A harmadik országokbeli uniós küldöttségek fontos szerepet játszanak a biztonsági párbeszédekben, és ezért szaktudást és határozottabb helyi koordinációt igényelnek. Elsőbbséget kell biztosítani a biztonsági szakértők folyamatban lévő kiküldésének az európai szomszédságpolitika országaiban és más célzott harmadik országokban lévő uniós küldöttségbe. Azt is fel kell térképeznünk, hogy miként használható ki maradéktalanul a harmadik országokba kirendelt tagállami bűnüldözési tisztségviselők szakértelme, valamint mérlegelnünk kell az uniós ügynökségek összekötő tisztviselőinek és bíróinak kirendelését a legfontosabb harmadik országokba.

Maximalizálnunk kell azoknak a jelenlegi biztonsági tárgyú politikai párbeszédeknek – és az azokhoz kapcsolódó uniós pénzügyi eszközöknek és tevékenységeknek – a hozzáadott értékét, amelyeket az Unió a bővítési és szomszédsági országokkal, kulcsfontosságú stratégiai partnerekkel, és fontos nemzetközi és regionális szervezetekkel folytat. A párbeszédeket olyan prioritásokra is ki kell terjeszteni, mint a nemzetközi szervezett bűnözés és a terrorizmus, a migránsok csempészete és az emberkereskedelem elleni küzdelemben folytatott együttműködés. Ennek eredményeként konkrét közös cselekvési terveket kell kialakítani a legfontosabb harmadik országokkal, és meg kell azt jeleníteni az uniós pénzügyi eszközök célzott felhasználásában.

Az uniós politikák széles körében konkrét intézkedések járulnak hozzá a biztonsági célkitűzésekhez, többek között a közlekedés, a pénzügyek, a vámügy, az oktatás, a tengerhajózási biztonsági politika, és az információs technológiák, az energetika és a közegészségügy terén. Az olyan fellépések, mint a digitális tartalmak egységes piaca és az európai szomszédságpolitika, kiegészítik és megerősítik majd az európai biztonsági stratégiát. A stratégia a meglévő ágazati stratégiákra is épít, amelyek – közvetve vagy közvetlenül – hozzájárulhatnak a magas szintű biztonsághoz.

Negyedrészt egységesebb ügynökségközi és ágazatokon átívelő megközelítésre van szükség. Arra tekintettel, hogy a különböző típusú biztonsági fenyegetések egyre inkább összekapcsolódnak egymással, a bel- és igazságügy terén, és azon túlmenően is teljes mértékben össze kell hangolnia az összes érintett uniós ügynökség politikáját és helyszíni intézkedéseit. Az ügynökségek speciális támogatási formát és szakértelmet nyújtanak a tagállamok és az egész Unió számára. Az ügynökségek információs csomópontként működnek, elősegítik az uniós jog végrehajtását, valamint döntő szerepet töltenek be az operatív együttműködés, így a határokon átnyúló közös fellépések támogatásában. Eljött az ideje az említett ügynökségek közötti együttműködés elmélyítésének. A Bizottság felméri majd, hogy miként lehet maximálisra növelni azok hozzájárulását szorosabb ügynökségközi együttműködés, a tagállamokkal való koordináció, átfogó programozás, gondos tervezés és az erőforrások célzott felhasználása révén.

Másrészt nagyobb átláthatóságra, elszámoltathatóságra és demokratikus ellenőrzésre van szükség ahhoz, hogy bizalmat ébresszünk a polgárokban. Az Európai Parlament maradéktalanul eleget tesz társjogalkotói szerepének azáltal, hogy demokratikus felügyeletet biztosít. A nemzeti parlamenteknek a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségében betöltött sajátos szerepe abban is tükröződik, hogy a Bizottság tágabb körű kötelezettséget vállalt a nemzeti parlamentekkel folytatandó megújult politikai párbeszédre. A Bizottság évente kétszer tájékoztatja majd az Európai Parlamentet és a Tanácsot e stratégia végrehajtásának friss fejleményeiről. A Bizottság emellett teljesítménymutatókat fog kidolgozni a legfontosabb uniós eszközök esetében. Az átláthatóság és a részvétel további fokozása céljából a Bizottság 2015-ben uniós biztonsági konzultációs fórumot hoz létre, amely a tagállamokat, az Európai Parlamentet, az uniós ügynökségeket, valamint a civil társadalom, a tudományos élet és a magánszektor képviselőit tömöríti.

