EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2017.7.20. COM(2017) 383 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme – Csalás elleni küzdelem 2016. évi éves jelentés





{SWD(2017) 266 final}

{SWD(2017) 267 final}

{SWD(2017) 268 final}

{SWD(2017) 269 final}

{SWD(2017) 270 final}



2016 folyamán számos intézkedést hoztak az EU pénzügyi érdekeinek védelmét szolgáló jogi és közigazgatási keret fejlesztése céljából: ·a Tanács, az Európai Parlament és a Bizottság politikai megállapodásra jutott az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvjavaslatról; ·az Európai Ügyészség (EPPO) felállítására vonatkozó egyhangúság hiányában számos tagállam úgy határozott, hogy 2017 elején megerősített együttműködés keretében fog továbbhaladni az ügyben; ·a Bizottság az OLAF által lefolytatott vizsgálatokról szóló 883/2013 EU, Euratom rendelet alkalmazására vonatkozóan értékelést indított; ·az Európai Partnerek a Korrupció Ellen (EPAC)/az európai korrupcióellenes hálózat (EACN) elfogadta a korrupció elleni küzdelem fokozását célzó Rigai Nyilatkozatot; ·tizenhat bizottsági szervezeti egység aktualizálta csalás elleni stratégiáját; ·az OLAF sikeres tárgyalásokat folytatott az EU nemzetközi megállapodásaiba foglalandó csalás elleni rendelkezésekről; ·a Herkules III finanszírozási program támogatást nyújt a tagállami vámhatóságok és egyéb hatóságok operatív és adminisztratív kapacitásainak megerősítéséhez. Az uniós költségvetés kiadási oldalán 2016-ban jelentős előrelépés történt az EU pénzügyi érdekeinek további védelme érdekében: ·2016. január 1-jén alkalmazni kezdték az EU pénzügyi érdekeinek védelmére szolgáló korai felismerési és kizárási rendszert (EDES); ·a Bizottság a költségvetési rendelet és egyes pénzügyi ágazati szabályok („salátarendelet” által történő) felülvizsgálatát javasolta azok egyszerűbbé és rugalmasabbá tételé céljából; ·iránymutatásokat tartalmazó dokumentumokat dolgoztak ki a csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság (COCOLAF) keretében. A költségvetés bevételi oldalán a 2016-ban hozott intézkedések hozzájárultak az EU pénzügyi érdekeinek további védelméhez: ·a vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló, módosított 515/97/EK rendelet rendelkezik az EU-ba beérkező, ott továbbított és az Uniót elhagyó árukra vonatkozó információkat tartalmazó két központi adatbázisról; ·az OLAF által lefolytatott közös vámügyi műveleteket követően kibocsátott kölcsönös segítségnyújtási értesítések továbbra is jelentős információforrásul szolgálnak az adott típusú árukkal kapcsolatos ügyletek során jelentkező szabálytalanságok feltárásához; ·a dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni küzdelem továbbra is kiemelt prioritás maradt az EU és a tagállamok számára egyaránt; ·a Bizottság elfogadta az „Úton egy egységes uniós héaövezet felé – új döntések szükségeltetnek” c., héára vonatkozó, a héabevétel-kiesés leküzdésére és a csalás elleni küzdelem megerősítésére irányuló intézkedéseket meghatározó cselekvési tervet. A tagállamok által hozott csalásellenes intézkedések A tagállamok az EU pénzügyi érdekeinek védelmét és a csalás elleni küzdelmet szolgáló 80 jelentős intézkedés elfogadásáról számoltak be. A tagállamokat felkérték, hogy számoljanak be legfeljebb három csalásellenes intézkedésről. A csalás elleni küzdelem teljes ciklusát lefedő ezen intézkedések főként a megosztott irányítás alatt álló pénzeszközökhöz kapcsolódnak és a következő területekre irányulnak: ·közbeszerzés;

·szervezett bűnözés és korrupció; ·összeférhetetlenség; ·csalásellenes koordinációs szolgálat (AFCOS); ·a csalás fogalmának meghatározása; ·csalás elleni stratégia; ·csempészet megakadályozása; ·visszaélést bejelentő személyek. 2016 végéig kilenc tagállam fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát. További két tagállam 2017 elején fogadta el stratégiáját. Közbeszerzési témában is számos intézkedést hoztak, mivel a tagállamoknak 2014. évi irányelveiket 2016 áprilisáig át kellett ültetniük a nemzeti jogba. A tagállamok a korrupció és szervezett bűnözés elleni intézkedések, valamint az adóparadicsomokat megcélzó, a büntetőeljárásoknál használt e-eszközöket bevezető, csalásellenes képzéseket tartó és a csalással kapcsolatos tudatosságot növelő horizontális intézkedések elfogadásáról számoltak be. Ezenkívül a tagállamok többsége beszámolt a 2015. évi ajánlások nyomon követésére meghozott intézkedések számáról és jellegéről. A Bizottság arra ösztönöz minden tagállamot, hogy az ez évi jelentés ajánlásait is hasonló módon vegye figyelembe. Az EU költségvetését érintő csalárd és nem csalárd szabálytalanságok felderítése és bejelentése 2016-ban 19 080 (csalárd és nem csalárd) szabálytalanságot jelentettek be a Bizottságnak. Ezek összesen mintegy 2,97 milliárd EUR összeget érintettek, amelyből mintegy 2,43 milliárd EUR vonatkozik az uniós költségvetés kiadási oldalára. 2015-höz képest az észlelt szabálytalanságok száma 15 %-kal csökkent, és pénzügyi értékük 8 %-kal csökkent. 2016-ban 1 410 szabálytalanságot jelentettek be csalárdként, összesen 391 millió EUR értékben a kiadási és a bevételi oldalon együttesen. A visszafizettetésekre, pénzügyi korrekciókra és más megelőző és korrekciós intézkedésekre vonatkozó információk az éves gazdálkodási és teljesítményjelentésben találhatók, amely 2016-tól magában foglalja a Bizottság Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek címzett, az EU költségvetésének védelméről szóló korábbi éves közleményét.



1.Bevezetés Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 325. cikkének (5) bekezdése alapján a Bizottság a tagállamokkal együttműködve évente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalások és más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem terén megvalósított intézkedésekről. Az Unió és a tagállamok egyaránt felelősek az Unió pénzügyi érdekeinek védelméért és a csalás elleni küzdelemért. A tagállami hatóságok kezelik az uniós kiadások mintegy 74 %-át, és ők szedik be a tradicionális saját forrásokat (a továbbiakban: TOR). A Bizottság felügyeli mindkét területet, normákat állapít meg és ellenőrzi azok betartását. Alapvető jelentőségű, hogy a Bizottság és a tagállamok szoros együttműködést folytassanak annak biztosítására, hogy az Unió pénzügyi érdekeinek védelme eredményes legyen. Ennek a jelentésnek az az egyik fő célja, hogy a 2016. évi ezen együttműködést, valamint annak továbbfejlesztési lehetőségeit felmérje.

E jelentés összefoglalja az uniós és tagállami szinten 2016-ban meghozott csalásellenes intézkedéseket. A jelentés továbbá a nemzeti és európai szervek által az uniós kiadásokat és bevételeket érintő csalások és szabálytalanságok felderítése és bejelentése terén elért legfontosabb eredmények elemzését is tartalmazza. A jelentéstételi rendszer jelentősen hozzájárul az EU pénzügyi érdekeinek védelméhez és a csalás elleni küzdelemhez. A jelentéshez öt bizottsági szolgálati munkadokumentum kapcsolódik. 2.Horizontális csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények 2.1.Az uniós intézmények szakpolitikai kezdeményezései 2.1.1.Az EU pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvjavaslat 2016 folyamán, négy évnyi tárgyalást követően a Tanács, az Európai Parlament és a Bizottság a 2016. november 30-i háromoldalú találkozón politikai megállapodásra jutott. Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló irányelvet (az úgy nevezett PIF-irányelvet) várhatóan 2017-ben fogadják el. A tagállamoknak két év áll rendelkezésükre az irányelv nemzeti jogszabályokba történő átültetéséhez. Az irányelv megerősíti a meglévő jogi keretet azáltal, hogy harmonizálja az Unió pénzügyi érdekeit érintő bűncselekmények (csalás, korrupció, pénzmosás és hűtlen kezelés) meghatározását, valamint az ezen ügyekben alkalmazandó szankciókat és elévülési időket. Ez magában foglalja az összesen legalább 10 millió EUR értékű kárt okozó határokon átnyúló héacsalásokat. Az irányelv felváltja az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. évi egyezményt és annak jegyzőkönyveit (a továbbiakban: PIF-egyezmény) azokban a tagállamokban, ahol az irányelv kötelező erővel bír. 2.1.2.Az Európai Ügyészség létrehozására irányuló javaslat A Bizottságnak az EPPO létrehozására irányuló rendeletre vonatkozó javaslatáról szóló tárgyalások folytatódtak a Tanácsban a 2016. évi holland és szlovák elnökség keretében. A Bel- és Igazságügyi Tanács 2016. december 8-i ülésén áttekintették az egymást követő elnökségek alatt megvitatott rendelettervezet teljes szövegét. A tagállamok többsége úgy ítélte meg, hogy a szöveg jó alapot teremt a további munkához és támogatta az EPPO létrehozásának elvét. A Tanácson belüli egyhangúság hiányára tekintettel az EPPO megerősített együttműködés révén történő felállításával kapcsolatos tárgyalások 2017-ben is folytatódtak. 2.1.3.A 883/2013/EU, Euratom rendelet értékelése A Bizottság az OLAF által lefolytatott vizsgálatokról szóló 883/2013/EU, Euratom rendelet alkalmazására vonatkozóan értékelést 2016-ban is folytatta. A rendelet 19. cikkében előírt értékelést 2017. október 2-ig kell benyújtani az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. 2.1.4.A korrupció elleni uniós küzdelem 2016-ban a korrupció elleni küzdelem a gazdasági kormányzás európai szemeszterének folyamatában is prioritás maradt. Több tagállam kapott ajánlást az átláthatóság javításához vagy a korrupcióellenes erőfeszítések fokozásához szükséges, a közigazgatásban, a bíróságokon és a közbeszerzés terén teendő intézkedésekről. A Bizottság folytatta az uniós korrupcióellenes tapasztalatok megosztását szolgáló program keretében a tagállami szakértők számára rendezett műhelytalálkozó sorozatát. 2016-ban három műhelytalálkozót szerveztek olyan témákban, mint a helyi szintű közbeszerzések, politikai mentességek és a magánszektorbeli korrupció. Az OLAF szakértelmével járult hozzá számos európai és nemzetközi korrupcióellenes fórumhoz, különösen az EPAC/EACN-hez. E hálózat, amelynek elnöke 2016 novemberéig az OLAF főigazgatója volt, 2016 novemberében elfogadta a Rigai Nyilatkozatot, amely felszólította az európai döntéshozókat, hogy erősítsék meg a korrupció elleni küzdelmet. 2.1.5.Bizottsági javaslat a költségvetési rendelet és egyes pénzügyi ágazati szabályok felülvizsgálatára (salátarendelet)

