HU    HU HU 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2010.12.8. 
SEC(2010) 1511 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
 
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE 
  
az energiapiacok integritás áról és átláthatóságáról 
   
{COM(2010) 726 végleges} 
{SEC(2010) 1510 végleges}  
HU 2   HU A likvid nagykereskedelmi piac okon kialakuló megbízható árak rövid távú jelzéseket adnak 
az energiatermel ő létesítmények és a fogyasztóhelyek optimális üzemeltetéséhez, miközben 
hosszú távon megmutatják az energetikai infras truktúra-fejlesztési beruházások szükséges 
irányát. A nagykereskedelmi piaci ár ak megnyugtatják a vállalkozásokat afel ől, hogy képesek 
lesznek reagálni a piacok változásaira. Ez na gyon fontos, hiszen a holnap kis szén-dioxid-
kibocsátású gazdaságának hosszú távon átlá thatónak kell lennie ahhoz, hogy meglegyen a 
készség a szükséges új energia-el őállító létesítményekre irányuló t őkeberuházásokra. A 
nagykereskedelmi energiapiacokról érkez ő jelzések nem utolsósorban megbízható 
referenciaként is szolgálnak a háztartási fogyasztók és az ipari felhasználók által fizetend ő 
kiskereskedelmi árakhoz, és bátorítj ák a hatékony energiafelhasználást. 
Mivel a nagykereskedelmi energiapiacok létfont osságú szerepet játszan ak az európai polgárok 
jólétének és az európa i vállalkozások versenyképességéne k biztosításában, nagyon fontos, 
hogy a polgárok, a vállalkozások és a nem zeti hatóságok megbízzanak integritásukban. 
Megfelelő megelőző intézkedések hiányában a tiszte sségtelen kereskedelmi gyakorlat 
alááshatja ezt a bizalmat, visszatarthatja a befektet őket, növelheti az energi aárak volatilitását, 
és általában véve magasabb energiaá rakat eredményezhet. Ez pedig kedvez őtlenül hathat más 
ágazatok és az energiaintenzív ip arágak versenyképességére.  
A pénzügyi területet ebb ől a szempontból szabályozó uniós j ogi aktus, a piaci visszaélésekr ől 
szóló irányelv els ősorban a pénzügyi piacokra összpontosít,  az energiapiacokra csak részben 
vonatkozik. Bár intézkedései jelenleg felülvizsg álat alatt állnak, széles hatókörénél, átfogó 
jellegénél fogva ez az irányelv nem tehet ő képessé arra, hogy teljes mértékben figyelembe 
vegye az energiapiacokon megjelen ő sajátos visszaélésszer ű viselkedésformákat (mint például 
a termelési kapacitások stratégiai célú vi sszatartását). E piacok integritását a bels ő 
energiapiacra vonatkozó szabályozás sem garant álja. Tagállami szinten lehetnek ilyen célú 
szabályok hatályban, ezek hatóköre azonban korl átozott, gyakran csak egy-egy kereskedési 
platformra és csak egyetlen tagállamra vonatkoznak. 
Összefoglalóan: az energiapiacok m űködését meghatározó szabályok elégtelenek a stabilitás 
és a rend biztosításához. Nem adnak lehet őséget a piacok átfogó ellen őrzés alatt tartásához, és 
a különböz ő releváns visszaélésszer ű magatartásformák (az egyik tagállamról másikra, egyik 
áruról másikra, egyik piacról másikra átterjed ő visszaélések) észlelését sem könnyítik meg. 
Erről az ágazati szabályozó hatóságok is bes zámolnak a Bizottságnak adott tanácsaikban, a 
Bizottság által kezdeményezett konzultációk résztvev ői pedig visszajelzéseikben. 
