ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
64.

ösztönzi az EBB-t, hogy minden olyan művelet esetében, amelynél magasabb kockázatot jelző tényezőket, például a szabályokat be nem tartó országokkal és területekkel fennálló kapcsolatot, adóügyi kockázati mutatókat, illetve – a szabályokat be nem tartó országokkal, illetve területekkel való kapcsolat fennállásától függetlenül – több joghatósági struktúrát érintő komplex műveleteket azonosítottak, továbbra is mélyreható átvilágításokat végezzen;
N.

mivel az EKB Kormányzótanácsa megerősítette azon várakozásait, miszerint változatlanul, 0,00 %-on, 0,25 %-on, illetve 0,40 %-on kell hagyni a fő refinanszírozási műveletek kamatait, valamint az aktív oldali rendelkezésre állás és a betéti rendelkezésre állás kamatait legalább 2019 nyaráig, de mindenképpen addig, amíg az infláció alakulása tartós igazodást mutat az EKB inflációs középtávú céljához;
E.

mivel a romák integrációja terén elért haladás korlátozott; mivel a korai iskolaelhagyás és a koragyermekkori nevelés terén ugyan történt előrelépés, ugyanakkor az iskolai szegregáció tekintetében romlás következett be; mivel a romák saját megítélésük szerinti egészségi állapota javult, de az orvosi ellátás továbbra is korlátozott; mivel a legtöbb tagállamban a munkaerőpiacra való belépés terén nem figyelhető meg javulás, sőt, a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő roma fiatalok aránya még növekedett is; mivel a lakhatással kapcsolatosan komoly aggodalmak fogalmazódtak meg, és a szegénység tekintetében rendkívül csekély előrehaladás történt; mivel a cigányellenesség és ennek megnyilvánulásai, például az – online és offline – elkövetett gyűlölet-bűncselekmények és a gyűlöletbeszéd, továbbra is súlyos aggodalomra adnak okot; mivel az uniós fellépésről azt tartották, hogy politikai, irányítási és pénzügyi téren fontos hozzáadott értéket teremt a nemzeti romaügyi politikák és azok végrehajtása számára;
47.

tudomásul veszi a Számvizsgáló Bizottság 2017. pénzügyi évre vonatkozó, a kormányzótanácsnak készült éves jelentésében foglalt észrevételeket az alábbiakra vonatkozóan: a) annak fontossága, hogy az EBB hosszú távú pénzügyi ereje és fenntarthatósága biztosított legyen, és hogy megőrizze AAA besorolását a bizonytalan geopolitikai, gazdaságpolitikai, szabályozási és makrogazdasági környezet tükrében; b) az EBB-csoport belső ellenőrzési és kockázatkezelési környezete felülvizsgálatának és javításának szükségessége, tekintettel a csoport tevékenységeinek változó méretére és növekvő összetettségére; c) a bevált banki gyakorlat teljes körű végrehajtásának szükségessége, beleértve azokat a területeket is, ahol továbbra is komoly megfelelési hiányosságok mutatkoznak; d) az EBB hiteljóváhagyási és kapcsolódó döntéshozatali folyamata átfogó felülvizsgálatának és azt követő átalakításának szükségessége, mivel a hitelbírálati és -jóváhagyási folyamat és annak ellenőrzési környezete a jelek szerint nem képes megbirkózni a jelenlegi üzleti igényekkel, és a szervezeti egységekre nagy nyomás nehezedik;
13.

továbbra is aggasztónak tartja azokat a közelmúltbeli eseteket, amelyekben európai bankokban történt pénzmosás, és úgy véli, hogy a pénzmosási ügyek azzal a kockázattal járnak, hogy pénzügyi és politikai instabilitásnak teszik ki az uniós gazdaságot; megjegyzi, hogy az esetek közül többet nem uniós joghatóságok jelentettek; a prudenciális és a pénzmosás elleni felügyelet tekintetében egységes megközelítést szorgalmaz; megjegyzi továbbá, hogy a pénzmosás elleni jogszabályok végrehajtásával kapcsolatosan problémák merültek fel a bankunión kívül is, és hogy a bankunióhoz való csatlakozás hasznos lehet az euróövezeten kívüli tagállamok számára is az ilyen problémák kezelése tekintetében;
7.

