EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.12.8. COM(2022) 707 final 2022/0413(CNS) Javaslat A TANÁCS IRÁNYELVE az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről szóló 2011/16/EU irányelv módosításáról {SEC(2022) 438 final} - {SWD(2022) 400 final} - {SWD(2022) 401 final} - {SWD(2022) 402 final}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai A méltányos adóztatás az európai szociális piacgazdaság egyik fő alapja. Emellett az egyik fő pillére is a Bizottság „emberek érdekeit szolgáló gazdaság” iránti elkötelezettségének. A méltányos adórendszernek olyan adószabályokon kell alapulnia, amelyek biztosítják, hogy mindenki kifizeti a rá eső méltányos részt, ugyanakkor megkönnyítik az adófizetőknek – legyenek akár vállalkozások, akár magánszemélyek – a szabályok betartását. A Covid19-világjárvány és Oroszország Ukrajna ellen folytatott agresszív háborújának következményei még sürgetőbbé teszik az államháztartás védelmének szükségességét. A tagállamoknak elegendő adóbevételre lesz szükségük ahhoz, hogy jelentős erőfeszítéseket tehessenek a krízis negatív gazdasági hatásainak csökkentésére, biztosítva ugyanakkor a legkiszolgáltatottabb csoportok védelmét. Ilyen környezetben az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés megelőzése révén az adózás méltányosságának biztosítása ma fontosabb, mint valaha. Az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés megelőzéséhez az Unióban kulcsfontosságú az adminisztratív együttműködés és az adóügyi információcsere megerősítése. Konkrétabban az alternatív fizetési eszközök és befektetések, például a kriptoeszközök és az elektronikus pénz megjelenése az adózási átláthatóság terén az elmúlt években elért haladás aláásásával fenyeget, és az adókijátszás jelentős kockázatát hordozza. Ezért a Bizottság a helyreállítási tervet támogató igazságos és egyszerű adózásra irányuló új cselekvési tervről szóló közleményében kötelezettséget vállalt arra, hogy aktualizálja a közigazgatási együttműködésről szóló irányelvet annak érdekében, hogy kiterjessze annak hatályát a gazdaság e fejlődő szegmensére, és megerősítse a közigazgatási együttműködés keretét. A Bizottság munkájának támogatása érdekében a Tanács (Ecofin) 2020. november 27-én következtetéseket fogadott el a méltányos és hatékony adóztatásról a helyreállítás idején, a digitalizációhoz kapcsolódó adóügyi kihívásokról, valamint a jó adóügyi kormányzásról az EU-ban és azon túl. Az Európai Tanácsnak egyes adóügyi kérdésekről szóló, az Európai Tanács által 2021. december 1-jén jóváhagyott Ecofin-jelentés kimondja, hogy „A Bizottság 2022-ben várhatóan jogalkotási javaslatot terjeszt elő az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről szóló 2011/16/EU irányelvnek a kriptoeszközökkel és a vagyonos magánszemélyekre vonatkozó feltételes adómegállapításokkal kapcsolatos információcsere tekintetében történő további módosításáról”. Az Európai Parlament 2022. március 10-én fogadta el a Bizottságnak szóló ajánlásokkal a helyreállítási stratégiát támogató méltányos és egyszerű adózásról szóló állásfoglalását, amelyben üdvözli a cselekvési tervet és támogatja annak alapos végrehajtását, és kifejezetten felhívja a Bizottságot, hogy az automatikus információcsere hatálya alá vonja be a jövedelmek és eszközök további kategóriáit, például a kriptoeszközöket. Ezt a javaslatot az OECD-ben a kriptoeszközökkel kapcsolatos adóügyi információcserére vonatkozó standardra (CARF) és a közös jelentéstételi standard (CRS) hatályának az elektronikus pénzre való kiterjesztésére vonatkozó megállapodásra irányuló, párhuzamosan folyó munka összefüggésében is kell értelmezni, amelynek eredményeként 2022 augusztusában megállapodás született, és amelyet a G20-ak a 2022. novemberi bali vezetői nyilatkozatban üdvözöltek. Az EU az elmúlt években az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés kezelésére, valamint az átláthatóság fokozására összpontosította erőfeszítéseit. Jelentős javulás történt különösen az információcsere területén a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv (DAC) számos módosítása révén. Mindazonáltal az Európai Számvevőszék jelentése és az Európai Parlament állásfoglalása rámutatott néhány hiányosságra és arra, hogy az irányelv számos területén van még hova fejlődni az információcsere és a közigazgatási együttműködés valamennyi formájával kapcsolatban. A keret legproblémásabb elemei közé tartozik különösen az elektronikus pénzre és a központi banki digitális fizetőeszközökre vonatkozó konkrét rendelkezések hiánya, a vagyonos magánszemélyekre vonatkozó, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások, valamint a megfelelési intézkedések egyértelműségének hiánya. Az Európai Számvevőszék jelentése megállapítja, hogy „A kriptovaluták nem tartoznak az információcsere hatálya alá. Ha egy adózó elektronikus kriptovalutában tartja vagyonát, akkor az ilyen ügyfeleknek portfóliószolgáltatásokat nyújtó platform vagy egyéb elektronikus szolgáltató nem köteles bejelenteni az adóhatóságnak a kriptovalutában lévő összegeket vagy az ebben szerzett bevételeket. Az ilyen elektronikus eszközökben tartott pénz tehát nagyrészt adózatlan marad”. Ezért egyértelműen javítani kell az információcsere és a közigazgatási együttműködés jelenlegi keretét az EU-ban. A meglévő szabályok szigorításán túl a közigazgatási együttműködés új területekre való kiterjesztésére is szükség van az EU-ban. Ennek célja, hogy kezelni lehessen azokat a kihívásokat, amelyeket a kriptoeszközök befektetési célra való egyre növekvő használata jelent. Ez segíteni fogja az uniós adóhatóságokat, hogy jobban és hatékonyabban szedhessék be az adókat, és lépést tartsanak az új fejleményekkel, különös tekintettel a tagállamok kriptoeszközökre vonatkozó adórendszerei közötti különbségekre. A kriptoeszközök jellemzői megnehezítik az adóhatóságok számára az adóköteles események nyomonkövethetőségét és észlelését. A probléma fokozottabban jelentkezik akkor, ha a kereskedést másik országban található kriptoeszköz-szolgáltatók vagy kriptoeszköz-üzemeltetők igénybevételével végzik, vagy ha a kereskedésre közvetlenül más joghatóságokban letelepedett természetes vagy jogi személyek között kerül sor. A kriptoeszköz-befektetésekből származó jövedelemre vonatkozó adatszolgáltatás hiánya elmaradt adóbevételeket jelent a tagállamok számára. Emellett előnyhöz juttatja a kriptoeszköz-felhasználókat azokkal szemben, akik nem fektetnek be kriptoeszközökbe. Ha ezt a szabályozási hiányosságot nem orvosolják, a méltányos adóztatás célkitűzésének megvalósulása nem biztosítható. A Bizottság ezen aggályok kezelése érdekében terjesztette elő ezt a javaslatot, amely az OECD kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási keretén alapul. Ez utóbbi meghatározza az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatókra vonatkozó átvilágítási eljárásokat, adatszolgáltatási követelményeket és egyéb szabályokat. A javaslat és az OECD kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási kerete között a fő különbség az, hogy a kriptoeszköz-szolgáltatások uniós piacon tevékenykedő üzemeltetőit az XXX rendelet szabályozza. Jól működő és összehangolt adatszolgáltatásra és információcserére van szükség továbbá az Oroszországgal szembeni szankciók végrehajtásához szükséges intézkedések megtételéhez nélkülözhetetlen feltételek javítása érdekében. Ez amellett, hogy rámutat az olyan rendelkezések fontosságára, amelyek biztosítják a kriptoeszközök tartásával és a kriptoeszköz-tranzakciókkal kapcsolatos adatszolgáltatást és tagállamok közötti információcserét, sürgőssé is teszi azok bevezetését. Ez a javaslat az irányelv meglévő rendelkezéseinek megerősítését is előirányozza annak érdekében, hogy azok tükrözzék a belső piacon és a nemzetközi szinten megfigyelt fejleményeket. Hatékony adatszolgáltatáshoz és információcseréhez kell vezetnie, többek között azáltal, hogy tükrözi a közös jelentéstételi standard legutóbbi kiegészítéseit, beleértve az elektronikus pénzre és a központi banki digitális fizetőeszközre vonatkozó rendelkezések integrálását, a megfelelési intézkedések egyértelmű és harmonizált keretének biztosítását, valamint a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások hatályának kiterjesztését a vagyonos magánszemélyekre. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel A javasolt jogszabály az adózás átláthatóságának általános politikai prioritásával foglalkozik, amely az adócsalás, adókijátszás és adókikerülés elleni eredményes küzdelem előfeltétele. A közigazgatási együttműködésről szóló irányelvet, amely keretet biztosít a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai között az adózás területén folytatott közigazgatási együttműködéshez, több alkalommal módosították a következő kezdeményezésekkel:

–a Tanács 2014. december 9-i 2014/107/EU irányelve (DAC2) az OECD-nek az adóügyi illetőséggel nem rendelkezők számláira vonatkozó információk automatikus cseréjét előíró közös jelentéstételi standardja alapján a pénzügyi számlák adataira vonatkozó, tagállamok közötti automatikus információcserére vonatkozóan, –a Tanács 2015. december 8-i (EU) 2015/2376 irányelve (DAC3) a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatokra vonatkozó kötelező automatikus információcserére vonatkozóan, –a Tanács 2016. május 25-i (EU) 2016/881 irányelve (DAC4) az országonkénti jelentéstételre vonatkozó információk adóhatóságok közötti kötelező automatikus cseréjére vonatkozóan, –a Tanács 2016. december 6-i (EU) 2016/2258 irányelve (DAC5) a pénzmosás elleni küzdelmet szolgáló információkhoz való adóhatósági hozzáférésre vonatkozóan, –a Tanács 2018. május 25-i (EU) 2018/822 irányelve (DAC6) az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó, határokon átnyúló konstrukciókkal kapcsolatosan az adózás területére vonatkozó kötelező automatikus információcserére vonatkozóan, valamint –a Tanács 2021. március 22-i, az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről szóló 2011/16/EU irányelv módosításáról szóló (EU) 2021/514 irányelve (DAC7) a digitális platformokon értékesítőkre vonatkozóan. •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival A közigazgatási együttműködésről szóló irányelv meglévő rendelkezései kölcsönhatásban vannak az általános adatvédelmi rendelettel (GDPR) több olyan esetben, amikor a személyes adatok relevánsak lettek. Ugyanakkor az irányelv különös rendelkezéseket és biztosítékokat tartalmaz az adatvédelem tekintetében. A javasolt módosítások továbbra is követik és tiszteletben tartják ezeket a biztosítékokat. A vonatkozó informatikai és eljárási intézkedések biztosítják a személyes adatok védelmét az általános adatvédelmi rendelettel összhangban. Az adatcsere egy olyan biztonságos elektronikus rendszeren keresztül történik, amely titkosítja és dekódolja az adatokat, és minden egyes adóhatóságnál csak az engedélyezett nemzeti tisztviselők férhetnek hozzá ehhez az információhoz. Közös adatkezelőként a tagállamoknak biztosítaniuk kell az általános adatvédelmi rendelet által előírt biztonsági intézkedéseknek és időkorlátoknak megfelelő adattárolást. A Bizottság számos, a kriptoeszközpiac szempontjából releváns politikai területen aktív, ideértve a javasolt kezdeményezés hatálya alá tartozó kriptoeszköz-szolgáltatókat és kriptoeszköz-üzemeltetőket is. A javasolt kezdeményezés nem érinti az egyidejűleg folyamatban lévő egyéb bizottsági projekteket, mivel kifejezetten bizonyos adózással kapcsolatos kérdések kezelésére irányul. A javaslat a kriptoeszközök piacairól szóló rendelet (XXX rendelet) és a pénzátutalásokról szóló rendelet rendelkezéseire épül, különösen az említett uniós jogi aktusokban szereplő fogalommeghatározások alkalmazása és a kriptoeszközök piacairól szóló rendelet engedélyezési követelményeire való hagyatkozás tekintetében. A pénzátutalásokról szóló rendelet biztosítja a kötelezett szolgáltatók által a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem céljából végzett átvilágítás bizonyos szintjét, de nem rendelkezik részletesen az adatszolgáltatásról és az automatikus információcseréről, amire közvetlen adózási célokból szükség lenne. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap A közvetlen adózás területét érintő jogalkotási kezdeményezések jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 115. cikke. Jóllehet a közvetlen adózást kifejezetten nem említi, a 115. cikk a tagállamok olyan nemzeti jogszabályainak közelítését célzó irányelvekre utal, amelyek közvetlenül érintik a belső piac megteremtését vagy működését. E feltétel teljesüléséhez az szükséges, hogy a közvetlen adózás területén javasolt uniós jogszabály célja a belső piac működésében meglévő következetlenségek orvoslása legyen. Ezenkívül, mivel a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv alapján kicserélt információkat a héa és más közvetett adók területén is fel lehet használni, az EUMSZ 113. cikkét szintén jogalapként idézzük. Mivel a javasolt kezdeményezés módosítja az irányelvet, ebből következően a jogalap változatlan marad. Valójában a javasolt szabályok, amelyek célja a meglévő keret információcsere és közigazgatási együttműködés szempontjából történő javítása, nem térnek el az irányelv tárgyától. A tervezett módosítások egyértelmű és harmonizált keretet biztosítanak a megfelelési intézkedéseknek, integrálják az elektronikus pénzre vonatkozó rendelkezéseket a meglévő keretbe, és kiterjesztik a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások hatályát a vagyonos magánszemélyekre. E rendelkezések következetes alkalmazása csak a nemzeti jogszabályok közelítésével érhető el. A meglévő kereten kívül a javaslat az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók adatszolgáltatására vonatkozó szabályokat is tartalmaz a kriptoeszközök befektetési célú vagy csereeszközként történő használatából eredő, az adózás területén felmerülő problémákra válaszul. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók lehetővé teszik a kriptoeszköz-felhasználók számára, hogy igénybe vegyék szolgáltatásaikat, miközben elképzelhető, hogy a megszerzett jövedelmüket nem vallják be az illetőségük szerinti tagállamban. Következésképpen a tagállamokra a be nem vallott jövedelem és az adóbevétel-kiesés terhe hárul. Ez a helyzet adózási szempontból tisztességtelen versenyelőnyt is teremt azon magánszemélyek vagy vállalkozások számára, akik vagy amelyek kriptoeszközökbe fektetnek, ez pedig torzítja a belső piac működését. Ebből következik, hogy ezt a helyzetet csak az EUMSZ 115. cikkében előírt egységes megközelítéssel lehet orvosolni. •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén) A javaslat teljes mértékben tiszteletben tartja az EUMSZ 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvét. Az adózás területén történő közigazgatási együttműködésre irányul. Ez magában foglalja a szabályok bizonyos változtatásait, amelyek a különböző tagállamok adóhatóságai közötti, határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó meglévő rendelkezések megfelelőbb érvényesülése érdekében történnek. A javaslat magában foglalja az automatikus információcsere alkalmazási körének kiterjesztését a kriptoeszköz-szolgáltatókra és kriptoeszköz-üzemeltetőkre is, arra kötelezve őket, hogy szolgáltassanak adatokat a kriptoeszköz-felhasználók által elért jövedelemről. Az adóhatóságok nem rendelkeznek információkkal a kriptoeszközökből származó bevételek és az esetleges adóügyi következmények nyomon követéséhez. Más szóval az adóhatóságok nem rendelkeznek elegendő információval a kriptoeszközökről, annak ellenére, hogy a kriptoeszközök piacának jelentősége nőtt az elmúlt néhány évben. A legtöbb tagállam már rendelkezik a kriptoeszköz-befektetésekből származó jövedelem adóztatására vonatkozó jogszabályokkal vagy legalábbis hatósági iránymutatással. Gyakran azonban nem rendelkeznek az ehhez szükséges információkkal. A jogbiztonság és az egyértelműség csak akkor érhető el, ha a nemzeti hiányosságokat az összes tagállamra alkalmazandó egységes szabályokkal kezeljük. A belső piacnak olyan szilárd mechanizmusra van szüksége, amely annak biztosítása révén, hogy az adóhatóságok kellő időben megfelelő tájékoztatást kapnak, egységes módon kezeli ezeket a kiskapukat, és orvosolja a meglévő torzulásokat. Az EU-szerte harmonizált adatszolgáltatási keret nélkülözhetetlennek tűnik, tekintettel az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által nyújtott szolgáltatások határokon átnyúló dimenziójára. Tekintettel arra, hogy a kriptoeszköz-befektetések révén szerzett jövedelemmel kapcsolatos adatszolgáltatási kötelezettség fő célja az, hogy az adóhatóságok tájékoztatást kapjanak a határokon átnyúló kriptoeszközügyletekről, az azonosított probléma egységes megközelítésének biztosítása érdekében az ilyen kezdeményezést az EU szintjén történő fellépés útján kell végrehajtani. Ezért az EU jobb helyzetben van az egyes tagállamokhoz képest a feltárt problémák kezelése, valamint az információcsere és a közigazgatási együttműködés rendszere eredményességének és teljességének biztosítása szempontjából. Először is a javasolt irányelv biztosítani fogja a szabályok következetes alkalmazását az egész EU-ban. Másodszor a hatálya alá tartozó összes adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóra ugyanazok az adatszolgáltatási előírások vonatkoznak. Harmadszor az adatszolgáltatáshoz információcsere társul, ily módon lehetővé teszi az adóhatóságok számára, hogy átfogó információkat szerezzenek a kriptoeszköz-befektetéseken keresztül megszerzett jövedelemről.

•Arányosság A javaslat a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv hatályos rendelkezéseinek javításából áll, és az automatikus cserék alkalmazási körét kiterjeszti az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által közölt bizonyos információkra is. A fejlesztések nem lépik túl az információcsere és tágabb értelemben a közigazgatási együttműködés céljának eléréséhez szükséges mértéket. Tekintettel arra, hogy a belső piac működésében feltárt torzulások általában túlnyúlnak egyetlen tagállam határain, a közös uniós szabályok a problémák eredményes kezeléséhez szükséges minimumot jelentik. Így a javasolt szabályok hozzájárulnak az irányelv egyértelműbb, következetesebb és hatékonyabb alkalmazásához, ami jobb módszereket eredményez az irányelv céljainak elérése terén. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók azon tervezett kötelezettsége, hogy adatokat szolgáltassanak a felhasználóik által megszerzett jövedelemről, szintén működőképes megoldást kínál az adókijátszással szemben, olyan információcsere-mechanizmusok felhasználásával, amelyeket korábban már kipróbáltak a DAC3 és a DAC6 vonatkozásában. Ennek szellemében megállapítható, hogy a javasolt kezdeményezés arányos választ jelent az irányelvben felismert kiskapukra, és célja az adókijátszás problémájának kezelése is. •A jogi aktus típusának megválasztása A javaslat két jogalappal rendelkezik: az EUMSZ 113. és 115. cikke, amely kifejezetten előírja, hogy az e területre vonatkozó jogszabályokat csak irányelv formájában lehet elfogadni. Ezért az adózásra vonatkozó kötelező érvényű szabályok elfogadása során semmilyen más típusú uniós jogi aktus alkalmazása nem engedhető meg. Ezenkívül a javasolt irányelv a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv hetedik módosítása; vagyis a 2014/107/EU, az (EU) 2015/2376, az (EU) 2016/881, az (EU) 2016/2258, az (EU) 2018/822 és az (EU) 2021/514 tanácsi irányelveket követi. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata 2021-ben az Európai Számvevőszék megvizsgálta, hogy az Európai Bizottság hogyan követi nyomon a 2011/16/EU irányelvben meghatározott adóügyi információcsere-rendszer végrehajtását és teljesítményét, valamint azt, hogy a tagállamok hogyan használják fel a kicserélt információkat. Emellett az Európai Parlament értékelte a 2011/16/EU irányelv és annak későbbi módosításai szerinti információcserére vonatkozó kötelezettségek végrehajtását, amelyek célja az adócsalás, adókijátszás és adókikerülés elleni küzdelem az adózással kapcsolatos információcsere megkönnyítése révén. Az Európai Számvevőszék jelentése arra a következtetésre jutott, hogy összességében a rendszer jól kiépült, de többet kell tenni a nyomon követés, az adatminőség biztosítása és a kapott információk felhasználása terén. Állásfoglalásában az Európai Parlament kijelenti, hogy a megosztott információk minősége korlátozott, és hogy a rendszer hatékonyságát alig ellenőrzik. Azt is megjegyezte, hogy jelenleg nincs közös uniós keret a rendszer teljesítményének és eredményeinek nyomon követésére, és csak néhány tagállam végez rendszeres minőség-ellenőrzést a megosztott adatokon. Végezetül az Európai Parlament új jogszabály elfogadását szorgalmazta az irányelv megerősítése és további javítása érdekében, biztosítva ugyanakkor a meglévő szabályok és normák alapos végrehajtását a pénzmosás elleni küzdelem területén is. E két jelentésre támaszkodva ez a jogalkotási javaslat konkrét kezdeményezéseket ismertet a közigazgatási együttműködés jobb érvényesülése érdekében. •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk A Bizottság 2021. március 10-én nyilvános konzultációt indított az adózás területén az információcsere-keret megerősítésére irányuló uniós fellépés előrehaladásának előmozdítása érdekében. A Bizottság több kérdést tett fel, az érdekelt felek közül pedig összesen 33 adott támogató jellegű visszajelzést. Ezenkívül a Bizottság célzott konzultációkat folytatott az üzleti szférával olyan módon, hogy 2021. március 23-án találkozót tartott a kriptoeszköz-szolgáltatók, elektronikuspénz-szolgáltatók és digitáliseszköz-szövetségek különféle képviselőivel. A képviselők egyetértettek abban, hogy az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóktól történő információgyűjtést szolgáló egységesített uniós jogi keretnek milyen előnyei vannak a különféle nemzeti jelentéstételi szabályokkal szemben. Ezen túlmenően a képviselők a DAC2-höz hasonló megoldást javasoltak, amely lehetővé tenné az információknak csak azon tagállam adóhatóságánál történő bejelentését, ahol az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatót engedélyezték/nyilvántartásba vették, illetve ahol az illetősége van. A tagállamokkal a Bizottság kérdőíven és célzott találkozókon keresztül konzultált. A Bizottság szolgálatai 2020. november 13-án és 2021. március 24-én ülést szerveztek a IV. munkacsoport számára, ahol a tagállamoknak lehetősége volt megvitatni az irányelv módosítására irányuló esetleges javaslatot. Az ülés a kriptoeszköz-befektetéseken keresztül megszerzett jövedelemről szóló adatszolgáltatásra és információcserére összpontosított. Összességében széles körű támogatás volt megfigyelhető a kriptoeszköz-felhasználók adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatókon keresztül szerzett jövedelmével kapcsolatos információcserére vonatkozó esetleges uniós kezdeményezést illetően. A legtöbb tagállam támogatta az irányelv hatókörének az OECD szintjén végzett munkával való összehangolását. Összességében a jelek szerint mind a nyilvános, mind a célzott konzultációk egybevágnak azokkal a kihívásokkal, amelyeket az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóknak szóló új szabályoknak kezelniük kellene: a tartott kriptoeszközökre és a kriptoeszközügyletekre vonatkozó adatszolgáltatás hiánya; valamint az elektronikuspénz-termékeknek az adatszolgáltatási kötelezettségek és a tagállamok közötti információcsere hatókörébe vonásának egyértelművé tétele iránti igény. •Hatásvizsgálat A Bizottság hatásvizsgálatot folytatott a vonatkozó szakpolitikai alternatívákról. Ez 2021. november 12-én kedvező véleményt kapott a Szabályozói Ellenőrzési Testülettől (SEC(2022)438). A Szabályozói Ellenőrzési Testület fenntartásokat tartalmazó kedvező véleményében több ajánlást tett a hatásvizsgálat javítására, amelyeket a hatásvizsgálat zárójelentése figyelembe vett (SWD(2022) 401). A Szabályozói Ellenőrzési Testület észrevételeket tett a kezdeményezés hatókörének leírásával, valamint az összes rendelkezésre álló és megvalósítható szakpolitikai alternatívával kapcsolatos lehetséges javításokat illetően, figyelembe véve a kis- és középvállalkozásokra gyakorolt hatást. A hatásvizsgálat újrafogalmazásra került a kezdeményezés hatókörének pontosabb meghatározása és a különböző szakpolitikai alternatívák további elemzése érdekében, figyelembe véve bizonyos kriptoeszköz-szolgáltatók lehetséges kihagyását a méretük alapján. Az alapforgatókönyvhöz képest különböző szakpolitikai alternatívákat vizsgáltak meg az eredményesség, a hatékonyság és a koherencia kritériumai alapján. Az elemzés legmagasabb szintjén a status quo vagy alapforgatókönyv és egy olyan forgatókönyv között kell választani, amelyben a Bizottság nem szabályozási vagy szabályozási fellépés révén cselekszik. A nem szabályozási fellépés ajánlás kibocsátását jelenti. A szabályozási alternatívák jogalkotási kezdeményezést jelentenek a jelenlegi közigazgatási együttműködési keret konkrét elemeinek módosítására. A különböző szakpolitikai alternatívák középpontjában az adatszolgáltatás különböző formáinak (azaz ügyletenkénti, összesített vagy hibrid) kölcsönhatása, valamint a vállalkozások méretén (árbevételén) alapuló küszöbérték meghatározásának lehetősége állt. Az előnyben részesített alternatíva a hibrid adatszolgáltatáson alapuló, ahol az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók összesített információkat szolgáltatnak kriptoeszköz-típusonként és ügylettípusonként; ez biztosítja, hogy az adóhatóságok kezelni tudják a kapott információmennyiséget a szükséges kockázatelemzések elvégzése érdekében. Az előnyben részesített alternatíva nem tartalmaz az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók méretén alapuló küszöbértéket, mivel az kiskapukat hozhat létre.

Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatókat illetően a hatásvizsgálat arra mutatott rá, hogy az uniós szintű szabályozási lehetőség a legmegfelelőbb az adott politika teljesítéséhez. A status quo vagy alapforgatókönyv bizonyult a legkevésbé eredményesnek, hatékonynak vagy koherensnek. Az alapforgatókönyvtől eltérően egy kötelező közös uniós szabvány biztosítaná, hogy valamennyi uniós adóhatóság azonos típusú adatokhoz férjen hozzá. Vagyis egy uniós szabályozási intézkedés minden adóhatóság számára azonos feltételeket biztosítana a meghatározott adóügyi célból összegyűjtött információkhoz való hozzáférés tekintetében. Ez biztosítja a közös szabványokon és előírásokon alapuló, uniós szintű automatikus információcserét is. A végrehajtást követően ez az egyetlen forgatókönyv, amelyben egy kriptoeszköz-felhasználó tagállamának adóhatóságai ellenőrizhetik, hogy a felhasználó pontos adatokat szolgáltatott-e a kriptoeszköz-befektetéseken keresztül megszerzett tőkenyereségéről anélkül, hogy időigényes ad hoc felszólításokra és vizsgálatokra lenne szükség. Ezenkívül az EU kötelező közös adatszolgáltatási szabványa biztosítaná, hogy a kriptoeszköz-szolgáltatókat ne terheljék széttöredezett nemzeti megoldásokkal az adóügyi adatszolgáltatási kötelezettségek vonatkozásában. Gazdasági hatások Előnyök A kriptoeszköz-befektetéseken keresztül megszerzett jövedelemre vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettség és az ilyen információk cseréje elősegíti a tagállamok számára, hogy teljes körű tájékoztatást kapjanak az esedékes adóbevételek beszedése érdekében. Becslések szerint az adóbevétel-többlet elérheti a 2,4 milliárd EUR-t. A közös adatszolgáltatási szabályok továbbá elősegítik az egyenlő versenyfeltételek megteremtését a kriptoeszköz-szolgáltatók között. A kriptoeszköz-befektetők által megkeresett jövedelem átláthatósága javítaná az egyenlő versenyfeltételeket a hagyományosabb eszközökkel szemben. Egy kötelező egységes uniós eszköz megléte pozitív társadalmi hatásokkal járhat, és hozzájárulhat a méltányos adóztatás pozitív megítéléséhez és az adófizetők közötti méltányos tehermegosztáshoz. Feltételezzük, hogy minél tágabb a szabályok alkalmazási köre, annál méltányosabbnak ítélik meg az adóztatást, tekintettel arra, hogy minden tevékenység esetében problémát jelent az elégtelen adatszolgáltatás. Ugyanez az érvelés vonatkozik a méltányos tehermegosztás előnyeire is: minél szélesebb körű a kezdeményezés hatóköre, a tagállamok annál inkább biztosíthatják az esedékes adók tényleges beszedését. Az EU fellépésének fiskális előnyei sokkal nagyobbak, ha az adatszolgáltatási kötelezettség tág alkalmazási körű. Költségek Az egész EU-ra kiterjedő automatikus adatszolgáltatás miatt felmerülő egyszeri költségek a becslések szerint 300 millió EUR-t tesznek ki valamennyi adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató és adóhatóság figyelembevételével, az ismétlődő költségek pedig évi 25 millió EUR körül alakulnak. Az egyszeri és ismétlődő költségek főként az informatikai rendszerek fejlesztéséből és működtetéséből adódnak. Az adóhatóságok végrehajtási költségekkel is szembesülnek. A költséghatékonyság érdekében a tagállamokat arra ösztönözzük, hogy tegyék lehetővé a digitális adatszolgáltatást, és a lehető legnagyobb mértékben biztosítsák a rendszerek interoperabilitását az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók és az adóhatóságok között, az adatok szintjén is. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés A javaslat célja az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók, az adófizetők és az adóhatóságok szabályozási terheinek minimálisra csökkentése. Az „egy be, egy ki” elvvel összhangban az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók élvezhetik annak előnyét, hogy az egész EU-ban homogén adatszolgáltatási követelmények vonatkoznak rájuk, ahelyett, hogy többféle standard lenne érvényben a tagállamokban. Így az előnyben részesített szakpolitikai megoldás arányos választ jelent a feltárt problémára, mivel nem haladja meg azt a mértéket, amely szükséges a belső piac torzulások nélküli, jobb működése Szerződésekbe foglalt céljának eléréséhez. A közös szabályok a kriptoeszköz-befektetések révén szerzett jövedelemmel kapcsolatos adatszolgáltatás minimálisan szükséges közös keretének megteremtésére korlátozódnak. Például: i. a szabályok biztosítják a kettős adatszolgáltatás alól való mentesülést (vagyis egységes az adatszolgáltatás); ii. az automatikus csere az érintett tagállamokra korlátozódik; és iii. a nem teljesítésért kiszabott szankciók továbbra is a tagállamok szuverén ellenőrzése alatt maradnak. Ráadásul a harmonizáció csak a hatáskörrel rendelkező hatóságok megszerzett jövedelemről való tájékoztatásának biztosítására terjed ki. Ezt követően a tagállamok döntenek az esedékes adóról a nemzeti jogszabályokkal összhangban. •Alapjogok Ez a javasolt irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja a különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket. Az adóhatóságoknak továbbítandó adatelemkészletet kifejezetten úgy kell meghatározni, hogy a GDPR-kötelezettségekkel, különösen az adattakarékosság elvével összhangban csak a nem megfelelő adatszolgáltatás vagy annak elmaradása észleléséhez szükséges minimális adatokat rögzítsék. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK Lásd a pénzügyi kimutatást. 5.A JAVASLAT EGYES RENDELKEZÉSEINEK RÉSZLETES MAGYARÁZATA A módosítás az információcserére és a közigazgatási együttműködésre vonatkozó meglévő rendelkezések módosítására tesz javaslatot. Emellett kiterjeszti az irányelv hatályát az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által szolgáltatott információkra vonatkozó automatikus információcserére. A kriptoeszköz-szolgáltatókra alkalmazandó átvilágítási eljárásokkal és adatszolgáltatási követelményekkel kapcsolatos szabályok és egyéb szabályok az OECD kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási keretén alapulnak. i. Automatikus információcsere •Jövedelem- és tőkekategóriák A 8. cikk (1) bekezdése meghatározza azokat a jövedelemkategóriákat, amelyek kötelező automatikus információcsere tárgyát képezik a tagállamok között. A nem letéti jellegű osztalékbevétel hozzáadódik azokhoz a jövedelem- és tőkekategóriákhoz, amelyek már az információcsere tárgyát képezik. Egy módosítás arra is kötelezi a tagállamokat, hogy a 2026 januárjától vagy azt követően kezdődő adómegállapítási időszakok tekintetében a 8. cikk (3) bekezdésével összhangban kicseréljék a többi tagállammal az összes jövedelem- és tőkekategóriára vonatkozóan rendelkezésre álló valamennyi információt. •Vagyonos magánszemélyekkel kapcsolatos, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások A 8a. cikk a természetes személyektől eltérő személyekre vonatkozó, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokkal és előzetes ármegállapításokkal kapcsolatos automatikus információcserére vonatkozó szabályokat ír elő. A rendelkezést kiterjeszti a vagyonos magánszemélyekre, akik az állandó magánlakásukat nem számítva összesen legalább 1 000 000 EUR pénzügyi vagy befektethető vagyonnal vagy kezelt eszközökkel rendelkeznek. A módosítás arra kötelezi a tagállamokat, hogy kicseréljék a többi tagállammal a 2020. január 1. és 2025. december 31. között kiadott, módosított vagy meghosszabbított, vagyonos magánszemélyekkel kapcsolatos, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokat. Ezekről akkor kell tájékoztatást adni, ha 2026. január 1-jén még mindig érvényben voltak.

•Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által szolgáltatott információk A 8ad. cikk meghatározza azon információk kötelező automatikus cseréjének alkalmazási körét és feltételeit, amelyeket az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók szolgáltatnak a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által teljesítendő kötelezettségekre vonatkozó részletes szabályokat a III. mellékletben bevezetett VI. melléklet állapítja meg. Első lépésként a szabályok előírják az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók számára az információk összegyűjtését és ellenőrzését a javaslatban meghatározott átvilágítási eljárásokkal összhangban. Második lépésként az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóknak információkat kell szolgáltatniuk az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságnak a kriptoeszköz-felhasználókról, vagyis azokról, akik a szolgáltatót használják a kriptoeszközeikkel való kereskedéshez és azok cseréjéhez. A harmadik lépés arra vonatkozik, hogy annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága, amely megkapta ezeket az információkat az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatótól, közli a szolgáltatott információkat annak az érintett tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatóságával, ahol az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszköz-felhasználó illetőséggel rendelkezik. Hatály Az V. melléklet IV. szakasza tartalmazza azokat a fogalommeghatározásokat, amelyek meghatározzák az adatszolgáltatási szabályok hatályát. –Ki viseli az adatszolgáltatás terhét? A szabályok tartalmazzák a kriptoeszköz-szolgáltató, a kriptoeszköz-üzemeltető és az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató fogalommeghatározását. Kriptoeszköz-szolgáltató minden olyan jogi személy vagy vállalkozás, amelynek üzleti tevékenysége egy vagy több kriptoeszköz-szolgáltatás üzletszerű nyújtása harmadik felek részére, és amely az XXX rendelettel összhangban engedéllyel rendelkezik valamely tagállamban kriptoeszköz-szolgáltatások nyújtására. Ez a fogalom a következetes fogalommeghatározás érdekében az XXX rendelethez kapcsolódik. Emellett a kriptoeszköz-szolgáltatók passzportálás útján is folytathatnak tevékenységet az EU-ban, és szerepelnek az ESMA által vezetett nyilvántartásban. Kriptoeszköz-üzemeltető minden olyan, természetes személy, jogi személy vagy vállalkozás, akinek vagy amelynek foglalkozása vagy üzleti tevékenysége egy vagy több kriptoeszköz-szolgáltatás üzletszerű nyújtása harmadik felek részére, aki vagy amely azonban nem tartozik az XXX rendelet hatálya alá. Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató minden olyan kriptoeszköz-szolgáltató és kriptoeszköz-üzemeltető, aki egy vagy több olyan kriptoeszköz-szolgáltatást nyújt, amely lehetővé teszi az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználók számára, hogy átváltási ügyleteket hajtsanak végre. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató fogalommeghatározása magában foglalja az XXX rendeletben meghatározott kriptoeszköz-szolgáltatókat és az XXX rendelet hatálya alá nem tartozó, és így az említett rendelet szerinti engedélyezés feltételeit nem teljesítő kriptoeszköz-üzemeltetőket (pl. az olyan uniós illetőségű kriptoeszköz-felhasználókkal rendelkező kriptoeszköz-üzemeltetők, akiknek fordított megkeresés alapján nyújtanak szolgáltatásokat, illetve a nem helyettesíthető tokenekkel kereskedő kriptoeszköz-üzemeltetők stb.). A kriptoeszköz-szolgáltatók az XXX rendelet alapján kapnak engedélyt a jogi személy tagállamában, és így az adott tagállamban teljesítik az adatszolgáltatást. Ugyanakkor a kriptoeszköz-üzemeltetőkre való kiterjesztés érdekében a javaslat a 8ad. cikk (7) bekezdésében kötelezettségeket állapít meg a választásuk szerinti tagállamban történő egyszeri nyilvántartásba vételre vonatkozóan. Az adatszolgáltatásra ebben a tagállamban kerül sor. A VI. melléklet V. szakaszának F. pontja rögzíti a nyilvántartásba vételi folyamat részleteit. A javasolt szabályok egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása és konkrétabban az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók nyilvántartásba vétele és azonosítása érdekében a 8ad. cikk (11) bekezdésének harmadik albekezdése végrehajtási hatásköröket ruház a Bizottságra egy egységes formanyomtatvány elfogadása céljából. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. A 8ad. cikk (12) bekezdésével összhangban csak az XXX rendelet hatálya alá nem tartozó kriptoeszköz-üzemeltetőknek kellene nyilvántartásba vetetniük magukat valamely tagállamban. Az XXX rendelet alapján az EU-ban már engedéllyel rendelkező kriptoeszköz-szolgáltató mentesülne az egyszeri regisztráció követelménye alól. Mivel a kriptoeszköz-üzemeltetők az EU-n kívüli illetőséggel rendelkezhetnek, a javaslat előírja az ezen irányelvben meghatározott egyszeri nyilvántartásba vételi és adatszolgáltatási kötelezettség alóli mentességet abban az esetben, ha megállapításra kerül az adatszolgáltatási és információcsere-mechanizmusok megfelelősége a nem uniós adójogrendszerek (államok vagy területek) és a tagállamok viszonyában. Ez a mechanizmus hasonló az (EU) 2021/514 irányelvben (DAC7) foglalt mechanizmushoz, és a célja is azonos: az egyenlő versenyfeltételek biztosítása és annak elkerülése, hogy a szolgáltatók a legkedvezőbb igazságszolgáltatási fórumot válasszák. Az irányelv az európai uniós és nem európai uniós kriptoeszköz-üzemeltetők számára is előírja az adatszolgáltatást, amennyiben az ilyen nem európai uniós üzemeltetőknek az Unióban illetőséggel rendelkező, adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználói vannak. Ez elengedhetetlen az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók közötti egyenlő versenyfeltételek biztosításához és a tisztességtelen verseny megelőzéséhez. A nem európai uniós kriptoeszköz-üzemeltetők az egyszeri nyilvántartásba vételi és adatszolgáltatási kötelezettség alól megfelelő intézkedések megléte esetén mentesülhetnek annak biztosítása érdekében, hogy a nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) és a tagállamok között a megfelelő információk cseréje megtörténjen. Ezeket a megfelelő intézkedéseket a Bizottság állapítja meg a 8ad. cikkben meghatározott kritériumokkal és eljárásokkal összhangban. Amennyiben a Bizottság megállapítja a megfelelőséget, megadja a nyilvántartásba vételi és adatszolgáltatási kötelezettség alóli mentességet, ennek megállapítása hiányában azonban az irányelvben előírt nyilvántartásba vételi és adatszolgáltatási kötelezettségek továbbra is alkalmazandók. –Mely ügyletekről kell adatokat szolgáltatni? Az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszközöket érintő átváltási ügyletek és átutalások. Mind a belföldi, mind a határokon átnyúló ügyletek a javaslat hatálya alá tartoznak, és azokat az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszközök típusa szerint összesíteni kell. –Kinek az ügyleteiről kell adatokat szolgáltatni? Kriptoeszköz-felhasználó az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek végrehajtását illetően valamely adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató ügyfelének minősülő magánszemély vagy szervezet. Az a pénzügyi intézménytől vagy adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatótól eltérő magánszemély vagy szervezet, aki vagy amely egy másik magánszemély vagy szervezet javára vagy részére kriptoeszköz-felhasználóként jár el ügynökként, letétkezelőként, meghatalmazottként, aláíróként, befektetési tanácsadóként vagy adótervezésben közreműködőként, nem minősül kriptoeszköz-felhasználónak, helyette az ilyen másik magánszemély vagy szervezet tekintendő kriptoeszköz-felhasználónak.

Amennyiben az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató kriptoeszközökkel történő fizetést tesz lehetővé egy kereskedő számára vagy nevében, akkor azt az ügyfelet kell kriptoeszköz-felhasználónak tekinteni, aki a kereskedő partnere. Ilyen esetekben az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatónak a pénzmosás elleni küzdelemre vonatkozó nemzeti szabályokkal összhangban ellenőriznie kell az ügyfél személyazonosságát. Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználó az a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező kriptoeszköz-felhasználó, aki adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó személy. Az alábbiak adatszolgáltatási kötelezettség alá nem tartozó személynek minősülnek: a) olyan szervezet, amelynek részvényeivel rendszeresen kereskednek egy vagy több szabályozott értékpapírpiacon; b) bármely olyan szervezet, amely az a) pontban meghatározott szervezet kapcsolt szervezete; c) államigazgatási szerv; d) nemzetközi szervezet; e) központi bank; és f) a IV. szakasz E.5. pontjának b) alpontjában meghatározott befektetési szervezettől eltérő pénzügyi intézmény. Csak az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználók ügyleteiről kell adatot szolgáltatni. Átvilágítási eljárások Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók végrehajtják a VI. melléklet III. szakaszában meghatározott átvilágítási eljárásokat az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználók azonosítása érdekében. Az átvilágítási eljárások azon magánszemélynek, illetve szervezetnek minősülő kriptoeszköz-felhasználókra vonatkoznak, akik adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználóként azonosítandók. Az ilyen adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználók azonosítása nyilatkozat útján történik, amely lehetővé teszi az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató számára, hogy megállapítsa például a kriptoeszköz-felhasználók illetőségét vagy illetőségeit. E folyamat révén az ügyfél-átvilágítási eljárások alapján további dokumentáció is beszerezhető. A III. szakasz A. pontja meghatározza az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által a magánszemélynek minősülő kriptoeszköz-felhasználókra vonatkozóan összegyűjtendő konkrét információkat. A III. szakasz B. pontja meghatározza az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által a szervezetnek minősülő kriptoeszköz-felhasználókra vonatkozóan összegyűjtendő konkrét információkat. Ezek az eljárások annak meghatározására szolgálnak, hogy a szervezetnek minősülő kriptoeszköz-felhasználó adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználó vagy olyan, adatszolgáltatási kötelezettség alá nem tartozó személytől eltérő szervezet-e, amely felett egy vagy több, adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó személynek minősülő személy gyakorol ellenőrzést. A III. szakasz C. pontja meghatározza a magánszemélynek és szervezetnek minősülő kriptoeszköz-felhasználók nyilatkozattételi követelményeire vonatkozó szabályokat. A III. szakasz D. pontja meghatározza az átvilágítás általános követelményeit. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató adatszolgáltatása a hatáskörrel rendelkező hatóság felé Az információkat, összegyűjtött és ellenőrzött formában, legkésőbb az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügylet naptári évét vagy más megfelelő adatszolgáltatási időszakát követő év január 31-ig kell elküldeni. Az adatszolgáltatásra csak egy tagállamban kerül sor (azaz egyszeri nyilvántartásba vétel a választás szerinti tagállamban vagy az engedélyezés helye szerinti tagállamban). Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatónak abban a tagállamban kell adatot szolgáltatnia, amelyben az XXX rendelet alapján engedélyezték. Az XXX rendelet alapján nem engedélyezett, adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató abban a tagállamban szolgáltat adatokat, amelyben a 8ad. cikk (11) bekezdésével összhangban regisztrált. A módosított 25. cikk (3) bekezdésének megfelelően az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatónak minden egyes érintett személyt tájékoztatnia kell arról, hogy az erre a személyre vonatkozó információkat ezen irányelv előírásainak megfelelően összegyűjti és megküldi a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató továbbá megad minden olyan információt, amelyet az adatkezelők a GDPR értelmében kötelesek rendelkezésre bocsátani. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatónak minden egyes személy rendelkezésére kell bocsátania az összes információt legkésőbb az adatszolgáltatás teljesítése előtt. Ez nem sérti az érintettek GDPR szerinti jogait. A hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti automatikus információcsere Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által szolgáltatott információkat közölni kell azon tagállamok hatáskörrel rendelkező adóhatóságaival, amelyekben az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató adóügyi illetőséggel rendelkezik, amelyben megkapta az engedélyét, vagy ahol nyilvántartásba vették, azon naptári év végét követő két hónapon belül, amelyre az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatókra alkalmazandó adatszolgáltatási követelmények vonatkoznak. A 8ad. cikk (3) bekezdése meghatározza, hogy mely információkat kell közölni a tagállamok ezen hatáskörrel rendelkező adóhatóságaival. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatónak legkésőbb az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügylet naptári évét vagy más megfelelő adatszolgáltatási időszakát követő év január 31-ig kell elküldenie az információkat az engedélyezés, az adóügyi illetőség vagy a nyilvántartásba vétel helye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának. Az időben végrehajtott ilyen cserék teljes körű információkkal szolgálnak az adóhatóságok számára, ami lehetővé teszi az előzetesen kitöltött éves adómegállapítások elkészítését. Az automatikus információcsere az EU közös kommunikációs hálózatán (CCN) keresztül, a Bizottság által kidolgozott XML-sémán keresztül, elektronikus úton történik. Ez az ezen irányelv szerinti automatikus információcseréhez használt közös kommunikációs hálózat. Az e javaslat szerinti automatikus információcseréhez az információkat továbbítják a Bizottság által létrehozott, a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és a határokon átnyúló konstrukciókra vonatkozó automatikus információcseréhez jelenleg használt központi adattárba. Hatékony végrehajtás és az átváltási ügyletek végrehajtásának megakadályozása Ha valamely kriptoeszköz-felhasználó nem adja meg a III. szakaszban előírt információkat az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató első kérését követő két emlékeztető, de legalább 60 nap eltelte után, akkor az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóknak meg kell akadályozniuk a kriptoeszköz-felhasználót abban, hogy átváltási ügyleteket hajtson végre (lásd az V. szakasz A. pontját).

