P6_TA(2006)0056

Az emberi jogi és demokráciazáradék az EU megállapodásaiban

Az Európai Parlament állásfoglalása az Európai Unió megállapodásaiban szereplő emberi jogi és demokráciazáradékról (2005/2057(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 3., 6., 11. és 19. cikkére és az EK-Szerződés 177., 300. és 310. cikkére,

- tekintettel az emberi jogokkal és demokratizálódással kapcsolatos európai uniós fellépések földközi-tengeri partnerekkel való újbóli megerősítéséről szóló, 2004. február 12-i állásfoglalására [1],

- tekintettel az Európai Uniónak az emberi jogok és a demokratizálódás ügyének harmadik országokban történő előmozdításában betöltött szerepéről szóló, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett bizottsági közleménnyel (COM(2001)0252) kapcsolatos 2002. április 25-i állásfoglalására [2],

- tekintettel a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartásának a Közösség és harmadik országok között létrejövő megállapodásokba való beemeléséről szóló bizottsági közleményről (COM(1995)0216) szóló, 1996. szeptember 20-i állásfoglalására [3],

- tekintettel az emberi jogok globális helyzetéről szóló korábbi, 2005. április 28-i [4], 2004. április 22-i [5], 2003. szeptember 4-i [6], 2002. április 25-i [7], 2001. július 5-i [8], 2000. március 16-i [9], 1998. december 17-i [10], 1996. december 12-i [11], 1995. április 26-i [12], 1993. március 12-i [13], 1991. szeptember 12-i [14], 1989. január 18-i [15], 1987. március 12-i [16], 1985. október 22-i [17], 1984. május 22-i [18] és 1983. május 17-i állásfoglalásaira [19],

- tekintettel az afrikai, karibi és csendes-óceáni országok (AKCS) és az Európai Unió között 2000. június 23-án Cotonou-ban aláírt [20] és 2005. június 25-én Luxembourgban módosított [21] partnerségi megállapodásra (Cotonou-i Megállapodás),

- tekintettel az Európai Unió Nizzában, 2000. december 7-én kihirdetett alapjogi chartájára [22],

- tekintettel az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatra (COM(2005)0280),

- tekintettel az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatára (1948) és az ENSZ egyéb emberi jogi okmányaira, nevezetesen a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára (1966), a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára (1966), a faji megkülönböztetés minden formájának megszüntetéséről szóló egyezményre (1965), a nőkkel szemben alkalmazott hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszöböléséről szóló egyezményre (1979), a kínzás és az embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmód elleni egyezményre (1984), a gyermek jogairól szóló egyezményre (1989), és a Nemzetközi Emberi Jogi Konferencia bécsi nyilatkozatára és akcióprogramjára (1993) és az ENSZ nyilatkozatára az egyének, csoportok és társadalmi szervek jogairól és kötelezettségeiről az egyetemesen elismert emberi jogok és alapjogok előmozdítása és védelme terén (1998),

- tekintettel a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) égisze alatt megfogalmazott egyezményekre,

- tekintettel a multinacionális vállalatok és egyéb üzleti vállalkozások emberi jogi felelősségéről szóló 2003. évi ENSZ normákra, amelyek e normákat az üzleti vállalkozások konkrét emberi jogi felelősségi köréhez viszonyítják,

- tekintettel az Európai Unió és harmadik országok között létrejött valamennyi megállapodásra,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére, valamint a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság és a Fejlesztési Bizottság véleményére (A6-0004/2006),

A. mivel fenn kell tartani és elő kell segíteni az emberi jogok egyetemességét, egyéni jellegét és oszthatatlanságát, ideértve nemcsak a politikai és polgári jogokat, hanem a gazdasági, szociális és kulturális jogokat is, és mivel az Európai Uniónak ennek érdekében továbbra is hatékony eszközöket kell létrehoznia;

B. mivel a demokrácia és a jogállamiság megteremtése és megszilárdítása, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságjogok tiszteletben tartása a közös kül- és biztonságpolitika általános célját alkotja, és szerves részét képezi az Európai Unió külpolitikájának;

C. mivel az emberi jogok és a demokrácia tiszteletben tartásának - mint az EU külkapcsolati politikái alapvető céljainak - előmozdítására irányuló törekvések meghiúsulnak, ha lényegi alapelvei nem kapnak megfelelő prioritást a biztonsággal kapcsolatos, gazdasági és politikai érdekek tekintetében;

