HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 54/62

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Az épületek és az infrastruktúra földrengésbiztossá tételére irányuló európai politika

(2018/C 054/11)

Előadó: Vito Santarsiero (IT/PES) Basilicata régió közgyűlésének tagja

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

1. megjegyzi, hogy a közelmúltban az Európán belüli földrengésveszélyről készült – a hetedik keretprogram által finanszírozott SHARE projekt (1) részét képező – tanulmányok megerősítik ugyan, hogy a földrengésveszély többek között Olaszországban, Görögországban és Romániában a legnagyobb, ám azt is jelzik, hogy Franciaország, Németország, Belgium, Spanyolország és Portugália egyes területei is mérsékelten veszélyeztetettnek számítanak, gondolva itt a szökőárak veszélyére is;

2. megjegyzi, hogy az Európai Unió (EU) tagállamaiban számos olyan épület és infrastruktúra található, amely jelentős karbantartási műveleteket igényel az adott strukturális feltételek, a környezet változása és az építési ágazat szabályozásai miatt; az épületeket tekintve, az Eurostat és a Building Performance Institute Europe (BPIE) adatai (2) szerint, a 27 EU-tagállamban (valamint Svájcban és Norvégiában) található 25 milliárd m2 hasznos alapterület mintegy 40 %-a 1960 előtt épült;

3. megjegyzi, hogy a közelmúlt történelme során egyes dél-európai országokban rendkívül erős földrengések pusztítottak, amelyek nagyon súlyos társadalmi és gazdasági következményekkel jártak; különösen negatív az összkép Olaszországban, ahol az elmúlt ötven évben számos földrengés volt, amelyek összesen több mint 5 000 ember életét követelték, és mintegy 150 milliárd euró becsült gazdasági kárt okoztak;

4. megjegyzi, hogy a korábbi földrengésekről készített globális szintű elemzés szerint az áldozatok száma és az okozott kár eloszlása nagyobb mértékben függ az épületek sérülékenységétől és az érintett közösségek felkészületlenségétől, mint a földmozgások erősségétől;

5. hangsúlyozza, hogy a földrengések által a helyi rendszerekre és a lakóterületekre, infrastruktúrára, valamint a gazdasági és termelési tevékenységekre gyakorolt hatások elemzése során a területi növekedési folyamatok jelentős lelassulását, gyakran valódi leállását mutatták ki;

6. hangsúlyozza, hogy az épületek és az infrastruktúra biztonságának elérése pozitív kölcsönhatást feltételez a regionális és kohéziós politikával, valamint az Európai Unió városi és vidéki növekedéssel kapcsolatos céljaival is;

7. úgy véli, hogy az épületek és az infrastruktúra földrengésbiztossá tételére irányuló európai politikát egy többszintű kormányzási megközelítésre kell alapozni, melynek keretében a szubszidiaritás és az arányosság elvével összhangban és az uniós városfejlesztési menetrendhez alkalmazott módszer mintájára összehangolják a releváns európai, nemzeti és regionális hatásköröket. Ezzel összefüggésben felhívja a figyelmet arra, hogy a műszaki szabványok meghatározása jórészt az uniós szint hatáskörébe tartozik, míg különösen az építményi jogért és a városrendezésért a nemzeti, a regionális és a helyi szint felelős;

8. kiemeli, hogy az Európai Unióval kapcsolatos egyik legfontosabb elvárás egy olyan, a földrengésveszély megelőzését szolgáló koherens beavatkozás végrehajtása, amely saját polgárai biztonságának és történelmi, kulturális örökségének védelmét, a személyeket és a javakat ért károkkal kapcsolatos kiadások mérséklését, valamint a régiók és a növekedést célzó beruházások fejlesztésének lehetővé tételét szolgálja;

9. hangsúlyozza, hogy elsősorban a helyi és regionális önkormányzatokat terheli politikai és intézményi felelősség a saját polgáraik védelméért, részben azért, mert ezek jelentik az első kormányzati szintet, amelynek feladata vészhelyzet esetén gondoskodni a mentési műveletekről és a lakosságnak nyújtott segítségről, másrészt azért, mert fontos szerepet játszanak a vészhelyzetekre vonatkozó tervek, valamint a strukturális, illetve nem strukturális megelőzési intézkedések (beavatkozások, illetve tájékoztatás) kidolgozásában;

