EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.10.12. COM(2022) 528 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 2022. évi közlemény az EU bővítési politikájáról















{SWD(2022) 332 final} - {SWD(2022) 333 final} - {SWD(2022) 334 final} - {SWD(2022) 335 final} - {SWD(2022) 336 final} - {SWD(2022) 337 final} - {SWD(2022) 338 final}



I. BEVEZETÉS 2022 elejét az Oroszország által Ukrajnával szemben provokáció nélkül indított, indokolatlan agresszív háború fémjelezte – ami könyörtelenül ráébresztett az új geopolitikai valóságra. Ezen események nyomán az EU bővítése ismét az uniós menetrend élére került. Miután Ukrajna, a Moldovai Köztársaság és Grúzia 2022 tavaszán benyújtotta az uniós tagság iránti kérelmét, az Európai Bizottság a Tanács felkérésének megfelelően június 17-én ismertette vonatkozó véleményeit. A Bizottság ajánlása szerint Ukrajna, Moldova és Grúzia számára európai perspektívát kell biztosítani, továbbá tagjelölti státuszt kell adni Ukrajna és Moldova számára, egyetértve abban, hogy több területen lépéseket tesznek, Grúzia számára pedig azt követően, hogy az ország számos prioritást kezelt. Június 23-án az Európai Tanács jóváhagyta a Bizottság ajánlásait, elismerve a három csatlakozni kívánó ország európai perspektíváját, és megadva az uniós tagjelölt státuszt Ukrajna és Moldova számára. Az egyes tagsági kérelmekről szóló bizottsági véleményekben meghatározott lépések, illetve prioritások teljesítéséről a Bizottság a rendes bővítési csomag keretében számol be, amely csomag 2023-tól Ukrajnára, Moldovára és Grúziára is ki fog terjedni. Emellett a Bizottság 2022 végéig értékelést nyújt be arról, hogy a szóban forgó három ország képes-e felvállalni az uniós tagsággal járó kötelezettségeket. Az orosz agresszió minden eddiginél egyértelműbbé tette, hogy az európai uniós tagság perspektívája nem csupán a jólét, hanem a béke és a biztonság szempontjából is szilárd támpontot jelent. Ennek fényében az uniós és a nyugat-balkáni vezetők június 23-án, az Európai Tanács ülését megelőzően megbeszélést tartottak. A vezetők tárgyaltak az uniós integráció előrehaladásáról, valamint az Ukrajnával szembeni orosz agresszióból eredő kihívásokról. A találkozó alkalmat kínált arra is, hogy kiemeljék az uniós értékekhez és a közös kül- és biztonságpolitikához (KKBP) való igazodás fontosságát – ez a kérdés az újonnan kialakult geopolitikai helyzetben még nagyobb jelentőséggel bír. Különös hangsúlyt kapott a Nyugat-Balkán bevonása azokba az uniós intézkedésekbe, amelyek az Ukrajnával szembeni orosz agresszió káros hatásainak enyhítését célozzák az élelmiszer- és energiaellátás, valamint az élelmiszer- és energiafüggetlenség terén, továbbá amelyek támogatják a kiberbiztonsággal kapcsolatos kapacitásépítést és előmozdítják a szociális menetrendet, különösen a fiatalok gazdasági szerepvállalását. Az uniós vezetők június 23–24-én újból megerősítették a Nyugat-Balkán uniós tagsági perspektívája melletti teljes körű és egyértelmű elkötelezettségüket. Az Európai Tanács sürgette a csatlakozási folyamat felgyorsítását, valamint az Európai Unió és a Nyugat-Balkán közötti fokozatos integráció további előmozdítását a bővítési folyamat során, visszafordítható és érdemeken alapuló módon, a felülvizsgált módszertanra alapozva. Az Európai Tanács ismételten hangsúlyozta a reformok fontosságát, konkrétan a jogállamiság terén, mindenekelőtt az igazságszolgáltatás függetlensége és működése, valamint a korrupció elleni küzdelem tekintetében. Az Európai Tanács újólag megerősítette, hogy sürgősen kézzelfogható előrelépést kell tenni a lezáratlan kétoldalú és regionális viták rendezése terén, különös tekintettel a Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok normalizálásáról szóló Belgrád–Pristina párbeszédre. Az Európai Tanács kijelentette, hogy készen áll tagjelölti státuszt adni Bosznia-Hercegovinának, és e célból felkérte a Bizottságot, hogy haladéktalanul számoljon be a Tanácsnak a véleményében meghatározott 14 kulcsfontosságú prioritás végrehajtásáról – különös figyelmet fordítva a jelentős reformcsomagot alkotó prioritásokra –, annak érdekében, hogy az Európai Tanács visszatérhessen a kérdésre, és dönthessen arról. Július 19-én Észak-Macedónia, illetve Albánia részvételével sor került a csatlakozási tárgyalásokról szóló első kormányközi konferenciákra, ami új szakaszt nyitott az EU bővítési politikájában. A Bizottság azonnal elindította az uniós vívmányok elemző vizsgálatát (átvilágítási folyamat). A geopolitikai kihívások – kiváltképp az Ukrajna elleni orosz agresszió – szintén közelebb hozták egymáshoz az EU-t és a Nyugat-Balkánt, és kölcsönösen teljes szolidaritást követeltek meg a felektől. A háborúra reagálva az EU integrálta a Nyugat-Balkánt saját élelmiszer- és energiabiztonsági kezdeményezéseibe. A régió az élelmezésbiztonsági válságokra való felkészültségre és reagálásra vonatkozó európai mechanizmus részét képezi, és felkérést kapott az EU közös gáz-, cseppfolyósítottföldgáz- és hidrogénbeszerzéseiben való részvételre. Törökország kulcsszerepet játszott az Oroszország és Ukrajna közötti közvetlen tárgyalások közvetítésében és a gabonakereskedelemről szóló megállapodások júliusi megkötésében. Az ország a mezőgazdasági termékek egyik fő előállítója, ezért stratégiai partnernek számít a globális élelmezésbiztonság terén. Albánia, Bosznia-Hercegovina, Koszovó, Észak-Macedónia és Montenegró igazodott az Oroszország Ukrajna elleni agresszív háborúja nyomán hozott uniós korlátozó intézkedésekhez. Szerbia és Törökország mindezidáig nem tette meg ezt. Törökország változatlanul az Európai Unió kulcsfontosságú partnere és tagjelölt ország. A Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalások 2018 óta holtponton vannak. Törökország tovább távolodott az EU-tól az alapvető jogok, az igazságszolgáltatás függetlensége és a gazdasági irányítás terén tapasztalható folyamatos visszaesés, valamint bizonyos ágazati kérdésekben a reformok hiánya miatt. A Földközi-tenger keleti térsége kapcsán az Európai Tanács 2022 júniusában mély aggodalmát fejezte ki Törökország közelmúltbeli ismételt fellépései és nyilatkozatai miatt. Az Európai Tanács 2022 júniusában stratégiai megbeszélést tartott az Európai Unió és európai partnerei között fennálló kapcsolatokról. 2022. október 6-án Prágában sor került az európai országok szélesebb körének, az úgynevezett európai politikai közösségnek az első ülésére. Több mint negyven európai ország vezetője tárgyalt az energia, a biztonság, az éghajlat és a gazdaság európai helyzetéről. Megvitatták a platform jövőbeli irányát is, és döntés született arról, hogy a következő ülés helyszíne Moldova legyen. Ez az informális keret nem fogja felváltani a meglévő uniós szakpolitikákat és eszközöket, nevezetesen a bővítést, és teljes mértékben tiszteletben fogja tartani az Európai Unió döntéshozatali autonómiáját. A fő fejlemények áttekintése Oroszország Ukrajna elleni agresszív háborúja fenekestül felfordította az energiapiacokat, ami nagyobb áringadozáshoz és az energiaellátás bizonytalanságához vezetett, hatást gyakorolva az EU-ra és közvetlen szomszédságára. Az energiaárak emelkedése más ágazatokra is kihat, például a közlekedésre (az üzemanyagárak emelkedése) és az iparra (az alapanyagok és a műtrágyák árának emelkedése). Az energiaágazat mellett a válság messzemenő hatást gyakorolt az agrár-élelmiszeripari ágazatra és más piacokra is, különösen az élelmiszerek, a gabonafélék és egyes nyersanyagok rendelkezésre állására és megfizethetőségére, valamint más javak árára. A kritikus fontosságú nyersanyagokkal kapcsolatos fenntartható és felelős stratégiai partnerségek kialakítása még sok kiaknázatlan lehetőséget tartogat, ugyanakkor fontos, hogy a Nyugat-Balkán beépüljön az uniós ellátási láncokba. Az EU a Nyugat-Balkánt is bevonta a háború és a Covid19-világjárvány hatásainak enyhítésére irányuló munkájába. Jelentős erőfeszítések vannak folyamatban a Nyugat-Balkán integrációjának felgyorsítása érdekében, tekintettel az érintett országok tagjelölt és potenciális tagjelölt státuszára. Mindez az uniós programokban és ügynökségekben való részvételen keresztül, de ugyanúgy a stabilizációs és társulási megállapodások, a gazdaságélénkítési és beruházási terv, az inkluzív regionális együttműködési keretek, például az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégia és a Duna régióra vonatkozó uniós stratégia végrehajtása, valamint potenciálisan a regionális gazdasági integráció révén valósul meg. Az EU folyamatosan bővíti a Nyugat-Balkánnal folytatott szakpolitikai együttműködést olyan közös érdekű területekre összpontosítva, mint a bel- és igazságügy, a gazdaság és az egységes piac, az energiaügy, a közlekedés- és digitális politika, a polgári védelem, a szociálpolitika, az oktatás, a kutatás és innováció, valamint a külügyek, a biztonság és a védelem. Az utóbbi területeken való szerepvállalás magában foglalja a kiber- és védelmi kapacitások megerősítésének támogatását is. A stabilizációs és társulási folyamatnak köszönhetően már a csatlakozás időpontját megelőzően jelentős mértékű az integráció. A stabilizációs és társulási megállapodás által biztosított lehetőségeken túl más regionális megállapodások – konkrétan a Közlekedési Közösség és az Energiaközösség – is teret engednek a nagy fokú integrációnak. Az Energiaközösségen keresztül az EU a villamosenergia-piacát is megnyitja a Nyugat-Balkán előtt, bizonyos szabályozási reformok megvalósulása esetén. Ezzel összefüggésben döntő fontosságú a villamosenergia-piac regionális és EU-val való integrációjára vonatkozó menetrend előmozdítása, beleértve az átviteli kapacitás kiszámítására vonatkozó közös módszertan elfogadását is. A zöld átállás Európa első számú lehetősége arra, hogy növelje energiafüggetlenségét, egyúttal hozzájárulva az éghajlatváltozás lassításához és az emberek életminőségének javításához. Az Európai Bizottság által 2022 májusában elindított REPowerEU terv, illetve az azt alátámasztó, külső energiaügyi törekvésekre vonatkozó európai stratégia elő fogja segíteni az EU és a Nyugat-Balkán orosz gáztól való függőségének csökkentését. A Nyugat-Balkánnal szemben elvárás, hogy teljes mértékben igazodjon az e terv keretébe tartozó uniós jogszabályokhoz és szakpolitikai prioritásokhoz. Az új uniós energiaplatform előmozdítja majd a kereslet összevonását, az infrastruktúra-használat összehangolását, a nemzetközi partnerekkel folytatott tárgyalásokat, valamint a gáz, a hidrogén és a cseppfolyósított földgáz közös beszerzésének előkészítését. A REPowerEU emellett ösztönzi az energiaellátás – többek között a földgázellátás – diverzifikálását, ami az energiabiztonság fokozásának egyik alkotóeleme. Bár a rövid távú intézkedések segíthetnek enyhíteni a jelenlegi helyzet hatásait, a válság egyértelműen rámutat arra, hogy sürgősen meg kell valósítani a fenntartható növekedés és a diverzifikáció mozgatórugójának számító zöld és digitális átállást. Az e területeken folytatott együttműködéshez hozzájárul a Nyugat-Balkán informális tanácsokban való fokozott részvétele és a rendszeres magas szintű kapcsolattartás. Az uniós vezetők folytatták a párbeszédet nyugat-balkáni partnereikkel, többek között csúcstalálkozók keretében, legutóbb az uniós és nyugat-balkáni vezetők 2022. júniusi találkozóján. A Külügyek Tanácsának 2022. májusi ülését követően az uniós külügyminiszterek első alkalommal tartottak informális eszmecserét mind a hat nyugat-balkáni partnerrel. A brdói csúcstalálkozón tett kötelezettségvállalások nyomán a nyugat-balkáni partnerek azóta felkérést kapnak a Külügyek Tanácsának üléseihez való írásbeli hozzájárulásra, az üléseket követően pedig tájékoztatásban részesülnek. A partnerek emellett részt vesznek az Európai Diplomáciai Akadémia kísérleti szakaszában is. A 2021 decemberében Brdo pri Kranjuban tartott éves EU–Nyugat-Balkán bel- és igazságügyi miniszteri fórum lehetőséget kínált az EU számára, hogy megbeszéléseket folytasson a régió képviselőivel a migráció, a menekültügy és a határigazgatás megerősítéséről, a terrorizmus, a szélsőségesség és a radikalizálódás elleni küzdelemről, a szervezett bűnözés kezeléséről, a jogállamiság megerősítéséről és az igazságügyi reformokról. 