(1)Spanyolország 2019. november 28-án – a 2019. szeptember 9-én észlelt első károkat követő 12 hetes határidőn belül – az EUSZA-ból nyújtandó pénzügyi támogatást kérelmezett. A kérelem Spanyolország NUTS 2 szintű régiói közül négyre vonatkozik (Valenciai körzet, Murcia régió, Kasztília-La Mancha és Andalúzia), és a kérelmet a rendelet 2. cikkének (3) bekezdése értelmében „regionális katasztrófaként” nyújtották be. A Bizottság megkeresése nyomán 2019. december 18-án és 2020. január 29-én kiegészítő információkat nyújtottak be a kérelem kiegészítése érdekében.

(6)Kérelmükben a portugál hatóságok részletesen ismertetik a katasztrófa jellegét és hatását. Az azori-szigeteki regionális polgári védelmi és tűzoltószolgálat szeptember 26-tól készült a hurrikán áthaladására. A legnagyobb károk ezt követően a szélnek és a hullámoknak különösen kitett területeken, legfőképpen a kikötőkben keletkeztek. A víz-, energia- és kommunikációs hálózatokban is zavar támadt. Kár érte az utakat, a repülőtereket, az iskolákat, a kórházakat, valamint egyéb nyilvános létesítményeket. Ennek következtében a magánszemélyek, a vállalkozások, a halászat és a mezőgazdaság, valamint a turizmus veszteségeket szenvedett el. A part menti védelmi infrastruktúra súlyos károsodása miatt a lakosság nagyobb kockázatoknak volt kitéve.

(3)A portugál hatóságok a katasztrófa okozta teljes közvetlen kárt 328,5 millió EUR-ra becsülik. A kérelmet a rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében foglalt „regionális katasztrófára” vonatkozó kritériumok alapján nyújtották be. Az említett rendelkezés értelmében a „regionális katasztrófa” bármely olyan természeti katasztrófa, amely egy támogatható állam NUTS 2 szintű régiójában olyan közvetlen kárt eredményez, amelynek értéke meghaladja az adott régió GDP-jének 1,5 %-át. A legkülső régiók – köztük az Azori-szigetek – esetében a küszöbérték a regionális GDP 1 %-a. A bejelentett közvetlen kár a régió GDP-jének 8,4 %-át teszi ki (3 927 millió EUR a 2016. évi adatok alapján), és így meghaladja az 1 %-os küszöbértéket. A Portugália által benyújtott kérelem ezért jogosult az EUSZA-ból való támogatásra.

(1)Portugália 2019. november 8-án – a 2019. október 2-án észlelt első károkat követő 12 hetes határidőn belül – az EUSZA-ból nyújtandó pénzügyi támogatást kérelmezett. A kérelem egyetlen NUTS 2 szintű régióra (Região Autónoma dos Açores, Azori-szigetek autonóm régió) vonatkozik, és a rendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerint „regionális katasztrófaként” nyújtották be.

(2)A katasztrófa természeti eredetű, így az EUSZA alkalmazási területének hatálya alá tartozik.

(3)A spanyol hatóságok a katasztrófa okozta teljes közvetlen kárt 2 269,7 millió EUR-ra becsülik. A kérelmet a rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében foglalt „regionális katasztrófára” vonatkozó kritériumok alapján nyújtották be. Az említett rendelkezés értelmében a „regionális katasztrófa” bármely olyan természeti katasztrófa, amely egy támogatható állam NUTS 2 szintű régiójában olyan közvetlen kárt eredményez, amelynek értéke meghaladja az adott régió GDP-jének 1,5 %-át. Mivel a katasztrófa több régiót érint, az egyes régiók kárarányával súlyozott átlagos GDP-t kell alkalmazni. Ennek megfelelően a Spanyolország által bejelentett kár a súlyozott regionális GDP 2,65 %-át teszi ki.

(4)Az alapból nyújtandó pénzügyi hozzájárulási összeg kiszámításának alapját a teljes közvetlen kár képezi. A pénzügyi hozzájárulás csak a rendelet 3. cikkében meghatározott, elengedhetetlen veszélyhelyzeti és helyreállítási intézkedésekre fordítható.

