel kapcsolatban meghatározhassa a saját és az illetékes nemzeti hatóságok pontos szerepét, az EKB-nak az SSM-rendelet alapján meg kell állapítania, hogy az adott szervezet jelentős vagy kevésbé jelentős intézmény. Az SSM-rendelet mennyiségi szempontok szerinti besorolásból indul ki, ugyanakkor az EKB esetleges „különleges körülményeket” is figyelembe vesz, amelyek indokolhatják az e szempontoktól való eltérést. Bár az EKB csak kivételesen tért el az alapértelmezett felosztástól, nagyobb fokú átláthatóság lenne kívánatos az átsorolási döntések indokolásával kapcsolatban.

Azon makroprudenciális feladatok előkészítését, amelyekre az EKB az SSM-rendelet útján kapott megbízást, az EKB pénzügyi stabilitásért felelős szervezeti egysége végzi, amely az EKB felügyeleti és egyéb feladatainak ellátásában is részt vesz. Ugyanakkor az SSM-rendelet 5. cikkén alapuló külön makroprudenciális döntéshozatali eljárás a döntéshozatal során hangsúlyosabb szerephez juttatja a Kormányzótanácsot annak a mikroprudenciális felügyeleti döntéshozatalban betöltött szerepéhez képest. Érthető az EKB azon döntése, hogy makroprudenciális hatásköreihez kapcsolódó új felügyeleti feladatainak ellátásában meglévő szervezeti egységének szakértelmére és kapacitására támaszkodik, ugyanakkor fontos, hogy az EKB biztosítsa a Felügyelőbizottság megfelelő részvételét a döntéshozatali folyamatban, valamint azt, hogy az SSM-rendelet 5. cikke alapján hozott valamennyi határozat a Felügyelőbizottság által előterjesztett, teljes határozattervezeten alapuljon.

Megállapítható, hogy a határozatok nagy száma és sokrétűsége miatt a Felügyelőbizottság és a Kormányzótanács valamennyi határozat meghozatalában való részvétele jelentősen megterheli e két testület erőforrásait, ami valamennyi illetékes nemzeti hatóságot és nemzeti központi bankot érint. A felügyeleti határozatokban lényeges különbségek vannak azok összetettsége, hatása és a felügyelt szervezetek számára képviselt relevanciája tekintetében. E sokféleség megmutatkozik egyrészt a határozatok egyes típusai (pl. az SREP-határozatok és a CET1 tőkeinstrumentumok jóváhagyása) között, valamint a határozatok adott kategóriáin belül is (pl. egy nagy anyavállalat igazgatóságának alkalmasságára és megbízhatóságára vonatkozó határozat és egy integrált leányvállalat vezetőségére vonatkozó hasonló határozat között). Az, hogy a döntéshozatali folyamatban nem vették figyelembe e különbségeket, az EKB erőforrásainak aránytalan mértékű felhasználásához vezetett rutinjellegű, illetve általánosságban kisebb hatású határozatok meghozatalakor. Ez a helyzet akadályozta az EKB döntéshozó szerveit abban, hogy a lényeges felügyeleti kérdésekre összpontosítsanak, és mind az EKB, mind pedig az illetékes nemzeti hatóságok részéről sok esetben követelt aránytalan mértékű erőfeszítést és erőforrásokat a hivatalos döntéshozatali folyamat előkészítése során . E problémák kezelése céljából az EKB iratminták, írásbeli eljárások és összevont határozatok útján egyszerűsítette a határozathozatalt, továbbá egyes rutinjellegű, vagy esetlegesen korlátozott hatású határozatok esetében hatáskör-átruházási keretet vezetett be. Egyelőre vizsgálni szükséges, hogy a hatáskör-átruházási keret megfelelő egyensúlyt teremt-e a hatáskör-átruházással érintett és az egyéb határozatok között, és végül az erőforrások jobb kihasználásához vezet-e.

