A közúti ellenőrzéseket rendszerint többlépcsős módszerrel végzik el. Először szemrevételezéssel megvizsgálják a jármű karbantartási állapotát a jármű álló helyzetében, és egyúttal ellenőrzik (adott esetben) a legutóbbi közúti ellenőrzésre és műszaki vizsgálatra vonatkozó dokumentumokat. A helyszínen vagy egy közeli vizsgálóállomáson a szabálytalanságokat feltáró részletesebb ellenőrzés is elvégezhető a 2000/30/EK irányelvben felsorolt tételek alapján. Részletesebb ellenőrzés esetén az eredményt rögzíteni kell az irányelvben meghatározott mintának megfelelő közúti műszaki ellenőrzési jegyzőkönyvben. Ez az információ szolgál a tagállamok által az Európai Bizottságnak benyújtandó adatok alapjául.

A gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló 2009/40/EK irányelv szerint a kereskedelmi célokra felhasznált járműveket évente meg kell vizsgálni. Mivel azonban az éves vizsgálat nem tekinthető elegendőnek annak garantálására, hogy e járművek az egymást követő műszaki vizsgálatok között megőrizzék közlekedésre való alkalmasságukat, végrehajtási intézkedésként közúti műszaki ellenőrzéseket is alkalmazni kell a közúti közlekedésbiztonság érdekében szükséges intézkedésként.

A 2000/30/EK irányelv kilenc, a közúti műszaki ellenőrzések hatálya alá tartozó, különböző területet sorol fel. A további részletek az alábbi 4. szakaszban találhatóak. A vizsgálat során, ha nyilvánvalóvá válik, hogy a haszongépjármű komoly veszélyt jelent a benne utazókra vagy a közúton közlekedőkre, a jármű használatát az észlelt veszélyes hibák kijavításáig megtilthatják. Miután a gépjármű ellenőrzése is megtörtént, az esetleges hibákat a járművezetőnek átadott ellenőrzési jegyzőkönyvben dokumentálni kell.

A 2000/30/EK irányelv azt is előírja, hogy az adatok összegyűjtését követően a Bizottság a tagállamoktól kapott adatok alapján, az így kapott eredmények összefoglalásával jelentést terjesszen a Tanács elé az irányelv alkalmazásáról. Ez a jelentés ezt a témát járja körül. A 2000/30/EK irányelv azt is előírja a Bizottság számára, hogy a 6. cikk értelmében a tagállamoktól kapott információkat továbbítsa az Európai Parlamentnek.

Ha a veszélyes hiányosságokkal rendelkező haszongépjármű komoly kockázatot jelent a közúti közlekedés biztonságára, használatát e hiányosságok kijavításáig megtilthatják. Ezenkívül a megfelelő nyomon követés biztosítása érdekében a súlyos hiányosságokat felmutató külföldi járművekről értesíteni kell a nyilvántartásba vevő országot.

A módosított 2000/30/EK irányelv– amely 2018. május 19-ig alkalmazandó – több feltételt is meghatároz az Unió területén közlekedő haszongépjárművek országúti műszaki ellenőrzésének végrehajtását illetően. A 2010/47/EU irányelv 2012. január 1-jével kezdődő hatállyal módosította az I. mellékletben szereplő jármű-kategóriákat és ellenőrzési tételjegyzéket.

A módosítás előtt a közúti műszaki ellenőrzési jegyzőkönyvben (I. melléklet) szereplő járműveket osztályonként határozták meg, pl. közúti járműszerelvény, ami 3,5 tonna maximális tömeget meghaladó, áruk szállítására szolgáló olyan gépjárművet jelent (N2 és N3 kategória), amelyhez pótkocsi kapcsolódik (O3 és O4 kategória). Ugyanakkor az N2 kategóriába tartozó járműveket a „könnyű haszongépjárművek”, az N3 kategóriába tartozó járműveket a „tehergépkocsik”, az O3 és O4 kategóriába tartozó járműveket pedig a „pótkocsik” és a „félpótkocsik” alatt kellett feltüntetni.

