EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.12.15. 
SEC(2011) 1566 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
2050-ig szóló energiaügyi ütemterv 
{COM(2011) 885 végleges} 
{SEC(2011) 1565 végleges} 
{SEC(2011) 1569 végleges}  
 
HU 2   HU 1. PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
Polgáraink jóléte, valamint az ipar és a gazdaság m űködése a biztonságos, megbízható, 
fenntartható és elérhet ő energiától függ. A modern világban az energia olyan napi szükséglet, 
amelyet Európában legtöbbször magától értet ődőnek tekintenek. Az ener giarendszer és annak 
szerkezete évszázadok, ha nem évezredek alatt fejl ődött ki, és különböz ő tüzelőanyagokat és 
elosztórendszereket foglal magában. Je lenlegi energiarendszerünk, valamint az 
energiatermelés, -átalakítás és -fogyasztás módjai a jöv őre nézve fenntarthatatlannak t űnnek, 
mivel magas az üvegházhatásúgáz-kibocsátás, maga sak az energiaköltségek és a beruházások 
alacsony szintje miatt ellátásbiztonsági kockázatok és versenyképességi kockázatok 
fenyegetnek.  
Évtizedekbe fog telni, hogy en ergiarendszereinket biztonságos abb és fenntarthatóbb irányba 
tereljük. E változás megvalósítására nincs e gyetlen tökéletes megoldás. Nincs olyan 
energiaforrás, amely b őséggel áll rendelkezésre, és a fenntar thatóság, az ellátásbiztonság és a 
versenyképesség (ár) terén nincsenek hátr ányai. Ez az oka annak, hogy a megoldás 
kompromisszumokat igényel, és a piaci megoldá s a jelenlegi szabályozási környezetben nem 
biztos, hogy önmagában elegend ő. Jelentős befektetésekre lesz azonban szükség a 
közeljövőben az energetikai eszközök cseréje te rén, annak érdekében, hogy megfizethet ő árak 
mellett lehessen biztosítan i a polgárok számára a mo stanihoz hasonló szint ű kényelmet, 
megbízható és versenyképes energia álljon rendelkezésre a vállalkozások számára, és környezetvédelmi szempontok is érvényesüljenek.  
Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, h azai (azaz az Európai Unión belüli) vagy a 
diverzifikáltabb – hatékonyan el őállított és felhasznált – ener giaforrások használata jelent ős 
előnyökkel járhat nemcsak a környezetvédelem, a versenyképesség és az energiaellátás 
biztonsága szempontjából, hanem a gazdasági növekedés, a foglalkoztatás, a regionális 
fejlesztés és az innováció szempontjából  is. Milyen akadályok állnak el őttünk? Miért nem, 
illetve miért túl lassan megy végbe az alacsony  szén-dioxid-kibocsátású, versenyképesebb és 
diverzifikáltabb forrásokat hasz náló energiarendszerre történ ő átállás? 
Az átállást számos tényez ő hátráltatja:  
1) Az energiapiaci árak ne m tükrözik teljes mértékben az összes társadalmi költséget
 a 
környezetszennyezés, az üvegházhatásúgáz-kibocsátás, a források kimerülése, a hulladékok, a földhasználat, a leveg őminőség és a geopolitikai függ őség tekintetében.  
2) A fizikai rendszer megváltoztatásának nehézségei
  
Az energiarendszerbe történ ő beruházások többsége hosszú távú eszköz, ami jelent ős 
„megkövesedési” hatásokkal jár, és változások a rendszerben csak fokozatosan éreztetik 
hatásukat.  
3) A közfelfogás és a felhasználók gondolkodásmódja  
Az új erőművek és infrastruktúrák kiépítéséhez kapcsolódó kockázatokat a közvélemény 
kedvezőtlenebbnek érzékelheti, mint a szakért ők. Az is hosszú id őbe telhet és megfelel ő 
ösztönzők vagy szabályozás kialakítás át teszi szükségessé, hogy meggy őzzék az embereket 
arról, hogy más módon f űtsék a házaikat, más közlekedési módokat válasszanak, stb.  
