HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 22.10.2004 
COM(2004) 718 végleges 
2004/0251 (COD)   
Javaslat 
EURÓPAI PARLAMENTI ÉS TANÁCSI IRÁNYELV 
a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól 
(előterjesztő: a Bizottság) 
 
HU 2   HU MAGYARÁZÓ FELJEGYZÉS  
1. A  JAVASLAT HATÁLYA ÉS CÉLKIT ŰZÉSEI  
1.1. Célkit űzés 
1.1.1. A jog érvényesüléséhez való jobb hozzáférés biztosítása 
A jog érvényesüléséhez való jobb hozzáférés az egyik f ő célkitűzése az EU a 
szabadságon, a biztonságon és a jog érvénye sülésén alapuló térség létrehozására 
irányuló politikájának, ahol az egyéneket és a vállalkozásokat jogaik gyakorlásában nem akadályozza és attól nem riasztja vi ssza a tagállamok jogi és közigazgatási 
rendszereinek összeegyeztethetetlensége vagy összetettsége. A jog érvényesüléséhez 
való hozzáférés ebben az összefüggésben  magában foglalja az egyének és 
vállalkozások számára megfelel ő vitarendezési eljárásokhoz való hozzáférés 
támogatását, nemcsak a bírósági rendszerhez való hozzáférést. 
A javasolt irányelv a vitarendezéshez va ló hozzáférés két rendelkezéstípus révén 
történő elősegítésével járul hozzá ehhez a célkit űzéshez: egyrészt olyan 
rendelkezésekkel, amelyek a közvetítés és  a bírósági eljárás közötti rendezett 
kapcsolat biztosítását céloz zák, a polgári eljárás számos kulcsfontosságú 
aspektusáról szóló közös minimumszab ályok létrehozása által a Közösségben. 
Másrészről a tagállami bíróságok számára a szükséges eszközök biztosításával a 
közvetítés használatának aktív támogatásá hoz, anélkül azonban, hogy a közvetítést 
kötelezővé vagy különleges szankciók tárgyává tenné. 
A javasolt irányelvb ől kizárták a közvetítési eljárást vagy közvetít ők kinevezését 
vagy kirendelését érint ő rendelkezéseket. Tekintette l a 2002-es zöld könyvre adott 
reakciókra és a jelenlegi nemzeti szint ű fejleményekre, nem egyértelm ű, hogy e 
rendelkezéstípus tekintetében a jogszabály lenne az el őnyben részesít ett politikai 
választási lehet őség. E javaslatból egyrészr ől kizárva a közvetítési eljárásra 
vonatkozó szabályozási rendelkezéseket, a Bizottság törekedett ugyanakkor az 
önszabályozó kezdeményezések szorgalmazására, és a javasolt irányelv révén továbbra is erre törekszik. 
Az e javaslat el őzetes tervezetér ől folytatott konzultáció kon a legtöbb válaszadó 
helybenhagyta a tervezetben tárgyalt témákra vonatkozó átfogó megközelítést, 
valamint a tervezetb ől kizárt kérdéseket. Az el őzetes tervezethez képest egyes 
rendelkezéseken bizonyos további, jobbára technikai jelleg ű módosításokat végeztek, 
amelyeket a 3. szakasz részletesebben taglal. 
1.1.2. A közvetítés és a polgári eljá rás közötti rendezett kapcsolat 
E javaslathoz els ősorban azokat a kérdés eket tartották fenn, amelyekkel a piaci alapú 
megoldásokon keresztül nem lehet megfelel ően foglalkozni. Ez konkrétan a 
közvetítés használatára, valamint annak ha tékonyságára esetlegesen hatást gyakorló 
polgári eljárási szabályokat érinti. A közvetítés és a hagyományos polgári eljárás 
között számos alkalommal léphet fel kölcsönhatás, például a következ ő esetekben: 
 
HU 3   HU – A felek a vita felmerülését követ ően haladéktalanul mé rlegelik a közvetítés 
használatát mint a polgári eljárás indításának alternatíváját; ha a felek a közvetítés igénybevétele mellett döntenek, és nem jutnak megállapodásra a rendezésr ől, a 
közvetítés megszüntetése után polgári eljárást indítanak; 
– Ha a közvetítés révén megállapodásra jutnak a rendezésr ől, és a felek egyike 
esetlegesen elmulasztja a megállapodás betartását, az mindenképpen polgári 
eljárás indítását vonja maga után; 
– A felek a vita felmerülését követ ően haladéktalanul polgári  eljárást indítanak, a 
közvetítés lehet őségét (egyel őre) nem mérlegelve. 