2022 júniusában Tiranában sor került a kultúrával, a kutatással és innovációval, illetve az oktatással és képzéssel foglalkozó három nyugat-balkáni platform miniszteri találkozójára az innováció, a kutatás, az oktatás, a kultúra, az ifjúság és a sport területére vonatkozó nyugat-balkáni program keretében indított szorosabb együttműködés jegyében. 2022 júniusában Brüsszelben miniszteri párbeszédet tartottak a digitális politika szabályozási vonatkozásairól. A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv továbbra is összekapcsolja a különböző országokban szükséges reformokat és beruházásokat, ezáltal hosszú távú jövőképet biztosít, különösen az infrastruktúrával és a konnektivitással kapcsolatos szakpolitikai fellépések tekintetében. A terv a végrehajtás szakaszába érkezett, és változatlanul a régió és az EU közötti társadalmi-gazdasági szakadék áthidalását, valamint a nyugat-balkáni zöld és digitális átállás elősegítését célzó uniós segítségnyújtás támpontjaként szolgált. A gazdaságélénkítési és beruházási terv, valamint a zöld menetrend, amely az éghajlat-politikai fellépésre, a körforgásos gazdaságra, a biológiai sokféleségre, a szennyezés elleni küzdelemre és a fenntartható élelmiszerrendszerekre összpontosít, a két legjobb eszköz a régió rezilienciájának és energiafüggetlenségének fokozatos kiépítéséhez. A terv fő kiemelt kezdeményezéseinek célja a szénről való átállás, a gázellátási útvonalak diverzifikálása, a megújuló energiaforrásokba való beruházás, valamint az energiamegtakarítás fokozása az épületkorszerűsítési program révén. A gazdaságélénkítési és beruházási terv végrehajtásának részletes áttekintése e közlemény mellékletében található. A nyugat-balkáni beruházási keret az EU és bilaterális donorok által biztosított társfinanszírozást hagyott jóvá 24 kiemelt infrastrukturális beruházás számára a kulcsfontosságú energia- és közlekedési folyosók terén, továbbá a szociális és a digitális terület, a megújuló energia, az energiahatékonyság, valamint a hulladék- és szennyvíztisztító telepek tekintetében, összesen több mint 3,3 milliárd EUR értékben. A régió az EU támogatásával a zöld menetrend végrehajtása terén is halad. További erőfeszítésekre van szükség a zöld átállást és a regionális gazdasági integrációt támogató reformok terén, hogy teljes mértékben ki lehessen aknázni a beruházásokban rejlő lehetőségeket. A világjárványt követő gazdasági helyreállítás hatékonyabb támogatása és az Ukrajna elleni orosz háború következményeinek kezelése szempontjából alapvető fontosságú, hogy a következő gazdasági reformprogramok olyan intézkedéseket irányozzanak elő, amelyek a zöld átállásra és a digitalizációra vonatkozó uniós prioritásokkal összhangban előmozdítják az inkluzív és fenntartható gazdasági növekedést. A lehetőségek kihasználása és e kihívások potenciális káros hatásainak minimalizálása érdekében kulcsfontosságú, hogy a nyugat-balkáni partnerek és Törökország fenntartsák a makroszintű költségvetési stabilitást, és strukturális reformokat hajtsanak végre a gazdaságaikban feltárt gyenge pontok kezelése, valamint hosszú távon rezilienciájuk növelése érdekében. Tekintettel a nagy fokú bizonytalanságra, a romló növekedési kilátásokra és az erőteljes és tartós inflációs nyomásra, célzott és ideiglenes intézkedésekre lesz szükség a lakosság legkiszolgáltatottabb rétegeire gyakorolt kedvezőtlen hatások enyhítése érdekében. Körültekintő munkával meg kell teremteni az egyensúlyt a támogatás és azon igény között, hogy hiteles középtávú költségvetési konszolidációs stratégiák keretében feltöltsék a költségvetési tartalékokat, és csökkentsék az államadóssággal kapcsolatos sebezhetőségeket. Törökország esetében különösen fontos a nagyon magas és továbbra is emelkedő infláció visszafordítása, a makrogazdasági egyensúlyhiány felszámolása és a makrogazdasági politikák hitelességének helyreállítása. A gazdasági reformprogramokban és az uniós tagállamokkal közösen elfogadott szakpolitikai iránymutatásban meghatározott reformok végrehajtása iránti teljes körű elkötelezettség ezért nem csupán a versenyképesség javítása, valamint a munkahelyteremtés és a társadalmi befogadás elősegítése szempontjából elengedhetetlen, hanem a költségvetési fenntarthatóság biztosítása, a csatlakozási folyamat gazdasági kritériumainak való megfelelés és az uniós beruházási csomag potenciális hatásának maximalizálása érdekében is. Az IPA III rendelet 2021. szeptemberi, illetve az IPA III programozási keret 2021. decemberi elfogadása nyomán jelenleg zajlik az IPA III végrehajtása. 2021 végéig a Bizottság több mint 4 milliárd EUR értékben fogadott el éves és többéves finanszírozási határozatokat. Ez lehetővé tette a Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv végrehajtását. Az IPA III programozása változatlanul határozottan szakpolitika-vezérelt megközelítést alkalmaz, amelynek értelmében a támogatás stratégiai és dinamikus módon kerül alkalmazásra, az alapvető tagsági követelményeket helyezve a középpontba. 2021 októberében, majd 2022 májusában magas szintű geopolitikai párbeszédre került sor a Bizottság és az Európai Parlament között, hogy megvitassák az IPA III végrehajtására vonatkozó általános megközelítést, annak célkitűzéseit és az IPA-alapok programozását.

A Nyugat-Balkánnak fokozott erőfeszítéseket kell tennie és határozott politikai akaratot kell tanúsítania a közös regionális piac megvalósítását övező problémák elhárítása érdekében, hogy a gazdaságélénkítési és beruházási terv a lehető legtöbb előnnyel járjon. A berlini folyamat 2020. novemberi szófiai csúcstalálkozóján a régió ambiciózus tervet fogadott el a közös regionális piac létrehozására vonatkozóan. Azóta történt ugyan némi előrelépés – például a zöld sávok uniós tagállamokra való kiterjesztése –, ám a közös regionális piaccal kapcsolatos érdemi kérdésektől eltérő területeken fennálló nézeteltérések miatt mindeddig nem volt lehetőség a technikai szinten elkészült megállapodások politikai jóváhagyására. Ezek a közös regionális piac keretében kötött megállapodások jelentős előnyökkel járnának az egész régió vonzerejének és versenyképességének növelése, a világjárványt követő helyreállítás felgyorsítása és az Ukrajna elleni orosz agresszió hatásának enyhítése tekintetében. Ez felkeltené az ellátási láncok diverzifikálására és az értékláncok lerövidítésére törekvő befektetők érdeklődését is, és segítene maximalizálni a konnektivitási infrastruktúrába eszközölt beruházások kedvező hatásait. Ezért fontos, hogy valamennyi fél konstruktív szerepet játsszon a közös regionális piac kialakításában, valamint közös kötelezettségvállalásaik teljesítésében, a régióbeli emberek és vállalkozások javára. Az Albánia, Észak-Macedónia és Szerbia által indított „Nyitott Balkán” kezdeményezés pozitív szerepet játszhat a folyamatban, feltéve, hogy az uniós szabályokon alapul, és továbbra is valamennyi nyugat-balkáni partner bevonásával valósul meg. A kialakulóban lévő ellátási korlátok ellenére a Nyugat-Balkánnak tartózkodnia kell az egyoldalú kereskedelmi korlátozások bevezetésétől. A stabilizációs és társulási megállapodásokkal, a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodással (CEFTA) és a közös regionális piac szellemével ellentétes hatályos intézkedéseket sürgősen meg kell szüntetni. Oroszország Ukrajna elleni agressziója az egész régióban erőteljesen éreztette hatását, és még inkább kiemelte a közös kül- és biztonságpolitikához való igazodás fontosságát a bővítési folyamatban. A Nyugat-Balkán és Törökország a nemzetközi közösség túlnyomó többségével – köztük az EU-val – megegyezően szavazott az ENSZ Közgyűlésének az Ukrajna elleni orosz invázióról és annak humanitárius hatásáról szóló két határozatáról, valamint Oroszország Emberi Jogi Tanácsban való tagságának felfüggesztéséről. Albánia 2022 januárja óta nem állandó tagként aktívan részt vesz az ENSZ Biztonsági Tanácsában, többek között az agressziót elítélő határozatok egyik megszövegezőjeként. Albánia, Montenegró és Észak-Macedónia teljeskörűen igazodik az EU közös kül- és biztonságpolitikájához, ami az uniós csatlakozás melletti stratégiai döntésük határozott jele. Az EU szintén elismeri és üdvözli, hogy Bosznia-Hercegovina jelentősen növelte a KKBP-hez való igazodás arányát, Koszovó pedig egyoldalú összehangolást hajtott végre. Szerbia KKBP-hez való igazodásának aránya jelentősen csökkent a tárgyalt időszakban. Szerbiával szemben elvárás, hogy prioritásként teljesítse kötelezettségvállalását, és fokozatosan igazodjon az uniós KKBP-hez – beleértve a korlátozó intézkedéseket is –, a vonatkozó tárgyalási kerettel összhangban. Törökország KKBP-hez való igazodása a vizsgált időszakban tovább hanyatlott, többek között abból adódóan, hogy nem igazodott az Oroszországgal szembeni uniós szankciókhoz. Montenegró és Szerbia továbbra is alkalmazta „A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára” című bizottsági közleményben meghatározott és az ezen országokkal tartott politikai kormányközi konferenciákon 2021 júniusában jóváhagyott felülvizsgált módszertant. Montenegróban valamennyi fejezet tárgyalásra nyitva áll, és hármat ideiglenesen lezártak. Szerbia reformok terén tett előrehaladása lehetővé tette, hogy a Szerbiával 2021 decemberében tartott kormányközi konferencián megkezdődjenek a zöld menetrendről és a fenntartható konnektivitásról szóló 4. témakörrel kapcsolatos tárgyalások. A kormányközi konferencián szintén felvázolták a további témakörök megnyitásához vezető utat az országtól elvárt előrelépésekre alapozva, különös tekintettel a jogállamisági reformokra és a Koszovóhoz fűződő kapcsolatok normalizálására. A Montenegróval 2021 decemberében tartott kormányközi konferencia politikai iránymutatást nyújtott a jogállamiságra vonatkozó időközi kritériumok teljesítésére – vagyis a csatlakozási tárgyalások előbbre viteléhez szükséges következő mérföldkőre – irányuló munka felgyorsításához. A felülvizsgált módszertannal összhangban a Bizottság e közlemény következtetéseiben és ajánlásaiban értékeli a Montenegróval és Szerbiával folytatott csatlakozási tárgyalások általános egyensúlyát, és javaslatot tesz az egyes országok tekintetében a következő lépésekre. A következő kormányközi konferenciákra ezen éves jelentéscsomag és az azt követő tanácsi következtetések közzétételét követően kerül sor. Július 19-én a csatlakozási tárgyalásokról szóló kormányközi konferenciát tartottak Észak-Macedóniával és Albániával. Ez mindkét ország uniós csatlakozás felé vezető úton felmutatott tartós elkötelezettségének, reformeredményeinek és reziliencájának elismerését jelentette. Most először került sor a felülvizsgált bővítési módszertan teljes körű alkalmazására, ami a tárgyalási folyamat egészét tekintve nagyobb kiszámíthatóságot, fokozott dinamizmust és erősebb politikai irányítást eredményez. A Bizottság azonnal elindította az átvilágítási folyamatot. Az átvilágítás az uniós joganyag analitikus vizsgálatát jelenti, amelyet a Bizottság és az egyes tagjelölt országok közösen végeznek. Ez a folyamat lehetővé teszi az utóbbiak számára, hogy megismerkedjenek a közösségi vívmányokkal, majd jelezzék, hogy milyen mértékben igazodnak az uniós jogszabályokhoz, és felvázolják a további összehangolásra vonatkozó terveket. A Bosznia-Hercegovina európai uniós tagság iránti kérelméről szóló bizottsági vélemény 14 kulcsfontosságú prioritást határozott meg, amelyeket Bosznia-Hercegovinának teljesítenie kell ahhoz, hogy a Bizottság ajánlást tehessen az uniós csatlakozási tárgyalások megkezdésére. A Tanács 2019-ben jóváhagyta a 14 kulcsfontosságú prioritást. Az Európai Tanács 2022 júniusában kijelentette, hogy készen áll tagjelölt ország státuszt adni Bosznia-Hercegovinának, és felkérte a Bizottságot, hogy tegyen jelentést a 14 kulcsfontosságú prioritás végrehajtásáról, különös figyelmet fordítva a jelentős reformintézkedéseket igénylő prioritásokra. Ez a csomag