Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a nyomástartó berendezésekre forgalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről harmonizációjáról (Átdolgozás) /* COM/2013/0471 final - 2013/0221 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE Háttér-információk, a javaslat indokai és célkitűzései E javaslat a nyomástartó berendezésekről szóló 97/23/EK irányelvet hivatott összehangolni a 2008-ban elfogadott „árucsomaggal”, különösen a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről szóló 768/2008/EK határozattal. A nyomástartó berendezésekről szóló 97/23/EK irányelvet ezenkívül az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[1] is össze kívánja hangolni. a) Összehangolás a 768/2008/EK határozattal: A termékek szabad mozgását biztosító uniós harmonizációs jogszabályok jelentős mértékben hozzájárulnak az egységes piac kiteljesítéséhez és működéséhez. Ezek a jogszabályok magas szintű védelmet biztosítanak, emellett lehetővé teszik a gazdasági szereplők számára a termékek megfelelőségének igazolását, ily módon biztosítva a termékek bizalomra épülő szabad mozgását. Ilyen uniós harmonizációs jogszabály a 97/23/EK irányelv is, amely a nyomástartó berendezések szabad mozgását biztosítja. Az irányelv előírja azokat az alapvető biztonsági követelményeket, amelyeknek a nyomástartó berendezéseknek meg kell felelniük ahhoz, hogy az uniós piacon forgalmazhatók legyenek. A gyártóknak igazolniuk kell, hogy a nyomástartó berendezéseket az alapvető biztonsági követelményeknek megfelelően tervezték és gyártották, és fel kell tüntetniük rajta a CE-jelölést. Az uniós harmonizációs jogszabályok végrehajtása terén szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy a jogszabályok végrehajtásában és érvényesítésében több ágazatban is bizonyos hiányosságok és következetlenségek mutatkoznak, ami a következőkhöz vezet: – az előírásoknak nem megfelelő vagy veszélyes termékek kerülnek a piacra, ami valamelyest csorbítja a CE-jelölésbe vetett bizalmat, – a jogszabályokat betartó gazdasági szereplők versenyhátrányba kerülnek a szabályokat kijátszókkal szemben, – a nem megfelelő termékek esetében egyenlőtlen elbánás tapasztalható, a különböző végrehajtási gyakorlatok miatt pedig torzul a gazdasági szereplők közötti verseny, – a nemzeti hatóságok a megfelelőségértékelő szervezetek kijelölésében eltérő gyakorlatot követnek, – minőségbeli problémák merülnek fel egyes bejelentett szervezetekkel kapcsolatban. Ezen túlmenően a szabályozási környezet egyre bonyolultabbá vált, ugyanis gyakran előfordul, hogy egy és ugyanazon termékre párhuzamosan több jogszabály alkalmazandó. A jogszabályok következetlenségei egyre jobban megnehezítik a gazdasági szereplők és a hatóságok számára, hogy helyesen értelmezzék és alkalmazzák őket. Az uniós harmonizációs jogszabályokban tapasztalt, több ágazatot is érintő horizontális hiányosságok orvoslására 2008-ban az árucsomag részeként elfogadták az „új jogszabályi keretet”. A keret célja a meglévő szabályok megerősítése és kiegészítése, valamint alkalmazásuk és érvényesítésük gyakorlati szempontjainak javítása. Az új jogszabályi keret (new legislative framework – NLF) két egymást kiegészítő dokumentumból áll: ezek az akkreditálásról és piacfelügyeletről szóló 765/2008/EK rendelet és a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszerét létrehozó 768/2008/EK határozat (a továbbiakban: NLF-határozat). Az NLF-rendelet az akkreditálásra (mint a megfelelőségértékelő szervezetek kompetenciájának értékelésére szolgáló eszközre) vonatkozó szabályokat, valamint a piacfelügyelet megszervezésére és lebonyolítására, illetve a harmadik országokból származó termékek ellenőrzésére vonatkozó követelményeket vezetett be. 2010. január 1-je óta ezek a szabályok minden tagállamban közvetlenül alkalmazandók. Az NLF-határozat közös keretet határoz meg az uniós termékharmonizációs jogszabályok számára. Ez a keret a termékekre vonatkozó uniós jogszabályokban közös rendelkezésekből áll (pl. fogalommeghatározások, a gazdasági szereplők kötelezettségei, védelmi mechanizmusok stb.). Ezek a közös rendelkezések megerősítésre kerültek, hogy az irányelveket a gyakorlatban hatékonyabban lehessen alkalmazni és érvényesíteni. Olyan új elemek is bevezetésre kerültek, mint pl. az importőrök kötelezettségei, amelyek elengedhetetlenek a forgalomban lévő termékek nagyobb biztonságossága érdekében. Az NLF-határozat és az NLF-rendelet rendelkezései kiegészítik egymást, és szorosan kapcsolódnak egymáshoz. Az NLF-határozat tartalmazza a gazdasági szereplők és bejelentett szervezetek kötelezettségeit, ami lehetővé teszi, hogy a piacfelügyeleti hatóságok és a bejelentett szervezetekért felelős hatóságok megfelelően végezhessék el az NLF-rendeletben előírt feladataikat, és biztosíthassák a termékekre vonatkozó uniós jogszabályok hatékony és következetes érvényesítését. Az NLF-rendelettel ellentétben az NLF-határozat rendelkezései azonban nem közvetlenül alkalmazandók. Annak érdekében, hogy az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó valamennyi gazdasági ágazat profitálhasson az NLF fejlesztéseiből, az NLF-határozat rendelkezéseit be kell illeszteni a termékekre vonatkozó meglévő jogszabályokba. A Bizottság – a 2011. november 21-én elfogadott „NLF végrehajtási csomag”[2] révén –már kilenc másik irányelv esetében javasolta az NLF-határozattal való összehangolást. Az ipari termékekre vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályok egységessége érdekében a 97/23/EK irányelvet is össze kell hangolni az NLF-határozat rendelkezéseivel. A javaslat figyelembe veszi a Bizottság 2013. február 13-i, a termékek piaci felügyeletéről szóló rendeletre irányuló javaslatát[3] is. b) Összehangolás az 1272/2008/EK rendelettel: Az 1272/2008/EK rendelet (a továbbiakban: CLP-rendelet) a vegyi anyagok osztályozásának és címkézésének nemzetközi szinten, az Egyesült Nemzetek Szervezete keretében elfogadott globálisan harmonizált rendszerét (Globally Harmonised System of Classification and Labelling of Chemicals – GHS) ülteti át az uniós jogba. A 97/23/EK irányelv – 9. cikkében – a nyomástartó berendezéseket a túlnyomás miatti kockázat növekedése szerint kategóriákba sorolja. Noha az irányelv a nyomástartó berendezéseket főleg az energiatartalom (a nyomástartó berendezés nyomása és térfogata) alapján osztályozza, a berendezésben lévő töltet besorolását (veszélyes vagy sem) is figyelembe veszi. A nyomástartó berendezések kategóriákba sorolása közvetlenül összefügg az annak ellenőrzésére használt megfelelőségértékelési eljárással, hogy a nyomástartó berendezés megfelel-e a 97/23/EK irányelv alapvető követelményeinek. Az, hogy melyik megfelelőségértékelési eljárást kell alkalmazni, attól a 9. cikk szerinti kategóriától függ, amelybe a berendezés be lett sorolva. A nyomástartó berendezésekben lévő töltet osztályozása, amely alapján a nyomástartó berendezés megfelelőségértékelés szempontjából való osztályozása is történik, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelven[4] alapul. A 97/23/EK irányelv 9. cikke szerint a „töltetek” két csoportba oszthatók. Az 1. csoportba az alapvető tulajdonságaik és a 67/548/EGK irányelvben említett veszélyek mértéke és különös jellemzői alapján osztályozott következő „veszélyes töltetek”[5] tartoznak: robbanásveszélyesek, fokozottan tűzveszélyesek, tűzveszélyesek, kismértékben tűzveszélyesek, nagyon mérgezőek, mérgezőek, oxidálóak. A 2. csoportba tartozik minden egyéb töltet, amelyet a 97/23/EK irányelv nem említ „veszélyes töltetként”. A veszélyes töltetekhez kapcsolódó nyomásveszélyek figyelembe vétele érdekében a 97/23/EK irányelvben meghatározott megfelelőségértékelési követelmények szigorúbbak az 1. csoportba tartozó tölteteket tartalmazó nyomástartó berendezések vonatkozásában, mint a 2. csoportba tartozó tölteteket tartalmazó nyomástartó berendezések vonatkozásában. Az 1272/2008/EK rendelet 2015. június 1-jével hatályon kívül helyezi és felváltja a 67/548/EGK irányelvet. Az említett rendelet új veszélyességi osztályokat és kategóriákat vezet be, amelyek csak részben felelnek meg a jelenlegi rendelkezések szerinti osztályoknak és kategóriáknak. A 97/23/EK irányelv töltetosztályozási kritériumait ezért 2015. június 1-jéig össze kell hangolni az 1272/2008/EK rendelet osztályozási kritériumaival, fenntartva az irányelv által biztosított jelenlegi védelem szintjét. A 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolásához ezért újra meg kell határozni, hogy mi számít „veszélyes töltetnek” a rendelet által bevezetésre kerülő új osztályozási rendszer szerint. A 97/23/EK irányelv töltetosztályozási kritériumainak a CLP-rendelettel való összehangolása tehát a CLP-rendelet uniós végrehajtásának egyenes következménye, és ezért minden ehhez kapcsolódó jogszabályt legkésőbb a 67/548/EGK irányelv hatályon kívül helyezésének időpontjáig (2015. június 1.) össze kell hangolni a CLP-rendelettel. Bár a CLP-rendelet és a 67/548/EGK irányelv osztályozási rendszerei hasonlóak, nem tökéletes az átfedés. Az osztályozási kritériumok és a küszöbértékek változásai következtében a CLP-rendelet néhány anyagot más osztályba sorol, mint a 67/548/EGK irányelv. A nyomástartó berendezésben lévő töltet (anyag vagy készítmény) osztályozásának megváltozása miatt ezért előfordulhat, hogy a nyomástartó berendezést is újra kell osztályozni (megváltozik a nyomástartó berendezés kategóriája). A 97/23/EK irányelv a nyomástartó berendezéseket a túlnyomás miatti kockázat növekedése szerint négy kategóriába sorolja, és a nyomástartó berendezések minden kategóriája tekintetében több megfelelőségértékelési eljárást is előír. A nyomástartó berendezéseket alá kell vetni valamelyik megfelelőségértékelési eljárásnak, amelyet a gyártó választhat ki a nyomástartó berendezés kategóriája tekintetében meghatározott megfelelőségértékelési eljárások közül. A gyártó magasabb kategóriára vonatkozó eljárást is választhat, ha van ilyen. A 97/23/EK irányelv szerinti kategória megváltozása csak a megfelelőségértékelési eljárásra van hatással, de a nyomástartó berendezés tervezését vagy gyártását nem befolyásolja. Ha a nyomástartó berendezést töltete miatt magasabb kategóriába sorolják be, ez nagyobb ráfordítást igénylő és drágább megfelelőségértékelési eljárást eredményezhet. Mivel az a jelenlegi rendelkezés[6], miszerint a nyomástartó berendezések osztályozása töltetük tulajdonságainak figyelembe vételével történik, megfelelőnek tekinthető, a 97/23/EK irányelvet össze kell hangolni a CLP-rendelettel, fenntartva a töltetek jelentette veszélyekre vonatkozó jelenlegi hatályát. A töltetek új osztályozásának ezért a lehető legnagyobb mértékben követnie kell a 67/548/EGK irányelven alapuló jelenlegi osztályozást. A javasolt összehangolás tehát technikai jellegű, és elsősorban az a célja, hogy a lehető legkisebbre csökkentse azokat a hatásokat, amelyek a töltetek osztályozási rendszerének a nyomástartó berendezések CLP-rendelet által bevezetett osztályozása miatti megváltozásából erednek. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Ez a kezdeményezés összhangban áll az egységes piaci intézkedéscsomaggal[7], amely hangsúlyozta a forgalomban lévő termékek minőségébe vetett fogyasztói bizalom helyreállításának szükségességét és a piacfelügyelet megerősítésének fontosságát. Támogatja továbbá a szabályozás javítására és a szabályozási környezet egyszerűsítésére irányuló bizottsági politikát. 2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT Konzultáció az érdekeltekkel a) A 97/23/EK irányelv NLF-határozattal való összehangolását megvitatták az irányelv végrehajtásáért felelős nemzeti szakértőkkel, a megfelelőségértékelő szervezetek fórumával, a piacfelügyeleti közigazgatási együttműködési csoporttal, valamint kétoldalú tárgyalásokon az iparági szövetségekkel. 2010 júniusától októberéig nyilvános konzultáció zajlott, amelyben a kezdeményezésben érintett valamennyi ágazat részt vett. A konzultáció négy célcsoport (gazdasági szereplők, hatóságok, megfelelőségértékelő szervezetek és felhasználók) számára összeállított kérdőívekből állt, melyekre a bizottsági szolgálatok 300 választ kaptak. Az eredmények itt olvashatók: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/internal-market-for-products/new-legislative-framework/index_en.htm Az általános konzultáción kívül a kkv-kkel külön konzultáltak. 