HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 51/28

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A megosztásalapú gazdaság helyi és regionális vetülete

(2016/C 051/06)

Előadó: Benedetta BRIGHENTI (IT/PES), Castelnuovo Rangone polgármester-helyettese, Modena tartomány

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

1. úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság, amely új vagy felélesztett társadalmi mintákon alapul, jelentős üzleti, jogi és intézményi kihatásokkal jár – olyan társadalmi gyakorlatokról van szó, mint a megosztás és az együttműködés. Tekintettel innovatív és dinamikus jellegére, a koncepció nem definiálható pontosan. Elmondható azonban, hogy az alábbi jellemzőkkel bíró jelenségeket foglal magában: i. legfontosabb szereplői nem úgy viselkednek, mint ami a klasszikus közgazdasági modellek alapján elvárható (azaz, mint az úgynevezett homo oeconomicus). Ettől még ez a viselkedés éppúgy lehet ésszerű és célratörő; ii. a megosztásalapú gazdaság olyan platformra épülő megközelítést alkalmaz, amely szerint a kapcsolatok, a hírnév, a társadalmi bizalom és egyéb, a közösségen belüli nem gazdasági motivációk a fő gazdasági mozgatórugók részévé válnak; iii. a megosztásalapú gazdaság intenzíven, nagymértékben igénybe veszi a digitális technológiákat és az adatgyűjtést. Az adatok elsődleges nyersanyaggá válnak. Az állandó költségek többnyire externalizáltak; iv. alacsonyabb, helyi szinten egyes kapcsolódó kezdeményezések fizikai eszközök (közös munkaterek, városi közös javak stb.) megosztott használatára vagy kezelésére korlátozódhatnak, vagy az együttműködésen alapuló jóléti rendszerek új formáiként jelenthetnek meg, időnként egy utcán vagy épületen belül; v. a megosztásalapú gazdaság akár piaci, akár szociális szempontú modellek alapján is szerveződhet;

2. ennek kapcsán megjegyzi, hogy az Európai Bizottság [az angol nyelvi változatban] a „megosztásalapú gazdaság” helyett inkább az „együttműködő gazdaság” kifejezést használja, és frissen közzétett, „Az egységes piac továbbfejlesztése” című közleményében (1) első ízben tesz erőfeszítést a fogalom meghatározására, mely szerint „a megosztásalapú gazdaság, a lekérhető szolgáltatások összetett ökoszisztémája, valamint az áruk online platformokon keresztül megvalósuló, ideiglenes használata gyors ütemben fejlődik. A megosztásalapú gazdaság szélesebb választási lehetőségeket és alacsonyabb árakat eredményez a fogyasztók szempontjából, s ugyanakkor növekedési lehetőségeket kínál az induló és meglévő európai vállalkozások számára, mind saját hazájukban, mind pedig a határokon túl. Ugyanakkor növeli a foglalkoztatást, és az általa kínált rugalmasabb munkabeosztási formák – a szakképzettséget nem igénylő kiegészítő állásoktól a részidős vállalkozásig – számos előnnyel járnak a munkavállalók számára. Mindez magában hordozza az erőforrások hatékonyabb kiaknázásának és így a termelékenység és a fenntarthatóság növelésének lehetőségét.” Az RB szerint azonban ez a meghatározás a megosztásalapú (vagy együttműködő) gazdaság kereskedelmi és fogyasztói szempontjait helyezi a középpontba, miközben figyelmen kívül hagyja a nem kereskedelmi és a közös javakon alapuló megközelítéseket. Ezért kéri, hogy az Európai Bizottság elemezze részletesebben, és csak ezután határozza meg a megosztásalapú gazdaság különféle formáit (melyek egy része a szociális gazdasághoz tartozik).