 
HU 3   HU 4) Bizonytalanság a technológiai, a keresleti,  az árra és a piac szerkezetre vonatkozó 
fejlemények terén   
Az energiarendszert az jellemzi, hogy a költség ek nagy része hosszú távú állandó költség, 
amelynek évtizedek alatt kell megt érülnie. A bizonytalanság jelent ősen növelheti a befektet ők 
kockázatait és költségeit, így a fogyaszt ók és a vállalkozások vonakodnak befektetni.  
5) Nem tökéletes piacok  
Néhány olyan tagállamban, ahol  a piacokon még mindig a meglév ő szereplők dominálnak, 
nem kiélezett a verseny. E gy másik jellegzetes tényez ő a piaci rövidlátás, vagyis az, hogy a 
piaci szerepl ők nem keresik szükségképpen a hosszú tá vú beruházásokat, mert általában 
rövidebb távú nyereségre törekednek. Az en ergiahatékonysági szolgáltatások és a 
decentralizált megújuló energiaforrások fejl ődő piacain kevés a piaci szerepl ő, és hiányzik a 
fejlődést lehet ővé tevő szabályozási keret. 
2. A SZUBSZIDIARITÁS ELVÉNEK ÉS AZ UNIÓS HOZZÁADOTT ÉRTÉKNEK AZ ELEMZÉSE  
Az Európai Uniónak az energia területére vonatkozó hatáskörér ől az Európai Unió 
működéséről szóló szerz ődés 194. cikke1 rendelkezik. A 191–193. cikk tartalmazza az 
Európai Uniónak az éghajlatv áltozással szembeni küzdelemme l kapcsolatos hatásköreit, 
beleértve az üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak a csökkentését az energia- és más ágazatokban. 
Gazdasági szempontból több, energiarendszert érint ő fejlesztés a legjobban akkor valósítható 
meg, ha az egész Európai Unióra kiterjed, és  felöleli mind az Európai Unió, mind pedig a 
tagállamok intézkedéseit, tisztelet ben tartva ezek hatásköreit.  
3. AZ UNIÓS KEZDEMÉNYEZÉS CÉLJAI  
Az általános cél egy olyan el képzelés és stratégia kialak ítása, amely meghatározza, hogy 
2050-ig hogyan valósítható meg az Euró pai Unió energiarendszerének 
szén-dioxid-mentesítése, figyelembe véve az  ellátásbiztonság és a versenyképesség 
célkitűzéseit. 
Az általános cél eléréséhez a Bizottság konkrétabb célkit űzéseket javasol: 
i. több bizonyosságot kell nyújtani a befektet ők számára a lehetséges jöv őbeli uniós 
szakpolitikai irányokat illet ően, bemutatva a 2050-ig tartó kül önféle szén-dioxid-mentesítési 
lehetőségeket, valamint ezek f ő gazdasági, társadalmi és környezeti hatásait; 
ii. be kell mutatni a szakpolitikai célok és a különböz ő szén-dioxid-mentesítési irányok 
közötti kompromisszumokat, és meg kell hatá rozni a valamennyi szén-dioxid-mentesítési 
módban fellelhet ő közös elemeket;  
                                                 
1 194. cikk: 
1. A bels ő piac létrehozása, illetve m űködése keretében, valamint a környezet meg őrzésének és 
javításának szükségességére tekintettel az Unió energiapolitikájának céljai – a tagállamok közötti 
szolidaritás szellemében – a következ ők: 
a) az energiapiac m űködésének biztosítása; b) az energiaellátás biztonságának garantálása az Unión 
belül; c) az energiahatékonyság és az energiatakarékosság, valamint az új és megújuló energiaforrások 
kifejlesztésének el őmozdítása; d) az energiaháló zatok összekapcsolásának el őmozdítása. 
 
HU 4   HU iii. ki kell jelölni a 2020 utáni mérföldköveke t az érdekeltek mozgósítása érdekében, és 
megbízhatóbb információkat kell szolgáltatni a 2020 utáni id őszakról. 
