Moldova 2014 óta fokozatosan bővítette részvételét az uniós programokban. Jelenleg részt vesz a Horizont Európa programban, és a moldovai szervezetek és magánszemélyek is profitálhatnak az Erasmus+ és az Európai Szolidaritási Testület programok bizonyos intézkedéseiből. Moldova és az EU között rendszeres miniszteri szintű párbeszéd zajlik a kereskedelemről, az energiáról és a biztonságról. Moldova több Interreg programban is részt vesz, és tagja az EU Duna régióra vonatkozó makroregionális stratégiájának.

Moldova megerősítette a főbb nemzetközi emberi jogi eszközöket, köztük az Európa Tanács egyezményét a nőkkel szembeni erőszak és a kapcsolati erőszak elleni küzdelemről és azok megelőzéséről (isztambuli egyezmény), a Regionális vagy Kisebbségi Nyelvek Európai Chartáját, a gyermekek jogainak gyakorlásáról szóló európai egyezményt és az emberi jogok európai egyezményét (bár nem erősítette meg a 12. kiegészítő jegyzőkönyvet). Az ország megerősítette a gyermek jogairól szóló ENSZ-egyezményt és annak két fakultatív jegyzőkönyvét, de a panasztételi eljárásról szóló harmadikat, illetve a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény fakultatív jegyzőkönyvét nem.

b) Jogi és intézményi berendezkedés

Rendelkezésre áll az alapvető jogokat szabályozó jogi és intézményi keret, és a jogszabályok általában megfelelnek az európai és nemzetközi normáknak. Az emberi jogok védelméért és érvényesítéséért felelős intézmények kapacitása, valamint a meglévő stratégiák és cselekvési tervek végrehajtása továbbra is korlátozott, és akadályozza az emberi jogok hatékony érvényesítését. Például a hátrányos megkülönböztetés megelőzésével és az egyenlőség biztosításával megbízott nemzeti tanács jelentős létszámhiánnyal küzd.

Moldova elfogadta az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó új, 2021–2024-es stratégiát. A legfontosabb prioritások a nemek közötti egyenlőség/a nők jogai, az emberi jogok tiszteletben tartása a büntető igazságszolgáltatási rendszerben, a választási folyamatok integritásának garantálása, valamint a független média, az információkhoz való hozzáférés és a dezinformáció elleni küzdelem támogatása.

A nemzeti megelőző mechanizmus hét tagból áll: az ombudsmanból, a gyermekjogi ombudsmanból és a civil társadalom által javasolt öt személyből. Az ombudsmani intézményt (a „Nép Ügyvédje”) jelölték ki mint nemzeti emberi jogi intézményt, amely a Nemzeti Emberi Jogi Intézmények Világszövetségétől „A” státuszt kapott, mivel nagyrészt megfelel a párizsi alapelveknek. Meg kell erősíteni az ombudsmani intézmény pénzügyi és funkcionális függetlenségét, és tisztázni kell a Moldovai Kínzás Megelőzésével Foglalkozó Tanács keretében betöltött szerepét.

c) Az alapvető jogokkal kapcsolatos legfontosabb kérdések

Az Emberi Jogok Európai Bírósága 18 olyan ítéletet hozott Moldova tekintetében, amelyek végrehajtásukig megerősített felügyeleti eljárás tárgyát képezik. Ezek a következőkkel kapcsolatosak: az állami szereplők általi rossz bánásmód, a jogellenes szabadságelvonás, a tisztességes eljáráshoz való jog megsértése, a családon belüli erőszakkal szembeni védelem biztosításának hatóságok általi elmulasztása, valamint a szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés.

Többet kell tenni a tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a rossz bánásmóddal kapcsolatos cselekmények megfelelő kivizsgálása és büntetőeljárás alá vonása terén. A szabadságuktól megfosztott személyek nem élvezik az összes alapvető jogi biztosítékot a fogva tartásuk kezdetétől. Az állítólagos rossz bánásmód eseteinek nem megfelelő kivizsgálása a büntetlenség érzését eredményezi. Az őrizet és az előzetes letartóztatás helyszínein a körülmények továbbra sem érik el a nemzetközi normákat, különösen a börtönlétesítmények túlzsúfoltsága, a hatékony orvosi ellátás hiánya vagy a hosszadalmas magánzárkába zárás fegyelmi intézkedésként történő alkalmazása miatt.