eleget tesz ennek a kérésnek. Az EU továbbra is támogatta a Koszovóval kötött stabilizációs és társulási megállapodás végrehajtását, valamint a kormánynak nyújtott tanácsadást az EU-val kapcsolatos kulcsfontosságú reformok tekintetében. A Tanács még mindig nem döntött a koszovói állampolgárok vízumkötelezettségének megszüntetésére irányuló bizottsági javaslatról. A kérdés újra sürgetővé vált, és prioritásként kell kezelni. A Bizottság fenntartja 2018. évi értékelését, miszerint a Koszovóval szembeni vízumliberalizációra vonatkozóan a Tanács által meghatározott valamennyi kritérium teljesült. Törökország tagjelölt ország és az EU kulcsfontosságú partnere olyan alapvető, közös érdekű területeken, mint a migráció, a terrorizmus elleni küzdelem, a népegészségügy, az éghajlat-politika, az energiaügy, a közlekedés és a regionális kérdések. Ami az energiaügyet illeti, Törökország változatlanul fontos és megbízható tranzitország az EU számára. A Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalások nem mozdultak el a holtpontról. Törökország mindazonáltal nem fordította vissza az Európai Uniótól való távolodás negatív tendenciáját, és súlyos visszaesés tapasztalható a demokrácia, a jogállamiság, az alapvető jogok és az igazságszolgáltatás függetlensége terén. Az e kérdésekről folytatott párbeszéd továbbra is az EU és Törökország közötti kapcsolatok szerves részét képezi. Az Európai Tanács 2021. évi iránymutatásával összhangban intenzívebbé vált a Törökországgal folytatott párbeszéd és együttműködés. Az Európai Unió készen áll arra, hogy fokozatos, arányos és visszafordítható módon megbeszéléseket folytasson Törökországgal az együttműködés több közös érdekű területen történő elmélyítése céljából. Ennek feltétele, hogy Törökország tartósan enyhítse a jelenlegi feszültségeket, vállaljon konstruktív szerepet, valamint teljesítse az Európai Tanács közelmúltbeli következtetéseiben meghatározott feltételeket. Az EU-nak stratégiai érdeke, hogy a Földközi-tenger keleti térsége stabil és biztonságos környezet legyen, és hogy Törökországgal kooperatív és kölcsönösen előnyös kapcsolatot építsen ki. A közös közleményt figyelembe véve az EU újólag megerősítette, hogy a nemzetközi jogot sértő újabb provokációk vagy egyoldalú fellépések esetén – saját és tagállamai érdekeinek védelme, valamint a regionális stabilitás fenntartása érdekében – élni fog a rendelkezésére álló eszközökkel és lehetőségekkel. A 2016. évi EU–Törökország nyilatkozat újabb eredményeket hozott, és a migrációra vonatkozó együttműködés kulcsfontosságú kerete maradt. Törökország fenntartotta a Szíriából és más országokból érkező több mint négymillió menekült befogadására irányuló figyelemreméltó erőfeszítéseit. Ugyanakkor a nyilatkozat végrehajtását még mindig problémák övezik, mivel Törökország 2020 márciusában egyoldalúan felfüggesztette az irreguláris migránsok és elutasított menedékkérők visszatérését a görög szigetekről. A Törökország és az EU közötti szabálytalan határátlépések száma továbbra is jóval alacsonyabb, mint az EU–Törökország nyilatkozat elfogadása előtt. 2021-ben az EU-ba érkezők legnagyobb hányada a Ciprus kormányzati ellenőrzés alatt álló területeire és Olaszországba vezető alternatív csempészútvonalakon jutott el az Unióba. 2022-ben számottevően nőttek az irreguláris migrációs áramlások ezeken az útvonalakon. Az EU változatlanul elkötelezett amellett, hogy jelentős pénzügyi támogatást nyújtson a menekülteknek és a befogadó közösségeknek Törökországban. A törökországi menekülteket támogató eszköz 6 milliárd EUR-t mozgósított. 2020 végére szerződésekben lekötötték az eszköz teljes működési költségvetését, és 2022 júniusáig több mint 4,7 milliárd EUR-t folyósítottak. Az eszköz többek között hozzájárult 1,9 millió menekült alapvető szükségleteinek kielégítéséhez, 740 000 menekült gyermek iskolai oktatásához, 405 iskola felépítésének folytatásához és több mint 22,8 millió egészségügyi alapellátási vizsgálat elvégzéséhez. A Bizottság további 3,5 milliárd EUR összegű csomagot különített el a 2020–2023-as időszakra. Ez magában foglalja a migrációkezelés és a határellenőrzés finanszírozását, konkrétan Törökország keleti határán. Mind az EU, mind Törökország továbbra is élvezi a vámunió előnyeit, és Törökország EU-val való gazdasági integrációja változatlanul magas szintű. A Bizottság fokozottan együttműködött Törökországgal a vámunió zökkenőmentes működését akadályozó kereskedelmi akadályok kezelése érdekében. Mindazonáltal az előrelépés csekély volt, és a kereskedelmi akadályok túlnyomó többsége fennmaradt. Törökország egyoldalú külpolitikája továbbra is ellentétes a közös kül- és biztonságpolitika keretében kijelölt uniós prioritásokkal és a tágabb értelemben vett uniós érdekekkel, különösen azért, mert Törökország beavatkozik egyes regionális konfliktusokba és támogatja a katonai fellépést. Törökország mindazonáltal nyitott maradt a regionális kérdésekről folytatott politikai párbeszédre. Törökország esetében tovább romlott a KKBP-hez való igazodás aránya. Az Európai Tanács kifejezte azon elvárását, hogy Törökország és valamennyi érintett fél pozitívan járuljon hozzá a regionális válságok megoldásához. Törökország a diplomáciai csatornákon aktívan részt vesz az ukrajnai orosz agresszióval összefüggő különböző kihívások kezelésében, és a konfliktus enyhítésére törekszik, például tűzszüneti megállapodás elérése révén. Emellett diplomáciai kezdeményezést indított az ukrán gabona exportjának megkönnyítése érdekében. Az Ukrajna és Oroszország által júliusban Isztambulban – az ENSZ és Törökország közbenjárásával – elfogadott megállapodás nem jöhetett volna létre Törökország konstruktív szerepvállalása nélkül, és az ország a megállapodás végrehajtásának elősegítésében is részt vesz. Mindazonáltal az, hogy Törökország nem igazodik az Oroszországgal szembeni uniós korlátozó intézkedésekhez, különös aggodalomra ad okot a termékeknek – köztük a kettős felhasználású termékeknek – az EU és Törökország közötti vámunión belüli szabad forgalma miatt. Ez az uniós korlátozó intézkedések aláásásának kockázatával jár. A vámunió működésének fenntartásához a feleknek teljes mértékben tiszteletben kell tartaniuk a meglévő szabályokat, és tartózkodniuk kell a kölcsönös bizalom aláásásától. Törökország egyetértési megállapodást írt alá Oroszországgal a köztük fennálló gazdasági és kereskedelmi kapcsolatok fejlesztéséről. A jóhiszemű párbeszéd folytatása, valamint az EU érdekeivel ellentétes és a nemzetközi jogot és az uniós tagállamok szuverén jogait sértő egyoldalú fellépésektől való tartózkodás elengedhetetlen feltétele a stabil és biztonságos környezet biztosításának a Földközi-tenger keleti térségében, valamint az EU és Törökország közötti, együttműködésen alapuló és kölcsönösen előnyös kapcsolat kialakításának. Minden nézeteltérést békés párbeszéd keretében és a nemzetközi joggal összhangban kell rendezni. A Varósziában vérehajtott, az ENSZ Biztonsági Tanácsának vonatkozó határozataival ellentétes fellépések továbbra is ellehetetlenítik a tárgyalások újrakezdését és a ciprusi probléma átfogó rendezését. Törökországgal szemben elvárás, hogy azonnal szüntesse meg a Varósziával kapcsolatban 2020 októbere óta hozott valamennyi intézkedést és lépést. II. A CSATLAKOZÁSI FOLYAMAT ALAPKÉRDÉSEI A bővítési országokkal szemben elvárás, hogy folyamatosan haladjanak előre az „alapkérdések” tekintetében előirányzott reformprogramjaik megvalósításával, és ennek kapcsán hajtsanak végre reformokat és mutassanak fel konkrét eredményeket a jogállamiság, a gazdaság, a demokratikus intézmények működése és a közigazgatási reform terén. Az uniós tagság követelményeinek teljesítése szempontjából továbbra is döntő fontosságú, hogy mindezen területeken szilárd és visszafordíthatatlan eredmények szülessenek. Egyes esetekben előrelépés történt az igazságügyi reform, az emberi jogi keret finomhangolása és a közigazgatási reformok terén. Az elért eredmények ellenére azonban egyelőre nem rajzolódik ki az arra irányuló határozott politikai akarat, hogy meggyőző eredmények szülessenek a reformok végrehajtása terén. A gazdasági csatlakozási kritériumok teljesítése felé tett előrelépés túl lassú volt ahhoz, hogy jelentősen csökkentse az EU-hoz képest fennálló gazdasági szakadékot. A változásokkal szembeni politikai és intézményi ellenállás továbbra is fennáll, és egyes országokban negatív fejlemények következtek be. Ezek közé tartozik például a civil társadalom, a véleménynyilvánítás szabadsága és a tömegtájékoztatás szabadsága szempontjából egyre ellenségesebb környezet, valamint a bírói hatalom jogtalan befolyásolására és az igazságszolgáltatásba való politikai beavatkozásra tett kísérletek. A bővítési országoknak továbbra is prioritásként kell kezelniük a korrupcióellenes keretek hatékony végrehajtását, beleértve a korrupcióellenes intézkedések általános érvényesítését a korrupciónak leginkább kitett ágazatokban. Előrelépésre van szükség a közbeszerzésnek az európai normákkal és bevált gyakorlatokkal való összehangolása, az összeférhetetlenség megelőzésének megerősítése és az integritás megszilárdítása terén a közszolgálat egészére kiterjedően. Koherens és következetes erőfeszítésekre van szükség az állam foglyul ejtésével kapcsolatos tényezők visszaszorítása és hatékony kezelése érdekében. Változatlanul hosszú távú célnak számít a szilárd eredmények elérése a valamennyi szinten elkövetett korrupció elleni, valamint a súlyos és szervezett bűnözés elleni küzdelemmel összefüggő proaktív nyomozások, büntetőeljárások és jogerős ítéletek terén, és ennek érdekében további megerősített és következetes erőfeszítéseket kell tenni, többek között a stratégiai és operatív kapacitások javítása révén. A demokratikus intézmények működése A demokratikus intézmények működésének megszilárdításához szükséges intézkedések bevezetése meghatározó jelentőséggel bír a bővítési folyamat szempontjából, de a vonatkozó reformok megvalósítására irányuló valódi politikai akarat sok esetben még nem érhető tetten. Az erős politikai polarizáció és a pártok közötti párbeszéd hiánya továbbra is hatással van a parlamentek működésére, különösen a Nyugat-Balkánon, bár a vizsgált időszakban megfigyelhető néhány pozitív lépés is. Szerbiában 2022. április 3-án alapvetően nyugodt légkörben zajlott az elnökválasztás, az előrehozott parlamenti választás és belgrádi helyhatósági választás. Valamennyi releváns politikai erő részt vett a választásokban, aminek köszönhetően a 2020. évi választásokhoz képest erősödött a parlament pluralista és inkluzív jellege. Emellett a választásokat megelőzően a politikai szereplők széles köre részt vett az Európai Parlament által elősegített konstruktív pártközi párbeszédben. Az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet égisze alatt működő Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala által koordinált nemzetközi megfigyelők azonban számos hiányosságot észleltek a parlamenti választások során. Jelentős késedelmet szenvedett a választási eredmények véglegesítése és ezáltal az új kormány megalakulása, ami lelassította a döntéshozatalt. Az új magatartási kódexet 2021 szeptemberében módosították, és 2021 októberében létrehozták az etikai bizottságot. A parlamenti viták során továbbra is használtak sértő nyelvezetet a politikai ellenzékkel és a polgári aktivistákkal szemben. Montenegróban jellemző maradt a polarizáció, a politikai pártok közötti konstruktív együttműködés hiánya, valamint a nemzeti érdekű kulcskérdésekkel kapcsolatos konszenzus kialakításának sikertelensége, és ennek következtében két kisebbségi kormány elbukott a bizalmi szavazáson. A montenegrói intézmények megfelelő működését súlyosan érintette a politikai ingadozás, valamint a döntéshozatal és a reformvégrehajtás akadozása. A fő igazságügyi hatóságok működését gyengítette a hiányos összetételük, mivel a parlamentnek nem állt módjában új tagokat választani. Szeptember közepétől az alkotmánybíróság határozatképesség hiányában nem tudta betölteni szerepét, ami felerősítette a politikai bizonytalanságot.

