A Vám 2020 program bizalmat teremtett a vámigazgatási szervek és tisztviselőik között, elősegítette a konkrét programtevékenységek után is folytatódó munkakapcsolatokat és csereprogramokat. A Covid19-világjárvány miatt azonban némileg csökkentek e hálózatépítési lehetőségek – amelyeket mindig is a program kulcsfontosságú elemének tekintettek –, ezáltal pedig szükségessé vált egyrészt annak újraértékelése, hogy miként optimalizálható a személyes és online találkozók használata, másrészt a hálózatépítés eddigi szokásos módjainak felváltása vagy kiegészítése céljából olyan megfelelőbb platformok és/vagy csatornák keresése, amelyek biztosíthatják, hogy virtuális eszközökkel folytatódjon a hálózatépítés.

A Vám 2020 program együttes fellépései eszközként szolgáltak az ismeretek és a bevált gyakorlatok vámhatóságok közötti és a részt vevő országok más kormányzati hatóságaival való cseréjéhez. A program mindenféle együttes fellépésen keresztül – ideértve a szakértői csoportokat is (ez az új eszköz a regionális vagy tematikus alapon támogatja a fokozott operatív együttműködést) – segített az iránymutatások kidolgozásában és a helyes gyakorlatok meghatározásában, terjesztésében és hasznosításában, ami a vám- és kapcsolódó ügyekben jobb munkamódszereket eredményezett, valamint az uniós jog következetesebb és összehangoltabb alkalmazásához vezetett. Az együttes fellépések új jogalkotási kezdeményezések – például az európai uniós egyablakos vámügyintézési környezet létrehozásáról szóló rendeletre irányuló javaslat – előkészítését is elősegítették, hozzájárulva ezáltal a vámunió korszerűsítéséhez és az egységes piac jobb működéséhez.

Habár a humán kompetenciák fejlesztésére irányuló tevékenységek csupán a program költségvetésének 2 %-át emésztették fel, ár-érték arányukat nagyon jónak ítélik, különösen a távoktatási képzések esetében, amelyek további költségek nélkül (a szükséges frissítések kivételével) többször is igénybe vehetők. Miként az értékelésből is kiderül, a Vám 2020 képzési tevékenységeinek fő előnyei a vámjogszabályok egységesebb alkalmazásához és végső soron a vámunió hatékonyabb és eredményesebb működéséhez kapcsolódnak, mivel fokozzák a vámtisztviselőknek a feladataik megfelelő ellátásához szükséges kapacitását, valamint javítják a vámszabályok gazdasági szereplők általi megértését. Ez különösen fontos volt a program ezen iterációja során, amikor is új vámjogi keretet lépett életbe. E tekintetben 2016-ban a Vámkódex végrehajtását támogatandó megjelent a Vámkódexhez kapcsolódó uniós elektronikus tanulási program, amely 15 modulból áll. A követő években főként a meglévő modulok frissítésére (évente két-három új angol nyelvű modul) és a fordítások elkészítésére összpontosítottak. A megjelenésükkel párhuzamosan a részt vevő országok által használt elektronikus tanulási modulok száma is nőtt a program időtartama alatt. A nyilvánosan elérhető (nevezetesen a gazdasági szereplők által elérhető) elektronikus tanulási modulok letöltéseinek száma a 2014-es 3 219-ről 2020-ra 30 408-ra nőtt, az uniós közös képzési anyagokból oktatott nemzeti vámtisztviselők száma pedig a programozási időszak alatt megtízszereződött (a 2014-es alig több mint 4 000-ről 2019-re 40 000-re nőtt). E képzéseket összességében jó minőségűnek ítélték.

4. Koherencia

A végső értékelés a program tágabb értelemben vett uniós szakpolitikákkal és prioritásokkal fennálló külső koherenciájára összpontosított. Továbbra is érvényesek a félidős értékelés azon megállapításai, amelyek a program különféle elemei, összetevői és kialakítása közötti belső koherenciára összpontosítottak. Az értékelés megállapította, hogy a Vám 2020 program egyrészt támogatott más uniós kezdeményezéseket és programokat, másrészt pedig élvezte azok előnyeit is. Ahogy azt az e jelentést kísérő szolgálati munkadokumentum részletesen bemutatja, az ilyen összefonódásokra jó példaként szolgál a „tilalmak és korlátozások” esete, amelyek az áruk behozatalához és kiviteléhez szükséges, a vámalakiságoktól eltérő olyan (egészségügyi, növényegészségügyi, környezetvédelmi, mezőgazdasági stb.) szabályozási alakiságokra vonatkoznak, amelyek uniós határokon való érvényesítése a vámhatóságok feladata. Az egyéb kiadási programokkal – például a Fiscalis 2020 programmal, a strukturálisreform-támogató programmal vagy a Herkules III programmal – és az azokhoz tartozó szakpolitikai területekkel való koherencia észszerű mértékben, az átfedések elkerülése és a kiegészítő jelleg biztosítása mellett ugyancsak megvalósult.

