•A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

A javaslat a Balti-tengeren halászatot folytató tagállamok számára egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében meghatározza a 2023-ra szóló halászati lehetőségeket.

A Balti-tengerre vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló (EU) 2016/1139 rendelet 2016. július 20-án lépett hatályba. A többéves terv szerint a halászati lehetőségeket a tervbe foglalt célkitűzésekkel összhangban kell meghatározni, és azoknak meg kell felelniük a rendelkezésre álló legjobb – elsősorban az ICES vagy más hasonló, független tudományos testület által kiadott – tudományos szakvéleményekben meghatározott halászati mortalitási céltartományoknak. Azon állományok esetében, amelyek tekintetében MFH-szakvélemény készül, a többéves terv létrehozásáról szóló rendelet 4. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a teljes kifogható mennyiséget elvben a maximális fenntartható hozamot eredményező halászati mortalitás (az „FMFH-pontérték”) szerint vagy az alatti értékben (az „alsó FMFH-tartományban”) kell megállapítani. Az említett rendelet 4. cikkének (4) bekezdése szerint azonban a teljes kifogható mennyiség az FMFH-tartományok alatti értékben is meghatározható. Egészséges állományok esetében a teljes kifogható mennyiség – a többéves terv létrehozásáról szóló rendelet 4. cikkének (5) bekezdésében meghatározott feltételek mellett – az FMFH-pontérték feletti értékben (a „felső FMFH-tartományban”) is megállapítható. Azon állományok esetében, amelyek biomasszája nem éri el az egészséges határértékeket, azaz a szaporodóképes állomány biomasszájának azon referenciapontját („Btrigger”), amely alatt intézkedéseket kell hozni az állománynak az MFH elérésére alkalmas szintre történő helyreállítása érdekében, a többéves terv létrehozásáról szóló rendelet 5. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy megfelelő korrekciós intézkedéseket kell hozni annak biztosítására, hogy az állomány gyorsan visszaálljon az egészséges szintre. Ennek megfelelően a teljes kifogható mennyiséget a biomassza csökkenésének figyelembevételével a felső FMFH-tartomány alatti értékben kell megállapítani. Ha egy állomány biomasszája a biztonságos biológiai határérték, azaz a szaporodóképes állomány biomasszájának azon referenciapontja („Blim”) alatt van, amely szint alatt csökkenhet a szaporodóképesség, akkor a többéves terv létrehozásáról szóló rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint további korrekciós intézkedéseket kell hozni. Ezek a korrekciós intézkedések magukban foglalhatják különösen az érintett állomány célzott halászatának felfüggesztését, valamint a szóban forgó állományokra vagy más állományokra vonatkozó halászati lehetőségek megfelelő csökkentését. Egyéb korrekciós intézkedések is elfogadhatók, azonban funkcionálisan kapcsolódniuk kell a halászati lehetőségekhez. Az intézkedéseket a helyzet jellegével, súlyosságával, időtartamával és ismétlődésével összhangban kell kiválasztani.

A közös halászati politikáról szóló alaprendelet szerint azon állományok esetében, amelyek vonatkozásában elővigyázatossági megközelítésen alapuló szakvélemény készül, a halászati lehetőségeket olyan értékben kell meghatározni, amely legalább hasonló szintű védelmet biztosít. A közös halászati politikáról szóló alaprendelet (8) preambulumbekezdése úgy rendelkezik, hogy a vegyes halászattal összefüggő gazdálkodási döntések során figyelembe kell venni, hogy a vegyes halászat esetében nehézséget jelenthet minden érintett állományt egyidejűleg a maximális fenntartható hozam biztosítása mellett halászni, különösen ha a tudományos szakvélemények azt mutatják, hogy a halászeszközök szelektivitásának fokozása révén csak nagyon nehezen valósítható meg az olyan fajok elkerülése, amelyek esetében a kvóta kimerítése a halászati tevékenység leállítását idézi elő.

A javasolt halászati lehetőségek megfelelnek a közös halászati politikáról szóló alaprendelet 16. cikke (1) bekezdésének (a viszonylagos stabilitás elve) és 16. cikke (4) bekezdésének (a közös halászati politika célkitűzései és a többéves tervekben előírt szabályok).

