[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.2.2007

SEC(2007) 190 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Litvánia 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

ELőZMÉNYEK

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Litvánia első konvergenciaprogramját 2004 májusában nyújtották be. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2004. július 5-én véleményt fogalmazott meg a konvergenciaprogramról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

AZ AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELőZMÉNYEI

A Bizottság, miután megvizsgálta Litvánia 2006. december 13-án benyújtott legfrissebb aktualizált konvergenciaprogramját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált konvergenciaprogramban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a konvergenciaprogram előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

3. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Litvánia sikeresen áttért a működő piacgazdaságra, és jelenleg a leggyorsabban növekvő gazdaságú EU-tagállamok közé tartozik. Az egy főre jutó GDP 2005-ben éppen meghaladta az uniós átlag 50 %-át. A hazai kereslet az utóbbi években gyorsan nőtt, részben a hitelek élénk növekedésének köszönhetően, amely a gazdasági növekedés fő motorjává vált és magas külső hiányhoz vezetett. Egy inflációmentes növekedési szakasz után az infláció 2004 közepétől növekedni kezdett, olyan tényezők együttes hatása miatt, mint az élelmiszer-alapanyagok és az energia árának emelkedése, valamint a szűkülő munkaerőpiac indokolta jelentős béremelések. A kormány az elmúlt években sikeresen teljesítette költségvetési célkitűzéseit, noha a litván gazdaság konjunkturális időszakát jobban is ki lehetett volna használni.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a konvergenciaprogram előző, 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. „Az erős növekedési kilátásokkal összefüggésben, valamint az EU-val való fenntartható konvergencia biztosítása érdekében”, a Tanács felkérte Litvániát, hogy „i. fokozza erőfeszítéseit a strukturális költségvetési kiigazítása során a középtávú célkitűzés elérésének felgyorsítása érdekében, és ii. az államháztartási hiányra nézve 2006-ra tűzzön ki ambiciózusabb célt, gondoskodva arról, hogy a tervezettnél jobb 2005-ös hiány-eredményt átvigyék 2006-ra és az azt követő évekre”.

A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramról

Litvánia 2006. október 13-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Litvánia nemzeti reformprogramja a következő kulcsfontosságú kihívásokat/prioritásokat azonosítja: gyors gazdasági növekedés és stabil makrogazdasági környezet fenntartása; a litván vállalkozások versenyképességének fokozása; valamint a foglalkoztatás és a humán tőkére irányuló beruházások ösztönzése.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés[2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Litvánia jó eredményeket ér el a nemzeti reformprogram végrehajtásában, a makro-, mikro- és foglalkoztatási szektor legtöbb fő szakpolitikai területén. Mivel azonban sok fontos intézkedés még csak tervezési szakaszban van, a végrehajtás terén még sok a tennivaló.

A megállapított erősségeket és gyengeségeket értékelve Litvániának azt ajánlották, hogy hozzon intézkedéseket a K+F és a szakképzett munkaerő kínálata területén.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[3]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Litvánia 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

4. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Litvánia 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. Az aktualizált programot csaknem két héttel a magatartási kódexben meghatározott december 1-jei határidő után nyújtották be, mivel megváltozott a program elfogadásával kapcsolatos eljárás, amelyben most már a parlament is részt vesz.

5. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os 7,8 %-ról gyorsuló ütemben 4,5 %-ra csökken 2009-ig. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv 2007 után óvatos növekedési feltételezéseken alapul. A gazdaság közelmúltbeli alakulása alapján a program inflációs előrejelzése alacsonynak tűnik.

6. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 1 %-a lesz, szemben a konvergenciaprogram előző változatában foglalt, a GDP 1,4 %-ának megfelelő céllal. Az aktualizált program 1,2 %-osra becsült hiányról számol be. A 2006 egészére vonatkozó előzetes adatok azonban azt mutatják, hogy az eredmény ennél kedvezőbb lehet, és megközelítheti az egyensúlyt. Ennek oka a vártnál sokkal nagyobb gazdasági aktivitás és foglalkoztatás, a bérek gyorsabb növekedése és az adóbehajtás tökéletesítése; a kedvezőbb eredményt a 2006. júliusi költségvetés-módosítás ellenére érték el, amely a kiadásokat a GDP mintegy 0,5 %-ával növelte.

