[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.9.14.

COM(2010) 470 végleges

2010/0247 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében a Balti-tengeren alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2011. évre történő meghatározásáról

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE

110

- A javaslat okai és céljai

A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelettel összhangban a közös halászati politika arra törekszik, hogy az élő vízi erőforrások kiaknázása fenntartható gazdasági, környezeti és társadalmi feltételekkel történjék. E tekintetben fontos eszköz a halászati lehetőségeknek a teljes kifogható mennyiségek (TAC), kvóták és halászatierőkifejtés-korlátozások formájában történő éves meghatározása.

E javaslat célja, hogy a kereskedelmi szempontból legfontosabb balti-tengeri halállományok tekintetében a 2011. évre meghatározza a tagállamok halászati lehetőségeit.

- Háttér-információk

A javaslat hátterét a „Konzultáció a 2011. évi halászati lehetőségekről” című bizottsági közlemény (COM(2010) 241 végleges) képezi. A teljes kifogható mennyiségekre és kvótákra vonatkozó éves döntések egyszerűsítése és áttekinthetősége érdekében a balti-tengeri halászati lehetőségek meghatározása 2006 óta külön rendelettel történik; az első ilyen rendelet a bizonyos halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, a Balti-tengeren alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2006. évre történő meghatározásáról szóló, 2005. december 22-i 52/2006/EK tanácsi rendelet volt.

A 2011-es balti-tengeri halászati lehetőségeket illetően a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) 2010 májusában, a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) pedig 2010 júniusában bocsátott ki tudományos szakvéleményt.

A javaslat a balti-tengeri halászat 2011-es szabályozását illetően két fontos szakaszra tagolódik: a teljes kifogható mennyiségek és a kvóták meghatározására vonatkozó szakaszra, valamint a halászati erőkifejtés korlátozására vonatkozó szakaszra.

- Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen

A halászati lehetőségek és a tagállamok közötti elosztásuk módja évente kerül meghatározásra. A legutóbbi ilyen rendelet a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, a Balti-tengeren alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2010. évre történő meghatározásáról szóló, 2009. november 20-i 1226/2009/EK tanácsi rendelet.

A balti-tengeri halászati gazdálkodás tekintetében fontos még a Balti-tenger, a Bæltek és az Øresund halászati erőforrásainak technikai intézkedések révén történő védelméről, az 1434/98/EK rendelet módosításáról és a 88/98/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2005. december 21-i 2187/2005/EK tanácsi rendelet.

A balti-tengeri tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról, a 2847/93/EGK rendelet módosításáról és a 779/97/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. szeptember 18-i 1098/2007/EK tanácsi rendelet körvonalazza a szóban forgó tőkehalállományok helyreállítására irányuló ellenőrző és nyomon követő intézkedéseket. Az említett rendelet ezenkívül a nyugati és a keleti tőkehalállományok tekintetében előírja a teljes kifogható mennyiségek megállapításának szabályait és a kapcsolódó halászatierőkifejtés-korlátozásokat.

- Összhang az EU egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

A javasolt intézkedések a közös halászati politika célkitűzéseivel és szabályaival összhangban kerültek kidolgozásra, és azok összeegyeztethetők az Unió fenntartható fejlődési politikájával.

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT

- Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

A konzultációba bevont főbb szervezetek/szakértők

A konzultációba bevont tudományos szervezetek a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) és a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB).

A Közösség az ICES-től és a HTMGB-től minden évben tudományos szakvéleményt kér a fontos halállományok állapotáról. A kapott szakvélemény kiterjed minden olyan balti-tengeri állományra, amelynek tekintetében teljes kifogható mennyiséget javasolnak; ez alól kivételt képez a 31. alkörzetben található sima lepényhal és hering, amelyekre vonatkozóan az idén nem jelenik meg szakvélemény, mivel az állomány állapotának értékeléséhez nem állnak rendelkezésre megfelelő adatok.

- Konzultáció az érdekeltekkel

A „Konzultáció a 2011. évi halászati lehetőségekről” című bizottsági közleményben foglaltak alapján 2010 júniusában konzultáltunk a balti-tengeri regionális tanácsadó testülettel (BSRAC) a testület tengerfenéki, nyílt tengeri és lazachalászattal foglalkozó közös munkacsoportjának ülésén. A javaslat tudományos alapját az ICES és a HTMGB szolgáltatta. A Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság a politikai nyilatkozat alapján előterjesztette azokat a szabályokat, amelyeket a 2011. évi teljes kifogható mennyiségek és kvóták megállapításakor követni fog. A javaslat kidolgozásakor kellően mérlegeltük és figyelembe vettük az említett ülésen kifejtett előzetes álláspontokat és az érintett halállományokra vonatkozó későbbi írásbeli ajánlásokat oly módon, ami nem áll ellentmondásban a meglévő politikákkal, illetve nem jár a sérülékeny erőforrások állapotának romlásával.