Az Oroszországi Föderációval közös gazdálkodás tárgyát képező állományok uniós kvótáinak meghatározása érdekében az ICES által javasolt teljes kifogható mennyiségekből levonásra kerültek ezen állományok megfelelő mennyiségei. A tagállamok számára kiosztott teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat a javaslat melléklete tartalmazza.

A Balti-tenger nyugati részén élő heringállomány mérete az ICES becslése szerint valamelyest nőtt, azonban a Blim-értéknek továbbra is csupán az 59 %-át éri el. Az ICES becslése szerint a biomassza legalább 2025-ig a Blim-érték alatt fog maradni, a halászat teljes tilalma esetén is. Az állománypótlódás évek óta alacsony, és még mindig történelmi mélyponton van. Mivel a biomasszát a közeljövőben egyik fogási forgatókönyv sem gyarapítaná a Blim fölé, az ICES immár az ötödik egymást követő évben ismételte meg az arra vonatkozó szakvéleményét, hogy teljes halászati tilalmat kell elrendelni. 2021-ben a Tanács a többéves terv 5. cikkének (2) bekezdése és 4. cikkének (4) bekezdése alapján úgy döntött, hogy a kizárólag tudományos célú halászat és a kisüzemi part menti halászat kivételével meg kell szüntetni a célzott halászatot. Ezenkívül a Tanács ekkor úgy döntött, hogy más halászati tevékenységek blokkolásának a megelőzése érdekében teljes kifogható mennyiséget határoz meg az elkerülhetetlen járulékos fogásokra vonatkozóan. Mivel még nem telt annyi idő a korrekciós intézkedések óta, hogy a halállomány javulása bekövetkezzen, a Bizottság azt javasolja, hogy a célzott halászat továbbra is szüneteljen, a teljes kifogható mennyiség szintje pedig maradjon változatlan.

A Balti-tenger keleti részén élő közönségestőkehal-állomány esetében az ICES továbbra sem tudja meghatározni az FMFH-tartományokat. Ezért 2023-ra vonatkozóan elővigyázatossági megközelítésen alapuló szakvéleményt bocsátott ki. Az ICES immár a negyedik egymást követő évben javasolja a teljes halászati tilalmat. Az ICES becslése szerint az állomány továbbra is a Blim alatt van, és középtávon még a halászat teljes tilalma esetén is az említett érték alatt fog maradni. Emellett az ICES becslései szerint a biomassza 2021-ben alig növekedett, az állománypótlódás pedig továbbra is történelmi mélyponton van. Az állományok kimerülésére tekintettel 2019 óta szigorú intézkedéseket fogadtak el. A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal célzott halászatát a kizárólag tudományos célú halászat kivételével megszüntették, és a teljes kifogható mennyiség az elkerülhetetlen járulékos fogásokra korlátozódik annak érdekében, hogy a Balti-tengeren el lehessen kerülni az egyéb halászati tevékenységek többségének blokkolását. A halászati lehetőségekhez funkcionálisan kapcsolódó további korrekciós intézkedéseket fogadtak el az ívóhelyek lezárása formájában, ami az ívási csúcsidőszakra és a potenciális ívóhelyekre terjed ki. Ez alól kivételt jelent a kizárólag tudományos célú halászat, a passzív halászeszközöket használó egyes kisüzemi part menti halászatok és a fő potenciális ívóhelyeken kívül, emberi fogyasztás céljából folytatott nyílt tengeri halászat. Emellett a fő elterjedési területen 2020 óta tilos a rekreációs célú halászat, mivel a járulékos fogásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiséghez képest jelentősek lennének az így kifogott mennyiségek. Mivel még nem telt annyi idő a korrekciós intézkedések óta, hogy a halállomány javulása bekövetkezzen, a Bizottság javasolja azok fenntartását és a teljes kifogható mennyiség szintjének változatlanul hagyását.