A nemzeti eljárási jogszabályok hiánya vagy ellentmondásai folytán a közvetítés és a 
polgári eljárás közötti viszony jelenleg szám os bizonytalan elemet tartalmaz, amely 
elemek különösen er ősen mutatkoznak meg a határokon átnyúló tényez őket 
magukban foglaló helyzetekben. Még ha  a közvetítés egy adott esetben a 
vitarendezés legalkalmasabb formája lenne is, a felek ezért esetleg e bizonytalanságok figyelembevételével i nkább a hagyományos polgári eljárást 
választják. Egy stabil és kiszámítható jogi keretnek kell el ősegítenie a közvetítés a 
bírósági eljárással való e gyenrangúságának megteremté sét, hogy a sajátos vitához 
kapcsolódó tényez ők játsszák a legfontosabb szerepet a feleknek a vitarendezési 
módszer megválasztására vonatkozó dönt ésében. Egy ilyen keretrendszer 
egyszersmind segítené a vita bíró sági eljáráson keresztül történ ő megoldásának 
lehetősége fenntartását a felek számára akkor  is, ha megkísérlik a közvetítést. 
1.1.3. A közvetítés használatának támogatása 
A közvetítés igénybevétele növelésének értéke els ősorban a vitarendezési 
mechanizmus inherens el őnyeiben keresend ő: gyorsabb, egyszer űbb és 
költséghatékonyabb módja a viták rendezésének, amely lehet ővé teszi a felek 
érdekeinek szélesebb kör ű figyelembevételét, na gyobb eséllyel egy olyan 
megállapodás elérésére, amelyet önként ti szteletben tartanak, és amely meg őrzi a 
baráti és fenntartható kapcsolatot a felek között. A Bizottság meggy őződése szerint a 
közvetítés kiaknázatlan lehet őségeket rejt magában mint vitarendezési módszer, 
illetve mint a jog érvényesüléséhez való  hozzáférés biztosításának eszköze az 
egyének és vállalkozások számára. 
A Közösség szerepe azonban a közvetítés közvetlen támogatásában szükségszer űen 
korlátozott, és a javaslatban szerepl ő egyetlen konkrét intézkedés a közvetítés 
támogatására a tagállamok azon kötelezetts ége, hogy engedélyezzék a bíróságoknak, 
hogy javasolják a közvetítést a feleknek. A közv etítés és a bírósági eljárás közötti 
rendezett kapcsolat biztosítása azonban köz vetetten szintén hozzájárul a közvetítés 
támogatásához. 
E javaslat célkit űzései nem valósíthatók meg elsziget elten, a közvetítési  szolgáltatás 
tényleges nyújtásának figyele mbevétele nélkül. A közvetítési szolgáltatások 
minőségének kérdésével ezért a javasolt irán yelv más rendelkezéseivel együtt és 
azok függvényében foglalkozni kell, mivel az irányelvnek a tagállamok közötti 
megfelelő mértékű kölcsönös bizalom jegyében kell m űködnie a határokon átnyúló 
helyzetekben. 
 
HU 4   HU 1.1.4. Kapcsolat a tagállamok bírós ági rendszereinek szervezetével 
A közvetítés egyik gyakran emlegetett el őnye az, hogy enyhítheti a bírósági rendszer 
leterheltségét, csökkentve ezáltal a gyakran hosszú késéseket az esetek kezelésében, és esetlegesen lehet ővé téve az állami források me gtakarítását. Mivel a javasolt 
irányelv támogatni kívánja a közvetítés ig énybevételét, ilyen értelemben valóban 
pozitív hatással járhatna. Ez azonban független célkit űzésként számos okból nem 
megvalósítható. El őször is, a bírósági rendszer s zervezete a tagállamok kizárólagos 
kompetenciája. Másodszor, ami még fontosabb, a közvetítés önmagában rejti az értékét mint vitarendezési módszer, amelyh ez a polgárok és a vállalkozások számárra 
egyszerű hozzáférést kell biztosíta ni, és amely a bíróságok leterheltségét csökkent ő 
hatásától függetlenül is tá mogatásra érdemes. A Bizottság a közvetítést nem a 
bírósági eljárás egy alternatívájának tekinti; véleménye szerint ez a modern 
társadalomban rendelkezésre álló számos vitarendezési módszer egyike, amely egyes 
viták esetében – de nyilv ánvalóan nem minden eset ben – a legalkalmasabbnak 
bizonyulhat. Hangsúlyozni kell ezenkí vül, hogy az alternatív vitarendezés 
rendelkezésre állása általánosságban nem vonhat le a tagállam azon kötelességéb ől, 
hogy hatékony és tisztességes jogi rendszert tartson fenn, amely megfelel az Emberi 
jogok európai egyezménye követelményeinek, amely egyezmény a demokratikus társadalom egyik alappillére. 