ii. Közigazgatási együttműködés •Szankciók és egyéb megfelelési intézkedések 25a. cikk: Szankciók és egyéb megfelelési intézkedések A megfelelés elmulasztásáért nemzeti szinten kiszabott eredményes szankciók A szankciókról szóló 25a. cikk úgy módosul, hogy kifejezetten kimondja, a tagállamoknak meg kell állapítaniuk az ezen irányelvvel összhangban elfogadott, a 8. cikk (3a) bekezdésére, valamint a 8aa., 8ab., 8ac. és 8ad. cikkre vonatkozó nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat. Az irányelvben előírt szankcióknak és egyéb megfelelési intézkedéseknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. Minimális pénzbírság alkalmazandó azokban az esetekben, amikor az adatszolgáltatás két érvényes közigazgatási felszólítás után sem történik meg, vagy ha a szolgáltatott információ hiányos, helytelen vagy hamis adatokat tartalmaz, és az ilyen adatok több mint 25 %-át teszik ki azon információknak, amelyeket szolgáltatni kell. iii. Egyéb rendelkezések •Az információk felhasználása A 16. cikk egy új (7) bekezdéssel módosul, amely előírja a tagállamok számára, hogy hozzanak létre hatékony mechanizmust a 8–8ad. cikk szerinti adatszolgáltatás és automatikus információcsere során szerzett információk felhasználásának biztosítására. A 16. cikk (2) bekezdése módosul annak biztosítása érdekében, hogy a közigazgatási együttműködésről szóló irányelv alapján szolgáltatott és kicserélt információkat a közvetlen adózástól eltérő célokra is fel lehessen használni olyan helyzetekben, amikor uniós szintű megállapodás van érvényben arról, hogy ezeket az információkat szankciók végrehajtására használják fel nemzetközi összefüggésben. Ilyen helyzet különösen, ha az Európai Unió működéséről szóló szerződés 215. cikke alapján korlátozó intézkedésekről szóló határozatokat hoztak. A 2011/16/EU irányelv alapján kicserélt információk nagyon is relevánsak lehetnek a korlátozó intézkedések megsértésének vagy kijátszásának felderítése szempontjából. Ugyanakkor pedig a szankciók esetleges megsértése adózási szempontból releváns, mivel a korlátozó intézkedések megkerülése a legtöbb esetben az említett eszközökkel kapcsolatos adókikerülésnek is minősül. Tekintettel a két terület közötti valószínűsíthető szinergiákra és szoros kapcsolatra, helyénvaló az adatok további felhasználásának engedélyezése. •Adatszolgáltatás A 27. cikk (2) bekezdése helyébe olyan rendelkezés lép, amely arra kötelezi a tagállamokat, hogy saját joghatóságuk tekintetében kövessék nyomon és értékeljék a közigazgatási együttműködés hatékonyságát az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés elleni küzdelem terén, az irányelvvel összhangban. Az irányelv értékelése céljából a tagállamoknak évente tájékoztatniuk kell a Bizottságot az értékelésük eredményeiről. E módosítás eredményeként törlésre kerül a határokon átnyúló konstrukciók IV. mellékletben szereplő ismertetőjegyeinek kétéves értékelése. ·Az adóazonosító számokra vonatkozó adatszolgáltatás Az irányelv a 27c. cikkel egészül ki, amely előírja a tagállamok számára annak biztosítását, hogy a 8. cikk (1) bekezdésében, a 8. cikk (3a) bekezdésében, a 8a. cikk (6) bekezdésében, a 8aa. cikk (3) bekezdésében, a 8ab. cikk (14) bekezdésében, a 8ac. cikk (2) bekezdésében és a 8ad. cikk (3) bekezdésében említett közölt információk között szerepeljen az adatszolgáltatás tárgyát képező magánszemélyek és szervezetek illetőség szerinti tagállam által kibocsátott adóazonosító száma. Az adóazonosító számot akkor is meg kell adni, ha azt e cikkek nem írják elő kifejezetten. ·A 2014/107/EU irányelv rendelkezéseinek felülvizsgálata Mivel a 2014/107/EU tanácsi irányelv (DAC2) végrehajtja az EU-n belül az OECD közös jelentéstételi standardját, ez a javaslat figyelembe veszi a közös jelentéstételi standard azon módosításait, amelyekről a közös jelentéstétel felülvizsgálati folyamata során 2022. augusztus 26-án megállapodás született. Ezek a módosítások kiterjesztik a közös jelentéstételi standard hatályát az elektronikus pénzeszközökre és a központi banki digitális fizetőeszközökre. További módosításokról született megállapodás az átvilágítási eljárások és a jelentéstétel eredményeinek további javítása érdekében azzal a céllal, hogy javuljon a közös jelentéstételi standard szerinti információk használhatósága az adóhatóságok számára, és lehetőség szerint csökkenjenek a pénzügyi intézményekre nehezedő terhek. ·Azonosítási szolgáltatások Azonosítási szolgáltatásokat vezetnek be a szolgáltatók és az adófizetők azonosítására szolgáló egyszerűsített és szabványosított eszközként. Ez lehetővé teszi ennek a formátumnak a használatát azon tagállamok számára, amelyek ezt kívánják használni az azonosításhoz anélkül, hogy az bármilyen módon befolyásolná az azonosítási szolgáltatásokat igénybe nem vevő más tagállamokkal kicserélt információk áramlását és minőségét. ·Az információcsere használata egyéb célokra Az irányelv általánosságban lehetővé teszi a kicserélt információk közvetlen és közvetett adózási céloktól eltérő célokra történő felhasználását, amennyiben a küldő tagállam az ilyen információk felhasználásának engedélyezett célját egy jegyzékben feltüntette. A javaslat megszünteti a küldő tagállammal folytatott konzultáció szükségességét azokban az esetekben, ahol az információ felhasználása szerepel a küldő tagállam által összeállított jegyzékben. A javaslat továbbá helyénvaló módon egyértelművé teszi, hogy a tagállamok között közölt információk felhasználhatók a vámok megállapításához, adminisztrációjához és behajtásához, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem céljára is. ·Az irányelv alkalmazásának kezdőnapja

A közigazgatási együttműködésről szóló irányelvet 2026. január 1-jétől kell alkalmazni. Az irányelv két kivételről rendelkezik. Az azonosítási szolgáltatásra vonatkozó rendelkezések 2025 januárjától alkalmazandók. Az adóazonosító szám ellenőrzésére vonatkozó rendelkezések csak 2027 januárjától lesznek alkalmazandók. 2022/0413 (CNS) Javaslat A TANÁCS IRÁNYELVE az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről szóló 2011/16/EU irányelv módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. és 115. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Parlament véleményére, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, különleges jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)Az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés komoly kihívást jelent az Unió számára és globális szinten is. Az információcsere kulcsfontosságú az ilyen gyakorlatok elleni küzdelemben. (2)Az Európai Parlament hangsúlyozta a méltányos adóztatás, valamint az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés elleni, többek között a tagállamok közötti fokozott közigazgatási együttműködés és információcsere révén történő küzdelem politikai jelentőségét. (3)Az Európai Tanács 2021. december 1-jén jóváhagyta a Tanács (Ecofin) jelentését, amelyben felkérte az Európai Bizottságot, hogy 2022-ben terjesszen elő jogalkotási javaslatot a 2011/16/EU tanácsi irányelvnek a kriptoeszközökkel és a vagyonos magánszemélyekre vonatkozó feltételes adómegállapításokkal kapcsolatos információcsere tekintetében történő további módosításáról. (4)Az Európai Számvevőszék jelentést tett közzé, amelyben megvizsgálta az irányelv jogi keretét és végrehajtását. A jelentés arra a következtetésre jut, hogy a 2011/16/EU irányelv általános kerete szilárd, de néhány rendelkezést meg kell erősíteni az információcserében rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázása és az automatikus információcsere hatékonysága mérésének biztosítása érdekében. A jelentés továbbá arra a következtetésre jut, hogy az irányelv hatályát ki kell terjeszteni további eszköz- és jövedelemkategóriákra, például a kriptoeszközökre. (5)Az elmúlt 10 évben a kriptoeszközpiac jelentősége nőtt, kapitalizációja jelentősen és gyorsan növekedett. A kriptoeszközök érték vagy jog digitális megjelenítői, amelyek megosztott főkönyvi technológia vagy hasonló technológia alkalmazásával elektronikusan átruházhatók és tárolhatók. (6)A tagállamok rendelkeznek a kriptoeszközügyletekből származó jövedelmek megadóztatására vonatkozó szabályokkal és iránymutatásokkal, bár ezek tagállamonként eltérőek. A kriptoeszközök decentralizált jellege azonban megnehezíti a tagállamok adóhatóságai számára az adózási fegyelem biztosítását.

(7)A kriptoeszközök piacairól szóló XXX európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: XXX rendelet) kiterjesztette az uniós szabályozási kört a kriptoeszközökkel kapcsolatos olyan kérdésekre, amelyeket eddig nem szabályoztak a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó uniós jogi aktusok, valamint az ilyen kriptoeszközökkel kapcsolatos szolgáltatásokat nyújtókra (a továbbiakban: kriptoeszköz-szolgáltatók). Az XXX rendelet meghatározza az irányelv alkalmazásában használt fogalmakat. Ez az irányelv a kriptoeszköz-szolgáltatókra háruló adminisztratív terhek minimalizálása érdekében figyelembe veszi az XXX rendelet szerinti, a kriptoeszköz-szolgáltatókra vonatkozó engedélyezési követelményt is. A kriptoeszközök sajátjának tekinthető határokon átnyúló jelleg szoros nemzetközi közigazgatási együttműködést tesz szükségessé a hatékony szabályozás biztosítása érdekében. (8)A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem uniós kerete kiterjeszti a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni szabályok hatálya alá tartozó kötelezett szolgáltatók körét az XXX rendelet által szabályozott kriptoeszköz-szolgáltatókra. Emellett az XXX rendelet a kriptoeszköz-szolgáltatókra is kiterjeszti a pénzforgalmi szolgáltatók azon kötelezettségét, hogy a pénzátutalásokhoz csatolják a fizető félre és a kedvezményezettre vonatkozó adatokat, azért, hogy biztosítsa a kriptoeszközök átruházásának nyomonkövethetőségét a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem céljából. (9)Nemzetközi szinten a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási keretének célja, hogy nagyobb adózási átláthatóságot vezessen be a kriptoeszközökre és az adatszolgáltatásra vonatkozóan. Az uniós szabályoknak figyelembe kell venniük az OECD által kidolgozott keretet az információcsere hatékonyságának növelése és az adminisztratív terhek csökkentése érdekében. (10)A 2011/16/EU tanácsi irányelv kötelezettségeket állapít meg a pénzügyi közvetítők számára, hogy jelentsék a pénzügyi számlákkal kapcsolatos információkat az adóhatóságoknak, amelyeknek ezt követően meg kell osztaniuk ezeket az információkat más érintett tagállamokkal. A legtöbb kriptoeszközt azonban nem kell jelenteni az említett irányelv értelmében, mivel nem minősülnek betétszámlán vagy pénzügyi eszközökben tartott pénznek. Emellett a kriptoeszköz-szolgáltatók és a kriptoeszköz-üzemeltetők a legtöbb esetben nem tartoznak a pénzügyi intézmények 2011/16/EU irányelv szerinti jelenlegi fogalommeghatározása alá. (11)Az alternatív fizetési és befektetési eszközök növekvő használatából eredő új kihívások kezelése érdekében, amelyek az adókijátszás révén új kockázatokkal járnak, és amelyekre a 2011/16/EU irányelv még nem terjed ki, az adatszolgáltatásra és az információcserére vonatkozó szabályoknak ki kell terjedniük a kriptoeszközökre és felhasználóikra. (12)A belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében az adatszolgáltatásnak hatékonynak, egyszerűnek és egyértelműen meghatározottnak kell lennie. A kriptoeszközökbe való befektetés során felmerülő adóköteles eseményeket nehéz felderíteni. Az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy összegyűjtsék és ellenőrizzék a felhasználóikra vonatkozó szükséges információkat. Az ágazat adminisztratív terheit minimálisra kell csökkenteni annak érdekében, hogy teljes mértékben kiaknázhassa a benne rejlő lehetőségeket az Unión belül. (13)Az adóhatóságok közötti automatikus információcsere elengedhetetlen ahhoz, hogy eljussanak hozzájuk a szükséges információk, amelyek lehetővé teszik számukra az esedékes jövedelemadók megfelelő kiszámítását. Az adatszolgáltatási kötelezettségnek mind a határokon átnyúló, mind a belföldi tevékenységekre ki kell terjednie annak érdekében, hogy biztosítani lehessen az adatszolgáltatási szabályok hatékonyságát, a belső piac megfelelő működését, az egyenlő versenyfeltételeket és a megkülönböztetésmentesség elvének tiszteletben tartását. (14)Az irányelv az XXX rendelet által szabályozott és az alapján engedélyezett kriptoeszköz-szolgáltatókra, valamint a rendelet keretében nem szabályozott és engedélyezett kriptoeszköz-üzemeltetőkre alkalmazandó. Ebben az irányelvben mindkettőre adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóként hivatkozunk, mivel ezen irányelv értelmében adatszolgáltatásra kötelezettek. Nagyon tág annak az általános értelmezése, hogy mi minősül kriptoeszköznek, és magában foglalja a decentralizált módon kibocsátott kriptoeszközöket, a stabil kriptopénzeket és egyes nem helyettesíthető tokeneket (NFT-k). A fizetési vagy befektetési célokra használt kriptoeszközök az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartoznak ezen irányelv értelmében. Ezért az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatóknak eseti alapon kell megítélniük, hogy a kriptoeszközök felhasználhatók-e fizetési és befektetési célokra, figyelembe véve az XXX rendeletben biztosított mentességeket, különösen néhány hálózati tokennel és bizonyos felhasználói tokenekkel kapcsolatban. (15)Annak érdekében, hogy az adóhatóságok elemezni tudják a kapott információkat, és azokat a nemzeti rendelkezésekkel összhangban felhasználhassák, például az információk egyeztetése, valamint az eszközök és a tőkenyereség értékelése céljából, helyénvaló az azon kriptoeszközök szerint részletezett adatszolgáltatást és információcserét előírni, amelyekkel kapcsolatban a kriptoeszköz-felhasználó ügyleteket hajtott végre. (16)A hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti automatikus információcserére vonatkozó rendelkezések egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni az adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által szolgáltatott információk kötelező automatikus cseréjének végrehajtásához szükséges gyakorlati intézkedések – többek között az információcserére szolgáló egységes formanyomtatvány – elfogadása céljából. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. (17)Az XXX rendelet hatálya alá tartozó kriptoeszköz-szolgáltatók passzportálás útján gyakorolhatják tevékenységüket az Unióban, miután valamely tagállamban megkapták az engedélyüket. E célból az ESMA nyilvántartást vezet az engedélyezett kriptoeszköz-szolgáltatókról. Az ESMA emellett feketelistát vezet azokról a kriptoeszköz-szolgáltatásokat nyújtó üzemeltetőkről, amelyek az XXX rendelet értelmében engedélykötelesek. (18)Azon kriptoeszköz-üzemeltetők számára, amelyek nem tartoznak az említett rendelet hatálya alá, de ezen irányelv értelmében kötelesek adatokat szolgáltatni az EU-ban lakóhellyel rendelkező kriptoeszköz-felhasználókra vonatkozóan, elő kell írni, hogy adatszolgáltatási kötelezettségeik teljesítése céljából egyetlen tagállamban vetessék nyilvántartásba magukat és szolgáltassanak adatot. (19)Az e területen a nem uniós adójogrendszerekkel (államokkal vagy területekkel) folytatott közigazgatási együttműködés előmozdítása érdekében a nem uniós adójogrendszerekben (államokban vagy területeken) található és uniós kriptoeszköz-felhasználóknak szolgáltatásokat nyújtó kriptoeszköz-üzemeltetők – például az NFT-szolgáltatók vagy a fordított megkeresés alapján szolgáltatásokat nyújtó üzemeltetők – számára lehetővé kell tenni, hogy kizárólag az Unióban illetőséggel rendelkező kriptoeszköz-felhasználókra vonatkozó információkat szolgáltassanak a nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) adóhatóságainak, amennyiben a bejelentett információk megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott információknak, és amennyiben a nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) és valamely tagállam között tényleges információcsere van. Az XXX rendelet alapján engedélyezett kriptoeszköz-szolgáltatók mentesülhetnek az ilyen információk szolgáltatása alól azokban a tagállamokban, amelyekben engedéllyel rendelkeznek, amennyiben a vonatkozó adatszolgáltatásra nem uniós adójogrendszerben (államban vagy területen) kerül sor, és amennyiben létezik hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti hatályos elismert megállapodás. Helyette az elismert megállapodással rendelkező nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) közölné ezeket az információkat azon tagállamok adóhatóságaival, amelyekben a kriptoeszköz-felhasználók illetőséggel rendelkeznek. Ezt a mechanizmust adott esetben a vonatkozó információk többszöri szolgáltatása és továbbítása érdekében kell lehetővé tenni. (20)Annak érdekében, hogy biztosítottak legyenek ezen irányelv végrehajtásának egységes feltételei, a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni annak megállapítására, hogy azok az információk, amelyeket valamely tagállam és egy nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti megállapodás alapján ki kell cserélni, megfelelnek-e az ezen irányelvben meghatározott információknak. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni. Konkrétabban, a Bizottságnak végrehajtási jogi aktusok útján meg kell állapítania, hogy azok az információk, amelyeket valamely tagállam és egy nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti megállapodás alapján ki kell cserélni, megfelelnek-e az irányelvben meghatározott információknak. Mivel a közvetlen adózás területén történő közigazgatási együttműködésről szóló megállapodások nem uniós adójogrendszerekkel (államokkal vagy területekkel) való megkötése továbbra is a tagállamok hatáskörébe tartozik, a Bizottság tagállami kérésre is cselekedhet. E célból szükséges, hogy a megfelelést valamely tagállam kérésére egy ilyen megállapodás tervezett megkötését megelőzően is meg lehessen állapítani. Amennyiben az ilyen információcsere a hatáskörrel rendelkező hatóságok többoldalú megállapodásán alapul, a megfelelésre vonatkozó határozatot a hatáskörrel rendelkező hatóságok megállapodásának hatálya alá tartozó releváns keret egészével kapcsolatban kell meghozni. Mindazonáltal adott esetben továbbra is lehetővé kell tenni a megfelelésre vonatkozó határozat meghozatalát a hatáskörrel rendelkező hatóságok kétoldalú megállapodása tekintetében. (21)Amennyiben a kriptoeszközökkel kapcsolatos adatszolgáltatásra és automatikus információcserére vonatkozó nemzetközi standard, az OECD kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási kerete, olyan minimumkövetelmény vagy azzal egyenértékű standard, amely meghatározza a joghatóságok általi végrehajtásának minimális hatókörét és tartalmát, nincs szükség előírni az irányelv és az OECD kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási kerete megfelelőségének Bizottság általi, végrehajtási jogi aktus útján történő megállapítását, amennyiben létezik Hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti hatályos elismert megállapodás a nem uniós adójogrendszerek (államok vagy területek) és az összes tagállam között. (22)Bár a G20-ak jóváhagyták az OECD kriptoeszközökre vonatkozó adatszolgáltatási keretét, és ajánlották annak végrehajtását, arról még nem született döntés, hogy az minimumkövetelménynek vagy azzal egyenértékűnek minősül-e. E határozat meghozataláig a javaslat két különböző megközelítést tartalmaz a megfelelés meghatározására. (23)Ez az irányelv nem helyettesíti az XXX rendeletből eredő szélesebb körű kötelezettségeket. (24)Az XXX rendelet tekintetében a konvergencia támogatása és a konzisztens felügyelet előmozdítása érdekében a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak együtt kell működniük más hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokkal vagy intézményekkel, és meg kell osztaniuk a releváns információkat. (25)Az ezen irányelvben előírt nyilvántartásba vételi és adatszolgáltatási kötelezettség alóli mentesség, amely attól függ, hogy megállapításra kerül-e az adatszolgáltatási és információcsere-mechanizmusok megfelelősége a nem uniós adójogrendszerek (államok vagy területek) és a tagállamok viszonyában, úgy értelmezendő, hogy az csak az adózás területén alkalmazandó, különösen ezen irányelv alkalmazásában, és nem szolgálhat alapul a megfelelés elismeréséhez az uniós jog más területein. (26)Alapvető fontosságú a 2011/16/EU irányelv szolgáltatandó vagy kicserélendő információkra vonatkozó rendelkezéseinek megerősítése a különböző piacok új fejleményeihez való alkalmazkodás és következésképpen az adócsalással, az adókikerüléssel és az adókijátszással kapcsolatban azonosított magatartások hatékony kezelése érdekében. E rendelkezéseknek tükrözniük kell a belső piacon és a nemzetközi szinten megfigyelt, hatékony adatszolgáltatáshoz és információcseréhez vezető fejleményeket. Következésképpen az irányelv magában foglalja többek között az OECD közös jelentéstételi standardjának legutóbbi kiegészítéseit, az elektronikus pénzre és a központi banki digitális fizetőeszközre vonatkozó rendelkezések integrálását, a megfelelési intézkedések egyértelmű és harmonizált keretét, valamint a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások hatályának kiterjesztését a vagyonos magánszemélyekre.

(27)A 2009/110/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott elektronikuspénz-termékeket gyakran használják az Unióban, az ügyletek volumene és együttes értékük pedig folyamatosan nő. Az elektronikuspénz-termékek azonban nem tartoznak egyértelműen a 2011/16/EU irányelv hatálya alá. A tagállamok eltérő megközelítéseket alkalmaznak az elektronikus pénz tekintetében. Ennek következtében a kapcsolódó termékekre nem mindig terjednek ki a 2011/16/EU irányelv meglévő jövedelem- és tőkekategóriái. Ezért olyan szabályokat kell bevezetni, amelyek biztosítják, hogy az XXX rendelet szerinti adatszolgáltatási kötelezettségek az elektronikus pénzre és az elektronikuspénz-tokenekre is vonatkozzanak. (28)Az adókijátszást, az adókikerülést és az adócsalást lehetővé tevő kiskapuk megszüntetése érdekében elő kell írni a tagállamok számára a nem letéti jellegű osztalékbevételből származó jövedelemre vonatkozó információk cseréjét. Ezért a nem letéti jellegű osztalékbevételből származó jövedelmet szerepeltetni kell a kötelező automatikus információcserével érintett jövedelemkategóriák körében. (29)Az adóazonosító szám elengedhetetlen ahhoz, hogy a tagállamok egyeztetni tudják a kapott információkat a nemzeti adatbázisokban szereplő adatokkal. Növeli a tagállamok azon képességét, hogy azonosítsák az érintett adófizetőket és helyesen felmérjék a kapcsolódó adókat. Ezért fontos, hogy a tagállamok előírják az adóazonosító szám feltüntetését a pénzügyi számlákkal, a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokkal és az előzetes ármegállapításokkal, az országonkénti jelentésekkel, az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó, határokon átnyúló konstrukciókkal, valamint a digitális platformokon értékesítők információival kapcsolatos információcserékkel összefüggésben. (30)A vagyonos magánszemélyekre vonatkozó feltételes adómegállapításokkal kapcsolatos információcsere hiánya azt jelenti, hogy az adóhatóságok nem feltétlenül tudnak ezekről az adómegállapításokról. Ez a helyzet adócsalási, adókijátszási és adókikerülési lehetőségek megteremtésének veszélyével jár. Ezért a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások és az előzetes ármegállapítások automatikus cseréjét ki kell terjeszteni azokra a helyzetekre, amikor a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagyonos magánszemélyek adóügyeit érinti. (31)A vagyonos magánszemélyekkel kapcsolatos, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások kötelező automatikus cseréje előnyeinek kihasználása érdekében annak ki kell terjednie a 2020. január 1. és 2025. december 31. között kiadott, módosított vagy meghosszabbított, és 2026. január 1-jén még érvényes határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra. (32)Számos tagállam várhatóan azonosítási szolgáltatásokat vezet be a szolgáltatók és az adófizetők azonosítására szolgáló egyszerűsített és szabványosított eszközként. Azon tagállamok számára, amelyek ezt a formátumot kívánják használni az azonosításhoz, ezt meg kell engedni azzal a feltétellel, hogy az ne befolyásolja az ilyen azonosítási szolgáltatásokat igénybe nem vevő más tagállamok információáramlását és -minőségét. (33)Fontos, hogy a 2011/16/EU irányelv alapján közölt információk főszabályként az említett irányelv tárgyi hatálya alá tartozó adók megállapítása, kezelése és beszedése céljából kerülnek felhasználásra. Noha ez eddig sem volt kizárva, a nem egyértelmű keret miatt felmerültek bizonytalanságok az információk felhasználásával kapcsolatban. Tekintettel az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés, valamint a pénzmosás elleni küzdelem közötti összefüggésekre, valamint a végrehajtás terén fennálló szinergiákra, helyénvaló egyértelművé tenni, hogy a tagállamok között közölt információk felhasználhatók a vámok megállapításához, adminisztrációjához és behajtásához, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem céljára is. (34)A 2011/16/EU irányelv lehetővé teszi a kicserélt információk közvetlen és közvetett adózási céloktól eltérő célokra történő felhasználását, amennyiben a küldő tagállam az ilyen információk felhasználásának engedélyezett célját egy jegyzékben feltüntette. Az ilyen felhasználásra vonatkozó eljárás azonban nehézkes, mivel a fogadó tagállamnak konzultálnia kell a küldő tagállammal, mielőtt az információt más célokra felhasználhatná. Az ilyen konzultációra vonatkozó követelmény eltörlése enyhíteni fogja az adminisztratív terhet, és szükség esetén lehetővé teszi az adóhatóságok gyors fellépését. Ezért nem kell konzultálnia a küldő tagállammal, amennyiben