10. hangsúlyozza továbbá, hogy a helyi és regionális önkormányzatok a polgárokhoz legközelebb álló intézményekként elő tudják segíteni a polgárok tudatosságának növelését a kockázatmegelőzéssel kapcsolatos jogok/kötelezettségek és ebből következően a földrengésveszély csökkentését célzó aktív magatartás kialakulása terén;

A FÖLDRENGÉSVESZÉLY CSÖKKENTÉSÉRE IRÁNYULÓ INTÉZKEDÉSEK

11. úgy véli, hogy a beavatkozást igénylő magán- és középületek és infrastruktúrák nagy száma miatt az épületek és infrastruktúrák földrengésekkel szembeni sérülékenységének besorolását európai szintű egységes kritériumok (többek között EUROCODE) alapján kell meghatározni;

12. sürgeti az Európai Bizottságot, hogy összeurópai szinten ösztönözze a biztosítási ágazattal folytatott párbeszédet, pénzügyi ösztönzőket kérve az átalakítási folyamat során alkalmazott díjcsökkentések formájában. Emellett hasznosnak tartaná részletesen megvizsgálni a gazdasági fenntarthatóságot és a biztosítási fedezet rendszerének fejlesztésétől várható előnyöket a kockázatközösségi intézkedések biztosításával;

13. úgy véli, hogy ahhoz, hogy a közösségek tudatosságának a növelése révén előmozdíthassuk a földrengésveszély csökkentésére irányuló intézkedések kidolgozását, hasznos lenne egyértelműen meghatározni és ismertetni az esetleges földrengések következményeit, és mindenekelőtt a földrengésbiztossá tételt szolgáló beavatkozások megvalósításából származó előnyöket, melyek a társadalmi (különösen az emberi áldozatok száma) és gazdasági hatás csökkentésében nyilvánulnak meg;

14. megjegyzi, hogy mivel a földrengésbiztossá tételt szolgáló megelőző beavatkozások óriási előnyeivel kapcsolatban a nem szakmabeli érdekeltek (önkormányzati dolgozók, polgárok stb.) számára még nem állnak rendelkezésre pontos módszerek és egyértelműen megvalósítható eredmények, fontosnak tűnik, hogy ezzel a kérdéssel, egyedi tanulmányok finanszírozása révén, részletesebben foglalkozzanak;

15. alapvetően fontosnak tartja, hogy a meglévő épületek földrengésveszélyének csökkentésére irányuló technikai és pénzügyi erőfeszítések optimalizálása és megfelelő irányítása érdekében előmozdítsák a meglévő struktúrák sérülékenységének tudatosítását és elemzését, ami kiindulópontként szolgálhat a további intézkedések és a legfontosabb köz-magán kezdeményezések vonatkozásában. Ehhez a statisztikai értékelés céljából ösztönözni kell az adatgyűjtési kampányokat, és meg kell fogalmazni a közös prioritásokat és a módszertant, az ágazat szabályozási változásaival, valamint a finanszírozási célú és ösztönző intézkedésekkel egyetemben;

16. megjegyzi, hogy egyes tagállamok – például Olaszország – tapasztalatai azt mutatják, hogy az idős tulajdonosok vagy a „másodlagos lakóhelyül szolgáló épületek” tulajdonosai kevéssé hajlandóak forrásokat szánni e beavatkozásokra; emiatt hasznosak lehetnek az e csoportok tájékoztatását célzó intézkedések, valamint olyan ösztönzők, amelyek nem korlátozódnak az „elsődleges lakóhelyül szolgáló házakra”; elismeri, hogy testre szabott intézkedéseket kell hozni a meglévő épületek elemzésére és korszerűsítésére vonatkozóan, nem utolsósorban az egyes épületek elhelyezésére vonatkozó tanulmányok és gyakorlati tapasztalatok alapján, az egész városi terület vagy agglomeráció sebezhetőségének értékelése kapcsán, felismerve az épületek használatának tényleges körülményeiben lévő potenciális gyengeségeket.