1.1.5. Hatásértékelés 
A Bizottság 2004-re szóló éves politikai st ratégiájának összefüggésében elvégezték e 
javaslat el őzetes hatásértékelését. A javaslatot kib ővített hatásértékelésre nem 
választották ki. A javasolt irányelv célja  a közvetítés igénybevételének támogatása az 
EU-ban, amely a viták gyorsabb és költséghatékonyabb rendezése révén el őnyös 
gazdasági hatásokkal jár az egyének és vállalatok ügyleti költs égeinek csökkentése 
által. A közvetítés hozzájárulhat a fe nntarthatóbb gazdasági és társadalmi 
folyamatokhoz a felek közötti kapcsolat meg őrzésével a vita rendezését követ ően, 
szemben a bírói eljárás általi vitare ndezés gyakran romboló hatásaival. A 
konzultációs eljárá st és a többi el őkészítő lépést a melléklet írja le. Az alternatív 
politikai lehet őségeket tekintve a javasolt irányelv f őként a polgári eljárásra 
vonatkozó szabályokat tartalmaz, és az eredményeket egy másik politikai eszköz használatával nem lehet elérni. 
1.2. Jogi alap 
E javasolt irányelv célkit űzései és tartalma teljességge l az EKSz 65. cikkének hatálya 
alá esik, mivel a polgári eljárási szabál yokat érinti, amely tekintetben a 4. cikknek a 
minőségre és a képzésre vonatkozó rendelkezése kiegészít ő jellegű a többi 
rendelkezéshez képest. A javasolt irányelvre a bels ő piac helyes m űködése 
szempontjából van szükség, figyelembe véve az egyének és vállalkozások számára a 
négy szabadság gyakorlásában a vitarendezé si mechanizmusokhoz való hozzáférés 
biztosításának szükségességét, valamint a közvetítési szolgáltatások nyújtása és 
igénybevétele szabadságának biztosítása szükségességét. 
Amint a javaslat célkit űzéseinek leírásában hangsúlyoz ták, a közösségi cselekvés 
iránti igény e téren abból a szükségletb ől ered, hogy jogbiztonsá got biztosítsanak a 
vita teljes id őtartamára, függetlenül a határokon átnyúló elemek el őfordulásától 
annak bármely szakaszában. A koherens jogi  keretrendszer bizt osítása érdekében 
 
HU 5   HU ezért a vita felmerülése után lehetség es teljes eseménylánc kulcsfontosságú 
szempontjaival foglalkozni ke ll, tekintettel valamennyi lehetséges forgatókönyvre (a 
közvetítés sikere/kudarca, mindkét fél által követett – vagy nem követett – 
megállapodás a rendezésr ől stb.). 
Az alternatív vitarendezés összefüggésé ben a határokon átnyúló elemek hatása 
potenciálisan nagyobb, mint ha a polgári eljárásra vonatkoz ó intézkedéseket 
elszigetelten tekintjük, mivel tekintettel kell lenni a közvetítés, valamint az azt 
követő polgári eljárás idején releváns tényez őkre, beleértve azt a körülményt is, hogy 
ezek a tényez ők időközben változhatnak. Határokon átnyúló elemek kerülhetnek az 
esetbe például az egyik vagy mindkét fél lakóhelye vagy üzletviteli helye, a 
közvetítés helye vagy az illetékes bíróság helye révén. A közvetítésr ől szóló 
megállapodásra eleve vonatkozhat más jog, mi nt a felek közötti eredeti jogi vagy 
szerződéses viszonyt szabályoz ó, és a bekövetkez ő megállapodást a rendezésr ől 
szabályozhatja egy ehhez képest harmadik ország joga. A rendezésr ől szóló 
megállapodást esetleg megint másik tagá llamban kell végrehajtani, például a 
végrehajtás megkezdése idején az adós eszközeinek helyét ől függően. 
A javaslat hatályát azonban ne m lehetne úgy korlátozni, hogy csak  a határokon 
átnyúló elemek okozta akadályok eltávolítá sát vagy a határokon átnyúló elemeket 
tartalmazó viták rendezésének megkönnyítésé t célozza, akármilyen meghatározást is 
alkalmazunk. 