Az információhoz való hozzáférésről és a véleménynyilvánítás szabadságáról szóló jogszabályok nagyrészt összhangban vannak a nemzetközi normákkal, de többet kell tenni a vonatkozó jog teljes körű végrehajtásának biztosítása érdekében. A média általában szabadon tudósíthat. A médiapluralizmus garantálása érdekében foglalkozni kell a média tulajdonviszonyainak koncentrációjával és a nem átlátható médiafinanszírozással. További erőfeszítésekre van szükség a közérdekű információkhoz való hozzáférés biztosítása, az újságírók függetlenségének és a médiatartalmak minőségének garantálása (és dezinformáció elleni küzdelem), valamint az újságírók ellen elkövetett szóbeli támadások, megfélemlítések és zaklatások egyre gyakoribb eseteinek kezelése érdekében.

Az egyenlőség elvét az alkotmány rögzíti. A büntető törvénykönyv védelmet biztosít a megkülönböztetéssel és a gyűlölet-bűncselekményekkel szemben. Az egyenlőségi tanács nem rendelkezik megfelelő felhatalmazással az egyenlőségre vonatkozó hatályos jogszabályok értelmében. 2022 áprilisában a parlament módosításokat fogadott el a büntető törvénykönyvre és a szabálysértési törvényre vonatkozóan, hogy javítsa az állam gyűlölet-bűncselekményekre adott válaszát. A közelmúltban elfogadták a gyűlölet-bűncselekményekre vonatkozó, régóta függőben lévő jogszabályt, amelyek a védett indokok körének kiszélesítéséhez és ezáltal az előítéleten alapuló bűncselekmények büntetőeljárás alá vonására és büntetésére vonatkozó jogi keret megerősítéséhez vezettek. Többet kell tenni a gyűlöletbeszéd és a szexuális irányultságon és nemi identitáson alapuló hátrányos megkülönböztetés, valamint a nemi alapú erőszak elleni küzdelem terén.

Ami a nők munkaerőpiaci egyenlőségét illeti, a jogi keret már nem tiltja a bizonyos szakmákhoz való hozzáférést, de a nők továbbra is de facto akadályokkal és életkoron alapuló megkülönböztetéssel szembesülnek. Moldovában továbbra is fennáll a nemek közötti bérszakadék: 2019-ben a nők átlagosan 14,1 %-kal kevesebbet kerestek, mint a férfiak (ez megegyezik az uniós átlaggal), és 2021-ben a megválasztott parlamenti képviselők 39,6 %-a volt nő (ez az uniós átlag felett van). Többet kell tenni a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű, interszexuális vagy queer (LMBTIQ) személyek jogainak védelme érdekében. A törvény tiltja a szexuális irányultságon alapuló munkahelyi megkülönböztetést, de a társadalmi megkülönböztetés továbbra is fennáll. Az elmúlt években jelentős eredmények születtek a gyermekek intézményi elhelyezésének visszaszorításában. Többet kell tenni a gyermekhalandóság és a gyermekmunka kezelése terén, ideértve az emberkereskedelemmel és a szexuális kizsákmányolással összefüggő eseteket is, valamint a roma gyermekek és a szüleik által hátrahagyott gyermekek sajátos helyzete tekintetében. Aggodalomra ad okot az intézményi gondozásba helyezett fogyatékos csecsemők és gyermekek száma.

2. GAZDASÁGI KRITÉRIUMOK

Az értékelés a működő piacgazdaság meglétére, valamint az Unión belüli versenykényszerrel és piaci erőkkel való megbirkózás képességére vonatkozó koppenhágai kritériumokon alapul.

2.1. Működő piacgazdaság

Moldova kis méretű nyitott gazdaság, ahol az egy főre jutó bruttó hazai termék (GDP) vásárlóerő-paritáson 2020-ban az uniós átlag mintegy 30 %-át tette ki, szemben a 2013-as 25 %-kal. Moldova összességében kielégítő eredményeket ért el a nagy vonalakban megalapozott makrogazdasági politikák végrehajtása terén. A politikai akarat hiánya és a gyakori kormányváltások miatt azonban olykor egyenetlen volt a reformok végrehajtása, ami késleltette a versenyképes piacgazdasággá való átalakulást.