A 2050-re szóló energiaügyi ütem tervnek az Európai Unió ener giapolitikáján ak jelenlegi 
céljain, azaz a fenntarthatósá gon, az ellátásbiztonságon és vers enyképességen kell alapulnia.  
4. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
Ez a hatásvizsgálat nem olyan klasszikus elem zés, amely felsorolja a bizonyos szakpolitikai 
céloknak megfelel ő szakpolitikai lehet őségeket, majd pedig elemzi ezek hatásait annak 
megállapítása érdekében, hogy melyik a legkedvez őbb. Inkább a lehetséges jöv őbeli 
fejlesztéseket vizsgálja annak érdekében, hogy tetemes mennyiség ű információkat szerezzen 
arról, hogyan érhet ő el az energiarendszerben az en ergiához kapcsolódó szén-dioxid-
kibocsátás 85 %-os csökkentése a 1990. évi sz inthez képest (ez 2050-ig az üvegházhatásúgáz-
kibocsátás 80 %-os csökkentésének felel me g), továbbá hogyan javítható együttesen az 
ellátásbiztonság és a vers enyképesség anélkül, hogy a kett ő közül választanunk kellene.  
Az energiarendszer szén-dioxid-mentesíté si elemzésére számos hasznos forgatókönyv 
javasolható. A forgatókönyvek kidolgozását a Bizottság alaposan megvitatta a különféle 
érdekelt felekkel. Az érdekeltek és az Európai Bizottság négy f ő szén-dioxid-mentesítési utat 
határozott meg az energiaágazat s zámára: az energiahatékonyság f őként a keresleti oldal 
érinti, a megújuló energiaforrás ok, a nukleáris energia és a szén-d ioxid-leválasztás és -tárolás 
pedig alapvet ően a kínálati oldalt (az el látás szén-dioxid- intenzitásának csökkentése révén). A 
javasolt szakpolitikai lehet őségek (forgatókönyvek) a négy s zén-dioxid-mentesítési lehet őség 
5 különböz ő kombinációját tárják fel. A szén-dioxid-mentesítési lehet őségek soha sem 
elemezhet ők önmagukban, mivel a különböz ő elemek kölcsönhatása szükségképpen részét 
kell, hogy képezze minden olyan forgatókönyvnek, amely az energiarendszer egészét értékeli. 
Mindegyik szén-dioxid-mentesíté si forgatókönyv szerint elérhet ő 2050-ig az energiához 
köthető szén-dioxid-kibocsátás 85 %-os csökkenté se, ugyanakkor alapos értékelést kíván 
annak megállapítása, hogy valamennyi szakpolitikai lehet őség javítja-e az ellátásbiztonságot 
és az energiaágazat versenyképességét, és megfizethet ő energiaköltségekhez vezet-e. 
 Szakpolitikai lehet őségek 
1 Változatlan feltételek (köz ös referencia-forgatókönyv2) 
1a. Jelenlegi szakpolitikai kezdemény ezések – CPI-forgatókönyv (frissített 
referencia-forgatókönyv) 
2 Magas energiahatékonysá ggal számoló forgatókönyv 
3 Diverzifikált ellátási  technológiákkal számoló3 forgatókönyv 
4 A megújuló energiaforrások maga s részarányával számoló forgatókönyv 
                                                 
2 Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság ütemterve és a közlekedésr ől szóló fehér könyv is 
használja.  
3 A 3. forgatókönyv megismétli az 1a. forgatókönyv  alapján a „hatékony és széles körben elfogadott” 
technológiák forgatókönyvét, amel yet az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság ütemterve és a 
közlekedésr ől szóló fehér könyv is használ.  
