ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(12)

E rendelet rögzíti az elszámolási kötelezettség hatálya alá tartozás meghatározásának feltételeit. Tekintettel központi szerepére, az EÉPH feladata a Bizottsággal, valamint a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) által létrehozott Európai Rendszerkockázati Testülettel (ERKT) folytatott konzultáció után annak meghatározása, hogy a származtatott ügyletek adott kategóriája teljesíti-e az alkalmassági feltételeket, alkalmazni kell-e az elszámolási kötelezettséget és mikortól hatályos az elszámolási kötelezettség , ideértve adott esetben a „bevezető” végrehajtási standardokat. Az elszámolási kötelezettség fokozatos bevezetése történhet az elszámolásra alkalmas kategóriák arányában, illetve azon piaci résztvevők típusai szerint, akiknek be kell tartaniuk az elszámolási kötelezettséget. A kétoldalú elszámolást akkor is engedélyezni kell továbbra is, ha bizonyos származtatott ügyletek vonatkozásában a származtatott ügyletek egy osztályán belül nem teljesülnek az elszámolás feltételei, ahogy ez a fedezeti származtatott ügyleteknél olykor megtörténhet.
(22)

Abban az esetben, ha egy pénzügyi eszköz árfolyama jelentős mértékben esik valamely kereskedési helyszínen, az illetékes hatóságnak képesnek kell lennie arra is, hogy átmeneti jelleggel korlátozza az adott pénzügyi eszközzel történő shortolást a szóban forgó kereskedési helyszínen saját joghatóságán belül, vagy felkérje az ESMA-t, hogy vezessen be ilyen korlátozást más joghatóságokban annak érdekében, hogy indokolt esetben gyorsan be tudjon avatkozni, és ▐ megakadályozza az érintett eszköz árfolyamának rendellenes csökkenését.
17.

úgy véli, hogy a Bizottság által javasolt kifizetések szintje az abszolút minimum, amint azt Barroso elnök és Janusz Lewandowski biztos is több nyilatkozatában kijelentette; nem bízik benne, hogy a kifizetési előirányzatokról szóló 1. számú tanácsi nyilatkozattervezet, amelynek célja a lehetséges többletkifizetési igények rendezése, e tekintetben bármilyen segítséget jelent, különösen a 2011 eleji tapasztalatok fényében, amikor is a Tanács nem mutatott hajlandóságot arra, hogy eleget tegyen a 2011-es költségvetés esetében tett hasonló nyilatkozatának; ezért úgy határoz, hogy a legtöbb kifizetési előirányzatot visszaállítja a költségvetési tervezetben szereplő szintre annál is inkább, mivel a Tanács által a kifizetési előirányzatokban végrehajtott csökkentések az Európa 2020 stratégia célkitűzései alá tartozó területeket és tételeket is érintik, különös tekintettel az 1a. és az 1b. alfejezetre;
(17)

Annak értékelése során, hogy a közszolgáltatási szerződés gazdasági egyensúlya veszélybe kerülne-e, olyan előre meghatározott szempontok is figyelembe vehetőek, mint a közszolgáltatási szerződésben szereplő bármely szolgáltatás nyereségességére gyakorolt hatás – beleértve a szerződést odaítélő illetékes hatóságnál felmerülő nettó költségre gyakorolt közvetett hatást is – az utasigény, a jegyárazás, a jegyváltásra vonatkozó szabályozók, a megállók helye és száma a határ mindkét oldalán, valamint a javasolt új szolgáltatás menetrendje és gyakorisága. Ezen értékeléssel és az érintett szabályozó szerv döntésével összhangban a tagállamok engedélyezhetik, módosíthatják vagy megtagadhatják a kért nemzetközi személyszállítási szolgáltatás nyújtását, beleértve azt is, hogy díjat vethetnek ki az új nemzetközi személyszállítási szolgáltatás üzemeltetőjére a gazdasági elemzésnek megfelelően, valamint az uniós joggal, továbbá az egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség elvével összhangban.
(22)