2010 május/júniusában az Enterprise Europe Network-ön keresztül 603 kkv-nak kérték ki a véleményét. Az eredmények megtekinthetők a http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/files/new-legislative-framework/smes_statistics_en.pdf oldalon. A konzultációs eljárás a kezdeményezés széles körű támogatottságára mutatott rá. Egyöntetű vélemény, hogy javítani kell a piacfelügyeleten és a megfelelőségértékelő szervezetek értékelésének és ellenőrzésének rendszerén. A hatóságok teljes mértékben támogatják a kezdeményezést, mert erősíteni fogja a meglévő rendszert, és javítja az uniós szintű együttműködést. A jogszabályoknak nem megfelelő termékek elleni hatékonyabb fellépések eredményeként az ipar egyenlőbb versenyfeltételeket vár, valamint a jogszabályok összehangolásából adódóan egyszerűsítő hatásra számít. Néhány kötelezettséggel kapcsolatosan aggodalom merült fel, noha ezek a kötelezettségek elengedhetetlenek a piacfelügyelet hatékonyságának növelése érdekében. Ezek az intézkedések nem jelentenek jelentős költségeket az iparnak, és a jobb piacfelügyeletből származó előnyök messze meghaladnák a költségeket. b) A 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolását megvitatták az irányelv végrehajtásáért felelős nemzeti szakértőkkel, a megfelelőségértékelő szervezetek fórumával, a közigazgatási együttműködési csoporttal, valamint kétoldalú tárgyalásokon az iparági szövetségekkel. 2012-ben hatástanulmány készült a 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolásáról. Ennek során felmérést végeztek az érdekelt felek körében. A Bizottság 2012. november 7-én a további információgyűjtés és az érdekeltekkel való közvetlen kapcsolatfelvétel céljából műhelytalálkozót szervezett, amelyen a tagállami hatóságok, a gyártók és a felhasználók szervezetei, a megfelelőségértékelő szervezetek, a szabványügyi szervek, valamint a CLP-rendelet szakértőinek képviselői vettek részt. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása – Hatásvizsgálat a) Az NLF-rendelettel való összehangolás hatásvizsgálata Az új jogszabályi keret általános hatásvizsgálata mellett a 2011 novemberében elfogadott NLF végrehajtási csomag hatásvizsgálata is megtörtént. Ez utóbbi a 97/23/EK irányelv NLF-határozattal való összehangolására is kitért, és javarészt az új jogszabályi kerethez elvégzett általános hatásvizsgálatra épül. A szakértői vélemények begyűjtésén és elemzésén túl további konzultációk folytak az ágazatspecifikus szakértőkkel és érdekcsoportokkal, valamint a műszaki harmonizáció, a megfelelőségértékelés, az akkreditálás és a piacfelügyelet területén tevékenykedő horizontális szakértőkkel. A begyűjtött információk alapján a Bizottság hatásvizsgálatot végzett, amely három lehetőséget vizsgált meg és hasonlított össze. 1. lehetőség – A jelenlegi helyzet változatlanul hagyása Ez a lehetőség nem javasol változtatásokat a jelenlegi irányelvhez, hanem kizárólag az NLF-rendelettől várható bizonyos kedvező változásokban bízik. 2. lehetőség – Összehangolás az NLF-határozattal nem jogszabályi intézkedések által A 2. lehetőség az NLF-határozatban előírt rendelkezésekkel való önkéntes összehangolás ösztönzését veti fel, pl. útmutatókban leírt legjobb módszerek bemutatásán keresztül. 3. lehetőség – Összehangolás az NLF-határozattal jogszabályi intézkedések által Ez a lehetőség az NLF-határozat rendelkezéseinek a 97/23/EK irányelvbe történő beillesztését javasolja. A legjobbnak a 3. lehetőség bizonyult, a következők miatt: – javítja a kötelezettségeiket komolyan vevő vállalatok és megfelelőségértékelő szervezetek versenyképességét; – javítja a belső piac működését azáltal, hogy egyenlő bánásmódban részesít minden gazdasági szereplőt, különös tekintettel az importőrökre és a forgalmazókra, valamint a megfelelőségértékelő szervezetekre; – nem hárít jelentős költségeket a gazdasági szereplőkre és a megfelelőségértékelő szervezetekre, azok számára, akik már eddig is felelősen jártak el, nem várható semmilyen többletköltség, legfeljebb csak elhanyagolható mértékű; – a 2. lehetőségnél hatékonyabbnak tűnik: mivel a 2. lehetőség nem lenne kötelező erejű, megkérdőjelezhető, hogy valóban jelentkezne-e a pozitív hatás; – az 1. és a 2. lehetőség nem orvosolja a szabályozási keret következetlenségének problémáját, így a szabályozási környezet egyszerűsítése szempontjából nem jár kedvező hatással. Amint a 3. lehetőséggel kapcsolatban fent kifejtettük, a 97/23/EK irányelv NLF-határozattal való összehangolása az irányelv végrehajtásának javulásához vezet. A javaslat további tartalmi elemei: – a meg nem felelés problémáját célzó intézkedések, azaz pl. a gazdasági szereplők kötelezettségeinek pontosítása és fokozott nyomonkövethetőségi követelmények, – a megfelelőségértékelő szervezetek által végzett munka minőségét biztosítani hivatott intézkedések: a bejelentésre vonatkozó követelmények szigorítása, felülvizsgált bejelentési eljárás, a bejelentő hatóságokra vonatkozó követelmények meghatározása, valamint szigorúbb tájékoztatási kötelezettségek; – intézkedések az irányelvek közötti nagyobb egységesség érdekében: a közös fogalommeghatározások, a közös terminológia és a megfelelőségértékelési eljárások összehangolása. Azáltal, hogy a fenti intézkedések egyenlő versenyfeltételeket teremtenek a gazdasági szereplők között, fokozzák az európai vállalkozások versenyképességét. b) A CLP-rendelettel való összehangolás hatásvizsgálata A 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolása a CLP-rendelet uniós végrehajtásának egyenes következménye. A veszélyes anyagok és keverékek osztályozását a CLP-rendelet szabályozza, amely a nemzetközi szinten globálisan harmonizált rendszert (GHS) ülteti át az európai jogba. A 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolásával tehát a jogi koherencia biztosítása a cél. Az összehangoláshoz elég a 97/23/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdését módosítani. Ha nem kerülne sor a CLP-rendelettel való összehangolásra, 2015. június 1-jétől, a 67/548/EGK irányelv hatályon kívül helyezésének napjától jogbizonytalanság alakulna ki, mert onnantól kezdve nem lenne jogalapja a nyomástartó berendezések töltetük alapján történő osztályozásának. A 97/23/EK irányelv 2012 novemberében befejezett értékelése azzal a következtetéssel zárult, hogy nincs sürgős szükség az irányelv teljes felülvizsgálatára. Az irányelv jobb végrehajtását az NLF-rendelkezések bevezetésével és a piacfelügyelet fejlesztését lehetővé tévő kiegészítő rendelkezésekkel is el lehet érni. Az irányelv teljes felülvizsgálata előtt további tanulmányokat kell végezni az olyan kérdések körüljárására, mint pl. az irányelv hatálya, az alapvető biztonsági követelményekkel kapcsolatos műszaki előírások stb. Az értékelés megerősítette azt is, hogy kielégítő a nyomástartó berendezések jelenleg hatályos, az irányelvben meghatározott, a töltetek osztályozását is figyelembe vevő osztályozási mechanizmusa. A javasolt összehangolási lehetőségek a veszélyes anyagoknak és készítményeknek a 97/23/EK irányelv által előírt és a 67/548/EGK irányelven alapuló, jelenleg hatályos veszélyességi osztályai és a CLP-rendelet szerinti veszélyesnek minősített anyagok és készítmények veszélyességi osztályainak műszaki szempontok szerinti megfeleltetésének eredményei. A megfeleltetés csupán minimális változást eredményezett a nyomástartó berendezések 97/23/EK irányelvben előírt osztályozási rendszeréhez képest. Akárcsak a 97/23/EK irányelv hatályos rendelkezései, a javaslatnak is a nyomástartó berendezések tölteteiből eredő fizikai és egészségi veszélyekre kellene irányulnia, amennyiben ez mérvadó a nyomástartó berendezések megfelelőségértékelés szempontjából történő osztályozására nézve. A legtöbb nyomástartó berendezés esetében nem változik a berendezés osztályozása a CLP-rendelettel való összehangolás következtében. A 67/548/EGK irányelvet és a CLP-rendeletet a lehető legjobban meg kell feleltetni egymásnak, hogy a változás hatása minimális legyen. Az összehangolás technikai részleteitől és a 97/23/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdése módosításához választott módszertől függően nőhet vagy csökkenhet azon anyagok vagy keverékek száma, amelyek a 97/23/EK irányelv 1. csoportjába tartoznak (e csoport esetében szigorúbbak a követelmények a megfelelőségértékelési eljárások tekintetében). A különféle lehetőségek hatásainak vizsgálatára a 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolásáról készült hatástanulmányban került sor, amelyet 2013 februárjában véglegesítettek. Az elemzés azt mutatja, hogy noha a veszélyek megnevezésére használt terminológiában lesznek változások, csak kevés töltet kerül a 97/23/EK irányelv szerinti másik csoportba, azaz csak kevés nyomástartó berendezés osztályozása változik. A töltetek 97/23/EK irányelv szerinti osztályozásának esetleges változása nem mindig vonja maga után a nyomástartó berendezés új osztályba sorolását, mivel a berendezés osztályozása nem csak töltetének tulajdonságaitól függ, hanem a teljes (a berendezés nyomásán és térfogatán alapuló) energiatartalomtól. A 67/548/EGK irányelv és a CLP-rendelet közötti átmenet különösen a fizikai veszélyek tekintetében viszonylag zökkenőmentes, hiszen az említett irányelv, illetve a CLP-rendelet szerinti új osztályozás nagyban megegyezik. Az osztályozás csak néhány anyag tekintetében változik, és akkor is csak amiatt, hogy a CLP-rendelet új küszöbértékeket vezet be a tűzveszélyességi kritériumokra. Az egészségi veszélyek tekintetében már bonyolultabb a 67/548/EGK irányelv és a CLP-rendelet közötti átmenet, mivel a CLP-rendelet új veszélyességi osztályokat és kategóriákat vezet be, és ezért néhány kategória határai nem fedik egymást a 67/548/EGK irányelv kategóriáival. Különösen az akut toxicitással kapcsolatos veszélyességi osztályok és kategóriák kerültek részletes elemzésre esetleges biztonságossági és gazdasági hatásuk tekintetében. Az akut toxicitással kapcsolatos veszélyességi osztályokra vonatkozó megállapításokat a következőképpen lehet összefoglalni: - az akut orális toxicitás veszélyességi osztály 1. és 2. kategóriájába sorolt tölteteknek a 97/23/EK irányelv 1. csoportjába való felvétele nyomán csökken az 1. csoportba tartozó töltetek (anyagok és készítmények) száma. Emellett a lehetőség mellett szól az is, hogy a nyomástartó berendezés meghibásodása esetén nem zárható ki az anyagok vagy készítmények szájon át történő felvétele, de ez a kockázat igen alacsony. E lehetőség nem járna tehát elfogadhatatlan mértékű biztonsági kockázattal. A 3. kategóriájú akut orális toxicitás felvétele azonban nagyon megnövelné az 1. csoportba tartozó töltetek számát, és feltételezhetően a berendezést is magasabb kategóriába kellene sorolni, ami növelné a megfelelőségértékelés költségeit, anélkül, hogy ez a biztonság jelentős javulásával járna. - az akut dermális toxicitás veszélyességi osztály 1. és 2. kategóriájába sorolt töltetek felvétele nyomán kismértékben csökkenne az 97/23/EK irányelv szerinti 1. csoportba tartozó töltetek (anyagok és készítmények) száma. Emellett a lehetőség mellett szól az is, hogy a nyomástartó berendezés meghibásodása esetén nem zárható ki az anyagok vagy készítmények bőrön át történő felvétele, de e kockázat igen alacsony, és nem jár elfogadhatatlan mértékű biztonsági kockázattal. A 3. kategóriájú akut orális toxicitás felvétele azonban kismértékben megnövelné az 1. csoportba tartozó töltetek számát, anélkül, hogy ez a biztonság jelentős javulásával járna. - az akut inhalációs toxicitás veszélyességi osztály 3. kategóriájába sorolt töltetek (anyagok és készítmények) felvétele – az 1. és 2. kategória felvétele mellett – megnövelné a 97/23/EK irányelv 1. csoportjába tartozó töltetek számát, de ez, tekintettel arra a kockázatra, hogy a töltet kisebb mennyiségben kiszivároghat a nyomástartó berendezésből, indokolt lenne. Összességében megállapítható, hogy a nyomástartó berendezésekben használt legtöbb töltet esetében nem változik a berendezés osztályozása a CLP-rendelettel való összehangolás következtében. Néhány, korlátozott számú alkalmazásnál használt töltet esetében azonban a CLP-rendelettel való összehangolás következtében változhat a berendezés osztályozása, ami befolyásolhatja a megfelelőségértékelési eljárás költségeit. A hatástanulmányban megállapítást