[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 4.7.2007

COM(2007) 372 végleges

2007/0138 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a borpiac közös szervezéséről és bizonyos rendeletek módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2007) 893}{SEC(2007) 894}

INDOKOLÁS

1. A javaslat háttere

Az Európai Unió (EU) a világ legjelentősebb bortermelője, -fogyasztója, -exportőre és -importőre. 2006-ban az EU–27 bortermelése az EU mezőgazdasági össztermelési értékének 5%-át jelentette. A minőség tekintetében világszerte kiváló hírnévnek örvend. Az EU borágazata létfontosságú gazdasági tevékenységet képvisel, különösen a foglalkoztatás és az exportbevétel tekintetében.

Mindazonáltal az uniós borfogyasztásban jelentős és tartós zuhanás volt megfigyelhető az elmúlt évtizedekben, ráadásul az utóbbi időben tapasztalható fellendülés ellenére a Közösségből 1996 óta kivitt bormennyiség valamivel kisebb arányban emelkedett, mint a behozatal. A borágazati kereslet és a kínálat közötti egyensúly felborulása, illetve az európai és nemzetközi borpiac egyre nagyobb kihívásai nyomást gyakorolnak a termelői árakra és a bevételekre. Mindazonáltal számos bortermelő versenyképes, sokan pedig azzá válhatnak.

Az Európai Bizottság véleménye szerint – mint azt a 2006. június 22-i, A fenntartható európai borágazat felé című közleményében[1] is megállapította – a borpiac közös szervezésének alapvető reformja szükséges ahhoz, hogy a nem költséghatékony politikai eszközöket fenntarthatóbb és következetes jogi keret válthassa fel. A cél jobb ár-érték arány biztosítása a jelenlegi költségvetés keretén (kb. 1,3 milliárd EUR) belül, ami a teljes mezőgazdasági költségvetés mintegy 3 %-át jelenti.

A jelenlegi közös piacszervezést (KPSZ) az 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet szabályozza. A javaslat elfogadása hatályos jogszabályok hatályon kívül helyezését eredményezi. A javasolt rendelet – amely az Európai Közösséget létrehozó szerződésen és különösen annak 36. és 37. cikkén is alapul – az elfogadását követően 2008. augusztus 1-jén lép hatályba, és a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik majd. Ugyanakkor az e javaslat alapján finanszírozandó számos intézkedés kellő teret enged a tagállamoknak, hogy a szubszidiaritás elvének megfelelően kezeljék bortermelő vidékeik sajátságos helyzetét.

A Bizottság jobb jogalkotást illető kötelezettségvállalásainak tiszteletben tartásával a javaslatot gazdasági, társadalmi és környezeti szempontú frissített elemzés kíséri a KPSZ-hez kapcsolódó problémák, valamint a javaslatnak az említett tárgykörökkel összefüggő hatásai, előnyei és hátrányai tekintetében. A javaslat ezenkívül számításba veszi mind az érdekelt felekkel és a nemzeti hatóságokkal, mind pedig a közösségi intézményeken belül folytatott viták eredményét.

A Bizottság kezdeményezésére született rendelettervezet a folyamatban lévő közös agrárpolitikai (KAP) reformok sorát bővíti, amelyek magukban foglalják a szántóföldi növényeket és az állatállományt[2] (2003), az olívaolajat, dohányt és gyapotot[3] (2004), illetve a cukorpiacot[4] (2006), továbbá a 2007 januárjában javasolt, a zöldségeket és gyümölcsöket érintő reformot, amelyek a borágazat kivételével az összes fontos ágazatot lefedik. A javaslat számításba veszi továbbá az Európai Tanács göteborgi ülésén megvitatott fenntartható fejlődésre, az újraindított lisszaboni stratégiában megfogalmazott nagyobb versenyképességre, valamint a KAP-hoz kapcsolódó egyszerűsítésre és jobb szabályozásra vonatkozó közösségi szakpolitikákat.

2. Konzultáció az érdekelt felekkel és hatásvizsgálat

- Külső szakértő bevonása

A bor-KPSZ reformjának előkészítéséhez a Bizottság finanszírozta a jelenlegi rendszer utólagos értékelését , amelyet európai szakértők konzorciuma végzett el. Az értékelési jelentést 2004 novemberében tették közzé, és a Bizottság honlapján[5] elérhető.

Ráadásul a borpiac középtávú előrejelzéseit illetően a Bizottság a feltételezéseit, a módszertanát és az eredményeit átadta egy francia, spanyol, olasz és német, borgazdaságra szakosodott szakértői munkacsoportnak.

- Borszeminárium

2006. február 16-án szemináriumot szerveztek „Az európai bor előtt álló kihívások és lehetőségek” címmel, ami lehetőséget biztosított az érdekelt felek számára, hogy kifejezésre juttassák a jelent helyzettel és a borágazat jövőbeni kilátásaival kapcsolatos nézeteiket és elgondolásaikat. A szemináriumon több mint száz személy vett részt, és az érdekelt felek széles skáláját képviselték.[6]

- A Bizottság közleménye és hatásvizsgálata

2006 júniusában, amikor a Bizottság felvázolta a vitából származó első következtetéseit, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett közleményt fogadott el a KPSZ reformjának négy lehetőségét illetően. A Bizottság a jövőbeni bor-KPSZ tárgyában nyílt vitára hívta az összes érdekelt felet, és bejelentette, hogy ezen eszemecserék alapján tesz javaslatot a bor-KPSZ reformjára.

Az ágazat helyzetét és az elérendő politikai célokat figyelembe véve a Bizottság a bor-KPSZ megreformálásának négy lehetséges útját vette fontolóra. A négy lehetőség közül három – a jelenlegi helyzet fenntartása, a bor-KPSZ reformja KAP-reform mintájára és a teljes dereguláció – nem ad megnyugtató választ a borágazat nehézségeire, igényeire és sajátosságára.

A Bizottság elvégezte a munkaprogramban feltüntetett hatásvizsgálatot; az erről szóló jelentés a Bizottság honlapján[7] elérhető.

- Az európai intézmények

2006 júliusa és októbere között intenzív eszmecserék zajlottak a Tanácson belül és különösen a mezőgazdasági és halászati tanács három megbeszélésén.

2006 decemberében mind az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, mind a Régiók Bizottsága elfogadta a borreformot illető jelentését.

2007. februárban az Európai Parlament elfogadta az e közleményről szóló saját kezdeményezésű jelentését.

- Konzultáció az érintett felekkel

A Bizottság sokféle megbeszélést tartott az érdekelt felekkel, és viták folytak a borászati tanácsadó csoport keretében is.

Ezenfelül az európai borágazattal folytatott közvetlen és gyakorlati párbeszéd érdekében a mezőgazdasági és vidékfejlesztési biztos 2006 februárjától kezdődően Unió-szerte számos szőlőtermő régiót meglátogatott

- A legfőbb aggodalmak

A bizottsági közlemény elfogadása óta szervezett viták során a tagállamoknak és számos érdekelt félnek lehetősége nyílt fenntartásai kifejezésére. Az eltérő vélemények ellenére a következő aggályokban legtöbbjük osztozott:

- a Bizottság gazdasági elemzésének, a problémák feltárásának és a reform célkitűzéseinek fényében átfogó reform sürgető szüksége,

- a túl gyors és kiterjedt kivágásból származó társadalmi és gazdasági kockázatok,

- a bormarketing és -promóció javításának sürgető szüksége,

- a minőséget illető kockázat, amennyiben a borkészítésre szánt mustok behozatali tilalmát, illetve az uniós borok és az importborok házasítási tilalmát feloldják.

A nem bortermelő országok hangsúlyozták, hogy költséghatékonyabb és fogyasztóorientáltabb intézkedések bevezetésére van szükség.

A Bizottság e javaslatban kellő figyelmet fordított a fent említett aggodalmakra.

3. A javaslat jogi elemei

- A reform célkitűzései

A reform meghatározott célkitűzései a következők:

- az uniós bortermelők versenyképességének javítása; az uniós minőségi borok – mint a világ legjobb borai – hírnevének megszilárdítása; a régi piacok visszaszerzése és újak meghódítása az EU-ban és az egész világon;

- olyan borászati rendszer létrehozása, amely világos, egyszerű és hatékony szabályok alapján működik, biztosítva az egyensúlyt a kínálat és a kereslet között;

- olyan borászati rendszer létrehozása, amely megőrzi az EU-s bortermelés legjobb hagyományait, megerősíti számos vidéki térség társadalmi szerkezetét, és biztosítja, hogy a termelés egésze tiszteletben tartsa a környezetet.

Az új uniós borpolitikának kellő mértékben számításba kell vennie a társadalomnak az egészségügyet és a fogyasztóvédelmet illető növekvő aggodalmát, továbbá a Kereskedelmi Világszervezettel (WTO) való összeegyeztethetőséget és a megreformált KAP-pal való egybecsengést (1. és 2. pillér), csakúgy mint a pénzügyi terveknek való megfelelést.

Végül ki kell emelni, hogy ez a javaslat a mezőgazdasági piacok közös szervezéséről szóló tanácsi rendeletre tett bizottsági javaslat fényében készült. Egyes horizontális természetű előírásokat aktualizáltak, egyszerűsítettek és ésszerűsítettek, hogy a bor-KPSZ a megfelelő pillanatban könnyen beépíthető legyen az egységes közös piacszervezésről szóló javaslatba.

- A javasolt intézkedések összefoglalása

Felismerve az ágazat nehézségeit, a benne rejlő lehetőségeket és a sajátosságait, valamint a hatásvizsgálat mélyreható elemzését követően a Bizottság úgy ítéli, szükséges az önálló bor-KPSZ fenntartása, amelyet kétségtelenül alapjaiban meg kell reformálni.

A legnagyobb kihívás abban áll, hogy termelési szerkezetet és a szabályozási keretet egy fenntartható és versenyképes, hosszú távra tervező európai boripar érdekei szerint igazítsuk ki, ugyanakkor pedig biztosítsuk, hogy a költségvetési eszközök a legköltséghatékonyabb módon kerüljenek felhasználásra. Ez a hatékonytalannak bizonyult intézkedések – nevezetesen a melléktermék-lepárlási támogatás, az élelmezési célú alkohol és a kettős hasznosítású szőlőfajták lepárlása, továbbá a magántárolási támogatás és az export-visszatérítés – azonnali eltörlésével jár. Az alkoholtartalom-növelést érintő musttámogatás – amelyet a cukor hozzáadásával történő alkoholtartalom-növeléssel szembeni további költségek ellensúlyozására vezettek be – a cukor hozzáadásával történő alkoholtartalom-növelés tilalmával párhuzamosan megszűnik. A kényszerlepárlási intézkedések helyébe a nemzeti keretbe építendő két válságkezelési intézkedés lép.

A messzemenő reform egyik fontos célkitűzése az lesz, hogy az új bor-KPSZ-t a WTO rendelkezéseinek megfelelőbbé tegye. Ezért a kereskedelmet torzító intervenciós intézkedéseket (ún. „sárga doboz”) eltörlik, és ahol továbbélnek belső támogatási intézkedések, ott az ún. „zöld doboz” intézkedéseket részesítik előnyben.

A javasolt megközelítés két szakaszból áll: az első szakasz (2008–2013) részeként helyre kell állítani a piaci egyensúlyt, miközben a versenyre nem képeseket segíteni kell, hogy méltósággal hagyhassák el az ágazatot. A versenyképesség növelése érdekében új intézkedések születnek a teljes időszak során, a második szakasz részeként ideértve a telepítési jogok 2014. január 1-jétől való eltörlését.

3.1. Megújított, egyszerűsített, célratörőbb szabályozási intézkedések

Kevesebb korlátozás a termelőkkel szemben

A telepítési jogok korlátozási rendszerét 2010-ről 2013-ra hosszabbítják meg.

Ezt követően a versenyképesség javítása érdekében 2014. január 1-jétől a szőlőtelepítés korlátozásmentes lesz. A cél annak lehetővé tétele, hogy a versenyképes bortermelők növelhessék termelésüket annak elérése érdekében, hogy visszaszerezzék a régi piacokat, és újakat hódíthassanak meg mind az EU-ban, mind a harmadik országokban. Ugyanakkor az új piaci helyzet, valamint az oltalom alatt álló eredetmegjelöléshez és a földrajzi jelzéshez kapcsolódó státusz odaítélése terén biztosított tagállami képességek – ideértve például a területkijelölést, a maximális hozamok és egyéb, a termelésre, a feldolgozásra és a címkézésre vonatkozó szigorú szabályok meghatározását – a rendszeres lepárlás biztonsági hálójának megszüntetésével összekapcsolva ténylegesen csökkenteni fogják a termelési hektárok számát, és megakadályozzák a túltermelést. Minden új termeléssel kapcsolatos határozat teljes mértékben tükrözni fogja a termelők azon képességét, hogy értékesítési lehetőségeket találjanak a termékeik számára.

Alkalmasabb borászati eljárások a következőknek köszönhetően :

- a Tanácstól a Bizottsághoz kerül az új borászati gyakorlatok elismerésének és a létezők módosításának a felelőssége, beleértve a közösségi vívmányok átvételét az alkoholtartalom- és a savtartalom-növelés kivételével;

- a Nemzetközi Szőlészeti és Borászati Hivatal (OIV) által elfogadott borászati eljárások Bizottság általi értékelése és azok későbbi beépítése egy bizottsági rendeletbe;

- az olyan borászati eljárások EU-n belüli alkalmazásának engedélyezése, amelyeket nemzetközi szinten már jóváhagytak a szóban forgó rendeltetési helyekre exportálandó borok készítésére;

- A bor minimális természetes alkoholtartalmára vonatkozó követelmény eltörlése.