Koszovóban a 2021-ben megválasztott kormány – szilárd többségének köszönhetően – stabil politikai és intézményi környezetben működött. Ennek lehetővé kellett volna tennie, hogy Koszovó felgyorsítsa a demokrácia és a jogállamiság megerősítésére, a korrupció elleni küzdelemre és a jogalkotási tevékenységekre – többek között az uniós vonatkozású reformokra – irányuló erőfeszítéseit. A nemzetgyűlés határozatképességének gyakori hiánya és az ellenzéki pártok bojkottjai azonban késleltették a kulcsfontosságú jogszabályok elfogadását. Erőfeszítéseket kell tenni a nemzetgyűlés konstruktív politikai párbeszédre és konszenzusteremtésre szolgáló fórumként betöltött szerepének megerősítésére, különösen az uniós reformprogram tekintetében. 2021 őszén összességében jól szervezett és átlátható módon, a verseny jegyében került sor a helyhatósági választásokra, a koszovói szerb települések kivételével, ahol a politikai verseny korlátozott volt. A régóta fennálló hiányosságok kiküszöbölése még várat magára. Albániában a 2021. évi általános választásokat követően a legnagyobb ellenzéki pártok megválasztott képviselői elfoglalták parlamenti helyüket. Ami az EU-val kapcsolatos reformokat illeti, a nemzetgyűlésben pártok közötti konszenzus született a bírósági átvilágítással foglalkozó szervek megbízatásának meghosszabbítására vonatkozó alkotmánymódosításról. Ugyanakkor a legnagyobb ellenzéki párton belüli belső konfliktus kihatott a parlamenti életre. Kormányzati szinten Albánia továbbra is átfogóan az uniós reformprogramra összpontosít. Észak-Macedóniában változatlanul a parlament volt a politikai párbeszéd fő fóruma. Heves vitákat követően a parlament következtetéseket fogadott el a csatlakozási tárgyalások megkezdését előkészítő javaslatról. Munkáját azonban befolyásolta a politikai polarizáció és a fő ellenzéki párt „aktív blokádja”, ami hatással volt egyes jogszabályok elfogadására. A parlament és a kormány kötelezettséget vállalt arra, hogy prioritásként kezdeményezi és megvalósítja az arra vonatkozó alkotmánymódosításokat, hogy bekerüljenek az alkotmányba az állam határain belül élő polgárok. Bosznia-Hercegovinában a politikai polarizáció és a nehézségek a demokratikus intézmények munkájának és az uniós tagsághoz szükséges reformoknak a leállásához vezettek. Az elnökség, a miniszterek tanácsa és a parlament 2022 tavaszáig cselekvésképtelen maradt. A stabilizációs és társulási megállapodás keretében az EU-val folytatott szakpolitikai párbeszédre 2022 júniusáig nem kerülhetett sor. A Boszniai Szerb Köztársaság kísérleteket tett az állami hatáskörök egyoldalú átvételére. Ezeket a kezdeményezéseket mostanra vagy felfüggesztették, vagy alkotmányossági felülvizsgálat alá vonták. A főképviselő a tárgyalt időszakban négy alkalommal élt végrehajtási hatásköreivel az akadályok leküzdése érdekében, így például forrásokat biztosított a 2022. októberi választások megszervezéséhez. Az állami költségvetést csak június végén fogadták el. Az állami intézmények működése 2022 tavaszától kezdett helyreállni, és megtörténtek a reformokkal kapcsolatos lemaradás kezelését célzó első lépések. A politikai szereplők egységes álláspontra helyezkedtek, így lehetővé téve, hogy Bosznia-Hercegovina elfogadja a közbeszerzési törvényt, valamint hogy az uniós polgári védelmi mechanizmusban részt vevő állammá váljon. Október 2-án általános választásokra került sor, amelyek az EBESZ Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala előzetes megállapításai szerint általában a verseny jegyében és jól szervezetten zajlottak, de a közintézményekkel szembeni bizalmatlanság és etnikailag megosztó retorika jellemezte őket. Ugyanezen a napon a főképviselő módosításokat vezetett be a Föderáció alkotmányára és a választási törvényre vonatkozóan, amelyek célja több működési probléma kezelése és a hatóságok időben történő létrehozása. Törökországban a tárgyalt időszakban folytatódott a demokratikus visszacsúszás. Annak ellenére, hogy 2018-ban véget ért a szükségállapot, továbbra is a jogrendszer szerves részét képezik a kormányzati hatóságokat rendkívüli hatáskörökkel felruházó és a szükségállapot több korlátozó elemét fenntartó jogi rendelkezések, ami hatással van a demokráciára és az alapvető jogokra. Az elnöki rendszer változatlanul strukturális hiányosságokat mutatott. A parlament továbbra sem rendelkezett a kormány elszámoltathatóságának biztosításához szükséges eszközökkel. Igazságszolgáltatás és alapvető jogok A jogállamiság gerincét a független, pártatlan, elszámoltatható és professzionális igazságszolgáltatási rendszer képezi, amely hatékonyan működik, és amelynek határozatait ténylegesen végrehajtják. Bizonyos esetekben némi előrelépés történt az igazságügyi reformok terén. A Nyugat-Balkánon és Törökországban azonban az igazságügyi intézmények még mindig számos kihívással szembesülnek. Konkrétan, továbbra is indokolatlan külső nyomás nehezedett az igazságszolgáltatásra, ami aláásta a bírák és ügyészek függetlenségét, veszélyeztette az átfogó intézményi egyensúlyt, és végső soron hatással volt az állami hatalmi ágak szétválasztására. Ennek következtében a törvény előtti egyenlőség elve tovább gyengült. Továbbra is alapvető fontosságú az erős politikai akaraton alapuló határozott előrelépés az igazságügyi reformok végrehajtása terén. A csatlakozási folyamat további előrehaladásához elengedhetetlen az igazságszolgáltatási funkciók megszilárdítása, ami szilárd és tartós eredményeket hoz. Albánia változatlanul jól haladt az átfogó igazságügyi reform végrehajtása terén, és újabb kézzelfogható eredményeket mutatott fel az átvilágítási folyamat során. Az alkotmánybíróság továbbra is teljeskörűen működött. A felsőbírósági kinevezések eredményeként első ízben sikerült csökkenteni az ügyhátralékot. Az ügyviteli rendszer és a jogi oktatási rendszer terén előrelépésre van szükség. Észak-Macedónia némi haladást ért el igazságügyi stratégiájának folyamatos végrehajtása révén. Az igazságszolgáltatás bizonyította feddhetetlenségének és függetlenségének védelme iránti elkötelezettségét. Az igazságszolgáltatási intézmények következetesen alkalmazzák a bírák és az ügyészek kinevezésére, szakmai előmenetelére, fegyelmi eljárásaira és felmentésére vonatkozó új szabályokat. Az automatizált ügyviteli információs rendszer teljes körű működésének biztosítása érdekében el kell különíteni a szükséges forrásokat. Szerbia összességében némi előrelépést tett az igazságszolgáltatás függetlenségének és elszámoltathatóságának megerősítése terén, és e tekintetben jelentős lépésnek számít az alkotmány vonatkozó módosításainak 2022. februári jóváhagyása. Következő lépésként fontos lesz, hogy az alkotmányos határidőkön belül módosítsák a reform teljes érvényesülését biztosító végrehajtási jogszabályokat. Szerbia két szakértői munkacsoportot hozott létre, amelyek feladata a végrehajtási jogszabályok kidolgozása. Koszovó némi előrelépést tett az igazságügyi reformok előmozdítása terén. Fellépett a jogállamisági stratégia és cselekvési terv végrehajtásának megkezdése érdekében, és új jogszabályi keretet fogadott el az ügyészségi rendszerre vonatkozóan. További intézkedésekre van azonban szükség az igazságszolgáltatás hatékonyságának és függetlenségének növelése érdekében. Montenegró korlátozott előrelépést tett a kulcsfontosságú igazságügyi reformok terén. Továbbra is aggályok övezik az intézmények működését, valamint a független bírói és ügyészi tanácsok konszolidációját, és az igazságszolgáltatás elszámoltathatóságával kapcsolatos munka még gyerekcipőben jár. A különleges ügyészség több nagyszabású ügyben folytatott vizsgálatai nyomán korrupció és szervezett bűnözés vádjával letartóztatták a legfelsőbb bíróság korábbi elnökét és a kereskedelmi bíróság elnökét. A vizsgált ügyek bírósági tárgyalása még nem kezdődött meg. Bosznia-Hercegovina igazságügyi reformja lemaradásban van, és nem történt előrelépés az ágazat megerősítése terén. A parlament 2022 májusában elutasította a bírósági tisztségviselők vagyonnyilatkozatainak ellenőrzésére szolgáló rendszer létrehozását célzó jogszabály-módosításokat. A jogállamiság és az uniós integráció iránti valódi politikai elkötelezettség hiánya miatt az igazságszolgáltatási ágazat feddhetetlensége összességében tovább romlott. Törökországban folytatódott az elmúlt években megfigyelt visszaesés. Az igazságszolgáltatás függetlenségének rendszerszintű hiányát nem orvosolták. Továbbra is politikai nyomás nehezedett az igazságszolgáltatásra, ami aláásta az igazságszolgáltatás függetlenséget és általános színvonalát. Törökország nem hajlandó végrehajtani az Emberi Jogok Európai Bíróságának (EJEB) vonatkozó ítéleteit, ami tovább súlyosbította a nemzetközi és európai normák Törökország általi érvényesítésével kapcsolatos aggályokat. A Kavala-ügyben hozott EJEB-ítélet végrehajtásának elmulasztása miatt az Európa Tanács kötelezettségszegési eljárást indított Törökország ellen, és az eset komoly kétségeket ébresztett azzal kapcsolatban, hogy az ország elkötelezett-e az Európa Tanács tagjaként rá háruló kötelezettségek teljesítése mellett. A bírák és ügyészek felfüggesztése és elbocsátása továbbra is gyengítette az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét, hatékonyságát és szakmai színvonalát. A török hatóságoknak sürgősen kezelniük kell a rendszer számos súlyos hiányosságát, többek között a tisztességes eljáráshoz való jog és az ártatlanság vélelme szigorú tiszteletben tartásának tekintetében. A korrupció változatlanul elterjedt jelenség a Nyugat-Balkánon és Törökországban. A korrupció elleni hatékony küzdelem terén elért eredmények egyenetlenek. Bizonyos országokban történt némi előrelépés, elsősorban a korrupció megelőzésével kapcsolatban. Továbbra is a reformtörekvések fenntartására irányuló valódi politikai akaratra és egyértelmű elkötelezettségre van szükség az átláthatóság és a feddhetetlenség javítása, valamint a nyomozások, a büntetőeljárások és a jogerős ítéletek terén elért meggyőző eredményekkel alátámasztott, kézzelfogható előrelépés érdekében. Folytatni kell a korrupcióellenes intézkedések általános érvényesítését a kulcsfontosságú ágazatokban a reformok előmozdítása és a korrupció átfogó, érdemibb és hatékonyabb kezelése érdekében. A korrupciónak leginkább kitett ágazatokban célzott kockázatértékelésekre van szükség a korrupciós kockázatok és sebezhetőségek azonosítása érdekében, és a kockázatértékelések nyomán adott esetben megfelelő korrupcióellenes intézkedések kidolgozására is sor kerülhet. A korrupcióellenes stratégiákat és cselekvési terveket szisztematikus és strukturált módon kell végrehajtani, többek között az olyan kulcsfontosságú ágazatokban, mint a közbeszerzés, az államháztartási gazdálkodás, az energiaügy, a közlekedés, az egészségügy, a vízügy, az infrastruktúra, a természeti erőforrások és az oktatás. Határozottabban kell fellépni a magas szinten elkövetett, illetve politikai korrupcióval szemben, mivel a jelek változatlanul a köz- és magánérdekek erős összefonódására utalnak. A közbeszerzés továbbra is különösen ki van téve a széles körű korrupció kockázatának. Erősíteni kell a közbeszerzési eljárás valamennyi szakaszában alkalmazott ellenőrzési mechanizmusokat, valamint határozott és ambiciózusabb intézkedések révén jelentősen növelni kell az átláthatóságot. Észak-Macedónia folytatta erőfeszítéseit a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén, aminek köszönhetően némi előrelépés történt. A korrupció megelőzéséért felelős állami bizottság proaktívan teljesítette megbízatását. Az ország változatlanul együttműködött a nemzetközi partnerekkel, és összehangolta velük a szervezett bűnözés elleni belföldi tevékenységeket. Albániában a korrupció és szervezett bűnözés elleni szakosított struktúra (SPAK) büntetőeljárásokat és pénzügyi nyomozásokat folytatott, amelyek nyomán néhány magas szintű ügyben jogerős ítélet született; az igazságszolgáltatás átvilágítása továbbra is eredményesnek bizonyul az igazságszolgáltatáson belüli korrupció elleni küzdelemben. Szerbia némi haladást ért el az Európa Tanács Korrupció Elleni Államok Csoportja (GRECO) ajánlásainak további végrehajtása terén. Régóta esedékes egy új korrupcióellenes stratégia és a kapcsolódó cselekvési terv kidolgozása. Montenegró javította a korrupció megelőzése terén elért eredményeit, ugyanakkor továbbra is hiteles büntető igazságszolgáltatási válaszlépésekre van szükség a korrupció – többek között a magas szinten elkövetett korrupció – elleni küzdelemben. Koszovóban némi előrelépést jelent egy jelentős korrupcióellenes jogalkotási csomag elfogadása, amely magában foglalja a büntetőeljárási törvénykönyvről szóló új törvényt, a korrupció megelőzésével foglalkozó ügynökségről szóló törvényt, a vagyonnyilatkozatról szóló törvényt és a politikai pártok finanszírozását szabályozó jogszabályt. Bosznia-Hercegovina parlamentje elutasította az összeférhetetlenségről szóló törvényt, míg a nyilvános visszhangot keltő korrupciós ügyekben szelektív és átláthatatlan volt a büntetőeljárás indítása. A magas szintű ügyekben hozott jogerős ítéletek száma továbbra is nagyon alacsony. Törökországban nem történt előrelépés a vizsgált időszakban. Javítani kell a jogi keretet és az intézményi struktúrát a korrupciós ügyek büntetőeljárás alá vonása és elbírálása terén tapasztalható politikai és jogtalan befolyásolás korlátozása érdekében. A GRECO ajánlásainak zömét nem hajtották végre. A Nyugat-Balkán egészére jellemző az igazságügyi intézmények emberi és pénzügyi erőforrásainak tartós szűkössége, valamint a pénzügyi nyomozásokkal kapcsolatos célzott kapacitás és szakértelem hiánya, ami akadályozza a szervezett bűnözéssel és a korrupcióval kapcsolatos ügyek hatékony kivizsgálását és elbírálását. Bár léteznek az igazságszolgáltatási ágazatra vonatkozó kapacitásépítési tevékenységek, az elégtelen ösztönző struktúrák, a nem hatékony teljesítményirányítási rendszerek és az igazságszolgáltatási ágazat politikai nyomásnak való kitettsége miatt nem megfelelő az ügykezelés, hosszadalmasak az eljárások, valamint alacsony a lefoglalási és elkobzási intézkedések aránya. Az alapvető jogokat a nyugat-balkáni jogszabályok javarészt rögzítik, ám hatékony végrehajtásuk biztosítása továbbra is kihívást jelent. A szakpolitikai keret fokozatosan kiegészül, különösen a hátrányos megkülönböztetés tilalma és a nemi alapú erőszak elleni küzdelem tekintetében, de továbbra is rendszerszintű hiányosságok állnak fenn az emberi jogok előmozdítását és védelmét szolgáló finanszírozási intézkedések terén, és számos ágazat változatlanul a donoroktól függ. Az ombudsmani intézmények a Nyugat-Balkánon továbbra is kulcsszerepet játszanak az emberi jogok előmozdításában és védelmében, valamint a saját és más független szervek ajánlásainak érvényre juttatásában. A régió kormányainak következetesen foglalkozniuk kell a nemzetközi és regionális emberi jogi ellenőrző szervek valamennyi ajánlásával, beleértve a börtönkörülményekre és a rossz bánásmód megelőzésére vonatkozókat is. A civil társadalom továbbra is kiegészíti, sőt akár helyettesíti a kormányzati fellépést a hátrányos helyzetű csoportoknak nyújtott szolgáltatások terén. A korábbi országjelentésekben megfogalmazott aggályok és ajánlások még mindig nagyrészt érvényesek, és azokkal sürgősen foglalkozni kell. Törökországban az emberi jogi helyzet tovább romlott, és változatlanul komoly aggodalomra ad okot. A véleménynyilvánítás szabadsága, a tömegtájékoztatás szabadsága és a médiapluralizmus a demokratikus társadalom kulcsfontosságú pillérei, amelyeket fenn kell tartani. A nyugat-balkáni régióban korlátozott volt az e téren tett előrelépés, és egyes országokban egyáltalán nem javult a helyzet. A korábbi jelentések ajánlásait nagyrészt még mindig nem hajtották végre. A pluralizmus továbbra is jellemző a régió legnagyobb részében, de a média függetlenségét és a minőségi professzionális újságírás fejlődését változatlanul akadályozzák az összefonódó üzleti és politikai érdekek, valamint a rossz munkaerőpiaci feltételek, amelyek öncenzúrához vezetnek. Továbbra is komoly aggodalomra adnak okot az újságírókkal szembeni fenyegetések, megfélemlítések és erőszakos cselekmények, valamint a köztisztviselők által tett becsmérlő megjegyzések. Ezek visszatartó hatást fejthetnek ki a média szabadságának gyakorlására, és fokozni kell az ilyen incidensek kapcsán indított nyomozások és büntetőeljárások ütemét. Garantálni kell a médiaszabályozó hatóságok és a közszolgálati műsorszolgáltatók függetlenségét, többek között megfelelő finanszírozás és az irányítási struktúrákat illetően az érdemeken alapuló kinevezés biztosítása révén. A független önszabályozó testületek hatékony működését továbbra is támogatni kell. A régió valamennyi országának növelnie kell a médiafinanszírozás átláthatóságát.

