EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2020.11.18. COM(2020) 740 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Jelentés az európai szén-dioxid-piac működéséről



Tartalomjegyzék Mozaikszavak és rövidítések jegyzéke 1. BEVEZETÉS 2. AZ EU ETS INFRASTRUKTÚRÁJA 2.2. Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék és az európai uniós ügyleti jegyzőkönyv (EUTL) 3. A SZÉN-DIOXID-PIAC MŰKÖDÉSE 2019-BEN 3.1. Kínálat: a forgalomba kerülő kibocsátási egységek 3.1.1. Összkvóta 3.1.2. Kiadott kibocsátási egységek 3.1.2.1. Ingyenes kiosztás 3.1.2.2. Kibocsátási egységek értékesítése árverés útján 3.1.2.3. A teljes árverésre vonatkozó szabálytól való eltérés a villamosenergia- és a hőtermelés esetében 3.1.2.4. A NER 300 program 3.1.2.5. Az Innovációs Alap 3.1.2.6. A Modernizációs Alap 3.1.2.7. A közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségek kompenzációja 3.1.3. Nemzetközi jóváírások 3.2. Kereslet: a forgalomból kivont kibocsátási egységek 3.3. A kereslet és a kínálat egyensúlyba hozása

4. LÉGI KÖZLEKEDÉS 5. PIACFELÜGYELET 6. A KIBOCSÁTÁSOK NYOMON KÖVETÉSE, JELENTÉSE ÉS ELLENŐRZÉSE 7. AZ IGAZGATÁSI RENDSZEREK ÁTTEKINTÉSE 8. MEGFELELÉS ÉS VÉGREHAJTÁS 9. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS KILÁTÁSOK MELLÉKLET Mozaikszavak és rövidítések jegyzéke (a magyar változatban nem szerepel mindegyik) AVR akkreditációról és hitelesítésről szóló rendelet CA illetékes hatóság CCS szén-dioxid-leválasztás és -tárolás CCU szén-dioxid-leválasztás és -hasznosítás CDM tiszta fejlesztési mechanizmus CER igazolt kibocsátáscsökkentés CORSIA a nemzetközi légi közlekedés kibocsátáskompenzációs és -csökkentési rendszere CSCF ágazatközi korrekciós tényező EA Európai Akkreditálási Együttműködés EGT Európai Gazdasági Térség

EEX Európai Energiatőzsde EBB Európai Beruházási Bank ERU kibocsátáscsökkentési egység ESMA Európai Értékpapírpiaci Hatóság EU ETS uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer EUTL európai uniós ügyleti jegyzőkönyv ÜHG üvegházhatású gáz ICAO Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet ICE InterContinental Exchange Futures Europe InnovFin EDP InnovFin energetikai demonstrációs projektek JI együttes végrehajtás MAR piaci visszaélésekről szóló rendelet MiFID II. a pénzügyi eszközök piacairól szóló irányelv MiFIR a pénzügyi eszközök piacairól szóló rendelet MRR a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet MRVA nyomon követés, jelentés, hitelesítés és akkreditáció MSR piaci stabilizációs tartalék NAB nemzeti akkreditáló testület NER új belépők részére fenntartott tartalék OTC tőzsdén kívüli

PFC perfluor-szénhidrogén RES megújuló energiaforrások SARP CORSIA szabványok és ajánlott gyakorlatok TNAC forgalomban lévő kibocsátási egységek teljes száma

1. BEVEZETÉS Az európai kibocsátáskereskedelmi rendszer (EU ETS) 2005 óta képezi az Unió azon stratégiájának sarokkövét, amelynek célja az iparból, valamint a villamosenergia- és hőtermelésből származó üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátásának csökkentése. A rendszer jelentős mértékben hozzájárul azon átfogó uniós célkitűzés eléréséhez, hogy 2020-ig az üvegházhatású gázok kibocsátása az 1990-es szinthez képest 20 %-kal csökkenjen; az EU jó úton halad afelé, hogy ezt a célkitűzést túlszárnyalja. Ez a jelentés az európai szén-dioxid-piac működéséről a 2003/87/EK irányelv (a továbbiakban: EU ETS irányelv) 10. cikke (5) bekezdésének és 21. cikke (2) bekezdésének követelményeivel összhangban kerül benyújtásra. Célja, hogy pillanatképet nyújtson az európai szén-dioxid-piac éves fejleményeiről. A jelentés a 2019-es évet fedi le, de 2020 első félévének fejleményeit is bemutatja. A következő évtizedre előretekintve A 2030-ra vonatkozó éghajlat-politikai célterv című bizottsági közlemény az EU 2030-ra elérendő üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzését az 1990-es szinthez viszonyított 40 %-ról legalább 55 %-ra javasolta emelni. Annak érdekében, hogy ezen ambiciózusabb célkitűzést teljesíteni tudjuk, a Bizottság 2021 júniusára minden releváns, éghajlattal kapcsolatos szakpolitikát felülvizsgál vagy javaslatot tesz a felülvizsgálatra, ahol szükséges. Az európai zöld megállapodásról szóló átfogóbb jogszabálycsomag részeként az EU ETS-t is felülvizsgálják, ideértve a rendszer új ágazatokra történő esetleges kiterjesztését is. Az EU ETS irányelv felülvizsgálatát követően megkezdődött a 4. szakasszal kapcsolatos végrehajtási munka, és zökkenőmentesen halad. Az elmúlt évben elfogadták az ingyenes kiosztás tevékenységiszint-változás miatti kiigazításáról, valamint a Modernizációs Alap működéséről szóló végrehajtási jogi aktust, továbbá lezárult az árverésről szóló rendelet 4. szakasz követelményeinek végrehajtását szolgáló második felülvizsgálata (lásd a 3.1.2.1., a 3.1.2.2. és a 3.1.2.6. fejezetet). A fennmaradó végrehajtási rendelkezéseket jelenleg véglegesítik, hogy azok 2021 januárja előtt elfogadásra kerüljenek. A szén-dioxid piacról szóló legutóbbi jelentés közzététele óta negyedszer is közzétették a piaci stabilizációs tartalék többletmutatóját, amelyből kiolvasható, hogy 2019-ben a kibocsátási egységek többlete a 2018-as 1,65 milliárdról körülbelül 1,39 milliárd kibocsátási egységre csökkent. A mutató és a felülvizsgált EU ETS jogszabályok alapján az árverési kínálat 2020-ban körülbelül 375 millió kibocsátási egységgel (közel 35 %-kal) lesz kisebb (lásd a 3.3. fejezetet). 2019-ben a helyhez kötött létesítmények kibocsátása jelentősen, 9,1 %-kal esett vissza 2018-hoz képest (lásd a 3.2. fejezetet). A csökkenést különösen a villamosenergia-ágazat idézte elő, ahol a kibocsátások közel 15 %-ot estek, mivel a szén helyébe a megújuló energiaforrásokból származó villamos energia és a gáztüzelésű villamosenergia-termelés lépett. E legutóbbi csökkenést is figyelembe véve, a helyhez kötött létesítmények összes kibocsátása az EU ETS 3. szakaszának kezdete óta közel 20 %-ot apadt. A légi közlekedési ágazatban a kibocsátások tovább emelkedtek: az enyhe növekedés mértéke 2018-hoz képest 1 % volt (lásd a 4. fejezetet). Az ETS-szel kapcsolatban fontos politikai fejleményekre is sor került, mint például az EU ETS és a svájci ETS összekapcsolásáról szóló megállapodás 2020. január 1-jei hatálybalépése, továbbá az egyesült királyságbeli árverési és ingyenes kiosztási eljárások felfüggesztésének megszüntetése az Egyesült Királyság Európai Unióból történő kilépéséről szóló megállapodás hatálybalépését követően (lásd a 2.2. fejezetet). Végül, de nem utolsósorban a Covid19-válság következtében a szén-dioxid árának jelentős rövid távú esése volt tapasztalható 2020 márciusában/áprilisában. Ennek ellenére a szén-dioxid-árjelzés átlagosan 24 EUR körül állandósult 2019 januárja és 2020. június vége között. Az ETS kibocsátási egységek árveréséből származó bevételek csak 2019-ben meghaladták a 14 milliárd EUR-t, 2020 első hat hónapjában pedig a 7,9 milliárd EUR-t. A tagállamok által benyújtott adatok alapján 2019 folyamán e bevételek összesen 77 %-át meghatározott, éghajlatváltozással vagy energiaüggyel kapcsolatos célokra költötték (vagy tervezték költeni (lásd a 3.1.2.2. fejezetet). Eltérő utalás hiányában a jelentéshez felhasznált adatok a 2020 júniusáig a Bizottság rendelkezésére álló, nyilvánosan hozzáférhető adatok. Az EU ETS-re vonatkozó általános és leíró jellegű információk a jelentésben szövegdobozokban szerepelnek. 2. AZ EU ETS INFRASTRUKTÚRÁJA 2.1. A lefedett tevékenységek, létesítmények és légijármű-üzemeltetők