A betétbiztosítási rendszerek pénzügyi eszközeit elsősorban rendszereknek valamely hitelintézet fizetésképtelensége esetén a betétesek kifizetésére kifizetéséhez elegendő pénzügyi eszközzel kell használni rendelkezniük . Sokszor azonban egy hitelintézet fizetésképtelenségének elhárítására támogató intézkedéseket kell alkalmazni, mivel azok gyakran hatékonyabbak a betétek biztosítására, mint a betétesek kártalanítása. Ezekkel az intézkedésekkel emellett elkerülhetők a további költségek és a pénzügyi stabilitásra gyakorolt kedvezőtlen hatások, és növelhető a betétesek bizalma. Ezért lehetővé kell tenni, hogy a betétbiztosítási rendszerek eszközeit támogatási intézkedések céljából is felhasználhassák. A támogatási intézkedéseket mindig a támogatott intézmény által teljesítendő feltételekhez kell kötni. Ezen intézkedéseknek m indazonáltal felhasználhatók a más hitelintézethez történő betéttranszfer finanszírozására felhasználhatóknak kell lenniük a hitelintézetek rendezett felszámolásával összefüggésben is , feltéve, hogy ez a betétbiztosítási rendszer számára a legolcsóbb megoldást jelenti. A betétbiztosítási rendszer által viselt költségek ezért nem haladhatják haladják meg az érintett hitelintézetnél lévő fedezett betétek összegét. Az irányelvben körülírtak szerint bizonyos mértékig a bankok fizetésképtelenségének megelőzésére is felhasználhatók. Az ilyen intézkedések során be kell tartani az állami támogatásokra vonatkozó szabályokat. A betétbiztosítási rendszerek fenti cselekvési lehetőségei nem lehetnek Mindez nincs joghatással a nemzeti bankszanálási alapok létrehozására vonatkozó jövőbeli bizottsági szakpolitikára. [Mód 19]
„(15)

Rendelkezni kell arról, hogy az egyes esetek lezárulása a szokásos esetekben a vizsgálat kezdeményezésétől számított 12 hónapon belül, és minden esetben legfeljebb 14 hónapon belül be kell, hogy következzen, tekintet nélkül arra, hogy az adott esettel kapcsolatosan alkalmaztak-e végleges intézkedéseket vagy sem. Csak abban az esetben, ha a tagállamok azt jelzik a Bizottságnak, hogy a döntéshozatali folyamat során komoly vitára számítanak, és a végrehajtási aktus tervezetét a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU rendelet (83) 6. cikkének megfelelően a fellebbviteli bizottság elé kell terjeszteni, a Bizottság úgy is határozhat, hogy e határidőt legfeljebb 15 hónapig terjedő időszakra meghosszabbítja. A vizsgálatokat és az eljárásokat meg kell szüntetni, ha a dömping csekély mértékű vagy a kár elhanyagolható, és indokolt meghatározni e fogalmakat. Az intézkedések foganatosítása esetén szükséges rendelkezni a vizsgálatok megszüntetéséről, és szükséges előírni, hogy a vámnak kisebbnek kell lennie, mint a dömpingkülönbözet összegének, ha a kárt ez a kisebb összeg is megszünteti, továbbá meg kell adni a vámösszeg kiszámításának mintavétel esetén alkalmazandó módszerét.
(4b)

A tagállamoknak továbbra is jogosultaknak kell lenniük arra is, hogy a mezőgazdasági, kertészeti vagy haltenyésztési munkálatokra, illetve az erdőgazdálkodásban felhasznált energiatermékekre és villamos energiára akár nulla adómértéket is alkalmazzanak az energiafogyasztás általános adóztatása tekintetében.
(23)

A vállalatcsoportoknak egyetlen adóhatóság („elsődleges adóhatóság”) illetékességébe kell tartozniuk, amely annak a tagállamnak az adóhatósága, ahol a csoport anyavállalata („elsődleges adóalany”) adózási szempontból illetőséggel rendelkezik. Az irányelvnek a rendszer adminisztrációjára vonatkozó eljárásrendet is rögzítenie kell. Az irányelvnek előzetes adómegállapítási mechanizmusról is rendelkeznie kell. Az ellenőrzések kezdeményezése és koordinálása az elsődleges adóhatóság feladata, de bármely tagállam hatóságai is, ahol a csoporttagnak adókötelezettsége van, kezdeményezhetnek ellenőrzést. Annak a tagállamnak az illetékes hatósága, ahol a csoporttag rezidens vagy székhellyel rendelkezik, megtámadhatja az elsődleges adóhatóságnak a választásközlő értesítésre vagy a módosított adómegállapításra vonatkozó döntését az elsődleges adóhatóság tagállamának bíróságai előtt. Az adóalany és az adóhatóságok között felmerülő vitás kérdésekkel az elsődleges adóhatóság tagállamának törvényei értelmében a fellebbezéseket első fokon tárgyalni illetékes közigazgatási szervnek kell foglalkoznia.
b)