D. hangsúlyozva, hogy az Európai Uniónak képesnek kell lennie gyorsan és hatékonyan reagálni az emberi jogok és a demokratikus alapelvek súlyos és ismétlődő megsértésére, illetve azt, hogy ez több ízben nem valósult meg, tekintet nélkül a harmadik országok emberi jogi és demokratikus helyzetének objektív értékeléseire,

E. mivel az emberi jogi és demokráciazáradék kötelező jellegének az alapvető jogok elősegítésére irányuló európai politika fontos eszközévé kellene tennie a záradékot, és mivel 10 évvel első megfogalmazása után eljött a végrehajtás és a továbbfejlesztési lehetőségek értékelésének ideje;

F. mivel a záradékot immár több mint 50 megállapodásba foglalták bele, és több mint 120 országra vonatkozik; továbbá, mivel a záradék az EU-nak nem az egyetlen eszköze az alapvető jogok elősegítésére, és mivel az Európai Unió teljes külpolitikájának politikai, gazdasági és kereskedelmi tekintetben az alapvető demokratikus jogok elősegítésén kell alapulnia;

G. hangsúlyozva ebben az összefüggésben Cotonou-i Megállapodás jelentőségét, amely megerősíti az Európai Közösség által beiktatott emberi jogi és demokráciazáradékot, mint a harmadik országokkal létrejött összes megállapodásának "nélkülözhetetlen elemét", és amely napjainkban immár az emberi jogok, a demokratikus alapelvek és a jogállamiság tiszteletén, illetve a felelősségteljes kormányzáson és a közügyek helyes irányításán alapul,

H. mivel az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés az AKCS és az EU parlamenti képviselői közötti párbeszéd egyedi fóruma, különösen az emberi jogok és a demokrácia kérdéseiben;

I. mivel a fejlődő országokkal kötött számos megállapodás és ágazati - például textilipari, mezőgazdasági és halászati - megállapodás továbbra sem tartalmazza ezt a záradékot;

J. mivel az emberi jogoknak fontos elemét kell képezniük a Bizottság Tanácstól kapott felhatalmazásának a külső megállapodások megtárgyalására, és mivel az e tárgyalási felhatalmazás meghatározására vonatkozó eljárásnak áttekinthetőbbnek kell lennie;

K. mivel az egyes megállapodások hatálybalépéséhez az Európai Parlament hozzájárulása szükséges, jóllehet az egyeztetés kezdeményezése vagy adott megállapodás részleges felfüggesztése esetére ez nem vonatkozik, és mivel ez csökkenti politikai és intézményi szerepét;

L. hangsúlyozva, hogy a civil társadalom és az emberi jogokkal foglalkozó nem kormányzati szervezetek nemzetközi hálózata nagyban hozzájárulhat az EU és harmadik országok közötti megállapodások emberi jogi és demokráciazáradékainak megfogalmazásához, végrehajtásához és értékeléséhez;

M. meggyőződve arról, hogy az Európai Uniónak új eljárásokat és feltételeket kell megfogalmaznia az emberi jogi és demokráciazáradék alkalmazásához, amelyeknek az országokra és fejlettségi szintjükre vonatkozó megkülönböztetés nélkül kell érvényesülniük;

N. mivel az emberi jogi és demokráciazáradék mind az Európai Unióra, mind az adott harmadik országra vonatkozik, de mivel a záradék kölcsönös jellegét még nem használták ki teljes mértékben;

O. megismételve, hogy mindazonáltal a szükségállapotban nyújtott humanitárius segélyt továbbra is ki kell vonni az emberi jogi és demokráciazáradék bármelyik esetlegesen "kedvezőtlen" alkalmazása alól a népek közti szolidaritás alapelvének nevében,

1. üdvözli az Európai Közösség azon általános gyakorlatát, hogy az emberi jogi és demokráciazáradékot - az úgynevezett "alapvető elemeket" és "végrehajtás elmulasztására" vonatkozó záradékokat - 1992 óta nemzetközi megállapodásaiba foglalja;

2. sürgeti egyrészt az átláthatóság mértékének növelését az emberi jogi és demokráciazáradék végrehajtása során, amely az EU külpolitikájának egyik alappillére, másrészt az Európai Parlament nagyobb fokú bevonását; rámutat, hogy a szankciókat magára a jogsértésre vonatkoztatva lehet kiszabni, nem pedig arra vonatkoztatva, hogy mely országokban volt tapasztalható az emberi jogok megsértése;

