A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (6) bekezdése alapján a közös halászati politikáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására vonatkozó álláspontjáról /* COM/2013/0733 final - 2011/0195 (COD) */





2011/0195 (COD) A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (6) bekezdése alapján a közös halászati politikáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására vonatkozó álláspontjáról 1. Előzmények A javaslatnak az Európai Parlament és a Tanács számára történő megküldése (COM (2011) 425 végleges – 2011/0195 COD dokumentum): || 2011. július 13. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: || 2012. március 28. A Régiók Bizottságának véleménye: || 2012. május 4. Az Európai Parlament első olvasatban elfogadott álláspontja: || 2013. február 6. A Tanács álláspontjának elfogadása: || 2013. október 17. 2. A Bizottság javaslatának célja A közös halászati politikára vonatkozó új rendeletre irányuló javaslat átfogó célkitűzése annak biztosítása, hogy a halászati és akvakultúra-tevékenységek hosszú távon fenntartható környezetvédelmi feltételeket nyújtsanak és hozzájáruljanak az élelmiszerellátáshoz. 3. Megjegyzések a Tanács álláspontjához 3.1. Általános megjegyzések a Tanács álláspontjához A Bizottság egyetért a Tanács álláspontjával, mivel az Európai Parlament és a Tanács közötti kompromisszumos politikai megállapodás a Bizottság eredeti javaslatának minden kulcsfontosságú elemét tartalmazza. Ami a legfontosabb, tartalmazza 1) a halállománnyal való fenntartható gazdálkodásra vonatkozó, határidőkhöz kötött jogi kötelezettséget, 2) a halvisszadobás gyakorlatának felszámolására vonatkozó, határidőkhöz kötött jogi kötelezettséget, valamint 3) a regionalizáció rendszerét, amely lehetővé teszi az érdekeltekhez a lehető legközelebb eső szinten történő döntéshozatalt. A többi módosítás – köztük a többéves tervekre, a vizekhez való hozzáféréssel kapcsolatos szabályokra, a halállomány-helyreállítási területek létrehozására, a halászati lehetőségek kiosztására, a halászati kapacitás kezelésére, az adatgyűjtésre, a külső dimenzióra, az ellenőrzésre és végrehajtásra, valamint a tanácsadó testületekkel való konzultációra és azok összetételére vonatkozó módosítás – a Bizottság számára is elfogadható. 3.2. Az Európai Parlament első olvasatban elfogadott módosításai Az Európai Parlament több mint 230 módosítást vezetett be, amelyek a bizottsági javaslat valamennyi részét érintik. A legtöbb módosítás egy adott cikk több bekezdésére is vonatkozik. A háromoldalú megbeszélések során az Európai Parlament összes módosítása felülvizsgálatra és megtárgyalásra került. Ennek eredményeképpen egyetlen módosítás sem szerepel teljes egészében a Tanács első olvasatban kialakított álláspontjában, kivéve az alábbi módosításokat: (a tagállamok szükséghelyzeti intézkedéseire vonatkozó) 116., (a nem szándékos fogások elkerülésére és minimalizálására vonatkozó) 118., (az átruházható halászati koncessziók rendszerére vonatkozó) 137., (a megfeleléssel foglalkozó szakértői csoportra vonatkozó) 243., (az ellenőrzési költségekhez való hozzájárulásra vonatkozó) 196. és (az új tanácsadó testületek létrehozására vonatkozó) 200. módosítás. A szóban forgó módosítások változtatás nélkül, illetve kisebb változtatással elfogadásra kerültek. Az Európai Parlament több módosítása esetében a tanácsi álláspont úgy került megfogalmazásra, hogy (legalábbis részben vagy teljesen) figyelembe veszi a módosítások fő célját. Ez különösen igaz a 2. cikk (célkitűzések, 60., 61. és 235. módosítás), a 3. cikk (a jó kormányzás elvei, 62. és 220. módosítás), a 6., a 7. és a 8. cikk (a védelmi intézkedésekkel kapcsolatos