Egyértelműbb, összefüggőbb és ebből következően piacorientáltabb borosztályozás és -címkézés :

Az EU-ban a minőségi bor koncepciója a földrajzi eredeten alapul (meghatározott termőhelyről származó minőségi bor). Az Unió célja az, hogy ennek a koncepciónak világszerte érvényt szerezzen, mindenütt alkalmazhatóvá tegye, népszerűsítse és nyomatékosítsa.

A minőségpolitika egyértelműbbé, egyszerűbbé, átláthatóbbá, következésképpen hatékonyabbá válik a következő intézkedéseknek köszönhetően:

- a horizontális minőségpolitikával (510/2006/EK tanácsi rendelet) nagyobb összhangban álló, földrajzi jelzéssel (FJ) ellátott borok egyértelműbb keretének létrehozása. Az FJ-vel ellátott borok kategóriáit tovább bontják: azok vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel (OFJ) vagy oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel (OEM) ellátott boroknak minősülnek. Az FJ-k bejegyzésére és védelmére külön eljárást hoznak létre;

- a szőlő túlpréselési tilalmának fenntartása a borminőség biztosítása érdekében, ami a szubszidiaritás elve alapján alkalmazandó;

- a szakmaközi szervezetek szerepének kiterjesztése annak érdekében, hogy e szervezetek ellenőrizni és szabályozni tudják a területükön termelt borok minőségét. Az ellenőrzés eszközeit szintén megerősítik, különösen a fajtaborok termelésére vonatkozóan.

A Bizottság indítványozza a címkézésre vonatkozó rendelkezéseknek egy, a különféle borkategóriák és az azokkal kapcsolatos adatok összességére vonatkozó egységes jogszabályi keret létrehozásával történő egyszerűsítését. Ez a jogszabályi keret a fogyasztók által kifejezésre juttatott igényekre ad választ, és nagyobb összhangban van a borminőségi politikával. Különösen a következőket foglalja magában:

- a hatáskörök átruházása a Tanácsról a Bizottságra;

- ennek érdekében a címkézésre vonatkozó horizontális rendelkezéseket tartalmazó 2000/13/EK irányelvet oly módon egészítenék ki, hogy az a kötelező és fakultatív címkézési adatok tekintetében megfeleljen a borágazat különleges szükségleteinek;

- a WTO szakpolitikáinak figyelembevételével a címkézési politika rugalmasságának javítása az oltalom alatt álló eredetmegjelölésekkel és földrajzi jelzésekkel ellátott vagy anélküli borok címkézési szabályai közötti különbségtétel eltörlésén keresztül, és főként megkönnyítve a szőlőfajta és az évjárat feltüntetését az oltalom alatt álló eredetmegjelölés és földrajzi jelzés nélküli, de a nyomonkövethetőségi követelményeket tiszteletben tartó borokon;

- a fogyasztók tájékoztatása és védelme a nyomonkövethetőségre vonatkozó megfelelő címkézési szabályokon keresztül a termék származását illető teljes körű tájékoztatásukkal.

3.2. Nemzeti keretek kialakítása a tagállamok sajátos helyzetének javítására

A pénzügyi kimutatásnak megfelelően az ilyen típusú intézkedésekhez rendelt összköltségvetés a 2009-es 623 millió EUR és a 2015 utáni 830 millió EUR között ingadozik.

Ebből költségvetési keretet bocsátanak minden bortermelő tagállam részére; a keretet három objektív kritérium – nevezetesen a területi arány, a termelés és a múltbeli kiadások – alapján számolják ki a három tényező közötti következő súlyozással: egynegyed–egynegyed–fél, kivéve a promóciós részt, ahol a súlyozásban az egyik felet a területi arány, a másikat pedig a termelési arány jelenti.

E keretek felhasználásával minden tagállam belátása szerint finanszírozhat intézkedéseket egy adott választékból, amelynek többek között része:

- a harmadik országokban folytatandó promócióhoz nyújtott támogatás;

- a szőlőültetvények szerkezetátalakítási / átállási rendszere;

- a zöld szüret új támogatása.

- az új válságkezelő intézkedések, pl. természeti katasztrófák elleni biztosítás és ágazatspecifikus kockázati alap;

Ennek használata bizonyos egységes szabályokhoz kötött, beleértve a kölcsönös megfeleltetés elvén keresztül alkalmazott minimális környezeti szabályokat a verseny torzulásának elkerülésére; másik megkötés a Bizottság értesítése a különleges nemzeti programról.

3.3. Fenntarthatóbb ágazat kialakítása több vidékfejlesztési intézkedés felhasználásával

A vidékfejlesztési rendeletnek[8] már részét képező és a tagállamok által elfogadott programokba foglalt több intézkedés számot tarthat a borágazat érdeklődésére, mivel fontos motivációs erőt és előnyt jelenthetnek a szőlőtermelők, -feldolgozók és -kereskedők számára. Ezek többek között:

- fiatal gazdálkodók tevékenységének megkezdése, valamint beruházás a műszaki berendezésekbe és a forgalmazás javításába;

- szakképzés;

- termelői szervezetek tájékoztatási és promóciós támogatása minőségbiztosítási programba való belépést követően;

- a szőlővidékek/kultúrtájak kialakításához és fenntartásához kapcsolódóan felmerülő kiegészítő költségek és kieső jövedelmek ellentételezésére szolgáló agrár-környezetvédelmi támogatás;

- korkedvezményes nyugdíjazás: azon mezőgazdasági termelők esetében elképzelhető, akik úgy döntenek, hogy felhagynak minden kereskedelmi célú gazdálkodási tevékenységgel, és gazdaságukat más mezőgazdasági termelőkre ruházzák át.

A cukorhasználat megtiltása egyes, cukor hozzáadásával történő alkoholtartalom-növelést gyakorló gazdálkodókat arra kényszerít majd, hogy beruházásokat tegyenek a musttal való alkoholtartalom-növelés bevezetése érdekében. A vidékfejlesztés keretében lehetséges lesz, hogy a tagállamok beruházási támogatást biztosítsanak azon bortermelők számára, akik az alkoholtartalom-növelés tekintetében kénytelenek átállni a cukorhasználatról a musthasználatra.

Tekintettel arra, hogy a 2007–2013 közötti időszakra szóló vidékfejlesztési program tervezése jelenleg folyamatban van, ezen intézkedések megvalósításának elősegítése érdekében szükség lesz az alapoknak a költségvetési megnevezések (egyfelől a piac és a közvetlen kifizetések, másfelől a vidékfejlesztés) közötti átcsoportosítására, és az így átcsoportosított alapokat – két másik ágazatban (dohány és gyapot) követett eljárásnak megfelelően – a bortermelő vidékek javára kellene elkülöníteni.

Az átcsoportosított költségvetés a 2009-es 100 millió EUR és a 2014 utáni 400 millió EUR között ingadozik. Mivel a vidékfejlesztési terveket akkorra elfogadják, a tagállamok előtt lehetőség nyílik arra, hogy azokat oly módon igazítsák ki, hogy fontos szerepet játszhassanak a borágazatban érdekelt felek jövőbeni gazdasági jólétében és a szőlőtermő régiók környezetének megőrzésében.

3.4. A fogyasztók jobb tájékoztatása az európai borokról

Számos érdekelt hangsúlyozta – különösen a 2006. február 16-án megrendezett szeminárium alkalmával –, hogy nagyobb hangsúlyt kell fektetni a borértékesítésre és -reklámra. A Bizottság határozott szándéka, hogy felelősségteljes promóciós és tájékoztatási politikát folytasson. A közösségi szabályok által eddig biztosított minden, illetve pár újonnan létrejött lehetőséget is meg kell ragadnia következők megvalósítása céljából:

- új promóciós projektek az EU-n kívül a nemzeti keretek felhasználásával és egy nagyra törő, 120 millió eurós elkülönített költségvetéssel, ami az ágazathoz rendelt költségvetés mintegy 9%-a. Ezen intézkedések a közösségi költségvetés 50%-os társfinanszírozását élvezik;

- kiemelt promóciós projektek a minőségbiztosítási programokba belépő termelői szervezetek vidékfejlesztési alapjának felhasználásával;

- a felelős/mértékletes borfogyasztást célzó új tájékoztató kampányokat szintén finanszírozzák az EU-ban a promóció horizontális jogi keretének felhasználásával és kiemelt társfinanszírozási rátával (60%); Fokozzák az európai földrajzi jelzés osztályozásának jelenlegi tájékoztató kampányát. E célból módosítják a 2826/2000/EK tanácsi rendeletet, és nagyobb összegeket bocsátanak rendelkezésre.

3.5. A környezeti kockázatok megelőzése

A bortermelésnek és -forgalmazásnak a termelési módszerektől a feldolgozási eljárásokig teljes mértékben számításba kell vennie a környezetvédelmi kérdéseket. A Bizottság biztosítani kívánja, hogy a borrendszer reformja javítson a szőlőtermelés és borkészítés környezeti hatásain, különös tekintettel a talajerózióra és -szennyezésre, a növényvédő szerek használatára és a hulladékkezelésre.

Ennek elérése érdekében a Bizottság a következőket javasolja:

- a borvidékek jogosultsága az egységes támogatási rendszerben való részvételre azt jelenti, hogy egyre több termelő esetében kötelező a kölcsönös megfeleltetési szabályok alkalmazása;

- a kivágott területek egységes támogatási rendszerbe történő automatikus bevezetése azt jelenti, hogy a kölcsönös megfeleltetés e területekre nézve kötelező;

- minimális környezetvédelmi követelmények társulnak a kivágási támogatáshoz a talajromlás elkerülése érdekében, valamint a szerkezetátalakítással és a zöldszürettel kapcsolatos, a nemzeti keretből finanszírozott intézkedésekhez;

- a környezet megóvása érdekében a borkészítési eljárás alkalmazása során betartandó elfogadható minimumszabályok felállítása;

- a vidékfejlesztési programok alapjának növelése például a 2. tengely alapján a környezet és a táj javítására irányuló támogatás előírásával.

3.6. Választási lehetőségek felkínálása a kevésbé versenyképes termelőknek

Bár sok termelő már most is versenyképes, sokuk pedig a reform keretében javasolt új intézkedéseknek köszönhetően javítani fog versenyképességén, némelyek jelenleg nagyon nehéz helyzetet élnek meg. Bevételi mérlegük már most is negatív, és nagy nyomás nehezedik majd rájuk, ha el akarják kerülni a csődöt az egyre erősebb versenynek kitett piacon. Ahhoz, hogy méltósággal hagyhassák el az ágazatot, végleges felhagyási rendszert kell kialakítani.

A szőlőtermelők szabadon dönthetnének arról, hogy kivágják-e az ültetvényüket vagy sem. Ugyanakkor a társadalmi és/vagy környezeti nehézségek elkerülésére engedélyezett lesz a tagállamok számára, hogy korlátozzák a szőlőültetvények kivágását a hegyvidéki területeken és a meredek lejtőkön, illetve a különleges környezeti korlátokkal jellemezhető régiókban, valamint hogy felhagyjanak a kivágással, amennyiben a kivágott összterület meghaladja szőlőtermő területük 10%-át.

A kivágási támogatás mértékét növelik és úgy állapítják meg, hogy az vonzó legyen a termelők számára. Annak előmozdítására, hogy a termelők már az első évtől bekapcsolódjanak a programba, a támogatást úgy ütemezik, hogy az a telepítési korlátozások fennmaradó időszakában egyre kisebb legyen. Az ehhez rendelt költségvetés öt év alatt kb. 200 000 ha kivágását teszi lehetővé az EU teljes területén. Ez a terület felel meg a szerkezeti többlet felszámolandó részének, figyelembe véve az utóbbi idők kereskedelmi javulását és a többi javasolt intézkedéstől – különösen a cukor hozzáadásával történő alkoholtartalom-növelés beszüntetésétől, a reklámtól, a zöld szürettől és a vidékfejlesztési támogatástól – várható, piaci egyensúlyra gyakorolt hatásokat.

A korábban szőlőtermesztésre használt terület a kivágást követően az egységes támogatási rendszer keretében nyújtott támogatásra jogosult területnek minősül, és a műveléstől függetlenített, átlagos regionális közvetlen kifizetésben részesül.

3.7. Harmadik országokkal folytatott kereskedelem

Mivel a WTO-val folytatott tárgyalások még folyamatban vannak és végeredményük egyelőre ismeretlen, a reformjavaslat az export-visszatérítések kérdéskörének kivételével nem érinti a jelenlegi külkereskedelmi jogi keretet.

Ugyanakkor a bor vonatkozásában megvizsgálták az export-visszatérítések hatását és szerepét. Gazdasági hatásuk jelentősen csökkent. Valójában a visszatérítésekkel járó export az összes kivitt mennyiség kevesebb mint 15%-át teszi ki. Az export-visszatérítések értéke a visszatérítésre jogosult termékek értékének 3,4%-át képviseli. Ezért úgy ítéltük, hogy jobban felhasználható az ezen eszközhöz rendelt összeg – részben a reklám területén –, és javasoljuk az export-visszatérítés eltörlését.