 
HU 5   HU 5 Késleltetett szén-dioxid-levála sztási és -tárolási forgatókönyv 
6 Alacsony szint ű nukleáris energiával számoló forgatókönyv 
5. A HATÁSOK ELEMZÉSE ÉS A LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
Környezeti hatások Ami a környezeti hatásoka t illeti, valamennyi szakpolitikai lehet őség jelent ősen csökkenti az 
energiafogyasztást, a legnagyobb csökkenés pedi g a magas energiahatékonysággal számoló 
forgatókönyvt ől várható. Az energiaszerkezet összetétele is jelent ősen különbözne egy olyan 
szén-dioxid-mentesített rendszerben, ahol minden forgatókönyv szerint jelent ősen emelkedne 
a megújuló energiaforrások használata. A nukleáris fejlesztések a szakpolitikai feltételezések 
függvényében 2–18 % közötti arányt mutatnak a primerenergia-fogyasztásban. A földgáz 
aránya az alacsony szint ű nukleáris energiával számol ó forgatókönyvben a legmagasabb, a 
szén-dioxid-leválasztás és -tárolás jelent ős terjedése mellett. A k őolaj és a szilárd 
energiaforrások aránya csökken. A villamos energia aránya a végs ő energiafogyasztásban a 
jelenlegi szint kétszeresére n ő, és a villamos energia válik a legfontosabb végs ő 
energiaforrássá. Valamennyi szén-dioxid- mentesítési forgatókönyv szerint elérhet ő 2050-ig az 
üvegházhatású gázok 80 %-os, az energiához kapcsolódó szén-dioxidnak pedig a 85 %-os 
csökkentése 1990-hez és az el őrejelzési id őszak során történ ő egyenlő halmozott 
kibocsátáshoz képest. 2030-ba n az energiához kapcsolódó s zén-dioxid-kibocsátás 38–41 %-
kal, a teljes üvegházhatásúgáz-kibocsát ás pedig 40–41 %-kal lesz alacsonyabb.  
Gazdasági hatások 
A szén-dioxiddal és az energiával  kapcsolatos szakpolitikák különböz ő elemzései szerint a 
GDP-re gyakorolt hatás meglehet ősen korlátozott. Szén-dioxid-mentesítési forgatókönyvt ől 
függően, az általános fellépés részeként megvalós uló szén-dioxid-mentesítési törekvésnek 
nincsenek további átlagos éves költs égei – vagy ezek a költségek elenyész őek – a referencia- 
és a CPI-forgatókönyvhöz képest. Ami a villamose nergia-árakat illeti, egyes szakpolitikai 
lehetőségek a villamosenergia-árak kismérték ű csökkenését jelzik a referencia- és a CPI-
forgatókönyvhöz képest (energiahatékonyság és di verzifikált ellátási  technológiák), míg 
mások áremelkedésre utalnak (a megújuló en ergiaforrások magas részarányával számoló 
forgatókönyv és kisebb mértékben az alacsony szint ű nukleáris energiával számoló 
forgatókönyv). A kibocsátáskereskedelmi rendszer szén-dioxid-árai sokkal magasabbak, mint 
a referencia- és a CPI-forgatókönyvben, a tüzel őanyag-árak pedig alacsonyabbak. 
Valamennyi szakpolitikai lehet ő
ség egyre kifinomultabb energi ainfrastruktúrákat igényel 
(villamosenergia-vezetékek, intelligens ener giahálózatok, és intelligens tárolás). A 
legmagasabb követelményei a megújuló energi aforrások magas részarányával számoló 
forgatókönyvnek vannak.  
Társadalmi hatások 
A szén-dioxid-mentesítési ütemtervek társadal mi dimenziója kritikus, mivel az alacsony 
szén-dioxid-kibocsátású gazdaság ra való áttérés számos ágazatba n olyan mélyreható változást 
tesz szükségessé, amely hatással van a vállalatokra, a foglalkoztatásra és a 
munkakörülményekre. Az oktatással és képzé ssel már idejekorán foglalkozni kell annak 
érdekében, hogy elkerülhet ő legyen egyes ágazatokban a munka nélküliség, másokban pedig a 
munkaerőhiány.  
