A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Éves jelentés az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Eurodac központi egység 2012. évi tevékenységéről /* COM/2013/0485 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Éves jelentés az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Eurodac központi egység 2012. évi tevékenységéről 1. Bevezetés 1.1. Alkalmazási kör A dublini egyezmény hatékony alkalmazása érdekében az ujjlenyomatok összehasonlítására irányuló „Eurodac” létrehozásáról szóló, 2000. december 11-i 2725/2000/EK tanácsi rendelet[1] (a továbbiakban: Eurodac-rendelet) előírja, hogy a Bizottság a központi egység tevékenységeiről éves jelentést nyújt be[2]az Európai Parlament és a Tanács számára. A mostani tizedik jelentés a rendszer 2012. évi igazgatásáról és teljesítményéről tartalmaz információkat. Értékeli az Eurodac eredményeit és költséghatékonyságát, valamint központi egysége szolgáltatásainak minőségét. Ez az utolsó Bizottság által benyújtott éves jelentés – a jövőben az éves jelentéseket az eu-LISA (IT-Ügynökség) készíti. 1.2. Jogi és szakpolitikai fejlemények A Bizottság 2012. május 30-án egy új javaslatot terjesztett elő a bűnüldözési célú Eurodac-hozzáférésről[3]. A Bizottság 2008-ban fogadta el először az Eurodac-rendelet átdolgozását[4], amely nem engedélyezte a bűnüldözési célú hozzáférést. 2009-ben módosított javaslatokat[5] fogadtak el annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a bűnüldözési célú hozzáférést (ezek az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) hatályba lépésével okafogyottá váltak), 2010-ben[6] pedig ismét bűnüldözési célú hozzáférés nélküli javaslatot fogadtak el. Egyértelművé vált, hogy a Tanács számára a bűnüldözési célú hozzáférés a közös európai menekültügyi rendszer nélkülözhetetlen eleme, a Bizottság ezért elfogadta a 2012. évi javaslatát. AZ EURODAC KÖZPONTI EGYSÉG[7] 1.3. A rendszer igazgatása Az IT-Ügynökségről szóló rendeletet[8] 38. cikke megállapítja, hogy az új ügynökség 2012. december 1-jétől átveszi az Eurodac igazgatását. A rendeletben előírt szolgáltatások folyamatosságának biztosítása érdekében azonban átmeneti időszakra van szükség annak érdekében, hogy az Eurodac igazgatását az eddigi brüsszeli (belgiumi) és luxembourgi helyszínekről teljesen átköltöztessék az új, strasbourgi (franciaországi) és a Sankt Johann im Pongau-i (ausztriai) helyszínekre. Következésképpen az Eurodac igazgatása várhatóan 2013 folyamán kerül át az ügynökséghez. A 2013. évi átadási folyamat magában foglalja az ügynökség személyzetének képzését, egy kapcsolat létrehozását, amelynek célja, hogy az ügynökség Strasbourgból igazgatni tudja a Luxembourgban található, jelenlegi Eurodac IT infrastruktúrát, ameddig létre nem hozzák Strasbourgban a központi egység klónját, valamint Sankt Johann im Pongauban a tartalék központi egységet, továbbá a régi központi egység és tartalék központi egység IT infrastruktúrájának megszüntetését Luxembourgban. 1.4. A szolgáltatás minősége és a költséghatékonyság A Bizottság különös gondot fordít arra, hogy kiváló minőségű szolgáltatást nyújtson a tagállamoknak, vagyis az Eurodac központi egység végfelhasználóinak. Maga az Eurodac központi egység 2012-ben semmilyen leállást nem regisztrált. 2012-ben az Eurodac központi egység összességében a teljes idő 99,98%-ában volt elérhető. 2012-ben 421 021,75 EUR kiadással járt a központi egység karbantartása és működtetése, ami az előző évekhez képest csökkenő tendenciát mutat (2011-ben 1 040 703,82 EUR, 2010-ben 2 115 056,51 EUR, 2009-ben pedig 1 221 183,83 EUR), és főként az Eurodac-rendszer felfejlesztésének (EURODAC PLUS) tulajdonítható. A meglévő erőforrások és a Bizottság által igazgatott infrastruktúrák – így pl. az s-TESTA hálózat[9] – hatékony alkalmazásának köszönhetően megtakarításokat sikerült elérni. A Bizottság (az ISA-program[10] útján) a központi egység és a nemzeti kapcsolattartó pontok közötti adatcserére vonatkozó kommunikációs és biztonsági szolgáltatásokat is nyújtott. A rendelet 21. cikkének (2) és (3) bekezdése