A balti-tengeri regionális tanácsadó bizottság (BSRAC) a teljes kifogható mennyiségek meghatározása tekintetében támogatja a közönséges tőkehalra vonatkozó többéves tervet, azonban nem ért egyet a halászati erőkifejtésnek a terv alkalmazásából adódó fokozatos kiigazításával. Ezenkívül a teljes kifogható mennyiségeknek a hosszú távon fenntartható szintekre történő kiigazításával sem ért egyet, mivel a BSRAC álláspontja szerint az állomány állapota stabil, és a tudományos szakvélemény nem lenne elegendő az adott kvóta csökkentésének indokolásához.

- Hatásvizsgálat

Amennyiben a javasolt intézkedések végrehajtásra kerülnek, az uniós hajók fogásmennyiségben kifejezett balti-tengeri halászati lehetőségei valamennyi érintett faj esetében hozzávetőleg 17%-kal csökkennek. Több hering- és sprattállomány esetében a csökkentést a kisebb állománypótlódási arány indokolja, valamint az, hogy a halászat okozta állománypusztulás aránya meghaladja maximális fenntartható hozamot, illetőleg az elővigyázatossági szinteket. A legnagyobb gazdasági hatással a sprattállományra vonatkozó TAC csökkentése fog járni, amelyre az állománynak az elővigyázatossági szinteket meghaladó túlhalászása miatt van szükség. A többéves terv értelmében növeltük a Balti-tenger nyugati és keleti részében élő tőkehal teljes kifogható mennyiségét.

A javaslat nem csupán a rövid távú megfontolásokat tükrözi, hanem egyúttal egy hosszabb távú megközelítés részét is képezi, amely révén a halászat mértéke fokozatosan a hosszú távon fenntartható szintekre csökken.

A javaslatban alkalmazott szemlélet ezért közép- és hosszú távon kisebb halászati erőkifejtést, hosszú távon azonban stabil vagy növekvő kvótákat fog eredményezni. A szemlélet hosszú távú következményei várhatóan a következők lesznek: a halászati erőkifejtés csökkenése nyomán kisebb hatás éri a környezetet, a halfogási ágazatban csökken a hajók száma és/vagy a hajónkénti átlagos halászati erőkifejtés, és a kirakodások mennyisége változatlan marad vagy növekszik. A halászati tevékenység fenntarthatósága hosszú távon fokozódni fog.

A JAVASLAT JOGI ELEMEI

- A javaslat összefoglalása

Annak érdekében, hogy megvalósuljon a közös halászati politikának a halászatok biológiai, gazdasági és társadalmi szempontból is fenntartható szintű kiaknázására irányuló célkitűzése, a javaslat az uniós, valamint az uniós halászhajók részvételével zajló nemzetközi halászat vonatkozásában megállapítja az alkalmazandó fogási és erőkifejtési korlátozásokat.

- Jogalap

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 43. cikkének (3) bekezdése.

- A szubszidiaritás elve

Ez a javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.

- Az arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő okok miatt:

a közös halászati politika közös politika. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 43. cikkének (3) bekezdése szerint a Tanács feladata, hogy intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.

Ez a tanácsi rendelet elosztja a tagállamok között a halászati lehetőségeket. A 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (3) bekezdése értelmében a tagállamok saját belátásuk szerint szabadon dönthetnek e lehetőségek régiók vagy szereplők közötti elosztásáról. A tagállamok így kellő mozgástérrel rendelkeznek a számukra kiosztott halászati lehetőségek kiaknázására általuk választott társadalmi-gazdasági modellel összefüggő döntések meghozatalakor.

A javaslatnak a tagállamokra nézve nincsenek új pénzügyi vonzatai. Ezt a rendeletet a Tanács fogadja el minden évben, végrehajtásának állami és magánszektorbeli módozatai pedig már adottak.

- A jogi aktus típusának megválasztása

Javasolt aktus: rendelet.

Ez a javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 43. cikkének (3) bekezdése alapján és a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikkével összhangban a halászati gazdálkodásra vonatkozik.

KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai.

KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK

- Egyszerűsítés

A javaslat az uniós vagy nemzeti hatóságok közigazgatási eljárásainak egyszerűsítéséről rendelkezik, különös tekintettel az erőkifejtés-szabályozással összefüggő követelményekre.

- Felülvizsgálatra/módosításra/megszüntetésre vonatkozó rendelkezés

A javaslat egy 2011-re vonatkozó rendeletre irányul, ennélfogva nem tartalmaz felülvizsgálati záradékot.

- Részletes magyarázat

A javaslat 2011-re meghatározza a Balti-tengeren halászatot folytató tagállamok számára a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó halászati lehetőségeket.

A javaslatban szereplő számadatok tükrözik a tudományos szakvéleményben foglaltakat, a BSRAC testülettel folytatott konzultáció eredményét, valamint a teljes kifogható mennyiségek és kvóták meghatározásának keretét, amelyet a „Konzultáció a 2011. évi halászati lehetőségekről” című bizottsági közlemény körvonalaz.

Mivel a Bizottság a halászati erőforrásoknak az uniós szakpolitikával és a nemzetközi kötelezettségvállalásokkal összhangban történő fenntartható felhasználását stabil halászati lehetőségek mellett kívánja biztosítani, a teljes kifogható mennyiségek évenkénti ingadozását az adott állomány állapotától függően a lehető legkisebb szintre korlátozzuk.

A tagállamok számára kiosztott teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat az I. melléklet, a halászati erőkifejtés korlátozásait pedig a II. melléklet állapítja meg.

A tőkehalállományok tekintetében a javasolt teljes kifogható mennyiségek és halászatierőkifejtés-korlátozások a balti-tengeri tőkehalállományokra és a rájuk irányuló halászatra vonatkozó többéves tervben alkalmazott fokozatos megközelítést tükrözik. A terv központi eleme a halászat okozta állománypusztulás hosszú távon fenntartható szintekre való fokozatos csökkentése, ami biztosítja az állományok helyreállását, valamint nagy és stabil hozamokat tesz lehetővé.

A balti-tengeri lazacállományok esetében további gazdálkodási intézkedésekre van szükség a tengeren és a belvizeken annak érdekében, hogy – ahol szükséges – elő lehessen segíteni az állományok hatékony helyreállását. A lazacgazdálkodási terv kidolgozás alatt áll.

2010/0247 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében a Balti-tengeren alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2011. évre történő meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

mivel:

1. A Szerződés 43. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.

2. A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK rendelet[1] előírja, hogy a Tanácsnak a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentések figyelembevételével meg kell hoznia a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférés és a halászati tevékenységek fenntartható végzésének biztosításához szükséges intézkedéseket.

3. A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként meghatározza a teljes kifogható mennyiségeket (TAC). A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy az minden tagállamnak viszonylag stabil halászati tevékenységet biztosítson valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében, és kellően figyelembe vegye a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit. Ezen túlmenően meg kell határozni bizonyos, a halászati lehetőségek szempontjából alapvető és azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket annak érdekében, hogy a halászati lehetőségek optimálisak és hatékonyan alkalmazhatók legyenek.

4. A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, valamint a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell megállapítani, biztosítva eközben az egyes halászati ágazatokkal szembeni méltányos bánásmódot. Ebben az összefüggésben szükséges figyelembe venni az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményeket, különös tekintettel a halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottság és az érintett regionális tanácsadó testületek ülésein elhangzottakra.

5. A többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket indokolt a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban meghatározni. Következésképpen a balti-tengeri tőkehalállományokra vonatkozó fogási korlátozásokat és halászatierőkifejtés-korlátozásokat helyénvaló a balti-tengeri tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. szeptember 18-i 1098/2007/EK tanácsi rendeletben[2] előírt szabályokkal összhangban megállapítani.

6. Az e rendeletben előírt halászati lehetőségek felhasználására nézve a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet[3] az irányadó, különös tekintettel a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartására a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok közléséről szóló 33. és 34. cikkére.

7. A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet[4] 2. cikkével összhangban meg kell határozni a fenti cikkben említett intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.

8. Az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében fontos, hogy a halászat 2011. január 1-jén megkezdődhessen.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZETHatály és fogalommeghatározások

1. cikk Tárgy

Ez a rendelet az egyes balti-tengeri halállományok és halállománycsoportok tekintetében megállapítja a 2011. évi halászati lehetőségeket.

2. cikk Hatály

Ez a rendelet a Balti-tengeren tevékenységet folytató uniós hajókra vonatkozik.

3. cikk Fogalommeghatározások

A 2371/2002/EK rendelet 3. cikkében megállapított fogalommeghatározásokon túlmenően e rendelet alkalmazásában:

a) az ICES-övezetek (Nemzetközi Tengerkutatási Tanács) a 2187/2005/EK rendelet I. mellékletében meghatározott földrajzi területek;

b) „Balti-tenger”: az ICES 22–32 alkörzet;

c) „uniós halászhajó”: tagállami lobogó alatt közlekedő és az Unióban lajstromba vett halászhajó;

d) „teljes kifogható mennyiség (TAC)”: az egyes állományokból évente kifogható mennyiség,

e) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy egy harmadik ország részére kiosztott hányada;

f) „kikötőn kívül töltött nap”: az a folyamatos 24 órás időszak vagy annak egy része, amely során a hajó kikötőn kívül tartózkodik.

II. FEJEZETHalászati lehetőségek

4. cikk Fogási korlátozások és a kifogható mennyiségek elosztása

A fogási korlátozásokat, azok tagállamok közötti elosztását, valamint a 847/96/EK rendelet 2. cikke szerinti további feltételeket az I. melléklet tartalmazza.

5. cikk Az elosztásra vonatkozó különös rendelkezések

(1) A halászati lehetőségeknek az I. mellékletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:

a) a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;

b) az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján végrehajtott újraelosztások;

c) a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;

d) a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;

e) az 1224/2009/EK rendelet 37., 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.

(2) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.

6. cikk A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei

A fogási korlátozások hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:

a) a fogásokat kvótával rendelkező tagállam hajói ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy

b) a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.

7. cikk A halászati erőkifejtés korlátozásai

(1) A halászati erőkifejtés korlátozásait a II. melléklet tartalmazza.

(2) Az (1) bekezdésben említett korlátozások az ICES 27 és 28.2 alkörzetre vonatkoznak, amennyiben a Bizottság az 1098/2007/EK rendelet 29. cikkének (2) bekezdése értelmében nem hozott döntést ezen alkörzeteknek az említett rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában, 8. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésében, valamint 13. cikkében előírt korlátozások alóli mentesítéséről.

(3) Az (1) bekezdés szerinti korlátozások nem vonatkoznak az ICES 28.1 alkörzetre, amennyiben a Bizottság az 1098/2007/EK rendelet 29. cikkének (4) bekezdése alapján nem hozott olyan döntést, amely szerint az említett rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában, valamint 8. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésében előírt korlátozások alkalmazandók lennének az adott alkörzetre.

III. FEJEZETZáró rendelkezések

8. cikk Adatküldés

Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottságnak megküldik a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.

9. cikk Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2011. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

A fogási korlátozások hatálya alá tartozó területeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó fogási korlátozások fajok és területek szerinti bontásban

A következő táblázatok állományonként megállapítják a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat (élőtömegtonnában, kivéve, ahol ezt másként határozzák meg), valamint a kvóták éves kezelésére vonatkozó kapcsolódó feltételeket.

Eltérő rendelkezés hiányában az övezetekre vonatkozó utalást ICES-övezetekre való utalásként kell értelmezni.

A halállományokra minden terület tekintetében a fajok latin nevének betűrendjében történik utalás. A következő táblázat e rendelet alkalmazásában a fajok latin neveinek és közönséges neveinek megfeleléseit tartalmazza:

Tudományos név | Alpha-3 kód | Közönséges név |

Clupea harengus | HER | Hering |

Gadus morhua | COD | Közönséges tőkehal |

Platichthys flesus | FLE | Érdes lepényhal |

Pleuronectes platessa | PLE | Sima lepényhal |

Psetta maxima | TUR | Nagy rombuszhal |

Salmo salar | SAL | Lazac |

Sprattus sprattus | SPR | Spratt |

Faj: | Hering | Övezet: | 30–31. alkörzet |

Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. |

Finnország | 74 607 | (1) | Analitikai TAC |

Svédország | 16 393 | (2) |

EU | 91 000 | (3) |

TAC | 91 000 |

(1) A 31. alkörzetben ejtett fogások mennyisége nem haladhatja meg a 2460 tonnát. (2) A 31. alkörzetben ejtett fogások mennyisége nem haladhatja meg az 540 tonnát. (3) A 31. alkörzetben ejtett fogások mennyisége nem haladhatja meg az 3000 tonnát. |

Faj: | Hering | Övezet: | 22–24. alkörzet |

Clupea harengus | HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. |

Dánia | 2 227 | Analitikai TAC A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Németország | 8 763 |

Finnország | 1 |

Lengyelország | 2 067 |

Svédország | 2 826 |

EU | 15 884 |

TAC | 15 884 |

Faj: | Hering | Övezet: | 25–27., 28.2., 29. és 32. alkörzet uniós vizei |

Clupea harengus | HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.; HER/3D29.; HER/3D32. |

Dánia | 2 016 | Analitikai TAC A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Németország | 535 |

Észtország | 10 295 |

Finnország | 20 097 |

Lettország | 2 541 |

Litvánia | 2 675 |

Lengyelország | 22 831 |

Svédország | 30 650 |

EU | 91 640 |

TAC | Nem releváns |

Faj: | Hering | Övezet: | 28.1. alkörzet |

Clupea harengus | HER/03D.RG |

Észtország | 15 082 | Analitikai TAC |

Lettország | 17 578 |

EU | 32 660 |

TAC | 32 660 |

Faj | Közönséges tőkehal | Övezet: | A 25–32. alkörzet uniós vizei |

Gadus morhua | COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. |

Dánia | 13 544 | Analitikai TAC |

Németország | 5 388 |

Észtország | 1 320 |

Finnország | 1 036 |

Lettország | 5 036 |

Litvánia | 3 318 |

Lengyelország | 15 595 |

Svédország | 13 721 |

EU | 58 957 |

TAC | Nem releváns |

Faj: | Közönséges tőkehal | Övezet: | A 22–24. alkörzet uniós vizei |

Gadus morhua | COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. |

Dánia | 8 206 | Analitikai TAC A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Németország | 4 012 |

Észtország | 182 |

Finnország | 161 |

Lettország | 679 |

Litvánia | 440 |

Lengyelország | 2 196 |

Svédország | 2 924 |

EU | 18 800 |

TAC | 18 800 |

Faj: | Sima lepényhal | Övezet: | A 22–32. alkörzet uniós vizei |

Pleuronectes platessa | PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. |

Dánia | 2 179 | Elővigyázatossági TAC A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Németország | 242 |

Lengyelország | 456 |

Svédország | 164 |

EU | 3 041 |

TAC | 3 041 |

Faj: | Lazac | Övezet: | A 22–31. alkörzet uniós vizei |

Salmo salar | SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. |

Dánia | 51 829 | (1) | Analitikai TAC A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Németország | 5 767 | (1) |

Észtország | 5 267 | (1) |

Finnország | 64 627 | (1) |

Lettország | 32 965 | (1) |

Litvánia | 3 875 | (1) |

Lengyelország | 15 723 | (1) |

Svédország | 70 056 | (1) |

EU | 250 109 | (1) |

TAC | Nem releváns |

__________ |

(1) A halegyedek számában kifejezve. |

Faj: | Lazac | Övezet: | A 32. alkörzet uniós vizei |

Salmo salar | SAL/3D32. |

Észtország | 1 581 | (1) | Analitikai TAC A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Finnország | 13 838 | (1) |

EU | 15 419 | (1) |

TAC | Nem releváns |

_________ |

(1) A halegyedek számában kifejezve. |

Faj: | Spratt | Övezet: | A 22–32. alkörzet uniós vizei |

Sprattus sprattus | SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. |

Dánia | 26 236 | Analitikai TAC A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó. |

Németország | 16 621 |

Észtország | 30 466 |

Finnország | 13 734 |

Lettország | 36 796 |

Litvánia | 13 310 |

Lengyelország | 78 087 |

Svédország | 50 719 |

EU | 265 969 |

TAC | Nem releváns |

II. MELLÉKLET

A halászati erőkifejtés korlátozásai

1. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajók számára a 90 mm-es vagy annál nagyobb szembőségű vonóhálóval, kerítőhálóval vagy hasonló halászeszközzel, 90 mm-es vagy annál nagyobb szembőségű kopoltyúhálóval, állítóhálóval és tükörhálóval, fenéken rögzített horogsorral, sodortatott horogsortól eltérő horogsorral, kézi horogsorral és orsós felszereléssel folytatott halászatot legfeljebb:

a) 163 kikötőn kívül töltött napig engedélyezik a 22–24. alkörzetben az április 1. és 30. közötti időszak kivételével, amikor az 1098/2007/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének a) pontja alkalmazandó; és

b) 160 kikötőn kívül töltött napig engedélyezik a 25–28. alkörzetben a július 1. és augusztus 31. közötti időszak kivételével, amikor az 1098/2007/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazandó.

2. A kikötőn kívül töltött napok évenkénti maximális száma, amelyek során valamely hajó az 1. pont a) és b) alpontjában meghatározott két területen tartózkodhat és ott az 1. pontban említett halászeszközökkel halászati tevékenységet folytathat, nem haladhatja meg a két terület valamelyikére kiosztott napok maximális számát.

[1] HL L 358., 2002.12.31., 59. o.

[2] HL L 248., 2007.9.22., 1. o.

[3] HL L 343., 2009.12.22., 1. o.

[4] HL L 115., 1996.5.9., 3. o.