2016 szeptemberében a Bizottság egyetlen jogi aktusban javaslatot tett az általános pénzügyi szabályok ambiciózus felülvizsgálatára, valamint a többéves programokkal kapcsolatos 15 jogi aktusban meghatározott pénzügyi ágazati szabályok megfelelő módosításaira. Az egyszerűbb és rugalmasabb uniós pénzügyi szabályok kialakítása során a Bizottság ügyelt arra, hogy e lépés ne gyengítse az eredményes pénzgazdálkodást, ami továbbra is alapvető célkitűzés marad. A javaslat az uniós végrehajtó partnerek által betartandó, adókikerülésről szóló szabályokat is megerősíti, valamint leszögezi, hogy az összeférhetetlenség elkerülésére vonatkozó kötelezettség teljes mértékben alkalmazandó az uniós pénzeszközök valamennyi végrehajtási módja esetén (ideértve a tagállami szinten történő végrehajtást). A javaslat megerősíti továbbá az uniós költségvetés csalással és pénzügyi szabálytalanságokkal szembeni védelmét ellátó jelenlegi rendszereket. A hibaszám csökkentése érdekében egyszerűsíti az uniós pénzügyi szabályokat az uniós pénzeszközök végrehajtásához szükséges kiadások és idő mérséklésének elősegítéséhez. Továbbá erősíti a szakpolitikák kézzelfogható hatásait és eredményeit. 2.1.6.Nemzetközi együttműködés Annak érdekében, hogy az uniós költségvetéssel szembeni csalások ellen az EU határain túl is eredményesebben lehessen fellépni, az OLAF a társulási megállapodásokhoz és a partnerségi megállapodásokhoz hasonló nemzetközi megállapodásokban foglalt csalás elleni rendelkezésekről is tárgyalásokat folytat. 2016-ban csalás elleni rendelkezéseket foglaltak az EU és Örményország közötti átfogó és megerősített partnerségi megállapodásba. Az EU és Kuba közötti politikai párbeszédről és együttműködésről szóló megállapodásba foglalt csalás elleni rendelkezésekről szóló tárgyalások is lezárultak és a megállapodást 2016. március 11-én parafáltak. A vizsgálati együttműködés uniós határokon túli megerősítésének céljával az OLAF 2016 folyamán hat igazgatási együttműködési megállapodást kötött EU-n kívüli országok partnerhatóságaival és nemzetközi szervezetekkel. 2.1.7.A Bizottság csalás elleni stratégiája (CAFS) A Bizottság fontolóra veszi a 2011. június 24-én elfogadott CAFS felülvizsgálatát. A CAFS célja a csalások megelőzésének, felderítésének és kivizsgálásának javítása és annak biztosítása, hogy a megfelelő szankcionálás, visszafizettetés és elrettentés kiemelt helyen szerepeljen a Bizottság napirendjén. A stratégiát mostanra teljes mértékben végrehajtották, ami azt jelenti, hogy valamennyi intézkedés folyamatban van vagy véglegesítésre került. A hangsúly azon ágazati stratégiákon és cselekvési terveken van, amelyek egyedi szakpolitikai területeiken lépnek fel a csalások ellen. E szemléletet megtartva az aktualizált stratégia jobban kiemelné a csalásellenes intézkedések bizottsági belső ellenőrzési rendszerekbe – és különösen a csalásellenes intézkedések végrehajtásáról szóló jelentésbe – való belefoglalását. A tervek szerint az aktualizált CAFS-ban a Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálata (továbbiakban: IAS) által 2016-ban, a „Tradicionális saját források (TOR) területén folytatott csalás elleni küzdelem teljesítménye és koordinálása” terén lefolytatott ellenőrzés eredményeinek folytatásaként külön fejezet foglalkozik majd a tradicionális saját forrásokkal. Az összes bizottsági szervezeti egység (összesen 48) szektorális csalás elleni stratégiát (AFS) dolgozott ki a felelősségi körébe tartozó szakpolitikai területen. Minden egyes ilyen stratégiát rendszeresen frissíteni kell a csalás elleni környezetben bekövetkezett változások tükrözése érdekében. A Bizottság Csalásmegelőzési és -felderítési Hálózata (a továbbiakban: FPDNet) aktualizált módszertant hagyott jóvá e stratégiák tekintetében. Ez a csalásellenes intézkedések stratégiai tervezési és programozási és nyomonkövetési ciklusba való további integrálásából állt – a csalás kockázatának azonosításától a csalás kezeléséig és nyomon követéséig. Ilyen módon a csalás elleni stratégiák a Bizottság kockázatkezelésének szerves részét képezik, miközben fenntartják a csalás által megkövetelt kiemelt figyelmet. A stratégiáját 2016-ban aktualizáló 16 bizottsági szervezeti egység arról számolt be, hogy felhasználta az aktualizált módszertant és az OLAF által biztosított, a Főigazgatóságok csalás elleni stratégiáinak kidolgozására vonatkozó iránymutatást. Az EASME példája 2016-ban a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség (a továbbiakban: EASME) felhasználta az aktualizált módszertant csalás elleni stratégiája frissítésére. Az ügynökség csalásra vonatkozó kockázatértékelése most már az éves kockázatértékelési eljárás részét képezi. Az EASME által viselt legfontosabb csalási kockázatok közé a plagizálás és kettős finanszírozás, valamint a szándékosan megnövelt vagy hamis költségigénylések tartoznak. A kockázatokat és az azokat enyhítő intézkedéseket szorosan figyelemmel kísérik az éves kockázatkezelési eljárás során. Az EASME enyhítő intézkedéseket hozott és megerősítette e kockázatok ellenőrzését, miközben figyelembe vette a költségek és hasznok elvét. Ez azt jelenti, hogy kockázatalapú ellenőrzéseket alkalmaznak és a magas kockázatú projekteket szigorúbban figyelemmel kísérik. Az EASME egyes kockázatok (pl. plagizálás) tekintetében részt vett a kutatással foglalkozó valamennyi bizottsági szervezeti egység által alkalmazott H2020 programeszközök tesztelésében. A csalás elleni stratégiák végrehajtását rendszeresen figyelemmel kísérik a Bizottság teljesítményciklusán keresztül. Figyelembe véve, hogy minden egyes szakpolitikai terület egyedi csalási jellemzőkkel rendelkezik, nem létezik egyenmegoldásokat alkalmazó megközelítés a csalás elleni küzdelem során. A Bizottság legtöbb szolgálata a csalással kapcsolatos tudatosságot erősítő tevékenységeket, pl. képzéseket és szemináriumokat szervez. 2.1.8.A Herkules program végrehajtása A Herkules III program (2014–2020) az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalások, korrupció és más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem intézkedéseit segíti elő. 2016-ban, a program végrehajtásának harmadik évében a 14,5 millió eurós költségvetést az alábbi célokra tették elérhetővé: ·a tagállami vámhatóságok és rendőrségek operatív és műszaki kapacitását megerősítő fellépések finanszírozása, valamint informatikai támogatás, ami a program költségvetésének legalább 70 %-át lefedi; ·képzési tevékenységek és konferenciák, ideértve a tagállamok és partnerországok bűnüldöző hatóságainál alkalmazott személyzet számára szervezett digitális kriminalisztikai képzést, ami a program költségvetésének mintegy 30 %-át lefedi. A Bizottsághoz (OLAF) beérkeztek a program 2014. évi elindítása óta végrehajtott tevékenységek kézzelfogható eredményeit tükröző első jelentések. A csempészett és hamisított cigaretta és dohánytermék terén jelentős sikerekről számoltak be: lefoglalásokat hajtottak végre a program által finanszírozott berendezések és képzés segítségével.