Célkitűzések 
(1) Olyan hatékony és eredményes keretszabályoz ást kell kialakítani, amely biztosítja 
Európa kereskedésen alapul ó energiapiacainak megfelel ő működését, vagyis azt, hogy 
a piaci folyamatokat ne torzítsák visszaélést megvalósító piaci magatartásformák, és a piacok a versenyalapú piacok normál m űködési mintáit kövessék. Ez valamennyi 
érdekelt esetében növeli a bizalmat, ami viszont  nagyobb vállalkozó kedvet, 
kiforrottabb m űködésmódot, jobb likviditást és alacsonyabb ügyleti költségeket 
eredményez. 
(2) A szabályoknak jól kell megragadniuk az  energiapiac sajátos visszaélésszer ű 
magatartásformáit. A szabályozásnak Európa teljes egészére nézve következetesnek kell lennie, biztosítania kell, hogy a keresked őknek minden tagállamban ugyanazokat 
az előírásokat kelljen követniük, ki ke ll zárnia, hogy tagá llamonként eltér őek legyenek 
a követelmények. További elvárás a szab ályozás teljessége , vagyis az, hogy 
HU 3   HU mindenfajta ügyletre vonatkozzék. Ez azt is jelenti, hogy a szabályoknak igazodniuk 
kell a pénzügyi jog már meglév ő előírásaihoz. Ezért a kezdeményezés a piaci 
visszaélésekr ől szóló irányelvvel már bevezet ett fogalmi körben gondolkodik, és 
ennek megfelel ően a bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció fogalmának a 
nagykereskedelmi energiapiacokra való alkalmazását t űzi ki célul. A részletszabályok 
meghatározása a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusaira marad. 
(3) A piaci visszaélések észleléséhez a nagykere skedelmi energiapiacok rendszeres és 
eredményes ellen őrzése szükséges. A piac ellen őrzését végz ő szervezetnek ehhez 
időben és hiánytalanul hozzá ke ll jutnia az ügyletek ellen őrzött adataihoz. 
Visszaélésszer ű magatartásformák észlelésekor a szabályok betartatása hatósági 
fellépést igényel. Ehhez olyan, kell ő hatáskörrel felruházott ha tóságokat kell kijelölni, 
amelyek jogosultak és képesek az energi apiacokon elkövetett piaci visszaélések 
kivizsgálására és bizonyítására. E hatóságok számára azt is lehet ővé kell tenni, hogy 
hatékony szankciók alkalmazásával töreke djenek a további visszaélések megel őzésére. 
A komplex, egyik tagállamról a másikra va gy egyik árupiacról  a másikra átterjed ő 
piaci visszaélések visszaszorítása megfelel ő koordinációt igényel a pénzügyi és az 
energiapiaci szabályozó hatóságok között, melynek mechanizmusát fel kell állítani. 
Megoldási lehet őségek 
A „marad minden a régiben” forgatókönyv mellett hét lehet őséget vettünk fontolóra, a 
következők szerint: 
0. lehetőség: Marad minden a régiben  
Ez a lehet őség abban áll, hogy nem kerül sor külön az ág azatot érint ő kezdeményezésre, és a 
szabályozó hatóságok csak a piac egyes részeit felügyelik. A piaci  magatartásformák területén 
nincsenek olyan EU-szint ű szabályok, amelyeket a tagállamok koherens módon 
alkalmazhatnának. Minden tagállamba n más-más felügyeleti rendszer m űködik, és annak 
ellenére, hogy az energiaágazat nemzeti s zabályozó hatóságai az Energiaszabályozók 
Együttműködési Ügynöksége (Agency for the Coope ration of Energy Regulators – ACER) 
keretében egyre fokozottabb együttm űködést folytatnak egymással, nem állnak rendelkezésre 
azok a folyamatok, amelyek révén a hatóságok a piac ellen őrzéséhez szükséges adatokhoz 
hozzáférhetnének és azokat egymással kicserélhetnék. Ebb ől az következik, hogy a különböz ő 
piacokon, illetve különböz ő, de piacaikat tekintve egymástól nem független termékek/áruk 
vonatkozásában megvalósuló piaci visszaélése k észlelése nagy nehézségekbe ütközik, sok 
esetben pedig eleve lehetetlen. 
