Standardokat vezettek be a bírói döntések minőségének javítása érdekében. A standardok az igazságszolgáltatási tisztviselők és az ügyvédek közötti együttműködés eredményeként, az Igazságügyi Minisztérium támogatásával jöttek létre . Ezek a standardok az eljárási aktusok egyértelműbbé és tömörebbé tételét célozzák. Ezzel megnyílt az út a Semmítőszékig terjedő teljes digitalizációs folyamat felé is polgári ügyekben. A határozatok minőségének ellenőrzése hozzájárul a magas színvonal biztosításához.

A már meglévő digitális megoldások és jogi keretek a Covid19-világjárvány alatt is lehetővé tették bizonyos bírósági tevékenységek fenntartását. A Covid19-világjárvány kapcsán a Kormány az igazságügyi hivatalok vezetőivel és az Igazságszolgáltatási Főtanáccsal együttműködve bevezetendő szervezési intézkedéseket fogadott el a távtárgyalással zajló polgári és büntetőtárgyalások megvalósíthatósága érdekében. A válság következtében felgyorsult a büntetőügyek tárgyalásának digitalizációja, mivel az ügyészi szolgálat számára lehetővé vált a tanúvallomások és gyanúsítotti meghallgatások videokonferencián keresztül történő lebonyolítása, továbbá a szakértők kijelölése. Ezen túlmenően egy egyetértési megállapodás is született a Semmítőszék, a Semmítőszék mellett működő Főügyészi Hivatal és az Országos Ügyvédi Kamara (Consiglio Nazionale Forense) között a digitalizált aktusok tárgyában. A közigazgatási bíróságokon előbb felfüggesztették a tárgyalásokat, majd áttértek a távtárgyalásra. Az Államtanács és az ügyvédi kamarák között egy egyetértési megállapodás is aláírására is sor került.

Forrásokat biztosítottak további magisztrátusok és adminisztratív munkatársak alkalmazására. A 2019. évi költségvetési törvény 600 új magisztrátus polgári és büntetőbíróságokra való felvételéről rendelkezett, amely létszámot a Semmítőszék és az alacsonyabb szintű bíróságok, valamint az Ügyészi Hivatal között kell megosztani. Az új felvételek várhatóan 2021 végéig zárulnak le, és a rövidebb ügyintézési időkben jelentkező hatékonysági előnyöket eredményeznek majd. A 2020. évi költségvetési törvény rugalmasabbá teszi a bírák kirendelését, és lehetőséget ad arra, hogy a bírák önként csatlakozzanak konkrét ügyhátralékok kezelése céljából alakuló „rugalmas munkacsoportokhoz”. A közelmúltban mintegy 850 kisegítő bíró dolgozott az elhúzódó eljárások lezárásán, büntetőügyeket tárgyaló fellebbviteli bíróságokon is. 2020-ban várhatóan nagy számban sikerül betölteni adminisztrációs pozíciókat, és 2021-ben új versenyvizsgákra is sor kerül majd. Ezenkívül a folyamatban levő ügyek intézésének felgyorsítását és a büntetőeljárások további digitalizálását célzó rendkívüli intézkedések 1000 egység alkalmazását tették lehetővé egy kétéves időszakra. A közigazgatási bíráskodás terén a 2018. évi költségvetési törvény 20 fővel emelte a közigazgatási magisztrátusok számát, és 2020 februárjában létrehozott egy új tagozatot az Államtanácsban, valamint két új tagozatot az egyik elsőfokú bíróságon (Tar Lazio). Mindezek ellenére továbbra is probléma, hogy jelentős számban vannak betöltetlen magisztrátusi helyek, főleg elsőfokon.