A Balti-tenger nyugati részén élő közönséges tőkehal esetében az ICES évek óta úgy becsüli, hogy az állomány sérülékeny, mérete pedig a Btrigger-érték alatt van. Ezért jelentősen csökkentek a halászati lehetőségek, és olyan kísérő intézkedéseket fogadtak el, mint az ívóhelyek lezárása és a szabadidős horgászat korlátozása. Minden évben azt jósolták, hogy az állomány a következő évben helyreáll, ez azonban eddig még nem következett be. 2021-ben az ICES észrevette, hogy korábbi értékeléseiben súlyos következetlenségek szerepeltek, ezért részletesebb értékelést végzett. Ez az értékelés azt állapította meg, hogy az elmúlt 10 év jelentős részében az állomány valójában még a Blim szintjét sem érte el. Ezért az ICES a teljes kifogott mennyiség jelentős csökkentését tanácsolta. A Tanács úgy döntött, hogy a célzott halászatot a kizárólag tudományos célú halászat kivételével meg kell szüntetni, és a teljes kifogható mennyiséget az elkerülhetetlen járulékos fogásokra kell korlátozni annak érdekében, hogy el lehessen kerülni az egyéb halászati tevékenységek blokkolását. A halászati lehetőségekhez funkcionálisan kapcsolódó egyéb meglévő korrekciós intézkedéseket fenntartották, illetve megerősítették. Továbbra is fenntartották az ívóhelyek lezárását, amely az ívási csúcsidőszakra és a potenciális ívóhelyekre terjed ki, a kizárólag tudományos célú halászat, a passzív halászeszközöket használó egyes kisüzemi part menti halászatok, a fő potenciális ívóhelyeken kívül, emberi fogyasztás céljából folytatott nyílt tengeri halászat, valamint egyes sekély vizeken a kagylók kotróhálóval történő halászata kivételével. Ezenkívül az ívóhelyek lezárásának időszakát a szabadidős horgászatra is kiterjesztették. Ezen időszakon kívül a szabadidős horgászatra vonatkozó fogási korlátozást horgászonként napi egy halra csökkentették.

Az ICES az idei szakvéleményében megállapítja, hogy a becslések szerint 2022-ben az állománypótlódás valamivel magasabb lesz, mint az előző években. Az állomány biomasszája azonban tovább csökkent, és jelenleg mindössze a Blim 38 %-ának felel meg. Mindazonáltal az FMFH-pontértékre vonatkozó fogási szakvélemény a teljes kifogott mennyiség növelését írja elő (2021-hez hasonlóan az ICES most sem tud külön fogási szakvéleményt kiadni a kereskedelmi és a rekreációs célú fogásokra vonatkozóan), és a benne foglalt becslés szerint a biomassza 2024-ben a Blim-érték felett lesz. Az ICES ugyanakkor hangsúlyozza, hogy rövid távú előrejelzése a szokásosnál sokkal bizonytalanabb, mivel az értékelési modell nem számol bizonyos (valószínűleg jelentős) ismeretlen mortalitási tényezőkkel. Ezért az ICES hangsúlyozza, hogy az FMFH-pontértéket elérő fogások mellett nagy a kockázata annak, hogy a biomassza 2024-ben valójában a Blim alatt fog maradni. Tekintettel arra, hogy az állomány nagyon kis méretű, valamint tekintettel az ICES által figyelembe vett szempontokra és az állományfelmérés bizonytalanságára, a Bizottság óvatos megközelítést javasol, azaz a teljes kifogható mennyiség és a jelenlegi korrekciós intézkedések fenntartását tanácsolja.

Az ICES 2020. évi becslései szerint a Balti-tenger középső részén élő heringállomány biomasszája a Btrigger alá csökkent. 2021-ben még tovább csökkent, és megközelítette a Blim értékét. A halászati lehetőségek jelentős mértékben lecsökkentek; az állomány mérete növekedni kezdett, de továbbra is a Btrigger alatt marad. 2015 óta nem került sor jelentős állománypótlódásra, és a jelenlegi halászati lehetőségeket esősorban a 2019-es évjárat erőssége határozza meg. Az említett évjáratra vonatkozó becslések azonban folyamatosan változnak. 2020-ban az ICES úgy becsülte, hogy a 2019-es évjárat erős volt, tavaly átlagon alulinak értékelte, idén pedig átlagon felülinek. Ennek alapján az ICES a halászati lehetőségek jelentős megnövelését javasolja, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy az állomány egyetlen, bizonytalan erősségű évjáratra támaszkodik. Ezért a Bizottság óvatos megközelítést javasol, és a többéves terv 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban azt tanácsolja, hogy a halászati lehetőségek az FMFH-tartomány legalacsonyabb pontján kerüljenek megállapításra.

