A digitális korba való átmenet azonnali új lehetőségeket és kihívásokat teremt. A digitális technológiák előmozdíthatják az emberi jogokat és a demokratizálódást azáltal, hogy megkönnyítik a nyilvánosság részvételét, lehetővé teszik a jogsértések és visszaélések nyomon követését és dokumentálását, valamint elősegítik a kialakulóban lévő online aktivizmust, a tudatosságot, az oktatáshoz és az információkhoz való hozzáférést, a gazdasági és társadalmi befogadást és a minőségi közszolgáltatásokhoz való hozzáférést. Ugyanakkor támogathatják a mozgás és a beszéd visszaélésszerű, jogellenes korlátozását is. A közösségimédia-platformokat esetenként olyan célzott félretájékoztatásra és gyűlöletbeszédre használják, amelyek gyakran sértik a magánéletet, és aláássák a demokráciát és az emberi jogokat. Az új technológiákkal – többek között a mesterséges intelligenciával – való visszaélés fokozza a nyomon követés, az ellenőrzés és elnyomás kockázatát. Egyes országokban valóság a polgárok tömeges megfigyelése. Az adatok és az algoritmusok felhasználhatók arra, hogy tudatosan vagy nem szándékoltan megkülönböztessenek egyéneket és csoportokat, erősítve a társadalmi előítéleteket.

Ugyanakkor továbbra is széles körű kihívásokkal kell szembenézni. A világ számos országában komoly nyomás nehezedik az emberi jogokra és a demokráciára. Az alapvető szabadságok, például a szólás- és gyülekezési szabadság, valamint a média szabadsága szintén egyre nagyobb fenyegetésnek vannak kitéve. A jogállamiság aláásására, a polgári és politikai tér korlátozására és a többoldalú, szabályokon alapuló rend gyengítésére irányuló szisztematikus törekvések hatását tovább súlyosbította, hogy az EU egyes hagyományos partnerei kivonultak az emberi jogok és a demokratikus értékek aktív előmozdításából és védelméből. Mindezt számos tendencia illusztrálja, többek között:

A változó geopolitikai környezetben az EU továbbra is szilárdan védelmezi az emberi jogokat és a demokráciát. Az új geopolitikai versengések csak kiemelik az EU szerepét mint megbízható és stabil partner és a szabályokon alapuló multilaterális rend szószólója. Összességében az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos globális helyzet vegyes: bár jelentős előrelépés történt, foglalkozni kell az emberi jogok egyetemességét és oszthatatlanságát megkérdőjelező jelenségekkel, valamint a demokrácia leépítésével. Technológiai szempontból olyan paradigmaváltás felé haladunk, amelyben az emberi képességeket egyre inkább gépek egészítik ki. Előtérbe kerülnek az új technológiák (különösen a mesterséges intelligencia), amelyek egyaránt hordoznak lehetőségeket és fenyegetéseket. Ugyanakkor az emberi jogok mindinkább összefonódnak olyan globális környezeti kihívásokkal, mint az éghajlatváltozás. Megérett tehát az idő arra, hogy az EU az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos új geopolitikai menetrendet dolgozzon ki.

Az Európai Unió (EU) az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság előmozdítása és védelme iránti szilárd elkötelezettségen alapul. Ez mind az Unión belül, mind a más országokkal és régiókkal fenntartott kapcsolataiban tevékenységeinek lényegi része. Az Európai Tanács által elfogadott, a 2019–2024-es időszakra vonatkozó stratégiai menetrenddel és az Európai Bizottságnak szóló, a 2019–2024-es időszakra vonatkozó politikai iránymutatásokkal összhangban az EU-nak stratégiai érdeke, hogy előmozdítsa globális vezető szerepét az emberi jogok és a demokrácia terén azzal a céllal, hogy kézzelfogható előnyöket biztosítson az emberek számára szerte a világon. Már eddig is számos lépés történt. Az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó uniós stratégiai keret 2012. évi elfogadása, az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó első két uniós cselekvési terv (2012–2014 és 2015–2019) elfogadása, az EU emberi jogokért felelős első különleges képviselőjének 2012. évi kinevezése, valamint a demokráciáról szóló 2019. évi tanácsi következtetések óta az EU tevékenysége összehangoltabbá, aktívabbá, láthatóbbá és hatékonyabbá vált a harmadik országokban és a harmadik országokkal folytatott együttműködés terén, és multilaterális szinten is hangsúlyosabbá vált a szerepvállalás.