3.8. A KAP egységességének növelése, egyszerűsítés és a közösségi jogszabályoknak való teljes megfelelés

Az összes bortermelő terület jogosultságának kiterjesztése az egységes támogatási rendszerben való részvételükre jelentős lépés, amelynek célja, hogy nagy fokú rugalmasságot és a többi gazdálkodóval azonos bánásmódot biztosítson a bortermelők számára. E célból az 1782/2003/EK rendeletet módosítani kell.

A javaslat előírja egyrészt a jogszabályok, másrészt az uniós, a nemzeti és a regionális hatóságok adminisztratív eljárásainak, harmadrészt pedig a magánfelek adminisztratív eljárásainak egyszerűsítését. A piaci intézkedések és a telepítési jogok 2014-es eltörléséből származó adminisztrációs egyszerűsítés például a javasolt reform figyelemreméltó előnyét jelenti. Szorgalmazzuk a kísérő dokumentumok egyszerűsítését és elektronikus eljuttatását is.

A telepítési korlátozások megszüntetésétől függetlenül a gazdasági szereplőknek és a tagállamoknak meg kell felelniük az úgynevezett szabályellenes és jogellenes szőlőültetvényekre vonatkozó hatályos közösségi jogszabályoknak. Az e szabályoknak való megfelelés alapvető fontosságú a KPSZ működése szempontjából. Amennyiben e szabályokat nem tartják be, a Bizottság (a jövőben is) megteszi a megfelelő intézkedéseket a számlaelszámolási eljárás keretében, vagy – szükség esetén – jogsértési eljárást kezdeményez a Szerződés 226. cikkének megfelelően.

4. Költségvetési vonatkozások

A javasolt reform hatása nem növeli a költségeket az ágazatnak szánt 1,3 milliárd eurós szinthez képest. A költségvetést a következőképpen használják fel:

- az új KPSZ nemzeti kereteiben, beleértve a harmadik országokat érintő reklámot egyrészt, és a kivágást másrészt;

- lehetővé téve a bortermelő vidékekre érvényes intézkedések vidékfejlesztésbe történő átcsoportosítását; és

- lehetővé téve a kivágott területek nagysága arányában az egységes támogatási rendszerbe történő átcsoportosítást.

A várakozások szerint a rendszerben tett változtatások és újítások a költségvetés hatékonyabb felhasználását eredményezik.

Ráadásul az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel vagy földrajzi jelzéssel ellátott borokról, a fajtaborokról és a felelős fogyasztásról szóló belső piaci tájékoztatásra felhasznált összegeket 3 millió euróval növelik.

TARTALOMJEGYZÉK

I. CÍM BEVEZETő RENDELKEZÉSEK 23

II. CÍM TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK 24

I. fejezet Támogatási program 24

1. szakasz Bevezető rendelkezések 24

2. szakasz Támogatási program 25

3. szakasz Egyedi támogatási intézkedések 27

4. szakasz Általános rendelkezések 30

II. fejezet Pénzeszközök átutalása 30

III. CÍM SZABÁLYOZÁSI INTÉZKEDÉSEK 31

I. fejezet Általános szabályok 31

II. fejezet Borászati eljárások és korlátozások 32

III. fejezet Eredetmegjelölés és földrajzi jelzés 35

1. szakasz Hatály és fogalommeghatározások 35

2. szakasz Az oltalom iránti kérelem 36

3. szakasz Az oltalom odaítélési eljárása 37

4. szakasz Különleges esetek 39

5. szakasz Oltalom és ellenőrzés 40

6. szakasz Általános rendelkezések 44

IV. fejezet Címkézés 44

V. fejezet Termelői és ágazati szervezetek 46

IV. CÍM HARMADIK ORSZÁGOKKAL FOLYTATOTT KERESKEDELEM 50

I. fejezet Közös rendelkezések 50

II. fejezet Behozatali és kiviteli engedélyek 51

III. fejezet Védintézkedések 53

IV. fejezet A behozatalra alkalmazandó szabályok 55

V. CÍM TERMELÉSI POTENCIÁL 56

I. fejezet Törvényellenes telepítések 56

II. fejezet A telepítési jog átmeneti rendszere 58

III. fejezet Kivágási program 62

VI. CÍM ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 66

VII. CÍM ÁTMENETI- ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 69

I. fejezet Módosítások 69

II. fejezet Átmeneti és záró rendelkezések 72

2007/0138 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a borpiac közös szervezéséről és bizonyos rendeletek módosításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 36. és 37. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére,

mivel:

(1) A borágazatra alkalmazandó jelenlegi rendszert a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet[9] szabályozza.

(2) A közösségbeli borfogyasztás folyamatosan csökken, és 1996 óta a Közösségből kivitt bormennyiség az ennek megfelelő behozatalnál sokkal alacsonyabb mértékben emelkedik. Ez a kereslet és a kínálat közötti egyensúly megbomlásához vezetett, ami viszont nyomást gyakorol a termelői árakra és bevételekre.

(3) Az 1493/1999/EK rendeletben található eszközök egy része nem bizonyult hatékonynak abban, hogy az ágazatot a versenyképes és fenntartható fejlődés felé kormányozza. A piaci mechanizmusokat érintő intézkedések (így a kényszerlepárlás) nem mutatkoztak költséghatékonynak, amennyiben strukturális feleslegek létrejöttét eredményezték anélkül, hogy javításokat követeltek volna meg a kapcsolódó versenyképes struktúrákban. Ráadásul bizonyos szabályozási intézkedések indokolatlanul korlátozták a versenyképes termelők tevékenységeit.

(4) Másképpen szólva a jelenlegi jogi keret nem tűnik képesnek arra, hogy fenntartható módon elérje a Szerződés 33. cikkében meghatározott célkitűzéseket, és különösen a borpiac stabilizációját, illetve az érintett mezőgazdasági közösség tisztességes életszínvonalának biztosítását.

(5) A tapasztalatok fényében ezért helyénvaló a borágazatra alkalmazandó közösségi rendszer alapvető átformálása a következő célkitűzések elérése céljából: az uniós bortermelők versenyképességének növelése; az uniós minőségi borok – mint a világ legjobb borai – hírnevének megszilárdítása; a régi piacok visszaszerzése és újak meghódítása az EU-ban és az egész világon; olyan borászati rendszer kialakítása, amely világos, egyszerű és hatékony szabályok alapján működik, amelyek biztosítják az egyensúlyt a kínálat és a kereslet között; olyan borászati rendszer kialakítása, amely megőrzi a közösségi bortermelés legjobb hagyományait, megerősítve számos vidéki térség társadalmi szerkezetét, és biztosítva, hogy a termelés egésze tiszteletben tartsa a környezetet. Következésképpen helyénvaló az 1493/1999/EK rendeletet hatályon kívül helyezni és helyébe ezt az új rendeletet léptetni.

(6) A borágazat igényeinek felmérése és célbavétele érdekében e rendelet előkészítését értékelési és konzultációs folyamat előzte meg. Külső értékelési jelentés készült, amelyet 2004 novemberében tettek közzé. A Bizottság 2006. február 16-án szemináriumot szervezett, hogy az érdekelt feleknek alkalmuk nyíljon véleményük kifejtésére. A Bizottság „A fenntartható európai borágazat felé” c. közleményét[10] és a kapcsolódó hatásvizsgálatot, amely az ágazati reformok egy sor lehetőségét állítja össze, 2006. június 22-én tette közzé.

(7) 2006. júliustól novemberig tanácsi szintű viták folytak. 2006 decemberében mind az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, mind a Régiók Bizottsága elfogadta a bizottsági közleményben javasolt borreform-lehetőségeket illető jelentését. 2007. február 15-én az Európai Parlament elfogadta a közleményre vonatkozó saját kezdeményezésű jelentését; ennek végkövetkeztetéseit számításba vettünk e rendeletben.

(8) A mezőgazdasági piacok közös szervezésének („egységes közös piacszervezés”) létrehozásáról szóló [ szám, teljes cím és közzétételi hivatkozások beillesztendők, ha e rendelet elfogadása előtt ismertté válnak ] tanácsi rendeletet helyénvaló lenne a jövőben kiterjeszteni a borágazatra is. Az egységes közös piacszervezésnek horizontális természetű rendelkezések is részét képezik, különösen a harmadik országokkal folytatott kereskedelem, a versenyszabályok, az ellenőrzések és szankciók vagy a Bizottság és a tagállamok közötti információcsere vonatkozásában. E rendeletnek – az egységes közös piacszervezésbe való könnyebb beillesztését elősegítendő – az említett horizontális kérdésekkel foglalkozó rendelkezéseit amennyire lehetséges, összhangba kell állítani az egységes közös piacszervezésben található rendelkezésekkel.

(9) Fontos előírni a versenyképes struktúrák megszilárdítására képes támogató intézkedéseket. Noha az intézkedéseket a Közösségnek kell kialakítania és finanszíroznia, a tagállamokra kell bízni a saját jellemzőik támasztotta igények szerinti – adott esetben a regionális sajátosságokat is számításba vevő – helyes vegyítési arány meghatározását, illetve az intézkedések bevonását a nemzeti támogatási programba. A tagállamok felelőssége kell, hogy legyen e programok végrehajtása.

(10) A nemzeti támogatási programokhoz rendelt finanszírozás tagállamok közötti felosztásához a pénzügyi kulcs alapja a borászati költségvetés múltbeli aránya (fő kritérium), a szőlőültetvénnyel rendelkező terület nagysága és a termelés hagyománya.

(11) E programok egyik kulcsintézkedése a közösségi borok harmadik országokban folytatott reklámozása és forgalmazása, így költségvetést kell hozzárendelni. A szerkezetátalakítási és átállási tevékenységeket továbbra is fedezni kell, mivel azok jó szerkezeti hatást gyakorolnak az ágazatra. Az olyan megelőzési eszközöket, mint amilyen a betakarítási biztosítás, a kockázati alap és a zöld szüret, a támogatási program szerinti támogatásra jogosultnak kell minősíteni a válsághelyzetek felelősségteljes megközelítésének elősegítése érdekében.

(12) A támogatható intézkedések Közösség általi finanszírozását – amennyiben az megoldható – az érintett termelőknek a hatályban lévő vonatkozó környezetvédelmi szabályoknak való megfelelésétől függővé kell tenni. Ha a megfelelés hiányára derül fény, az a kifizetések ahhoz kapcsolódó csökkentésére ad okot.

(13) Az ágazat támogatásának az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet[11] szerinti szerkezeti intézkedésekből is kell érkeznie.

(14) Az 1698/2005/EK rendelet alapján a következő intézkedések tarthatnak igényt a borágazat figyelmére: fiatal gazdálkodók tevékenységének megkezdése, valamint beruházás a műszaki berendezésekbe és a forgalmazás javításába; szakképzés; tájékoztatási és reklámtámogatás a minőségbiztosítási programokba belépő termelői szervezetek számára; agrár-környezetvédelmi támogatás; korkedvezményes nyugdíjazás azon gazdálkodóknak, akik úgy döntenek, végleg felhagynak minden kereskedelmi célú gazdálkodási tevékenységgel a célból, hogy a gazdaságot más gazdálkodóknak adják át.

(15) Az 1698/2005/EK rendelet szerinti pénzügyi eszközök növelésére bizonyos forrásokat fokozatosan át kell csoportosítani az említett rendelet szerinti költségvetésbe.

(16) Bizonyos szabályozási intézkedéseket alkalmazni kell a borágazatra, különös tekintettel az egészségre, a minőségre és a fogyasztói elvárásokra.

(17) A tagállamoknak továbbra is felelősnek kell lenniük azon borszőlőfajták osztályozásáért, amelyekből a területükön bor állítható elő. Bizonyos borszőlőfajtákat ki kell zárni.

(18) Az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékeket a Közösségben csak a szőlőből készült termékek különleges osztályozásával és a kapcsolódó feltételekkel összhangban lehetne forgalomba hozni.

(19) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékeket olyan borászati eljárásoknak és korlátozásoknak megfelelően kell előállítani, amelyek által biztosítható, hogy tiszteletben tartják az egészségügyi követelményeket, csakúgy mint a fogyasztók minőséggel és gyártási módszerekkel kapcsolatos elvárásait. A rugalmasság okán a Bizottságot fel kell ruházni annak a felelősségével, hogy naprakészen tartsa ezen eljárásokat és elismerje az újakat, kivéve az alkoholtartalom-növelés és a savtartalom-növelés politikailag érzékeny területén, amely változtatásait illetően a Tanács lenne továbbra is illetékes.

(20) A borok alkoholtartalmának növelését korlátozásoknak kell alávetni, és amennyiben ezen eljáráshoz folyamodnak, sűrített és finomított szőlőmust borhoz adásával kell elvégezni. A répacukor borhoz adását nem szabad engedélyezni a továbbiakban.

(21) A túlpréselésből nyert bor gyenge minőségére tekintettel ezen eljárást tiltani kell.

(22) A terület nemzetközi követelményeinek való megfeleléshez a Bizottságnak általában véve a Nemzetközi Szőlészeti és Borászati Hivatal (OIV) által elismert borászati eljárásokhoz kell tartania magát. E követelményeket a kivitelre szánt közösségi borokra is alkalmazni kell, tekintet nélkül a Közösségen belül alkalmazandó esetlegesen szigorúbb szabályokra, a célból, hogy ne kerüljenek hátrányba a külföldi piacokon jelen lévő közösségi termelők.