2.2.Tagállami intézkedések 2.2.1.Összegzés A tagállamokat felkérték, hogy számoljanak be legfeljebb három fő csalásellenes intézkedésről. Ezen összegzés jó áttekintést ad a tagállamok által végrehajtott csalásellenes intézkedésekkel kapcsolatos tendenciákról és prioritásokról, ugyanakkor nem teljes körű; a tagállamok ennél sokkal több intézkedést hoztak, amelyek részletesen egy kísérő dokumentumban szerepelnek. 2016-ban a tagállamok az EU pénzügyi érdekeinek védelmére és a csalás elleni küzdelemre irányuló 80 intézkedésről számoltak be a 2014–2020-as programozási időszakra vonatkozóan. A tagállami intézkedések a csalás elleni küzdelem teljes ciklusát lefedték, főként a megosztott irányítás területén, amit a közbeszerzésre, összeférhetetlenségre, a korrupcióra, a csalásellenes koordinációs szolgálatokra (a továbbiakban: AFCOS), a csalás fogalmának meghatározására, a csalás elleni stratégiára, a szervezett és pénzügyi bűnözésre és a visszaélést bejelentő személyekre vonatkozó intézkedések követtek. A csalás elleni küzdelem ciklusát tekintve a legtöbb intézkedés a megelőzéssel volt kapcsolatos, amit a felderítés, nyomozás és büntetőeljárás, visszafizettetés és szankciók követtek. Az intézkedések többsége inkább ágazati (73 %) és nem általános (27 %) jellegű volt. Az érintett ágazati intézkedések közül húsz az adócsalás terén fennálló bevételekkel (60 %) és a vámbevételekkel (40 %) volt kapcsolatos. Negyvenegy intézkedés érintett kiadásokat, a költségvetés valamennyire területére kiterjedően. 2.2.1.1.Nemzeti csalás elleni stratégiák (NAFS) 2016 végéig kilenc tagállam fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát és nyújtotta be azt a Bizottságnak. Ez meghaladja a 2015. évi értéket, ami bizonyítja az uniós és nemzeti költségvetéseket károsító csalások és szabálytalanságok elleni küzdelemmel kapcsolatos stratégiai megközelítés elfogadása iránti tagállami elkötelezettséget. A Bizottság üdvözli e fejleményeket és felszólítja az összes többi tagállamot, hogy dolgozzanak ki hasonló stratégiákat. 2.2.1.2.Csalás elleni koordinációs szolgálatok (AFCOS) Számos tagállam hozott intézkedéseket az ilyen koordinációs szolgálatok javítása érdekében, ideértve Dániát (AFCOS csalás elleni kézikönyvvel), Franciaországot (nemzeti csalás elleni stratégia), Horvátországot (a csalás megelőzésének előmozdítására vonatkozó menedzsment módszertan), Lettországot (2017–2019 közötti műveleti stratégia és cselekvési terv), Máltát (csalásmegelőzési tevékenységek más AFCOS-okkal együtt), Hollandiát (AFCOS-csapat létrehozása) és Finnországot (AFCOS nemzeti hálózat elindítása). 2.2.1.3.Közbeszerzés A közbeszerzésre vonatkozóan számos intézkedést hoztak, mivel a tagállamoknak 2016 áprilisáig át kellett ültetniük a 2014/23/EU, a 2014/24/EU és a 2014/25/EU irányelvet nemzeti jogukba. Tíz tagállam jelentette, hogy intézkedéseket hozott a közbeszerzéssel kapcsolatos nemzeti jogszabályai uniós joggal való harmonizációja érdekében. Tizenegy tagállam még nem ültette át teljes mértékben a három közbeszerzési irányelvet. 2.2.1.4.Egyéb Belgium, Franciaország, Litvánia, Románia, Szlovénia és a Cseh Köztársaság korrupció és szervezett bűnözés elleni intézkedésekről számolt be 2016-ban. Számos egyéb intézkedésről számoltak be az alábbi tagállamok: Belgium (adóparadicsomok célbavétele), Spanyolország (továbbfejlesztett csalásfelderítés), Franciaország (a visszaélést bejelentő személyek védelme), Horvátország (csalásellenes képzés), Olaszország (ellenőrző kampányok), Litvánia (büntetőeljárásoknál használt e-eszköz), Magyarország (csalásellenes képzés és több együttműködés), Hollandia (csalással kapcsolatos tudatosság) és Ausztria (számlák központi nyilvántartása). 2.2.2.A 2015-es ajánlások végrehajtása Az EU pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 2015. évi éves jelentésében a Bizottság a következő ajánlásokat tette a tagállamok részére: a)találják meg a megfelelő egyensúlyt a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése és az EU pénzügyi érdekeinek védelme között; cseréljenek tapasztalatot a vámkezelés során felderített csalásokról vagy szabálytalanságokról; szorosan működjenek együtt egymással a vámkezelés utáni ellenőrzésekkel kapcsolatosan, és a kapott információkat foglalják bele a CRMS, az AFIS vagy az OWNRES rendszeren keresztül a kockázatkezelésbe; b)adaptálják vámellenőrzési stratégiáikat, figyelembe véve az önkéntes bevallások eredményeit; c)javítsák tovább a szabálytalanságkezelő rendszeren (a továbbiakban: IMS) keresztül benyújtott, szabálytalanságok bejelentésével kapcsolatos információk minőségét; d)ellenőrző tevékenységeik tervezését és összpontosítását kockázatelemzésre és IT-eszközök és olyan eszközök használatára alapozva végezzék, mint az ARACHNE, az IMS és a csalásra vonatkozó kockázatértékelő eszköz.

Egyes tagállamok arról számoltak be, hogy megvalósították a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése és az EU pénzügyi érdekeinek védelme közötti egyensúlyt; más tagállamok intézkedéseket hajtanak végre az egyensúly biztosítása érdekében. Tizennyolc tagállam továbbított más tagállamokból vagy bizottsági szervezeti egységektől kapott információt illetékes nemzeti szerveihez kockázatelemzés és -értékelés céljából. Több tagállam jelentette, hogy fontolóra vette az önkéntes bevallások formájában megszerzett információk ellenőrzéséhez szükséges alkalmazottak és erőforrások éves tervezésének módosítására vonatkozó bizottsági ajánlást. Számos tagállam arról számolt be, hogy ezeket az információkat belefoglalta a kockázatelemzésbe és -kezelésbe a kockázat minimalizálása és annak vámkezelést követő ellenőrzés során való alkalmazása érdekében. Az a hat tagállam, amelynek a Bizottság kifejezetten csalásfelderítési és/vagy jelentéstételi rendszereik megerősítését ajánlotta, beszámolt az elért előrehaladásról. Franciaország és Litvánia ismertette a szabálytalanságok jelentésének javításával kapcsolatban meghozott intézkedéseket. Spanyolország megjegyezte, hogy a bejelentett szabálytalanságok száma a felderítési rendszer hatékonysága miatt megnövekedett. A kockázatelemzési és IT-eszközök (ARACHNE, IMS és csalásra vonatkozó kockázatértékelő eszköz) használatával kapcsolatban egyes tagállamok arról számoltak be, hogy ezen eszközök közül egyeseket saját eszközeikkel együtt használnak, míg más tagállamok arról számoltak be, hogy főként saját alternatív eszközeiket használják. Az IMS rendszert minden olyan tagállam széles körben használja, amely információt nyújtott be ezen ajánlás tárgyában. 2.3.A feltárt szabálytalanságokkal és csalással kapcsolatos statisztikai összesítés 2016-ban 19 080 (csalárd és nem csalárd) szabálytalanságot jelentettek be a Bizottságnak, ami 15 %-kal volt kevesebb a 2015. évinél. Ezek összesen mintegy 2,97 milliárd EUR-t érintettek, ami 8 %-kal volt alacsonyabb, mint az előző évben. A szabálytalanság feltárása azt jelenti, hogy az érintett szabálytalan pénzösszegek visszafizettetése érdekében korrekciós intézkedéseket hoztak és csalás gyanúja esetén büntetőeljárást indítottak. 2.3.1.Feltárt csalárd szabálytalanságok A csalárdként bejelentett szabálytalanságok (ez magában foglalja a csalásgyanús eseteket és a megállapított csalásokat is) száma és az érintett összegek nem tekinthetők összefüggésben állónak az uniós költségvetésre kiható csalások szintjével. A csalárdként bejelentett szabálytalanságok inkább azt jelzik, hogy hány potenciális csalási esetet derítenek fel a tagállamok és az uniós szervek. 2016-ban 1 410 szabálytalanságot jelentettek be csalárdként (azaz az összes feltárt és bejelentett szabálytalanság 6 %-át), összesen 391 millió EUR értékben (ami a szabálytalanságok által érintett teljes pénzösszeg 13 %-át jelenti) a kiadási és a bevételi oldalon együttesen. Az egyes ágazatok között különbségek állnak fenn, amint azt az 1. táblázat is mutatja. A 2016-ban csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma 2015-hez képest kis mértékben, 3 %-kal, míg pénzügyi hatásuk 39 %-kal csökkent. Az utolsó 5 évet (2012–2016) tekintve a csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma keveset változott 2013 óta: 2016-ban 14 %-kal volt több, mint 2012-ben, ami 4 %-kal az ötéves átlag alatt van. A pénzügyi hatás azonban jelentős mértékben ingadozik, mivel a szóban forgó összegeket a nagyon nagy összegeket érintő egyedi esetek befolyásolják. Az elmúlt öt év általános tendenciáit az 1. ábra mutatja be. A bevétel és kiadás közti éves ingadozás mértékében kisebb különbségek vannak. A 2016-ban bejelentett valamennyi csalárd szabálytalanság tagállamok és költségvetési ágazatok szerinti bontása az 1. mellékletben található. 2.3.2.Feltárt és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok

2016-ban a Bizottságot 17 670 nem csalárdként bejelentett szabálytalanságról értesítették (ez mintegy 15 %-kal kevesebb, mint 2015-ben). Az adatok minden szektorban alacsonyabbak, kivéve a közvetlen kiadást. A pénzügyi hatás majdnem változatlan mértékű (2,58 milliárd EUR), amint az a 2. táblázatban látható. A 2016-ban bejelentett összes nem csalárd szabálytalanságot a 2. melléklet mutatja tagállamok és költségvetési ágazatok szerinti bontásban. 3.Csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények — Bevétel 3.1.Az uniós intézmények csalásellenes intézkedései a bevételi oldalon 3.1.1.Kölcsönös közigazgatási segítségnyújtás — az 515/97/EK rendelet 3.1.1.1.Jogalkotási fejlemények A vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló 515/97/EK rendeletet módosító (EU) 2015/1525 rendelet rendelkezik az EU-ba beérkező, ott továbbított és az Uniót elhagyó árukra vonatkozó információkat tartalmazó két központi adatbázis létrehozásáról. Ezen adatbázisok 2016. szeptember 1-jén kezdték meg működésüket. Ezenkívül 2016 folyamán a következő jogi aktusokat fogadták el a kölcsönös vámügyi segítségnyújtás előmozdítása érdekében: (EU) 2016/757 felhatalmazáson alapuló rendelet, (EU) 2016/345 végrehajtási rendelet és (EU) 2016/346 végrehajtási rendelet. 3.1.1.2.Az 515/97/EK rendelet 43b. cikkének végrehajtása Az (EU) 2015/1525 rendelet új, 43b. cikket vezetett be, amely megköveteli, hogy a Bizottság mérje fel a konténerállapot-üzenetekre (a továbbiakban: CSM) vonatkozó nyilvántartás és a behozatali, kiviteli és továbbítási (a továbbiakban: IET) nyilvántartás nem kizárólag a jövedéki termékekre korlátozott kiviteli adatokkal való kibővítésének szükségességét. A Bizottságnak továbbá fel kell mérnie, hogy ki lehet-e terjeszteni a szállítási nyilvántartásban szereplő adatok körét az áruk szárazföldi és légi behozatalára, kivitelére és továbbítására vonatkozó adatok felvételével. Mivel e nyilvántartások csak 2016. szeptember 1-jén kezdték meg működésüket, e szakaszban még korai lenne az adatok más kategóriáival kibővíteni őket. Mindazonáltal a Bizottság jelenleg folytatja az értékeléseket, kiemelt figyelmet szentelve a további kiviteli adatok hozzáadott értékének. E tekintetben folyamatban vannak a belső konzultációk, valamint a tagállami hatóságokkal folytatott konzultáció. Ami a szállítási nyilvántartás más szállítóeszközökkel való kiterjesztésének megvalósíthatóságát illeti, az 515/97/EK rendelet már jogi alapot szolgáltat az adatfogadáshoz. A hangsúly jelenleg a kiegészítő adatforrások azonosításán van, a lehetőségek szerint az Importellenőrzési Rendszer (a továbbiakban: ICS) II projekt keretében összegyűjtött adatokat is felhasználva. A Bizottság megállapításait a következő PIF-jelentésben terjeszti elő. 3.1.1.3.A Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) Az AFIS az OLAF által közös műszaki infrastruktúra felhasználásával működtetett csalás elleni alkalmazások hálózata. Számos közigazgatás és az EU pénzügyi érdekeinek védelmében érintett egyéb felhasználó számára fontos IT-eszköz. Az AFIS jelentős mértékű méretgazdaságosságot és a szinergiákat tesz lehetővé az érintett IT-szolgáltatások és eszközök széles körű és sokszínű csoportjának kialakítása, fenntartása és működtetése tekintetében, amelyek célja: ·a csalásokkal kapcsolatos információk illetékes nemzeti és uniós közigazgatások közötti időszerű és biztonságos cseréje; ·a releváns adatok tárolása és elemzése. Az AFIS két fő területet fed le: ·kölcsönös segítségnyújtás vámügyekben; ·szabálytalanságkezelés. 2016 végére az AFIS-nak 8 700 regisztrált végfelhasználója volt több, mint 1 800 illetékes tagállami, EU-n kívüli partnerországbeli szolgálat, nemzetközi szervezet, bizottsági szervezeti egység és más uniós szerv részéről. 2016-ban az AFIS-felhasználók 16 900 mail üzenetet váltottak. Összesen 13 800 esetet tettek közzé az AFIS kölcsönös segítségnyújtási adatbázisaiban és moduljaiban.