általános rendelkezések, a védelmi intézkedések típusai és halállomány-helyreállítási területek létrehozása, 101., 102. és 103. módosítás), a technikai intézkedések (104. és 295. módosítás), a 9. és a 10 .cikk (többéves tervek, 105., 106., 107., 108. és 239. módosítás), a 11. cikk (az uniós környezetvédelmi jogszabályok szerinti kötelezettségeknek való megfeleléshez szükséges védelmi intézkedések, 109., 111. és 258. módosítás), a 12. cikk (a Bizottság sürgősségi intézkedései, 115. módosítás), a 15. cikk (kirakodási kötelezettség, 119. módosítás), a 16. és a 17. cikk (halászati lehetőségek, 120., 227., 264., 293. és 301. módosítás), a 20. és a 21. cikk (tagállami védelmi intézkedések, 131–136. módosítás), a 22–24. cikk (flottakapacitás-igazgatás, 138., 241., 139., 140. és 141. módosítás), a 25. cikk (a halászati gazdálkodás tudományos alapja és konzultáció a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottsággal, 142–160. és 285. módosítás), a 28–32. cikk (külső politika, 161–176. és 230. módosítás), a 34. cikk (akvakultúra, 178–181. és 242. módosítás), a 35. cikk (közös piacszervezés, 183–188. módosítás), a 44. cikk (tanácsadó testületek, 201. és 202. módosítás), valamint az új 49. és 50. cikk (a Bizottság általi felülvizsgálat és éves jelentés, 209. és 210. módosítás) esetében. A 18. cikkben (regionalizáció, 121–130. módosítás) a Tanács álláspontja csak a parlamenti változtatások néhány elemét tartalmazza (A Parlament elfogadta a tanácsi szövegben tükröződő tanácsi alternatív modellt). A 36. cikk módosításai (ellenőrzés és végrehajtás, 189–193., 195., 225. és 226. módosítás), valamint a 41. és 42. cikk módosításai (pénzügyi eszközök, 197., 199. és 302. módosítás) a Tanács álláspontjában csak részben szerepelnek. 3.3. A Tanács által bevezetett új rendelkezések és a Bizottság e tekintetben képviselt álláspontja A Tanács nem vezetett be új rendelkezéseket az Európai Parlament által bevezetetteken kívül (halállomány-helyreállítási területek, a nem szándékos fogások elkerülése, átlátható kritériumok a tagállamok számára a kvóták kiosztása során). A Tanács ugyanakkor a regionalizáció hatályát, amely eredetileg csak a többéves tervekre és a technikai intézkedések kereteire vonatkozott, kiterjesztette a környezetvédelmi kötelezettségeket kísérő intézkedésekre, az egyedi visszadobási tervek elfogadására, valamint egyéb védelmi intézkedésekre. A Bizottság elfogadhatónak tartja a regionalizációs modellt, valamint módosított változatának kiterjesztett hatályát. A Tanács változtatott a bizottsági javaslat halászati kapacitás kezelésére vonatkozó részén is. A Tanács megállapodott a Parlamenttel az átruházható halászati koncessziók rendszerének kialakítására vonatkozó tagállami kötelezettség eltörléséről, ugyanakkor a rendszert választható alapon mégis bevezette, amelynek értelmében a tagállamok úgy dönthetnek, hogy átruházható koncessziókat vezetnek be. A Tanács és a Parlament a flottakapacitással kapcsolatos meglévő intézkedések fenntartásával és azon kötelezettség hozzáadásával kombinálva megállapodott e választható rendszerben, hogy a tagállamok adott esetben cselekvési tervet dolgoznak ki a flottáik halászati kapacitása és a halászati lehetőségek közötti egyensúly elérése érdekében. A Bizottság elfogadhatónak találja ezt a kompromisszumot, mivel az elfogadott szövegben bevezetett – a Bizottság által arányosnak tekintett – pénzügyi feltételességgel ötvözve hatékony lehet a flottakapacitás kiigazítása szempontjából. 