Az EU ETS jelenleg a 27 uniós tagállamban, Izlandon, Liechtensteinben, Norvégiában, 2020 végéig pedig az Egyesült Királyságban is működik. 2020. január 1-jétől az EU ETS a svájci szén-dioxid-piaccal is összekapcsolódott (lásd a 2.2. fejezetet). 2021-től az EU és az EGT-tag EFTA országok mellett az EU ETS ki fog terjedni az észak-írországi villamosenergia-termelő létesítményekre. A rendszer közel 11 000 erőmű és gyártó létesítmény, valamint több mint 600, az EGT területén lévő repülőterekre érkező, illetve onnan induló légijármű-üzemeltető kibocsátását szabályozza. Az üvegházhatású gázok uniós kibocsátásának hozzávetőlegesen 38 %-át fedi le. Az EU ETS (2013–2020-ig tartó) 3. szakaszában* az EU ETS által szabályozott, helyhez kötött létesítményekkel rendelkező ágazatok energiaigényes ágazatok, idetartoznak a 20 MW-nál nagyobb bemenő hőteljesítményű erőművek és az egyéb égetőművek (kivéve a veszélyeshulladék-égető és a településihulladék-égető létesítményeket), az olajfinomítók, a kokszolókemencék, a vas- és az acél-, a cementklinker-, az üveg-, a mész-, a tégla-, a kerámia-, a cellulóz-, a papír- és a karton-, az alumínium-, a petrolkemikália-, az ammónia-, a salétromsav-, az adipinsav-, a glioxál- és a glioxilsavgyártás, a szén-dioxid-leválasztás, a csővezetékes szállítás és a szén-dioxid geológiai tárolása. Az EU ETS légi közlekedési hatálya az Európai Gazdasági Térségen (EGT) belüli járatokra korlátozódott a 2013 és 2016 közötti időszakban, hogy fenntartsák a lendületet a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben (ICAO) egy olyan nemzetközi megállapodás irányában, amely szabályozza a légi közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátást. A lendület továbbvitele és az ICAO nemzetközi légi közlekedés kibocsátáskompenzációs és -csökkentési rendszere (CORSIA) működőképessé tételének megkönnyítése, továbbá a rendszer működőképessé tételének megkönnyítése érdekében 2017-ben 2023-ig meghosszabbították az EU ETS hatályának a légi közlekedés tekintetében az EGT-n belüli járatokra való korlátozását (lásd a 4. fejezetet). Az EU ETS hatálya alá a szén-dioxid (CO2) kibocsátása, a dinitrogén-oxid (N2O) salétromsav-, adipinsav-, glioxilsav- és glioxálgyártásból származó kibocsátása, valamint a perfluor-szénhidrogének (PFC) alumíniumgyártásból származó kibocsátása tartozik. Habár az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerben való részvétel kötelező, egyes ágazatokban csak bizonyos méret feletti létesítmények tartoznak a rendszer hatálya alá. Ezenfelül a részt vevő országok kizárhatják a rendszerből a kis létesítményeket (azaz a 25 000 tonna CO2-egyenértéknél kisebb kibocsátású létesítményeket), ha egyenértékű alternatív intézkedéseket vezettek be és alkalmaznak. A 4. szakaszban (2021–2030) a nagyon kis kibocsátók (amelyek bejelentett kibocsátása az utóbbi három évben nem érte el a 2 500 tonna CO2-egyenértéket) kizárhatók az EU ETS-ből, amennyiben egyszerűsített nyomonkövetési rendelkezések biztosítják kibocsátásaik mennyiségének értékelését. A részt vevő országok (az úgynevezett önkéntes részvétel keretében) további ágazatokat és üvegházhatású gázokat is felvehetnek az EU ETS-be. * Az EU ETS 1. és 2. szakaszára vonatkozó információk itt találhatók: https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013_en A részt vevő országok által a 21. cikk alapján 2020-ban benyújtott jelentések szerint 2019-ben összesen 10 569 létesítmény tartozott az ETS hatálya alá és rendelkezett a szükséges ETS-engedéllyel. Az ETS létesítmények által felhasznált biomasszából származó kibocsátások 4 %-kal emelkedtek 2019-ben az előző évhez képest, míg a szénnek betudható kibocsátások 19 %-kal csökkentek, ezzel hozzájárultak a villamosenergia-ágazat kibocsátásának jelentős, 15 %-os eséséhez. Kizárólag a tüzelőanyagokat tekintve, az elmúlt évekhez hasonlóan az EU ETS-ben elhasznált tüzelőanyagok 2019-ben továbbra is túlnyomórészt fosszilis eredetűek voltak. 29 ország azonban biomassza-felhasználásról is beszámolt 2 197 létesítmény kapcsán (az összes létesítmény 20,8 %-a). Az EU ETS hatálya alá tartozó kibocsátásokhoz képest a biomasszából származó kibocsátás országok szerinti bontásban feltüntetett legmagasabb százalékos arányát Litvánia jelentette, ez az arány 68 % volt. Két ország (Liechtenstein és Málta) nem számolt be biomassza-felhasználásról. A biomassza-felhasználásból származó összkibocsátás 2019-ben körülbelül 170 millió tonna CO2-t tett ki (az ETS bejelentett kibocsátásaihoz képest 11 %), ami a 2018-as 145 millió tonna CO2-hoz viszonyítva (az ETS bejelentett kibocsátásaihoz képest 8 %) egyértelmű növekedést jelent. Ennek 99,2 %-a nulla kibocsátásnak számított . 2019 volt az első olyan év, amikor csekély mértékű bioüzemanyag-felhasználásról számoltak be. Két légijármű-üzemeltető (egy Németországban és egy Svédországban) a jelentések szerint a 2019-es ETS légi közlekedési kibocsátások 0,01 %-át fedte le. A létesítmények éves kibocsátás szerinti kategóriái tekintetében a 2019-es adatok azt mutatják, hogy az előző évekhez hasonlóan a létesítmények 72 %-a tartozik az A. kategóriába, 21 %-a a B. kategóriába és 7 %-a a C. kategóriába. A jelentésekben 6 053 létesítményt soroltak a „kis kibocsátású” létesítmények közé (az összes létesítmény 57 %-a). Az EU ETS-hez kapcsolódó azon tevékenységek esetében, amelyeket ezen felül neveztek meg a szén-dioxidtól eltérő üvegházhatású gázok kibocsátójaként, a beszámolók szerint 13 országban (Egyesült Királyság, Franciaország, Görögország, Hollandia, Izland, Németország, Norvégia, Olaszország, Románia, Spanyolország, Svédország, Szlovákia és Szlovénia) adtak ki engedélyt elsődleges alumínium és perfluor-szénhidrogének (PFC-k) kapcsán, 21 országban (az összes ország, kivéve: Ciprus, Dánia, Észtország, Írország, Izland, Lettország, Liechtenstein, Luxemburg, Málta és Szlovénia) pedig salétromsav-előállítás és dinitrogén-oxid (N2O) kapcsán. Az egyéb N2O-ágazatokról – adipinsav-előállítás, valamint glioxál- és glioxilsavgyártás – három (Franciaország, Németország és Olaszország), illetve két tagállamból (Franciaország és Németország) érkezett jelentés. Szén-dioxid-leválasztási és -tárolási tevékenységeket csak Norvégia és Ausztria jelentett be. A tavalyi évhez hasonlóan hét ország (Egyesült Királyság, Franciaország, Horvátország, Izland, Olaszország, Spanyolország és Szlovénia) élt azzal a lehetőséggel, hogy a kis kibocsátókat az EU ETS irányelv 27. cikkével összhangban kivonja az EU ETS alól. A 2019 vonatkozásában kivont kibocsátás 3,81 millió tonna CO2-t tett ki (az EU ETS-ben a helyhez kötött létesítmények összes kibocsátásának mintegy 0,25 %-át az előző év 0,17 %-ához képest). A 21. cikk szerinti 2020. évi adatszolgáltatások szerint az előző évhez hasonlóan nyolc ország (Belgium, Dánia, Franciaország, Hollandia, Horvátország, Liechtenstein, Litvánia és Magyarország) élt a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet 13. cikkében foglalt rendelkezés által nyújtott lehetőséggel, amely az alacsony kockázatú, helyhez kötött létesítmények esetében lehetővé teszi az egyszerűsített nyomonkövetési terv alkalmazását. Az alacsony kibocsátású légijármű-üzemeltetők esetében két ország számolt be e rendelkezés alkalmazásáról 2019 vonatkozásában (Belgium és Izland). 2019-ben a jelentések szerint 611 légijármű-üzemeltető rendelkezett nyomonkövetési tervvel (7 %-kal kevesebb, mint 2018-ban). A bejelentett légijármű-üzemeltetők 50 %-a (308) kereskedelmi, míg a többi 50 % (303) nem kereskedelmi szolgáltató volt . Összesen 262 (43 %) minősült kis kibocsátónak (a 2018-as 287-hez – 44 % – képest). 2.2. Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék és az európai uniós ügyleti jegyzőkönyv (EUTL) Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék és az európai uniós ügyleti jegyzőkönyv (EUTL) az általános célú és a légi közlekedési kibocsátási egységek tulajdonosait rögzíti a számláikon található mennyiségek és a számlák közötti ügyletek követésével. Emellett e rendszerek nyilvántartják a helyhez kötött létesítmények és a légijármű-üzemeltetők kibocsátásait, továbbá az e kibocsátásokból eredő kötelezettségeknek való megfelelést. Mindkét rendszer üzemeltetését és karbantartását a Bizottság végzi, míg a számlák tulajdonosai és képviselői (vállalatok és természetes személyek) számára továbbra is a részt vevő országok nemzeti jegyzékeinek kezelői a kapcsolattartó pontok. Míg az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék számlákat kezel és nyilvántartja a megfelelésre vonatkozó információt, az EUTL automatikus ellenőrzi, rögzíti és engedélyezi a számlák közötti tranzakciókat, ezáltal biztosítva, hogy minden átutalás megfeleljen az EU ETS szabályainak. Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékben és az EUTL-ben rögzített adatok fontos információforrások az ETS-t érintő jelentéstétel különféle típusaihoz, így például a piaci stabilizációs tartalék többletmutatójának kiszámításához (lásd a 3.3. fejezetet) és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség általi jelentéstételhez. Az EUTL emellett átláthatóságot biztosít az EU ETS-ben, mivel információkat tesz közzé* arról, hogy a helyhez kötött létesítmények és a légijármű-üzemeltetők megfelelnek-e az ETS rendelkezéseinek, továbbá tájékoztatást ad a számlák közötti tranzakciókról. * Az EUTL által közzétett információk a következő helyen érhetők el: https://ec.europa.eu/clima/ets/ Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék, az EUTL és az EUTL nyilvános weboldala 2019-ben 365 napon át napi 24 órában működött, csupán a technikai frissítések miatti kisebb megszakításokkal, amelyek összesen körülbelül 7 órát tettek ki. 2019. január 1-jével a Bizottság felfüggesztette az Egyesült Királyságra vonatkozó valamennyi folyamatot a kibocsátási egységek ingyenes kiosztása, árverezése és nemzetközi jóváírások ellenében történő megszerzése tekintetében az EU ETS környezeti integritásának védelmét szolgáló azon védintézkedések értelmében, amelyek olyan esetekben alkalmazandók, amikor az EU-ból kilépő valamely tagállam tekintetében megszűnik az uniós jog érvényessége. A felfüggesztést automatikusan megszüntették 2020. február 1-jén, amikor az Egyesült Királyság Európai Unióból történő kilépéséről szóló megállapodás hatályba lépett és biztosította, hogy az egyesült királyságbeli létesítmények és légijármű-üzemeltetők továbbra is megfelelnek a 2019-es és 2020-as kibocsátásaikból eredő kötelezettségeiknek. Az EU ETS és a svájci ETS összekapcsolásáról szóló megállapodás 2020. január 1-jén lépett hatályba. A kibocsátáskereskedelmi rendszerek összekapcsolásának működőképessé tétele érdekében a felek megállapodtak egy átmeneti megoldás kialakításában, amely lehetővé teszi a két jegyzék összekapcsolását és a kibocsátási egységek egymás közötti átruházását. Az átmeneti megoldás 2020. szeptember 21-én lépett működésbe. 2019 márciusában elfogadták az (EU) 2019/1122 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletet, amely meghatározza az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzék működésére vonatkozó szabályokat a 2021 és 2030 közötti időszakra. A rendelettel bevezetett új szabályok gyakorlati megvalósítása folyamatban van, és az új funkciók 2021. január 1-jétől lesznek elérhetők az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékben. 3. A SZÉN-DIOXID-PIAC MŰKÖDÉSE 2019-BEN Ez a fejezet az EU ETS kínálati és keresleti oldalával kapcsolatos szempontokról nyújt tájékoztatást. A kínálati oldalra vonatkozó szakasz kitér az összkvótára, a kibocsátási egységek ingyenes kiosztására, az árverésekre, a teljes árverésre vonatkozó szabálytól való eltérésre a villamosenergia- és a hőtermelés esetében (10c. cikk), a NER 300 programra, az Innovációs Alapra és a Modernizációs Alapra való felkészülésre, valamint tartalmaz egy fejezetet a közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségek kompenzálási rendszereiről és a nemzetközi jóváírások alkalmazásáról. A keresleti oldal tekintetében információt szolgáltat a hitelesített kibocsátások mennyiségéről. Ezt követően a jelentés bemutatja a kibocsátási egységek kínálata és kereslete különböző elemeinek a piaci stabilizációs tartalék (MSR) révén történő egyensúlyba hozását a szén-dioxid-piacon. 3.1. Kínálat: a forgalomba kerülő kibocsátási egységek 3.1.1. Összkvóta Az összkvóta a rendszer hatálya alá tartozó jogalanyok által kibocsátható üvegházhatású gázok legnagyobb abszolút mennyisége, amelynek révén biztosítható a kibocsátáscsökkentési célkitűzés elérése, és amely a kereskedési időszak alatt forgalomba bocsátott kibocsátási egységek számának felel meg. Az egész EU ETS-re közös, uniós szintű összkvóta alkalmazandó. A helyhez kötött létesítményekből származó kibocsátások 2013-as összkvótáját 2 084 301 856 kibocsátási egységben határozták meg. Ez az összkvóta a 2008 és 2012 között évente megadott kibocsátási egységek átlagos összmennyiségére évente alkalmazott 1,74 %-os lineáris csökkentő tényező szerint mérséklődik, ezáltal biztosítva, hogy a helyhez kötött létesítmények által felhasználható kibocsátási egységek száma 2020-ban 21 %-kal alacsonyabb legyen, mint 2005-ben. A légiközlekedési ágazat összkvótáját eredetileg évi 210 349 264 légi közlekedési kibocsátási egységben határozták meg, ami 5 %-kal a légi közlekedési kibocsátási egységek 2004–2006 közötti átlagos éves szintje alatt van. Ez 2014 január 1-jén 116 524 légi közlekedési kibocsátási egységgel növekedett, hogy Horvátország EU ETS-hez való csatlakozását kompenzálják. Az összkvóta célja, hogy tükrözze azt a 2008-as jogszabályt*, amely kiterjedt az EGT területére érkező, onnan felszálló és azon belül közlekedő, az EU ETS hatálya alá tartozó minden járatra. Az EU ETS hatályát azonban 2013 és 2016 között ideiglenesen az EGT területén belüli járatokra korlátozták, hogy támogassák az ICAO-t a nemzetközi légi közlekedésből származó kibocsátások 2020-as szinteken való stabilizálását célzó globális intézkedés kidolgozásában. Ezért a forgalomba kerülő légiközlekedési kibocsátási egységek száma 2013 és 2016 között lényegesen alacsonyabb volt az eredeti összkvótánál. 2017-ben az ICAO globális intézkedése kidolgozásának támogatása érdekében 2023-ig meghosszabbították az EGT-n belüli járatokra való korlátozást (lásd a 4. fejezetet). Az EU ETS 4. szakaszában (2021–2030) az összkvóta mind a helyhez kötött létesítmények, mind a légi közlekedés tekintetében 2,2 %-os lineáris csökkentési tényezővel mérséklődik majd. * Az Európai Parlament és a Tanács 2008/101/EK irányelve (2008. november 19.) a 2003/87/EK irányelvnek az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének a légi közlekedésre történő kiterjesztése céljából történő módosításáról.

Az 1. táblázat a helyhez kötött létesítmények összkvótájára és az évente forgalomba kerülő légi közlekedési kibocsátási egységek számára vonatkozó adatokat mutatja be évenkénti bontásban az EU ETS 3. szakaszában. 1. táblázat: Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer összkvótája, 2013–2020

Év

Éves összkvóta (létesítmények) Évente forgalomba kerülő légi közlekedési kibocsátási egységek

2013

2 084 301 856 32 455 296

2014

2 046 037 610 41 866 834

2015

2 007 773 364 50 669 024

2016

1 969 509 118 38 879 316

2017

1 931 244 873 38 711 651

2018

1 892 980 627 38 909 585

2019

1 854 716 381 38 946 562

2020

1 816 452 135 2020. február 1-jén hatályba lépett az Egyesült Királyság Európai Unióból történő kilépéséről szóló megállapodás. Az EU ETS irányelvet 2020. december 31. végéig kell az Egyesült Királyságra alkalmazni, az Észak-Írországban található villamosenergia-termelés pedig az Írországról és Észak-Írországról szóló jegyzőkönyv értelmében az EU ETS-ben marad a megfelelő jogok és kötelezettségek mellett. A Bizottság ezeket a fejleményeket figyelembe vette a kibocsátási egységek kiigazított, uniós szintű mennyiségéről szóló bizottsági határozat 2020. november 16-i elfogadásakor. Az 1. ábra összefoglalja az összkvóta azt követő csökkenését, hogy a lineáris csökkentési tényezőt 2021-től 2,2 %-ra emelik, egyúttal megjeleníti a piaci stabilizációs tartalékba (MSR) helyezés és a hozzájárulások MSR-be történő visszatöltése szerepét (lásd még a 3.3. fejezetet). 1. ábra: Az összkvóta csökkenése a lineáris csökkentési tényező 2021-től 2,2 %-ra történő emelésével 3.1.2. Kiadott kibocsátási egységek