Az AFIS platform keretében működtetett szabálytalanságkezelő rendszer (IMS) 43 600 új szabálytalanságra vonatkozó közlést kapott tagállamoktól és tagjelölt országoktól. A módosított 515/97/EK tanácsi rendeletben előírt két új IT-rendszer is megkezdte működését: ·a konténerállapot-üzenetekre (CSM) vonatkozó nyilvántartás; ·a behozatali, kiviteli és továbbítási (IET) nyilvántartás. Az AFIS 182 millió konténerállapot-üzenetet fogadott 2016 folyamán. Az IET nyilvántartás az áruk behozatalára és továbbítására, valamint a jövedéki termékek kivitelére vonatkozó nyilatkozat adatait tartalmazza. Közel 2 millió kiviteli nyilatkozatot és kapcsolódó üzenetet dolgoztak fel. A tranzitinformációs adatbázisba (ATIS) 6,7 millió új tranzitszállítmányról érkezett információ. Ezek a behozatali, kiviteli és továbbítási nyilvántartásban is elérhetőek. Az AFIS-t az információk biztonságos elérésére és cseréjére használták fel tizenegy közös vámügyi művelet során (lásd a következő szakaszt). 3.1.1.4.Közös vámügyi műveletek (JCO) A közös vámügyi műveletek olyan rövid, összehangolt és célzott műveletek, amelyeket a vámhatóságok az áruk határokon átnyúló illegális kereskedelme elleni küzdelem jegyében hajtanak végre. Az OLAF 12 közös vámügyi műveletet és egyéb operatív fellépést koordinált, illetve valósított meg a tagállamokkal együtt. Egy közös vámügyi műveletet a Vámigazgatások Világszervezete szervezett az OLAF hírszerzési támogatása mellett. Az OLAF által finanszírozott négy közös vámügyi műveletet négy tagállammal együtt szerveztek. A nagyszámú résztvevővel folytatott közös vámügyi műveletekkel kapcsolatos koordináció megkönnyítése érdekében az OLAF: ·hírszerzést, technikai és/vagy pénzügyi támogatást nyújtott; ·az AFIS-hoz biztonságos hozzáférést és azon keresztül információcserét biztosított; ·az érintett hatóságok számára hozzáférhetővé tette állandó operatív koordinációs helyiségét. A 12 közös vámügyi művelet és egyéb fellépés közül a következők emelkednek ki: A Magnum közös vámügyi művelet az EU keleti határán keresztül közúton uniós területre szállított dohánytermékek csempészetére irányult. Ezt a műveletet az észt vámhatóság és az OLAF koordinálta, öt tagállam részvételével. Közel 11 millió csempészett cigarettát foglaltak le a művelet során. A Warehouse III közös vámügyi művelet a jövedéki termékek (dohánytermékek, ásványi olaj/tüzelőanyag és bizonyos alkoholok) csempészetét, illetve adó- és jövedékiadó-felfüggesztéses eljárás alól való kivonását vette célba. Ezt a műveletet a finn vámhatóság és az OLAF koordinálta, valamennyi tagállam részvétele és az Europol támogatása mellett. A művelet eredményeinek értékelése még folyamatban van. Az Orion közös vámügyi művelet célja az Unión kívüli országokból származó és a 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárás alkalmazásával szabad forgalomba bocsátott áruk voltak. A műveletet a görög vámhatóság és az OLAF koordinálta 23 tagállam vámhatóságainak részvétele és az adóhatóságokkal való szoros együttműködés mellett. Az Europol támogatta a műveletet. E közös vámügyi művelet eredményeképpen a vámhatóságok sok esetben az importáruk alulértékelését és téves besorolását tárták fel, valamint számos, a vámok és héa kijátszása érdekében „eltűnő” csalárd kereskedőt lepleztek le. A Wafers közös vámügyi művelet célpontjában az Ázsiából postai úton/expressz kézbesítő vállalatok révén az Unióba behozott hamisított félvezetők voltak. A művelet eredményeinek értékelése még folyamatban van. Ezt a műveletet a holland vámhatóság és az OLAF koordinálta, 12 tagállam részvétele és az Europol támogatása mellett, szoros együttműködésben az iparággal. Kerguelen, Kiribati, Killick, Kheops és Pascal műveletek — Ezeknek a francia vámhatóság által koordinált regionális tengerfelügyeleti műveleteknek a célja az érzékeny áruk illegális tengeri kereskedelmének feltárása volt az Atlanti-óceánon és a Földközi-tengeren. A műveletek több, mint 8 tonna hasis és 400 kg kokain lefoglalását, valamint 17 személy őrizetbe vételét eredményezték.

A Hansa együttes fellépést az Europollal együttműködésben és az OLAF támogatása mellett az Egyesült Királyság vámhatósága szervezte, és a fellépés az illegális jövedéki termékek – elsősorban cigaretta – belső mozgására irányult. A végső értékelés még folyamatban van. A francia vámhatóság által, az OLAF-fal együttműködésben szervezett Octopus művelet a 42-es eljáráskóddal végzett vámeljárással kapcsolatos bevételi csalásra irányult, és elősegítette különböző csalárd vállalatok, valamint nagy összegű hiányzó vám és héa feltárását. A fokozott ellenőrzések eredményeképpen több, mint 6 000 hamisított tételt foglaltak le. A Vámigazgatások Világszervezete által az OLAF részvételével szervezett Gryphon II művelet a dohánytermékek tiltott kereskedelme ellen indult. A művelet eredményeképpen 729 millió cigarettát, 287 000 szivart és 250 tonna egyéb dohányterméket, valamint a cigaretta gyártásához használt gépek alkatrészeit, nagy tömegű készpénzt és több, mint 12 millió adózárjegyet foglaltak le. 3.1.2.Kölcsönös segítségnyújtás és csalás elleni rendelkezések a nemzetközi megállapodásokban Az 515/97/EK rendelet 19. cikkének keretében a csalásra és szabálytalanságokra vonatkozó információ harmadik országokkal történő cseréjéhez jogalapot biztosító hatályos kölcsönös közigazgatási segítségnyújtási megállapodások jegyzéke az alábbi partnerekkel került kiegészítésre 2016-ban: Kazahsztán, Elefántcsontpart, Ghána és Koszovó*. Ezenkívül Örményországgal lezárták az előző megállapodás aktualizálására vonatkozó tárgyalásokat. Érdemi előrelépés történt a Mercosurral (Argentína, Brazília, Paraguay és Uruguay) folyó tárgyalások terén is. Az EU továbbá előrehaladást ért el a csalásellenes záradékok Japánnal, az Egyesült Államokkal, Mexikóval, a Mercosurral és Tunéziával kötött szabadkereskedelmi megállapodásokba való beillesztésével kapcsolatban folyamatban lévő tárgyalások során is. 3.1.3.A dohánytermékek illegális kereskedelme elleni küzdelem A Bizottság jelenleg vizsgálja felül a „Határozottabb fellépés a cigarettacsempészet és a dohánytermékek illegális kereskedelmének egyéb formái ellen – Átfogó uniós stratégia” című 2013. évi bizottsági közlemény előzetes eredményeit, amit egy átfogó cselekvési terv is kísért. 2017 májusában közzétették az azóta meghozott legfontosabb intézkedéseket áttekintő előrehaladási jelentést, a dohánytermékek illegális piacáról szóló elemzést, valamint a további észrevételekre és fellépésekre vonatkozó javaslatokat. 3.1.4.A héacsalás elleni küzdelem A Bizottság 2016. április 7-én elfogadta az „Úton egy egységes uniós héaövezet felé – új döntések szükségeltetnek” cselekvési tervet. A cselekvési terv 20 intézkedést határozott meg a héabevétel-kiesés megoldására és a csalások leküzdésére, és javaslata szerint az ideiglenes héa-rendszer úgy nevezett csalárd kereskedők útján elkövetett, Közösségen belüli adócsalásoknak való jelenlegi kitettségét a rendeltetési hely elvén alapuló végleges héa-rendszer felállításával, valamint a héabevétel-kiesés megoldása érdekében elfogadott sürgetőbb intézkedések végrehajtásával kezelnék. A héabevétel-kiesésről szóló, 2016-ban közzétett jelentés 159,5 milliárd EUR héabevétel-kiesést tárt fel. A Fiscalis program keretében felállítottak egy szakértői csoportot, hogy a tagállamok ki tudják cserélni a héacsalás miatti bevételkiesés mérésével kapcsolatos bevált gyakorlataikat. A Bizottság 2016. december 21-én elfogadta az általános fordított adózási mechanizmus (GRCM) ideiglenes alkalmazását bizonyos számú tagállam kérelme esetében lehetővé tevő javaslatot. A csalási módszerek hatékonyabb felderítése érdekében a tagállamok és a Bizottság folytatták az Eurofisc hálózat tevékenységeinek ösztönzésével kapcsolatos új módszerekről szóló megbeszéléseiket. A héa területén Norvégiával kialakítandó közigazgatási együttműködésre és behajtási segítségnyújtásra vonatkozó uniós megállapodásról folytatott tárgyalásokat lezárták és a megállapodást előreláthatólag 2017-ben aláírják. 3.2.A tagállamok csalásellenes intézkedései a bevételi oldalon A legtöbb tagállam a vámcsalások elleni küzdelmet szolgáló intézkedésekről számolt be. Dánia és Franciaország nemzeti kockázatelemzésről számolt be; Olaszország és Portugália nemzeti vámügyi kockázatértékelésről számolt be; míg Ausztria és Szlovénia nemzeti vámellenőrzési stratégiáról tett jelentést. Bulgária, Görögország és Finnország a szervezett bűnözés és pénzügyi bűnözés, valamint a csempészet elleni küzdelmet szolgáló intézkedésekről számolt be. Bulgária, a Cseh Köztársaság, Írország, Lettország és Lengyelország az adóelkerülés és héacsalás elleni küzdelmet szolgáló intézkedésekről tett jelentést. 3.3.A feltárt szabálytalanságokkal és csalásokkal kapcsolatos statisztika a bevételi oldalon 3.3.1.Feltárt csalárd szabálytalanságok A csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma 2016-ban 513 volt (az FFL 11 %). Ez 32 %-kal alacsonyabb, mint az ötéves átlag (a 2012–2016 közötti időszakban átlagosan 749 szabálytalanságot tártak fel). A becsült és megállapított tradicionális saját források érintett összege (83 millió EUR, 15 %-os FAL) 2016-ban 30 %-kal volt alacsonyabb, mint az ötéves átlag (119 millió EUR). A csalás elleni szolgálatok vizsgálatai és a vámhatóságok által az áruk vámkezelésével egyidejűleg végzett vámellenőrzések a csalárd ügyek felderítésének egyformán sikeres módjai voltak. Ami az összegeket illeti, a csalásellenes szolgálatok vizsgálatai bizonyultak a legsikeresebbeknek.