 
HU 6   HU Több tanulmány szerint a szén-dioxid-mentes ítési szakpolitikáknak a foglalkoztatásra 
gyakorolt hatása 2020-ig nem lesz jelent ős, az új technológiákba történ ő beruházások azonban 
keresletet idézhetnek el ő a magasabban képzett munkaer ő iránt. Az importfügg őség 
mértékével jellemezhet ő energiaellátás-biztonság va lamennyi szakpolitikai lehet őség szerint 
javulna 2050-ig, azonban a legnagyobb javul ás a megújuló energiaforrások magas 
részarányával számoló forgatókönyv megvalósu lása esetén lenne tapasztalható. Az 
energiaköltségek háztartások általi megfizethet őségét illet ően valamennyi szakpolitikai 
lehetőség jelent ős tüzelőanyag-megtakarítással számol, ehhez azonban magasabb t őkeköltség 
és energiahatékonysági befektetési költségek  járulnak. Mindegyik szakpolitikai lehet őség 
szerint magasabbak lesznek a háztartások en ergiára fordított összkiadásai. A legnagyobb 
mértékű emelkedés az energiahatékonysággal és a megújuló energiaforrások elterjedésével 
nagyobb mértékben számoló szakpolitikák esetében lenne érezhet ő.  
A lehetőségek összehasonlítása hatásosságuk, hatékonyságuk és koherenciájuk  alapján 
történt.  
Ami a hatásosságot illeti, a Bizo ttság az energiapolitika 3 célkit űzését: a fenntarthatóságot, az 
ellátásbiztonságot és a vers enyképességet vette figyelembe. Mivel az összes szakpolitikai 
lehetőség szerint elérhet ő 2050-ig az energiához kapcsolódó szén-dioxid-kibocsátás 85 %-os 
csökkentése, ezért mindegyik hatásos. Meg kell jegyezni, hogy egyes lehet őségek azonban 
nagymértékben függnek az új, de üzletileg mé g ki nem próbált technológiák sikerét ől. Az 
ellátásbiztonság tekintetében valamennyi szakpolitikai lehet őség csökkenti az importtól való 
függőséget. Azonban egy olyan világban, am ely nagyobb mértékben függ a villamos 
energiától, a hálózat stabilitása  sokkal fontosabb kérdés lehet.  Ami a versenyképességet illeti, 
egyes szakpolitikai lehet őségek a villamosenergia-árak kismérték ű csökkenését mutatják a 
referencia- és a CPI-forgatókönyvhöz képest, mí g mások mérsékelt emelkedéssel számolnak. 
A kibocsátáskereskedelmi rendszer árai sokk al magasabbak, mint a referencia- és a 
CPI-forgatókönyvben, a tüzel őanyag-árak pedig alacsonyabba k. Ez a modell olyan megfelel ő 
beruházásokat indukálna, amelyeket speciá lis szakpolitikák vagy szén-dioxid-árak 
ösztönöznének, a beruházási dön tések pedig tökéletes el őrejelzési feltételezésen alapulnának. 
A hatékonyság tekintetében az elemzés azt igazolja, hogy az energiarendszer 
szén-dioxid-mentesítésének költségei mindegyik forgatókönyvben hasonlóak, s őt a legtöbb 
szén-dioxid-mentesítési forgatókönyv mé g költségmegtakarítást is mutat a 
referencia-forgatókönyvhöz képest. A legkevé sbé költséges forgatókönyv a késleltetett 
szén-dioxid-leválasztási és -tárolási forgatókönyv és a diverzifikált ellátási technológiákkal 
számoló forgatókönyv a nukleáris energia jelent ős térnyerése mellett.  
Valamennyi szakpolitikai forgatókönyv koherens az Európai Unió más hosszú távú céljaival 
(az éghajlat, a közlekedés stb. terén). A szakpolitikai lehet őségek között nincs olyan, amely 
minden tekintetben egyértelm űen a legjobb eredményt biztosítaná, ráadásul számos 
kompromisszumot figyelembe kell venni.  