Egy adott vita esetében a közvetítés mi nt vitarendezési módszer alkalmasságának 
értékelésekor a határokon át nyúló elemek jelenléte csak  egy a számos releváns 
körülmény közül, amelyet figyelembe ke ll venni. A további körülmények között 
szerepel a vita jellege és az ügy érdemi része, valamint a költségekkel, a késéssel és a 
siker kilátásaival kapcsolatos tényez ők. A közvetítésnek a csak a határokon átnyúló 
elemeket tartalmazó viták esetében történ ő támogatása ezért önkényes lenne, és a 
megkülönböztet ő hatás felmerülésének kockázatát idézné el ő, mivel a bíróságok 
egyes feleknek csak a lakóhelyük függvényébe n javasolnák a közvetítést. Egy ilyen 
típusú korlátozás kétségtelenül a javasolt irányelv gyakorlati hatását is jelent ősen 
csökkentené. Ha a javasolt  irányelvben foglalt polgári eljárási szabályok 
alkalmazhatóságát a határokon átnyúló elemek jelenlétét ől teszik függ ővé, az inkább 
fokozná a jogi bizonytalanságot. Másrészr ől a hatály ilyen korlátozása az irányelv 
alkalmazhatóságát a felek kezében hagyná, mivel a közvetít ő vagy a vita helyéül 
szolgáló bíróság megválasztásával hatá rokon átnyúló elemeket vonhatnának be az 
eljárásba, hogy részesüljenek az ir ányelvben megállapított szabályok el őnyeiből. 
A javasolt irányelv a közösségi közvetít ési szolgáltatásokra vonatkozó jogi keret 
fontos részét fogja képezni, mind a má sik tagállamban való szolgáltatásnyújtás 
szabadságát, mind a szolgáltatás igénybevételének szabadságát illet ően. Hatályának 
korlátozása a határokon átnyúló helyzetekre két párhuzamos jogrendszer létrehozásához vezetne, esetlegesen még a közvetítési szolgáltatás nyújtására és igénybevételére vona tkozóan is eltér ő előírásokkal, ami által a közvetítési 
szolgáltatások használói és szolgáltatói  számára egyaránt fennáll a megkülönböztet ő 
hatások veszélye. Az ilyen hatások ellentétesek a bels ő piac elveivel, valamint a 
Közösség azon törekvésével, hogy egyszer űsítse az egyénekre és vállalkozásokra 
vonatkozó szabályozási keretrendszert. 
 
HU 6   HU Összegezve, a Bizottság úgy ítéli, hogy a határokon átnyúló elemek kifejezett 
feltételének bevezetése érvénytelenítené a javasolt irányelv célkit űzéseit és 
akadályozná a bels ő piac helyes m űködését. Az irányelvet ezért a közvetítés vagy a 
bírósági eljárás idején a ha tárokon átnyúló elemek jelenlétét ől függetlenül minden 
helyzetre alkalmazni kell. 
1.3. Szubszidiaritás és arányosság 
Figyelembe véve a határokon átnyúló elemeket  tartalmazó helyzetekben a közvetítés 
és a polgári eljárás kapcsolatával járó es etekben a jogbiztonság és kiszámíthatóság 
iránti igényt, valamint a közvetít ői szolgáltatások nyújtása és igénybevétele bels ő 
piacának helyes m űködése biztosítása iránti igényt, e javaslat célkit űzéseit a 
tagállamok nem képesek megfelel ően megvalósítani. A koherencia és a határokon 
átnyúló helyzetekben, illetve belföldi esetekben egyaránt alkalmazandó egyes 
alapvető egységes szabályok miatt a közösségi  szinten meghozott intézkedések az 
egyes tagállamok egyedi kezdeményezéseihez viszonyítva hatékonyabbak lesznek. 
A javaslat rendelkezései a célkit űzés eléréséhez szigorúan szükséges mértékre 
korlátozódnak. Legalkalmasabb jogi eszközké nt egy irányelvet vá lasztottak, mivel a 
rendelkezések egyes különös célkit űzések elérésére irá nyulnak, a tagállamok 
döntésére bízva ugyanakkor  az említett célkit űzések megvalósításának módját. A 
javaslat emellett a csak jogszabályi úton megoldható kérdésekre szorítkozik, a piaci 
alapú megoldások révén megoldható ké rdéseket a hatályából kizárták. 
2. A  JAVASLAT HÁTTERE , KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS A F ŐBB 
RENDELKEZÉSEKKEL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK  
Az ehhez a javaslathoz melléklet személy zeti munkaanyag további felvilágosítással 
szolgál ezekr ől a kérdésekr ől. 