Az EU-szint ű beavatkozás hiánya nem jelenti azt , hogy ne volna mód tagállami szinten 
fellépni. A tagállami jogalkotók már elkezdték pótolni ezt a hiányt, és több helyütt is 
bevezettek nemzeti szint ű intézkedéseket például az ügyletekre vonatkozó adatok gy űjtése 
vagy az ellen őrzési és beszámolási rendszerek kialakítása terén. Bár ezek a rendszerek 
kétségkívül növelik a felügyeleti tevékenység  hatókörét, természetüknél fogva sohasem 
lehetnek teljesek. A csak egyetlen tagállamot érint ő ügyletek figyelemmel kísérése nem 
biztosítja a kereskedelme n alapuló energiapiacok or szághatárokon, illetve különböz ő árukon 
átívelő aspektusainak ellen őrzését, így bizonyos piaci mani pulációkra sohasem derülhet fény. 
1.a lehetőség – EU-szint ű szabályok, tagállami szint ű ellenőrzés és hatósági fellépés  
E lehetőség esetében a visszaélésszer ű piaci magatartásformák szabályozása EU-szinten 
történik. A piacok ellen őrzése tagállami szinten zajlik azon adatok alapján, amelyeket a piaci 
HU 4   HU szereplők az ügyletekr ől decentralizált módon az ille tékes szabályozó hatóságnak 
bejelentenek. A nemzeti szabályozó hatóságok  azon ügyletek felett gyakorolnak ellen őrzési 
jogkört, amelyeknek teljesítése az adott ta gállam joghatósága alatt történik, illet őleg amelyek 
az adott tagállamhoz köt ődnek.1 Az ügyletekkel kapcsolatos ad atszolgáltatást a szabályozó 
hatóság felé az ügyletben részt vev ő felek vagy harmadik személyek teljesítik. Az 
ügyletekben részt vev ő felek és/vagy a közvetít ők az általuk bonyolított/k özvetített összes 
nagykereskedelmi energiatermékre vonatkozó ügyl etet azon tagállam szabályozó hatóságának 
jelentik be, amelyben le vannak telepedve, függetlenül attól, hogy az ügylet teljesítése 
fizikailag hol történik.2 A bejelentend ő adatok köre és az adatfo rmátumok EU-szinten vannak 
részletesen meghatározva. Az ügyletekre vonatkozó adatok táro lása tagállamonként 
különböző módon, a huszonhét nemzeti szabályo zó hatóság egymástól elkülönül ő 
rendszereiben történik. A szabályozó hatósá gok decentralizált adatcsere-mechanizmust 
működtetnek, amelynek révén figyelemmel kísérh etik a joghatóságuk alatt teljesített 
ügyleteket, és érvényesíthetik a piaci maga tartásra vonatkozó külön szabályokat. Megfelel ő 
szabályokat és koordinációs mechanizmusokat ke ll létrehozni azokra az esetekre, amikor egy 
ügylet több tagállamot is ér int (például a helyi árak különbözeteire kötött szerz ődések 
esetében). Ezek a szabályok és mechanizmus ok a hatósági fellépés feladatait és az 
együttműködési kötelezettséget is megha tározzák. A szabályozó hatóságok 
együttműködéséhez EU-szint ű szerv (például az ACER ) nyújthat támogatást.  
1.b lehetőség – EU-szint ű szabályok, tagállami szint ű jelentéstétel, ellen őrzés és hatósági 
fellépés, egy EU-ügynökség adatfeldolgozást vég ez és figyeli a határokon,  illetve árupiacokon 
átívelő visszaéléseket  
E lehetőség esetében – az 1.a lehet őséghez hasonló módon – a bejelentési kötelezettség, az 
adatformátumok és az ellen őrzéssel, illet őleg a hatósági fellépéssel kapcsolatos 
kötelezettségek meghatározása EU-s zinten történik. Az 1.a lehet őséghez képest két különbség 
van: 
Egyrészről, míg a tagállami illetékes hatóságok ez esetben is figyelemmel kísérik a felel ősségi 
körükbe tartozó ügyleteket, a rendszer kiegészül egy EU-szint ű ellenőrzési funkcióval. Ez a 
funkció az országhatárokon, illet őleg árupiacokon átível ő piaci visszaélésekre összpontosít. 
