Brüsszel, 29.10.2004

COM(2004) 730 végleges

2004/0256 (COD)

.

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a 77/91/EGK tanácsi irányelv módosításáról a nyilvános nyilvános részvénytársaságok alapítása, valamint tőkéjük megőrzése és átalakítása tekintetében SEC(2004) 1342

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTÉR-ÖSSZEFÜGGÉSEI

1.1. A JAVASLAT ALAPJA ÉS CÉLKITűZÉSEI

A második társasági jogi irányelv[1] elfogadására 1976-ban került sor, azzal a céllal, hogy koordinálják, a tagok és harmadik személyek érdekeinek védelmében, a nyilvános részvénytársaságokra alkalmazandó nemzeti rendelkezéseket, többek között a következő területeken: a társaságok létrehozása, minimális részvénytőke iránti követelmény, felosztások a részvényeseknek, tőkeemelés, tőkeleszállítás.

Az irányelv átfogó célja így azoknak a feltételeknek a megteremtése, amelyeknek teljesülniük kell annak biztosítására, hogy a társaság tőkéje megőrződjön a hitelezők érdekében. Ezen kívül a kisebbségi részvényesek védelmét célozza, és kimondja azt az elvet, hogy mindazok a részvényesek, akik ugyanolyan helyzetben vannak, egyformán kezelendők.

A jelen javaslat az irányelv módosítására azt célozza, hogy megkönnyítse a nyilvános részvénytársaságok által a tőkével kapcsolatban hozott intézkedéseket. Ezt oly módon kísérli meg, hogy a tagállamok a konkrét beszámolási követelményeket megszüntethetik bizonyos feltételek esetén, megkönnyíti – bizonyos feltételek esetén – a részvénytulajdonban bekövetkező konkrét változásokat, és végül, de nem utolsósorban, egy lényegében összehangolt jogi eljárást biztosít a hitelezők számára bizonyos körülmények között a tőkeleszállítás esetére.

Ezáltal a társaságoknak képessé kell válniuk arra, hogy tőkéjük méretét, a tőkeszerkezetet és a tulajdont illetően gyorsabban, valamint kevésbé költséges és elhúzódó módon reagáljanak a piacok olyan fejleményeire, amelyek vonatkoznak rájuk. Ennek eredményeként a második irányelv most javasolt korszerűsítése hozzájárulhat az üzleti hatékonyság és versenyképesség előmozdításához, anélkül, hogy csökkentené a részvényeseknek és a hitelezőknek kínált védelmet, ahogyan azt a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett közleménye[2] előirányozza: „A társasági jog korszerűsítése és a vállalatirányítás erősítése az Európai Unióban – terv az előrelépéshez”.

1.2. ÁLTALÁNOS HÁTTÉR-ÖSSZEFÜGGÉSEK

A Bizottság által 1998 októberében elindított, a belső piaci jogszabályok egyszerűsítési folyamata (SLIM) negyedik fázisának összefüggéseiben, a társasági jog munkacsoport 1999 szeptemberében jelentést adott ki az első és a második társasági jogi irányelvek[3] egyszerűsítéséről. Ez a jelentés tartalmazott ajánlásokat azokra a területekre, amelyeken egyszerűsítés lenne elérhető. A második irányelvvel kapcsolatos fő ajánlások hangsúlyozták egyebek között a beszámolási követelmények eltávolításának szükségességét, bizonyos körülmények között, egyes esetekben (részvénykibocsátás nem pénzbeli ellentételezéssel; az elővételi jogok kizárása), továbbá annak szükségességét, hogy könnyebbé kell tenni a társaság számára saját részvényeinek megszerzését, meg kell könnyíteni a pénzügyi segítségnyújtást a társaság számára részvényeinek egy harmadik fél által történő megszerzéséhez, és annak szükségességét, hogy meg kell könnyíteni a társaság részvénytőkéjében a tulajdonlás átalakítását.

Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak szóló jelentésében[4] a Bizottság kinyilvánította, hogy támogatja a második irányelvvel kapcsolatos fő ajánlások általános célkitűzését, és tovább vizsgálja, hogyan lehetne a legjobban módosítani, ennek megfelelően, a második irányelvet.

A „Jelentés a társasági jog korszerű szabályozási környezetéről Európában” szerint (amelyet 2002 novemberében adott ki a „Társasági Jogászok Magasszintű Munkacsoportja”), a SLIM Csoport javaslatainak többségét valóban érdemes megvalósítani. Ezen kívül a Magasszintű Csoport néhány további javaslatot fogalmazott meg, amelyek a második irányelv forszerűsítését célozzák.

A második irányelvet ezeknek az útmutatásoknak az alapján módosító javaslatot ezért a Bizottság rövid távú prioritásként kezelt, a fent említett közlemény 1. mellékletének megfelelően, amely a második irányelv egyszerűsítésére szólít fel a SLIM-ajánlások alapján, ahogyan azokat a Magasszintű Csoport fent említett jelentése kiegészítette, egy irányelv révén („SLIM-Plus”).