savtartalom-növelésnek és savtompításnak a XII. melléklet függelékében említett C. I., C. II. és C. III. a) szőlőtermő övezetben, e szakasz 7. pontja előírásainak sérelme nélkül; vagy
13. cikk Válsághelyzetben követendő egyszerűsített eljárás (1) Válsághelyzetben a segítséget nyújtó nagykövetség vagy konzulátus az érintett polgár állampolgársága szerinti tagállammal koordinálja a képviselettel nem rendelkező polgárok evakuálását vagy más szükséges támogatását. Az ilyen evakuációval vagy támogatással kapcsolatos költségtérítési igényeket a segítséget nyújtó tagállam a polgár állampolgárság szerinti tagállamának külügyminisztériumához nyújtja be. A segítséget nyújtó tagállam akkor is igényelheti a költségtérítést, ha a képviselettel nem rendelkező polgár nem vállalta aláírásával a 12. cikk a) pontjában szereplő visszafizetést. A jelen bekezdés nem akadályozza meg az állampolgárság szerinti tagállamot abban, hogy a nemzeti törvények alapján követelje a visszafizetést. (2) Ha a segítséget nyújtó tagállam úgy kívánja, súlyos válsághelyzetben az evakuáció vagy támogatás költségét az állampolgárság szerinti tagállam pro-rata alapon téríti vissza, elosztva a teljes költséget a segítséget kapó polgárok számával. (3) Ha a költségeket nem lehet kiszámítani, a segítséget nyújtó tagállam átalánydíjas alapon is kérheti a segítségnyújtás típusának megfelelő összeg megtérítését, a 2. sz. melléklet szerint. (4) Ha a segítséget nyújtó tagállam pénzügyi támogatást kapott az EU polgári védelmi mechanizmusától, az állampolgárság szerinti tagállam hozzájárulását az uniós hozzájárulás összegének levonása után határozzák meg. (5) A költségtérítési igényekhez a 2. mellékletben található nyomtatványt kell használni.

törölve
(46)

A technikai fejlődés lehetővé tette a nagyfrekvenciájú kereskedést és az üzleti modellek evolúcióját. A nagyfrekvenciájú kereskedést megkönnyíti a piaci szereplők létesítményeinek közös ügyintézési helyen, a kereskedési helyszín számítógépes központjának („matching engine”) szoros fizikai közelségében történő elhelyezése. A rendezett és tisztességes kereskedési feltételek biztosítása érdekében alapvető előírni a kereskedési helyszíneknek, hogy ezeket a közös ügyintézési helyről végzett szolgáltatásokat megkülönböztetésmentesen, tisztességesen és átláthatóan nyújtsák. A nagyfrekvenciájú kereskedési technológia használata megnövelte a befektetők kereskedésének gyorsaságát, teljesítőképességét és összetettségét. A piaci szereplők számára lehetővé tette azt is, hogy megkönnyítsék ügyfeleik közvetlen hozzáférését a piacokhoz, az ő kereskedési rendszereiken keresztül, közvetlen piaci hozzáféréssel, vagy szponzorált hozzáféréssel. A kereskedési technológia hozott hasznokat a piac számára, és általában a piaci szereplők számára, amilyen például a szélesebb körű részvétel a piacokon, a vitathatóan megnövekedett likviditás – mivel kétségek merülnek fel a likviditás tényleges mélysége kapcsán – a szűkebb kamatláb-különbözetek, csökkenő rövid távú volatilitás, és az, hogy jobb az árképzés és a megbízások végrehajtása az ügyfél számára. Mégis, ez a nagyfrekvenciájú kereskedési technológia számos potenciális kockázat kialakulását is eredményezi, amilyen például a kereskedési helyszínek rendszereinek túlterhelési kockázata a megbízások nagy száma miatt, az algoritmikus kereskedés kockázatai, amelyek párhuzamos vagy téves megbízásokat generálhatnak, vagy más működési zavar révén rendellenes piacot teremthetnek. Ezenkívül fennáll az a kockázat, hogy az algoritmikus kereskedési rendszerek túlreagálhatnak más piaci eseményeket, ami egy már fennálló piaci probléma esetén kiélezheti a volatilitást. Az algoritmikus vagy nagyfrekvenciás kereskedés, a többi kereskedési formához hasonlóan , ha rosszul használják, a visszaélések bizonyos formáiba is beépülhet , amit a …/…/EU rendelet [a piaci visszaélésről szóló új rendelet] szerint tiltani kell. A nagyfrekvenciás kereskedés – a nagyfrekvenciás kereskedők információs előnye miatt – arra is ösztönözheti a befektetőket, hogy olyan helyszíneken folytassanak kereskedést, ahol elkerülhetik a nagyfrekvenciás kereskedőkkel való interakciót. Bizonyos meghatározott jellemzőkkel bíró nagyfrekvenciás kereskedési stratégiákat érdemes külön szabályozói ellenőrzés alá kell vonni. Mivel ezek a stratégiák általában sajátszámlás kereskedelemmel kapcsolatosak, az ellenőrzésre akkor is sort kell keríteni, ha a kereskedési stratégia végrehajtása oly módon strukturált, hogy azzal elkerüljék a saját számlás végrehajtást.
(6)