Először is biztosítanunk kell az alapvető jogok maradéktalan betartását. A biztonság és az alapvető jogok tiszteletben tartása nem ellentétes célok, hanem következetes és egymást kiegészítő politikai célkitűzések. Az uniós megközelítés nyitott társadalmaink közös demokratikus értékein – így a jogállamiságon – alapul, valamint tiszteletben kell tartania és elő kell segítenie az Alapjogi Chartába foglalt alapvető jogokat. Minden biztonsági intézkedésnek meg kell felelnie a szükségesség, az arányosság és a törvényesség elveinek, amelyek megfelelő biztosítékokat nyújtanak az elszámoltathatóság és a bírósági jogorvoslat szavatolásához . A Bizottság szigorúan vizsgálni fogja, hogy a biztonsági intézkedések maradéktalanul betartják-e az alapvető jogokat amellett, hogy hatékonyan elérik a célkitűzésüket. Bármely új kezdeményezésnek a mozgásszabadságra és a személyes adatok védelmére gyakorolt hatásának maradéktalanul meg kell felelnie az arányosság elvének és alapvető jogoknak. Ez az uniós és tagállami szereplők közös felelőssége. Az uniós szervek – mint például az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA) és az európai adatvédelmi biztos – fontos szerepet játszanak abban a tekintetben, hogy segítik az uniós intézményeket és egyéb uniós ügynökségeket értékeink megóvásában és érvényre juttatásában.

A Unió már jogi, gyakorlati és támogatási eszközök egész skáláját hozta létre a belső biztonság európai térségének megerősítésére. A 2010–2014-es belső biztonsági stratégiába foglalt stratégiai célkitűzések érvényben maradnak, és továbbra is törekedni kell azok elérésére. A Lisszaboni Szerződés helyes alapokat teremtett az Unió számára ennek eléréséhez, megerősítve az uniós jogi keretet annak érdekében, hogy egyesítse az erőforrásokat, biztosítsa a szabadságot és a biztonságot, valamint a belső szabad mozgást, továbbá a határokon átnyúló veszélyekre vonatkozó hatékony európai reagálást. A Szerződés megerősítette az alapvető jogok védelmét és az uniós belső biztonsági politikák feletti demokratikus ellenőrzést, valamint egyenlő társjogalkotóvá tette az Európai Parlamentet a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés terén. 2014. december 1-jétől a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködést a rendes uniós jogrendbe tartozik. Az Európai Bíróság bírósági felügyelete, valamint a Bizottságnak a Szerződések őreként betöltött szerepe mostanra teljes mértékben hatályossá vált , ami biztosítani fogja az egyének jogainak megóvását, valamint a jogbiztonság és a bizalom erősödését.

Ez a stratégia ösztönözni fogja az információcsere javítását, az operatív együttműködés és a kölcsönös bizalom erősítését, valamint az uniós politikák és eszközök teljes skálájának igénybevételét, továbbá biztosítja majd a biztonság belső és külső dimenziójának párhuzamos működését is. Jóllehet az Uniónak változatlanul éberen kell figyelnie az egyéb olyan felbukkanó veszélyekre, amelyek esetleg koordinált uniós reagálást tesznek szükségessé, a stratégia kiemelten kezeli a terrorizmust, a szervezett bűnözést és a számítástechnikai bűnözést, mivel ezeken a gyorsan változó, határozott határokon átnyúló dimenzióval rendelkező területeken az uniós fellépés valódi eredményeket érhet el.

Az Európai Unió célja annak biztosítása, hogy a polgárok a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló, belső határok nélküli térségben élhessenek. Az európaiaknak bízniuk kell abban, hogy bárhová költöznek is Európán belül, szabadságuk és a biztonságuk megfelelő védelemben részesül, teljes összhangban az Unió értékeivel, így a jogállamisággal és az alapvető jogokkal.

Az Uniónak végezetül tovább kell fejleszteni kapcsolatait a nemzetközi szervezetekkel, így az ENSZ-szel, az Európa Tanáccsal, az Interpollal, és aktívabban kell igénybe vennie a nemzetközi fórumokat, például a terrorizmus elleni küzdelem világfórumát a bevált gyakorlatok népszerűsítése és a közös célkitűzések elérése érdekében.

Az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, a Bizottság alelnöke által kezdeményezett stratégiai felülvizsgálatot, valamint az európai szomszédságpolitika jelenlegi felülvizsgálatát követően még átfogóbban kidolgozzák majd a biztonság külső vonatkozásait.