Az Egyesült Királyságban feltárt, tradicionális saját forrásokból származó bevételt érintő alulértékelési esetek A bizottsági szolgálatok tradicionális saját forrásokra vonatkozó, az Egyesült Királyságban végzett 2016. novemberi vizsgálatai jelentős hiányosságokat tártak fel a textiltermékek és lábbelik alulértékelt importjának kezelésével és ellenőrzésével kapcsolatban. Az OLAF 2017 márciusában is elvégzett egy vizsgálatot a Kínai Népköztársaságból az Egyesült Királyságba behozott textiltermékek és lábbelik alulértékelésével kapcsolatban. A jelentés megállapította, hogy nem hoztak megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák a Kínából szisztematikusan alulértékelt áron behozott textiltermékek és lábbelik EU-ba történő bejutását az Egyesült Királyságon keresztül. Ez 2013 és 2016 között igen jelentős veszteséget okozott az uniós költségvetés számára. A költségvetési főigazgató ezen elemek miatt a 2016-os éves tevékenységi jelentésben fenntartással élt az Egyesült Királyság által 2013 óta az uniós költségvetésbe befizetett tradicionális saját források összegének pontatlanságát illetően. A Bizottság az Egyesült Királysággal együtt nyomon követi ellenőrzése és az OLAF-jelentések megállapításait. Amennyiben az Egyesült Királyság nem hoz megfelelő korrekciós intézkedéseket, a Bizottság minden megfelelő intézkedést meghoz az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében, ideértve adott esetben a Szerződések által előírt jogi lépéseket. 3.3.2.Feltárt és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok A nem csalárdként bejelentett esetek száma 4 134 volt, ami 9 %-kal elmarad az ötéves átlagtól (4 532 2012–2016 között). A becsült és megállapított tradicionális saját források érintett összege 454 millió EUR volt, ami 28 %-kal magasabb az ötéves átlagnál (355 millió EUR). Habár a csalárd és nem csalárd esetek teljes száma a 2015. évi 5 514-ről 2016-ra 4 647-re esett (16 %-os csökkenés), a tradicionális saját források teljes érintett összege 445 millió EUR-ról 537 millió EUR-ra emelkedett (21 %-os növekedés). A nem csalárd szabálytalanságokat elsősorban vámkezelés utáni ellenőrzések révén tárták fel. A csalások és szabálytalanságok 2016-ban pénzügyi szempontból a legnagyobb mértékben a szolárpaneleket érintették. Nagyon sok esetben a szolárpanelekkel kapcsolatos szabálytalanságokat az OLAF által kibocsátott kölcsönös segítségnyújtási értesítést követően derítették fel. Ez kiemeli az OLAF által lefolytatott vizsgálatok szabálytalanságok felderítésében betöltött jelentőségét. 3.3.3.Az Európai Csalás Elleni Hivatal által elért eredmények Az OLAF 40 vizsgálatot indított a behozatali vámok feltételezett kijátszása miatt. 30 vizsgálati ügyet zárt le és 71 pénzügyi ajánlást tett az EU nemzeti vámhatóságai számára az elkerült vámok visszafizettetését illetően, 103,7 millió EUR értékben. Nyolc igazságügyi eljárásra irányuló ajánlást küldött az EU nemzeti igazságügyi hatóságainak. 4.Szektorális csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények — Kiadás 4.1.Mezőgazdaság — Szektorális csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények 4.1.1.Mezőgazdaság — Tagállami csalásellenes intézkedések Hét tagállam jelentette, hogy a mezőgazdasági alapokhoz kötődő csalásellenes intézkedéseket hozott az alábbiak szerint: Németország csalásellenes képzést szervezett, Görögország a csalás megelőzését szolgáló intézkedéseket fogadott el, Luxemburg a mezőgazdaság területén fennálló csalások felderítésére összpontosított, Lengyelország csalással kapcsolatos kockázatelemzést végzett a mezőgazdaság területén, Szlovénia számítógépesített számviteli rendszert vezetett be, Szlovákia új belső eljárásokat és ellenőrző listákat vezetett be és az Egyesült Királyság szektorális csalás elleni stratégiákat hajtott végre. 4.1.2.Mezőgazdaság — A feltárt szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika A közös agrárpolitikát (KAP) két alapból finanszírozzák, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA — a KAP költségvetésének körülbelül 80 %-a) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA — a fennmaradó 20 %), amelyek különbözőképpen működnek. Az EMGA éves megvalósítású, míg az EMVA többéves programokat finanszíroz. Az EMGA-t két fő területre lehet osztani: mezőgazdasági termelőknek történő közvetlen kifizetések és piactámogatási intézkedések. A feltárt és a tagállamok által a Bizottság számára bejelentett szabálytalanságok elmúlt ötéves tendenciája tükrözi e különbségeket: míg az EMGA görbéje egyenletes, az EMVA tükrözi a többéves ciklust. A tagállamok által feltárt szabálytalanságok mintája megerősíti az EMVA-befektetések magasabb eredendő kockázatát. A piactámogatási intézkedésekhez kapcsolódó feltárt szabálytalanságok azonban azt is jelzik, hogy e területen többet lehetne tenni. 4.1.2.1.Feltárt csalárd szabálytalanságok

A tagállamok által az elmúlt öt év során csalárdként bejelentett szabálytalanságok 60 %-a érinti az EMVA-t és 40 %-a az EMGA-t. Az FFL 12,5 %, míg az FAL 24 %. Az EMVA esetében a leggyakrabban észlelt modus operandi a hamis vagy hamisított dokumentáció felhasználása volt. Ugyanakkor az elmúlt két évben az „etika és integritás” megsértésével kapcsolatos esetek (a „korrupció” és „összeférhetetlenség” eseteit is magában foglaló kategória) száma nőtt. 2016-ban gyakran észleltek ilyen eseteket, amelyek számos EMVA-program decentralizált irányítási struktúrájával lehetnek kapcsolatosak. Másrészt az, hogy ilyen sok esetet tártak fel és jelentettek be, azt jelenti, hogy a tagállamok egyre nagyobb figyelmet fordítanak ezekre a kérdésekre. Az EMVA keretében észlelt csalárd szabálytalanságok az elmúlt öt évben a kifizetések 0,5 %-át tették ki. Az EMGA esetében az elmúlt 5 év csalárd szabálytalanságai a költségvetési kötelezettségvállalások kisebb részét tették ki, mint az EMVA esetében. A közvetlen kifizetésekre gyakorolt hatás 0,03 %. A helyzet mindazonáltal különbözik a piaci intézkedések tekintetében (amelyek az EMGA kötelezettségvállalásainak mindössze 7 %-át teszik ki): a kifizetésekre gyakorolt hatás 1,1 %. Az érintett fő intézkedések az alábbiak: „gyümölcs- és zöldségfélék”, „szőlészeti-borászati termékek” és „sertéshús, tojás, baromfi, méhészet és egyéb állati termékek”. A bejelentett pénzügyi összegek főként a Bizottság által a saját ellenőrzéseiket követően a tagállamokra rótt jelentős pénzügyi korrekciókat tükrözik. A nemzeti hatóságoknak vissza kell fizettetniük a kedvezményezettekkel a jogtalanul kifizetett összegeket. Ez azt mutatja, hogy a bizottsági ellenőrzések miatt az általános rendszer megfelelően működik, de a tagállamok e területen többet tehetnének a kiadások szabályszerűségének és jogszerűségének biztosítása érdekében. Az EMGA esetében a leggyakrabban észlelt modus operandi kategóriák a „hamis vagy meghamisított nyilatkozatok, igazoló dokumentumok, támogatási kérelem” és a „fiktív termékekről, fajtákról és/vagy földről tett nyilatkozat”, ami összhangban van az előző évekkel. 4.1.2.2.Feltárt és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok Nem csalárd szabálytalanságokkal kapcsolatos tendenciák a 4.1.2. szakaszban leírtak szerint alakultak. Az EMGA-kiadások tekintetében ismételten jelentős különbség áll fenn a közvetlen kifizetések és a piaci intézkedések között. Míg az előző esetében a kifizetésekre gyakorolt hatás az elmúlt öt évben 0,07 % volt, az utóbbi esetében ez az érték 1,5 %. Az EMVA tekintetében a nem csalárd szabálytalanságok 2012–2016 közötti kifizetésekre gyakorolt hatása 2,1 %. 4.1.2.3.Az Európai Csalás Elleni Hivatal által elért eredmények Az OLAF pénzügyi ajánlásai az elmúlt öt év során stabilan évi 60 millió EUR körül voltak. 4.2.Kohéziós politika és halászat — Szektorális csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények 4.2.1.Kohéziós politika és halászat — Tagállami csalásellenes intézkedések A legtöbb tagállam beszámolt arról, hogy e területen intézkedéseket fogadott el: Belgium az összeférhetetlenség, Bulgária a szabálytalanságok és az ARACHNE kezelése, Dánia a feltételezett csalási ügyek kezelése, Németország az Európai Szociális Alap irányítási és kontrollrendszere, valamint az Európai Regionális Fejlesztési Alappal kapcsolatos csalási kockázatok önértékelése, Írország az ERFA-hoz kötődő csalásellenes intézkedések, Finnország a kedvezményezettek információs rendszerei, Horvátország a szabálytalanságok kezelése, Olaszország a halászattal kapcsolatos csalások megelőzése, Ciprus a csalási kockázatokkal kapcsolatos önértékelési eszköz, Luxemburg az ARACHNE és a csalási kockázatokkal kapcsolatos önértékelési eszköz, Málta a szabálytalanságok bejelentése, Ausztria az ellenőrzési eljárás, Lengyelország a közbeszerzési eljárás IT-eszközei, Szlovénia a számítógépesített számviteli rendszer, Finnország a csalásellenes képzés és Svédország a gazdasági bűnözés és kockázatelemzés vonatkozásában. 4.2.2.Kohéziós politika és halászat — A feltárt szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika Az egyéb költségvetési ágazatokkal összehasonlítva a kohéziós politika jóval összetettebb elemzést igényel, mivel a beérkezett információk (bejelentett szabálytalanságok) különböző szabályok hatálya alá tartozó programozási időszakokhoz kapcsolódnak. A programozási ciklusok továbbá több évre szólnak és ez jelentősen befolyásolja a mögöttes tendenciákat. Az alapok kezelésének hasonlósága miatt a halászatot és kohéziós politikát együtt elemezzük. 2016-ban 8 497 szabálytalanságot tártak fel és jelentettek be (22 %-kal kevesebb, mint 2015-ben, de 25 %-kal több, mint az elmúlt öt év átlaga). Ezek négy különböző programozási időszakra vonatkoznak: a legnagyobb rész a 2007–2013 közötti programmal (97 %) kapcsolatos, és csak 115 szabálytalanság kötődik a 2014–2020 közötti programhoz. 2016-ban a szabálytalanságok által érintett pénzügyi összeg 2,06 milliárd EUR-ra rúgott, és meglehetősen stabil maradt (5 %-kal kevesebb, mint 2015-ben és 8 %-kal több, mint az elmúlt öt év átlaga). A tendenciákban nem tapasztaltak jelentős elmozdulást az előző évekhez képest a feltárt szabálytalanságok típusai, valamint az észlelések és bejelentések hatékonyságának vonatkozásában.