E koherencia biztosításához számost mechanizmust alkalmaztak, ideértve például a különböző szolgálatok körében megrendezett szolgálatközi találkozókat és szolgálatközi konzultációkat, a vegyes projekt- és szakértői csoportokat, a különböző szolgálatoktól érkező megfigyelőknek a projektcsoportok ülésein vagy tevékenységeiben való részvételét, vagy a projektjavaslatoknak a különböző szolgálatok tisztviselői általi értékelését. A megfigyelt pozitív eredmények ellenére az értékelés, valamint a következő finanszírozási programhoz végzett hatásvizsgálat rámutatott, hogy bizonyos területeken fokozható a kiegészítő jelleg és további szinergiák teremthetők. Például az operatív szinten összehangoltabb és ágazatközi megközelítésre való törekvés révén további szinergiákat lehetne feltárni a Herkules III program utódprogramjával az adattárak fejlesztése vagy a közös adatelemzés tekintetében, illetve a Belső Biztonsági Alappal és a Határigazgatási és Vízumeszközzel. Az uniós és nemzetközi környezetvédelmi célok elérése terén harmadik országokkal folytatott együttműködést ugyancsak olyan lehetséges területként emelték ki, ahol fokozható a koherencia.

Végezetül az értékelés további módszereket javasolt a koherencia javítására, ideértve például az érintett szolgálatok közötti együttműködés további strukturálását vagy hivatalossá tételét, az európai interoperabilitási keret elveinek és ajánlásainak követését, a program láthatóságának és más uniós alapokkal fennálló kiegészítő jellegének tagállamokon belüli növelését, illetve az egyéb, jelentős elektronikus rendszereket működtető uniós programokkal meglévő informatikai szinergiák feltárását.

Az utódkezdeményezést illetően hasznos lehet a közszféra Unión belüli magas szintű interoperabilitásáról szóló, küszöbön álló rendeletjavaslat, amely a területek közötti és a határokon átnyúló zavartalan kapcsolattartás további biztosítására irányul. Ez a sikeres megoldások és gyakorlati tapasztalatok azonosítását is elősegítené, amelyek mások számára is hasznosak lehetnek.

5. Relevancia

A vámunió az egységes piac működésének egyik alapvető eleme és annak szerves részét képezi. Mivel a vámjogszabályok kizárólagos uniós hatáskörbe tartoznak, azokat uniós szinten fogadják el, de a tagállamok hajtják végre. Ennélfogva elsősorban a vámigazgatási szervek részéről merül fel közvetlenül a vámunió zökkenőmentes működésének szükségessége, amelyek olyan körülmények között működnek, ahol fokozottan szükség van az információcserére, az együttműködésre és az igazgatási kapacitásuk fejlesztésére. A másodlagos célközönséget a gazdasági szereplők képezik, amelyek igényeit szintén figyelembe kell venni.

A Vám program relevanciáját a félidős értékelés is megerősítette, amely arra a következtetésre jutott, hogy a program különös és operatív célkitűzései az érintett érdekelt felek igényeihez illeszkedtek, valamint a program nélkül nem lehetett volna ambiciózus szakpolitikákat megvalósítani. A végső értékelés tehát a félidős értékelés óta bekövetkezett fejlemények, különösen a brexit és a Covid19-világjárvány fényében a program folyamatos relevanciájára összpontosított. Ezen túlmenően az értékelés keretében a Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a program igazodik-e „A vámunió magasabb szintre emelése” című, 2020. évi vámügyi cselekvési tervben azonosított problémákhoz és intézkedésekhez, amely dokumentum a vámunióra vonatkozó felülvizsgált stratégiára tesz javaslatot.