felszólítja a Tanácsot, hogy az alábbi módosításokkal hagyja jóvá a Bizottság javaslatát: — az Euratom hozzájárulását a Közös Vállalkozáshoz állandó és folyó árakon egyaránt tüntesse fel, — az egyértelműség érdekében a szövegben végig a „Közösség” szó helyett az „Euratom” kifejezést használja, — egyértelmű rendelkezéseket illesszen be a Közös Vállalkozás irányító testületét segítő bizottságokra, különösen az igazgatási és irányítóbizottságra, a közbeszerzéssel és szerződésekkel foglalkozó bizottságra és a műszaki tanácsadó testületre vonatkozóan összetételük, állandó vagy ideiglenes státuszuk, az ülések száma és tagjaik díjazásának módja tekintetében, — értékelje és szüntesse meg az igazgatási és irányítóbizottság és a műszaki tanácsadó testület közötti hatásköri átfedéseket a projekttervek és a munkaprogramok tekintetében, — vezessen be az ITER fogadó államának hozzájárulásaira vonatkozó rendelkezéseket, — a III. mellékletben („A pénzügyi szabályzat általános elvei”) írja elő, hogy a Közös Vállalkozás pénzügyi szabályzata határozza meg a természetbeni hozzájárulások értékelésére vonatkozó szabályokat és eljárásokat, — foglaljon bele az 5. cikkbe és a III. mellékletbe olyan rendelkezéseket, amely lehetővé teszi a közös vállalkozás számára, hogy pénzügyi eszközök formájában finanszírozást kapjon a jövőbeli InvestEU programmal összhangban végrehajtott vegyesfinanszírozási műveletekkel kapcsolatban, — tisztázza az Egyesült Királyság szerepét és hozzájárulását az Euratom szerződésben való státuszának fényében, különös tekintettel az ITER-ben való esetleges részvételre, — illesszen be rendelkezéseket az ITER és az Euratom 2021–2025 közötti időszakra vonatkozó kutatási és képzési programja közötti szinergiákra és együttműködésre vonatkozóan, — mérlegelje az együttműködést a kis és közepes méretű diszruptív magánszereplőkkel, például az új módszerekkel és technológiákkal kísérletező induló vállalkozásokkal, a kutatási programban és a tudományos és technológiai fúziós kutatás területén kijelölt szervezetek hálózatában; — pontosítsa a Közös Vállalkozás által készített éves jelentésekre és értékelésekre vonatkozó rendelkezéseket; — a javaslatba foglaljon bele az ITER projektben jelenleg használt anyagok további felhasználása lehetőségének vizsgálatára irányuló ajánlást.
34.

hangsúlyozza, hogy aggályok merülnek fel azzal kapcsolatosan, hogy a felhasználók túlzottan a technológiára hagyatkozhatnak olyan járművek használatakor is, amelyek bizonyos fokú emberi beavatkozást is igényelnek; kéri a „fejlett gépjárművezetés-támogató rendszerekkel rendelkező járművek” (SAE 1–3. szint) fogalmának egyértelműbb meghatározását, valamint az e járművekre és az „automatizált gépjárművekre” (SAE 4–5. szint) vonatkozó követelmények differenciálását a közúti biztonsággal kapcsolatos jogszabályokban, és további vizsgálatokat szorgalmaz a 3. szintű automatizált járművek megvalósíthatóságát és biztonságát illetően, különös tekintettel arra, hogy jelezni kell a vezető számára, ha be kell avatkoznia, illetve fel kell hívni a figyelmét a késedelmes beavatkozással járó esetleges veszélyekre;
H.

mivel most már elegendő tapasztalat, adat és statisztikai információ áll rendelkezésre ahhoz, hogy értékelni lehessen a Megállapodás kereskedelmi pillérének végrehajtását; mivel a Megállapodás jóváhagyásával párhuzamosan, 2012. december 11-én elfogadott európai parlamenti állásfoglalás külön hangsúlyt helyezett a kereskedelmi pillér céljaira, és a jelenleg folyó elemzés szempontjából is releváns javaslatokat tartalmazott a Megállapodás nyomon követésére is (11);
14.

