EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2015.5.13. COM(2015) 250 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE 2015. évi európai szemeszter: országspecifikus ajánlások



1.Bevezetés Európába visszatér a növekedés, miközben az európai gazdaságokat egyszerre több kedvező tényező is segíti. Az olajárak viszonylag alacsonyak, a globális növekedés stabil, az euró leértékelődött, és a növekedést az uniós gazdaságpolitikák is támogatják. A Bizottság legutóbbi, 2015. május 5-én közzétett gazdasági előrejelzése szerint az EU egészét tekintve 2015-ben 1,8 %-kal (az euróövezetben 1,5 %-kal) nő majd a GDP, míg 2016-ban 2,1 %-ra (az euróövezetben 1,9 %-ra) gyorsul a növekedés. Ezek a kedvező fejlemények azonban jórészt rövid távon fejtik ki hatásukat. A válság és a válságot megelőző alacsony hosszabb távú növekedési trendek következtében az EU továbbra is mélyebben fekvő problémákkal küzd. Miközben a munkaerő-piaci helyzet nem utolsósorban az utóbbi években több tagállam által is bevezetett reformok hatására fokozatosan javul, a munkanélküliség még mindig elfogadhatatlanul magas (9,6 %). Egyre több a szegény és a társadalom peremére szoruló ember. Az államadósság, valamint a magánszektor adósságának magas szintje továbbra is fékezi a beruházásokat és a növekedést, miközben ez utóbbi és az infláció tartósan alacsony. Egyes tagállamokban magas – és még mindig emelkedik – a nemteljesítő bankhitelek aránya. A hiányzó beruházások, amelyeknek az elmúlt hat évben felhalmozott összege több mint 300 milliárd EUR-ra becsülhető, rövid távon visszafogták a belső kereslet növekedését, közép- és hosszú távon pedig negatívan hatnak a potenciális növekedésre. A termelékenységnövekedés lassulását sem sikerült eddig visszafordítani, a népesség elöregedésének pedig komoly hatása lesz a munkaerő-állomány alakulására. Határozottabb erőfeszítésekre van szükség e hiányosságok felszámolására és a rövid távon túl is fenntartható markáns és kiegyensúlyozott fellendülés megalapozására. Hivatalba lépése óta ez a Bizottság célirányos és ambiciózus gazdasági és társadalmi programot vázolt fel, az európai szemeszter folyamatát pedig a legfontosabb prioritásokra történő összpontosítás érdekében ésszerűsítette. A 2015. évi éves növekedési jelentésében a Bizottság három egymással összefüggő prioritást jelölt meg az uniós szintű gazdaságpolitika számára: a beruházások összehangolt élénkítését, a szerkezeti reformok iránti megújuló elkötelezettséget és a költségvetési felelősség biztosítását. A 2015. évi országspecifikus ajánlásokat és az új euróövezeti ajánlást e prioritások mentén állítottuk össze, azt a célt szem előtt tartva, hogy azok a fellendülést fenntarthatóvá tevő, az átmeneti „hátszél” megszűnését követően is lendületes növekedést biztosító katalizátorokra összpontosítsanak. Ennek megfelelően az ajánlások középpontjában az alábbiak állnak: A jövőbeli növekedés fenntarthatóságát elősegítő beruházások. Ez szükségessé teszi a beruházási projektek útjában álló finanszírozási és beindítási akadályok felszámolását és az európai beruházási terv gyors végrehajtását. A termelékenység, a versenyképesség és a beruházások növeléséhez hozzájáruló, ambiciózus termék-, szolgáltatás- és munkaerő-piaci szerkezeti reformok. A munkahelyteremtés és a növekedés elősegítése révén ezek a reformok hozzájárulnak ahhoz, hogy a fellendülés eredményeit mind többen élvezhessék. A pénzügyi piacok működését érintő reformok támogatni fogják a gazdasági egyensúly tartós helyreállítását, megkönnyítik a beruházások finanszírozását, és csillapítják a hitelintézeti, állami és magánszférában végbemenő hitelállomány-leépítés kedvezőtlen hatásait. A rövid távú stabilizáció és a hosszú távú fenntarthatóság egyensúlyának megteremtése.