4.2.2.1.Feltárt csalárd szabálytalanságok 407 csalárd szabálytalanságot tártak fel és jelentettek be, ami 4 %-kal haladja meg a 2015. évi értéket, miközben 17 %-kal több, mint az elmúlt öt év átlaga. A bejelentett szabálytalanságok nagy része a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozott, ezért az ezévi elemzés az egész programozási ciklusra összpontosított. A teljes időszak alatt 1 750 csalárd szabálytalanságot tártak fel és jelentettek be a nemzeti hatóságoknak, 1,48 milliárd EUR értékben, miközben a csalások észlelési aránya 0,42 % volt. Az észlelési arány magasabb a „konvergencia” célkitűzéshez hozzájáruló programok esetében. Ezzel szemben az észlelési arány kirívóan alacsony (0,1 %) az európai területi együttműködési programok esetében. A legmagasabb csalásmutatókkal rendelkező prioritási területek az alábbiak: „Idegenforgalom”, „Kutatás és technológiai fejlesztés (K+TF)”, „Közlekedés”, „Szociális infrastruktúrába való beruházás” és „Halászati technikai segítségnyújtás”. 4.2.2.2.Feltárt és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok 8 090 nem csalárd szabálytalanságot tártak fel és jelentettek be, ami közel 23 %-kal kevesebb, mint 2015-ben, tovább 26 %-kal több, mint az elmúlt öt év átlaga. A 2007–2013 közötti programozási időszak során 35 360 nem csalárd szabálytalanságot tártak fel és jelentettek be mintegy 7,3 milliárd EUR értékben; a szabálytalanságok észlelési aránya 2,1 % volt. A legmagasabb mutatókkal bíró prioritási területek ugyanazok, mint a csalárd szabálytalanságok esetében. 4.2.2.3.Az Európai Csalás Elleni Hivatal által elért eredmények Az OLAF pénzügyi ajánlásainak nagy része a kohéziós politikára vonatkozik. Az OLAF 353 millió EUR visszafizettetését javasolta. 4.3.Közvetett irányítás (előcsatlakozás) — Szektorális csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények 4.3.1.Közvetett irányítás (előcsatlakozás) — A feltárt szabálytalanságokra és csalásokra vonatkozó statisztika A közvetett irányítással kapcsolatos szabálytalanságok elemzése az előcsatlakozási támogatási eszközökre összpontosít. A bejelentett szabálytalanságok két fő időszakra vonatkoznak. A 2004-es és 2007-es bővítési hullámokra való felkészülést megcélzó, 2000–2006 közötti előcsatlakozási támogatási (PAA) programok, valamint az európai szomszédságpolitika keretében felhasznált 2007–2013 közötti előcsatlakozási támogatási eszközök (IPA), amelyek főként a balkáni országokat és Törökországot célozták meg. A bejelentett szabálytalanságok száma összességében nem változott 2015 óta, míg az elmúlt öt évben (2012–2016) folyamatosan csökkenő tendencia volt megfigyelhető a legutóbbi bővítési hullámokhoz kötődő kezdeményezések kivezetése miatt. 2016-ban mindössze nyolc – 2 millió EUR-t érintő – szabálytalanságot jelentettek be az előcsatlakozási támogatással kapcsolatban; 111 – 8,3 millió EUR-t érintő – szabálytalanságot jelentettek be az előcsatlakozási támogatási eszközökkel kapcsolatban (a 2015-ben bejelentett 109-hez képest). Az előcsatlakozási támogatás tekintetében három csalárd szabálytalanságot tártak fel és jelentettek be, 1,8 millió EUR értékben. Az előcsatlakozási támogatási eszközökkel kapcsolatban a feltárt csalárd szabálytalanságok száma 25-re növekedett (a 2015. évi 21-ről) és 1,2 millió EUR-t érintett. A leginkább érintett terület még mindig a vidékfejlesztési támogatás. 4.3.2.Az Európai Csalás Elleni Hivatal által elért eredmények Az e területeken folytatott vizsgálatai eredményeképpen az OLAF azt javasolta, hogy a Bizottság 7,1 millió EUR-t fizettessen vissza. 4.4.Közvetlen irányítás — Szektorális csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények

4.4.1.Közvetlen irányítás — A feltárt szabálytalanságokra és csalásokra vonatkozó statisztika A közvetlen irányításra vonatkozó statisztika a bizottsági szervezeti egységek által kiadott, a Bizottság eredményszemléletű számviteli rendszerében (ABAC) nyilvántartásba vett visszafizettetési felszólításokon alapul. 4.4.1.1.Feltárt csalárd szabálytalanságok 2016-ban 49 csalárdnak minősített visszafizettetési tételt vettek nyilvántartásba az eredményszemléletű számviteli rendszerben, amelyek 6,25 millió EUR-t tettek ki. Ezt a ténylegesen folyósított teljes pénzeszközökkel összehasonlítva, a csalás észlelési aránya 0,03 % – és ez a szint változatlan maradt az elmúlt öt év során. 4.4.1.2.Feltárt és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok A nem csalárd szabálytalanságok tekintetében 1 861, összesen 78 millió EUR értékű visszafizettetési tételt vettek nyilvántartásba 2016-ban. A szabálytalanságok észlelési aránya az ötéves időszak során stabil, 0,5 % körül maradt. 4.4.1.3.Az Európai Csalás Elleni Hivatal által elért eredmények Az e területeken folytatott vizsgálatokat követően az OLAF 22,3 millió EUR visszafizettetését javasolta. 5.Visszafizettetés, valamint egyéb megelőző és korrekciós intézkedések A visszafizettetésekre, pénzügyi korrekciókra és más megelőző és korrekciós intézkedésekre (kifizetések megszakítása és felfüggesztése) vonatkozó információkat az éves gazdálkodási és teljesítményjelentésben teszik közzé, ami 2016-tól magában foglalja a Bizottság Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek címzett, az EU költségvetésének védelméről szóló korábbi éves közleményét. 6.Együttműködés a tagállamokkal A tagállami szakértőket összehozó csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság (a továbbiakban: COCOLAF) 2016-os találkozóján lehetőség nyílt arra, hogy megvitassák a csalás elleni küzdelem főbb fejleményeit, valamint az EUMSZ 325. cikke értelmében előírt, „Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme – Csalás elleni küzdelem 2015. évi éves jelentés” című jelentést. A COCOLAF alcsoportjai 2016-ban a következő célokból találkoztak: ·a szabálytalanságok jelentésére vonatkozó iránymutatásokat tartalmazó dokumentum elkészítése és az új IMS elindítása; ·csalásmegelőzési dokumentumok összeállítása; ·médiastratégiák megosztása; ·a csalás megelőzésére és az attól való visszatartásra vonatkozó kommunikációs tevékenységek végzése. Két iránymutatásokat tartalmazó dokumentumot dolgoztak ki az alcsoportokban: ·Jelentési és elemzési alcsoport: a szabálytalanságok jelentéstételi követelményeiről szóló kézikönyv, mely iránymutatást nyújt az EU költségvetési kiadásaival kapcsolatos szabálytalanságok tagállami jelentéstételének közös szempontjairól a 2014–2020 közötti időszak megosztott irányításának részeként. ·Csalás megelőzésével foglalkozó alcsoport: a nemzeti csalás elleni stratégiákra vonatkozó általános iránymutatások a nemzeti stratégiáikat kidolgozó tagállamok számára. Ez a dokumentum a 2014. évi iránymutatások felülvizsgált és kibővített változata: a megosztott irányításhoz kapcsolódó valamennyi kiadásra kiterjedő, a tagállamok bevált gyakorlatainak konkrét példáit tartalmazó átfogóbb dokumentum.