3.1.2.1. Ingyenes kiosztás Jóllehet az EU ETS 3. szakaszában az árverés az alapértelmezett kiosztási mód, az ipari létesítmények a kibocsátásáthelyezés (azaz, ha a vállalatok olyan harmadik országba helyezik át termelésüket, amely az üvegházhatású gázok kibocsátása tekintetében lazább szabályokat ír elő, és ez a vállalatok összes kibocsátásának a növekedéséhez vezethet) kockázatának kezelése céljából jelentős mennyiségű ingyenes kibocsátási egységben részesültek. A következő elveket alkalmazzák: Azok az ágazatok és alágazatok, amelyek a kibocsátásáthelyezés jelentős kockázatának kitettnek minősülnek, a kibocsátásáthelyezés kockázatának kitett ágazatok listájára* kerülnek. Jóllehet a lista eredetileg a 2015–2019-es időszakra vonatkozott, a felülvizsgált EU ETS irányelv 2020. december 31-ig meghosszabbította az érvényességét. A 3. szakaszban, mivel az ingyenes kiosztás iránti kereslet meghaladta a rendelkezésre álló mennyiséget, az EU ETS alá tartozó minden létesítmény számára azonos százalékban csökkentették a kiosztást az ún. „ágazatközi korrekciós tényező” (CSCF) alkalmazásával**. 2017-ben felülvizsgálták az eredeti ágazatközi korrekciós tényezők értékeit.*** * A kibocsátásáthelyezés kockázatának kitett ágazatok jelenlegi listája a következő címen érhető el: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/ALL/?uri=CELEX:32014D0746 ** A Bizottság 2013/448/EU határozata (HL L 240., 2013.9.7., 27. o.). *** A Bizottság 2017/126/EU határozata (HL L 19., 2017.1.25., 93. o.). ·a villamosenergia-termelés nem részesülhet ingyenes kibocsátási egységekben; ·a feldolgozóipar számára biztosított ingyenes kibocsátási egységek kiosztása az egész Unióra érvényes harmonizált szabályok alapján történik; ·az ingyenes kiosztás teljesítménymutatókon alapul, hogy jobban ösztönözze az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentését és az innovációt, és jutalmazza a leghatékonyabb létesítményeket; ·uniós szinten létrehozták az új belépők részére fenntartott tartalékot (NER) az új ipari létesítmények és a kapacitásukat jelentősen növelő létesítmények számára, amely a 3. szakasz összes kibocsátási egységének 5 %-ával egyenértékű. A 3. szakaszban a rendelkezésre álló kibocsátási egységek teljes mennyiségének körülbelül 43 %-át ingyenesen osztják ki, a kibocsátási egységek tagállamok által árverésre bocsátandó aránya pedig mintegy 57 %-ot tesz ki. Az új belépők részére fenntartott tartalék (NER) eredetileg 480,2 millió kibocsátási egységet tartalmazott a NER 300 programra elkülönített 300 millió kibocsátási egység levonása után. 2020 júniusáig 171,1 millió kibocsátási egységet tartalékoltak a 3. szakasz egészére 1089 létesítmény számára. Az új belépők részére fenntartott tartalék fennmaradó része 309,1 millió kibocsátási egységet tesz ki. Noha várható, hogy a 3. szakasz végéig változnak e kiosztások, e kibocsátási egységek jelentős része nem kerül kiosztásra. A 3. szakasz végén a 3. szakasz új belépők részére fenntartott tartalékából ki nem osztott kibocsátási egységek bekerülnek a piaci stabilitási tartalékba, amelyből 200 millió kibocsátási egységet a 4. szakasz új belépők részére fenntartott tartalékában helyeznek el. 2020. június végéig körülbelül 570 millióval csökkent a 3. szakasz végéig eredetileg jóváhagyott ingyenesen kiosztott kibocsátási egységek száma az olyan létesítmények miatt, amelyeket bezártak, vagy amelyeknek csökkent a termelése vagy a termelési kapacitása. 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 Ingyenes kiosztás

(EU-27 + UK+ EGT-tag EFTA tagállamok) 903,0 874,8 847,6 821,3 796,2 771,9 748,1 724,8 Az új belépők részére fenntartott tartalékból történő kiosztás (zöldmezős beruházások és kapacitásbővítések) 11,7 15,2 18,9 22,7 24,4 26,0 26,5 25,4 A bezárások, valamint a termelés vagy a termelési kapacitás megváltozása miatt kiosztatlanul maradt ingyenes kibocsátási egységek 40,6 59,5 73,1 70,5 79,1 83,4 79,8 84,6 A kibocsátásáthelyezés kockázatának megelőzése érdekében az ingyenes kiosztás 2020 után is folytatódni fog, és az alapjául szolgáló naprakésszé tett referenciaértékeket az Unió leghatékonyabb létesítményeinek felső 10 %-a által nyújtott teljesítményből vezetik le. 2019 februárjában a Bizottság elfogadta a kibocsátásáthelyezés kockázatának kitett ágazatok 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó listáját, amely az említett időszak egészére érvényes. A lista meghatározza, hogy mely ipari ágazatok részesülnek nagyobb arányú ingyenes kiosztásban. A technológiai fejlődés és az innováció figyelembevétele érdekében a referenciaértéket 2021–2025 és 2026–2030 tekintetében valós adatok alapján aktualizálják majd. Az ingyenes kiosztási szabályok 2021–2030 közötti időszakra vonatkozó felülvizsgálatáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktust 2018 decemberében fogadták el . Várható, hogy a 2021–2025 közötti időszakban alkalmazandó referenciaértékek felülvizsgálatáról szóló végrehajtási rendeletet 2020 végére fogadják el (lásd a melléklet 6. függelékét). A 4. szakaszban az egyes létesítmények kiosztásai a megfelelő időben kiigazításra kerülnek a működés jelentős növekedésének vagy csökkenésének figyelembevétele érdekében. A kiosztásokat érintő kiigazítások manipulálásának és az azokkal való visszaéléseknek a megelőzése, valamint az indokolatlan adminisztratív terhek elkerülése érdekében a Bizottság 2019 októberében végrehajtási jogi aktust fogadott el, amelyekben a kiigazításokra vonatkozó további szabályokat határozott meg (lásd a melléklet 6. függelékét). 3.1.2.2. Kibocsátási egységek értékesítése árverés útján Az árverés a kibocsátási egységek kiosztásának alapértelmezett módja. Az elsődleges árveréseket az árverésekről szóló rendelet* szabályozza, amely megszabja az árverések ütemezését, lebonyolítását és egyéb vonatkozásait a nyílt, átlátható, harmonizált és megkülönböztetésmentes eljárás biztosítása érdekében. * A Bizottság 1031/2010/EU rendelete (2010. november 12.) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról szóló 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei árverés útján történő értékesítésének időbeli ütemezéséről, lebonyolításáról és egyéb vonatkozásairól (HL L 302., 2010.11.18., 1. o.). A 2019-es árverésekre az EEX aukcióst platformon került sor, amely a közös beszerzési eljárásban részt vevő 25 tagállam, illetve a közös beszerzési eljárásból saját döntése alapján kimaradó, ám külön aukciós platformot még ki nem jelölő Lengyelország közös aukciós platformjaként, Németország tekintetében pedig saját aukciós platformként tart árveréseket. Az EEX 2019 júniusában kezdte meg a kibocsátási egységek árverezés útján történő értékesítését Izland, Liechtenstein és Norvégia tekintetében, miután az EGT-megállapodást úgy módosították, hogy lehetővé tegye ezen országok számára, hogy részt vegyenek a közös aukciós platformra vonatkozó közös közbeszerzési megállapodásban. A három országgal egyetértésben az árverésre bocsátott kibocsátási egységek 2013–2018 közötti időszakra vonatkozó mennyiségét 2019-re és 2020-ra is kiterjesztették, hogy biztosítsák a kibocsátási egységek stabil és kiszámítható kínálatát a piac számára. Az EU ETS környezeti integritásának védelme érdekében elfogadott védintézkedések értelmében 2019-ben az Egyesült Királyság részéről árverés útján nem értékesítettek kibocsátási egységeket. A kilépésről szóló megállapodás 2020. február 1-jei hatálybalépésével 2020. március 4-én újrakezdődtek az árverések az Egyesült Királyság tekintetében az ICE aukciós platformon. Az Egyesült Királyság 2020-as árverési naptárában szereplő mennyiség megegyezik a 2019. és 2020. naptári évre vonatkozóan árverésre bocsátandó összes mennyiséggel. 2020. június 30-ig több mint 1 700 árverést tartottak. A 3. táblázat az EEX és az ICE révén 2020. június 30-ig árverésre bocsátott kibocsátási egységek mennyiségéről nyújt áttekintést, ideértve az általános célú kibocsátási egységek korai árveréseit . 3. táblázat: A 2012 és 2020. június 30. között árverésre bocsátott 3. szakaszbeli kibocsátási egységek teljes mennyisége Év Általános célú kibocsátási egységek Légi közlekedési kibocsátási egységek 2012 89 701 500 2 500 000 2013 808 146 500 0 2014 528 399 500 9 278 000 2015 632 725 500 16 390 500 2016 715 289 500 5 997 500 2017 951 195 500 4 730 500 2018 915 750 000 5 601 500 2019 588 540 000 5 502 500 2020 (2020. június 30-ig) 360 446 000 3 371 500 Forrás: EEX

A piaci stabilizációs tartalék (MSR) 2019. januári működésbe lépése jelentősen mérsékelte az árverési kínálatot, amint az a 3. táblázatból is kitűnik. Az árverések általában zökkenőmentesen zajlottak, és az aukciós elszámolóárak általában szorosan igazodtak a másodlagos piaci árakhoz. 2019. január és 2020. június között három árverést töröltek, vagy mert nem érték el a kikiáltási árat, vagy mert a teljes ajánlati mennyiség nem érte el az árverésre bocsátott mennyiséget az árverési rendelet vonatkozó szabályaival összhangban. Ezzel a három törölt árveréssel együtt összesen tizenöt árverést töröltek a 2012 vége óta megtartott több mint 1700 árverés közül. A 2. ábra áttekintést nyújt a 2013 és 2020. június 30. közötti aukciós elszámolóárakról. 2. ábra: Általános célú kibocsátási egységekre vonatkozó aukciós elszámolóárak 2013 és 2020. június 30. között ___ Aukciós elszámolóár Forrás: EEX Az általános célú kibocsátási egységek 2013 és 2020. június 30. közötti árverésein részt vevők számáról a 2. függelék ad tájékoztatást. Az aukciós platformok minden egyes árverés részletes eredményét megfelelő időben közzéteszik a kifejezetten erre a célra létrehozott weboldalakon. Az árverések működésére vonatkozó további tájékoztatás, többek közt a részvételre, az aukciós fedezettségre és az árakra vonatkozó információk a Bizottság weboldalán közzétett tagállami jelentésekben találhatók . A 2012 és 2020. június 30. között a tagállamok, az Egyesült Királyság és az EGT-országok árverésekből elért összbevétele meghaladta az 57 milliárd EUR-t (lásd a 2. függelék 2.1. és 2.2. táblázatát). Csak 2019-ben a generált összbevétel meghaladta a 14 milliárd EUR-t, míg 2020 első félévében elérte a 7,9 milliárd EUR-t. Az EU ETS irányelv úgy rendelkezik, hogy a tagállamoknak az árverésekből származó bevételek – ezen belül a szolidaritás és a növekedés érdekében, valamint légi közlekedés tekintetében kiosztott kibocsátási egységekből származó összes bevétel – legalább 50 %-át éghajlatváltozással vagy energiaüggyel kapcsolatos célokra kell fordítaniuk. A tagállamok által a Bizottságnak benyújtott adatok alapján 2019-ben a tagállamok e bevételeknek összesen 77 %-át meghatározott, éghajlatváltozással vagy energiaüggyel kapcsolatos célokra költötték vagy tervezték költeni. A 2013–2019 közötti időszakban az árverési bevételek körülbelül 78 %-át költötték ilyen célokra. Míg ezen összeg egy csekély hányadát (körülbelül 1,9 milliárdot, vagyis az ezen időszak összbevételének 4 %-át) költötték az éghajlatváltozással vagy energiaüggyel kapcsolatos nemzetközi célokra, az árverési bevételek többségét a 3. szakaszban az éghajlatváltozással vagy az energiaüggyel kapcsolatos belföldi célokra fordították (leginkább a megújuló energiára, az energiahatékonyságra és a fenntartható közlekedésre). 2019-ben módosult az árverésekről szóló rendelet annak érdekében, hogy keretet hozzon létre a kibocsátási egységek árverés útján történő értékesítése, valamint a projekteknek az Innovációs Alap és a Modernizációs Alap keretében a 4. szakaszban történő irányítása számára. A módosítás az EU ETS kibocsátási egységeknek a pénzügyi eszközök piacairól szóló 2014/65/EU irányelv (MiFID II.) szerinti „pénzügyi eszközként” való besorolását is tükrözi. 2020 májusában a Bizottság felhívást tett közzé az EU ETS harmadik közös aukciós platformjának beszerzésére, amely 25 tagállam és a 3 EGT-tag EFTA-állam nevében, továbbá az Innovációs Alap és a Modernizációs Alap számára bocsát árverésre kibocsátási egységeket. A harmadik közös aukciós platformon várhatóan 2021 elején kezdődnek meg az árverések. 3.1.2.3. A teljes árverésre vonatkozó szabálytól való eltérés a villamosenergia- és a hőtermelés esetében * A 3. szakaszban Bulgária, Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, és Románia volt jogosult eltérésre. Málta és Lettország úgy döntött, hogy nem veszi azt igénybe. ** Iránymutatás az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei 2012 utáni kereskedelmi rendszerének kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekhez (HL C 158., 2012.6.5., 4. o.). *** A 4. szakaszban Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Horvátország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Románia és Szlovákia volt jogosult eltérésre. A 2009 és 2019 közötti beruházási támogatás bejelentett összértéke körülbelül 13,1 milliárd EUR. Ennek az összegnek mintegy 83 %-át szánták az infrastruktúra fejlesztésére és átalakítására, míg a beruházások többi része az energiamix diverzifikálásához és a tiszta technológiákhoz kapcsolódott.

A villamosenergia-termelők számára 2019-ben ingyenesen kiosztott kibocsátási egységek számát a melléklet 1. függelékének 1.1. táblázata, míg a kibocsátási egységek évenkénti maximális számát az 1. függelék 1.2. táblázata ismerteti. A 3. szakaszból származó, ki nem osztott kibocsátási egységeket el lehet árverezni, vagy az EU ETS irányelv rendelkezéseinek megfelelően a 2021–2030-as időszakban a versenytárgyalásos ajánlattételi eljárással kiválasztott, 10c. cikk szerinti beruházásoknak, illetve a Modernizációs Alapnak lehet kiosztani. Míg Magyarország úgy határozott, a 3. szakaszból származó, 10c. cikk szerinti, ki nem osztott kibocsátási egységeit a 4. szakasz 10c. cikk szerinti mennyiségeire fordítja, a többi tagállam nagyobb részt a megmaradó kibocsátási egységek árverezése mellett döntött. Románia mindkét lehetőséggel élt, és ki nem osztott kibocsátási egységeinek egy részét a 4. szakaszba helyezte át, másik részét pedig árverésre bocsátotta. A 3. ábra a 2013 és 2019 közötti időszakban kiosztott, 10c. cikk szerinti kibocsátási egységek számát mutatja be tagállamonként. 3. ábra: A 10c. cikk alapján ingyenesen kiosztott kibocsátási egységek száma Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság A 4. ábrán látható, hogy a 3. szakasz egyes kiosztási éveiből származó, 10c. cikk szerinti kibocsátási egységeket milyen mértékben osztották ki, adták hozzá az árverésre bocsátott kibocsátási egységekhez vagy hagyták felhasználatlanul. 4. ábra: Kibocsátási egységek megoszlása (kiosztott, árverésre bocsátott, megmaradó felhasználatlan) Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság A 4. táblázat mutatja be azon 10c. cikk szerinti, fel nem használt kibocsátási egységek számát, amelyeket 2013 és 2020 között árverésre bocsátottak, továbbá a 2019. kiosztási évet követően megmaradó, felhasználatlan kibocsátási egységek számát, amely egységeket vagy árverésre bocsátanak 2021-ben, vagy a 10c. cikk szerinti kiosztáshoz rendelnek a 4. szakaszban, vagy áthelyezik a Modernizációs Alapba. 4. táblázat: A 2013 és 2019 közötti időszakból származó fel nem használt, 10c. cikk szerinti kibocsátási egységek kezelése Tagállam 10c. cikk szerinti, árverésre bocsátott kibocsátási egységek száma (millió) 10c. cikk szerinti, megmaradó, felhasználatlan kibocsátási egységek száma (millió) BG 9,8 0,5 CY 0,0 0,0 CZ 0,4 0,0 EE 2,9 0,0 LT 1,2 0,1 PL 105,3 34,7 RO 15,4 3,6 HU 0 0,9 Összesen 135,0 39,7 Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság A tagállamok által a 10c. cikk szerinti eltérés alapján a 2013 és 2021 közötti időszak minden egyes évében árverés útján értékesített (vagy értékesíteni kívánt) ki nem osztott kibocsátási egységek számát a melléklet 1. függelékében szereplő 1.3. táblázat mutatja.

3.1.2.4. A NER 300 program A NER 300 egy nagyléptékű program, amely az innovatív, alacsony szén-dioxid-kibocsátást célzó energetikai demonstrációs projekteknek nyújt finanszírozást. A program a szén-dioxid környezetvédelmi szempontból biztonságos leválasztásának és tárolásának, valamint a megújuló energiaforrásokhoz kapcsolódó innovatív technológiáknak az Unión belüli, üzleti léptékű demonstrálására irányul. A NER 300 finanszírozása az új belépők részére fenntartott tartalékból értékesített 300 millió kibocsátási egységből származó bevételből történt. A forrásokat kétfordulós – 2012 decemberében és 2014 júliusában lezajlott – pályázati eljárás keretében kiválasztott projekteknek ítélték oda. A NER 300 program e két pályázati felhívásának eredményeként 2,1 milliárd EUR értékben ítéltek oda támogatásokat 20 uniós tagállamban 38 megújuló energiaforrásokhoz kapcsolódó projekt és 1 szén-dioxid-leválasztáshoz és -tároláshoz kapcsolódó projekt részére. 2019. december 31-ig 9 projekt van folyamatban: a németországi Verbiostraw bioenergia-projekt, a svédországi Windpark Blaiken és az ausztriai Windpark Handalm szárazföldi szélenergia-projekt, a Veja Mate és a Nordsee One németországi tengeri szélenergia-projektek, az olaszországi Puglia Active Network intelligens energiahálózati projekt, a franciaországi Vertimed és a portugál Windfloat úszó tengeri szélenergia-projekt, valamint a görögországi Minos koncentráltnapenergia-projekt. Az olaszországi BEST bioenergia-projekt befejezettnek tekinthető. A második pályázat további három projektje esetében már folynak az előkészületek a 2021. június 30-ig történő üzembe helyezésre. Tekintettel a NER 300 program létrehozása óta fennálló nehéz gazdasági és szakpolitikai helyzetre, 22 projekt nem tudott elegendő kiegészítő pénzügyi támogatást szerezni és azokat visszavonták, így összesen 1,455 milliárd EUR szabadult fel. További négy projekt az előkészítés különböző szakaszaiban jár. A NER 300 programról szóló módosított határozat lehetővé tette az első pályázati felhívás törölt projektjeiből felszabaduló pénzeszközök (eddig 708,7 millió EUR) újbóli befektetését az Európai Beruházási Bank által kezelt meglévő pénzügyi eszközökbe – az InnovFin energetikai demonstrációs projekteket támogató (EDP) eszközbe és az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz hitelviszonyt megtestesítő instrumentumába (CEF DI). Ez lehetőséget nyújt a NER 300 program előnyeinek maximális kihasználására és alacsony szén-dioxid-kibocsátású innovációkba történő kiegészítő magánbefektetések mozgósítására. A jelentésben érintett időszakban két új projekt került kiválasztásra, amelyek az InnovFin EDP keretében részesülhetnek a NER 300 program fel nem használt forrásaiból, és amelyek esetében a támogatás összege mintegy 95 millió EUR (lásd a melléklet 8. függelékét). Az InnovFin instrumentum keretében rendelkezésre áll projektfejlesztési segítségnyújtás (PDA) is a projektgazdák számára, projektjeik kiforrottságának növelésére. A közelmúltban három éghajlattal kapcsolatos projekt részesült 692 000 EUR PDA-finanszírozásban, amelyet a NER300 ki nem fizetett pénzeszközei fedeztek. Ezek a svédországi, olaszországi, illetve hollandiai projektek innovatív demonstrációs létesítmények prototípusainak kialakításával kezelik az éghajlatváltozást (lásd a melléklet 8. függelékét). Végezetül mintegy 34 millió EUR támogatást ítéltek oda a kifizetetlen NER 300 pénzeszközökből a CEF DI keretében három innovatív tiszta közlekedési projektnek, amelyeket Olaszországban, illetve Németországban valósítottak meg (lásd a melléklet 8. függelékét). A második pályázati felhívás törölt projektjeiből felszabaduló pénzeszközökkel (eddig 746 millió EUR) az Innovációs Alap rendelkezésére álló forrásokat növelik. 5. táblázat: Az első és második pályázati fordulóban támogatást nyert NER 300 projektek 1. pályázati felhívás 2. pályázati felhívás Előkészítés alatt álló projektek 0 6 Státusz-felülvizsgálat alatt álló projektek 1 0 Folyamatban lévő projektek 8 1 Befejezett projektek 1 0 Visszavont projektek 10 12 Összesen 20 19 Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság 3.1.2.5. Az Innovációs Alap Az Innovációs Alap a felülvizsgált EU ETS irányelv által a 2021 és 2030 közötti időszakra létrehozott két alacsony szén-dioxid-kibocsátási alap egyike. Pályáztatás útján fogja támogatni az innovatív technológiák és az áttörést jelentő innovációk első alkalommal történő piaci kifejlesztését és kereskedelmi léptékű demonstrálását az EU ETS hatálya alá tartozó ágazatokban, ideértve az innovatív megújuló energiákat, az energiaigényes ágazatokat, a szén-dioxid-leválasztást, -hasznosítást és -tárolást, az energiatárolást, valamint a helyettesítő termékeket és az ágazatközi projekteket. 450 millió kibocsátási egység árverésre bocsátásával és a NER 300 program második pályázati felhívásából származó ki nem fizetett bevételekből fogják finanszírozni. Az Innovációs Alap keretében meghirdetett első pályázati felhívást 2020 júliusában tették közzé. A pályázati felhívás keretében a támogatható ágazatokban az uniós tagállamokban, Norvégiában és Izlandon megvalósuló projektek részesülhetnek támogatásban. Összesen 1 milliárd EUR támogatást fognak nyújtani a 7,5 millió EUR-t meghaladó beruházási kiadással rendelkező, tiszta technológiával kapcsolatos nagy léptékű projektek részére. Az Innovációs Alap rugalmasan ítéli oda a támogatást, projektspecifikus mérföldkövek alapján, és az innovációhoz köthető költségek akár 60 %-át is támogathatja. Az alapból származó támogatások más közfinanszírozási kezdeményezésekkel – például állami támogatásokkal vagy más uniós finanszírozási programokkal – is kombinálhatók. Az első pályázati felhívást 2030-ig rendszeres felhívások fogják követni, hogy segítsék a vállalatokat a beruházásokban és az EU klímasemlegességének 2050-re történő eléréséhez szükséges, úttörő tiszta technológiai megoldások piacra vitelében. A projekteket független külső szakértők értékelik átfogó kritériumok mentén, ezek: az üvegházhatásúgáz-kibocsátás elkerülése, az innovációs potenciál, a projekt pénzügyi, műszaki és operatív kiforrottsága, valamint a növekedésben rejlő potenciál és a költséghatékonyság. Az ígéretesnek tartott, de még nem kiforrott projektek számára a felhívás 8 millió EUR-t irányoz elő a projektfejlesztés elősegítésére. A projektek az EU finanszírozási és tenderportálján érhetők el. Az első szakasz tekintetében a pályázatok benyújtási határideje 2020. október 29. A pályázókat tájékoztatják az értékelés eredményeiről, és felhívják egy teljes körű pályázat benyújtására, vagy projektfejlesztési segítségnyújtásban részesülnek 2021 első negyedévében. A második szakasz értékelési eredményeiről 2021 negyedik negyedévében adnak tájékoztatást. A támogatásokat 2021 végén ítélik oda.

Ezenfelül a Bizottság úgy tervezi, hogy 2020 végén célirányos felhívást tesz közzé a kis léptékű projektek számára. 3.1.2.6. A Modernizációs Alap A Modernizációs Alap az EU ETS irányelv által a 4. szakaszra létrehozott két alacsony szén-dioxid-kibocsátási alap közül a második. Célja, hogy támogassa a villamosenergia-ágazat és a tágabb energetikai rendszerek korszerűsítését tíz alacsonyabb jövedelmű tagállamban. Az alap 2021-től lép működésbe. A Modernizációs Alap pénzügyi forrásait az EU ETS irányelv 10. cikkének d) pontja és IIb. melléklete alapján osztják el a kedvezményezett tagállamok között. Ezenfelül Románia, Litvánia, a Cseh Köztársaság, Horvátország, Magyarország és Szlovákia úgy döntött, hogy több kibocsátási egységet rendelnek hozzá a Modernizációs Alapban fennálló részesedésükhöz. Ennek eredményeként összesen majdnem 650 millió kibocsátási egység áll rendelkezésre az alapban. Az EU ETS irányelv meghatározza a beruházási prioritási területeket, nevezetesen a megújuló forrásokból származó villamosenergia-termelést és -felhasználást, az energiahatékonyság javítását (a fosszilis tüzelőanyaggal működő létesítményeket kivéve), az energiatárolást, az energiahálózatok korszerűsítését és a méltányos átállást a szén-dioxid-függő régióban. A Modernizációs Alap erőforrásainak legalább 70 %-át a prioritási beruházásokra kell fordítani. A nem prioritási területeken történő beruházásokat az Európai Beruházási Bank (EBB) mélyrehatóbb értékelés alá vonja, és azokról a tagállamokból, az EBB-ből és a Bizottságból álló beruházási bizottság szavaz. A Bizottság 2020 júliusában fogadta el a Modernizációs Alap működéséről szóló végrehajtási jogi aktust. A végrehajtási jogi aktus könnyített eljárást hoz létre, amelyben a kedvezményezett tagállamok felelnek a beruházások kiválasztásáért, finanszírozásáért és az azokkal kapcsolatos jelentéstételért, és meg kell felelniük az alkalmazandó állami támogatási szabályoknak. A Bizottság felel majd a kifizetési határozatokért, amelyeket az EBB általi értékelés előz meg. 3.1.2.7. A közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségek kompenzációja A közvetlen szén-dioxid-kibocsátási költségek fedezésére szolgáló, uniós szinten harmonizált ingyenes kiosztáson túlmenően az uniós tagállamok állami támogatást nyújthatnak, hogy kompenzálják egyes villamosenergia-igényes iparágak közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségeit, azaz a villamosenergia-árak abból eredő emelkedése miatti költségeket, hogy a villamosenergia-termelők a kibocsátási egységek megvásárlásának a költségeit továbbhárítják a fogyasztókra. A belső piaci versenytorzulások minimalizálása, az átláthatóság fokozása és az EU ETS irányelv költséghatékony dekarbonizáció megvalósítására irányuló célkitűzésének megőrzése érdekében a Bizottság iránymutatást* adott ki az EU ETS-hez kapcsolódó állami támogatások tekintetében, amely 2020 végéig érvényes. Az iránymutatás többek között meghatározza a támogatható ágazatokat és a közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségek kompenzációjának maximális összegeit. A hatályos iránymutatás közelgő lejártára tekintettel a Bizottság felülvizsgálta az EU ETS-hez kapcsolódó állami támogatásokra vonatkozó iránymutatást a 2021–2030-as időszakra. Az új állami támogatási iránymutatást 2020. szeptember 21-én fogadták el (lásd még a melléklet 6. függelékét). * Iránymutatás az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei 2012 utáni kereskedelmi rendszerének kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekhez, HL C 158., 2012.6.5., 4. o. ** Iránymutatás az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei 2021 utáni kereskedelmi rendszerének kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekhez, HL C 317., 2020.9.25., 5. o. A Bizottság eddig 14, a közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségek kompenzálására szolgáló programot hagyott jóvá 13 tagállamban. 2019 augusztusában a Bizottság új programot hagyott jóvá Lengyelország tekintetében. Lengyelország várhatóan 2020-ban kezdi meg a 2019-ben felmerült közvetett költségek kompenzációját. Ugyanez vonatkozik a román programra, amelyet a Bizottság 2020 májusában hagyott jóvá. Több más tagállam jelezte szándékát, hogy megkezdené a közvetett költségek kompenzációját. Az EU ETS irányelv meghatározza, hogy azoknak a tagállamoknak, amelyekben a közvetett költségek kompenzálására vonatkozó program működik, minden év vége előtt három hónappal könnyen hozzáférhető formában közzé kell tenniük a kompenzáció teljes összegét, valamint annak a kedvezményezett ágazatonkénti vagy alágazatonkénti bontását. A tagállamok által a 2019-ben kifizetett kompenzációról közzétett adatok összefoglalását a 6. táblázat ismerteti. Mivel Lengyelország és Románia nem nyújtottak kompenzációt a 2018-ban felemerült közvetett költségekre, ezek a tagállamok nem szerepelnek a táblázatban. 6. táblázat: A közvetett szén-dioxid-kibocsátási költségek kompenzálása céljából 2019-ben kifizetett összegek Ország A támogatási program időtartama A 2018-ban felmerült közvetett költségekre 2019-ben kifizetett kompenzáció (millió EUR) Kedvezményezettek (létesítmények) száma Az árverésből származó bevétel 2018-ban (millió EUR) A közvetett költségek kompenzálására fordított árverési bevételek aránya UK 2013–2020 22 60 1607 3,7 % DE 2013–2020 219 898 2565 8,5 % BE (FL) 2013–2020 35,9 107 379 11,4 % BE (WL) 2017–2020 7,5 29 NL 2013–2020 40,3 92 501 8,0 % EL 2013–2020 16,8 50 519 3,2 % LT 2014–2020 0,3 1 80 0,3 % SK 2014–2020 6 8 229 2,6 % FR 2015–2020 102,1 286 818 12,4 % FI 2016–2020 29,1 61 250 11,6 % ES 2013–2015 172,2 183 1291 13,3 % LU 2018–2020 4,2 4 18 23,2 % Forrás: Az országok Éghajlatpolitikai Főigazgatóságnak címzett adatszolgáltatásai A 10 uniós tagállam és az Egyesült Királyság által a 2018-ban felmerült közvetett költségek után 2019-ben kifizetett kompenzáció 656 millió EUR-t tett ki. Ez 200 millióval meghaladja a 2018-ban folyósított összeget. Az előző évhez viszonyított e markáns növekedés egyfelől azzal magyarázható, hogy Spanyolország jelentősen megnövelte költségvetését (a 2018-as 6 millió EUR-ról 172 millió EUR-ra 2019-ben), másfelől pedig hogy a kompenzáció kiszámításához alapul vett szén-dioxid-ár enyhén emelkedett. A szén-dioxid-ár 2018-as tartós emelkedése még nem teljesen tükröződik a 2019-ben kifizetett összegekben, mivel az iránymutatás a t-1. év határidős árának alkalmazását írja elő. A felülvizsgált EU ETS irányelv egyik átláthatósági rendelkezése értelmében azoknak a tagállamoknak, amelyek bármely évben az árverési bevételeik több mint 25 %-át költik a közvetett költségek kompenzálására, jelentést kell közzétenniük, amelyben kifejtik, hogy milyen okból lépték túl ezt az összeget. Az, hogy a 2018-as árverési bevételek jelentősen meghaladták a korábbi évekét, továbbá hogy a kompenzáció nem növekedett ugyanilyen ütemben, noha adva volt a kötelezettség az előző évi ár alkalmazására, azt jelenti, hogy egyetlen egy tagállam sem érte el a 25 %-os küszöböt. Átlagosan a tagállamok árverési bevételeik 7,9 %-át költötték a közvetett költségek kompenzálására. A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy az elkövetkezendő években is kövessék szorosan figyelemmel költségvetéseiket e kiadási tétel tekintetében. 3.1.3. Nemzetközi jóváírások