3. úgy véli, hogy az emberi jogi és demokráciazáradékot tartalmazó nemzetközi megállapodás harmadik országgal történő aláírásakor az Unió felelőssége annak biztosítása, hogy a szóban forgó harmadik ország a megállapodás aláírásakor a nemzetközi emberi jogi normákat tiszteletben tartsa;

4. hangsúlyozza, hogy a záradék érvényesülését többek között a megszövegezés általános jellege rontotta, mivel nem határoz meg részletes eljárást "kedvező" és "kedvezőtlen" beavatkozásokra az EU és harmadik országok közötti együttműködés keretében, így az emberi jogok általánosabb követelményeit a Tanács, illetve a tagállamok legsürgetőbb nemzeti szükségletei határozzák meg;

5. üdvözli ugyanakkor a Cotonou-i Megállapodás 9. és 96. cikkében foglalt emberi jogi és demokráciazáradékkal kapcsolatos kísérletet, amely egyes AKCS-országok esetében a gazdasági és kereskedelmi együttműködés ideiglenes felfüggesztését eredményezte az emberi jogok súlyos megsértése miatt, és ezáltal megerősítette az Európai Unió eltökéltségét és hitelességét; támogatja e kísérlet továbbvitelét és állandó részként az EU és harmadik országok között létrejövő megállapodásokba való beemelését;

6. hangsúlyozza, hogy a Cotonou-i Megállapodás ténylegesen kifejti az emberi jogi és demokráciazáradék politikai és jogi tartalmát, valamint hogy részletezi a kétoldalú együttműködés ideiglenes felfüggesztéséhez vezető egyeztetés és információcsere módját;

7. támogatja egy új "mintazáradék" megfogalmazását a "2. cikk" néven ismert rész jelenlegi szövegének javítása érdekében az európai emberi jogi politika egységesebb, hatékonyabb és átláthatóbb megközelítése céljából a harmadik országokkal kötött megállapodások vonatkozásában; a szövegnek a következő alapelveket kell figyelembe vennie:

a) a demokrácia, az emberi jogok, ideértve a kisebbségi jogokat, a jogállamiság és a felelősségteljes kormányzás elősegítése a többoldalú együttműködés alappillérét képezi, ami vonatkozik mind a fejlődő, mind az iparosodott országokkal kötött megállapodásokra;

b) e jogok jogszabályba foglalása tekintetében a feleknek különösen a már ratifikált nemzetközi kötelezettségeiket és vállalásaikat kell alapul venniük, továbbá egyértelművé kell tenni, hogy a feleknek eleget kell tenniük a megállapodás "alapvető elemeit" képező normáknak; konkrétan, a feleknek vállalniuk kell, hogy elősegítik az Egyesült Nemzetek 1948-ban elfogadott, Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatában, a polgári és politikai jogokról, valamint a gazdasági, szociális és kulturális jogokról szóló két ENSZ egyezségokmányban, valamint a nemzetközileg elismert ENSZ egyezményekben és a ius cogens jogi normáiban meghatározott alapvető jogokat;

rámutat, hogy az Európai Uniótól a harmadik országokkal való kapcsolataiban, valamint a demokratikus elvek és az emberi jogok "emberi jogi és demokráciazáradékkal" való elősegítésének érdekében azt kérik, hogy fordítson különös figyelmet a nemek közötti egyenlőséget és a nők jogait előmozdító politikák megvalósítására, miközben meggyőződik arról, hogy a harmadik ország hatóságai prioritásként biztosítják az önkényes letartóztatás, kínzás és kivégzés tilalmának alapvető jogait, valamint azt, hogy állampolgárai pártatlan bíróságokhoz fordulhatnak;

rámutat, hogy az európai szerződéseknek megfelelően az EU harmadik országokkal való kapcsolataiban, valamint a demokratikus elvek és az emberi jogok "emberi jogi és demokráciazáradékkal" való elősegítésének érdekében azt is vállalja, hogy szembeszáll a nemi irányultságból eredő vagy a fogyatékkal elő személyekkel kapcsolatos bármilyen diszkriminációval;

c) a feleknek a rájuk nézve kötelező ENSZ-egyezményekhez és a szervezet szakosodott hivatalainak egyezményeihez kell fordulniuk az együttműködés által támogatott, az adott gazdasági ágazattal kapcsolatos jogok meghatározása során, különösen az ILO-hoz, amely az alapjogokat nemzetközileg elfogadott jogi okmányokba foglalta;

d) a záradéknak tartalmaznia kell a felek egyeztetési eljárásának leírását, különös tekintettel az alkalmazandó politikai és jogi mechanizmus részletes ismertetésére arra az esetre, ha az emberi jogok ismételt és/vagy módszeres megsértése alapján a nemzetközi jog megsértése miatt felmerül az igény a kétoldalú együttműködés megszakítására; a felfüggesztés nyilvánvalóan szélsőséges intézkedés az EU és a harmadik országok kapcsolataiban, ezért világos szankciórendszert kell kidolgozni az alternatív intézkedések érdekében, de az emberi jogokra vonatkozóan elfogadott, alapvetően pozitív szemléletnek nem szabad kizárnia azt a lehetőséget, hogy valamely együttműködés ideiglenesen felfüggeszthető az emberi jogi és demokráciazáradék megsértése esetén;

e) a záradék foglalja magában az együttműködési megállapodás átmeneti felfüggesztését lehetővé tevő mechanizmus részleteit, valamint egy "figyelmeztető mechanizmust" is az emberi jogi és demokráciazáradék megsértése esetére;

f) a záradéknak viszonosságon kell alapulnia, és így olyan jogalapot kell teremtenie, amely lehetővé teszi a felek számára a vitát és a közös cselekvést mind az Európai Unió, mind a harmadik ország területe tekintetében; olyan kétirányú eszköznek kell lennie, amely az Európai Uniót és a harmadik országot az emberi jogokkal és az alapvető szabadságokkal kapcsolatos politikájuk vonatkozásában elszámoltathatóvá teszi egymás számára;

8. sürgeti, hogy az emberi jogi és demokráciazáradékot terjesszék ki az Európai Unió és az (iparosodott és fejlődő) harmadik országok között létrejövő minden új megállapodásra, ideértve az ágazati megállapodásokat, illetve a kereskedelmi és műszaki vagy pénzügyi segélyeket, ahogy az AKCS-országok esetében is történt;

9. sürgeti az emberi jogi és demokráciazáradék pozitív vonatkozásainak kiterjesztését - ami együtt jár hatékony intézkedések meghozatalának szükségességével annak elősegítése érdekében, hogy az adott feleknél és a felek által érvényesülhessenek az emberi jogok -, azért hogy az emberi jogi és demokráciazáradékba kerüljön be magának az egyezménynek az emberi jogok meglétére gyakorolt hatásának értékelése és nyomon követése, valamint hogy a megállapodás valamennyi szempontjának végrehajtásakor alkalmazást nyerjen az emberi jogokra vonatkozó szemlélet;

10. hangsúlyozza, hogy a továbbiakban nem hajlandó hozzájárulni olyan új nemzetközi megállapodásokhoz, amelyek nem tartalmaznak emberi jogi és demokráciazáradékot;

11. úgy véli, hogy részt kell vennie a harmadik országokkal kötendő új megállapodások tárgyalási felhatalmazásának meghatározásában, és különösen politikai céljaik, illetve az emberi jogok támogatásának megfogalmazásában; ennek érdekében úgy véli, hogy a Bizottságnak és a Tanácsnak az illetékes parlamenti bizottságokon keresztül nagyobb mértékben kell bevonnia az Európai Parlamentet az EU és harmadik országok közötti megállapodásokkal kapcsolatos tárgyalási felhatalmazások meghatározásába; hangsúlyozza, hogy e tekintetben fejleszteni kell az intézményközi információcserét és hozzáférést kell biztosítani a Bizottság és a Tanács adatbázisához;

12. tekintettel arra, hogy a partnereknek hatékony mechanizmusra van szükségük az emberi jogok és a demokratikus alapelvek tiszteletben tartásának folyamatos figyelemmel kísérésére:

a) felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az emberi jogi kötelezettségek betartásának rendszeres értékelésének részeként indítsanak a strukturált párbeszédre vonatkozó eljárásokat; az emberi jogi kérdések rendszeres napirendi ponttá válását a Társulási Tanácsában e párbeszéd részének tekinti;