Jóllehet a jelenlegi semleges euróövezeti költségvetési irányvonal nagyjából megfelelőnek tekinthető, a magas hiánnyal vagy adósságállománnyal rendelkező tagállamoknak további erőfeszítéseket kell tenniük a költségvetés fenntarthatósága érdekében, míg a nagyobb fiskális mozgástérrel rendelkező tagállamokban intézkedéseket kell hozni a termelő beruházások előmozdítására. Az államháztartás belső szerkezetét érintő változásoknak a növekedés támogatását kell szolgálniuk. A foglalkoztatáspolitika és a szociális védelem megerősítése a polgárok egész életen át tartó gazdasági aktivitásának biztosítása, támogatása és védelme, valamint az erősebb társadalmi kohézió – mint a fenntartható gazdasági tevékenység kulcselemei – biztosítása céljából. 2.Új megközelítés: egyszerűsített európai szemeszter A Bizottság több változást is eszközölt a 2015. évi európai szemeszter lebonyolítása tekintetében. Ezek célja, hogy az egyes tagállamokban végrehajtandó intézkedéseket a legfontosabb cselekvési területekre összpontosítsák, előmozdítsák az ajánlások megfelelőbb végrehajtását és a szociális partnerek, az érdekelt felek, valamint a nemzeti intézmények felelősségvállalásának növelését. A módosítások egyebek mellett a következők: Az éves növekedési jelentés prioritásainak előtérbe helyezése. A Bizottság országspecifikus és euróövezeti elemzéseinek a megelőző évek gyakorlatához képest három hónappal korábban történő közzététele annak érdekében, hogy a legfontosabb kérdéseket még az elemzésből levont következtetések megfogalmazása előtt meg lehessen vitatni. Azon tagállamok esetében, amelyek vonatkozásában a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás részletes vizsgálatot tett szükségessé, ezeket az elemzéseket a Bizottság egyetlen országjelentésbe integrálta. Intenzívebb politikai szintű kapcsolattartás és elmélyültebb eszmecsere a Bizottság tagjai, a tagállami hatóságok és a szociális partnerek között a korábbi ajánlások végrehajtásáról és a jövőbeli ajánlások tárgyát képező esetleges területekről. Ezeket a változásokat az érintettek alapvetően támogatták. A tagállamok mindenekelőtt azt üdvözölték, hogy a szemeszter csupán korlátozott számú prioritásra és kihívásra fókuszál majd. Nagyra értékelték az integrált országelemzés korai előterjesztését, és a Bizottság megállapításairól folytatott részletesebb párbeszéd lehetőségét. Az eurócsoport áprilisban áttekintette az euróövezet előtt álló kihívásokat, és általános egyetértésének adott hangot a bizottsági jelentésben foglaltakkal kapcsolatban. Az Európai Parlament három saját kezdeményezésű jelentést fogadott el az európai szemeszterről. Ezek a következők voltak: az 2015. évi éves növekedési jelentésről szóló jelentés, a 2015. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló jelentés és az európai szemeszteren belül az egységes piac irányításáról szóló jelentés. Emellett az Európai Parlament európai parlamenti hetet szervezett Brüsszelben, amelynek keretében az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek tagjai közösen vitattak meg gazdasági, szociális és költségvetési kérdéseket. A szociális partnerek nemzeti és uniós szinten, többek között a foglalkoztatás, növekedés és beruházások témájában 2015. március 9-én rendezett háromoldalú szociális csúcstalálkozón is eszmét cseréltek a tagállamok gazdasági helyzetével kapcsolatban az országjelentésekben előterjesztett elemzésről. A 2015. évi országspecifikus ajánlásokban a Bizottság tovább folytatja az ésszerűsítés folyamatát. Az ajánlások száma jelentősen csökkent annak érdekében, hogy az ajánlások a tagállamok által rövid távon kezelendő makrogazdasági és szociális vonatkozású kulcskérdésekre összpontosítsanak.

3.Új fókusz A 2015. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elemezte a tavalyi országspecifikus ajánlások tagállami végrehajtása terén elért teljesítményt, és 2015. évi ajánlásaiban a tartós fellendülés megalapozása szempontjából kulcsfontosságú területekre koncentrált. Amint az az országjelentésekből is kiderül, összességében minden tagállam haladást ért el a 2014–2015-re vonatkozó országspecifikus ajánlásokban azonosított problémák kezelése terén (lásd a mellékletben található táblázatot). A nemzeti reformprogramok a konvergenciaprogramokkal és a stabilitási programokkal együtt azonban a jövőt illetően a tagállamok eltérő mértékű reformelkötelezettségéről tanúskodnak. Egyes területeken bíztató