HU    HU  
 EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2012.7.16.  
SWD(2012) 193 final 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A TANÁCS HATÁROZATA 
a tengerentúli országoknak és területeknek az Európai Unióhoz való társulásáról 
{COM(2012) 362 final} 
{SWD(2012) 194 final}  
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A TANÁCS HATÁROZATA 
a tengerentúli országoknak és területeknek  az Európai Unióhoz való társulásáról 
1. P ROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
Az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés (EUMSZ) Negyedik része értelmében a 
tengerentúli országok és területek (TOT) az Eu rópai Unióval (EU) társulhatnak. Az EUMSZ 
198. cikke kiköti, hogy a társulás célja a teng erentúli országok és területek gazdasági és 
társadalmi fejl ődésének el őmozdítása, valamint közöttük és az Unió egésze között szoros 
gazdasági kapcsolatok létrehozása. A cikk azt is hangsúlyozza, hogy a társulás els ődlegesen 
ezen országok és területek lakosai  érdekeinek és jólétének el őmozdítását szolgálja annak 
érdekében, hogy hozzásegítse őket az általuk kívánt gazdasági, társadalmi és kulturális 
fejlődéshez.  
1958 óta az ilyen társulási eljárásra vonatkozó részletes szabályokat az Európai Unió Tanácsa 
határozza meg egymást követ ő tengerentúli társulás i határozatokkal. A je lenlegi tengerentúli 
társulási határozat1 2013. december 31-én jár le. Jelenleg  folyamatban van az e határozat 
EUMSZ keretében elvégzend ő felülvizsgálata, melynek ered ményeként egy új tengerentúli 
társulási határozatról szóló j ogalkotási javaslat születik, me ly várhatóan 2014. január 1-jén lép 
hatályba. E jogalkotási javaslat az e ha tásvizsgálat kontextusában elvégzend ő holisztikus 
felülvizsgálatra épül, melyben részt vett az Európai Bizottság, a tengerentúli országok és 
területek, a velük kapcsolatban álló tagáll amok és más érdekelt felek. Összhangban az EU 
tengerentúli országokkal és területekkel fennt artott kapcsolatairól szóló, 2009. december 22-i 
17801/2009 tanácsi következtetésekkel a jogalkotási javaslat célj a a társulás megújítása, 
valamint a társulás együttm űködési területeinek olyan prio ritásokra irányítása, amelyek 
valamennyi fél közös érdekét képezik.  
Az EUMSZ 203. cikke szerint a jogalkotási javasl at megállapítja a te ngerentúli országok és 
területek Európai Unióval való  társulására vonatkozó részlete s szabályokkal és eljárással 
kapcsolatos rendelkezéseket, függetlenül az eg yes tengerentúli terüle tek és országok jóléti 
szintjétől és jellegzetességét ől. Meghatározza a jogi keretet és  rögzíti az EU–TOT társulásra 
vonatkozó általános keretet, az EU–TOT közötti együttm űködés lehetséges területeit, az EU–
TOT csereforgalomra és együttm űködésre irányadó kereskedelmi  szabályokat, valamint 
azokat a különböz ő pénzügyi eszközöket, amelyeket a TOT-ok igénybe vehetnek (a 11. EFA 
és a horizontális programok). Amennyiben uniós pénzügyi támogatás is érintett, e homogén 
kereten belül a programozási szakaszban minden egyes kedvezményezett TOT-tal részletesebb szabályokat ál lapítanak meg az olyan együttm űködési területek azonosítása 
                                                
 
1 A Tanács 2001/822/EK határozata (2001. november 27.) az Európai Közösség és a tengerentúli 
országok és területek társulásáról (tengerentúli társulási határozat) (HL L 314., 2001.11.30., 1. o.), 
melyet a 2007/249/EK határozat módosított (HL L 109., 2007.4.26., 33. o.). 
 
HU 3   HU érdekében, amelyeken az EU támogatása a leghatékonyabban járulna hozzá a társulás 
célkitűzéseinek eléréséhez. E tekintetben külön mé rlegelni kell az érintett TOT-ok adott 
gazdasági, társadalmi és környezeti helyzetét és igényeit. 
A tanácsi határozatról szóló jogalkotási javasl at részét képezi az Eu rópai Bizottság 2012. évi 
munkaprogramjának. 
A jelenlegi társulási határozat  2001. évi elfogadása óta jelent ősen megváltozott az a regionális 
és nemzetközi környezet, amelyben a TOT-ok m űködnek. A globális kereskedelem 
szerkezetének változásai mellett új politikai prioritások (mint pl. környezetvédelem, éghajlatváltozás, a természeti er őforrásokkal való fenntartható gazdálkodás) jelentek meg 
európai és nemzetközi szinten. Az Európai Bizottság a gazdaság i és pénzügyi válságra adott 
válaszként három prioritás köré épül ő stratégiát
2 javasolt, melyek a következ ők: intelligens 
növekedés, fenntartható növekedé s és inkluzív növekedés. 
A TOT-ok továbbra is gazdaság i és társadalmi problémákka l találják magukat szemben 
és/vagy azért küzdenek, hogy gazdaságaikat fenntartható alapokra helyezzék. A TOT-ok 
számos olyan nehézséggel küzdenek, melyek sérülékeny környezetükhöz kapcsolódnak, és 
kihívást jelent számukra a fenntartható fejl ődés környezeti pillérének biztosítása.  
Nyilvános konzultációk keretében több olyan álta lános kérdést is meghatároztak, mint pl. a 
hangsúly áthelyezése a fejlesztési együttm űködés keretében történ ő szegénységcsökkentésr ől 
egy kölcsönösebb kapcsolatra. Ez a váltás lehet ővé tenné a társulásnak, hogy a helyi 
adottságokra válaszoljon, és figyelembe vegye a TOT-ok jellegzetességeit,  a diverzitást és a 
sérülékenységet, valamint azok biodiverzitás szempontjából betöltött jelent őségét, és azt a 
tényt is tükrözné, hogy a TOT-ok f ő problémáját nem maga a szegénység jelenti. 
A megoldandó f ő kérdést a TOT-ok gazdaságának és társadalmainak fenntartható fejl ődési 
pályára állítása jelenti a következ ők révén: versenyképességük növelése, sérülékenységük 
csökkentése, a szoms zédaikkal való együttm űködés, valamint a regionális és/vagy a 
világgazdaságba való integrálódás. 
A fent említett problémát mozgató tényez ők a következ őképpen foglalhatók össze: 
1) A TOT-ok számára fizikai jellegzete sségeik (szigetek,  kicsik, távol es ők, változó 
méretű kizárólagos gazdasági övezet) miatt nehézséget okoz a hátrányok leküzdése. 
2) Nem tudják enyhíteni a földrajzi je llegzetességeikhez kapcsolódó nagyfokú 
sérülékenységüket (ciklonos és szeizmikusan  aktív területeken helyezkednek el, ki 
vannak téve az éghajlatváltozás olyan hatá sainak, mint a kora llzátonyok kifehéredése 
vagy a tengerszint emelkedése, jelent ősen függenek a fosszilis tüzel őanyagok 
importjától magas szállítási költségek mellett). 
3) Kis méretük miatt nehezen küzdik le admi nisztratív kapacitásaik korlátozottságát, 
emiatt nehézségekkel küzdenek a szak politikai eszközök kidolgozása és 
végrehajtása, valamint az infrastruktúrák fejlesztése terén. 
                                                 
2 A Bizottság „Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” cím ű 
közleménye, COM(2010) 2020 végleges, 2010. március 3. 
 