A Botteni-öböl heringállományának felmérését az elmúlt években több bizonytalanság is akadályozta. A biomassza 2010 óta folyamatosan csökken. A jelentős retrospektív torzítás miatt 2019-ben az ICES-nek vissza kellett minősítenie a szakvéleményét az ICES 3. adatkategóriába tartozó, elővigyázatossági megközelítésen alapuló szakvéleményévé. Egy részletesebb elemzést követően az ICES 2021-ben ismét az ICES 1. adatkategóriába tartozó MFH-szakvéleményének minősítette a szakvéleményt. Úgy értékelte, hogy a biomassza végre ismét növekvőben van, és javasolta a halászati lehetőségek jelentős megnövelését. Az ICES aktuális becslése szerint az állomány biomasszája az elmúlt években valójában sokkal kisebb volt, és épphogy meghaladja a Btrigger szintjét. Az ICES szerint ez valószínűleg a heringek méretének a csökkenésével magyarázható, amely jelenségre egyes part menti halászok már egy ideje felfigyeltek. Bár a heringek életkorhoz viszonyított tömege már az elmúlt 15 évben is alacsony volt, 2021-ben tovább csökkent. Az ICES szakvéleménye szerint egyetlen olyan fogási forgatókönyv létezik, amely mellett az állomány 2024-ben a Btrigger felett maradna, ez pedig az FMFH-tartomány legalacsonyabb pontja. Tekintettel az állomány kedvezőtlen alakulására, valamint annak elkerülése érdekében, hogy az állomány a Btrigger alá csökkenjen, a Bizottság azt javasolja, hogy a halászati lehetőségek az FMFH legalacsonyabb pontján kerüljenek megállapításra.

A Rigai-öböl heringállományára vonatkozó ICES-szakvélemény nem tartalmaz konkrét korlátozásokat, ezért a javasolt teljes kifogható mennyiség az FMFH-pontértékkel egyezik meg.

Az ICES szerint a spratt biomasszája egészséges, azonban a halászati terhelés korábban meghaladta az FMFH-t. Ezen túlmenően az ICES szerint a több fajra kiterjedő kölcsönhatásokat is figyelembe kell venni, mivel a spratt a tőkehal fontos takarmányfaja. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a teljes kifogható mennyiség a többéves gazdálkodási terv 4. cikkének (3) bekezdésével összhangban az alsó FMFH-tartományban kerüljön megállapításra.

A sima lepényhalra vonatkozó teljes kifogható mennyiség a következők kombinációja: i. a 21., 22. és 23. alkörzetben élő állomány maximális fenntartható hozamára vonatkozó szakvélemény; és ii. a 24–32. alkörzetben élő állomány maximális fenntartható hozamára vonatkozó szakvélemény, amelyet idén az ICES 2. adatkategóriába tartozó MFH-szakvéleményévé minősítettek át. Mindkét állomány jól fejlődik, de figyelembe kell venni a fajok közötti kölcsönhatásokat. A tőkehal elkerülhetetlen járulékos fogás a sima lepényhal halászata során, és a járulékos fogások szintje különösen jelentős lehet, ha nem használnak szelektívebb halászeszközöket. A Bizottság javaslata szerint mindkét balti-tengeri közönségestőkehal-állomány tekintetében nagyon alacsony szinten kell tartani a halászati lehetőségeket. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a sima lepényhal esetében a teljes kifogható mennyiség a többéves gazdálkodási terv 4. cikkének (3) bekezdésével összhangban az alsó FMFH-tartományban kerüljön megállapításra.

Az ICES már évekkel ezelőtt megállapította, hogy a balti-tengeri folyami lazacállományok állapota igen heterogén: egyes állományok egészségesek, mások viszont nagyon rossz állapotban vannak. A fő tengermedence lazacállománya esetében az ICES korábban MFH-szakvéleményt adott ki, a Finn-öböl lazacállománya tekintetében pedig az olyan állományokra vonatkozóan kidolgozott megközelítés alapján adott ki szakvéleményt, amelyekről kevés adat áll rendelkezésre. Az állomány alapos felmérését követően az ICES úgy döntött, hogy 2020-ban a fő tengermedence esetében is ezt a megközelítést alkalmazza. A további munkát követően 2021-ben az ICES ismét MFH-szakvéleményt adott ki. Ez a szakvélemény azonban első ízben jelentette ki, hogy a gyenge folyami állományok védelme érdekében a fő tengermedencében le kell állítani az összes kereskedelmi és rekreációs célú lazacfogást, ezek a tevékenységek ugyanis a természetüknél fogva olyan vegyes halászatot jelentenek, amelynek keretében egészséges és gyenge folyami állományokból is fognak ki lazacot. Az ICES azonban egyúttal úgy vélte, hogy a lazac nyári vándorlása idején a Botteni-öböl és az Åland-tenger part menti területein végzett jelenlegi célzott halászat folytatása még elővigyázatosnak minősülne. Ezért a Tanács úgy döntött, hogy a fő tengermedencében halászati tilalmat rendel el a lazac célzott halászatára vonatkozóan, és az elkerülhetetlen járulékos fogások tekintetében meghatározza a teljes kifogható mennyiséget – a kizárólag tudományos célú halászat kivételével –, a nyári időszakban azonban az említett északi part menti területeken továbbra is engedélyezi a lazac célzott halászatát. A Tanács a halászati lehetőségekkel funkcionálisan összefüggő további korrekciós intézkedéseket is elfogadott. Az alapvonalaktól számított négy tengeri mérföldön túl megtiltotta a horogsorral folytatott halászatot. Ezen túlmenően a rekreációs célú halászat esetében horgászonként napi egy megjelölt lazac fogási korlátozást kell alkalmazni azokon a területeken és azokban az időszakokban, ahol, illetve amikor a kereskedelmi halászat tilos. A Finn-öböl lazacállományára vonatkozóan a Tanács az ICES elővigyázatossági megközelítésen alapuló szakvéleménye alapján határozta meg a teljes kifogható mennyiséget. Oroszország Ukrajna ellen folytatott agresszív háborúja miatt az ICES érintett munkacsoportja 2022-ben nem tudott ülésezni, ezért az ICES úgy döntött, hogy a fő tengermedence lazacállománya és a Finn-öböl lazacállománya tekintetében továbbra is a munkacsoport korábbi szakvéleményét kell alkalmazni. Ennek alapján a Bizottság javasolja a két teljes kifogható mennyiség változatlanul hagyását, valamint a jelenlegi korrekciós intézkedések fenntartását, továbbá egyértelművé kell tenni, hogy a rekreációs célú, visszaengedett fogások nem megengedettek, mivel az ICES szerint a gyenge populációk védelme szempontjából túl magas a visszaengedést követő mortalitás.

A 847/96/EK tanácsi rendelet további feltételeket vezetett be a teljes kifogható mennyiségek éves kezelésére vonatkozóan, ideértve a 3. és a 4. cikkben rögzített, az elővigyázatossági, illetve az analitikai teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományok tekintetében előírt rugalmassági rendelkezéseket is. A hivatkozott rendelet 2. cikke értelmében a teljes kifogható mennyiségek rögzítésekor a Tanács határoz arról, hogy mely állományok esetében nem alkalmazandó a 3. és a 4. cikk, figyelembe véve különösen az állományok biológiai állapotát. A közös halászati politikáról szóló alaprendelet 15. cikkének (9) bekezdése alapján nemrégiben a kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó valamennyi állomány vonatkozásában bevezetésre került a rugalmassági mechanizmus. Ezért annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a túlzott rugalmasság, amely gyengítené az élő tengeri biológiai erőforrások észszerű és felelősségteljes kiaknázásának elvét, valamint akadályozná a közös halászati politika célkitűzéseinek elérését, egyértelművé kell tenni, hogy a 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikke csak akkor alkalmazható, ha a tagállamok nem alkalmazzák az egymást követő évek közötti rugalmasságnak a közös halászati politikáról szóló alaprendelet 15. cikkének (9) bekezdésében előírt elvét.

A Bizottság javasolja továbbá az (EU) 2022/109 tanácsi rendelet módosítását a norvég tőkehalra vonatkozó teljes kifogható mennyiség meghatározása érdekében, amelynek halászati éve 2022. november 1-jén kezdődik. Az ICES szakvéleményének 2022. október elejére várható közzétételéig és az Egyesült Királysággal folytatott konzultációkig a teljes kifogható mennyiség „p.m.” („pro memoria”) bejegyzésben kerül meghatározásra.