2. AZ UNIÓS FELLÉPÉS PILLÉREINEK ERŐSÍTÉSE

Műveleti szinten a jobb és szorosabb együttműködés mindenekelőtt azt jelenti, hogy valamennyi érintett szereplő – akár az uniós intézmények és ügynökségek, akár a tagállamok és a bűnüldöző hatóságok – teljes mértékben végrehajtja a hatályos eszközöket. Ez szükség esetén új és fejlettebb eszközöket is igényel ahhoz, hogy maximálisra növeljék az információcserére, az operatív együttműködésre és egyéb támogatásra vonatkozó uniós intézkedések hozzáadott értékét.

2.1. Az információcsere javítása

Az Unió számos eszközt biztosít a nemzeti bűnüldöző hatóságok közötti információcsere megkönnyítéséhez. A tagállamoknak maradéktalanul ki kell használniuk ezeket. Ott, ahol továbbra is súlyos hiányosságok mutatkoznak, meg kell vizsgálnunk, hogy szükség van-e további uniós eszközökre.

A Schengeni Információs Rendszer (SIS) a jelenleg a legszélesebb körben használt információ-megosztási eszköz. Az illetékes nemzeti hatóságok abból a célból vehetik igénybe, hogy az Unión belül és a külső határokon lekérdezzék a keresett vagy eltűnt személyekkel és tárgyakkal kapcsolatos figyelmeztető jelzéseket. 2015 elején korszerűsítették a SIS-t annak érdekében, hogy javítsák a terrorizmussal gyanúsított személyekre vonatkozó információcserét, és fokozzák a tagállamok erőfeszítéseit azon személyek úti okmányainak érvénytelenítésére, akikkel szemben felmerült a gyanú, hogy terrorista csoportokhoz kívánnak csatlakozni az Unión kívül. A Bizottság megvizsgálja annak a lehetőségeit, hogy segítséget nyújtson a tagállamoknak nemzeti szintű utazási tilalmak megvalósításához. A Bizottság 2015–2016-ban értékelni fogja a SIS-t annak vizsgálata céljából, hogy az új operatív szükségletek igényelnek-e jogszabályi változtatásokat, például további olyan kategóriák bevezetését, amelyek alapján figyelmeztető jelzéseket adnak ki.

Annak érdekében, hogy tovább erősítsék a biztonságot a külső határokon, még teljesebb mértékben ki kell használni a SIS-t, valamint az ellopott és elvesztett úti okmányokat tartalmazó Interpol adatbázist (SLTD). A Bizottság segítséget nyújt a tagállamoknak ahhoz, hogy automatizált határellenőrzést alkalmazzanak a SIS és az SLTD ellenőrzései révén, valamint továbbra is figyelemmel kíséri, hogy a tagállamok eleget tesznek-e az SLTD számára való adatszolgáltatási kötelezettségüknek. A Bizottság emellett aktualizálja a határőröknek szóló kézikönyvet, hogy megfelelőbben célzottá tegye a határellenőrzéseket, és elősegítse a SIS és az SLTD maradéktalan kihasználását.

A tagállamok az Unió egészéért felelősséget viselnek, amikor saját külső határszakaszukat ellenőrzik. Ezért közös kockázati mutatókkal kell támogatni a nemzeti határőrizeti hatóságok munkáját a személyellenőrzések során. A Bizottság a tagállamoktól érkező hozzájárulások alapján 2015 első felében véglegesíti a külföldi terrorista harcosokra vonatkozó első közös kockázati mutatókat. Az Europol és a Frontex alapvető szerepet játszik az említett kockázati mutatók jövőbeni karbantartásában. A Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex hatékonyságát, és megvizsgálja az újonnan felmerülő javítási igényeket.

A határigazgatás magas szintű közös előírásai – a jogállamiság és az alapvető jogok teljes tisztelete mellett – alapvetően fontosak a határokon átnyúló bűnözés és a terrorizmus megelőzéséhez. Az európai migrációs stratégia folytatni fogja a határigazgatás kezelését. Az intelligens határellenőrzésről szóló módosított javaslat – amelyet a Bizottság 2016 elején kíván előterjeszteni – elősegíti majd a hatékonyság és az eredményesség növelését.