értelmében e költségek eredetileg az egyes tagállamokat terhelték volna, azonban azokat a valójában a Bizottság fedezte a rendelkezésre álló közös infrastruktúrák használatával. Költséghatékonyság tekintetében az EURODAC rendszer lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy összevessék az eredetileg más tagállamok által továbbított adatokat az eredetileg általuk továbbított adatokkal annak megállapítása érdekében, hogy a kérelmező folyamodott-e korábban menedékért (náluk vagy egy másik tagállamban). Következésképpen ez jelentős megtakarításokat eredményez a nemzeti költségvetések számára, mivel a tagállamoknak nem kell nemzeti automatizált ujjlenyomat-felismerő rendszert beszerezniük az országon belüli menedékkérők ujjlenyomatainak összehasonlításához. 2012-ben a központi egységbe 411 236 sikeres adattovábbítás történt, a központi egység karbantartási és üzemeltetési kiadásainak összege 2012-ben pedig 421 021,75 EUR volt, tehát egy adattovábbítás költsége 1,02 EUR. 1.5. Adatvédelem és adatbiztonság Az Eurodac-rendelet 18. cikkének (2) bekezdése egy olyan művelet-kategória létrehozásáról rendelkezik, amely lehetővé teszi, hogy ún. „különleges lekérdezéseket” (9. kategória) végezzenek azon személy kérésére, akinek adatait a központi adatbázisban tárolják, annak érdekében, hogy biztosítsák az érintettnek a saját adataihoz való hozzáférési jogát. Ahogy már a korábbi éves jelentések is rámutattak, az Eurodac működésének első éveiben nagy számú „különleges lekérdezésre” került sor, ami felvetette annak aggályát, hogy a nemzeti hatóságok esetleg visszaélnek ennek a funkciónak a céljával. 2012-ben összesen 111 ilyen jellegű lekérdezés történt, ami 50,9%-os visszaesést jelent 2011-hez képest (226), azonban még mindig sokkal magasabb, mint a 2010-ben végrehajtott 66, illetve a 2009-ben végrehajtott 42 lekérdezés. 2012-ben a különleges lekérdezések közül 51 (46%) Franciaországban történt. Ezzel szemben 2011-ben Spanyolország tette ki az összes különleges lekérdezés 79%-át. E jelenség hatékonyabb nyomon követése érdekében a Bizottság olyan előírást foglalt bele az Eurodac-rendelet módosítására irányuló javaslatába, hogy a tagállamoknak másolatot kell küldeniük az adatalany hozzáférési kérelméről a hatáskörrel rendelkező nemzeti felügyeleti hatóság számára. 2. Számadatok és megállapítások A jelen éves jelentéshez csatolt mellékletben megtalálhatók a központi egység 2012. január 1. és 2012. december 31. közötti tevékenységére vonatkozó tényszerű adatokat tartalmazó táblázatok. Az Eurodac-statisztikák alapját a következők jelentik: (1) az összes olyan 14 éves és annál idősebb személy ujjlenyomatai, aki menedéket kért a tagállamokban (a továbbiakban: 1. kategória), (2) azon személyek ujjlenyomatai, akiket a tagállamok külső határának jogellenes átlépése során elfogtak (a továbbiakban: 2. kategória), illetve (3) azon személyek ujjlenyomatai, akiket illegális tartózkodáson értek valamely tagállam területén (abban az esetben, ha az illetékes hatóság szükségesnek tartja az esetleges korábbi menedékkérelem ellenőrzését) (a továbbiakban: 3. kategória). A menedékkérelmekre vonatkozó Eurodac-adatok nem hasonlíthatók össze az Eurostat által előállított adatokkal. Utóbbiak az igazságügy- és belügyminisztériumok által szolgáltatott havi statisztikai adatokon alapulnak. Az eltérések számos módszertani okra vezethetők vissza. Egyrészt az Eurostat adatai valamennyi menedékkérőt magukban foglalják, az életkortól függetlenül. Másrészt az adatgyűjtés során különbséget tesznek a referenciahónap folyamán menedékkérelmet benyújtók (ezek között adott esetben lehetnek ismételt kérelmek is), valamint az első alkalommal menedékkért folyamodó személyek között. 2.1. Sikeres műveletek A „sikeres művelet” olyan művelet, amelyet a központi egység helyesen végrehajtott anélkül, hogy adathitelesítési problémák, hibás vagy nem megfelelő minőségű ujjlenyomatok miatt elutasította volna[11]. 2012-ben összesen 411 236 sikeres műveletet továbbítottak a központi egységhez, ami 0,26%-os csökkenést jelent 2011-hez (412 303) képest. Első pillantásra ez kiemelkedő stabilitást mutat a korábbi évekkel összevetve. Bizonyos tagállamok esetében a számok azonban jelentős eltéréseket mutatnak az előző évekhez képest. Kiemelkedő eset Olaszország, ahol a műveletek száma a 2011. évi 96 685-ről 2012-ben 30 616-ra (-68,33%) csökkent. Ez a szám sokkal inkább összhangban van a korábbi évekkel, és hangsúlyozza a 2011-es arab tavasz hatásait mind a nemzetközi védelmet kérelmezők száma, mind pedig a határátlépéskor elfogott illegális bevándorlók száma tekintetében. Lettország és Finnország, illetve Málta esetében szintén figyelemre méltó csökkenés volt észlelhető. Másrészt Németországban, Svédországban, Bulgáriában, Lengyelországban és Görögországban valamelyest növekedett a műveletek száma. Görögországban volt a legnagyobb százalékos emelkedés a 2011. évi 12 469-ről 34 294-re (175%). Görögországban a 2. kategóriába tartozó műveleteknél mutatkozott nagy növekedés, amelyek esetében a megelőző évben jelentős visszaesés volt. A menedékkérők adataira vonatkozó műveletek (1. kategória) száma enyhén emelkedő tendenciát mutatott 2012-ben, a 2011-es 275 857-ről és a 2010-es 215 463-ról 285 959-re (3,66%). A görögországi növekedés ellenére általánosan csökkent a külső határok jogellenes átlépése miatt elfogott személyek számának alakulása (2. kategória): a 2011-es 57 693-ról 2012-ben 39 300-ra (-31,88%). A legnagyobb változások – ahogy a fentiekben is említettük – a következő országokban történtek: Görögországban ez a szám a 2011. évi csupán 530-ról 2012-ben 21 951-re nőtt (4042%), Bulgáriában a 2011. évi 509 -ről 2012-ben 1 518 -ra növekedett (198%), Magyarországon a 2011. évi 906-ról 2012-ben 260-ra csökkent (-71,3%), Olaszországban pedig a 2011. évi 50 555-ről 2012-ben 11 272-re (198%). 2011-ben 4 állam (a Cseh Köztársaság, Izland, Lettország és Svédország) egyetlen 2. kategóriába tartozó műveletet sem végzett, és további 9 tagállam kevesebb mint 10 műveletet hajtott végre (Belgium, Svájc, Dánia, Észtország, Írország, Litvánia, Luxemburg, Portugália és Románia). Mint azt a 2009. évi jelentésben kifejtettük, az EURODAC részére továbbított, 2. kategóriába tartozó műveletek száma, illetve a tagállamokban történt jogellenes határátlépések számára vonatkozó egyéb statisztikai források adatai közötti eltérés – amelyre az Eurodac statisztikái is rávilágítottak – minden valószínűség szerint az Eurodac-rendelet 8. cikke (1) bekezdése megfogalmazásának tudható be[12]. E kérdést az EURODAC-rendelet folyamatban lévő felülvizsgálatának keretében tisztázzák majd. A 3. kategóriába tartozó műveletek (olyan személyek adatai, akiket valamely tagállam területén való illegális tartózkodásuk alatt fogtak el) száma 9,17%-kal 85 976–ra nőtt 2011-hez (78 753) és 2010-hez (72 840) képest. Ahogy a korábbi években is, Írország az egyetlen olyan tagállam, amely egyáltalán nem továbbított 3. kategóriába tartozó műveletet. Bár a 3. kategóriába tartozó lekérdezések nem kötelezőek az EURODAC-rendelet szerint, a Bizottság arra bátorítja a tagállamokat, hogy a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[13] szerinti kiutasítási eljárás megindítását megelőzően éljenek ezzel a lehetőséggel. Az Eurodac-rendeletben említett esetekben[14] az ilyen lekérdezések segíthetnek annak megállapításában, hogy a kérdéses harmadik országbeli állampolgár kért-e másik tagállamban menedéket, ahová a dublini rendeletnek megfelelően vissza kell térnie. 2012-ben a 3. kategóriába tartozó műveletek legnagyobb száma Németországból (24 621, azaz 29%), Hollandiából (11 172, azaz 13%) és az Egyesült Királyságból (10 279, azaz 12%) származott. Ez megfelel a 2010-es és 2011-es tendenciának. 2.2. „Találatok” 2.2.1. Menedékjog iránti többszörös kérelmek (az 1. kategóriába tartozó adatok 1. kategóriába tartozó adatokkal történő összevetése alapján született találatok) Az Eurodac-ban 2012-ben nyilvántartásba vett összesen 285 959 menedékkérelemből 27,48 % volt „menedékjog iránti többszörös (azaz második vagy többedik) kérelem”, vagyis 78 591-szer fordult elő, hogy ugyanannak a személynek az ujjlenyomatait 1. kategóriába tartozó műveletként – ugyanazon vagy egy másik tagállamban – korábban már rögzítették. Ez a szám 2011-ben 61 819 (22,4 %) volt. A többszörös kérelmekre vonatkozó statisztikai adatokat azonban torzítja néhány tagállam azon gyakorlata, hogy a dublini rendelet szerinti visszavételkor is ujjlenyomatot vesznek: amennyiben a dublini rendelet szerinti átadást követő megérkezéskor ismételten rögzítik és továbbítják a kérelmező ujjlenyomatait, akkor ez azt a hamis látszatot kelti, hogy a kérelmező ismét menedékért folyamodott. A Bizottság orvosolni kívánja ezt a problémát, és az Eurodac-rendelet módosítására irányuló javaslatában előírta, hogy az átadást nem szabad új menedékkérelemként nyilvántartásba venni. A melléklet 3. táblázata azt mutatja be, hogy hány olyan kérelmet nyújtottak be az egyes tagállamokban, amely megfelelt a korábban másik, illetve ugyanazon tagállamban nyilvántartásba vett menedékkérelmeknek („külföldi találat”, illetve „helyi találat”)[15]. 2012-ben az összes többszörös kérelem 34,4%-a volt helyi találat (a 2011-es 38,6 %-hoz képest). Ez a szám több tagállamban (Belgiumban, Bulgáriában, Cipruson, a Cseh Köztársaságban, Spanyolországban, Görögországban, Írországban, Olaszországban, Hollandiában, Lengyelországban és az Egyesült Királyságban) az 50 %-ot is meghaladja. A helyi találatok száma Belgium esetében a 14 883 kérelemből 10 037 (67,4 %), Cipruson a 148 kérelemből 139 (93,9 %) volt. Annak jelzésével, hogy egy tagállamban korábban menedékjog iránt kérelmet benyújtó személy új kérelmet nyújt be ugyanabban a tagállamban, a helyi találatok valójában a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv[16] 32. cikke szerinti ismételt kérelem fogalmának felelnek meg. A külföldi találatok a menedékkérők EU-n belüli másodlagos migrációját illusztrálják. A statisztikák a korábbi évekhez hasonlóan azt jelzik, hogy a tapasztalt másodlagos migráció nem követi szükségszerűen a szomszédos tagállamok közötti „logikus” útvonalakat. Franciaország például továbbra is azon menedékkérők esetében kapta a legtöbb külföldi találatot (2 498), akik korábban Lengyelországban nyújtottak be kérelmet. Németországhoz és Svájchoz nagy számú menedékkérelem érkezett olyanoktól, akik korábban Svédországban nyújtottak be kérelmet (2 567, illetve 1 050). A statisztikák szerint – ahogy a korábbi években is – a külföldi találatok nem kizárólag a külső szárazföldi határral rendelkező vagy a Földközi-tengerrel határos országokból irányulnak az északabbra található tagállamok felé. A külső szárazföldi határral rendelkező vagy a Földközi-tengerrel határos országokba irányuló másodlagos migrációt jelző statisztikák ugyanakkor nagy mértékben vezethetők vissza egyes tagállamok azon gyakorlatára, hogy a dublini rendelet szerinti visszavételkor is ujjlenyomatot vesznek. 2.2.2. Az 1. kategóriába tartozó adatok 2. kategóriába tartozó adatokkal történő összevetése alapján született találatok Ezek a találatok azt mutatják, hogy menedékkérelme benyújtása előtt milyen útvonalat járt be az a személy, aki jogellenesen lépett a tagállamok területére. 2012-ben a legtöbb találat az Görögország (8 097), Olaszország (7 171), Spanyolország (1 385), Magyarország (291) és Bulgária (134) által továbbított adatokat érintette. Szembetűnő ugyanakkor, hogy Bulgária esetében e találatok többsége (84,9 %) helyi találat volt. 2011-ben az olaszországi találatok 85,9 %-a helyi találat volt, azonban 2012-ben ez 46 %-ra csökkent. 2011-hez (21 %) képest 2012-ben (65,3 %) növekedés figyelhető meg azon, jogellenes határátlépés miatt elfogott személyek esetében, akik később menedékkérelem benyújtása mellett döntöttek. Ez abszolút értelemben a 7384-ről (2011.) 17 319-re (2012.) való növekedést mutat. Az EU-ba jogellenesen Olaszországon keresztül belépő személyek többnyire Svájcba (2 978), Németországba (1 359) vagy Svédországba (881) mentek tovább. Az EU-ba jogellenesen Görögországban belépő személyek többnyire Németországba (2 168), Svédországba (1 612) vagy Ausztriába (1 216) mentek tovább. A Spanyolországon keresztül belépők leggyakrabban Franciaországba (410), Németországba (284), Belgiumba (259) vagy Svájcba (242) mentek tovább, míg azok, akiktől Magyarországon vettek ujjlenyomatot, főként a szomszédos Ausztriába (61) vagy Németországba (59) mentek tovább. 2.2.3. A 3. kategóriába tartozó adatok 1. kategóriába tartozó adatokkal történő összevetése alapján született találatok E találatok azt mutatják, hogy az illegális bevándorlók hol nyújtották be első kérelmüket, mielőtt másik tagállamba utaztak volna. Mindazonáltal szem előtt kell tartani, hogy a 3. kategóriába tartozó műveletek végzése nem kötelező, és nem minden tagállam él rendszeresen ezen ellenőrzés lehetőségével. A rendelkezésre álló adatok szerint a valamely másik tagállamban való jogellenes tartózkodásuk ideje alatt elfogott személyek a menedékkérelem benyújtásának országából leggyakrabban néhány tagállamba, így különösen Németországba (10 798 – a 2011-es 7 749-hez képest), Hollandiába (3 742), Svájcba (3 682), Norvégiába (2 382) Franciaországba (2 165), és Ausztriába (2 111) mennek tovább (lásd a 7. táblázatot). 2.3. A műveletek késedelme Jelenleg az Eurodac-rendelet csak rendkívül nagy vonalakban határozza meg az ujjlenyomatok továbbításának határidejét, ami a gyakorlatban jelentős késedelmeket okozhat. Ez kulcsfontosságú kérdés, mivel a továbbításban jelentkező késedelmek a dublini rendeletben megállapított felelősségi elvekkel ellentétes következményekkel járhatnak. Az előző éves jelentésekben rámutattunk – az értékelő jelentésben pedig végrehajtási problémaként jeleztük –, hogy túl hosszú idő telik el az ujjlenyomat-vétel és az Eurodac központi egységbe történő továbbítás között. Ahogy 2011-ben is, 2012-ben az adattovábbítások átlagos késedelme – azaz az ujjlenyomatok rögzítése és az EURODAC központi egységbe történő megküldésük között eltelt idő viszonylag alacsony volt. A tagállamok és a társult országok többsége 0–4 nap késedelemmel továbbítja az ujjlenyomatokat az EURODAC központi egységbe. A következő tagállamok kivételt képeznek ezen átlag alól: Ciprus 2. kategória (15,00), Finnország 1. kategória (10,16); Görögország 1. kategória (5,00) és 2. kategória (10,43); az Egyesült Királyság 2. kategória (6,01); Németország 1. kategória (5,19), Spanyolország 1. kategória (4,41). A Bizottságnak ismételten rá kell mutatnia, hogy a késedelmes továbbítás következtében esetleg helytelenül azonosítanak be egy tagállamot. Erre a korábbi éves jelentésekben felvázolt kétféle formában kerülhet sor: „téves találatok”[17], illetve „hiányzó találatok”[18]. Az ujjlenyomatok késedelmes továbbítása miatt hiányzó összes találat száma a duplájára nőtt, 9-ről (2011.) 18-ra (2012.), azonban meg kell jegyezni, hogy ez hatalmas előrelépés a 2010. évi számhoz képest (362). A 2012. évi 18 hiányzó találat közül 12 Görögország, 4 Spanyolország és 2 Szlovákia hibájából született. A téves találatok száma 89-ről (2011) 65-re (2012) csökkent. Ezek közül 13 Finnországot és 10 Belgiumot érintett. Dánia esetében ez a szám 2011-ben 28 volt, amely 2012-ben 7-re csökkent. A Bizottság továbbra is arra sürgeti a tagállamokat, hogy tegyenek meg minden szükséges erőfeszítést annak érdekében, hogy az EURODAC rendelet 4. és 8. cikkével összhangban adataikat azonnal elküldjék. Az adattovábbítás késedelmével kapcsolatos kérdés megoldása érdekében az Eurodac-rendelet átdolgozására irányuló bizottsági javaslat új határidőket tartalmaz az adattovábbítást illetően. 2.4. A műveletek minősége Az elutasított műveletek összes tagállamra és társult országra vonatkozó átlagos aránya[19] nőtt valamelyest: a 2011-ben mért 5,87 %-ról 2012-ben 6,63 %-ra. Az alábbi tagállamokban az elutasításai arány elérte a 10%-ot vagy annál magasabb volt: Észtország (22,4 %), Franciaország (10,51 %), Írország (18,28 %), Liechtenstein (13,7 %), Málta (30,47 %), Portugália (19,37 %) és az Egyesült Királyság (11,28 %). Összesen 9 tagállamban volt az átlagosnál magasabb az elutasítási arány. Az elutasítási arány nem technológiai vagy rendszerbeli hiányosságoktól függött. Az elutasítási arány okai főként a tagállamok által továbbított ujjlenyomat-képek rossz minőségével, emberi hibával, illetve a küldő tagállam berendezésének helytelen konfigurációjával voltak kapcsolatosak. Másrészt az említett adatok némely esetben a rendszer által minőségi okokból visszautasított ujjlenyomatok újabb továbbítási kísérleteit is magukban foglalták. Jóllehet a Bizottság elismeri, hogy az ujjlenyomatvételt átmenetileg gátló tényezők (sérült ujjbegyek vagy a gyors ujjlenyomatvételt hátráltató más egészségügyi problémák) miatt is adódhatnak késedelmek, ismételten kiemeli az általánosságban magas elutasítási arány problémáját, amelyet már a korábbi éves jelentések is hangsúlyoztak. A Bizottság sürgeti az érintett tagállamokat, hogy biztosítsanak célzott képzést a nemzeti Eurodac-adatkezelők számára és konfigurálják helyesen berendezéseiket a szóban forgó visszautasítási arány csökkentése érdekében. 3. Következtetések A gyorsaság, eredményesség, biztonság és költséghatékonyság tekintetében az EURODAC központi egység 2012 során mindvégig jó eredményeket mutatott fel. Az összes művelet száma 2012-ben 0,26 %-kal 411 236-ra csökkent. Az 1. kategóriába tartozó műveletek száma 3,66 %-kal nőtt 285 959-re; a 2. kategóriába tartozó műveletek száma 31,88%-kal csökkent 39 300-ra (a görögországi 4042%-os, 21 951-re való hatalmas növekedés ellenére); A 3. kategóriába tartozó műveletek száma 9,17%-kal nőtt 85 976-ra. Az elutasított műveletek összes tagállamra vonatkozó átlagos aránya a 2011-ben mért 5,87 %-ról 2012-ben 6,63 %-ra nőtt. Általános további javulás mutatkozik az EURODAC központi egységbe történő adattovábbításban jelentkező késedelmek terén, noha még lehetne mit javítani. MELLÉKLET 1. táblázat: Eurodac központi egység, az adatbázis tartalma 2012.12.31-én || 1. kategória || 2. kategória || Zárolt 1. kategória || || AT || 125.192 || 235 || 8.475 || || BE || 155.203 || 8 || 3.584 || || BG || 4.720 || 1.796 || 12 || || CH || 66.087 || 2 || 4.207 || || CY || 29.445 || 18 || 0 || || CZ || 14.455 || 0 || 371 || || DE || 297.966 || 61 || 19.533 || || DK || 17.629 || 0 || 0 || || EE || 204 || 1 || 31 || || ES || 34.672 || 7.363 || 545 || || FI || 24.455 || 29 || 758 || || FR || 358.241 || 738 || 0 || || GR || 114.615 || 21.329 || 0 || || HU || 16.998 || 954 || 302 || || IE || 26.880 || 5 || 1.671 || || IS || 381 || 2 || 0 || || IT || 177.342 || 61.776 || 2.502 || || LI || 50 || 0 || 0 || || LT || 1.864 || 5 || 47 || || LU || 8.134 || 2 || 17 || || LV || 620 || 0 || 0 || || MT || 5.924 || 6 || 1 || || NL || 87.154 || 25 || 5.012 || || NO || 80.713 || 17 || 8 || || PL || 44.056 || 23 || 441 || || PT || 1.373 || 1 || 37 || || RO || 7.317 || 46 || 410 || || SE || 201.864 || 0 || 5.821 || || SI || 3.599 || 57 || 31 || || SK || 15.878 || 43 || 1 || || UK || 277.619 || 478 || 32.747 || || || || || || || Összesen || 2.200.650 || 95.020 || 86.564 || || 2.295.670 2. táblázat: Az Eurodac központi egységbe történő sikeres adattovábbítási műveletek 2012-ben 3. táblázat: A találatok megoszlása – A 1. kategóriába tartozó adatok összevetése az 1. kategóriába tartozó adatokkal 2012-ben 4. táblázat: A találatok megoszlása – A 1. kategóriába tartozó adatok összevetése az 2. kategóriába tartozó adatokkal 2012-ben 5. táblázat: Az 1. kategóriába tartozó találatok összevetése a 2. kategóriába tartozó adatkészletekkel || Összesen || Helyi || Külföldi találat (Összesen – helyi) || Helyi (%) AT || 74 || 46 || 28 || 62,16 BE || 3 || 2 || 1 || 66,67 BG || 888 || 754 || 134 || 84,91 CH || 2 || 1 || 1 || 50,00 CY || 1 || 1 || 0 || 100,00 CZ || 0 || 0 || 0 || DE || 39 || 38 || 1 || 97,44 DK || 0 || 0 || 0 || EE || 1 || 1 || 0 || 100,00 ES || 1797 || 412 || 1385 || 22,93 FI || 30 || 28 || 2 || 93,33 FR || 335 || 212 || 123 || 63,28 GR || 9479 || 1382 || 8097 || 14,58 HU || 380 || 89 || 291 || 23,42 IE || 1 || 1 || 0 || 100,00 IS || 0 || 0 || 0 || IT || 13282 || 6111 || 7171 || 46,01 LI || 0 || 0 || 0 || LT || 7 || 2 || 5 || 28,57 LU || 2 || 2 || 0 || 100,00 LV || 0 || 0 || 0 || MT || 1 || 0 || 1 || 0,00 