I.Bevezetés

A Bizottság a politikai iránymutatásában egyértelművé tette, hogy minden követ meg kell mozgatnunk, ha a polgáraink védelméről van szó. A biztonság nem csupán személyes védelmünk alapja, hanem alapvető jogaink záloga is, amely megalapozza a gazdaságunkba, társadalmunkba és demokráciánkba vetett bizalmat, és lehetővé teszi a gazdaság, a társadalom és a demokrácia dinamikus működését. Az európai biztonsági környezet napjainkban folyamatosan változik: befolyásolják a változó fenyegetések, de egyéb tényezők is, mint például az éghajlatváltozás, a demográfiai tendenciák és a határainkon túli politikai instabilitás. Továbbra is jólétünk forrásai közé tartozik a globalizáció, a szabad mozgás és a digitális transzformáció – ezek megkönnyítik életünket, valamint serkentik az innovációt és a növekedést. Előnyeik mellett azonban számos kockázatot is hordoznak, és költségeket emésztenek fel. Kitesznek bennünket a terrorizmus, a szervezett bűnözés, a kábítószer-kereskedelem és az emberkereskedelem manipulációinak, amelyek közvetlen veszélyt jelentenek a polgárokra és az európai életmódunkra nézve. Hozzájárulnak a kibertámadások és a kiberbűncselekmények terjedéséhez. A biztonsági fenyegetések emellett egyre összetettebbé is válnak: ehhez táptalajt nyújt a határokon átnyúló munkavégzés lehetősége, az összekapcsoltság, a fizikai és a digitális világ közötti határok elmosódása, a veszélyeztetett csoportok megléte, valamint a társadalmi és gazdasági különbségek fennállása. Támadás bármely pillanatban előfordulhat, és az elkövetők nem mindig hagynak nyomot maguk után; állami és nem állami szereplők egyaránt különféle hibrid fenyegetések forrásai lehetnek; és az EU belső biztonságát az EU-n kívüli események is döntően befolyásolhatják.

A biztonságról és a biztonsági fenyegetésekről alkotott fogalmaink, valamint a kapcsolódó szakpolitikák a Covid19-válság miatt is átalakulóban vannak. A járvány rávilágított arra, hogy garantálni kell fizikai és digitális környezetünk biztonságát egyaránt. Rámutatott, hogy a nyitott stratégiai autonómia nagy fontossággal bír az ellátási láncaink fenntartása szempontjából, legyen szó akár a kritikus termékekről, akár a szolgáltatásokról, infrastruktúrákról vagy technológiákról. Megerősítette, hogy erőfeszítéseinket valamennyi ágazatra és polgárra ki kell terjesztenünk ahhoz, hogy felkészültebbé és reziliensebbé váljunk, és sikeresebben felvértezzük magunkat a szükséges válaszlépésekhez.

A tagállamok nem képesek arra, hogy önálló fellépéssel egyedül megvédjék polgáraikat. Minden eddiginél fontosabb, hogy erősségeinkre építkezve együttműködjünk, és az EU minden eddiginél jobb helyzetben van ahhoz, hogy változást érjen el. Példát mutatva megerősítheti általános válságkezelési rendszerét, és határain belül és kívül egyaránt munkálkodhat a globális stabilitás megőrzésén. Jóllehet a biztonság elsősorban az egyes tagállamok felelőssége, az elmúlt években egyre világosabbá válik, hogy az egyik tagállam biztonsága az összes uniós tagállam biztonságát jelenti. Az EU lehetővé tudja tenni a multidiszciplináris és integrált válaszlépéseket, és képes a szükséges eszközökkel és információkkal támogatni a tagállamok biztonsági szereplőit .

Ezen túlmenően az EU képes biztosítani, hogy a biztonságpolitika továbbra is közös európai értékeinken – a jogállamiság, az egyenlőség és az alapvető jogok tiszteletben tartásán és megőrzésén, valamint az átláthatóság, az elszámoltathatóság és a demokratikus ellenőrzés garantálásán – alapuljon, ami a szakpolitikákba vetett bizalom elengedhetetlen feltétele. Képes olyan hatékony és valódi biztonsági uniót kialakítani, amelyben az egyének jogai és szabadságai megfelelő védelmet élveznek. A biztonság célkitűzése nem ütközik az alapvető jogok tiszteletben tartásának céljával, sőt, összefér azzal és kiegészíti azt. A biztonságpolitikákat mindenképpen az értékeinkre és alapvető jogainkra kell alapoznunk, biztosítva a szükségesség, az arányosság és a jogszerűség elvét, valamint az elszámoltathatóság és a bírósági jogorvoslat megfelelő biztosítékait, lehetővé téve ugyanakkor, hogy az EU hatékony lépéseket tegyen az egyének – különösen a legsérülékenyebbek – védelmében.

Ehhez már most is jelentős jogi, gyakorlati és támogatási eszközök állnak a rendelkezésünkre, amelyeket azonban meg kell erősíteni és hatékonyabban végre kell hajtani. A tagállamokkal folytatott információcsere és hírszerzési együttműködés javítása, valamint a terroristák és bűnözők mozgásterének megszüntetése terén már eddig is jelentős előrelépés történt, a szétaprózódás azonban még nem szűnt meg.

A munkát az EU határain túlra is ki kell terjeszteni. Az Unió és polgárainak védelméhez már nem elég az EU határain belül garantálni a biztonságot – a biztonság külső dimenzióját is kezelni kell. Az EU-n belüli biztonság fokozására irányuló uniós erőfeszítéseknek továbbra is alapvető eleme marad a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) és a közös biztonság- és védelempolitika (KBVP) keretében kialakított, a külső biztonságra vonatkozó uniós megközelítés. A hatékony és átfogó reagálásban központi szerepet játszik a közös kihívások kezelésére irányuló, harmadik országokkal folytatott és globális szintű együttműködés, mivel az EU saját biztonsága szempontjából kritikus fontossággal bír, hogy szomszédságában stabilitás és biztonság uralkodjon.

Ez az új stratégia, amely az Európai Parlament , a Tanács és a Bizottság eddigi munkájára épül, bemutatja, hogy a valódi és hatékony biztonsági uniónak szilárd eszközkészletet és politikákat kell tartalmaznia a biztonság gyakorlati megvalósítására, ugyanakkor arra a felismerésre kell épülnie, hogy a biztonság a társadalom és a közrend valamennyi részét érinti. Az EU-nak mindenki számára biztonságos környezetet kell biztosítania, faji vagy etnikai származástól, vallástól, meggyőződéstől, nemtől, kortól vagy szexuális irányultságtól függetlenül.

Ez a stratégia a 2020–2025 közötti időszakra vonatkozik, és elsődleges célja az időtálló biztonsági környezet biztosításához szükséges képességek és kapacitások kiépítése. Olyan, a társadalom egészére kiterjedő biztonsági megközelítést határoz meg, amely képessé tesz bennünket arra, hogy hatékonyan és összehangoltan reagáljunk a gyorsan változó fenyegetettségi helyzetre. Meghatározza azokat a stratégiai prioritásokat és kapcsolódó intézkedéseket, amelyek segítenek integrált módon kezelni a digitális és fizikai kockázatokat a biztonsági unió egész ökoszisztémájában, és azokra a területekre összpontosít, amelyeken az EU további értéket tud teremteni. Valódi biztonsági hozadékot kíván teremteni az EU valamennyi polgárának védelméhez.

II.Gyorsan változó európai biztonsági fenyegetettségi helyzet

A polgárok biztonsága, prosperitása és jólléte azon múlik, hogy biztonságban vannak-e. A biztonságukat fenyegető veszélyek összefüggnek azzal, hogy mennyire sebezhető az életük és a megélhetésük. Minél sebezhetőbb, annál könnyebb ezt kihasználni. A sebezhetőségek és a fenyegetések egyaránt folyamatosan változnak, és az EU-nak alkalmazkodnia kell ehhez.

Mindennapi életünkben számos szolgáltatás nélkülözhetetlen, többek között az energetika, a közlekedés, a pénzügy vagy az egészségügy területén. Ezek a szolgáltatások nemcsak fizikai, hanem digitális infrastruktúrákon is alapulnak, ami növeli sebezhetőségünket és a fennakadások lehetőségét. Számos vállalkozás és közszolgáltatás az új technológiáknak köszönheti életben maradását a Covid19-világjárvány során: ezek biztosítják a távmunkázók számára a kapcsolattartást, és tartják fenn az ellátási láncok logisztikáját. Ebben a helyzetben azonban a kártékony támadások száma is rendkívüli módon megnövekedhetett: sokan próbálnak bűncselekmények céljából előnyt kovácsolni a világjárvány okozta zavarból és a digitális otthoni munkavégzés térnyeréséből . Az áruhiány is új lehetőséget teremt a szervezett bűnözés számára. Mindez akár végzetesen is alakulhatott volna, a legnagyobb nyomás idején az alapvető egészségügyi szolgáltatások megbénulását okozva.

Mivel a digitális technológiák egyre több módon szolgálják az életünket, stratégiai jelentőségűvé vált a technológiáink kiberbiztonsága is . A kibertámadások súlyosan érintik a háztartásokat, a bankokat, a pénzügyi szolgáltatásokat és a vállalkozásokat (kis- és középvállalkozásokat). A potenciális károkat tovább súlyosbítja, hogy a fizikai és a digitális rendszerek kölcsönösen függnek egymástól: a fizikai behatások szükségszerűen hatással vannak a digitális rendszerekre is, míg az információs rendszerekre és a digitális infrastruktúrákra irányuló kibertámadások akár az alapvető szolgáltatásokat is megbéníthatják. A dolgok internetének terjedése és a mesterséges intelligencia fokozott használata új előnyöket fog nyújtani, de új veszélyeket is teremt.

Világunkat nagy mértékben behálózzák a digitális infrastruktúrák, technológiák és online rendszerek – lehetővé teszik, hogy üzleti vállalkozásokat hozzunk létre, termékeket fogyasszunk és szolgáltatásokat vegyünk igénybe. E rendszerek mindegyike kommunikáción és interakción alapul. A hálózati függőség utat nyit a kiberbűnözési hullám előtt . A „kiberbűnözési szolgáltatásoknak” és a földalatti kiberbűnözési gazdaságnak köszönhetően könnyű hozzáférni az interneten a kiberbűnözési termékekhez és szolgáltatásokhoz. A bűnözők gyorsan alkalmazkodnak a változásokhoz, és saját céljaikra fordítják az új technológiákat. A legális gyógyszerellátási láncba például beszivárognak a hamisított gyógyszerek. Ugrásszerűen szaporodnak a gyermekek szexuális zaklatását ábrázoló internetes anyagok , ami arra utal, hogy a változó bűnözési minták társadalmi következményekkel is járnak. Egy közelmúltbeli felmérés szerint az EU lakosságának többsége (55 %) attól tart, hogy a bűnözők és csalók hozzáférhetnek az adataihoz .

Ezeket a fenyegetéseket még hangsúlyosabbá teszi a globális környezet. A harmadik országok magabiztos iparpolitikája és a kibertechnológiával elkövetett folyamatos szellemitulajdon-lopás együttesen átalakítja az európai érdekek védelmére és előmozdítására alkalmazandó stratégiai paradigmát. Ezt tovább erősíti a kettős felhasználású alkalmazások térnyerése, ami az erős polgári technológiai ágazatot a védelmi és biztonsági képességek erős eszközévé teszi. Az ipari kémkedés jelentősen érinti az uniós gazdaságot, foglalkoztatást és növekedést: az üzleti titkok kibertechnológiával elkövetett lopása a becslések szerint 60 milliárd EUR-val károsítja meg az EU-t . Alaposan át kell tehát gondolnunk, hogy a függőségek és a kiberfenyegetéseknek való fokozott kitettség nyomán mennyire képes az EU megvédeni az egyéneket és a vállalkozásokat.

A Covid19-válság rámutatott arra is, hogy a társadalmi megosztottság és a bizonytalanság biztonsági sebezhetőséget eredményez. Megnövekszik az állami és nem állami szereplők által indítható kifinomultabb és hibrid támadások lehetősége, amelyek során a sebezhetőségeket kibertámadásokkal, a kritikus infrastruktúra megrongálásával, félretájékoztatási kampányokkal és a politikai narratívák radikalizálásával használják ki.

Van ugyanakkor több olyan régebbi fenyegetés is, amely továbbra is fejlődik. Jóllehet 2019-ben némileg visszaszorultak a terrortámadások az EU-ban, az Iszlám Állam, az al-Kaida és szövetségeseik által indított vagy ihletett dzsihádista támadások továbbra is komoly fenyegetést jelentenek az uniós polgárok számára . Ezzel párhuzamosan erősödik a szélsőjobboldali erőszak veszélye is . A rasszista indíttatású támadásokat nagyon komolyan kell venni: a Halléban elkövetett halálos kimenetelű antiszemita terrortámadások felhívták a figyelmet arra, hogy az ilyen támadások ellen a 2018. évi tanácsi nyilatkozattal összhangban fokozni kell a fellépést. Az EU-ban minden ötödik ember tart attól, hogy a következő 12 hónapban terrortámadás történik . A közelmúltbeli terrortámadások túlnyomó többségéhez nem volt szükség csúcstechnológiai eszközökre – nyilvános helyszíneken magányos elkövetők vettek célba embereket –, viszont a christchurch-i támadások élő közvetítésével az internetes terrorista propaganda új dimenzióba lépett. A radikalizálódott személyek jelentette fenyegetés továbbra is magas, amit potenciálisan tovább erősítenek a visszatérő külföldi terrorista harcosok és a börtönből szabaduló szélsőségesek .

A válság rávilágított továbbá, hogy az új körülmények között a már meglévő fenyegetések is más irányt vehetnek. A szervezett bűnözői csoportok az áruhiányt kihasználva új illegális piacokat hoztak létre. A legnagyobb bűnözői piac az EU-ban továbbra is a tiltott kábítószerek kereskedelme – kiskereskedelmi értéke a becslések szerint évente legalább 30 milliárd EUR. Változatlanul problémát jelent az emberkereskedelem is: a becslések szerint a kizsákmányolás különböző formáiból származó éves globális nyereség megközelíti a 30 milliárd EUR-t . A hamisított gyógyszerek nemzetközi kereskedelme nagysága elérte a 38,9 milliárd EUR-t. Ugyanakkor az elkobzások alacsony aránya lehetővé teszi, hogy a bűnözők tovább bővítsék bűnözői tevékenységeiket és beszivárogjanak a legális gazdaságba. Lőfegyverhez szintén könnyebb hozzájutni: a bűnözők és a terroristák az online piacokon szerezhetik be ezeket, vagy akár igénybe vehetik az olyan új technológiákat, mint a háromdimenziós nyomtatás . A mesterséges intelligenciával, az új technológiákkal és a robotikával tovább nő annak a kockázata, hogy a bűnözők kártékony célok szolgálatába állítják az innovációt.