 
HU 7   HU 2004/0251 (COD) 
Javaslat 
EURÓPAI PARLAMENTI ÉS TANÁCSI IRÁNYELV 
a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerz ődésre, és különösen annak 61. cikke c) 
pontjára és 67. cikke (5) bekezdése második francia bekezdésére, 
tekintettel a Bizottság javaslatára1, 
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére2, 
a Szerződés 251. cikkében megállapíto tt eljárásnak megfelel ően3, 
mivel: (1) A Közösség célul t űzte ki a szabadságon, a biztons ágon és a jog érvényesülésén 
alapuló térség megvalósítását és fenntartá sát, ahol a személyek szabad mozgása 
biztosított. Ennek érdekében a Közösségne k többek között intézkedéseket kell 
elfogadnia a polgári ügyekben történ ő igazságügyi együttm űködés terén, amelyekre a 
belső piac helyes m űködéséhez van szükség. 
(2) Összefüggésben a jog érvényesüléséh ez való jobb hozzáféréssel Európában, az 
Európai Tanács 1999. október 15–16-i tamperei ülésén a tagállamok által létrehozandó 
alternatív, bíróságon kívüli eljárá sok kidolgozására szólított fel. 
(3) A Tanács 2000-ben a polgári és kereskedel mi törvény szerinti alternatív vitarendezési 
módszerekr ől szóló következtetéseke t fogadott el, amelyben megállapította, hogy az 
alapelvek kidolgozása e területen nélkülözhe tetlen lépés a polgári és kereskedelmi 
ügyekben folyó viták rendezésére szolgáló, bíróságon kívüli eljárások fejlesztésének 
és működésének lehet ővé tétele felé, a jog érvé nyesüléséhez való hozzáférés 
egyszerűsítése és javítása érdekében. 
(4) Az Európai Bizottság 2002-ben zöld könyve t nyújtott be, amelyben számba vette az 
alternatív vitarendezés terén Európába n fennálló helyzetet, és széles kör ű 
konzultációkat kezdeményezett a tagállam okkal és az érdekelt felekkel a közvetítés 
használatának támogatására irá nyuló lehetséges intézkedésekr ől. 
                                                
 
1 HL C , , . o. 
2 HL C , , . o. 
3 HL C , , . o. 
 
HU 8   HU (5) Az Európai Unió a szabadságon, a biztonsá gon és a jog érvényesülé sén alapuló térség 
megvalósítására irányuló politikájának részeként a jog érvényesüléséhez való jobb hozzáférés biztosításának célkit űzése a bírósági és a bíróságon kívüli vitarendezési 
módszerekhez való hozzáférést egyaránt  magában kell hogy foglalja. Ennek az 
irányelvnek hozzá kell járulnia a bels ő piac helyes m űködéséhez, különösen a 
közvetítési szolgáltatások nyú jtását és igénybevételét illet ően. 
(6) A közvetítés a polgári és kereskedelmi ügyekben a viták költséghatékony és gyors 
bíróságon kívüli rendezését je lentheti, a felek igényei szerint kialakított eljárások 
révén. A közvetítéssel elért rendezésr ől szóló megállapodások esetében nagyobb a 
valószínűsége azok önkéntes betartásának, va lamint a felek közötti baráti és 
fenntartható kapcsolat meg őrzésének. Ezek az el őnyök még inkább jelentkeznek a 
határokon átnyúló elemeket is érint ő helyzetekben. 
(7) Ezért keretjogszabályokra van szükség, kül önösen a polgári eljá rás kulcsfontosságú 
szempontjai terén, a közvetítés további ha sználatának támogatására és a közvetítést 
igénybe vev ő felek számára támaszt nyújtó, kiszám ítható jogi keret biztosítására. 
(8) Ennek az irányelvnek azokra az eljárás okra kell vonatkoznia, amelyekben a vita 
rendezésér ől szóló békés megállapodás elérés e érdekében a vitában részt vev ő egy 
vagy több felet egy közvetít ő segíti, kizárva a bírósági jelleg ű eljárásokat, úgymint a 
választottbíráskodás, ombudsman rendszer,  fogyasztói panaszrendszer, szakért ői 
határozat, illetve a vita rendezésére hivatalos – jogilag kötelez ő vagy nem kötelez ő 
érvényű – ajánlást kiadó testületek kezelésében lév ő eljárások. 
(9) Szükség van a polgári eljárási szab ályok egy minimális fokú összeegyeztethet őségére 
a közvetítésnek az elévülési id őszakokra gyakorolt hatásait illet ően, illetve a közvetít ő 
bizalmasságának védelme terén az ezt követ ő bírósági eljárás során. Foglalkozni kell a 
bíróság azon lehet őségével, hogy a feleket közvetíté sre utalja, fenntartva ugyanakkor 
azt az elvet, hogy a közvetí tés önkéntes eljárás. 