Másrészről a decentralizált adatcsere-mechaniz mus helyett a szabályozó hatóságok az 
ügyletekre vonatkozó adatokat közvetlenül az EU-ügynökségnek kül dik meg, amely azokat az 
ügylet teljesítésének helye szerint rendezi . Az így rendezett adatkészletek ezután 
visszakerülnek az illetékes szabályo zó hatóságokhoz. Minden beérkez ő adat másolatban 
megmarad az EU-ügynökségnél, ami lehet ővé teszi az általa figyelt piaci visszaélések 
ellenőrzését. 
2. lehetőség – EU-szint ű szabályok, megosztott ellen őrzés egy külön EU-ügynökség és a 
tagállamok között, tagállami szint ű hatósági fellépés  
                                                 
1 Ha az „A” országban letelepedett piaci résztvev ő a „B” országban letelepedett piaci résztvev ővel a „C” 
országban teljesítend ő villamosenergia-szállításra köt szerz ődést, akkor az ellen őrzési jogkört a „C” 
ország szabályozó hatósága gyakorolja.  
2 Ha az „A” országban letelepedett piaci résztvev ő olyan ügyletekben vesz részt, amelyeket a „B”, a „C” 
és a „D” országban kell teljesíteni (v agy amelyek ezekhez az országokhoz köt ődnek), akkor ezen 
ügyletek adatait az „A” ország szabályozó hatóságának kell bejelentenie. 
HU 5   HU Az 1.b lehet őségtől eltérően ez esetben az ügyletekre  vonatkozó adatokat az EU-
ügynökségnek kell megküldeni. Nincs közvetlen ad atszolgáltatás a szabályozó hatóságok felé, 
de a nemzeti hatóságok hozzáférnek az EU-ügynökségnél tárolt adatokhoz. Az 1.b lehetőséggel azonos módon az EU-ügynökség adatrend ezést végez, majd megküldi az egyes 
szabályozó hatóságoknak az őket érintő adatokat. Ez lehet ővé teszi, hogy a tagállami 
hatóságok anélkül tartsák ellen őrzésük alatt a joghatóságuk al att bonyolított ügyleteket, hogy 
maguk közvetlenül adatgy űjtést végeznének. 
3. lehetőség – EU-szint ű szabályok, megosztott ellen őrzés az ACER és a tagállamok között, 
tagállami szint ű hatósági fellépés  
Ez a lehet őség megegyezik a 2. esettel, az egyetlen eltérés abban áll, hogy az EU-szint ű szerv 
feladatait és hatásköreit az ACER látja el.  
4. lehetőség – EU-szint ű szabályok, a határokon átível ő esetekben az ACER vagy egy külön 
EU-ügynökség végez ellen őrzést és gondoskodik a hatósági fellépésr ől 
Ez a lehet őség megegyezik a 2. és a 3. esettel, a különbség csupán annyi, hogy az ACER vagy 
a külön EU-ügynökség feladata lenne, hogy a határokon átível ő következményekkel járó 
összes észlelt visszaélésszer ű piaci magatartás nyomán hatósá gi fellépést gyakoroljon. Ezt a 
lehetőséget a további elemzésb ől kizártuk, mert a Bizottságnak nincs oka azt feltételezni, 
hogy a visszaélésszer ű piaci magatartásformák észlelése nyomán a tagállamok ne lennének 
képesek legalább olyan hatékonyan fe llépni a vétkes piaci résztvev őkkel szemben, mint a 
külön ügynökség vagy az ACER. A sz ubszidiaritás elvének megfelel ően ezért a 
visszaélésszer ű piaci magatartásformák észlelése esetén a nemzeti hatóságoknak kell 
fellépniük.  