6. KÖVETKEZTETÉSEK  
A jelenlegi tendenciák el őrejelzései szerint az üvegházhatásúgáz-kibocsátás szükséges 
csökkentésének csak a fele valósul meg; növekszik az importtól való függ őség, különösen a 
földgáz esetében; valamint n ő a villamos energia ára és az energiaköltség. A modellalapú 
elemzés szerint az energiaágazat szén-dioxid-ment esítése megvalósítható, költségei vállalható 
mértékűek; eléréséhez pedig az energiahat ékonyságnak, a megújuló energiaforrások 
 
HU 7   HU használatának, a nukleáris energi a és a szén-dioxid- leválasztásnak és -tárolásnak a különböz ő 
kombinációi szükségesek.  
A forgatókönyv-elemzés közös elemei  
– Integrált megközelítésre van szükség.  
– A villamos energia aránya a szén-di oxid-mentesítési forgatókönyvekben jelent ős 
mértékben n ő, 2050-re 36–39 %-os arányt ér el. 
– Valamennyi szén-dioxid-mentesítési forgatókönyvben jelent ős energiahatékonysági 
előrelépésekre kerül sor.  
– A megújuló energiaforrások aránya mindegyik forgatókönyv szerint jelent ős 
mértékben n ő, 2050-re a teljes bruttó energi afogyasztás legalá bb 55 %-át eléri. 
– A megújuló energia megnövekedett haszná lata, valamint az energiahatékonysági 
fejlesztések modern, megbízható és intelligens infrastruktúrát tesznek szükségessé, 
beleérve a villamos energia tárolását is.  
– A nukleáris energiának jelent ős szerepe van a szén-dioxid-mentesítésben, és a 
késleltetett szén-dioxid-levála sztás és -tárolás esetében a legnagyobb az elterjedtsége.  
– A szén-dioxid-leválasztás és -tárolás  a legtöbb forgatókönyv szerint jelent ősen 
hozzájárul a szén-dioxid-mentesítéshez,  és legnagyobb elterjedtsége a nukleáris 
energia korlátozása esetén van.  
– Valamennyi forgatókönyv átmenetet képez a magas tüzel őanyag-/m űködési 
kiadásokból a magas t őkekiadásokba.  
– A 2030-ig tartó id őszakban zajló alapvet ő változások nagyon fontos szerepet fognak 
játszani a szén-dioxidtól mentesített világ felé történ ő hosszú távú költséghatékony 
átállásban; a gazdasági költségek pedig akkor kezelhet ők, ha az energiarendszer 
átalakítása idejekorán, egy id őben fog zajlani a befektetési ciklussal. 
– Az ilyen átfogó szén-dioxid-ment esítés költségei alacsonyabb tüzel őanyag-
beszerzési költségekkel számolva mi nden forgatókönyv szerint alacsonyak, 
költségmegtakarítás pedig f őként azon forgatókönyvek szerint érhet ő el, amelyek 
mind a négy f ő szén-dioxid-mentesítési lehet őségre építenek. 
– A költségek egyenl őtlenül oszlanak meg az ágazatok között: a háztartások viselik a 
legmagasabb költségnövekedést, ami a berendezések, a járm űvek és a szigetelés 
közvetlen energiahatékonysági kiadásainak magasabb költségeib ől ered.  
– Szén-dioxid-mentesítés esetén az im portált mennyiség és az árak jelent ős csökkenése 
következtében az Európai Unióna k sokkal alacsonyabb lesz a k őolaj, a földgáz és a 
szén behozatalára fordított energetikai kiadása. 
A szakpolitika szempontjából mind a forgatókönyve k elemzésének eredményei alapján, mind 
pedig a modellezési célból szükség es idealizált piaci és technol ógiai feltételek és a sokkal 
összetettebb valóság összehas onlítása alapján levonhatók biz onyos lényegi következtetések.  