A megosztásalapú gazdaság mint paradigmaváltó

3. hangsúlyozza, hogy sokak szerint a megosztásalapú gazdaság legfőbb szereplője többé nem a „fogyasztó”, aki birtokolni kíván valamit, vagy meg akar vásárolni egy szolgáltatást, hanem inkább a polgár, az egyszerű ember, a felhasználó, az előállító, termelő, alkotó, tervező, munkatárs, digitális kézműves, vagy városi gazdálkodó, aki szeretne hozzájutni egy olyan szolgáltatáshoz vagy eszközhöz, amelyre bizonyos igényei kielégítéséhez szüksége van;

4. rámutat arra, hogy mások szerint viszont a megosztásalapú gazdaság szereplője sok esetben olyan személy, aki hajlandó fellépni egy anyagi vagy nem anyagi jellegű, közös, nyílt hozzáférésű erőforrás gondozása, kezelése, létrehozása vagy megújítása céljából, állami vagy magánszolgáltató közvetítése nélkül, egyenrangú felek közti, személyes, alacsony szintű kapcsolat alapján. A megosztásalapú gazdaság szereplője tehát nem pusztán „gazdasági szereplő”. Inkább társadalmi, személyes vagy civil szereplő lehet, aki számára a hagyományos gazdasági motivációk másodlagosak, vagy teljesen hiányoznak. A megosztásalapú gazdaság bizonyos területei nem tekinthetők feltétlenül „gazdaság”-nak a szó szűkebb értelmében, hanem olyan társadalmi közösségek és együttműködési hálózatok, amelyek új gazdasági vállalkozásokat eredményeznek, vagy valamilyen funkciót töltenek be a meglévő gazdasági tevékenységekben;

5. kiemeli, hogy a megosztásalapú gazdaság láthatóan megkérdőjelezi a hagyományos közgazdasági modelleket, amelyek egyértelmű különbséget tesznek fogyasztó és termelő között;

6. úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság olyan új gazdasági identitáshoz vezethetne, amelyben az egyén nem egyedül kíván fellépni, és ahelyett, hogy saját anyagi érdekeinek maximalizálására törekedne, gazdasági viselkedését a közösség iránti kötelezettségvállalással társítja, fellép a közös – társadalmi, gazdasági és politikai – színtéren, és megfelelő pozíciót foglal el a többiek viszonylatában ahhoz, hogy szolgálhassa az általános közérdeket (vagyis az úgynevezett „mulier activa” szerepét tölti be) (2);

7. kiemeli, hogy különbséget kell tenni a megosztásalapú gazdaság különféle formái között. Mind ugyanazt a társadalmi paradigmát alkalmazzák, amelynek lényege a megosztás, a közreműködés és az együttműködés, mégis jelentősen eltérnek egymástól. Érdemes lenne körülírni a megosztásalapú gazdaság azon formáit, amelyek valamilyen módon állandósítják a korábbi gazdasági modell társadalmi és gazdasági dinamikáját, és eltérő szabályozást alkalmazni mindegyikükre. A profitorientált/nonprofit különbségtétel és azon vállalatok vagy szövetségek típusa, melyek a megosztásalapú gazdaságokra vonatkozó projekteket indítanak, valamint– tekintettel a közösségi jogra – a határokon átnyúló kereskedelemre gyakorolt hatások fontos paraméterek lehetnek a különböző formák elhatárolásához és differenciált szabályozási megközelítések javasolásához.

8. rámutat arra, hogy a szigorú értelemben vett megosztásalapú gazdaság és ennek együttműködési formái között először is úgy lehetne különbséget tenni, ha az együttműködést a megosztás további rétegeként határozzuk meg. Megkülönböztethetjük ugyanis azokat a kezdeményezéseket, amelyek különbségtételt vezetnek be és honosítanak meg különféle felhasználótípusok (fogyasztók-felhasználók vs. szolgáltatók-felhasználók) között, azoktól a kezdeményezésektől, amelyek az egyenrangú szereplők megközelítését támogatják, amely szerint minden felhasználó egyben szolgáltató és fogyasztó is lehet, illetve akár a platform irányításában is részt vehet. Figyelembe lehet venni emellett a gazdasági művelet irányítási és felügyeleti modelljét, különbséget téve azok között a helyzetek között, ahol a platform pusztán az egyének összakapcsolásának eszköze (akik önállóan kötnek megállapodást), és ahol a közvetítő megtartja az ellenőrzést a művelet felett (3). A további együttműködés a megosztásalapú gazdaság közös javakon alapuló megközelítését tételezheti fel (4). Ha az érintett szereplők nem pusztán osztoznak egy erőforráson, hanem együtt is működnek annak érdekében, hogy közös erőforrást hozzanak létre vagy újítsanak meg a szélesebb nyilvánosság, a közösség számára, akkor ezzel a javak közössé tételéért működnek együtt;

9. úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság két fő kategóriája és négy formája van kialakulóban: — a szigorú értelemben vett megosztásalapú gazdaság, vagyis lekérhető gazdaság — „hozzáférés-alapú gazdaság” – olyan kezdeményezések, amelyek üzleti modellje szerint az áruk és szolgáltatások forgalma a hozzáférésen és nem a birtokláson alapul. Ez azt jelenti, hogy a javakat ideiglenesen bérbe adják ahelyett, hogy végleg eladnák azokat, — az úgynevezett „gig gazdaság” (eseti munkák) a megosztásalapú gazdaság olyan kezdeményezései esetében, amelyek a digitális piacon valósulnak meg, — erőforrás-egyesítő gazdaság — „együttműködő gazdaság” – olyan kezdeményezések, amelyek előmozdítják az egyenrangú feleken alapuló megközelítést, és/vagy bevonják a felhasználókat a termelési folyamat megtervezésébe, illetve közösséggé alakítják az ügyfeleket, — „szolidáris gazdaság” (commoning economy) – közös tulajdonú vagy vezetésű kezdeményezések a megosztásalapú gazdaságon belül;

10. megjegyzi, hogy az Európai Bizottság egy frissen közzétett tanulmányból (5) idéz, amely szerint a megosztásalapú gazdaság a globális bevételeket potenciálisan a jelenlegi mintegy 13 milliárd euróról 2025-ig akár 300 milliárd euróra is növelheti. Az RB szerint azonban a megosztásalapú gazdaság növekedése csak részben tekintendő forradalomnak, illetve a válság következményének. Bizonyos esetekben jelentheti azt is, hogy a jelenlegi gazdasági modell egyes területei visszatérnek (6) vagy elmozdulnak (7) nagy múltú gazdasági hagyományok és modellek (pl. szövetkezeti gazdaság, szociális gazdaság, szolidáris gazdaság, kézműves termelés, közjavakon alapuló gazdaság), vagy akár ősi kereskedelmi formák (pl. barterkereskedelem) felé, amelyek alternatívát jelentenek a piacgazdaság tőkeigényes formáival szemben;

11. hangsúlyozza, hogy a technológiai innováció kulcsszerepet játszik a megosztásalapú gazdaság kialakításában, mely kezdeményezéseinek meghatározó része az együttműködési platformok alkalmazásán alapul, amelyek keretében az áruk és/vagy szolgáltatások tranzakciója/kereskedelme megvalósul. Ezért meg kell erősíteni a digitális szakadék áthidalását célzó kezdeményezéseket, különösen akkor, ha a digitális egységes piac kialakítása a cél;

12. hangsúlyozza, hogy olyan esetekben, amikor a megosztásalapú gazdaságból következő új szolgáltatások agresszív kiszorító hatást gyakorolnak a hagyományos szolgáltatásokra, gyakran súlyos felelősség terheli a nemzeti, regionális és helyi szintű közhatóságokat, amennyiben: — a közhatóságok által megállapított piaci hozzáférési követelmények – a fiskális politikai és a szakmai követelmények egyaránt – mono- vagy oligopóliumok kialakulásához vezettek anélkül, hogy fennállnának a piac nem megfelelő működésének feltételei, — nem épültek ki rendszerek a kínált szolgáltatások minőségének ellenőrzésére;

A megosztásalapú gazdaságra vonatkozó uniós kezdeményezés elveinek kidolgozása

13. úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság javíthatja az életminőséget, elősegítheti a növekedést – különösen a helyi gazdaságokban –, továbbá mérsékelheti a környezeti hatásokat. Emellett új, minőségi munkahelyeket teremthet, csökkentheti a költségeket és javíthatja bizonyos árucikkek, szolgáltatások vagy az infrastruktúra elérhetőségét és hatékonyságát. Ugyanakkor fontos, hogy a megosztásalapú gazdaságon keresztül kínált szolgáltatások ne vezessenek adókikerüléshez vagy tisztességtelen versenyhez, illetve ne sértsenek helyi és regionális szabályozást, vagy tagállami és európai jogszabályt; Fontos, hogy az összes lehetséges pozitív és negatív hatás kiértékelése, valamint a közpolitikai célok meghatározása is a megosztásalapú gazdaságra irányuló szabályozási kezdeményezések alapvető mozgatórugói közé tartozzanak;