emlékeztet arra, hogy a migrációval kapcsolatos uniós fellépés alapját a szolidaritásnak kell képeznie, és elítéli azokat a tagállamokat, amelyek egyértelműen megsértik ezt az elvet; felszólítja a Tanácsot, hogy sürgősen folytassa a dublini rendelet reformját, amelyet jelenleg blokkol, és akadályozza az európai közös menekültügyi rendszer megfelelő működését; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak a védelemhez kapcsolódó rendszerek, mint például az áttelepítés és a humanitárius befogadás kombinációját kell bevezetniük, amely a nemzetközi védelemre szoruló személyek számára biztosítja a lehetőséget, hogy belépjenek az EU-ba és menedéket kérjenek; ösztönzi a tagállamokat, hogy könnyítsék meg a humanitárius vízumok kiadását és a rendszeres mobilitási programokat az EU-ba vezető legális és biztonságos útvonalak előmozdítása érdekében, különösen a védelemre szoruló személyek számára, valamint jogállásuktól függetlenül garantálják a szolgáltatásokhoz való hozzáférésüket és alapvető jogaikat; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak felelősséget kell vállalniuk az uniós migrációs politikák kiszervezéséért, ideértve azon harmadik országokkal való együttműködést is, amelyek esetében az ENSZ menekültügyi főbiztosa (UNHCR) súlyos emberi jogi jogsértésekről és visszaélésekről számolt be; úgy véli, hogy az Uniónak kulcsszerepet kell játszania a globális szintű áttelepítési erőfeszítésekben; emlékeztet arra, hogy az uniós jog hatálya alá tartozó, valamely tagállam által hozott intézkedéseknek tiszteletben kell tartaniuk az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt jogokat és elveket; felszólítja az uniós tagállamokat, hogy ténylegesen biztosítsák az egyéni menedékjogot, és fogadják el a menekültek áthelyezését az érkező menekültek nagy száma által leginkább érintett tagállamokból; felszólítja továbbá a tagállamokat, hogy tartsák tiszteletben a visszaküldés tilalmának elvét, és vezessenek be megfelelő eljárási biztosítékokat menekültügyi és határigazgatási eljárásaikba; határozottan elítéli, hogy egyes tagállamok nem tartják be az EU menekültjogi és visszatérési jogszabályait, megsértik a bevándorlók és a menedékkérők jogait, például nem biztosítják a menekültügyi eljárásokhoz való hatékony hozzáférést, és a visszatérési határozat után nem adnak egyértelmű tájékoztatást a jogorvoslati lehetőségekről, megvonják az élelmiszert a bevándorlóktól és a menedékkérőktől, vagy automatikus és szisztematikus fogva tartást alkalmaznak;
25.

felhívja a figyelmet a beruházások növelésének fontosságára ezen a területen a versenyképesség megőrzése érdekében; elismeri, hogy míg e területen a beruházások és az innováció nagy része a magánszektor vállalkozásaiból származik, a tagállamokat és a Bizottságot is ösztönözni kell, hogy továbbra is fektessenek be az ágazat terén zajló kutatásba, és határozzák meg fejlesztési prioritásaikat; üdvözli az InvestEU-ra vonatkozó javaslatot és minden olyan köz-magán partnerséget, amely a jövőben előmozdítja a magánfinanszírozást; úgy véli, hogy ösztönözni kell a magán- és állami beruházások koordinációját a célirányos fejlesztések érdekében;
—

tekintettel az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontja „Jelentés az emlőrákosztályok létrehozásáról szóló európai felmérésről: Az ECIBC-t (az Európai Bizottság emlőrák elleni kezdeményezését) alátámasztó információk az emlőrákkal kapcsolatos politikák és kezdeményezések érdekében” (Report of a European Survey on the Implementation of Breast Units: ECIBC-supporting information for breast cancer care policies and initiatives) című 2017. évi kiadványára,
8.

ismételten felkéri a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy a jövőben is kísérjék szoros figyelemmel a csecsenföldi emberi jogi helyzetet, beleértve Ojub Tyityijev tárgyalását, emeljenek szót az emberi jogok megsértése említett eseteinek felszámolása érdekében, az orosz hivatalos személyekkel való vonatkozó találkozókon hozzák szóba valamennyi politikai okokból üldözött személy ügyét, és továbbra is nyújtsanak gyors és tényleges támogatást az üldöztetések áldozatainak és azok családtagjainak, beleértve a menedék iránti kérelmeket is;
C.

mivel az Andorrához, Monacóhoz és San Marinóhoz hagyományosan szoros történelmi, politikai és gazdasági szálakkal kötődő tagállamoknak is érdeke, hogy elősegítsék ezen államok és az Európai Unió egésze közötti kapcsolatok elmélyítését és konkretizálását; mivel ezért – különösen jogbiztonsági okokból – feltétlenül figyelembe kell venni azokat a különleges kétoldalú kapcsolatokat, amelyeket ezek a tagállamok már most is fenntartanak Andorrával, Monacóval és San Marinóval;
1.