Az EU ETS résztvevői a 2020-as megfelelésértékelési ciklus végéig továbbra is felhasználhatják a Kiotói Jegyzőkönyv tiszta fejlesztési mechanizmusa (CDM) és az együttes végrehajtás (JI) nemzetközi jóváírásait az EU ETS keretében fennálló kötelezettségeik egy részének teljesítésére* mennyiségi és minőségi korlátozások mellett. E jóváírások a kibocsátáscsökkentési projektek eredményeként a légkörből eltávolított egy tonna CO2-t megtestesítő pénzügyi eszközök. A jóváírásokat már nem adják le közvetlenül, hanem azok az egész naptári évben bármikor beválthatók kibocsátási egységekre. Az EU ETS irányelv rendelkezéseinek megfelelően a nemzetközi jóváírások a 2021 és 2030 közötti időszakban nem használhatók fel az EU ETS-nek való megfelelésre. * A CDM-, illetve a JI-projektek kiotói szén-dioxid-krediteket generálnak: igazolt kibocsátáscsökkentéseket (CER), illetve kibocsátáscsökkentési egységeket (ERU). Noha a 2. és a 3. szakasz (2008–2020) nemzetközi jóváírási jogosultságainak pontos mennyisége részben a jövőbeli hitelesített kibocsátási mennyiségektől függ majd, a piaci elemzők becslése szerint körülbelül 1,6 milliárd jóváírást tesz majd ki. A felhasznált vagy beváltott nemzetközi jóváírások teljes mennyisége 2020. június végén körülbelül 1,54 milliárdot tett ki, ami meghaladja a megengedett maximumra vonatkozó becslés 96 %-át. Csak 2019-ben 17,3 millió egységet váltottak be. A nemzetközi jóváírások beváltásáról a melléklet 3. függeléke nyújt teljes körű áttekintést.

3.2. Kereslet: a forgalomból kivont kibocsátási egységek 2019-ben az EU ETS-ben részt vevő helyhez kötött létesítmények kibocsátása 2018-hoz képest erőteljesen, 9,1 %-kal esett vissza – ezt mutatják az EU kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékében rögzített adatok. Amint a 7. táblázat bemutatja, a csökkenést különösen a villamosenergia- és hőtermelési ágazat idézte elő, ahol a kibocsátások közel 15 %-ot estek 2018-hoz képest, ami tükrözi az azáltal előidézett dekarbonizációt, hogy a szén helyébe a megújuló energiaforrásokból származó villamos energia és a gáztüzelésű villamosenergia-termelés lépett. Az ipari kibocsátás közel 2 %-kal mérséklődött, ami eddig a legnagyobb arányú csökkenés a 3. szakaszban. A helyhez kötött létesítmények összes ETS kibocsátása a 3. szakasz 2013-as kezdete óta 19,8 %-kal esett vissza. Év 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Hitelesített teljes kibocsátás 1 904 1 867 1 908 1 814 1 803 1 750 1 755 1 682 1 530 Változás a t -1. évhez képest -2,0 % 2,2 % -4,9 % -0,6 % -2,9 % 0,2 % -4,1 % -9,1 % Villamosenergia- és hőtermelésből származó hitelesített kibocsátás 1 206 1 201 1 138 1 049 1 043 1 001 996 930 792 Változás a t -1. évhez képest -0,5 % -5,2 % -7,8 % -0,5 % -4,1 % -0,5 % -6,6 % -14,9 % Ipari létesítmények hitelesített kibocsátása 698 666 770 765 760 750 759 753 738 Változás a t -1. évhez képest -4,6 % 15,6 % -0,7 % -0,7 % -1,3 % 1,3 % -0,8 % -1,9 %

Reál GDP növekedési rátája EU-27+UK 1,8 % -0,4 % 0,3 % 1,7 % 2,4 % 2,0 % 2,6 % 2,0 % 1,5 % Forrás: EUTL, a GDP-adatok az Eurostattól származnak (táblázatkód: tec00115, letöltve: 2020. július). A légi közlekedés hitelesített kibocsátását a 4. fejezet tünteti fel külön. A létesítményekből származó ETS hitelesített, CO2-tól eltérő kibocsátások üvegházhatású gázok (N2O és PFC-k) szerinti bontását a melléklet 4. függelékében található 4.1. táblázat tartalmazza. Az önként törölt kibocsátási egységek száma 2019-ben 33 498 volt. Összességében 2020. június végéig 372 840 kibocsátási egység önkéntes törlését vették nyilvántartásba. A 2013 és 2020. június közötti törlések többségét az Egyesült Királyság, Németország, Svédország, Norvégia és Hollandia jegyzékeiben szereplő számlatulajdonosok hajtották végre. 3.3. A kereslet és a kínálat egyensúlyba hozása 2013-ban, a 3. szakasz kezdetén az EU ETS-t a kibocsátási egységek kereslete és kínálata között kialakult nagymértékű strukturális egyensúlyhiány jellemezte, ami 2,1 milliárd kibocsátási egységet tett ki. A strukturális egyensúlyhiány kezelése érdekében 2015-ben létrehoztak egy piaci stabilizációs tartalékot (MSR), amely a kibocsátási egységek árverési kínálatát hivatott rugalmasabbá tenni. A piaci stabilizációs tartalék 2019-ben kezdte meg működését. 2018-ban a többlet 1,65 milliárd kibocsátási egység volt, míg 2019-ben jelentősen alacsonyabb, 1,385 milliárd kibocsátási egységnek megfelelő szintet ért el. A 5. ábra az európai szén-dioxid-piac többletének alakulását mutatja be 2019 végéig. 5. ábra: Az európai szén-dioxid-piac többletének alakulása 2013 és 2019 között Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság Az EU ETS felülvizsgálatának keretében fontos változtatásokat hajtottak végre a piaci stabilizációs tartalék működése tekintetében, ahogy az az alábbi szövegdobozból kiderül. A piaci stabilizációs tartalék működése szempontjából kulcsfogalom a forgalomban lévő kibocsátási egységek teljes száma (TNAC). A kibocsátási egységek a tartalékba kerülnek, ha a TNAC meghaladja az előre meghatározott felső határt (833 millió kibocsátási egység), illetve felszabadulnak a tartalékból, ha számuk az előre meghatározott alsó határ alá kerül (400 millió kibocsátási egység alá)*. Így a piaci stabilizációs tartalék felszívja, illetve felszabadítja a kibocsátási egységeket, ha a forgalomban lévő egységek száma egy előre meghatározott tartományon kívül esik. A tartalékot növelik a későbbre ütemezett kibocsátási egységek, valamint az ún. ki nem osztott** kibocsátási egységek is. 2023-tól kezdődően a piaci stabilizációs tartalékban lévő, az előző évben árverésre vitt mennyiséget meghaladó kibocsátási egységek már nem lesznek érvényesek. A forgalomban lévő kibocsátási egységek számát – amely a piaci stabilizációs tartalék által felszívott, illetve az abból felszabadított kibocsátási egységek számának meghatározásához szükséges – a következő képlettel kell kiszámítani: TNAC = Kínálat – (Kereslet + a piaci stabilizációs tartalékba helyezett egységek) A kínálat és a kereslet képletben felhasznált összetevőit a forgalomban levő kibocsátási egységek teljes számáról szóló bizottsági közlemény írja le, amelyet minden évben május 15-ig tesznek közzé.*** *Vagy ha intézkedéseket fogadnak el az EU ETS irányelv 29a. cikke értelmében. **A ki nem osztott kibocsátási egységek olyan kibocsátási egységek, amelyeket az EU ETS-ről szóló irányelv 10a. cikkének (7) bekezdése alapján nem osztottak ki, azaz az új belépők tartalékában maradtak, vagy amelyeket a 10a. cikk (19) és (20) bekezdésének alkalmazása miatt nem osztottak ki, azaz a tervek szerint létesítményeknek osztották volna ki őket ingyenesen, de ez a működés (részleges) megszüntetése vagy a kapacitás jelentős csökkentése miatt elmaradt. A ténylegesen „ki nem osztott” kibocsátási egységek, amelyek a megfelelő kibocsátásáthelyezési tényezőnek a jelenlegi időszakban a kibocsátásáthelyezési jegyzékben nem szereplő ágazatokra való alkalmazásából erednek, illetve amelyek az EU ETS-ről szóló irányelv 10c. cikke alapján nem kerülnek kiosztásra, a tervek szerint nem kerülnek be a piaci stabilizációs tartalékba az (EU) 2015/1814 határozat 1. cikkének (3) bekezdése alapján. Az ilyen kibocsátási egységek így nem tartoznak a piaci stabilizációs tartalék körébe (lásd az EU ETS irányelv felülvizsgálatára vonatkozó 2015. évi javaslatot kísérő hatásvizsgálat [SWD(2015) 135 final] 225. oldalát). A szén-dioxid-piacról szóló jelentés lehetővé teszi a keresleti és a kínálati adatok összevonását, amelyeket az EU ETS irányelvből és végrehajtási rendelkezéseiből eredő beszámolási kötelezettségek ütemezése szerint kell közzétenni. A 6. ábra bemutatja a kínálat és a kereslet 2019. évi alakulását. A vonatkozó adatokat a piaci stabilizációs tartalék célját szolgáló, forgalomban lévő kibocsátási egységek teljes számáról szóló negyedik közlemény részeként is közzétették .

