HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 159/7

Kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

2013/C 159/06

Ez a közzététel a 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra.

MÓDOSÍTÁS IRÁNTI KÉRELEM

A TANÁCS 510/2006/EK RENDELETE

a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról (2)

MÓDOSÍTÁS IRÁNTI KÉRELEM A 9. CIKK ALAPJÁN

„CHAOURCE”

EK-sz.: FR-PDO-0217-0940-24.01.2012

OFJ ( ) OEM ( X )

1. A termékleírás módosítással érintett szakaszcíme

—  A termék elnevezése — ☒ A termék leírása —  Földrajzi terület — ☒ A származás igazolása — ☒ Az előállítás módja —  Kapcsolat — ☒ Címkézés — ☒ Nemzeti előírások —  Egyéb (kérjük, határozza meg)

2. A módosítás típusa

— ☒ Az egységes dokumentum vagy az összefoglaló módosítása —  Olyan bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának módosítása, amely esetében sem az egységes dokumentumot, sem az összefoglalót nem tették közzé —  A termékleírás oly módon történő módosítása, amely nem teszi szükségessé a közzétett egységes dokumentum módosítását (az 510/2006/EK rendelet 9. cikkének (3) bekezdése) —  A termékleírás hatóságilag elrendelt, kötelező egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések miatti átmeneti módosítása (az 510/2006/EK rendelet 9. cikk (4) bekezdése)

3. Módosítás(ok)

3.1. A 2. „A termék leírása” pont módosítása

— Nyersanyag: összetételében nem módosított, teljes tej feldolgozásának kötelezettsége, a zsír vagy fehérjék hozzáadásának vagy kivonásának megakadályozása érdekében.

— A termék zsírtartalmának arányát csökkentették, hogy elkerüljék a zsírnak a hagyományhoz nem illeszkedő, túlzott jelenlétét.

— A felszínen található baktériumflóra: a Penicillium candidum túlsúlyára és a Geotrichum jelenlétére vonatkozó pontosítások.

— Hozzáadásra került az érzékszervi jellemzők leírása.

— A sajtok mérete: a két méret ellenőrizhető célértékekkel pontosításra és behatárolásra került.

3.2. A 4. „A származás igazolása” pont módosítása

Tekintettel a nemzeti jogszabályok és szabályozások változására, a „Termék földrajzi területről való származását igazoló elemek” rovat összevonásra került és jelenleg a termék nyomon követhetőségére és az előállítás feltételeinek nyomon követésére vonatkozó bejelentési és nyilvántartási kötelezettségeket tartalmazza.

Hozzáadásra kerültek a tej és a sajtok fokozott nyomon követését lehetővé tevő elemek, hogy garantálható legyen a termékeknek a megjelölt helyről való származása. Az oltalom alatt álló eredetmegjelölés termékleírásának ellenőrzése ellenőrző szerv által kidolgozott ellenőrzési terv szerint történik.

Ez a rovat számos, a sajtok nyomon követhetőségét biztosító nyilvántartásra és bejelentési dokumentumra vonatkozó rendelkezéssel egészült ki.

3.3. A 5. „Az előállítás módja” pont módosítása

Tejtermelés: E rész módosítására a területhez való kapcsolódásnak az állatok származása és táplálkozása révén történő hangsúlyosabbá tétele érdekében került sor. E tekintetben olyan korlátozás lépett életbe, hogy az állatok legalább 80 %-ának az adott földrajzi területen kell születnie, valamint a földrajzi területre irányadó takarmány-önellátási szabályok is meghatározásra kerültek. E szabályok kiterjednek a legelők kezelésére, valamint a fűnek az élelmiszeradagon belül betöltött szerepére (minimális legelési időszakot meghatározva az üszők és a tejelő állatok számára), valamint a takarmányokkal és táplálékkiegészítőkkel kapcsolatos követelményekre is.

Sajtkészítés: a sajtkészítés különböző szakaszainak ellenőrizhető célértékekkel történő meghatározása (az érlelés, tejoltás, lecsöpögtetés, kiszárítás és finomítás hőmérséklete és időtartama, a formázás és a tejoltás pH-értékének meghatározása).

3.4. A 8. „Címkézés” pont módosítása

A termék címkézésének meghatározása, valamint a címke fogyasztó számára való olvashatóságának egyértelművé tétele érdekében egyes szabályokra tesznek javaslatot (az EU OEM szimbólumának, valamint a csoportosulás logójának feltüntetése stb.).

3.5. A 9. „Nemzeti előírások” pont módosítása

A termékleírás végére az ellenőrizendő főbb pontokat összefoglaló táblázat került beillesztésre.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

A TANÁCS 510/2006/EK RENDELETE

a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról (3)

„CHAOURCE”

EK-sz.: FR-PDO-0217-0940-24.01.2012

OFJ ( ) OEM ( X )

1. Elnevezés

„Chaource”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Franciaország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.3. osztály: Sajtok

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A lágy masszájú, üde, túlnyomóan tejsavas kérgű „Chaource” puha sajtot kizárólag teljes tehéntejből készítik, zsír és fehérje hozzáadása és kivonása nélkül.

Besózott masszájának szárazanyag-tartalma legalább 40 %, lecsöpögtetett kivonata pedig legalább 48 % zsírt tartalmaz.

Kérgét túlnyomórészt Penicillium candidum fehér penészgombának kell borítania. A Geotrichum gomba jelenlétének betudható márványos vagy egyenetlen felület megengedett.

Enyhe gombaillatot áraszt, és gyümölcsös – többek között mogyorószerű – aromával, valamint friss gomba enyhe ízével rendelkezhet.

A sajt sík alapú henger alakját ölti. Két méretben gyártják:

— nagy méretben, amelynek tömege a minimális érlelési időszak elteltével 450 és 700 gramm között van, és amelyre 110 és 115 milliméter közötti belső formaátmérő jellemző,

— kis méretben, amelynek tömege a minimális érlelési időszak elteltével 250 és 380 gramm között van, és amelyre 85 és 90 milliméter közötti belső formaátmérő jellemző.

3.3. Nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

A „Chaource” előállításához használt tej teljes tehéntej, amelyhez nem adtak hozzá, illetve amelyből nem vontak ki zsírt vagy fehérjét – a tejenzim-kultúrában található, legfeljebb 3 % mennyiségben jelen lévő zsír és fehérje kivételével. Az előállításához szükséges tejet a többi tejtől elkülönítve kell begyűjteni, tárolni és feldolgozni, vagy egymástól teljesen független begyűjtési láncok és feldolgozóműhelyek útján, vagy egyetlen létesítményen belül a tejek és feldolgozott termékek elkülönítésével – a tejbegyűjtéstől egészen a sajtok érleléséig.

3.4. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében)

Éves átlagban a tejet adó állatállomány teljes táplálékadagjának legalább a szárazanyag-tartalom 75 %-a erejéig olyan takarmányból kell állnia, amelyet az adott gazdaságban állítottak elő. A tejet adó állatállomány teljes táplálékadagjának továbbá átlagosan legalább a szárazanyag-tartalom 85 %-a erejéig olyan takarmányból kell állnia, amely a „Chaource” oltalom alatt álló eredetmegjelölés földrajzi területéről származik.

A termelésben részt vevő tejelő teheneket az év során legalább 5 hónapig kiengedik a legelőre. Ez alatt az időszak alatt a termelésben részt vevő minden egyes tejelő tehén számára legalább 20 ár füves terület áll rendelkezésre. A legeltetés zöldtakarmánnyal történő kiegészítése esetén a zöldtakarmányozásra szánt terület nagysága nem haladhatja meg a 10 árt a termelésben részt vevő tejelő tehenenként.

A termelésben részt vevő tejelő tehenek táplálékán belül a nagy szemcsés takarmánynak legalább a szárazanyag-tartalmának 30 %-a erejéig fűből kell állnia. Az üszők táplálékában a fű aránya – amelyet a termelésben részt vevő tejelő tehenek táplálékától függetlenül számítanak – a nagy szemcsés takarmányok szárazanyag-tartalmának legalább 30 %-ában van meghatározva. Ezek a követelmények egész évben, mindenkor alkalmazandók.

Éves átlagban a tejelő tehenek tápláléka legfeljebb a teljes táplálékadag szárazanyag-tartalmának 27 %-a erejéig állhat táplálékkiegészítőkből.

A tejelő tehenek teljes táplálékadagja a nagy szemcsés takarmányok és a kiosztott táplálékkiegészítők összegeként kerül meghatározásra.

A termékleírásban szerepel a koncentrált takarmányok és táplálékok pozitív jegyzéke.

Az üszőknek az elválasztás után, de még az első tejképződés előtt legalább egy 4 hónapos legeltetési idényt az eredetmegjelöléshez tartozó földrajzi területen kell tölteniük.

3.5. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

A tejtermelésnek, a sajtkészítésnek, valamint -érlelésnek a földrajzi területen belül kell történnie.

3.6. A szeletelésre, az aprításra, a csomagolásra stb. vonatkozó egyedi szabályok

—

3.7. A címkézésre vonatkozó egyedi szabályok

A címkézésben szerepelnie kell az eredetmegjelölés nevének, valamint az Európai Unió „OEM” szimbólumának.

A címkézésen, a reklámban, a kereskedelmi számlákon és iratokon a fent megnevezett eredetmegjelölést minősítő és kísérő bármilyen jelző, vagy más megjegyzés alkalmazása tilos, az alábbiak kivételével:

— kereskedelmi védjegyek,

— az „artisanal” (kézműves) vagy „fabrication artisanale” (kézműves készítésű) megjelölések, amelyeket kizárólag a kisipari tevékenységre vonatkozó szabályozás által elismert kisipari feldolgozók használhatnak,

— az „affiné par” (érlelte) vagy „affineur” (érlelő) megjelölések, vagy bármely más megjelölés, amely a termék érlelésére utal,

— a Syndicat de Défense du Fromage de Chaource logója.

A címkén továbbá fel kell tüntetni a „Chaource” eredetmegjelölés tekintetében az utolsó feljogosított gazdasági szereplő, azaz az érlelő nevét és teljes címét.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

A földrajzi terület Aube és Yonne megyék határán elhelyezkedő, igen korlátozott földrajzi övezetet foglalja magában, amely Champagne nedves természetes régióját öleli fel, központjában Chaource településsel.

Aube megye

Teljes egészében bennefoglalt kantonok: Aix-en-Othe, Bar-sur-Seine, Bouilly, Chaource, Ervy-le-Châtel, Mussy-sur-Seine, Les Riceys és Troyes (hét kanton).

Yonne megye

Teljes egészében bennefoglalt kantonok: Ancy-le-Franc, Crusy-le-Châtel, Flogny-la-Chapelle, Tonnerre.

Teljes egészében bennfoglalt települések: Bagneaux, Boeurs-en-Othe, Cérilly, Chigy, les Clérimois, Coulours, Flacy, Foissy-sur-Vanne, Fontaine-la-Gaillarde, Fournaudin, Maillot, Malay-le-Grand, Malay-le-petit, Noé, Saint-Clément, Saligny, Sens, les Sièges, Theil-sur-Vanne, Vareilles, Vaudeurs, Villeneuve-l'Archevêque, Villiers-Louis, Voisines.

Részben bevont települések: Arces-Dilo (az 5-ös országos főúttól északra elterülő rész), Cerisiers (az 5-ös országos főúttól északra elterülő rész), Lailly (a 28-as megyei úttól délre fekvő rész), La Postolle (a 28-as megyei úttól délre fekvő rész), Soucy (a 439-es országos főúttól délre fekvő rész), Thorigny-sur-Oreuse (a 28-as megyei úttól délre fekvő rész), Vaumort (az 5-ös országos főúttól északra elterülő rész).

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

5.1. A földrajzi terület sajátosságai

A. Természeti tényezők

Az eredetmegjelölés térsége a Chaourçois termesztési medence és az ahhoz hasonló szomszédos övezetek alapján került meghatározásra. Ez a medence felöleli a nedves Champagne természetes régióját, amelynek központja Chaource település. Északról az aumont-i erdő és a Szajna, délről a maulnes-i erdő és az Armançon folyó, nyugatról a Pays d'Othe mészkőfennsík, keletről pedig a Sarce folyása határolja.

A medencét vizet át nem eresztő, alapvetően mészkőből és agyagból álló altalaj jellemzi. A területen nagy számú vízfolyás és számos forrás található.

E kistérséget nagymértékben elszigeteli erdeje, amely két jelentős közlekedési tengely között helyezkedik el:

— Troyes-Saint-Florentin

— a Szajna-völgy.

A térség agyagos talaját többnyire természetes rétek borítják. Állandó páratartalmuknak köszönhetően ezek a talajok különösen kedvezőek a fű növekedéséhez, egyúttal azonban a növénykultúrák termesztésére alkalmatlanok és ilyen célra nem hasznosíthatók. Bizonyos részeken – mint például a nedves völgyek – legeltetéssel történő hasznosításuk gyakran késedelmet szenved az évszak kezdetén, ami azt eredményezi, hogy a fű elveszti tápértékét és a tej soványabb lesz („A Tejellenőrző Hivatal Közgyűlésének jegyzőkönyve”, 1937. január 23.).

A térség talajainak sokfélesége és azok hasznosíthatósága miatt a területen többféle állat tartós tenyésztése vált általánossá. A „Chaource” sajttal összefüggő állattenyésztési tevékenység tette és teszi még ma is lehetővé a hagyományos mezőgazdasági tevékenységek fenntartását ezen a területen, amelyet a kontinentális éghajlat zordsága jellemez.

B. Emberi tényezők

A sajtkészítésnek e régióban történő megjelenése szorosan összefügg azzal, hogy a középkorban nagyszámú apátság és komtur-székhely volt itt. Valójában kizárólag a szerzetesek rendelkeztek az állatok etetéséhez és a tejtermeléshez, illetve a sajtkészítéshez szükséges rétekkel és erdőkkel. Mivel a legtöbb szerzetesrend elutasította a hús fogyasztását, a húst gyakran sajttal helyettesítették, ami lehetővé tette az állattenyésztés fejlődését és a sajtfeldolgozási technikák átadását.

E szaktudást a 17. és 18. század során a régió asszonyai is átvették, hogy – kizárólag házi fogyasztásra – sajtokat készítsenek. A sajtkészítést össze kellett egyeztetni számos egyéb napi teendőikkel, így erre a tevékenységre csak kevés idejük maradt. A fejés reggel vagy este történt, majd ezután hagyták a tejet természetes módon megaludni, hogy a nap végén vagy másnap reggel foglalkozzanak vele ismét. A sajtot zsíros tejből, azaz fölözetlen („zsírjától nem megfosztott”) tejből készítették. A tejalvadék különösebb felügyelet nélkül, lassan csöpöghetett le; ez a folyamat különösen jól illeszkedett a tanyasi gazdasszonyok időbeosztásához.

Ez az előállítási rendszer adta meg a sajt tejsavas jellegét és határozta meg a gyártás főbb szakaszait (megalvadási idő, spontán és lassú lecsöpögtetés).

A sajtokat többféleképpen fogyasztották, frissen vagy szárazon; a frissességük miatt, de gyakorlati okokból is általában a friss sajtokat részesítették nyáron előnyben. Az érlelés ugyanis leggyakrabban a hőmérséklethez fűződő tartósítási nehézségek függvényében történt: amikor az érleléshez kedvezőtlenek voltak a feltételek, a sajtot frissen fogyasztották, hogy ne menjen veszendőbe, viszont amikor a feltételek megengedték, a sajtot akár két hónapig is el lehetett tartani. E fogyasztási szokások napjainkig fennmaradtak, és két sajtméret kialakulásához vezettek, amelyek némiképpen különböző módon fejlődtek.

A gazdaságban el nem fogyasztott sajtokat a piacokon adták el. Az ilyen értékesítés nyomai 1829-től fellelhetők (1929. október, „Tableau des foires existantes dans le département de l’Aube” („Aube megye vásárainak táblázata”)). Az esetek többségében a sajtokat sajtkereskedők gyűjtötték be és adták tovább a helyi piacokon, sőt Franciaország főbb városainak piacain is: Párizs, Lyon, Dijon, Toulouse, Reims, Metz, Douai, Clermont-Ferrand, Annecy és Lons-le-Saunier.

A 19. és 20. században a mezőgazdaság fejlődése következtében növekedtek a tejhozamok, ami lehetővé tette a tejtermékek előállításának növekedését is. A piaci értékesítés egyre nagyobb arányú lett. Mindazonáltal a sajtkészítés és értékesítés továbbra is fáradságos munka maradt, és a tanyasi gazdasszonyok a tejet inkább a megalakuló tejüzemeknek adták át. A tanyasi sajtokból jelentkező hiány miatt a sajtkereskedők is sajtkészítésbe fogtak. A hatvanas évek elején a sajtkészítő kisiparosok végleg átvették a stafétabotot a tanyasi gazdasszonyoktól e téren.

A gyártási eljárás és a felhasznált nyersanyag mindig is lehetővé tette többletérték előállítását e sajt készítői számára a környéken készített száraz, és részben lefölözött tejből („amelyből a tejszínt eltávolították”) készült kisebb méretű sajtokkal szemben.

5.2. A termék sajátosságai

A. A termék sajátos jellemzői

A „Chaource”-ot kizárólag teljes tehéntejből készítik.

Száraz sóval besózott masszája krémes, rugalmas, mégis eléggé tömör. Sajátossága a centripetális érlelődés, amely idővel kiemeli a krémes kerülete és közepének finom textúrája és enyhén szemcsés jellege közötti kontrasztot.

Kérgét túlnyomórészt Penicillium candidum fehér penészgomba borítja.

Enyhe gombaillatot áraszt, és gyümölcsös – köztük mogyoró – aromával, valamint enyhe friss gombaízzel rendelkezhet.

Ez az egyetlen tehéntejből készült sajt, amelyet tejsavas eljárással állítanak elő, kérge virágos és formája magas henger alakú, sík oldalfelülettel. Ezt a formát különösen a szélességénél egyértelműen magasabb öntőformák használatának köszönheti, amelyek jelentős mennyiségű aludttej befogadását teszik lehetővé, és a gravitáció egyszerű hatásának köszönhetően, mindennemű külső beavatkozás nélkül elősegítik a spontán lecsöpögést.

B. A névhasználat időtartamának hossza és hírnév

A szájhagyomány a 19. század első felére nyúlik vissza. Ebben az időben a Chaourçois vidék gazdasszonyai tehéntejből egy már akkor „Chaource-i sajtnak” nevezett sajtot állítottak elő.

1872-ben Dr Pourriau „A tejipar” című művében, majd 1883-ban Huguier-Truelle úr az „Aube megye gazdasszonyainak kiskalauza” című munkájában már pontosan leírják a „Chaource” sajtokat, valamint előállításuk főbb szabályait.

5.3. A földrajzi terület és (OEM esetében) a termék minősége vagy jellemzői közötti vagy (OFJ esetében) a termék különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője közötti ok-okozati kapcsolat

A földrajzi terület a „Chaource” sajt hagyományos előállítási területe, valamint a tejadó szarvasmarha hagyományos tenyésztési területe alapján került meghatározásra.

A mészkőtartalmú és agyagos talajok váltakozása többféle állat tartós tenyésztésével foglalkozó gazdaságok létrejöttéhez, továbbá az agyagos talajokon elhelyezkedő térségekben, valamint a vízfolyások árterületén található völgyekben a fűfélék termesztése felé való orientálódáshoz vezetett.

A tenyésztési gyakorlatokra közvetlenül hatnak az éghajlat, a térség talajtípusai és földrajzi elhelyezkedése. Ily módon a térség többféle szarvasmarhafajta elterjedési területének metszéspontjában való elhelyezkedése azt eredményezte, hogy a különböző tehénfajtákkal szemben előnyben részesítették az őshonos állatokat. A gazdaságok autarchikus működése, valamint a helyi erőforrások lehető legjobb hasznosításának célja a gazdaságban vagy a közeli medencében előállított táplálékok (takarmányok és táplálékkiegészítők) előnyben részesítéséhez vezetett (a táplálékok legalább 75 %-a a gazdaságból és 85 %-a a térségből származik). Ennek következtében a fű nem elhanyagolható jelentőséget nyert az állatok táplálásában, akár legeltetés formájában (tehenenként több mint 20 ár legalább 5 hónapon keresztül), akár tartósított formában (a takarmány hasznos szárazanyag-tartalmának több mint 30 %-a). A gyakran az ártérben található rétekről származó fű minősége nem elegendő a sajtfeldolgozáshoz szükséges, kellően strukturált tej előállításához, ennélfogva azt energiában gazdag takarmánnyal és táplálékkiegészítőkkel szükséges kiegészíteni.

A tej soványsága, valamint és legfőképpen az, hogy a gazdasszonyoknak alkalmazkodniuk kellett napi kötelező feladataikhoz, természetes módon vezette őket arra, hogy teljes tej felhasználásával, tejsavas eljárással állítsanak elő sajtot (ennélfogva a sajtok legalább 48 % zsírt tartalmaznak száraz állapotban). Valóban, számos és sokféle mezőgazdasági teendőjük miatt kevés idejük maradt, amelyet a sajtok előállítására szentelhettek. Olyan rendszerre volt tehát szükségük, amely illeszkedett életritmusukhoz és kevés felügyeletet igényelt. Ez magyarázza, miért ilyen hosszúak és leegyszerűsítettek az előállítás szakaszai (legalább 12 órán keresztül történő altatás, spontán és lassú lecsöpögtetés). Az érlelést is az életritmusuk szerint végezték: a sajtokat nyáron általában frissen fogyasztották, üdítő tejsavas ízük és a nyilvánvaló tartósítási nehézségek miatt, és érleltebben, mihelyt a körülmények megengedték. E fogyasztási szokások tartósan fennmaradtak és kétfajta sajt előállításának kialakulásához vezettek, amelyek érlelési időtartama hasonló: az érlelt, kisméretű sajtoké és a nagyobb, éppen, hogy „kivirágzott” sajtoké, amelyek markánsabban tejsavas ízűek.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(az 510/2006/EK rendelet 5. cikkének (7) bekezdése (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCChaource.pdf

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.

(2) HL L 93., 2006.3.31., 12. o. A rendelet felváltotta az 1151/2012/EU rendeletet.

(3) A rendelet felváltotta az 1151/2012/EU rendeletet.

(4) L. 3. lábjegyzet.