Tisztázni kell és fenn kell tartani a szabályozott piac és a multilaterális kereskedési rendszer (MTF) egymással szorosan összefüggő fogalommeghatározását azon tény tükrözésére, hogy ezek ténylegesen azonos szervezett kereskedési funkcionalitást képviselnek. A fogalommeghatározásoknak ki kell zárniuk azokat a bilaterális rendszereket, amelyeknél a befektetési vállalkozás minden ügyletet saját számlájára köt meg, még a vevő és az eladó között közvetítő, kockázatot nem vállaló másik félként is. A „rendszer” kifejezés magában foglalja a szabályrendszereket és kereskedési platformokat vegyítő piacokat, valamint azokat is, amelyek csak valamely szabályrendszer alapján működnek. A szabályozott piacok és MTF-ek nem kötelesek „technikai” rendszert működtetni a megbízások összepárosítására, és működtetniük kell egyéb kereskedési protokollokat, beleértve az olyan rendszereket is, amelyekben a felhasználók több szolgáltatótól kérhetnek árajánlatokat . Ezen rendelet értelmében szabályozott piac vagy MTF azon piac, amely a tagsághoz, az eszközök kereskedésre történő bevezetéséhez, a tagok közötti kereskedéshez, a beszámoláshoz és adott estben az átláthatóságra vonatkozó kötelezettségekhez kapcsolódó szempontokra vonatkozó szabályrendszerekből áll, és az ilyen szabályok alapján megkötött ügyleteket úgy kell tekinteni, mint amelyeket valamely szabályozott piac vagy MTF rendszereiben kötöttek meg. A meghatározások megkövetelik, hogy az érdekek egyeztetése olyan módon történjen, hogy azok szerződést eredményezzenek, ami akkor következik be, ha a teljesítés a rendszer szabályai alapján vagy a rendszer protokolljain vagy belső működési eljárásain keresztül történik. A „vételi és eladási szándék” kifejezést tágan kell értelmezni: a kifejezés magában foglalja a megbízásokat, jegyzéseket és a szándék jelzését. Az egyik fontos követelmény azzal a kötelezettséggel foglalkozik, amely szerint a szándékokat a rendszerben a rendszer működtetője által megállapított megkülönböztetésmentes szabályok révén kell egyeztetni, ami azt jelenti, hogy a szándékok egyeztetésének a rendszerszabályok alapján vagy a rendszer protokolljai vagy belső működési eljárásai révén (beleértve a számítógépes szoftverben megtestesülő eljárásokat) kell történnie. A „megkülönböztetésmentes szabályok” kifejezés olyan szabályokat jelent, ▐ amelyek kizárják azt, hogy a szabályozott piac, vagy a piacműködtető, vagy az MTF-et működtető befektetési vállalkozás beavatkozhasson abba, hogy a szándékok hogyan lépnek egymással kölcsönhatásba. ▐
(29)