7. A program fő célja, hogy a programidőszak alatt fokozatosan csökkentse az államháztartás hiányát, és ezáltal 2008-ig megvalósítsa a középtávú célkitűzést (lásd lent), 2009-ben pedig kiegyensúlyozott költségvetést érjen el. Az elsődleges hiány 2007-ben várhatóan egyensúllyá, majd a programidőszak végén a GDP 0,8 %-ának megfelelő többletté alakul. A program előző változatával szemben a tervezett kiigazítás ambiciózusabb, viszont egy kevésbé kedvező makrogazdasági forgatókönyv mellett a programidőszak végére összpontosít. Az előirányzott költségvetési konszolidáció a bevétel/GDP-aránynak a kiadás/GDP-arányénál magasabb növekedéséből indul ki (2,6 százalékpont, illetve 1,4 százalékpont). A bevételi oldalon mindössze 0,5 százalékpontot magyaráz az adóbevételek arányának emelkedése, amely főként az adóbehajtás várt tökéletesítéséből ered. A növekedés többi összetevőjét a program nem részletezi, de úgy tűnik, hogy ezek az uniós pénzeszközök beáramlásával kapcsolatosak. A kiadási oldalon a változások az állami beruházások, a szociális juttatások és „egyéb” elsődleges kiadások növekedéséből származnak, amelyet nem tud teljes mértékben ellensúlyozni az állami fogyasztás GDP arányában mért (több mint 2 százalékpontos) csökkentése.

8. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP 1,75 %-át kitevő 2006. évi hiányról 2009-re a GDP 0,5 %-át kitevő többletre javul. A konvergenciaprogram előző változatával egyezően a program a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a program szerint 2008-ig kívánnak elérni. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 2 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedését és az adósságrátát.

9. A programban szereplő költségvetési előrejelzések kockázatai 2007-ig nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, 2008-tól kezdve azonban a programban előre jelzettnél rosszabbul alakulhat a költségvetés teljesítménye. A költségvetési stratégia a bevétel/GDP-arány jelentős növekedéséből és az állami fogyasztás GDP-hez viszonyított arányának lényeges csökkentéséből indul ki, amit az államháztartás tervezésére és ellenőrzésére vonatkozó, nem megfelelő kötelező erővel bíró középtávú keretre tekintettel jobban alá kellett volna támasztani. Noha a 2006-os, vártnál alacsonyabb hiányeredmény valószínű áthozata azt sugallja, hogy a 2007-es cél elérhető, a tervezett intézkedésekre vonatkozó részletes információk hiánya jelentősen elbizonytalanítja a 2008-as és a későbbi évek költségvetési céljainak elérését.

10. E kockázatértékelés alapján előfordulhat, hogy a programban szereplő költségvetési irányvonal nem lesz elégséges ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint 2008-ra megvalósítsák a középtávú célkitűzéseket. Az irányvonal azonban a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A program szerint a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás üteme összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely előírja, hogy a kiigazításnak kedvező gazdasági időszakokban magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb. A fent meghatározott kockázatok miatt azonban a tervezett strukturális kiigazítást alá kell támasztani intézkedésekkel oly módon, hogy a strukturális egyenleg éves javulása irányadó szinten a GDP 0,5 %-a legyen, amint azt az euro-övezeti és ERM-II tagállamok számára előírják.

11. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban elérte a GDP 18,5 %-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. A program előrejelzése szerint az adósságráta 2007–2008-ban a GDP 19 %-a marad, majd 2009-ben 17,75 %-ra csökken.

12. Az elöregedés hosszú távú költségvetési hatása Litvániában kisebb, mint az EU-átlag, mivel a végrehajtott nyugdíjreformok miatt a nyugdíjkiadások a következő évtizedekben kevésbé nőnek majd. A bruttó adósság jelenlegi szintje Litvániában igen alacsony, és a költségvetési egyenlegnek az aktualizált konvergenciaprogramban tervezett javítása hozzájárulhat az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok visszafogására. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Litvánia összességében alacsony kockázattal szembesül.

13. A konvergenciaprogram a középtávú költségvetési stratégia szempontjából nem értékeli minőségileg a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program mindamellett rendszerezett tájékoztatást ad a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről, költségvetési előrejelzései pedig úgy tűnik, hogy figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A konvergenciaprogramnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program kiemeli a folyamatban lévő nyugdíj-, egészségügyi és adóreformokat. A konvergenciaprogramban bemutatott, államháztartási hiányra vonatkozó célok mindamellett lényegesen alacsonyabbak a nemzeti reformprogramban szereplőknél.

14. A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

15. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[6].

Általános következtetésként megállapítható, hogy erőteljes növekedési kilátások mellett a program előrehaladást tervez a középtávú célkitűzés felé, amelyet 2008-ban kívánnak elérni. 2008-tól kezdve azonban a költségvetési célok elérésének vannak kockázatai.

A fenti értékelés alapján Litvániát felkérik arra, hogy:

i. 2007-re szigorúbb hiánycélt megállapítva használja ki a kedvező időszakot, tekintettel a valószínűleg kedvezőbb 2006-os eredményekre, és olyan intézkedésekkel támassza alá a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítást, amelyek biztosítják, hogy a strukturális egyenleg éves javulása irányadó szinten a GDP 0,5 %-a legyen, amint azt az euro-övezeti és ERM-II tagállamok számára előírják.

ii. tökéletesítse az államháztartás tervezésére és ellenőrzésére vonatkozó középtávú keretet.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál-GDP (%-os változás) | KP 2006. december | 7,6 | 7,8 | 6,3 | 5,3 | 4,5 |

BIZ 2006. november | 7,6 | 7,8 | 7,0 | 6,5 | nincs adat |

KP 2005. december | 7,0 | 6,0 | 5,3 | 6,8 | nincs adat |

HICP infláció (%) | KP 2006. december | 2,7 | 3,9 | 4,7 | 3,4 | 3,1 |

BIZ 2006. november | 2,7 | 3,8 | 4,6 | 3,3 | nincs adat |

KP 2005. december | 2,7 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2006. december1 | 1,9 | 2,4 | 1,6 | 0,1 | -1,9 |

BIZ 2006. november5 | 1,2 | 1,4 | 0,7 | -0,6 | nincs adat |

KP 2005. december1 | 2,9 | 2,1 | 0,5 | 0,6 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. december | -0,5 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,0 |

BIZ 2006. november | -0,5 | -1,0 | -1,2 | -1,3 | nincs adat |

KP 2005. december | -1,5 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. december | 0,3 | -0,4 | 0,0 | 0,4 | 0,8 |

BIZ 2006. november | 0,3 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | nincs adat |

KP 2005. december | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,4 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. december1 | -1,0 | -1,8 | -1,3 | -0,5 | 0,5 |

BIZ 2006. november | -0,8 | -1,4 | -1,4 | -1,2 | nincs adat |

KP 2005. december1 | -2,3 | -2,0 | -1,4 | -1,2 | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | KP 2006. december3 | -1,0 | -1,8 | -1,3 | -0,5 | 0,5 |

BIZ 2006. november4 | -0,8 | -1,4 | -1,4 | -1,2 | nincs adat |

KP 2005. december | -2,3 | -2,0 | -1,4 | -1,2 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2006. december | 18,7 | 18,4 | 19,2 | 19,0 | 17,7 |

BIZ 2006. november | 18,7 | 18,9 | 19,6 | 19,8 | nincs adat |

KP 2005. december | 19,2 | 19,9 | 19,8 | 18,9 | nincs adat |

Megjegyzések: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3A programban nem szerepelnek egyszeri vagy egyéb átmeneti intézkedések. 4A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri vagy egyéb átmeneti intézkedések. 5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 7,9 %-os, 7,7 %-os, 7,8 %-os és 7,9 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006)816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM (2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] A program nem szolgáltat adatokat az állományalkalmazkodás elemeiről és a munka, tőke és teljes tényezőtermelékenység arányáról a potenciális GDP növekedésében.