Az árumozgások biztonságának javítására irányuló kiegészítő intézkedések szintén hozzájárulnak a határon folytatott jogellenes tevékenységek – például a fegyverkereskedelem, a kábítószer- és cigarettacsempészet vagy az illegális deviza-átutalások – leküzdéséhez. A rakományra vonatkozó előzetes váminformációs rendszer előzetes értesítést küld a vámhatóságoknak az Unióba érkező és onnan távozó rakomány biztonsági értékeléséről. Ezt a rendszert teljes mértékben ki kell használni a vámhatóságok és az egyéb bűnüldöző hatóságok közötti hatékony információ-megosztás biztosításával. A Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) alapvető jelentőségű platformot biztosít a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló vámügyi bűnüldözés támogatására szolgáló csalás elleni vámügyi információcsere számára.

A prümi keret további példát nyújt az olyan európai szintű információcsere eszközre, amelynek lehetőségeit még nem aknázták ki teljesen. A keret automatizált összehasonlítást nyújthat a bűncselekmények felderítése és a hatékony büntetőeljárás lefolytatása szempontjából kulcsfontosságú DNS-profilokról, ujjnyomatadatokról és gépjármű regisztrációs adatokról. A rendszer elmarad a lehetőségeitől, mivel a jelenleg szakaszban csak kevés tagállam tett eleget jogi kötelezettségeinek és integrálta a hálózatot saját rendszereibe. Ez akadályozza a prümi keret átfogó eredményességét a bűnözők elfogása és büntetőeljárás alá vonása tekintetében. A tagállamok jelentős pénzügyi és technikai támogatást kaptak a végrehajtáshoz. A Bizottság kiemelten kezeli ezt a területet, amikor az uniós jog helyes végrehajtásának szavatolása érdekében gyakorolja a hatáskörét.

Természetesen az uniós eszközök nemzeti szintű jogi végrehajtása nem elegendő. Az uniós biztonsági keret eszközei csak akkor fejtik ki teljes hatásukat, ha a nemzeti bűnüldöző hatóságok megbíznak a hatályos eszközökben és időszerűen megosztják az információkat. Az Europol új jogalapjára vonatkozó javaslat – amely jelenleg a társjogalkotók előtt van – arra irányul, hogy fokozza az Europol elemzési kapacitásait, ösztönözze a tagállamok operatív tevékenységét és megerősítse az ügynökség adatvédelmi rendszerét. A tagállamoknak elsőként választott eszközként kell alkalmazniuk az Europolt az Unión belüli bűnüldözési információ-megosztáshoz. Az Europol biztonságos információcsere-hálózati alkalmazása (SIENA) lehetővé teszi a tagállamoknak, hogy gyorsan, biztonságosan és felhasználóbarát módon információkat cseréljenek egymással, az Europollal, illetve azokkal a harmadik felekkel, amelyek együttműködési megállapodást kötöttek az Europollal. Az információcserére szolgáló eszközök aktív használata azt is szükségessé teszi, hogy megfelelő interfész – például egyablakos kapcsolattartó pont – legyen az uniós eszközök és a nemzeti bűnüldözési rendszerek között. A tagállamoknak nemzeti szinten megfelelő szervezeti kereteket kell létrehozniuk ahhoz, hogy integrálják és a koordinálják az érintett hatóságok munkáját.

Az elkövetők mozgásának nyomon követése alapvető fontosságú a terrorista hálózatok és bűnszervezetek felgöngyölítéséhez. A társjogalkotóknak most sürgősen be kell fejezniük az uniós utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) légi utasokra vonatkozó rendszerének létrehozására irányuló munkát, amely teljes mértékben összeegyeztethető az Alapjogi Chartával, miközben határozott és hatékony uniós szintű eszközt biztosít. A foglaláskor és a bejelentkezéskor megadott PNR-adatok elemzése elősegíti a bűnüldöző hatóságok számára korábban ismeretlen, nagy kockázatot jelentő utasok azonosítását. A PNR-adatok szükségesnek bizonyultak a nagy kockázatot jelentő utasok azonosításához a terrorizmus, a kábítószer-kereskedelem, az emberkereskedelem, a gyermekek szexuális kizsákmányolása és egyéb súlyos bűncselekmények elleni küzdelem keretében. Elfogadása esetén a PNR-irányelv biztosítani fogja a nemzeti rendszerek közötti együttműködés javítását és a tagállamok közötti biztonsági szakadék csökkentését. A PNR-adatok feldolgozására vonatkozó közös kockázati mutatók elősegítik annak megelőzését, hogy a bűnözők egy másik tagállamba utazva elkerüljék a lelepleződést. Az Europol és a Frontex abban is döntő szerepet játszhat, hogy a tagállamoktól kapott információk alapján kidolgozzák és terjesszék ezeket a kockázati mutatókat.

Az Unió PNR-megállapodásokat kötött az Egyesült Államokkal, Kanadával és Ausztráliával. Ez az együttműködés komoly hozzáadott értéket képvisel a külföldi terrorista harcosok, a kábítószer-kereskedők, illetve az utazó szexuális bűnelkövetők azonosítása és elfogása terén. A PNR-adatok harmadik országokkal való cseréjére vonatkozó jövőbeni uniós megközelítés szem előtt fogja tartani, hogy következetes normák és különleges alapjogi védelem alkalmazására van szükség. Miután a Bíróság kiadja a Kanadával megkötendő PNR-megállapodás tervezetére vonatkozó véleményét, a Bizottság a Bíróság következtetései alapján befejezi a PNR-adatok egyéb harmadik országokkal való cseréjére vonatkozó jogilag megalapozott és fenntartható megoldások kidolgozását, ideértve olyan PNR-megállapodás minta mérlegelését, amely meghatározza, hogy a harmadik országoknak mely követelményeknek kell megfelelniük ahhoz, hogy PNR-adatokat kapjanak az Unióból.

A közös adatvédelmi szabályok lehetővé teszik, hogy a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok hatékonyabban működjenek együtt egymással, valamint erősítsék a bizalmat és szavatolják a jogbiztonságot. Alapvető jelentőségű, hogy 2015 végéig megállapodás szülessen az adatvédelmi reform egészéről, és különösen a rendészeti és büntető igazságszolgáltatási szervekre vonatkozó adatvédelmi irányelvjavaslatról. Ezenfelül az Európai Unió nemzetközi keretmegállapodásra („adatvédelmi ernyőmegállapodás”) vonatkozó tárgyalásokat folytat az Egyesült Államokkal annak érdekében, hogy szavatolják az Unió és az USA között, a bűncselekmények (többek között a terrorizmus) megelőzése, felderítése, kivizsgálása és az azokkal kapcsolatos büntetőeljárás lefolytatása céljából továbbított személyes adatok magas szintű védelmét.

A kommunikációs adatok is hatékonyan hozzájárulhatnak a terrorizmus és a szervezett bűnözés megelőzéséhez és üldözéséhez. A Bíróságnak az adatmegőrzési irányelvről szóló ítéletét követően a Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri a nemzeti szintű jogalkotási fejleményeket.

Az uniós országokban tevékenykedő bűnszervezetek elleni küzdelem szintén szükségessé teszi az igazságügyi hatóságok közötti információcserét és együttműködést. 26 tagállam használja az Európai Bűnügyi Nyilvántartási Információs Rendszert (ECRIS), amely lehetővé teszi az uniós polgárok korábbi elítélésére vonatkozó információk cseréjét. A rendszer azonban nem működik hatékonyan az Unióban elítélt harmadik országbeli állampolgárok esetében. A Bizottság gyorsítja a már folyamatban lévő munkát az ECRIS harmadik országbeli állampolgárok tekintetében történő javítására, továbbá kész hozzájárulni annak hatékony végrehajtásához.

A meglévő adatok tagállamok közötti valós idejű rendelkezésre állása az információcserére vonatkozó jövőbeni munka területe. A Tanács kérésére reagálva a Bizottság megvizsgálja az Európai Rendőrségi Nyilvántartási Indexrendszer (EPRIS) szükségességét és lehetséges hozzáadott értékét, hogy elősegítse a nemzeti rendőrségi nyilvántartásokban tárolt adatokhoz való határokon átnyúló hozzáférést. A Bizottság egyidejűleg támogatja a tagállamok egy csoportja által tervezett, olyan mechanizmusok létrehozására irányuló kísérleti projektet, melyek segítségével „van találat/nincs találat” alapú automatikus határokon átnyúló lekérdezések végezhetők a nemzeti indexekben.

A közös tengerfelügyeleti információmegosztási környezet (CISE) – olyan területeken, mint a kalózkodás, a terrorizmus, a fegyver- és kábítószer-csempészet, az emberkereskedelem a környezetszennyezés, a polgári védelem és a természeti katasztrófák – lehetővé fogja tenni a lényeges biztonsági adatok interoperabilitását az illetékes hatóságok között, azok meglévő megbízatásának keretei között.