17. megjegyzi, hogy az európai országokban már elindultak a köz- és magánépületek felújítását szolgáló, többek között európai forrásokból finanszírozott széles körű projektek, amelyek célja az energiahatékonyság növelése, ugyanakkor e beavatkozások általában nem foglalkoznak a szerkezet- és a földrengésbiztonság szempontjaival;

18. hangsúlyozza azonban, hogy a hatékony felújítást olyan integrált és fenntartható beavatkozások révén kell megvalósítani, amelyek alkalmasak arra, hogy a földrengésekkel szembeni sérülékenység csökkentését és az energiahatékonyság növelését egyidejűleg és a lehető legkevésbé invazív módon érjék el;

19. elengedhetetlennek tartja, hogy a strukturális megelőzési beavatkozások mellett alakítsanak ki „nem strukturális” megelőzési intézkedéseket is, amelyek általánosságban a földrengésveszéllyel kapcsolatos ismeretek bővítésére, ezen belül pedig a polgárok tudatosságának növelésére és aktív magatartásuk elősegítésére irányulnak;

20. úgy véli, hogy a strukturális megelőzési intézkedések a földrengésveszély csökkentésén túl a környezetre is pozitív hatást gyakorolhatnak az építmények hasznos élettartamának meghosszabbítása, valamint a földrengések utáni bontási és újjáépítési műveletek ebből következő csökkenése folytán, amely célkitűzést hangsúlyozta az építési termékekről szóló európai rendelet (305/2011/EU rendelet) is, amely annak korábbi változatához képest (89/106/EGK irányelv) bevezetett egy hetedik alapvető követelményt az építményekre vonatkozóan: „a természeti erőforrások fenntartható használatát”;

21. elismeri, hogy egy földrengésbiztossá tételt szolgáló program – annak ellenére, hogy jelentős erőforrásokat igényel, és különösen nagy terheket ró a fokozott és nagyobb területeket érintő földrengésveszélynek kitett régiókra és tagállamokra – mindenütt hozzájárul a foglalkoztatáshoz és a gazdasági növekedéshez, különös tekintettel az építési piac fellendülésére;

22. fontosnak tartja, hogy a földrengésbiztossá tételt szolgáló beavatkozásokat egy európai műszaki szabályozási keret szabályozza, és a beavatkozások figyelmet fordítsanak a meglévő épületek földrengésbiztossá tételére is egy holisztikus megközelítés alapján, amelynek célja a biztonság, a szilárdság és a tartósság biztosítása;

23. hasznosnak tartja egy uniós platform elindítását az uniós tagállamok ismereteinek, tapasztalatainak és bevált gyakorlatainak különböző szintű cseréje céljából;

A FÖLDRENGÉSVESZÉLY CSÖKKENTÉSÉRE IRÁNYULÓ ÚJ EURÓPAI POLITIKA

24. egyetért azzal és ismételten kiemeli azt, amit a sendai keretről szóló vélemény (3) hangsúlyozott, miszerint az új infrastruktúrák építésével kapcsolatos valamennyi uniós projektnek biztosítania kell a katasztrófákkal szembeni megfelelő ellenálló képességet, ugyanakkor rámutat arra, hogy e célkitűzésnek nagyobb lehet a költségvonzata;

25. javasolja, hogy az egyes területeket fenyegető földrengésveszély és hasonlóképpen a más természeti katasztrófákból következő veszélyek leíró paramétereit – amelyeket megfelelően meghatározott kritériumok alapján értékelnek – az európai strukturális és beruházási alapok európai régiók közötti elosztásához használt referenciakritériumok közé lehessen sorolni. Hangsúlyozza emellett, hogy az EU-nak elő kell írnia, hogy az európai strukturális és beruházási alapokkal, valamint bármely más uniós alappal létrehozott összes infrastruktúrának ellenállóképesnek kell lennie a katasztrófákkal szemben;

26. javasolja, hogy az uniós rendeletek előírhassák az európai strukturális és beruházási alapoknak az állami és a magántulajdonban álló ingatlanok, valamint az uniós országok számára stratégiai jelentőséggel bíró – mind közúti közlekedési, mind szolgáltatási – infrastruktúrák földrengésbiztossá tételére való felhasználását;