A másik kulcsfontosságú átállást olyan globális környezeti kihívások vezérlik, mint a környezetkárosodás, a szennyezés és az éghajlatváltozás. E kihívások és az emberi jogok közötti kapcsolat egyre egyértelműbbé válik. A fiatalok hallatják hangjukat. A civil társadalom és a környezetvédelmi emberijog-védők kulcsszerepet játszanak azáltal, hogy felhívják a figyelmet az emberi jogok megsértésére, és fellépést követelnek bolygónk és éghajlatának védelme érdekében. A fenntartható környezeti jövő kialakítása kulcsfontosságú cél, amely keresztezi a gazdaság és a biztonság, valamint a belső és külső politikai dimenziók közötti hagyományos határvonalakat. A környezetkárosodás és az éghajlatváltozás negatív hatásai számos joggal – az egészséghez, az élelmiszerekhez, a vízhez, az egyetemes oktatáshoz és magához az élethez való joggal – kapcsolatos kihívást fenyegetnek és megsokszorozhatnak.

Ugyanakkor a konfliktusok elmélyültek, és új veszélyek jelentek meg. A konfliktusok és az instabilitás világszerte milliók megélhetését fenyegetik, és a világon soha korábban nem volt ilyen magas a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek száma. Az emberi jogokba, a demokráciába és a fenntartható fejlődésbe való befektetés a legmegfelelőbb módszer arra, hogy megelőzzük a társadalmakban a válságok kitörését. Az emberi jogoknak és a demokráciának az EU konfliktusmegelőzési és válságrendezési erőfeszítéseinek élvonalába kell kerülniük. A válsághelyzetek különösen nagy kihívást jelentenek az emberi jogok hatékony gyakorlása és védelme szempontjából, és próbára teszik demokráciáink működését. Az olyan példák, mint a COVID-19-világjárvány, azt mutatják, hogy elengedhetetlen az összehangolt globális fellépés és a szolidaritás.

Ez magában foglalja az emberi jogok megsértésének kezelésére és a demokrácia támogatására irányuló korai kötelezettségvállalást, többek között közvetítés és a választási erőszak megelőzése révén. Az emberi jogokra és a demokráciára való újbóli összpontosítás elősegíti az állam és a társadalom rezilienciáját. A biztonságot jobban szolgálja a polgári és politikai, valamint a gazdasági, szociális és kulturális jogok garantálása. A mindenkit megillető emberi jogok nélkül nem létezik fenntartható biztonság. Ennek központi eleme az elszámoltathatóság biztosítása és a büntetlenség elleni küzdelem.

Az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrendje és fenntartható fejlődési céljai rendkívüli lehetőséget jelentenek annak biztosítására, hogy a társadalmi befogadás iránti elkötelezettség világszerte hozzájáruljon az emberi jogok és a demokrácia előmozdításához. A „senki ne maradjon ki” kötelezettségvállalás arra szólít fel, hogy erősítsük meg minden ember emberi jogait, mindenfajta hátrányos megkülönböztetés nélkül. Egy olyan korban, amikor az egyenlőtlenség növekszik, amikor a gazdasági különbségek politikailag beágyazottá és társadalmilag megosztóvá válnak, a kihívás soha nem volt nagyobb.

3.Előre tekintve: az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó új uniós cselekvési terv

Az új cselekvési terv öt, egymással összefüggő és egymást kölcsönösen erősítő cselekvési irányvonal köré csoportosítva határozza meg az uniós törekvéseket és a cselekvési prioritásokat:

I.az egyének védelme és szerepvállalásuk elősegítése;

II.reziliens, inkluzív és demokratikus társadalmak kiépítése;

III.az emberi jogok és a demokrácia globális rendszerének előmozdítása;

IV.új technológiák: a lehetőségek kiaknázása és a kihívások kezelése; valamint

V.eredmények felmutatása közös munkával.

Az új cselekvési tervben ez az öt cselekvési irányvonal kerül kidolgozásra a stratégiai, átfogó iránymutatás érdekében. A cselekvési terv meghatározza az uniós küldöttségek és hivatalok, valamint a tagállamok nagykövetségei számára az országos, regionális és multilaterális szintű, konkrét operatív intézkedések meghatározásához szükséges keretet, figyelembe véve a helyi körülményeket és sajátosságokat.

Ezen öt új cselekvési irányvonal megvalósítása érdekében az EU a rendelkezésére álló szakpolitikák és eszközök széles körét fogja mozgósítani az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság előmozdítása és védelme érdekében. Ezek közé tartoznak a társadalmi diplomácia és a kommunikációs kampányok, az uniós állásfoglalások és nyilatkozatok, valamint a többoldalú emberi jogi fórumokon elfogadott tematikus és országspecifikus határozatok. Emellett diszkrétebb diplomáciai eszközöket is magukban foglalnak, például demarsokat, politikai párbeszédeket, rendszeres emberi jogi párbeszédeket, valamint ágazati szakpolitikai párbeszédet. Az évek során az egyre több országgal folytatott emberi jogi párbeszédek kulcsfontosságú eszköznek bizonyultak az EU emberi jogi menetrendjének szélesebb körű politikai kapcsolatai részeként történő előmozdításában.

Ebben az új világban rendkívül fontos az emberi jogokkal kapcsolatos kommunikáció. Bár továbbra is szükség van arra, hogy szót emeljünk az emberi jogok megsértése ellen, elengedhetetlen az emberi jogokkal kapcsolatos pozitív narratíva. A polarizált információs környezetben, ahol a közösségi média egyre fontosabb szerepet játszik, ez olyan feladat, amely összevont erőfeszítéseket tesz szükségessé.

Az új cselekvési terv ki fogja használni az új többéves pénzügyi keret által kínált lehetőségeket, és különösen nagyobb rugalmasságot tesz majd lehetővé az országalapú együttműködés, valamint az emberi jogi és a civil társadalmi szervezetek támogatása közötti koherencia biztosítása érdekében. Az EU-nak reagálnia kell az emberi jogok és a demokrácia hirtelen javulására vagy a kormányzati intézményeknek és a civil társadalomnak nyújtott támogatás mértékének és egyensúlyának romlására.

A cselekvési terv alapvetően arra fog törekedni, hogy fokozza a belső és külső szakpolitikai területek közötti koherenciát, és megszüntesse elszigeteltségüket. Az EU fokozni fogja az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság védelmének a külső fellépés valamennyi területébe való integrálására irányuló erőfeszítéseit. Meg kell erősíteni például a kereskedelmi és az emberi jogi politikák közötti szinergiákat, az EU kereskedelmi kedvezményekre vonatkozó megállapodásainak keretében végzett munkára építve. Az emberi jogok a belső politikákba is be fognak épülni, különösen a zöld megállapodás kiemelt területeibe, például a környezetvédelembe, valamint a migrációs politikába és a biztonságpolitikába. Emellett a fejlesztés „jogalapú megközelítését” más külpolitikai területekre is kiterjesztik.

Az EU arra fog törekedni, hogy az emberi jogok tekintetében gyorsabb és hatékonyabb szereplő legyen az egyes országok szintjén, ahol ez a legnagyobb jelentőséggel bír. Az új cselekvési terv fokozni kívánja a helyi szereplők szerepvállalását. Ebben az összefüggésben az uniós küldöttségek vezetőinek az emberi jogok és a demokrácia támogatóiként és előmozdítóiként alapvető szerepet kell játszaniuk, és ezt a funkciót tovább kell fejleszteni. A civil társadalom továbbra is kulcsfontosságú partner a fenntartható változás megvalósításában, valamint az előrehaladás nyomon követésében és felülvizsgálatában.

A cselekvési terv hatékony végrehajtásához összehangolt megközelítésre van szükség, többek között a tagállamokkal, nagyobb koherenciát és nagyobb hatást biztosítva az uniós szerepvállalásnak minden szinten, valamint az összes eszköz és szakpolitika tekintetében. Megbízatásával összhangban az EU emberi jogokért felelős különleges képviselője továbbra is kulcsfontosságú politikai szereplő marad, és a fenntartható előrehaladás elérése érdekében központi szerepet játszik majd a cselekvési terv dinamikus végrehajtásának irányításában.