(5)Kérelmében Spanyolország kérte a rendelet 4a. cikkében foglaltak szerinti előleg kifizetését. A Bizottság 2020. február 13-án elfogadta a C(2020) 905 végrehajtási határozatot, amelyben 10 %-os előleget ítélt meg 5 674 336 EUR összegben az alapból nyújtandó várható pénzügyi hozzájárulásra vonatkozóan. Ezt az összeget ezt követően teljes egészében kifizették Spanyolország részére.

(6)Kérelmükben a spanyol hatóságok részletesen ismertették a katasztrófa jellegét és hatását. A rendkívüli csapadékmennyiség meghaladta az elmúlt 140 év rekordjait, és súlyos áradásokhoz vezetett, amelyek 8 ember életét követelték. Több ezer lakost kellett otthonukból evakuálni és sürgősségi szálláshelyen elhelyezni. A magassági hidegcsepp súlyosan érintette az érintett területek lakosságának életkörülményeit, és jelentős fizikai károkat okozott a magán- és közlétesítményekben. A közúti, vasúti és repülőtéri infrastruktúra megrongálódott, és a szolgáltatásokat fel kellett függeszteni. Az erózió károkat okozott a vízhálózatokban, a védelmi infrastruktúrában és a környezetben. A strandok szintén erodálódtak, a tengerpart menti infrastruktúra pedig megrongálódott.

(7)Spanyolország a rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti veszélyhelyzeti és helyreállítási intézkedések elszámolható költségeit 650,6 millió EUR-ra becsülte és intézkedéstípusokra bontotta. Az elszámolható költségek legnagyobb része (több mint 385 millió EUR) a takarítási munkálatokhoz kapcsolódik. A második legnagyobb részt az infrastruktúra helyreállítási költségei teszik ki, több mint 247 millió EUR összegben.

(8)Spanyolország kérésére a Kopernikusz műholdas felvételeket nyújtott a válaszintézkedések alátámasztására.

(9)A spanyol hatóságok megerősítették, hogy az elszámolható költségnek nincs biztosítási fedezete.

(10)Valencia körzet az európai strukturális és beruházási alapok (2014–2020) besorolása szerinti „fejlettebb régió”, a másik három régió pedig úgynevezett átmeneti régió. A spanyol hatóságok jelezték a Bizottságnak, hogy a helyreállítási intézkedésekhez nem szándékoznak forrásokat átcsoportosítani az európai strukturális és beruházási alapok programjaiból.

(11)A katasztrófakockázat-megelőzésre és -kezelésre vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtása tekintetében Spanyolország arról tájékoztatott, hogy az uniós árvízvédelmi irányelvet átültette a spanyol jogba, és most fejezte be az első szakaszt a kockázatértékeléssel és a kockázati térképek létrehozásával. Az eredményeket a második szakaszban értékelték. Az értékelés eredményeit a polgári védelmi nemzeti tanács jóváhagyta. Az új tervek 2022 decemberében várhatók. Ezen túlmenően polgári védelmi terveket dolgoztak ki az árvízkockázat ellen, mind állami szinten, mind az autonóm közösségekben.

2.3.Olaszország – szélsőséges időjárási események 2019 őszén

2019. október végén és novemberben Olaszország területének nagy részét északtól délig számos, egymáshoz kapcsolódó szélsőséges időjárási esemény sújtotta, amelyek az áradások és földcsuszamlások miatt súlyos károkat okoztak. Az események a velencei árvíz során érték el tetőpontjukat.

(1) Olaszország 2020. január 10-én – a 2019. október 20-án észlelt első károkat követő 12 hetes határidőn belül – az EUSZA-ból nyújtandó pénzügyi hozzájárulást kérelmezett.

(2) A katasztrófa természeti eredetű, és az EUSZA alkalmazási területének hatálya alá tartozik.

(3) A kérelmet a rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében foglalt „jelentős természeti katasztrófára” vonatkozó kritériumok alapján terjesztették elő. Az olasz hatóságok a katasztrófa okozta teljes közvetlen kárt 5 619,878 millió EUR-ra becsülik (aktualizált összeg). Ez az összeg az EUSZA igénybevételére Olaszország esetében alkalmazandó küszöbérték több mint 157 %-át teszi ki (a kár összege 2011-es árakon meghaladja a 3 milliárd EUR-t). Olaszország kérelme ezért jogosult az EUSZA-ból nyújtandó hozzájárulásra.