az információ tervezett felhasználása szerepel a küldő tagállam által előzetesen összeállított jegyzékben. (35)Tekintettel a módosított 2011/16/EU irányelv alapján gyűjtött és kicserélt információk mennyiségére és jellegére, azok az adózástól eltérő területeken is hasznosak lehetnek. Bár ezen információk más területeken való felhasználását általános szabályként a küldő tagállam által ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban jóváhagyott területekre kell korlátozni, lehetővé kell tenni az információk szélesebb körű felhasználását olyan különleges és súlyos helyzetekben, amelyekre vonatkozóan uniós szintű megállapodás született arról, hogy intézkedéseket kell foganatosítani. Ilyen helyzet különösen, ha az Európai Unió működéséről szóló szerződés 215. cikke alapján korlátozó intézkedésekről szóló határozatokat hoztak. A 2011/16/EU irányelv alapján kicserélt információk nagyon is relevánsak lehetnek a korlátozó intézkedések megsértésének vagy kijátszásának felderítése szempontjából. Ugyanakkor pedig a szankciók esetleges megsértése adózási szempontból releváns, mivel a korlátozó intézkedések megkerülése a legtöbb esetben az említett eszközökkel kapcsolatos adókikerülésnek is minősül. Tekintettel a két terület közötti valószínűsíthető szinergiákra és szoros kapcsolatra, helyénvaló az adatok további felhasználásának engedélyezése. (36)Az erőforrások hatékony felhasználása és az információcsere előmozdítása céljából, továbbá annak elkerülése érdekében, hogy minden tagállamnak hasonló változtatásokat kelljen eszközölnie az információk tárolására használt rendszereiben, egy, minden tagállam számára és statisztikai célokból a Bizottság számára is hozzáférhető központi adattárat kell létrehozni, ahova a tagállamok feltölthetik, és ahol tárolhatják a jelentett információkat, ahelyett hogy biztonságos e-mail útján osztanák meg ezeket az információkat. A központi adattár létrehozásához szükséges gyakorlati intézkedéseket a Bizottságnak kell elfogadnia. (37)Annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok helyes adóazonosító számot használhassanak, a Bizottság olyan eszközt dolgoz ki és bocsát a tagállamok rendelkezésére, amely lehetővé teszi az adózó vagy a bejelentő személy által részükre megadott adóazonosító szám helyességének elektronikus és automatizált ellenőrzését. Ennek az informatikai eszköznek elő kell segítenie az adóhatóságok egyeztetési arányainak növekedését, és általában véve javítania kell a kicserélt információk minőségét. (38)A 2011/16/EU irányelv szerinti, tagállamok közötti információcsere útján megszerzett információk minimális megőrzési ideje nem lehet hosszabb a szükségesnél, de semmi esetre sem lehet 5 évnél rövidebb. A tagállamok nem őrizhetik az információkat az ezen irányelv céljainak eléréséhez szükségesnél hosszabb ideig. (39)A 2011/16/EU irányelvnek való megfelelés biztosítása érdekében a tagállamoknak meg kell állapítaniuk a szankciókra és egyéb megfelelési intézkedésekre vonatkozó szabályokat, amelyeknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. Ezeket a szabályokat minden tagállamnak nemzeti jogával és az ezen irányelvben meghatározott rendelkezésekkel összhangban kell alkalmaznia. (40)Annak érdekében, hogy valamennyi tagállamban megfelelő szintű legyen a hatékonyság, meg kell határozni a szankciók minimális szintjét két, súlyosnak tekintett magatartás tekintetében: nevezetesen az adatszolgáltatás elmulasztása két közigazgatási felszólítás után, illetve ha a megadott információ hiányos, helytelen vagy hamis adatokat tartalmaz, ami jelentősen befolyásolja a szolgáltatott információk integritását és megbízhatóságát. A hiányos, helytelen vagy hamis adatok akkor befolyásolják jelentősen a szolgáltatott információk integritását és megbízhatóságát, ha azok több mint 25 %-át teszik ki annak az adathalmaznak, amelyet az adózónak vagy az adatszolgáltatásra kötelezett szervezetnek helyesen kellett volna jelentenie a VI. melléklet II. szakaszának B. albekezdésében meghatározott kötelező információkkal összhangban. A szankciók e minimális összegei nem akadályozhatják meg a tagállamokat abban, hogy szigorúbb szankciókat alkalmazzanak e két jogsértéstípusra. A tagállamoknak más jogsértéstípusokra is hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat kell alkalmazniuk. (41)Az áruk és szolgáltatások árában bekövetkező esetleges változások figyelembevétele érdekében a Bizottságnak ötévente értékelnie kell az ezen irányelvben előírt szankciókat. (42)A 2011/16/EU irányelv alkalmazásának értékelése és a IV. mellékletben szereplő ismertetőjegyek relevanciájának kétéves értékelése közötti időzítés összehangolása érdekében a folyamatokat egymáshoz igazították, és azokra 2023. január 1-jét követően ötévente kerül sor. (43)Az európai adatvédelmi biztossal az (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet 42. cikkével összhangban konzultációra került sor. (44)Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket. Ezen irányelv célja, hogy teljeskörűen biztosítsa a személyes adatok védelméhez való jognak és a vállalkozás szabadságának a tiszteletben tartását. (45)Mivel a 2011/16/EU irányelv célját, nevezetesen a tagállamok közötti, a belső piac megfelelő működésével összeegyeztethető hatékony közigazgatási együttműködést a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban a szükséges egységesség és hatékonyság miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. (46)A 2011/16/EU irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk A 2011/16/EU irányelv a következőképpen módosul: 1.A 3. cikk a következőképpen módosul: a)a 9. pont a következőképpen módosul: i.az első albekezdés a) pontja helyébe a következő szöveg lép: „a) a 8. cikk (1) bekezdése, valamint a 8a–8ad. cikk alkalmazásában előre meghatározott információk előzetes megkeresés nélküli, rendszeres, előre meghatározott időközönként történő közlése egy másik tagállammal. A 8. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában rendelkezésre álló információkon az információt közlő tagállam adónyilvántartásában található, az adott tagállam információgyűjtésre és -kezelésre szolgáló eljárásaival összhangban visszakereshető információkat kell érteni;” ii.az első bekezdés c) pontja helyébe a következő szöveg lép: „c) a 8. cikk (1) és (3a) bekezdése, valamint a 8a–8ad. cikk kivételével ezen irányelv minden egyéb rendelkezésének alkalmazásában az e pont első albekezdésének a) és b) alpontjában meghatározott szerinti, előre meghatározott információk rendszeres közlése.”; iii.a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép: „A 8. cikk (3a) bekezdésében, a 8. cikk (7a) bekezdésében, a 21. cikk (2) bekezdésében, valamint a IV. mellékletben minden nagy kezdőbetűvel írt fogalom jelentése megegyezik az I. mellékletben foglalt megfelelő fogalommeghatározással. A 25. cikk (3) és (4) bekezdésében minden nagy kezdőbetűvel írt fogalom jelentése megegyezik az I. és a VI. mellékletben foglalt megfelelő fogalommeghatározással. A 8aa. cikkben, valamint a III. mellékletben minden nagy kezdőbetűvel írt fogalom jelentése megegyezik a III. mellékletben foglalt megfelelő fogalommeghatározással. A 8ac. cikkben és az V. mellékletben minden nagy kezdőbetűvel írt fogalom jelentése megegyezik az V. mellékletben foglalt megfelelő fogalommeghatározással. A 8ad. cikkben és a VI. mellékletben minden nagy kezdőbetűvel írt fogalom jelentése megegyezik a VI. mellékletben foglalt megfelelő fogalommeghatározással.”; b)a szöveg a következő pontokkal egészül ki: „28. »vagyonos magánszemély«: olyan magánszemély, aki az állandó magánlakását nem számítva összesen legalább 1 000 000 EUR pénzügyi vagy befektethető vagyonnal vagy kezelt eszközökkel rendelkezik. Ezen irányelv alkalmazásában a magánszemély akkor minősül vagyonos magánszemélynek, ha ezt a minimális küszöbértéket bármikor eléri azon naptári év során, amelyre az információcsere vonatkozik; 29. »megfelelési intézkedések«: minden olyan nem pénzügyi jellegű intézkedés, amelyet a tagállam az adatszolgáltatási követelményeknek való meg nem felelés kezelésére alkalmazhat; 30. »információ(k) felhasználása«: az ezen irányelv hatálya alá tartozó, a 8–8ad. cikk szerinti adatszolgáltatás vagy információcsere során szerzett adatok értékelése; 31. »nem letéti jellegű osztalékbevétel«: olyan osztalékokból származó jövedelem, amelyeket nem letéti számlára utaltak át, illetve fizettek be. 32. »olyan életbiztosítási termékek, amelyekre nem vonatkoznak az információcserével és egyéb, hasonló intézkedésekkel kapcsolatos egyéb uniós jogi eszközök«: a 2014/107/EU irányelv szerinti adatszolgáltatás hatálya alá tartozó, Visszavásárlási értékkel rendelkező biztosítási szerződésektől eltérő olyan Biztosítási szerződések, amelyek esetében a szerződések szerinti juttatások a szerződő halála esetén fizetendők; 33. »székhely szerinti tagállam«: az XXX rendeletben meghatározott székhely szerinti tagállam; 34. »megosztott főkönyvi cím«: az XXX rendeletben meghatározott megosztott főkönyvi cím.” 2.A 8. cikk a következőképpen módosul:

a)az (1) bekezdés a következőképpen módosul: i.az első albekezdés helyébe a következő rendelkezés lép: „Minden tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának automatikus csere keretében közölnie kell bármely másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával – az információt közlő tagállam nemzeti jogszabályai szerinti értelmezésben vett – következő konkrét jövedelem- és tőkekategóriákra vonatkozóan az adott másik tagállamban illetőséggel rendelkező személyekkel kapcsolatos valamennyi információt: a)a munkaviszonyból származó jövedelem; b)a vezető tisztségviselők tiszteletdíja; c)olyan életbiztosítási termékek, amelyekre nem vonatkoznak az információcserével és egyéb, hasonló intézkedésekkel kapcsolatos egyéb uniós jogi eszközök; d)nyugdíj; e)ingatlan tulajdonjoga és ingatlanból származó jövedelem; f)jogdíjak; g)nem letéti jellegű osztalékbevétel.”; ii.a bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „A 2026. január 1-jén vagy azt követően kezdődő adómegállapítási időszakokra vonatkozóan a tagállamok az első albekezdésben említett információk közlésekor feltüntetik az illetőséggel rendelkező személyeknek az illetőség szerinti tagállam által kiadott Adóazonosító számát.”; b)a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „A tagállamok automatikus csere révén közlik bármely más tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával az (1) bekezdés első albekezdésében említett összes jövedelem- és tőkekategóriára vonatkozóan az adott másik tagállamban illetőséggel rendelkező személyekkel kapcsolatos információt. Az ilyen információnak a 2026. január 1-jén vagy azt követően kezdődő adómegállapítási időszakokra kell vonatkoznia.”; c)a (7a) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „A tagállamok biztosítják, hogy az Adatszolgáltatásra nem kötelezett pénzügyi intézményeknek minősülő szervezetek, illetve az Adatszolgáltatási kötelezettség alá nem tartozó számláknak minősülő számlák megfeleljenek az I. melléklet VIII. szakasza B.1.c), illetve C.17.g) pontjában felsorolt valamennyi követelménynek és különösen, hogy ne hiúsítsa meg ezen irányelv céljait az, hogy egy Pénzügyi intézmény Adatszolgáltatásra nem kötelezett pénzügyi intézménynek, illetve egy számla Adatszolgáltatási kötelezettség alá nem tartozó számlának minősül.” 3.A 8a. cikk a következőképpen módosul: a)az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „Az a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóság, amely 2023. december 31. után vagyonos magánszeméllyel kapcsolatos, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítást ad ki, módosít vagy hosszabbít meg, köteles automatikus információcsere keretében tájékoztatni erről a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait – az e cikk (8) bekezdésében foglalt korlátozásoktól eltekintve – a 21. cikkel összhangban elfogadott, vonatkozó gyakorlati intézkedések betartásával.”;