A végső értékelésből kiderült, hogy a program továbbra is releváns és szükséges, valamint az érdekelt felek igényei a félidős értékelés óta szinte semmit sem változtak. Ez összhangban van a 2020 utáni időszakra szóló Vám program kapcsán végzett hatásvizsgálattal is, amely megerősítette ezeket az igényeket. Emellett a 2020. évi vámügyi cselekvési terv a program különös és operatív célkitűzéseihez kapcsolódó intézkedéseket javasolt, ily módon megerősítve a program folyamatos relevanciáját. A program célkitűzéseihez jól illeszkedő javasolt intézkedések a kockázatkezelés, az e-kereskedelem kezelése, a megfelelés előmozdítása és a vámhatóságok közötti operatív együttműködés területére vonatkoztak.

A program továbbra is különösen fontosnak bizonyult a vámunióval kapcsolatos szabályok alkalmazása és hatékony végrehajtása összehangolásának szükségessége szempontjából. Az értékelés során a vámhatóságok, de a gazdasági szereplők is jelezték, hogy a program tevékenységeinek segítségével a tagállamok közeledni tudtak egymáshoz, és ezáltal közelebb juthattak e szabályok közös értelmezéséhez. A hálózatépítést, az elképzelések és a gyakorlatok megosztását, valamint a közös iránymutatások és előírások kidolgozását e tevékenységek fontos szempontjainak tekintették. A vámhatóságok azt is megerősítették, hogy a programnak továbbra is támogatnia kell a tagállamokat a vámeljárások még mindig zajló digitalizálásában és korszerűsítésében.

A megkérdezett gazdasági szereplők általában véve a vámjogszabályok és vámeljárások további egyszerűsítését és harmonizálását kérték, megerősítve, hogy erre továbbra is szükség van. A program irányítását illetően egyes gazdasági szereplők proaktívabb együttműködést és kommunikációt szorgalmaztak az üzleti szektorral, valamint a vállalkozások jobb tájékoztatását kérték. Ez a javaslat már a program félidős értékelésekor is felmerült, és megvalósítására a következő finanszírozási időszakban fog sor kerülni.

Általánosságban a program jól alkalmazkodott az olyan előre nem látható eseményekhez, mint a Covid19 és az Egyesült Királyság Európai Unióból való kilépése. A program tevékenységei hozzájárultak az Egyesült Királyság Unióból való kilépésének előkészítéséhez, ami jól mutatja, hogy a program képes rugalmasan kezelni az előre nem látható fejleményeket. A vámhatóságok rendszeresen tájékoztatást kaptak az e tekintetben elért eredményekről, valamint a vámhatóságok ezzel kapcsolatban különféle találkozókon és szemináriumokon vettek részt. E kulcsfontosságú területen az uniós jog előkészítésének, alkalmazásának és végrehajtásának támogatására irányuló célkitűzés keretében konkrét együttes fellépésekre került sor, és 2019-ben az Egyesült Királyság Európai Unióból való kilépésére való felkészülés kapcsán konkrét képzési támogatást is nyújtottak. Emellett időben és összehangoltan előkészítették és végrehajtották a transzeurópai rendszerek – például az exportellenőrzési rendszer (ECS), az új számítógépesített árutovábbítási rendszer (NCTS) és más rendszerek – esetében szükséges változtatásokat. E pozitív értékelés ellenére a megkérdezett vámhatóságok megítélése szerint e területen további programtámogatásra van szükség.

A program a Covid19-világjárványhoz és az új viszonyokhoz is megfelelően alkalmazkodott. Mind a vámhatóságok, mind a megkérdezett gazdasági szereplők egyetértettek abban, hogy a Bizottság vámügyekért felelős szolgálatai gyorsan reagáltak a válságra, jogszabályokat fogadtak el, iránymutatásokat adtak ki és tevékenyen támogatták a tagállamokat és a vállalkozásokat a vámkötelezettségekkel és a vámkezeléssel kapcsolatos rugalmasság biztosítása érdekében. Ami a programtevékenységeket illeti, az együttes fellépések és az új informatikai rendszerek tesztelése során kezdetben volt némi fennakadás és késedelem, később azonban a program jól alkalmazkodott a helyzethez. Úgy tűnik azonban, hogy a mindinkább virtuális környezet kihatott a hálózatépítési lehetőségekre, és egyes vámhatóságok elavultnak tartják a program irányítási rendszereit, amelyek nem alkalmazkodtak ahhoz az új helyzethez, hogy a munkavégzés és a hálózatépítés egyre inkább a virtuális térben zajlik.

A gazdasági szereplők a maguk részéről rámutattak az e-kereskedelem kezelésére és a vámeljárásokat érintő technológiai innovációra mint két olyan kibontakozóban lévő igényre, amelyekkel sem a Bizottság, sem a tagállamok nem foglalkoztak kellőképpen a program keretében, ami megerősíti a program folyamatos relevanciáját.