Az EKB döntéshozó szervei a Kormányzótanács és az Igazgatóság. A Kormányzótanács viseli a végső felelősséget az SSM keretében hozott döntésekért is. Tekintettel azonban az SSM-mel összefüggő egyedi feladatokra, külön felügyeleti struktúrák (pl. a Felügyelőbizottság) és eljárások (pl. a kifogásról való lemondáson alapuló eljárás) kerültek kialakításra, amelyek hozzájárulnak a Kormányzótanács azon feladatainak végrehajtásához, amelyekre az EKB az SSM-rendelet útján kapott megbízást.

A közös felügyeleti csoportok az SSM-et mint rendszert képviselik; olyan eszközt alkotnak, amellyel az EKB az illetékes nemzeti hatóságok munkatársainak szakértelmére építhet a jelentős intézmények közvetlen felügyeletével kapcsolatos felelősségi körének ellátásában. Felelősek a jelentős intézmények folyamatos felügyeletéért, a felügyeleti vizsgálati programban megjelölt feladatok végrehajtásáért, a helyszíni ellenőrzések koordinációjáért, valamint az illetékes nemzeti hatóságokkal való kapcsolattartásért.

A közös felügyeleti csoportok keretrendszere tapasztalati tanuláson alapuló folyamat, amely jelenleg is módosításokon megy keresztül. Kihívások merülnek fel azzal kapcsolatban, hogy a közös felügyeleti csoportok a valódi felügyeleti együttműködés olyan formáját jelentik, amely az erőforrások új intézményi rendszeren belüli integrációját teszi szükségessé. Tevékenységük első éveiben a közös felügyeleti csoportok működőképesnek és hitelesnek bizonyultak azáltal, hogy elvégezték a felügyeleti döntéseket előkészítő munka nagy részét. Az EKB jelentős erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy a közös felügyeleti csoportokat az euróövezeten belüli harmonizált felügyelet kiemelt eszközévé fejlessze. Aggályosak viszont a keretrendszer egyes szerkezeti vonatkozásai, amelyek érinthetik a közös felügyeleti csoportok gyakorlati hatékonyságát. Ezek között említhető az összehangolatlan beszámolási rend, a nyelvi problémák, valamint a munkatársak nem megfelelő csoportosítása. A Bizottság arra ösztönzi az EKB-t, hogy a közös felügyeleti csoportok hatékony működése érdekében megfelelő időben foglalkozzon az említett aggályokkal.

Horizontális funkciók

Az SSM egyik célkitűzése, hogy biztosítsa a bankunió harmonizált felügyeletét. Ennek érdekében kijelölt főigazgatóságon kaptak helyet az úgynevezett horizontális funkciók, amelyek meghatározzák az EKB felügyeleti politikáit, biztosítják a felügyeleti megközelítések közös felügyeleti csoportok közötti konvergenciáját, továbbá koordinálják az egyéb lényeges szakfeladatokat. A Bizottság üdvözli a horizontális funkciók kialakítását, mivel ez alapvető fontosságú ahhoz, hogy az EKB a bankunió valamennyi bankja esetében következetesen alkalmazhassa a magas színvonalú felügyeleti standardokat.

Feladataik eredményes ellátásához a horizontális funkcióknak elő kell mozdítaniuk az illetékes nemzeti hatóságokkal való kiegyensúlyozott együttműködést. Ez az egyensúly nagyrészt megvalósult a felügyeleti politika kialakítása terén, különösen a tanácsadói szerepkörrel felruházott informális támogató struktúrák (pl. szakértői hálózatok) létrehozása révén. Üdvözlendő, hogy az SSM-en belüli együttműködés rugalmas eszközeként az EKB a hálózatok felhasználásával kéri ki az illetékes nemzeti hatóságok véleményét szakpolitikai kérdésekben. Bár nem szükséges valamennyi ilyen struktúra formalizálása, a stabil és befolyásos hálózatok jogállásának tisztázásával áttekinthetőbbé válna felhatalmazásuk, irányításuk és beszámolási rendjük is. Kerülendő továbbá a hálózatok számának túlzott növekedése. Ennek érdekében egyszerűsíteni kell a meglévő struktúrákat, és azonosítani kell azokat a területeket, amelyek a leginkább hasznosíthatják az együttműködő struktúrák eredményeit.