A 71. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés második albekezdése helyébe a következő második és harmadik albekezdés lép: „A 19. cikkben említett programmódosítás időpontjában hozzáadott új kiadások a programmódosítási kérelem Bizottság általi kézhezvételének napjától jogosultak támogatásra. A tagállamok vállalják a felelősséget a kiadásokért a programmódosítási kérelmük Bizottság általi kézhezvételének napja és a módosítást jóváhagyó határozat elfogadásának napja közötti időszakban. Természeti csapás miatt eszközölt vészhelyzeti intézkedések esetén a vidékfejlesztési programok előírhatják, hogy a programváltozással kapcsolatos kiadásokra való jogosultság a második albekezdésben említett időpontnál korábban kezdődhet.” b) A (2) bekezdés a következő albekezdésekkel egészül ki: „A Szerződés 42. cikkének hatálya alá tartozó intézkedésekkel kapcsolatban felmerült kiadásokra csak abban az esetben nyújtható támogatás, ha az illetékes hatósághoz erre vonatkozó kérelem került benyújtásra. A második albekezdésben meghatározott követelmény azonban a 20. cikk a) pontjában, a 20. cikk b) pontjának vi. alpontjában, a 20. cikk c) pontjának i. és ii. alpontjában, a 20. cikk d) pontjának i–iii. alpontjában, a 36. cikk a) pontjának i–v. alpontjában és a 36. cikk b) pontjának i. alpontjában említett intézkedések tekintetében nem alkalmazandó a 36. cikk b) pontjának i. alpontja szerinti erdősítésre vonatkozó kifizetések kivételével.” ba) A (3) bekezdés második albekezdése a) pontjának helyébe a következő szöveg lép: „a) hozzáadott-érték adó, kivéve a behajthatatlan hozzáadott-értékadót, ha azt ténylegesen és véglegesen a kedvezményezettek viselik.”; [Mód. 7] bb) A (3) bekezdés után a következő bekezdés kerül beillesztésre: „(3a) EMVA-támogatás adható a végső kedvezményezettek által a fejlesztési intézkedések részét képező idő- és anyagi alap terhére, valamely vállalkozás által biztosított/átadott munkaerő, anyagok és felszerelés igénybevételével elvégzett munka után; ilyen esetekben az ERFA hozzájárulás szempontjából releváns költség összegének kiszámítása az elvégzett különböző munkákra vonatkozó árlista alapján történik.”; [Mód. 8] c) Az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „5. A (3) bekezdés b) pontjától eltérve az EMVA-ból származó hozzájárulás a vissza nem térítendő közvetlen támogatástól eltérő formában is nyújtható. A Bizottság – az EMVA hatékony felhasználásának és koherens végrehajtásának, valamint az Unió pénzügyi érdekeinek biztosítása érdekében – végrehajtási aktusok révén különleges követelményeket fogad el a kamattámogatás társfinanszírozása és egyéb pénzügyi konstrukciók tekintetében.”.
(4)

Ezért ezen előzményeket figyelembe véve, valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik bevezetni egy olyan rendelkezést, mely egyértelműsíti, hogy az a döntés, miszerint a vizsgálatot az 1225/2009/EK rendelet 17. cikke alapján történő mintavétel útján a felek egy korlátozott számára kell szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek a 2. cikk (7) bekezdésének b) és c) pontja szerinti vizsgálat alatt állnak. Következésképpen egyértelművé kell tenni, hogy azon exportáló gyártók tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást megtenni, kivéve ha ezen gyártók a 17. cikk (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálatot kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad.
(11)

Tény, hogy a tagállamok saját jogszabályaiknak és zajvédelmi módszereiknek megfelelően döntöttek a zajvédelemmel összefüggő repülési korlátozásokról, amelyek így esetenként (még) nem teljesen összeegyeztethetők az Európai Polgári Repülési Konferencia (EPRK) irányadó 29. sz. „Jelentés a zaj-izovonalak polgári repülőterek környezetében végzett számítására szolgáló szabványos módszerről” (European Civil Aviation Conference (ECAC) Report Doc 29 on 'Standard Method of Computing Noise Contours around Civil Airports') című dokumentumával, és a légi járművekre vonatkozóan nem a nemzetközileg elfogadott zajjellemzőket használják. Az üzemeltetési korlátozások hatékonyságát és eredményességét azonban, akárcsak az azokat tartalmazó cselekvési tervek hatékonyságát és eredményességét, a 29. sz. ECAC-dokumentum és az ICAO „kiegyensúlyozott megközelítés” alapján kell megítélni. Ennek megfelelően a tagállamoknak úgy kell módosítaniuk a nemzeti jogszabályaikban szereplő üzemeltetési korlátozásokhoz kapcsolódó értékeléseiket, hogy azok teljes mértékben megfeleljenek az ECAC 29. sz. dokumentumában leírtaknak.
1.

