[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.2.2007

SEC(2007) 136 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Írország 2006–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Előzmények

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Írország első stabilitási programját 1998 decemberében nyújtotta be. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 1999. január 18-án a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

Az aktualizált program értékelésének előzményei

A Bizottság, miután megvizsgálta Írország 2006. december 6-án benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét;

2. Írország Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását); valamint

3. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Az elmúlt tíz évben Írország gazdasági teljesítményét a végtelenül gyors mértékű növekedés („kelta tigris”) kezdeti időszaka jellemezte, amelyben folytatódott az 1980-as évek végén indult rendkívüli felzárkózási folyamat. Az ezredfordulót követő gazdasági turbulenciákhoz való alkalmazkodást visszafogottabb, bár még mindig jóval a nyugat-európai átlag feletti növekedési ütem követte, amelyet a korábbi időszakhoz képest azonban inkább a hazai kereslet vezérelt és kevésbé széles alapokon nyugodott, nem fenntartható szintű építőipar mellett. A gazdaság nyitottsága főként a rugalmas tényezőpiacokon szembeötlő, jelentős befelé irányuló külföldi beruházásokkal és munkaerővándorlással. Az erősségekhez tartozik a gyorsan felnövekvő fiatal munkaerő, a vállalkozásbarát politikai környezet és az 1980-as évek óta felépített erős társadalmi partnerség. Mivel Írország egy kis nyitott gazdaság, makrogazdasági politikai mozgástere körülhatárolt. Az euro-övezetben a kamatlábak jóval alacsonyabbak voltak az Írország számára optimálisnál és hozzájárultak különösen az eszközár igen magas inflációjához. A reáljövedelem növekedésével általánosságban viszonylag magas volt a HICP-infláció, ehhez adódott a hazai kereslet által kifejtett nyomás, valamint a termékpiacok és hálózati szolgáltatások bizonyos fokú elégtelensége; a külső versenyképesség mostanáig romlani látszott és a külső hiány megnövekedett. Az államháztartás jóval a stabilitási és növekedési paktum határain belül maradt.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005-2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács véleménye szerint általánosságban a költségvetési egyenleg helyzete rendezett, és a költségvetési stratégia jó példája a Paktummal összhangban irányított költségvetési politikának. Ugyanakkor a Tanács felkérte Írországot, hogy folytassa a népességelöregedés költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatásait kezelő intézkedések végrehajtását.

A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramról

Írország 2006. október 18-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Írország nemzeti reformprogramjában a globalizáció és a belső piac nyújtotta lehetőségek kihasználásával a jelenlegi jó gazdasági teljesítmény fenntartását és javítását azonosította kulcsfontosságú kihívásként/prioritásként.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés [2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Írország igen jó eredményeket ért el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. Ezenfelül a növekedést és foglalkoztatást szolgáló stratégia végrehajtása a nemrég megkötött „Towards 2016” (2016 felé) szociális partnerségi megállapodásnak köszönhetően politikailag is láthatóvá vált.

Az elért eredmények alapján Írországot arra ösztönözték, hogy a következő területekre is összpontosítson: a nyugdíjrendszer reformja; károsanyagkibocsátás-csökkentési intézkedések; munkaerőpiaci részvétel; bevándorlás; és az idősebb és az alacsony képzettségű munkavállalók.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény[3] határozza meg; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Írország 2006–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

4. [2007. február 27]-én a Tanács megvizsgálta Írországnak a 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját.

5. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os 5,4 %-ról átlagosan valamivel 4,5 % fölé lassul a programidőszak fennmaradó része alatt. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján értékelve úgy tűnik, ez a forgatókönyv megalapozott növekedési feltételezésekre épül, mindamellett a lakásépítés magas szintjének és az ingatlanáraknak a hirtelen visszaesése fontos kockázatot jelent. A program inflációs előrejelzése valószerűnek tűnik.

6. A program becslése szerint az államháztartási egyenleg 2006-ban a GDP 2,3 %-át kitevő többlet lesz, az előző változatban előirányzott, a GDP 0,6 %-át jelentő hiánnyal szemben; a központi kormányzat újabb készpénzforgalmi adatai egy még nagyobb, a GDP megközelítőleg 2,5 %-át kitevő többlet felé mutatnak. Az egy évvel korábbihoz képest a vártnál jobb eredmény teljesen a bevételi oldalnak tulajdonítható, és különösen az ingatlanpiac tartós élénkségét tükrözi, amely megnöveli lakhatással kapcsolatos adóbevételeket, valamint korlátozottabb mértékben a magasabb kibocsátásnövekedést, amelynek hasonló a hatása a főbb adókra. A nominális kiadások becsült eredménye közel van az előirányzathoz.