14. úgy véli, hogy biztosítani kell az újonnan érkezők számára a piacra való szabad bejutást. A megosztásalapú gazdaság platformjai és kezdeményezései által történő adatgyűjtés „egyensúlyhiányt okozhat a gazdasági hatalomban”. Az adatok a megosztásalapú gazdaság nyersanyagai, és bizonyos esetekben, ahol csak lehetséges, nyílt forrásokból kell származniuk. Erre olykor azért van szükség, hogy csökkenjenek a megosztásalapú gazdaságba történő belépés akadályai, lehetővé váljon a megosztásalapú gazdaságra irányuló kezdeményezések és az ilyen vállalkozások hatásainak az értékelése, továbbá hogy a kormányzás minden szintjén elő lehessen segíteni az adatközpontú szabályozást. A megosztásalapú gazdaság platformjait fel kell kérni arra, hogy a platformba építsenek be olyan műszaki mechanizmusokat, amelyek segítségével nyilvános és releváns, ugyanakkor nem érzékeny vagy stratégiai adatokat tudnak szolgáltatni a helyi és regionális önkormányzatok számára. Az EU-nak és a nemzeti kormányoknak mindenképpen támogatniuk kell a helyi és regionális önkormányzatokat adatgyűjtési tevékenységeik fejlesztésében. Fontos, hogy az adatvédelem az egyik fő mozgatórugó legyen, a mulier activa pedig saját adatokkal kellene, hogy rendelkezzen;

15. rámutat arra, hogy a megosztásalapú gazdaság egyik fontos előfeltétele a bizalom és az imázsépítés (8). Így a bizalmat és az imázst gondosan és független módon kell kezelni (például szabályozás, tanúsítványok, külső választott bíróság). Tovább kellene vizsgálni, hogy a megosztásalapú gazdaság szereplői képesek-e a hatékony önszabályozásra (9). A kölcsönös felülvizsgálat biztosíthatja a bizalmat. A lehetőleg a partnerek közös tulajdonában lévő, független minősítő szervek létrehozása olyan politikai alternatíva, amelynek nagyobb figyelmet kellene kapnia. A biztosítási fedezetet szintén értékelni kell. Mindenképpen az adatok és az imázs „hordozhatóságának” kellene az egyik legfontosabb politikai célkitűzésnek lennie;

16. hangsúlyozza, hogy a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos hatásvizsgálat eredményei nem minden esetben pozitívak a környezetvédelem, a társadalmi kohézió, az egyenlőség és a társadalmi igazságosság, a fenntartható földhasználat vagy a városi kormányzás tekintetében (10). Meggondolandó az is, hogy egyes nyereségorientált vállalkozások időnként visszaélnek a megosztásalapú gazdasághoz tartozó platformokkal és nem biztosítanak szociális védelmet munkavállalóiknak, így károsan befolyásolják egyfelől a polgárok jóllétét, másfelől az állami, regionális és települési költségvetést. Az EU-nak, valamint a helyi és regionális önkormányzatoknak csak azokat a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos kezdeményezéseket vagy platformokat kell támogatni és ösztönözni, amelyek pozitív társadalmi, gazdasági és környezeti hatásokat idéznek elő. A közösségépítés, az urban commoning (térségek, lakóépületek és szolgáltatások közös birtoklása, illetve kezelése a városokban), a befogadás, a megkülönböztetésmentesség, a helyi gazdaság fejlesztése, a fiatalok vállalkozói készsége, a környezettudatosság, az emberek közötti szolidaritás – ezek mind olyan közpolitikai célkitűzések, amelyeket a megosztásalapú gazdaság révén elő kellene mozdítani;

17. úgy véli, hogy ha a megosztásalapú gazdaság szereplőinek a munkakörülményeit a „munkavállalókéval” azonosan szabályozzák az EU-ban, akkor a szociális gazdaság szereplői megfelelő bánásmódot fognak kapni. A gazdasági kapcsolatok egyre inkább „rugalmas” összefüggésében a megosztásalapú gazdaság potenciális veszélyt jelent a munkaügyi kapcsolatokra. A megosztásalapú gazdaságnak a személyes gazdasági biztonságra és a szociális jólétre gyakorolt hatását alaposan meg kell vizsgálni. Az Európai Bizottságnak – a tagállamokkal, a szociális partnerekkel és adott esetben az önkormányzatokkal együttműködve – részletesen meg kell vizsgálnia a megosztásalapú gazdaság munkavállalóinak foglalkoztatási és munkakörülményeit annak megállapítására, hogy szükség van-e szabályozási lépésekre a területen. A megosztásalapú gazdasággal egy új társadalmi osztály láthat napvilágot: a megosztáson alapuló társadalmi osztály, amelynek szociális és gazdasági biztosítékokra van szüksége;

