Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Németországi Szövetségi Köztársaságnak, illetve az Osztrák Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásáról szóló 2009/791/EK, illetve 2009/1013/EU határozatok módosításáról /* COM/2012/0475 final - 2012/0233 (NLE) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A javaslat okai és céljai A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság javaslata alapján bármely tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon az adókivetésre vonatkozó eljárás egyszerűsítése vagy az adócsalás és -kikerülés egyes típusainak megelőzése érdekében. A Bizottság által 2012. január 5-én, illetve 2012. április 16-án iktatott levélben a Németországi Szövetségi Köztársaság, illetve az Osztrák Köztársaság kérelmezte, hogy a Bizottság engedélyezze a 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának folytatását. Ezen intézkedés kizárja a héalevonási jogból azokat az árukat és szolgáltatásokat, amelyeket több mint 90 %-ban nem üzleti célra használnak. A 2006/112/EK irányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. április 4-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot a Németországi Szövetségi Köztársaság kérelméről, 2012. április 20-án kelt levelében pedig az Osztrák Köztársaság kérelméről.. A Bizottság 2012. április 11-én kelt levelében tájékoztatta a Németországi Szövetségi Köztársaságot, majd 2012. április 23-án kelt levelében az Osztrák Köztársaságot arról, hogy birtokában van a kérés elbírálásához szükséges valamennyi információnak. Háttér-információk A 2006/112/EK irányelv 168. cikke előírja, hogy az adóalany jogosult levonni az adóköteles tevékenységek céljából történt beszerzésekre kivetett héát. A 2006/112/EK irányelv 168a. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy egy adóalany vállalkozásának vagyonát képező, az adóalany által a vállalkozási tevékenység céljára és attól eltérő célra egyaránt használt ingatlan esetében az ezen ingatlannal kapcsolatos ráfordítások héája csak a vállalkozási tevékenység céljára való használat arányában vonható le. A 2006/112/EK irányelv 168a. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok e szabályt olyan egyéb termékekhez kapcsolódó ráfordítások héájára is alkalmazhatják, amelyek meghatározásuk szerint a vállalkozás vagyonának részét képezik. A Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság által alkalmazott intézkedés azonban eltér ezektől az alapelvektől, mivel teljes egészében kizárja a levonási jogból azon áruk és szolgáltatások héáját, amelyeket az adóalanyok több mint 90 %-ban magáncélra vagy nem üzleti célra használnak. A Németországi Szövetségi Köztársaság eltérő intézkedését eredetileg a 2000. február 28-i 2000/186/EK tanácsi határozat[1] engedélyezte 2002. december 31-ig, majd a 2003. május 13-i 2003/354/EK tanácsi határozat[2] ismét engedélyezte 2004. június 30-ig, a 2004. november 19-i 2004/817/EK tanácsi határozat[3] 2009. december 31-ig és a 2009. október 20-i 2009/791/EK tanácsi határozat[4] 2012. december 31-ig. Az Osztrák Köztársaság eltérő intézkedését eredetileg a 2004. december 13-i 2004/866/EK tanácsi határozat[5] engedélyezte 2009. december 31-ig, majd a 2009. december 22-i 2009/1013/EU tanácsi határozat[6] ismét engedélyezte 2012. december 31-ig. Szóban forgó kérelmében a Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy e különös intézkedés eddigi alkalmazása során azt tapasztalták, hogy az intézkedés igen hasznos a héabeszedés egyszerűsítése és az adókikerülés megelőzése tekintetében. Az eltéréseket általában csak korlátozott időre engedélyezik, annak érdekében, hogy egy különös intézkedés megfelelőségét és hatékonyságát meg lehessen ítélni. E tekintetben a Bizottság – a Németországi Szövetségi Köztársaságtól és az Osztrák Köztársaságtól kapott információk alapján – úgy véli, hogy az üzleti és nem üzleti célú használat közötti, 10 % / 90 %-os megosztás továbbra is szilárd alapot jelent azon ügyletek kiválogatására, amelyek esetében az üzleti célú használat elhanyagolható. Következésképpen