5. lehetőség – Piaci önszabályozás  
Ez a lehet őség azt feltételezi, hogy sem EU-szinten, sem tagállami szinten nem lép fel a 
közhatalom sem a szabályok meghatározása, sem az ellen őrzés területén. A piaci integritás 
szabályairól az ágazat maga jut megállapodásra. Ha a visszaélésszer ű magatartásra fény derül, 
a nemzeti bíróságok vagy az általános  piacfelügyeleti jogkörrel rendelkez ő hatóságok 
lépnének fel a vétkes piaci résztvev őkkel szemben. Nem zárható ki, hogy az ágazat 
valamiképp megállapodásr a jut a visszaélésszer ű piaci magatartásformák szabályozását 
illetően. Az ellen őrzéstől és a vétkes piaci résztvev őkkel szembeni fellépést ől azonban 
előzetesen nem várható sok, mert a piaci résztvev ők csekély késztetést fognak érezni arra, 
hogy olyan szerveknek (más piaci szerepl őknek, magánszektorbeli vállalkozásoknak) 
szolgáltassanak adatot, illet őleg olyan szerveknek vessék alá magukat az ellen őrzések 
keretében, amelyek nem rendelkeznek a közigazg atási hatóságok függetlenségével. A gyenge 
ellenőrzésből az következik, hogy a piaci integráció s zabályai nem fognak érvényesülni. Ezért 
ezt a lehet őséget a további elemzésb ől kizártuk.  
6. lehetőség – A piaci visszaélésekr ől szóló irányelv kiterjesztése (ágazatspecifikus fellépés 
nélkül)  
A pénzügyi piacokra vonatkozó s zabályozásnak az összes érin tett energiapiacra való 
kiterjesztésével ez utóbbiak is a pénz ügyi piacok keretszabályo zásának hatálya alá 
kerülnének. Az energiapiacok és  egyes pénzügyi piac ok közötti szoros kapcsolat ellenére a 
fizikai energiatermékek piacait ne m kívánatos a piaci visszaélésekr ől szóló irányelv hatálya 
alá vonni, sem az energiapiacok sajátos visszaélésszer ű viselkedésformáit ott meghatározni 
(például az el őállítási kapacitások visszatartása  vagy a bennfentes információk 
HU 6   HU fogalommeghatározása területén), mert ezáltal sérülne az irányelv  átfogó jellege. Ezt a CESR 
és az ERGEG is elismeri a Bizottságnak ado tt tanácsaiban, amikor kimondja: „A piaci 
visszaélésekre vonatkozó irányelv hatályát nem ajánlatos egyszer űen kiterjeszteni a fizikai 
energiatermékek piacaira, mert ennek következté ben csorbulhat az irányelv más területeken 
való megfelel ő érvényesülése.”3 Ebből a határozott hangvétel ű tanácsból kiindulva és a piaci 
visszaélésekr ől szóló irányelv különleges alkalmazás i területét figyelembe véve ezt a 
lehetőséget nem mérlegeltük alaposabban.  
A megoldási lehet őségek értékelése 
A megvizsgált 1–3. forgatókönyv általában véve el őnyösebbnek bizonyult a „minden marad a 
régiben” lehet őségnél, mert ezek a megoldási lehet őségek – különböz ő mértékben ugyan, de – 
eredményesebbnek t űnnek a visszaélésszer ű piaci magatartásformák észlelésében és 
megelőzésében, illet őleg a társadalomra háruló költségek csökkentésében. Ezek a 
forgatókönyvek ugyanakkor nagyobb adminisztra tív költséget vonnak maguk után. Az 1.b, a 
2. és a 3. lehet őség jelent ősen előnyösebb lehet az 1a. lehet őségnél abból a szempontból, hogy 
hatékonyabbnak ígérkezik az egyik tagállamról a másikra, illetve az egyik áruról a másikra 
átterjedő piaci visszaélések észlelésében. A 2. és a 3. lehet őségnek az 1.b lehet őséggel 
szemben az az el őnye, hogy növelheti az átfogó ellen őrzés hatékonyságát. A közvetlenül, 
központilag végzett adatgy űjtés kevesebb adatátviteli csatornát igényel, ezért összességében 
leegyszer űsíti és felgyorsítja az adatok kezelését.  A kevesebb adatátvite li csatorna egyben 
kevesebb hibalehet őséget is jelent az adatok tová bbításában és feldolgozásában. 