(23) Harmadik országból származó bort tilos a Közösségből származó borral házasítani, valamint tilos a Közösségben harmadik országokból származó borokat egymással házasítani. Hasonlóképpen bizonyos, harmadik országokból származó szőlőmust-, szőlőlé- és friss szőlőfajtákat a Közösség területén nem szabad borrá alakítani vagy borhoz hozzáadni.

(24) A közösségi minőségi borok koncepciójának egyik alapját a bor földrajzi eredetének köszönhető különleges jellemzők alkotják. E borokat a fogyasztók az oltalom alatt álló eredetmegjelölés és földrajzi jelzés alapján tudják beazonosítani, bár a jelenlegi rendszer nem eléggé fejlett e tekintetben. Az érintett termékekhez kapcsolódó minőségi igényeket kielégítő, átlátható és kidolgozottabb keret lehetővé tétele érdekében olyan rendszert kell létrehozni, amelynek alapján az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés megszerzésére vonatkozó kérelmeket a Közösség bortól és szeszesitaloktól eltérő élelmiszerekre alkalmazandó, a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletben[12] szabályozott horizontális minőségi politikája szerinti megközelítéssel összhangban bírálják el.

(25) Az eredetmegjelöléssel vagy földrajzi jelzéssel ellátott borok sajátos minőségi jellemzőinek megőrzése érdekében meg kell engedni a tagállamoknak, hogy szigorúbb szabályokat alkalmazzanak e tekintetben.

(26) A Közösségben az oltalom megszerzéséhez az eredetmegjelöléseket és földrajzi jelzéseket közösségi szinten kell elismerni és nyilvántartásba venni. Annak biztosítására, hogy az egyes elnevezések megfelelnek az e rendeletben meghatározott feltételeknek, a kérelmeket az adott tagállam olyan nemzeti hatóságainak kell elbírálniuk, amelyek megfelelnek bizonyos minimális egységes rendelkezéseknek, így például a nemzeti kifogásolási eljárás lebonyolítására vonatkozó előírásoknak. Ezt követően a Bizottságnak meg kell vizsgálnia e döntéseket annak biztosítására, hogy a kérelmek megfelelnek az e rendeletben meghatározott feltételeknek, és hogy a megközelítés minden tagállamban egységes.

(27) Az oltalomnak harmadik országok eredetmegjelölései és földrajzi jelzései előtt is nyitva kell állnia, amennyiben a termékek a származási országukban oltalom alatt állnak.

(28) A bejegyzési eljárásnak lehetővé kell tennie minden, valamely tagállamban vagy harmadik országban jogos érdekkel rendelkező természetes és jogi személy számára, hogy kifogásának benyújtásával érvényesítse jogait.

(29) A nyilvántartásba vett eredetmegjelöléseknek és földrajzi jelzéseknek védelmet kell élvezniük minden olyan használattal szemben, amely jogtalanul kihasználja az adott termék hírnevét. A tisztességes verseny elősegítése és a fogyasztók megtévesztésének elkerülése végett indokolt kiterjeszteni az oltalmat az e rendeletben nem szabályozott termékekre és szolgáltatásokra is, ideértve azokat a termékeket, amelyek nem szerepelnek a Szerződés I. mellékletében.

(30) Olyan eljárásokat kell előírni, amelyek lehetővé teszik a termékleírások oltalmazás utáni módosítását, illetve az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés törlését, különösen amennyiben a vonatkozó termékleírásnak való megfelelés már nem biztosított.

(31) A Közösség területén oltalom alatt álló eredetmegjelöléseket és földrajzi jelzéseket ellenőrzéseknek kell alávetni – és ahol az lehetséges, a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[13] összefüggésben –, beleértve egy, az érintett borok termékleírásának való megfelelést biztosító ellenőrzési rendszert.

(32) A tagállamokat fel kell hatalmazni a felmerülő költségek fedezésére szolgáló díj kiszabására.

(33) A Közösségben már létező eredetmegjelöléseket és földrajzi jelzéseket a jogbiztonság okán mentesíteni kell az új vizsgálati rendszer alól. Az érintett tagállamoknak ugyanakkor el kell juttatniuk a Bizottsághoz azokat az alapvető információkat és okmányokat, amelyek alapján nemzeti szinten elismerték őket; ennek hiányában elveszítik az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés oltalmát. A létező erdetmegjelölések és földrajzi jelzések törlésének alkalmazási körét a jogbiztonság okán korlátozni kell.

(34) A földrajzi nevek eredetmegjelölésként vagy földrajzi jelzésként való védelme nemzeti szinten a továbbiakban nem lehetséges.

(35) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékek leírása, megjelölése és kiszerelése jelentősen befolyásolhatja a piacon való értékesíthetőségüket. A bortermékek címkézéséről szóló egyes tagállami törvények közötti különbségek alááshatják a belső piac zökkenőmentes működését.

(36) Ezért olyan szabályokat kell meghatározni, amelyek számításba veszik a fogyasztók és a termelők jogos érdekeit. Ezért a címkézés közösségi szabályozása a megfelelő megoldás.

(37) E szabályoknak elő kell írniuk bizonyos kifejezések kötelező használatát ahhoz, hogy a termék a kereskedelmi kategóriáknak megfelelően legyen azonosítható, és hogy a fogyasztókat ellássák bizonyos fontos információkkal. A közösségi kereten belül szabályozni kell más, nem kötelezően feltüntetendő információk alkalmazását is.

(38) Eltérő rendelkezés hiányában a borágazatbeli címkézési szabályok kiegészítik a horizontálisan akalmazott, az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben[14] meghatározott rendelkezéseket. A tapasztalatok szerint a bortermékek kategóriától függően különböző címkézési szabályok nem célszerűek. A szabályokat az összes borkategóriára alkalmazni kell, beleértve a behozott termékeket is. Különösen lehetővé kell tenniük a borszőlőfajta és az évjárat feltüntetését eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés nélküli borokon; a címkén szereplő információk valóságnak való megfelelése és a kapcsolódó nyomonkövetés tekintetében követelmények lépnek életbe.

(39) A termelői szervezetek létezése és megalakulása továbbra is hozzásegíthet a borágazat közösségi szinten meghatározott szükségleteinek eléréséhez. Hasznuk a tagjaiknak nyújtott szolgáltatások kiterjedtségén és hatékonyságán múlik. Ugyanez érvényes az ágazati szervezetekre. A tagállamoknak ezért el kell ismerniük a közösségi szinten meghatározott követelményeknek megfelelő szervezeteket.

(40) Az eredetmegjelöléssel és a földrajzi jelzéssel ellátott borok piacának jobb működése érdekében a tagállamoknak végre kell hajtaniuk az ágazati szervezetek által hozott döntéseket. E döntések ugyanakkor nem terjedhetnek ki olyan eljárásokra, amelyek torzító hatást gyakorolhatnak a versenyre.

(41) A Közösség egységes piacának létrehozása magában foglalja a Közösség külső határain alkalmazandó kereskedelmi rendszer bevezetését. Ennek tartalmaznia kell behozatali vámokat, és elméletileg stabilizálnia kell a közösségi piacot. A kereskedelmi rendszernek a Közösség nemzetközi kötelezettségvállalásain kell alapulnia, különös tekintettel a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) megállapodásaiból következőkre.

(42) A kereskedelmi forgalom megfigyelése elsősorban irányítás kérdése, melyet rugalmasan kell kezelni. Ennek megfelelően a Bizottságnak döntenie kell az engedélykövetelmények bevezetéséről, figyelembe véve a kiviteli és a behozatali engedélyek szükségességét az érintett piacok irányítása és különösen a szóban forgó termékek behozatalának nyomonkövetése érdekében. Az engedélyekre vonatkozó általános feltételeket ugyanakkor ebben a rendeletben kell meghatározni.

(43) A behozatali és kiviteli engedélyekre vonatkozó előírások esetében a biztosíték nyújtásának követelménynek kell lennie annak garantálására, hogy az engedélyezett ügyleteket elvégzik.

(44) A behozatali vám rendszere lehetővé teszi, hogy minden egyéb védintézkedés nélkülözhető legyen a Közösség külső határainál. A belső piaci és vámmechanizmus rendkívüli körülmények között elégtelennek bizonyulhat. Ilyen esetben, hogy a közösségi piac ne maradjon védtelen az esetlegesen kialakuló zavarokkal szemben, a Közösségnek képesnek kell lennie arra, hogy minden szükséges intézkedést haladéktalanul megtegyen. Az ilyen intézkedéseknek összhangban kell lenniük a Közösség nemzetközi kötelezettségeivel.

(45) A különösen a szőlőlé és a szőlőmust behozatalából adódó, a közösségi piacot károsan befolyásoló hatások elkerülése vagy ellensúlyozása érdekében az ilyen termékek behozatalát — bizonyos feltételek teljesülése esetén — kiegészítő behozatali vám megfizetéséhez kell kötni.

(46) A borpiac jó működése és különösen a piaci zavarok elkerülése érdekében lehetővé kell tenni az aktív és a passzív feldolgozással kapcsolatos intézkedések betiltását. E piacirányítási eszköztípust a siker érdekében általában nagyobb késedelem nélkül kell alkalmazni. A Bizottságot ezért fel kell ruházni a vonatkozó hatáskörrel.

(47) A termékkategóriákra, a címkézésre, az eredetmegjelölésekre és a földrajzi jelzésekre vonatkozó közösségi szabályokat alkalmazni kell a harmadik országokból behozott termékekre. Ezeket analitikai bizonylatnak kell kísérnie.

(48) Indokolt a Bizottságot bizonyos feltételek mellett felhatalmazni arra, hogy a Szerződésnek megfelelően megkötött nemzetközi megállapodásokból vagy a Tanács egyéb jogi aktusából fakadó vámkontingenseket megnyissa és kezelje.

(49) Az új telepítésekre vonatkozó átmeneti tiltás megszegése eredményeként a közösségi borfelesleg-termelés még nagyobb méreteket öltött. Jelentős számú törvénytelen telepítés található a Közösségben, ami a tisztességtelen verseny forrása, és tovább fokozza az ágazat nehézségeit.

(50) A törvénytelen területek tekintetében különbséget kell tenni a termelőknek az érintett területekkel kapcsolatos kötelezettségeit illetően az 1998. szeptember 1-je előtt és után telepített ültetvények között.

(51) Mindezidáig az 1998. szeptember 1-je előtti törvénytelen területekre semmilyen kivágási kötelezettség nem volt érvényes. Az érintett termelőket kötelezni kell, hogy díjfizetéssel tegyék szabályossá e területeket. Amennyiben az érintett területeket 2009. december 31. előtt nem teszik szabályossá, a termelőket kötelezni kell az érintett területek saját költségre történő kivágására. Amennyiben e kötelező kivágásnak nem felelnek meg, kényszerítő bírságot kell alkalmazni.

(52) Azokat a területeket, amelyeket az 1998. szeptember 1-ji vonatkozó tiltás megszegésével telepítettek be, az 1493/1999/EK rendeletben meghatározott szankciónak megfelelően ki kell vágni. Amennyiben e kötelező kivágásnak nem felelnek meg, kényszerítő bírságot kell alkalmazni.

(53) A helyzetrendezési és kivágási intézkedések végrehajtásáig a tiltás megszegésével betelepített és az 1493/1999/EK rendelettel összhangban nem rendezett területekről származó bort csak a lepárlási piacon lehet forgalomba hozni az érintett termelő költségére. A lepárlási szerződések termelő általi bemutatása az eddigieknél jobban biztosítja a szabály betartásának nyomonkövetését.

(54) Az új telepítésekre vonatkozó átmeneti tiltás a borpiacon ugyan némi hatást gyakorolt a kereslet és a kínálat közötti egyensúlyra, ugyanakkor akadályokat is szült azon versenyképes termelők számára, akik rugalmas választ adnának a megnövekedett keresletre.

(55) Mivel a piaci egyensúly még nem állt helyre, és az olyan intézkedések, mint a kivágási program eredményei még nem értek be, 2013. december 31-ig célszerű a telepítésre vonatkozó tiltás fenntartása, akkor azonban végérvényesen fel kell oldani, hogy a versenyképes termelők szabadon reagálhassanak a piaci körülményekre.

(56) Az oltványiskolák, a tagosítás és a kisajátítás, valamint a szőlészeti kísérletezés céljára történő új szőlőtelepítések jelenlegi engedélyezési rendszere nem járt szükségtelenül zavaró hatással a borpiacon, ezért azt a szükséges ellenőrzésnek alávetve továbbra is alkalmazni lehet.

(57) Az újratelepítési jogokat továbbra is nyújtani kell ott, ahol a termelők vállalják a betelepített területeknek megfelelő szőlőterületek kivágását, mivel az e telepítések termelésre gyakorolt végső hatása várhatóan a nullával egyenlő.

(58) Továbbá lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy szigorú ellenőrzés mellett engedélyezzék az újratelepítési jogok más gazdaságra való átruházását, amennyiben ez az átruházás a minőségi politikát szolgálja, és olyan területeket érint, amelyek oltványiskola céljára szolgálnak, illetve a gazdaság egy részének átruházásával kapcsolatos. Az átruházást ugyanazon tagállamon belül kell tartani.

(59) A bortermelési potenciál jobb kezelése és a telepítési jogok hatékony felhasználása érdekében, tovább enyhítve az átmeneti telepítési korlátozások hatását, a nemzeti vagy regionális tartalékrendszernek továbbra is érvényben kell lennie.

