TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 2

2. Eredmények 3

2.1. Jogszabályi rendelkezések, iránymutatások és szakpolitikák 3

2.2. Költségtérítés és más ösztönzési formák 4

2.3. Promóciós és reklámtevékenységek 5

2.4. Szövet-, illetve sejtgyűjtés és -ellátás 6

3. Összefoglalás és záró megjegyzések 8

BEVEZETÉS

A 2004/23/EK irányelv[1] 12. cikke meghatározza a szövet- és sejtadományozás alapelveit. A cikk szerint a tagállamok törekednek a szövetek és sejtek önkéntes és térítésmentes adományozásának biztosítására . A donorok részesülhetnek költségtérítésben, amelynek kizárólag az adományozással kapcsolatos költségek és kényelmetlenségek fedezésére kell korlátozódnia. Ebben az esetben a tagállamok határozzák meg azokat a feltételeket, amelyek mellett költségtérítés nyújtható.

A tagállamok továbbá meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az emberi szövetek és sejtek adományozásának támogatására irányuló promóciós és egyéb reklámtevékenységek megfeleljenek a tagállamok által megállapított iránymutatásoknak, illetve jogszabályoknak. Ezek az iránymutatások vagy jogszabályok megfelelő korlátozásokat és tilalmakat tartalmaznak annak megakadályozása érdekében, hogy az emberi szövetekre és sejtekre vonatkozó igényeket, vagy azok elérhetőségét pénzügyi nyereség vagy egyéb hasonló haszon kilátásba helyezésével reklámozzák.

A tagállamok törekednek annak biztosítására, hogy a szövetek és sejtek gyűjtése nonprofit alapon történjen.

Az adományozott szöveteket és sejteket, úgymint a bőrt, a csontokat, az inakat, a szaruhártyát, valamint a vérképző őssejteket egyre gyakrabban használják az orvosi terápiás beavatkozások során, illetve kiinduló anyagként fejlett terápiás gyógyszerkészítményhez. A reproduktív sejteket[2] használják továbbá az orvosilag asszisztált reprodukciós technológiában (ART), például az in vitro megtermékenyítés (IVF) és más úgynevezett asszisztált reprodukciós technológiás technikák során a mesterséges vagy részben mesterséges terhesség elérése érdekében.

A 2004/23/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének megfelelően a tagállamok minden harmadik évben jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az önkéntes és térítésmentes adományozás gyakorlatáról. A szövetek és sejtek önkéntes és térítésmentes adományozásának tagállamok általi ösztönzéséről szóló első bizottsági jelentést[3] 2006-ban tették közzé.

E bizottsági jelentés a sejtek és szövetek önkéntes és térítésmentes adományozásáról szóló jelentéssablonra benyújtott tagállami válaszokon alapul; ezt a jelentéssablont 2010 nyarán kapták kézhez a szövetek és sejtek tekintetében illetékes hatóságok. Valamennyi tagállam benyújtotta jelentését a Bizottságnak. Emellett Liechtenstein és Norvégia is jelentést tettek (összesen 29 ország nyújtott be jelentést). E jelentés főbb megállapításairól a szövetek és sejtek tekintetében illetékes hatóságok is tájékoztatást kaptak[4].

Ez a jelentés a szövetek és sejtek önkéntes és térítésmentes adományozásának uniós gyakorlatáról kíván áttekintést nyújtani a következő szempontok alapján: (1) jogszabályi rendelkezések, iránymutatások és szakpolitikák, (2) költségtérítés és ösztönzők, (3) népszerűsítés, valamint (4) gyűjtés és ellátás.

EREDMÉNYEK

Jogszabályi rendelkezések, iránymutatások és szakpolitikák

A jelentést benyújtó 29 ország közül 27 országban létezik (kötelező vagy nem kötelező erejű) szabályozás a szövetek és sejtek önkéntes és térítésmentes adományozására vonatkozóan.