b)a (2) bekezdés a következőképpen módosul: i.az első albekezdés helyébe a következő rendelkezés lép: „A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai továbbá – a 21. cikkel összhangban elfogadott, vonatkozó gyakorlati intézkedések betartásával – tájékoztatják az összes többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát, valamint a Bizottságot azokról a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokról és előzetes ármegállapításokról – az e cikk (8) bekezdésében foglalt korlátozásoktól eltekintve –, amelyek kiadására, módosítására vagy meghosszabbítására a 2017. január 1. előtti ötéves időszakban került sor, és azokról a vagyonos magánszemélyekkel kapcsolatos, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokról, amelyek kiadására, módosítására vagy meghosszabbítására a 2026. január 1. előtti ötéves időszakban került sor.”; ii.a bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „Ha a vagyonos magánszemélyekkel kapcsolatos, határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások kiadására, módosítására vagy meghosszabbítására 2020. január 1. és 2025. december 31. között került sor, azokról akkor kell tájékoztatást adni, ha 2026. január 1-jén még mindig érvényben voltak.”; c)a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(4) Az (1) és a (2) bekezdés nem alkalmazandó abban az esetben, ha a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás kizárólag egy vagy több természetes személy adózásával kapcsolatos, kivéve, ha ezen természetes személyek közül legalább egy vagyonos magánszemély.”; d)a (6) bekezdés a következőképpen módosul: i.az a) pont helyébe a következő szöveg lép: „a) a személy megnevezése (a vagyonos magánszemélynek nem tekinthető természetes személyek kivételével), és adott esetben azon csoport megnevezése, amelyhez az adott személy tartozik;” ii.a k) pont helyébe a következő szöveg lép: „k) a vagyonos magánszemélynek nem tekinthető természetes személyek kivételével azon más tagállambeli személyek megnevezése – ha vannak ilyenek –, amelyeket a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy előzetes ármegállapítás valószínűleg érint (azoknak a tagállamoknak a megjelölésével, amelyekhez az érintett személyek kapcsolódnak);”. 4.A 8ab. cikk (14) bekezdésének c) pontja helyébe a következő szöveg lép: „c) az adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó, határokon átnyúló konstrukció tartalmi összefoglalása, amelynek keretében utalni kell a közismert nevére, amennyiben van ilyen, valamint leírást kell adni a szóban forgó konstrukciókról és más olyan információkról, amelyek segítheti a hatáskörrel rendelkező hatóságot a potenciális adókockázat értékelésében, anélkül hogy a leírás kereskedelmi, gazdasági vagy szakmai titok, kereskedelmi eljárás, vagy olyan információ felfedésével járna, amelynek közlése sérti a közrendet;”. 5.A 8ac. cikk (2) bekezdése a következő m) ponttal egészül ki: „m) amennyiben az Adatszolgáltatásra kötelezett platformüzemeltető az »Értékesítő« személyazonosságának és illetőségének valamely tagállam vagy az Unió által rendelkezésre bocsátott »Azonosítási szolgáltatáson« keresztül történő közvetlen megerősítésére támaszkodik az Értékesítő személyazonosságának és adóügyi illetőségének megállapítása érdekében, a név, az Azonosítási szolgáltatás azonosítója és a kiadó tagállam; ilyen esetekben a c)–g) pontban említett információk közlésére nincs szükség.” 6.A szöveg a következő cikkel egészül ki: „8ad. cikk

Az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatók által szolgáltatott információk kötelező automatikus cseréjének alkalmazási köre és feltételei (1) Minden tagállam megteszi az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatókat a VI. melléklet II. és III. szakaszában megállapított átvilágítási eljárások lefolytatására és az adatszolgáltatási követelmények teljesítésére kötelezze. Minden tagállam biztosítja továbbá az említett intézkedéseknek a VI. melléklet V. szakaszával összhangban történő hatékony végrehajtását és az azoknak való megfelelést. (2) Annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága, ahol az e cikk (1) bekezdésében említett adatszolgáltatás történik, automatikus csere keretében és az e cikk (5) bekezdésében megállapított határidőn belül, a 21. cikk értelmében elfogadott gyakorlati intézkedésekkel összhangban, az összes többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága számára továbbítja az e cikk (3) bekezdésében meghatározott információkat.

(3) A tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága minden Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszköz-felhasználóval kapcsolatban a következő információkat közli: a)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó egyes felhasználók neve, címe, illetőség szerinti tagállama(i), Adóazonosító száma(i) és magánszemély esetében születési ideje és helye, valamint azon Szervezetek esetében, amelyek a VI. melléklet III. szakaszában meghatározott átvilágítási eljárások alkalmazását követően egy vagy több olyan Ellenőrzést gyakorló személlyel rendelkező szervezetnek minősülnek, akik Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó személyek, a Szervezet neve, címe, illetőség szerinti tagállama(i) és Adóazonosító száma(i), valamint az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó minden egyes személy neve, címe, illetőség szerinti tagállama(i), Adóazonosító száma(i), születési ideje és helye, valamint az(ok) a szerep(ek), amely(ek) alapján az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó személy a szervezet felett Ellenőrzést gyakorló személy; b)az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató neve, címe, Adóazonosító száma és – ha rendelkezésre áll – a (7) bekezdésben említett egyedi azonosító száma és globális jogalany-azonosítója; c)minden olyan Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszköz esetében, amelyek tekintetében az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszköz-felhasználó az adott naptári évben vagy adott esetben más megfelelő adatszolgáltatási időszakban Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyleteket hajtott végre: a)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó kriptoeszköz teljes neve; b)a Fiat pénzzel szembeni vásárlások tekintetében a kifizetett teljes bruttó összeg, az egységek száma összesen és az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek száma; c)a Fiat pénzzel szembeni eladások tekintetében a kapott teljes bruttó összeg, az egységek száma összesen és az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek száma; d)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó más kriptoeszközökkel szembeni vásárlások tekintetében a teljes valós piaci érték, az egységek száma összesen és az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek száma; e)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó más kriptoeszközökkel szembeni eladások tekintetében a teljes valós piaci érték, az egységek száma összesen és az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek száma; f)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó lakossági fizetési műveletek teljes valós piaci értéke, az egységek száma összesen és az ilyen fizetési műveletek száma; g)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználó részére történő, a b) és d) alpont hatálya alá nem tartozó Átutalások tekintetében az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek teljes valós piaci értéke, az egységek száma összesen és az ilyen fizetési műveletek száma, valamint az ilyen ügyletek megosztva az átutalás típusa szerint, amennyiben az ismert az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató számára; h)az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó felhasználó által indított, a c), e) és f) alpont hatálya alá nem tartozó Átutalások tekintetében az Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek teljes valós piaci értéke, az egységek száma összesen és az ilyen fizetési műveletek száma, valamint az ilyen ügyletek megosztva az átutalás típusa szerint, amennyiben az ismert az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató számára; valamint i)az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által az XXX rendeletben meghatározott olyan megosztott főkönyvi címekre teljesített Átutalások teljes valós piaci értéke, valamint az egységek száma, amelyekről nem ismert, hogy kriptoeszköz-szolgáltatóhoz vagy pénzügyi intézményhez kapcsolódnak. Az e pont b) és c) alpontjának alkalmazásában a kifizetett vagy kapott összeget abban a Fiat pénzben kell feltüntetni, amelyben azt kifizették vagy megkapták. Abban az esetben, ha az összegeket több Fiat pénzben fizették ki vagy kapták meg, az összegeket egyetlen pénznemben kell szerepeltetni, az egyes Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek időpontjában átváltva az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által következetesen alkalmazott módon. Az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató az ügylet(ek) időpontjában bármilyen átváltási módszert alkalmazhat annak érdekében, hogy az ilyen összegeket egyetlen, az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által meghatározott Fiat pénzre váltsa át. Az e pont d)–h) alpontjának alkalmazásában a valós piaci értéket egyetlen Fiat pénzben kell megállapítani és szerepeltetni, az egyes Adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó ügyletek időpontjában értékelve az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató által következetesen alkalmazott módon. A szolgáltatott információk között fel kell tüntetni, hogy az egyes összegek milyen Fiat pénzben szerepelnek. (4) Az e cikk (3) bekezdésében említett információcsere elősegítése érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén elfogadja a szükséges gyakorlati intézkedéseket, ideértve – a 20. cikk (5) bekezdése szerinti formanyomtatvány létrehozását célzó eljárás részeként – az e cikk (3) bekezdésében meghatározott információk közlésének standardizálására irányuló intézkedéseket is. (5) Az e cikk (3) bekezdése szerinti közlést a 20. cikk (5) bekezdésében említett szabványos számítógépesített formátumon kell végrehajtani annak a naptári évnek a végétől számított két hónapon belül, amelyre az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltatókra alkalmazandó adatszolgáltatási követelmények vonatkoznak. Legelső alkalommal 2027. január 1-jén kell információt közölni a vonatkozó naptári év vagy más megfelelő adatszolgáltatási időszak tekintetében. (6) A (3) bekezdéstől eltérve nem szükséges adatot szolgáltatni a Kriptoeszköz-felhasználóra vonatkozóan, ha az Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató megfelelő bizonyosságot szerzett arról, hogy egy másik Adatszolgáltatásra kötelezett kriptoeszköz-szolgáltató az adott Kriptoeszköz-felhasználó tekintetében teljesíti az e cikkben foglalt valamennyi adatszolgáltatási követelményt. (7) Az e cikk (1) bekezdésében említett adatszolgáltatási követelmények teljesítése céljából minden tagállam megállapítja az ahhoz szükséges szabályokat, hogy a Kriptoeszköz-üzemeltetőket az Unió területén való nyilvántartásba vételre kötelezzék. A nyilvántartásba vevő tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának egyedi azonosító számot kell kiadnia az említett Kriptoeszköz-üzemeltetőnek.

A tagállamok olyan szabályokat állapítanak meg, amelyek alapján a Kriptoeszköz-üzemeltetők dönthetnek úgy, hogy egyetlen tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságánál vetetik magukat nyilvántartásba a VI. melléklet V. szakaszának F. pontjában megállapított szabályokkal összhangban. A tagállamok meghozzák az annak előírásához szükséges intézkedéseket, hogy az olyan Kriptoeszköz-üzemeltetők, amelyek nyilvántartásba vételét a VI. melléklet V. szakaszának F.7. pontjával összhangban visszavonták, csak akkor vetethessék újra nyilvántartásba magukat, ha bizonyítják valamely érintett tagállam hatóságai számára a 25a. cikk szerint előírt szankcióknak való megfelelést, valamint megfelelő bizonyossággal szolgálnak arra vonatkozóan, hogy kötelezettséget vállalnak az Unión belüli adatszolgáltatási követelményeknek való megfelelésre, ideértve az esetlegesen még fennálló, nem teljesített adatszolgáltatási követelmények teljesítését is. (8) A (7) bekezdés nem alkalmazandó a VI. melléklet IV. szakaszának B.1. pontja szerinti Kriptoeszköz-szolgáltatókra. (9) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a Kriptoeszköz-üzemeltetők regisztrációjához és azonosításához szükséges gyakorlati és technikai intézkedéseket. Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárás keretében kell elfogadni. (10) A Bizottság 2026. december 31-ig létrehoz egy központi nyilvántartást, amelyben rögzíteni kell azon információkat, amelyeket a VI. melléklet V. szakaszának F.2. pontjával összhangban jelenteni és közölni kell. Ezt a központi nyilvántartást valamennyi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak rendelkezésére kell bocsátani. Amikor a Bizottság ezen irányelv alkalmazásában személyes adatokat kezel, az az adatkezelők nevében történő adatkezelésnek tekintendő, amely megfelel az (EU) 2018/1725 rendeletben az adatfeldolgozókra vonatkozóan meghatározott követelményeknek. Az adatkezelést az (EU) 2016/679 rendelet 28. cikkének (3) bekezdése és az (EU) 2018/1725 rendelet 29. cikkének (3) bekezdése szerinti szerződés szabályozza. (11) A Bizottság – valamely tagállam indokolt kérelme vagy saját kezdeményezése alapján – végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza, hogy az érintett tagállam és egy nem uniós adójogrendszer (állam vagy terület) hatáskörrel rendelkező hatóságai között létrejött megállapodás értelmében automatikus csere tárgyát képező információk megfelelnek-e a VI. melléklet II. szakaszának B. pontjában meghatározott információknak a VI. melléklet IV. szakaszának F.5. pontja értelmében. Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárás keretében kell e