(60) A tagállamoknak a szükséges ellenőrzések mellett továbbra is széles cselekvési jogkört kell biztosítani a jogtartalékok kezeléséhez, hogy az említett tartalékok telepítési jogait jobban tudják igazítani a helyi igényekhez. Ennek magában kell foglalnia a telepítési jogok megvásárlásának, a jogtartalék finanszírozásának, valamint a jogtartalékból származó telepítési jog eladásának a lehetőségét. E célból a tagállamok számára továbbra is engedélyezni kell, hogy ne alkalmazzák a tartalékrendszert, amennyiben bizonyítani tudják, hogy a telepítési jogok kezelésére már hatékony rendszerrel rendelkeznek.

(61) A fiatal bortermelőknek járó különleges előnyök nemcsak e termelők indulását könnyíthetik meg, hanem a gazdaságuk szerkezeti kiigazítását is a tevékenységük megkezdését követően, ezért e termelőknek jogosultaknak kell lenniük a jogtartalékokból származó jogok díjfizetés nélküli megszerzésére.

(62) A források leghatékonyabb felhasználása, valamint a kínálatnak a kereslethez való jobb hozzáigazítása érdekében a telepítési jogokat a jogosultaknak ésszerű időn belül fel kell használniuk. Amennyiben ezt elmulasztják, azokat át, illetve vissza kell adniuk a jogtartalék számára. Ugyanezen okokból a jogtartaléknak átadott jogokat ésszerű időn belül oda kell ítélni.

(63) A termelés azon tagállamokban, ahol az éves bortermelés nem éri el a 25 000 hektolitert, nincs jelentős hatással a piaci egyensúlyra. Azon tagállamok tehát mentesülnek az új telepítések átmeneti tilása alól, de nincs joguk a kivágási program igénybevételére sem.

(64) A piaci körülményekkel összehangolt ágazat megteremtését célzó kísérő intézkedésként kivágási programot kell bevezetni. Ahol a termelők úgy vélik, hogy bizonyos területeken a körülmények nem vezetnek fenntartható termeléshez, ott fenn kell hogy álljon a lehetőség számukra, hogy költségeiket csökkentsék és véglegesen kivonják e területeket a bortermelésből, illetve lehetővé kell tenni a számukra, hogy vagy folytassanak alternatív tevékenységet a szóban forgó földparcellán, vagy hagyjanak fel a mezőgazdasági termelés egészével.

(65) A tapasztalat azt mutatja, hogy ha a tagállamok prémiumtámogatás ellenében engedélyezhetik a kivágást, az hatékonytalanná teszi az intézkedést és az ellátásra gyakorolt kísérő hatást. Ezért a jelenlegi rendszerrel szemben a termelőknek általában véve jogosultnak kell lenniük a kivágási programba lépésre és kizárólagos joggal kell rendelkezniük annak eldöntésére, hogy élnek-e ezzel a lehetőséggel. Cserébe prémiumot kell kapniuk a kivágott szőlőültetvény minden hektára után.

(66) A tagállamoknak a Bizottság által meghatározott kereteken belül objektív kritériumok alapján rögzíteniük kell a kivágási támogatás szintjét.

(67) A kivágott területek felelős kezelésének biztosítására a prémiumra jogosultságnak függenie kell attól, hogy az érintett termelő megfelel-e az alkalmazandó környezetvédelmi szabályoknak. Ha a megfelelés hiányára derül fény, az a kivágási támogatás arányos csökkentésére ad okot.

(68) A környezeti problémák elkerülésére a tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy különleges feltételek mellett megtilthassák a kivágást a hegyvidéki területeken és a meredek lejtőkön, illetve azokban az esetekben, ha környezeti aggályok merülnek fel. A tagállamok módjában kell álljon, hogy abbahagyják a kivágást ott, ahol a teljes kivágási terület elérte a szőlővel telepített területük 10%-át.

(69) A korábban szőlőtermesztésre használt területnek a kivágást követően az egységes támogatási rendszer keretében nyújtott támogatásra jogosult területnek kell minősülnie, és a műveléstől függetlenített, átlagos regionális közvetlen kifizetésben kell részesülnie, amely összeg költségvetési okokból nem haladhatja meg a 350 EUR/ha összeget.

(70) Az egységes piac megfelelő működését veszélyeztetné, ha nemzeti támogatásokat nyújtanának. Ennélfogva indokolt, hogy a Szerződésnek az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni kelljen a borpiac közös szervezésének hatálya alá tartozó termékekre. Mindazonáltal a kivágási támogatásra és a támogatási program bizonyos intézkedéseire vonatkozó előírásoknak önmagukban nem szabad kizárniuk az ugyanezen célú nemzeti támogatások odaítélését.

(71) A bortermelő potenciál jobb kezelése érdekében kívánatos, hogy a tagállamok közöljék a Bizottsággal a termelési potenciáljuk jegyzékét. Ezen információ alapja a létező szőlőkataszter. A szerkezetátalakítási és átállási támogatást azon tagállamokra kell korlátozni, amelyek közölték jegyzéküket, ezzel elősegítve, hogy a tagállamok közöljék azokat.

(72) A vonatkozó szakpolitika kidolgozásához és az adminisztrációs eszközválasztáshoz szükséges információ rendelkezésre állása érdekében a bortermelés céljára szolgáló szőlőt termesztőknek, illetve a mustot és a bort termelőknek szüreti jelentést kell készíteniük. A tagállamoknak a borszőlővel kereskedők részére is elő kell tudniuk írni, hogy a legutóbbi szüretből értékesített szőlőmennyiségről jelentést adjanak. A must- és bortermelőknek, illetve a kiskereskedőktől eltérő kereskedőknek be kell jelenteniük a raktáron lévő must- és bormennyiségeiket.

(73) Az érintett termékek megfelelő nyomonkövetése és különösen a fogyasztóvédelem érdekében az e rendelet hatálya alá tartozó összes termék vonatkozásában előírásokat kell tenni kísérődokumentum kéznél tartására a Közösségen belüli mozgáskor.

(74) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[15] összhangban kell elfogadni.

(75) Az e rendelet alkalmazásából eredő kötelezettségek miatt a tagállamok számára felmerülő kiadásokat a Közösségnek a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelettel[16] összhangban kell finanszíroznia.

(76) A tagállamok és a Bizottság ellátják egymást a rendelet alkalmazásához szükséges információkkal.

(77) Az e rendeletben meghatározott kötelezettségeknek való megfelelés biztosítására szükség van ellenőrzésekre, valamint – az e kötelezettségvállalásoknak való meg nem felelés esetén – büntetések alkalmazására. Ezért a Bizottságra kell ruházni a megfelelő szabályok felállításának hatáskörét, ideértve a jogosulatlan kifizetések behajtását és a tagállamok jelentéstételi kötelezettségeit.

(78) A tagállami hatóságoknak felelősséget kell vállalniuk az e rendeletnek való megfelelés biztosításáért, és rendelkezéseket kell hozni, hogy a Bizottság nyomon követhesse és biztosíthassa e megfelelést.

(79) A borágazat egységes támogatási rendszerbe foglalásának előírása érdekében minden jelenleg művelés alatt álló szőlőterületet jogosulttá kell tenni a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendeletben[17] előírt egységes támogatási rendszer alapján nyújtott támogatásra.

(80) Bulgária, Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Románia, Szlovákia és Szlovénia bortermelőinek ugyanolyan feltételek mellett kell részesülniük a bor egységes támogatási rendszerbe illesztéséből, mint a már 2004. április 30-án is a Közösség tagságát élvező tagállamok bortermelőinek. Ezért az egységes támogatási rendszerben a bor nem képezi tárgyát az 1782/2003/EK rendelet 143a. cikkében előírt növekedési ütem alkalmazásának.

(81) A mezőgazdasági termékek harmadik országokban történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló, 1999. december 14-i 2702/1999/EK tanácsi rendeletet[18], a mezőgazdasági termékek belső piacon történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló, 2000. december 19-i 2826/2000/EK tanácsi rendeletet[19] és az 1782/2003/EK rendeletet ennek megfelelően kell módosítani.

(82) Az 1493/1999/EK rendelet és egyéb, a borágazattal kapcsolatos rendeletek rendelkezéseiről az e rendelet rendelkezéseire történő áttérés okozhat olyan nehézségeket, amelyekkel e rendelet nem foglalkozik. Ezen eshetőség figyelembevétele érdekében rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság elfogadja a szükséges átmeneti intézkedéseket. A Bizottságot konkrét gyakorlati problémák megoldására is fel kell hatalmazni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM BEVEZETő RENDELKEZÉSEK

1. cikk Tárgy és hatály

1. Ez a rendelet a következő termékek előállítására és forgalmazására vonatkozó különleges szabályokat határozza meg:

KN-kód | A termék megnevezése |

0806 10 90 | Csemegeszőlőtől eltérő friss szőlő |

2009 61 2009 69 | Szőlőlé (beleértve a szőlőmustot is) |

2204 30 92 2204 30 94 2204 30 96 2204 30 98 | Szőlőmust, erjedésben vagy alkohol hozzáadásától eltérő módon lefojtva |

2204 | Friss szőlőből készült bor, ideértve a szeszezett bort is; a 2009 vámtarifaszámtól eltérő szőlőmust, kivéve a 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 és 2204 30 98 alszám alá tartozó más szőlőmustot |

2206 00 10 | Pikett |

2209 00 11 | Borecet |

2209 00 19 |

2307 00 11 | Borseprő |

2307 00 19 |

2308 90 11 | Szőlőtörköly |

2308 90 19 |

2. Az (1) bekezdésben említett termékek tekintetében ez a rendelet a következőket írja elő:

a) támogatási intézkedések,

b) szabályozási intézkedések,

c) a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre vonatkozó intézkedések,

d) A termelési potenciált irányító szabályok.

2. cikk Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában az I. mellékletben szereplő meghatározásokat kell alkalmazni.

II. CÍM TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK

I. fejezet Támogatási program

1. szakaszBevezető rendelkezések

3. CIKK Alkalmazási kör

Ez a fejezet meghatározza azon szabályokat, amelyek a közösségi pénzeszközök tagállamoknak való odaítélését, illetve e pénzeszközöknek a tagállamok által a nemzeti támogatási programon (a továbbiakban: támogatási program) keresztül, a borágazat megsegítését célzó különleges támogatási intézkedések finanszírozására történő felhasználását irányítják.

4. cikk Kompatibilitás és konzisztencia

1. A támogatási programok összhangban vannak a közösségi joggal, és összefüggnek a Közösség tevékenységeivel, szakpolitikáival és prioritásaival.

2. A tagállamok felelősséget vállalnak a támogatási programokért, és biztosítják, hogy azokat objektív módon, az érintett termelők gazdasági helyzetét és a termelők közötti igazságtalanul eltérő bánásmód elkerülésének szükségességét figyelembe véve, objektív módon hozzák létre és hajtják végre.

3. Nem nyújtható támogatás:

a) kutatási programokhoz és kutatási programokat támogató intézkedésekhez;

b) az 1698/2005/EK rendelet hatálya alá tartozó intézkedésekhez.

2. szakaszTámogatási program

5. CIKK A támogatási program benyújtása

1. Minden, a II. mellékletben említett termelő tagállam első alkalommal 2008. április 30-ig átnyújtja a Bizottságnak az ötéves támogatási program tervezetét, amely e fejezettel összhangban intézkedéseket tartalmaz.

A támogatási intézkedések a tagállamok által legmegfelelőbbnek tartott földrajzi szinten jönnek létre. A támogatási program – mielőtt átnyújtják a Bizottságnak – az illetékes hatóságokkal és a megfelelő területi szervezetekkel folytatott konzultáció tárgyát képezi.

Minden tagállam egyetlen programtervezetet nyújt be, amely tartalmazhat regionális sajátosságokat.

2. A támogatási program három hónappal a Bizottságnak való benyújtását követően válik alkalmazandóvá.

Ugyanakkor ha a benyújtott program nincs összhangban az e fejezetben meghatározott feltételekkel, a Bizottság arról értesíti a tagállamot. Ilyen esetben a tagállam felülvizsgált programot nyújt be a Bizottságnak. A felülvizsgált program két hónappal az értesítést követően válik alkalmazandóvá, hacsak nem áll fenn további meg nem felelés; ebben az esetben ez az albekezdés alkalmazandó.

3. A (2) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó a tagállamok által benyújtott programok változásának vonatkozásában is.

6. cikk A támogatási program tartalma

A támogatási program a következő elemekből áll:

a) a javasolt intézkedések részletes bemutatása és számszerűsített célkitűzéseik;

b) a konzultációk eredményei;

c) a várható technikai, gazdasági, környezeti és társadalmi hatások felmérése;

d) az intézkedések végrehajtási üteme;

e) általános finanszírozási táblázat, amely bemutatja a felhasználandó forrásokat és a források intézkedések közötti várható indikatív felosztását a II. mellékletben előírt plafonösszegeknek megfelelően;

f) a program különböző intézkedései közötti összeegyeztethetőség és összhang bizonyítéka;

g) a nyomonkövetés és az értékelés során használt kritériumok és számszerű jelzők, valamint a lépések annak biztosítására, hogy a programot megfelelően és ténylegesen végrehajtják;

h) a támogatási program objektív módon megvalósuló benyújtásának és végrehajtásának ellenőrzésére használt kritériumok és mutatók az érintett termelők gazdasági helyzetét és a termelők közötti igazságtalanul eltérő bánásmód elkerülésének szükségességét figyelembe véve;

i) az ellenőrzésekre és a büntetésekre vonatkozó előírások;

j) a program végrehajtásáért felelős illetékes hatóságok és szervek kijelölése.