előrehaladást tapasztalhatunk, ugyanakkor nyugtalanító, hogy a beruházások élénkülését akadályozó fontos más területeken – például a termék- és szolgáltatáspiacok verseny előtti megnyitását és a szabályozási kereteket illetően – nincs vagy alig látható előrelépés. A strukturális reformok strukturális szűk keresztmetszeteket hivatottak orvosolni. Mint ilyenek, jellemzően közép- és hosszú távon élénkítik a potenciális növekedést és a foglalkoztatást. Emellett azonban rövid távon növelik a bizalmat és a hitelességet, ami a beruházási döntések esetében különösen fontos. Ez azt jelenti, hogy a strukturális reformok a hosszú távú hatásokat megelőzően már rövid távon is növelhetik a keresletet. Fókuszban a kiemelt területek A 2015. évi növekedési jelentés, a riasztási mechanizmus keretében készült jelentés, az országjelentések és az ezeket követő gazdasági előrejelzés azt mutatják, hogy számos makrogazdasági egyensúlyhiány kiigazítása folyamatban van, egyes tagállamokban azonban továbbra is jelentősek a kockázatok. Ezek közé tartozik az állami és a magánszektor magas külső adósságállománya, még akkor is, ha a folyó fizetési mérlegek javulást mutatnak. Az exportpotenciál megerősítése több tagállamban sürgető feladat. Ugyanakkor más tagállamokban a rendelkezésre álló költségvetési lehetőségek ellenére is alig nőnek a beruházások. Továbbra is kihívást jelent a magas államadósság. A foglalkoztatás a vártnál viszonylag gyorsabban és erőteljesebben növekedett. Ez feltehetőleg a bérek fékezett ütemű emelkedésének és a közelmúltban végrehajtott munkaerő-piaci reformoknak tudható be. Némi időnek el kell telnie azonban ahhoz, hogy a bevezetett reformok teljes mértékben kifejthessék munkahelyteremtő hatásukat. Ez magyarázhatja, miért magas továbbra is a munkanélküliség, különösen a fiatalok és a tartósan munka nélkül lévők körében. A magasan ragadt munkanélküliség tartósítja a negatív szociális jelenségeket, és gyakran tehető felelőssé a szegénység és a társadalmi kirekesztés fokozódásáért. Az EU és a tagállamok felismerték a beruházások élénkítésének fontosságát. Az Európai Stratégiai Beruházási Alap létrehozását célzó bizottsági kezdeményezés pozitív visszhangra talált, és több tagállam (Németország, Franciaország, Spanyolország, Olaszország, Luxemburg, Lengyelország) jelezte, hogy számottevő hozzájárulásokkal támogatja az alapot. Ezzel egyidejűleg az Európai Beruházási Bank már ki is választotta azon projektek első csoportját, amelyek majd részesülhetnek az új beruházási terv alapján biztosított támogatásokból. A beruházások, a strukturális reformok és a fiskális felelősség közötti összefüggések megerősítésére irányuló tágabb tevékenysége részeként a Bizottság pontosította a Stabilitási és Növekedési Paktum által lehetővé tett rugalmasság értelmezését. Ennek keretében a Bizottság három, az alábbiakhoz kapcsolódó kérdést pontosított: i. beruházások, különösen az európai beruházási terv részeként létrejött új Európai Stratégiai Beruházási Alappal összefüggésben; ii. strukturális reformok; iii. konjunkturális körülmények. Ezeket az iránymutatásokat először a Stabilitási és Növekedési Paktum szabályainak való tagállami megfelelés 2015. évi értékelésekor alkalmazta a Bizottság. Az iránymutatások egyes esetekben történő alkalmazásáról a vonatkozó országjavaslatok nyújtanak részletesebb ismertetést. A makrogazdasági egyensúlyhiányok korrekciója Az országspecifikus ajánlások a 2015. évi éves növekedési jelentésben megállapított cselekvési prioritásokat tükrözik. Azon 16 tagállam vonatkozásában, amelyek esetében a Bizottság egyensúlyhiányokat azonosított, tükrözik emellett az egyensúlyhiányok korrekciójára irányuló külön kívánalmat is. Az egyensúlyhiányok alapvető okainak kezelése érdekében az országspecifikus ajánlások szélesebb kérdéskört fognak át, különösen a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiánnyal küzdő országok esetében. Horvátország és Franciaország esetében, ahol is eltökélt reform-erőfeszítésekre van szükség a túlzott egyensúlyhiány kezelésére, a Bizottság a két ország szakpolitikai kötelezettségvállalásainak elemzése nyomán arra a következtetésre jutott, hogy jelenleg nincs szükség a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás magasabb fokozatba kapcsolására. A túlzott egyensúlyhiánnyal küzdő öt tagállamban a Bizottság egyedi nyomon követést alkalmaz majd a reformok végrehajtásának ellenőrzésére.