Az elmúlt évtizedben Moldova átlagosan évi 4,5 %-os gazdasági növekedést tudott fenntartani, és több gazdasági válságot, többek között a világjárványt is átvészelte. Az államháztartás stabil volt, alacsony hiánnyal, a 2013–2020 közötti időszakban átlagosan a GDP mintegy 1,5 %-ával és fenntartható adósságszinttel (2021-ben a GDP mintegy 32 %-a, mely kölcsönök többségét kedvezményes feltételek mellett nemzetközi pénzügyi intézményektől vették fel). Ez tükrözi Moldova arra irányuló erőfeszítéseit, hogy fokozza a költségvetési politika konszolidációját és javítsa az államháztartási gazdálkodást, amit a 2013–2020-as államháztartási gazdálkodási stratégia is támogatott.

A szomszédos Ukrajna elleni orosz agresszív háború által kiváltott globális inflációs nyomást megelőzően a Moldovai Nemzeti Bank általában sikeresen tartotta az inflációt az 5 %-os (± 1,5 százalékpont) céltartományon belül, míg a sávon belüli árfolyam-lebegtetési rendszer hozzájárult a nemzeti valuta stabilitásához. A gyorsan növekvő energia- és élelmiszerárak eredményeként hirtelen megugrott infláció, amely 2022 első negyedévének végére 22 %-ra emelkedett, a moldovai makrogazdasági stabilitást érintő legfőbb kihívások közé tartozik – a lakhatási költségeken és a nagy számú háborús menekült beáramlásán túl. A külső oldalon az egyensúlyhiány viszonylag nagy volt, a folyó fizetési mérleg hiánya az elmúlt tíz évben átlagosan a GDP 7,3 %-át tette ki, ami nagyrészt a jelentős kereskedelmi hiánynak tudható be. Ez utóbbit az erőteljes belföldi kereslet vezérelte, amely mögött a nagy hazautalások, a kedvezőtlen kereskedelmi feltételek és a viszonylag gyenge exportbázis húzódnak meg. A nemzetközi partnerek által nyújtott jelentős támogatásnak köszönhetően azonban Moldova számottevő devizapuffereket tudott felhalmozni. Moldova hagyományosan nagymértékben függ a hazautalásoktól is, az Ukrajna elleni jelenlegi háború pedig negatívan hat az Oroszországból és a Független Államok Közösségének (FÁK) régiójából származó bevételekre.

A jelenlegi kormányt a korrupció, az egyéni érdekek követése és a jogállamiságért felelős gyenge intézmények öröksége terheli, ami akadályozza a beruházásokat és a termelékenység növekedését, és továbbra is aláássa az üzleti környezetet. A kormány ezért megkezdte az igazságszolgáltatási rendszer reformját, és jelentős lépéseket tesz a korrupció elleni küzdelem érdekében, míg a folyamatban lévő szabályozási reformok célja a bürokrácia csökkentése.

Moldovában az állami tulajdonú vállalatok ágazata továbbra is jelentős, mintegy 900 vállalatból áll, és továbbra is kormányzati támogatást igényel. Az állami befolyás változatlanul jelentős a gazdaság kulcsfontosságú ágazataiban, többek között a távközlésben, az energetikában és a közlekedésben. Összességében az állami tulajdonú vállalatok saját eszközei a GDP mintegy 26 %-át teszik ki, és a gazdaságilag aktív népesség mintegy 6 %-át foglalkoztatják. Az ágazatot továbbra is sújtja a megfelelő vállalatirányítási gyakorlatok hiánya, a hatékonyság hiánya és a gyenge felügyelet. Ez továbbra is aláássa a magánberuházásokat, és rontja az egész gazdaság versenyképességét, továbbá költségvetési kockázatot jelent. További reformokra van szükség, különösen a jobb vállalatirányítás, a nem életképes vállalatok átszervezése, privatizációja és felszámolása terén, és mindez a kormány prioritásai között is szerepel. Emellett az informális szektor továbbra is viszonylag nagy, 2020-ban a becslések szerint a GDP 27 %-át tette ki. Az informalitás magas szintje részben a súlyos szabályozási terheknek tudható be, és nemcsak a költségvetési bevételek jelentős csökkenését vonja maga után, hanem alacsonyabb termelékenységet is.