Törökországban folytatódott a súlyos visszacsúszás, és a véleménynyilvánítás szabadságának gyakorlása és az ellenzéki vélemények terjesztése továbbra is jelentős korlátokba ütközik. Az újságírók, az emberijog-védők, az ügyvédek, az írók, az ellenzéki politikusok, a diákok és a közösségimédia-felhasználók büntetőjogi felelősségre vonása és elítélése tovább folytatódott. A Nyugat-Balkán nagy részén a hatóságok megerősítették stratégiai keretüket a nemek közötti egyenlőség és a nemi alapú erőszak elleni küzdelem terén tett kötelezettségvállalások végrehajtása érdekében, de ezt gyakorlati eredményekké kell alakítani: el kell különíteni a szükséges forrásokat, és fokozni kell az erőszak valamennyi formájának áldozatai számára nyújtott segítséget, mivel a nemi alapú erőszak – beleértve a kapcsolati erőszakot is – változatlanul komoly aggodalomra ad okot. Törökországban folytatódott a nemek közötti egyenlőség, valamint a nők és lányok jogai terén tapasztalható visszaesés, és teret nyert a független női szervezetek ellen irányuló gyűlöletbeszéd. A megkülönböztetésmentességre vonatkozó jogszabályok és szakpolitikai intézkedések általában véve hatályban vannak, de az egyenlőséggel foglalkozó szervek és a hátrányos megkülönböztetéssel szembeni védelemmel megbízott szervezetek számára elegendő erőforrást kell biztosítani megbízatásuk teljesítéséhez. A régióban egyre gyakoribb a gyűlöletbeszéd, a hátrányos megkülönböztetés, míg a gyűlölet-bűncselekmények és a gyűlöletbeszéd eseteinek nyomon követése nem megfelelő. A leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű, interszexuális és queer (LMBTIQ) személyek jogaira vonatkozó jogszabályi és szakpolitikai keret kidolgozása folyamatban van, de a társadalom minden része általi támogatás megszerzése változatlanul kihívást jelent, és számos jogszabály elfogadása zátonyra futott. A jogszabályokat a gyakorlatban is érvényre kell juttatni, mivel még mindig gyakori a megkülönböztetés és a gyűlöletbeszéd. Törökországban nem biztosított az LMBTIQ-személyek alapvető jogainak védelme, és az LMBTIQ-közösség elleni gyűlöletbeszéd és lejárató kampányok továbbra is komoly aggodalomra adnak okot. További erőfeszítésekre van szükség a gyermekek jogainak megerősítése, valamint a gyermekvédelmi és gyermekgondozási rendszerek hatékonyságát szolgáló intézményközi koordináció javítása érdekében, a gyermek mindenek felett álló érdekével összhangban. Tovább kell fejleszteni a gyermekbarát igazságszolgáltatási rendszereket, valamint elérhetővé kell tenni és szisztematikusabban kell alkalmazni a fogva tartás alternatíváit, a fogva tartást pedig csak végső eszközként szabad alkalmazni. A gyermekek elleni erőszak és a korai házasságok továbbra is komoly aggodalomra adnak okot. A fogyatékossággal élő személyek jogait fokozottan kell védeni, és kellő figyelemmel kell kezelni. A kezelendő kérdések közé tartozik a közösségi gondozásra és az önálló életre való átállás – összhangban a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény követelményeivel –, valamint általában véve a nagyobb mértékű elfogadás, akadálymentesség és befogadás. A kisebbségek védelme jobb koordinációt igényel, és biztosítani kell az önazonosításhoz való jog tiszteletben tartását. A régió legrászorulóbb közösségét továbbra is a romák alkotják. Ebben az évben azonban a legtöbb kormány (Törökország kivételével) az uniós kerethez való igazodást célzó új romaintegrációs stratégiák és cselekvési tervek elfogadásával bizonyította a romák befogadása iránti politikai elkötelezettségét. Most prioritásként végre kell hajtani ezen stratégiákat, beleértve a szükséges pénzügyi eszközök elkülönítését is. Jogérvényesülés, szabadság és biztonság A szervezett bűnözés továbbra is komoly biztonsági fenyegetést jelent a Nyugat-Balkán és Törökország szempontjából. A régióban és azon túl is befolyásos bűnözői hálózatok működnek, amelyek fontos szerepet játszanak a tiltott áruk globális kereskedelmében és az Európai Unióba irányuló, illetve az Unión belüli embercsempészésben. Ezek a bűnözői hálózatok nagyon ügyesen kihasználták a Covid19-világjárványt, és fennáll a kockázata annak, hogy előnyt kovácsolnak az ukrajnai orosz invázióból, többek között az Ukrajnán belül rendelkezésre álló jelentős fegyverkészletekből. Az egyes országokban kínált befektetői állampolgársági programok és befektetői letelepedési programok felhasználhatók a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó uniós eljárásnak, valamint az annak során végzett, az egyedi migrációs és biztonsági kockázatok részletes értékelésének a megkerülésére, beleértve a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzését célzó intézkedések lehetséges kijátszását, valamint a nemzetközi szankciók megkerülését. Az ilyen programokat haladéktalanul meg kell szüntetni. Amennyiben az állampolgárságnak a befektetői állampolgársági programok keretében történő megadása fokozott kockázatot jelent a tagállamok belső biztonságára és közrendjére nézve, a vízummentességi rendszer felfüggeszthető . Az EU és a nyugat-balkáni országok közötti – többek között az uniós bel- és igazságügyi ügynökségekkel folytatott – bűnüldözési együttműködés tovább erősödött. A 2021. márciusi tanácsi következtetések elfogadását követően a harmadik országokkal folytatott bűnüldözési együttműködést általánosan érvényesítették az Európai Multidiszciplináris Platform a Bűnügyi Fenyegetettség Ellen (EMPACT) valamennyi operatív cselekvési tervében, ami fokozta a Nyugat-Balkán EMPACT-ban való részvételét. 2022-ben 300 olyan esetről számoltak be (a 2021. évi 159-hez képest), ahol a nyugat-balkáni partnerek kötelezettséget vállaltak az operatív intézkedésekben való részvételre. Albánia folytatta egy operatív intézkedés vezetését, míg Montenegró négy, Albánia kettő, Szerbia és Észak-Macedónia pedig egy-egy operatív intézkedés társvezetője volt. Bosznia-Hercegovina az egyetlen partner, amely leépítette az EMPACT-ban való részvételét. Az EMPACT keretében a régióbeli partnerek több közös akciónapon is részt vettek, amelyek többek között az irreguláris bevándorláshoz történő segítségnyújtásra, a kábítószer-kereskedelemre és a tűzfegyverek tiltott kereskedelmére irányultak, ami azonnali eredményekhez vezetett a letartóztatások és a bűncselekményből származó vagyoni eszközök lefoglalása terén. Az Europol és a Délkelet-európai Rendőrfőkapitányok Szövetsége segítségével jelentős előrelépés történt a régióbeli országok azon képességének megerősítése terén, hogy stratégiai és operatív bűnügyi elemzéseket végezzenek az uniós normákkal összhangban. Oroszország Ukrajna elleni agresszív háborújának kezdete óta Szerbia tartózkodott számos biztonsági vonatkozású regionális eseményen való részvételtől. A kábítószerekkel kapcsolatos nemzeti stratégiák elavultak, és Szerbiában és Montenegróban felülvizsgálatot igényelnek. Koszovóban és Észak-Macedóniában hatályban van egy stratégia és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv. Bosznia-Hercegovina rendelkezik ugyan stratégiával, de a vonatkozó cselekvési terv elfogadására még nem került sor. Albánia a szervezett bűnözés elleni küzdelemre vonatkozó nemzeti stratégia keretében foglalkozik a kérdéssel, és külön cselekvési tervet dolgozott ki. Régiószerte egyértelműen erőfeszítésekre van szükség a stratégiai keret – többek között körültekintő értékelésen alapuló – megerősítése, valamint a végrehajtás előrevitele érdekében. Annak ellenére, hogy a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja (EMCDDA) régóta segítséget nyújt ezen a területen, a nemzeti korai előrejelző rendszerek és a nemzeti kábítószer-megfigyelő központok – amelyek lényegesen hozzájárulnak a kínálat, a kereslet és az ártalmak csökkentéséhez – még nem jöttek létre vagy a súlyos alulfinanszírozottság miatt működésképtelenek (Szerbia kivételével). E tekintetben haladéktalan fellépésre van szükség. A nemzeti adatgyűjtés továbbra is részlegesen áll összhangban az EMCDDA protokolljaival, és a legtöbb nyugat-balkáni partner által szolgáltatott nemzeti adatkészletek hiányosak vagy késve érkeznek be. A nemzeti szervek közötti elégtelen intézményi koordináció olykor széttagolt és hiányos adatkészleteket eredményez. Ezért ajánlatos tovább növelni a tudatosságot, valamint alternatív és hatékonyabb módszereket találni a nyugat-balkáni partnerek arra való ösztönzése érdekében, hogy politikai, intézményi és technikai szinten több és jobb vállalást tegyenek az adatokkal kapcsolatos említett területen. A Kézi- és Könnyűfegyvereket Ellenőrző Délkelet- és Kelet-európai Központ támogatásával valamennyi partner továbbra is aktívan részt vett a tűzfegyverek tiltott kereskedelmére vonatkozó 2020–2025-ös uniós cselekvési terv végrehajtásában, aminek köszönhetően a Nyugat-Balkánon a kézi- és könnyűfegyverek, valamint az azokhoz szükséges lőszerek jogellenes birtoklásának, tiltott kereskedelmének és az azokkal való visszaélésnek a fenntartható megoldására irányuló 2018. évi regionális ütemterv céljai és fő teljesítménymutatói összhangba kerültek az uniós törekvésekkel. A partnerek további előrehaladást értek el a joganyag vonatkozó uniós vívmányokkal való összehangolása terén. Az emberkereskedelemmel kapcsolatos ügyekben a megelőzés, a büntetőeljárás alá vonás és a határokon átnyúló együttműködés továbbra is átfogóbb megközelítést igényel, különös figyelmet fordítva a hírszerzésen alapuló és proaktív nyomozásokra. Tovább kell javítani az áldozatok – különösen a kiszolgáltatott közösségekhez tartozók – korai azonosítását és megfelelő védelmi, támogatási és segítségnyújtási szolgáltatásokhoz való átirányítását, összhangban az áldozatközpontú, a nemek közötti egyenlőséget és a gyermekek szempontjait figyelembe vevő megközelítéssel. A súlyos és szervezett bűnözéssel kapcsolatos jogerős ítéletek terén elért teljesítmény nem változott: a felmutatott eredmények általában továbbra is gyengék. Erős hazai támogatásra van szükség a bűnüldöző hatóságok és az igazságszolgáltatás stratégiai és operatív kapacitásainak megerősítéséhez a súlyos és szervezett bűnözéssel kapcsolatos ügyek sikeres kivizsgálása, büntetőeljárás alá vonása és a gyanúsítottak bíróság elé állítása érdekében, ezáltal visszatartva a potenciális elkövetőket. A súlyos szervezett bűnözéssel és a magas szinten elkövetett korrupcióval kapcsolatos összetett ügyekben rendszeresen alkalmaznak vádalkut, ami igen gyakran aránytalanul enyhe büntetéshez vezet. A pénzügyi nyomozások még mindig nem kísérik szisztematikusan a kezdetektől fogva a büntetőeljárásokat, és hatékonyságuk továbbra is korlátozott a régióban. Következésképpen a bűncselekményekből származó vagyon lefoglalása és elkobzása terén felmutatott eredményeket is lényegesen javítani kell. Az elmúlt évben számos ügy ismét rávilágított arra, hogy a bűnüldöző szervek és az igazságszolgáltatás mennyire ki vannak téve a bűnözői csoportok beszivárgásának. Ezért változatlanul határozott és azonnali fellépésre van szükség a korrupció megelőzése és szankcionálása érdekében, mind a Nyugat-Balkánon, mind Törökországban. A bűnözés elleni küzdelem és a korrupció felszámolása terén elért jelentős eredmények általános hiánya a büntetlenség és az egyenlőtlenség érzését kelti. Albánia további eredményeket ért el a bűncselekményből származó vagyon lefoglalása és elkobzása terén, ugyanakkor fokoznia kell a kiberbűnözés és a gyermekek (online) szexuális zaklatása elleni küzdelemre irányuló kapacitását. Bosznia-Hercegovina nem tett előrelépést a szervezett bűnözés és az országban működő bűnszervezetek elleni küzdelem terén. Minden szinten