Mindkét dokumentumot az OLAF koordinációjában, a tagállami szakértőkkel való együttműködést követően fogalmazták meg. Az AFCOS csoport harmadik találkozójára 2016. október 27-én került sor, amelynek során a koordinációs szolgálatoknak lehetőségük nyílott az OLAF-fal közösen végrehajtott sikeres vizsgálati együttműködés kulcsfontosságú tényezőit megvitatni. Az OLAF számos fejleményt ismertetett különféle szakpolitikai területeken, pl. a 883/2013/EU rendelet értékelését és az Európai Ügyészséget (EPPO). Emellett az OLAF „csalás elleni kommunikációs szakembereinek hálózata” alcsoport 2016-ban azért ült össze, hogy megvitassa az oknyomozó újságírás uniós szintű csalások elleni küzdelemben betöltött szerepét, tapasztalatokat cseréljen a Transparency International nevű szervezet korrupcióellenes projektjéről és részt vegyen a többek között a sikeres kommunikációs stratégia kialakítási módjáról szóló gyakorlati ülésen. A csalás elleni küzdelemmel foglalkozó tanácsi munkacsoport (GAF) a csalás elleni intézkedésekről szóló eszmecserét folytatott a Bizottsággal. A csalás elleni küzdelemmel foglalkozó tanácsi munkacsoport négy alkalommal találkozott 2016-ban: három alkalommal a holland elnökség alatt és egy alkalommal a szlovák elnökség alatt. 7.Korai felismerési és kizárási rendszer (EDES) Az EU pénzügyi érdekei védelmének megerősítését célzó korai felismerési és kizárási rendszert (a továbbiakban: EDES) a költségvetési rendelet 2015. évi felülvizsgálata vezette be és 2016 január 1-jén lépett hatályba. Az EDES a következőket biztosítja: ·az EU pénzügyi érdekeit veszélyeztető kockázatokat képviselő gazdasági szereplők korai felismerése; ·a megbízhatatlan gazdasági szereplők EU-finanszírozás megszerzése alól való kizárása és/vagy pénzbüntetés alkalmazása; ·a legsúlyosabb esetekben a kizárásra és/vagy a pénzbüntetés vonatkozó információk közzététele a Bizottság honlapján a visszatartó hatás megerősítése érdekében. Ez az új rendszer jelentős javulást jelent az alapvető jogokkal, függetlenséggel és átláthatósággal kapcsolatos közigazgatási szankciókról szóló szabályok alkalmazásában. Az uniós intézmények, ügynökségek és szervek mostantól csak az újonnan felállított központi testület ajánlásának beszerzését követően dönthetnek a megbízhatatlan gazdasági szereplőkkel szembeni szankciók alkalmazásáról. A testület vizsgálja meg azokat az ügyeket, ahol nincs jogerős határozat vagy jogerős közigazgatási határozat. A testületnek nincs nyomozati hatásköre. A testület értékelését általában az illetékes bizottsági szolgálat hatáskörében elvégzett ellenőrzésekből vagy az OLAF által lefolytatott vizsgálatokból származó tényekre és megállapításokra alapozza. A testület a 2016. november 24-én hivatalba lépett állandó, magas szintű, független elnökből, a Bizottságot képviselő két állandó tagból és az ajánlást kérő szolgálat engedélyezésre jogosult tisztviselőjét képviselő ad hoc tagból áll. A testület tiszteletben tartja az érintett gazdasági szereplő védelemhez való jogát és az arányosság elvét alkalmazza. 2016 folyamán a különböző engedélyezésre jogosult szolgálatok 33 gazdasági szereplőt érintő 21 ügyben fordultak a testülethez annak állandó titkárságán keresztül. A Bizottság 14 alkalommal, a végrehajtó ügynökségek öt alkalommal, egy hivatal egy alkalommal, míg egy decentralizált ügynökség egy alkalommal fordult a testülethez. 2016-ban a testület három ajánlást fogadott el. A Bizottságnak az engedélyezésre jogosult tisztviselő alábbiakra vonatkozó határozatairól is jelentenie kell: ·a gazdasági szereplők ki nem zárása, amennyiben ez elengedhetetlen a szolgálat folyamatosságának korlátozott időtartamra való biztosításához a korrekciós intézkedések érintett gazdasági szereplők által történő elfogadásáig; ·a közigazgatási szankciókkal kapcsolatos információk közzé nem tétele a Bizottság honlapján; erre a vizsgálatok bizalmas jellege vagy – amennyiben természetes személy az érintett – az arányosság elvének tiszteletben tartása miatt kerülhet sor. 8.Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről – a csalás elleni küzdelemről – szóló európai parlamenti állásfoglalások nyomon követése — 2015. évi éves jelentés A Bizottság örömmel üdvözli az Európai Parlament állásfoglalását és különösen a csalás elleni küzdelemmel, az Európai Ügyészséggel és az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló irányelvvel kapcsolatos közelmúltbeli bizottsági kezdeményezések támogatását. A Bizottság üdvözli az állásfoglalás konstruktív és pozitív általános hangvételét és az ajánlások jó részének kedvező nyomonkövetéséről tud beszámolni. (a)A szabálytalanságok feltárása és jelentése A Bizottság hangsúlyozza, hogy a tagállamok által jelentett több szabálytalanság negatív fejleményként vagy kevesebb szabálytalanság pozitív fejleményként való értelmezése túlságosan leegyszerűsítő, valamint félrevezető lehet.

A nemzeti csalás elleni stratégiák csak a tagjelölt országok számára kötelezőek. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki hasonló stratégiákat és támogatja őket a bevált gyakorlatok és a szakismeretek cseréjének megkönnyítésével. A szabálytalanságok feltárása tekintetében a Bizottság már létrehozta a tagállamok számára rendelkezésre álló egyedi IT-eszközöket, pl. az ARCHNE, IMS és csalásra vonatkozó kockázatértékelő eszközt. (b)Bevételek — saját források A Bizottság kiemeli a 2016. április 6-án közzétett „Úton egy egységes uniós héaövezet felé” cselekvési terv, valamint a héabevétel-kiesés megoldására kidolgozott 20 intézkedés végrehajtását. A Bizottság elkötelezett az illegális és hamisított áruk kereskedelme elleni küzdelem iránt és folyamatosan együttműködik a tagállamokkal egy közös kockázatkezelési keretrendszer kidolgozásán érdekében azért, hogy az Unió egészében azonos szintű kockázatalapú vámellenőrzést lehessen biztosítani. A Bizottság rendszeresen végez helyszíni ellenőrzéseket azon tagállamokban, melyek célja a nemzeti irányítási és kontrollrendszerek uniós vámjogszabályoknak való megfelelésének biztosítása. (c)Kiadások A Bizottság tudomásul veszi az Európai Parlamentnek a közvetlen irányítás alá tartozó, nem megfelelően kezelt uniós pénzeszközöknek az Unión kívüli országok törvényesen itt tartózkodó állampolgáraitól származó visszatérítéseivel kapcsolatos részletesebb tájékoztatás iránti érdeklődését, és következő éves jelentésben megpróbál bővebben kitérni e konkrét kérdésre a rendelkezésre álló információk keretein belül. A közbeszerzési hibák módszeres elemzése tekintetében elegendő adatra van szükség egy alapos elemzés elvégzéséhez. Az uniós pénzeszközökkel kapcsolatban jelentett szabálytalanságokon túl a Bizottság lépéseket tett az ilyen adatok összegyűjtésére annak megvizsgálása érdekében, hogy hogyan lehetne egy olyan uniós szintű szabálytalansági adatbázist létrehozni, mely az uniós pénzeszközökhöz nem kötődő közbeszerzési szabálytalanságokat is magában foglalja. E célból a tervek szerint 2017 júniusáig sor kerül egy megvalósíthatósági tanulmány elkészítésére. A Bizottság törekedni fog a K+TF, innováció és vállalkozói készség területén észlelt nagy számú csalárd esetek részletesebb kivizsgálására. (d)Azonosított problémák és szükséges intézkedések ·Hatékonyabb jelentéstétel: A valamennyi tagállamban egységes jelentéstételi elvekre vonatkozó kérelemmel kapcsolatban a Bizottság jelenleg véglegesíti a szabálytalanságok jelentéséről szóló, kifejezetten a legnagyobb problémákat okozó kérdésekkel foglalkozó munkadokumentumot, amit a tagállami szakértőkkel együttműködésben készített el. A Bizottság is úgy véli, hogy a csalás elleni koordinációs szolgálat (AFCOS) valamennyi tagállamban történő létrehozásával már fontos lépést tett a helyes irányba. Az AFCOS-hálózat megfelelő keretet biztosíthat egy ilyen együttműködés kialakításához. ·Jobb ellenőrzések: A jelenlegi jogi keret értelmében a Bizottság már konkrét intézkedéseket tett felügyeleti szerepkörének megerősítésére, amelynek célja a tagállami irányítási és kontrollrendszerek javítása és a hibaarányok csökkentése. A független félidős értékelés jelenleg készül a Hercule III programról. A Bizottság legkésőbb 2017. december 31-ig benyújtja az eredményeket az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. ·Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló irányelv és az Európai Ügyészségről szóló rendelet: A Bizottság üdvözli az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló irányelvvel kapcsolatban a Tanács és az Európai Parlament által elért politikai megállapodást, és várakozással tekint annak elfogadása elé. A Bizottság támogatja az Európai Ügyészség lehető legtöbb tagállam részvételével történő felállítását, amellett, hogy megállapítja, hogy az Európai Ügyészség akkor is hatékony lehet, ha nem minden tagállam vesz részt benne; a Bizottság továbbá támogatja a megerősített együttműködés létesítésével kapcsolatban jelenleg folytatott erőfeszítéseket. ·Dohányáru: Az Európai Parlament kérésére válaszul közöljük, hogy a jelenlegi állás szerint a JTI, BAT-tal és ITL vállalatokkal kötött csalásellenes megállapodások 2022-ben és 2030-ban lejárnak. A Bizottság a közelmúltban mutatta be a 2013. évi stratégia végrehajtásáról szóló jelentést. E jelentés tartalmazza az „olcsó fehér” cigaretták jelenségével kapcsolatban levont tanulságokat. Az érdekeltek válaszai alapján, az értékelés elkészültét követően a Bizottság további intézkedések megtételét is fontolóra veheti 2018-ban. (e)Vizsgálatok és az OLAF szerepe Az OLAF folyamatosan csökkentette vizsgálati ügyeinek teljes időtartamát, mely a 2012. évi átlag 23,6 hónapról 2015-re 21 hónapra csökkent. A Bizottság jelenleg értékeli a 883/2013/EU rendeletet és az értékelő jelentést 2017 októberében nyújtja be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Az OLAF új főigazgatójának kinevezési eljárása már elkezdődött, amelyben az Európai Parlament és a Tanács teljes körűen részt vesz.