b) javasolja, hogy a Bizottság harmadik országbeli külső delegációinak vezetői játsszanak kitüntetett szerepet; felszólít arra, hogy a delegációk vezetőinek feladataként dolgozzanak ki "országonkénti többéves stratégiai dokumentumokat", és hogy az országos stratégiai dokumentumok nagyobb figyelmet szenteljenek az emberi jogok állapotának, határozzák meg a prioritásokat és nevezzék meg az EU által alkalmazható, az emberi jogi és demokráciazáradék betartatására és az alapvető jogok érvényesülésének javítására irányuló módszereket és eszközöket; sürgeti továbbá, hogy ezen stratégiák megfogalmazását rendszeresen vizsgálják felül, különösen az Európai Parlamenttel együtt, és vitassák meg az illetékes parlamenti delegációkban és a plenáris üléseken, különös tekintettel a végrehajtásukra; javasolja, hogy a Bizottság országos stratégiai dokumentumai és cselekvési tervei tartalmazzanak világos referenciaértékeket az emberi jogok előrehaladásának tekintetében, valamint olyan időkeretet, amelyen belül a változásokat meg kell valósítani;

c) ha valamely érintett kormány, az Európai Parlament vagy az érintett nemzeti parlamentek, illetve - az AKCS-országok esetében - az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés a kétoldalú megállapodás felfüggesztésén, illetve párbeszéd vagy egyéb hasonló intézkedés megtételén keresztül kéri az emberi jogi és demokráciazáradék alkalmazását, a Társulási Tanácsnak automatikusan fel kell vennie a kérést napirendi pontjai közé; megjegyzi, hogy az Európai Parlament már több ízben hivatalosan kifejtette ebbéli álláspontját, a Társulási Tanács mégis egyszerűen figyelmen kívül hagyta ezen kéréseket;

d) javasolja a Társulási Tanács és/vagy annak "Emberi Jogi Albizottsága", az Európai Parlament , megfelelő esetben az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés és a nem kormányzati szervezetek és/vagy független és demokratikus nem állami szereplők közötti "strukturált párbeszéd" létrehozását az Európai Unió megállapodásaiban szereplő emberi jogi és demokráciazáradékok megsértésének megvitatása érdekében, beleértve a záradék végrehajtásának hatékonyabbá tételére vonatkozó (mindenre kiterjedő) javaslatokat;

e) sajnálatosnak tartja, hogy az Európai Parlament nem részese a megállapodások megtárgyalásának kezdeményezésével vagy felfüggesztésével kapcsolatos döntéshozatalnak; ebből kifolyólag erőteljesen szorgalmazza, hogy ebben a tekintetben, valamint a kedvezőtlen intézkedéseket bevezető korábbi határozatokat felfüggesztése ("a felfüggesztés felfüggesztése") tekintetében a Bizottsággal és a Tanáccsal együtt a Parlament is váljon döntéshozóvá;

f) javasolja, hogy a Bizottság az emberi jogi albizottságokkal közösen készítsen éves jelentést a hatályban lévő nemzetközi megállapodásokban szereplő emberi jogi és demokráciazáradékok alkalmazásáról, amely megvitatásra kerül az Európai Parlamentben, és amely tartalmazza a Tanács által az adott évben kezdeményezett vagy elutasított minden egyes egyeztetési folyamat vagy egyéb megfelelő intézkedés eseti elemzését, továbbá amelyet részletes ajánlások, valamint a végrehajtott fellépés eredményességével és koherenciájával foglalkozó értékelés kísér;

13. rámutatva arra, hogy a Társulási Tanácsok általában az EU és harmadik országok kapcsolatait irányítják, a társulási megállapodások keretében olyan emberi jogi albizottságok általános létrehozását szorgalmazza, amelyek jogosultak:

a) ellenőrizni az emberi jogi és demokráciazáradék betartását, alkalmazását és végrehajtását;

b) konkrét pozitív intézkedési javaslatokat tenni a demokrácia és az emberi jogok helyzetének javítására; és

c) nyomon követni és értékelni az egyezmény végrehajtásának az alapvető jogok teljes érvényesülésére gyakorolt közvetett és közvetlen hatását az aláíró államokban, és konkrét ajánlásokat kidolgozni azzal kapcsolatban;

véleménye szerint ezen albizottságoknak rendszeresen (a Társulási Tanács minden ülésszaka alkalmával) kell ülésezniük, mégpedig parlamenti képviselők és a civil társadalmat képviselő szervezetek bevonásával; úgy véli ezzel kapcsolatban, hogy az emberi jogi albizottságok létrehozásának és megbízatásuk meghatározásának tekintetében a partnerországokkal szemben alkalmazandó, az egyes esetekre külön-külön meghatározott irányvonal nem a legmegfelelőbb megközelítés; ismételten hangsúlyozza, hogy az egyedi ügyekkel ezen albizottságokon belül kell foglalkozni;