18. hangsúlyozza, hogy az összes trösztellenes, belső piaci, adóügyi és fogyasztóvédelmi jogszabályt a megosztásalapú gazdaságban alapesetben ugyanúgy kell alkalmazni, mint az összes többi gazdasági ágazatban. A megosztásalapú gazdaság kezdeményezéseit nem szabad feljogosítani arra, hogy a megosztás paradigmáját csupán a meglévő piacok megzavarására használják azáltal, hogy olyan költségcsökkentő stratégia alkalmazására törekednek, amely a nem platformok által biztosított, hasonló szolgáltatásokra és termékekre vonatkozó szabályozási költségek elkerülésén alapul. Úgy véli azonban, hogy a meglévő piacokra vonatkozó szabályokat rendszeresen felül kell vizsgálni annak ellenőrzése érdekében, hogy elő tudják-e mozdítani a folytonos innovációt. A körforgásos gazdaságról és a digitális egységes piacról szóló vita olyan terület lehet, ahol a megosztásalapú gazdaságot figyelembe kell venni. Ezzel egy időben az Európai Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kellene a megosztásalapú gazdaság európai szintű szabályozásának koordinált megközelítését – ott, ahol európai szintű megközelítésre van szükség – annak érdekében, hogy megerősítsék az egységes piacot, és lehetővé tegyék, hogy a sikeres kezdeményezések könnyen terjedjenek a határokon át. Minden más esetben a szabályozást meg kell hagyni a nemzeti, regionális vagy helyi kormányzati szervek előjogaként, a szubszidiaritás elvének megfelelően;

19. megjegyzi, hogy az „Európai digitális egységes piaci stratégia” című közleményében (COM(2015)192) az Európai Bizottság csak kevés helyet szentelt a megosztásalapú gazdaságnak. Üdvözli azonban, hogy „Az egységes piac továbbfejlesztése” című közleményében az Európai Bizottság elkötelezi magát egy uniós stratégia kidolgozása mellett az együttműködésen vagy megosztáson alapuló gazdaságra vonatkozóan. A stratégiával az Európai Bizottság iránymutatást ad a tekintetben, hogy a hatályos jogszabályok – köztük a szolgáltatási irányelv, az e-kereskedelemről szóló irányelv és a fogyasztóvédelmi jogszabályok, például a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv, a tisztességtelen szerződési feltételekről szóló irányelv és a fogyasztói jogokról szóló irányelv – miként vonatkoznak az együttműködő gazdaságra, de célul tűzi ki az esetleges szabályozási hiányosságok felmérését is. Kiemeli, hogy az RB szívesen vállal aktív szerepet ennek a stratégiának a kidolgozásában, és szorosabb együttműködést szorgalmaz az uniós intézményekkel ezen a területen;

20. megjegyzi, hogy a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos témaköröket az Európai Bizottság tucatnyi főigazgatósága (CNECT, GROW, COMP, JUST, MOVE, TAXUD, EMPL, REGIO, TRADE stb.) kíséri figyelemmel, ezért az Európai Bizottságon belül biztosítani kell a szolgálatok közötti koordinációt. Ezért azt javasoljuk, hogy az Európai Bizottság állítson fel egy főigazgatóságok közötti koordinációs munkacsoportot a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos témákra vonatkozóan;

21. üdvözli azonban az Európai Bizottságnak azt a szándékát, hogy 2015. szeptember végén nyilvános konzultációt indít a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatban szóba jöhető európai uniós szabályozási megközelítésekről;

22. úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság kereskedelmi kérdéseivel kapcsolatban uniós szinten ágazati szabályozási megközelítésekre van szükség annak érdekében, hogy biztosítani lehessen az érintett gazdasági szereplők jogbiztonságát és az egyenlő versenyfeltételeket, különösen az adózás területén;

23. szorgalmazza, hogy az Európai Bizottság és a tagállamok dolgozzanak ki ösztönzőket az együttműködő gazdasághoz, így támogatva és érvényesítve a szociális gazdaság elveit (különös tekintettel a szolidaritás, a demokrácia, a részvétel és a helyi közösséggel való együttműködés elvére);