7. cikk Támogatásra jogosult intézkedések

A támogatási programnak a 9. cikkel összhangban intézkedéseket kell tartalmaznia a harmadik országok piacán folytatott reklámtevékenység vonatkozásában.

A következő intézkedések legalább egyikét szintén tartalmazza:

a) szőlőültetvények szerkezetátalakítása és átállása;

b) zöld szüret;

c) kockázati alap;

d) betakarítási biztosítás.

8. cikk A támogatási programra vonatkozó általános szabályok

1. A rendelkezésre álló közösségi pénzeszközök szétosztását és a költségvetési határokat a II. melléklet tartalmazza.

2. A közösségi támogatás az 5. cikk (1) bekezdésében említettek szerint csak a megfelelő támogatási program benyújtása után felmerülő támogatható költségekre vonatkozik.

3. A tagállamok nem járulnak hozzá a Közösség által a támogatási program alapján (társ)finanszírozott intézkedések költségéhez.

4. A (3) bekezdéstől eltérve a tagállamok a 9. és a 13. cikkben említett intézkedések vonatkozásában megítélhetnek nemzeti támogatást az állami támogatásokról szóló vonatkozó közösségi szabályoknak megfelelően.

Az állami támogatásokról szóló vonatkozó közösségi szabályokban meghatározott legmagasabb támogatási arány a teljes állami (társ)finanszírozásra alkalmazandó a közösségi és a nemzeti támogatást is beleszámítva.

3. szakaszEgyedi támogatási intézkedések

9. CIKK Promóciós tevékenységek harmadik országok piacán

1. Az e cikk szerinti támogatás kiterjed a közösségi borokat érintő, harmadik országokbeli tájékoztató és promóciós intézkedésekre, ezzel javítva versenyképességüket az adott országokban.

2. Az (1) bekezdésben említett intézkedések oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel vagy földrajzi jelzéssel rendelkező, illetve a borszőlő fajtájának jelzésével ellátott borokra vonatkoznak.

3. Az (1) bekezdés szerinti intézkedések az alábbiakra terjednek ki:

a) PR-tevékenységek, promóciós és reklámtevékenységek különösen a közösségi termékek előnyeinek kiemelésével, főként a minőség, az élelmiszerbiztonság és a környezetbarát jelleg tekintetében;

b) nemzetközi jelentőségű eseményeken, vásárokon, kiállításokon való részvétel;

c) tájékoztató kampányok különösen az eredetmegjelölésekre, a földrajzi jelzésekre és a biotermelésre vonatkozó közösségi rendszerekre vonatkozóan;

d) új piacok felmérése a piacbővítés érdekében;

e) a promóciós és tájékoztató intézkedések eredményeit fölmérő tanulmányok.

4. A közösségi hozzájárulás a promóciós tevékenységekhez nem lépheti túl a támogatható költségek 50%-át.

5. A tagállamoknak legalább a II. mellékletben meghatározott közösségi pénzeszközöket fenn kell tartaniuk a harmadik országokbeli piacokra vonatkozó promóciós intézkedésekre. Az ekképpen fenntartott pénzeszközök nem állnak más intézkedések rendelkezésére.

10. cikk Szőlőültetvények szerkezetátalakítása és átállása

1. A szőlőültetvények szerkezetátalakításához és átállásához kapcsolódó intézkedések célja a bortermelők versenyképességének javítása.

2. A szőlőültevények szerkezetátalakítását és átállását e cikkel összhangban csak akkor támogatják, ha a tagállamok átadják a termelési potenciáljuk jegyzékét a 100. cikkel összhangban.

3. A szőlőültetvények szerkezetátalakítási és átállási támogatását a következő tevékenységek közül egyre vagy többre lehet nyújtani:

a) a fajtaváltás, ideértve az átoltással történő fajtaváltást is;

b) a szőlőültetvények áttelepítése;

c) A szőlőültetvény irányítási módszereinek javítása.

Nem támogatható a természetes élettartamuk végéhez érő szőlőültetvények rendes megújítása.

4. A szőlőültetvények szerkezetátalakítási és átállási támogatása a következő formákat öltheti:

a) a termelőknek az intézkedés végrehajtásából fakadó bevételkiesésért nyújtott kompenzáció;

b) hozzájárulás a szerkezetátalakítás és az átállás költségeihez.

5. A termelők számára a (4) bekezdés a) pontjában említett bevételkiesésért nyújtott kompenzáció a vonatkozó veszteségek akár 100%-át is fedezheti, és a következő formákat öltheti:

a) az V. cím II. fejezetének rendelkezéseitől eltérve meghatározott, de három évet túl nem lépő időre a régi és az új szőlőültetvények együttes fenntartásának engedélyezése a telepítési jogokra vonatkozó átmeneti rendszer végéig, vagyis legkésőbb 2013. december 31-ig;

b) pénzügyi kompenzáció.

6. A szőlőültetvények szerkezetátalakításának és átállásának tényleges költségeihez való közösségi hozzájárulás nem haladhatja meg az 50%-ot. Az 1083/2006/EK rendelettel összhangban a felzárkózó régiónak minősített régiókban a közösségi hozzájárulás a szerkezetátalakításhoz és az átálláshoz nem haladhatja meg a 75%-ot.

11. cikk Zöld szüret

1. E cikk alkalmazásában a zöld szüret a szőlőfürtök még éretlen állapotukban való teljes elpusztítása vagy eltávolítása, ezáltal nullára csökkentve az adott parcella terméshozamát.

2. A zöldszüreti támogatás a piaci válság elkerülése érdekében hozzájárul a kereslet és a kínálat mérlegének helyreállításához a közösségi borpiacon.

3. A zöldszüreti támogatás ellentételezésként az adott tagállam által meghatározott hektáronkénti átalányösszeg formáját öltheti.

A támogatás nem lépheti túl a szőlőfürtök közvetlen elpusztítási vagy eltávolítási költségének és a szőlőfürtök elpusztításából vagy eltávolításából adódó bevételkiesés összegének 50%-át.

4. Az érintett tagállamok objektív kritériumokon alapuló rendszert állítanak fel annak biztosítására, hogy a zöldszüreti intézkedés nem vezet az egyes bortermelőknek a (3) bekezdés második albekezdésében említett plafonon felüli kompenzálásához.

12. cikk Kockázati alap

1. A kockázati alap felállítási támogatása segítséget nyújt azon termelőknek, akik a piaci ingadozások ellen kívánják biztosítani magukat.

2. A kockázati alap felállítási támogatása az alap adminisztratív költségeit fedező időszakos vagy csökkenő támogatás formáját öltheti.

13. cikk Betakarítási biztosítás

1. A betakarítási biztosítás támogatása hozzájárul a termelők bevételeinek biztosításához ott, ahol azokat természeti katasztrófa, éghajlati jelenség, betegség vagy kártevő fertőzés veszélyezteti.

2. A betakarítási biztosítás támogatása közösségi pénzügyi hozzájárulás formáját öltheti, amely nem haladhatja meg:

a) a gazdálkodók által a természeti katasztrófákhoz sorolható kedvezőtlen éghajlati jelenségek okozta károkra fizetett biztosítási díjak 80%-át;

b) a gazdálkodók által a következőkre fizetett biztosítási díjak 50%-át:

- az (a) pontban említett károk és éghajlati jelenségek által okozott egyéb károk;

- állat- és növénybetegségek vagy kártevő fertőzés okozta károk.

3. A betakarítási biztosítás támogatása csak akkor nyújtható, ha a biztosítás nem nyújtja az elszenvedett bevételkiesés több mint 100 %-os kompenzációját a termelőnek, figyelembe véve minden olyan kompenzációt, amelyet a termelő más, a biztosított kockázathoz kapcsoldódó támogatási rendszerből kap.

4. A betakarítási biztosítás támogatása nem torzíthatja a versenyt a biztosítási piacon.

14. cikk Kölcsönös megfeleltetés

Azon gazdálkodók esetében, akiknél úgy találják, hogy gazdaságuk a szerkezetátalakítási és átállási támogatási program kifizetésétől számított öt éven belül vagy a zöldszüreti támogatási program szerinti kifizetés utáni egy évben bármikor nem felelt meg az 1782/2003/EK rendelet 3–7. cikkében említett jogszabályba foglalt gazdálkodási követelményeknek és a jó mezőgazdasági és ökológiai állapot követelményének – amennyiben a meg nem felelés a gazdálkodó közvetlen tettéből vagy mulasztásából fakadt –, részben vagy teljes egészében a meg nem felelés súlyától, mértékétől, állandóságától és ismétlődésétől függően a támogatás csökkenthető vagy törölhető, és a gazdálkodót adott esetben kötelezik a támogatásnak az említett rendelkezésekben megállapított feltételeknek megfelelő visszafizetésére.

Szabályokat kell meghatározni az adott tagállam általi támogatás részleges vagy teljes csökkentése vagy visszafizetése tekintetében az 1782/2003/EK rendelet 144. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.

4. szakaszÁltalános rendelkezések

15. CIKK Jelentés és értékelés

1. A tagállamoknak minden évben legkésőbb március 1-jéig át kell nyújtaniuk a Bizottságnak a támogatási programjukban az előző évre előírt intézkedések végrehajtásáról szóló jelentést.

E jelentések felsorolják és bemutatják azokat az intézkedéseket, amelyekre a támogatási programok alapján közösségi segítségnyújtást ítéltek oda, és különösen bemutatják a 9. cikkben említett promóciós intézkedés végrehajtására vonatkozó részleteket.

2. A tagállamoknak legkésőbb 2011. március 1-jén, azt követően pedig legkésőbb 2014. március 1-jén át kell nyújtaniuk a Bizottságnak a támogatási program költséghatékonyságának értékelését, valamint a program hatékonyságának növelésére vonatkozó javaslataikat.

A Bizottság legkésőbb 2011. december 31-ig átadja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 9. cikkben említett promóciós intézkedés végrehajtásáról szóló jelentést.

16. cikk Végrehajtási szabályok

A 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárással összhangban e fejezet alkalmazására részletes szabályokat kell elfogadni.

Ezek a szabályok különösen a következőket foglalhatják magukban:

a) a támogatási program benyújtásának formátuma;

b) a támogatási programban az alkalmazás kezdetét követően végrehajtott változásokra vonatkozó szabályok;

c) a 9–13. cikkben meghatározott intézkedések végrehajtásának részletes szabályai;

d) azon feltételek, amelyek alapján a közösségi alapokon keresztüli támogatás közlendő és nyilvánosságra hozandó;

e) a jelentéstétel részletei.

II. fejezetPénzeszközök átutalása

17. cikk Pénzeszközök átutalása vidékfejlesztésre

1. A 2009-es költségvetési évtől kezdődően az 1493/1999/EK rendelet szerinti múltbeli kiadásokon alapuló, az 1290/2005/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett, mezőgazdasági piacok szabályozását célzó intervenciók rendelkezésére álló és a (2) bekezdésben rögzített összegek ezentúl naptári évenként kiegészítő jellegű közösségi alapokként állnak az 1698/2005/EK rendelet alapján finanszírozott vidékfejlesztési program keretében a bortermelő régiókban végrehajtandó intézkedések rendelkezésére.

2. A következő összegeket bocsátják rendelkezésre az adott naptári évben:

- 2009: 100 millió euro

- 2010: 150 millió euro

- 2011: 250 millió euro

- 2012: 300 millió euro

- 2013: 350 millió euro

- 2014-től: 400 millió euro

3. A (2) bekezdésben meghatározott összegeket a tagállamok között a III. mellékletnek megfelelően kell szétosztani.

III. CÍM SZABÁLYOZÁSI INTÉZKEDÉSEK

I. fejezet Általános szabályok

18. cikk A borszőlőfajták osztályozása

1. A tagállamoknak osztályozniuk kell, hogy a területükön mely borszőlőfajták telepíthetők, újratelepíthetők és olthatók.

Az osztályba sorolt szőlőfajták a Vitis vinifera fajhoz tartoznak, vagy a Vitis vinifera faj és a Vitis nemzetséghez tartozó fajok keresztezéséből jöttek létre.

2. A tagállamok nem sorolják osztályokba a következő borszőlőfajtákat:

a) Noah;

b) Othello;

c) Izabella;

d) Jacquez;

e) Clinton;

f) Herbemont.

3. Az osztályozásban nem szereplő borszőlőfajták telepítése, újratelepítése és oltása csak tudományos kutatás és kísérlet céljából engedélyezhető.

4. Az osztályozásban nem szereplő borszőlőfajtákkal telepített területeken az ültetvényeket ki kell vágni, kivéve ha e terület termése kizárólag a termelő családi fogyasztására szolgál.

5. A tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket a termelők (3) és (4) bekezdésnek való megfelelésének ellenőrzésére.

6. Ha borszőlőfajtákat törölnek az osztályozásból, azokat a törlésüktől számított tizenöt éven belül ki kell vágni.

19. cikk Termelés és forgalmazás

1. A IV. mellékletben felsorolt és a Közösség területén készült termékek a tagállamok által a 18. cikk (1) bekezdésének első albekezdésének megfelelően felállított osztályozásban szereplő borszőlőfajtákból készülhetnek.