14. szorgalmazza, hogy az Európai Parlament társuljon a Társulási Tanácsokkal és az emberi jogi albizottságokkal, és hogy az Európai Parlament parlamentközi küldöttségei játsszanak kiemelt szerepet ebben a vonatkozásban, továbbá hogy a napirendekben változatlanul legyenek előirányozva az ezen záradék megvitatását szolgáló látogatásaik;

15. hangsúlyozza, hogy az egyeztetési eljárás kezdeményezésének vagy a megfelelő intézkedések megtételének feltételei tárgyilagosak és átláthatóak kell, hogy legyenek;

16. hangsúlyozza, hogy egyetlen intézkedés sem oldható fel addig, amíg alkalmazásának oka meg nem szűnik, és felszólít további intézkedések bevezetésére, amennyiben a meglevő intézkedések számottevő idő után sem hoznak eredményt;

17. felismerve, hogy mivel a Tanács egyhangú határozata szükséges az egyeztetési eljárás kezdeményezéséhez, és ez megnehezítette a záradék alkalmazását, sürgeti az egyeztetési eljárás kezdeményezése ügyében az egyhangúság elvének eltörlését, és az Európai Parlament szerepét ilyen esetekben korlátozó EK-Szerződés 300. cikke (2) bekezdésének felülvizsgálatát;

18. rámutat arra, hogy fontos felhívni a közvélemény figyelmét arra, hogy az EU és harmadik országok közötti megállapodások előírják az emberi jogi és demokráciazáradékot;

19. úgy véli, hogy az olyan országok különleges esetében, amelyek az Unióval hosszú távon azonos alapvető értékeket és közös politikákat vallanak, mint például az "új szomszédsági politika" által érintett országok, mérlegelhető az "emberi jogi és demokráciazáradékon" túlmutató megállapodások megkötése a demokratikus elvek és emberi jogok előmozdításával foglalkozó közös intézmények révén, az Európa Tanács és/vagy egyéb regionális intézmények példájának megfelelően;

20. különös tekintettel az európai szomszédsági politika által érintett országokra, amelyekkel a társulási megállapodások révén az Európai Unió különösen szoros kapcsolatokat ápol, a záradéknak rendelkeznie kell arról, hogy ezen megállapodások aláírói kölcsönösen biztosítsák egymásnak az országgyűlési, illetve elnökválasztások megfigyelésére vonatkozó jogot; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az átláthatóság érdekében ösztönözze a szóban forgó országokat, hogy választásaik idejére engedjenek be nemzetközi megfigyelőket;

21. hangsúlyozza, hogy a választások demokratikusnak, szabadnak és igazságosnak minősítéséhez bizonyos előfeltételeknek - többek között a politikai és a polgári jogok tiszteletben tartása, a szólás- és információszabadság tiszteletben tartása, a médiához való egyenlő hozzáférés és a politikai pluralizmus tiszteletben tartása - teljesülniük kell annak érdekében, hogy valódi választási lehetőséget kínáljanak a választók számára;

22. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[1] HL C 97. E., 2004.4.22., 656. o.

[2] HL C 131. E., 2003.6.5., 147. o.

[3] HL C 320., 1996.10.28., 261. o.

[4] Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0150.

[5] HL C 104. E., 2004.4.30., 1048. o.

[6] HL C 76. E., 2004.3.25., 386. o.

[7] HL C 131. E., 2003.6.5., 138. o.

[8] HL C 65. E., 2002.3.14., 336. o.

[9] HL C 377., 2000.12.29., 336. o.

[10] HL C 98., 1999.4.9., 267. o.

[11] HL C 20., 1997.1.20., 161. o.

[12] HL C 126., 1995.5.22., 15. o.

[13] HL C 115., 1993.4.26., 214. o.

[14] HL C 267., 1991.10.14., 165. o.

[15] HL C 47., 1989.2.27., 61. o.

[16] HL C 99., 1987.4.13., 157. o.

[17] HL C 343., 1985.12.31., 29. o.

[18] HL C 172., 1984.7.2., 36. o.

[19] HL C 161., 1983.6.10., 58. o.

[20] HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

[21] HL L 287., 2005.10.28., 1. o.

[22] HL C 364., 2000.12.18., 1. o.

--------------------------------------------------