6. Uniós hozzáadott érték

A vámpolitika az EU kizárólagos hatáskörébe tartozik. Az uniós vámjogszabályok végrehajtása azonban tagállami hatáskörbe tartozik. Az uniós jogi keret önmagában nem biztosítja kellőképpen a vámunió megfelelő működését. Azt ki kell egészíteni a Vám 2020 program által biztosított támogató intézkedésekkel annak érdekében, hogy az uniós vámjogszabályokat konvergens és egységes módon alkalmazzák nemzeti szinten.

A korábban említetteknek megfelelően a Vám 2020 program kiemelkedő szerepet játszott a Vámkódex végrehajtásával kapcsolatos valamennyi szempont támogatásában. A Vámkódex végrehajtása önállóan is lehetséges lett volna, azonban a program támogatása nélkül erre valószínűleg nagyobb nehézségek árán és kisebb mértékű harmonizáció mellett került volna sor. A Vám 2020 program biztosította az európai információs rendszerek pénzügyi fenntarthatóságát, amelyek döntő szerepet játszottak annak biztosításában, hogy rendelkezésre álljanak és megoszthatók legyenek az ellátási lánccal kapcsolatos adatok és a kockázat szempontjából lényeges információk. Ennek során a Vám 2020 program méretgazdaságosságot és hatékonyságjavulást eredményezett, így hozzájárult ahhoz, hogy a nemzeti igazgatási szervek, valamint sok esetben a gazdasági szereplők is időt és erőforrásokat takarítsanak meg, ami különösen a kisebb vámigazgatási apparátussal és kevesebb erőforrással rendelkező résztvevő országok esetében volt igaz. Uniós hozzáadott értéket képvisel minden, ami a központi informatikai rendszerek átjárhatóságával és összekapcsolhatóságával függ össze. Az európai információs rendszerek központi architektúrájának szimbiotikus jellemzői egyedülállóak, és nemzeti szinten nem reprodukálhatók.

Az együttes fellépések egyesítették a részt vevő országok szakértelmét és tudását, páratlan lehetőségeket biztosítva az igazgatási szervek számára az együttműködésre, a kommunikációra és a hálózatépítésre; végső soron bizalmat építenek, továbbá a megközelítések és gyakorlatok nagyobb fokú konvergenciájához vezetnek. Ugyanez vonatkozik a képzési tevékenységekre is, amelyek nem csupán azt segítették elő, hogy a vámigazgatási szervek jobban értsék és alkalmazzák az uniós vámjogszabályokat és a kapcsolódó eljárásokat, hanem – és ez talán még fontosabb – azt is, hogy ezt egységesebben tegyék. A hatékonyságjavulás különösen azoknál a résztvevő országoknál volt a legnagyobb, amelyek vagy nem rendelkeztek szakértelemmel egy adott területen, vagy előzőleg nem rendelkeztek megfelelően kidolgozott nemzeti képzési rendszerrel. Esetükben a képzés önálló lebonyolítása nehézkes és költségesebb lett volna, vagy akár el is maradhatott volna. Végső soron a Vám 2020 program hozzájárult a nemzeti szemléletek közelítéséhez, ennek során pedig bizalmat teremtett, valamint egységes narratívát és közös jövőképet hozott létre.

A program hiányában a résztvevő országok strukturálatlan kapcsolatok, valamint formális és időigényes csatornák és kölcsönösségi megállapodások (olyan két- vagy többoldalú megállapodások, amelyek rendelkezéseit kölcsönösen alkalmazzák) alapján sokkal nehézkesebben működtek volna együtt, ennek gyakorlati megvalósítása és fenntartása pedig lényegesen nehezebb és költségesebb. Figyelembe véve a Vám 2020 műveleteinek nagyságrendjét az együttes fellépések száma, témáinak változatossága, európai dimenziója, valamint a fellépésekben és a képzésekben való részvétel páneurópai jellege tekintetében, nehezen képzelhető el, hogy hasonló tevékenységek bármely más szinten megszerveződhettek volna. Az európai információs rendszereket illetően elmondható, hogy folyamatos fejlesztésük és fenntartásuk jövőbeli finanszírozása nélkül legfeljebb középtávon lennének használhatók. Jelentős lenne az elavulásuk kockázata, emellett megszűnne a segítségükkel elért méretgazdaságosság és általános költségmegtakarítás is.