HU 4   HU 4) Nem tudják fejleszteni mikrogazdaságaika t, melyeket strukturális gyengeségek, sz űk 
diverzifikálatlan termékszerkezet, és  a néhány ágazatra koncentrálódó export 
jellemeznek3. 
5) A TOT-ok az EU-val fenntartott kapcso lataikban a kereskedelmi preferenciáik 
leépülésével, valamint a harmadik piacokra irányuló ex portjaikat érint ő verseny 
növekedésével találják magukat szembe n. Ennek az az oka, hogy a néhány TOT 
számára fontos célpiacot jelent ő, fontos kereskedelmi partnerek (az EU, az Egyesült 
Államok és Kanada) egyre több szaba dkereskedelmi megállapodást kötöttek. 
6) Néhány esetben nem terjeszthet ők ki rájuk az EU és/vagy a velük kapcsolatban álló 
tagállamok kezdeményezései/az azok által kötött megállapodások, melyek célja az utóbbi tíz évben felmerült ol yan politikai prioritások eu rópai és nemzetközi szinten 
történő kezelése, mint az éghajlatválto zás harmadik partnereket érint ő hatásai, a 
TOT-ok kapacitásainak csökkentése anna k érdekében, hogy csatlakozhassanak a 
globális reagálási mechanizmusokhoz. 
2. S
ZUBSZIDIARITÁSELEMZÉS  
Az EU ahhoz való joga, hogy fellépjen  az EU–TOT kapcsolatok terén, els ődlegesen az 
EUMSZ Negyedik részéb ől ered. Az EU–TOT társulás célja  – nevezetesen a társadalmi és 
gazdasági fejl ődés, a TOT-ok és az EU egésze közötti  szoros gazdasági kapcsolatok – nem 
valósítható meg csupán tagállami szinten hoz ott intézkedésekkel.  Továbbá, a TOT-okra 
vonatkozó kereskedelmi  szabályokat illet ően a tagállami intézkedések nem volnának 
lehetségesek, mivel a közös kereskedelempolitika az EU kizárólagos hatáskörébe tartozik (az EUMSZ Ötödik részének, II. címe). A 206. cikk szerint az EU kereskedelempolitikája 
hozzájárul a világkereskedelem harmonikus fejl ődéséhez, a nemzetközi kereskedelemre és a 
külföldi közvetlen befektetésekre vonatkozó ko rlátozások fokozatos megszüntetéséhez és a 
vám- és egyéb akadályok csökkentéséhez. Az  EU–TOT preferenciális kereskedelmi 
kapcsolatokra vonatkozó szabályokra az EU MSZ Ötödik részének II. címében az EU 
kereskedelempolitikája tekintetében meghatározott elvek az irányadóak. 
Az EUMSZ 203. cikke kiköti, hogy a Tanács határozza meg a tenge rentúli országok és 
területek Unióval való társulás ára vonatkozó részletes szabályokka l és eljárással kapcsolatos 
rendelkezéseket. Ezek közé tartoznak a keresk edelem és a kereskedelemmel kapcsolatos 
kérdések, a vámrendelkezések, a közegészségügy, a közbiztonság vagy a közpolitika, valamint a munkavállalók szabad mozgása a TOT-okban és a tagállamokban. Ez várhatóan 
összhangban lesz a többek között a kör nyezetre és a nemek közötti egyenl őségre vonatkozó 
uniós politikák és tevékenységek  meghatározása és végrehajtása tekintetében az EUMSZ-ben 
meghatározott elvekkel (EUMSZ, Els ő rész). 
Tekintettel arra, hogy a kihívások e gyre komplexebbek lesznek, az EU bels ő prioritásainak – 
biztonság, intelligens, inkluzív és fenntartható növekedés és munkahelyteremtés, éghajlatváltozás, energiához való hozzáférés, er őforrás-hatékonyság, ideértve a biodiverzitás 
védelmét, biztonságos víz- vagy hulladékgazdál kodás, egészségügy és pandémiák, oktatás – 
egyike sem valósítható meg a vilá gtól való elszigeteltségben. 
                                                
 
3 A TOT-ok gazdasági profiljai nak részletesebb elemzése a 12. mellékletben található. 
 
HU 5   HU Azáltal, hogy közös politikák és stratégiák keretében m űködő 27 tagállamból áll, csak az EU 
rendelkezik azzal a kritikus tömeggel, amely lehet ővé teszi az olyan glob ális kihívásokra való 
reagálást, mint az éghajlatválto zás. Egy adott tagállam fellépése korlátozott és töredékes lehet. 
Ez a kritikus tömeg ezen kívül  az EU-t jobb helyzetbe hozza ahhoz, hogy a partner TOT-
kormányokkal szakpolitikai párbeszédet folytasson. 
Külső tevékenységén keresztül az EU  elkötelezett amellett, hogy el őmozdítsa normáit és 
megossza szakértelmét. A TOT-ok potenciális an alkalmasak arra, hogy a világban az EU 
kihelyezett stratégiai bástyáiv á váljanak. A TOT-ok jogszabálya inak és szabvá nyainak uniós 
szinthez igazítása megnövelné a TOT-ok valami nt az EU befolyását a saját régióikban.  
3. A Z UNIÓS KEZDEMÉNYEZÉS CÉLKIT ŰZÉSEI  
Az EUMSZ 198. és 199. cikke alapján a társulás alapelvei a következ ők: 
– A tengerentúli országok és területek gazdasági és társadalmi fejl ődésének 
előmozdítása. 
– A tengerentúli országok és területek és az Unió egésze között szoros gazdasági 
kapcsolatok létrehozása. 
– A tengerentúli országok és területek lakosai érdekeinek és jólétének el őmozdítása 
annak érdekében, hogy a társulás hozzásegítse őket az általuk kívánt gazdasági, 
társadalmi és kulturális fejl ődéshez. 
– A tengerentúli országok és területek a kereskedelemben ugyanolyan elbánásban 
részesülnek, mint amelyet a tagá llamok egymásnak biztosítanak.  
– A környezeti politika – mely a fenntartható fejl ődés három pillérének egyike (a 
gazdasági és társadalmi fejl ődés mellett) – meghatározásának és végrehajtásának 
előmozdítása a tengerentúli or szágokban és területeken. 
A számos konzultáció és küls ő tanulmány révén konszenzus jött  létre az érdekelt felek, a 
külső értékelők és a politikai szerepl ők között a tekintetben, hogy a társulásnak az EUMSZ 
198. és 199. cikkében meghatározott célját és célkit űzéseit a Bizottság által az e keret 
szempontjából dönt ő jelentőségűnek meghatározott, és a Tanács által jóváhagyott 
célkitűzésekké kell átalakítani4. A következ ő társulási keret konkrét célkit űzései ezért a 
következők lennének: 
– Az EU értékeinek és normáinak hirdetése a világ többi részén. 
– Közös érdekekre épül ő, kölcsönösebb kapcsolat kialakítása az EU és a TOT-ok 
között. 
– A TOT-ok versenyképességének fokozása. 
– A TOT-ok ellenállóképességének er ősítése, gazdasági és környezeti 
sérülékenységének csökkentése. 
                                                 
