A Bizottság a héára vonatkozó cselekvési tervről szóló, 2016. április 7-i COM (2016) 148 final közleményben bejelentette, hogy a héával kapcsolatban az Unión kívüli országokkal való jobb együttműködés révén ki kell terjeszteni a közigazgatási együttműködés uniós rendszerét nem uniós országokra, különösen az elektronikus kereskedelem hatékony adóztatásának biztosítása érdekében.

2009-ben Norvégia kulcsfontosságú szerepet vállalt, amikor információkat adott át a tagállamoknak a szén-dioxid-kreditek kereskedelme terén a csalárd kereskedők által elkövetett héacsalásokról. 2009 és 2012 között a norvég adóhatóság összesen 2 703 millió euró összegű csalárd tranzakciókkal kapcsolatban szolgáltatott információkat a tagállami hatóságok részére. Norvég tisztviselők egyes tagállamokkal közösen részt vettek az energetikai ágazatban végzett többoldalú ellenőrzésekben, illetve megfigyelőként meghívást kaptak a héa-megyfigyelőközpontba is (az Eurofisc 4. tevékenységi területe). Emellett Norvégia több tagállamot értesített csalárd kereskedők által bonyolított tranzakciókról, melyekhez a norvég alternatív fizetési platformokat használták.

Az információcserére szolgáló formanyomtatványokat a vegyes bizottság fogadja el. A tagállamok által a 904/2010/EU tanácsi rendelet és a 2010/24/EU tanácsi irányelv alapján használt e-formanyomtatványok e megállapodás céljára is felhasználhatók, kisebb nyelvi módosításokkal. Az e-formanyomtatványok jelenlegi változata kizárólag a „tagországokra”, illetve „Közösségen belüli tranzakciókra” hivatkozik.

Norvégia Eurofisc-ban való részvétele (15. cikk) nem teszi lehetővé az egyik részes állam illetékes hatósága által kinevezett Eurofisc-kapcsolattartó számára, hogy hozzáférjen a másik részes állam adatbázisaihoz. Emellett Norvégia Eurofisc-kapcsolattartója nem tölthet be elnöki tisztet vagy a tevékenységi területek koordinátori szerepét, továbbá nem rendelkezik szavazati joggal.

A II. cím a 904/2010/EU tanácsi rendeletben felsorolt együttműködési eszközökkel azonos eszközökről rendelkezik (információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkeresés, előzetes megkeresés nélküli információcsere, visszajelzés, automatikus információcsere, kézbesítési megkeresések, jelenlét a közigazgatási hivatalokban és részvétel a közigazgatási vizsgálatokban, egyidejű ellenőrzések és Eurofisc), az adatbázisok VIES rendszeren keresztüli hozzáférésének kivételével. Az információk szolgáltatására rendelkezésre álló határidők is megegyeznek az európai jogi keretekben szereplőkkel.

Hasonlóképpen a szervezeti struktúra (4. cikk) is a 904/2010/EU tanácsi rendelet és a 2010/24/EU tanácsi irányelv által létrehozott struktúrák mintáját követi. Ennek kapcsán megemlítendő, hogy mivel a megállapodás kizárólag a héára alkalmazandó, szövege nem rendelkezik a különböző adótípusokért felelős, a 2010/24/EU irányelv 4. cikkének (3) bekezdésében említett „kapcsolattartó irodák” létrehozásának lehetőségéről.

A III. cím a behajtásra irányuló segítségnyújtás terén a 2010/24/EU irányelvben felsoroltakhoz hasonló eszközökről rendelkezik. Ezek a következők: információcsere (ideértve a közigazgatási hivatalokban való jelenlétet és a megkereső állam közigazgatási vizsgálataiban való részvételt is), a dokumentumok kézbesítéséhez nyújtott segítség, illetve a behajtási vagy biztosítási intézkedések.

A behajtásra irányuló segítségnyújtás e típusaira irányadó feltételek és előírások szintén összhangban vannak a 2010/24/EU irányelvben előírt feltételekkel.

A megállapodás hatálya ugyanakkor a héakövetelésekre, valamint az e követelésekhez kapcsolódó közigazgatási szankciókra, bírságokra, díjakra és pótdíjakra, illetve kamatokra és költségekre korlátozódik (a megállapodás 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően). A 2010/24/EU irányelvvel ellentétben a megállapodás nem terjed ki az egyéb adókra, vámokra és illetékekre. E korlátozott hatály megfelel a Tanács részéről kapott tárgyalási meghatalmazásnak.