Egyes illetékes nemzeti hatóságok bírálták a horizontális funkciókkal való együttműködést, különösen annak módjával kapcsolatban, ahogyan a horizontális munka befolyásolja a közös felügyeleti csoportok eredményeit. Az illetékes nemzeti hatóságokkal szembeni nagyobb átláthatóság érdekében, valamint a döntéshozatal szűk keresztmetszeteinek elkerülése céljából az EKB-nak mérlegelnie szükséges, hogy módszeresebb és időszerűbb adatszolgáltatást teljesít az érintett közös felügyeleti csoportok koordinátorai és alkoordinátorai felé a közös felügyeleti csoportok által kidolgozott határozattervezetekben a horizontális funkciók által javasolt módosításokról.

Helyszíni ellenőrzések

A helyszíni ellenőrzés a bankfelügyeletek alapvető eszköze, amellyel közvetlenül a felügyelt szervezet helyszínén vizsgálhatják a megfelelést, továbbá gyűjthetik össze a feladataik ellátásához szükséges információkat. Az EKB jó eredményeket ért el helyszíni ellenőrzési funkciójának kialakításában. A szabályok és eljárások már most is jelentős mértékben biztosítják a felügyeleti gyakorlatok harmonizációját e téren. Ezt a közeljövőben tovább erősíti majd a helyszíni ellenőrök számára készülő SSM képzési terv, amelynek kidolgozását a Bizottság üdvözli. Az EKB-nak szorosan együtt kell működnie az EBH-val a képzési program kidolgozásában az átfedések elkerülésére, valamint azért, hogy az ellenőrök között valamennyi tagállamban szinergiahatás érvényesülhessen.

A harmonizált eljárások megvalósítása azonban továbbra is eltéréseket mutat, különösen a vizsgálati csoportok által végzett ellenőrzésekből származó megállapítások számszerűsítésével, valamint a közös felügyeleti csoportok e megállapításokra adott válaszaival kapcsolatban. Az EKB-nak elő kell segítenie a helyszíni ellenőrzésekre vonatkozó közös eljárásai következetes végrehajtását, amelynek során biztosítania kell az ellenőrzések eredményeinek megfelelő harmonizációját is.

Ezenfelül tovább kell javítani a helyszíni ellenőrzési csoportok személyi feltételeit is. Ez történhet az EKB-munkatársak arányának növelésével, valamint annak kiszámíthatóbbá tételével, hogy az EKB számára rendelkezésre állnak-e az illetékes nemzeti hatóságok munkatársai helyszíni ellenőrzések céljából. Elfogadható, ha az EKB alkalmi jelleggel külső tanácsadó cégeket von be, különösen akkor, ha speciális szaktudásra van szükség, amely esetenként nem könnyen lelhető fel az SSM erőforrásain belül. A helyszíni ellenőrzések során azonban külső szakértők csak korlátozott mértékben, és megfelelő biztosítékok mellett vonhatók be. Például külső szakértők nem vezethetnek helyszíni ellenőrzési csoportot, illetve arányuk nem haladhatja meg a csoportlétszám felét, mivel ez az SSM jó hírnevét veszélyeztető kockázatot hordoz, továbbá titoktartási problémákhoz vezethet.

Kollégiumok

Általánosságban továbbra is a kollégiumok biztosítanak fórumot az olyan határokon átnyúló bankcsoportok felügyeletének koordinálásához, amelyek az euróövezeten kívüli tevékenységet folytatnak. Jelenleg a kollégiumok jelentik a mechanizmusban részt nem vevő tagállamok illetékes nemzeti hatóságaival való kapcsolattartás fő eszközét, amelyek a jelek szerint igen értékes új partnernek tekintik az EKB-t. Az EKB hiteles, jól szervezett kollégiumi elnöknek bizonyult, amely magas színvonalon járul hozzá a kollégiumi vitákhoz. A kollégiumok emellett fontos eszközt jelentenek az EKB számára az euróövezeten kívüli hitelintézetek jelentős fióktelepeivel kapcsolatos feladatok fogadó bankfelügyeletként történő ellátásában. Az EKB elismerést érdemel a rövid időn belül megkötött együttműködési megállapodásokért. A Bizottság ösztönzi a hátralévő tárgyalások véglegesítését valamennyi érintett hatósággal.