4 COM(2009) 623 és a Tanács 17801/09 következtetései. 
 
HU 6   HU – A TOT-ok harmadik partnerekkel való együttm űködésének el őmozdítása. 
– Az uniós szakpolitikai menetrend le gújabb prioritásainak integrálása. 
– A globális kereskedelem szerkezetében és  az EU harmadik partnerekkel kötött 
kereskedelmi megállapodásaiban beköve tkezett változások figyelembe vétele. 
4. S ZAKPOLITIKAI OPCIÓK  
4.1. Elvetett opciók 
4.1.1. Nincs uniós fellépés Ez a hatásvizsgálati jelentés nem elemzi a „nincs uniós fellépés” opciót, mivel az EUMSZ 
Negyedik része önmagában véve kötelezi az EU-t a fellépésre.  
4.1.2. Két külön tanácsi határozat: egy a keres kedelmi szabályokról és egy a fenntartható 
fejlődésért történ ő együttműködésről  
Ezt az opciót elvetették, mivel gyengítené annak lehet őségét, hogy valamennyi TOT részére 
átfogó keretet állapítsanak meg. Továbbá, inkább növelné az uniós intézményekre nehezed ő 
jogalkotási terhet és korlátozná az EU–TOT partnerség láthatóságát.  
4.2. 1. szakpolitikai opció: Status quo – a jelenlegi tengerentúli társulási határozat 
megújítása változtatások nélkül 
Az 1. szakpolitikai opció szerint a jelenleg hatál yos társulási határozat struktúrája és tartalma 
változatlan maradna a 2014–2020 közötti id őszakban.  
4.3. 2. szakpolitikai opció: A tengerentúli társulási határozat korszer űsítése és 
összehangolása az EU szakpolitikai keretével 
A 2. szakpolitikai opció korszer űsítené a tengerentúli társulási határozatot és összehangolná 
az uniós szakpolitikai kerettel. Felülvizsgálnák a tengerentúli társulási határozat célkit űzéseit 
és elveit az Európai Unió Tanácsának politik ai irányvonalainak figyele mbe vételével, a TOT-
ok és a velük kapcsolatban álló tagállamok különböz ő alkalmak keretében megfogalmazott 
kéréseit, valamint a küls ő tanulmányok eredményeit. 
Ezen opció keretében az EU–TOT együttm űködés az érdekelt felek kívánságának és a küls ő 
tanulmányokban szerepl ő ajánlásnak megfelel ően különös hangsúlyt helyezne a kölcsönös 
érdeklődésre számot tartó olyan terü letekre, mint pl. az égha jlatváltozás, a biodiverzitás 
megőrzése, a kutatás és innováció, lehet ővé téve az utóbbi tíz évben felmerült és az Európa 
2020 stratégiával összhangban álló nemzetközi politikai prioritások figyelembe vételét. 
Továbbá, ezen opció keretében az EU–TOT társul ás hozzájárulna az uniós  érdekek és értékek 
hirdetéséhez azáltal, hogy a TOT-ok a régióikban az EU el őretolt bástyái lennének. 
A 2. szakpolitikai opció keretében a kereskedelmi szabályo k a TOT-ok szám ára továbbra is 
biztosítanák a vám- és kvótamentes hozzáférést az uniós piachoz. Ezzel párhuzamosan az új 
rendelkezések javítanák a TOT-ok uniós piac hoz való hozzáférését  a preferenciális 
 
HU 7   HU származási szabályok5 felülvizsgálata révén. Továbbá, a 2.  szakpolitikai opció javasolja a 
szolgáltatások kereskedelmére és a letelepedésre, valamint  a TOT-ok számára a legnagyobb 
kedvezményes elbánás biztosítására vonatkoz ó szabályok felülvizsgálatát, amennyiben 
jelenleg csupán harmadik országokkal szem beni elbánásban ré szesülnek (általános 
egyezmény a szolgáltatások kereskedelmér ől – GATS).  
Végezetül, a 2. szakpolitikai opció olyan új re ndelkezések bevezetését javasolja, amelyek 
biztosítanák a kereskedelmi preferenciák szabályszer ű alkalmazását, valamint az 
adminisztratív hibák és a csalás tekintetéb en a TOT-okra, a velük kapcsolatban álló 
tagállamokra és az EU-ra háruló kötelezettségek tisztázását. 
4.4. 3. szakpolitikai opció: Számos partnerségi megállapodás megkötése 
A 3. szakpolitikai opció az EU–TOT kapcsolatok di verzifikálásával járna. A kereskedelmi és 
gazdasági együttm űködés terén két megközelítést fogadnának el. Bizonyos TOT-ok részesei 
lehetnének más uniós kétoldalú kereskedelmi megállapodásoknak, nevezetesen gazdasági partnerségi megállapodásoknak (GPM) vagy szabadkereskedelmi megállapodásoknak, amennyiben ez releváns és lehetséges. A többi  TOT esetében az 1. va gy a 2. szakpolitikai 
opcióban szerepl őnek megfelel ő kereskedelmi szabályokat irányoznának el ő a társulási 
keretben a TOT-okra vonatkozóan. Bár ez nem fedné le az egyéb kereskedelmi 
megállapodásokban részes TOT-okkal foly tatandó kereskedelmi és gazdasági 
együttműködést, kiterjedhetne az összes TOT-tal minden más területen folytatandó 
együttműködésre. Alternatív opcióké nt a gazdasági partnerségi megállapodásokban vagy a 
szabadkereskedelmi megállapodásokban részes TOT-okkal fo lytatandó minden 
együttműködés e megállapodások keretében történne. Ez azzal járna, hogy a pénzügyi 
segítségnyújtásra is a társulás i kereten kívül kerülne sor. 
5. A
 HATÁSOK ÉRTÉKELÉSE  
5.1. Az 1. szakpolitikai opció értékelése 
5.1.1. Társadalmi és gazdasági hatások A TOT-ok uniós piachoz való hozzáférésének romlása: a kereskedelemhez kapcsolódó 
bármely hatás abból a fokozottabb versenyb ől származna, amelynek a TOT-ok az uniós 
piacon annak következményeként lennének k itéve, hogy az EU harmadik partnerei 
termékeiket és szolgáltatásaikat jobb feltételekkel tudják piacra vinni (p l. szabadkereskedelmi 
megállapodás vagy többoldalú megállapodás révé n). A TOT-ok versenyképességének romlása 
gyengítheti az EU és a TOT-ok közötti gazdaság i kapcsolatokat. Az 1. szakpolitikai annak 
veszélyét is hordozhatja, hogy a kereskedel mi szabályok nem kínálnak elég ösztönz őt azon 
TOT-ok számára, amelyek jelenleg nem tartanak fenn er ős gazdasági kapcsolatokat az EU-
val. Ezért nem valószín ű, hogy az 1. szakpolitikai opció szer inti kereskedelmi szabályok 
elősegítenék a TOT-ok gazdasági diverzifikációj át. Az opció aláásná a TOT-ok regionális 
integrációját, mivel a származási szabályok ra vonatkozó rendszer nem kínálna további 
                                                