a következő ajánlásokat fogalmazza meg a Tanács, a Bizottság és a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője felé: a) mutassanak be stratégiai elképzeléseket a különleges képviselők alkalmazásáról, szerepéről, megbízatásáról és hozzájárulásáról az uniós globális stratégia végrehajtása szempontjából; b) biztosítsák, hogy uniós különleges képviselő csak akkor kerüljön kinevezésre, ha ez az eszköz egyértelműen hozzáadott értéket képvisel, azaz ha feladataik az EKSZ már meglévő struktúráin, így például az uniós küldöttségeken vagy a Bizottságon belül hatékonyan nem láthatók el; c) biztosítsák, hogy az uniós különleges képviselőket elsősorban az EU konfliktusmegelőzéssel és -rendezéssel, továbbá az uniós stratégiák végrehajtásával kapcsolatos, különösen közvetítésre vagy a párbeszéd elősegítésére irányuló erőfeszítéseinek fokozására vagy a külkapcsolatok területéhez tartozó konkrét tematikus területekre vonatkozó uniós szakpolitikai célkitűzések előmozdítására és a nemzetközi jog betartatására használják fel; d) kerüljék el továbbá az uniós különleges képviselők számának túlzott növekedését és megbízatásaik elaprózódását, ami a többi uniós intézménnyel való átfedéseket és a koordinációs költségek növekedését eredményezné; e) biztosítsák, hogy az uniós különleges képviselők megbízatása és az általuk a regionális biztonság, illetve a konfliktusok megelőzése, a közvetítés és konfliktusok rendezése kapcsán tett lépések kövessék a nemzetközi jognak az 1975. évi Helsinki Záróokmány és más alapvető nemzetközi jogi normák szerinti elveit, valamint az európai biztonsági rend kulcsfontosságú elemét jelentő és az EU globális stratégiájában hangsúlyozott békés vitarendezés elvét; biztosítsák továbbá, hogy az uniós különleges képviselők megfeleljenek a megbízatásuk szerinti régió vagy konfliktus tekintetében elfogadott valamennyi uniós szabálynak és politikának; f) fontolják meg minden lehetséges módját annak, hogy megerősítsék a hatékony külpolitikai eszközt jelentő uniós különleges képviselők szerepét, akik képesek az uniós külpolitikai kezdeményezések fejlesztésére és előmozdítására, valamint a szinergiák elősegítésére, többek között annak biztosítása révén, hogy a különleges képviselők a feladataik hatékony ellátása érdekében szabadon utazhatnak a megbízatásuk körébe tartozó területen, akár a konfliktusövezetekben is; g) biztosítsák az EUKK-k munkájának átláthatóbbá és láthatóbbá tételét, többek között az országlátogatásokról, a munkaprogramokról és a prioritásokról szóló nyilvános jelentéstétel, valamint egyedi weboldalak létrehozása útján, hogy lehetővé váljon tevékenységük nyilvános ellenőrzése; h) erősítsék meg azokat az előnyös tulajdonságokat, amelyekben az uniós különleges képviselők hozzáadott értéke rejlik – az alelnök/főképviselő és a tagállamok támogatásán alapuló legitimitást, a valamely országgal/régióval/témával kapcsolatos feladatokat, a politikai súlyt, a rugalmasságot és azt, hogy arcot adnak az uniós diplomáciai fellépéseknek, valamint hogy fokozzák az EU jelenlétét és láthatóságát a partnerországokban, ezáltal erősítve az EU mint hatékony nemzetközi szereplő profilját;
12.

határozottan elítéli a kambodzsai határon keresztül folytatott jogszerűtlen fakereskedelmet, és felhívja mindkét ország hatóságait, hogy azonnal és véglegesen vessenek véget az illegális áramlásoknak, ami teljességgel nélkülözhetetlen a megállapodással kapcsolatos folyamat sikeres folytatásához; sürgeti a vietnámi hatóságokat, hogy vizsgálják ki, mozdítsák el hivatalukból és állítsák bíróság elé azokat, akik felelősek a Kambodzsából és máshonnan érkező faanyag illegális kereskedelmének engedélyezéséért és irányításért; üdvözli a vietnámi hatóságok legutóbbi határozatát, hogy csak a fő kereskedelmi kapukon keresztül megvalósuló fakereskedelmet engedélyezik, valamint hogy az illegális kereskedelemmel szemben megerősítik a bűnüldözési képességeket; sürgeti a vietnámi hatóságokat, hogy a kambodzsai faanyagokat haladéktalanul sorolják be a „magas kockázatú” kategóriába, továbbá gondoskodjanak arról, hogy – az önkéntes partnerségi megállapodásnak megfelelően – a fakitermelésről és a fakivitelről szóló kambodzsai jogszabályokat tiszteletben tartják; felhívja a két országot, hogy mozdítsák elő és javítsák a párbeszédet, a határokon átnyúló együttműködést, a kereskedelmi adatok cseréjét, az illegális fakereskedelemmel kapcsolatos kockázatokra vonatkozó információkat, valamint a vonatkozó hatályos jogszabályokat, és arra ösztönzi őket, hogy vonják be az EU-t e párbeszéd elősegítésébe; ösztönzi Vietnámot és Kambodzsát, hogy kérjék az Interpol segítségét és közösen dolgozzanak ki a burjánzó illegális fakitermelést és a faanyag határokon keresztül Vietnámba történő csempészését megakadályozó hatékony és hosszú távú intézkedéseket; felhívja a vietnámi hatóságokat, hogy alkalmazzák ugyanezen intézkedéseket más beszállító országokból, nevezetesen afrikai országokból, például a Kongói Demokratikus Köztársaságból származó behozatal esetén is, amennyiben hasonló aggodalmak merülnek vagy merülhetnek fel;
1.

megjegyzi, hogy 2018-ban hat tagállammal szemben indítottak keresetet az Európai Unió Bíróságán, amiért nem tartották be az uniós levegőminőségi előírásokat; megjegyzi továbbá, hogy jelenleg 20 tagállammal szemben 29 kötelezettségszegési ügyben folyik eljárás a levegőminőségi határértékek túllépéséért, és jelenleg a tagállamok kb. kétharmada nem tartja be a PM 10 -re és NO 2 -re vonatkozóan megállapított határértékeket, és egyötödük túllépi a PM 2,5 -re vonatkozóan megállapított határértéket;
47.

hangsúlyozza a jól megalapozott költségvetés által támogatott közös agrárpolitika (KAP) jelentőségét; emlékeztet arra, hogy a KAP központi szerepet játszik az Unió történetében; megjegyzi, hogy a KAP-nak alapvető szerepe van a dinamikus vidéki térségek és a biztonságos élelmiszer-ellátás fenntartásában; megjegyzi, hogy a KAP közelgő reformja lehetőséget ad arra, hogy a KAP célkitűzéseinek megvalósítása támogatást kapjon; kiemeli, hogy a KAP az egyik legrégebbi szakpolitika, és továbbra is az egyik legfontosabb és leginkább integrált szakpolitikának kell maradnia, valamint arra, hogy továbbra is hozzájárul Európa jövőjének alakításához a nagyobb integráció és a környezet védelme révén, valamint az uniós polgárok élelmezésbiztonságához és élelmiszerbiztonságához; megjegyzi, hogy a mezőgazdasági és vidékfejlesztési szakpolitikák jelentős mértékben hozzájárulhatnak a közjavak biztosításához; hangsúlyozza, hogy az európai mezőgazdaság létfontosságú szerepet játszik a bolygó élelmezésében és 46 millió ember számára ad munkahelyet; kiemeli a KAP szerepét a talaj, a víz és más természeti erőforrások állapotának és minőségének fenntartásában; hangsúlyozza, hogy a mezőgazdaság kulcsfontosságú szerepet játszik az Unió azon prioritásai kapcsán, amelyek célja az éghajlatváltozás hatásának enyhítése és a fenntartható fejlődés előmozdítása; hangsúlyozza a szilárd alapokkal rendelkező és megreformált KAP fontosságát annak érdekében, hogy képes legyen kezelni azt a sok kihívást, amellyel az Unió a jövőben szembesülni fog; kiemeli, hogy a KAP nem egyszerűen a gazdálkodást és a mezőgazdasági termelőket érinti, hanem az ezek működésének helyszínéül szolgáló tágabb vidéki közösségek segítését és fejlesztését is;
F.

mivel az EUSZ 17. cikke szerint a Bizottság elnökét az uniós állam- és kormányfők javaslata alapján és az európai választások eredményeit, valamint a Parlamenttel folytatott konzultációkat figyelembe véve a Parlament választja meg; mivel az EUSZ 17. cikke arról is rendelkezik, hogy ugyanezt az eljárást kell követni abban az esetben is, ha a Parlament elutasítja a javasolt jelöltet, a Parlamenttel való konzultációt is beleértve;
8.