A kifejezetten az energiaágazat ra összpontosító ACER-nél a szabályozás területén felgy űlt 
tapasztalatokat figyelembe véve a 3. lehet őség eredményesebbnek ígér kezik az energiapiac 
sajátos visszaélésszer ű magatartásformáinak észlelésében és megel őzésében. Mivel az ACER 
már létezik, a piacellen őrzés adminisztratív költségei alacsonyabbak lehetnek, mint a 2. 
esetben, amikor új ügynökséget kellene er re a célra felállítani. Ezért a célkit űzések teljesítése 
szempontjából a 3. lehet őség a legjobb eszköz. Bár a javasolt intézkedések általános el őnyeit 
nehéz számokban kifejezni, úgy t űnik, ezek az el őnyök egyértelm űen nagyobbak, mint azok a 
többletterhek, amelyekkel az adminisztrác ió megnövekedése miatt számolni kell. 
További kérdések 
Az ágazatspecifikus szabályok kidolgozása: jogi forma Mivel a piaci visszaélésekr ől szóló irányelv hatálya több ol yan piacra is kiterjed, amely 
kapcsolatban van az energiapiacokkal, az  irányelv fogalmi rendszerét a fizikai 
energiatermékek piacain tanúsított visszaélésszer ű magatartásformák pontos 
meghatározásakor nem szabad figyelmen kívül  hagyni. Mindaddig, amíg az lehetséges és 
logikus, az ágazatspecifikus szabályozásnak az irányelvben meghatározott fogalmakhoz kell igazodnia. Fontos ugyanakkor az is, hogy az ágazatspecifikus szabályok kell őképpen 
figyelembe vegyék az energiapiacok sa játosságait, különösképpen pedig azt, hogy a 
kapacitások gazdasági, illetve fizikai érte lemben vett visszatartása gyakran jelent ős 
árváltozásokat von maga után. 
A kellő rugalmasság és jogbiztonság biztosítá sa érdekében a szabályokat a piaci 
résztvevőkkel folytatandó konzultációk alapján, iránymutatások formájában célszer ű 
                                                
 
3 A CESR és az ERGEG tanácsa az Európai Bizottságnak, válasz az F20. jel ű kérdésre (piaci 
visszaélések). 
HU 7   HU meghatározni. Ezek az iránymutatások aztán a Bi zottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusai 
útján tehet ők kötelez ővé. Ez a fajta szemléletmód az ágazattól beérkezett észrevételek 
többségében megjelent, és ésszer ű megoldásnak t űnik mindazokban az esetekben, amikor EU-
szintű szabályok szükségesek. Ez a megközelítés a pénzügyi ágazatban a Lámfalussy nevével 
fémjelzett folyamattal kial akított szabályozás alapelveit is követi, és így el ősegítheti a 
pénzügyi ágazatra és az energiaágazatra vonatkozó  szabályok közötti jobb összhangot. Ha az 
ellenőrzést EU-ügynökség végzi, és részletesebb iránymutatásokat kell kidolgozni, akkor az 
alapul szolgáló jogi aktust rendelet formájában a legcélszer űbb megalkotni.  
Mely árupiacokra terjed jen ki a szabályozás? 
A villamosenergia- és a gázpiacok kapcsolatban vannak más árupiacokkal, köztük az 
elsődleges energiatermékek vagy az EU kiboc sátáskereskedelmi rendszere keretében 
forgalmazott kibocsátási egységek piacával. 