 
5 (pl. a parti tengeren kívül halászó hajók legénységének állampolgárságára vonatkozó követelmény 
megszüntetése, a teljes egészében egyetle n országban vagy területen kinyert vagy el őállított áruk és a 
minimális m űveletek új és pontosabb meghatározása, egyszer űbb adminisztratív követelmények a TOT-
termékeknek a TOT-ok és az EU közötti közvetlen szállításának igazolására, a kumuláció új 
lehetőségei, rugalmasabb igazgatási eljárások a szárm azási szabályok alóli mentesség nyújtására eseti 
alapon meghatározott érvényességi id őszakra, stb.). 
 
HU 8   HU lehetőségeket a TOT-ok számára ahhoz, hogy szomszéd jaiktól szerezzenek be inputokat, és 
ezáltal többet kereskedjenek velük. 
5.1.2. Környezeti hatás 
A status quo fenntartása nem növelné az EU–TOT  társulás azon pozitív hatását, melyet a 
TOT-ok környezetére gyakorol. Az a tény, hogy a környezettel és az  éghajlatváltozással 
kapcsolatos kérdések nem képezik az EU és a TOT-ok kölcsönös érdekl ődésére számot tartó 
területet, nehezíti a haladást ezeken a terü leteken, amelyeken csak néhány TOT vállalta az 
EU-val folytatott együttm űködést.  
Az 1. szakpolitikai opció továbbá nem tenné lehet ővé az EU számára, hogy hirdesse politikai 
menetrendjét és nemzetközi vállalásait6 a biodiverzitás, a zöld energia, az éghajlatváltozás és 
a katasztrófaveszély csökkentés e terén a tengerentúli orszá gokban és területeken, a TOT-ok 
pedig nem segítenék el ő az EU értékeinek és normáinak hirdetését a világ többi részén. 
5.1.3. Adminisztratív hatás 
Ez az opció nem befolyásolná sem az EU, se m a TOT-ok tekintetében az adminisztratív 
terhet. A programozási ciklus megmaradna, mint ahogy a jogi keret is. Ezen opció keretében 
nehéz lenne pozitív választ adni a küls ő értékelők által a TOT-ok és szomszédos országaik 
közötti együttm űködés előmozdításával kapcsolatos kéréseik re/ajánlásaikra, többek között a 
TOT-ok, az AKCS-államok és az EU legküls ő régiói rendelkezésére álló pénzügyi eszközök 
jobb koordinációja révén (Európai Regionális Fejle sztési Alap – ERFA). Továbbá, az 1. opció 
nem tenné lehet ővé az uniós pénzügyi támogatás pr ogramozására vonatkozó szabályok és 
eljárások kiigazítását. 
5.2. A 2. szakpolitikai opció értékelése 
5.2.1. Társadalmi és gazdasági hatások A 2. szakpolitikai opció valószín űleg pozitív társadalmi és gazdasági hatást gyakorol a TOT-
okra a TOT-termékek piacra jutását biztosító feltételek javítása, az EU-nak a TOT szolgáltatásnyújtók és befektet ők irányába mutatott nagyobb f okú nyitottsága, valamint a 
fókuszáltabb kapacitásépíté si intézkedések lehet ősége révén. A 2. szakpolitikai opció ezért 
potenciálisan nagyobb gazdasági diverzifikációt  és munkahelyteremtést eredményezhet az 
olyan ágazatokban, mint a megújuló energiá k, az ökoszisztéma-menedzsment, az innováció 
stb. A származási szabályokra vonatkozó javasolt változtatások várhatóan azt eredményezik, 
hogy a TOT-ok eredményesebben élnek majd a TO T-okra vonatkozó kereskedelmi szabályok 
kínálta exportlehet őségekkel.  
A feltételek egyszer űsítése és lazítása, az átláthatóság  növelése és a más kereskedelmi 
partnerek származási szabályaival való kohere ncia várhatóan növelni fogja a hatékonyságot, 
vonzóbbá teszi és növelni fogja a pref erenciális piacra jutástól függ ő gazdasági ágazatokba 
irányuló befektetéseket, valami nt csökkenteni fogja a TOT-okban m űködő vállalkozásokra és 
hatóságokra nehezed ő adminisztratív terhet . A kumulációs lehet őségek diverzifikációja 
javítaná a TOT-vállalkozások beszerzési lehet őségeit, ami pozitívan befolyásolná 
                                                
 
6 A Bizottság közleménye: Európa 2020 – Az intelligens,  fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája, 
COM(2010)2020 végleges. 2010.3.3., és a Bizottság közleménye: Az Európa 2020 stratégia 
költségvetése, COM(2011)500 végleges, 2011. június 29. 
 