7. Írország középtávú költségvetési stratégiája a Stabilitási és Növekedési Paktummal összhangban a költségvetési fenntarthatóság biztosításán alapszik. Az előrejelzés szerint a többlet a programidőszak alatt fennmarad, a GDP 2,3 %-ára becsült 2006. évi államháztartási többletről 1,2 %-ra mérséklődik 2007-ben, majd fokozatosan 0,6 %-ra csökken 2009-ben; az elsődleges többlet hasonlóan a GDP 3,3 %-ára becsült 2006. évi értékről a GDP 1,6 %-ára esik vissza 2009-ben. Az előirányzott államháztartási többlet feleződése 2007-ben a magasabbra tervezett kiadási arányból ered, az emelés főként magasabb szociális juttatásokat tükröz; 2008-ban és 2009-ben a tervek szerint a bevételi és a kiadási arány is csökken, de a kiadás csak csekély mértékben. Az előző változat (2008-ig tartó) előrejelzéseivel összehasonlítva a becsült 2006-os egyenlegnek a vártnál magasabb bevételekkel elért erős emelkedését a bevételi, az államháztartási és az elsődleges többletarányok tekintetében átviszi a következő két évre, bár csökkenő tendenciával, az előrejelzett kiadási arány gyakorlatilag változatlan profilja mellett.

8. A közös módszertannak megfelelően kiszámított strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP nem egészen 3 %-át kitevő 2006. évi többletről a GDP valamivel több mint 1,5 %-ára csökken 2009-ben. A stabilitási program előző változatával egyezően a program strukturális egyensúlyi pozíciót határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a program szerint nagy biztonsági tartalékkal terveznek fenntartani programidőszak alatt. Mivel a középtávú célkitűzés önmagában szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,25 %-át kitevő hiány), a program szerinti strukturális egyensúly megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és szigorúbb, mint azt a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedése és az adósságráta indokolná.

9. A programban szereplő költségvetési előrejelzésekkel kapcsolatos kockázatok összességében kiegyensúlyozottak. Egyrészről a feltételezettnél valószínűleg erősebb kiindulási helyzet után a makrogazdasági környezet a vártnál kedvezőtlenebbül alakulhat, és ezzel összefüggésben egyes bevételi források, különösen az ingatlanpiachoz legszorosabban kapcsolódók jelentősen gyengülhetnek. Másrészről a többi bevétel előrejelzése óvatosnak tűnik, és az utóbbi években a kiadások a tervezett szinten belül vagy ahhoz közel maradtak.

10. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint a programidőszak alatt fenntartsák a középtávú célkitűzést. Ezenkívül az ugyanazon időszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A 2008-as és 2009-es költségvetési irányvonal összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktummal. 2007-ben azonban a strukturális egyenleg erősen visszaesik, aminek az a veszélye, hogy a programban szereplő költségvetési irányvonal ebben az évben ciklust támogató lehet, ha a gazdaság esetleg konjunktúrát él át;ezt a helyzetet el kell kerülni a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében.

11. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban a GDP 25 %-ára, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alá csökkent. A program előrejelzése szerint az adóssághányad további 3 százalékponttal csökken a programidőszak során.

12. Írországban az elöregedés okozta hosszú távú költségvetési hatás jóval az uniós átlag felett van, főként a viszonylag fiatalabb népességből és így az elkövetkező évtizedekben a GDP-arányos nyugdíjkiadások magasabb emelkedéséből eredően, amit részben a nyugdíjrendszer fokozódó igénybevétele befolyásol. A 2005-höz képest javult kiinduló költségvetési egyenleg jelentősen hozzájárul az elöregedéssel kapcsolatban előre jelzett költségvetési hatás enyhítéséhez, de nem tudja teljesen ellensúlyozni az elöregedő népesség miatt felmerülő kiadások lényeges növekedését. Magas elsődleges többletek fenntartása a középtávon és a nyugdíjkiadások jelentős növekedését megfékező intézkedések végrehajtása hozzájárulhat az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok csökkentéséhez, ahogyan azt a program is felismeri. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintetve Írország összességében közepes kockázattal szembesül.