6. ábra: A kumulált kereslet és kínálat alakulása 2019 végéig (millió kibocsátási egység) Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság A Bizottság – előkészítve a piaci stabilizációs tartalék 2019-es működésbe lépését – 2017. május közepétől kezdődően rendszeresen közzéteszi az előző évben forgalomban lévő kibocsátási egységek teljes számát. 2020 májusában negyedszer tették közzé a forgalomban levő kibocsátási egységek teljes számát, amely 1 385 496 166 kibocsátási egységnek felelt meg. A 2020-as közzététel eredményeképpen továbbra is kibocsátási egységek kerülnek majd a piaci stabilizációs tartalékba, aminek hatására 2020-ban és 2021-ben csökken az árverési mennyiség. Így a forgalomban lévő kibocsátási egységek 2019-es és 2020-as teljes száma és a felülvizsgált jogszabály alapján a 2020-as árverési mennyiségek közel 375 millió kibocsátási egységgel (majdnem 35 %-kal) csökkentek. Az árverési mennyiségek e megközelítést követve 2021-ben is csökkenni fognak. A 7. függelék információt nyújt a tagállamok piaci stabilizációs tartalékhoz történő hozzájárulásáról a teljes 2020. évre. A Bizottság 2021-ben végzi el az MSR első felülvizsgálatát. Az MSR-határozathoz az szükséges, hogy a működésének megkezdését követő három évvel (azaz 2021 végén) felülvizsgálják. A felülvizsgálatra az EU ETS-nek az EU 2030-as megnövelt kibocsátáscsökkentési célértékeinek fényében történő, 2021 júniusára tervezett felülvizsgálatának tágabb összefüggésében kerül sor. A Bizottság az MSR-t az európai szén-dioxid-piac megfelelő működésének elemzése alapján vizsgálja majd felül, és különös figyelmet fordít az MSR-be helyezés százalékos arányára, a küszöb számszerű értékére és a tartalékból felszabadítandó kibocsátási egységek számára, emellett áttekinti a tartalék növekedésre, munkahelyekre és az EU ipari versenyképességére, továbbá a kibocsátásáthelyezés kockázatára gyakorolt hatását. 4. LÉGI KÖZLEKEDÉS A légiközlekedési ágazat 2012 óta képezi az EU ETS részét. Az eredeti jogszabály az Európai Gazdasági Térségbe (EGT) érkező és onnan induló valamennyi járatra vonatkozott. Az EU azonban úgy határozott, hogy ideiglenesen a kötelezettségeket a bármilyen honosságú légitársaságok EGT területén belüli járataira korlátozza, hogy támogassa a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetet (ICAO) a légi közlekedésből származó kibocsátások csökkentését célzó globális intézkedés kidolgozásában. Az ICAO Közgyűlése 2016 októberében elfogadta az állásfoglalást a nemzetközi légi közlekedés kibocsátáskompenzációs és -csökkentési rendszeréről (CORSIA), amely 2021-ben fog elindulni. A CORSIA kibocsátáskompenzációs programként szolgál, amelynek célja a nemzetközi légi közlekedésből származó nettó kibocsátások 2020. évi szinten való stabilizálása nemzetközi jóváírások beszerzése és törlése révén. Erre tekintettel 2017-ben módosították az EU ETS irányelvet, hogy annak hatálya 2023-ig továbbra is csak az EGT-n belüli légi közlekedésre korlátozódjon. Az EU ETS a légi közlekedés tekintetében az Európai Gazdasági Térség (EGT) területén található repülőterek közötti útvonalakon közlekedő járatokra terjed ki, és egyenlő bánásmódot biztosít a repülési útvonalakon közlekedő légitársaságok számára. Az EU ETS irányelv előirányozza, hogy az Európai Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak arról, hogy hogyan hajtható végre a CORSIA az uniós jogban az irányelv felülvizsgálata révén. Amennyiben ténylegesen nem vizsgálják felül, az EU ETS területi hatályára vonatkozó eltérés 2023-án lejár, így a rendszer újra ki fog terjedni az EGT-ből induló (és, amennyiben nem mentesítik, az EGT-be érkező) valamennyi járatra. 2019-ben az EGT-n belüli hatállyal összhangban adtak ki kibocsátási egységeket. Az ingyenes kiosztás valamivel meghaladta a 32,4 millió kibocsátási egységet. Ez a szám az ingyenes kiosztásból (valamivel több mint 31,3 millió kibocsátási egység), valamint az új belépők és gyorsan növekvő üzemeltetők számára létrehozott különleges tartalékból ingyenesen kiosztott közel 1,1 millió kibocsátási egységből tevődik össze. Az e tartalékból származó kiosztások 2017–2020-ban megkettőződnek, mivel a teljes 2013–2020-as időszakra vonatkoznak. A 2019-ben árverésre bocsátott kibocsátási egységek mennyisége körülbelül 5,5 millió volt. A légi közlekedési kibocsátások alakulását illetően, a hitelesített kibocsátások lassabb ütemben növekedtek 2019-ben (1 %-kal 2018-hoz képest), és elérték a 68,2 millió tonna CO2-t. A 8. táblázat a légi közlekedési ágazat hitelesített kibocsátásait, ingyenesen kiosztott és árverésre bocsátott mennyiségét foglalja össze a 3. szakasz kezdetétől fogva. 8. táblázat: A légi közlekedési ágazat hitelesített kibocsátásai és a részére kiosztott kibocsátási egységek (millió)

Év 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020

Hitelesített kibocsátás (millió tonna CO2-egyenérték) 53,5 54,8 57,1 61,5 64,4 67,5 68,2

A hitelesített kibocsátások változása a t–1. évhez képest 2,5 % 4,1 % 7,7 % 4,8 % 4,8 % 1 %

Ingyenes kiosztás (EU-27+ UK+ EGT) 32,4 32,4 32,1 32,0 33,1 31,3 31,3 31,2 Az új belépők és gyorsan növekvő üzemeltetők számára létrehozott különleges tartalékból való ingyenes kiosztás 0 0 0 0 1,1 1,1 1,1 0,9 Az árverésre bocsátott kibocsátási egységek mennyisége 0 9,3 16,4 6,0 4,7 5,6 5,5 3,4 Forrás: EUTL, Éghajlatpolitikai Főigazgatóság, EEX

A 2013–2015 közötti időszakban árverésre bocsátott légi közlekedési kibocsátási egységek mennyisége tükrözi a társjogalkotó 2013 döntését „az óra megállításáról” és az éghajlattal kapcsolatos kötelezettségek EGT területén belüli járatokra való korlátozásáról. A légi közlekedési ágazat esetében a megfelelést 2012-re és 2013-ra halasztották. A kibocsátási egységek elhalasztott 2012-es mennyiségét ezért 2014-ben bocsátották árverésre, míg a légi közlekedésből származó 2013. és 2014. évi kibocsátások esetében 2015. január és április között került sor a megfelelésre. A légi közlekedési ágazat EU ETS-be való felvétele jelentős hatást gyakorolt a rendszer egészének környezeti teljesítményére. A 3. szakaszban 2019-ig a légijármű-üzemeltetők 296 millió légi közlekedési kibocsátási egységet és 127 millió általános célú kibocsátási egységet adtak le, ez utóbbi számadat mutatja a légi közlekedési ágazat EU ETS általános szigorúságához való hozzájárulását. 2018 júniusában az ICAO elfogadta a CORSIA szabványokat és ajánlott gyakorlatokat (SARP-ok), amelyek a végrehajtási elemekkel együtt részletesen leírják a rendszer működését. Miközben támogatták a CORSIA szabványok és ajánlott gyakorlatok ICAO által történt elfogadását, az Unió és tagállamai az ICAO eljárásokat követve bejelentették a vonatkozó uniós jogszabályok és a CORSIA szabályok közötti meglévő különbségeket. Más államokból származó különbségeket az ICAO még nem tett közzé. A Covid19 jelentős hatást gyakorolt a nemzetközi légi közlekedésre, és következményekkel járt a CORSIA-ra nézve is. A légi közlekedés 2020-as kibocsátásai várhatóan 40 %-kal maradnak el a 2019-es szinttől. E hatásra való tekintettel a globális légi közlekedési ágazat az ICAO számos részt vevő országának támogatásával sikeresen kérte, hogy a CORSIA alapértékeit az eredeti 2019–2020-as átlagos kibocsátásról változtassa meg a csak 2019-es átlagra, a CORSIA kísérleti szakasza tekintetében. Ennek megfelelően a légitársaságok jövőbeni kompenzációs kötelezettségei jelentősen csökkentek vagy megszűntek az eredetileg előirányzott alapértékhez képest. A következő években fog eldőlni, hogy a csak 2019-et figyelembe vevő alapérték 2023 után is irányadó lesz-e. Az európai zöld megállapodás szerinti átfogóbb jogszabálycsomag részeként és a 2017-ben módosított EU ETS irányelv alapján a Bizottság jelenleg előkészíti az EU ETS légi közlekedés tekintetében történő, 2021 júniusáig esedékes módosítására irányuló javaslatát. A javaslat kettős lesz. Csökkenteni fogja a légijármű-üzemeltetőknek ingyenesen kiosztandó kibocsátási egységek arányát, hogy tovább mérsékelje az üvegházhatásúház-kibocsátást. Emellett foglalkozik majd a CORSIA EU jogban oly módon történő végrehajtásával, amely összhangban áll az EU 2030-as éghajlat-politikai célkitűzéseivel. Az EU ETS már elfogadott felülvizsgálatai arról rendelkeznek, hogy a 2,2 %-os lineáris csökkentési tényezőt terjesszék ki a légi közlekedési összkvótára az EU ETS 2021-ben kezdődő 4. szakaszától. 5. PIACFELÜGYELET A pénzügyi eszközök piacairól szóló felülvizsgált irányelv* (MiFID II. irányelv) értelmében a kibocsátási egységek 2018. január 3-tól pénzügyi eszköznek minősülnek. Ez azt jelenti, hogy ugyanazok a szabályok vonatkoznak a másodlagos szén-dioxid-piac azonnali szegmensére (kibocsátási egységekkel a másodlagos piacon azonnali leszállítás céljából lebonyolított ügyletek) is, mint a hagyományos pénzügyi piacokra (köztük azokra, ahol a szén-dioxid-kibocsátásból származtatott termékekkel kereskednek a vezető platformokon vagy a tőzsdén kívül [OTC]). E szegmens így az átláthatóság, a befektetők védelme és az integritás tekintetében azonos alapra került a származékos ügyletek piacával. A piaci visszaélésekkel kapcsolatos kérdéseket leszámítva az elsődleges piac felügyeletét továbbra is az árverésekre vonatkozó rendelet szabályozza. A pénzügyi eszközöknek a MiFID II. irányelvben adott meghatározására történő kereszthivatkozás alapján a pénzügyi piacra vonatkozó egyéb jogszabályokat is alkalmazni kell. Ez a helyzet különösen a piaci visszaélésekről szóló rendelet** esetében, amelyet az elsődleges és másodlagos piacokon is alkalmazni kell a kibocsátási egységeket érintő ügyletek és magatartás tekintetében. Ehhez hasonlóan, a pénzmosási irányelvben*** a MiFID II. irányelvre történő kereszthivatkozás alapján a MiFID-irányelv szerinti engedéllyel rendelkező kibocsátásiegység-kereskedőknek kötelezően ügyfél-átvilágítást kell végezniük a kibocsátási egységek másodlagos azonnali piacán. **** * Az Európai Parlament és a Tanács 2014/65/EU irányelve (2014. május 15.) a pénzügyi eszközök piacairól, valamint a 2002/92/EK irányelv és a 2011/61/EU irányelv módosításáról. ** Az Európai Parlament és a Tanács 596/2014/EU rendelete (2014. április 16) a piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről. *** Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/849 irányelve (2015. május 20.) a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről. **** Az átvilágítás már kötelező az elsődleges piacon és a kibocsátáskereskedelmi derivatívák másodlagos piacán. 2019-ben tovább emelkedett a közös aukciós platformon zajló árveréseken ajánlattételre jogosult szereplők száma. A januári 80 résztvevővel kezdve az év 86 ajánlattételre jogosult szereplővel ért véget 2019 decemberében. Az üzemeltetők jelentették továbbra is az árveréseken ajánlattételre jogosult résztvevők leginkább domináns kategóriáját (közel 70 %), őket a befektetési vállalatok és hitelintézetek (körülbelül 20 %) és a MiFID-követelmények hatálya alá nem tartozó személyek (10 %) követték. A piaci visszaélésekre vonatkozó jelenlegi szabályok alapján a piac nyomon követése a nemzeti illetékes hatóságok feladata mind az árverések, mind a másodlagos piac tekintetében. Európai szinten fellépéseiket az Európai Értékpapírpiaci Hatóság hangolja össze más pénzügyi eszközökhöz hasonlóan . 6. A KIBOCSÁTÁSOK NYOMON KÖVETÉSE, JELENTÉSE ÉS ELLENŐRZÉSE Az EU ETS-re vonatkozó nyomonkövetési, jelentési, hitelesítési és akkreditációs előírásokat a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelettel*, valamint az akkreditációról és hitelesítésről szóló rendelettel** harmonizálták. Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerben a nyomonkövetési rendszer „elemekből felépíthető” megközelítésként van kialakítva, amely a költséghatékonyság érdekében nagy fokú rugalmasságot biztosít az üzemeltetők számára, ugyanakkor rendkívül megbízhatóvá teszi a nyomon követett kibocsátási adatokat. E célból többféle nyomonkövetési módszer (számításon alapuló vagy mérésen alapuló módszer, valamint kivételes esetekben kivételes eljárás) is megengedett. A létesítmények egyes részei tekintetében a módszereket kombinálni is lehet. A légijármű-üzemeltetők esetében csak a számításon alapuló módszerek kivitelezhetők, mivel a tüzelőanyag-fogyasztás az a központi paraméter, amelyet az EU ETS hatálya alá tartozó légi járatok esetében meg kell határozni. A létesítményekre és a légijármű-üzemeltetőkre olyan követelmény vonatkozik, miszerint az illetékes hatóság által a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet alapján jóváhagyott nyomonkövetési tervvel kell rendelkezniük, aminek köszönhetően elkerülhető a nyomonkövetési módszerek önkényes kiválasztása és az adatok időbeli eltérése is. Az akkreditációról és hitelesítésről szóló rendelet a 3. és a későbbi szakaszokra uniós szinten harmonizált módszert vezetett be a hitelesítők akkreditálására. A hitelesítőket egy nemzeti akkreditáló testületnek kell akkreditálnia ahhoz, hogy az akkreditációról és hitelesítésről szóló rendelet szerinti hitelesítést végezhessenek. Ez az egységes akkreditációs rendszer lehetővé teszi a kölcsönösen elismert hitelesítők számára, hogy valamennyi részt vevő országban működjenek, ezáltal teljes mértékben kiaknázza a belső piac adta lehetőségeket, és hozzájárul ahhoz, hogy összességében elegendő hitelesítő álljon rendelkezésre. * A Bizottság 601/2012/EU rendelete (2012. június 21.) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről (HL L 181., 2012.7.12., 30. o.). ** A Bizottság 600/2012/EU rendelete (2012. június 21.) a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó adatokat tartalmazó jelentések és a tonnakilométer-adatokat tartalmazó jelentések hitelesítéséről, valamint a hitelesítők akkreditációjáról (HL L 181., 2012.7.12., 1. o.). 6.1. Általános fejlemények A nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet, valamint az akkreditációról és hitelesítésről szóló rendelet 3. szakaszban történő végrehajtásával kapcsolatban szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy a harmonizáció további növelése érdekében a szabályok tökéletesítésére, egyértelműbbé tételére és egyszerűsítésére van szükség, ezzel csökkentve az üzemeltetőkre és a részt vevő országokra nehezedő adminisztratív terhet és fokozva a rendszer hatékonyságát.