1.3. MEGLÉVő RENDELKEZÉSEK A JAVASLAT ÁLTAL ÉRINTETT TERÜLETEN

A nyilvános nyilvános részvénytársaságok tőkéjével kapcsolatos rendelkezésekre való tekintettel, amelyeknek egyszerűsítésére ez a javaslat vállalkozik, a fő követelmények jelenleg a második irányelvben a következőképpen jelennek meg:

- Részvények nem bocsáthatók ki a névértékük, vagy – ha nincs névérték – az elszámolható címlet alatti áron. Ezt a tiltás minden részvénykibocsátásra vonatkozik, kivétel nélkül, nem csupán az első részvénykibocsátásra, amikor a társaság bejegyzése megtörténik. Ez nem jelenti azt, hogy a későbbi részvénykibocsátások nem történhetnek névértéken vagy az előző kibocsátásénál alacsonyabb elszámolható címletértéken, mindaddig, amíg az az ár, amelyen az új részvényeket kibocsátják, megfelel a fent említett kötelezettségnek.

- A részvényeknek nem pénzbeli ellenérték fejében történő kibocsátásánál egy vagy több független szakértőnek értékelést kell végeznie;- A társaság részvénytőkéjén belüli tulajdonlás átalakításához, amennyiben az egyáltalán lehetséges, elvben előzetes felhatalmazás szükséges az alapszabályban, az alapító okiratban és/vagy a közgyűlés részéről;- A társaság által saját részvényeinek megszerzéséhez elvben a közgyűlés jóváhagyására van szükség, amely csak egy bizonyos időszakra és a társaság tőkéjének csak egy bizonyos részére szól;

- A társaság által nyújtott pénzügyi segítség részvényeinek egy harmadik fél által történő megszerzéséhez csak bagyon korlátozott esetekben lehetséges és csak egy bizonyos határig;

- Az elővételi jogok kizárásához a készpénz-ellenérték fejében történő tőkeemeléseknél a közgyűlés jóváhagyása szükséges, és követelmény, hogy erről az igazgatási és irányító szerv írásos jelentést tegyen;

- A tőkeleszállítás eseteire a tagállamok határozzák meg a feltételeket, amelyek szerint a hitelezők gyakorolhatják azt a jogukat, hogy kellő biztosítékot szerezzenek.

1.4. HASONLÓSÁGOK ÉS KÜLÖNBSÉGEK A MEGLÉVő RENDELKEZÉSEKKEL VAGY AKTUSOKKAL

Tekintettel egyfelől a jelen javaslat 39a és 39b cikkei, és másfelől a többségi részvényesek és a kisebbségi részvényesek ún. „kiszorítási” illetve „kényszerértékesítési” jogaival kapcsolatos felvásárlási ajánlatokról szóló 2004/25/EK irányelv rendelkezései közötti hasonlóságokra és különbségekre, a javaslat világosan kimondja, hogy az utóbbi előnybe kerül az előbbihez képest a 2004/25/EK irányelv terjedelmébe tartozó felvásárlási ajánlatoknál.

1.5. ÖSSZHANG AZ EGYÉB SZABÁLYOZÁSOKKAL

Az Európai Parlament és a Tanács számára készült „A társasági jog korszerűsítése és a vállalatirányítás erősítése az Európai Unióban – terv az előrelépéshez” című közleményében (amelyet 2003 májusában adott ki) [5], a Bizottság úgy vélekedett, hogy a második irányelv egyszerűsítése a fenti 1.2 pontban említett javaslatok és ajánlások alapján jelentősen hozzájárulna az üzleti hatékonyság és a versenyképesség növeléséhez, anélkül, hogy csökkentené a részvényesek és a hitelezők védelmét.

Ennek megfelelően a fent említett közlemény egy megvalósítható javaslatot rögzít, amely szerint egy olyan irányelv, amely módosítja a második társasági jogi irányelvet, az egyik legfontosabb korszerűsítése lenne a társasági jognak, amit rövid időn belül végre kellene hajtani.

Továbbá, arra törekedve, hogy a társaságok adminisztratív terheit egyszerűsítse és csökkentse, a jelen javaslat hozzájárul a Bizottság 2003. februári, „A közösségi vívmányok frissítése és korszerűsítése” c. cselekvési keretrendszerének[6] megvalósításához. Ez a kezdeményezés egyike azoknak a cselekvéseknek, amelyek a Bizottság 2002. júniusi „Jobb szabályozás”-kezdeményezésében[7] szerepelnek, amely többek között foglalkozik azzal a célkitűzéssel, hogy javítani kell a vállalkozások szabályozási környezetét a versenyképesség növelése érdekében, amely egyike a lisszaboni stratégia által kitűzött céloknak.

2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS A HATÁSVIZSGÁLAT

2.1. A TAPASZTALATOK ÖSSZEGYűJTÉSE ÉS FELHASZNÁLÁSA

A javaslatban szereplő fő rendelkezéseket a társasági jog munkacsoport által 1999 szeptemberében elkészített ajánlások ihlették, a belső piaci jogszabályok egyszerűsítési folyamatának (SLIM) összefüggéseiben, amelyet a Bizottság 1998. októberében indított meg. Ez a csoport három ízben találkozott 1999-ben, és a tagállamok tisztségviselőiből, társasági jogászokból és tudósokból állt.

A SLIM-csoportnak a második irányelvre vonatkozó ajánlásait és azok gyakorlati megvalósítását a későbbiekben megvitatták a tagállamoktársasági jogi szakértőivel, a 2000 júniusában és 2001 márciusában tartott értekezleteken. Ezekből a vitákból kitűnt, hogy a második irányelvre vonatkozó fő ajánlások támogatást kaptak, függőben maradt viszont néhány technikai kérdés, amelyek alaposabb megfontolást igényeltek.