A Kormány kezdeményezte az Igazságügyi Főtanácsnak és az igazságszolgáltatási rendszer más elemeinek reformját. Az alkotmány független és autonóm szervként hozta létre az Igazságügyi Főtanácsot (Consiglio Superiore della Magistratura – CSM), amelynek tagjai kétharmad részben az igazságszolgáltatási szervezetrendszer valamennyi szintjén működő bírók által választott bírók. A többi, nem a bírói karhoz tartozó tagot a Parlament választja jogi egyetemi oktatók vagy legalább tizenöt éves gyakorlattal rendelkező jogászok közül. A köztársasági elnök (aki egyben a CSM elnöke), a Semmítőszék első elnöke és a Semmítőszék főügyésze hivatalból helyet kapnak a testületben. A tanács bírói karból kikerülő tagjait a három nemzeti kollégiumban választják meg. A CSM 2019-ben a feddhetetlenségét érintő kihívásokkal szembesült, amikor súlyos állítások fogalmazódtak meg magas szinten működő ügyészek kinevezésével kapcsolatban, amint azt egy bűnügyi vizsgálat feltárta. A vizsgálat nyomán a CSM öt tagja lemondásra kényszerült. Azóta egyes lemondott tagok helyére új tagokat választottak. Tíz fegyelmi eljárást kezdeményeztek, és bizonyos elővigyázatossági intézkedések is történtek. Ezenkívül a Magisztrátusok Nemzeti Szövetsége egy magisztrátust kizárt a szövetségből. 2020. augusztus 7-én a Kormány a Főtanács reformját célzó törvényjavaslatot terjesztett elő a fent említett büntetőeljárásban felvetődött aggályok kezelése érdekében. Ezek a reformok magukban foglalják a Tanács taglétszámának növelését, 19 területi magisztrátusi kollégium létrehozását, valamint egy új fegyelmi testület felállítását. A tervezett reform részét képezik továbbá olyan új szabályok, amelyek átláthatóbbá tennék a felsőbb szinten működő bírák és ügyészek kinevezését. Lehetőségként felmerül a CSM tagságra jelöltek sorsolás útján való kiválasztása is. Fontos megjegyezni, hogy minden tervezett reform figyelemmel van az Európa Tanács igazságügyi tanácsokra vonatkozó ajánlásaira, a tagságuk kiválasztására vonatkozóan is . A fentieken túl a reformjavaslat a bírói kar esetében szigorítaná politikai tevékenység gyakorlására vonatkozó előírásokat. E tekintetben a közelmúltban szigorodtak a vagyonnyilatkozattal kapcsolatos kötelezettségek, és célzott kezdeményezések indultak az igazságszolgáltatás szakmai etikai kérdéseivel és a bírói függetlenséggel kapcsolatos tudatosság növelése érdekében, ugyanakkor a GRECO felvetése szerint hiányzik a magisztrátusok politikai tevékenységének megfelelő szabályozása.

A fékek és ellensúlyok terén az Alkotmánybíróság továbbra is fontos szerepet játszik, és újabban bátorítja a civil társadalom és a közvélemény fokozottabb részvételét az eljárásaiban. A szabályozói hatásvizsgálatok és az érdekelt felekkel folytatott konzultációk javultak ugyan, de tovább fejleszthetők. A Parlament jelenleg tárgyalja a továbbra is hiányzó nemzeti emberi jogi intézmény létrehozását célzó reformokat. A civil társadalom működése élénk, bár egyes NGO-k ellen – különösen azok ellen, amelyek olyan ügyekkel foglalkoznak, mint a migráció – rágalomkampányok folynak.

Az olasz alkotmány kimondja a véleménynyilvánítás és a tájékoztatás szabadságát, valamint a média-tulajdonjogok átláthatóságának elvét is. Az audiovizuális médiát felügyelő olasz szabályozó hatóságot független és sikeresen működő szervnek tekintik. Az olasz média politikai függetlensége továbbra is problémás, mivel nincsenek hatékony rendelkezések az összeférhetetlenség megelőzésére, ami különösen igaz az audiovizuális média ágazatára. Olaszország létrehozott egy központot a riporterekkel szembeni fenyegetések monitorozására és az újságírók biztonságával kapcsolatos aggályok kezeléséhez szükséges óvintézkedések kidolgozására. Rágalmazás miatt kiszabott börtönbüntetéseket támadtak meg bíróság előtt az alkotmányra és az Emberi Jogok Európai Bíróságának a véleménynyilvánítás szabadságával kapcsolatos joggyakorlatára építve. Az ügy parlamenti tárgyalása jelenleg folyamatban van.

Olaszország 2019-ben tovább erősítette a korrupcióellenes törekvések intézményi és jogszabályi hátterét. A korábbi erőfeszítéseket követően a 2019 januárjában elfogadott korrupcióellenes törvény tovább szigorította a korrupciós bűncselekmények szankcionálását, és az elsőfokú ítéletet követően felfüggesztette az elévülési időket. Ezenkívül a szervezett bűnözés elleni küzdelemben használt nyomozati eszközöket kiterjesztette a korrupciós bűncselekményekre is. A Nemzeti Korrupcióellenes Hatóság megszilárdította a szerepét a korrupciómegelőzés kultúrájának terjesztésében, és emellett továbbra is ellátja felügyeleti és szabályozói szerepét a közbeszerzések terén. Elfogadtak egy, a visszaéléseket bejelentő személyek védelmére szolgáló keretrendszert is. Olaszországban még nem hoztak átfogó jogszabályt a lobbitevékenység szabályozására, az összeférhetetlenség szabályozása pedig szétaprózódott. A korrupció észlelését, felderítését és üldözését célzó kapacitások igen eredményesen működnek, és kihasználják a bűnüldöző hatóságoknak a szervezett bűnözés elleni harcban szerzett tapasztalatát. A büntetőeljárások jelentős elhúzódása azonban gátolja a megtorló intézkedések eredményességét. A Parlament a büntetőeljárás racionalizálására irányuló átfogó reformról tárgyal.