az előrehaladás folyamatos hiánya tapasztalható, ami növeli a visszaesés kockázatát. A szervezett bűnözés elleni küzdelem terén a közelmúltban elért némi siker ellenére Koszovónak javítania kell eddigi teljesítményét, és konkrétabb eredményeket kell felmutatnia mind a bűnözői hálózatok felszámolása, mind a magas szintű ügyek kezelése terén, valamint proaktívabban kell fellépnie a nyomozásokat, a jogerős bírósági határozatokat és a végleges vagyonelkobzást illetően. Észak-Macedónia némi haladást ért el a nemzetközi partnerekkel folytatott operatív együttműködés terén, de fokoznia kell a vagyonvisszaszerzésre és a kiberbűnözés kezelésére irányuló erőfeszítéseit. Montenegróban előrelépés történt a különleges nyomozati intézkedések teljes körű alkalmazásának helyreállítását illetően, és jelentős operatív eredmények születtek a kábítószer- és cigarettacsempészés elleni küzdelem terén. Ugyanakkor lényegesen meg kell erősíteni a korrupcióval, a magas szinten elkövetett korrupcióval és a szervezett bűnözéssel kapcsolatos igazságszolgáltatási válaszintézkedéseket, valamint javítani kell a korrupció és a magas szinten elkövetett korrupció, a dohánycsempészés, a pénzmosás, a pénzügyi nyomozások és a vagyonelkobzás terén elért eredményeket. Montenegrónak emellett fokoznia kell a bűnszervezetek rendőrségbe és igazságszolgáltatásba való beszivárgásának kockázatát csökkentő intézkedéseket, és fel kell lépnie az elkobzott cigaretták megsemmisítése érdekében. Szerbia megszilárdította a megfelelő szintű együttműködést az Eurojusttal, az Interpollal és az Europollal, de célirányosabban kell fellépnie a bűnözői hálózatokkal szemben, és fokoznia kell ezek vagyonának elkobzását. Törökország korlátozott haladást ért el, és még módosítania kell a kiberbűnözésre és a tanúvédelemre vonatkozó jogszabályait, valamint létre kell hoznia a vagyonvisszaszerzési hivatalt. A Nyugat-Balkánnal a terrorizmus elleni küzdelem és a radikalizálódás megelőzése terén folytatott együttműködés továbbra is kulcsfontosságú. Bár a terrorizmus és az erőszakos szélsőségesség minden formájában és eredetétől függetlenül továbbra is kihívást jelent, a vizsgált időszakban nem fordult elő szélsőséges vagy erőszakos jellegű incidens. A 2021 decemberében tartott EU–Nyugat-Balkán bel- és igazságügyi miniszteri fórumon a résztvevők megerősítették a Nyugat-Balkánra vonatkozó, a terrorizmus elleni küzdelemről szóló közös cselekvési terv érvényességét, és megvitatták a végrehajtás terén elért eredményeket és a fennálló hiányosságokat. A terrorizmus és az erőszakos szélsőségesség általi folyamatosan változó fenyegetettség külső dimenziójának kezeléséről szóló, 2022. júniusi tanácsi következtetések hangsúlyozták, hogy tovább kell erősíteni a Nyugat-Balkánnal folytatott együttműködést, többek között a közös cselekvési terv végrehajtásának folytatása révén. A nyugat-balkáni partnerek 2022 tavaszán benyújtották a közös cselekvési terv végrehajtásáról szóló negyedik jelentéscsomagot, amely megerősítette a régió elkötelezettségét és hajlandóságát a vállalt kötelezettségek teljesítésére. Általánosságban több erőfeszítésre van szükség a radikalizálódás valamennyi formájának – többek között a vallási, etnikai-nacionalista vagy politikai jellegű radikalizálódásnak – a megelőzése, valamint az online radikalizálódás kockázatának megelőzése és visszaszorítása terén. 2021 januárja óta a régió strukturális támogatásban részesül a „nyugat-balkáni radikalizálódástudatossági hálózat (RAN)” projekt keretében, amely a RAN által nyújtott szakpolitikai támogatásra támaszkodva a következő 30 hónapban tovább fog bővülni. Albánia és Észak-Macedónia esetében, mivel a legtöbb intézkedést már végrehajtották, egyeztetés vette kezdetét a vonatkozó végrehajtási megállapodások aktualizálásáról. Ennek célja a terrorizmus és a szélsőségesség elleni küzdelemre irányuló együttműködés és kapacitások megerősítése további végrehajtandó intézkedések révén. Albánia jelentős haladást ért el, és az öt végrehajtási megállapodás szinte teljes mértékben megvalósult. Az Albániában még végrehajtásra váró intézkedések közé tartozik az erőszakos szélsőségesség elleni küzdelemre vonatkozó új stratégia, amelynek kidolgozása már folyamatban van, és az ki fog terjedni a stratégiai kommunikációra és az online terrorista tartalmak elleni intézkedésekre is. A terrorizmusfinanszírozás és a pénzmosás elleni küzdelem terén előrelépés történt, de Albánia továbbra is szerepel a Pénzügyi Akció Munkacsoport jegyzékében, és végre kell hajtania a Pénzügyi Akció Munkacsoport cselekvési tervének fennmaradó elemeit. Az EU és a Moneyval tanácsaival ellentétben Albánia adó- és büntetőjogi amnesztiát fogadott el, ami veszélyeztetheti az e területen elért eredményeket. Montenegró 2021 decemberében elfogadta a terrorizmus, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésére és visszaszorítására irányuló 2022–2025-ös stratégiát, valamint a 2022–2023-as időszakra szóló kapcsolódó cselekvési tervet, amelyet végre kell hajtani. Észak-Macedónia továbbra is lényeges előrelépéseket tesz a jogalkotási és intézményi keret, valamint az erőszakos szélsőségesség megelőzése, illetve leküzdése terén. Bosznia-Hercegovinának folytatnia kell a terrorizmus elleni küzdelemre és az erőszakos szélsőségesség megelőzésére irányuló erőfeszítéseit, és sürgősen el kell fogadnia a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló új törvényt, amely összhangban áll az uniós vívmányokkal. Az Europol kapcsolattartó pontjának működését az információcsere megkönnyítése érdekében teljeskörűvé kell tenni. Szerbiában folyamatban van a terrorizmus elleni küzdelemre és az erőszakos szélsőségesség megelőzésére, illetve leküzdésére irányuló új stratégia kidolgozása. Szerbiának fokoznia kell a radikalizálódás és az erőszakos szélsőségesség valamennyi formája – többek között a jobboldali erőszakos szélsőségesség és az etnikai nacionalizmus – elleni küzdelemre és azok megelőzésére irányuló erőfeszítéseit. Koszovó némi haladást ért el a terrorizmus elleni küzdelem és az erőszakos szélsőségesség megelőzése terén, összhangban a Nyugat-Balkánra vonatkozó, terrorizmus elleni közös cselekvési terven alapuló EU–Koszovó végrehajtási megállapodásban meghatározott célkitűzésekkel. Koszovónak hatékonyabban kell fellépnie a pénzmosás ellen. Több erőfeszítésre van szükség a kritikus infrastruktúrák védelmének megvalósításához regionális szinten, amihez egy új regionális IPA-projekt fog támogatást biztosítani. Az EU támogatja a terrorizmus elleni, valamint az erőszakos szélsőségesség megelőzését és leküzdését célzó nemzeti stratégiák felülvizsgálatát a régióban. A nyugat-balkáni partnerek folytatják az északkelet-szíriai külföldi terrorista harcosok és családtagjaik hazaszállítását. Elkötelezettek amellett, hogy büntetőeljárás alá vonják a külföldi terrorista harcosokat, és rendszerszinten előmozdítsák a társadalomba való visszailleszkedésüket, különösen a nők és a gyermekek esetében. Javítani kell a társadalomba való visszailleszkedést célzó intézkedések nyomon követését, különösen a börtönökben. Ez magában foglalja a nemzeti és helyi szintű intézmények közötti együttműködést is. Lényegesen javult az Europol Biztonságos Információcsere Hálózati Alkalmazásán (SIENA) keresztül történő információcsere. A nyugat-balkáni partnereknek továbbra is proaktív módon, a megfelelő csatornákon keresztül kell információt szolgáltatniuk a külföldi terrorista harcosok és családtagjaik visszatéréséről. Az egész régióban jogi rendelkezések vannak érvényben a külföldi terrorista harcosoknak a visszatérésük utáni büntetőeljárás alá vonására vonatkozóan. Koszovóban továbbra is aggodalomra ad okot az erőszakos szélsőséges elkövetők börtönből való korai feltételes szabadságra bocsátása, és további erőfeszítésekre van szükség a rehabilitáció és a reintegráció terén. Bosznia-Hercegovina a fogva tartás során, illetve szabadon bocsátáskor igen korlátozott támogatást kínál az erőszakos szélsőségességtől való elszakadáshoz. További jelentős erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy felkészítsék a fogvatartottakat a szabadon bocsátásra, beleértve a korábbi külföldi terrorista harcosokat is. Montenegró büntetőeljárást indított a 2014-es ukrajnai konfliktusból és Északkelet-Szíriából visszatérő állampolgárokkal szemben. Északkelet-Szíriában még jelenleg is tartózkodnak montenegrói állampolgárok. Törökország változatlanul ki van téve a különböző terrorista csoportok általi fenyegetettségnek. További lépésekre került sor a terrorizmus elleni küzdelem jegyében, ami a terrorista tevékenység tartós visszaszorulásához és a biztonsági helyzet javulásához vezetett. Törökország prioritásként kezelte a PKK elleni küzdelmet és a Gülen-mozgalom felszámolását. A PKK továbbra is szerepel a terrorcselekményekben érintett személyek, csoportok és szervezetek uniós listáján. Törökországnak legitim joga van a terrorizmus elleni küzdelemhez. A terrorizmus elleni erőfeszítéseknek azonban összeegyeztethetőnek kell lenniük a jogállamisággal, valamint az alapvető jogokkal és szabadságokkal. A terrorizmus elleni török jogszabályok és gyakorlatok uniós normákkal való összehangolása továbbra is elvárt reform, amelynek végrehajtása elengedhetetlen. Törökországot 2021 októberében felvették a Pénzügyi Akció Munkacsoport (FATF) által fokozottan ellenőrzött országok és területek jegyzékébe (az ún. „szürke listára”). E döntést követően az EU nem vette fel Törökországot a kiemelt kockázatot jelentő harmadik országok uniós jegyzékébe, tekintettel tagjelölti státuszára, az FATF által feltárt fennmaradó hiányosságok kezelésére vonatkozóan az EU-nak tett magas szintű politikai kötelezettségvállalására, valamint az uniós vívmányokkal való teljes körű jogszabályi összehangolásra irányuló célkitűzésére. Törökországnak további erőfeszítéseket kell tennie a fennmaradó ajánlások kezelése terén, hogy lekerülhessen az FATF szürke listájáról. A hibrid fenyegetések az Ukrajna elleni orosz invázió óta még súlyosabb és fenyegetőbb problémává váltak a bővítési országokban. A nyugat-balkáni régióban az állami és nem állami – többek között a régión kívüli – szereplők folytatták az információmanipulációs tevékenységeket, köztük a dezinformációt azzal a céllal, hogy megkérdőjelezzék az EU hitelességét, aláássák a demokratikus intézményekbe vetett közbizalmat, valamint elmélyítsék a polarizációt és az etnikai megosztottságot. Az információmanipulációs tevékenységek, köztük a dezinformációs kampányok 2022. február 24. óta különösen felerősödtek, és EU-ellenes narratívák terjednek a Nyugat-Balkánon. Szerbiának sürgős lépéseket kell tennie annak érdekében, hogy megvédje polgárait a külföldi információmanipulációtól és beavatkozástól, valamint az EU-ellenes narratíváktól, többek között az Ukrajna elleni orosz agresszióval összefüggésben, amely nyilvánvaló továbbgyűrűző hatást gyakorol régiószerte. Számos, az EU szankciós jegyzékébe felvett, államilag támogatott orosz médiaorgánum rádió- és multimédiás műsorokat sugároz. Ezek közé tartozik a Kreml dezinformációs csatornájának számító Szputnyik Srbija, valamint a Russia Today, amely 2022 nyarán irodát nyitott Belgrádban. A régióbeli információmanipuláció – többek között a dezinformáció – nagy részét azonban belföldi szereplők állítják elő és terjesztik belföldi célokból, illetve a nyilvános diskurzus befolyásolására törekvő harmadik államok közvetítőjeként eljárva, és az információmanipulációt arra használják fel, hogy a nyilvánosságot szembefordítsák az EU-val és általában a nyugati demokráciákkal.