1. szövegdoboz: A tagállamok helyzete a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás (MIP) vonatkozásában MIP-kategória Tagállamok 2015-ben* Nincs egyensúlyhiány Ausztria, Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Litvánia, Luxemburg, Lettország, Málta, Lengyelország, Szlovákia Egyensúlyhiány, amely szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesz szükségessé Belgium, Hollandia, Románia**, Finnország, Svédország, Egyesült Királyság Egyensúlyhiány, amely határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesz szükségessé Magyarország, Németország Egyensúlyhiány, amely határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesz szükségessé Írország, Spanyolország, Szlovénia Túlzott egyensúlyhiány, amely határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesz szükségessé Bulgária, Franciaország, Horvátország, Olaszország, Portugália Túlzott egyensúlyhiány, amely határozott szakpolitikai intézkedéseket követel, és szükségessé teszi a túlzottegyensúlyhiány-eljárás megindítását - * Ciprus és Görögország makrogazdasági kiigazítási program hatálya alá tartozik. ** Románia esetében elővigyázatossági pénzügyi támogatási program került elfogadásra. 4. A 2015. évi ajánlások fő célkitűzései A finanszírozást gátló akadályok felszámolása és a beruházások támogatása Az Európai Központi Bank legutóbbi hitelezési felmérése szerint a vállalati hitelezés feltételei 2015 első negyedévében tovább enyhültek, ami segítette a hitelezési aktivitás élénkülését. A hitelintézetek szerint a vállalati hitelezési standardok összességében mind a nagyvállalati hitelek, mind a kkv-hitelek vonatkozásában lazábbá váltak. Ennek ellenére a hitelezési standardok általánosságban még mindig szigorúbbak, mint a válság előtt. A vállalati hitelezési standardok különösen Olaszországban enyhültek nettó értelemben, míg Hollandiában a korábbi tendencia megfordult: szigorodóról enyhülőre váltott. A 2014. évi ajánlások nyomán számos tagállam hozott intézkedéseket a pénzügyi szektor sérülékenységének csökkentésére és a hitelezés normális szintjének helyreállítására. Az eredmények mindazonáltal vegyesek. Írországban, Portugáliában, Spanyolországban, Szlovéniában és az Egyesült Királyságban folytatódott a pénzügyi szektor szerkezetátalakítása és a normál reálgazdasági, ezen belül kkv-hitelezés helyreállítása.

Mai ajánlásaiban a Bizottság mindazonáltal számos fontos megmaradt kihívásra hívja fel a figyelmet. Bulgária esetében például el kell végezni a rendszerszintű, független eszközminőség-vizsgálatot és a bankrendszer banki szintről kiinduló stressztesztjét, illetve meg kell erősíteni a banki és nem banki pénzügyi szektor felügyeletét. Spanyolországban végig kell vinni a takarékpénztári reformot, valamint az állami tulajdonú takarékpénztárak szerkezetátalakítását és privatizációját. Horvátországban a nemteljesítő vállalati hitelek magas aránya, a devizaalapú lakáshitelek és egyes hitelintézetek gyenge kormányzási gyakorlata jelentette kihívások leküzdése érdekében bővíteni kell a pénzügyi szektor lehetőségeit a fellendüléshez való hozzájárulásra. Magyarországnak intézkedéseket kell hoznia a rendes reálgazdasági hitelezés helyreállítása érdekében, és meg kell szüntetnie a piaci alapú portfóliótisztítás akadályait, továbbá jelentősen csökkentenie kell a bankszektorban megnövelt állami tulajdonból fakadó függő kötelezettségekkel összefüggő kockázatokat. Írországban 2015 végére véglegesíteni kell a késedelmes lakáshitelek döntő többségére alkalmazandó átstrukturálási konstrukciókat, és meg kell erősíteni az ír központi bank által gyakorolt ellenőrzést. A bankok saját célkitűzéseikhez képest mutatott teljesítményének további értékelésével fenntarthatóvá kell tenni a problémás kkv-hitelek és a még meglévő kereskedelmiingatlan-hitelek átstrukturálására kialakított megoldásokat. Olaszországnak 2015 végéig kötelező erejű intézkedéseket kell hoznia a bankok vállalatirányításában még tapasztalható gyengeségek felszámolására, különös figyelemmel az alapítványok szerepére, és fel kell lépnie a nemteljesítő hitelek széles körű csökkentésének felgyorsítása érdekében. Máltán javítani kell a kis- és mikrovállalkozások finanszírozáshoz jutását. Portugáliának intézkedéseket kell hoznia a vállalati eladósodottság és a nemteljesítő vállalati hitelek arányának csökkentésére, valamint csökkentenie kell a társasági adózás eladósodást ösztönző elemeit. Szlovéniában konkrét célszámok megállapítása mellett csökkenteni kell a nemteljesítő hitelek szintjét, javítani kell a bankok hitelkockázat-ellenőrzési kapacitását és a kkv-k és mikrovállalkozások finanszírozáshoz jutását. Az üzleti környezet és a termelékenység javítása A válság jelentősen csökkentette az EU potenciális kibocsátásának növekedését, jóllehet az már jóval a válság előtt is lassuló pályán haladt. A válság óta elveszett kibocsátásnövekedés jó része strukturális okokra vezethető vissza. Következésképpen, ha fenntarthatóbb növekedési pályára kívánjuk állítani az európai gazdaságot, és