•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

A hatékonyabb erőforrás-felhasználás, illetve a magasabb szintű gazdasági és környezeti teljesítményt mutató, összességében hatékonyabb és körforgáson alapuló műanyag-gazdálkodás középpontba helyezésével a kezdeményezés teljes mértékben megfelel a körforgásos gazdaságról szóló politikának. A körfogásos gazdaság a Jean-Claude Juncker vezette Bizottság 10 prioritásának, különösen a foglalkoztatásról, növekedésről és beruházásokról szóló első prioritásnak egyik lényegi eleme. A kezdeményezést a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv alapján tervezett főbb intézkedések részeként az EU műanyag-stratégiájában is bejelentették.

A javaslat összhangban áll a hulladék- és vízgazdálkodás területén bevezetett uniós jogszabályokkal és kiegészíti azokat, különös tekintettel a hulladékról szóló keretirányelvre, a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló irányelvre, a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvre és a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvre.

A meglévő hulladékgazdálkodási jogszabályok általános hulladékmegelőzési és hulladékgazdálkodási célokat tűznek ki a tengeri hulladék csökkentésére vonatkozóan, miközben az intézkedések megválasztását a tagállamokra bízzák. Ez a javaslat konkrét célokat és intézkedéseket fogalmaz meg a legelterjedtebb EHM hulladékok és műanyagot tartalmazó halászeszközök kezelése érdekében. Ezért kiegészíti a hulladékokról szóló 2018-ban módosított keretirányelv 9. cikkében megfogalmazott célkitűzést, amelynek értelmében a tagállamoknak olyan intézkedéseket kell hozni, amelyekkel megállítják a tengeri hulladék képződését, illetve megelőzik, leküzdik és kitisztítják a hulladékokat. A javaslat emellett a hulladékokról szóló keretirányelv 8. cikkét is kiegészíti, mivel a kiterjesztett gyártói felelősségre vonatkozó rendszereket tagállami szinten határozza meg a szemetelés megelőzésével és a hulladékkezeléssel – többek között az egyszer használatos műanyagtermékekből származó hulladékok felszámolásával – kapcsolatos költségek fedezése érdekében.

A javaslat kiegészíti a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvet, amely előírja a tagállamok számára annak biztosítását, hogy 2020-ra a tengervizek jó környezeti állapotot érjenek el. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv egy mutatót szentel a tengeri hulladéknak, amely megköveteli a tagállamoktól, hogy mérési programokat vezessenek be annak érdekében, hogy „a tengeri hulladék mennyisége és összetétele ne okozzon károkat a tengeri és parti környezetben”. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv értelmében vállalt, az európai tengerpartokon a tengeri hulladékok nyomon követésére irányuló hosszan tartó munka képezi ennek a jogalkotási javaslatnak a tudományos alapját. Egyes kérdésekben ez a javaslat, a szennyezés egyedi forrásainak szabályozása által túlmutat a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv követelményein, ami a tengeri műanyagszennyezés okai és útvonalai azonosításának köszönhető.

A települési szennyvíz gyűjtésére és kezelésére vonatkozó követelményeket, valamint a kezelés minőségi kritériumait meghatározó települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvvel szintén biztosított az összhang. Habár az irányelv a kibocsátott szennyeződés jelentős részének felfogását lehetővé teszi, jelenleg nem elég hatékony, különösen a csapadékvíz túlfolyásainak felfogása és kezelése területén. Ezenfelül egyes vécén lehúzott termékeket, például a fültisztító pálcikákat és az egészségügyi termékeket nem jól fogják fel a meglévő létesítmények, ezért ezek az európai tengerpartokon végzik. Ez a jogalkotási javaslat kiegészíti a fenti irányelvet, mivel azt javasolja, hogy a szennyvízkezelést megelőző lépések során kell cselekedni a tudatosság növelésének, a kiterjesztett gyártói felelősségnek, és egyes egyszer használatos műanyagtermékek címkézési előírásainak segítségével.

Ez a javaslat a hulladékká vált, partra visszajuttatott, műanyagot tartalmazó halászeszközök jobb kezelésére és ennek finanszírozására is bevezet intézkedéseket. Ezek a mechanizmusok és ösztönzők várhatóan növelni fogják a megtalált halászeszközök arányát azok hasznos élettartamának lejárta után. A halászeszközökből származó hulladékok kezelésének szabályozása és pénzügyi támogatása bizonyos mértékig különböző EU intézkedéseken keresztül történik, amelyek elsősorban a tengeri alapú forrásokból és halászeszközökből származó hulladékokra vonatkozó általános szabályok és a tengeren elvesztett vagy elhagyott halászeszközök nyomon követése és jelentései közötti kapcsolatot kezelik. Ez a javaslat kiegészíti a hajókról származó hulladékok leadására alkalmas kikötői befogadólétesítményekről szóló jogszabályt, amely jelenleg felülvizsgálat alatt áll. A javasolt felülvizsgálat bevonja a halászhajókat a 100 %-ig közvetett díjon alapuló rendszerbe, így ezeknek a hajóknak is jogot biztosít arra, hogy a kikötőkben leadják az összes hulladékukat, beleértve a gazdátlan halászeszközöket is. Ezenfelül kiegészíti a halászati ellenőrzésről szóló rendelet tervezett felülvizsgálatát is, amely megerősíti az elvesztett eszközök és az elvesztett eszközök megtalálásának bejelentésére vonatkozó rendelkezéseket.