HU 9   HU versenyhelyzetüket és ösztönözné  a TOT-ok és a harmadik or szágok közötti gazdasági 
kapcsolatok fejlesztését.  
A technikai segítségnyújtás és a kapacitásé pítés révén támogathat ni lehetne a TOT-okat 
abban, hogy megfeleljenek az olyan m űszaki, egészségügyi és növény-egészségügyi 
szabályoknak, amelyek a legkomolyabb akadályai a TOT-exportok uniós piacra jutásának. Az 
opció a szolgáltatási ágazatban jelent ős előnyökkel járna a TOT-ok számára.  
Először is, az EU piacának TOT-szolgáltat ók irányában való nyitottsága mellé a 
legkedvez őbb uniós elbánás társulna , a nyitottság ezt követ ően minden egyes olyan 
alkalommal automatikusan növekedne, amikor az EU más harmadik partnereket még kedvezőbb elbánásban részesítene
7. A korlátozások felszámolásából leginkább profitáló 
szolgáltatási ágazatok az ép ítési ágazat, a környezeti szol gáltatások és a rekreációs 
szolgáltatások; ezek mindegyike a TOT-ok érde keltségét képezik. Azál tal, hogy az EU még 
inkább megnyitja szolgáltatása it a TOT-szolgáltatók el őtt, ösztönözné az új vagy már létez ő 
ágazatok további fejl ődését azáltal, hogy további lehet őségeket nyújt az export számára, 
ideértve a modern kommunikációs  technológiákon keresztüli, ha táron átnyúló kereskedelmet. 
Továbbá, a 2. szakpolitikai opció megnyitná a TOT-ok számára a nem szolgáltatási beruházásokat (letelepedés), ami jelenleg ni ncs lefedve. Az opció vonzóbbá tenné a TOT-okat 
a közvetlen külföldi befektetések számára. Annak biztosítása, hogy a TOT-ok automatikusan 
kiterjesztik az EU-ra azt az el bánást, amelyben az olyan jelent ős gazdaságokat, mint pl. az 
USA-t vagy Kínát részesítik, tiszteletben ta rtaná az EU és a TOT-ok közötti különleges 
kapcsolatot és érvényre ju ttatná a viszonosság elvét.  
Az EU kétoldalú párbeszéd keretében ösztön özhetné a TOT-okat a vállalati társadalmi 
felelősségvállalás (CSR) elveinek el őmozdítására azon vállalatok között, amelyek a 
területükön fektetnek be és m űködnek. Ez pozitívan hatna a tengerentúli országokban és 
területeken a társadalmi és  környezeti szabványokra. 
A 2. szakpolitikai opció kereté ben javasolt TOT-stratégiá khoz, kapacitásokhoz, jogi és 
intézményi keretekhez nyújtott folyamatos, cél zott és koordinált támogatás várhatóan növelni 
fogja az EU szerepvállalását a tengere ntúli országokat és területeket érint ő politikákban, 
szabályozási modellekben és az ehhez hasonló kérdésekben. Erre az EU–TOT kereskedelmi együttműködésre vonatkozó, a 2. opcióban el őirányzott új rendelkezések kínálnak 
lehetőséget. 
A TOT-ok kapacitásépítéséhez nyújtott uni ós támogatás irányulhatna (pl. a 
munkanélküliségre vagy szakképzésre vonatko zó) szociálpolitikák kidolgozására és/vagy 
végrehajtására, a gazdasági növekedést cé lzó stratégiáik alátámasztása érdekében. 
5.2.2. Környezeti hatások 
A regionális/tematikus elosztásra fektetett ha ngsúly, melynek célja az utóbbi évtizedben 
felmerült, és az összes TOT és az EU közös érdekét képez ő kérdésekre való jobb reagálás, 
biztosítaná, hogy a környezetet, éghajl atváltozást és bi odiverzitást érint ő kérdésekben 
megfelelőbben figyelembe vegyék a TOT-ok jell egzetességeit. A környezetre és az 
                                                
 
7 Míg az EU nyitottságának súlyozott átlaga az 1., 2., és a 3. mód esetében 34-es faktornak felel meg a 
GATS szerint, addig az olyan preferenciális megálla podások szerint, mint a CARIFORUM-mal létrejött 
gazdasági partnerségi megállapodás, 57-es faktor nak felel meg (letelepedésre vonatkozóan 74-es 
faktor). Lásd a 2. mellékletet a tengerentúli társ ulási határozat kereskedelmi és kereskedelemmel 
kapcsolatos vonatkozásairól. 
 
HU 10   HU éghajlatváltozásra kiosztott keretösszeg össz hangban állna az EU polit ikai menetrendjében 
szereplő prioritásokkal és el őmozdítaná az uniós értékeket.  Továbbá, a jobb természeti 
környezetbe és a környezet min őségének javításába irányuló beruházások jelent ős gazdasági 
és az egészségre gyakorolt hatásokat is eredményeznének. 
5.2.3. Adminisztratív hatás 
A szolgáltatások tekintetében az EU által automatikusan nyújtott  legnagyobb kedvezményes 
elbánás azt jelentené, hogy e sz akpolitikai opció végrehajtása nem járna további terhekkel a 
TOT-ok korlátozott adminisztratív kapacitá saira nézve, amennyiben elkerülnék a 
hosszadalmas és komplex tárgyalásokat. Az  arra irányuló javaslat, hogy a technikai 
segítségnyújtást a programozási id őszak egészére határozzák meg, lehet ővé tenné az 
együttműködésre kiválasztott stratégiák és prog ramok koherensebb azonosítását, és ebb ől 
következően azok hatékonyabb igazgatá sát. Ez biztosítaná a koherenciát és a know-how 
cseréjét a helyi igazgatási szervek és a küls ő szakértők között.  
Azáltal, hogy lerövidülne az id ő az uniós pénzügyi támogatás nyújtásáig és felgyorsulna az 
uniós támogatás végrehajtása, javulnának a TOT- ok kapacitásai a szakpolitika formálása és a 
jogalkotás terén. 
A 2. opció várhatóan pozitív hatást gyakorol majd a kell ő időben történ ő programozás 
tekintetében is a TOT-ok és a velük kapcsolatban  álló tagállamok közötti megállapodás 
tárgyát képez ő „átfogó területi fejlesztési tervekkel”  vagy az „átfogó fejlesztési tervekkel” 
kapcsolatban javasolt lehet őségnek köszönhet ően. Ezeket a terveket figyelembe vennék a 
TOT-ok és az EU közötti együttm űködésre irányuló stratégia meghatározásához. 
5.3. A 3. szakpolitikai opció értékelése 
5.3.1. Társadalmi és gazdasági hatások A 3. szakpolitikai opció hatása  a TOT-ok, az EU és az érintett  harmadik partner(ek) közötti 
tárgyalások eredményét ől függ. A hatás ezért az a dott tárgyalástól függ ően változik. Ezen 
opció keretében általában n őhet a TOT-ok és a harmadik partner(ek) közötti kereskedelmi 
forgalom jelent ősége. Másrészt az iparaik er ősebb versenynek lehetnek  kitéve a TOT-ok hazai 
piacán, mivel elérhet ővé válnának az olcsóbban behozo tt termékek. Ez a fejlemény a 
fogyasztók el ő
nyére válna. Amennyiben az olcsóbb termékek a feldolgozóipar inputjaivá 
válnának, az a feldolgozóipar el őnyére válna, és a költségek csökkenése versenyképesebbé 
tenné. A legérzékenyebb termékeket ki lehe tne zárni a liberalizációból. Csökkennének a 
vámbevételek, a TOT-oknak pedig ezt követ ően alternatív bevételi forrásokat kellene 
találniuk, melyek kevésbé függenek az árukereskedelemt ől. Ez az opció ezért komoly hatást 
gyakorolna a közkiadásokra a tengere ntúli országokban és területeken. 
A csendes-óceáni TOT-ok gazdasági partne rségi megállapodásban való lehetséges 
részvételének társadalmi és gazdasági hatása el őmozdíthatja a feldolgozóipar fejlesztését (pl. 
hal/tonhalfeldolgozás), ami több külföldi befekt etést vonzhat, más partnerek hátrányára. Az 
opció eredményezheti a különböz ő iparágak vertikális integrációját is. Az EU releváns 
feldolgozóipara profitálhat ezekb ől a fejleményekb ől, amennyiben ez az EU ilyen 
termékekkel való folyamatos ellátását eredmé nyezi. Másrészt az EU iparát negatívan is 
érintheti a meger ősödött verseny, amelynek ki lennéne k téve. A legnegatívabb forgatókönyv 
szerint ez bizonyos tagállamokban munkahelyek elve sztését és a tevékenységek 
megszüntetését eredményezheti.  
 