el kívánjuk kerülni a tartós stagnálást, akkor először a strukturális akadályokat kell kezelni. Az Európai Bizottság beruházási terve, az új Európai Stratégiai Beruházási Alap és az európai strukturális és beruházási alapok várhatóan mind hozzájárulnak a beruházások élénkítéséhez az EU-ban. Ahhoz azonban, hogy hatásaikat maximálisan kifejthessék, a beruházási klíma javítására irányuló erőfeszítések részeként korszerűsíteni kell a szabályozási és adminisztratív környezetet. Az igazgatás és az igazságszolgáltatás hatékonysága, amely kulcsfontosságú a kisvállalkozások növekedésbarát üzleti környezetének kialakításában, továbbra is kihívást jelent. Több tagállamban sürgető szükség van az igazgatás hatékonyságának fokozására, a bírósági eljárások idejének csökkentésére, az igazságszolgáltatás függetlenségének, minőségének és hatékonyságának megerősítésére és a közbeszerzés rendszerének újragondolására. Bulgáriának például a beruházási környezet javítása céljából a nemzetközileg bevált módszerek és tapasztalatok alapján ki kell dolgoznia a fizetésképtelenség jogi keretének átfogó reformját, különös tekintettel a követelések fizetésképtelenséget megelőző és a bíróságon kívüli rendezésének mechanizmusaira. A Cseh Köztársaságban komoly késedelmet szenvedtek a korrupció felszámolása érdekében az elmúlt években tett erőfeszítések, és a közbeszerzés átláthatóságával kapcsolatos aggályok sem csillapodtak. Horvátországban javítani kell az igazságszolgáltatás, ezen belül különösen a kereskedelmi bíróságok hatékonyságát és minőségét. Olaszországban el kell fogadni és végre kell hajtani az intézményi keretek javítására és a közigazgatás korszerűsítésére irányuló törvényjavaslatokat, és biztosítani kell, hogy a polgári igazságszolgáltatás hatékonyságának javítását célzó reformok elősegítsék az eljárások lerövidítését. Erősebb összeférhetetlenségi és korrupcióellenes szabályok Lettországban ugyancsak javítanák az üzleti környezetet és a közszolgáltatások minőségét. Szlovákiában fokozni kell az infrastrukturális beruházásokat, egyszerűsíteni kell a földhasználati és építési engedélyezési eljárásokat, a közbeszerzések terén pedig fokozni kell a versenyt. Bár a korábbinál lassabb ütemben, de 2014-ben is tovább javult Szlovéniában a bíróságok hatékonysága, jóllehet továbbra is hosszú ideig tartanak az eljárások, és magas az ügyhátralék. Jó néhány tagállamban strukturális reformok ambiciózus végrehajtására van szükség a rugalmasabb és versenyképesebb termék- és szolgáltatáspiacok kialakításához. A 2015. évi éves növekedési jelentés mindenekelőtt az alábbi hat, európai szempontból lényeges akadályozó tényezőt emelte ki: i. aránytalan és indokolatlan engedélyezési követelmények, különösen a jogi forma és a részesedésre vonatkozó szabályok tekintetében; ii. nem egyértelmű nemzeti jogszabályok a határon átnyúló szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokra alkalmazandó szabályok tekintetében; iii. a kölcsönös elismerés hiánya; iv. nehézkes közigazgatási eljárások; v. a szakmákra vonatkozó szabályozások jelenleg folyamatban lévő kölcsönös értékelése terén, illetve a szabályozott szakmák reformjai tekintetében elért egyenlőtlen haladás; vi. az áruk szabad mozgását továbbra is hátráltató akadályok. Ezekre figyelemmel a 2015. évi országspecifikus ajánlások elő kívánják mozdítani a versenyellenes szabályozás további leépítését, a belépési korlátok csökkentését és a belföldi és határokon átnyúló verseny élénkítését. Például: Németországban, ahol az EU-tagállamok közül a legkevésbé versenybarát a szakmai szolgáltatások szabályozása; Dániában, ahol a belépési korlátok és a szabályozásból eredő terhek visszafogták a termelékenység növekedését a hazai piacot ellátó szolgáltatási ágazatokban, különösen az építőiparban és a kiskereskedelemben; Spanyolországban, ahol továbbra is számos akadály, például cégméretre vonatkozó előírás nehezíti a vállalkozások növekedését, és ahol továbbra is várat magára a szakmai szolgáltatások és szakmai egyesületek reformja; Franciaországban, ahol volna lehetőség a verseny növelésére a szolgáltatások – különösen a szakmai szolgáltatások, a kiskereskedelem és a hálózati iparágak – terén, és ahol a szabályozott szakmákra vonatkozó számos előírás és díj korlátozza a gazdasági tevékenységet; Horvátországban, ahol az üzleti környezetre jelentős intézményi hiányosságok vetnek árnyékot, köztük a szolgáltatókra vonatkozó túlzott korlátozások és számtalan adójellegű díj; Magyarországon, ahol nem törölték el a szolgáltató szektorba történő belépést akadályozó, az elmúlt években bevezetett korlátozásokat, sőt 2014-ben további korlátozásokat vezettek be, például a kiskereskedelmi létesítmények központi engedélyezését; Olaszországban, ahol továbbra is számos versenyellenes előírás akadályozza a termék- és szolgáltatáspiacok megfelelő működését. Jelentősek maradtak a korlátok a helyi közszolgáltatások, a repülőterek és kikötők, a jogi szolgáltatások, a bankok, a gyógyszertárak és az egészségügyi szolgáltatások területén.

Emellett a központosított közbeszerzés szélesebb körű használata ellenére súlyos hiányosságok hátráltatják a közbeszerzés működését, a helyi közszolgáltatások pedig védve maradtak a versenytől. A növekedést jobban támogató államháztartás kialakítása 2014-ben a legtöbb tagállamban sikerült a GDP 3 %-a alá csökkenteni a költségvetési hiányt. Az euróövezethez tartozó tagállamokban tovább csökkent a hiány – átlagosan 2,4 %-ra –, és 2015-től várhatóan az államadósság-ráta is csökkenni fog. Ez költségvetési mozgásteret biztosít több tagállam számára is, ami lehetőséget ad a szerkezeti reformok felgyorsítására. Ugyanakkor a magas államadóssággal és deficittel rendelkező országokban további konszolidációra van szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásainak való megfelelés érdekében, és meg kell erősíteni az államháztartás hatékonyságát, minőségét és növekedést ösztönző jellegét. Emellett több hosszú távú kérdés is figyelmet érdemel. Számos tagállam – többek között Olaszország, Spanyolország és Magyarország – megkezdte adórendszerének reformját, és intézkedéseket hozott az adómorál javítása érdekében. Bár sok tagállam elismeri, hogy fontos a munkát terhelő adók csökkentése és az adórendszer torzító hatásának megszüntetése, e téren lassú a fejlődés. Ezenfelül több hosszú távú kérdés megoldásra vár az egészségügyi ellátórendszer és a nyugdíjrendszer tekintetében, amelyek finanszírozása az államháztartás jelentős hányadát képviseli, és amelyek kulcsszerepet játszanak a nemzedékek közötti szociális igazságosság biztosításában. Számos tagállam hozott az egészségügy és a nyugdíjrendszer reformját szolgáló intézkedéseket. E területen a Bizottság Bulgária, a Cseh Köztársaság, Finnország, Franciaország, Horvátország, Lettország, Luxemburg, Málta, Románia, Szlovénia, Spanyolország és Lengyelország számára ajánlja további reformok végrehajtását. A túlzotthiány-eljárás alá tartozó tagállamok vonatkozásában a Bizottság Málta és Lengyelország esetében ajánlja most az eljárás megszüntetését. Ennek elfogadásával kilenc tagállam maradna a túlzotthiány-eljárás hatálya alatt a 2015. évi európai szemesztert követően, ami jelentős csökkenés 2011-hez képest, amikor 24 tagállam tartozott az eljárás alá. A Bizottság a 126. cikk (3) bekezdése alapján jelentést készített Finnországról, amelyben elemezte a Szerződésben foglalt adósság- és deficitkritérium Finnország általi megsértését, amely a túlzott hiány esetén követendő eljárás megindításához vezethet. A Bizottság továbbá azt ajánlja, hogy a Tanács határozatban állapítsa meg, hogy az Egyesült Királyság – mivel várhatóan nem tartja be a túlzott hiány megszüntetésére megállapított 2014–2015. évi határidőt – nem tett eredményes intézkedéseket a túlzotthiány-eljárás során, és nem teljesítette az ajánlott átlagos éves költségvetési kiigazítást. Ajánlja továbbá, hogy a Tanács a 126. cikk (7) bekezdése alapján bocsásson ki új ajánlást, 2016–2017-et jelölve meg új határidőként. Június 10-ét követően a Bizottság értékelni fogja, milyen intézkedésekkel válaszolt Franciaország a Tanács 2015. március 10-i ajánlására. Emellett a Bizottság a túlzotthiány-eljárás alá tartozó más tagállamokban is azonosított a túlzott hiány időben és fenntartható módon történő megszüntetésével kapcsolatos kockázatokat, és ezért további intézkedéseket lát szükségesnek. Ez a helyzet nevezetesen a 2016-os határidő miatt Horvátország és Spanyolország esetében, de a (gyorsan közelgő) 2015-ös határidő miatt Portugália esetében is. A Bizottság 2015. évi tavaszi előrejelzése alapján jelentős eltérés kockázata forog fenn Magyarország esetében 2015 vonatkozásában. Változatlan szakpolitikák mellett 2016-ban számos országban lehetnek jelentősebb vagy csekélyebb eltérések. A Bizottság ezen esetek mindegyikében további intézkedéseket lát szükségesnek. A Stabilitási és Növekedési Paktum által biztosított rugalmasságról szóló bizottsági közleményben ismertetett lehetőségeket több tagállam akár már 2016-ban is kihasználhatja. Amennyiben az Eurostat megerősíti a litván nyugdíjreform rendszerszintű jellegét, Litvánia alkalmazhatja a nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezést. Olaszország élhet a strukturális reformra vonatkozó rendelkezés nyújtotta lehetőségekkel, ha a kormány 2015-ben megteszi a szükséges intézkedéseket (a részleteket lásd az országspecifikus ajánlásban). A Bizottság figyelemmel fogja kísérni, miként reagál az olasz kormány az alkotmánybíróság 2015. április végén hozott, a nyugdíjakkal kapcsolatos döntésére, és ennek alapján dönt arról, szükséges lesz-e a későbbiekben az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentés benyújtására és a költségvetési célkitűzések ezt követő felülvizsgálatára.