A jelenlegi javaslat a tengeri műanyaghulladék-kibocsátásnak csak egy részét kezeli. A teljes, integrált és konzisztens európai megközelítés része a tengeri műanyaghulladék minden forrásának kezelése, ezeket a nemrég elfogadott műanyag-stratégia részletezi. Ez a stratégia a tengeri műanyaghulladék kezeléséről szóló jelenlegi jogi és szabályozási keretek hézagaira és hiányosságaira mutat rá, és célzott intézkedéseket javasol a műanyagok, különösen a műanyag csomagolóanyagok megelőzésére, összegyűjtésére és újrafelhasználhatóságára vonatkozóan. Emellett a biológiailag lebontható tulajdonságokkal rendelkező műanyagokra keretszabályozást igyekszik kialakítani az ökoszisztéma károsodásának elkerülése érdekében. Az Európai Vegyianyag-ügynökség olyan korlátozási dokumentációkat készít elő, amely szándékosan a készítményekhez, például kozmetikumokhoz, adott mikroműanyagokat, illetve az oxidatív biológiai úton lebontható műanyagok használatát érinti; már előkészítés alatt állnak azok az intézkedések, amelyek egyrészt a termékekben nem szándékosan használt, hanem a használat során kialakuló, például a gumiabroncsokból és textíliákból származó mikroműanyagokra, másrészt a műanyag szemcsék gyártást megelőző folyamatai során jelentkező szivárgások csökkentésére vonatkoznak.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

A fent bemutatott környezetvédelmi célkitűzések mellett a javaslat a belső piacot is igyekszik megvédeni a további széttöredezettségtől, ami az Unió egyik fő célkitűzése.

A kezdeményezés teljes mértékben egyetért a innováció elvével és a műanyag-stratégiában meghatározott kapcsolódó elősegítő intézkedésekkel, amelyek a körforgásos megoldások felé irányuló innovációkat és beruházásokat ösztönzik, például az EU kutatásfinanszírozásait a Horizont 2020 kezdeményezés, valamint az európai strukturális és beruházási alapok keretében.

Ennél általánosabban megfogalmazva ez a kezdeményezés segít elérni az ENSZ 12. és 14. fenntartható fejlesztési célját (FFC), a nemzetközi óceánpolitikai irányításról szóló közlemény céljait, valamint a 2017-ben Máltán megrendezett „A mi óceánunk” konferencián elfogadott kötelezettségvállalásokat. A kezdeményezés egybevág a legkülső régiókra vonatkozó 2017. évi stratégiával, amely elismeri ezek lehetőségeit a turizmus és a kék gazdaság, valamint a körforgásos gazdaság növekedésének területén.

Végül a kezdeményezés összhangban van az EU nemzetközi kötelezettségeivel a kereskedelempolitika területén, különösen az EU-ban gyártott és importált termékek közötti megkülönböztetés tilalmának biztosításán keresztül.

A javaslat ezen felül segít elérni 2020-ig a hetedik környezetvédelmi cselekvési program 1. kiemelt célkitűzését: „az uniós természeti tőke védelme, megőrzése és fejlesztése”. Emellett illeszkedik a 4. kiemelt célkitűzéshez is, amely azt írja elő, hogy a nyilvánosságnak egyértelmű tájékoztatást kell kapni a környezetvédelemről nemzeti szinten. Ennek érdekében a javaslat kereszthivatkozásokat tartalmaz és biztosítja az összhangot a 2003/4/EK irányelv előírásaival és az INSPIRE-irányelvvel.

A javaslat egyik célja, hogy egyszerű ellenőrzési és bejelentési kötelezettségeket határozzon meg, ezáltal csökkentve a tagállamok adminisztrációs terheit a minőségi jogalkotásra irányuló uniós megközelítéssel, valamint a jelentéstétel és az ellenőrzés célravezetőségi vizsgálatával összhangban.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap

A javaslat fő célkitűzése bizonyos műanyagtermékek környezetre, különösen a vízi környezetre gyakorolt hatásának megelőzése és csökkentése. Ezt az Unió tengerpartjain leggyakrabban előforduló egyszer használatos műanyagokra és a műanyagot tartalmazó halászeszközökre vonatkozó konkrét hulladékmegelőzési és hulladékgazdálkodási célkitűzések és intézkedések meghatározásával lehet elérni. Ha ezt koordinált módon tesszük meg az egész Unióban, a javaslat az Unió piacának akadálytalan működéséhez is hozzájárul. A fentiekre tekintettel a javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 192. cikkének (1) bekezdése.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)