A szakpolitika jöv őbeli alakítását érint ő következmények  
– A szén-dioxid-mentesítést meg lehet úgy va lósítani, hogy az Európai Unió gazdasága 
megőrizze versenyképességét. Globális éghajlat-politika nélkül a 
kibocsátásáthelyezés problémát jelentene, és megfelel ő eszközökre lenne szükség az 
energiaintenzív iparágak versenyképességének meg őrzéséhez.  
– A szakpolitika és a szabályozási keret kiszámíthatósága és stabilitása kedvez ő 
környezetet teremt az alacsony szén-dioxi d-kibocsátású ber uházásokhoz. Míg a 
2020-ig szóló keret nagyrészt adott, a 2020–2030 közötti id őszak szakpolitikáira 
vonatkozó konzultációkat most kell el kezdeni. A mérföldkövek és célok 
meghatározása segíthet a téves költségs zámítások elkerülésében. A bizonytalanság 
 
HU 8   HU egy olyan, kevéssé optimális helyzethe z vezethet, amelyben csak az alacsony 
indulási tőkeköltséggel járó beruházásokat valósítják meg.  
– A belső piac működése elengedhetetlen ahhoz , hogy a leginkább költséghatékony 
beruházásokat ösztönözzék.  
– Az energiahatékonyság álta lában jobb eredményeket muta t egy modellezett világban, 
mint a valóságban. Az energiahatékonysági fejlesztéseket gyakran hátráltatják a 
megosztott ösztönz ők, bizonyos fogyasztói csoportok pénzhiánya, a hiányos tudás és 
az előrelátás hiánya, ami bizonyos elavult technológiák bezáródásához vezet, stb. 
Ezért van nagy szükség célzott támogatási politikákra, például az 
energiahatékonyságot jobban szem el őtt tartó fogyasztói döntések terén.  
– Jelentős mértékben kell támogatni a kutatás-fejlesztést és a demonstrációs 
törekvéseket, annak érdekében, hogy lecsökkenjenek az alacsony 
szén-dioxid-kibocsátású technológiák költségei.  
– Kellő figyelmet kell fordítani arra, hogy a köz vélemény elfogadja az összes alacsony 
szén-dioxid-kibocsátású technológiát és in frastruktúrát, valamint hogy a fogyasztók 
hajlandók legyenek vállalni a fejlesztése kkel járó változásokat és a magasabb 
költségeket.  
– A kísérő szociálpolitikai intézkedéseket már a folyamat korai szakaszában 
figyelembe kell venni, amennyiben a háztartá sok viselik a költségek nagy részét. Míg 
az ilyen költségek megfizethet ők lehetnek egy átlagos háztartás számára, a 
kiszolgáltatott fogyasztóknak különleges  segítségre lehet szükségük ahhoz, hogy 
megbirkózzanak a megnövekedett kiadásokkal.  
– Rugalmasság. A jöv ő bizonytalan és senki sem képes megjósolni. Ezért a 
költséghatékony megközelítés szempon tjából fontos a rugalmasság meg őrzése, de 
bizonyos döntéseket már ebben a szakaszb an meg kell hozni annak érdekében, hogy 
elkezdődjenek az olyan, innovációt  és a beruházást igényl ő folyamatok, amelyekhez 
a befektet őknek a szakpolitikai és szabályoz ási kockázatok csökkentése révén 
ésszerű mértékű bizonyosságra van szükségük.  
– A külső dimenziókkal, különösen az energiaellá tókkal való kapcsola tokban, proaktív 
módon és idejekorán kell foglalkozni , figyelemmel arra, hogy a globális 
szén-dioxid-mentesítés milyen hatással van a fosszilis tüzel őanyagok exportjából 
származó bevételekre, és hogy a szén-dioxid-mentesítéshez vezet ő átmeneti szakasz 
során milyen termelési és energiaszállítási beruházásokra lesz szükség. 
7. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
Ez az ütemterv nem egyszeri gyakorlat, és a legújabb fejlemények alapján rendszeresen 
frissítve lesz. A Bizottság ezenkívül foly amatosan figyelemmel kísér számos olyan 
alapmutatót, amelyek már most rendelkezésre álln ak és jelenleg is használatban vannak.