9.Következtetések és ajánlások A jogi és közigazgatási intézkedések csalás és szabálytalanságok célbavétele, valamint az EU pénzügyi érdekeinek védelme érdekében történő átalakítása állandó, szakadatlan folyamat. Amint az európai integrációs projekt előrehalad és amint a nemzetközi gazdasági környezet változik, új kihívások merülnek fel. E kihívások leküzdéséhez új eszközökre van szükség. A csalások elkövetésének új tendenciái és mintái bontakoztak ki. A csalók kihasználják az egységes piac, a globalizált gazdaság és az új technológiák által kínált valamennyi lehetőséget. Mint azt a jelen és az előző évi jelentések mutatják, a tagállamok erőfeszítéseiket különösen a megelőző és felderítő intézkedésekre összpontosították. Az Európai Bizottság különleges kezdeményezéseit követve az európai jogalkotók uniós szinten próbálják kezelni a csalárd tevékenységek erősödő határokon átnyúló jellege jelentette fenyegetéseket. Az Európai Ügyészség felállítása hatékonyabb fellépést biztosít e csalárd tevékenységek ellen. 9.1.Bevételek Az uniós szinten 2016-ban hozott intézkedések tovább erősítették az EU pénzügyi érdekeinek védelmét. A felülvizsgált 515/97/EK rendelet hatásos eszközként szolgál a vámcsalások elleni küzdelem fokozása terén. Az OLAF által lefolytatott közös vámügyi műveletek (JCO) az adott típusú árukkal kapcsolatos ügyletek kapcsán észlelt szabálytalanságok felderítése tekintetében továbbra is fontos információforrásként szolgálnak. A feltárt ügyek számát és a megállapított összegeket tekintve is Kína volt a csalások és szabálytalanságok legmagasabb arányával rendelkező származási ország. A vámellenőrzési stratégia a különböző ellenőrzések kombinációját tartalmazza. A jelentések szerint a felderítés leghatékonyabb módszere a vámkezelés utáni ellenőrzés, mind a felderített esetek számát, mind a megállapított összegét tekintve. Ugyanakkor a csalás elleni szolgálatok által az áruk vámkezelését megelőzően és azzal egyidejűleg végzett vámellenőrzések elengedhetetlenek bizonyos meglévő csalástípusok, új csalásminták és általában valamennyi csalástípus felderítéséhez. A vámérték-megállapítások ellenőrzési stratégiájával kapcsolatban 2016-ban elvégzett, tradicionális saját forrásokat érintő ellenőrzések azt mutatták, hogy az alulértékelt textiltermékek és lábbelik irányítási és kontrollrendszerében rejlő hibák jelentős negatív következményekkel járhatnak az uniós költségvetésre. Megfelelő kockázati profilokat kell létrehozni; az alulértékelt importtal szemben szisztematikusan kifogással kell élni és a vámértékeket az uniós rendeletekkel összhangban ki kell igazítani. 1. ajánlás Felkérjük a tagállamokat, hogy vizsgálják felül a vámérték-megállapítással kapcsolatos irányítási és kontrollstratégiájukat. Az EU pénzügyi érdekeinek védelme érdekében arra kérjük a tagállamokat, hogy vizsgálják felül nemzeti eljárásaikat és kontrollrendszereiket, különösen az alábbiak révén: ·a „tiszta átlagárakon” alapuló uniós kockázati profilok kockázatkezelési rendszerükbe foglalása és a kockázati profilok révén észlelt potenciálisan alulértékelt árukkal szembeni szisztematikus kifogások; ·az áruk szabad forgalomba bocsátásának megtagadása addig, míg a potenciálisan alulértékelt áruk nyilatkozattevője el nem oszlatja a hatóságok bejelentett értékek pontosságával kapcsolatban fennálló észszerű kétségeit vagy nem vállal az esetleg felmerülő vámtartozást teljes mértékben fedező garanciát; ·a vámjogszabályok által előírt vámérték-megállapítási módszertan alkalmazása. 9.2.Kiadások Amint az OLAF vizsgálatai kimutatták, a közkiadások továbbra is legjelentősebb csatornáját jelentő közbeszerzések vonzó piacot jelentenek a csalók számára, akik a korrupciót és külföldi számlákat felhasználva segítik elő a csalásokat. A közbeszerzéssel kapcsolatos csalás számos esete transznacionális, mivel az új csalási forgatókönyvek gyakori szereposztása a következő: valamely tagállamból egy ajánlatkérő és több más tagállamból ajánlattevők, akik a munkáikat különböző országokban található vállalkozásoknak adják alvállalkozásba. Az elmúlt öt évben a bejelentett szabálytalanságok 20 %-a volt a közbeszerzési szabályok megszegésével kapcsolatos és ez a bejelentett szabálytalan pénzösszegek 30 %-át tette ki. A közbeszerzési irányelveket a korszerűsített és észszerűsített jogi keret bevezetése érdekében 2016. április 18-ig át kellett volna ültetni. Tizenegy tagállam még nem ültette át teljes mértékben a három közbeszerzési irányelvet. 2. ajánlás A Bizottság az alábbiakra kéri a tagállamokat: ·ültessék át maradéktalanul a 2014/23/EU, a 2014/24/EU és a 2014/25/EU irányelvet, és azok végrehajtását tartsák kiemelt helyen a politikai napirenden; ·ültessék át a gyakorlatba az új irányelveket a közbeszerzések átláthatóságára és integritására, a csalás és a korrupció megelőzésére és felderítésére, valamint a közbeszerzési rendszerek jobb nyomon követésére összpontosítva; ·használják ki az egyszerűbb szabályok kínálta lehetőségeket, és aknázzák ki teljes körűen a 2018 októberétől kötelező e-közbeszerzés potenciálját. A nemzeti hatóságok által az elmúlt öt év során a fő kiadási ágazatokkal kapcsolatban jelentett észleléseket áttekintve nincs jelentős eltérés az ismert mintákhoz képest. Csekély évenkénti eltérések vannak az éves programokban, például az EMGA által finanszírozott programokban. A többéves programok a programozási ciklushoz kötődően eltérő mintát követnek, így a program lezárása felé megnő az észlelések program első éveiben jelentett alacsony száma.

Az ezévi elemzés mélyrehatóbb és részletesebb, hogy lehetővé tegye a konkrét veszélyeztetett területek jobb célbavételét. Ezt a jelentett adatok folyamatosan javuló minősége tette lehetővé. Ugyanakkor lehetőség van még további előrelépésekre. 3. ajánlás ·A (csalárd és nem csalárd) szabálytalanságok jelentése során valamennyi illetékes hatóságot arra kérjük, hogy szolgáltasson információkat az érintett intézkedések/projektek helyéről és – a kohéziós és halászati szakpolitikák esetében – prioritási területéről. ·A korábbiakban jelentett szabálytalanságok aktualizálása során a tagállamokat ezen információk biztosítására kérjük, amennyiben ezeket még nem nyújtották be. Az EMGA által finanszírozott közvetlen kifizetések viszonylag alacsony kockázatú szakpolitikai területet alkotnak a tagállamok által felderített és jelentett csalások és szabálytalanságok tekintetében. A piactámogatási intézkedések vonatkozásában több csalást derítenek fel, mint bármely más szakpolitikai területen. Az EMVA-programok esetében a szabálytalanságok és az illetékes hatóságok által felderített csalás szintje megegyezik a többi megosztott irányítású területével. A kohéziós politika esetében a 2007–2013 közötti programozási időszak elemzése nagyobb felderítési arányra utal a „konvergencia” célkitűzéshez hozzájáruló programok esetében. Szokatlan alacsony felderítési arány figyelhető meg az európai területi együttműködési programok esetében. Az egyedi prioritásokat kockázatosabbnak minősülnek. 4. ajánlás ·Felkérjük az összes tagállamot, hogy vegyék figyelembe e jelentés megállapításait a 2014–2020 közötti programozási időszakban elvégzett csalással kapcsolatos kockázatértékeléseikben, továbbá fordítsanak különös figyelmet a kiemelt prioritásokra és a hatályát és jellegét tekintve azonos intervenciókra. ·Az európai területi együttműködési programok alacsony felderítési eredményeire tekintettel és figyelembe véve a transznacionális csalás jelentette növekvő veszélyt, a tagállamokat arra kérjük, hogy fokozzák figyelmüket és együttműködésüket. ·Felkérjük az összes tagállamot, hogy vizsgálják felül a piactámogatási intézkedésekkel kapcsolatban elvégzett, csalással kapcsolatos kockázatértékeléseiket az e jelentésben kiemelt információk figyelembevételével. 9.3.Az elkövetkező évek A csalók jelentette veszélyek és az egyedi nemzeti hatóságoknak a csalók által létrehozott rendszerek határokon átívelő jellegének kezelésével kapcsolatos nehézségek egyre nagyobb figyelmet kapnak. Ez azt jelenti, hogy egyre nagyobb a hajlandóság az információk, bevált gyakorlatok és –a megfelelő jogi keretek között – releváns adatok cseréjére. Az EU és tagállamai most már jobban felkészültek, mint pár évvel ezelőtt, és egyre nő az elkötelezettség, hogy még ennél is többet tegyenek. 2017-ben a Tanács és az Európai Parlament elfogadja az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló irányelvet és tovább harmonizálja megközelítéseit, valamint felvállalja a héacsalások elleni küzdelem európai dimenzióját. Legalább húsz tagállam még ennél is továbbmegy és a „megerősített együttműködés” alapján felállítja az Európai Ügyészséget a csalások és az EU pénzügyi érdekeit érintő egyéb bűncselekmények kifejezett célbavétele érdekében. Az Európai Ügyészség létrehozását követően két uniós szerv fog vizsgálatokat folytatni e területen. Az OLAF-nak és az EPPO-nak az EU pénzügyi érdekeinek fokozottabb védelme érdekében partnerségben kell dolgoznia egymással a közigazgatási vizsgálatok, illetve bűnügyi nyomozások tekintetében megszabott saját hatókörén belül. A Bizottság elkötelezett egy erőteljes OLAF fenntartása iránt, és a 883/2013/EU rendelet folyamatban lévő értékelése új lehetőséget teremt a szervezet nyomozati hatáskörének megerősítési módjaival kapcsolatban elengedhetetlenül szükséges mérlegelésre. 1. MELLÉKLET – A 2016-ban csalárdként bejelentett szabálytalanságok A csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma a tagállamok az EU pénzügyi érdekeit érintő csalás és egyéb illegális tevékenységek elleni tagállami erőfeszítések eredményeinek mércéje. Ezért az adatok nem értelmezendők úgy, mintha az adott tagállam területén elkövetett csalások szintjét jeleznék. A teljes összeg eltér az 1. táblázattól, mivel az 1. melléklet nem foglalja magában a harmadik országokat (előcsatlakozás) és a közvetlen kiadásokat.