Tekintettel az aktuális geopolitikai helyzetre, valamint összhangban a hibrid fenyegetésekkel szembeni fellépésre vonatkozó közös keret, a nyugat-balkáni stratégia és a zágrábi nyilatkozat szerinti uniós prioritásokkal, a Bizottság és a főképviselő elmélyítette a bővítési partnerekkel a hibrid fenyegetésekkel szembeni fellépésről – különösen a kiberrezilienciáról és a kiberbiztonságról, továbbá a kritikus infrastruktúrák védelméről és az élelmezés- és energiabiztonságról – folytatott szakpolitikai párbeszédet. 2022 második felében Albánia, Koszovó és Montenegró egyaránt kibertámadások célpontjává vált. Elengedhetetlen, hogy a régió elfogadja az uniós kiberbiztonsági keretet. Kulcsfontosságú továbbá, hogy a Nyugat-Balkán teljesítse a 2020-ban Tiranában tartott nyugat-balkáni digitális csúcstalálkozón aláírt, 5G-ről szóló egyetértési megállapodás végrehajtására vonatkozó kötelezettségvállalását. A stratégiai kommunikáció, valamint az információmanipuláció és a dezinformáció elleni küzdelem terén határozottabb és célirányosabb rezilienciaépítő fellépés valósult meg, amely a figyelemfelkeltés, a médiaműveltség javítása, valamint a helyi intézményekkel, a civil társadalmi szereplőkkel és a médiával való együttműködés révén a nyugat-balkáni társadalmakat és az azok EU-ba vezető útját fenyegető ilyen hibrid fenyegetések kezelésére összpontosult. Észak-Macedónia 2021 októberében elfogadta a rezilienciaépítésre és a hibrid fenyegetésekkel szembeni fellépésre vonatkozó 2021–2025-ös nemzeti stratégiát, valamint a kapcsolódó cselekvési tervet. A hibrid fenyegetésekre vonatkozó felmérések alapján megfogalmazott ajánlások kezelése uniós támogatással valósul meg. A kiválasztott országok esetében elvárt a fenyegetésekre vonatkozó felmérések nyomon követése. Az irreguláris migráció továbbra is meghatározó kihívást jelentett a Nyugat-Balkán és Törökország számára. A kelet-mediterrán/nyugat-balkáni migrációs útvonalak mentén szorosabbá vált az együttműködés. Továbbra is aggodalomra ad okot a migránscsempészés, a kísérő nélküli kiskorúak helyzete, az emberkereskedelem, valamint a nemzeti menekültügyi rendszerek elégtelen kapacitása. Az ukrajnai háború és az afganisztáni válság következtében nőtt az ukrán és afgán menekültek száma, ami folyamatos szoros együttműködést tesz szükségessé az EU és a partnerországok között. Ezzel összefüggésben valamennyi régióbeli partner fogadott menekülteket, mindenekelőtt Montenegró, Koszovó, Albánia és Észak-Macedónia. 2022-ben a Nyugat-Balkánról irregulárisan az EU-ba érkezők teljes száma 2021-hez képest növekvő tendenciát mutat: 2022 első 7 hónapjában 70 770 szabálytalan határátlépést észleltek az EU külső határain, ami közel háromszor több, mint a tavalyi év azonos időszakában. A Nyugat-Balkánról irregulárisan az EU külső határaira érkező személyek száma 2021-ben mintegy 62 000, míg 2020-ban 27 000 volt. 2022. július végén mintegy 9 800 migráns és menekült tartózkodott a régió befogadóállomásain, az ilyen létesítményeken kívül pedig a becslések szerint 2 900 fő. A teljes befogadási kapacitás körülbelül 14 500 fő. Az áramlások nagy számához hozzájáruló tényezők közé tartozik az eleve a régióban tartózkodó migránsok mozgása, valamint a légi úton Szerbiába érkező személyek mozgása a vízummentesség miatt. Tekintettel az érkezők számának ugrásszerű növekedésére, a Bizottság fokozott éberséggel követi nyomon a helyzetet, és megerősítette a nyugat-balkáni partnerekkel való együttműködését. Az elért haladás ellenére a Nyugat-Balkánon további erőfeszítésekre van szükség a szilárdabb intézmények, jogszabályok és eljárások létrehozása érdekében a menekültügy, a visszaküldés és a határigazgatás területén, többek között az összetett és komoly elvárásokat támasztó uniós vívmányok átültetésére való tekintettel. A nyugat-balkáni partnereknek felelősséget és szerepet kell vállalniuk a migráció minden vetületét illetően. A nemzetközi és uniós normákkal összhangban meg kell erősíteni a menekültügyi rendszereket, fokozni kell az önkéntes visszatérést és a kitoloncolást, valamint szorosabbra kell fűzni a származási országokkal a visszafogadás terén folytatott együttműködést. Fokozott regionális és nemzetközi együttműködésre van szükség a migránscsempészésben és az emberkereskedelemben részt vevő bűnszervezetek elleni küzdelemhez. Az EU-val folytatott regionális együttműködés és koordináció továbbra is kulcsfontosságú. Az EU jogállásról szóló megállapodást kötött Albániával, Montenegróval és Szerbiával, és ezek működésbe lépése lehetővé teszi az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség (Frontex) számára, hogy a határforgalom-ellenőrzést végző nemzeti hatóságok támogatása céljából végrehajtási hatáskörrel rendelkező európai határ- és partvédelmi csapatokat telepítsen az EU külső határai mentén fekvő övezetekbe. Az EU hasonló jogállásról szóló megállapodásról folytatott tárgyalást Bosznia-Hercegovinával, valamint Észak-Macedóniával, ám az aláírásra még nem került sor. Ezeket a megállapodásokat újra kell majd tárgyalni a tárgyalások óta a jogszabályi környezetben bekövetkezett változások figyelembevétele érdekében. A jogszabályi környezet változásainak – különösen az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 2019. évi elfogadásának – figyelembevétele érdekében a Bizottság 2022-ben tárgyalásokat folytatott Észak-Macedóniával a jogállásról szóló megállapodás új szövegtervezetéről, amelyet várhatóan még az év vége előtt aláírnak. Amint azt a vízummentesség-felfüggesztési mechanizmus keretében készült 2021. évi jelentés is megerősíti, Albániának, Bosznia-Hercegovinának, Montenegrónak, Észak-Macedóniának és Szerbiának gondoskodnia kell a vízumpolitikának a vízumköteles harmadik országok uniós jegyzékeivel való további összehangolásáról, különös tekintettel azon harmadik országokra, amelyek irreguláris migrációs vagy biztonsági kockázatot jelentenek az EU számára. A vízumpolitika EU-val való összehangolása alapvető fontosságú az e partnerek és az EU viszonylatában fennálló vízummentességi rendszerek megfelelő működése szempontjából. Törökország továbbra is a világ egyik legnépesebb menekült közösségének ad otthont: mintegy 4 millió menekült tartózkodik az ország területén, akik Szíriából és más országokból érkeztek. 2022 első hét hónapjában összesen 13 163 személy érkezett Törökországból az EU-ba, szemben a 2021 azonos időszakában regisztrált 7 481 fővel (76 %-os növekedés). E migránsok közül 6 225 érkezett Olaszországba, ami jelentős növekedést jelent az előző évhez képest, 6 257 Görögországba, 601 Bulgáriába és 80 Romániába. 2022 azonos időszakában 11 137 fő érkezett Ciprus kormányzati ellenőrzés alatt álló területeire (10 771 személy a zöld vonalon keresztül, 366 pedig hajóval), míg egy évvel korábban ugyanebben az időszakban 5 118 személy érkezett a zöld vonalon át és hajón (115 %-os növekedés). Törökországnak emellett tovább kell harmonizálnia vízumpolitikáját az EU vízumpolitikájával, különös tekintettel a vízumkötelezettségnek a vízummentes és vízumköteles országok uniós listáival való további összehangolására. Tekintettel az afganisztáni tálib hatalomátvételre és a török lakosság körében a migránsok megítélésére, a török hatóságok egyre több személyt küldenek vissza Afganisztánba, valamint megerősítik határinfrastruktúrájukat az Iránnal közös határ mentén. A török hatóságok szintén növelik a migránscsempészés megelőzését és leküzdését szolgáló erőforrásokat, de a származási országokból Törökországba irányuló migráció teljes útvonala mentén szorosabbra kell fűzni a nemzetközi bűnüldözési együttműködést – Iránra, a Nyugat-Balkánra és az EU-ra is kiterjedően – a csempészhálózatok elleni küzdelem érdekében. Továbbra is kulcsfontosságú prioritás a határigazgatás, valamint a migránscsempészés elleni küzdelem terén való szoros együttműködés fenntartása. A közigazgatás reformja Az Európai Bizottság stratégiai előrejelzési jelentése szerint „az intézmények rezilienciájának megerősítése” az egyik legfontosabb kihívás Európa jövője szempontjából. A közintézményeknek és a közigazgatási szerveknek reagálniuk kell a társadalmi aggályokra, és hatékonyan kell végrehajtaniuk a szakpolitikákat. A közigazgatás korszerűsítése változatlanul kulcsfontosságú kérdés a bővítési országokban. Az átpolitizálódás továbbra is károsan érinti a kapacitásokat és a közigazgatás mint munkáltató vonzerejét. Bár köztudott, hogy az összességében professzionálisabb és érdemeken alapuló közigazgatások létrehozása kulcsfontosságú reformokat igényel, határozottabb vezető szerepre és több erőfeszítésre lesz szükség a szakpolitikai tervezés, az államháztartás, a munkatárs-menedzsment és az elszámoltathatóság javítása érdekében. Vannak példák pozitív reformokra, többek között a digitális szolgáltatások nyújtása terén. A közigazgatási kapacitás javítása elengedhetetlen az állam feladatainak ellátásához, a stratégiai infrastruktúrára irányuló alapvető beruházások megtervezéséhez és végrehajtásához, valamint az uniós vívmányokkal való összhang megerősítéséhez. A politikai döntéshozatal minősége rendkívül fontos egy ország gazdasági és társadalmi fejlődésének előrevitele és a folyamatos válságok átvészelésének elősegítése szempontjából. A politikai döntéshozatalnak a lehető legkiszámíthatóbbnak kell lennie: középtávra kell tervezni, a költségvetési perspektívához kapcsolódóan, tényekre kell alapozni, és konzultálni kell róla az érintett érdekelt felekkel. A nyugat-balkáni partnerek körében azonban a kormány által javasolt jogszabályok nagy része nem szerepel a kormányzati munkaprogramokban. A következetes szakpolitikai tervezés, valamint a kormány és a parlament közötti koordináció további javításra szorul. A rövidített eljárások túlzott alkalmazása rontja a jogalkotás minőségét és a demokratikus elszámoltathatóságot. A szakpolitikák nyomon követésének javítása fokozná a közigazgatás hatékonyságát az egész régióban. Az elszámoltatható közigazgatások racionálisan szervezettek, hatékonyak, eredményesek és átláthatók, és feddhetetlenül járnak el. Ez társadalmi bizalmat teremt, amely nélkülözhetetlen az együttműködéshez és a fejlődéshez. A Nyugat-Balkánon a kormányzati struktúrák nem minden esetben követik ezeket az elveket. A kormányzati ügynökségek létrehozása és szervezeti felépítése nem feltétlenül racionális vagy hatékony (például Albániában és Koszovóban). Több helyen javultak az elszámoltathatóságot szolgáló szabályozási és intézményi keretek, az elszámoltathatóság gyakorlati megvalósítása viszont nem (Albánia, Észak-Macedónia és Szerbia). Észak-Macedónia még mindig nem hagyta jóvá az államszervezetről szóló új törvényt, Bosznia-Hercegovina pedig nem kezdte meg a nagyobb elszámoltathatóságot biztosító jogi keret kidolgozását. Montenegrónak javítania kell az elszámoltathatóságot és a nyilvános információkhoz való hozzáférést. Törökországban folytatódott a közigazgatás átpolitizálódása. A helyzetet a nyilvánossággal szembeni korlátozott elszámoltathatóság és a reformra irányuló politikai akarat folyamatos hiánya jellemzi. A stratégiai és professzionális humánerőforrás- és közszolgálat-menedzsment döntő fontosságú ahhoz, hogy a közszféra képes legyen vonzani, fejleszteni és megtartani a tehetségeket. Ez magában foglalja a tisztességes és versenyképes javadalmazást, valamint az érdemeken alapuló munkaerő-felvételt, előléptetést és elbocsátást. A régióbeli szűkös adminisztratív kapacitás és a közigazgatási szervek gyenge teljesítménye mögött meghúzódó fő okok egyike a jól képzett személyzet hiánya. Valamennyi országnak továbbra is nehézséget okoz, hogy a professzionálisabb és stabilabb közigazgatás kiépítése érdekében kordában tartsa a politikai patronázst. A vállalkozásoknak és a lakosságnak nyújtott közszolgáltatások javítása kiemelt feladatnak számít az egész régióban, és ez az a terület, ahol a legtöbb javulás tapasztalható. Mindazonáltal a régió egészében javítani kell a jogbiztonságot a vállalkozások és a polgárok számára azáltal, hogy előmozdítják az ágazati jogszabályoknak az általános közigazgatási eljárásokra vonatkozó jogi követelményekkel való hatékony összehangolását. Szerbia, Albánia, Montenegró