[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 17.10.2007

SEC(2007) 1317

A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA

Kísérő dokumentum Javaslat: A TANÁCS RENDELETE a veszélyeztetett nyílt tengeri ökoszisztémáknak a fenékhalászati eszközök káros hatásával szembeni védelméről ÖSSZEFOGLALÁS – HATÁSVIZSGÁLATI JELENTÉS a veszélyeztetett mélytengeri ökoszisztémáknak a fenékhalászati eszközök káros hatásával szembeni védelmére vonatkozó lehetséges kezdeményezésekről, válaszul az ENSZ Közgyűlésének sürgető cselekvésre irányuló felhívására

{COM(2007) 605 végleges}{SEC(2007) 1315}

ÖSSZEFOGLALÁS – HATÁSVIZSGÁLATI JELENTÉS

a veszélyeztetett mélytengeri ökoszisztémáknak a fenékhalászati eszközök káros hatásával szembeni védelmére vonatkozó lehetséges kezdeményezésekről, válaszul az ENSZ Közgyűlésének sürgető cselekvésre irányuló felhívására

Ez a jelentés a lehetséges bizottsági kezdeményezésekre vonatkozik, amelyeket az Egyesült Nemzetek Közgyűlése keretében lezajlott kétéves folyamatot követően kell megtenni. A Közösséget ebben a folyamatban a Bizottság képviselte, összhangban a tagállamokkal folytatott folyamatos konzultáció során meghatározott állásponttal. Az érdekeltektől visszajelzést kért és kapott, és áttanulmányozta a nem kormányzati szervezetek, a halászati ágazat és az ENSZ titkársága által ajánlott, nagy mennyiségű tudományos ismeretet és szakirodalmat. A folyamat tehát lehetővé tette a Bizottság számára, hogy a hatásvizsgálati megközelítést megalapozó elvekkel összhangban folyamatosan értékelje, mely megoldások lennének a legmegfelelőbben a pusztító hatású halászati gyakorlatok problémájának kezelésére. A Közösségnek most ki kell dolgoznia a nemzetközi kötelezettségei teljesítésének megfelelő módját.

Az ENSZ Közgyűlése már 2004-ben, az 59/25 határozatában felhívta a figyelmet a mélytengeri korallzátonyok és egyéb sérülékeny élőhelyek pusztítására. Ezt követte a sürgető fellépésre való felhívás az e veszélyeztetett ökoszisztémákat fenyegető pusztító hatású halászati gyakorlatokkal szemben, és az előrehaladás felülvizsgálatára vonatkozó kötelezettségvállalás 2006-ban. A felülvizsgálat eredményeként 2006 novemberében e kényes kérdéssel kapcsolatban külön ajánlások fogalmazódtak meg a tengerfenéken folytatott halászat szabályozására. A Bizottság – az Európai Közösség képviseletében – jelentős szerepet töltött be az ENSZ Közgyűlése által 2006. december 8-án elfogadott 61/105 határozatban megállapított ajánlások kidolgozásában. E nemzetközi vita eredményei kielégítőek, mivel nagymértékben megerősítik a Közösség álláspontjának helytállóságát.

Ez a jelentés értékeli azokat rendelkezésre álló lehetőségeket, amelyek révéb a Közösség hatékony választ adhat az ENSZ Közgyűlése által intézett felhívásra. A jelentés a következő lehetőségeket elemzi:

1. lehetőség: semmilyen intézkedés sem történik a 61/105 határozat átültetésére, mivel ez a jogi aktus nem kötelező érvényű. Ez a lehetőség azonban nem jelenti azt, hogy az EU figyelmen kívül hagyná ezeket az ajánlásokat. Ezek ugyanis lehetővé tennék az EU számára, hogy a nemzetközi halászati együttműködés vonatkozásában alaposabban kidolgozhassa álláspontját. A regionális halászati irányítószervezetek alá nem tartozó területeken működő uniós hajókat illetően a kérdés az egyes európai uniós tagállamok hatáskörébe tartozna. Megállapítást nyert, hogy ennek a lehetőségnek negatív hatásai lennének az EU nemzetközi hitelességére és a halászat nemzetközi szabályozásának megszilárdításában betöltött vezető szerepére. Ez azt is jelenti, hogy az EU nem tesz eleget a közös halászati politika értelmében rá háruló kötelezettségeknek.

2. lehetőség: a Közgyűlés ajánlásain túlmenően egyoldalú tilalom bevezetése az európai uniós hajókra vonatkozóan. Az értékelés szerint ez a lehetőség jelentős negatív gazdasági és társadalmi hatásokkal járna az EU flottájára nézve. Azt is megállapították, hogy ez a lehetőség bizonyítaná az EU erős elkötelezettségét a veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák védelme iránt. Ennek az erőfeszítésnek a hatékonyságára azonban nem lenne garancia, ha más lobogó szerinti államok továbbra is engedélyeznék a halászatot, és ez megnehezítené az EU flottájára kivetett megszorítások indoklását.

3. lehetőség: a politika egyértelmű meghatározása és a Közgyűlés ajánlásait végrehajtó szigorú szabályozás. E lehetőség szerint a következő konkrét lépéseket kell megtenni a határozat végrehajtására: a) a Bizottságot és az EU-t a nemzetközi növényvilággal kapcsolatos egyértelmű stratégia mellett elkötelező politikai dokumentum elfogadása, amely tartalmazza a célkitűzéseket és a tervezett intézkedéseket; és b) rendelet elfogadása a Közgyűlés által javasolt lépések végrehajtására a regionális halászati irányítószervezetek alá nem tartozó területeken tevékenykedő uniós hajókra vonatkozóan. Az értékelések szerint ez a lehetőség átláthatóvá tenné az EU célkitűzés megvalósítása melletti elkötelezettségét, illetve megerősítené az EU hitelességét és vezető szerepét a nemzetközi színtéren. Hatással lesz az e szabályok végrehajtásáért felelős nemzeti hatóságokra, főleg az előzetes értékelési eljárás során, de lehetővé teszi a halászati tevékenységek folytatását is, amennyiben azok környezetkímélők. Ennek eredményeképpen a rendszer a veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák védelmének biztosításához igazodik.

A jelentés azt a következtetést vonja le, hogy a 3. lehetőség a legmegfelelőbb intézkedés. Javasolja, hogy a Bizottság valóban fogadjon el egy politikai dokumentumot (a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett közleményt), hogy pontosan meghatározza a kérdés megközelítésének stratégiáját, figyelembe véve a Közösségre háruló felelősségekre is, amelyek abból adódnak, hogy a Közösség az nemzetközi halászat egyik legmeghatározóbb szereplője, valamint a közösségi vizeken folytatott halászati tevékenységek legfőbb szabályozó hatósága. Ezenkívül megállapítja egy olyan rendelet sürgős elfogadásának szükségességét, amely a regionális halászati irányítószervezetek vagy megállapodások által nem szabályozott nyílt tengeri területeken tevékenykedő uniós flottára vonatkozik, és elsősorban az Atlanti-óceán délnyugati részén a Falkland-szigeteknél folytatott halászatra irányul. A regionális halászati irányítószervezetek illetékességi körébe nem tarozó területekkel kapcsolatban az ENSZ Közgyűlése helyesen hangsúlyozta a lobogó szerinti államok felelősségét abban az esetben, ha a halászati nemzetközi szabályozási rendszere gyenge marad. Ez indokolja, miért válik kiemelten fontossá az e területeken található, sérülékeny mélytengeri ökoszisztémákat érő fenyegetések kezelése.