2. Egy szőlőből készült termék kategóriájának megnevezése a IV. mellékletben előírtak szerint a Közösségen belül csak az ugyanabban a mellékletben meghatározott vonatkozó feltételeknek megfelelő termék forgalmazásakor használható.

A Bizottság dönthet úgy, hogy szőlőből készült termékek további kategóriáit adja hozzá a IV. mellékletben felsoroltakhoz.

3. Azoknak a palackozott boroknak a kivételével, amelyek esetében bizonyítható, hogy a palackozás 1971. szeptember 1-je előtt történt, a 18. cikk (1) bekezdésének első albekezdésével összhangban létrejött osztályozásban szereplő borszőlőfajtákból készült, de a IV. mellékletben meghatározott kategóriák egyikének sem megfelelő bort kizárólag az egyéni bortermelő családi fogyasztására, borecetkészítésre vagy lepárlásra lehet felhasználni.

II. fejezetBorászati eljárások és korlátozások

20. cikk Alkalmazási kör

Ez a fejezet meghatározza az engedélyezett borászati eljárásokat és az alkalmazandó korlátozásokat, csakúgy mint azt az eljárást, amely által a Bizottság határozhat az e rendelet hatálya alá tartozó termékek készítésére és forgalmazására alkalmazandó eljárásokról és korlátozásokról.

21. cikk Borászati eljárások és korlátozások

1. Csak a közösségi jog alapján engedélyezett borászati eljárások alkalmazhatók a Közösségben az e rendelet hatálya alá tartozó termékek készítéséhez.

Az első albekezdést az alábbiakra nem kell alkalmazni:

a) szőlőlé és sűrített szőlőlé;

b) szőlőlé készítésére szánt szőlőmust és sűrített szőlőmust.

2. Az engedélyezett borászati eljárások kizárólag arra használhatók, hogy biztosítsák a termék borrá történő feldolgozását, megfelelő tartósítását vagy érlelését.

3. Az e rendelet hatálya alá tartozó termékek a VI. mellékletben meghatározott vonatkozó korlátozásoknak megfelelően állíthatók elő a Közösségben.

4. Az e rendelet hatálya alá tartozó olyan termékek, amelyek a Közösségben nem engedélyezett vagy adott esetben a nemzeti borászati eljárások között nem engedélyezett eljárások szerint készültek, illetve amelyek megsértik a VI. mellékletben meghatározott korlátozásokat, nem forgalmazhatók a Közösségben.

5. Az e rendelet hatálya alá tartozó és kivitelre készített termékekre ugyanakkor a Nemzetközi Szőlészeti és Borászati Hivatal (OIV) által elismert borászati eljárások és korlátozások, nem pedig az engedélyezett közösségi borászati eljárások és korlátozások alkalmazandók.

A termelők az ilyen előállítást jelentik a tagállamoknak, amelyek ellenőrzik a kiviteli követelményeknek való megfelelést.

22. cikk A tagállamok által elfogadott szigorúbb borászati eljárások

A tagállamok korlátozhatnak vagy kizárhatnak egyes, a közösségi jog alapján engedélyezett borászati eljárásokat a területükön készített borokra vonatkozóan annak érdekében, hogy megerősítsék az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel vagy földrajzi jelzéssel ellátott borok, illetve a pezsgők és likőrborok alapvető jellegzetességeinek fennmaradását.

A tagállamok e korlátozásokról és kizárásokról tájékoztatják a Bizottságot, amely ezeket a többi tagállam tudomására hozza.

23. cikk Borászati eljárások és korlátozások engedélyezése

1. Az V. mellékletben felsorolt, alkoholtartalom-növelés, savtartalom-növelés és savtompítás céljából folytatott borászati eljárások, valamint a VI. mellékletben felsorolt korlátozások kivételével a borászati eljárások és korlátozások engedélyezéséről az e rendelet hatályába tartozó termékek előállítása és tartósítása tekintetében a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell határozni.

2. A tagállamok a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően meghatározandó feltételek szerint engedélyezhetik a nem engedélyezett borászati eljárások kísérleti célú használatát.

24. cikk Az engedélyezés kritériumai

A Bizottság borászati eljárások engedélyezésekor a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárással összhangban:

a) az OIV által elismert borászati eljárásokból, valamint a még nem engedélyezett borászati eljárások kísérleti célú használatának eredményeiből indul ki;

b) számításba veszi az emberi egészség védelmét;

c) számításba veszi a fogyasztóknak az elvárásaik és előképeik alapján történő megtévesztésével kapcsolatos lehetséges kockázatokat, tekintettel az ilyen kockázatok kizárására alkalmas információs eszközök elérhetőségére és felhasználhatóságára;

d) lehetővé teszi a bor természetes és alapvető jellemzőinek megőrzését, és nem idéz elő lényeges változást az érintett termék összetételében;

e) biztosítja a környezet megóvásának minimális elfogadható szintjét;

f) tiszteletben tartja a III. és a IV. mellékletben meghatározott borászati eljárásokkal és korlátozásokkal kapcsolatos általános szabályokat.

25. cikk Analitikai módszerek

Az e rendelet hatálya alá tartozó termékek összetételének meghatározására szolgáló elemzési módszerek és azok a szabályok, amelyek segítségével megállapítható, hogy e termékek esetében alkalmaztak-e nem engedélyezett borászati eljárásokat, az OIV által elfogadott és közzétett módszerek és szabályok. Ahol nincsenek az OIV által elismert módszerek és szabályok, és ahol nem léptek életbe közösségi módszerek és szabályok, azokat a 104. cikk (1) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

26. cikk Végrehajtási szabályok

Az e fejezet és a III. és IV. melléklet alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

Ezek a szabályok különösen a következőket foglalhatják magukban:

a) a pezsgőkre vonatkozó engedélyezett borászati eljárások és korlátozások;

b) a likőrborokra vonatkozó engedélyezett borászati eljárások és korlátozások;

c) a VI. melléklet C. pontjára is figyelemmel a mustok és borok keverését és házasítását szabályozó rendelkezések;

d) ahol nincsenek arra vonatkozó közösségi szabályok, a borászati eljárások során alkalmazott anyagok tisztasági és azonosítási előírásai;

e) az engedélyezett borászati eljárások alkalmazására vonatkozó közigazgatási szabályok;

f) a 21. cikknek meg nem felelő termékek tartására, forgalomba hozatalára és felhasználására vonatkozó feltételek és az ugyanannak a cikknek a követelményei alóli esetleges kivételek, valamint az egyedi esetekben a nehézségek elkerülése céljából meghatározott szempontok;

g) azon feltételek, amelyek alapján a tagállamok engedélyezhetik az e fejezet 21. cikkétől eltérő valamely cikkének vagy az e fejezet alkalmazására vonatkozó rendelkezéseknek meg nem felelő termékek tartását, forgalomba hozatalát és felhasználását

III. fejezetEredetmegjelölés és földrajzi jelzés

1. szakaszHatály és fogalommeghatározások

27. CIKK Eredetmegjelölés és földrajzi jelzés

1. E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

a) „eredetmegjelölés”: valamely régió, meghatározott hely vagy kivételes esetben egy ország neve, amelyet olyan bor, likőrbor, pezsgő, habzóbor, gyöngyözőbor vagy túlérett szőlőből készült bor jelölésére használnak, amely megfelel a következő követelményeknek:

i. minősége és jellemzői alapvetően vagy kizárólag egy adott földrajzi környezetnek és az ahhoz kapcsolódó természeti és emberi tényezőknek köszönhetők;

ii. a szőlő, amelyből készült, kizárólag arról a földrajzi területről származik;

iii. a Vitis vinifera fajtához tartozó szőlőfajtából nyerik.

b) „földrajzi jelzés”: valamely régióra, meghatározott helyre vagy kivételes esetben egy országra utaló jelölés, amelyet olyan bor, likőrbor, pezsgő, habzóbor, gyöngyöző bor vagy túlérett szőlőből készült bor jelölésére használnak, amely megfelel a következő követelményeknek:

i. minősége, jellemzői vagy hírneve alapvetően e földrajzi eredethez kapcsolható;

ii. a készítéséhez használt szőlő legalább 85%-a kizárólag e földrajzi területről származik;

iii. a Vitis vinifera fajból vagy annak és a Vitis nemzetséghez tartozó fajoknak a keresztezéséből létrejött szőlőfajból nyerik.

2. A hagyományos nevek eredetmegjelölésnek tekintendők, amennyiben:

a) bort jelölnek;

b) földrajzi névre utalnak;

c) teljesítik az (1) bekezdés a) pontjának i.–iii. alpontjában említett feltételeket.

3. Az eredetmegjelölések és földrajzi jelzések, beleértve a harmadik országok földrajzi területeihez tartozó jelzéseket is, az e fejezetben meghatározott szabályoknak megfelelően oltalomra jogosultak a Közösségben.

2. szakaszAz oltalom iránti kérelem

28. CIKK Az oltalom iránti kérelem tartalma

1. Egy név oltalom alatt álló eredetmegjelölésnek vagy földrajzi jelzésnek való minősítésére vonatkozó kérelem a következőket tartalmazó műszaki dokumentációt jelenti:

a) az oltalomra benyújtott név;

b) a kérelmező neve és címe;

c) a (2) bekezdésben említett termékleírás;

d) a (2) bekezdésben említett termékleírást összefoglaló egyetlen dokumentum.

2. A termékleíráson keresztül az érdekelt feleknek képeseknek kell lenniük az eredetmegjelöléshez vagy a földrajzi jelzéshez kapcsolódó lényeges készítési körülmények ellenőrzésére.

A termékleírás a következőket tartalmazza:

a) a bor és főbb fizikai, kémiai, mikrobiológiai és érzékszervi jellemzőinek leírása;

b) adott esetben a bor előállításához használatos különleges borászati eljárások;

c) az érintett földrajzi terület határainak meghatározása;

d) a hektáronkénti legnagyobb terméshozam;

e) a szőlőfajta vagy -fajták, amely(ek)ből a bor készül;

f) a minőséggel, a hírnévvel vagy a jellemzőkkel, illetve a földrajzi környezettel vagy eredettel való kapcsolatot igazoló részletek;

g) a Közösség, a nemzeti hatóságok vagy adott esetben az ágazati szervezetek előírásai, amelyeknek mindenesetre meg kell felelniük az általános közösségi jognak;

h) a termékleírásban foglalt rendelkezések betartását ellenőrző hatóságok vagy szervek neve és címe, és azok meghatározott feladatai.

29. cikk Oltalom iránti kérelem harmadik országbeli földrajzi terület esetében

1. Harmadik országbeli földrajzi területre vonatkozó oltalom iránti kérelem esetén a 28. cikkben előírt részleteken kívül bizonyítani kell, hogy a szóban forgó név a származási országban oltalom alatt áll.

2. A kérelmet a kérelmezőnek közvetlenül vagy az érintett harmadik ország hatóságain keresztül a Bizottsághoz kell eljuttatnia.

3. Az oltalom iránti kérelmet a Közösség valamelyik hivatalos nyelvén vagy az e nyelvek egyikén készült, hitelesített fordítással kiegészítve kell benyújtani.

30. cikk Kérelmezők

1. Minden termelői érdekcsoport vagy – kivételes esetekben – egyedi termelő benyújthat kérelmet eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés oltalmára. A kérelemben egyéb érdekelt felek is részt vehetnek.

2. Termelők csak a saját maguk által készített bor oltalmára nyújthatnak be kérelmet.

3. Határon átnyúló földrajzi területmegnevezés vagy egy határon átnyúló földrjazi területhez kapcsolódó hagyományos megnevezés esetén közös kérelem is benyújtható.

3. szakaszAz oltalom odaítélési eljárása

31. CIKK Előzetes nemzeti eljárás

1. A Közösségből származó borok eredetmegjelölésének vagy földrajzi jelzésének oltalma iránt a 27. cikknek megfelelően benyújtott kérelmek előzetes nemzeti eljárás tárgyát képezik e cikknek megfelelően.

2. Az oltalom iránti kérelmet azon tagállamban kell benyújtani, amelynek területéről az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés származik.

3. A tagállamnak meg kell vizsgálnia, hogy az oltalom iránti kérelem megfelel-e az e fejezetben meghatározott feltételeknek.

A tagállam nemzeti eljárást visz véghez, amely biztosítja a kérelem megfelelő közzétételét, és a közzétételtől számított legalább kéthónapos időszakot ír elő, amely során bármely jogos érdekkel és a tagállam területén telephellyel vagy állandó lakcímmel rendelkező természetes vagy jogi személy kifogást emelhet az oltalom ellen egy megfelelően indokolt nyilatkozat tagállamhoz való benyújtásával.

4. Amennyiben a tagállam úgy ítéli, hogy az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés nem felel meg a vonatkozó követelményeknek, ideértve annak eshetőségét, hogy általában véve nem felel meg a közösségi jognak, elutasítja a kérelmet.

5. Amennyiben a tagállam úgy ítéli, hogy a vonatkozó követelmények teljesülnek, kedvező döntést hozhat, amellyel átmeneti nemzeti oltalmat írhat elő attól az időponttól kezdődő hatállyal, amikor az oltalom iránti kérelmet a (7) bekezdéssel összhangban benyújtják a Bizottsághoz. A tagállam az interneten közzéteszi a összefoglaló dokumentumot és a termékleírást.

6. A tagállam biztosítja, hogy az (5) bekezdésben említett határozatok nyilvánosságra kerüljenek, és hogy a tagállamban minden jogos érdekkel rendelkező természetes vagy jogi személynek módjában álljon fellebbezni.