I. ábra

[pic]

Amint azt az I. ábra mutatja, 25 országban nemzeti jogszabályokban lefektetett, kötelező erejű rendelkezések szabályozzák a sejtek és szövetek önkéntes és térítésmentes adományozását (Belgium, Bulgária, Ciprus, Cseh Köztársaság, Dánia, Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Görögország, Hollandia, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Németország, Olaszország, Portugália, Románia, Spanyolország, Svédország, Szlovákia, Szlovénia és Norvégia). Máltán kettős rendszer működik: a nemzeti jogszabályokban lefektetett, kötelező erejű rendelkezések mellett az ágazat által meghatározott szabályok érvényesülnek (önszabályozás), míg Írországban és Liechtensteinben nincsenek e területre vonatkozó jogszabályi rendelkezések. E tekintetben Ausztria nem szolgáltatott adatokat.

E jogszabályi rendelkezéseket vagy iránymutatásokat azonban számos országban módosították. Az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozás tagállamok általi ösztönzéséről szóló első bizottsági jelentés 2006. évi közzététele óta Bulgária, a Cseh Köztársaság, az Egyesült Királyság, Lengyelország és Portugália frissítette, illetve módosította az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozásra vonatkozó rendelkezéseit. Emellett Bulgária, Írország, Málta és Liechtenstein is frissíteni vagy módosítani kívánja az e területre vonatkozó jogszabályi rendelkezéseit, illetve iránymutatásait.

A sejtek és szövetek önkéntes és térítésmentes adományozását szabályozó jogszabályi rendelkezések megsértése esetére 23 ország (Ausztria, Belgium, Bulgária, Ciprus, Cseh Köztársaság, Dánia, Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Görögország, Hollandia, Lengyelország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Németország, Olaszország, Portugália, Románia, Svédország, Szlovénia és Norvégia) bírságot állapított meg. Eddig egy ország (a Cseh Köztársaság) szabott ki ilyen jellegű bírságot.

Költségtérítés és más ösztönzési formák

13 ország (Bulgária, Cseh Köztársaság, Dánia, Egyesült Királyság, Finnország, Görögország, Hollandia, Litvánia, Magyarország, Málta, Olaszország, Spanyolország és Szlovénia) rendelkezik szövet- és sejtdonoroknak nyújtható, költségtérítésre és egyéb ösztönző eszközökre vonatkozó vezérelvekkel.

19 ország, úgymint Belgium, a Cseh Köztársaság, Dánia, az Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Görögország, Hollandia, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Németország, Olaszország, Spanyolország, Szlovákia, Szlovénia és Svédország számol be élő szövet- és sejtdonoroknak bizonyos formában nyújtott költségtérítési, illetve ösztönző eszközökről.

A következő 14 ország különféle, a reproduktív sejtek adományozására vonatkozó költségtérítési, illetve ösztönző formát kínál: Ausztria, Belgium, Bulgária, Dánia, Észtország, Finnország, Franciaország, Hollandia, Magyarország, Portugália, Spanyolország, Szlovákia, Szlovénia és Norvégia.

4 ország (Bulgária, Románia, Spanyolország és Szlovénia) biztosít az elhunyt donorok rokonainak költségtérítési vagy egyéb ösztönző eszközöket (lásd a II–IV. ábrát).

II. ábra

[pic]

Amint azt a II. ábra mutatja, a szövet- és sejtdonoroknak (a reproduktív sejteket kivéve) nyújtott költségtérítési vagy ösztönző eszközök főbb formái közé tartozik az utazási költségek és az egészségügyi kiadások megtérítése, a jövedelemkieséshez kapcsolódó költségtérítés, valamint a frissítő italok és ételek biztosítása.

III. ábra

[pic]

A III. ábra a reproduktívsejt-donoroknak nyújtott főbb költségtérítési és ösztönző eszközöket tünteti fel, beleértve az utazási költségek megtérítését, valamint a frissítő italok és ételek biztosítását.

IV. ábra

[pic]

A IV. ábra az elhunyt donorok rokonainak biztosított legfontosabb költségtérítési és ösztönző eszközöket szemlélteti.

