A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK a 2006/112/EK irányelv 395. cikkének megfelelően /* COM/2012/0733 final */





A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK a 2006/112/EK irányelv 395. cikkének megfelelően 1. HÁTTÉR A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: a héairányelv) 395. cikke értelmében a Tanács a Bizottság javaslata alapján, egyhangúlag eljárva bármelyik tagállamot felhatalmazhatja arra, hogy az adóbeszedés egyszerűsítése vagy az adócsalás és az adókikerülés egyes típusainak megakadályozása céljából az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon. Egy tagállam nemzeti jogszabályaiban végrehajtandó bárminemű módosítást megelőzően a Tanács egyetértésére van szükség. Mivel ezen eljárás a héa általános alapelveitől való eltérésről rendelkezik, az Európai Bíróság következetes ítéleteinek megfelelően, ezen eltéréseknek korlátozott hatályúnak és arányosnak kell lenniük. A Bizottságnál 2012. február 24-én iktatott levelében a Francia Köztársaság felhatalmazást kért a héairányelv 193. cikkétől eltérő intézkedések bevezetésére. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. november 9-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Franciaország kérelméről. A Bizottság 2012. november 12-én kelt levelében értesítette Franciaországot, hogy a kérelem elbírálásához szükségesnek tartott valamennyi információ a birtokában van. A Bizottságnál 2012. június 11-én iktatott levelében a Németországi Szövetségi Köztársaság felhatalmazást kért a héairányelv 193. cikkétől eltérő intézkedések bevezetésére. Az említett irányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. november 9-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Németország kéréséről. A Bizottság 2012. november 12-én kelt levelében értesítette Németországot, hogy a kérelem elbírálásához szükségesnek tartott valamennyi információ a birtokában van. A Bizottságnál 2012. július 25-én iktatott levelében az Osztrák Köztársaság felhatalmazást kért a héairányelv 193. cikkétől eltérő intézkedések bevezetésére. Az említett irányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. november 9-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Ausztria kéréséről. A Bizottság 2012. november 12-én kelt levelében értesítette Ausztriát, hogy a kérelem elbírálásához szükségesnek tartott valamennyi információ a birtokában van. 2. ÖSSZEFOGLALÓ A KÉRELMEKRŐL Franciaország eltérést kér, hogy a héacsalás elleni intézkedésként, elsősorban a héával kapcsolatos „körhintacsalás” veszélyének kezelésére bevezethesse az adóalanyok között a fordított adózási mechanizmust a földgáz és villamos energia belföldi értékesítésére és a távközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozóan. Németország és Ausztria eltérést kér, hogy a héacsalás elleni intézkedésként, elsősorban a héával kapcsolatos „körhintacsalás” veszélyének kezelésére bevezethesse az adóalanyok között a fordított adózási mechanizmust a földgáz és villamos energia belföldi értékesítésére vonatkozóan. 3. FORDÍTOTT ADÓKIVETÉSI ELTÉRÉS A héairányelv 193. cikke értelmében a héa megfizetésére kötelezett személy a termékértékesítést vagy szolgáltatást végző adóalany. A fordított adókivetési eltérés célja, hogy arra az adóalanyra hárítsa a felelősséget, akinek a részére a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás történt. „Körhintacsalás” akkor áll elő, amikor a kereskedők termékeik értékesítését követően nem fizetik meg a héát az adóhatóságok részére. Ugyanakkor az ügyfeleik az érvényes számla birtokában jogosultak az adó levonására. Az adócsalás legagresszívebb formájában ugyanazon árukat vagy szolgáltatásokat az ún. „körhinta”módszerrel (amely az áruk és szolgáltatások tagállamok közötti kereskedelmét is magában foglalja) többször is értékesítik anélkül, hogy az adóhatóság felé a héát megfizetnék. Azáltal, hogy ilyen esetekben a héa megfizetésére kötelezett személy az lesz, akinek a részére a terméket értékesítik vagy a szolgáltatást nyújtják, a fordított adózási mechanizmus alkalmazásával megszűnik az ilyen fajta adócsalás elkövetésének lehetősége. A Bizottság 2009 szeptemberében javaslatot tett a héairányelvnek a fordított adókivetési mechanizmus bizonyos csalásra alkalmas termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó választható és ideiglenes