(10) A közvetítést nem úgy kell tekinteni, mint a bírósági eljárás egy szegényebb 
változatát, abban az ér telemben, hogy a rendezésr ől szóló megállapodások 
végrehajtása a felek jó szá ndékának függvénye. Ezért szükség  van annak biztosítására, 
hogy valamennyi tagállam rendelkezzen egy ol yan eljárásról, amely által a rendezésr ől 
szóló megállapodást egy bíróság vagy más közjogi testület e gy ítéletben, döntésben 
vagy közokiratban er ősítheti meg. 
(11) Egy ilyen lehet őség az egész Unió területén lehet ővé teszi a rendezésr ől szóló 
megállapodás elismerését és végrehajtásá t, az ítéletek és  döntések kölcsönös 
elismerésér ől és végrehajtásáról sz óló közösségi jogi esz közök által megállapított 
feltételeknek megfelel ően. 
(12) A tagállamok között a ti toktartás, az elévülési id őszakok felfüggesztése és a 
rendezésr ől szóló megállapodások kölcsönös elismeré se és végrehajtása tekintetében 
szükséges bizalom biztosítása érdekében a köz vetítési szolgáltatások nyújtására és a 
közvetítők képzésére vonatkozóan hatékony min őségellenőrzési mechanizmusokat 
kell bevezetni. 
(13) E mechanizmusoknak és intézkedés eknek, amelyeket a tagállamoknak kell 
meghatározniuk, és amelyek tartalmazhatják piaci alapú megoldás ok igénybevételét is, 
 
HU 9   HU a közvetítési eljárás rugalmasságának és a felek saját autonómiájának meg őrzését kell 
célozniuk. A Bizottság ösztönz i az önszabályozó intézkedéseket közösségi szinten, 
például egy, a közvetítési eljárás kulcs fontosságú szempontjait tárgyaló európai 
magatartási kódex kidolgozásán keresztül. 
(14) A fogyasztóvédelem területén a Bizottság 2001-ben hivatalos ajánlást4 fogadott el, 
amely megállapítja azokat a min őségi minimumkritériumokat, amelyeket a fogyasztói 
jogviták közös megegyezésen alapuló re ndezésében eljáró bíróságon kívüli 
testületeknek felhasználóik részére kí nálniuk kell. Tanácsos, hogy valamennyi 
közvetítő vagy az ajánlásban érintett szervezet ta rtsa tiszteletben annak alapelveit. Az 
ezekre a testületekre vonatkozó információk terjesztésének biztosítása érdekében a 
Bizottság létrehoz egy adatbázist azokról a bíróságon kívüli rendszerekr ől, amelyek a 
tagállamok szerint tiszteletben tartják az ajánlás elveit. 
(15) Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvet ő jogokat és alapelveket, amelyeket 
különösen az Európai Unió alapjogi char tája ismer el. Különösen törekszik a 
tisztességes tárgyaláshoz való jog teljes tiszt eletben tartásának biztosítására, amelyet a 
charta 47. cikke ismer el. 
(16) Mivel ezen irányelv célkit űzései a tagállamok szintjén nem kielégít ően 
megvalósíthatók, és azokat ezért a kívánt cselekvés hatásainak nagyságrendje okán 
közösségi szinten jobban el lehet érni, a Közösség intézkedéseket fogadhat el a 
Szerződés 5. cikkében meghatározott sz ubszidiaritás elvének megfelel ően. Az említett 
cikkben meghatározott arányosság elvének megfelel ően ez az irányelv nem haladja 
meg az említett célkit űzések eléréséhez szükséges mértéket. 
(17) [Az Európai Un ióról szóló szerz ődéshez és az Európai Közösséget létrehozó 
szerződéshez csatolt, az Egyesült Kirá lyság és Írország helyzetér ől szóló jegyz őkönyv 
3. cikkének megfelel ően az Egyesült Királyság és Írors zág jelezte részvételi szándékát 
ezen irányelv elfogadásában és alkalmazásában. / Az Európai Unióról szóló 
szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerz ődéshez csatolt, az Egyesült 
Királyság és Írország helyzetér ől szóló jegyz őkönyv 1. és 2. cikkének megfelel ően az 
Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, amely 
ezért az említett tagá llamokra nem kötelez ő.] 