Választási lehetőségek és mérlegelési jogkörök

Indulási szakaszában az EKB számottevő erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy harmonizálja a választási lehetőségek és mérlegelési jogkörök gyakorlását. Ezek az erőfeszítések sikeresek voltak és elismerést érdemelnek, mivel a választási lehetőségek és mérlegelési jogkörök illetékes hatóságok általi gyakorlására vonatkozóan kialakított harmonizált szabályok hozzájárultak az euróövezeten belüli feltételek kiegyenlítéséhez a jelentős és a kevésbé jelentős intézmények számára egyaránt. A Bizottság üdvözli, hogy az EKB nem felületesen közelíti meg a harmonizáció kérdését, hanem a mechanizmusban részt vevő tagállamok különböző kiindulási pontjait, valamint a nemzeti bankszektorokat jellemző eltérő igényeket figyelembe véve egyedileg megvizsgál valamennyi választási lehetőséget és mérlegelési jogkört. A Bizottság méltányolja továbbá, hogy az EKB egyenlő feltételeket kíván biztosítani azáltal, hogy az arányosságot megfelelően szem előtt tartva a harmonizációt kiterjeszti a kevésbé jelentős intézmények felügyeletére is. Sajnálatos ugyanakkor, hogy egyes választási lehetőségek és mérlegelési jogkörök esetében nem valósult meg a teljes mértékben harmonizált standard kibocsátására vonatkozó célkitűzés, és az EKB elfogadta az eltérő rendszerek egyidejű meglétét.

C. A felügyeleti feladatok ellátása

Az SSM-rendelet számos külön felügyeleti feladattal bízta meg az EKB-t annak érdekében, hogy az biztosítsa a felügyelete alá tartozó bankok biztonságát és stabilitását. A harmadik témakörben a Bizottság értékelte az EKB-ra ruházott főbb felügyeleti feladatok ellátását.

Az engedélyekre és a részesedésszerzés értékelésére vonatkozó közös eljárások

Az EKB a bankunióban működő valamennyi hitelintézetre vonatkozóan (ideértve a jelentős és a kevésbé jelentős intézményeket is) három feladatot kapott, ezek: a hitelintézeti tevékenység megkezdésének engedélyezése, az ilyen engedélyek visszavonása, valamint a befolyásoló részesedés megszerzésének és elidegenítésének értékelése (együttesen: közös eljárások). E feladatok nemcsak az érintett szervezetek széles köre miatt különlegesek, hanem az illetékes nemzeti hatóságok által az előkészítő munka során betöltött kiemelt szerep miatt is.

Az engedélyekre és a részesedésszerzés értékelésére vonatkozó közös eljárások kihívással teli feladatot jelentenek az EKB számára, tekintettel a szoros határidőkre, a határozatok nagy számára, valamint az illetékes nemzeti hatóságok által 19 különböző nemzeti jogszabályi keret alapján készített javaslatok értékelésének összetettségére. Lényegükből adódóan ezek az eljárások szoros együttműködést feltételeznek az EKB és az illetékes nemzeti hatóságok között. Az együttműködés az SSM-en belül kötelezettség, amelyet minden félnek teljesítenie kell az eljárások valamennyi szakaszában (az előzetes jóváhagyástól a megfelelés folyamatos ellenőrzéséig). Az EKB-nak és az illetékes nemzeti hatóságoknak jelentős munkával sikerült olyan eszközöket és eljárásokat létrehozniuk, amelyek segítségével az EKB képes teljesíteni feladatait a rendelkezésére álló szoros időkeretek között is. A közös eljárások alakulása az EKB és az illetékes nemzeti hatóságok közötti kölcsönös bizalom erősödését jelzi, ami építő jelleggel támogatja az SSM működését.

A jelentős intézmények folyamatos felügyelete: a szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság értékelése