alkalmazása tekintetében történő módosítására (COM(2009) 511, HL C 26., 2011.1.28., 11. o.). A javaslat a termékek közül elsősorban a mobiltelefonokra, az integrált áramkörű eszközökre, a nemesfémekre és a parfümökre, a szolgáltatások közül pedig az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeire terjedt ki. A fenti lista a Bizottság által a „körhintacsalás” által érintett ágazatokra vonatkozóan gyűjtött információkon alapult. A javaslat célja az volt, hogy ugyanazt a választási lehetőséget biztosítsa valamennyi tagállam részére, ugyanakkor pedig hatékony értékelési mechanizmust vezessen be a határokon átnyúló hatásainak vizsgálata érdekében. A Tanács akkoriban nem tudott teljes mértékben egyetérteni a javaslattal, helyette a 2010. március 16-i 2010/23/EU tanácsi irányelvvel csak az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeire vonatkozó elemet fogadta el és vállalta, hogy a javaslat többi részére egy későbbi időpontban visszatér. A Tanács egy tanácsi jegyzőkönyvi nyilatkozaton keresztül elkötelezte magát a javaslat egyéb részeiről szóló tárgyalások folytatása mellett. A Bizottság úgy véli, hogy eljött e tárgyalások folytatásának az ideje. A gyorsreagálási mechanizmusról szóló javaslattal (COM(2012) 428) együtt a héával kapcsolatos „körhintacsalást” mind rövid, mind pedig hosszú távon kezelni lehetne. 4. A KÉRELMEK Franciaország a héairányelv 395. cikke értelmében azt kéri, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján hatalmazza fel Franciaországot, hogy a 193. cikktől eltérő különös intézkedéseket vezessen be az adóalanyok között a földgáz és villamos energia belföldi értékesítésére, valamint a távközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó fordított adózási mechanizmus alkalmazása tekintetében. Franciaország szerint a „körhintacsalásból” fakadó bevételkiesés megelőzése érdekében ilyen fordított adózási mechanizmusra van szükség Franciaországban. E franciaországi kérelem indokolása az, hogy a jelenlegi csalás-megelőzési intézkedések nem működnek hatékonyan, és jóllehet Franciaországban még nem derült fény csalásra ezen ágazatokban, számos gyanús vállalat vagy magánszemély szerzett hozzáférést a francia villamosenergia- és földgázpiachoz; ezen ügyek jelenleg nyomozás alatt állnak. Franciaország ezért attól tart, hogy a csalás át fog helyeződni az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeiről egyéb forgalomképes árukra és szolgáltatásokra, például a földgáz- és villamosenergia-értékesítésre, valamint a távközlési szolgáltatások nyújtására. 2012. április 1-jétől Franciaország módosította jogszabályait, hogy fordított adózási mechanizmust alkalmazzon az említett szolgáltatásokra. Németország és Ausztria a héairányelv 395. cikke értelmében azt kéri, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján hatalmazza fel Németországot és Ausztriát, hogy a 193. cikktől eltérő különös intézkedéseket vezessen be a földgáz és villamos energia adóalanyok közötti belföldi értékesítésére vonatkozó fordított adózási mechanizmus alkalmazása tekintetében. Németország és Ausztria szerint a „körhintacsalásból” fakadó bevételkiesés megelőzése érdekében ilyen fordított adózási mechanizmusra van szükség országaikban. A Németország és Ausztria által előterjesztett kérelem indokolása az, hogy a jelenlegi csalás-megelőzési intézkedéseket kimerítették és azok közép- és hosszú távon nem működnek hatékonyan. Jóllehet e két ország ezideáig nem nyújtott tájékoztatást semmiféle bizonyított csalási ügyről, számos gyanús vállalat vagy magánszemély szerzett hozzáférést a német és osztrák villamosenergia- és földgázpiachoz; ezen ügyek jelenleg nyomozás alatt állnak. Németország és Ausztria ezért attól tart, hogy a csalás át fog helyeződni az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeiről egyéb forgalomképes árukra és szolgáltatásokra, például a földgáz- és villamosenergia-értékesítésre. 5. AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG NÉZETE Ha a Bizottsághoz a 395. cikk szerinti kérelmek érkeznek be, megvizsgálja azokat annak biztosítására, hogy megfelelnek-e az ilyen kérelmek jóváhagyásához szükséges alapvető feltételeknek, vagyis, hogy a javasolt különös intézkedés egyszerűsít-e eljárásokat az adóalanyok vagy az adóhatóság számára, vagy, hogy a javaslat megakadályozza-e az adócsalás vagy adókikerülés bizonyos típusait. Ebben az összefüggésben a Bizottság mindig is visszafogott és elővigyázatos megközelítést részesített előnyben annak biztosítása érdekében, hogy az eltérések ne ássák alá az általános héarendszer működését, korlátozott legyen az alkalmazási körük, szükségesek és arányosak legyenek. A Bizottság úgy véli, hogy a Franciaországtól, Németországtól és Ausztriától kapott kérelmek nem tesznek eleget a 395. cikk alapvető feltételeinek, azaz a javasolt különös intézkedés nem egyszerűsíti az eljárásokat az adóalanyok és/vagy az adóhatóság számára és nem is akadályozza meg az adócsalás vagy adókikerülés bizonyos típusait. Valójában Franciaország és Ausztria sem szolgált bizonyítékkal arra vonatkozóan, hogy az említett kérelmező országokban a földgáz- és villamosenergia-értékesítés, valamint Franciaországban a távközlési szolgáltatások nyújtása kapcsán adócsalásra került volna sor, továbbá míg a francia kérelemben említést tesznek egy Németországban felderített csalás ügyéről, a német kérelemben ez nem szerepel. Ezenfelül a Bizottság véleménye szerint a fordított adózási mechanizmusnak a földgáz- és villamosenergia-értékesítésre, valamint távközlési szolgáltatások nyújtására történő alkalmazása számottevő negatív hatást gyakorolna a többi tagállamra és a belső piac egészére. Az ilyen típusú árukkal és szolgáltatásokkal kapcsolatos csalás nagyon gyorsan áthelyeződhet az egyik tagállamból a másikba az ilyen típusú piacok páneurópai integrációja miatt és mivel számos tranzakció nagy távolságból is rövid idő alatt lebonyolítható, anélkül, hogy bármiféle fizikai kapcsolatot kellene létesíteni a szereplők között. A földgáz-, villamosenergia-értékesítés esetében, akárcsak az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek esetében az értékesítők és a vásárlók letelepedési helye gyakran nem abban a tagállamban található, amelynek piacán az értékesítés rögzítésre kerül. Ez azt jelenti, hogy az eltéréssel rendelkező tagállamok piacai még felhasználhatók héacsalás elkövetésére a többi, eltéréssel nem rendelkező, és legfőképpen gyors jogszabályi változtatásokkal reagálni nem képes tagállamban. Ezért a csalás e típusának kezelésére irányuló egyetlen megfelelő és hatékony megközelítés a héairányelv ahhoz hasonló módosítása, mint ami a 2010/23/EU tanácsi irányelv szerint az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek tekintetében történt, amelynek révén valamennyi tagállam számára ugyanazokat a csalás elleni intézkedéseket biztosították, és lehetővé vált számukra a gyors reagálás, amennyiben és amikor a csalás e típusa több országot érint. Ezt a véleményt – a 2010/23/EU tanácsi irányelv jegyzőkönyvében rögzített nyilatkozatban is megerősítve – a Tanács is osztja. E nyilatkozatban a Tanács nemcsak elkötelezte magát a fordított adózásnak a bizonyos konkrét csalástípusok elleni küzdelem céljából történő alkalmazásáról szóló további megbeszélések folytatása mellett, de el is ismerte az eltérés kivételes jellegét, amely lehetővé teszi ezen intézkedés bevezetését, hogy sürgősen elhárítható legyen az egyes tagállamokban jelentős veszteségeket okozó csalás. 6. KÖVETKEZTETÉS Ennek megfelelően a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Franciaország, Németország és Ausztria általi kérelmek nem tesznek eleget a héairányelv 395. cikkében rögzített feltételeknek, és számottevő negatív hatást gyakorolnának a többi tagállamra és a belső piac egészére, ezért a kért eltéréseket elutasítja. A Bizottság felhívja a Tanács figyelmét az optimális mechanizmusról szóló, 2009. szeptemberi javaslatára, amely valamennyi tagállam rendelkezésére állhatna, egyúttal képes megfelelő választ adni a Franciaország, Németország és Ausztria által kifejezett aggodalmakra. A Bizottság támogatja a földgáz- és villamosenergia-értékesítésnek, valamint a távközlési szolgáltatásoknak a jelenleg tárgyalás alatt álló áruk és szolgáltatások közé történő felvételét. A Bizottság úgy véli, hogy azon egyéb árukat és szolgáltatásokat, amelyekre vonatkozóan a tagállamok jelenleg fordított adózási mechanizmus alkalmazására kaptak felhatalmazást, és az amelyekkel kapcsolatos csalások elterjedése negatív hatást gyakorolna a belső piacra, a földgáz- és villamosenergia-értékesítéshez, valamint a távközlési szolgáltatásokhoz hasonlóan következetesen kell kezelni.