3.4. Az első olvasatbeli álláspont elfogadása során felmerült problémák és a Bizottság e tekintetben képviselt álláspontja A tárgyalások végén megállapodás született a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási aktusok révén történő felhatalmazásáról. A Bizottság elfogadhatónak találja az elfogadott megállapodásokat. A regionalizáció keretében a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra/végrehajtási jogi aktusokra vonatkozó feltételek különösen megfelelnek az intézményi követelményeknek, és hozzá fognak járulni a politika hatékonyságának növeléséhez. A regionalizációs modell specifikus intézményi rendelkezései (18. cikk) és a Bizottság hatáskörének a 22. cikkel (a belépési/kilépési rendre vonatkozó végrehajtási szabályok) összefüggő komitológia keretében való korlátozása tekintetében a Bizottság szükségesnek tartja, hogy álláspontja pontosítása végett nyilatkozatot tegyen. Hasonlóképpen, a Bizottság a VI. rész (külső politika) és különösen a 28. cikk (3) bekezdésének rendelkezéseivel kapcsolatos álláspontját illetően is szükségesnek látja a nyilatkozattételt. 4. Következtetés A Bizottság elfogadhatónak tartja az Európai Parlamenttel történt tárgyalások eredményeképpen született tanácsi álláspontot. A Bizottság ugyanakkor a 18. cikk (1), (3), (7) és (8) bekezdésével, a VI. résszel (különösen a 28. cikk (3) bekezdésével) és a 47. cikk (2) bekezdésének második részével (összefüggésben a 22. cikkel) kapcsolatban a következő nyilatkozatot kívánja tenni. A 18. cikkről (az (1) és (3) bekezdésről) A Bizottság hangsúlyozza, hogy a Bizottság arra való felhatalmazása, hogy végrehajtási, illetve felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján a tagállamok közös ajánlásai szerinti intézkedéseket fogadjon el, nem érintheti a Bizottság ilyen aktusokra vonatkozó mérlegelési jogkörét. (a (7) bekezdésről) Az a tény, hogy a gazdálkodási szempontból közvetlenül érdekelt tagállamok közös ajánlásokat dolgozhatnak ki, nem érintheti a Bizottság arra vonatkozó kizárólagos jogkörét, hogy javaslatokat nyújtson be a közös halászati politika területén. (a (8) bekezdésről) Az EUMSZ 2. cikkének (1) bekezdése fényében a (8) bekezdés nem értelmezhető úgy, hogy egyéb uniós jogszabály hiánya esetén automatikusan felhatalmazza a tagállamokat, hogy jogilag kötelező aktusokat fogadjanak el ezen a kizárólagos uniós hatáskörbe tartozó területen. Ha a Bizottság úgy véli, hogy az ilyen aktusok nem egyeztethetők össze a közös halászati politika céljaival, a tagállamoknak a lojális együttműködés elvével összhangban meg kell szüntetniük az uniós joggal összeegyeztethetetlen rendelkezéseket. A VI. részről és különösen a 28. cikk (3) bekezdéséről A külső halászati politikáról szóló VI. rész nem érinti a tanácsi határozatok, a Tanács által a Bizottság számára meghatározott tárgyalási irányelvek, valamint a harmadik országokkal vagy szervezetekkel az EUMSZ 218. cikkével összhangban megkötött megállapodások érvényességét. A 47. cikk (2) bekezdésének második részéről A Bizottság hangsúlyozza, hogy az 5. cikk (4) bekezdése második albekezdésének b) pontjára történő rendszeres hivatkozás ellentétes a 182/2011/EU rendelet (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.) szellemével és szövegével. E rendelkezés csak abban az esetben érvényesíthető, ha a fő szabálytól való eltérést – mely szabály szerint a Bizottság elfogadhatja a végrehajtási jogi aktus tervezetét, ha a bizottság nem nyilvánított véleményt – sajátos helyzet indokolja. Tekintettel arra, hogy a második albekezdés b) pontjára történő hivatkozás az 5. cikk (4) bekezdésében előírt általános szabály alóli kivételt jelent, a rendelkezésre való hivatkozás nem tartozhat egyszerűen a jogalkotó „mérlegelési jogkörébe”, hanem a rendelkezést megszorító módon kell értelmezni, és ezért az arra való hivatkozás indokolásra szorul.