Promóciós és reklámtevékenységek

A következő országok számolnak be az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozást népszerűsítő intézkedésekről: Belgium, Bulgária, Ciprus, Dánia, az Egyesült Királyság, Finnország, Franciaország, Görögország, Hollandia, Írország, Lengyelország, Litvánia, Málta, Németország, Olaszország, Portugália, Spanyolország, Svédország és Szlovénia.

V. ábra

[pic]

Amint a fenti ábra jelzi, az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozás népszerűsítését szolgáló legelterjedtebb intézkedések közé tartoznak az adományozást népszerűsítő rendezvények, valamint a tudatosságnövelő és tájékoztató kampányok. 11 országban a promóciós és reklámtevékenységek konkrét célcsoportokra irányulnak, így például tanulókra, egészségügyi szakemberekre, kórházi alkalmazottakra, rendőrökre és katonákra, véradókra és bizonyos kisebbségi csoportokra (köldökzsinórbankok számára).

A 2004/23/EK irányelv 12. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az emberi szövetek és sejtek adományozásának támogatására irányuló promóciós és egyéb reklámtevékenységek megfeleljenek a tagállamok által megállapított iránymutatásoknak vagy jogszabályoknak. Ezek az iránymutatások vagy jogszabályok megfelelő korlátozásokat, illetve tilalmakat tartalmaznak annak megakadályozása érdekében, hogy az emberi szövetekre és sejtekre vonatkozó igényeket, vagy azok elérhetőségét pénzügyi nyereség vagy egyéb hasonló haszon kilátásba helyezésével reklámozzák. A következő 23 ország számol be a reklámtevékenységekre vonatkozó ilyen jellegű korlátozásokról: Ausztria, Belgium, Bulgária, Ciprus, Cseh Köztársaság, Dánia, Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Hollandia, Lengyelország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Németország, Olaszország, Portugália, Románia, Spanyolország, Svédország, Szlovákia és Szlovénia. E korlátozások megsértése esetére 20 országban állapítottak meg bírságokat.

Szövet-, illetve sejtgyűjtés és -ellátás

A jelentést benyújtó országok többségében (Belgium, Hollandia, Lengyelország, Litvánia, Magyarország, Olaszország, Portugália, Spanyolország, Svédország, Szlovákia és Norvégia) állami szövet-, illetve sejtgyűjtő és -ellátó intézmények működnek, vagy pedig az állami és magánkézben tartott szövet-, illetve sejtgyűjtő és -ellátó intézmények kettős rendszere áll fenn (Ausztria, Bulgária, Cseh Köztársaság, Dánia, Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Görögország, Írország, Luxemburg, Málta, Németország, Románia és Szlovénia). A fennmaradó három országban (Ciprus, Lettország és Liechtenstein) magánkézben levő és/vagy más jellegű szövet-, illetve sejtgyűjtő és -ellátó intézményeket találunk (lásd a VI. ábrát).

VI. ábra

[pic]

A jelentést benyújtó országok körülbelül 30%-a biztosít pénzügyi ösztönzőket például kórházaknak, egészségügyi dolgozóknak vagy szövetfeldolgozó és -tároló egységeknek a szövetek és sejtek gyűjtéséhez.

Ami az önellátást illeti, 11 ország rendelkezik a szövetekkel és sejtekkel való önellátást elősegítő szakpolitikákkal (Bulgária, Cseh Köztársaság, Franciaország, Hollandia, Lengyelország, Olaszország, Portugália, Svédország, Szlovákia, Szlovénia és Norvégia). Ezenfelül 17 ország kétoldalú vagy más jellegű megállapodások/együttműködési formák révén biztosítja a nemzeti szintű szövet- és sejtellátást (Belgium, Bulgária, Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Görögország, Írország, Olaszország, Litvánia, Luxemburg, Málta, Portugália, Spanyolország, Svédország, Szlovákia, Szlovénia és Liechtenstein).

Az ellátásra vonatkozóan számos ország számol be rendszeres nemzeti szintű szövet- és sejtkészlet-hiányról (lásd a VII. ábrát).