24. Helyi és regionális szinten a megosztásalapú gazdaságra irányuló kezdeményezések azon túlmenően, hogy előmozdítják a helyi gazdaság fejlődését, olyan eszközzé válhatnak, melynek révén előmozdítható az említett közös javak, így a mobilitás, a jólét, a városkép és a környezet gondozása és megújítása. Ebből a szempontból a közigazgatás szerepe az „együttműködésre épülő intézményi ökoszisztéma” (11) megszilárdításának támogatása kell, hogy legyen. Ennek érdekében a helyi önkormányzatok feladata, hogy megkönnyítsék és koordinálják a megosztásalapú gazdaságra vonatkozó különböző európai kezdeményezéseket, előmozdítva azokat, amelyek megerősítik a „mulier activa”-val kapcsolatosa részvételi és együttműködési folyamatokat, inkluzívak, mind a tervezési, mind pedig az irányítási és szolgáltatásnyújtási szakaszban, és tiszteletben tartják az átláthatóság, a nyitottság és az elszámoltathatóság elveit;

25. fontosnak tartja egyúttal, hogy nyomon kövessük, mely területeken erősödik meg a megosztásalapú gazdaság és miként hat a makrogazdasági mutatókra, nehogy adóoptimalizálási rendszer váljék belőle;

Az egységes alapú gazdaság menetrendje érdekében

26. úgy véli, hogy a kötelező érvényű szabályozási kezdeményezésekben ágazati megközelítést kell alkalmazni, és – a szabályozási irányvonalak kidolgozásának kritériumaként – figyelembe kell venni a megosztásalapú gazdaság kezdeményezéseinek léptékét. Az uniós intézményeknek és jogszabályoknak szilárd keretet, intézményi és jogi iránymutatást, valamint folyamatos szakértői és a végrehajtáshoz megfelelő egyéb támogatást kell biztosítaniuk;

27. ugyanakkor felkéri az összes, a megosztásalapú gazdasággal foglalkozó uniós intézményt, hogy alkalmazzanak globális megközelítést a megosztásalapú gazdasággal mint gazdasági, politikai és társadalmi jelenséggel kapcsolatban, és hangolják össze erőfeszítéseiket – tekintettel arra, hogy a megosztásalapú gazdaság széles körű változásokat idézhet elő a jelenlegi gazdasági rendszerben –, és dolgozzanak ki egy átfogó közpolitikát egy a megosztásalapú gazdaságra vonatkozó, közös munkával kialakított közpolitikai menetrend révén;

28. azt javasolja, hogy a megosztásalapú gazdaságra vonatkozó uniós menetrend az alábbi pilléreken nyugodjon: — annak érdekében, hogy népszerűsítsük az átmenetet a megosztáson alapuló és együttműködő városok felé, egy előzetes városi- és területihatás-vizsgálaton alapuló módszertani protokoll meghatározása a szakpolitikai döntéshozók, elméleti és gyakorlati szakemberek, szakértők, megosztásalapú gazdasági vállalkozások, kezdeményezések és platformok közösségének együttműködésében, szoros partnerségben minden kormányzati szinttel, — a szubszidiaritás és az arányosság elvének tiszteletben tartása mellett európai szinten az egyenlő versenyfeltételek támogatása, elegendő rugalmasságot hagyva a helyi megoldásokhoz, illetve kísérleti projektek és a megosztásalapú gazdaság terén a legjobb gyakorlatokkal rendelkező városok és régiók közti hálózatépítés ösztönzése, gondolva itt például arra a kezdeményezésre, amely a megosztásalapú gazdaságban aktív induló vállalkozásokkal foglalkozik (12), — oktatási programok kidolgozásának támogatása, valamint kommunikációs kampányok (pl. Sharitaly), felhívva a figyelmet a megosztásalapú gazdaságban rejlő lehetőségekre és kockázatokra, — világos és közös kritériumok kidolgozása egy közösségvezérelt minősítési rendszerhez, valamint mutatók meghatározása a megosztásalapú gazdasági kezdeményezések és gyakorlatok hatásának nyomon követésére és mérésére, — hatékony végrehajtás, hogy leküzdhető legyen az adókikerülés, és szavatolni lehessen a fogyasztóvédelmet, az engedélyezést, illetve az egészségügyi és biztonsági előírások tiszteletben tartását, — rendszeres aktualizálás és felügyelet, hogy elkerülhetőek legyenek a felesleges terhek, és gondoskodni lehessen a fenntarthatóságról és a hatékonyságról egy gyorsan változó környezetben;

29. úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság által érintett számos ágazat – esetenként káros – hatást fejt ki helyi és regionális szinten, és ezért fontos, hogy ezeket a helyi autonómia elvével összhangban a helyi és regionális önkormányzatok szükség esetén irányítani vagy szabályozni tudják annak érdekében, hogy az önkormányzatok a megosztásalapú gazdasági kezdeményezéseket és vállalkozásokat a helyi feltételekhez tudják igazítani;

30. hangsúlyozza, hogy az ilyen szabályozási kezdeményezések nem választhatók el a városi és helyi kormányzás elképzelésétől (13), sem pedig a vidéki területektől. Az együttműködésen alapuló és többközpontú kormányzás, amellyel különböző európai városok kísérleteznek, egyre inkább a legmegfelelőbb megközelítésnek tűnik a megosztásalapú gazdaságra irányuló kezdeményezések stabil és méltányos fejlődésének támogatására és ösztönzésére. A megosztásalapú gazdaság együttműködésen alapuló/többközpontú kormányzási megközelítésével polgárok csoportjai, egyesületek, szolgáltatási ágazati szervezetek, szakszervezetek, kutatási intézmények, szociális és induló vállalkozások használatba vehetnék a kihasználatlan, üres vagy elhagyott köztulajdonban lévő területeket és eszközöket, egyes önkormányzati kezdeményezések (pl. a városi közterületeket célzó együttműködésről szóló bolognai rendelet (14)) mintájára;

Kelt Brüsszelben, 2015. december 4-én. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Markku MARKKULA

(1) COM(2015) 550, 3. o.

(2) Lásd: C. Iaione, „Economics and law of the commons” [A közös javak közgazdaságtana és joga], 2011.; valamint „Poolism” [Az erőforrások egyesítése], www.labgov.it, 2015.8.28.

(3) G. Smorto, I contratti della sharing economy, [Szerződések a megosztásalapú gazdaságban], Il Foro Italiano, 2015, 4. szám, 222–228. o.

(4) D. Bollier, „Think like a commoner: a short introduction to the life of the commons” [gondolkodj úgy, mint egy megosztó: a közös javak életének rövid összefoglalása], 2014. S. Foster, „Collective action and the Urban Commons” [együttes fellépés és a városi közös javak], 2011; C. Iaione, „The Tragedy of Urban Roads” [a városi közutak tragédiája], 2009.

(5) Consumer Intelligence Series: The Sharing Economy. PwC 2015, https://www.pwc.com/us/en/technology/publications/assets/pwc-consumer-intelligence-series-the-sharing-economy.Pdf

(6) K. Polanyi, „The great transformation: The political and economic origins of our time”, [a nagy átalakulás: korunk politikai és gazdasági eredete], 1944.

(7) M. Bauwens, „A commons transition plan” [a közös javak felé való átmenet terve], elérhető: http://commonstransition.org/

(8) T. Wagner, M. Kuhndt, J. Lagomarsino, H. Mattar, Listening to Sharing Economy Initiatives, 2015, Nesta & Collaborative Lab, Making Sense of the UK Collaborative Economy, 2014.

(9) M. Cohen, A. Sundararajan, Self regulation and innovation in the peer to peer sharing economy, 2015.

(10) P. Parigi P” State B., Dakhlallah D., Corten R., Cook K., A Community of Strangers: The Dis-Embedding of Social Ties, 2013; S. Shaheen, Greenhouse Gas Emission Impacts of Carsharing in North America Final Report, 2010.

(11) Lásd Bologna városának a polgárok és a város közötti együttműködésről szóló rendeletét a városi közjavak gondozásáról és megújításáról, végül pedig a SharExpo dokumentumot, a megosztásalapú gazdaságra és az együttműködésen alapuló szolgáltatásokra vonatkozó iránymutatásokat Milánóban;

(12) 2 500 000 EUR értékű előirányzattal támogatott kezdeményezés, melyet az Európai Parlament az EU 2016-os általános költségvetésének első olvasatában 2015. október 28-án jóváhagyott.

(13) S. Foster, C. Iaione, The City as a Commons, 2015.

(14) További példákért lásd a Neal Gorenflo által vezetett Sharing Cities projektet (Shareable) és az Ouishare közösség által összeállított Sharitories eszköztárat.