HU 11   HU Az, hogy a TOT-ok a szomszédjaik el őtt megnyitják szolgáltatáspiacaikat és lehet ővé teszik 
számukra a letelepedést, több közvetlen külföldi  befektetést vagy idei glenes szolgáltatót 
vonzhat, és megnyithatja a piacot a TOT-ok szolgáltatói és befektet ői előtt. Ez azonban a 
harmadik országokkal és a TOT-ok által liberali zálni kívánt ágazatokkal fo lytatott tárgyalások 
eredményét ől függ. Mivel a TOT-ok a tárgyalások tekint etében csak korlátozott igazgatási 
kapacitással rendelkeznek, a tárgyalások során szükség lenne szorosabb együttm űködésre és 
támogatásra az olyan ágazatok id ő előtti liberalizációjának elkerülése érdekében, amelyek 
esetében a hazai szabályozás még nem eléggé  kidolgozott a fogyasztóvédelem biztosítása 
terén. Azokban az esetekben, ahol a pa rtnerországok kevésbé mutatnak érdekl ődést a TOT-
piacok iránt, az EU és  a TOT-ok közötti szabadkereskedel mi megállapodások (ideértve adott 
esetben szolgáltatásokra és letelepedésre vonat kozó többoldalú tárgyalást  is) azt jelenthetik, 
hogy az EU-t felkérik a szabadkereskedelmi  megállapodásban részes partnerei, hogy 
kompenzáció gyanánt további vállalásokat tegyen. Ez azzal a veszéllyel járna, hogy 
felborítaná az EU és a partner or szág(ok) közötti megállapodásokat.  
Azok a TOT-ok, amelyek gazdasági partnerség i megállapodásokhoz cs atlakoznának, a 11. 
Európai Fejlesztési Alap keretében névl egesen nagyobb támogatási összegekben 
részesülnének a kereskedelemhez kapcsol ódóan, azonban nem lenne garantált, hogy az 
igényeikre elegend ő pénzügyi források állnának rendelk ezésre, mivel a nagyobb partnerek és 
a fejlődő országok érdekei juthatnak érvényre. Ez a hatás ellensúlyozható lenne, ha a TOT-ok 
összefognának a régióikban az olyan AKCS-áll amokkal, mint Antigua és Barbuda, Fidzsi, 
Guyana és Palau, melyek kis fejl ődő szigetállamok és a TOT-okhoz hasonló kihívásokkal 
küzdenek8. Miközben a TOT-ok számára hozzáférést bi ztosítanának ezekhez az összegekhez, 
elvágnák őket az olyan más lehetséges fina nszírozási forrásoktól, amelyekb ől korábban a 
tengerentúli társulási határozat keretében részesültek, mint pl. a bels ő horizontális programok 
és az uniós költségvetési sorok. Ez az eset  állna fenn azon TOT-ok vonatkozásában is, 
amelyek más szabadkereskedelmi megá llapodásokban vennének részt vagy azokhoz 
társulnának. Ezt a veszteséget ne m kompenzálnák a régiójukat lefed ő külső programok 
keretében nyújtott további összegek. 
5.3.2. Környezeti hatás 
A TOT-ok méretét tekintve, az a környezeti hatá s, ami azzal járna, ha közülük néhányan más 
kereskedelmi megállapodásokhoz cs atlakoznának, várhatóan korlá tozott lenne és nem növelné 
azt a környezeti hatást, amelyet már azon megállapodások esetében azonosítottak. A 
szomszédos ország felé való nyitás környezeti ha tása nagyobb lehet a csak az EU felé való 
nyitáshoz képest, mivel várható, hogy ez növelni fogja a szállítással ka pcsolatos hatásokat, 
bár ezek a szomszédok közelebb helyezkednek el a TOT-okhoz az EU-hoz képest. A nettó 
hatás (a status quo és a 2. opció szerinti ja vított feltételek visz onylatában) különbözne TOT-
onként, azon megállapodások szerint, amelyekhez társulnának, és eltér ő képet mutatna a 
TOT-ok adott szektoraiban a tárgyalások el őtti helyzethez képest. Azon TOT-ok esetében, 
amelyekre továbbra is a tengere ntúli társulási határozat szer inti kereskedelmi szabályok az 
irányadóak, a környezeti hatás az 1. vagy a 2. szakpolitikai opcióban azonosított hatásnak felelne meg. A negatív környezeti hatások enyhíthet ők az EU-val a környezeti kérdésekben 
folytatott együttm űködéssel. 
                                                
 
8 Az ENSZ kis fejl ődő szigetállamokat felsoroló listáját lásd: http://www.un.org/special-
rep/ohrlls/sid/list.htm . 
 
HU 12   HU 5.3.3. Adminisztratív hatás 
A 3. szakpolitikai opció tárgyalá sa és végrehajtása nehéz és bonyolult folyamatot jelentene a 
TOT-ok, a velük kapcsolatban álló tagállamok , az EU kereskedelmi partnere(i) és az EU 
számára egyaránt. Ezt a folyamatot meg kellene  ismételni minden egyes olyan kereskedelmi 
megállapodás esetében, amelyet bizonyos TOT- okra való kiterjesztés miatt módosítani 
kellene. 
6. A Z OPCIÓK ÖSSZEVETÉSE  
6.1. Az 1. szakpolitikai opció 
A status quo fenntartása az EU–TOT társulás jöv őjét illetően legitim és érvényes opciónak 
tekinthető, mivel a jelenlegi megoldások el őnyösnek bizonyultak a TOT-ok társadalmi és 
gazdasági fejl ődése számára, többek között a nagy uni ós piachoz való szabad hozzáférés 
biztosításával, valamint az ehhez kapcsolódó exportlehet őségek kihasználásához nyújtott 
támogatással. Az 1999–2009 közötti id őszakban folytatott EU–TOT együttm űködés a küls ő 
tanulmányok szerint koherens volt mind a társulás célkit űzéseivel, mind pedig a TOT-ok 
politikai prioritásaival. A tanulmányok azt is megállapították, hogy az EU–TOT 
együttműködés és más uniós szakpolit ikák között nem mutatkoz tak ellentmondások vagy 
következetlenségek. Az 1. szakpolitikai opció val, bár az konzisztens az EUMSZ Negyedik 
részével és annak preambulumával, nem valósu lna meg a TOT-ok, a velük kapcsolatban álló 
tagállamok és az Európai Bizottság közös törekvése, vagyis az EU–TOT kapcsolatok 
kölcsönös alapon történ ő újraformálása és modernizálása. A kapcsolatok modernizálása és a 
kölcsönösségre jobban épül ő, a közös érdekek figyelembe vételét jobban szolgáló partnerség 
létrehozásával szemben az EU–TOT ka pcsolatokat hagyományosan meghatározó 
donor/kedvezményezett arány maradna fenn. 
A TOT-okból származó áruk és szolgáltatások uniós piacon való  megjelenésére továbbra is a 
létező szabályok vonatkoznának és cs ökkentené a TOT-ok piacra jutását (a preferenciák 
leépítése miatt). Ez negatív hatást gyakorolna  a TOT-ok társadalmi és gazdasági helyzetére. 
6.2. A 2. szakpolitikai opció 
A 2. szakpolitikai opció javítaná az EU–TOT együttm űködést, mely az érdekeltek által a 
konzultációs folyamat keretében azonosíto tt közös érdekekre épül. Az opció el őmozdítaná a 
hatékonyabb együttm űködést is az EU, a TOT-ok és a ve lük kapcsolatban álló tagállamok 
közötti fókuszáltabb és koordinált együttm űködés révén. A TOT-ok által prioritásként 
elismert együttm űködési területek esetében az EU fokozná támogatását (pl. a biodiverzitás 
megőrzése és ökoszisztéma-szolgáltatás ok, kutatás és innováció területén). 
A 2. szakpolitikai opció keretében az EU  támogatná a TOT-okat a fenntartható fejl ődésüket 
aláásó olyan érzékeny kérdések megoldásában, mi nt pl. az éghajlatváltozás, melyeket egyedül 
nem tudnak megoldani. Az ilyen kihívásokr a a szigetek önmaguk nem tudnak sikeres 
intézkedéseket kidolgozni, ehhe z partnereket kell találniuk és  integrálódniuk kell a globális 
válaszokba. 
A 2. szakpolitikai opció a TOT-ok számára az EU-val folytatott kere skedelemre vonatkozó 
korszerűsített szabályrendszert kínálna, mely  1) a származási szabályok javítását 
eredményezné és 2) olyan elbánást biztosít ana a szolgáltatások kereskedelmében és a 
 
HU 13   HU letelepedésben, mely nem lenne hátrányosab b annál az elbánásnál , amelyben az EU más 
harmadik partnereket részesítene. Ez  a jelenlegi keretben nem így van. 
A 2. szakpolitikai opció konzisztens lenne az EU MSZ Negyedik részével és preambulumával, 
emellett tükrözné az Európai Unió Tanácsának a három célkit űzéssel, nevezetesen a 
versenyképességgel, az elle nállóképességgel és az együttm űködéssel kapcsolatos politikai 
irányvonalait. A 2. szakpolitikai opció kereté ben a társulási keret figyelembe venné a 
legutóbbi politikai fejlemé nyeket, valamint az utóbbi évtizedbe n felmerült vitákat. Ezen opció 
biztosítaná és meger ősítené a szakpolitika koherenciáját. A társadalmi, gazdasági és 
környezeti hatások pozitívabbak lennének az 1. opcióhoz képest. 
A 2. szakpolitikai opció a jelenleginél jobb an tükrözné a közös érdek fogalmát. Lehet ővé 
tenné az uniós politikai  menetrendben szerepl ő prioritások integr álását az EU–TOT 
kapcsolatokba, és növekedne az a hozzáadott érté k, amit az EU globális partnerként jelent az 
újonnan megjelen ő globális kérdésekben. E záltal a TOT-ok jobban hird etnék az EU értékeit 
és szabványait a v ilág többi részében. 
6.3. A 3. szakpolitikai opció 
A TOT-ok más kereskedelmi  megállapodásokba történ ő integrálásával vagy azokhoz való 
társulásával teljesíthet ő az EU–TOT társulás néhány célkit űzése. Ez azonban magán a 
társuláson kívül történne. Továbbá , a 3. szakpolitikai opció valószín űleg nem igazítható teljes 
mértékben a legtöbb, vagy akár az összes TOT igényéhez és valós helyzetéhez. Negatív 
hatások léphetnek fel az EU-ra n ézve is, amennyiben a TOT-ok meglév ő megállapodásokba 
való belefoglalása jelent ős kompenzációt igényelne. A TOT-ok más kereskedelmi 
megállapodásokba való integrálásával  jogilag és ténylegesen megsz űnne azon társult országok 
és területek TOT-státusza, amelyek a tagállam okkal alkotmányos kapcsolatban állnak. Mivel 
a 3. szakpolitikai opció azt eredményezheti, hogy az EU-nak megoldásokat kell kidolgoznia 
az egyes TOT-okkal kialakítandó kapcsolatokra, a jogi eljá rás igen bonyolult lenne, és 
minden egyes TOT esetében meg kellene ismételni. Az opció minden bizonnyal növelné a TOT-ok státuszával és azok lakosságának st átuszával kapcsolatos zavart. A különböz ő 
megállapodásokban jelenleg szerepl ő, vagy mérlegelés alatt álló  bizonyos szabályok nem 
biztos, hogy alkalmazandók a TOT-állampolgárokra, mivel azok uniós polgárok. 
6.4. Koherencia 
A három szakpolitikai opció kohere ns az EUMSZ Negyedik részével.  
A 2. és a 3. szakpolitikai opció alapján össz hangot lehetne kialakítani az utóbbi tíz évben 
felmerült szakpolitikai menetrendekkel és poli tikai prioritásokkal, míg az 1. szakpolitikai 
opció nem igazítaná a társulást ezekhez a fejlem ényekhez és nem integrálná teljes mértékben 
a három központi célkit űzést, nevezetesen a versenyképességet, az ellenállóképességet és az 
együttműködést, melyeket a Bizottság javasolt és  politikailag az Európai Unió Tanácsa 
hagyott jóvá (vö. a fenti 1.3. szakasszal).  
6.5. Eredményesség 
Az 1. szakpolitikai opció nem teszi lehet ővé, hogy a célokat és célkit űzéseket azokkal a 
politikai prioritásokkal összhangban határoz zák meg, melyeket az EU  és a tengerentúli 
országok és területek (TOT) közti új partnerség elemeir ől szóló bizottsági közlemény9 
                                                 