a szóban forgó különös intézkedés mind az adóigazgatások, mind pedig a vállalkozások számára egyszerűsítést jelent, mivel nincs szükség azon áruk és szolgáltatások későbbi használatának ellenőrzésére, amelyek esetében a beszerzés idején érvényben volt a levonási jogból való kizárás, különös tekintettel a magáncélú használatnak a 2006/112/EK irányelv 16. vagy 26. cikkéből eredő, lehetséges megadóztatására, valamint a levonásnak az említett irányelv 184–192. cikke által előírt kiigazításaira. A végső fogyasztás szintjén fizetendő adó összegét mindez csak elhanyagolható mértékben befolyásolja. Ennélfogva helyénvaló az eltérő intézkedés hatályának meghosszabbítása. Az időbeli hatály meghosszabbítását ugyanakkor indokolt időben korlátozni, lehetővé téve ezáltal annak értékelését, hogy az eltérés alapjául szolgáló feltételek továbbra is fennállnak-e. Ezért a Bizottság az eltérés 2015 végéig történő meghosszabbítását javasolja, valamint annak előírását a Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák köztársaság számára, hogy amennyiben 2015-ön túl további hosszabbítást terveznek, a hosszabbítás iránti kérelemmel együtt legkésőbb 2015. április 1-jéig terjesszenek elő egy jelentést, amely többek között tartalmazza az üzleti és a nem üzleti célú használat közötti, a levonási jogból való kizárás alapjául szolgáló felosztás felülvizsgálatát. A határozat azonban minden esetben hatályát veszti akkor, ha a Tanács által az e határozat hatálybalépését követően elfogadott, a levonási jogra korlátozásokat meghatározó uniós szabályok a tagállamok által alkalmazandók vagy alkalmazhatóak. Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A 2006/112/EK irányelv 176. cikke értelmében a Tanács állapítja meg, mely kiadások nem jogosítanak a héa levonására. Addig pedig felhatalmazza a tagállamokat az 1979. január 1-jén hatályban lévő kivételek fenntartására. Emiatt számos „standstill” rendelkezés létezik, amely korlátozza a héalevonás jogát. A Bizottság 2004-ben javaslatot[7] terjesztett elő, amely szabályokat tartalmaz arra vonatkozóan, hogy mely kiadáskategóriák eshetnek a levonási jogot érintő korlátozás alá, ám a szóban forgó javaslat ügyében ez idáig nem sikerült a Tanácson belül megállapodásra jutni. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK Konzultáció az érdekeltekkel Nem releváns. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Külső szakértők bevonására nem volt szükség. Hatásvizsgálat A javaslat célja az adókivetésre vonatkozó eljárás egyszerűsítése, emiatt pedig kedvező hatással lehet a vállalkozásokra és a közigazgatásra. A Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság megfelelő intézkedésnek ítélte ezt a megoldást, mely más múltbeli és jelenlegi eltérésekhez hasonlítható. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat összefoglalása A javaslat célja, hogy engedélyezze a Németországi Szövetségi Köztársaság, illetve az Osztrák Köztársaság számára a 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának folytatását. Ezen intézkedés kizárja a héalevonási jogból azokat az árukat és szolgáltatásokat, amelyeket több mint 90%-ban nem üzleti célra használnak. A Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság minden meghosszabbítás iránti kérelem alkalmával felülvizsgálja a felosztási rátát és az eltérést tartalmazó intézkedések szükségességét és jelentést készít arról. A határozat a következő két időpont közül a korábban bekövetkezőben veszti hatályát: a határozatban megjelölt időpontban vagy azon a napon, amelytől kezdve a Tanács által elfogadott, a levonási jogra vonatkozó korlátozásokat szabályozó uniós szabályok a tagállamok által alkalmazandók vagy alkalmazhatók. Jogalap A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 395. cikkének (1) bekezdése. A szubszidiaritás elve A javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható. Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: E határozat tárgya felhatalmazás nyújtása egy tagállam számára annak saját kérelmére, és nem jelent semmilyen kötelezettséget. Mivel az eltérés alkalmazási területe korlátozott, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. A jogi aktus típusának megválasztása Javasolt aktus: tanácsi határozat. Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: A 2006/112/EK irányelv 395. cikke értelmében a hozzáadottérték-adóra vonatkozó közös szabályoktól kizárólag abban az esetben lehet eltérni, ha arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazást ad. A tanácsi határozat az egyetlen megfelelő eszköz, mivel annak címzettje egy adott tagállam is lehet. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslat nem érinti hátrányosan az Unió héából származó saját forrásait. 5. OPCIONÁLIS ELEMEK A javaslat felülvizsgálatra és megszüntetésre vonatkozó rendelkezést tartalmaz. 2012/0233 (NLE) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Németországi Szövetségi Köztársaságnak, illetve az Osztrák Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásáról szóló 2009/791/EK, illetve 2009/1013/EU határozatok módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre[8] és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) A Bizottságnál 2012. január 5-én iktatott levelében Németország kérelmezte a korábban a 2009/791/EK tanácsi határozattal[9] engedélyezett, a 2006/112/EK irányelv levonási jogot szabályozó rendelkezéseitől való eltérésre irányuló különös intézkedés alkalmazásának folytatását. (2) A Bizottságnál 2012. április 16-án iktatott levelében Ausztria kérelmezte a korábban a 2009/1013/EU tanácsi határozattal[10] engedélyezett, a 2006/112/EK irányelv levonási jogot szabályozó rendelkezéseitől való eltérésre irányuló különös intézkedés alkalmazásának folytatását. (3) A 2006/112/EK irányelv 395. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. április 4-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Németország kérelméről. A Bizottság 2012. április 11-én kelt levelében értesítette Németországot arról, hogy birtokában van a kérés elbírálásához szükséges valamennyi információnak. (4) A 2006/112/EK irányelv 395. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. április 20-án kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Ausztria kérelméről. A Bizottság 2012. április 23-án kelt levelében értesítette Ausztriát arról, hogy birtokában van a kérés elbírálásához szükséges valamennyi információnak. (5) Az eltérést megvalósító intézkedés mindkét tagállam esetében teljes mértékben kivonja a héalevonási jog hatálya alól azon árukat és szolgáltatásokat, amelyeket az adóalany vagy alkalmazottai 90%-ot meghaladó mértékben saját személyes céljaikra vagy – általában – nem üzleti célra használnak fel. (6) A különös intézkedés eltér a 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől, amelyek az adóalany által adóköteles tevékenységéhez felhasznált áruk és szolgáltatások után felszámított héával kapcsolatos levonási jogot szabályozzák. A különös intézkedés célja a héakivetési és –beszedési eljárás egyszerűsítése. A végső fogyasztás szintjén fizetendő adó összegét mindez csak elhanyagolható mértékben befolyásolja. (7) A Németország és Ausztria által szolgáltatott információk alapján a különös intézkedés jelenlegi alkalmazását indokoló jogi helyzet és tényállás nem változott és továbbra is fennáll. Ezért Németországot és Ausztriát fel kell hatalmazni e különös intézkedés egy további, legfeljebb 2015. december 31-ig tartó, korlátozott időtartam alatti alkalmazására, annak érdekében, hogy lehetővé váljon az eltérést megvalósító intézkedés, valamint az üzleti és nem üzleti célú használat közötti megosztási ráta szükségességének és hatékonyságának felülvizsgálata. (8) Amennyiben Németország vagy Ausztria szükségesnek tartja az intézkedés 2015-ön túli meghosszabbítását, a hosszabbítás iránti kérelemmel együtt legkésőbb 2015. március 31-ig az alkalmazott felosztási ráta felülvizsgálatát is tartalmazó jelentést terjeszt a Bizottság elé az intézkedés alkalmazásáról annak érdekében, hogy elegendő időt biztosítson egyrészt a Bizottság számára a kérelem megvizsgálására, másrészt