27. javasolja, hogy a cselekvési terv rendelkezzen a közterületekhez kapcsolódó minden épület, köztük a lakóépületek földrengésbiztossá tételéről is, nemcsak oly módon, hogy azok vészhelyzet esetén biztonságot nyújtsanak, hanem hosszú távú városfejlesztési stratégiaként is, amely lehetőséget biztosít a lakosok olyan közterületekre való áthelyezésére is, amelyek biztonságot nyújtanak nekik;

28. felkéri az Európai Bizottságot, hogy – munkáját a tagállamokkal és adott esetben a helyi és regionális önkormányzatokkal összehangolva – dolgozzon ki egy, az épületek és az infrastruktúrák földrengésbiztossá tételére irányuló cselekvési tervet az Európai Regionális Fejlesztési Alapról szóló 1301/2013/EU rendelet 5. cikke 5. pontja b) alpontjának szellemében. Kéri egyúttal, hogy a tagállamok és a helyi és regionális önkormányzatok maradéktalanul használják fel azt a támogatást, amelyet a regionális fejlesztési operatív programok rendelkezésre bocsátanak ehhez a beruházási prioritáshoz;

29. javasolja, hogy ezzel határozottan mozdítsák elő a beruházások támogatását, többek között a köz- és a magánszektor között megvalósuló, az épületek és az infrastruktúrák földrengésbiztossá tételére irányuló együttműködés révén, különös hangsúlyt fektetve a kulturális és történelmi örökség megőrzésére, a stratégiai jelentőségű infrastruktúrákra, valamint a mezőgazdasági és ipari épületekre és infrastruktúrákra;

30. kéri, hogy törekedjenek az épületek földrengés elleni védelme terén megvalósítandó kutatási és innovációs célú beruházások növelésére, ideértve a tájékoztatásra és a képzésre vonatkozó széles körű programok kidolgozását is;

31. felkéri az érintett tagállamokat és régiókat, hogy regionális fejlesztési operatív programjaikba prioritásként építsék be a meglévő épületek földrengésbiztossá tételét, és hangsúlyozza, hogy pénzügyi erőforrásokat kell fordítani e célra, többek között a földrengésveszély megelőzését szolgáló fellépéseket ösztönző, megfelelő eszközök révén;

32. úgy véli, hogy a fenti pontokban említett javaslatok megvalósítása során a források optimális felhasználása és a legjobb eredmények érdekében figyelembe kell venni az egyes országok és/vagy régiók szeizmikus kockázati és veszélyzónáinak térképét. Ehhez tanácsos ösztönözni az ilyen térképek kidolgozásához – vagy ahol már léteznek, aktualizálásához – szükséges kutatási munkákat.

33. úgy véli, hogy egy, az Európai Bizottság által előterjesztett cselekvési terv alkalmas eszköz lehet arra, hogy a meglévő épületek földrengésbiztossá tételét még inkább prioritásnak tekintsék a tagállamok regionális fejlesztési operatív programjaiban;

34. kiemeli, hogy az e téren megvalósított közös fellépések akár hatékonyabbnak bizonyulhatnak, mint az egyes tagállamok széttagolt intézkedései, ezért egységes és összehangolt erőfeszítést tart szükségesnek az épületek földrengésveszély elleni védelme és földrengésbiztossá tétele terén;

35. javasolja, hogy a sendai keret 1. prioritásán belül kitűzött célokkal összhangban mozdítsák elő és támogassák a polgárok tájékoztatását és az információk terjesztését szolgáló helyi és nemzeti szintű kezdeményezéseket, amelyek célja a megelőzés kultúrájának terjesztése.

Kelt Brüsszelben, 2017. október 11-én. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) www.share-eu.org

(2) BPIE, 2011. Europe's buildings under the microscope. A country-by-country review of the energy performance of buildings [Európa épületei a mikroszkóp alatt – Országonkénti áttekintés az épületek energiahatékonyságáról].

(3) Vö. Cselekvési terv a 2015–2030-as időszakra szóló sendai katasztrófakockázat-csökkentési keretről című vélemény, NAT-VI/015, előadó: Adam Banaszak (ECR/PL).