A 2010/47/EU irányelv által bevezetett módosítások egyike azonban a járművek csoportosításának új módszerét vezette be, amely a kategóriáknak a típusjóváhagyásról szóló jogszabályok szerinti megnevezéseit használja. Ennek eredményeképpen az olyan járművek, amelyek korábban esetlegesen több osztályban is feltüntethetők voltak, immár csak egy jármű-kategóriában szerepelhetnek. Továbbá a vontatójárművet és a pótkocsit külön kell feltüntetni. Figyelembe véve, hogy a vontató járművet és a pótkocsit különböző tagállamokban vehetik nyilvántartásba, ez a módosított osztályozás pontosabb információkkal szolgál, miközben olyan helyzetekben is javítja a tagállamok helyzetét, amikor egy másik tagállamnak kell bejelenteniük, hogy súlyos hiányosságokat állapítottak meg egy ezen bizonyos tagállamban nyilvántartásba vett jármű vonatkozásában.

3.A TAGÁLLAMOK ÁLTAL SZOLGÁLTATOTT ADATOK

Ez a dokumentum a hetedik jelentés a 2000/30/EK irányelv tagállami alkalmazásáról, és a 2017–2018-as naptári éveket fedi le. Megjegyzendő, hogy a 2000/30/EK irányelvet a 2014/47/EU irányelv 2018. május 20-án hatályon kívül helyezte, de a 2014/47/EU irányelven alapuló első jelentés csak a 2019–2020-as éveket fogja felölelni. Ez azt jelenti, hogy a 2014/47/EU irányelvben meghatározott átmeneti intézkedések hiányában a tagállamokat arra ösztönözték, hogy a 2000/30/EK irányelv és a 2014/47/EU irányelv változatlan célkitűzésének megvalósítása érdekében a jelentésüket a 2000/30/EK irányelv követelményeinek megfelelően nyújtsák be a 2018. május 20-a és 2018. december 31-e közötti időszakra vonatkozóan is, annak ellenére, hogy az elvégzett ellenőrzések és az általuk gyűjtött adatok már a 2014/47/EU irányelven alapultak. Ez a joghézag jelentős gyakorlati problémákat okozott a tagállamoknak, egyes esetekben pedig hibás jelentésekhez vezetett, ezért óvatosnak kell lenni a következtetések levonásakor. A tagállamoknak 2019. március 31-i határidővel kellett a Bizottsághoz benyújtaniuk az e jelentéstételi időszakra vonatkozó adataikat.

A Bizottság a jelentéstételi kötelezettség megkönnyítése érdekében és a korábbi gyakorlatnak megfelelően tájékoztató levelet küldött 2019. február közepén a tagállamoknak. Ezt a levelet egy előre elkészített (a Bizottság és tagállami szakértők által közösen kidolgozott) sablon kísérte, és a tagállamokat felkérték, hogy ezt használják az adataik elektronikus úton történő bejelentéséhez, megkönnyítve ezáltal az összes információ beérkezését követő adatfeldolgozást. Ezt követően 2019 márciusában a Bizottság emlékeztető közleményt adott ki, amelyben felhívta a tagállamok figyelmét az adatbejelentések közelgő határidejére. 2019 májusában egy harmadik emlékeztetőt küldött azoknak a tagállamoknak, amelyek az előírt határidőig nem nyújtották be jelentésüket. További konkrét levélváltások következtek a Bizottság és az adott tagállamok között. Az adatokat valamennyi tagállam az előre elkészített sablon szerint nyújtotta be, amit a Bizottság üdvözölt, mivel egyszerűsödött általa az adatok összehasonlítása.

Azonban nem minden tagállam tartotta be az adataik benyújtására előírt határidőt. Észtország, Görögország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Hollandia, Ausztria, Lengyelország, Portugália és Svédország az adatokat a 2019. március 31-i határidő előtt, időben közölte. Néhány további tagállam (nevezetesen Bulgária, Dánia, Németország, Írország, Luxemburg, Szlovénia és az Egyesült Királyság) kis mértékben késett a benyújtással, míg mások (nevezetesen Málta, Magyarország, Franciaország, Spanyolország és Finnország) csak 2019 szeptemberéig nyújtották be az adataikat. Ezalatt az idő alatt nem indult kötelezettségszegési eljárás egyetlen tagállammal szemben sem, amiért az elmulasztotta a Bizottsággal közölni az adatokat.

Tizenhét tagállam, nevezetesen Ausztria, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Finnország, Németország, Magyarország, Írország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Hollandia, Lengyelország, Románia, Szlovénia és Svédország nyújtott be adatokat az Európai Unión kívül nyilvántartásba vett járművekről, a nyilvántartásba vevő ország szerinti bontásban. Belgium, Olaszország és az Egyesült Királyság az Európai Unión kívül nyilvántartásba vett járművek ellenőrzésének összesítését anélkül adta meg, hogy pontosította volna, mely tagállamokra utal. Szlovákia nem közölt felhasználható formátumú, részletes statisztikákat a nem uniós járművekről, így az adatokat figyelmen kívül kellett hagyni.

Franciaország, Görögország és Spanyolország a harmadik országok és Horvátország vonatkozásában nem közölt semmilyen információt; Görögország azonban megerősítette, hogy az ezekről a földrajzi területekről érkező járműveket nem ellenőrizte. Ciprus nem szolgáltatott információt semelyik másik tagállam vonatkozásában sem, megerősítve, hogy a területén nyilvántartásba vett járműveken kívül nem ellenőriztek járműveket. Málta sem szolgáltatott adatot harmadik országok vonatkozásában, megerősítve, hogy nem végeztek ilyen jellegű ellenőrzéseket. Továbbá Málta és Ausztria a T5 kategória vonatkozásában is szolgáltatott információkat, ez pedig a 2014/47/EU irányelv hatálya alá tartozó kötelezettség.

Végül, tizenkét tagállam, nevezetesen Ausztria, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, Franciaország, Málta, Hollandia, Portugália, Románia, Szlovénia, Szlovákia és az Egyesült Királyság további kiegészítő információkkal szolgált az ellenőrzött tételek hibakódjaival kapcsolatosan (például (1) fékberendezések; 1.1.8. csatlakozófejek a pótkocsifékekhez). Ezeket a részleteket 2012. január 1-jétől a 2000/30/EK irányelv I. mellékletét módosító 2010/47/EU irányelv vezette be, nem téve ugyanakkor kötelezővé az adatok ennyire részletes megadását.

A Bizottság a nemzeti jelentések első elemzését követően több tagállammal kapcsolatba lépett a kirívó eredmények vagy a korábbi időszakhoz képest bekövetkezett változások lehetséges okainak megértése érdekében. A tagállamok által nyújtott magyarázatok szerint több körülmény is volt, amely hátrányosan befolyásolta a közúti műszaki ellenőrzések mennyiségét és minőségét. Többek között ilyen körülmény volt az adatoknak a 2014/47/EU irányelv szerint történő gyűjtése, a hatáskörök újraszervezése vagy decentralizációja, valamint a pénzügyi korlátozások, amelyek személyzeti hiányhoz, az ellenőrzések korlátozott számához és a felszerelésekhez való korlátozott hozzáféréshez vezettek. A tagállamokkal folytatott levélváltások azt is feltárták, hogy az adatok gyűjtésének és jelentésének értelmezésében és végrehajtásában jelentős különbségek vannak, ami ugyancsak hozzájárulhat a különbségekhez. Ezek a különbségek valószínűleg mérséklődni fognak 2018. május 20-tól, mivel a 2014/47/EU irányelv nagyobb fokú harmonizációt vezet be a vizsgálati módszerek, a hiányosságok értékelése, a vizsgálati berendezések használata és a jelentéstételi követelmények terén. A 2014/47/EU irányelven alapuló első jelentés a 2019-2020-as időszakot fedi le, a tagállamoknak pedig 2021. március 31-ig kell majd benyújtaniuk nemzeti jelentéseiket.

4.AZ ELLENŐRZÉS TARTALMA

A tagállamoknak legalább a 2000/30/EK irányelv I. mellékletében szereplő jegyzőkönyvminta 10. pontjában részletezett ellenőrzési területekkel kapcsolatos adatokat kell továbbítaniuk a Bizottság számára. A következő területekről van szó:

·azonosítás;

·fékberendezések;

·kormányzás;

·láthatóság;