nyert, hogy a javasolt összehangolás hatása korlátozott lenne, és az általános gazdasági hatás alacsony lenne annak köszönhetően, hogy a javasolt összehangolási lehetőségek a jelenlegi (a 67/548/EGK irányelven alapuló) és a jövőbeni (a CLP-rendeleten alapuló) osztályozás lehető legjobb megfeleltetésére törekednek. Az új osztályba sorolt anyagok számából és az érintett gyártók arányából kiindulva a hatástanulmány mintegy évi 8,5 millió euróra becsüli a 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolásának összköltségeit. Ezek a költségek az összehangolás nyomán az egészségi veszélyességi osztályok terén bekövetkezett változásokra vezethetők vissza. A jelenlegi megfelelési költségeket tekintve a hatástanulmány azonban évi 236,3 millió euróra becsüli a 97/23/EK irányelv hatályába tartozó nyomástartó berendezések megfelelőségértékelésének átlagos összköltségét. Így hát megállapítható, hogy a 97/23/EK irányelv CLP-rendelettel való összehangolásából eredő többletköltségek alacsonyak a megfelelőségértékelés összköltségéhez képest. A CLP-rendelet végrehajtása mindazonáltal kötelező az Unióban, tehát ez a költség elkerülhetetlen. A hatástanulmány a következő internetes oldalon érhető el: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/pressure-and-gas/documents/ped/index_en.htm A fentiek alapján a Bizottság az alábbi következtetésekre jutott: a) Nincs lehetőség alternatív intézkedésre, mivel minden ehhez kapcsolódó olyan jogszabályt, amely vegyi anyagokat osztályoz, össze kell hangolni a CLP-rendelettel, amely egy európai uniós kezdeményezés a nemzetközi szinten globálisan harmonizált rendszer uniós jogba való átültetésére. Az anyagok és készítmények osztályozásának jelenlegi jogalapja, azaz a 67/548/EGK irányelv, amelyet a 97/23/EK irányelv 9. cikkének 2.1. pontja is említ, 2015. június 1-jén hatályát veszti. Addigra a 97/23/EK irányelvet módosítani kell, és a CLP-rendeletre kell hivatkozni benne az irányelv hatályába tartozó nyomástartó berendezések osztályozása céljából. A javasolt összehangolás tehát technikai jellegű, és elsősorban az a célja, hogy a lehető legkisebbre csökkentse azokat a hatásokat, amelyek a nyomástartó berendezések osztályozási rendszerének megváltozásából erednek, és hogy 2015. június 1-jétől jogbiztonságot nyújtson. b) A hatástanulmány nem tárt fel jelentős gazdasági vagy egészséggel kapcsolatos hatásokat. 3. A JAVASLAT FŐ ELEMEI 3.1. Horizontális fogalommeghatározások A javaslat harmonizált meghatározásokat vezet be azokra a fogalmakra, amelyek az uniós harmonizációs jogszabályokban általánosan használatosak, és amelyeknek ezért a jogszabályokban következetesen ugyanazt kell jelenteniük. 3.2. A gazdasági szereplők kötelezettségei és a nyomonkövethetőségi követelmények A javaslat egyértelművé teszi a gyártók és a meghatalmazott képviselők kötelezettségeit, és kötelezettségeket vezet be az importőrök és a forgalmazók számára. Az importőröknek ellenőrizniük kell, hogy a gyártó elvégezte az alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárást, és összeállította a műszaki dokumentációt. Arról is meg kell győződniük, hogy a gyártó ezt a műszaki dokumentációt kérésre bármikor a hatóságok rendelkezésére tudja bocsátani. Az importőröknek továbbá meg kell bizonyosodniuk arról, hogy a nyomástartó berendezések megfelelő jelöléssel vannak ellátva, és mellékelve van hozzájuk a használati utasítás és a biztonsági tájékoztató. Meg kell őrizniük a megfelelőségi nyilatkozat egy másolatát, és a terméken fel kell tüntetniük a nevüket és címüket, vagy ha ez ott nem lehetséges, akkor a csomagoláson vagy a kísérő dokumentáción. A forgalmazóknak gondoskodniuk kell róla, hogy a nyomástartó berendezésen fel legyen tüntetve a CE-jelölés, a gyártó és adott esetben az importőr neve, és a termékhez mellékelve legyenek az előírt dokumentációk és a használati utasítások. Az importőröknek és a forgalmazóknak együtt kell működniük a piacfelügyeleti hatóságokkal, és ha nem megfelelő nyomástartó berendezést szállítottak, meg kell tenniük a szükséges lépéseket. Minden gazdasági szereplő számára fokozott nyomonkövethetőségi kötelezettségek lépnek érvénybe. A nyomástartó berendezésen fel kell tüntetni a gyártó nevét és címét, valamint egy számot, amely segítségével be lehet azonosítani a berendezést, és hozzá lehet rendelni műszaki dokumentációjához. A nyomástartó berendezés importálása esetén az importőr nevét és címét szintén fel kell tüntetni a nyomástartó berendezésen. Ezen túlmenően minden gazdasági szereplőnek be kell tudnia azonosítani a hatóságok felé azt a gazdasági szereplőt, amely a nyomástartó berendezéssel ellátta, vagy amelyet ő látott el nyomástartó berendezéssel. 3.3. Harmonizált szabványok A harmonizált szabványoknak való megfelelés alapján vélelmezhető, hogy a termék megfelel az alapvető követelményeknek. Az európai szabványosításról, a 89/686/EGK és a 93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 87/95/EGK tanácsi határozat és az 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló 2012. október 25-i 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[8] meghatározza az európai szabványosítás horizontális jogi keretét. A rendelet rendelkezik többek között a Bizottságnak az európai szabványügyi szervezetekhez intézett szabványosítási kéréseiről, a harmonizált szabványok elleni kifogásokat kezelő eljárásról, valamint az érdekelt feleknek a szabványosítási folyamatban történő részvételéről. Következésképpen a 97/23/EK irányelv 6. cikkét, amely ugyanezekkel a szempontokkal foglalkozik, a rendelet elhagyta. A harmonizált szabványokat a megfelelőség vélelmezésével felruházó rendelkezés módosításra került, hogy egyértelművé tegye a megfelelőség vélelmezésének mértékét olyan esetekben, amikor a szabványok csak részben biztosítják az alapvető követelményeknek való megfelelést. 3.4. Megfelelőségértékelés és a CE-jelölés A 97/23/EK irányelv kiválasztotta azokat a megfelelőségértékelési eljárásokat, amelyeket a gyártóknak alkalmazniuk kell annak igazolásához, hogy a nyomástartó berendezés megfelel az alapvető biztonsági követelményeknek. A javaslat összehangolja ezeket az eljárásokat az NLF-határozatban meghatározott aktualizált változatukkal. A CE-jelölés általános elveit a 765/2008/EK rendelet 30. cikke határozza meg, a CE-jelölés nyomástartó berendezéseken történő feltüntetéséről szóló részletes rendelkezések pedig ebbe a javaslatba kerülnek beillesztésre. 3.5. Megfelelőségértékelő szervezetek A javaslat megerősíti a megfelelőségértékelő szervezetek, elsősorban a bejelentett szervezetek, valamint az elismert független szervezetek és az üzemeltetői ellenőrző szervezetek bejelentésére vonatkozó kritériumokat. Egyértelművé teszi, hogy az alvállalkozóknak és a leányvállalatoknak is meg kell felelniük a bejelentési követelményeknek. Pontos követelményeket vezet be a bejelentő hatóságokra, valamint felülvizsgálja a bejelentett szervezetek és az üzemeltetői ellenőrző szervezetek bejelentésére, továbbá az elismert független szervezetek kijelölésére vonatkozó eljárást. A megfelelőségértékelő szervezet kompetenciáját akkreditálási tanúsítvánnyal kell igazolni. Amennyiben egy megfelelőségértékelő szervezet alkalmasságának értékelése nem akkreditációval történt, a bejelentésnek tartalmaznia kell a bejelentett szervezet alkalmassága értékelésének módját tanúsító dokumentációt. A tagállamoknak lehetőségük nyílik kifogást emelni a bejelentéssel ellen. 3.6. Piacfelügyelet és a védzáradéki eljárás 2013. február 13-án a Bizottság javaslatot fogadott el a termékek piacfelügyeletéről szóló rendeletre vonatkozóan, amellyel egyetlen jogi eszközt kíván bevezetni a piacfelügyeleti tevékenységek szabályozására a nem élelmiszer jellegű termékek, a fogyasztási vagy nem fogyasztási cikkek, valamint az uniós harmonizációs jogszabályok tárgyát képező avagy nem képező termékek tekintetében egyaránt. Az Unión belüli piacfelügyeleti tevékenységek hatékonyabbá tétele érdekében a javaslat összevonja az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK irányelvben[9] és a 765/2008/EK rendeletben meghatározott piacfelügyeleti szabályokat és az ágazatspecifikus harmonizációs jogszabályokat. A javasolt rendelet magában foglalja az NLF-határozat piacfelügyeletre és védzáradékra vonatkozó referenciarendelkezéseit is. Ezért a hatályos uniós harmonizációs jogszabályok piacfelügyelettel és védzáradékkal kapcsolatos rendelkezéseit törölni kell a harmonizációs jogszabályokból. A javasolt rendelet átfogó célja, hogy a hatékonyabb működés érdekében az uniós piacfelügyeleti keretrendszert jóval egyszerűbbé tegye annak fő felhasználói, a piacfelügyeleti hatóságok és a gazdasági szereplők számára. Következésképp javulni fog a piacfelügyeleti szabályok tagállamok általi végrehajtása, a fogyasztók és egyéb felhasználók nagyobb védelmet élvezhetnek, csökkennek az adminisztratív terhek, és a piacfelügyeleti hatóságok között hatékonyabb lesz az információcsere és a munkamegosztás. Ebben a keretrendszerben a javasolt rendelet révén a fogyasztói és nem fogyasztói cikkeket egyaránt szabályozó 97/23/EK irányelv végrehajtása is jobb lesz, és fejlettebb versenyképességi keretrendszert lehet kialakítani a belső piacon. A javaslat ezért nem tartalmaz piacfelügyeletre és védzáradéki eljárásokra vonatkozó rendelkezéseket, de a jogi egyértelműség érdekében hivatkozik a termékek piacfelügyeletéről szóló javasolt rendeletre. 3.7. A nyomástartó berendezések osztályozása A javaslat – annak érdekében, hogy összehangolja a nyomástartó berendezések tölteteinek jelenlegi osztályozását, amely a veszélyes anyagok és készítmények 67/548/EGK irányelv általi osztályozásán alapul, a veszélyes anyagok és keverékek CLP-rendelet általi új osztályozásával – módosítja a 97/23/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdését a nyomástartó berendezések megfelelőségértékelésével kapcsolatos célokból. 3.8. Komitológia és felhatalmazáson alapuló jogi aktusok A nyomástartó berendezések bizottsága működéséről szóló rendelkezéseket kiigazították az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkében a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra vonatkozó új szabályoknak megfelelően, valamint a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU rendeletben[10] a végrehajtási aktusokra vonatkozó új rendelkezéseknek megfelelően. 4. A JAVASLAT JOGI ELEMEI Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 114. cikkén alapul. A szubszidiaritás elve A belső piac az Unió és a tagállamok közös kompetenciájába tartozik. A szubszidiaritás elve különösen az újonnan beillesztett rendelkezéseknél merül fel, amelyek célja a 97/23/EK irányelv hatékonyabb végrehajtása, ezen belül is főleg az importőr és a forgalmazó kötelezettségei, a nyomonkövethetőségi rendelkezések, a megfelelőségértékelő szervezetek értékelésére és bejelentésére vonatkozó rendelkezések, valamint a felülvizsgált piacfelügyeleti és védintézkedési eljárások terén érvénybe lépő fokozott együttműködési kötelezettségek. A jogszabályok végrehajtásában szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy a nemzeti szinten hozott intézkedések az EU-n belül különféle megközelítésekhez és a gazdasági szereplők tekintetében tanúsított eltérő bánásmódhoz vezettek, ami aláássa ennek az irányelvnek a célját. Ha a problémák megoldására nemzeti szinten születnek intézkedések, fennáll annak a kockázata, hogy ez akadályokat gördít az áruk szabad mozgása elé. Ezenkívül a nemzeti szintű intézkedések az adott tagállam területi illetékességére korlátozódnak. A kereskedelem egyre nemzetközibbé válása miatt a több tagállamot érintő esetek száma folyamatosan nő. Uniós szintű koordinált fellépéssel sokkal jobban megvalósíthatók a kitűzött célok, és mindenekelőtt hatékonyabbá válik a piacfelügyelet. Ezért helyénvalóbb uniós szintű intézkedést hozni. Ami az irányelvek közötti következetlenségeket illeti, ezt a problémát csak az uniós jogalkotó oldhatja meg. Az arányosság elvével összhangban a javasolt módosítások nem lépik túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket. Arányosság Az arányosság elvével összhangban a javasolt módosítások nem lépik túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket. Az új vagy módosított kötelezettségek nem jelentenek szükségtelen terhet és költséget az iparág számára, különösen, ami a kis- és középvállalkozásokat vagy a közigazgatásokat illeti. Azokban az esetekben, ahol a módosításoknak vannak kedvezőtlen hatásai, a lehetőség hatáselemzésének az a célja, hogy a felismert problémára a legarányosabb megoldást kínálja. Számos módosításnak a jelenlegi irányelv egyértelműbbé tétele a célja, bármiféle újabb, többletköltségeket jelentő követelmények bevezetése nélkül. Az alkalmazott jogalkotási technika Az NLF-határozattal és a CLP-rendelettel történő összehangolás a 97/23/EK irányelv rendelkezéseinek több jelentős módosítását teszi szükségessé. A módosított szöveg olvashatósága érdekében a jogi aktusok átdolgozási technikájának szervezettebb használatáról szóló, 2001. november 28-i intézményközi megállapodással[11] összhangban az átdolgozás módszerének strukturáltabb használatára esett a választás. A 97/23/EK irányelv rendelkezéseiben eszközölt változtatások a fogalommeghatározásokat, a gazdasági szereplők kötelezettségeit, a harmonizált szabványok általi megfelelőség vélelmezését, a megfelelőségi nyilatkozatot, a CE-jelölést, a megfelelőségértékelő szervezeteket, a védzáradéki eljárást, a megfelelőségértékelési eljárásokat és a töltetek osztályozását érintik. A javaslat nem módosítja a 97/23 irányelv hatályát és alapvető biztonsági követelményeit. 5. KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT A javaslatnak nincsen az EU költségvetését érintő vonzata. 6. KIEGÉSZÍTŐ INFORMÁCIÓK A meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése A javaslat elfogadása 2015. június 1-jével a 97/23/EK irányelv hatályon kívül helyezéséhez vezet. Annak érdekében, hogy a 97/23/EK irányelvnek a 768/2008/EK határozattal és az 1272/2008/EK rendelettel való összehangolása egyidejűleg és koherens módon kerüljön végrehajtásra, a javaslat szerint az új irányelvnek 2015. június 1-jén kell hatályba lépnie. Európai Gazdasági Térség A javaslat EGT-vonatkozású, ezért ki kell terjeszteni az Európai Gazdasági Térségre. ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) 2013/0221 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a nyomástartó berendezésekre Ö forgalmazására Õ vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről Ö harmonizációjárólÕ (Átdolgozás) (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó ÖEurópai Unió működéséről szóló Õ szerződésre és különösen annak 100a. Ö 114. Õ cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslataira, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[12], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: ò új szöveg (1) A nyomástartó berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. május 29-i 97/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet[13] több alkalommal jelentősen módosították. Mivel további módosításokra kerül sor, az egyértelműség érdekében át kell dolgozni. (2) A termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[14] előírja a megfelelőségértékelő szervezetek akkreditálásának szabályait [megteremti a harmadik országokból érkező termékek piacfelügyeletének és ellenőrzésének keretét], valamint meghatározza a CE-jelölés általános elveit. (3) A termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről, valamint a 93/465/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[15] közös keretrendszert teremt a termékek forgalomba hozatalára vonatkozó feltételeket harmonizáló jogszabályokra vonatkozó általános elvek és referenciarendelkezések számára, hogy ezáltal egységes alapot biztosítson e jogszabályok felülvizsgálatához, illetve átdolgozásához. A 97/23/EK irányelvet ennek megfelelően hozzá kell igazítani az említett határozathoz. ê 97/23/EK, (1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) mivel a belső piac egy belső határok nélküli térség, amelyben biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; ê 97/23/EK, (2) preambulumbekezdés mivel különbségek vannak a személyek biztonságára és egészségvédelmére – és adott esetben a háziállatok vagy vagyontárgyak védelmére – vonatkozóan a tagállamok hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek tartalmában és alkalmazási körében, ahol a nyomástartó berendezéseket nem érintik a jelenlegi vonatkozó közösségi jogszabályok; mivel az ilyen berendezések ellenőrzési és vizsgálati eljárásai tagállamonként különböznek; mivel az ilyen különbségek akadályozhatják a Közösségen belüli kereskedelmet; ê 97/23/EK, (3) preambulumbekezdés mivel a nemzeti jogszabályok harmonizációja a szabad kereskedelem akadályai felszámolásának egyetlen eszköze; mivel a tagállamok egyénileg nem képesek kielégítően elérni ezt a célkitűzést; mivel ez az irányelv csak az alkalmazási körébe eső berendezések szabad mozgására vonatkozó elengedhetetlen követelményeket állapítja meg; ê 97/23/EK, (4) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (4) mivel a 0,5 bar alatti nyomásnak kitett berendezések nem jelentenek számottevő túlnyomásveszélyt; mivel semmilyen akadály nem állhat ezeknek a Közösségen belüli szabad mozgása előtt; mivel eEz az irányelv a 0,5 bar nyomást meghaladó legnagyobb megengedhető nyomásnak (PS) kitett berendezésekre vonatkozik;. ÖA 0,5 bar alatti nyomásnak kitett berendezések nem jelentenek túlnyomás miatti számottevő kockázatot. Ezért semmilyen akadály nem állhat ezeknek az Unión belüli szabad mozgása előtt.Õ ê 97/23/EK, (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (5) mivel eEz az irányelv vonatkozik a több darabból összeállított nyomástartó berendezésekből álló rendszerekre, amelyek összefüggő működési egységet alkotnak;. mivel e E rendszerek az egyszerűektől, például a főzőedénytől a bonyolultakig, például a vízcsöves kazánokig terjedhetnek;. mivel hHa a rendszer gyártója azt rendszerként – nem pedig az azt alkotó össze nem szerelt alkatrészek formájában – kívánja forgalomba hozni és üzembe helyezni, a rendszernek meg kell felelnie ennek az irányelvnek;. Másrészről Ö Ugyanakkor Õ ez az irányelv nem vonatkozik a helyszínen a felhasználó felelősségére összeszerelt nyomástartó berendezésekre, mint amilyenek az ipari berendezések. ê 97/23/EK, (6) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (6) mivel eEzen az irányelv Ö célja, hogy Õ összehangolja a túlnyomásból fakadó miatti veszélyekről Ö kockázatokról Õ szóló nemzeti rendelkezéseket;. mivel e E berendezések egyéb olyan veszélyeket Ö kockázatokat Õ is jelenthetnek, amelyekre egyéb irányelvek is vonatkozhatnak;. (7) mivel azonban a Ö Néhány Õ nyomástartó berendezésekre azonban olyan termékek közé tartozhatnak, amelyekre a Szerződés 100a. Ö 114. Õ cikke alapján egyéb irányelvek is vonatkoznak;. mivel aAz ezen említett irányelvek némelyikében meghatározott rendelkezések foglalkoznak a túlnyomás miatti veszéllyel Ö kockázattal is Õ foglalkoznak;. mivel azok a rendelkezések Az említett Ö irányelvek Õ úgy tekinthetők, hogy megfelelő védelmet biztosítanak ott, ahol abban az esetben, ha az ilyen berendezésekkel kapcsolatos túlnyomás miatti veszély Ö kockázat Õ továbbra is csekély;. mivel tTehát célszerű ezeket a berendezéseket Ö ki kell Õ kizárni ezen irányelv alkalmazási köréből hatálya alól;. ê 97/23/EK, (7) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (8) mivel a A Ö nemzetközi és belföldi szállítás, valamint túlnyomással kapcsolatos kockázatok tekintetében Õ nemzetközi egyezmények Ö megállapodások Õ által tárgyalt tárgyát képező Ö egyes Õ nyomástartó berendezésekkel kapcsolatos szállítási és nyomásveszéllyel a lehető leghamarabb foglalkozniuk kell az ilyen egyezmények Ö megállapodásokon alapuló Õ alapján megvalósuló jövőbeni közösségi Ö uniós Õ irányelveknek foglalkoznak, illetve a létező irányelvek kiegészítéseinek ð kiterjesztve e megállapodások alkalmazását a belföldi szállításra is annak érdekében, hogy biztosítsák a veszélyes áruk szabad mozgását a közlekedés biztonságának egyidejű fokozása mellett. ï mivel ennek megfelelően aAz ilyen berendezéseket, ð amelyek a veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló, 2008. szeptember 29-i 2008/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[16], valamint a szállítható nyomástartó berendezésekről és a 76/767/EGK, 84/525/EGK, 84/526/EGK, 84/527/EGK és az 1999/36/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. június 16-i 2010/35/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv[17] hatálya alá tartoznak, ï nem tartoznak ki kell zárni ezen irányelv alkalmazási körébe hatálya alól;. ê 97/23/EK, (8) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (9) mivel a A nyomástartó berendezések egyes típusai annak ellenére, hogy a 0,5 bart feletti meghaladó legnagyobb megengedhető nyomás (PS) alatt állnak, nem jelentenek jelentős túlnyomásveszélyt Ö miatti kockázatot Õ, és azért ezért az ilyen berendezések Közösségen Ö Unión Õ belüli mozgásának szabadsága Ö szabad mozgása Õ nem korlátozható, ha egy tagállamon belül törvényesen jogszerűen gyártják és forgalmazzák azokat;. mivel aAz ilyen berendezések szabad mozgásának biztosítása érdekében nem szükséges, hogy e berendezések ennek az irányelvnek az alkalmazási körébe essenek a hatálya alá tartozzanak;. mivel ebből kifolyólag ezek kifejezetten kizárásra kerülnek annak alkalmazási köréből Ennek következtében e berendezéseket kifejezetten ki kell vonni hatálya alól;. ê 97/23/EK, (9) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (10) mivel eEzen irányelv hatálya nem terjed ki olyan egyéb nyomástartó berendezésekre, amelyek 0,5 bar feletti legnagyobb megengedhető nyomás alatt állnak, és jelentős túlnyomásveszélyt Ö miatti kockázatot Õ jelentenek, de amelyek szabad mozgása és megfelelő szintű biztonságossága biztosított;. mivel azonban az ilyen kizárásokat Az ilyen kizárásokat azonban rendszeresen felül kell vizsgálni annak megállapítása céljából, hogy szükséges-e az uniós szintű fellépés;. ê 97/23/EK, (10) preambulumbekezdés mivel a kereskedelem technikai akadályait felszámoló rendeleteknek a műszaki harmonizáció és szabványok új megközelítési módjáról szóló, 1985. május 7-i tanácsi állásfoglalásban[18] meghatározott új megközelítési módokat kell alkalmazniuk, amely megköveteli a biztonsággal és egyéb társadalmi követelményekkel kapcsolatos alapvető követelmények meghatározását a tagállamokon belüli indokolt védelmi szintek csökkentése nélkül; mivel az állásfoglalás úgy rendelkezik, hogy a termékek igen nagy számára kell egyetlen irányelvnek vonatkoznia a gyakori módosítások és az irányelvek elszaporodásának megakadályozása érdekében; ê 97/23/EK, (11) preambulumbekezdés mivel a tagállamok nyomástartó berendezésekkel kapcsolatos jogszabályainak közelítéséről szóló meglévő közösségi irányelvek pozitív lépéseket tettek az ezen a területen fennálló kereskedelmi akadályok eltávolítása érdekében; mivel azok az irányelvek csak kismértékben érintik ezt a szektort; mivel az egyszerű nyomástartó edényekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1987. június 25-i 87/404/EGK tanácsi irányelv[19] az új megközelítés alkalmazásának első esete a nyomástartó berendezések területén; mivel ez az irányelv nem vonatkozik a 87/404/EGK irányelv által érintett területre; mivel legkésőbb az irányelv hatálybalépését követő három éven belül megtörténik a 87/404/EGK irányelv felülvizsgálata annak megállapítása érdekében, hogy szükséges-e azt integrálni ebbe az irányelvbe; ê 97/23/EK, (12) preambulumbekezdés mivel a keretirányelv, a nyomástartó edényekre vonatkozó közös rendelkezésekre és vizsgálati módszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/767/EGK tanácsi irányelv[20] fakultatív jellegű; mivel olyan eljárást ír elő a nyomástartó berendezések vizsgálatának és ellenőrzésének kétoldalú elismeréséhez, amelynek működése nem volt kielégítő, és amelyek helyébe ezért hatékony közösségi intézkedéseknek kell lépnie; ê 97/23/EK, (13) preambulumbekezdés (11) mivel eEzen irányelv alkalmazási körének a „nyomástartó berendezések” kifejezés általános meghatározásán kell alapulnia, hogy lehetővé tegye a termékek műszaki fejlesztését;. ê 97/23/EK, (14) preambulumbekezdés (12) mivel aAz alapvető biztonsági követelményeknek való megfelelés szükséges a nyomástartó berendezések veszélytelenségének biztonságosságának biztosításához;. mivel e E követelményeket általános és különös követelményekre kell felosztani, amelyeknek a nyomástartó berendezések meg kell, hogy feleljenek;. mivel, különösen Mindenekelőtt a különös követelményekkel kapcsolatban, figyelembe kell venni a nyomástartó berendezések egyes fajtáit;. mivel a A III. és IV. kategóriába tartozó nyomástartó berendezések egyes típusait átvételi ellenőrzésből és nyomásállóságipróbából álló átvételi eljárásnak kell alávetni;. ê 97/23/EK, (15) preambulumbekezdés (13) mivel a A tagállamoknakat olyan helyzetben kell lenniük fel kell jogosítani arra, hogy vásárokon lehetővé tegyék olyan nyomástartó berendezések bemutatását, amelyek még nem felelnek meg az irányelv követelményeinek;. mivel a A bemutatók során az érintett tagállam általános biztonsági előírásai szerint megfelelő biztonsági intézkedéseket kell tenni a személyek biztonságának biztosítása érdekében;. ò új szöveg (14) A 97/23/EK irányelv a nyomástartó berendezéseket a túlnyomás miatti kockázat növekedése szerint kategóriákba sorolja. Ez magában foglalja a nyomástartó berendezésben használt töltet veszélyesként vagy nem veszélyesként való besorolását is a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelvnek[21] megfelelően. 