Amikor a Bizottság 2001 szeptemberében létrehozta a „Társasági Jogi Szakértők Magasszintű Csoportját”, helyénvalónak tűnt a csoport megbízásai közé felvenni azt a feladatot is, hogy tanulmányozzák tovább a vállalati szabályok lehetséges egyszerűsítését a második irányelvről szóló SLIM-jelentés fényében.

2.2. KONZULTÁCIÓK

A kiterjedt konzultációkat követően, amelyeket többek között az európai tőkerendszer reformjának lehetséges megközelítéseiről folytatott (amelyek 2002 második negyedévében kezdődtek), a „Magasszintű Csoport" megerősítette „Jelentés a korszerű szabályozási keretrendszerről a társasági jog számára Európában” c. anyagában (amely 2002 novemberében jelent meg), hogy a SLIM Csoport javaslatainak többségét – ahogyan azokat a „Magaasszintű Csoport” némiképp módosította, valóban érdemes megvalósítani.

A Bizottság megközelítését a második irányelv egyszerűsítése tárgyában a fent említett szakértői csoportok és a fent említett konzultáció formálta, és ahogyan a későbbiekben a fent említett bizottségi közleményben kifejezésre jutott, erőteljes megerősítést kapott az ennek a közleménynek a nyilvános megvitatása során választ adók nagy többségétől.

2.3. HATÁSVIZSGÁLAT (LD. 1. MELLÉKLET IS)

A második irányelv az egész EU-ban vonatkozik a nyilvános részvénytársaságokra. A javasolt módosítások közül kettő csak a tőzsdei társaságokra vonatkozik (a 39a ésb cikkek, a 29. cikk (5a) bekezdése). Jelenleg nincs különbségtétel a tevékenység ágazata, a vállalkozások mérete vagy a Közösség földrajzi területei szerint.

Egyes módosított vagy újonnan beszúrt rendelkezések tekintetében, amilyen a 39a és b cikkek, valamint a 32. cikk (1) bekezdése, a javaslat olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyeket a tagállamoknak át kell venniük nemzeti jogukba, kötelező jelleggel. Más rendelkezések tekintetében a tagállamok által történő átvételre vonatkozó meglévő opciók módosulnak, mint például a 19. cikk (1) bekezdésénél és a 29. cikk (5a) bekezdésénél, vagy az újonnan létrehozottaknál, mint például a 10a és 10b cikk és a 23. cikk (1) bekezdése a 23a és a 23b cikkekkel összefüggésben.

Az általános végrehajtási intézkedésektől eltekintve a tagállamoknak egyes esetekben különleges végrehajtási intézkedéseket is kell hozniuk, különös tekintettel bizonyos védintézkedési eljárásokra, az irányelv módosított rendelkezései szerint.

A nyilvános részvénytársaságok akkor majd hasznot húzhatnak az ebben a javaslatban előirányzott egyszerűsítésekből, miközben – szükség szerint – kötelesek lesznek megfelelni azoknak a biztosítékoknak, amelyek bevezetésére a részvényesek és a harmadik felek érdekei miatt került sor.

Amikor haszonra tesznek szert a tőkével kapcsolatos intézkedések egyszerűsítéseiből, amelyeket ez a javaslat fogalmaz meg, a társaságoknak olyan helyzetben kell lenniük, hogy gyorsabban és kevésbé költséges és elhúzódó módon tudjanak reagálni a számukra fontos piacokon bekövetkező fejleményekre. Ennek eredményeként a második irányelv most javasolt korszerűsítése hozzájárulhat az üzleti hatékonyság és versenyképesség előmozdításához, anélkül, hogy csökkentené a részvényeseknek és a hitelezőknek kínált védelmet, ahogyan azt a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett közleménye[8] előirányozza: „A társasági jog korszerűsítése és a vállalatirányítás erősítése az Európai Unióban – terv az előrelépéshez”.

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

3.1. JOGI ALAP

A javasolt irányelv a Szerződés 44. cikke (1) bekezdésének jogi alapján került megfogalmazásra.

3.2. AZ ARÁNYOSSÁG ÉS A SZUBSZIDIARITÁS ELVE

A nyilvános részvénytársaságok számára javasolt egyszerűsítésekkgi cselekvést tesznek szükségessé olyan szempontból, hogy a közösségi jog egy sor olyan rendelkezését érintik, amelyek mindeddig kizárták, vagy korlátozták ezeknek a javasolt egyszerűsítéseknek az alkalmazását a nyilvános részvénytársaságok számára. A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének, ahogyan az a Szerződés 5. cikke meghatározza.

Továbbá, és az arányosság elvének megfelelően, a jelen javaslat megkísérli minimálisra korlátozni a szándékolt egyszerűsítések érvényesítéséhez szükséges jogalkotási tevékenységet.

3.3. AZ ESZKÖZÖK MEGVÁLASZTÁSA

Annak érdekében, hogy ezeket a szándékolt egyszerűsítéseket elvégezzék, elkerülhetetlen, hogy a közösségi jogalkotónak változtatásokat kell eszközölnie a második társasági jogi irányelvben. Ez csak egy olyan irányelvre tett javaslattal végezhető el, amely módosítja a második társasági jogi irányelvet.

4. KÖLTSÉGVETÉSI KIHATÁS

Nincsenek előrejelzett költségvetési kihatások.

2004/0256 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a 77/91/EGK tanácsi irányelv módosításáról, a nyilvános részvénytársaságok alapítása, valamint tőkéjük megőrzése és átalakítása tekintetében

(EGK vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

Tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre, és különösen annak 44. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[9],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[10],

összhangban a Szerződés 251. cikkében említett eljárással[11],

mivel:

(1) A biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a nyilvános részvénytársaságok alapításának, valamint ezek tőkéje megőrzésének és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1976. december 13-i 77/91/EGK második tanácsi irányelv[12] meghatározza a követelményeket több, ezen társaságok által foganatosított, a tőkével kapcsolatos intézkedéshez.

(2) Az Európai Parlament és a Tanács számára készült „A társasági jog korszerűsítése és a vállalatirányítás erősítése az Európai Unióban – terv az előrelépéshez” című, 2003 májusában kiadott[13] közleményében a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a 77/91/EGK irányelv egyszerűsítése jelentősen hozzájárulna az üzleti hatékonyság és a versenyképesség növeléséhez, anélkül, hogy csökkentené a részvényesek és a hitelezők védelmét.

(3) A tagállamoknak rendelkezniük kell azzal a lehetőséggel, hogy a nyilvános részvénytársaságokat képessé tegyék a készpénzen kívüli ellenértékek bevonására tőkéjükbe, anélkül, hogy különleges szakértői vizsgálatokhoz kellene folyamodniuk azokban az esetekben, amikor van világos hivatkozási alap az ilyen ellenérték értékeléséhez. Mindazonáltal garantálni kell a kisebbségi részvényesek számára azt a jogot, hogy ilyen értékelést kérjenek.

(4) A nyilvános részvénytársaságoknak meg kell engedni, hogy megszerezzék saját részvényeiket a társaság felosztható tartalékainak mértékéig, és azt az időszakot, amelyre egy ilyen megszerzésre az engedélyt a közgyűlés megadhatja, meg kell növelni oly módon, hogy a rugalmasság fokozódjon és a társaságok adminisztrációs terhei csökkenjenek, mert nekik gyorsan kell reagálniuk a részvényük árfolyamát érintő piaci fejleményekre.

(5) A nyilvános részvénytársaságoknak képeseknek kell lenniük arra, hogy pénzügyi segítséget nyújtsanak részvényeik megszerzése céljából egy harmadik személynek, a társaság felosztható tartalékainak mértékéig, hogy megnöveljék rugalmasságukat a társaságok részvénytőkéjének tulajdonosi struktúrájával kapcsolatos változások tekintetében. Erre a lehetőségre vonatkozniuk kell olyan biztosítékoknak, amelyek az irányelvnek a mind a részvényesek, mind a harmadik felek védelmével kapcsolatos célkitűzéséből adódnak.

(6) A nyilvános részvénytársaságoknak képeseknek kell lenniük arra, hogy bizonyos feltételek szerint tőkéjüket megnövelhessék, anélkül, hogy meg kellene felelniük a részvényesek elővételi jogának korlátozásával vagy visszavonásával összefüggő beszámolási követelményeknek, annak érdekében, hogy az adminisztrációs terhek csökkenjenek azoknál a jegyzett társaságoknál, amelyek szeretnének gyors tőkeemeléseket lebonyolítani.

(7) A hitelezőknek lehetővé kell tenni, bizonyos feltételek szerint, hogy jogi és igazgatási eljárásokhoz folyamodjanak, amikor követeléseik veszélybe kerülnek a nyilvános részvénytársaság tőkéjének leszállítása következtében, oly módon, ami fokozza a hitelezők szabványosított védelmét valamennyi tagállamban.

(8) A nyilvános részvénytársaság tőkéjének nagy többségét birtokló részvényeseknek rendelkezniük kell azzal a joggal, hogy megfelelő ellentételezés mellett megszerezhessék a fennmaradó részvényeket, hogy egy átalakított és életképesebb tulajdonlás alakuljon ki a jegyzett társaságoknál. Hasonlóképpen, egy ilyen helyzetben a fennmaradó részvényeseknek lehetőséget kell adni arra, hogy ilyen akvizíciót kérjenek. Mindazonáltal a felvásárlási ajánlatokról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[14] szerint alkalmazandó szabályokra ezeknek a jogoknak nem szabad kihatniuk.

(9) A piaci visszaélés megelőzésére a tagállamoknak figyelembe kell venniük, ennek az irányelvnek a végrehajtása céljából, a bennfentes kereskedelemről és a piac manipulálásáról (piaci visszaélésről) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[15] és a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az elfogadott piaci gyakorlat, az árualapú származtatott ügyletekre vonatkozó bennfentes információ fogalommeghatározása, a bennfentesek jegyzékének összeállítása, a vezetőség tranzakcióinak bejelentése és a gyanús ügyletek bejelentése tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. április 29-i 2004/72/EK bizottsági irányelv rendelkezéseit[16], valamint 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a visszavásárlási programok és a pénzügyi eszközök stabilizálása alóli felmentés tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2273/2003 (EK) bizottsági irányelvet)[17].

(10) A 77/91/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

A 77/91/EGK irányelv a következőképpen módosul:

1. cikk

1. A következő, 10a. és 10b. bekezdések kerülnek be:

„10a. cikk

1. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy nem alkalmazzák a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdését, amikor az igazgatási vagy a vezetőségi szerv határozata nyomán a 2004/39/EK irányelv* 4. cikke (1) bekezdésének 18) pontjában meghatározott átruházható értékpapírok átadása történik nem pénzbeli ellenértékként, és azokat az értékpapírokat súlyozott átlagárfolyamon értékelik, egy vagy több – az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14) pontja szerint meghatározott – szabályozott piacon történt kereskedésük alapján, a vonatkozó, nem pénzbeli ellenérték érvényesítését megelőző 3 hónapban.* HL L 145, 30.4.2004, o.1 Amikor azonban arra az árra rendkívüli események hatottak, amelyek jelentősen megváltoztatnák az eszköz értékét a hozzájárulás tényleges időpontjában, a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdéseit kell alkalmazni.

2. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy nem alkalmazzák a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdéseit akkor, amikor az igazgatási vagy az irányító szerv döntése alapján nem pénzbeli eszközökkel történő hozzájárulásra kerül sor ellenértékként, amelyek valós értékéről előzőleg egy elismert független szakértő véleményt adott ki, és amelyek esetében a következő feltételek teljesülnek:

(a) az elismert szakértő, aki az értékelést elvégezte kellően képzett és tapasztalt a hozzájárulásra szánt eszközök értékelésében;

(b) a valós érték meghatározására legfeljebb 3 hónappal az eszközzel történő hozzájárulás tényleges időpontja előtt került sor;

(c) az értékelést a tagállamban a hozzájárulásra szánt eszközök fajtájára alkalmazott, általánosan elfogadott értékelési szabványoknak és elveknek megfelelően végezték el.

Abban az esetben, ha új befolyásoló körülmények vannak, amelyek jelentősen megváltoztatnák az eszköz értékét a vele való hozzájárulás tényleges időpontjában, átértékelést kell végezni az igazgatási vagy irányító szerv kezdeményezésére és felelőssége alapján. Ennek a szervnek tájékoztatnia kell a részvényeseket arról, hogy ilyen új, befolyásoló körülmények felmerültek-e.

Bármely esetben, azok a részvényesek, akik összességében legalább 5 %-os részesedéssel bírnak a társaság jegyzett tőkéjében, kérhetik az érintett eszköz átértékelését, és megkövetelhetik, hogy az értékelést független szakértő végezze el, amely esetben a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdéseit kell alkalmazni.

3. A tagállamok határozhatnak úgy. hogy nem alkalmazzák a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdését, amikor – az igazgatási vagy az irányító szerv döntése szerint – az eszközökkel történő hozzájárulás, mint nem pénzbeli ellenérték értékét oly módon határozzák meg, hogy az előző pénzügyi év hivatalos kimutatásaiból származtatják az egyes eszközök értékét, feltéve, hogy a hivatalos kimutatások a 78/660/EK irányelvnek megfelelően készültek el és a 84/253/EGK irányelvnek megfelelően auditálásra kerültek.Abban az esetben, ha új befolyásoló körülmények vannak, amelyek jelentősen megváltoztatnák az eszköz értékét a vele való hozzájárulás tényleges időpontjában, átértékelést kell végezni az igazgatási vagy irányító szerv kezdeményezésére és felelőssége alapján. Ennek a szervnek tájékoztatnia kell a részvényeseket arról, hogy ilyen új, befolyásoló körülmények felmerültek-e.Bármely esetben, azok a részvényesek, akik összességében legalább 5 %-os részesedéssel bírnak a társaság jegyzett tőkéjében, kérhetik az érintett eszköz átértékelését, és megkövetelhetik, hogy az értékelést független szakértő végezze el, amely esetben a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdéseit kell alkalmazni.

10b. cikk

1. Amikor a 10a cikkben említett nem pénzbeli hozzájárulásra szakértői jelentés nélkül kerül sor, azoknak a személyeknek, társaságoknak és cégeknek, amelyeket a 3. cikk (i) pontja említ, illetve az igazgatási vagy az irányító szervnek – a 3. cikk (h) pontjában meghatározott követelményeken túlmenően – a cégbírósághoz nyilvánosságra hozatal céljával át kell adnia egy nilyatkozatot, amely a következőket tartalmazza:

(a) a kérdéses nem pénzbeli hozzájárulás leírása;

(b) becsült értéke és értékelésének forrása;

(c) egy nyilatkozat arról, hogy a kapott értékek megfelelnek legalább az ellenükben kibocsátandó részvények számának és névértékének – vagy, amikor nincs névérték, az elszámolható címletnek – illetve, adott esetben a rajtuk jelentkező felárnak;

(d) ha szükséges, egy nyilatkozatot arról, hogy felmerültek-e új, befolyásoló körülmények.

Ezt a nyilatkozatot nyilvánosságra kell hozni, a 68/151/EGK irányelv 3. cikkének megfelelően.

2. Minden tagállamnak ki kell jelölnie egy független közigazgatási vagy igazságügyi hatóságot, amely felel a 10a cikknek megfelelően eszközölt nem pénzbeli ellenértékek jogszerűségének és az 1. bekezdésben említett nyilatkozatnak a megvizsgálásáért.

2. A 11. cikk (1) bekezdésében az első albekezdés a következőképpen módosul:

(a) A „10. cikk” kifejezés helyébe a „10. cikk, (1), (2) és (3) bekezdések” lép.

(b) A következő mondat hozzáadása történik:

„A 10a és 10b cikkek mutatis mutandis módon alkalmazandók.”

3. A 19. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

“1. Amikor a tagállam joga megengedi egy társaságnak, hogy saját részvényeit megszerezze, akár saját maga, akár egy olyan személyen keresztül, amely saját nevében, de a társaság javára jár el, az ilyen akvizíciókat a következő feltételektől kell függővé tenni:

(a) az engedélyt a közgyűlésnek kell megadnia, amelynek meg kell határoznia az ilyen akvizíciók feltételeit és kondícióit, és különösen a megszerzendő részvények maximális számát, annak az időszaknak a tartamát, amelyre az engedélyt megadták, ami nem haladhatja meg az 5 évet, az értékkel ellentételezett akvizíció esetében pedig az ellenérték maximális és minimális értékét. Az igazgatási vagy irányító szerv tagjainak meg kell győződniük arról, hogy amikor az egyes engedélyezett akvizíciók történnek a (b), (c) és (d) albekezdésekben említett feltételek teljesülnek;

(b) az akvizíciók – beleértve a társaság által korábban megszerzett és tulajdonában lévő részvényeket, valamint azokat a részvényeket, amelyeket egy saját nevében de a társaság javára eljáró személy szerzett meg – nem eredményezhetik a nettó eszközöknek a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett összeg alá történő csökkenését;

(c) csak a teljes mértékben befizetett részvények szerepelhetnek a tranzakcióban;

(d) a részvényesekkel szembeni egyenlő elbánás elvét kell alkalmazni, különösen az tekinthető az elvnek megfelelőnek, ha a társaság saját részvényeit a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14) pontjában meghatározott szabályozott piacon szerzi meg és adja el.

A tagállamok az első albekezdés értelmében vett akvizíciókat alárendelhetik annak a feltételnek is, hogy a megszerzett részvények névértéke, vagy – annak hiányában – az elszámolható címlete, beleértve azokat a részvényeket, amelyeket a társaság korábban szerzett meg továbbra is birtokol, valamint azokat a részvényeket, amelyeket egy személy a saját nevében, de a társaság javára eljárva szerez meg, nem haladhatják meg a jegyzett tőke 10 %-át.

4. A 23. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„1. A társaság nem előlegezhet meg pénzösszegeket vagy nyújthat kölcsönöket, illetve adhat biztosítékot azzal a céllal, hogy részvényeit egy harmadik fél megszerezze, kivéve, ha az ilyen tranzakciók a nemzeti jogrend szerint a második – ötödik albekezdésekben ismertetett feltételeknek vannak alárendelve.

A tranzakcióknak az igazgatási vagy irányító szerv kezdeményezésére és felelősségére, valós piaci feltételek mellett kell megvalósulniuk, különös tekintettel a társaság által harmadik személytől kapott kamatra és a társaságnak harmadik személy által az 1. bekezdésben említett kölcsönökért és előlegekért adott biztosítékra. A harmadik fél hitelképességét kellőképpen meg kell vizsgálni, és a társaságnak képesnek kell lennie arra, hogy likviditását és fizetőképességét a következő öt évre megőrizze. Az utóbbit hitelesen be kell mutatni egy részletes cash flow elemzéssel, amely a tranzakció jóváhagyásának időpontja szerinti információkon alapul.

A tranzakciókat az igazgatási vagy irányító szervnek a közgyűlés elé kell terjesztenie, előzetes jóváhagyásra, amelynek során a közgyűlésnak a határozatképesség és a 40. cikkben meghatározott többség szabályaival összhangban kell eljárnia. Az igazgatási vagy irányító szervnek írásos jelentést kell készítenie a közgyűlés számára, amelyben jelzi a tranzakciói okait, a társaság érdekeit az ilyen tranzakció végrehajtásában, azokat a feltételeket, amelyek szerint a tranzakció lebonyolítására sor kerül, a tranzakcióban rejlő kockázatokaz a társaság likviditása és fizetőképessége szempontjából és azt az árat, amelyen a harmadik féla részvényeket megszerezné. Ezt a jelentést be kell nyújtani a cégbírósághoz kihirdetésre, a 68/151/EGK irányelv 3. cikkével összhangban.

A harmadik feleknek adott összesített pénzügyi segítségnyújtás nem eredményezheti a nettó eszközöknek a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott összeg alá történő csökkenését.

Amikor a társaság a 19. cikk (1) bekezdése értelmében vett saját részvényeit, vagy azokat a részvényeket, amelyeket a jegyzett tőke megemelése során bocsátanak ki, egy harmadik fél a társaságtól megszerzi, ennek az akvizíciónak valós áron kell történnie, a meglévő részesedések felhígulásának elkerülésére.”

5. A következő, 23a és 23b cikkek kerülnek be:

„23a cikk

A részvényesnek jogában áll a 23. cikk (1) bekezdésében említett tranzakció közgyűlési jóváhagyását megtámadni, a megfelelő közigazgatási vagy igazságügyi hatóságnál, hogy az döntsön a tranzakció jogszerűségéről.

23b. cikk

Azokban az esetekben, amikor az igazgatási vagy irányító szerv, vagy a 83/349/EGK irányelv 1. cikkének értelmében vett anyavállalat igazgatási vagy irányító szervének egyes tagjai, vagy maga az ilyen anyavállalat, vagy olyan magánszemélyek, amelyek saját nevükben, de az ilyen szervek tagjai javára, vagy egy ilyen vállalkozás javára részt vesznek egy, a 23. cikk (1) bekezdésében említett tranzakcióban, a tagállamoknak gondoskodniuk kell, megfelelő biztosítékokon keresztül, hogy egy ilyen tranzakció nem ütközik a társaság legjobb érdekeivel.

* HL L 193, 1983.7.18., 1. o.

6. A 27.cikk (2) bekezdésében a második albekezdés helyébe a következő kerül:

„A 10. cikk (2) és (3) bekezdéseit, valamint a 10a és a 10 bekezdéseket kell alkalmazni.”

7. A 29. cikkbe a következő 5a bekezdés kerül be:

“5a. Amikor a jegyzett társaság igazgatási vagy irányító szervének felhatalmazása van arra, hogy az elővétel jogát korlátozza vagy megvonja az 5. bekezdésnek megfelelően, azzal a kiegészítő feltétellel, hogy a jegyzett tőke jövőbeli emelését szolgáló részvényeket a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14) pontja értelmében vett, egy vagy több szabályozott piacon a kibocsátás időpontjában jellemző piaci árfolyamon kell kibocsátani, az igazgatási vagy irányító szerv mentesül annak kötelezettsége alól, hogy a közgyűlés elé írásos jelentést terjesszen be, ahogyan azt ennek a cikknek a (4) bekezdése megköveteli. A részvényesek azonban kérhetik az igazgatási vagy irányító szervet, hogy jelölje meg az elővételi jog korlátozásának vagy megvonásának okait.”

8. A 32. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő lép:

„1. Abban az esetben, ha a jegyzett tőke leszállításra kerül, legalább azon hitelezőknek, amelyek követelései a leszállításról szóló határozat nyilvánosságra hozatalát megelőző időből származnak, jogában áll legalább értékpapír megszerzése azokért a követelésekért, amelyek még nem váltak esedékessé annak a nyilvánosságra hozatalnak az időpontjáig. A tagállamok ezt a jogot nem mellőzhetik, kivéve, ha a hitelező kellő biztosítékokkal rendelkezik, vagy kivéve, hogy az utóbbira nincs szükség a társaság eszközeire való tekintettel.

A tagállamoknak meg kell állapítaniuk a feltételeket az első albekezdésben előírt jog gyakorlásához. Mindenképpen a tagállamoknak gondoskodniuk kell a hitelezők felhatalmazásáról arra, hogy a megfelelő közigazgatási vagy igazságügyi hatósághoz forduljanak megfelelő biztosítékokért, amennyiben hitelt érdemlően be tudják mutatni, hogy a jegyzett tőke leszállítása miatt követeléseik kielégítése veszélyben van, és azt, hogy nem szereztek kellő biztosítékokat a társaságtól.”

9. A következő, 39a és 39b cikkek kerülnek be:

„39a cikk

1. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a jegyzett társaság jegyzett tőkéjének legalább 90 %-ával rendelkező – a továbbiakban „többségi részvényesként említett – részvényes kötelezhesse a fennmaradó részvények összes – a továbbiakban „kisebbségi részvényesekként” említett – birtokosát, hogy azokat a részvényeket eladják neki, valós áron.A tagállamok azonban magasabb küszöböt is megállapíthatnak, feltéve, hogy az nem haladja meg a társaság jegyzett tőkéjének 95 %-át.Egy társaság akkor tekinthető jegyzett társaságnak ennek a rendelkezésnek az értelmében, ha részvényei a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14) pontjában meghatározott szabályozott piacon forognak.

2. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy meg lehessen állapítani a küszöbérték elérésének pillanatát.

3. Amikor a társaság egynél több részvényfajtát bocsát ki, a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a kisebbségi részvényestől az eladás megkövetelésére való, az (1) bekezdésben előírt jog csak arra részvényfajtára vonatkozzon, amelyben az abban a bekezdésben említett küszöbértéket elérték.

4. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy minden érintett kisebbségi részvényes kérhesse a valós ár felbecsülését.Annak felbecsülését, hogy az ár valós-e, független közigazgatási vagy igazságügyi hatóságnak, vagy az ilyen hatóság által kinevezett vagy jóváhagyott független szakértőnek kell elvégeznie. Az ilyen szakértők lehetnek természetes személyek, valamint jogi személyek és társaságok vagy cégek, az egyes tagállamok törvényei szerint. Az ilyen felbecsülés iránti kérést három hónapon belül teljesíteni kell azt követően, hogy a kisebbségi részvényest az eladásra felszólították, és az árat az 1. bekezdésnek megfelelően bejelentették.

5. Ez a cikk nem sérelmes a 2004/25/EK* irányelv 15. cikkére.*HL L 1942 2004.4.30., 12. o.

39b. cikk

1. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a jegyzett társaság kisebbségi részvényesei megkövetelhessék, együttesen vagy egyénileg, a többségi részvényestől, hogy megvegye tőlük az abban a társaságban lévő részvényeiket, valós áron.

2. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy azokban az esetekben, amikor nincs megállapodás a valós árról az 1. bekezdésben említett tranzakció majdani felei között, az árat egy független közigazgatási vagy igazságügyi hatóságnak, vagy az ilyen hatóság által kinevezett vagy jóváhagyott független szakértőnek kell megvizsgálnia. Az ilyen szakértők lehetnek természetes személyek, valamint jogi személyek és társaságok vagy cégek, az egyes tagállamok törvényei szerint.

3. A 39a. cikk (1) bekezdésének második és harmadik mondatát, (2) és (3) bekezdéseit mutatis mutandis kell alkalmazni.

4. A tagállamoknak gondoskodniuk a megfelelő eljárásról, amely valamennyi kisebbségi részvényes számára garantálja a tisztességes bánásmódot.

5. Ez a cikk nem sérelmes a 2004/25/EK* irányelv 16. cikkére.

10. A 41. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő lép:

„1. A tagállamok eltérhetnek a 19. cikk (1) bekezdésétől, a 19. cikk (1) bekezdésének a) pontjától és a 25., 26. és 29. cikkektől, amennyiben az ilyen eltérések szükségesek a munkavállalók, vagy a nemzeti jogban meghatározott személyek csoportjai által a vállalkozás tőkéjében való részvétel serkentését szolgáló rendelkezések elfogadásához vagy alkalmazásához.”