7. Az (5) bekezdésben említett bármely kedvező döntést illetően az érintett tagállamok oltalom iránti kérelmet juttatnak el a bizottsághoz, amely tartalmazza a következőket:

a) a kérelmező neve és címe;

b) a 28. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett egységes dokumentum;

c) a tagállam nyilatkozata, amelyben úgy ítéli, hogy a kérelmező által benyújtott kérelem megfelel e rendelet feltételeinek;

d) a (6) bekezdésben említett közzététel hivatkozása.

E dokumentumokat az Európai Unió intézményeinek valamelyik hivatalos nyelvén vagy az azon nyelvek egyikén készített hitelesített fordítással kiegészítve kell átnyújtani.

8. Az (5) bekezdésben említett átmeneti nemzeti oltalom a Bizottság által a 34. cikk alapján meghozott döntés napján megszűnik.

9. A tagállamok legkésőbb 2009. augusztus 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek a cikknek megfeleljenek.

32. cikk A Bizottság által végzett vizsgálat

1. A Bizottság közzéteszi az oltalom alatt álló eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés iránti kérelem beadásának időpontját.

2. A Bizottság megvizsgálja, hogy a 31. cikk (7) bekezdésében említett oltalom iránti kérelem megfelel-e az e fejezetben meghatározott feltételeknek.

3. Amennyiben a Bizottság úgy ítéli, hogy az e fejezetben található feltételek teljesülnek, Az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi a 28. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett egységes dokumentumot, valamint a 31. cikk (5) bekezdésében említett termékleírás közzétételi hivatkozását.

Ettől eltérő esetben a Bizottság a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően dönt a kérelem elutasításáról.

33. cikk Kifogásolási eljárás

A 32. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében előírt közzététel napjától számított két hónapon belül bármely tagállam vagy harmadik ország, illetve bármely jogos érdekkel és az oltalmat kérelmező tagállamtól eltérő tagállamban vagy harmadik országban telephellyel vagy állandó lakcímmel rendelkező természetes vagy jogi személy egy megfelelően indokolt nyilatkozat Bizottsághoz való benyújtásával kifogást emelhet az oltalom ellen.

Harmadik országban telephellyel vagy állandó lakcímmel rendelkező természetes vagy jogi személy esetében a nyilatkozatot az (1) bekezdésben említett két hónapos határidőn belül közvetlenül vagy a szóban forgó harmadik ország hatóságain keresztül kell benyújtani.

34. cikk Döntés az oltalomról

A Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően dönt az e fejezetben meghatározott feltételeknek és általában véve a közösségi jognak megfelelő eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés oltalmának odaítéléséről, vagy ha e feltételek nem teljesülnek, a kérelem elutasításáról.

4. szakaszKülönleges esetek

35. CIKK Homonímák

1. Egy oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel vagy földrajzi jelzéssel azonos alakú név jogosult az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés oltalmára, feltéve hogy kielégítő módon megkülönböztetik az oltalom alatt álló névtől annak biztosítására, hogy a fogyasztót az nem vezeti félre a szóban forgó borok valódi földrajzi eredetét illetően.

2. Ha a Bizottság alkalmazási szabályai másként nem rendelkeznek, amennyiben egy borszőlőfajta neve egy oltalom alatt álló eredetmegjelölésből vagy földrajzi jelzésből áll vagy azt tartalmazza, a szóban forgó név nem használható az e rendelet hatálya alá tartozó termékek címkézése céljából.

36. cikk Az oltalom visszautasításának oka

1. A köznévvé vált nevek nem élvezhetik az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés oltalmát.

E rendelet alkalmazásában a „gyűjtőnévvé vált név” olyan bornév, amely bár e termék eredeti gyártási vagy forgalombahozatali helységéhez vagy régiójához kapcsolódik, a Közösségben egy bor köznevévé vált.

Annak megállapítása érdekében, hogy az elnevezés gyűjtőnévvé vált-e vagy nem, az összes idevágó tényezőt figyelembe kell venni, különösen:

a) a közösségbeli helyzetet, nevezetesen a fogyasztás területeinek vonatkozásában;

b) a vonatkozó nemzeti vagy közösségi jogszabályokat.

2. Egy név akkor nem élvezheti az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés oltalmát, ha a márka hírnevének fényében az oltalom félrevezetheti a fogyasztót a bor valódi mibenlétének vonatkozásában.

37. cikk Kapcsolat a védjegyekkel

1. Amennyiben egy eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés e rendelet szerint oltalom alatt áll, a 38. cikk (2) bekezdésében említett helyzetek egyikének megfelelő és a IV. mellékletben felsorolt kategóriák valamelyike alá tartozó termékhez kapcsolódó védjegy bejegyzését elutasítják, ha a védjegy bejegyzésének kérelmét az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés oltalmára irányuló kérelem Bizottsághoz való benyújtásának időpontját követően nyújtják be, és az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés az oltalom iránti kérelem benyújtását követően oltalmat élvez.

Az első albekezdésben foglaltak megsértésével bejegyzett védjegyeket törölni kell.

2. A 36. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül egy, a 38. cikk (2) bekezdésében említett helyzetek valamelyikének megfelelően használt olyan védjegy, amelyet az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés oltalmára irányuló kérelem Bizottsághoz való benyújtásának időpontja előtt kérelmeztek vagy jegyeztek be, illetve amely - amennyiben az érintett jogszabályok erre lehetőséget adnak – az említett időpontig használat révén meghonosodott a Közösségben, továbbra is használható és megújítható az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés oltalmának ellenére, feltéve hogy nincs oka a védjegy érvénytelenítésének vagy visszavonásának a 89/104/EGK tanácsi irányelv[20] vagy a 40/94/EK tanácsi rendelet[21] értelmében.

Ilyen esetekben az eredetmegjelölésnek vagy földrajzi jelzésnek a vonatkozó védjegy melletti feltüntetése megengedett.

5. szakaszOltalom és ellenőrzés

38. CIKK Oltalom

1. Bármely forgalmazó használhatja az oltalom alatt álló eredetmegjelölést és földrajzi jelzést azon boron, amelyet a vonatkozó termékleírásnak megfelelően készítettek.

2. Az oltalom alatt álló eredetmegjelöléseket és földrajzi jelzéseket, illetve az oltalom alatt álló neveket a termékleírásnak megfelelően használó borokat a következők ellen védik:

a) az oltalom alatt álló név bármely közvetlen vagy közvetett kereskedelmi célú használata:

- az oltalom alatt álló név termékleírásának nem megfelelő hasonló termék által, vagy

- amennyiben az a használat visszaél az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés hírnevével;

b) bármely visszaélés, utánzás vagy utalás még abban az esetben is, ha feltüntetik a termék vagy szolgáltatás valós eredetét vagy ha az oltalom alatt álló nevet lefordítják vagy azt olyan típusú kifejezések követik, mint a „féle”, „fajta”, „módszer”, „mint ahogyan … készül”, „utánzat”, „íz”, „mint” és hasonlók;

c) a termék származására, eredetére, természetére vagy alapvető tulajdonságaira vonatkozó bármely egyéb hamis vagy félrevezető jelzés a belső vagy a külső csomagoláson, a szóban forgó bortermékhez kapcsolódó reklámanyagon vagy –dokumentumokon, valamint a termék eredetét illetően hamis benyomást keltő dobozba történő csomagolás;

d) a termék valódi származását illetően a fogyasztók megtévesztésére alkalmas bármely egyéb módszer.

3. Az oltalom alatt álló eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés nem válhat köznévvé a Közösségben a 36. cikk (1) bekezdésének értelmében.

4. A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések (2) bekezdésben említett törvénytelen használata ellen.

39. cikk Nyilvántartás

A Bizottság létrehozza és frissíti az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi nevek nyilvános hozzáférésű elektronikus nyilvántartását.

40. cikk Illetékes ellenőrző szervek

1. A tagállamok a 882/2004/EK rendeletnek megfelelően kijelölik az ellenőrzésekért felelős illetékes hatóságot vagy hatóságokat az e fejezetben meghatározott kötelességek tekintetében. A tagállamok az ellenőrzések céljából ágazati szervezeteket is kijelölhetnek, amennyiben azok megfelelő biztosítékot nyújtanak az objektivitás és a pártatlanság tekintetében.

2. A tagállamok biztosítják, hogy az ellenőrzési rendszer bármely, az e fejezetnek megfelelő gazdasági szereplőre kiterjedjen.

3. A tagállamok értesítik a Bizottságot az (1) bekezdésben említett hatóságokról és szervezetekről. A Bizottság nyilvánossá teszi nevüket és címüket, illetve időközönként frissíti azok jegyzékét.

41. cikk A termékleírásnak való megfelelés ellenőrzése

1. A Közösségen belüli földrajzi területhez kapcsolódó oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések tekintetében a termékleírásnak való megfelelés éves ellenőrzését a bor gyártása során, illetve csomagolása közben vagy után a következőknek kell biztosítaniuk:

a) a 40. cikkben említett hatóságok vagy szervezetek egyike vagy közülük több, illetve

b) a 882/2004/EK rendelet 2. cikke szerinti, terméktanúsító szervként eljáró egy vagy több ellenőrző szerv.

Az ellenőrzés költségeit a vonatkozó gazdasági szereplők viselik.

2. A harmadik országbeli földrajzi területhez kapcsolódó oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések tekintetében a termékleírásnak való megfelelés éves ellenőrzését a bor gyártása során, illetve csomagolása közben vagy után a következőknek kell biztosítaniuk:

a) a harmadik ország által kijelölt hatóság vagy vagy hatóságok, vagy

b) egy vagy több terméktanúsító szerv, vagy

c) egy vagy több ágazati szervezet.

3. Az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének b) pontjában említett terméktanúsító szervek megfelelnek az EN 45011 európai szabványnak vagy az ISO/IEC Guide 65-nek (Terméktanúsítási rendszereket működtető szervezetekre vonatkozó általános követelmények), és 2010. május 1-jétől ezekkel összhangban akkreditálják őket.

4. Amennyiben az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában és (2) bekezdésének a) és c) pontjában említett szervek ellenőrzik a termékleírásnak való megfelelést, az objektivitás és a pártatlanság megfelelő garanciáit kell biztosítaniuk, és rendelkezniük kell a feladatuk elvégzéséhez szükséges képzett személyzettel és forrásokkal.

42. cikk A termékleírás módosítása

1. A 30. cikk feltételeit teljesítő kérelmező kérelmezheti az oltalom alatt álló eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés termékleírásának módosítását, különösen a tudományos és műszaki ismeretek fejlődésének figyelembevétele, illetve a a 28. cikk (2) bekezdése második albekezdésének c) pontjában említett földrajzi terület újbóli meghatározása érdekében. A kérelemben ismertetni és indokolni kell az igényelt módosításokat.

2. Amennyiben a javasolt módosítás a 28. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett egységes dokumentum egy vagy több pontját érinti, a 31–34. cikk értelemszerűen alkalmazandó a módosítási kérelemre. Ugyanakkor ha a javasolt módosítás nem jelentős, a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárással összhangban el kell dönteni, hogy a kérelem jóváhagyható-e a 32. cikk (2) bekezdésében és a 33. cikkben meghatározott eljárás lebonyolítása nélkül, és ha igen, a Bizottságnak közzé kell tennie a 32. cikk (3) bekezdésében említett elemeket.

3. Amennyiben a javasolt módosítás nem változtat az egységes dokumentumon, a következő szabályokat alkalmazzák:

a) ha a földrajzi terület egy adott tagállamon belül található, az a tagállam közli a módosítást illető álláspontját, és ha az pozitív, közzéteszi a módosított termékleírást, illetve értesíti a Bizottságot a jóváhagyott módosításokról és azok okairól;

b) ha a földrajzi terület harmadik országban helyezkedik el, a Bizottság dönt a javasolt módosítás jóváhagyásáról.

43. cikk Törlés

A 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárással összhangban a Bizottság kezdeményezésére vagy egy tagállam, harmadik ország vagy jogos érdekkel rendelkező természetes vagy jogi személy kellőképpen megindokolt kérésére törölhető az eredetmegjelölés vagy földrajzi jelzés oltalma, amennyiben a kapcsolódó termékleírásnak való megfelelés már nem biztosított.

A 31–34. cikket értelemszerűen kell alkalmazni.

44. cikk Létező oltalom alatt álló bornevek

1. Az 1493/1999/EK rendelet 54. cikkével és a 753/2002/EK rendelet 28. cikkével összhangban oltalom alatt álló bornevekre e rendelet szerint az oltalom automatikusan érvényes. A Bizottság bevezeti őket a 39. cikk szerinti nyilvántartásba.

2. A tagállamok az (1) bekezdésben említett eredetmegjelölések és földrajzi jelzések tekintetében a következőket adják át a Bizottságnak:

a) a 28. cikk (1) bekezdésében előírt műszaki dokumentáció;

b) az érvényességüket feltüntető nemzeti szintű döntés.

3. Azok az (1) bekezdésben említett nevek, amelyekre vonatkozóan a (2) bekezdésben említett információkat 2010. december 31-ig nem nyújtják be, e rendelet alapján elveszítik oltalmukat. A Bizottság megteszi a kapcsolódó hivatalos lépéseket e neveknek a 39. cikkben előírt nyilvántartásból történő eltávolítására.

4. A 43. cikktől való eltéréssel az a döntés hozható 201