úgy véli, hogy a Maghreb- és a Mashreq-országokkal kapcsolatos politikai irányvonalat túl régóta gyengíti az a megközelítés, amely túlzott mértékben az EU elvárásain és céljain alapult, és amely nem vette teljes mértékben figyelembe az Unió partnerországainak érdekeit és valóságait, és ez utóbbiak számára kevés ösztönzést és felelősségvállalást eredményezett, valamint kevés figyelmet fordított a lakosság törekvéseire – amelynek az uniós politikák kedvezményezettjének kellene lennie – és az egyes országokban fennálló politikai helyzetre; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az arab tavasz (vagy arab tavaszok) után tett azon kezdeti erőfeszítések, hogy a „többért többet” elv révén a kedvezményezett országokkal szemben szigorúbb feltételrendszert és teljesítményösztönzőket vezessenek be, a legtöbb országban nem eredményezett az EU részéről nagyobb befolyást a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok, a gazdasági és társadalmi fejlődés és a fenntartható biztonság terén a tényleges változás előmozdítására irányuló képesség tekintetében; hangsúlyozza, hogy a differenciálás és a fokozott kölcsönös felelősségvállalás az európai szomszédságpolitika fő jellemzői, amelyek elismerik az elkötelezettség különböző szintjeit, és tükrözik az egyes országok érdekeit az Unióval folytatott partnerségük természete és fókusza szerint; kéri a „többért többet” elv következetesebb alkalmazását azáltal, hogy a kétoldalú kapcsolatokban politikai, program- és projektszinten konkrét célokat és referenciaértékeket határoznak meg a nagyobb támogatás nyújtására vonatkozóan; emlékeztet arra, hogy a demokratizálódás célja csak fenntartható módon érhető el, ha azt az érintett országok mindegyikében a városi és különösen a vidéki területeken is szigorúan követik, továbbá kiemeli, hogy a stabilitás támogatja a demokrácia kibontakozását, és hogy egy jól időzített előkészítési folyamat, amelynek az érintett társadalmi csoportokkal és vezetőkkel való széles körű konzultációt és azok bevonását is magában kell foglalnia, hasznos e cél megvalósítása szempontjából; hangsúlyozza továbbá, hogy a demokratizálódás támogatja mind a gazdasági fejlődést, mind a jogállamiság megerősödését;
C.

mivel a DEHP-t továbbra is igénybe venni kívánó vállalatoknak 2013. augusztusig engedély iránti kérelmet kellett benyújtaniuk; mivel a DEZA – az említett határidő előtt nyújtva be kérelmét – a REACH-rendelet 58. cikkében előírt engedélyezési határozat meghozataláig továbbra is használhatja a DEHP-t;
rámutat a hazai források mozgósításának alapvető jelentőségére a fejlődő országok tekintetében annak érdekében, hogy meg lehessen valósítani a fenntartható fejlődési célokat; hangsúlyozza, hogy az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferencia (UNCTAD) „World Investment Report 2015 – Reforming International Investment Governance” (Az UNCTAD 2015-ös globális befektetési jelentése – A nemzetközi beruházások szabályozásának reformja) című jelentésének ( 17 ) becslései szerint a fejlődő országok évente legalább 100 milliárd USD összegű társaságiadó-bevételtől esnek el a nagyvállalatok általi adókikerülés miatt; ezzel összefüggésben üdvözli a „Collect More – Spend Better: Achieving Development in an Inclusive and Sustainable Way” (Gyűjtsünk többet, költsük okosabban: az inkluzív és fenntartható fejlesztés felé) című, 2015. október 15-i bizottsági szolgálati munkadokumentumot (SWD(2015)0198), amelynek célja e probléma kezelése; ugyanakkor sajnálja, hogy nem történtek konkrét intézkedések az említett bizottsági stratégia végrehajtásának biztosítására; kéri a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy, a hazai források mozgósítását célzó vezérprogramra, amely biztosítja, hogy több adóbevételt lehessen begyűjteni, és hogy lehetővé váljon a fenntartható fejlődési célok finanszírozása;