(18) Az Európai Unióról szóló szerz ődéshez és az Európai Közösséget létrehozó 
szerződéshez csatolt, Dánia helyzetér ől szóló jegyz őkönyv 1. és 2. cikkének 
megfelelően Dánia nem vesz részt ezen iránye lv elfogadásában, ezért az rá nézve nem 
kötelező és nem alkalmazandó. 
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 
1. cikk – Célkit űzés és hatály 
1. Ezen irányelv célkit űzése a vitarendezéshez való hozzáférés el ősegítése a közvetítés 
használatának támogatása, valamint a kö zvetítés és a bírósági eljárás közötti 
rendezett kapcsolat biztosítása révén. 
                                                 
4 A Bizottság 2001. április 4-i aj ánlása a fogyasztói jogviták közö s megegyezésen alapuló rendezésében 
eljáró bíróságon kívüli szervekre vonatkozó elvekr ől (HL L 109., 2001.4.19., 56. o.). 
 
HU 10   HU 2. Ezt az irányelvet polgári és ke reskedelmi ügyekben kell alkalmazni. 
3. Ebben az irányelvben a „tagállamok” kifejezés a tagállamokat jelöli, Dánia 
kivételével. 
2. cikk – Fogalommeghatározások 
Ezen irányelv alkalmazásában a következ ő meghatározásokat kell alkalmazni: 
(a) „Közvetítés”: bármely folyamat, függetlenül annak megnevezését ől vagy az arra való 
hivatkozástól, amelyben egy vita két vagy több felét egy harmadik fél segíti azzal a 
céllal, hogy megállapodásra jussanak a vita rendezésér ől, és függetlenül attól, hogy 
az eljárást a felek kezdeményezik, egy bírósá g javasolja vagy rende li el, illetve egy 
tagállam nemzeti joga írja el ő. 
A közvetítés nem foglalja ma gában a vitára vonatkozó bí rósági eljárás folyamán a 
bíró részér ől a vita rendezésére tett kísérleteket. 
(b) „Közvetít ő”: közvetítést végz ő harmadik személy, függ etlenül a harmadik fél 
megnevezését ől vagy szakmájától az érintett tagállamban, valamint a harmadik 
félnek a közvetítés lebonyo lítására való kinevezése vagy felkérése módjától. 
3. cikk – Közvetítésre utalás 
1. Megfelel ő esetben és tekintettel az eset  valamennyi körülményére, a bíróság, 
amelyhez keresettel fordulnak, felhívhatja a feleket a közvetítés igénybevételére a 
vita rendezése céljából. A bíróság minden esetben kötelez ővé teheti a felek 
részvételét egy tájékoztatón a közvetítés használatáról. 
2. Ez az irányelv nem érinti a bírósági eljárás megkezdése el őtt vagy után a közvetítés 
használatát kötelez ővé, illetve ösztönz ők vagy szankciók tárgyává tev ő nemzeti 
jogszabályokat, feltéve, hogy az ilyen jogszabályok nem akadályozzák az igazságügyi rendszerhez való hozzáférés jogát, különösen olyan helyzetekben, amikor a felek egyike a bíróság helyét ől eltérő tagállamban lakik. 
4. cikk – A közvetítés min őségének biztosítása 
1. A Bizottság és a tagállamok támogatják és ösztönzik az önkéntes magatartási 
kódexeknek a közvetít ők és a közvetítési szolgáltat ást nyújtó szervezetek általi 
kidolgozását és betartását közösségi és nemzeti szinten, valamint a közvetítési 
szolgáltatások nyújtására vonatkozó más hatékony min őségellenőrzési 
mechanizmusokat. 
2. A tagállamok támogatják és ösztönzik a közvetít ők képzését, hogy a vitában részt 
vevő feleknek lehet ővé tegyék olyan közvetít ő választását, aki a közvetítést a felek 
elvárásai szerinti módon,  hatékonyan bonyolítja le. 
 
HU 11   HU 5. cikk – A rendezésr ől szóló megállapodások végrehajtása 
1. A tagállamok biztosítják, hogy a felek kéré sére a közvetítés eredményeként elért 
rendezésr ől szóló megállapodást egy bíróság va gy más közjogi testület ítélettel, 
döntéssel, közokirattal vagy bármely más formában er ősíthesse meg, amely a 
megállapodást a nemzeti törvény szerint az ítélettel hasonló módon végrehajthatóvá 
teszi, feltéve, hogy a megállapodás nem elle ntétes az európai joggal vagy a kérés 
helye szerinti tagállam nemzeti jogával. 
2. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot  azokról a bíróságokról vagy közjogi 
testületekr ől, amelyek hatáskörrel rendelkeznek az (1) bekezdés szerinti kérés 
fogadására. 
6. cikk – Bizonyítékok megengedhet ősége polgári bírósági eljárásban 
1. A közvetít ők, valamint a közvetítési szolgáltatás irányításában érintett személyek 
nem tehetnek tanúvallomást vagy adhatnak bizonyítékot a következ ők bármelyikér ől: 
(a) Egy fél meghívásáról a közvetítésben  való részvételre vagy arról a tényr ől, 
hogy egy fél részt kívánt venni a közvetítésben; 
(b) Egy fél által a közvetítésben a vita lehetséges rendezésére vonatkozóan kifejtett 
nézetekről vagy javaslatokról; 
(c) Egy fél által a közvetítés folyamán  tett nyilatkozatokról vagy beismerésekr ől; 
(d) A közvetít ő által tett javaslatokról; 
(e) Arról a tényr ől, hogy egy fél jelezte, hogy kész elfogadni a közvetít ő által a 
rendezésre tett javaslatot; 
(f) Egy kizárólag a közvetítés céljára készített dokumentumról. 
2. Az (1) bekezdést az abban említett információ vagy bizonyíték formájától 
függetlenül kell alkalmazni. 
3. Az (1) bekezdésben említett információ felf edését a polgári bírósági eljárásban a 
bíróság vagy más igazságügyi hatóság nem rendeli el, és ha ilyen információt az (1) 
bekezdés ellenére bizonyítékként ajánlanak fel, azt a bizonyítéko t elfogadhatatlannak 
tekintik. Ennek ellenére az ilyen információ felfedhet ő vagy bizonyítékként 
elfogadható 
(a) a közvetítés közvetlen eredményeként elért rendezésr ől szóló megállapodás 
teljesítéséhez vagy végreha jtásához szükséges mértékben, 
(b) ha els őrendű fontosságú közrendi okokból, különösen ha gyermekek 
védelmének biztosításához vagy e gy személy testi vagy lelki épsége 
megsértésének megakadályozásához erre szükség van, vagy 
(c) ha a közvetít ő és a felek ebbe beleegyeznek. 
 
HU 12   HU 4. Az (1), (2) és (3) bekezdés rendelkezés eit attól függetlenül alkalmazni kell, hogy a 
bírósági eljárás a közvetítés tárgyát képez ő vitára vonatkozik-e. 
5. Az (1) bekezdésre is figyelemmel, a bí rósági eljárásban egyébként megengedhet ő 
bizonyíték nem válik elfogadhatat lanná annak következtében, hogy egy 
közvetítésben azt használták.  
7. cikk – Az elévülési id őszakok felfüggesztése 
1. A vita tárgyát képez ő követelésre vonatkozó bármely elévülési id őszakot 
felfüggesztik, ha a vita felmerülését követ ően: 
(a) a felek megállapodnak a közvetítés igénybevételér ől, 
(b) egy bíróság elrendeli a kö zvetítés használatát, vagy 
(c) egy tagállam nemzeti joga szerinti kötelezettség merül fel a közvetítés 
használatára. 
2. Ha a közvetítés rendezésr ől szóló megállapodás nélkül ér véget, az id őszak azon a 
napon folytatódik tovább, amikor a közvetítés rendezésr ől szóló megállapodás nélkül 
lezárult, attól a napt ól számítva, amelyen a felek egyike, mindkett ő vagy a közvetít ő 
kijelenti, hogy a közvetítés lezárult va gy attól ténylegesen  visszalép. Az id őszakot 
minden esetben újraindulásának na pjától legalább még egy hónapra 
meghosszabbítják, kivéve, ha olyan id őszakról van szó, amelyen belül intézkedést 
kell hozni annak megakadályozására, hogy egy átmeneti vagy hasonló intézkedés hatályát veszítse vagy visszavonásra kerüljön. 
8. cikk – Végrehajtási rendelkezések 
A Bizottság kihirdeti a tagállamok által az 5. cikk  (2) bekezdése alapján közölt információt az 
illetékes bíróságokról és hatóságokról. 
9. cikk – Átvétel 
1. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkés őbb 
2007. szeptember 1-jéig megfeleljenek. Err ől haladéktalanul tájékoztatják a 
Bizottságot. 
2. Amikor a tagállamok elfogadják az említett  intézkedéseket, azokban hivatkozni kell 
erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos ki hirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást 
kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. 
10. cikk – Hatálybalépés 
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában  való kihirdetését követ ő huszadik napon 
lép hatályba. 
 
HU 13   HU 11. cikk – Címzettek 
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 
Kelt Brüsszelben, 
az Európai Parlament részér ől a Tanács részér ől 
az elnök az elnök