9 COM(2009)623 végleges, 2009. november 6. 
 
HU 14   HU határozott meg és a Tanács10 hagyott jóvá. Valóban, az 1. szakpolitikai opció nem irányozza 
elő a társulási határozat felülvizsgálatát az EU-t és a TOT-okat érint ő új kihívások integrálása 
érdekében. Továbbá, a tengerentúli társulási hatá rozat nem veszi figyelembe az EU harmadik 
partnerekkel kötött kereskedel mi megállapodásai kontextusába n bekövetkezett változásokat, 
ez az 1. szakpolitikai opció keretében csökkent ené az EU képességét arra, hogy megvalósítsa 
a modernizált EU–TOT keretet. 
Ezzel ellentétben a 2. szakpolitik ai opció a társulási keret felü lvizsgálatát javasolja és ezért 
teljes mértékben figyelembe veszi a társulás  EUMSZ Negyedik részéb en meghatározott célját 
és célkitűzéseit, a 2001 óta felmerült politikai prioritásokat, valamint a három központi 
célkitűzést, nevezetesen a versenyképességet,  az ellenállóképességet és az együttm űködést. 
Ez lehetővé tenné a szorosabb együttm űködést a környezettel és az éghajlatváltozással 
kapcsolatos kérdésekben, új szinergiákat teremtene és ezáltal növelné a TOT-ok környezeti 
hatásokkal szembeni ellenállását, ami pozitív hatással lenne a társadalmi és gazdasági fejlődésre, és növelné a versenyképességet. 
A 3. szakpolitikai opció elméletileg „testreszabott” választ jelentene a TOT-ok részére a 
kereskedelem terén, azonban nem hozna létre átfogó keretet az EU és az összes TOT közötti 
holisztikus partnerség számára. 
6.6. Hatékonyság 
Amint az fentebb említésre került, a Bizottság jelezte, hogy szándékában áll javasolni az EU–
TOT társulás modernizálását. E tekint etben az 1. szakpolitikai opció nem t űnik a 
legmegfelel őbb megoldásnak. Az 1. szakpolitikai opc ió nem kezeli hatékonyan a TOT-ok és 
az EU közötti partnerség felülvizsgálatán ak kérdését, mert nem veszi figyelembe a 
nemzetközi kereskedelem jelenl eg zajló liberalizációját, a TOT-oknak az EU értékeinek 
hirdetésében rejl ő potenciálját, a kölcsönös érdekl ődésre számot tartó te rületek kiemelésének 
képességét és nem fordít külön figyelmet az olyan területeknek, mint a környezet és a regionális integráció. 
A 2. szakpolitikai opció a legmegfelel őbben szolgálja a Bizottságnak amelletti 
elkötelezettségét, hogy korszer űsített keretet javasoljon az EU és TOT-ok közötti társulásra. A 
2. szakpolitikai opció ezen kívül rugalmasabb és egyszer űbb adminisztratív követelményeket 
és eljárásokat határozna meg a kereskedelmi kapcsolatok terén. 
A 3. szakpolitikai opció haté konyságát érintheti két együttm űködési keret párhuzamos 
fennállása (egyrészt a gazdasági partners égi megállapodás vagy a szabadkereskedelmi 
megállapodás szerinti kereskedelmi kapcsola tok, másrészt a több i területre vonatkozó 
tengerentúli társulási határozat), ami további  adminisztratív terhet jelentene. Ennek 
megvalósítása nehéz és bonyolult folyamatot je lentene a TOT-ok, a velük kapcsolatban álló 
tagállamok, az EU kereskedelmi partnere(i) és  az EU számára egyaránt. Ezek a hátrányok 
valószínűleg hatással lesznek az igazgatási ki adásokra mind az EU, mind a TOT-ok 
tekintetében. 
7. A
 PREFERÁLT OPCIÓ  
A különböz ő szakpolitikai opciók elemzése és összehasonlít ása alapján a 2. szakpolitikai 
opció  a preferált opció , mivel ez tükrözi a legjobban a következ őket: 
                                                 
10 A Tanács 2009. december 22-i 17801/09 következtetései az EU–T OT kapcsolatokról. 
 
HU 15   HU a) az Európai Bizottság, a TOT-ok, a velük ka pcsolatban álló tagállamok és az EU 
közös törekvése az EU–TOT társulás felülvizsgálatára és átdolgozására, valamint nagyobb fokú kölcsönösségre, közös érdekekre épül ő partnerség létrehozása, mely 
figyelembe veszi a TOT-okat érint ő különböz ő kihívásokat; 
b) az EU–TOT társulás célja és általános célkit űzései, melyeket az EUMSZ EU–TOT 
kapcsolatokról szóló Negy edik része határoz meg; 
c) a fent meghatározott következ ő társulási keret specifikus célkit űzései. 
A 2. szakpolitikai opció ezé rt a tengerentúli társ ulási határozat korszer űsítését és a jelenlegi 
uniós szakpolitikai kerethez igazítását eredmé nyezné. Következésképpen a 2. szakpolitikai 
opció jobban középpontba helyezi a fenntartható fejl ődés három pillérét (gazdasági, 
társadalmi és környezeti) és nagyobb hangsúlyt fektet az utóbbi évtized folyamán felmerült 
olyan nemzetközi politikai priori tásokra, mint az éghajlatváltozás, a környezet és energia. 
A kereskedelmi szabályokat illet ően a 2. szakpolitikai opció keretében a TOT-ok számára 
továbbra is nyújtható az uniós piachoz való  vám- és kvótamentes hozzáférés, ugyanakkor 
(szemben az 1. szakpolitikai opcióval) bevezethet ők olyan feltételek is, amelyek 
megkönnyítik a TOT-ok piacra jutását. Továbbá, a 2. szakpolitikai opció keretében javasoljuk 
a szolgáltatások kereskedelmére és a lete lepedésre, valamint a TOT-ok számára a 
„legnagyobb kedvezményes elbánás” biztosítás ára vonatkozó szabályok felülvizsgálatát, 
amennyiben jelenleg csupán harmadik országo kkal szembeni elbánásban részesülnek (pl. 
GATS). 
A pénzügyi támogatás tekintetében a 2. szakpolit ikai opció javasolja a regionális allokáció 
növelését a TOT-ok számára elkülönített összegen belül a 2014–2020 közötti id őszakban. Ez 
lehetővé tenné a TOT-ok azon er őfeszítéseinek pénzügyi támoga tását, amelyeket az utóbbi 
évtized folyamán felmerült, és valame nnyi TOT és az EU közös érdekét képez ő kérdések 
megoldására hoznak. Ezzel párhuzamosan  a 2. szakpolitikai opció a következ ő célkitűzések 
megvalósítását is szolgálná: a TOT-ok és  szomszédos partnereik közötti együttm űködés 
javítása; az EU befolyási övezetének kiterjesztése a TO T-okon keresztül; az EU – mint 
globális szerepl ő – politikai menetrendjének el őmozdítása. 
8. N
YOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A tengerentúli társulási határozat az a jogal kotási aktus, amelyben a Tanács meghatározza a 
tengerentúli országoknak és területeknek az Európa i Unióhoz való társulásának jogi keretét. 
Jellegét tekintve olyan szöveg, amely meghatáro zza az EU ezen ország okkal és területekkel 
folytatott külkapcsolatait, és mint  olyan, a végrehajtása nem értékelhet ő alapmutatókkal.  
Az uniós forrásokból finanszírozott együttm űködést illet ően a társulás eredményességének 
nyomon követése ellen őrzésekkel és értékelésekkel tö rténik. A nyomon követésre vonatkozó 
részletes rendelkezéseket a tanácsi határozatot  végrehajtó bizottsági rendelet határozza meg. 
Az input- és az output-mutatókat a Bizottság és az adott TOT közötti megállapodás tárgyát képező, uniós finanszírozású együttm űködéshez kapcsolódó minden egyes program keretében 
határozzák meg. Az értékelések összhangban álln ak majd a 11. EFA végrehajtására vonatkozó 
rendelkezésekkel.