és Észak-Macedónia e-kormányzati kezdeményezéseket és szolgáltatásokat indított. Albánia létrehozta a digitális szolgáltatások átfogó platformját, gondoskodnia kell azonban a korlátozott digitális készségekkel rendelkező polgárok méltányos hozzáféréséről. Bosznia-Hercegovinának és Koszovónak fel kell gyorsítania az átfogó e-kormányzati politika kialakítására és az intézményi felelősségi körök tisztázására irányuló erőfeszítéseket. A közbeszerzési és államháztartási gazdálkodási rendszer javítása továbbra is fontos prioritás az állam hatékonyságának és integritásának biztosítása érdekében az egész régióban. Koszovó, Montenegró és Észak-Macedónia előrehaladást ért el közbeszerzési rendszerének digitalizálása terén. Albánia elektronikus jogorvoslati és panasztételi rendszert vezetett be. Szerbiában jelentősen megnőtt a közbeszerzési törvény alkalmazása alóli mentességek száma, ami igen komoly aggályokat vet fel, mivel olyan tendenciáról van szó, amelyet meg kell fordítani, és általában véve az átláthatóságot is megkérdőjelezi. Törökország tekintetében még mindig jelentős hiányosságok mutatkoznak az uniós vívmányokkal való összehangolás terén, mivel a közbeszerzési szabályok hatálya erősen korlátozott. A nemzeti irányítási rendszereknek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, a vezetői elszámoltathatóság és a külső ellenőrzés érdekében történő reformja elengedhetetlen az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Némi előrelépésnek minősül, hogy Szerbia, Montenegró és Észak-Macedónia új államháztartási gazdálkodási programot dolgozott ki, illetve fogadott el. Albánia lépéseket tett egy új középtávú bevételi stratégia kidolgozása érdekében. Következő teendőként hatékonyan végre kell hajtani e programokat. Bosznia-Hercegovinában első ízben került kidolgozásra átfogó államháztartási gazdálkodási stratégia, amely jelenleg a minisztertanács általi elfogadásra vár. Törökország nem mutatott fel jelentős eredményeket az államháztartási gazdálkodás területén. Valamennyi bővítési országnak egyértelmű prioritásként kell kezelnie a közberuházás-irányítási rendszerek és kapacitások megerősítését, különösen a Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv összefüggésében. Az elmúlt évben azonban kevés előrelépés történt. Montenegró közberuházás-kezelési értékelést végzett. Most alapvető fontosságú, hogy biztosítsa a kapacitás növelését. Észak-Macedóniában a közberuházás-kezelési cselekvési terv végrehajtása az ütemtervhez képest késik, és nem került sor a közberuházás-kezelő egység létrehozására sem. Szerbiának minden tőkebefektetésre teljeskörűen alkalmaznia kell a tőkeprojektek kezeléséről szóló rendelet szerinti módszertant. Mindenki számára egységes, átfogó, hatékony és átlátható rendszert kell létrehozni a tőkebefektetések tervezésére és kezelésére. Az állami belső kontrollok és a vezetői elszámoltathatóság terén általában lassú volt a haladás, de három ország tett némi előrelépést: Albánia iránymutatást fogadott el a hátralékok ellenőrzésére vonatkozóan, és jóváhagyta a teljesítmény-ellenőrzés felülvizsgált módszertanát. Bosznia-Hercegovina minden szinten aktualizálta a másodlagos rendeleteket és módszertanokat, és beépítette azokat az államháztartási belső pénzügyi ellenőrzésre szolgáló informatikai alkalmazásba, így minden szinten konszolidált éves jelentések készülnek. Szerbia két kísérleti szakértői értékelést hajtott végre a belső ellenőrzési intézkedésekről, valamint nemrégiben továbbfejlesztette a vezetői elszámoltathatóságra vonatkozó iránymutatást. Valamennyi bővítési országnak meg kell erősítenie azon képességét, hogy jó minőségű statisztikákat állítson elő, összhangban az uniós jogban lefektetett és az európai statisztika kódexében részletesebben kifejtett elvekkel, a szakmai függetlenségre, a pártatlanságra, a megbízhatóságra, valamint az átláthatóságra és a titoktartásra alapozva. Szintén meghatározó jelentőséggel bír az Eurostat részére történő adatszolgáltatás fokozása. Észak-Macedónia és Törökország 2021-ben nép- és lakásszámlálást végzett. A Nyugat-Balkán többi részének is népszámlálást kell végeznie, és elegendő forrást kell elkülönítenie statisztikai hivatalai számára. Az egyik olyan konkrét ágazat, ahol valamennyi országban előrelépésre van szükség, a makrogazdasági statisztika, beleértve a kormányzati pénzügyi statisztikákat is. Mindegyik országban meg kell erősíteni a statisztikai rendszerek koordinációját. A regionális és helyi önkormányzatok meghatározó szerepet játszanak az uniós jogharmonizációs folyamatban és az uniós szabályok jövőbeli alkalmazásában. A helyi és regionális önkormányzatok állnak a legközelebb a polgárokhoz, és kulcsszerephez jutnak a közszolgáltatások nyújtásában, valamint a polgárok állami intézményekbe vetett bizalmának kiépítésében. A kormányoknak biztosítaniuk kell a központi, regionális és helyi kormányzatok közötti egyensúlyt, valamint a szabályok, eljárások, normák és a humánerőforrás-gazdálkodás koherens alkalmazását a közigazgatás minden szintjén. Ez közvetlenül kihat az ágazati politikák és a közszolgáltatások minőségére, végső soron pedig a versenyképességre és a növekedésre, ezért fokozott figyelmet érdemel a bővítési országokban. Civil társadalom

A nyugat-balkáni civil társadalom továbbra is meglehetősen aktív és élénk tevékenységet folytat, figyelemmel kíséri a kormányzati intézkedéseket, és hozzájárul a politikai döntéshozatalhoz. Bizonyos jogi intézkedések elfogadása előrelépést eredményezett egyes nyugat-balkáni országokban; a jogi keretet azonban tovább kell javítani és következetesen végre kell hajtani a civil társadalomnak kedvező környezet biztosítása érdekében, többek között a nyilvántartásba vételi eljárások, a közfinanszírozás rendelkezésre állásának és átláthatóságának javítása (Bosznia-Hercegovina, Észak-Macedónia, Szerbia), valamint az önkéntesség feltételei (Albánia, Koszovó) tekintetében. Alapvető fontosságú a biztonsági intézkedésekkel való visszaélések elkerülése, például a terrorizmus elleni jogszabályok vagy a tömegpusztító fegyverek elterjedése finanszírozásának megelőzéséről szóló jogszabályok (Törökország), a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése (Koszovó), illetve az információhoz való szabad hozzáférés (Montenegró) vagy a gyülekezési szabadság korlátozása (Bosznia-Hercegovina) révén. Továbbra is hiányosságok tapasztalhatók a civil társadalom és a kormány közötti együttműködés intézményesített mechanizmusaiban. Alapvető fontosságú, hogy a kormányok biztosítsák a civil társadalmi szervezetek politikai döntéshozatali folyamatokban való érdemi és inkluzív részvételének feltételeit. Szerbiában és a bosznia-hercegovinai Boszniai Szerb Köztársaság entitásban nyomás nehezedik a civil társadalomra. Szerbiában folytatódtak a civil társadalmi szervezetek elleni szóbeli támadások és lejárató kampányok, valamint azok finanszírozása, miközben a bosznia-hercegovinai Boszniai Szerb Köztársaság entitásban továbbra is korlátozták a gyülekezési szabadság gyakorlását. Törökországban folytatódott a nagymértékű visszacsúszás. A civil társadalomra folyamatos nyomás nehezedett, és az emberijog-védők és a civil társadalom tevékenységeinek korlátozása tovább szűkítette a szabad működéshez szükséges teret. A bővítési régióban a civil társadalmi szervezetek változatlanul nyújtanak szolgáltatásokat a hátrányos helyzetű csoportoknak, kiegészítve vagy helyettesítve a közigazgatási szervek munkáját. Gazdaság A Covid19-világjárvány 2020. évi erőteljes negatív hatását követően a Nyugat-Balkán és Törökország gazdasága 2021-ben gyorsan helyreállt. Az élénkülés erőssége számottevő eltéréseket mutatott az egyes gazdaságokban: Montenegróban (12,4 %), Törökországban (11 %) és Koszovóban (10,5 %) kétszámjegyű volt a reál-GDP növekedése, Albániában (8,3 %), Szerbiában (7,4 %) és Bosznia-Hercegovinában (7,4 %) a bővülés valamivel visszafogottabb, de még így is erőteljes volt, Észak-Macedóniában pedig mérsékelt (4 %) volt a kibocsátás növekedése. A Covid19-járvány megfékezésére irányuló intézkedések fokozatos megszüntetése és a 2020. évi erőteljes visszaesések bázishatása (különösen a turizmus ágazati részesedése miatt) jelentős szerepet játszott egyes országokban a fellendülésben, és konkrétan Montenegróban igen erőteljes bővüléshez vezetett. A stabil élénkülés fő mozgatórugói a következők voltak: élénk magánfogyasztás, amelyre egyes országokban ösztönzőleg hatott az elhalasztott fogyasztás pótlása és a válságenyhítő támogatási intézkedések fenntartása; a beruházások fokozása, különös tekintettel Szerbia és Észak-Macedónia állami tőkekiadásaira; valamint az export erőteljes bővülése, főként Törökország esetében. A gazdasági kilátásokat rendkívüli bizonytalanság övezi, elsősorban az Ukrajna elleni orosz invázió gazdasági következményei miatt. A háború várhatóan negatívan érinti majd a gazdaságokat, bár eltérő mértékben, ami az alábbiak közötti különbségeket tükrözi: az egyes országok közvetlen és közvetett kereskedelmi kapcsolatai; az egyes országok energiaintenzitása; az élelmiszerár-infláció mértéke; valamint a turizmus szerepe. Az emelkedő energia- és élelmiszerárak hatásának enyhítése érdekében elfogadott költségvetési intézkedések, valamint az Oroszország Ukrajna elleni háborúja által kiváltott gazdasági recesszió együttes következményeként valamennyi országban fennáll a költségvetési konszolidáció megtorpanásának vagy lelassulásának veszélye. Az infláció lényegesen felgyorsult a Nyugat-Balkánon, míg Törökországban a globális árnyomás hatását tovább súlyosbították a merész monetáris politikai döntések, ami a líra jelentős leértékelődését eredményezte, és az inflációt az elmúlt két évtizedben tapasztalt legmagasabb szintre emelte (2022 júliusában több mint 80 %-ra). Még sürgetőbbé vált a strukturális reformok felgyorsítása a középtávú fenntartható helyreállítás előmozdítása és az uniós tagság két gazdasági kritériumának teljesítése – nevezetesen a működő piacgazdaság biztosítása, valamint az EU-n belüli versenykényszerrel és piaci erőkkel való megbirkózás képességének bizonyítása – felé történő előrelépés érdekében. A Nyugat-Balkán nagy része némi vagy jó eredményt ért el a működő piacgazdaság előmozdítása terén, kivéve Bosznia-Hercegovinát, ahol némi visszaesés tapasztalható. Törökország nem tett előrelépést e tekintetben. Jelenleg a nyugat-balkáni partnerek egyike sem tekinthető teljes mértékben működő piacgazdaságnak, és a követelményeknek való megfelelésük szintje eltérő. Míg Bosznia-Hercegovina és Koszovó még mindig korai szakaszban van, Észak-Macedónia már jó felkészültségi szintet ért el. Albánia és Montenegró mérsékelten felkészült, Szerbia felkészültségi szintje pedig a mérsékelt és a jó közé tehető. Törökország jól fejlett piacgazdasággal rendelkezik, viszont annak működését egyre komolyabb aggályok övezik, mivel visszalépés történt olyan fontos területeken, mint a monetáris politika végrehajtása, az intézményi és szabályozási környezet, az árképzésbe való beavatkozás és az átláthatatlan állami támogatások. Ami a versenykényszerrel és a piaci erőkkel való megbirkózásra vonatkozó képességet illeti, eddig csak Törökország mutatott fel jó eredményt, míg Szerbia, Montenegró és Észak-Macedónia mérsékelt, valamint Albánia csekély felkészültségi szintet ért el, Bosznia-Hercegovina és Koszovó pedig változatlanul korai szakaszban van. Az EU, illetve a Nyugat-Balkán és Törökország közötti gazdasági és pénzügyi párbeszéd az évek során fontos platformmá vált, ahol megvitatják és elfogadják a partnerek által évente benyújtott gazdasági reformprogramokon alapuló, középtávú költségvetési terveket, gazdaságpolitikai stratégiákat és prioritásokat. A folyamat a miniszteri következtetések közös elfogadásával teljesedik ki, amelyek a nyugat-balkáni és törökországi költségvetési és strukturális politikák támpontjául szolgáló országspecifikus szakpolitikai iránymutatást tartalmaznak. A közösen elfogadott szakpolitikai iránymutatás végrehajtásának szintje a Nyugat-Balkánon és Törökországban is romlott: a 2020. évi 50,8 %-ról 2021-ben 42,9 %-ra csökkent. Ez a visszaesés részben