A 4. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép: „(3) A Bizottság a közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelettel (14) létrehozott Vámkódex Bizottság segítségével ellenőrzi a II. mellékletben foglalt intézkedéseknek a végrehajtását és alkalmazását. (4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a II. mellékletnek az említett melléklet alkalmazásának eredményeként szükségessé váló technikai módosításaira vonatkozóan [insert the number of the Article(s) laying down the procedure for the adoption of delegated acts, currently Articles 24a to 24c of proposal COM(2011) 82 final].cikknek a 24a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el. [Mód. 52] (5) A II. melléklet kezelésével kapcsolatos határozatok a 2913/92/EGK rendelet 247. és 247a. cikkében említett eljárással összhangban fogadhatók el. (14) HL L 302., 1992.10.19., 1. o.”."
(36)

A tagállamok a többéves uniós program alapján kötelesek kezelni és a tudományos adatok végfelhasználói számára elérhetővé tenni az összegyűjtött adatokat , a vonatkozó eredményeket pedig el kell juttatniuk az érdekelt feleknek . A regionális hatóságokat tevékenyebben be kell vonni az adatgyűjtési tevékenységbe. A tagállamoknak együtt kell működniük egymással az adatgyűjtési tevékenységek összehangolása során is. Adott esetben a tagállamoknak az ugyanazon tengeri medencén belüli harmadik országokkal is együtt kell működniük az adatgyűjtés tekintetében , lehetőség szerint az e célra létrehozott regionális szerv keretében, szem előtt tartva a nemzetközi jog és különösen az Unclos rendelkezései betartásának szükségességét . [Mód. 42]
b)

a készítmény azon környezetre veszélyes tulajdonságainak meghatározása, amelyek a 67/548/EGK irányelv VI. mellékletében leírt kritériumokkal összhangban a megfelelő osztályozás szempontjából szükségesek. A környezetre veszélyes tulajdonságokat azon módszerek alapján kell meghatározni, amelyeket a 440/2008/EK rendelet mellékletének C. része állapít meg, kivéve a növényvédő szereket, amelyek esetében, az 544/2011/EU és az 545/2011/EU rendeletben előírtakkal összhangban más nemzetközileg elismert módszerek is elfogadhatók. Az 1107/2009/EK rendeletben meghatározott vizsgálati követelmények sérelme nélkül, a vizsgálati módszerek alkalmazási feltételeit ezen irányelv III. mellékletének C. része tartalmazza.
(5)

A Hongkongi Egyezmény kifejezetten lehetővé teszi részes felei számára, hogy a nemzetközi joggal összeegyeztethető, szigorúbb intézkedéseket hozhassanak a hajók biztonságos és környezetkímélő újrafeldolgozására vonatkozóan annak érdekében, hogy megelőzzék, mérsékeljék vagy minimalizálják az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt kedvezőtlen hatásokat. Ehhez a célhoz hozzájárulna az e rendeletben meghatározott követelményeknek megfelelő hajó-újrafeldolgozó létesítmények európai jegyzékének összeállítása is; a jegyzéknek – azzal, hogy a lobogó szerinti állam számára megkönnyíti az újrafeldolgozásra szánt hajók ellenőrzését – segítenie kell az előírások hatékonyabb végrehajtásában is. A hajó-újrafeldolgozó létesítményekre vonatkozó követelményeket a Hongkongi Egyezmény követelményei alapján , de azokon túlmutatva is indokolt megállapítani az emberi egészség és a környezet uniós szintű védelmével nagyjából megegyező szint elérése érdekében . Ennek hozzá kell járulnia ahhoz is, hogy az uniós létesítményekben fokozódjon a hajók környezetvédelmi szempontból megfelelő újrafeldolgozásának és kezelésének versenyképessége.
(1) A tagállamok a 2. cikk c) és d) pontjában meghatározott népességről a referenciaidőre vonatkozóan adatokat szolgáltatnak a Bizottságnak (Eurostat). Amennyiben a 2. cikk c) és d) pontjának i. és ii. alpontjában megadott körülményeket nem lehet megállapítani, a tagállamok a referencia-időszakban jogszerű lakóhelyükön vagy bejegyzett lakóhelyükön tartózkodó népességről szolgáltatnak adatokat a Bizottságnak (Eurostat); ebben az esetben megfelelő erőfeszítéseket tesznek, hogy a kiszámított adatok a 2. cikk c) és d) pontjában említett népességet a lehető legnagyobb mértékben megközelítsék.

(1) A tagállamok a 2. cikk c) és d) pontjában meghatározott népességről a referencia-időpontra vonatkozóan statisztikai adatokat szolgáltatnak a Bizottságnak (Eurostat). Ezen adatok a következő változókra terjednek ki: