HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 412/4

Kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

2014/C 412/04

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

A TANÁCS 510/2006/EK RENDELETE

a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról (2)

„MIEL DES CEVENNES”

EK-szám: FR-PGI-0005-01148 – 2013.9.3.

OFJ ( X ) OEM ( )

1. Elnevezés

„Miel des Cévennes”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Franciaország.

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.4. osztály: Egyéb állati eredetű termékek (tojás, méz, különböző tejtermékek a vaj kivételével stb.).

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A „Miel des Cévennes” mézet méhek állítják elő virágok nektárjából. Állaga lehet folyékony, kristályos vagy krémszerű.

A „Miel des Cévennes” lehet:

— vegyes virágméz, amely több jellegzetes cévenneki növényfajta virágjának nektárjából származik,

— fajtaméz, — hangaméz: fehér hanga – Erica arborea, hamvas hanga – Erica cinerea, csarab – Calluna vulgaris, — gesztenyeméz, — málnaméz, — szederméz.

Fizikai-kémiai tulajdonságok:

— a hidroxi-metil-furfurol-tartalom legfeljebb 15 mg/kg az előállítás évének végén (augusztus és december között, a csarabméz esetében október és december között),

— a víztartalom legfeljebb 19 %, kivéve a csarabmézet, amelynek esetében a víztartalom legfeljebb 21 %.

Virágpor-analízis

A „Miel des Cévennes” méz virágpor-összetételét a Cévennek-hegység területén honos növényfajták pollenjei határozzák meg. A területen a következő növények pollenjei képeznek markereket: fehér hanga, hamvas hanga, csarab, gesztenye, erdei füzike, málna, pitypang, szeder, fehér here. Valamennyi mézfajtában megtalálható e markerek legalább egyike.

A nem a Cévennek területére jellemző ismert szántóföldi növények – mint a napraforgó, a repce, a lucerna és a levendula – virágából való mézgyűjtés nem engedélyezett. A szántóföldi növényekből vagy a levendulából származó pollenek csak izolált pollenként (15 %-nál kisebb arányban) lehetnek jelen a mézekben.

Az alábbi táblázat az egyes méztípusok virágporjellemzőit mutatja be:

Méztípus Domináns pollen > 45 % Másodlagos pollen 15 %–45 % Izolált pollenek < 15 % Vegyes virágméz Gesztenye, gyümölcsfák Búzavirág, gesztenye, hanga, málna, gyümölcsfák, szeder, baltacim Akác, bálványfa, búzavirág, kutyabenge, földitök, csarab, imola, bogáncs, gesztenye, tölgy, aszat, szuhar, fészkesvirágzatúak, veresgyűrű som, koronafürt, keresztes virágúak, erdei füzike, hamvas hanga, fehér hanga, gyümölcsfák, rekettye, gamandor, perjefélék, napvirág, patkócím, magyal, kékcsillag, varfű, borostyán, szarvaskerep, szélfű, ökörfarkkóró, mustárfű, benge, mák, erdei fenyő, pitypang, útilapu, raponca, keserűfű, kígyógyökerű keserűfű, rododendron, szeder, baltacim, fűz, ördögszem, fenyérgamandor, varjúháj, aggófű, gyöngyvessző, bodza, kakukkfű, hárs, fehér here, réti here, sünzanót, bükköny, borostyánszőlő, kígyószisz Hangafélék Fehér hanga (Erica arborea) Fehér hanga Fehér hanga, szuhar Akác, mandula, gesztenye, tölgy, szuhar, veresgyűrű som, koronafürt, keresztes virágúak, dárdahere, gyümölcsfák, rekettye, gólyaorr, magyal, spanyol levendula, szarvaskerep, benge, rezeda, rozmaring, rózsafélék, fűz, kakukkfű, fehér here, sünzanót, labdarózsa Hamvas hanga (Erica cinerea) Gesztenye Szeder Fokhagyma, búzavirág, sarlós buvákfű, csarab, tölgy, aszat, szuhar, keresztes virágúak, erdei füzike, fehér hanga, hamvas hanga, gyümölcsfák, rekettye, gamandor, perjefélék, napvirág, kékcsillag, spanyol levendula, borostyán, útilapu, rezeda, szeder, rózsafélék, baltacim, fenyérgamandor, kakukkfű, hárs, fehér here, réti here, sünzanót, napraforgó, kígyószisz Közönséges csarab (calluna vulgaris) Gesztenye, csarab Csarab, gesztenye, szeder, fehér here, gyöngyvessző Őszirózsa, nyugati szamócafa, üröm, búzavirág, földitök, sarlós buvákfű, csarab, tölgy, imola, bogáncs, gesztenye, aszat, szuhar, fészkesvirágzatúak, veresgyűrű som, keresztes virágúak, erdei füzike, hamvas hanga, málna, gyümölcsfák, rekettye, gólyaorr, perjefélék, napvirág, patkócím, magyal, kékcsillag, borostyán, liliomfélék, szarvaskerep, mák, erdei fenyő, pitypang, útilapu, kígyógyökerű keserűfű, szeder, fűz, baltacim, ördögszem, fenyérgamandor, szárcsafű, gyöngyvessző, kakukkfű, fehér here, réti here, sünzanót, kígyószisz Gesztenye Gesztenye Csarab, szeder Akác, bálványfa, réti nyúlhere, nyugati szamócafa, búzavirág, kutyabenge, sarlós buvákfű, csarab, imola, bogáncs, gesztenye, tölgy, aszat, szuharfélék, iszalag, fészkesvirágzatúak, pipacs, veresgyűrű som, keresztes virágúak, dárdahere, ezüstfa, fehér hanga, hamvas hanga, nyugati hanga, gyümölcsfák, rekettye, gamandor, perjefélék, napvirág, magyal, nebáncsvirág, kékcsillag, varfű, levendula, spanyol levendula, aranyvirág, borostyán, liliomfélék, szarvaskerep, édes lóhere, menta, mustárfű, mirtuszfélék, benge, olajfa, mák, erdei fenyő, útilapu, rezeda, rododendron, ecetfa, rozmaring, szeder, rózsafélék, baltacim, fűz, ördögszem, fenyérgamandor, kakukkfű, hárs, napraforgó, fehér here, réti here, fagyal, sünzanót, borostyánszőlő, labdarózsa, kígyószisz Málna/szeder Málna, szeder Szeder, fehér here, gesztenye Akác, bálványfa, szellőrózsa, üröm, medvetalp, búzavirág, puszpáng, csarab, harangvirág, szegfűfélék, pórsáfrány, imola, lószőrpálma, bogáncs, gesztenye, lonc, cikória, aszat, szuharfélék, szuhar, tölgy, fészkesvirágzatúak, veresgyűrű som, keresztes virágúak, ciprusfélék, cytinus, erdei füzike, juhar, fehér hanga, hamvas hanga, eper, gyümölcsfák, rekettye, gamandor, perjefélék, napvirág, magyal, tiszafa, kékcsillag, varfű, borostyán, liliomfélék, szarvaskerep, vadgesztenye, mák, árvácska, erdei fenyő, pitypang, útilapu, raponca, kígyógyökerű keserűfű, szeder/málna, rododendron, ecetfa, lórom, baltacim, réti füzény, fűz, ördögszem, keskenylevelű kakukkfű, gyöngyvessző, kakukkfű, hárs, fehér here, réti here, fagyal, sünzanót, borostyánszőlő

Érzékszervi tulajdonságok

— Vegyes virágméz: ez az általában nyáron előállított méz a gesztenye és a hamvas hanga keverékének jellemzőit viseli magán, tehát meleg és fás jegyeket, illetve több-kevesebb virágos jegyet hordoz. Aromája fás, friss, virágos, amely karamellre emlékeztető jegyekkel és többé-kevésbé jellemző kesernyés utóízzel egészül ki. A tavasszal előállított vegyes virágmézet a málna, a fehér hanga vagy a tavaszi mezei virágok, illetve akár az akác határozza meg. A méz ez esetben a meghatározó virágnak megfelelően a karamellre, a sült-főtt gyümölcsökre jellemző vagy virágos jegyeket hordoz. A kesernyés íz alig vagy egyáltalán nem érzékelhető. A méz színe a begyűjtés időszakától függően lehet világos árnyalatú, vagy akár sötétbarna, esetleg borostyánszínű.

— Fehérhangaméz: a barna karamellre emlékeztető, erős illat. A barna karamell illatát idéző aroma, amelyet a szájban sokáig megmaradó, kesernyés utóíz kísér.

— Hamvashangaméz: a hervadt rózsára emlékeztető friss, virágos illat. Az illatot idéző virágos, majd karamelles aroma, a szájban sokáig megmaradó friss jegyekkel kísérve.

— Csarabméz: sötét vagy nagyon sötét borostyánszínű méz. Fás, virágos és a friss gyümölcsökre emlékeztető illat. Az illatot idéző, tartós, friss gyümölcsös és virágos aroma. Enyhe kesernyésség. A folyékony szerkezetre jellemző, zselészerű állag.

— Gesztenyeméz: meleg, fás illat (csersavas, meleg faillat, vagy a nedves fára emlékeztető illat). Az illatot idéző aroma fás jegyekkel és tartós kesernyés utóízzel.

— Málnaméz: világos, kristályos méz. Nagyon gyümölcsös (a sült-főtt málnára emlékezető) illat. Nagyon gyümölcsös, savas aroma.

— Szederméz: a világostól a világos borostyánszínig terjedő színű, gyakran kristályos méz. Gyümölcsös (a sült-főtt gyümölcsökre emlékezető) illat. Hosszan tartó, gyümölcsös aroma, határozott savanykás jelleggel.

3.3. Nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

—

3.4. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében)

—

3.5. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell végrehajtani

Az előállítás területét az a terület képezi, amelyen a méhészek a „Miel des Cévennes” méz előállítása céljából kihelyezik a kaptárakat. A többi művelet, azaz a mézpergetés és a csomagolás a földrajzi területen kívül is végrehajtható.

3.6. A szeletelésre, aprításra, csomagolásra stb. vonatkozó egyedi szabályok

—

3.7. A címkézésre vonatkozó egyedi szabályok

A címkén kötelezően fel kell tüntetni a következőket:

— az OFJ szerinti elnevezés: „Miel des Cévennes”,

— a minimális címkeadatok: a termelő megnevezése, tételszám, súly,

— az ellenőrző szerv neve és címe, a „tanúsította:” szót követően,

— az OFJ logója és/vagy az oltalom alatt álló földrajzi jelzésre utaló felirat.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

A „Miel des Cévennes” méz földrajzi területét a következő községek alkotják:

Ardèche megye : Ailhon, Antraigues-sur-Volane, Les Assions, Astet, Banne, Barnas, Borne, Burzet, Chassiers, Genestelle, Gourdon, Joyeuse, Labastide-sur-Besorgues, Labégude, Lablachère, Largentière, Laurac-en-Vivarais, Laviolle, Mayres, Mercuer, Montpezat-sous-Bauzon, Montreal, Pereyres, Rosières, Le Roux, Saint-Andéol-de-Vals, Saint-Etienne-de-Boulogne, Saint-Joseph-des-Bancs, Saint-Laurent-les-Bains, Saint-Michel-de-Boulogne, Saint-Paul-le-Jeune, Vals-les-Bains, Les Vans.

Aveyron megye : Saint-Jean-du-Bruel, Sauclières.

Gard megye : Alzon, Arre, Arrigas, Bessèges, Cendras, Colognac, Courry, Cros, Dourbie, Lasalle, Laval-Pradel, Mialet, Molières-Cavaillac, Pommiers, Robiac-Rochessadoule, Saint-Florent-sur-Auzonnet, Saint-Julien-de-la-Nef, Saint-Laurent-le-Minier, Saint-Paul-la-Coste, Saint-Roman-de-Codières, Saint-Sauveur-de-Camprieu, Saint-Sébastien-d’Aigrefeuille, Les-Salles-du-Gardon, Sumène, Thoiras, Trèves (részben), Vabres.

Lozère megye : Altier, Bagnols-les-Bains, Bedoues, Le Bleymard, Cubières, Fraissinet-de-Fourques, Prévenchères, Saint-Julien-du-Tournel. A következő községek területének egy része: Florac, Fraissinet-de-Fourques, Gatuzières, Ispagnac, Lanuejols, Meyrueis, Saint-Etienne-du-Valdonnez, Saint-Laurent-de-Trèves, Vebron.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

5.1. A földrajzi terület sajátosságai

Természeti tényezők

A „Miel des Cévennes” méz földrajzi területén a Francia-középhegységet délkelet felől szegélyező, alapvetően a herciniai hegységképződés során keletkezett kőzetekből álló hegylánc húzódik végig. Az igen változatos geológiájú területet nagyon régi kőzetek alkotják, amelyek között előfordul átalakult mészkő, jelentős mennyiségű pala és gneisz, valamint homokkő és csillámpala.

A „Miel des Cévennes” méz földrajzi területén főleg két klíma, a hegyvidéki és a mediterrán éghajlat találkozik. E földrajzi térség mediterrán oldalán óceáni hatások is érvényesülnek, így a területen a biológiai sokféleségnek kedvező, összetett éghajlat alakul ki. A hegyvidéki éghajlat a hegyfokokon és a magaslati fennsíkokon, illetve az azokat övező hegyoldalakon jellemző.

A nagyon tagolt domborzat miatt különböző mikroklímák alakulnak ki, jelentősen eltérő hőmérsékletekkel és csapadékmennyiséggel, ami befolyással van a flóra eloszlására a területen, valamint a virágzás időszakára is.

A hőmérséklet a tengerszint feletti magasságtól, illetve a földrajzi elhelyezkedéstől függően változik. A magasan fekvő területeken nyáron mérsékelt, télen hideg éghajlat uralkodik. A völgyekben nyáron magasabb a hőmérséklet (körülbelül 8 °C eltérés tapasztalható a magaslati területek évi átlaghőmérsékletéhez képest). A völgyek katlanszerű zártsága miatt nagy különbség van a déli és az északi lejtők éghajlata között.

A földrajzi terület geomorfológiai és éghajlati jellemzői egy jellegzetes, a mezőgazdasági tevékenységek által alakított vegetáció jelenlétének kedveznek:

— a Cévennek déli és délkeleti részén lévő alacsony fekvésű területeken és a völgyek száraz, sziklás lejtőin a tölgy, a fehér hanga és a szuhar határozza meg a vegetációt. A szilikátos völgyek nyílt térségeinek természetes vagy művelt legelőin a fűfélék, illetve más növényfajták, mint a szarvaskerep, a pitypang, a raponca, a rekettye, a herék, az úgynevezett fehér és sárga cedon, valamint az erdei füzike az uralkodók.

— Közepes magasságban (körülbelül 400 métertől kezdődően) található a gesztenyefás övezet, amely a Cévennek völgyeinek nagy részét borítja. Ez a fafajta a galloromán korban kezdett nagy számban meghonosodni a földrajzi területen, majd a középkorban még jobban elterjedt. E vegetációs övben, de a magasabban fekvő nyílt térségekben is megjelenhetnek a területet visszahódító fajták, például a szeder.

— A magasság növekedésével egyre inkább az alacsony, fás szárú növények és a mezőket borító hamvas hanga és csarab túlsúlya jellemzi a vegetációt.

— A hegyi (900 méter feletti) vegetációs öv hűvös, nedves hegyoldalain találhatók a bükkösök, amelyeket a XIX. században ültetett nagy kiterjedésű lombhullató és tűlevelű (jegenye-, luc-, vörösfenyő) erdők tarkítanak. E hegyi övezetben nőnek ezenkívül a málnabokrok.

— A szinte szubalpesi övezetben, különösen az Aigoual-hegy magasságában gyér növényzet (trifólium, árnika stb.) alkotta természetes gyep található.

Emberi tényezők

A „Miel des Cévennes” méz előállítása nagyon régi időkre nyúlik vissza a földrajzi területen.

Számos különböző írott forrás és szóbeli beszámoló tanúskodik a területen folytatott hagyományos mézkészítésről, amelyhez a gesztenyefák törzséből vájt kaptárakat használtak: ezek az úgynevezett „fatörzskaptárak”, amelyeket a helyi dialektusban „brusc”-nek is neveznek. A fatörzskaptárakat helyben készítették el, és használatuk, különösen a méz gyűjtése és kinyerése különös szakértelmet igényelt, ám ezzel a módszerrel nem lehetett nagy hozamot elérni. E hagyomány máig él a helyiek emlékezetében, amint azt egyes régi cévenneki gazdálkodókkal folytatott beszélgetések részletei is bizonyítják. Néhány gazdaságban, a hagyományos tevékenység felidézése céljából ma is őriznek fatörzskaptárakat, azonban azok már nem vesznek részt a kereskedelmi célú méztermelésben, legfeljebb az örökség megóvása céljából.

A méhészek az idők folyamán különleges szaktudásra tettek szert a méztermelés terén, különös tekintettel a kaptárak helyének megválasztására. Egy méhészek beszámolóit összefoglaló írás (Revue du Parc national des Cévennes, 1981) szerint bizonyos helyek – figyelembe véve a napsütést, a szelet, a magasságot stb. – kedvezőbbek másoknál. Az e tényezőkhöz való alkalmazkodás a cévenneki méhészet sajátossága, mivel a terület adottságai itt komoly korlátokat szabnak a tevékenységnek. A gyűjtőterület meghatározása errefelé nem olyan egyszerű, mint más területeken, ahol elég kijelölni egy 3 km-es körzetet a kaptárak körül. A méhésznek itt figyelembe kell vennie a sokszor kiszámíthatatlan időjárást, a völgyek nagyon különböző elhelyezkedését, a mély völgyekkel tagolt domborzatot.

Az utóbbi évtizedekben a régi eszközöket és módszereket korszerű méhészetek váltották fel, és az ágazat hosszú hanyatlás után újra fellendülésnek indult.

5.2. A termék sajátosságai

A „Miel des Cévennes” méz sajátossága a földrajzi területen honos virágoknak tulajdonítható egyedi jelleg, amely az itt előállított valamennyi méztípus pollenösszetételében megmutatkozik. A „Miel des Cévennes” mézben jelen lévő legjellegzetesebb markerek a csarab, az erdei füzike, a fehér hanga, a hamvas hanga, a málna, a pitypang, a szeder és a fehér here. Mindezeket a gesztenye egészíti ki, amely domináns vagy másodlagos pollenként a legtöbb mézet meghatározza.

E jellegzetes pollenösszetételben csak izolált pollenként (kevesebb mint 15 %-ban) lehetnek jelen a szántóföldi növények vagy a levendula pollenjei. Ez a követelmény hozzájárul a „Miel des Cévennes” méz hírnevéhez, mely szerint ez egy tipikus méz, amely nagyon különbözik attól, amit a szomszédos Provence-ban készítenek.

5.3. A földrajzi terület és (OEM esetében) a termék minősége vagy jellemzői közötti vagy (OFJ esetében) a termék különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője közötti okozati kapcsolat

A „Miel des Cévennes” méz egyedisége a cévenneki flóra változatosságának közvetlen következménye. E sokféleség a különböző éghajlati és geomorfológiai paraméterek együttes jelenlétének tulajdonítható, amelyek döntő hatást gyakorolnak a természetes módon növő hangák, az erdei füzike, a málna, a pitypang, a szederfélék, a fehér here és a gesztenye – a középhegységben egyedüliként elterjedt fafajta – által meghatározott tipikus növénypopulációkra.

A „Miel des Cévennes” méz emellett a méhészek szaktudásának gyümölcse, akik megismerték e terület sajátosságait, hogy olyan tipikus mézeket állítsanak elő, amelyek egyediségét a kaptárak elhelyezése és a gyűjtőterület kiválasztása, ezáltal pedig a cévenneki flóra nagy változatosságának kihasználása adja.

A „Miel des Cévennes” mézet számos mű megemlíti.

Az „Histoire de Montpellier” című mű (G. Cholvy, 1984) a helyi kereskedelmet felidézve utal a mézre: „e rövid szünetet követően ismét felbukkannak a Közel-Keletre irányuló szállítmányok, amelyekben ott van a Cévennekben és Corbières-ben készített méz, az olaj…”.

A „Miel des Cévennes” méz egyedi jellegét a „Revue du Parc national des Cévennes” (1981) is megemlíti, kifejtve, hogy e termék kedvelői „nem levendulamézet fognak fogyasztani”, hanem attól teljesen eltérő ízekkel és aromákkal fognak találkozni.

A „Miel des Cévennes” méz gyakran szerepel a helyi termékeket bemutató vagy turisztikai kiadványokban, mint a „Guide du Petit Futé” (2012) (36. o.), a „GéoGuide Languedoc” (2012), a „Guide Michelin Languedoc-Roussillon” stb. A mézet a földrajzi terület vagy azzal határos területek turisztikai hivatalainak weboldalai is kiemelik („Cévennes-Mont Lozère”, „Cévennes-Gorges du Tarn en Lozère”, „Cévennes.org”, „Cévennes-Méditerranée”, „Tourisme Gard”, „Cévennes Tourisme” stb.).

A „Miel des Cévennes” méz évek óta külön kategóriát képez a Languedoc-Roussillonban a regionális mezőgazdasági kamara által szervezett regionális mézversenyen, ami jól mutatja a termék hírnevét.

A mézet különféle ételkészítmények fontos összetevőjeként használja több cukrászati és élelmiszer-ipari vállalkozás, például az aveyroni „Maison Papillon”, amely „Miel des Cévennes” mézet tartalmazó pástétomokat készít, a bollène-i Ickowicz cég, amely ezzel a mézzel előállított kisméretű piskótákat (ún. financier-ket) értékesít, vagy éppen a lyoni „Confiserie Violette et Berlingot”, amely „Miel des Cévennes” mézzel készített medvecukrot kínál.

A „Miel des Cévennes” mézet neves séfek szerepeltetik menüjükben, többek között a két Michelin-csillagos séf, Jérôme Nutile, a nîmes-i Vatel étterem, valamint a séfek által üzemeltetett, „Militant du Goût” elnevezésű weboldal.

A „Miel des Cévennes” méz, vagy a felhasználásával készített termékek a legismertebb párizsi csemegeüzletek – mint a „La maison du miel”, a „Bellota-Bellota” vagy a „La grande épicerie de Paris” – kínálatában is szerepelnek.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(510/2006/EK rendelet (3) 5. cikk (7) bekezdés)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPMieldesCevennesV1.pdf

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.

(2) HL L 93., 2006.3.31., 12. o. A rendeletet felváltotta az 1151/2012/EU rendelet.

(3) Lásd a 2. lábjegyzetet.