2015. június 1-jén a 67/548/EGK irányelvet fel fogja váltani az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[22], amely a vegyi anyagok osztályozásának és címkézésének nemzetközi szinten, az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) keretében elfogadott globálisan harmonizált rendszerét ülteti át az Unió jogába. Az 1272/2008/EK rendelet a veszélyek tekintetében új osztályokat és kategóriákat vezet be, amelyek csak részben felelnek meg a 67/548/EGK irányelv szerinti osztályoknak és kategóriáknak. A 97/23/EK irányelvet ennek megfelelően össze kell hangolni az 1272/2008/EK rendelettel, az említett irányelv nyújtotta védelem meglévő szintjeinek megőrzése mellett. (15) A közérdek, mint például az egészség és a biztonság, csakúgy mint a fogyasztók magas szintű védelmének biztosítása, továbbá az uniós piacon megvalósuló tisztességes verseny garantálása érdekében a gazdasági szereplőknek az ellátási láncban betöltött szerepüktől függően felelősséget kell vállalniuk a nyomástartó berendezések ezen irányelv rendelkezéseinek való megfeleléséért. (16) Az ellátási és értékesítési láncba bekapcsolódó valamennyi gazdasági szereplőnek meg kell hoznia a megfelelő intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy csak olyan nyomástartó berendezéseket forgalmazzon, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek. Az egyes gazdasági szereplőkhöz rendelt szerepkörhöz tartozó kötelezettségeket egyértelműen és arányosan kell megosztani az ellátási és az értékesítési láncban. (17) Mivel a gyártó részletes ismerettel rendelkezik a tervezésről és a gyártásról, ő van a legjobb helyzetben ahhoz, hogy elvégezze a teljes megfelelőségértékelési eljárást. A megfelelőségértékelésnek ezért kizárólagosan a gyártó kötelezettségének kell maradnia. (18) A gazdasági szereplők, a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok és a fogyasztók közötti kommunikáció elősegítése érdekében célszerű lenne, ha a tagállamok arra ösztönöznék a gazdasági szereplőket, hogy a postai címük mellett weboldaluk címét is adják meg. (19) Gondoskodni kell arról, hogy a harmadik országokból az uniós piacra belépő nyomástartó berendezések megfeleljenek ennek az irányelvnek, és különösen arról, hogy a gyártók ezeken a nyomástartó berendezéseken a megfelelő megfelelőségértékelési eljárásokat elvégezzék. Rendelkezéseket kell ezért hozni az importőrök tekintetében annak biztosítására, hogy az általuk forgalomba hozott nyomástartó berendezések megfeleljenek az ebben az irányelvben előírt követelményeknek, továbbá azért, hogy ne hozzanak forgalomba olyan nyomástartó berendezéseket, amelyek ezen követelményeknek nem felelnek meg, vagy kockázatot jelentenek. Rendelkezéseket kell hozni továbbá az importőrök tekintetében annak ellenőrzésére is, hogy a megfelelőségértékelési eljárásokat elvégezték, illetve a nyomástartó berendezés gyártók által elkészített jelölése és dokumentációja a nemzeti hatóságok részére ellenőrzés céljából rendelkezésre áll. (20) A gyártó vagy az importőr által már forgalomba hozott nyomástartó berendezést a forgalmazó forgalmazza, akinek megfelelő gondossággal kell eljárnia, hogy a nyomástartó berendezést olyan módon kezelje, hogy az ne befolyásolja hátrányosan a berendezés ezen irányelv rendelkezéseinek való megfelelését. (21) Amikor egy nyomástartó berendezést forgalomba hoznak, az importőröknek a nyomástartó berendezésen fel kell tüntetniük nevüket és postai címüket. Ez alól kivételt lehet tenni, ha a nyomástartó berendezés mérete vagy jellege ezt nem teszi lehetővé. Ide tartoznak azok az esetek is, amikor az importőrnek fel kellene bontania a csomagolást ahhoz, hogy nevét és címét a berendezésen feltüntethesse. (22) Minden olyan gazdasági szereplőt, aki saját neve vagy védjegye alatt hoz forgalomba nyomástartó berendezést, illetve azt olyan módon módosítja, hogy az befolyásolja az ezen irányelvben előírt követelményeknek való megfelelést, gyártónak kell tekinteni, és vállalnia kell a gyártót terhelő kötelezettségeket. (23) A forgalmazókat és importőröket, mivel közel vannak a piachoz, be kell vonni az illetékes nemzeti hatóságok által ellátott piacfelügyeleti feladatokba, amelyekben aktívan részt kell venniük, például azáltal, hogy az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátják az adott nyomástartó berendezéssel kapcsolatban az összes szükséges információt. (24) A nyomástartó berendezés teljes ellátási láncot átfogó nyomonkövethetőségének biztosítása egyszerűbbé és hatékonyabbá teszi a piacfelügyeletet. A hatékony nyomonkövetési rendszer megkönnyíti a piacfelügyeleti hatóságok feladatait a nem megfelelő nyomástartó berendezést forgalmazó gazdasági szereplők visszakövetésében. (25) Az ezen irányelv által előírt, a gazdasági szereplők azonosítására szolgáló információk tárolására vonatkozó kötelezettség nem jelenti azt, hogy a gazdasági szereplők kötelesek ezeket az információkat azon egyéb gazdasági szereplők tekintetében is aktualizálni, amelyek nyomástartó berendezést szállítottak nekik, vagy amelyeknek ők szállítottak nyomástartó berendezést. (26) Ennek az irányelvnek az alapvető biztonsági követelmények megfogalmazására kell korlátozódnia. Az említett követelmények tekintetében végzett megfelelőségértékelés megkönnyítése érdekében azon nyomástartó berendezéseket, amelyek megfelelnek az európai szabványosításról, valamint a 89/686/EGK és a 93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 87/95/EGK tanácsi határozat és az 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[23], az ezen követelményekre vonatkozó részletes műszaki leírások elkészítése tekintetében, különösen a nyomástartó berendezés tervezésével, gyártásával és tesztelésével kapcsolatban megfelelőnek kell tekinteni. (27) Az 1025/2012/EU rendelet meghatározza azt az eljárást, amely akkor alkalmazandó, ha kifogás merül fel azzal kapcsolatban, hogy a harmonizált szabványok teljes mértékben eleget tesznek-e az ezen irányelvben előírt követelményeknek. ê 97/23/EK, (16) preambulumbekezdés mivel annak érdekében, hogy könnyű legyen bizonyítani az alapvető követelményeknek való megfelelést, hasznosak az európai szinten harmonizált szabványok, különösen a nyomástartó berendezések tervezésével, gyártásával és vizsgálatával kapcsolatban, amelyeknek való megfelelés lehetővé teszi annak vélelmezését, hogy a termék megfelel-e az alapvető követelményeknek; mivel az európai szinten harmonizált szabványokat magánjogi szervezetek fogalmazzák meg, és azoknak meg kell tartaniuk nem kötelező jellegüket; mivel e célból az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) és az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság (Cenelec) a hatáskörrel rendelkező szervezet harmonizált szabványok elfogadására, amely követi az 1984. november 13-án aláírt, a Bizottság és e két szervezet általános együttműködésére vonatkozó iránymutatásokat; ê 97/23/EK, (17) preambulumbekezdés mivel ezen irányelv alkalmazásában a harmonizált szabvány olyan műszaki előírás (európai szabvány vagy harmonizációs dokumentum), amelyet az egyik vagy mindkét fent említett szervezet elfogadott a Bizottság kérésére a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv[24] értelmében és a fent említett általános iránymutatások szerint; mivel a szabványosítással kapcsolatban tanácsos lenne, ha a 83/189/EGK irányelv értelmében létrehozandó bizottság segítséget nyújtana a Bizottságnak; mivel a bizottság szükség esetén műszaki szakemberekkel konzultál; ê 97/23/EK, (18) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (28) mivel a A nyomástartó berendezések gyártása biztonságos anyagok használatát teszi szükségessé;. mivel hHarmonizált szabványok hiányában hasznos meghatározni Ö meg kell állapítani Õ a többszöri felhasználásra szánt anyagok jellemzőit;. mivel e E meghatározást Ö jellemzőket Õ az európai anyagjóváhagyások állapítják meg, és az ilyen jóváhagyásokat az erre a feladatra külön kijelölt, bejelentett szervezetek valamelyike adjaák ki;. Mivel aAz európai jóváhagyásoknak megfelelő anyagokról vélelmezhető, hogy eleget tesznek Ö a megfelelőség vélelmében részesülnek Õ az irányelv alapvető ð biztonsági ï követelményeinek tekintetében;. ê 97/23/EK, (19) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (29) mivel a A nyomástartó berendezések használatával járó veszélyek Ö kockázatok Õ jellegét szem előtt tartva, szükséges eljárásokat megállapítani annak értékelésére, hogy megfelelnek-e az irányelv alapvető követelményeinek; ð valamint annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők igazolni, az illetékes hatóságok pedig biztosítani tudják, hogy a forgalmazott nyomástartó berendezés megfelel az alapvető biztonsági követelményeknek, megfelelőségértékelési eljárásokat kell meghatározni. ï mivel eEzeket az eljárásokat a nyomástartó berendezésekkel járó veszély szintjének fényében kell kialakítani;. mivel tehát Ezért a nyomástartó berendezések minden egyes kategóriája esetében rendelkezésre kell állnia megfelelő eljárásnak vagy azonos szigorúságú eljárások közötti választási lehetőségnek;. mivel az elfogadott eljárások összhangban vannak a megfelelőségértékelési eljárások különböző szakaszainak moduljairól, és a CE-megfelelőségi jelölés feltüntetését és használatát rögzítő, a műszaki harmonizációs irányelvekben használni kívánt szabályokról szóló, 1993. július 22-i 93/465/EGK tanácsi határozattal[25]; ðA 768/2008/EK határozat a megfelelőségértékelési eljárások tekintetében különböző modulokat határoz meg, amelyek a felmerülő veszélyeknek és a szükséges biztonsági szintnek megfelelően a legkevésbé szigorútól a legszigorúbb eljárásokat foglalnak magukban. Az ágazatok közötti egységesség biztosítása és az eseti változatok elkerülése érdekében a megfelelőségértékelési eljárásokat e modulok közül kell kiválasztani. ï mivel aAz ilyen eljárások további kiegészítését a nyomástartó berendezések esetében megkövetelt előírt ellenőrzés jellege igazolja indokolja;. ê 97/23/EK, (20) preambulumbekezdés (30) mivel a A tagállamoknak számára olyan helyzetben lehetővé kell lenniük tenni, hogy engedélyezzék felhasználói üzemeltetői ellenőrző szervezeteiknek egyes megfelelőségértékelési feladatok elvégzését ezen irányelv keretében;. mivel e E célból ez az irányelv megállapítja az felhasználói üzemeltetői ellenőrző szervezetek tagállamok által történő engedélyezésére vonatkozó követelményeket;. ê 97/23/EK, (21) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (31) mivel az ezen irányelvben megállapított feltételek alapján eEgyes megfelelőségértékelési eljárások szükségessé tehetik, hogy Ö keretében lehetővé kell tenni, hogy Õ a bejelentett szervezet vagy az felhasználói üzemeltetői ellenőrző szervezet a nyomástartó berendezés átvételi eljárásának részeként minden egyes darabot ellenőrizzen és megvizsgáljon;. mivel e Egyéb esetekben biztosítani kell azt, hogy az átvételi eljárás a bejelentett szervezet felügyelete mellett történjék előre be nem jelentett látogatások során;. ò új szöveg (32) A gyártó EU-megfelelőségi nyilatkozatot állít ki, amelyben megadja az ezen irányelv által előírt információkat arról, hogy a nyomástartó berendezés megfelel az ebben az irányelvben előírt követelményeknek és az egyéb, vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályoknak. (33) Annak érdekében, hogy az információkhoz