13. A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából nem értékeli minőségileg a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program nem ad rendszerezett tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig nem veszik kifejezetten figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései mindazonáltal láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program az infrastruktúra modernizálására irányuló ambiciózus tervek további végrehajtását tervezi, főként a 2007 januárjában közzétett nemzeti fejlesztési terv keretében, míg a stabilitási program az államháztartás intézményi elemeinek fejlesztésére irányuló intézkedések – főként a az adóbehajtás hatékonyságának növelésére és a kiadáskezelés során nagyobb költséghatékonyság elérésére irányuló intézkedések - részletes leírásával kiegészíti a nemzeti reformprogram tervezett fellépéseit.

14. A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.

15. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[6].

Az általános következtetés szerint a középtávú költségvetési egyenleg helyzete rendezett, és feltéve, hogy a költségvetési irányvonal 2007-ben nem bizonyul ciklust támogatónak, a költségvetési stratégia jó példája a Paktummal összhangban irányított költségvetési politikának. Mindenképpen okos lenne mozgásteret hagyni arra az esetre, ha a lakásépítési ágazat erőteljes fejlődése hajtotta jelenlegi növekedési ütem megfordulna.

A fenti értékelés, különösen az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrejelzett növekedése alapján Írországot felkérik arra, hogy folytassa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására irányuló intézkedések végrehajtását.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál-GDP (%-os változás) | SP 2006. december | 5.5 | 5.4 | 5.3 | 4.6 | 4.1 |

BIZ 2006. november | 5.5 | 5.3 | 5.3 | 4.3 | nincs adat |

SP 2005. december | 4.6 | 4.8 | 5.0 | 4.8 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | SP 2006. december | 2.2 | 2.7 | 2.6 | 2.0 | 1.7 |

BIZ 2006. november | 2.2 | 2.9 | 2.7 | 2.2 | nincs adat |

SP 2005. december | 2.2 | 2.0 | 2.0 | 1.8 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -0.4 | -1.2 | -1.6 | -2.2 | -2.5 |

BIZ 2006. november5 | -0.5 | -1.4 | -1.9 | -2.7 | nincs adat |

SP 2005. december1 | -1.3 | -1.9 | -2.2 | -2.1 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 1.1 | 2.3 | 1.2 | 0.9 | 0.6 |

BIZ 2006. november | 1.1 | 1.2 | 0.9 | 0.4 | nincs adat |

SP 2005. december | 0.3 | -0.6 | -0.8 | -0.8 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 2.1 | 3.3 | 2.3 | 1.8 | 1.6 |

BIZ 2006. november | 2.1 | 2.2 | 1.9 | 1.4 | nincs adat |

SP 2005. december | 1.5 | 0.6 | 0.4 | 0.5 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december1 | 1.3 | 2.8 | 1.8 | 1.8 | 1.6 |

BIZ 2006. november | 1.3 | 1.7 | 1.6 | 1.5 | nincs adat |

SP 2005. december1 | 0.8 | 0.2 | 0.1 | 0.1 | nincs adat |

Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. december3 | 1.6 | 2.7 | 1.8 | 1.8 | 1.6 |

BIZ 2006. november4 | 1.6 | 1.7 | 1.6 | 1.5 | nincs adat |

SP 2005. december | 0.8 | 0.2 | 0.1 | 0.1 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. december. | 27.4 | 25.1 | 23.0 | 22.4 | 21.9 |

BIZ 2006. november | 27.4 | 25.8 | 24.4 | 23.6 | nincs adat |

SP 2005. december | 28.0 | 28.0 | 28.2 | 28.3 | nincs adat |

Megjegyzések: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések, a GDP -0,3 %-át kitevő mértékben 2005-ben (feltételezés: lásd 4. megjegyzés) és a GDP 0,1 %-át kitevő mértékben 2006-ban (a programban jelzett); nincs erre vonatkozó információ a 2007–2009-es programban. 4Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzéseiben (2005-ben a GDP -0,3 %-a, azaz többlet-csökkentő) 5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 6,1 %-os, 6,3 %-os, 5,8 %-os és 5,2 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006)816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM (2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Különösen a lakossági fogyasztás deflátoraira, az állami kiadásokra és beruházásokra, a magánszektor nettó hitelnyújtására/hitelfelvételére, az államháztartási kiadások funkciók szerinti bontására és az államháztartási állományalkalmazkodások bontására vonatkozó adatok hiányoznak.