A szén a villamosenergia-termelés egyik fontos els ődleges energiahordozója, a k őolaj és a 
kőolajtermékek ára pedig azzal, hogy referencia ként szolgál a hosszú távú földgázbeszerzési 
szerződések megkötésekor, kihat a villamos energia árára. E termékek piacán a kereskedelem 
világszinten folyik, és a piaci résztvev ők egy jelent ős része harmadik országokat képvisel. Az 
elszigetelt EU-szint ű piacellen őrzés csak részlegesen lehetne eredményes, a visszaélésekre 
vonatkozó szabályok részben betartathatatlanok  volnának. Ez az álláspont a konzultációkon 
megfogalmazott észrev ételekben is tükröz ődött.  
Más a helyzet a kibocsátási egységek esetéb en. Az EU kibocsátásk ereskedelmi rendszere 
keretében folytatott kereskedés természetszer űleg csak Európát érinti. Bevezetésével a szén-
dioxid-kibocsátások központi jelent őségre tettek szert Európa villamosenergia-piacainak 
működése szempontjából. Az EU-n belül a villa mosenergia-termelés a legtöbbet kibocsátó 
ágazatnak számít, és az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerén belüli kibocsátások mintegy 40%-át adja. A kibocsátási egységek kí nálata befolyásolja az energiatermel ők tüzelőanyag-
választását, ezáltal pedig kihat a különböz ő tüzelőanyagok keresletére; hasonlóképpen, a 
tüzelőanyagok egymáshoz viszonyított árának ala kulása is kihat az üzemtelepítésre, ezáltal 
pedig a kibocsátási egységek iránti keresletre . A két piac tehát kölcsönös en függ egymástól. E 
kapcsolatokat, valamint a kibocsátási egys égekkel folytatott kereskedelem egyre nagyobb 
jelent
őségét felismerve a Bizottság úgy döntött,  hogy alaposabban is megvizsgálja, hogyan 
lehetne e piacok integritását a legel őnyösebb módon biztosítani. E vizsgálatok eredményei 
2011-re várhatók. 
Nyomon követés és értékelés 
Az energiapiacok integritásának biztosításá ra létrehozott ága zatspecifikus rendszer 
folyamatos értékelésének és nyomon követéséne k több területre kell irányulnia: egyebek 
mellett az energiapiacokon ta núsított visszaélésszer ű magatartásformákkal kapcsolatos 
szabályok megfelel őségére, a pénzügyi piacokra vona tkozó szabályozással fennálló 
kölcsönhatásokra, a tagállami szint ű piacfelügyeletre gyakorolt ha tásokra, a hatósági fellépés 
gyakorlati szint ű koordinálására, az EU-szint ű ellenőrzés eredményességére, valamint az 
ügyletekkel kapcsolatos adatszolgáltatá si kötelezettségnek a piaci szerepl őkre gyakorolt 
tényleges hatásaira.  
HU 8   HU A nyomon követést és az  értékelést a következ ő rend szerint képzeljük el:  
Két év elteltével az ACER jelentést készít a Bizottság részére az új szabályozásnak a 
tagállami szint ű felügyeleti tevékeny ségre kifejtett hatásairól, a nemzeti szint ű hatóságok 
közötti együttm űködés kapcsán szerzett tapa sztalatokról (a hatósági fellépés területén 
folytatott együttm űködést is ideértve), valamint az  új szabályoknak a piaci résztvev őkre 
kifejtett hatásairól, különös tekintettel az  ügyletekkel kapcsolato s adatszolgáltatási 
kötelezettség teljesítésére. Az ACER jelentés e alapján a Bizottság értékeli az EU-szint ű 
ellenőrzés eredményességét. 
Öt év elteltével az ACER és a pénzügyi területen m űködő szabályozó hatóságok együtt 
áttekintik az energiaágazatra vonat kozó szabályozás és a szélesebb kör ű pénzügyi szabályozás 
közötti, EU- és tagállami szint ű kölcsönhatásokat.  
Az ACER és a pénz ügyi területen m űködő szabályozó hatóságok által elvégzett közös 
értékelés alapján a Bizottság értékeli a piac i integritás ágazatspecifikus szabályozásának 
általános eredményességét.