A Stabilitási és Növekedési Paktumnak megfelelő további intézkedésekre vonatkozó útmutatásokat a Bizottság által előterjesztett egyes országspecifikus ajánlások tartalmazzák.



2. szövegdoboz: A tagállamok helyzete a Stabilitási és Növekedési Paktum vonatkozásában 2015. május 13-án Nincs folyamatban túlzotthiány-eljárás Ausztria, Belgium, Bulgária, Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Németország, Magyarország, Olaszország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Hollandia, Románia, Szlovákia, Svédország A túlzotthiány-eljárás megszüntetése Málta, Lengyelország Folyamatban van túlzotthiány-eljárás Új határidő: 2016–2017 Megfontolás alatt áll új túlzotthiány-eljárás megindítása Horvátország, Ciprus, Franciaország, Görögország, Írország, Portugália, Szlovénia, Spanyolország, Egyesült Királyság Finnország A foglalkoztatáspolitika és a szociális védelem megerősítése A 2015. évi éves növekedési jelentésben a Bizottság hangsúlyozta a munkaerőpiac élénkítésének és a magas munkanélküliség csökkentésének szükségességét. Ez elengedhetetlen a munkahelyteremtés fellendítéséhez és az olyan torzulások csökkentéséhez, mint a magas szintű szegmentáltság, a tartós munkanélküliség, az ifjúsági munkanélküliség és a készségkereslet és -kínálat közötti eltérés. A merev elbocsátási szabályok és a hosszas munkaügyi viták akadályozhatják a határozatlan idejű szerződések alapján történő új munkaerő-felvételt, korlátozzák a szakemberek mobilitását és a határozott időre szóló szerződések túlzott igénybevételére ösztönöznek. A munkát, különösen az alacsony keresetűek munkáját sújtó adók magas szintje visszafoghatja a munkahelyteremtést és a munkaerő-piaci részvétel ösztönzése ellen hat. A munkahelyteremtés előmozdításához a termelékenység változásait és az egyes iparágak és vállalatok közötti különbségeket tükröző reálbérekre van szükség. Ha figyelembe kívánjuk venni a versenyképesség és a termelékenység alakulásának eltérő ágazatközi és ágazaton belüli feltételeit, akkor lehetővé kell tenni a differenciált bérfejlesztést. Ezeket a megoldásokat a szociális partnerek részvételével, a nemzeti gyakorlat és hagyományok figyelembevételével kell kialakítani. Amennyiben a bérmegállapítási mechanizmusok eredményeként kialakuló bérek nincsenek összhangban a termelékenység szintjével és alakulásával, foglalkoztatási veszteségekhez és munkaerő-piaci szegmentációhoz vezethet, ha a munkaadók e mechanizmusok által nem szabályozott, alternatív foglalkoztatási formák felé fordulnak. A foglalkoztathatóság javításában kulcsszerep jut a hatékony és eredményes szakoktatási és -képzési programoknak, köztük a célzott felnőttképzésnek. Egyes tagállamokban az állami foglalkoztatási szolgálatok szerepét is módosítani kell, az aktív munkaerő-piaci eszközöknek pedig hatékonyabban kell szolgálniuk a munkaerőpiactól legtávolabb sodródott aktív korúak elhelyezkedését. A tartós munkanélküliség kezelése során a hatékony szociális támogatást a foglalkoztathatóság előmozdításával kell ötvözni. Az egyes tagállamokban elért fejlődést elismerve, és tekintettel a számos tagállamban tapasztalható súlyos munkaerő-piaci helyzetre, a Bizottság szükségét látja a munkaerő-piaci reformok továbbvitelének. Franciaországban a minimálbéren foglalkoztatottak munkaerőköltsége tagállami összehasonlításban továbbra is magas, és nem a versenyképességet és a munkahelyteremtést ösztönző irányba változik. Mindemellett az alacsony inflációs környezetben az automatikus minimálbér-indexálás a vásárlóerő megőrzéséhez szükségesnél nagyobb mértékű bérnövekedést eredményezhet. Az EU-n belül Lengyelországban a legmagasabb a határozott időre szóló munkaszerződéssel foglalkoztatottak