Ugyanakkor az egyéb adókhoz és vámokhoz kapcsolódó, behajtásra irányuló segítségnyújtás elősegítése, illetve az adminisztratív terhek könnyítése érdekében a 40. cikk (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a megállapodás végrehajtása céljából elfogadott elektronikus kommunikációs hálózat és formanyomtatványok (mely utóbbiak megfelelnek az uniós tagállamok között jelenleg a behajtásra irányuló segítségnyújtás keretében használt formanyomtatványoknak) egyéb követelések esetében is felhasználhatók a behajtásra irányuló segítségnyújtás céljára, ha az érintett államok között létrejött egyéb, a közigazgatási együttműködést segítő kétoldalú vagy többoldalú, jogilag kötelező eszközök lehetővé teszik ezt a segítségnyújtást. A kommunikációs hálózatoknak és a formanyomtatványoknak az egyéb adók és vámok esetében való felhasználására vonatkozó lehetőség – nem pedig kötelezettség – a gyakorlatban hasznosnak bizonyulhat, mivel az adófizetés elmulasztása általában nem korlátozódik a héaadósságokra. Ezért a megállapodás úgy rendelkezik, hogy a behajtásra irányuló segítségnyújtás egyetlen formanyomtatvánnyal kérhető (a megállapodás alapján) a héakövetelések, illetve (egyéb megállapodások alapján) a más adók és illetékek tekintetében. Az egyes tagállamok maguk döntik el, Norvégiával konzultálva, hogy kívánnak-e élni és milyen módon a 40. cikk (4) bekezdésében felkínált lehetőséggel.

A megállapodás 23. cikke az előzetes megkeresés nélküli információcserére vonatkozik. E rendelkezés alapján egy állam tájékoztathatja a letelepedés helye vagy a tartózkodási hely szerinti államot a másik államban letelepedett vagy ott tartózkodási hellyel rendelkező adóalanyt érintő, folyamatban lévő „adó-, vám- vagy illeték-visszatérítésről”. Ez a rendelkezés hasonló a 2010/24/EU irányelv 6. cikkének rendelkezéséhez, amely az előzetes megkeresés nélküli információcserét szabályozza a várható adó-, vám- vagy illeték-visszatérítések esetében, a hozzáadottérték-adó kivételével.

A 2010/24/EU irányelvben (8. és 12. cikk) bevezetett egységes okiratok (a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező egységes formanyomtatvány és egységes okirat) a megállapodásban is helyet kaptak (25. és 29. cikk). Az uniós tagállamok között már használatban lévő formanyomtatványok Norvégia viszonylatában is bevezetésre kerülnek kézbesítési és behajtási célokra. A formanyomtatványok automatikus fordítása kiterjed a norvég nyelvre is.

A behajtásra irányuló, Norvégiával megvalósítandó segítségnyújtás gyors és zökkenőmentes végrehajtásának elősegítése céljából a megállapodás 40. cikkének (5) bekezdése úgy rendelkezik, hogy mindaddig, amíg a vegyes bizottság nem fogad el részletes rendelkezéseket a III. cím végrehajtása céljából, az illetékes hatóságok a 2010/24/EU tanácsi irányelv végrehajtására elfogadott szabályokat alkalmazzák, köztük a formanyomtatványokat is.

IV. cím – Végrehajtás és alkalmazás

A 41. cikk rendelkezik egy, a felek képviselőiből álló vegyes bizottság felállításáról. A vegyes bizottság feladata gondoskodni a megállapodás megfelelő működéséről és végrehajtásáról. Döntéseit egyhangúlag hozza, és elfogadja saját eljárási szabályait.

Norvégia e megállapodás végrehajtásának céljára az elektronikus formanyomtatványokat és a CCN/CSI hálózatot használja, amelyek az 1286/2013/EU (Fiscalis 2020) rendelet mellékletének A. pontjában említett európai információs rendszerek uniós elemei. A vegyes bizottság annak függvényében határoz a Norvégia által az Európai Unió általános költségvetésébe befizetendő összeg mértékéről, hogy a felek milyen műszaki megoldást választanak Norvégia CCN/CSI hálózatra való csatlakozásának megvalósítására.

A vegyes bizottságban az Európai Uniót a Bizottság képviseli, de a tagállamok is részt vehetnek munkájában. Ugyanakkor a vegyes bizottság határozatainak elfogadását megelőzően a tagállamoknak az EUMSZ 113. cikkében lefektetett szabályoknak megfelelően (egyhangúlag) el kell fogadniuk az Európai Unió álláspontját. A Bizottság a vegyes bizottság munkája során e határozatot követi és az abban foglalt álláspontot védi.

V. cikk - Záró rendelkezések

E megállapodás része lesz az uniós vívmányoknak, és elsőbbséget élvez a közigazgatási együttműködésről azonos területen megkötött egyéb, jogilag kötelező érvényű kétoldalú vagy többoldalú eszközökkel szemben. Ez azt jelenti, hogy összeegyeztethetetlenség esetén e megállapodás rendelkezései alkalmazandók.

2017/0272 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

a hozzáadottérték-adó területén a közigazgatási együttműködésről, a csalás elleni küzdelemről és az adókövetelések behajtásáról az Európai Unió és a Norvég Királyság között létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének b) pontjával és 218. cikke (8) bekezdésének második albekezdésével,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,