VII. ábra

[pic]

Amint azt a fenti ábra is mutatja, a jelentést benyújtó országok majdnem fele tapasztal rendszeres csontvelő-hiányt, és kilenc ország számol be rendszeres hímivarsejt- és petesejthiányról. Készlethiány tapasztalható továbbá a szaruhártya-, csont-, ín- és bőrszövetekkel, illetve -sejtekkel való ellátásban is.

ÖSSZEFOGLALÁS ÉS ZÁRÓ MEGJEGYZÉSEK

A jelentésből kiderül, hogy a tagállamok összességében betartják a 2004/23/EK irányelv 12. cikkének rendelkezéseit, melynek értelmében minden szükséges intézkedést meg kell tenniük annak biztosítására, hogy ösztönözzék az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozást.

E jelentés, amely lényegében összhangban áll az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozásról szóló, 2006-ban közzétett első jelentéssel, arra mutat rá, hogy az EU egészében kiforrott jogszabályi rendelkezések és iránymutatások szabályozzák az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozást. A 29 jelentést benyújtó ország közül 27 országban léteznek ilyen jellegű jogszabályi rendelkezések vagy iránymutatások.

A jelentést benyújtó országok közül 19 nyújt a szövet- és sejtdonoroknak (kivéve reproduktív sejtek) bizonyos formában költségtérítési vagy ösztönző eszközöket (például a utazási költségek vagy az egészségügyi kiadások megtérítése). Ami a reproduktív sejteket illeti, körülbelül az országok fele nyújt különböző költségtérítési, illetve ösztönző eszközöket, beleértve az utazási költségek megtérítését, a frissítő italok és ételek biztosítását és a jövedelemkieséshez kapcsolódó költségtérítést. Négy ország biztosít továbbá különböző költségtérítési vagy ösztönző eszközöket az elhunyt donorok hozzátartozóinak.

19 országban tettek intézkedéseket az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozás népszerűsítése érdekében, például tudatosságnövelő és tájékoztató kampányok keretében. Ezenfelül 23 országban vezettek be korlátozásokat vagy tilalmakat az emberi szövetekre és sejtekre irányuló kereslet vagy kínálat pénzügyi nyereség vagy egyéb hasonló haszon kilátásba helyezésével történő reklámozására vonatkozóan (a 2004/23/EK irányelv 12. cikkével összhangban).

A szövetek és sejtek gyűjtésére vonatkozóan a jelentésből megállapítható, hogy az országok többségében állami szövet-, illetve sejtgyűjtő és -ellátó intézmények működnek, vagy pedig az állami és magánkézben tartott szövet-, illetve sejtgyűjtő és -ellátó intézmények kettős rendszere áll fenn. Ami az ellátást illeti, 11 ország rendelkezik a sejtekkel és szövetekkel való önellátást elősegítő szakpolitikákkal, 17 ország pedig kétoldalú vagy más jellegű megállapodások/együttműködési formák révén biztosítja a nemzeti szintű szövet- és sejtellátást. Az országok majdnem fele azonban bizonyos szövetek és sejtek esetében hiányról számolt be, beleértve a csontvelőt és az ivarsejteket is.

A 2004/23/EK irányelv 12. cikke értelmében a Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot minden olyan szükséges intézkedésről, amelyet tenni szándékozik az önkéntes és térítésmentes szövet- és sejtadományozás területén. E jelentés eredményei alapján a Bizottság a tagállamokkal együtt mérlegeli a további intézkedések szükségességét, egyúttal azt is szem előtt tartva, hogy a Bizottság megbízatása a szövetek és sejtek minőségére és biztonságosságára terjed ki.

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 2004/23/EK irányelve (2004. március 31.) az emberi szövetek és sejtek adományozására, gyűjtésére, vizsgálatára, feldolgozására, megőrzésére, tárolására és elosztására vonatkozó minőségi és biztonsági előírások megállapításáról.

[2] A 2006/17/EK irányelv meghatározása szerint a reproduktív sejtek „az asszisztált reprodukció céljára történő felhasználásra szánt valamennyi szövet és sejt”.

[3] COM/2006/0593 végleges.

[4] http://ec.europa.eu/health/blood_tissues_organs/docs/ev_20101206_mi_en.pdf