2. cikk

1. A tagállamoknak azokat a törvényeket, rendeleteket és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek az ennek az irányelvnek való megfeleléshez szükségesek, legkésőbb 2006. december 31-ig hatályba kell léptetniük. Haladéktalanul közölniük kell a Bizottsággal a jelzett rendelkezések szövegét, valamint a jelzett rendelkezések és ezen irányelv megfelelési táblázatát.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

2. A tagállamoknak közölniük kell a Bizottsággal a nemzeti jog azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által érintett területen elfogadnak.

3. cikk

Ez a rendelet az Európai Uni ó Hivatalos Lapjá ban történt kihirdetése utáni huszadik napon lép hatályba.

Article4

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben,

Az Európai Parlament részéről A Tanács részéről

Elnök Elnök

1. melléklet: Előzetes hatáselemzési nyilatkozat

1. PROBLÉMAFELVETÉS

Írja le azt a problémát, amellyel a szabályozásnak/ javaslatnak foglalkoznia kell:

Szükségtelenül nehézkes eljárásokat követelnek meg egyes, a nyilvános részvénytársaságok számára a tőkeképzéshez és -változtatáshoz rendelkezésére álló eszközök.

Jelezze, melyek a problémához kapcsolódó, potenciálisan tarthatatlan tendenciák!

- Közgazdasági szempontból: Túl kicsi a rugalmasság és túl nagyok a költségek az olyan vállalatok számára, amelyeknek finanszírozási okokból gyorsan kell reagálniuk a tőkepiaci fejleményekre

- Társadalmi szempontból: nincs adat

- Környezetvédelmi szempontból: nincs adat

Jelezze a potenciális összeegyeztethetetlenséget a három dimenzió között vagy más szabályozásokkal nincs adat

2. A JAVASLAT CÉLKITűZÉSE

Mi az átfogó szabályozási célkitűzés a várható hatások szempontjából? Költség- és időmegtakarítás a társaságok számára, amelyek bizonyos, a tőkével kapcsolatos intézkedésekhez folyamodnak

3. SZABÁLYOZÁSI OPCIÓK

Mi a javasolt alapvető megközelítési mód a célkitűzés elérésére? Egy mérsékelten deregulációs megközelítés.

Milyen szabályozási eszközök megfontolására került sor? A jelenlegi, 2. társasági jogi irányelv módosítása.

Milyen módon veszik figyelembe a beazonosított opciók a szubszidiaritás és az arányosság elveit? Abban, hogy szigorúan magának a 2. irányelvnek az egyszerűsítésére korlátozódnak, amely a társasági jog összehangolásának fő eszköze az Európai Unióban.

Melyik az az opció, amely a jelenlegi, korai szakaszban kizárható? A 2. irányelv tőkemegőrzési rendszerének megváltoztatása, ami összeegyeztethetetlen lenne a kisebbségi részvényesek és a hitelezők védelmének célkitűzésével ebben az irányelvben.

4. HATÁSOK – POZITÍVAK ÉS NEGATÍVAK

Előzetesen kérjük, jelezze, melyek a várható pozitív és negatív hatásai a kiválasztott opcióknak, különösen a közgazdasági, a társadalmi és a környezetvédelmi következmények szempontjából? Pozitív: Csökkenti a nyilvános részvénytársaságok költségeit és adminisztrációs terheit, könnyített eljárások bevezetésével a tranzakciók fent említett kategóriái esetében.

Negatív: nem ismert

Kérjük, jelezze, ki lesz érintett és melyek a lehetséges súlyos következmények egy bizonyos társadalmi csoportra, gazdasági ágazatra vagy régióra (az EU-n belül és azon kívül) rövid távon; közép és hosszabb távon? nincs adat

[1] A biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a nyilvános részvénytársaságok alapításának, valamint ezek tőkéje megőrzésének és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének második bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1976. december 13-i második tanácsi irányelv (77/91/EGK), HL L 26, 1977.1.31., 1. o., ahogyan a legutóbb a 2003. évi Csatlakozási Okmány módosította (HL L 236, 46. kötet, 2003.9.23.).

[2] Bizottsági dokumentum COM(2003) 284 végleges.

[3] A Társasági Jog SLIM Munkacsoport ajánlásai az első és a második társasági jogi irányelvek egyszerűsítéséről 1999. szeptember.

[4] A Bizottság jelentése az Európai Parlament és a Tanács számára – A SLIM negyedik fázisának eredményei, 2000. február 4., (COM(2000) 56).

[5] Ld. Bizottsági dokumentum COM(2003) 284 végleges.

[6] COM(2003) 71; valamint az ahhoz fűzött első és második haladási jelentés: COM(2003) 623 ésCOM(2004) 432

[7] COM(2002) 278

[8] Bizottsági dokumentum COM(2003) 284 végleges.

[9] HL C […]., […], […]. o.

[10] HL C […]., […], […]. o.

[11] HL C […]., […], […]. o.

[12] HL L 26, 1977.1.31., 1. o ahogyan a legutóbb a 2003. évi Csatlakozási Okmány módosította.

[13] COM(2003) 284 végleges.

[14] HL L 142, 2004.4.30., 12. o.

[15] HL L 96, 2003.4.12., 16. o.

[16] HL L 162, 2004.4.30., 70. o.

[17] HL L 336, 2003.12.23., 33. o.