aránya, miközben alacsony a határozottból a határozatlan időre szóló, azaz állandó munkaviszonyba átkerülők aránya, és a bérkülönbségek az EU-ban a legmagasabbak közé számítanak. A merev elbocsátási szabályok, a hosszadalmas igazságszolgáltatási eljárások és más terhek a munkaadókat a határozott idejű szerződések és az atipikus foglalkoztatási formák alkalmazása felé terelik. Ráadásul a munka törvénykönyve szerinti munkaviszony magasnak tartott költségei a polgári jogi szabályozás szerinti foglalkoztatás túlzott mértékéhez vezetnek (ami a munkaadók számára az alacsonyobb társadalombiztosítási költségek miatt előnyös), ám ez – különösen a fiatalkorú munkavállalók esetében – ronthatja a foglalkoztatás minőségét. Az európai szemeszter egyéb szakpolitikai célterületei A 2015. évi országspecifikus ajánlások összeállítása során alkalmazott, a rövid távon tagállami intézkedéseket igénylő legfontosabb makrogazdasági és szociális prioritásokat megállapító és azokat előtérbe állító új fókusz eredményeként az ajánlások száma jelentősen csökkent. Ez azonban nem jelenti azt, hogy a korábbi évek országspecifikus ajánlásaiban lefedett tágabb területek fontosságukat vesztették. A Bizottság ezeket továbbra is figyelemmel kíséri az országjelentésekben, és a jövőben is ösztönzi a tagállamokat, hogy nemzeti reformprogramjaikban holisztikus megközelítést alkalmazzanak. Az ide tartozó kérdések egy részének kezelésére más szakpolitikai folyamatokon (pl. az energiaunió, a digitális egységes piac, az egységes piachoz kapcsolódó ellenőrzési és végrehajtási mechanizmusok keretében, a környezetpolitika területén és az Európai Kutatási Térség és az Innovatív Unió nyomon követése keretében) és/vagy az Európai Parlament ágazati bizottságaival, a Tanács ágazati formációival és az érintett felekkel a szakpolitika végrehajtásáról folytatott megbeszéléseken keresztül kerül majd sor. Amennyiben az uniós jogot helytelenül hajtják végre a tagállamok, a Bizottság a szükséges megfelelés biztosítása érdekében ajánlások kibocsátása helyett a kötelezettségszegési eljárás eszközéhez fog nyúlni. Azokban az esetekben, amikor a Bizottság megállapítja, hogy megkezdődtek a reformok, ám hatásuk még nem értékelhető, nem bocsát ki idén új ajánlást, hanem jelzi, hogy a végrehajtást és az eredményeket is szoros figyelemmel kíséri majd annak felmérése érdekében, meghozták-e a reformok a kívánt hatást. 5. Következtetés Szűkebb fókusz, több idő és több lehetőség az érdemi kérdésekről a tények és az európai prioritások fényében folytatott eszmecserére: a Bizottság véleménye szerint ez a kulcsa egy hatékonyabb és egyszerűbb európai szemeszter kialakításának nemzeti és európai szinten egyaránt. Az európai szemeszter egyszerűsítése együtt jár a politikai felelősségvállalás és az elszámoltathatóság növelésével, és célja az országspecifikus ajánlások végrehajtásának javítása. A tagállamok európai kormányzásról alkotott véleménye alapján kialakított új megközelítés arra hivatott, hogy a reformok előmozdítása révén azok pozitív hatásait érezhetővé tegye a vállalkozások és a polgárok számára. A Bizottság felhívja a Tanácsot, hogy támogassa a 2015–2016. évi országspecifikus ajánlások tekintetében javasolt megközelítést, a tagállamokat pedig felhívja, hogy az ajánlásokat szigorúan hajtsák végre. Az éves prioritásokat egy megújított hosszú távú gazdasági stratégia összefüggésében kell meghatározni. E célból a Bizottság megkezdte az Európa 2020 stratégia félidős felülvizsgálatát, amelyet még az év vége előtt elő kíván terjeszteni. A Bizottság emellett folytatja a gazdasági és monetáris unió elmélyítése terén megkezdett munkát, ideértve a gazdasági kormányzás keretrendszerének felülvizsgálatát.