Ezt figyelembe véve 2018-ban sor került a két rendelet aktualizálására az EU ETS 4. szakaszára való felkészülés érdekében, illetve hogy javítsák és egyszerűsítsék a nyomonkövetési, jelentési, hitelesítési és akkreditációs eljárásokat. Az MRR és az AVR felülvizsgált változatai 2019. január 1-jén léptek hatályba. A második aktualizálására irányuló munka 2019 februárjában kezdődött. A részt vevő országokkal konzultációt folytattak e két rendelet aktualizálásáról néhány olyan célirányos kérdést érintően, amelyekkel az első aktualizálás során nem tudtak foglalkozni, ilyen például a megújulóenergia-irányelv átdolgozásának végrehajtása. A nyomon követés, jelentés, hitelesítés és akkreditáció felülvizsgálata folyamatának a 4. szakasz 2021-es indulását megelőzően kellő időben le kell zárulnia. Amióta a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet lehetővé tette az országok számára az elektronikus jelentéstétel kötelezővé tételét, javult a megfelelési rendszer hatékonysága. Az elmúlt évhez hasonlóan 17 részt vevő ország számolt be arról, hogy a nyomonkövetési tervekhez, kibocsátási jelentésekhez, hitelesítési jelentésekhez és/vagy fejlesztési jelentésekhez a Bizottság által megszabott minimumkövetelményeknek megfelelő elektronikus mintákat vagy meghatározott fájlformátumokat használnak. Tizenhárom részt vevő ország számolt be arról, hogy az EU ETS rendszerrel kapcsolatos jelentéstételhez valamilyen automatizált informatikai rendszert használ. 6.2. Nyomon követés a gyakorlatban A 21. cikk alapján 2020-ban benyújtott jelentések szerint a legtöbb létesítmény a számításon alapuló módszert alkalmazza . Csak 23 ország 155 létesítményéről (1,5 %) jelentették, hogy a kibocsátást folyamatosan mérő rendszert használ, amelyek közül a legtöbb Németországban, a Cseh Köztársaságban és Franciaországban található. Jóllehet az országok száma megegyezik a tavalyival, összességében kevesebb létesítmény alkalmazza ezt a megközelítést. Csupán 13 ország számolt be arról, hogy összesen 34 létesítményben alkalmaznak kivételes eljárást, amely mintegy 3,0 millió tonna CO2-egyenérték kibocsátását érinti (szemben az előző évben 11 ország 38 létesítménye által kibocsátott 2,6 millió tonna CO2-egyenértékkel). A kivételes módszertannal kapcsolatban jelentett teljes kibocsátás 42 %-áért egy hollandiai létesítmény felel. A nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet legkisebb meghatározási szintje alapértelmezett értékeinek a létesítmények túlnyomó többsége eleget tesz. A jelentések szerint a C. kategóriájú létesítmények közül csak 90 (a tavalyi 97-hez képest), vagyis az összes létesítmény 11,8 %-a tér el legalább egy paraméter esetében attól a követelménytől, hogy a jelentős forrásanyagokra a legmagasabb meghatározási szinteket alkalmazzák. Ilyen eltérések csak akkor megengedettek, ha az üzemeltető bizonyítja, hogy a legmagasabb meghatározási szint műszakilag nem megvalósítható vagy észszerűtlen költségekhez vezet. Amennyiben e feltételek már nem állnak fenn, az üzemeltetőknek fejleszteniük kell nyomonkövetési rendszereiket. Hasonlóképpen, 23 részt vevő ország jelentései azt mutatják, hogy összességében a B. kategóriájú létesítmények 22 %-ánál engedélyezett a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet alapértelmezett előírásaitól vett eltérés valamilyen formája, amely arány majdnem megegyezik az előző évi 19 %-kal és az azt megelőző évi 21 %-kal, ami a legmagasabb meghatározási szintnek való megfelelés egyenletes szintjét jelzi. 6.3. Akkreditált hitelesítés A hitelesítők teljes száma nem szerepel a 21. cikk alapján benyújtott jelentésekben. Az Európai Akkreditálási Együttműködés (EA) azonban biztosítja az érintett nemzeti akkreditáló testületekre és az EU ETS akkreditált hitelesítőit tartalmazó jegyzékeikre mutató központi hivatkozást . A hitelesítők részt vevő országok általi kölcsönös elismerése sikeresen működik: 28 ország számolt be arról, hogy a területén legalább egy külföldi hitelesítő tevékenykedik. A hitelesítők magas szinten felelnek meg az akkreditációról és hitelesítésről szóló rendeletnek. Egyetlen ország sem számolt be valamely hitelesítő akkreditációjának felfüggesztéséről vagy visszavonásáról. 2018-ban ehhez képest egy felfüggesztés történt, visszavonásra nem került sor. Németország számolt be arról, hogy hat hitelesítő tekintetében szűkítette a 2019-re szóló akkreditáció hatályát, Lengyelország pedig egy hitelesítő tekintetében; ezzel szemben 2018-ban két hitelesítő tekintetében került sor ilyen szűkítésre Németországban, egy hitelesítő tekintetében Franciaországban, illetve három tekintetében Lengyelországban. Idén hét ország számolt be a hitelesítőkkel kapcsolatban beérkezett panaszról (ez hárommal kevesebb, mint tavaly). A panaszok teljes száma (66) 7 %-kal alacsonyabb. A beérkezett panaszok 71 %-a tekintetében jelezték, hogy a jelentéstétel idejére megoldották őket (tavaly ez az arány 93 %-os volt). A hitelesítők meg nem felelésének a nemzeti akkreditáló testületek és az illetékes hatóságok közti információcsere keretében történő feltárásáról nyolc tagállam számolt be (szemben az előző évi tíz tagállammal). 7. AZ IGAZGATÁSI RENDSZEREK ÁTTEKINTÉSE Az EU ETS-ben részt vevő országok különböző megközelítéseket alkalmaznak a rendszer végrehajtásáért felelős illetékes hatóságok vonatkozásában. Néhány országban több helyi hatóság vesz részt a végrehajtásban, míg más országokban sokkal jobban központosított a megközelítés. A 21. cikk szerinti 2020. évi adatszolgáltatások szerint átlagosan országonként 4 illetékes hatóság vett részt az EU ETS végrehajtásában . A hatóságok közötti koordináció tekintetében különböző eszközöket jelentettek, például (14 országban) a nyomonkövetési tervek központi kezelésével kapcsolatos jogalkotási eszközöket, (10 országban) a központi illetékes hatóság által a helyi hatóságoknak nyújtott kötelező erejű utasításokat és iránymutatásokat, valamint (13 országban) a hatóságok közötti rendszeres munkacsoportokat vagy találkozókat. Hét ország (Ciprus, Írország, Izland, Liechtenstein, Luxemburg, Málta és Olaszország) jelezte, hogy nem alkalmaz ilyen eszközöket. Az engedélyezés és a nyomonkövetési tervek jóváhagyása után kiszabott közigazgatási díjak tekintetében 13 ország (annyi, mint tavaly) arról számolt be 2020-ban, hogy nem számítanak fel díjat a létesítmények üzemeltetőinek (Ciprus, Észtország, Görögország, Hollandia, Írország, Lettország, Liechtenstein, Litvánia, Luxemburg, Málta, Németország, Svédország, Szlovákia). A légijármű-üzemeltetők 15 országban (Belgium, Ciprus, Cseh Köztársaság, Észtország, Görögország, Hollandia, Lettország, Liechtenstein, Litvánia, Luxemburg, Málta, Németország, Spanyolország, Svédország, Szlovákia) nem fizetnek díjat. A díjak országonként és szolgáltatástípusonként jelentősen eltérőek, a létesítmények engedélyével és a nyomonkövetési tervének jóváhagyásával kapcsolatos díj például 5 EUR és 7283,17 EUR között van, míg a légijármű-üzemeltetőknek ugyanazért a szolgáltatásrét felszámított díjak 2,19 EUR és 2400 EUR között változnak. Összességében a részt vevő országok ETS igazgatási rendszere alapvetően hatékony. Továbbra is erősíteni és ösztönözni kell a kommunikációt és a bevált gyakorlatok megosztását többek közt az EU ETS megfelelési fórumának tevékenységei és az éves EU ETS megfelelési konferencia révén. 8. MEGFELELÉS ÉS VÉGREHAJTÁS Az EU ETS irányelv többletkibocsátási bírságot ír elő egy (inflációhoz indexált) 100 eurós összeg formájában, amelyet a kibocsátott CO2 minden olyan tonnája után kell megfizetni, amelyre nem adtak le kellő időben kibocsátási egységet, továbbá megköveteli az e kibocsátásoknak megfelelő kibocsátási egységek átadását. Az EU ETS végrehajtásával összefüggő jogsértések miatt kiszabott más bírságok az érintett ország által hozott nemzeti rendelkezések szerint alakulnak.

A 2019-es megfelelésértékelési ciklus tekintetében, a Covid19-válság által előidézett nehéz gazdasági helyzet ellenére az EU ETS-nek való megfelelés szintje nagyon magas maradt: a legtöbb üzemeltető, amelyek a helyhez kötött létesítmények kibocsátásának 99 %-áért felelősek, teljesítette jogi kötelezettségeinek 2020 márciusában és áprilisában. Az előírásoknak meg nem felelő üzemeltetők általában kisebb vállalkozások voltak. Körülbelül 500 légijármű-üzemeltető tett jelentést és felelt meg a szabályoknak, köztük több mint 100 kereskedelmi légijármű-üzemeltető, amelyek az Unión kívül rendelkeznek szélhellyel, de az EGT-n belüli járatokat működtetnek. Az előírásoknak meg nem felelő üzemeltetők általában kisebb vállalkozások voltak, vagy 2018-ban beszüntették tevékenységüket. Az illetékes hatóságok továbbra is különféle megfelelőségi ellenőrzéseknek vetik alá az éves kibocsátási jelentéseket. A 21. cikk szerinti 2020. évi adatszolgáltatások alapján valamennyi részt vevő ország ellenőrzi a létesítmények éves kibocsátási jelentéseit teljesség szempontjából (a jelentések 100 %-a, kivéve Belgium [31 %], Spanyolország [94 %], Franciaország [95 %]), és a legtöbb ország (mind, kivéve a két légijármű-üzemeltetővel rendelkező Magyarország és Lettország, illetve Liechtenstein, ahol nem működik légijármű-üzemeltető) ellenőrzi a légijármű-üzemeltetők jelentéseit. A jelentések továbbá azt mutatják, hogy az országok átlagosan a létesítmények jelentéseinek közel 83 %-át (a légi közlekedési jelentések 91 %-át) ellenőrzik a nyomonkövetési tervekkel való összhang, a létesítmények jelentéseinek mintegy 70 %-át pedig a kiosztási adatok szempontjából. Huszonhárom ország számolt be arról, hogy keresztellenőrzéseket is végeznek más adatokkal a létesítmények tekintetében, 24 ország pedig a légijármű-üzemeltetők tekintetében. Az illetékes hatóságok 12 országban végeztek óvatos becsléseket a hiányzó adatok tekintetében 101 létesítmény esetében (az összes létesítmény megközelítőleg 1 %-a), mintegy kétszer annyit, mint az előző három évben. A növekedés a jelek szerint annak tudható be, hogy Hollandiában magasabb volt az óvatos becslések száma (51 érintett létesítmény 2019-ben a 2018-as 11-hez képest), mivel több bejelentés érkezett be a nyomonkövetési hibákról a korábbi évekhez viszonyítva. A 2019. évi érintett kibocsátások bejelentett mennyisége 61,0 millió tonna CO2 volt (szemben a 2018-as 11,2 millió tonnával), ami az összes kibocsátás körülbelül 4 %-a (szemben a 2018-as 0,7 %-kal). Az óvatos becslések mögött álló leggyakoribb indok az olyan kibocsátási jelentés, amely nem felelt meg tökéletesen a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet előírásainak, továbbá a kibocsátási jelentés hiánya március 31-i határidővel. A légi közlekedés hiányzó adataira vonatkozó óvatos becslésekről hét ország számolt be 33 légijármű-üzemeltető esetében (az összes üzemeltető 5,4 %-a és a légi közlekedésből származó teljes kibocsátás 1,6 %-a). Az illetékes hatóságok ellenőrzései továbbra is fontosak a hitelesítők munkájának kiegészítése szempontjából. 2019-ben valamennyi ország megerősítette, hogy a létesítmények esetében további ellenőrzéseket végeznek. A legtöbb ország hasonló megközelítésről számolt be a légijármű-üzemeltetők esetében is (mind, kivéve Lettország, Liechtenstein, Magyarország és Olaszország). A legtöbb ország (mind, kivéve Görögország, Luxemburg, Málta és Olaszország) jelentette, hogy szúrópróbaszerű ellenőrzéseket végeztek a létesítményekben 2019-ben, és az országok majdnem fele számolt be a légi közlekedés tekintetében végzett szúrópróbaszerű ellenőrzésekről (mind, kivéve Bulgária, Ciprus, Cseh Köztársaság, Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Görögország, Lettország, Liechtenstein, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Málta, Norvégia, Olaszország, Portugália és Spanyolország). 2019-ben 8 ország számolt be többletkibocsátási bírság alkalmazásáról 25 létesítmény esetében (Dánia 2, Egyesült Királyság 7, Lengyelország 2, Németország 1, Olaszország 4, Portugália 1, Románia 7, Spanyolország 1). A légi közlekedés tekintetében 34 légijármű-üzemeltető esetében jelentettek többletkibocsátási bírságot (Ciprus 1, Egyesült Királyság 12, Németország 3, Olaszország 3, Portugália 11 és Spanyolország 4). Hat ország erősítette meg, hogy 2019-ben bírságokat szabott ki (a többletkibocsátási bírságokon kívül). A jelentések szabadságvesztésről egyáltalán nem számoltak be, ugyanakkor összesen 7,8 millió EUR (amelyből a légi közlekedés 0,15 millió EUR) pénzügyi értékben rögzítettek kiszabott (vagy pl. folyamatban lévő bírósági eljárás miatt) kiszabandó bírságokat, kiadott vagy kiadandó hivatalos felszólításokat és figyelmeztető leveleket. A 2019 tekintetében jelentett leggyakoribb kihágások közé a következők tartoztak: a hitelesített éves kibocsátási jelentés benyújtásának elmulasztása a megfelelő határidőig, adott létesítmény kapacitásának, tevékenységi szintjének vagy működésének tervezett vagy tényleges megváltoztatásával kapcsolatos, időben történő bejelentés elmulasztása, valamint a jóváhagyott nyomonkövetési tervvel és a 601/2012/EU rendelettel összhangban történő nyomon követés elmulasztása. Ahogy a tavalyi jelentésben is szerepelt, 2018-ban és 2019-ben került sor az EU ETS megfelelésértékelésének ötödik ciklusára, amelynek célja az EU ETS-nek való megfeleléssel kapcsolatos problémák feltárása a részt vevő országok szintjén, valamint a részt vevő országok támogatása az EU ETS végrehajtásának javításában. Az értékelést 2020-ban véglegesítették, és az eredményekről szóló technikai jelentést közzétették . A jelentés megállapítja, hogy noha a nyomonkövetési tervek jóváhagyásának minősége és hatékonysága, az éves kibocsátási jelentések és hitelesítési jelentések felülvizsgálata, valamint a vizsgálatok javultak annak következtében, hogy egyre nagyobb mértékben használták a bizottsági mintákat és informatikai rendszereket, és hogy az illetékes hatóságok megerősítették eljárásaikat, a nyomon követéssel, jelentéssel és hitelesítéssel kapcsolatos egyes területeken továbbra is értelmezési problémák állnak fenn, és szükség lenne célirányos képzésre vagy az esetre szabott iránymutatásra. A tagállami végrehajtásban jelentkező különbségek leginkább az éves kibocsátási jelentések és hitelesítési jelentések felülvizsgálatában lelhetők fel, továbbá a hitelesítés, a vizsgálati eljárások és a kikényszerítés terén azonosított problémákat követő intézkedésekben. Noha ezek a különbségek a jelek szerint nem ártalmasak a nyomonkövetési, jelentési és hitelesítései rendszer megbízhatóságára nézve, egyes területeken, így a határokon átnyúló információcsere, a javításokra irányuló ajánlásokat követő lépések és a vizsgálati eljárások terén uniós szintű javulásra lenne szükség. A javításra irányuló tagállami ajánlásokat esetre szabott cselekvési tervekben fogalmazták meg. Az elemzésben azonosított javításra váró területek egy része tekintetében várhatóan megoldást jelent a felülvizsgált rendeletek hatálybalépése. A végrehajtást még tovább javíthatják az útmutatók esetre szabott aktualizálása, a minták, valamint a tagállami cselekvési tervekben felsorolt ajánlások követése. Ilyen értelmű konkrét ajánlásokat is tettek a technikai jelentésben és a tagállami cselekvési tervekben. 9. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS KILÁTÁSOK 2019-ben az EU ETS hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátása történelmi mértékben, 9,1 %-kal esett vissza 2018-hoz képest. Ezt főként a villamosenergia-termelés és a hőtermelés kibocsátásának majdnem 15 %-os csökkenése idézte elő, amelyhez a megújuló energiaforrások erőteljes megjelenése, a földgáz megnövekedett használata és a szén körülbelül 19 %-os visszaesése társult. Az ipari kibocsátás közel 2 %-kal mérséklődött, ami eddig a legnagyobb arányú csökkenés a 3. szakaszban. A légi közlekedésben ugyanakkor a hitelesített kibocsátás tovább nőtt, jóllehet sokkal kisebb mértékben, mint a korábbi években (1 % 2018-hoz képest). Az utóbbi években az ETS megerősítésére és a kibocsátási egységek többletének kezelésére elfogadott jogszabályi változások továbbra is pozitív eredményeket mutatnak. A piaci stabilizációs tartalék többletmutatóját 2020 májusában negyedszer is közzétették, amelyből kiolvasható, hogy a többlet megközelítőleg 1,39 milliárd kibocsátási egységgel lett kevesebb. A többlet és a 4. szakasz tekintetében felülvizsgált EU ETS jogszabályok alapján a 2020-as árverési mennyiségek majdnem 40 %-kal (közel 375 millió kibocsátási egységgel) csökkentek. Az árverési mennyiségek 2021-ben ugyanígy fognak csökkenni. Az ipar és a légi közlekedés Covid19-válság által előidézett nehéz gazdasági helyzete ellenére a szén-dioxid-árjelzés változatlan maradt 2019 januárja és 2020 júniusa között, egy március/áprilisi rövid kivételtől eltekintve. Az EU ETS által a 2012 és 2020. június 30. közötti árverésekből elért összbevétel meghaladta az 57 milliárd EUR-t; ezen belül a tagállamok összbevétele 2019-ben több mint 14 milliárd EUR, 2020 első felében pedig 7,9 milliárd EUR volt. A tagállamok e bevételek nagy részét éghajlat-politikai intézkedésekre fordítják.