való, piacfelügyeleti célokat szolgáló hozzáférés hatékony legyen, az összes vonatkozó uniós jogi aktus azonosítása céljából előírt információkat egyetlen EU-megfelelőségi nyilatkozat formájában kell rendelkezésre bocsátani. ê 97/23/EK, (22) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (34) mivel a A nyomástartó berendezéseket általános szabályként a gyártó vagy a Közösségben letelepedett megbízott képviselője látja el a CE-jelöléssel kell ellátni;. mivel a CE-jelölés azt jelenti, hogy a nyomástartó berendezés megfelel az ezen irányelv és a CE-jelölésről szóló egyéb vonatkozó közösségi irányelvek követelményeinek; ðA tágabb értelemben vett megfelelőségértékelésre irányuló eljárás egészének látható végeredménye a nyomástartó berendezés megfelelőségét igazoló CE-jelölés. A CE-jelölésre irányadó általános elveket és a CE-jelölés és más jelölések közötti kapcsolatot a 765/2008/EK rendelet határozza meg. A CE-jelölés feltüntetésére vonatkozó szabályokat ebben az irányelvben kell megállapítani. ï (35) mivel aAz ezen irányelvben meghatározott olyan nyomástartó berendezéseket, amelyek csak kismértékű túlnyomásveszélyt Ö miatti kockázatot Õ jelentenek, és amelynek ellenőrzésie eljárása ezért nem indokolt megalapozott, nem lesznek ellátva a Ö kell ellátni Õ CE-jelöléssel;. ò új szöveg (36) Az ebben az irányelvben előírt megfelelőségértékelési eljárások megfelelőségértékelő szervezetek közreműködését igényli, amelyeket a tagállamok bejelentenek a Bizottságnak. (37) A tapasztalat azt mutatja, hogy a 97/23/EK irányelvben meghatározott kritériumok, amelyeket a Bizottsághoz való bejelentés céljából a megfelelőségértékelő szervezeteknek teljesíteniük kell, nem elégségesek annak biztosításához, hogy e szervezetek az egész Unióban egységesen magas szintű teljesítményt nyújtsanak. Mindazonáltal létfontosságú, hogy valamennyi megfelelőségértékelő szervezet azonos színvonalon és tisztességes versenyfeltételek mellett lássa el feladatait. Ezért kötelező követelményeket kell megállapítani azokra a megfelelőségértékelő szervezetekre, amelyek megfelelőségértékelési szolgáltatások nyújtása céljából be kívánják jelenttetni magukat. (38) A megfelelőségértékelés egységes minőségi színvonalának biztosítása érdekében a bejelentő hatóságokra, valamint a megfelelőségértékelő szervezetek értékelésében, bejelentésében és felügyeletében részt vevő egyéb szervezetekre szintén követelményeket kell előírni. (39) Amennyiben egy megfelelőségértékelő szervezet igazolja a harmonizált szabványokban rögzített kritériumok teljesítését, akkor azt kell vélelmezni, hogy megfelel ezen irányelv megfelelő követelményeinek. (40) Az ebben az irányelvben megállapított rendszert a 765/2008/EK rendeletben meghatározott akkreditálási rendszer egészíti ki. Mivel az akkreditálás a megfelelőségértékelő szervezetek alkalmassága ellenőrzésének egyik alapvető eszköze, a bejelentés céljából ezt is alkalmazni kell. (41) A nemzeti hatóságoknak előnyben kell részesíteniük a 765/2008/EK rendelet szerinti – a megfelelőségi tanúsítványokba vetett bizalom szükséges szintjét biztosító – átlátható akkreditálást, amellyel bizonyítják a megfelelőségértékelő szervezetek műszaki alkalmasságát az egész Unióban. A nemzeti hatóságok ugyanakkor úgy ítélhetik meg, hogy rendelkeznek a megfelelő eszközökkel ahhoz, hogy maguk végezzék el az említett értékelést. Ebben az esetben az elvégzett értékelések megfelelő szintű hitelességének a többi nemzeti hatóság felé való biztosítása érdekében a Bizottság és a többi tagállam számára be kell nyújtaniuk a szükséges igazoló dokumentumot, amely bizonyítja az adott szabályozási követelmények alapján értékelt megfelelőségértékelő szervezetek megfelelését. (42) A megfelelőségértékelő szervezetek gyakran alvállalkozásba adják a megfelelőségértékeléshez kapcsolódó tevékenységeik bizonyos részeit, vagy e célból leányvállalatot vesznek igénybe. Az uniós piacon forgalomba hozandó nyomástartó berendezésre előírt védelmi szint megóvása érdekében alapvető fontosságú, hogy a megfelelőségértékelési feladatok ellátását illetően az alvállalkozók és leányvállalatok ugyanazokat a követelményeket teljesítsék, mint a bejelentett szervezetek. Ezért fontos, hogy a bejelentendő szervezetek alkalmasságának és teljesítményének értékelése, valamint a már bejelentett szervezetek ellenőrzése az alvállalkozók és leányvállalatok által végzett tevékenységekre is kiterjedjen. (43) Javítani kell a bejelentési eljárás hatékonyságát és átláthatóságát, és különösen az online bejelentés lehetővé tétele érdekében hozzá kell igazítani az új technológiákhoz. (44) Mivel a megfelelőségértékelő szervezetek az Unió egészében kínálhatják szolgáltatásaikat, helyénvaló lehetőséget biztosítani a többi tagállamnak és a Bizottságnak arra, hogy egy adott bejelentett szervezettel szemben kifogást emelhessenek. Ezért fontos biztosítani egy olyan időtartamot, amely során tisztázhatók a megfelelőségértékelő szervezetek alkalmasságával kapcsolatos kétségek vagy aggályok, mielőtt még bejelentett szervezetként megkezdenék működésüket. (45) A versenyképesség érdekében döntő jelentőségű, hogy a megfelelőségértékelő szervezetek úgy alkalmazzák a megfelelőségértékelési eljárásokat, hogy közben ne hárítsanak szükségtelen terheket a gazdasági szereplőkre. Ugyanebből az okból és a gazdasági szereplők közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében a megfelelőségértékelési eljárások technikai alkalmazásában biztosítani kell a következetességet. Ez legjobban a megfelelőségértékelő szervezetek közötti megfelelő koordinációval és együttműködéssel érhető el. (46) A tagállamoknak minden megfelelő intézkedést meg kell hozniuk annak érdekében, hogy csak azokat a nyomástartó berendezéseket lehessen forgalomba hozni, amelyek megfelelő tárolás, illetve rendeltetésszerű és ésszerűen előrelátható feltételek mellett történő használat esetén nem veszélyeztetik a személyek egészségét és biztonságát. Csak ésszerűen előrelátható használati feltételek mellett – azaz ha a szóban forgó használat törvényes és kiszámítható emberi viselkedés eredménye – kell úgy tekinteni, hogy a nyomástartó berendezések nem felelnek meg az ebben az irányelvben meghatározott alapvető biztonsági előírásoknak. ê 97/23/EK, (23) preambulumbekezdés mivel helyénvaló, hogy a tagállamok a Szerződés 100a. cikkének rendelkezése szerint átmeneti intézkedéseket hozhassanak a nyomástartó berendezések forgalomba hozatalának, üzembe helyezésének és használatának korlátozása vagy megtiltása érdekében olyan esetekben, amikor azok különös veszélyt jelentenek a személyek – vagy adott esetben a háziállatok vagy vagyontárgyak – biztonságára nézve, feltéve ha az intézkedések közösségi ellenőrzési eljárás alá esnek; ò új szöveg (47) A termékek piacfelügyeletével kapcsolatos egységes uniós jogi eszközt bevezető [termékek piacfelügyeletéről szóló] […/…]/EU rendelet a nyomástartó berendezésekre is vonatkozik. ê 97/23/EK, (24) preambulumbekezdés mivel az ezen irányelv alapján hozott bármilyen határozat címzettjeit tájékoztatni kell a határozat indokairól és az igénybe vehető jogorvoslati lehetőségekről; ê 97/23/EK, (25) preambulumbekezdés mivel szükséges átmeneti rendelkezéseket megállapítani, hogy az ezen irányelv hatálybalépésének napján hatályos nemzeti rendelkezésekkel összhangban gyártott nyomástartó berendezéseket forgalomba lehessen hozni és üzembe lehessen helyezni; ê 97/23/EK, (26) preambulumbekezdés mivel a mellékletekben meghatározott követelményeknek a lehető legérthetőbbeknek kell lenniük, hogy minden felhasználó, ideértve a kis- és középvállalkozásokat (KKV-ket) is, könnyen megfelelhessen azoknak; ê 97/23/EK, (27) preambulumbekezdés mivel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 1994. december 20-án, a különböző érdekeket áthidalva megegyezésre jutott a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően elfogadott jogi aktusok végrehajtási intézkedéseiről[26], ò új szöveg (48) Annak biztosítása érdekében, hogy ezen irányelv végrehajtása egységes feltételek között történjen, a Bizottságra végrehajtási hatáskört kell ruházni. E hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[27] megfelelően kell gyakorolni. (49) A tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni azon végrehajtási aktusok elfogadására, amelyek a bejelentéshez szükséges feltételeket nem vagy már nem teljesítő bejelentett szervezetek tekintetében szükséges helyreigazító intézkedések elfogadását írják elő a bejelentő tagállam számára. (50) A vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni a hiányosságokkal rendelkező anyagok európai jóváhagyására vonatkozó végrehajtási aktusok elfogadására, amennyiben az anyagjóváhagyások hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában már közzétették, és a határozat következményekkel járhat az alkalmazandó alapvető követelményeknek történő megfelelés vélelmezésére vonatkozóan. (51) Annak érdekében, hogy a nyomástartó berendezések technológiájának fejlődését figyelembe lehessen venni, a Bizottságot fel kell ruházni a Szerződés 290. cikke szerinti, jogi aktusok elfogadására irányuló hatáskörrel a nyomástartó berendezések osztályozását illető módosítások terén. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során – többek között szakértői szinten is – megfelelő konzultációkat folytasson. (52) A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács számára egyidejűleg, időben és megfelelő módon történő továbbítását. (53) A 97/23/EK irányelv átmeneti rendelkezésről rendelkezik, amelyek lehetővé teszik, hogy a hatályos nemzeti jogszabályoknak megfelelő nyomástartó berendezéseket és rendszereket a 97/23/EK irányelv hatálybalépésének napján üzembe lehessen helyezni. A jogbiztonság érdekében ezt az átmeneti rendelkezést ebbe az irányelvbe is át kell venni. (54) Olyan átmeneti rendelkezésekről is rendelkezni kell, amelyek a 97/23/EK irányelvnek megfelelő nyomástartó berendezések forgalmazását és üzembe helyezését lehetővé teszik. (55) A tagállamoknak meg kell határozniuk az ezen irányelv rendelkezései értelmében elfogadott nemzeti jogszabályok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, valamint biztosítaniuk kell végrehajtásukat. A szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. (56) Mivel ezen irányelv célkitűzését, nevezetesen annak biztosítását, hogy a forgalomban lévő elektromos berendezések – a belső piac működésének garanciája mellett – megfeleljenek a felhasználók egészségének és biztonságának és a háziállatoknak és a tulajdonnak magas szintű védelmét előíró követelményeknek, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és az léptéke és hatásai miatt uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében említett szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket. (57) Az ezen irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalma a 97/23/EK irányelvhez képest jelentősen módosult. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a 97/23/EK irányelvből következik. (58) Ez az irányelv nem érinti a 97/23/EK irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó, az V. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket, ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: I. FEJEZET Ö ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK Õ 1. cikk Hatály és fogalommeghatározások (1) Ez az irányelv a 0,5 bar nyomást (PS) meghaladó legnagyobb megengedhető nyomásnak (PS) kitett nyomástartó berendezések és rendszerek tervezésére, gyártására és megfelelőségértékelésére vonatkozik. (3)(2) Ez az irányelv nem vonatkozik a következőkre: ê 97/23/EK 3.1.a) bármely töltet vagy anyag (offshore partközeli vagy onshore szárazföldi) berendezés felől vagy felé történő szállítására tervezett, a berendezés határain belül lévő utolsó zárószerelvénytől kezdődő és azt még tartalmazó csőrendszerből vagy csővezetékrendszerből álló távvezetékek, ideértve a kifejezetten a csővezetékek számára tervezett összes járulékos berendezést. E;ez a kizárás nem vonatkozik például a nyomáscsökkentő vagy sűrítő állomásokban található szabványos nyomástartó berendezésekre; 3.2.b) a vízellátás, -elosztás és -elvezetés céljára használt hálózatok és azokhoz kapcsolódó berendezések és felvízvezetékekcsatornák, például a vízerőműi berendezések nyomóvezetékei, nyomóalagútjai és nyomóaknái, illetve ezek különleges kiegészítő berendezései; ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) 3.3. c) az egyszerű nyomástartó edényekről szóló 87/404/EGK 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[28] hatálya alá tartozó berendezések Ö egyszerű nyomástartó edények Õ ; 3.4. d) az aeroszoladagolókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. május 20-i 75/324/EGK tanácsi irányelv[29] hatálya alá tartozó berendezések Ö aeroszoladagolók Õ ; 3.5.e) azok, a gépjárművek működéséhez szánt berendezések, amelyeket a következő irányelvek, illetve azok mellékletei határoznak meg: ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) i. a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv, az Európai Parlament és a Tanács 2007/46/EK irányelve gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról (keretirányelv)[30]; ii. a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv az Európai Parlament és a Tanács 2003/37/EK irányelve a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok, azok pótkocsijainak és cserélhető vontatott munkagépeinek, beleértve ezek rendszereit is, továbbá alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyásáról[31] iii. a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelv az Európai Parlament és a Tanács 2002/24/EK irányelve a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról[32] 3.6.f) ezen irányelv 9. cikke alapján legfeljebb az I. kategóriába sorolt berendezések, amelyek a következő irányelvek valamelyike valamelyikének hatálya alá tartoznak: i. a gépekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. június 14-i 89/392/EGK tanácsi irányelv, az Európai Parlament és a Tanács 2006/42/EK irányelve a gépekről[33]; ii. a felvonókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1995. június 29-i 95/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv az Európai Parlament és a Tanács 95/16/EK irányelve (1995. június 29.) a felvonókról[34],; iii. a meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett villamossági berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1973. február 19-i 73/23/EGK tanácsi irányelv az Európai Parlament és a Tanács 2006/95/EK irányelve a meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett elektromos berendezésekről[35] iv. az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv a Tanács 93/42/EGK irányelve az orvostechnikai eszközökről[36]; v. a gázüzemű berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. június 29-i 90/396/EGK tanácsi irányelv az Európai Parlament és a Tanács 2009/142/EK irányelve a gázüzemű berendezésekről[37],; vi. a robbanásveszélyes légkörben való használatra szánt felszerelésekre és védelmi rendszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. március 23-i 94/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv az Európai Parlament és a Tanács 94/9/EK irányelve a robbanásveszélyes légkörben való használatra szánt felszerelésekről és védelmi rendszerekről[38]; 3.7.g) a Szerződés 223 Ö 346. Õ cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó berendezések; 3.8.h) a kifejezetten nukleáris felhasználásra tervezett berendezések, amelyek meghibásodása esetén radioaktív anyag szabadulhat ki; 3.9.i) a kőolaj-, földgáz- vagy geotermikus kutatással és kitermeléssel foglalkozó iparágban, illetve a kútnyomás szabályozására szánt föld alatti tárolókban használt kútellenőrző berendezések. E; ez tartalmazza a kútfejet („karácsonyfát”), a kitörésgátlót (BOP), a csővezeték többcsonkos csőelágazóját, és annak szűkítés előtti összes berendezését; 3.10.j)a gépi berendezés olyan háza vagy része, amelyek esetében a méretezési, az anyagválasztási és a gyártási előírások elsődleges alapja a statikus és dinamikus üzemi igénybevételt vagy egyéb üzemi jellemzőket kielégítő mértékű merevség, szilárdság, merevség és stabilitás követelménye, és amelyeknél a túlnyomás nem jelent meghatározó tervezési tényezőt. E; e berendezések közé tartoznak: i. a motorok, ideértve a turbinákat és a belső égésű motorokat,; ii. a gőzgépek, a gáz- és gőzturbinák, a turbógenerátorok, a kompresszorok, a szivattyúk és az azokat működtető szerkezetek;. 3.11.k)nagyolvasztók, ideértve a kemencehűtő kohó és a kohó hűtőrendszerte, a forrólevegő-rekuperátorok, a porleválasztók és a nagyolvasztó füstgázmosói és közvetlen redukciós kupolókemencéi tornyai, ideértve a kemencehűtést is, a gázkonverterek és az acél és a nem vasfémek olvasztására, újraolvasztására, gáztalanítására és öntésére szolgáló üstök; 3.12.l) nagyfeszültségű elektromos berendezések, például kapcsoló- és vezérlőberendezések, transzformátorok és forgógépek házai; 3.13.m) a nyomás alatt álló csővezetékek átviteli rendszerekhez, például villamos vezetékhez vagy telefonkábelekhez; 3.14.n)hajók, rakéták, légi járművek és mozgó tengeri berendezések, valamint kifejezetten azok fedélzetén való felszerelésére vagy azok meghajtására szánt berendezések; 3.15.o) hajlékony burkolattal rendelkező nyomástartó berendezések, pl. légtömlős abroncsok, légpárnák, játéklabdák, felfújható vízi járművek és egyéb hasonló nyomástartó berendezések; 3.16.p) kiáramló és beszívó jellegű hangtompítók; 3.17.q) végső fogyasztásra szánt szénsavas italokat tartalmazó üvegek vagy fémdobozok; 3.18.r) italok szállítására és forgalmazására használt, 500 bar × L értéket meg nem haladó PS × V-vel és 7 bar értéket meg nem haladó legnagyobb megengedhető nyomással rendelkező edények; ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) 3.19. s) az ADR[39], a RID[40], Ö a 2006/68/EK irányelv és a 2010/35/EU irányelv hatálya alá tartozó berendezések, valamint Õ az Ö Veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti kódexe Õ (IMDG)[41] és az Ö nemzetközi polgári repülésről szóló Õ (ICAO)[42] egyezmények hatálya alá tartozó berendezések; ê 97/23/EK 3.20.t) melegvíz-fűtőrendszerekhez tartozó fűtőtestek és csővezetékek; 3.21.u) folyadékok tárolására tervezett edények, amelyekben a folyadék felett 0,5 bar értéket meg nem haladó nyomás alatti álló gáz található. ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) 2. cikk Ö Fogalommeghatározások Õ Ezen irányelv alkalmazásában Ö a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni Õ: 2.1. „nyomástartó berendezések”: az edények, csővezetékek, biztonsági szerelvények és a nyomássaltartó igénybe vett tartozékok., Ö beleértve Õ Aadott esetben, e berendezések közé tartoznak a nyomással igénybe vett nyomás alatt álló részekhez csatlakozó elemeket, például a karimákat, csonkokat, csatlakozókat, támasztékokat, emelőfüleket stb.; ê 97/23/EK 2.1.1. „edény”: a nyomás alatti töltetek befogadására tervezett és gyártott zárt rendszer és annak közvetlen szerelvényei, egészen az azt más berendezésekkel összekötő csatlakozási pontig. E; egy edény egynél több térből kamrából is állhat; 2.1.2.3. „csővezeték”: a töltetek szállítására szolgáló csővezeték-alkotóelemek, amelyek a nyomástartó rendszer egységében egymáshoz kapcsolódnak. A; a csővezeték különösen a egy cső vagy a csövekből, csőrendszerekből, szerelvényekből, táguláskiegyenlítőkből és szükség szerint egyéb nyomástartó alkotóelemekből álló rendszer. A; a levegő hűtése vagy fűtése céljára szolgáló csövekből álló hőcserélők is csővezetéknek számítanak.; ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) 2.1.3.4. „biztonsági szerelvények”: a nyomástartó berendezéseket a megengedett határértékek túllépésétől védő szerkezetek., E szerelvények közé tartoznak Ö többek között Õ a közvetlen nyomáshatároló berendezések, például biztonsági szelepek, biztonsági hasadótárcsásk biztonsági szerkezetek, törő rudak, vezérelt túlnyomásvédelmi berendezések szabályozott, biztonsági lefúvató rendszerek (CSPRS), valamint a korrekció eszközét aktiváló, illetve lezárásról vagy lezárásról és reteszelésről gondoskodó határoló berendezések, például nyomás-, hőmérséklet- vagy töltetszint-érzékelőskapcsolók és a „biztonsági mérő és szabályozó” (SRMCR) készülékek.; ê 97/23/EK 2.1.4.5. „nyomástartó tartozék”: üzemeltetési feladattal és nyomástartó házzal rendelkező eszközök; 2.1.5.6. „rendszer”: a gyártó által összeszerelt több nyomástartó berendezés, mely összefüggő működési egységet alkot; 2.2.7. „nyomás”: a légköri nyomáshoz viszonyított nyomás, azaz túlnyomás. Ennek következtében a vákuumot negatív érték jelöli; 2.3.8. „legnagyobb megengedhető nyomás (PS)”: az a gyártó által meghatározott legnagyobb nyomás, amelyre a berendezést tervezték.; ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) Mmeghatározása a gyártó által megadott helyen történik Ö , és ez vagy Õ Ennek a védelmi és/vagy határoló eszköz csatlakozási helyének helye,vagy a berendezés felső részének része, vagy ha az nem megfelelő, bármely megadott pontnak kell lennie. ê 97/23/EK 2.4.9. „legnagyobb/legkisebb megengedhető hőmérséklet (TS)”: az a gyártó által meghatározott legnagyobb/legkisebb hőmérséklet, amelyre a berendezést tervezték; 2.5.10. „térfogat (V)”: egy tér kamra belső térfogata, amelybe az első csatlakozási pontig vagy varratig tartó csonkok térfogata is beleszámít, levonva az állandó belső alkatrészek térfogatát; 2.6.11. „névleges méret (DN)”: a méretnek az a számszerű megjelölése, amely általánosan használható a csőrendszer összes alkotóelemére, azokat az alkotóelemeket kivéve, amelyek meghatározása a külső átmérő vagy menetméret alapján történik. E; ez egy hivatkozási célokra alkalmas kerekített szám, és csak közelítőleg azonos a gyártási méretekkel. A; a névleges méret „DN”-nel van jelölve, amelyet egy szám követ; 2.7.12. „töltetek”: egy- vagy többkomponensű gázok, folyadékok és gőzök. A töltet szilárd anyagok szuszpenzióját is tartalmazhatja; 2.8.13. „állandó kötések”: a csak roncsolásos módszerrel szétválasztható kötések; 2.9.14. „európai anyagjóváhagyás”: a nyomástartó berendezések gyártása során többszöri felhasználásra szánt olyan anyagok jellemzőit meghatározó műszaki dokumentumok, amelyekre egyetlen harmonizált szabvány sem vonatkozik.; ò új szöveg 15. „forgalmazás”: egy nyomástartó berendezés gazdasági tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása értékesítés vagy használat céljára az uniós piacon, akár ingyenesen, akár ellenérték fejében; 16. „forgalomba hozatal”: a nyomástartó berendezés első alkalommal történő forgalmazása az uniós piacon; 17. „gyártó”: bármely természetes vagy jogi személy, aki nyomástartó berendezést gyárt, terveztet vagy gyárttat, és a terméket saját neve vagy védjegye alatt forgalmazza; 18. „meghatalmazott képviselő”: az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki a gyártótól írásbeli meghatalmazást kapott, hogy meghatározott feladatokat a gyártó nevében elvégezhessen; 19. „importőr”: az Unióban letelepedett, bármely természetes vagy jogi személy, aki harmadik országból származó nyomástartó berendezést hoz forgalomba az uniós piacon; 20. „forgalmazó”: bármely, a gyártótól vagy importőrtől különböző természetes vagy jogi személy az ellátási láncban, aki forgalmazza a nyomástartó berendezést; 21. „gazdasági szereplő”: a gyártó, a meghatalmazott képviselő, az importőr és a forgalmazó; 22. „műszaki leírás”: a nyomástartó berendezés vagy az azzal kapcsolatos eljárás vagy szolgáltatás által teljesítendő műszaki követelményeket ismertető dokumentum; 23. „harmonizált szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke 1. pontjának c) alpontjában meghatározott harmonizált szabvány; 24. „akkreditálás”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikke 10. pontjában meghatározott akkreditálás; 25. „nemzeti akkreditáló testület”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikke 11. pontjában meghatározott nemzeti akkreditáló testület; 26. „megfelelőségértékelés”: az az eljárás, amely igazolja, hogy egy nyomástartó berendezéssel vagy azzal kapcsolatos eljárással, szolgáltatással vagy rendszerrel kapcsolatban az ezen irányelvben meghatározott követelmények teljesültek; 27. „megfelelőségértékelő szervezet:” megfelelőségértékelési tevékenységeket – ideértve a kalibrálást, tesztelést, tanúsítást és ellenőrzést is – végző szervezet; 28. „visszahívás”: minden olyan intézkedés, amelynek célja a végfelhasználók számára már hozzáférhetővé tett nyomástartó berendezés visszavétele; 29. „forgalomból történő kivonás”: minden olyan intézkedés, amelynek célja, hogy megelőzze a nyomástartó berendezés forgalmazását az ellátási láncban; 30. „CE-jelölés”: olyan jelölés, amellyel a gyártó jelzi, hogy a nyomástartó berendezés és/vagy rendszer megfelel a jelölés feltüntetéséről rendelkező uniós harmonizációs jogszabályokban rögzített követelményeknek; 31. „uniós harmonizációs jogszabály”: minden, a termékek forgalmazásának feltételeit harmonizáló uniós jogszabály. ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 23. cikk Piacfelügyelet Ö Forgalmazás és üzembe helyezés Õ (1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az 1. cikkben említett a nyomástartó berendezéseket és rendszereket csak akkor lehessen forgalomba hozni ð forgalmazni ï és üzembe helyezni, hamegfelelő felszerelésük, karbantartásuk és rendeltetésszerű használatuk esetén nem veszélyeztetik a személyek – és, adott esetben, a háziállatok és vagyontárgyak – egészségét, illetve biztonságát ð megfelelnek ezen irányelv követelményeinek ï. (2) Ezen irányelv rendelkezései nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy a Szerződés rendelkezéseit figyelembe véve olyan követelményeket határozzanak meg, amelyeket szükségesnek tartanak annak biztosítása érdekében, hogy a személyek, különösen a munkavállalók védve legyenek a szóban forgó nyomástartó berendezések és rendszerek használata közben, feltéve, ha hogy ez nem jelenti e berendezések és rendszerek ezen irányelvben meghatározottakhoztól képest történő eltérő módosítását. (3) Vásárokon, kiállításokon, bemutatókon stb., Ö és hasonló rendezvényeken Õ a tagállamok nem akadályozzák meg az 1. cikkben meghatározott, az irányelv követelményeinek Ö irányelvnek Õ meg nem felelő nyomástartó berendezések és rendszerek bemutatását, feltéve ha valamilyen látható jel egyértelműen jelzi azok nem megfelelő voltát és értékesítésre való alkalmatlanságát addig, amíg a gyártó vagy a Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője megfelelővé nem tette azokat. A bemutatók során az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által megállapított követelmények előírásai szerint megfelelő biztonsági intézkedéseket kell tenni a személyek biztonságának biztosítása érdekében. 34. cikk Műszaki követelmények (1) Az 1.1., 1.2., 1.3. és 1.4. pontban említett Ö A következő Õ nyomástartó berendezéseknek meg kell felelniük az I. mellékletben meghatározott alapvető Ö biztonsági Õ követelményeknek meg kell felelniük: ê 97/23/EK 1.1.a) A következőket tartalmazó edények, kivéve az 1.2. a b) pontban említetteket: (ai.) gázok, cseppfolyós gázok, nyomás alatt oldott gázok, gőzök és azok a folyadékok, amelyek gőznyomása a legnagyobb megengedhető hőmérsékleten több mint 0,5 bar értékkel haladja meg a normál légköri nyomást (1013 mbar) az alábbi határok között: – az 1. csoportba tartozó töltetek esetében, ha térfogata nagyobb, mint egy liter, és a termék PS × V szorzata nagyobb, mint 25 bar × L, illetve a nyomás PS nagyobb, mint 200 bar (II. melléklet, 1. ábra),; – a 2. csoportba tartozó töltetek esetében, ha térfogata nagyobb, mint egy liter, és a termék PS × V szorzata nagyobb, mint 50 bar × L, illetve a nyomás PS nagyobb, mint 1000 bar, valamint az összes hordozható tűzoltó készülék és a lélegeztetőkészülékek palackjai (II. melléklet, 2. ábra); (bii.) folyadékok, amelyek gőznyomása a legnagyobb megengedhető hőmérsékleten legfeljebb 0,5 bar értékkel haladja meg a normál légköri nyomást (1013 mbar) az alábbi határok között: – az 1. csoportba tartozó töltetek esetében, ha térfogata nagyobb, mint egy liter, és a termék PS × V szorzata nagyobb, mint 200 bar × L, vagy a nyomás PS nagyobb, mint 500 bar (II. melléklet, 3. ábra),,; – a 2. csoportba tartozó töltetek esetében, ha legnagyobb megengedhető nyomása (PS) nagyobb, mint 10 bar és a termék PS × V szorzata nagyobb, mint 10000 bar × L, vagy a PS nyomás nagyobb, mint 1000 bar (II. melléklet, 4. ábra). 1,2.b) 110 °C-nál magasabb hőmérsékletű gőz vagy forró víz előállítására szolgáló, tüzeléssel vagy egyéb módon fűtött, 2 L-t meghaladó térfogattal rendelkező nyomástartó berendezések, amelyek esetében fennáll a túlhevülés kockázata, valamint az összes nyomástartó főzőedény (II. melléklet, 5. ábra). 1,3.c) Aaz alábbi célokra szolgáló csővezeték: (ai.) gázok, cseppfolyós gázok, nyomás alatt oldott gázok, gőzök és azok a folyadékok, amelyek gőznyomása a legnagyobb megengedhető hőmérsékleten több mint 0,5 bar értékkel haladja meg a normál légköri nyomást (1013 mbar) az alábbi határok között: – az 1. csoportba tartozó töltetek esetében, ha a DN nagyobb, mint 25 (II. melléklet, 6. ábra),; – a 2. csoportba tartozó töltetok töltetek esetében, ha a DN nagyobb, mint 32, és a termék PS × DN szorzata nagyobb, mint 1000 bar (II. melléklet, 7. ábra); (bii.) folyadékok, amelyek gőznyomása a legnagyobb megengedhető hőmérsékleten legfeljebb 0,5 bar értékkel haladja meg a normál légköri nyomást (1013 mbar) az alábbi határok között: – az 1. csoportba tartozó töltetek esetében, ha a DN nagyobb, mint 25, és a termék PS × DN szorzata nagyobb, mint 2000 bar (II. melléklet, 8. ábra),; – a 2. csoportba tartozó töltetek esetében a PS nagyobb, mint 10 bar, a DN nagyobb, mint 200, és a termék PS × DN szorzata nagyobb, mint 5000 bar (II. melléklet, 9. ábra). ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) 1,4.d) Az 1.1., 1.2. és 1.3. pontba a), b) és c) alpont hatálya alá tartozó berendezésekhez szánt biztonsági és nyomástartó szerelvények tartozékok, ideértve azokat az eseteket, amikor a berendezéseket beépítik rendszerbe. (2) Az 1. cikk 2.1.5. pontjában meghatározott olyan Ö alábbi Õ rendszerek, amelyek legalább egy, az (1) bekezdés hatálya alá tartozó e cikk (1). bekezdésében említett nyomástartó berendezést tartalmaznak, és amelyek felsorolása megtalálható e cikk 2.1., 2.2. és 2.3. pontjában, meg kell, hogy feleljenek az I. mellékletben meghatározott alapvető Ö biztonsági Õ követelményeknek. ê 97/23/EK ð új szöveg 2,1.a) 110 °C-nál magasabb hőmérsékletű gőz vagy forró víz előállítására szolgáló rendszerek, amelyek tartalmaznak legalább egy, tüzeléssel vagy egyéb módon fűtött nyomástartó berendezést, amely esetében fennáll a túlfűtés kockázata. 2,2.b) A 2.1. Az a) pontban nem említett rendszerek, ha gyártójuk rendszerként szándékozik azokat forgalomba hozni ð forgalmazni ï vagy üzembe helyezni. ê 97/23/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 2.3. E bekezdés bevezető részétől Az első albekezdéstől eltérve, a 110 °C-nál nem magasabb hőmérsékletű forró víz előállítására szolgáló rendszereknek, amelyeket kézi úton adagolt szilárd tüzelőanyaggal fűtenek, és amelyek PS × V szorzata nagyobb, mint 50 bar × L, meg kell felelniük az I. melléklet 2.10., 2.11., 3.4., 5. a) és 5. d) pontjában említett alapvető Ö biztonsági Õ követelményeknek. (3) A legfeljebb az 1.1., 1.2. (1) bekezdés a), b) és c) pontjában és a (2) bekezdésben 1.3. pontban, illetve a (2) bekezdésben megállapított határértékeket elérő nem meghaladó nyomástartó berendezéseket és/vagy rendszereket az adott tagállam általános mérnöki gyakorlatának megfelelően kell megtervezni és gyártani a biztonságos használat biztosítása érdekében. A nyomástartó berendezéseket és/vagy rendszereket megfelelő használati utasítással és a gyártó, illetve annak a Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője azonosítására alkalmas jelzéssel kell ellátni. Az ilyen berendezéseken és/vagy rendszereken nem szerepelhet a 1518. cikkben említett CE-jelölés. 45. cikk Szabad mozgás (1) 1.1 A tagállamok a túlnyomásveszélyre Ö miatti kockázatokra Õ hivatkozva nem tilthatják meg, nem korlátozhatják és nem gátolhatják az 1. cikkben említett olyan nyomástartó berendezések és/vagy rendszerek forgalomba hozatalát ð forgalmazását ï vagy üzembe helyezését a gyártó által meghatározott feltételekkel, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek, és el vannak látva a CE-jelöléssel, amely jelzi, hogy azokat alávetették a 10. cikk szerinti megfelelőségértékelésnek. 1.2. A tagállamok túlnyomásveszélyre Ö miatti kockázatokra Õ hivatkozva nem tilthatják meg, nem korlátozhatják és nem gátolhatják a 34. cikk (3) bekezdésének megfelelő nyomástartó berendezések és/vagy rendszerek forgalomba hozatalát ð forgalmazását ï, illetve üzembe helyezését. (2) A tagállamok – a nyomástartó berendezések és rendszerek biztonságos és helyes használatához szükséges mértékben – megkövetelhetik az I. melléklet 3.3. és 3.4. szakaszában pontjában említett adatok feltüntetését a Közösség Ö az Unió Õ hivatalos nyelvén/nyelvein, amelyeket a Szerződés értelmében az a tagállam határoz meg, amelyben a berendezés vagy rendszer eljut a végfelhasználóhoz. 14.2.3 Ha egy tagállam az e ð a 25. ï cikkben megállapított Ö említett Õ feltételek Ö követelmények Õ szerint kijelölt egy felhasználói üzemeltetői ellenőrző szervezetet, túlnyomásveszélyre Ö miatti kockázatokra Õ hivatkozva nem tilthatja meg, nem korlátozhatja és nem gátolhatja az olyan nyomástartó berendezések és/vagy rendszerek e a 16. cikkben biztosított feltételek szerinti forgalomba hozatalát vagy üzembe helyezését, amelyek esetében egy másik tagállam által az e ð a 25. ï cikkben megállapított feltételek Ö követelmények Õ szerint kijelölt felhasználói ellenőrző szervezet megvizsgálta azok megfelelőségét. ò új szöveg 2. FEJEZET A gazdasági szereplők kötelezettségei 6. cikk [a 768/2008/EK határozat R2. cikke] A gyártók kötelezettségei (1) A gyártók a 4. cikk (1) és (2) bekezdésében említett nyomástartó berendezéseik forgalomba hozatalakor megbizonyosodnak arról, hogy azokat az I. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági követelményeknek megfelelően tervezték és gyártották. A gyártók a 4. cikk (3) bekezdésében említett nyomástartó berendezéseik forgalomba hozatalakor meggyőződnek arról, hogy azokat a tagállam általános mérnöki gyakorlatának megfelelően tervezték és gyártották. (2) A 4. cikk (1) és (2) bekezdésében említett nyomástartó berendezések esetében a gyártók elkészítik a II. mellékletben említett műszaki dokumentációt, és elvégzik vagy elvégeztetik a 14. cikkben említett megfelelőségértékelési eljárást. Ha az első albekezdésben említett eljárás során a 4. cikk (1) és (2) bekezdésében említett nyomástartó berendezésről bebizonyosodik, hogy megfelel az alkalmazandó követelményeknek, a gyártó EU-megfelelőségi nyilatkozatot állít ki, és feltünteti a CE-jelölést a szóban forgó berendezésen. (3) A gyártók a műszaki dokumentációt és az EU-megfelelőségi nyilatkozatot a nyomástartó berendezés forgalomba hozatalát követően 10 évig megőrzik. (4) A gyártók gondoskodnak arról, hogy létezzenek a sorozatgyártás megfelelőségének fenntartását szolgáló eljárások. Megfelelően figyelembe kell venni a nyomástartó berendezés tervezésének és jellemzőinek változásait, valamint azon harmonizált szabványok vagy egyéb műszaki leírások változásait, amelyek alapján a készülék megfelelőségét megállapították. Ha a nyomástartó berendezés jelentette kockázatokra tekintettel indokolt, a gyártók a fogyasztók és egyéb felhasználók biztonsága érdekében elvégzik a forgalmazott nyomástartó berendezés mintavizsgálatát, amelynek keretében kivizsgálják a nem megfelelő nyomástartó berendezésekkel kapcsolatos panaszokat, szükség esetén nyilvántartást vezetnek ezekről, csakúgy mint a nem megfelelő berendezések visszahívásáról, valamint folyamatosan tájékoztatják a forgalmazókat minden ilyen nyomonkövetési intézkedésről. (5) A gyártók biztosítják, hogy a nyomástartó berendezésen fel legyen tüntetve a termék azonosítását lehetővé tevő típus-, tétel- vagy sorozatszám vagy egyéb ilyen elem, illetve ha a berendezés mérete vagy jellege ezt nem teszi lehetővé, akkor a berendezés csomagolása vagy a kísérő dokumentáció tartalmazza az előírt információkat. (6) A gyártók a nyomástartó berendezésen, vagy ha ez nem lehetséges, annak csomagolásán vagy a kísérő dokumentáción feltüntetik nevüket, bejegyzett márkanevüket vagy bejegyzett védjegyüket, postai címüket és, ha van, weboldaluk címét. Címként a gyártó kapcsolattartási címét kell megadni. (7) A gyártók gondoskodnak arról, hogy a 4. cikk (1) és (2) bekezdésében említett nyomástartó berendezéshez mellékeljék az I. melléklet 3.3. és 3.4. pontja szerinti használati utasítást és a biztonsági tájékoztatót a fogyasztók és más felhasználók által könnyen érthető nyelven az érintett tagállam döntésének megfelelően. A használati utasításnak és biztonsági tájékoztatónak egyértelműnek, érthetőnek és könnyen értelmezhetőnek kell lennie. A gyár