1.AZ EU NEMZETKÖZI KÖTELEZETTSÉGEINEK TELJESÍTÉSE

A 2050-es klímasemlegesség elérésére irányuló jövőkép meghatározása

2018 novemberében az Európai Bizottság bemutatta „Tiszta bolygót mindenkinek” elnevezésű stratégiai jövőképét. A stratégia bemutatja, hogy Európa hogyan tölthet be vezető szerepet a klímasemlegesség terén: a megvalósítható technológiai megoldásokba való befektetéssel, a polgárok szerepvállalásának elősegítésével, a kulcsfontosságú területeket – az iparpolitikát, a pénzügyeket és a kutatást – érintő intézkedések összehangolásával, valamint az igazságos átmenet érdekében a társadalmi méltányosság biztosításával. Az 1. ábra a 2050-es nulla nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás egyik megvalósítható pályáját mutatja be.

A Bizottság stratégiai megközelítése keretében felkérik valamennyi uniós intézményt, a nemzeti parlamenteket, az üzleti szférát, a nem kormányzati szervezeteket, a városokat és más közösségeket, valamint a polgárokat – és különösen a fiatalokat –, hogy tegyenek azért, hogy az EU továbbra is vezető szerepet tölthessen be az éghajlatváltozás elleni fellépés terén, cselekvésre ösztönözve ezzel nemzetközi partnereit is. A Bizottság stratégiai megközelítését az uniós intézmények és az érdekelt felek 2019-ben széles körben vitatták meg. Ez a felelősségteljes vita előrelépést jelent az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének (UNFCCC) megfelelő, ambiciózus hosszú távú stratégiának 2020 elejéig a Párizsi Megállapodásban előírtak szerint történő elfogadása és benyújtása felé.

2018-ban az ÜHG-kibocsátás 2,0%-kal csökkent, miközben az uniós gazdaság tovább növekedett

2018-ban az uniós üvegházhatásúgáz-kibocsátás (a nemzetközi légi közlekedésből származó kibocsátást is beleszámítva) az előzetes adatok szerint az 1990-es szinthez képest 23%-kal csökkent (lásd a 2. ábrát). Az EU így továbbra is jó úton halad afelé, hogy 2020-ra elérje az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének keretében kitűzött 20%-os ÜHG-kibocsátáscsökkenést. 2018-ban a kibocsátások 2,0%-kal voltak alacsonyabbak, mint 2017-ben. Az uniós üvegházhatásúgáz-kibocsátás ezért 1990 óta a legalacsonyabb szintjét érte el. 1990 és 2018 között az EU együttes GDP-je 61%-kal nőtt. A gazdaság ÜHG-kibocsátásintenzitása, vagyis a kibocsátások és a GDP közötti arány 303 g CO2-egyenérték / EUR értékre csökkent, ami kevesebb, mint az 1990-es szint fele.

Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer (EU ETS) hatálya alá tartozó, helyhez kötött létesítmények kibocsátása, amely leginkább a villamosenergia- és hőtermelésből, valamint az iparból származó kibocsátásokat jelenti, 2017 és 2018 között 4,1%-kal csökkent. A csökkenés főként a villamosenergia- és hőtermelés terén következett be. Ez összhangban van az elmúlt öt év tendenciájával, amelynek során az említett ágazatok kibocsátásai jelentős mértékben csökkentek. Ez különösen a villamosenergia- és hőtermelés céljára felhasznált üzemanyagok terén bekövetkezett változásokat – így többek között a megújuló energiaforrások felhasználásának növekedését – tükrözi.

Az EU ETS-en kívüli kibocsátások (mint például a közlekedési, építőipari, mezőgazdasági és hulladékágazatból származó kibocsátások) 2017 és 2018 között 0,9%-kal csökkentek. A csökkenésre az említett ágazatok kibocsátásának három éven keresztül történő enyhe növekedését követően került sor. A csökkenés főként épületekben történő energiafelhasználásból származott. A mezőgazdaságból származó kibocsátások is csökkentek valamelyest, miközben a közlekedésből eredő kibocsátások 2017-hez képest kis mértékben növekedtek.

Ezenkívül a nemzetközi légi közlekedésből származó kibocsátások 2018-ban tovább növekedtek, az elmúlt öt évben összesen 19%-kal. E kibocsátások főszabály szerint az EU ETS hatálya alá tartoznak, amely jelenleg az Európai Gazdasági Térségen belüli légi járatokra korlátozódik.

Az EU a 2030-ra vonatkozó céljának elérése érdekében jogszabályokat léptetett életbe

Az Unió a Párizsi Megállapodás keretében olyan nemzetileg meghatározott hozzájárulásra tett ígéretet, amely 2030-ig legalább 40%-kal csökkenti az üvegházhatást okozó gázok EU-n belüli kibocsátását az 1990-es szinthez képest. Amint azt a 3. ábra is mutatja, az EU olyan jogszabályokat hozott, amelyek lehetővé fogják tenni számára, hogy teljesítse az e területen tett kötelezettségvállalását. Az uniós jogban meghatározott valamennyi éghajlat-politikai, energiaügyi és mobilitásra vonatkozó célkitűzés hatékony végrehajtása 2030-ig akár mintegy 45%-kal is csökkentheti az üvegházhatást okozó gázok EU-28-on belüli kibocsátását az 1990-es szinthez képest.

Norvégiával és Izlanddal a 2030-ra vonatkozó cél elérése érdekében folytatott együttműködés

Norvégia és Izland vállalta, hogy együttműködik az EU-val annak érdekében, hogy teljesítse célkitűzését, amely szerint 2030-ra az 1990-es szinthez képest 40%-kal csökkenti ÜHG-kibocsátását. Az EGT-megállapodás összefüggésében Norvégia és Izland 2021-től végre fogja hajtani a közös kötelezettségvállalási rendeletet és a LULUCF-rendeletet. Norvégia és Izland már 2008 óta részt vesz az EU ETS-ben.