Ezenfelül, a 2020-as rendkívüli körülmények ellenére az EU ETS-nek való megfelelés szintje 2019-ben nagyon magas maradt: a legtöbb üzemeltető, amelyek a helyhez kötött létesítmények kibocsátásának 99 %-áért felelősek, teljesítette jogi kötelezettségeit. Az előírásoknak meg nem felelő létesítmények, illetve légijármű-üzemeltetők általában kisebb vállalkozások voltak. Az EU ETS felépítése stabil maradt, és a tagállamok közötti adminisztratív szervezet hatékonynak bizonyult. Az elkövetkező években Az európai zöld megállapodás szerinti átfogóbb jogszabálycsomag részeként az ETS jelentős felülvizsgálaton megy majd keresztül a hatályát és a légi közlekedésre irányadó követelményeket tekintve, hogy teljesíteni tudja az EU fokozottabb éghajlat-politikai törekvéseit. 2021 lesz az EU ETS 4. szakasza végrehajtásának első éve. A szén-dioxid-piacról szóló következő jelentés, amelynek közzétételét 2021 végére irányozták elő, áttekintést ad majd az ETS 3. szakaszának teljes végrehajtásáról. Egyúttal egy első rálátást ad az EU ETS 4. szakaszbeli működésére.

MELLÉKLET 1. függelék 1.1. táblázat: A villamosenergia-ágazat korszerűsítésére fordított ingyenesen kiosztott kibocsátási egységek száma Tagállam 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 BG 11 009 416 9 779 243 8 259 680 6 593 238 3 812 436 2 471 297 1 948 441 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 575 789 CZ 25 285 353 22 383 398 20 623 005 15 831 329 11 681 994 7 661 840 3 830 905 EE 5 135 166 4 401 568 3 667 975 2 934 380 2 055 614 38 939 19 471 HU 7 047 255 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. LT 322 449 297 113 269 475 237 230 200 379 158 922 94 432 PL 65 992 703 52 920 889 43 594 320 31 621 148 21 752 908 31 942 281 16 912 108 RO 15 748 011 8 591 461 9 210 797 7 189 961 6 222 255 3 778 439 1 723 016 Összesen 133 059 430 100 568 867 87 532 554 65 990 706 46 985 124 46 987 375 25 104 162 Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság 1.2. táblázat: A teljes körű árverésre vonatkozó szabálytól való eltérés alapján ingyenesen kiosztott kibocsátási egységek évenkénti maximális száma a villamosenergia- és hőtermelés esetében Tagállam 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Összesen BG 13 542 000 11 607 428 9 672 857 7 738 286 5 803 714 3 869 143 1 934 571 54 167 999 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 575 789 10 975 978 CZ 26 916 667 23 071 429 19 226 191 15 380 953 11 535 714 7 690 476 3 845 238 107 666 668 EE 5 288 827 4 533 280 3 777 733 3 022 187 2 266 640 1 511 093 755 547 21 155 307 HU 7 047 255 0 0 0 0 0 0 7 047 255 LT 582 373 536 615 486 698 428 460 361 903 287 027 170 552 2 853 628 PL 77 816 756 72 258 416 66 700 076 60 030 069 52 248 393 43 355 049 32 238 370 404 647 129 RO 17 852 479 15 302 125 12 751 771 10 201 417 7 651 063 5 100 708 2 550 354 71 409 917 Összesen 151 565 434 129 504 488 114 522 628 98 384 792 81 126 965 62 749 153 42 070 421 679 923 881 Forrás: Éghajlatpolitikai Főigazgatóság 1.3. táblázat: A 10c. cikk szerinti eltérés alapján ingyenesen kiosztott, fel nem használt kibocsátási egységek száma, amelyeket árverés útján értékesítettek (vagy értékesíteni kívánnak) a 2013 és 2021 közötti időszakban Tagállam 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 BG 5 444 169 1 461 360 920 823 604 908 1 386 372 0 476 621 CY 0 0 0 0 0 0 0 CZ 0 90 694 77 741 66 740 54 550 80 295 0 EE 0 188 682 134 897 1 767 499 761 088 50 026 0 LT 259 924 0 456 725 191 229 161 522 128 105 76 120 PL 1 196 0 7 491 0 55 800 000 49 520 000 34 501 299 RO 2 104 468 6 710 664 3 540 974 3 011 456 0 0 827 338 HU 0 0 0 0 0 0 0 2. függelék

2.1. ábra: Általános célú kibocsátási egységeket érintően 2013 és 2020. június 30. között lezajlott árveréseken részt vevő ajánlattevők számra Forrás: EEX . Az ajánlattevők száma 2.1. táblázat: Kibocsátási egységek árveréséből elért bevétel tagállamonként és az Egyesült Királyságban 2012 és 2020. június 30. között (millió EUR) 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 Általános célú (korai árverések) Légi közlekedési (korai árverések) Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési AT 11,05 0,00 55,75 0,00 52,17 1,18 76,24 2,36 58,81 0,65 78,74 0,69 208,20 2,16 180,94 2,89 82,07 1,50 BE 0,00 0,00 114,99 0,00 95,03 2,05 138,96 2,69 107,14 0,74 143,52 0,79 379,00 2,47 353,47 3,30 160,28 1,70 BG 22,14 0,00 52,63 0,00 36,19 0,22 120,91 0,91 85,08 0,25 130,15 0,27 367,34 0,83 439,19 1,11 205,96 0,58 CY 1,58 0,00 0,35 0,00 0,43 0,30 0,00 1,42 0,00 0,39 6,15 0,41 24,66 1,30 24,4 1,74 17,03 0,91 HR 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 86,40 0,49 20,09 0,16 26,97 0,18 70,96 0,55 71,97 0,74 32,52 0,37 CZ 0,00 0,00 0,00 0,00 55,24 0,47 110,30 1,20 117,63 0,33 199,43 0,35 583,33 1,10 628,94 1,46 329,84 0,75 DE 166,18 17,52 791,25 0,00 749,97 0,00 1093,31 16,87 845,74 4,65 1141,74 5,07 2565,34 16,31 3146,14 17,89 1149,91 0,00 DK 1,07 0,00 56,06 0,00 46,93 1,16 68,64 2,71 52,93 0,74 70,93 0,79 187,32 2,48 162,78 3,31 73,56 1,70 EE 0,00 0,00 18,07 0,00 7,41 0,04 21,13 0,15 23,57 0,04 39,31 0,05 139,89 0,14 142,65 0,20 65,81 0,08 EL 14,84 0,00 147,64 0,00 129,97 1,10 190,17 4,99 146,68 1,37 196,57 1,46 518,96 4,57 503,34 6,11 229,19 3,16 ES 68,53 0,00 346,11 0,00 323,53 6,56 473,20 16,32 364,97 4,48 488,78 4,77 1291,07 14,97 1225,22 19,97 555,93 10,31 FI 13,28 0,00 66,97 0,00 62,68 0,81 91,64 2,13 70,63 0,58 94,64 0,62 249,84 1,96 217,35 2,60 98,33 1,33 FR 43,46 0,00 219,25 0,00 205,29 10,05 299,94 12,18 231,34 3,35 309,85 3,55 818,40 11,16 711,64 14,89 322,10 7,69 HU 3,99 0,00 34,59 0,00 56,21 0,29 82,28 0,99 63,43 0,27 84,94 0,29 224,48 0,91 226,8 1,21 102,98 0,62 IE 0,00 0,00 41,68 0,00 35,11 0,87 51,32 2,15 39,54 0,59 52,93 0,63 140,10 1,97 121,64 2,62 54,97 1,37 IT 76,50 0,00 385,98 0,00 361,25 5,24 528,00 14,41 407,23 3,96 545,44 4,21 1440,10 13,22 1271,35 17,64 576,06 9,11 LT 3,29 0,00 19,98 0,00 17,28 0,06 28,13 0,29 20,76 0,08 31,43 0,09 80,11 0,25 83,69 0,35 39,49 0,17 LU 0,74 0,00 4,97 0,00 4,52 0,63 6,62 0,22 5,08 0,06 6,81 0,07 18,09 0,20 16,79 0,28 7,74 0,17 LV 2,13 0,00 10,79 0,00 10,08 0,14 14,76 0,53 11,36 0,15 15,24 0,15 40,20 0,49 41,92 0,66 18,58 0,33 MT 0,27 0,00 4,47 0,00 3,81 0,10 5,62 0,57 4,30 0,16 5,78 0,17 15,19 0,52 15,21 0,71 6,97 0,37 NL 25,61 0,00 134,24 0,00 125,63 5,47 183,57 3,68 141,59 1,01 189,63 1,07 500,84 3,37 435,64 4,50 197,44 2,33 PL 0,00 0,00 244,02 0,00 78,01 0,00 129,84 2,98 135,57 0,58 505,31 0,69 1209,98 1,59 2545,94 2,89 1384,13 4,38 PT 10,65 0,00 72,78 0,00 65,82 1,27 96,32 2,89 74,29 0,79 99,50 0,85 262,96 2,65 253,58 3,53 115,37 1,83 RO 39,71 0,00 122,74 0,00 97,57 0,32 193,62 1,60 193,56 0,44 260,29 0,47 717,64 1,45 747,87 1,95 369,33 1,00 SE 7,07 0,00 35,67 0,00 33,34 1,02 48,79 3,63 37,61 1,00 50,45 1,06 132,98 3,34 124,1 4,43 56,52 2,29 SI 3,51 0,00 17,74 0,00 16,59 0,05 24,28 0,14 18,70 0,04 25,05 0,04 66,19 0,12 65,14 0,16 29,42 0,08 SK 12,19 0,00 61,70 0,00 57,59 0,04 84,31 0,20 64,99 0,06 87,01 0,06 229,74 0,18 244,47 0,24 111,50 0,12 UK 75,74 0,00 409,63 0,00 387,42 14,08 567,72 18,54 418,96 5,37 604,02 5,30 1607,32 0,00 0 0 1043,32 0,83 ÖSSZESEN 603,52 17,53 3550,73 0,00 3115,11 53,53 4815,97 117,26 3761,57 32,28 5490,60 34,14 14090,23 90,27 14002,17 117,37 7436,36 55,11 2.2. táblázat: Kibocsátási egységek árveréséből szerzett bevétel EGT-országonként 2019 és 2020. június 30. között (millió EUR) 2019 2020 Általános célú Légi közlekedési Általános célú Légi közlekedési IS 23,91 1,86 16,26 1,66 LI 0,52 0 0,47 0,00 NO 476,78 18,24 332,17 15,84 ÖSSZESEN 501,21 20,1 348,90 17,51 3. függelék 3.1. táblázat: A 2020 júniu