(4) Olaszország nem kérte előleg kifizetését.

(5) Kérelmükben az olasz hatóságok részletesen ismertetik a szélsőséges időjárási események által okozott pusztítás jellegét és nagyságrendjét. A katasztrófa Olaszország területét a helyszíntől függően eltérő intenzitással sújtotta, és eltérő hatással volt a lakosságra, a gazdaságra és a környezetre. Összesen 17 régió szenvedett kárt, a leginkább érintett Veneto, Piemont, Liguria, Szícilia és Emilia-Romagna volt. Veneto egyedül – és a súlyos áradások miatt Velence városa – a teljes kár közel egyharmadát (1,8 milliárd EUR) szenvedte el. Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Apulia, Toszkána és Bolzano/Bozen autonóm megye kisebb mértékben szenvedett kárt. A legkevésbé érintett Marche, Valle d’Aosta és Trento autonóm megye volt.

A katasztrófa a földcsuszamlások és kidőlt fák révén jelentős fennakadásokat okozott különösen az állami, regionális, megyei és települési szintű úthálózatban, és számos elszigetelt hegyvidéki és part menti önkormányzatot vágott el a külvilágtól. A legtöbb régiót vízelvezetési zavarok, lejtő- és földcsuszamlások, valamint árvizek sújtották. Az iskolák és egyéb közszolgáltatások működtetése megszakadt. A 200 km/h sebességig terjedő széllökések jelentős károkat okoztak az erdőkben (mintegy 8,5 millió köbméter faanyag), és súlyos következményekkel jártak a faiparban és a turizmusban. Különösen Venetóban mintegy 130 Natura 2000 védett terület szenvedett károkat több mint 414 000 hektárnyi földterületen. A jelentések szerint a víz szinte valamennyi régióban köz- és magánépületeket árasztott el. A mezőgazdaságban jelentős veszteségek következtek be, amelyek közvetlen károkat okoztak a mezőgazdasági struktúrákban (üvegházak, gépek). A szennyvíztisztító-telepek működése leállt. A villamosenergia- és gázhálózatok működése megszakadt.

Venetóban az áradások hatalmas károkat okoztak a köz- és magántulajdonban lévő ingatlanokban, a kereskedelmi és gazdasági, az ipari és a szolgáltatási tevékenységekben. Az áradások 187 cm-es tengerszint feletti magasságon tetőztek, és Velence városának több mint 85 %-át elöntötték. Az „aqua alta” hullámok jelentős károkat okoztak Velence történelmi központjának művészeti és kulturális örökségében, valamint a lagúna főbb szigetein található számtalan értékben, többek között műtárgyakban, továbbá olyan dokumentumokban, mint például könyvek, kéziratok, valamint az archívumokban. A mintegy 75 elöntött történelmi templomban szerkezeti károk keletkeztek, ami a berendezéseket és a hatalmas archívumot is érintette. Ezenfelül Velence vízi közlekedési rendszerében is kár ért számos kirakodóstruktúrát, kompot és motorcsónakot. Az elektromos és elektronikai berendezések is megsérültek.

Piemontban a katasztrófa több mint 800 települést érintett. Liguriában áradásokhoz, talajsüllyedési folyamatokhoz és földcsuszamlásokhoz vezetett, ami különösen az útrendszert károsította. Szicíliában súlyos következményekkel járt a szolgáltatásnyújtás tekintetében, és gazdasági veszteségeket okozott a mezőgazdaság és a termelés megszakadása miatt. Emilia-Romagnában a folyóhálózat áradása parterózióhoz, árvizekhez, valamint az árkok és csatornák túlfolyásához vezetett, ami következésképpen a lakóterületeket, a termelést, a folyópartok védelmét és a hidraulikus létesítményeket is károsította. A viharok továbbá jelentős károkat okoztak a partvédelmi létesítményekben is, mivel szinte teljesen lerombolták a partokat védő mesterséges dűnéket. A dombos és hegyvidéki területeken földerózió és földcsuszamlások következtek be, amelyek komoly károkat okoztak az úthálózatban.