NL || 20 || 11 || 9 || 55,00 NO || 3 || 3 || 0 || 100,00 PL || 5 || 2 || 3 || 40,00 PT || 0 || 0 || 0 || RO || 18 || 3 || 15 || 16,67 SE || 1 || 0 || 1 || 0,00 SI || 29 || 6 || 23 || 20,69 SK || 53 || 36 || 17 || 67,92 UK || 50 || 39 || 11 || 78,00 6. táblázat: A találatok megoszlása – A 3. kategóriába tartozó adatok összevetése az 1. kategóriába tartozó adatokkal 2012-ben 7. táblázat: Az 3. kategóriába tartozó adatok összevetése az 1. kategóriába tartozó adatokkal (a menedékkérelem benyújtása szerinti tagállamtól különböző, másik tagállamban való jogellenes tartózkodás ideje alatt elfogott személyek áramlása) || Helyi || Összesen || Összesen – helyi AT || 1544 || 3655 || 2111 BE || 2367 || 4343 || 1976 BG || 96 || 202 || 106 CH || 3685 || 7367 || 3682 CY || 30 || 30 || 0 CZ || 131 || 416 || 285 DE || 1709 || 12507 || 10798 DK || 163 || 1112 || 949 EE || 0 || 64 || 64 ES || 24 || 115 || 91 FI || 24 || 118 || 94 FR || 293 || 2458 || 2165 GR || 18 || 19 || 1 HU || 309 || 906 || 597 IE || 0 || 0 || 0 IS || 2 || 37 || 35 IT || 166 || 297 || 131 LI || 0 || 0 || 0 LT || 6 || 82 || 76 LU || 36 || 213 || 177 LV || 3 || 26 || 23 MT || 0 || 10 || 10 NL || 2891 || 6633 || 3742 NO || 1410 || 3792 || 2382 PL || 532 || 1838 || 1306 PT || 2 || 44 || 42 RO || 152 || 197 || 45 SE || 73 || 192 || 119 SI || 36 || 195 || 159 SK || 47 || 183 || 136 UK || 770 || 1514 || 744 || || || Total || 16519 || 48565 || 32046 8. táblázat: Az elutasított műveletek százalékos aránya 2012-ben 9. táblázat: Az ujjlenyomatok rögzítése és az Eurodac központi egység számára történő továbbítása között átlagosan eltelt idő 2012-ben 10. táblázat: Téves irányú találatok 2012-ben az 1. kategóriába tartozó adatok összevetése alapján 11. táblázat: A 2. kategóriába tartozó adatok késedelmes továbbítása miatt, az 1. és 2. kategóriába tartozó adatok összevetése alapján hiányzó találatok 2012. évi megoszlása 12. táblázat: A zárolt esetekkel (a 2725/2000/EK rendelet 12. cikke) kapcsolatos találatok megoszlása 2012-ben 13. táblázat: A 9. kategóriába tartozó „különleges lekérdezések” száma tagállamonkénti bontásban 2012-ben [1] HL L 316., 2000.12.15., 1. o. [2] Az EURODAC-rendelet 24. cikkének (1) bekezdése. [3] COM(2012) 254 végleges. [4] COM(2008) 825 végleges. [5] COM(2009) 342 végleges és COM(2009) 344 végleges. [6] COM(2010) 555 végleges. [7] Az Eurodac-rendelet előírja egy, az Európai Bizottság által igazgatott, automatizált számítógépes ujjlenyomat-felismerő rendszert tartalmazó központi egység létrehozását, amelybe adatok érkeznek, és amely „találat – nincs találat” válaszokat továbbít az egyes tagállamok nemzeti egységeihez (nemzeti kapcsolattartó pontok). Az Eurodac-rendelet és annak végrehajtási szabályai meghatározzák az ujjlenyomatok gyűjtésével, továbbításával és összehasonlításával kapcsolatos feladatköröket, a továbbítás lehetséges eszközeit, a központi egység statisztikai feladatait, valamint az adattovábbításra alkalmazott normákat. [8] A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek operatív irányítását végző ügynökség létrehozásáról szóló, 2011. október 25-i 1077/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet. (HL L 286., 2011.11.1., 1. o.). [9] Az s-TESTA (a közigazgatási rendszerek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatások) hálózata általános infrastruktúrával segíti a vállalkozások szükségleteinek kielégítését, valamint az európai és a nemzeti közigazgatási rendszerek közötti információcsere követelményeinek teljesítését. [10] Az ISA-program (az európai közigazgatások közötti átjárhatósági megoldásokról szóló program) az uniós tagállamok közigazgatási hatóságai közötti elektronikus együttműködés javítását szolgáló új program. Előzménye a korábbi IDA II (a közigazgatási rendszerek közötti adatcsere) és IDABC-program (Interoperábilis páneurópai elektronikus kormányzati szolgáltatások közigazgatási rendszerek, gazdasági szervezetek és állampolgárok részére) volt. [11] A mellékletben szereplő 2. táblázat részletezi a 2012. január 1. és 2012. december 31. közötti sikeres műveleteket tagállamonként, kategóriák szerinti bontásban. [12] „Az egyes tagállamok az Emberi jogok európai egyezményében, valamint az ENSZ gyermekjogi egyezményében megállapított biztosítékoknak megfelelően haladéktalanul ujjlenyomatot vesznek a 14. életévét betöltött valamennyi olyan, harmadik országból érkezett külfölditől, akit az illetékes ellenőrző hatóságok az illető tagállam szárazföldi, légi vagy tengeri határainak jogellenes átlépése miatt elfogtak, és nem toloncoltak vissza.” [13] HL L 348., 24.12.2008 [14] 11. cikk: „(…) Általános szabályként abban az esetben indokolt annak ellenőrzése, hogy a külföldi valamely másik tagállamban korábban benyújtott-e menedékjog iránti kérelmet, ha: a) a külföldi kijelenti, hogy menedékjog iránti kérelmet nyújtott be, de nem jelöli meg azt a tagállamot, ahol a kérelmet benyújtotta; b) a külföldi nem kér menedékjogot, de ellenzi, hogy hazájába visszatoloncolják, arra hivatkozva, hogy ott veszélyben lenne; illetve c) a külföldi egyéb módon megpróbálja megakadályozni kiutasítását azáltal, hogy megtagadja a személyazonossága megállapítására irányuló együttműködést, különösen ha nem mutatja be személyazonossági okmányait, vagy hamis személyazonossági okmányokat mutat be.” [15] A táblázatokban bemutatott helyi találatokkal kapcsolatos statisztikai adatok nem szükségszerűen felelnek meg azoknak a találatra adott válaszoknak, amelyeket a központi egység továbbított és a tagállamok nyilvántartásba vettek. Ennek az az oka, hogy a tagállamok nem minden esetben élnek azzal a – 4. cikk (4) bekezdésében biztosított – lehetőséggel, hogy kérjék a központi egységtől a központi adatbázisban tárolt, általuk korábban bevitt adatokkal való összehasonlítást. Ugyanakkor, még ha a tagállamok nem is élnek ezzel a lehetőséggel, a központi egységnek technikai okokból minden esetben el kell végeznie a központi egységnél tárolt valamennyi (nemzeti és külföldi) adattal való összevetést. Ezekben a konkrét esetekben a központi egység – a nemzeti adatokkal való egyezés esetén is – azt a választ fogja adni, hogy „nincs találat”, mivel a tagállam nem kérte az összehasonlítást az általa bevitt adatokkal. [16] HL L 326., 2005.12.13. [17] A „téves találatnak” nevezett forgatókönyv esetén a harmadik ország állampolgára menedékkérelmet nyújt be (A) tagállamban, amelynek hatóságai ujjlenyomatot vesznek tőle. Miközben még folyamatban van az említett ujjlenyomatok központi egységbe történő továbbítása (1. kategóriába tartozó művelet), ugyanaz a személy esetleg megjelenik egy másik (B) tagállamban, és ismét menedéket kér. Amennyiben az említett (B) tagállam továbbítja először az ujjlenyomatokat, az (A) tagállam által átadott ujjlenyomatokat később veszik nyilvántartásba, mint a (B) tagállam által továbbítottakat, így a (B) tagállam által továbbított adatok találatként jelennek meg az (A) tagállam által továbbítottakhoz képest. Ennélfogva (A) helyett (B) tagállamot határozzák meg a menedékkérelem első benyújtásának helye szerinti felelős tagállamként. [18] A „hiányzó találatnak” nevezett forgatókönyv esetén a harmadik ország állampolgárát jogellenes határátlépés miatt elfogják, és azon (A) tagállam hatóságai vesznek tőle ujjlenyomatot, ahová belépett. Miközben az említett ujjlenyomatok központi egységbe történő továbbítása még folyamatban van (2. kategóriába tartozó művelet), ugyanaz a személy esetleg megjelenik egy másik (B) tagállamban, és menedékkérelmet nyújt be. Ehhez (B) tagállam hatóságai ujjlenyomatot vesznek tőle. Amennyiben az említett (B) tagállam hatóságai továbbítják először az ujjlenyomatokat (1. kategóriába tartozó művelet), a központi egység először az 1. kategóriába tartozó műveletet veszi nyilvántartásba, és (A) tagállam helyett (B) tagállam vizsgálja meg a kérelmet. Ha azonban a 2. kategóriába tartozó művelet később megérkezik, a találat hiányozni fog, mivel a 2. kategóriába tartozó adatok nem kérdezhetők le. [19] A művelet elutasítására adathitelesítési problémák, illetve hibás vagy nem megfelelő minőségű ujjlenyomatok miatt kerülhet sor (lásd még a 2.1. szakaszt).