Az olasz igazságügyi rendszer szilárd jogi keretekkel védi az igazságszolgáltatás függetlenségét, az ügyészi függetlenségre is kiterjedően. 2020 augusztusában a Kormány az Igazságügyi Főtanácsot és az igazságszolgáltatási rendszer más elemeit érintő reformot kezdeményezett. Fontos, hogy ez a reform garantálja az igazságszolgáltatás függetlenségét, miközben erősíti az átláthatóságot és feddhetetlenséget. A hatékonyság terén az igazságszolgáltatási rendszer továbbra is komoly kihívásokkal küzd. A Parlament a polgári és büntetőeljárások racionalizálását célzó átalakításokról tárgyal. Ezek a reformok a humánerőforrás bővítésével és további digitalizálással kiegészülve szolgálják az ügyhátralék kezelését.

A bíróságok jobb elérhetősége érdekében könnyebben megközelíthető (közelebbi) irodákat nyitottak. A projekt az Igazságügyi Minisztérium irányításával zajlik, a 2014–2020-as kormányzás és intézményi kapacitás nemzeti operatív program részeként. Célja, hogy közelebb vigye az igazságszolgáltatást az állampolgárokhoz, így a sérülékeny csoportokhoz is, ezáltal javítva a bíróságok elérhetőségét. Ezenkívül egységes szolgáltatásokat nyújtó irodák hálózatát hozza létre a nemperes eljárások területén. A cél a bírósághoz fordulás lehetőségeinek javítása a helyi hatóságok bevonása és a digitális polgári eljárások alkalmazása révén.

Hatékonyság

Az igazságszolgáltatási rendszer továbbra is komoly kihívásokkal küzd az eljárások elhúzódása miatt. Bár a lezárási arány polgári ügyekben folyamatosan 100 % fölötti, a polgári és kereskedelmi peres ügyek rendezéséhez szükséges becsült időtartam még mindig az egyik leghosszabb az EU-ban . 2019-ben tovább rövidült az ügyintézési idő első- és másodfokon . A Semmítőszéknél a 2018-ban megfigyelt pozitív tendencia a visszájára fordult a nemzetközi védelemmel kapcsolatban érkező ügyek számának jelentős emelkedése miatt, valamint a továbbra is számottevő mennyiségben érkező adójogi jogviták miatt, amelyek között nagy arányban vannak elfogadhatatlan keresetek . 2019-ben a közigazgatási bíróságokon megfordult a negatív tendencia, és minden fokon rövidebbek lettek az ügyintézési idők, bár még mindig átlagon felüliek. Emellett a közbeszerzések terén is eredmények mutatkoznak. Olaszország továbbra is az Európai Tanács Miniszteri Bizottságának fokozott felügyelete alatt áll a közigazgatási ügyek elhúzódása tekintetében. Büntetőügyekben a fellebbviteli bíróságokon átlag feletti az ügyintézési idő, annak ellenére, hogy 2018-ról 2019-re további rövidülés volt megfigyelhető. A tárgyalások elhúzódásának megakadályozása terén elsőfokon és a Semmítőszéken továbbra is eredmények mutatkoznak, bár az előző évhez képest valamivel hosszabbak lettek az ügyintézési idők. Olaszország a büntetőeljárások hossza tekintetében is az Európai Tanács Miniszteri Bizottságának fokozott felügyelete alatt marad. 2020 januárjában lépett hatályba az a reform, amely az elsőfokú határozat után az elévülés megszakadásáról rendelkezik, az európai szemeszter keretében régóta szorgalmazott országspecifikus ajánlással összhangban. Ennek eredményeként nagy szükség van a hatékonyságnövelő intézkedésekre, főleg a fellebbviteli bíróságoknál.

A polgári és büntetőeljárások hatékonysági problémáinak kezelését célzó reformok a Parlament előtt vannak. A Parlament jelenleg tárgyal egy átfogó reformjavaslatot a polgári eljárás racionalizálása érdekében ; az erre vonatkozó ajánlás már 2013-ban megfogalmazódott az európai szemeszter keretében . Az átalakítással az eljárások egyszerűsítése, gyorsítása és fokozott digitalizálása révén próbálnak hatékonysági előnyöket elérni. A javaslat kiterjeszti az egyszerűsített eljárások alkalmazását és az egyesbíró által elbírálható ügyek körét. Lerövidíti az eljárási határidőket, és kötelezi a bírákat, hogy naptárban rögzítsék a bizonyítási eljárás időbeli lefolyását, a feleket pedig, hogy minden releváns aktust és dokumentumot elektronikusan nyújtsanak be. Felülvizsgálja a fellebbviteli eljárást és az alternatív vitarendezésre vonatkozó szabályokat, és bevezeti a kizárólag elektronikusan benyújtható írásbeli beadványokat. Ezenkívül a kényszervégrehajtási eljárás átalakításával felgyorsítja az eljárások végrehajtását. Szintén jelenleg tárgyalja a Parlament a büntetőeljárás átfogó reformját, amely a büntetőjogi tárgyalások hatékonyságának erősítését és a fellebbviteli eljárások felgyorsítását célozza. A reform a következő elemek átalakítását foglalja magában: értesítési rendszer, az egyszerűsített eljárások szélesebb körben való alkalmazása, egyesbíró előtti eljárás bevezetése másodfokon a közvetlen idézéseknél, az iratok elektronikus benyújtásának szélesebb körben való alkalmazása, egyszerűbb bizonyítási szabályok, határidők meghatározása az előzetes nyomozásra és a nyomozati szak elakadásának elkerülését szolgáló intézkedések. Az átalakítás megvalósulása esetén az elévülés megszakadása az elsőfokú ítélet közlésének időpontjától (amit egy korábbi reform vezetett be) csak az elmarasztaló ítéletekre vonatkozik, a felmentésekre nem. A fenti reformok gyors elfogadása hozzájárulhatna a hatékonyság növeléséhez. Ugyanakkor egyes rendelkezések új fegyelmi vétségeket vezetnének be a túlságosan elhúzódó eljárásokért felelős magisztrátusokra vonatkozóan. Ebben a tekintetben fontos, hogy a bevezetni kívánt rendelkezéseket az Európa Tanács ajánlásaira figyelemmel, a bírói függetlenség elvét tiszteletben tartva fogalmazzák meg.

II.Korrupcióellenes keret

A korrupció elleni küzdelem jogi és intézményi keretei nagyjából készen állnak. Egy új jogszabály is hatályba lépett, amely növeli a korrupciós bűncselekmények büntetési tételeit. A korrupció megelőzését és leküzdését több hatóság közös erőfeszítései szolgálják. A Nemzeti Korrupcióellenes Hatóság (ANAC) az a szerv, amely elsődlegesen felel a közigazgatásban jelentkező korrupció megelőzéséért, valamint az antikorrupciós stratégia meghatározásáért és a hároméves tervek elfogadásáért. A pénzügyi rendőrség korrupcióellenes egysége (Guardia di Finanza) szakosított bűnüldöző szervként felel a korrupciós nyomozásokét és a korrupció megelőzéséért. Ezenkívül különleges rendőri és ügyészségi szolgálatok fokozottan lépnek fel a szervezett bűnözés közigazgatásba való beszűrődésének kezelése érdekében. Az olasz pénzügyi hírszerző egység (Unita’ di informazione finanziaria per l’Italia) az olasz nemzeti bank független szervezete, amely támogatja az illetékes ügyészi hivatal munkáját, és együttműködik a Guardia di Finanzával, mint a gyanús tranzakciókról szóló jelentéseket fogadó szerv.

A Transparency International legújabb felmérése szerint Olaszország korrupcióérzékelési indexe 53/100-as, és az ország az EU-ban a 15. helyen, világszinten pedig az 51. helyen áll a rangsorban . A 2020-ban közzétett Eurobarométer tematikus felmérés szerint a válaszadók 88 %-a gondolja, hogy a korrupció széles körben elterjedt (az EU-átlag 71 %), és a válaszadók 35 %-a érzi úgy, hogy a korrupció érinti az ő mindennapi életét (az EU-átlag 26 %) . A vállalkozások körében a cégek 91 %-a gondolja, hogy a korrupció széles körben elterjedt (az EU-átlag 63 %), és a cégek 54 %-a látja problémának a korrupciót a saját üzleti tevékenységük során (az EU-átlag 37 %). A válaszadók 42 %-a találja úgy, hogy elegendő számú sikeres büntetőeljárás van ahhoz, hogy visszatartsa az embereket a korrupt gyakorlatoktól (az EU-átlag 36 %), míg a cégek 25 %-a gondolja, hogy a vezető tisztviselő vesztegetésén kapott emberek és cégek megfelelő büntetést kapnak (az EU-átlag 31 %) .

A közelmúltban felülvizsgálták a korrupcióval összefüggő bűncselekmények szankcionálásának mértékét. A jogalkotó szinte minden korrupciós bűncselekmény esetében növelte a büntetési tételeket az eredményesség és a visszatartó erő fokozása érdekében. Jelentősen szigorodtak a büntetések mind a hazai, mind pedig a külföldi tisztviselők aktív és passzív vesztegetése esetében. 2019 elején tovább szigorodott a szankciórendszer a tisztességtelen vesztegetés esetében. A korrupciós bűncselekmények széles körére vonatkozóan a mellékbüntetéseket is emelték a közhivatal viseléséből való élethosszig szóló kizárás és eltiltás alkalmazási körének kiterjesztésével. 2019 májusában módosították a vonatkozó rendelkezéseket a politikai maffia szavazatvásárlása tárgyában, megcélozva a bűnszervezetek, politikusok, vállalkozók és ügyintézők között esetleg fennálló hálózatokat. Olaszországban sikeresen működik a vagyonvisszaszerzés rendszere, amely a korrupció szankciórendszerének kulcsfontosságú kiegészítője. Az olasz vagyonvisszaszerzési rendszer elmarasztaló ítélet esetén és annak hiányában is rendelkezik elkobzásról, amit nemzetközileg helyes gyakorlatként ismernek el .

Megerősítették a Nemzeti Korrupcióellenes Hatóság jogköreit és kapacitását a szervezet korrupció elleni küzdelemben játszott megelőző szerepe vonatkozásában. A korrupciómegelőzés vonatkozásában az olasz megközelítés változását fémjelzi a Nemzeti Korrupcióellenes Hatóság (ANAC) 2012-es létrehozása, amelynek – a főként a közigazgatásban előforduló korrupciót érintő – szerepe és jogosítványai az utóbbi években megszilárdultak. Az ANAC független szervezet. Vezető testületének öt tagját hatéves időszakokra nevezik ki; a megbízatás nem megújítható. A jelöltekre – az igazságügyi miniszterrel ás a belügyminiszterrel történt egyeztetést követően – a közigazgatásért és az ügyintézés egyszerűsítéséért felelős miniszter tesz javaslatot, amelyet aztán a Miniszterek Tanácsa hagy jóvá, majd a köztársasági elnök nevezi ki a tagokat. Az ANAC 350 alkalmazottal működik. A közbeszerzések felügyelete és szabályozása is ennek a szervezetnek a feladatkörébe tartozik. Ez a hatáskör kiegészül a pályázatokról és a közszférában működő vállalatokról való adatgyűjtéssel. Ennek megvalósíthatósága érdekében az ANAC irányítja a közbeszerzési szerződések megfigyelőközpontját. Az ANAC-hoz érkeznek be a közigazgatási szerveknél történt visszaélésekről szóló jelentések is, a 90/2014. sz. törvényerejű rendelet alapján. A Nemzeti Korrupcióellenes Hatóság (ANAC) az a szerv, amely elsődlegesen felel a közigazgatásban jelentkező korrupció megelőzéséért, valamint a korrupcióellenes stratégia meghatározásáért és a hároméves tervek elfogadásáért. A korrupcióellenes stratégia a nemzeti korrupcióellenes tervre (PNA), valamint a közigazgatás és az állami irányítású vállalatok által elfogadott hároméves korrupcióellenes tervekre és magatartási kódexekre épül. Az ANAC szankcionálhatja a hároméves tervek és/vagy a magatartási kódexek elfogadásának elmulasztását, ugyanakkor a hatóság komoly erőfeszítéseket tesz a megelőzési kultúra fejlődésének elősegítéséért azzal, hogy tanácsokkal és iránymutatással látja el a közigazgatási szerveket, illetve irányelvek és standardok kidolgozásával támogat egyes igazgatási területeket a magatartási kódexeik létrehozásában. Az ANAC autonómiájának és függetlenségének további biztosítéka, hogy saját pénzforrásokkal rendelkezik. A saját pénzforrások a hatóság költségvetésének mintegy 87 %-át teszik ki .

A korrupcióellenes intézmények együttműködnek a szervezett bűnözés közigazgatásba való beszűrődése elleni fellépés terén. A körzeti maffiaellenes igazgatóság (DDA), a szakosított „körzeti maffiaellenes ügyészséghez” tartozó magisztrátusok szervezeti egysége felel a maffiabűnözés és más komoly bűncselekmények elleni küzdelemért. Ez az egyetlen szakosított ügyészi hivatal az olasz jogrendben. Ami a közigazgatással szembeni bűncselekményeket, köztük a korrupciót illeti, a nemzeti ügyészi hivatalok, különösen a közepes és nagyobb méretűek, szakosított munkacsoportokra támaszkodva végzik az ilyen bűnügyek kivizsgálását, és a korrupcióhoz köthető gazdasági bűncselekmények is a hatáskörükbe tartoznak. A szervezett bűnözés elleni küzdelem során kialakuló vizsgálati rendek és eljárások különösen fontosak a korrupciós bűncselekmények elleni fellépésben; ide sorolható az igazságügyi rendészeti erők csoportközi együttműködése (State Police, Carabinieri, Financial Police and sections of General Prosecutor’s Office) és az ilyen bűncselekményekre szakosodott igazságügyi rendészeti csoportok alakítása. 2017 novemberében a Nemzeti Maffiaellenes és Terrorizmusellenes Igazgatóság (DNA) és a Nemzeti Korrupcióellenes Hatóság megállapodást írt alá, amely hozzáférést enged a DNA-nak a cégnyilvántartásból elérhető információkhoz és a közbeszerzési szerződések ANAC által kezelt országos adatbázisához.

A bűnszervezetek növekvő mértékben folyamodnak korrupt gyakorlatokhoz a céljaik elérése érdekében. Az ANAC és az ügyészi szolgálat felderítette, hogy a maffia típusú szervezett bűnözői csoportok szisztematikusan alkalmaznak korrupciót és összejátszáson alapuló módszereket a közigazgatásban, különösen a közbeszerzésekkel összefüggésben. Ahogy az ANAC kiemelte a 2020. évi Parlamentnek szóló éves jelentésében , ez a tendencia folyamatosan erősödik. 2019-ben 633 maffiaellenes tiltó intézkedés történt; ez a szám 2018-ban 573 volt (10 %-os éves emelkedés), 2015 óta pedig összesen 2 600.

A Guardia di Finanza nevű szakosított rendőri szerv kifejezetten a korrupció elleni küzdelem területén működik. A Guardia di Finanza (GdF) katonai rendőri szerv, amely támogatja az illetékes ügyészi hivatalt, és együttműködik a Nemzeti Korrupcióellenes Hatósággal. A GdF fogadja a gyanús tranzakciókról szóló jelentéseket, és a maffiaellenes igazgatósággal együtt lefolytatja az ezek nyomán szükségessé váló vizsgálatokat, aminek során banki adatokhoz is hozzáférhet. A GdF szerint 2016 augusztusa és 2019 augusztusa között 339 jogi eljárást kezdeményeztek korrupció miatt, és az igazságszolgáltatási szervek 117 előzetes letartóztatást rendeltek el korrupció miatt, kizárólag a beszerzési szektor vonatkozásában. Az esetek 74 %-a (113 ügy) közbeszerzési szerződések odaítéléséhez kapcsolódott. A szervezett bűnözés beszűrődésének kockázata, valamint a korrupt és összejátszásra épülő módszerek alkalmazása a közbeszerzések befolyásolása céljából leginkább az önkormányzatokat érinti. A GdF támogatni tudja az ANAC-ot a hatáskörei gyakorlásában mind a közbeszerzések területén, mind pedig a szélesebb körben eszközölt korrupciómegelőzési intézkedésekben. A GdF az Európai Csalás Elleni Hivatallal (OLAF) is együttműködik, amellyel nemrégiben ellenőrzési akciót indított az orvostechnikai és egészségügyi eszközök online értékesítésének azonosítása érdekében.

A visszaélések jelentésével kapcsolatos jogszabályok a magánszférában önkéntes megfelelési programokra épülnek. A visszaélések jelentését szabályozó jogi keretek 2017-es felülvizsgálatát követően emelkedett a jelentések száma a közszférában. A magánszférában azonban továbbra is kevésbé eredményes a visszaéléseket bejelentő személyek védelme, ami annak tudható be, hogy a megfelelési program alkalmazása nem kötelező. Az ANAC legújabb éves jelentése szerint a visszaélések jelentésére szolgáló eszköz használata az utóbbi években exponenciálisan nőtt: míg 2015-ben 125 bejelentés volt, 2019-ben már 873, a 2015-től 2019-ig tartó időszakban pedig összesen 2 330 .

Az összeférhetetlenség szabályozása szétaprózódott. Olaszország alkalmatlansági esetek és összeférhetetlenségi esetek jogszabályi rögzítésével szabályozza a közigazgatásban és a kormányban előforduló érdekütközéseket. A „közigazgatási pozíciókra vonatkozó alkalmassági és összeférhetetlenségi szabályok” jogi keretrendszerének értelmezése az ANAC feladata, és a jogszabály helyes érvényesítésének felügyelete is ehhez a szervhez tartozik. A központi etikai szabályzat rendelkezik az összeférhetetlenségről. Egyes közhivatalok esetében korlátozás vonatkozik a közhivatal ellátásának befejezését követően elvállalható tevékenységekre vagy külső megbízásokra. A verseny- és piacfelügyeleti hatóság ellenőrzi az összeférhetetlen helyzeteket a kormányba való politikai kinevezéseket követően, valamint a megbízatás alatt és annak megszűnését követően is. Összeférhetetlenség megelőzését célzó szabályok találhatók még a 2013-as elnöki rendeletben. 2019-ben az ANAC iránymutatásokat adott ki az összeférhetetlenség szabályozására. A választott közhivatalt betöltő személyekre azonban fragmentált alkalmatlansági és összeférhetetlenségi szabályok vonatkoznak, és a szabályozás érvényre juttatásához szükséges átfogó rendszer is hiányzik. Ami a vagyonnyilatkozatokat illeti, a kormánytagok és szenior köztisztviselők jogszabály alapján kötelesek az adóbevallásuk benyújtása mellett adatlapokat kitölteni a jövedelmi forrásaikról, anyagi javaikról és külsős megbízatásaikról. A képviselőház és a szenátus tagjainak jelentést kell benyújtaniuk a közhiteles nyilvántartásokban szereplő vagyonukról és javaikról, a társadalmi tevékenységeikről, a társasági részesedéseikről a legutóbbi adóbevallásukkal együtt. A fenti információk egy része megtalálható a Parlament honlapján és az egyes tagok profiljában. A magisztrátusoknak a parlamenti képviselők által megadottakhoz hasonló típusú információkat tartalmazó nyilatkozatot kell benyújtaniuk az Igazságszolgáltatási Főtanácsnak.

A lobbitevékenységre és „forgóajtó-effektusra” is oda kell figyelni. A képviselőházban végzett lobbitevékenységről szóló 208/2017. sz. határozat létrehozza a lobbisták közhiteles nyilvántartását minden közérdeket képviselő természetes és jogi személy részére. Ez a lobbitevékenységet folytatni kívánó korábbi parlamenti vagy kormánytagokra is vonatkozik. Egy, a harmadik személyekkel szervezett találkozók jelentésére vonatkozó hasonló kötelezettség a kormánytagokra nem alkalmazandó. A „forgóajtó-effektusra” vonatkozóan konkrét rendelkezések vannak érvényben. 2019 októberében a Nemzeti Tanács az Olasz Korrupcióellenes Hatóságot jelölte ki a „forgóajtó-effektus” felügyeletére és szankcionálására. A hatóság feladatkörébe tartozik a jogsértések felmérése, a szerződések érvénytelenítése és a szankciók megállapítása. A „forgóajtó-effektusra” vonatkozó rendelkezések jelenleg csak a közhivatalt ellátó személyekre vonatkoznak, a politikai tisztséget betöltőkre nem. A Korrupcióellenes Hivatal felszólította a Kormányt a „forgóajtó-effektusra” vonatkozó jogi szabályozás fejlesztésére.

III.Médiapluralizmus

A véleménynyilvánítás szabadságát és a sajtószabadságot az alkotmány 21. cikke rögzíti. A másodlagos jogalkotás szilárd kereteket teremt az olasz média sokszínűségének biztosításához. A független szabályozóként működő kommunikációt felügyelő hatóság (AGCOM) jogszabály alapján jött létre, és szabályozói, felügyeleti, jogérvényesítő, valamint szankcionáló jogosítványokkal rendelkezik a médiaszektorban. A rágalmazás egy évig terjedő szabadságvesztéssel sújtható; ez a szabályozás jelenleg alkotmánybírósági felülvizsgálat alatt áll. Az újságíróknak fel kell vetetniük magukat az újságírók rendjébe, amely a szakma önszabályozását látja el. Ezenkívül az ágazatra érvényes etikai szabályok is vonatkoznak rájuk, nevezetesen az újságírók kötelezettségeiről szóló, egységes szerkezetbe foglalt szöveg. Az AGCOM felügyeleti szerepet lát el a médiaszektorban, újságírást megfigyelő központja monitorozza a szakma működését, és külön jelentést készít az újságírókkal szembeni fenyegetésekről.

Az audiovizuális médiaszolgáltatásokat független szerv szabályozza. A jogszabály szerint az AGCOM „teljesen autonóm módon működik, ítéleteit és értékeléseit függetlenül alakítja ki”. A 2006-os olasz költségvetési törvény óta az AGCOM autonóm módon kezeli a költségvetését, és teljes finanszírozását a feladatkörébe tartozó szektorokban működő cégek biztosítják, amelyek az éves bevételük százalékos arányában, szigorú elszámolási szabályok alapján járulnak hozzá a szervezet működéséhez. Az AGCOM elnökének és elnökségi tagjainak jelölése és kinevezése jogszabályban rögzített eljárások szerint történik, és szigorú szabályok nyújtanak védelmet az összeférhetetlenség kialakulásával szemben. Az elnökségi tagok megbízatási idejét célzatosan és markánsan elhatárolták a választási ciklusoktól, ugyanakkor az AGCOM elnökének és elnökségi tagjainak visszahívása nem szabályozott. Az AGCOM szigorú szabályokat alkalmaz a munkatársai felvételére, és egy kétéves „cool-off” időszakot is bevezettek, amely alatt a korábbi vezetők sem közvetlen, sem közvetett kapcsolatot nem létesíthetnek a szabályozott ágazatban működő vállalkozással. A fenti szabályok biztosítják az AGCOM függetlenségét.

Az olasz Ordine dei giornalisti egy 1963-ban alapított nonprofit közjogi testület, amely az újságírói szakmát képviseli. Ez a testület kezeli az Albo dei giornalisti nevű jegyzéket (újságírók jegyzéke) – a szakma gyakorlásának kötelező feltétele a jegyzékbe való felvétel, monitorozza és védi a tagjai munkavégzését. Az Ordine nemzeti tanácsa figyelmeztetéseket adhat ki, bírálhatja, felfüggesztheti és kizárhatja a tagjait. Az Ordine a Testo unico dei doveri del giornalista” (egységes szerkezetbe foglalt magatartási kódex), amelyet 2016-ban fogadtak el. A 2020-as médiapluralizmus-monitor (MPM) kiemeli a tényt, hogy ennek a speciálisan olasz rendszernek köszönhetően a szakma nem teljesen nyitott, ami még azzal együtt is így van, hogy „a gyakorlatban egyre kevésbé tartják be ezt a követelményt”.

A médiatulajdonlás átláthatóságának elvét az Alkotmány rögzíti. A jogszabály a következő küszöböket rögzíti az összefonódások vonatkozásában: egy tartalomszolgáltató csak meghatározott számú engedéllyel rendelkezhet, az egy üzemeltető által elérhető összbevétel korlátozott, az AGCOM minden fúziót és felvásárlást vizsgálat alá von a szektorban, megkötések vannak a médiaközi tulajdonra vonatkozóan, és az érintett piacok mindegyikén tilalmak vonatkoznak a piaci erőfölény kialakulására. A kommunikációs szolgáltatók jegyzéke (ROC) 1997-ben jött létre, és az olasz kommunikációs ágazatban működő szolgáltatók kötelesek felvetetni magukat erre a jegyzékre több adatlap kitöltésével, amelyeken a tulajdonosi szerkezetükre és a médiaszolgáltatónál szerkesztői felelősséggel felruházott személyekre vonatkozó információkat kell megadniuk. A ROC félig automatikusan megszerezheti a regisztrált jogalanyok tulajdonosi láncolatait a nemzeti Kereskedelmi Kamarától. A ROC-ban nyilvántartott médiacégek tulajdonosaira vonatkozó információk elérhetőek a Kereskedelmi Kamara honlapján, illetve az AGCOM-nak küldött indokolt kérelem útján is megismerhetők. Ugyanakkor a 2020-as MPM rámutat, hogy a rendszer sikeres működése bizonyos szempontokból akadályozott, és hogy a fent említett információk nem mind közvetlenül nyilvánosak, ami különösen igaz a tényleges tulajdonos személyének megismerhetőségére. Tehát az MPM értékelése szerint ez a mutató közepes kockázatot jelez.