amennyiben a Bizottság javaslatot terjeszt elő a témában, a Tanács számára a javaslat elfogadására. (9) 2004. október 29-én a Bizottság a 77/388/EGK irányelv (jelenleg 2006/112/EK irányelv) módosításáról szóló tanácsi irányelvre vonatkozó javaslatot[11] fogadott el, amely azon kiadási kategóriák összehangolását tartalmazza, amelyek esetében alkalmazható a levonási jogból való kizárás. Az e határozattal engedélyezett, eltérést megvalósító intézkedés hatályát veszti azon a napon, amikortól a tagállamoknak alkalmazniuk kell vagy alkalmazhatják a Tanács által e határozat hatálybalépését követően elfogadott módosító irányelvben rögzített szabályokat, amennyiben ez a dátum korábbi, mint a hatályvesztés e határozatban megjelölt napja. (10) Az eltérés a végső fogyasztás szintjén beszedett adó összegét általában véve elhanyagolható mértékben befolyásolja, és nem lesz negatív hatással az Unió hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira. (11) A 2009/791/EK és a 2009/1013/EU határozatot ennek megfelelően módosítani kell, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk A 2009/791/EK határozat 1. és 2. cikkének helyébe a következő szöveg lép: „1. cikk A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérve Németországot a Tanács felhatalmazza arra, hogy kizárja az adólevonási jogot azon áruk és szolgáltatások után fizetett héa vonatkozásában, amelyeket az adóalany vagy alkalmazottai 90 %-ot meghaladó mértékben saját személyes szükségleteik kielégítésére vagy általában vállalkozásidegen célokra használnak fel. 2. cikk 1. E határozat hatályát veszti azon a napon, amikortól a tagállamoknak alkalmazniuk kell vagy alkalmazhatják a Tanács által e határozat hatálybalépését követően elfogadott, az adófizetők levonási jogára vonatkozó korlátozásokat szabályozó uniós előírásokat, vagy – ha ez a korábbi időpont, úgy – 2015. december 31-én. 2. Az e határozatban említett különös intézkedés időbeli hatályának meghosszabbítására vonatkozó kérelmet legkésőbb 2015. március 31-ig kell benyújtani a Bizottsághoz. A kérelemhez mellékelni kell egy jelentést, amely magában foglalja a héa levonására vonatkozó jog tekintetében az e határozatban foglaltak alapján alkalmazott felosztási ráta értékelését.” 2. cikk A 2009/1013/EU határozat 1. és 2. cikkének helyébe a következő szöveg lép: „1. cikk A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérve Ausztriát a Tanács felhatalmazza arra, hogy kizárja az adólevonási jogot azon áruk és szolgáltatások után fizetett héa vonatkozásában, amelyeket az adóalany vagy alkalmazottai 90 %-ot meghaladó mértékben saját személyes szükségleteik kielégítésére vagy általában vállalkozásidegen célokra használnak fel. 2. cikk 1. E határozat hatályát veszti azon a napon, amikortól a tagállamoknak alkalmazniuk kell vagy alkalmazhatják a Tanács által e határozat hatálybalépését követően elfogadott, az adófizetők levonási jogára vonatkozó korlátozásokat szabályozó uniós előírásokat, vagy – ha ez a korábbi időpont, úgy – 2015. december 31-én. 2. Az e határozatban említett különös intézkedés időbeli hatályának meghosszabbítására vonatkozó kérelmet legkésőbb 2015. március 31-ig kell benyújtani a Bizottsághoz. A kérelemhez mellékelni kell egy jelentést, amely magában foglalja a héa levonására vonatkozó jog tekintetében az e határozatban foglaltak alapján alkalmazott felosztási ráta értékelését.” 3. cikk Ezt a határozatot 2013. január 1-jétől kell alkalmazni. 4. cikk Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság a címzettje. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 59., 2000.3.4., 12. o. [2] HL L 123., 2003.5.17., 47. o. [3] HL L 357., 2004.12.2., 33. o. [4] HL L 283., 2009.10.30., 55. o. [5] HL L 371., 2004.12.18., 47. o. [6] HL L 348., 2009.12.29., 21. o. [7] COM(2004) 728 végleges http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf [8] HL 347., 2006.12.11., 1. o. [9] HL L 283., 2009.10.30., 55. o. [10] HL L 348., 2009.12.29., 21. o. [11] COM(2004) 728 végleges http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf