EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.11.30. SWD(2022) 686 final BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM Magyarország helyreállítási és rezilienciaépítési tervének elemzése







amely a következő dokumentumot kíséri Javaslat

A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA

Magyarország helyreállítási és rezilienciaépítési terve értékelésének jóváhagyásáról

{COM(2022) 686 final}



Tartalomjegyzék 1. Vezetői összefoglaló 2. A helyreállítással és rezilienciával kapcsolatos kihívások: a háttér bemutatása 2.1. Makrogazdasági kilátások 2.2. A fenntartható növekedéssel, a kohézióval, a rezilienciával és a következő generációra vonatkozó szakpolitikákkal kapcsolatos kihívások 2.3. A zöld és digitális átállással kapcsolatos kihívások 3. A terv célkitűzései, felépítése és irányítása 3.1. A terv általános stratégiája 3.2. A terv végrehajtási szempontjai 4. A terv értékelésének összefoglalása 4.1. Átfogó és kellően kiegyensúlyozott válasz a gazdasági és társadalmi helyzetre 4.2. Kapcsolat az országspecifikus ajánlásokkal és az európai szemeszterrel 4.3. Növekedési potenciál, munkahelyteremtés, gazdasági, intézményi és társadalmi reziliencia, a szociális jogok európai pillére, a válság hatásainak enyhítése, valamint a társadalmi területi kohézió és konvergencia 4.4. A jelentős károkozás elkerülését célzó elv 4.5. Zöld átállás 4.6. Digitális átállás 4.7. A terv tartós hatása 4.8. Mérföldkövek, célok, monitoring és végrehajtás

4.9. Költségszámítás 4.10. Kontrollok és ellenőrzés 4.11. Koherencia



1.Vezetői összefoglaló Magyarország helyreállítási és rezilienciaépítési terve 5,8 milliárd EUR összegű (a 2021. évi GDP 3,8 %-a), jelentős számú reformot és beruházást tartalmaz, amelyek fontosak a gazdaság számára. A Covid19-járványt megelőző években a költségvetési és monetáris politikai ösztönzők által is támogatott magyar gazdaság gyors ütemben, 2019-ben 4,6 %-kal nőtt. A jó gazdasági helyzettel összhangban a foglalkoztatási mutatók is javultak: a foglalkoztatási ráta 2019-ben elérte a 75,3 %-ot. A világjárvány miatt 2020 tavaszán a gazdasági tevékenység erőteljesen visszaesett, de az egészségügyi korlátozások enyhítését követően a gazdaság gyorsan fellendült. Bár a világjárvány törést hozott a foglalkoztatási mutatók pozitív tendenciájában, a foglalkoztatási ráta az uniós átlag felett maradt, és az alacsony munkanélküliségi ráta csak kismértékben nőtt. A válság gazdaságra gyakorolt hatását enyhítő intézkedések kiadásai miatt a költségvetési hiány 2020-ban jelentősen nőtt, mértéke elérte a GDP 8,1 %-át. A magas hiány és a forint leértékelődése hozzájárult a GDP-arányos államadósság jelentős növekedéséhez: mértéke a 2019. évi 65,5 %-ról 2020-ban 79,3 % fölé emelkedett. Magyarország gazdasága és társadalma hosszú távú kihívásokkal néz szembe, amelyek az EU országspecifikus ajánlásaiban is tükröződnek. A gazdaság az évek során felzárkózott az uniós átlaghoz, de a termelékenység fenntartható növekedésének biztosításához tartós reformokra és beruházásokra lesz szükség az oktatás, a készségek, az egészségügy és a közintézmények minősége terén. Mindenekelőtt képzettebb munkaerőre és a szilárdabb intézményi keretre van szükség az alacsony munkaerőköltségre épülő modelltől a fejlettebb termékeket előállító, tudásalapú, fenntarthatóbb gazdaság felé való elmozduláshoz. A hazai vállalkozások kutatási és innovációs kapacitásának megerősítése ugyancsak kulcsfontosságú a hosszú távú növekedés és versenyképesség biztosításához. Bár az elmúlt években jelentősen javult az általános szegénységi helyzet, továbbra is sok a tennivaló az anyagi nélkülözésnek és a kapcsolódó kihívásoknak a szociális segítségnyújtás javítása, a hátrányos helyzetű csoportok munkaerőpiachoz való hozzáférésének megkönnyítése, valamint a minőségi oktatáshoz és az egészségügyi ellátáshoz való egyenlő hozzáférés mindenki számára történő biztosítása révén történő kezelése terén. Magyarország a zöld és digitális átállással kapcsolatban is jelentős kihívásokkal néz szembe például az energiahatékonyság, a fenntartható közlekedés, a víz- és hulladékgazdálkodás, valamint mind köz-, mind a magánszektor digitalizációja terén. A terv a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköznek az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának előmozdítására irányuló általános célkitűzését követi, és kiegyensúlyozott a rendelet 3. cikkében említett hat szakpolitikai pillérre adott válasz tekintetében. A terv reformok és beruházások széles körét tartalmazza, kiemelt hangsúlyt helyezve a zöld átállásra, a digitális transzformációra, a gazdasági, társadalmi és intézményi reziliencia kiépítésére, valamint a jövő generációit célzó szakpolitikákra. A terv a fenntartható és inkluzív növekedés, valamint a társadalmi és területi kohézió támogatására irányuló intézkedéseket is tartalmaz. Emellett a zöld átállás kapcsán elsősorban az alacsony szén-dioxid-kibocsátású tömegközlekedést, az energiahálózatok fejlesztését, a megújulóenergia-termelést, a vízgazdálkodást és a körforgásos gazdaságot előmozdító intézkedéseket rögzít. A digitális transzformációhoz és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedéshez kapcsolódó pillérekkel több komponens foglalkozik, és a terv számos intézkedést tartalmaz a közigazgatás, az oktatás, az egészségügy és a közlekedés digitalizációjának előmozdítására. A rezilienciára vonatkozó pillérhez számos intézkedés kapcsolódik, mindenekelőtt egy olyan átfogó reform- és beruházási csomag, amelynek célja az egészségügyi ágazat korszerűsítése, valamint az egészségügy hatékonyságának és általános hozzáférhetőségének javítása. A korrupció elleni küzdelem, a közbeszerzés terén folyó verseny és az igazságszolgáltatás függetlenségének megerősítése révén várhatóan az intézményi reformok is hozzájárulnak a gazdaság rezilienciájának javításához. A következő generációt célzó szakpolitikák különösen a demográfiára és a közoktatásra vonatkozó komponens intézkedéseiben, valamint a hátrányos helyzetű településekre vonatkozó komponens intézkedéseiben jelennek meg, nevezetesen a digitális oktatást, valamint a minőségi oktatáshoz és gyermekgondozáshoz való jobb hozzáférést előmozdító intézkedések formájában. A hosszú távú növekedés kihívásainak kezelésére főként az oktatás, az egészségügy, valamint a kutatás és fejlesztés területén hozott intézkedések szolgálnak. A képzett és versenyképes munkaerő fejlesztését előmozdító és a hátrányos helyzetű településeket támogató intézkedések jelentik a fő hozzájárulást a társadalmi és területi kohézió pilléréhez. A terv várhatóan hozzájárul a 2019-ben, 2020-ban és 2022-ben Magyarországnak címzett országspecifikus ajánlásokban azonosított strukturális kihívások jelentős részének hatékony kezeléséhez. A terv fontos intézkedéseket tartalmaz a zöld és a digitális átállás gyors és zökkenőmentes megvalósításával kapcsolatos kihívások kezelésére. Mindenekelőtt számos intézkedés támogatja a tiszta és hatékony energiatermelést és -felhasználást, a fenntartható közlekedést és vízgazdálkodást, valamint a körforgásos gazdaságra való átállást. Emellett különböző intézkedések irányulnak a digitális infrastruktúra és készségek fejlesztésére, valamint a digitális közigazgatás megerősítésére. A terv számos olyan intézkedést tartalmaz az oktatás területén, amely fontos kihívások kezeléséhez járul hozzá. Elsősorban az oktatás digitalizációjára, a digitális készségek fejlesztésére, a szakképzési intézmények korszerűsítésére, valamint a tanári szakma vonzerejének növelésére helyezi a hangsúlyt a tanárok bérének folyamatos emelését előirányzó reform révén. A terv olyan intézkedéseket is tartalmaz, amelyek célja a felsőoktatásban a tanulási környezet minőségének emelése, valamint a kutatás-fejlesztési ökoszisztéma javítása. A tervben foglalt intézkedések azáltal járulnak hozzá a szegénységgel és a társadalmi kirekesztéssel kapcsolatos kihívások kezeléséhez, hogy megerősítik az alapvető szolgáltatásokat és átfogó támogatást nyújtanak a 300 leghátrányosabb helyzetű településen élőknek, beleértve a foglalkoztatást és a készségfejlesztést előmozdító intézkedéseket is. A gyermekgondozási helyek számának bővítése megkönnyíti a szülők munkaerőpiaci részvételét. A terv ambiciózus programot határoz meg az egészségügyi rendszer fő kihívásainak – például az egészségügyi szolgáltatásokhoz való egyenlőtlen hozzáférés, a hálapénz-fizetés magas előfordulási aránya, a kórházi szintű ellátás túlzott mértékű igénybevétele, valamint a munkaerőhiányból és az aktív egészségügyi személyzetnek az országon belüli egyenlőtlen eloszlásából eredő regionális különbségek – kezelése érdekében. A magyar terv a jogállamisággal kapcsolatos számos területet érintően intézkedések széles körét tartalmazza, amelyek célja a meglévő gyakorlatok átalakítása és strukturális javulás elérése. Ezek az intézkedések hozzájárulnak az országspecifikus ajánlásokban azonosított strukturális kihívások jelentős részének kezeléséhez is. A terv számos intézkedést tartalmaz a korrupcióellenes keret megerősítésére, valamint az uniós támogatások magyarországi felhasználásával kapcsolatos csalás, korrupció, összeférhetetlenség és egyéb kockázatok hatékonyabb megelőzése, felderítése és korrekciója érdekében a jogalkotási, intézményi és gyakorlati keretek megerősítésére. Ezek közé tartozik többek között az Integritási Hatóság létrehozása, valamint annak lehetővé tétele, hogy a feljelentést elutasító vagy a büntetőeljárást megszüntető, az ügyészség vagy a nyomozó hatóság által hozott határozatok bírósági felülvizsgálat tárgyát képezzék. Számos reform irányul a bírói függetlenség megerősítésére, különösen a jogtalan befolyásolás megszüntetése, valamint annak biztosítása révén, hogy a bírák pozíciója a kinevezések, kirendelések és más döntések tekintetében ne lehessen önkényes döntések tárgya. E célból a terv intézkedéseket fogalmaz meg különösen az Országos Bírói Tanács szerepének és hatásköreinek jelentős megerősítésére, a Legfelsőbb Bíróság működésének reformjára, a jogerős bírósági határozatoknak az Alkotmánybíróság előtti, hatóságok általi megtámadhatóságának megszüntetésére, valamint az előzetes döntéshozatal céljából az Európai Unió Bíróságához fordulás előtt álló akadályok felszámolására. A terv ambiciózus intézkedéscsomagot tartalmaz arra irányulóan, hogy javuljon a verseny a közbeszerzések terén, célként megjelölve azt, hogy jelentősen csökkenjen az egyajánlatos közbeszerzési eljárások jelenlegi magas aránya. Ennek elérése érdekében Magyarország átfogó teljesítménymérési keretet kíván kialakítani, és fokozni kívánja a kis- és középvállalkozások részvételét a közbeszerzési eljárásokban. A terv emellett olyan reformokat is tartalmaz, amelyek célja a döntéshozatali folyamat minőségének és átláthatóságának javítása, valamint a szociális partnerek és az érdekelt felek szisztematikusabb bevonásának biztosítása. A terv az agresszív adótervezés kockázatának kezelésére és az adórendszer egyszerűsítésére irányuló reformokat is előirányoz. Végezetül a terv a nyugdíjrendszer reformját is magában foglalja, amelynek célja az államháztartás fenntarthatóságával és a népesség elöregedésével kapcsolatos kihívások kezelése, és számos kiadási felülvizsgálatot irányoz elő az államháztartás minőségének javítása érdekében. A zöld átállás a terv egyik kulcsfontosságú prioritása, ami abban is tükröződik, hogy a terv allokációjának 48,1 %-át fordítják éghajlatpolitikai intézkedésekre. A tervben foglalt intézkedések várhatóan hozzájárulnak a 2021–2030-as időszakra szóló nemzeti energia- és klímatervben meghatározott dekarbonizációs és energetikai célkitűzésekhez, és fontos lépést jelentenek az európai zöld megállapodással összefüggésben 2030-ra és 2050-re kitűzött éghajlat-politikai célok felé vezető úton. A lakossági napenergia-rendszerekbe és a villamosenergia-hálózat megerősítésébe történő beruházások, valamint a megújuló energiaforrások – többek között a szélenergia-termelés – fejlesztésének és a rendszerbe történő bekapcsolásának megkönnyítését célzó átfogó reformok várhatóan hozzájárulnak Magyarország 2030-ra kitűzött megújulóenergia-termelési céljának eléréséhez. Az épületek felújítása révén csökken az üvegházhatásúgáz-kibocsátásuk és javul a levegőminőség. A közlekedés fenntarthatóbbá tételét célzó intézkedések – például a vasúti beruházások, az elektromos buszok beszerzése és a tarifarendszer reformja – várhatóan tisztábbá, intelligensebbé, biztonságosabbá és hatékonyabbá teszik a közlekedési ágazatot. A terv a vízgazdálkodási rendszerekkel kapcsolatos reformokat és beruházásokat, valamint a körforgásos gazdaságra való átállást a másodlagos nyersanyagok hasznosításának támogatása révén támogató intézkedéseket is tartalmaz. Várhatóan egyik intézkedés sem okoz jelentős kárt a környezetben. A terv átfogó intézkedéscsomagot tartalmaz a gazdaság és a társadalom digitális transzformációjának előmozdítására, és ehhez kapcsolódóan az allokációjának 29,8 %-át a digitális intézkedésekre fordítják. A legtöbb komponens tartalmaz a digitális átállással kapcsolatos intézkedéseket. Mindenekelőtt jelentős intézkedéseket terveznek az alapfokú oktatásban, a szakképzésben és a felsőoktatásban a digitális eszközök és készségek fejlesztésére. A terv a közigazgatás, valamint az egészségügyi, a közlekedési és az energiaágazat digitalizálásával kapcsolatos intézkedéseket is tartalmaz. A terv számos intézményt és szakpolitikát érintő változásokat irányoz elő, amelyek várhatóan kezelik a meglévő kihívások kiváltó okait, és tartós hatást fejtenek ki. A terv célja strukturális változások és hatékonyságnövekedés elérése különösen az egészségügyi és az energiaágazatban, valamint a közbeszerzések területén. Az egészségügy területén végrehajtott mélyreható reform célja az ágazat korszerűsítése és a hálapénzek gyakorlatának felszámolása, mivel a hálapénz akadályozza az alacsony jövedelműek minőségi ellátáshoz való hozzáférését, és rontja a betegellátási folyamatok hatékonyságát. A hálapénzek megszüntetése várhatóan a hétköznapi korrupció visszaszorításához is hozzájárul. Ezeket a reformokat az e-egészségügybe történő beruházások támogatják. Az energiaágazatban megvalósítandó reformok célja, hogy hatékonyabb igazgatási és jogi keretet hozzanak létre a megújulóenergia-projektek megvalósításának és az új kapacitások villamosenergia-rendszerbe való bekapcsolásának támogatására, ami fontos a zöld átállás, valamint az ország energiafüggetlenségének javítása szempontjából. A közbeszerzési verseny fokozását és egyes közigazgatási eljárások digitalizálását célzó intézkedések várhatóan növelni fogják a közigazgatás hatékonyságát. A terv a korrupcióellenes keret javítása, a bírói függetlenség megerősítése, valamint a döntéshozatali folyamat minőségének és átláthatóságának fokozása révén várhatóan általában véve is jelentősen hozzájárul Magyarország intézményi rezilienciájának javulásához. Magyarország megfelelő struktúrát alakított ki a terv végrehajtására, valamint az előrehaladás nyomon követésére és az arról való jelentéstételre. A központi koordináló szerv a Helyreállítási Terv Végrehajtásáért Felelős Helyettes Államtitkárság az uniós támogatás végrehajtásáért felelős minisztériumban (a továbbiakban: nemzeti hatóság). A nemzeti hatóság felel a terv végrehajtásának átfogó koordinálásáért, a mérföldkövek és célok terén elért haladás nyomon követéséért, a kifizetési kérelmek elkészítéséért és a kísérő vezetői nyilatkozatok aláírásáért. A nemzeti hatóság emellett koordinálja továbbá a mérföldkövekre és célokra, valamint a releváns mutatókra vonatkozó jelentéstételt, valamint a többek között a végső kedvezményezettekre vonatkozó adatszolgáltatást, amelynek a terv céljainak megfelelően kidolgozott monitoring információs rendszerben szereplő információk képezik az alapját. A terv mérföldkövei és céljai megfelelő rendszert alkotnak a terv végrehajtásának nyomon követéséhez. A javasolt mérföldkövek és célok egyértelműek és reálisnak tűnnek, a javasolt mutatók pedig relevánsak, elfogadhatók és megalapozottak, lehetővé téve a végrehajtás során a megfelelő nyomon követést. A monitoringmutatók általánosságban kellően egyértelműek és átfogóak ahhoz, hogy a megvalósítás nyomon követhető és ellenőrizhető legyen. A választott mérföldkövek és célok az intézkedések kulcsfontosságú lépéseit, valamint a végrehajtásukhoz közvetlenül kapcsolódó konkrét eredményeket tükrözik, és azokat a magyar hatóságok ellenőrzik. A mérföldkövek és a célok összességében megfelelően tükrözik a terv általános ambíciószintjét, és relevánsak a terv végrehajtása szempontjából. Magyarország benyújtotta a beruházások és reformok egyedi költségbecsléseinek részletes bontását, és a kapcsolódó költségek a tervben szerepelnek. A költségbontások és az igazoló dokumentumok azt mutatják, hogy a költségek többsége kellően indokolt, észszerű és valószerű, összhangban van a költséghatékonyság elvével, és arányos a várható nemzeti gazdasági és társadalmi hatással. Magyarország elegendő információt és bizonyítékot szolgáltatott arra vonatkozóan, hogy a becsült összköltségre nem nyújt fedezetet meglévő vagy tervezett uniós finanszírozás. A terv végrehajtásának ellenőrzésére és kontrolljára vonatkozó intézkedések megfelelőek ahhoz, hogy hozzájáruljanak a korrupció, a csalás és az összeférhetetlenség megelőzéséhez, feltárásához és korrigálásához, feltéve, hogy a tanácsi végrehajtási határozatra irányuló javaslatban konkrétan meghatározott intézkedések bevezetésre kerülnek. Figyelembe véve az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló (EU, Euratom) 2020/2092 rendelet (a továbbiakban: kondicionalitási rendelet) 6. cikke szerinti eljárás során Magyarország esetében feltárt rendszerszintű szabálytalanságokat, hiányosságokat és gyengeségeket, jelentős számú intézkedést azonosítottak, amelyeket a tervhez kapcsolódó első kifizetési kérelem benyújtása előtt teljesíteni kell az ellenőrzéssel és a kontrollal kapcsolatos intézkedések megerősítése érdekében. Ezek összhangban vannak azokkal a korrekciós intézkedésekkel, amelyeket Magyarország a kondicionalitási rendelet szerinti eljárás keretében vállalt. Figyelembe véve, hogy az igazságszolgáltatás tényleges függetlensége a belső kontrollrendszer működésének előfeltétele, az igazságszolgáltatás függetlenségének megerősítésére irányuló reformok is ezen intézkedések közé tartoznak. A szóban forgó intézkedések helyes, teljes körű és hatékony végrehajtása elengedhetetlen lesz annak biztosításához, hogy az Unió pénzügyi érdekei megfelelő védelemben részesüljenek a terv végrehajtása során. Ami a terv konkrét szabályait illeti, Magyarország vállalta, hogy kormányrendeletet fogad el, amely meghatározza a terv végrehajtásában, ellenőrzésében és kontrolljában részt vevő különböző szervek pontos jogi megbízatását, szerepét és felelősségi körét. A hatóságok által végzett célzott ellenőrzéseknek meg kell erősíteniük, hogy az Arachne rendszernek a csalás, a korrupció, az összeférhetetlenség és a kettős finanszírozás hatékony megelőzése és felderítése érdekében történő használatára vonatkozó intézkedések megfelelőek, továbbá hogy a bármilyen szinten felmerülő összeférhetetlenség megelőzésére, feltárására és korrekciójára irányuló intézkedések eredményesek, valamint hogy a monitoring információs rendszernek a terv szabályos végrehajtásához és ellenőrzéséhez elengedhetetlen funkciói teljes mértékben működőképesek és működnek, és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz követelményeihez igazodnak. Végezetül a magyar ellenőrző hatóságnak a tervben leírt megközelítéssel és a nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardokkal összhangban hatékony ellenőrzési stratégiát kell bevezetnie annak érdekében, hogy a tényleges ellenőrzéseket időben el lehessen végezni ahhoz, hogy az ellenőrzési összefoglalót az első kifizetési kérelemmel együtt be lehessen nyújtani. Összességében a terv koherens és átfogó reform- és beruházáscsomagot tartalmaz, amelynek elemei kölcsönösen erősítik egymást. A szinergiák a tematikus komponenseken belül, valamint több komponens között horizontálisan is biztosítottak. 1. táblázat: A magyar helyreállítási és rezilienciaépítési terv értékelésének összefoglalása a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendeletben meghatározott 11 kritérium tekintetében

(1)

Kiegyensúlyozott válasz (2)

Országspecifikus ajánlások (3)

Növekedés és munkahelyek (4)

DNSH-elv (5)

Zöld cél (6)

Digitális cél (7)

Tartós hatás (8)

Mérföldkövek és célok (9)

Költségszámítás (10)

Kontrollrendszerek (11)

Koherencia A A A A A A A A B A A 2.A helyreállítással és rezilienciával kapcsolatos kihívások: a háttér bemutatása 2.1.Makrogazdasági kilátások A világjárvány egy magas növekedés jellemezte időszakot szakított meg. A Covid19-et megelőző években a magyar gazdaság gyors ütemben nőtt, és ezt expanzív költségvetési és monetáris politikák is támogatták. A GDP 2019-ben 4,9 %-kal nőtt, miközben a kapacitási korlátokból és a munkaképes korú népesség zsugorodásából az elkövetkező években jelentkező lassulásra lehetett következtetni. A kínálati oldal szűk keresztmetszetei a magas bérnövekedésben, az emelkedő inflációban és a lakásárak gyors emelkedésében is megmutatkoztak. A magyar gazdaság a Covid19-válság után ismét fellendült. A Covid19-világjárvány 2020-ban a GDP 4,5 %-os csökkenését eredményezte. A világjárvány 2020 tavaszán a gazdasági aktivitás erős visszaeséséhez vezetett, de a gazdaság az egészségügyi intézkedések enyhítése után gyorsan erőre kapott. A reál-GDP 2021-ben 7,1 %-kal nőtt, és 2,3 %-kal meghaladta a világjárvány előtti szintet. Míg a munkanélküliség a 2019. évi 3,3 %-ról 2021-ben 4,1 %-ra nőtt, növekedését különböző kormányzati programok enyhítették, amelyek a SURE programon keresztül uniós pénzügyi támogatásban is részesültek. A foglalkoztatás a gazdaság fellendülésével nőtt, és a 15–64 éves korosztály foglalkoztatási rátája 2021-ben elérte a 73,1 %-ot, meghaladva az uniós átlagot. A GDP növekedése 2022 első feléig erőteljes maradt, amit az expanzív gazdaságpolitikák is fokoztak. Sőt, a gazdaságban ismét a túlhevülés jelei mutatkoztak, ideértve a növekvő inflációt és a folyó fizetési mérleg hiányának növekedését. A világjárvány erőteljes negatív hatást gyakorolt az államháztartásra. A válság gazdaságra gyakorolt hatását enyhítő intézkedésekre fordított kiadások miatt 2020-ban jelentősen nőtt a költségvetési hiány, és elérte a GDP 8,1 %-át. A magas hiány és a leértékelődő valuta hozzájárult az államadósság jelentős mértékű növekedéséhez: a GDP 2019. évi 65,5 %-áról 2020-ban 79,3 %-ra emelkedett, majd 2021-ben 76,8 %-ra mérséklődött. Az Oroszország Ukrajna elleni agressziós háborúját és az ezután kibontakozó energiaválságot követő nehéz külső környezet új kihívásokat teremtett Magyarország számára. A külső környezet 2022 tavasza óta egyre nagyobb kihívást jelent a szigorúbb külső finanszírozási feltételek, a tartósan emelkedő energiaárak és az ellátási zavarok kockázata miatt. A magyar forint 2022 eleje óta az euróhoz képest mintegy 11 %-kal leértékelődött, míg a tízéves államkötvények hozama mintegy 300 bázisponttal 7,6 %-ra emelkedett (2022. november 22-i adatok). Összességében a Bizottság 2022. őszi gazdasági előrejelzése szerint a gazdasági növekedés erőteljes lassulása várható, magas infláció mellett. A magasabb infláció és energiaárak, valamint a szigorúbb finanszírozási feltételek várhatóan visszafogják a gazdasági tevékenységet az elkövetkező években: a reál-GDP növekedése az előrejelzések szerint a 2022. évi 5,5 %-ról 2023-ban 0,1 %-ra lassul, majd 2024-ben csak 2,6 %-ra emelkedik. Az előrejelzések szerint az infláció továbbra is magas, 2022-ben 14,8 %-os, és 2023-ban pedig 15,7 %-os lesz, ami a vállalatok növekvő anyag-, energia- és bérköltségeinek tudható be. Miután a magasabb termelési költségek beépültek a fogyasztói árakba, az infláció az előrejelzések szerint 2024-ben 3,9 %-ra csökken. A munkaerőpiac a gazdasági lassulás ellenére változatlanul szűk A munkaerőpiac 2022 első felében erőteljes volt: 2022 második negyedévében a munkanélküliség 3,3 %-ra csökkent, a nominális bérek pedig 14,9 %-kal emelkedtek. Az elkövetkező években a szakképzett munkaerő hiánya várhatóan mérsékelni fogja a munkanélküliség növekedését, és támogatni fogja a nominális bérnövekedést. A munkanélküliségi ráta csekély mértékű, a 2022. évi 3,6 %-tól 2023–2024-ben 4,2 %-ra történő növekedése várható. Az államháztartás kihívásokkal teli időszakba lép. Az előrejelzések szerint 2022-ben a hiány az év első felében tapasztalt erőteljes bevételnövekedés ellenére továbbra is magas lesz, elérve a GDP 6,2 %-át. Az év elején bevezetett számos expanzív intézkedés és a magas energiaárak következtében megnövekedett kiadások az előrejelzések szerint 2022-ben és azt követően nyomást gyakorolnak az államháztartásra. A hiány 2023-ban várhatóan 4,4 %-ra csökken (különösen a további rendkívüli bevételek és ágazati adóbevételek miatt), majd 2024-ben ismét 5,2 %-ra emelkedik. Az államadósság várhatóan kissé csökken, a GDP 76,8 %-át kitevő 2021-es szintről 2024-ben 75,1 %-ra mérséklődik. Az államháztartás bruttó finanszírozási igénye magas, és a külföldi pénznemben denominált vagy külföldi illetőségű hitelezőkkel szembeni államadósság aránya jelentős. Az államkötvények hozamai valamennyi futamidő esetében emelkedtek, különösen az elmúlt év nyara óta. Az államháztartások fenntarthatóságáról szóló 2021. évi jelentés alapján a költségvetési fenntarthatósági kockázatok középtávon közepesek, hosszú távon pedig magasak, többek között a népesség elöregedése miatt. A külső fenntarthatósági kockázatok növekedtek a romló külső pénzáramlások közepette. A folyó fizetési mérleg hiánya 2021-ben a GDP 4 %-ára nőtt, 2022-ben pedig egyértelműen tovább emelkedett. Magyarország nagy nettó energiaimportja miatt a külső egyenleg érzékenyen reagál a nemzetközi energiaárak alakulására. A költség-versenyképességgel kapcsolatban már a Covid19-világjárvány előtt is tapasztalható aggályok továbbra is fennállnak. A forint folyamatos nominális leértékelődése részben ellensúlyozta a nominális fajlagos munkaerőköltség elmúlt években bekövetkezett jelentős növekedését. A fajlagos munkaköltség a feszes munkaerőpiaccal összefüggésben 2021-ben ismét nőtt, és az előrejelzések szerint 2022-ben és 2023-ban erőteljesen növekedni fog. A lakásárak a közelmúltig gyorsan emelkedtek. A nominális lakásárak növekedése 4,9 %-ról 2021-ben 16,5 %-ra gyorsult, és az EU-ban az egyik legnagyobb ütemben nőtt. A nominális lakásárak éves növekedése 2022 második negyedévében 22,8 %-ra gyorsult. A becslések szerint a lakásárak 2021-ben 20 %-kal túlértékeltek voltak. Ugyanakkor a lakóingatlan-beruházás szintje jóval elmaradt az uniós átlagtól: 2021-ben a GDP 3,9 %-át tette ki. A bankszektor összességében továbbra is stabil, de kihívásokkal néz szembe. A jövedelmezőség a közelmúltban az EU-n belül az élvonalban volt, az alapvetőtőke-megfelelési mutató közel van az uniós átlaghoz, és a nemteljesítő hitelek aránya alacsony maradt. Mindazonáltal a közelmúltban 2022-re és 2023-ra vonatkozóan bevezetett rendkívüli adó, valamint a rugalmas kamatozású jelzáloghitelekre vonatkozó, 2023 közepéig érvényes kamatstop valószínűleg jelentősen csökkenti a bankok nyereségét. Az államadósság-állomány a banki eszközök közel egyötödét teszi ki. A magánszektor GDP-arányos adósságállománya alacsony, de a háztartások és a vállalatok hitelfelvétele 2020 óta erőteljesen nőtt, és a devizahitelek jelentősek, különösen a kereskedelmi ingatlanok esetében. A Magyarország helyreállítási és rezilienciaépítési tervében foglalt makrogazdasági forgatókönyv 2022–2023-ra erőteljes gazdasági aktivitást jelez előre. Ez a forgatókönyv összhangban van a Magyarország által 2022 áprilisában közzétett, 2022. évi konvergenciaprogrammal, amely nem veszi figyelembe a 2022 tavasza óta bekövetkezett gazdasági fejleményeket. Az előrejelzés 2022-re magas, 4,3 %-os reál-GDP-növekedést vetít előre, amelyet a magánfogyasztás erőteljes élénkülése idéz elő, a 2023–2025-ös időszakra pedig 4 % körüli növekedést vár. E forgatókönyv szerint az infláció a 2022. évi 8,9 %-ról 2023-ra 5,2 %-ra csökken, majd 2024-re visszatér a központi bank 3 %-os célkitűzéséhez. A tervet alátámasztó előrejelzés kedvezőbb a Bizottság előrejelzésénél, mivel nem veszi teljes mértékben figyelembe Oroszország Ukrajna elleni háborújának és az energiaválságnak a következményeit. 2. táblázat: A makrogazdasági fejlemények és előrejelzések összehasonlítása

2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 2026 BIZ BIZ BIZ BIZ TERV BIZ TERV BIZ TERV TERV TERV Reál-GDP (%-os változás) 4,9 -4,5 7,1 5,5 4,3 0,1 4,1 2,6 4,2 4,3 4,3 Foglalkoztatás (%-os változás) 1,1 -1,0 1,0 1,9 0,7 0,0 0,3 0,4 0,2 0,1 0,1 Munkanélküliségi ráta (%) 3,3 4,1 4,1 3,6 3,6 4,2 3,3 4,2 3,1 2,9 2,8 HICP-infláció (%) 3,4 3,4 5,2 14,8 8,9 15,7 5,2 3,9 3,0 3,0 3,0 Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) -2,0 -7,5 -7,1 -6,2 -4,4 -5,2 Bruttó adósságráta (a GDP %-ában) 65,3 79,3 76,8 76,4 75,2 75,1 Forrás: Az Európai Bizottság 2022. őszi gazdasági előrejelzése és Magyarország helyreállítási és rezilienciaépítési terve 2.2.A fenntartható növekedéssel, a kohézióval, a rezilienciával és a következő generációra vonatkozó szakpolitikákkal kapcsolatos kihívások Intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés A magyar növekedési modell nagymértékben támaszkodik a globális értékláncokban való részvételre. A gazdaságpolitika egy ideje arra összpontosít, hogy viszonylag alacsony munkaerőköltségek, rugalmas munkaerőpiaci szabályozás, jelentős beruházási támogatások és versenyképes társaságiadó-rendszer révén vonzza a kereskedelemképes szektorba irányuló közvetlen külföldi beruházásokat. Bár az elmúlt évtizedben a magyarországi jövedelmek bizonyos mértékben konvergáltak az uniós átlaghoz, a szakképzett munkaerő rendelkezésre állásának csökkenése, a humántőke-beruházások alacsony szintje és a romló intézményi színvonal a növekedést gátló korláttá vált. A Covid19-világjárvány előtti években a kormány arra törekedett, hogy adminisztratív béremelésekkel és prociklikus költségvetési és monetáris expanzióval gyorsítsa a jövedelemkonvergenciát. A növekedést támogató költségvetési és monetáris politikák kombinációja a Covid19-válság idején is folytatódott. A termelékenységet javító strukturális reformok híján azonban ez a politika magas inflációhoz, gyors lakásár-növekedéshez, leértékelődéshez és romló külső egyenleghez vezetett. Ez sebezhetőséget idézett elő, még mielőtt 2022-ben az energiaárak jelentős emelkedése sújtotta volna a gazdaságot. Magyarországon a termelékenység jelentős felzárkóztatásra szorul. Bár a termelékenység növekedése 2016 óta a Covid19-világjárvány előtti erőteljes ciklikus fellendülésnek köszönhetően felgyorsult, 2010 óta nem csökkent a munkatermelékenység uniós átlaghoz viszonyított elmaradása. Egy magyar munkavállaló átlagosan 32 %-kal kevesebb hozzáadott értéket teremt egy átlagos uniós munkavállalónál, ha kiszűrjük a Magyarországra jellemző alacsonyabb árszint és hosszabb munkaidő hatását. Míg a keresleti oldali feltételek az elmúlt évtizedben elég kedvezőek voltak, a kínálati oldalon fennállnak a beruházás és a termelékenységnövekedés akadályai, különösen a kisebb vállalkozások tekintetében. A gazdaság fejlődése eddig a munkaerő-kínálat növekedésén és a globális értékláncok költségérzékenyebb közbenső tevékenységeibe való integráción alapult. Magyarország jövőbeli gazdasági fejlődése attól függ, hogy az ország mennyire képes olyan strukturális és intézményi reformokat végrehajtani, amelyek sikeresen felszámolják a termelékenység fenntartható növekedése előtt álló akadályokat. Az alacsony munkaerőköltségeken alapuló modellről a fejlett termékeket előállító, tudásalapú, fenntartható gazdaságra való átálláshoz képzettebb munkaerőre és szilárdabb intézményi keretre van szükség. Az egyetemi-vállalati együttműködések fokozása és a hazai vállalkozások kutatási és innovációs kapacitásának megerősítése kulcsfontosságú a hosszú távú növekedés és versenyképesség szempontjából. Magyarország feltörekvő innovátor, és a 2022. évi európai innovációs eredménytábla szerint az elmúlt években romlott az EU-hoz viszonyított teljesítménye. A K+F kiadások lassú növekedéssel a 2008-ban a GDP 0,98 %-át kitevő szintről 2020-ban a GDP 1,6 %-át érték el. Ez az érték a közép-kelet-európai országok körében magasnak számít, de alacsonyabb a 2,31 %-os uniós átlagnál. Az évek során tapasztalt növekedés a vállalkozói szektorban következett be, míg az állami szektorban csökkentek a K+F kiadások. A szakemberhiány és az elégtelen szakember-utánpótlás korlátozza a vállalkozások innovatív tevékenységét. A magyaroknak csak 49 %-a rendelkezik legalább alapvető digitális készségekkel, szemben a 2021. évi 54 %-os uniós átlaggal. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya a legalacsonyabbak között van az EU-ban. Az egyetemi-vállalati együttműködés főként a nagyvállalatokra korlátozódik, mivel a kisebb vállalkozások részéről nincs erre igény vagy kapacitás. A versenykorlátok – különösen a szolgáltatások terén – akadályozzák a termelékenység növekedését. A feldolgozóipar és a szolgáltatások eltérő üzleti környezetben működnek. A hatóságok jellemzően nagy feldolgozóipari vállalkozásokkal kötnek stratégiai megállapodásokat, és e vállalkozások beruházási projektjei jelentős kormányzati támogatásban részesülnek. A szolgáltatási tevékenységek terén viszont több akadály hátráltatja a versenyt. A kiskereskedelem üzleti környezetét instabillá tette az adminisztratív szabályok gyakori bevezetése, majd ezt követő hatályon kívül helyezése. A nagy méretű egységekre vonatkozó korlátozások visszafogják a hatékonyságnövekedést a kiskereskedelmi ágazatban, és növelik a fogyasztói árakat. A kormány mentesítheti az üzleti fúziókra és felvásárlásokra irányuló ügyleteket a Gazdasági Versenyhivatal vizsgálata alól, hogy ilyen vizsgálatra egyáltalán ne is kerüljön sor. E mentességek kritériumait a jogszabály nem határozza meg átlátható módon, és nincs hivatalos eljárás a kormány mentességre vonatkozó határozatának megtámadására. Ráadásul számos szolgáltatás nyújtását kifejezetten erre a célra létrehozott állami vagy magánvállalatokra bízták, amelyeknek nincsenek versenytársaik. Ezenfelül az EU-n belül Magyarországon a legmagasabb a szabályozott szakmák száma. Továbbá a lassú és költséges fizetésképtelenségi eljárások akadályozhatják a csődbe jutott vállalkozások szerkezetátalakítását. A közbeszerzési piac továbbra is ki van téve a versenyellenes gyakorlatoknak. Az EU-n belül változatlanul a legmagasabbak között van az olyan eljárásokban odaítélt szerződések aránya, amelyekben csak egy ajánlattevő van. A verseny hiánya a közbeszerzésben mind a közbeszerzési piacról kiszoruló, mind pedig a helyzetből hasznot húzó vállalatok esetében csökkenti az innovációra való ösztönzést. A Bizottság által az uniós alapok kezelése terén elvégzett, és – különösen a keretmegállapodások alkalmazásával kapcsolatban – súlyos, rendszerszintű hiányosságokat és szabálytalanságokat feltáró, egymást követő korábbi ellenőrzések megállapításai nyomán a hatóságok javították a közbeszerzés szabályszerűségének felügyeletét. 2021 februárjában a kormány ambiciózus célt tűzött ki maga elé, amely szerint az egyajánlatos közbeszerzési eljárások arányát 15 % alá kell csökkenteni. Azonban továbbra is aggodalomra ad okot, hogy úgy tűnik, nemrég mentesítették a közérdekű vagyonkezelő alapítványokat a közbeszerzési szabályok hatálya alól. Társadalmi és területi kohézió A Covid19-válság után helyreállt a foglalkoztatás, de a nők és a kiszolgáltatott csoportok, különösen az alacsony képzettségűek és a fiatalok helyzete még javítandó. A foglalkoztatási és szociális helyzet az elmúlt évtizedben a kedvező gazdasági helyzettel összhangban javult. A Covid19-világjárvány megállította ezt a pozitív tendenciát, de a válság csúcspontját követően a munkaerőpiac ismét erőre kapott. A 20–64 évesek foglalkoztatási rátája a 2010. évi 62 %-ról 2022 2. negyedévére 80,2 %-ra nőtt, amely jóval meghaladja a 74,9 %-os uniós átlagot. Ugyanakkor nem minden csoport számára mutatkoztak meg az előnyök egyenlő mértékben, és a különböző kiszolgáltatott csoportok esetében továbbra is alacsonyak a foglalkoztatási ráták. Mindenekelőtt a kisgyermekes anyák általában hosszú ideig nem dolgoznak, részben a bölcsődei és óvodai gyermekgondozási helyek szűkössége miatt. Néhány más csoport is nehezen tud a munkaerőpiacon maradni: az adó- és ellátási rendszer kialakításánál fogva korlátozott tartalékot biztosít a nehéz gazdasági időkben, és a munkanélküli-ellátási rendszer a legszűkmarkúbbak között van az EU-ban az ellátást és a támogatás időtartamát nézve. Bár az általános szegénységi helyzet jelentősen javult, továbbra is vannak kihívások. 2021-ben a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya Magyarországon alacsonyabb volt az uniós átlagnál. Az anyagi és szociális nélkülözés aránya azonban továbbra is a legmagasabbak között van az EU-ban, különösen a gyermekek esetében, és a kockázatok meghatározott csoportokra és területekre koncentrálódnak. A nemzeti adatok alapján a romák szegénységi rátája 3–4-szer magasabb, ami a munkaerőpiachoz és a minőségi közszolgáltatásokhoz való hozzáférés terén fennálló regionális különbségekre is visszavezethető. Az elmúlt évtizedben nőtt a jövedelmi egyenlőtlenség, és a közszolgáltatásokhoz való hozzáférés terén továbbra is jelentősek az egyenlőtlenségek. 2021-ben a népesség leggazdagabb 20 %-ának jövedelme 4,4-szer magasabb volt, mint az alsó 20 %-é; 2008-ban ez a különbség 3,6-szeres volt. E növekedés a legmagasabbak közé tartozik az EU-ban, bár az arány még mindig az uniós átlag alatt van (2021-ben 5,2). Hasonlóképpen, az elmúlt években jelentősen nőtt a szegénységi rés. A közszolgáltatásokhoz való hozzáférést továbbra is egyenlőtlenség jellemzi, többek között olyan alapszolgáltatások tekintetében, mint a vízellátás és a szennyvízelvezetés, továbbá magas a nehéz életkörülmények között élők aránya. A szociális lakhatási lehetőségek alacsony és zsugorodó kínálata egyre nagyobb kihívást jelent a lakóingatlanok magas árai miatt. A hátrányos helyzetű csoportok korlátokkal szembesülnek a munkaerőpiacra való belépés, valamint a minőségi oktatáshoz és egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés terén. Az oktatási és egészségügyi rendszerek befogadóbbá tétele kulcsfontosságú a társadalmi kohézió javításához. A népesség elöregedése és az államadósság Covid19-válság alatti növekedése fokozta a hosszú távú költségvetési fenntarthatósággal kapcsolatos kihívásokat. Az előrejelzések szerint a nyugdíjkiadások a GDP mintegy 8 %-ának megfelelő 2019-es értékről 2070-re jelentősen, a GDP 12 %-a fölé emelkednek. Az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos mutatók középtávon közepes, hosszú távon pedig magas fenntarthatósági kockázatokat jeleznek. A közelmúltbeli szakpolitikai intézkedések – az állam hosszú távú nyugdíjkötelezettségeinek növelése miatt – súlyosbítják a fenntarthatósági kihívást. A 13. havi nyugdíj 2021-es és 2022-es újbóli bevezetése növeli a nyugdíjkiadásokat. A rendszer a méltányossággal kapcsolatban is kihívásokkal néz szembe: az adó- és nyugdíjrendszer elmúlt évtizedben bekövetkezett változásai az előrejelzések szerint növelni fogják a magas keresetűek nyugdíjára fordított kiadásokat, és fokozzák a nyugdíjasok közötti egyenlőtlenségeket. Ezen intézkedések közé tartozik a nyugdíjra jogosító jövedelem és a nyugdíjak felső határának eltörlése, valamint az egykulcsos személyi jövedelemadó bevezetése, amely növeli a magas keresetűek nyugdíjra jogosító jövedelmét. Ugyanakkor a nyugdíjminimum 2008 óta nominálisan változatlan maradt, ami azok helyzetét érinti, akiknek pályafutásuk alatt nem volt folyamatos munkaviszonyuk és akik alacsony átlagkeresettel rendelkeztek. Jelentős regionális különbségek mutatkoznak a gazdasági fejlődés, a munkaerőpiac, az oktatási eredmények és a demográfiai tendenciák, valamint az infrastruktúrához és a közszolgáltatásokhoz való hozzáférés tekintetében. 2008 óta az egy főre jutó GDP minden régióban közeledik az uniós átlaghoz. Ez a folyamat azonban egyenetlen volt a régiók és a megyék között, így továbbra is jelentős különbségek vannak a régiók között és azokon belül. A széles sávú hozzáféréssel rendelkező háztartások aránya jelentősen javult az elmúlt öt évben, de még mindig van különbség a legjobb (Budapest) és a legrosszabb (Dél-Alföld) hálózati összekapcsoltságú régiók között. A fejlettebb régiók számára előnyt jelent a szakképzett munkaerő koncentrációja, a jó közlekedési összeköttetés és a fő kereskedelmi partnerek közelsége, ami jelentős közvetlen külföldi befektetéseket vonzott és helyi agglomerációs hatásokat eredményezett. A vidéki jellegű területeket hátrányosan érinti az infrastruktúra és a közszolgáltatások – többek között a közoktatás és az egészségügyi ellátás – hiányossága és romló színvonala. Egészségügyi, valamint gazdasági, társadalmi és intézményi reziliencia Bár az egészségügyi eredmények javulóban vannak, még mindig rosszabbak, mint a legtöbb más uniós tagállamban; ez részben az egészségügyi kockázatokkal járó életmódot, részben az állami egészségügyi ellátás korlátozott hatékonyságát tükrözi. A magyarok várható élettartama elmarad a legtöbb más országbeli európai polgárétól, és jelentős eltéréseket mutat nemtől és iskolai végzettségtől függően. Magyarországon az egyik legmagasabb a megelőzhető okok miatti halálozási arány az EU-ban. Ez összefügg a kockázati tényezők átlagosnál magasabb előfordulásával, a megelőzésre fordított kiadások alacsony szintjével és az egészségügyi kiadások közkiadásokon belüli arányának az uniós átlagtól való elmaradásával, ami mind arra utal, hogy jelentős tér nyílik a népegészségügyi beavatkozások megerősítésére. Ezzel összefüggésben az emberek egyre inkább arra kényszerülnek, hogy magánszolgáltatásokat vegyenek igénybe az egészségügyben – mindez negatívan hat a társadalmi igazságosságra és a lakosság egészségügyi állapotára. Ugyanakkor az egészségügyi rendszer továbbra is túlzott mértékben támaszkodik a kórházakra az ápolási-gondozási szolgáltatások nyújtása terén, és nem fordít kellő figyelmet az alapellátásra és a megelőzésre, továbbá a háziorvosok túl korlátozott mértékben töltik be a kapuőr szerepét a magasabb szintű ellátás tekintetében. A háziorvosok alacsony száma, korösszetétele, földrajzi eloszlása, hivatalos hatásköreik korlátozottsága és a szükségtelen beutalások elkerülését célzó teljesítményösztönzők hiánya akadályozza az alapellátás hatékonyságát, és csökkenti e szakma vonzerejét. A közelmúltbeli reformok arra ösztönözték a háziorvosokat, hogy szorosabban működjenek együtt, ami hatékonyabbá teheti az alapellátást. Az elavult kórházfinanszírozás, valamint az intézmények alacsony szintű döntéshozatali autonómiája hozzájárult a kórházak adósságának növekedéséhez, amely egyre halmozódik. Ráadásul a kórházi hálózat rendkívül széttagolt, ami gyengíti a betegellátás hatékonyságát és minőségét. 2020-ban megkezdődött a kórházi hálózat reformja: megyei szinten központosítottak több ellátási szolgáltatást és adminisztratív funkciót. Bár a hatóságok elkezdték kezelni az egészségügyi munkaerőhiány problémáját, a regionális különbségek továbbra is fennállnak. Magyarországon az 1 000 lakosra jutó orvosok és ápolók száma elmarad az uniós átlagtól. Az állami egészségügyi ágazatban tapasztalható szakképzett munkaerőhiányt súlyosbítja, hogy az egészségügyi szakemberek közül sokan a jobb munkakörülmények miatt inkább külföldön vagy a gyorsan növekvő hazai magánszektorban vállalnak munkát. Az orvosok megtartása érdekében kormány lépéseket tett az állami és önkormányzati egészségügyi létesítményekben dolgozó orvosok fizetésének növelésére. A béremelésekkel párhuzamosan korlátozták az orvosok azon lehetőségét, hogy egyidejűleg állami és magánlétesítményekben is dolgozzanak, valamint szigorúbb szankciókat vezettek be a hálapénzt elfogadó egészségügyi dolgozókkal szemben. Bár a bérek uniós szempontból továbbra is alacsonyak, a béremelések hozzájárulhatnak az egészségügyi személyzet elvándorlásának visszafogásához vagy lassításához. A rendezett államháztartás és a hatékony közkiadások elengedhetetlenek a jelenlegi és jövőbeli kihívások kezeléséhez. Míg az uniós források beáramlása idővel várhatóan csökkenni fog, mivel Magyarország felzárkózik az uniós átlagjövedelemhez, a beruházási igények továbbra is jelentősek maradnak. Magyarországnak különösen nagy kiadási nyomással kell szembenéznie a zöld átállás és a tudásalapúbb növekedési modell felé való elmozdulás támogatása érdekében. Rövid és középtávon ezért indokolt a költségvetés kiadási oldalának szisztematikus felülvizsgálata annak érdekében, hogy azonosítani lehessen a lehetséges megtakarításokat és hatékonyságnövekedést, valamint a költségvetésen belüli átcsoportosítás lehetőségét a növekedésbarát – többek között a zöld és digitális átállást célzó – kiadások előmozdítása érdekében.

Az adórendszer rendkívül versenyképes, de elősegítheti az agresszív adótervezést is. A magyar vállalatok az EU-ban a legalacsonyabb társaságiadó-kulcs előnyeit élvezhetik, és a munkát terhelő adóteher jelentősen csökkent (az alacsony jövedelműek esetében azonban továbbra is magas). Ugyanakkor az ágazatspecifikus adók alkalmazása és a jelentős számú kis adónem bonyolulttá teszi az adórendszert, és – különösen a kisebb cégek esetében – növeli a megfelelési költségeket. Másfelől Magyarország azon két uniós tagállam egyike, amelyek nem alkalmaznak forrásadót a nem uniós joghatóságok részére történő jogdíj-, osztalék- vagy kamatkifizetésekre. Az Unió területét elhagyó jogdíjak és kamatok Magyarországon nem adókötelesek, annak ellenére, hogy levonhatók a vállalkozás adóalapjából. Ennek következtében a Magyarországról az offshore pénzügyi központokba kiáramló jogdíj-, kamat- és osztalékkifizetések aránya jóval meghaladja az uniós átlagot. Az agresszív adótervezés kockázatát kezelő és az adórendszer átláthatóságát növelő reformok várhatóan magasabb kormányzati bevételekhez és erőteljesebb munkahelyteremtéshez fognak vezetni, miközben biztosítják, hogy a vállalatok ne kerüljék el a méltányos arányú adófizetést az EU-ban. E célkitűzések eléréséhez várhatóan hozzájárul az olyan szabályok bevezetése, amelyek célja annak biztosítása, hogy az alacsony adómértéket alkalmazó vagy adót nem alkalmazó joghatóságok felé teljesített kifizetések ne legyenek levonhatók, valamint az adóügyi illetőségre vonatkozó feltételek szigorítása. Az intézmények gyenge minősége – ezen belül a korrupcióellenes keret elégtelensége – visszafogja a termelékenység növekedését. Az elmúlt években az intézményi színvonal viszonylag alacsony szintű volt, és az uniós átlaghoz viszonyítva romlott. A független ellenőrzési mechanizmusok elégtelensége, valamint a politika és egyes vállalkozások szoros összefonódása elősegíti a korrupciót. Súlyos gyanú felmerülése esetén ismételten előfordul, hogy nem kerül sor határozott fellépésre a magas rangú tisztviselőket vagy azok közvetlen környezetét érintő korrupciós ügyek kivizsgálása és üldözése céljából. A vizsgálatok lezárására vonatkozó határozatok tekintetében az elszámoltathatóság nem biztosított, mivel nincs hatékony jogorvoslat az ügyészség azon határozatai ellen, amelyek arról rendelkeznek, hogy nem indul büntetőeljárás a vélelmezett bűncselekmények esetében. A tömegtájékoztatás szabadságának korlátozása, a civil társadalmi szervezeteket övező ellenséges környezet, valamint az átláthatóságra és a közérdekű információkhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok alkalmazásával kapcsolatos visszatérő kihívások is tovább gyengítették a korrupcióellenes keretet. 2021 decemberében a kormány a 2020–2022-es időszakra vonatkozó korrupcióellenes stratégiájában szereplő legtöbb intézkedés végrehajtásának elhalasztásáról döntött. A szakpolitikai döntéshozatal csekély átláthatósága hatással lehet az üzleti környezetre. Magyarország a rosszabbul teljesítő tagállamok közé tartozik a szociális párbeszéd, az érdekelt feleknek az elsődleges jog kidolgozásába való bevonása, a szociális partnerekkel és a civil társadalommal folytatott konzultáció, valamint a tényeken alapuló eszközök alkalmazása terén. A jogszabálytervezetekre és azok hatásvizsgálataira vonatkozó kötelező nyilvános konzultációra alkalmazandó nemzeti szabályokat szisztematikusan figyelmen kívül hagyják. Az elmúlt években nagyon alacsony volt a konzultáció tárgyát képező jogszabályok száma. Aggályok merültek fel az igazságszolgáltatás függetlenségével kapcsolatban is. Az Országos Bírói Tanács számára változatlanul nehézségeket okoz az Országos Bírósági Hivatal elnöke hatásköreinek ellensúlyozása. A Kúria működése is aggodalomra ad okot. A Kúria elnökének megválasztására vonatkozó szabályok különösen azzal a kockázattal járnak, hogy politikai befolyásnak van kitéve az ország legfelsőbb bírósága, többek között azáltal, hogy az Alkotmánybíróság tagjait a Kúria bíráivá nevezhetik ki. Az ügyelosztási rendszer átláthatóságának hiánya nem teszi lehetővé a felek számára annak ellenőrzését, hogy alkalmaztak-e indokolatlan mérlegelési jogkört. Kérdések merültek fel azzal kapcsolatban is, hogy az Országgyűlés által a bírói kar bevonása nélkül választott tagokból álló Alkotmánybíróság milyen szerepet játszhat a rendes bíróságok ítéleteinek felülvizsgálatában. Aggályok merültek fel továbbá azon eljárási szabályok miatt, amelyek lehetővé teszik, hogy a Kúria előtt megtámadják az előzetes döntéshozatal iránti kérelem szükségességét. A következő generációra, a gyermekekre és az ifjúságra vonatkozó szakpolitikák. Az oktatás kulcsszerepet játszhat a gazdaság növekedési potenciáljának felszabadításában. A szociális eredménytábla szerint az oktatási eredmények elmaradnak az uniós átlagtól, és a tanulók társadalmi-gazdasági hátterének az oktatási eredményeikre kifejtett hatása az egyik legerősebb az EU-ban. Az európai trendekkel ellentétben Magyarországon az elmúlt évtizedben nőtt a korai iskolaelhagyók aránya: 2021-ben 12,0 % volt, vagyis meghaladta a 9,7 %-os uniós átlagot. A korai iskolaelhagyás aránya magasabb a legkevésbé fejlett járásokban, és a nem romákhoz képest hatszor magasabb a roma népesség körében. A különböző oktatási pályákra történő teljesítményalapú kiválasztás 10 éves kortól kezdődik, ami ahhoz vezet, hogy az alulteljesítő tanulókat korán szétválasztják magasan teljesítő társaiktól. A hátrányos helyzetű gyermekeknek kevés esélyük van bejutni a felsőoktatásba. A hároméves szakképzési programok részvevőinek kevés lehetőségük van a már eleve alacsony szintű alapkészségeik fejlesztésére, mivel a tantervekben az alapkészségek korlátozott szerepet kapnak. A 2020–2021-es tanévtől kezdődően a szakképzési programokat bőkezű szakképzési ösztöndíj teszi vonzóvá a hátrányos helyzetű tanulók számára. A szakképzés 2019. évi reformja megszüntette annak lehetőségét, hogy a hároméves szakképző iskolák diákjai formális nappali oktatásban a felsőoktatásba való beiratkozáshoz szükséges érettségi bizonyítványt szerezzenek. Az iskolarendszer alacsony hatékonysága és méltányossága részben az iskolákon belüli társadalmi-gazdasági sokszínűség hiányával, a tantervi autonómia alacsony szintjével és a tanárok alacsony fizetésével függ össze. Ez utóbbi azt is jelenti, hogy a szakma vonzereje alacsony. Míg az összesített mutatók – például a tanár-tanuló arány – nem jeleznek akut hiányt, a részletesebb elemzés azt mutatja, hogy bizonyos területeken, például a matematika, a természettudományok és az idegen nyelvek esetében nincs elég tanár. A tanárhiány az iskolarendszer széttagoltságával is összefügg, mivel az általános iskolák felébe 150-nél kevesebb tanuló jár. Különösen súlyos problémát jelent a képzett tanárok hiánya azokban az iskolákban, amelyekben magas a hátrányos helyzetű tanulók aránya. A tanárképzésből kikerülő diplomások több mint fele más pályára kerül a magas munkateher és a tanárok – különösen a pályakezdő tanárok – alacsony fizetése miatt. Emellett az iskolák központosított irányítása miatt az iskolavezetőknek korlátozottak a lehetőségeik és az eszközeik a tanítás minőségének javítására. Ami a felsőoktatást illeti, a felsőfokú diplomával rendelkező 25–34 évesek aránya 2010 óta nőtt, de továbbra is a legalacsonyabbak között van az EU-ban. A felsőoktatásba belépők száma az elmúlt évtizedben még csökkent is, ami a demográfiai tendenciákat, a közoktatás gyenge teljesítményét, és az államilag finanszírozott helyek számának csökkenését tükrözi. 2022 óta a 25 év alatti munkavállalók mentesülnek a személyi jövedelemadó alól, ami a foglalkoztatás szempontjából pozitív lehet, de tovább csökkentheti a felsőoktatásba jelentkezők számát. Mindezt tükrözi, hogy a magas és az alacsony végzettségű felnőttek alapkészségeinek szintje közötti eltérés az EU-n belül a legnagyobbak között van. Ugyanakkor az egész életen át tartó tanulásban részt vevő felnőttek száma az uniós átlag mintegy felét teszi ki. Ez szakemberhiányhoz és alacsony innovációs potenciálhoz vezet. 2.3.A zöld és digitális átállással kapcsolatos kihívások Zöld dimenzió A helyreállítási és rezilienciaépítési tervnek hozzá kell járulnia a zöld átálláshoz, és a pénzügyi allokáció legalább 37 %-ának hozzá kell járulnia az éghajlat-politikai célkitűzésekhez. Az RRF-rendelet szerint a tervben szereplő intézkedéseknek hozzá kell járulniuk a 2050-re kitűzött klímasemlegességi célkitűzés, valamint a 2030-as energiaügyi és éghajlat-politikai célok eléréséhez, figyelembe véve Magyarország nemzeti energia- és klímatervét (NEKT), amelyet Magyarország 2020. január 22-én jelentett be a Bizottságnak. Az intézkedéseknek emellett hozzá kell járulniuk a hulladékgazdálkodásra, a környezetszennyezés csökkentésére, a fenntartható mobilitásra, a biológiai sokféleség védelmére és helyreállítására, valamint a vízkészletekre vonatkozó környezetvédelmi célok eléréséhez, továbbá támogatniuk kell a fenntartható élelmiszerrendszerekre és a körforgásos gazdaságra való átállást, ugyanakkor biztosítaniuk kell, hogy senki se maradjon ki. Üvegházhatásúgáz-kibocsátás A nemzeti energia- és klímatervben Magyarország az üvegházhatásúgáz-kibocsátás 2030-ig történő szerény csökkentését tűzi ki célul. Magyarország célja, hogy a teljes nemzetgazdaság tekintetében 2030-ig az 1990-es szinthez képest legalább 40 %-kal csökkentse üvegházhatásúgáz-kibocsátását. E cél eléréséhez kiegészítő intézkedésekre van szükség. Magyarország nemzeti energia- és klímaterve 2030-ra az uniós célok elérésére irányulóan alacsony ambíciót tükröző célokat határoz meg a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság tekintetében, és nem ad információkat az éves kibocsátási szintek 2020–2030-as időszakra vonatkozó becsült pályájáról. Nemzeti energia- és klímatervében Magyarország 2030-ra mérsékelni kívánja a kibocsátást a közlekedési ágazatban, de megjegyzi, hogy egy növekvő gazdaságban nem korlátozható a közlekedés és az ipar energiaigénye. Magyarország nemzeti energia- és klímaterve célul tűzi ki annak biztosítását, hogy az olajtermékek közlekedési célú fogyasztása 2030-ig legfeljebb 10 %-kal nőjön. Az elmúlt öt évben jelentősen nőtt a közlekedésből származó üvegházhatású gázok kibocsátása, és a jelenlegi politikákkal a kibocsátás várhatóan még tovább fog növekedni. A kormány az elektromobilitás, a fenntartható tömegközlekedés és a vasúti árufuvarozás előmozdításával kívánja csökkenteni a közlekedésből származó kibocsátásokat. Ami az építőipart illeti, az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentését energiahatékonysági intézkedésekkel és a gázfűtés tisztaenergia-technológia alkalmazásával történő felváltásával érnék el. Az európai zöld megállapodás új, ambiciózus célokat tűzött ki az EU számára a klímasemlegesség 2050-ig történő elérése érdekében, 2030-ig legalább 55 %-kal csökkentve a kibocsátásokat. E célok elérése érdekében az uniós jogalkotó fontos jogszabályokat hagyott jóvá vagy tervez jóváhagyni. A tagállamoknak 2023-ban aktualizált nemzeti energia- és klímaterveket kell benyújtaniuk. Megújuló energiaforrások A 2020. évi magyar nemzeti energia- és klímaterv célja, hogy a bruttó energiafogyasztásban a megújuló energiaforrások aránya 21 % legyen, amit a Bizottság nem tart ambiciózusnak ahhoz a 23 %-hoz képest, amelyet a Bizottság által az uniós célkitűzések fényében arányosnak minősülő erőfeszítések kiszámításához alkalmazott képlet eredményez. 2020-ban a megújuló energiaforrások bruttó végsőenergia-fogyasztáson belüli részaránya (13,9 %) némileg túlteljesítette Magyarország célkitűzését (13 %). A 2020 januárjában előterjesztett legutóbbi nemzeti energiastratégia szerint Magyarország célja, hogy 2030-ra a villamos energia 90 %-át karbonszegény forrásokból állítsák elő. Az atomenergián kívül Magyarország nagyobb mértékben kíván támaszkodni a megújuló energiaforrásokra, főként a napenergiára, míg a szélenergia csak kis szerepet játszik a kormány terveiben. A megújuló energiaforrások fűtési aránya a 2020. évi 18,2 %-ról 2030-ra várhatóan 28,7 %-ra fog nőni. Energiahatékonyság Magyarországnak a 2020. évi nemzeti energia- és klímatervében foglalt energiahatékonysági célkitűzése az EU 2030-ra vonatkozó célkitűzéséhez képest nem ambiciózus. A hozzájárulás mértékét legfeljebb 18,8 Mtoe végsőenergia-fogyasztásban határozták meg – ez 30,7 Mtoe primerenergia-fogyasztásnak felel meg. Emellett nem tüntetik fel egyértelműen az indikatív ütemterveket, valamint a hozzájárulások primerenergia-fogyasztásban kifejezett értékét. 2020-ban a primerenergia-fogyasztási mutató (23,9 Mtoe) a 2020. évi célérték (24,1 Mtoe) alatt volt, de a végsőenergia-fogyasztási mutató (18 Mtoe) meghaladta a 2020-as célt (14,4 Mtoe). Továbbra is nagy lehetőségek rejlenek a meglévő lakásállomány, a középületek és a távfűtési hálózatok felújításában, valamint a kisvállalkozások energiahatékonyságának növelésében. Az EU-n belül Magyarország azon országok közé tartozik, ahol a legnagyobb arányban állnak fenn elégtelen lakáskörülmények: a becslések szerint a lakosság 20,4 %-a beázó tetejű, nedves falú, padlójú vagy alapú, korhadó ablakkeretű vagy padlójú lakásban él, ami felhívja a figyelmet arra, hogy az épületkorszerűsítés jelentős általánosabb előnyökkel is jár. A szabályozott energiaárak 2022. nyári módosításáig az energia – többek között a gáz – ára évek óta a legalacsonyabbak között van az EU-ban, ami nem ösztönözte az energiamegtakarítást és az energiahatékonyság javítását. A lakóépületek alacsony energiahatékonysága és szennyező fűtése egyaránt rontja a levegőminőséget, és a felújítási erőfeszítések fokozásából nagymértékű környezeti és egészségügyi előnyök származhatnának. A lakóépületek energiahatékonyságába történő beruházás – különösen a vidéki területeken – helyi munkahelyeket teremtene, csökkentené a légszennyezést, mérsékelné az elégtelen lakáskörülményeket és hozzájárulna a klímasemlegesség megvalósításához. Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a háztartások számára az otthonuk energiahatékonyságának javításához és a fűtési rendszerek dekarbonizációhoz jelenleg nyújtott pénzügyi ösztönzők nem elégséges mértékűek a szélesebb körű igénybevételhez, figyelembe véve azt is, hogy sok érintett háztartás pénzügyi kapacitása alacsony.

Fenntartható közlekedés Az elmúlt években Magyarországon jelentősen nőtt a közlekedési ágazat kibocsátása. Az uniós tagállamok körében továbbra is Magyarország közlekedése az egyik legzsúfoltabb. A dugóban elvesztegetett órák egy autóvezetőre jutó éves száma – főként a városokban – egyre nő. A vonzóbb tömegközlekedési rendszer jobban elősegíthetné a munkavállalói mobilitást, és hozzájárulhatna a közlekedés környezeti hatásának enyhítéséhez. Bár Magyarországon az uniós átlagnál nagyobb arányban veszik igénybe a tömegközlekedést, ennek fő oka az alacsonyabb motorizációs szint. Mivel a jövedelmek növekedésével megfizethetőbbé válik a saját tulajdonú gépjárművek használata, és a növekvő igénybevétel várhatóan tovább fogja rontani a közlekedési infrastruktúra és szolgáltatások eleve gyenge színvonalát, vonzóbbá kell tenni a tömegközlekedést. Az előrelépések ellenére az elektromobilitás is jóval az uniós átlag alatt van. Vízgazdálkodás A vízgazdálkodás továbbra is aggodalomra ad okot. Magyarországon a vízellátás és a szennyvízelvezetés még mindig nem felel meg teljes mértékben az ivóvízről szóló uniós irányelvnek, és a víz megfizethetősége továbbra is problémát jelent a népesség legszegényebb csoportjai számára. A vízellátó hálózat nagy része rossz állapotban van. A szivárgások miatt a hálózatba belépő vízmennyiség negyede nem termel bevételt. A szabályozott díjak számos víz- és szennyvízszolgáltató vállalat karbantartási költségeit sem fedezik. A vállalatok hálózatára kivetett közműadó szintén gátolja a beruházásokat. Az emberi tevékenységek komolyan megterhelik a magyarországi víztesteket. Mivel az éghajlatváltozás várhatóan csökkenti az ország folyóinak vízhozamát, a tervek szerint jelentősen bővítik a szántóföldi öntözést, de ez aggályokat vet fel a vízmennyiséget, a vízminőséget és a biológiai sokféleséget érintő esetleges károk miatt. Ugyanakkor csak korlátozott figyelmet fordítanak olyan központi kérdésekre, mint a víztestek megtartása, a természetes vízviszonyok helyreállítása és a mezőgazdasági gyakorlatok megváltoztatása. Magyarország területének közel egynegyede van kitéve árvízveszélynek, és az ország árvízkockázat-kezelési terve nem foglalkozik megfelelően ezzel a problémával. Körforgásos gazdaság A körforgásos gazdaságra való átállás korai szakaszában jár. Magyarország körforgásos anyagfelhasználási aránya 8,7 %, ami jelentősen elmarad az uniós átlagtól (12,8 %) (a 2020. évre vonatkozó legfrissebb adatok szerint). A 33 %-ot kitevő újrafeldolgozási arány (települési hulladék) jóval alacsonyabb a 2025-re kitűzött 55 %-os uniós célnál. Magyarország nemrég megkezdte a körforgásos gazdaságra vonatkozó nemzeti stratégia és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv kidolgozását. Az erőforrás-hatékonyság az uniós átlaghoz képest alacsony. A hulladékképződés Magyarország viszonylag alacsony jövedelmi szintjéből adódóan mérsékelt, de a hulladéklerakás továbbra is túlsúlyban van (az összes hulladék mintegy 50 %-át teszi ki), az újrafeldolgozás pedig korlátozott mértékű. A hulladékgazdálkodást a kormány az elmúlt években átszervezte, korlátozva a versenyt, ami a hatékonyság csökkenéséhez vezetett. A levegő minősége A lakóépületek alacsony energiahatékonysága és korszerűtlen fűtése rontja a levegőminőséget, akárcsak a közúti közlekedés. A nemzeti kibocsátási határértékekről szóló új irányelvben 2020–2029-re és 2030-tól kezdődően bármely évre vonatkozóan megállapított célok eléréséhez Magyarországnak további erőfeszítéseket kell tennie. Bár Magyarországon az elmúlt években csökkent a legfontosabb légszennyező anyagok kibocsátása, ez még mindig jóval az uniós átlag felett van. 2020-ban Magyarországon nem lépte túl a környezeti levegő minőségéről szóló irányelvben meghatározott uniós határértékeket. Az Európai Bizottság mindazonáltal nyomon követi a Magyarországgal szemben indított kötelezettségszegési eljárást, amelynek keretében megállapította, hogy Magyarország több levegőminőségi zóna tekintetében tartósan túllépte a levegőminőségi előírásoknak a finom szálló porra (PM10) és a nitrogén-dioxidra (NO2) vonatkozóan előírt határértékeit. Az alábbi táblázat áttekintést nyújt az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról szóló, 2018. december 11-i (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti magyar célkitűzésekről, célokról és hozzájárulásokról.



3. táblázat Áttekintés az (EU) 2018/1999 rendelet szerinti magyar célkitűzésekről, célokról és hozzájárulásokról Nemzeti célok és hozzájárulások A legfrissebb adat 2020 2030 A 2030-ra vonatkozó ambíciószint értékelése Az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó, 2005-ös szinthez viszonyított kötelező célérték, a közös kötelezettségvállalási rendelet értelmében (%) –10 % +10 % –7 % A közös kötelezettségvállalási rendelet szerint Nemzeti cél/hozzájárulás megújuló forrásból előállított energiára vonatkozóan: A megújuló energiaforrásokból előállított energiának a bruttó végsőenergia-fogyasztásban képviselt részaránya (%) 12,5 % 13 % 21 % Nem ambiciózus (a megújuló energiaforrásokra vonatkozó képlet eredménye 23 %) Nemzeti hozzájárulás az energiahatékonysághoz: Primerenergia-fogyasztás (Mtoe) 24,5 Mtoe 24,1 Mtoe Nincs kitűzött cél Nagyon alacsony Végsőenergia-fogyasztás (Mtoe) 18,5 Mtoe 14,4 Mtoe 785 PJ (18,7 Mtoe) Nagyon alacsony A villamosenergia-hálózatok összeköttetésének szintje (%) 50 % 55 % 60 % n.a. Forrás: Magyarország végleges nemzeti energia- és klímatervének értékelése, SWD (2020) 916 final. Digitális dimenzió Az RRF-rendelet szerint a helyreállítási és rezilienciaépítési tervnek hozzá kell járulnia a digitális átálláshoz, és a pénzügyi allokáció legalább 20 %-ának hozzá kell járulnia a digitális célkitűzésekhez. A tervben szereplő intézkedéseknek többek között hozzá kell járulniuk a gazdasági és szociális ágazatok (többek között a közigazgatás, a közszolgáltatások, valamint az igazságszolgáltatás és az egészségügyi rendszerek) digitális átalakulásához. A tervben szereplő intézkedéseknek nem csupán a versenyképesség javítására, hanem a vállalatok és az állami szereplők rezilienciájának, agilitásának és biztonságának fejlesztésére is irányulniuk kell, biztosítva egyúttal az inkluzivitást.



1. ábra A digitális gazdaság és társadalom fejlettségét mérő mutató (összesített mutató) Megjegyzés: Az EU összesített értéke az EU-27-re vonatkozik, a 2022. évi DESI-jelentés alapján

Magyarország a digitális gazdaság és társadalom fejlettségét mérő 2022. évi mutató (DESI) szerint a 22. helyen áll a tagállamok között, a teljesítménye számos dimenziót nézve elmarad az uniós átlagtól és céloktól. Az elmúlt években Magyarország némi haladást ért el a DESI által mért egyes dimenziók tekintetében. Magyarország a legjobb teljesítményt a széles sávú hozzáférés terén, a leggyengébbet pedig a digitális technológiák üzleti tevékenységekbe való integrálása terén nyújtja. A Covid19-világjárvány rávilágított a digitális készségek, az iskolák digitalizálása, a vállalkozások digitalizálása, valamint a digitális közszolgáltatások terén fennálló hiányosságokra. Magyarország 2021-ben elfogadta a 2021–2030-as időszakra szóló Nemzeti Digitalizációs Stratégiáját (NDS). A Nemzeti Digitalizációs Stratégia a DESI dimenzióinak megfelelő négy fő pillér köré szerveződik: digitális infrastruktúra, digitális készségek, digitális gazdaság és digitális állam. Átfogó célja, hogy azonosítsa és kiaknázza a digitalizációban rejlő lehetőségeket a gazdaság, az oktatás, a kutatás-fejlesztés és innováció, valamint a közigazgatás terén, ezáltal javítva az ország versenyképességét és polgárai jóllétét. Magyarország célja, hogy digitális teljesítménye 2025-re meghaladja az uniós átlagot a DESI mutatói alapján, és 2030-ra a digitalizáció terén a tíz vezető uniós gazdaság egyike legyen. Konnektivitás Magyarország a konnektivitás tekintetében a 13. helyen áll a 2022-es DESI szerint. A legfrissebb adatok (DESI 2022) szerint a háztartások 83 %-a rendelkezik vezetékes széles sávú kapcsolattal, és több mint fele (61 %) rendelkezik legalább 100 Mbps sebességű vezetékes széles sávú kapcsolattal. A nagyon gyors széles sávú internet (legalább 1 Gbps) aránya 22 %, ami jóval meghaladja az uniós átlagot (7,6 %). A nagyon nagy kapacitású hálózatok (VHCN) lefedettsége folyamatosan növekszik, és jelenleg meghaladja az uniós átlagot. A 4G lefedettség közel 100 %-os, az 5G felkészültség előrehaladott, az 5G lefedettség azonban az uniós átlag alatt van. Digitális készségek A digitális készségek a készségmutatók szinte minden kategóriájában az uniós átlag alatt maradnak. A népesség fele rendelkezik legalább alapvető digitális készségekkel, és csak 22 %-a rendelkezik „az alapszintet meghaladó digitális készségekkel”. A munkaerő-állományon belül hiány van az IKT-szakemberekből, és a női IKT-szakemberek aránya alacsony, miközben az IKT-diplomások aránya szintén elmarad az uniós átlagtól. Egyértelmű és sürgős szükség van a lakosság általános digitális készségeinek fejlesztésére. A Nemzeti Digitalizációs Stratégia ezt elismerve kulcsfontosságú fejlesztésre szoruló területként határozza meg az oktatással kapcsolatos digitális készségeket és a lakosság digitális kompetenciáit. A vállalkozások digitalizálása Magyarország a 25. helyen áll a digitális technológiák üzleti tevékenységekbe való integrálása terén. Némi javulás ellenére a magyar vállalkozások továbbra is elmaradnak az uniós társaiktól. Az ország továbbra is gyengén teljesít a technológiaátvételre vonatkozó mutatók terén. A tervezési szoftverek, a közösségi média és az e-számlák használata jóval elmarad az uniós átlagtól. A magyar vállalkozások emellett lassan integrálják üzleti modelljükbe a fejlett digitális technológiákat. A nagy adathalmazokat 7 %-uk, a számítási felhőt 21 %-uk, a mesterséges intelligenciát pedig 3 %-uk alkalmazza, jóval elmaradva az uniós átlagtól. A helyreállítással kapcsolatban, valamint a gazdasági modell magas minőségi kategóriába tartozó termékek felé való elmozdulásának megvalósítása tekintetében különös aggodalomra ad okot, hogy kevés gyorsan növekvő vállalkozás határozza meg a digitalizációt kifejezetten növekedési stratégiájának részeként. A Nemzeti Digitalizációs Stratégia elismeri, hogy több támogatásra van szükség a vállalkozások, különösen a kis- és középvállalkozások digitális átalakulásához. Digitális közigazgatás A közszolgáltatások digitalizációja vegyes képet mutat. Gyakorlatilag minden releváns közszolgáltatás elérhető az interneten (több mint 3 000), és széles körben használják őket. A polgárok és a vállalkozások számára nyújtott szolgáltatások minősége és kiterjedtsége azonban továbbra is viszonylag alacsony, különösen a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás esetében. A nyílt adatok területe továbbra is problematikus, itt Magyarország az EU-n belül az egyik leggyengébb teljesítményt nyújtja. Magyarországnak könnyebben hozzáférhetővé kell tennie a közérdekű adatokat, és meg kell erősítenie a közigazgatás működésének átláthatóságát. 1. háttérmagyarázat: A fenntartható fejlődési célok felé tett előrehaladás A fenntartható fejlődési célok és az éves fenntartható növekedési stratégiát alátámasztó négy dimenzió A fenntartható fejlődési célok célkitűzései a 2020-as ciklus óta beépülnek az európai szemeszterbe. Ez a fenntarthatóság melletti szilárd elkötelezettséget biztosít az uniós gazdaság- és foglalkoztatáspolitikák összehangolása során. Ehhez kapcsolódóan ez a keretes írás felvázolja Magyarországnak a fenntartható fejlődési célokkal kapcsolatos teljesítményét, és megvizsgálja a 2023. évi éves fenntartható növekedési stratégia négy dimenzióját, amelyek relevánsak a helyreállítási és rezilienciaépítési tervek szempontjából: zöld átállás, méltányosság, digitális átállás és termelékenység, valamint makrogazdasági stabilitás. Rámutat azokra a területekre, ahol a további intézkedések felgyorsíthatják a fenntartható fejlődési célokkal kapcsolatos előrehaladást. Zöld átállás Bár Magyarország számos, a környezeti fenntarthatósággal kapcsolatos szempont – például az éghajlat-politika és a szennyezés – tekintetében javulást mutat (2., 6., 11., 12. és 13. fenntartható fejlődési cél), más területeken, különösen a tiszta energia terén (7. és 9. fenntartható fejlődési cél) további előrelépésre van szükség. A zöld átálláshoz kapcsolódó legtöbb mutató továbbra is az uniós átlag alatt marad. A települési hulladék újrafeldolgozási aránya és a körforgásos anyagfelhasználás aránya ugyan javult, de még mindig elmarad az uniós átlagtól. A megújuló energiának a teljes energiafogyasztáson belüli részaránya a 2015. évi 14,5 %-ról 2020-ra 13,9 %-ra csökkent, ami meghaladta a Magyarország számára kitűzött célt, de messze elmarad az uniós átlagtól (2020-ban 22,09 %). Az ország energiatermelékenysége 2015 és 2020 között csak kismértékben nőtt, ami az uniós átlagtól való eltérés növekedéséhez vezetett. A fenntartható közlekedési módok aránya az elmúlt években csökkent, bár még mindig az uniós átlag felett van. Az erdőterületek aránya 2015 és 2018 között 25,2 %-ról 26,1 %-ra nőtt, de továbbra is jelentősen elmarad az uniós átlagtól (2018-ban 43,4 %). A Natura 2000 hálózat keretében kijelölt szárazföldi élőhelyek területe 2014 és 2019 között változatlan maradt, és meghaladta az uniós átlagot. Méltányosság Magyarország nagyon jól teljesít a növekedéssel, a foglalkoztatással és a szegénység csökkentésével kapcsolatos egyes mutatók tekintetében (1. és 8. fenntartható fejlődési cél). Valamelyest javultak az egészségügyi mutatók (3. fenntartható fejlődési cél) is, de az országnak az oktatással és a nemek között egyenlőséggel (4., 5. és 10. fenntartható fejlődési cél) kapcsolatos számos területen fel kell zárkóznia. Különösen nagy mértékben javult a foglalkoztatási ráta (a 2016. évi 73,7 %-ról 2021-ben 78,8 %-ra), és csökkent a súlyos anyagi és szociális nélkülözésben élők aránya (a 2015. évi 24,1 %-ról 2020-ban 10,7 %-ra), valamint a lakáskörülmények tekintetében súlyosan depriváltak aránya (a 2015. évi 15,5 %-ról 2020-ban 7,6 %-ra). Ugyanakkor a lakosságon belül jelentősen csökkent azok aránya, akik nem képesek otthonaikat megfelelően fűteni: a 2014. évi 11,6 %-ról 2019-ben 5,4 %-ra esett vissza, ami jelenleg az uniós átlag alatt van (8,2 %). Az említett javulás ellenére a súlyos anyagi nélkülözésben élők arányára vonatkozó adat még mindig jelentősen elmarad az uniós átlagtól (amely mindössze 6,8 %) és rosszabb a lakáskörülmények tekintetében súlyosan depriváltak aránya is (az uniós átlag 4,0 %). Magyarország az oktatás (4. fenntartható fejlődési cél) terén is az uniós átlag alatt teljesít: a 2021. évi adatok szerint magas és növekszik a korai iskolaelhagyók aránya (Magyarországon 12,0 %, szemben az uniós 9,7 %-kal), a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya pedig alacsony és csökkenőben van (32,9 %, míg az EU-ban 41,2 %). Magyarország az uniós átlag alatt teljesít a nemek közötti egyenlőség terén is (5. fenntartható fejlődési cél), a nemek közötti foglalkoztatási különbség és a nemek közötti bérszakadék egyre nagyobb, és csekély a nők részvételi aránya az Országgyűlésben, a kormányban és a felső vezetésben.

Digitális átállás és termelékenység Magyarország az uniós átlaggal összehasonlítva vegyes képet mutat a 8. fenntartható fejlődési célhoz (Fenntartható gazdasági növekedés, foglalkoztatás és tisztességes munka) és a 9. fenntartható fejlesztési célhoz (Ipar, innováció és infrastruktúra) tartozó, a digitális átállással és a termelékenységgel kapcsolatos dimenzióval kapcsolatos célok tekintetében. A nagy sebességű internetkapcsolattal rendelkező háztartások aránya (48,6 %) 2020-ban megközelítette az 59,3 %-os uniós átlagot, ami jelentős előrelépést jelent. Magyarország kutatás-fejlesztésre fordított bruttó hazai kiadásai jóval az uniós átlag alatt vannak (a GDP 1,61 %-a, szemben az uniós 2,32 %-kal), és az ország az elmúlt időszakban nem ért el jelentős előrelépést ezen a területen. A felnőttképzés igénybevétele és a digitális készségek megerősítése továbbra is kihívást jelent. Magyarországon a felnőtteknek csupán 5,9 %-a vesz részt képzési programokban, ami messze elmarad az uniós átlagtól (2021-ben 10,8 %). A magyaroknak csak 49 %-a rendelkezik legalább alapvető digitális készségekkel, szemben a 2021. évi 54 %-os uniós átlaggal. Makrogazdasági stabilitás A világjárvány előtti kedvező gazdasági helyzetnek köszönhetően Magyarország viszonylag jól teljesít a 8. fenntartható fejlesztési cél (Fenntartható gazdasági növekedés, foglalkoztatás és tisztességes munka) mutatói tekintetében. Magyarországon az egy főre jutó reál-GDP nőtt, 2021-ben elérte a 13 660 EUR-t, de még mindig jelentősen elmarad az uniós átlagtól (2021-ben 27 810 EUR), és lassul a gazdasági konvergencia az EU többi részével. A beruházások GDP-hez viszonyított aránya (26,8 %) 2015 óta nőtt, és meghaladja az uniós átlagot. Magyarország a foglalkoztatással kapcsolatos mutatók tekintetében is meghaladja az uniós átlagot (8. fenntartható fejlődési cél). A tartós munkanélküliségi ráta 2015 óta jelentősen csökkent (a 2016. évi 2,3 %-ról 2020-ban 1,3 %-ra). Az igazságszolgáltatáshoz való jog és az intézményekbe vetett bizalom tekintetében (16. fenntartható fejlődési cél) Magyarország azonban még mindig elmarad az uniós átlagtól, és teljesítménye romlik. 3.A terv célkitűzései, felépítése és irányítása 3.1.A terv általános stratégiája Magyarország helyreállítási és rezilienciaépítési terve átfogó választ jelent a Covid19-válság következményeire, valamint a magyar gazdaság esetében azonosított fő strukturális kihívásokra. A terv három stratégiai célkitűzés köré szerveződik: ·Intelligens, fenntartható és inkluzív növekedési pálya kialakítása ·Munkahelyteremtés és a meglévő munkahelyek védelme ·A vállalkozások versenyképessége és a társadalmi felzárkózás, a gazdasági ökoszisztéma valamennyi elemére és a társadalom minden csoportjára kiterjedően. A terv kilenc komponensből áll, amelyek a következő területeken jelentkező kihívásokra vonatkoznak: köznevelés, felsőoktatás és szakképzés, társadalmi befogadás a leghátrányosabb helyzetű településeken, vízgazdálkodás, fenntartható zöld közlekedés, zöld energia, körforgásos gazdaság, egészségügy, valamint kormányzás és közigazgatás. A terv a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendeletben előirányzott mind a hat pillérre kiterjed, és nagy hangsúlyt fektet a zöld és technológiavezérelt gazdasági fejlődési pálya előmozdítására. A kilenc komponens a következő: 1.Demográfia és köznevelés, amely komponens a következőkre összpontosít: a tanári hivatás vonzerejének növelése, beleértve a tanárok bérét is; jobb hozzáférés a minőségi és inkluzív közoktatáshoz, különös tekintettel a hátrányos helyzetű tanulókra, a sajátos nevelési igényű tanulókra és az alacsonyan teljesítő általános iskolák felső tagozatának tanulóira; a közoktatás digitalizálása és digitális eszközök a tanulók és a pedagógusok számára; a pedagógusok és az intézményvezetők készségeinek javítása; valamint a 3 év alatti gyermekek koragyermekkori nevelési és gondozási létesítményei elérhetőségének növelése. A komponens magában foglalja a nyugdíjrendszer közép- és hosszú távú költségvetési fenntarthatóságának és megfelelőségének javítását célzó reformot is. 2.Magasan képzett, versenyképes munkaerő, amely komponens célja a felsőoktatási rendszer megerősítése a digitalizáció és az infrastruktúra fejlesztése révén; a szakképzett munkaerő rendelkezésre állásának növelése a szakképzési intézményekbe történő beruházások révén; valamint a tudomány, a kutatás, az innováció és a képzés ökoszisztémájának támogatása. 3.Felzárkózó települések, amely komponens célja, hogy a 300 leghátrányosabb helyzetű településen biztosítsa az alapvető szolgáltatásokat, és további támogatást nyújtson lakosaiknak a foglalkoztatás, a készségfejlesztés, a lakhatás, az energetikai felújítások és a fűtés terén. 4.Vízgazdálkodás, amely komponens új vízgazdálkodási megoldások nyújtását célozza a mezőgazdaságban a meglévő vízhálózatok és vízrendszerek felújítása és újak kialakítása, természetalapú vízmegtartási megoldások létrehozása, a nyomonkövetési rendszer megerősítése és új, fenntartható vízgazdálkodási közösségek létrehozása révén. 5.Fenntartható zöld közlekedés, amely komponens célja a tömegközlekedés vonzóbbá és a közlekedési ágazat fenntarthatóbbá tétele egy integrált egységes tarifarendszer létrehozása, a vasúti hálózat fejlesztése – különösen a fővárosi régióban –, valamint a régi, fosszilis üzemanyaggal működő buszok elektromos buszokkal való felváltása révén. 6.Energia – zöld átállás, amely komponens célja a megújuló energiaforrásokon alapuló további energiatermelési kapacitások létrehozása, a villamosenergia-hálózat javítása, az időjárástól függő megújuló energiaforrásokból származó energiatermelési kapacitások biztonságos és rugalmas módon való integrálása a villamosenergia-hálózatba, valamint az épületek energiahatékonyságának javítása. 7.A körforgásos gazdaságra való átállás, amely komponens hozzájárul az olyan innovatív megoldások elterjedéséhez, mint a vegyi újrafeldolgozás. 8.Egészségügy, amely komponens célja a kórházi ellátás korszerűsítése, az alapellátás megerősítése, a digitális eszközök használatának kiterjesztése az egészségügyben és a tartós ápolás-gondozásban, valamint a hálapénz gyakorlatának felszámolása. 9.Kormányzás és közigazgatás, amely komponens célja a korrupcióellenes keret hiányosságainak és hibáinak kezelése, többek között a függetlenség felügyeletét biztosító új szervek létrehozása, valamint a fokozott ügyészi erőfeszítés és az ügyészi vagy nyomozó szervek tétlenségének megakadályozására irányuló eszközök révén; a verseny hiányának kezelése a közbeszerzésben; a bírói függetlenség megerősítése; a nyilvános felügyelet megerősítése a nyilvános adatok fokozott átláthatósága és az ilyen adatokhoz való hozzáférést szolgáló eszközök révén; a döntéshozatal minőségének és átláthatóságának javítása, többek között a szociális partnerek és az érdekelt felek szisztematikusabb és hatékonyabb bevonása révén; a közkiadások hatékonyságának javítása kiadási felülvizsgálatok révén; valamint az adórendszer egyszerűsítése és megerősítése az agresszív adótervezés kockázatával szemben.

4. táblázat: A komponensek és a kapcsolódó költségek összesítése Komponens Költségek (millió EUR) 1.: Demográfia és köznevelés 621 2.: Magasan képzett, versenyképes munkaerő 692 3.: Felzárkózó települések 225 4.: Vízgazdálkodás 145 5.: Fenntartható zöld közlekedés 1 414 6.: Energetika – zöld átállás 1 246 7.: Körforgásos gazdaság 109 8.: Egészségügy 1 306 9.: Kormányzás és közigazgatás 66 Összesen 5 824



3.2.A terv végrehajtási szempontjai Összhang más programokkal A terv vonatkozó szakasza általánosságban ismerteti, hogy intézkedései miként állnak összhangban a főbb európai stratégiai dokumentumokkal, különösen a nemzeti energia- és klímatervvel (NEKT) és a vonatkozó ágazati stratégiákkal. Ez például igaz azokra az intézkedésekre, amelyek célja (az 1. és a 2. komponens esetében) többek között az iskolák, a felsőoktatási intézmények és a szociális bérlakások energiahatékonyságának és megújulóenergia-fogyasztásának növelése, valamint a lakóépületek fűtési rendszereinek korszerűsítése, a lakossági megújulóenergia-használat arányának napelemes rendszerek, továbbá a villamosenergia-hálózati rendszerek szükséges korszerűsítése útján való növelése (a 6. komponens esetében), továbbá naperőművek telepítése a hátrányos helyzetű települések háztartásai számára (a 3. komponens esetében). Az alacsony kibocsátású/kibocsátásmentes járművekbe, valamint a fenntartható tömegközlekedésbe (5. komponens) történő beruházások szintén pozitív hatással lesznek a nemzeti energia- és klímaterv célkitűzéseinek elérésére. Az új uniós szintű programozási időszakban (2021–2027) az Igazságos Átmenet Alap (IÁA) kulcsfontosságú eszköz lesz a kiválasztott, leginkább érintett régiók dekarbonizációja negatív hatásainak enyhítésében a helyi gazdaság diverzifikációjának és korszerűsítésének finanszírozása révén. A terv röviden ismerteti az IÁA felhasználásával fennálló komplementaritást, valamint azt, hogy a tervben szereplő intézkedések hogyan egészítik ki az IÁA erőfeszítéseit a leginkább érintett régiókban a területi igazságos átmenet terveik megvalósítása során. Különös erőfeszítéseket kell tenni e komplementaritás és az érintett régiók közötti, egymást kölcsönösen erősítő szinergiák biztosítása érdekében, amikor a tervben szereplő kapcsolódó intézkedéseket a területi igazságos átmenet tervekkel párhuzamosan hajtják végre. A terv elismeri az ifjúsági garancia programok folytatásának fontosságát, tekintettel a fiatalok helyzetére, amelyet a Covid19-világjárvány súlyosbított. Általában azt tükrözi, hogy biztosítani kell az ilyen intézkedésekkel való összhangot, amelyet elsősorban a kohéziós politikai programok keretében történő finanszírozással kell megvalósítani. A terv számos olyan releváns intézkedés végrehajtását fogja elősegíteni, amelyek segítik a társadalom fiatalabb rétegét, különösen az oktatással, a magasan képzett munkaerővel és a települések felzárkózásával kapcsolatos komponensek révén. A terv elismeri a kohéziós politikával való fontos szinergiákat, és hangsúlyozza, hogy a komplementaritásokat és a lehetséges átfedéseket szisztematikusan és folyamatosan értékelni fogják a végrehajtás különböző szintjein (pl. stratégiai, program- és projektszinten). Ezt különösen szoros nyomon követés (többek között monitoringbizottságok és tematikus albizottságaik révén), közös informatikai rendszer, a szinergiák ellenőrzésére és a kettős finanszírozás elkerülésére szolgáló külön mechanizmus, valamint egy koordinációs bizottság révén kell megvalósítani, amelynek feladata e szempont kifejezett felülvizsgálata. Különös hangsúlyt kell fektetni a komplementaritás, a szinergiák és a kettős finanszírozás megelőzésére a végrehajtás különböző szakaszaiban és szintjein. A terv részletes táblázatokat tartalmaz, amelyek meghatározzák a szinergiák kialakítására és a 2021–2027-es partnerségi megállapodás és a kohéziós politikai programok keretében stratégiai szinten előirányzott finanszírozással való komplementaritás biztosítására irányuló megközelítést. Bár ezek a dokumentumok még véglegesítés alatt állnak, a bemutatott megközelítés és a tervben leírt eljárások arra engednek következtetni, hogy intézkedések bevezetését tervezik. Ezek az intézkedések biztosíthatják a szükséges komplementaritást és a kettős finanszírozás elkerülését e programok és a tervben szereplő intézkedések végrehajtása során. A komplementaritások és a szinergiák biztosítása a folyamatban lévő kohéziós politikai programok (2014–2020) végrehajtása és a REACT-EU-ból kapott kiegészítő finanszírozás tekintetében is fontos. A Technikai Támogatási Eszköz számos területen nyújt szakértelmet a terv végrehajtásához szükséges kapacitásépítéshez. Ezek a területek a zöld és digitális átalakulást, az állami bevételek kezelését és az államháztartási gazdálkodást, a kormányzást és a közigazgatást, a fenntartható növekedést és az üzleti környezetet, a munkaerőpiacot, az oktatást, az egészségügyet és a szociális szolgáltatásokat, a pénzügyi ágazatot és a finanszírozáshoz való hozzáférést érinthetik. A helyreállítási és rezilienciaépítési terv végrehajtásának igazgatási szervezete A terv bemutatja az abban foglalt intézkedések végrehajtásának igazgatási szervezetét. A magyar végrehajtási struktúra nagyrészt a kohéziós politika keretében nyújtott finanszírozás végrehajtására alkalmazott irányítási és ellenőrzési rendszerre épül. Ez hatékony módja annak, hogy az uniós alapok kezelése során szerzett tapasztalatokra lehessen építeni. Ez biztosítja a két finanszírozási ág közötti szoros koordinációt és komplementaritást, valamint elkerüli az átfedések és a kettős finanszírozás kockázatát. A főbb stratégiai döntéseket a kormány hozza meg, amely a Fejlesztéspolitikai Koordinációs Bizottságra (a különböző típusú uniós támogatások végrehajtásáért felelős, magas szintű tisztviselőkből álló előkészítő bizottság) támaszkodva biztosítja az uniós finanszírozás programozásának és végrehajtásának megfelelő koordinációját, beleértve a helyreállítási és rezilienciaépítési terv szerinti finanszírozást is. A helyreállítási és rezilienciaépítési terv végrehajtásával kapcsolatos általános felelősség az uniós támogatások végrehajtásáért felelős minisztert terheli, aki a kohéziós politika keretében nyújtott finanszírozás végrehajtásáért is felelős. A miniszter felelős a helyreállítási és rezilienciaépítési terv egésze végrehajtásának koordinálásáért és nyomon követéséért, a kormány tájékoztatásáért a végrehajtás előrehaladásáról, valamint a kettős finanszírozás elkerülésének biztosításáért. A miniszter felelős a helyreállítási és rezilienciaépítési terv hatékony végrehajtásának biztosításáért, ideértve az Unió pénzügyi érdekeinek hatékony védelmét, valamint a csalás, a korrupció, az összeférhetetlenség, a kettős finanszírozás és egyéb szabálytalanságok megelőzését, feltárását és korrekcióját célzó hatékony szakpolitikák kidolgozását és végrehajtását. A helyreállítási és rezilienciaépítési terv napi szintű végrehajtásáért felelős nemzeti hatóság az uniós támogatások végrehajtásáért felelős minisztériumon belüli helyettes államtitkár 71 fős hivatala. A nemzeti hatóság a helyreállítási és rezilienciaépítési terv egyedüli kapcsolattartója, amely kapcsolatot tart az Európai Bizottsággal. Az uniós támogatások végrehajtásáért felelős minisztert a fenti feladatai ellátásában a terv végrehajtásának – különösen a mérföldkövek és célok teljesítésének – nyomon követésével, a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosításával, a végrehajtó szervek és a végső kedvezményezettek ellenőrzésének elvégzésével, valamint a súlyos szabálytalanságok, például a csalás, a korrupció, az összeférhetetlenség és a kettős finanszírozás megelőzésére, feltárására és korrekciójára irányuló hatékony szakpolitikák végrehajtásával támogatja. A nemzeti hatóság felel az Európai Bizottsággal a terv végrehajtásáról folytatott kommunikációért, valamint a kifizetési kérelmek és az azokat kísérő vezetői nyilatkozatok kidolgozásáért és benyújtásáért. A beruházási intézkedések végrehajtására általában pályázati felhívásokon alapuló támogatások formájában kerül sor, a kohéziós politikai alapokhoz hasonló módon. Ezeket a nemzeti hatóság nyújtja vagy közvetlenül, vagy végrehajtó szerveken keresztül (egy esetben pedig továbbadott támogatást kihelyező szerven keresztül). Az összeférhetetlenség megelőzésének és felderítésének hatékonyabbá tétele érdekében megerősített szabályokat vezettek be, és alkalmazásukat az uniós támogatások végrehajtásáért felelős minisztériumon belül újonnan létrehozott Belső Ellenőrzési és Integritási Igazgatóság fogja rendszeresen ellenőrizni. Az igazgatóság munkáját egy új Integritás Hatóság fogja felügyelni, amelynek létrehozására Magyarország kötelezettséget vállalt, s ezt a helyreállítási és rezilienciaépítési tervben megerősítette. Az igazgatóság munkája a belső kontrollrendszer részét fogja képezni, és így a helyreállítási és rezilienciaépítési terv ellenőrző hatósága által végzett ellenőrzések tárgyát fogja képezni (lásd alább). A nemzeti hatóság végrehajtási feladatait az ágazati minisztériumok munkája fogja támogatni, amelyek biztosítják az intézkedések végrehajtásának az ágazati politikákkal való összhangját, valamint szakértelmet biztosítanak azok minőségének értékeléséhez. A szakminiszterek feladata továbbá annak biztosítása, hogy a helyreállítási és rezilienciaépítési tervben szereplő intézkedések kiegészítsék a más forrásokból finanszírozott intézkedéseket, valamint hogy biztosítsák azok összhangját a vonatkozó uniós és nemzeti stratégiákkal. A miniszterek munkáját a felelősségi körükbe tartozó, összesen 50 főt számláló, a helyreállítási és rezilienciaépítési tervhez kapcsolódó ügyekkel foglalkozó külön személyzet fogja támogatni. A nemzeti hatóságot a nemzeti hatóság felügyelete alatt és felelősségével működő végrehajtó szervek is támogatni fogják a terv végrehajtásában és nyomon követésében. E szervek közé tartozik például a Magyar Államkincstár és a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Hivatal. A nemzeti hatóság módszertani támogatást és iránymutatást nyújt a végrehajtó szerveknek. A végrehajtó szerveknek elegendő erőforrással és megfelelő szakértelemmel kell rendelkezniük ahhoz, hogy hatékonyan el tudják látni a rájuk bízott feladatokat, és hatékony belső kontrollrendszerrel kell rendelkezniük.

A helyreállítási és rezilienciaépítési terv ellenőrző hatósága az Európai Támogatásokat Auditáló Főigazgatóság (EUTAF). Az EUTAF a kohéziós politikai programok magyarországi ellenőrzéséből fakadó, releváns ellenőrzési tapasztalattal rendelkezik. Az EUTAF függetlenségét jogszabályi rendelkezések fogják megerősíteni annak biztosítása érdekében, hogy elegendő erőforrással rendelkezzen feladatai időben történő és hatékony ellátásához. Ezenkívül a terv már számos, az EUTAF által elvégzendő, célzott ellenőrzést irányoz elő bizonyos vonatkozó intézkedések megfelelő teljesítésének megerősítése érdekében. Emellett egy célzott intézkedés célja az Európai Csalás Elleni Hivatallal (OLAF) való együttműködés megerősítése, valamint annak biztosítása, hogy az OLAF-nak minden eszköz rendelkezésére álljon a magyarországi vizsgálatok hatékony lefolytatásához. A terv végrehajtásának független felügyeletét egy monitoringbizottság létrehozásával tervezik, amelyben a tagok legalább felét olyan független civil társadalmi szervezetek biztosítják, amelyek elegendő és releváns szakértelemmel rendelkeznek a helyreállítási és rezilienciaépítési terv intézkedései szempontjából releváns fő területeken. A bizottság erős felügyeleti hatáskörrel fog rendelkezni, és a nemzeti hatóságot jogszabály kötelezi arra, hogy a feladatai ellátásához szükséges valamennyi adatot a rendelkezésére bocsássa. A terv koordinálásában, végrehajtásában, nyomon követésében, kontrolljában és ellenőrzésében részt vevő különböző szervek részletes feladatait és felelősségi körét kormányrendelet határozza meg. A terv végrehajtásához szükséges adatok gyűjtését és az adatok megbízhatóságát biztosító monitoringrendszer szükséges funkciói várhatóan legkésőbb az első kifizetési kérelem benyújtása előtt teljesen működőképesek és működnek. Nemek közötti egyenlőség és esélyegyenlőség mindenki számára A terv olyan intézkedéseket tartalmaz, amelyek várhatóan elősegítik a nemek közötti egyenlőség és a mindenki számára biztosítandó esélyegyenlőség terén jelentkező kihívások kezelését. A terv tartalmaz egy rövid fejezetet, amely utal a szociális jogok európai pillérére és annak három pillérére (esélyegyenlőség, tisztességes munkafeltételek, szociális védelem és társadalmi befogadás). A 3. komponens kifejezetten a hátrányos helyzetű csoportok, például a romák szükségleteit célozza. Más intézkedések – például az oktatáshoz és a készségekhez való hozzáférés, valamint új gyermekgondozási férőhelyek létrehozása a 0–3 éves korcsoport (bölcsődék) számára – várhatóan hozzájárulnak a nemek közötti egyenlőséghez és az esélyegyenlőséghez mindenki számára. A közlekedési intézkedések várhatóan megkönnyítik a szolgáltatásokhoz való hozzáférést is, és az új közlekedési infrastruktúrák és járművek várhatóan hozzáférhetők lesznek a fogyatékossággal élő személyek számára. A terv a nemek közötti foglalkoztatási különbségek esetét leszámítva nem tartalmaz számszerű bontást az egyenlőtlenségek okairól. Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk Magyarország számos konzultációs tevékenységet leírt tervében. 2020 végén sajtótájékoztatókon ismertették a helyreállítási és rezilienciaépítési terv első vázlatát, és a dokumentum tervezetének összefoglalóját közzétették a kormány honlapján. 2021 januárjában célzott hirdetésekből és szalaghirdetésekből álló médiakampány indult, hogy a nyilvánosság figyelmét a kormány honlapjára irányítsa és felkérje a nagyközönséget észrevételei megtételére a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből és a kohéziós politikai alapokból finanszírozandó magyarországi fejlesztési tervekkel kapcsolatban. 2021 márciusában közzétették a komponensek tervezetét észrevételezés céljából, a teljes helyreállítási és rezilienciaépítési terv tervezetét pedig 2021 áprilisában tették közzé ugyanilyen célból a kormány honlapján. A kormány emellett közvetlenül kapcsolatba lépett 461 szervezettel, például önkormányzatokkal, nem kormányzati szervezetekkel, felsőoktatási szervezetekkel, szakszervezetekkel vagy tudományos szervezetekkel, hogy ösztönözze őket véleményük és javaslataik kifejtésére. Of those, 88 submitted input, with over 1 260 different proposals. A legtöbb észrevétel a fenntartható közlekedésre, az energiára, az oktatásra, a körforgásos gazdaságra és az egészségügyre vonatkozott. Egyes észrevételek nyomán módosításokat eszközöltek a tervben, például a háztartások fenntartható fűtési rendszereit támogató intézkedés hatókörének jobb összpontosítása érdekében. Egyes érdekelt felek azonban bírálták a folyamatot, azzal érvelve, hogy a terv részletes tartalmát nem közölték elég korán ahhoz, hogy érdemi észrevételeket lehessen tenni, és hogy észrevételeiket nem lehetett figyelembe venni. A hivatalos konzultáció mellett 2021-ben több regionális és nemzeti szintű konferenciát is rendeztek az érdekelt felek számára, különböző témákkal a középpontban. Magyarország 2021 augusztusában közzétette a helyreállítási és rezilienciaépítési terv tervezetének új változatát, de azóta nem tett közzé módosított változatot, és nem indított további konzultációs folyamatokat a terv 2022-ben végrehajtott módosításainak tárgyalása érdekében. Az érintett szereplők felelősségvállalásának, a sikeres helyi szintű végrehajtásnak és a tartós hatásnak a biztosítása érdekében alapvető fontosságú, hogy valamennyi hatóságot és érdekelt felet, köztük a szociális partnereket is bevonják a tervben foglalt intézkedések kialakításába és végrehajtásába. E célból a terv tartalmaz egy olyan stratégia kidolgozására irányuló intézkedést, amely biztosítja az érdekelt felek hatékony bevonását a helyreállítási és rezilienciaépítési terv végrehajtásába, valamint egy független civil társadalmi szervezetek erőteljes részvételével működő monitoringbizottság létrehozását, amely szorosan nyomon követi a terv végrehajtását, és ajánlásokat fogalmaz meg a nemzeti hatóság számára. Magyarország a Technikai Támogatási Eszközből is kaphat támogatást a helyreállítási és rezilienciaépítési terv végrehajtása e központi aspektusának megerősítése érdekében. Biztonsági önértékelés A magyar terv a digitális kapacitásokba és konnektivitásba történő beruházások tekintetében nem tartalmaz biztonsági önértékelést. Magyarország elsősorban a kohéziós politikai alapokból kívánja finanszírozni a digitális konnektivitással kapcsolatos beruházásokat. Számos – különösen az egészségügy, a közigazgatás és az energiaágazat kritikus infrastruktúráinak digitalizálásával kapcsolatos – projekt azonban magas szintű adat- és infrastruktúrabiztonsági követelményeket fog támasztani. A terv biztonsággal kapcsolatos rendelkezéseit ezért annak végrehajtása során szorosan figyelemmel kell kísérni. Határokon átnyúló és több országot átfogó projektek A terv nem tartalmaz határokon átnyúló vagy több országot érintő projekteket. Az Almásfüzitő–Komárom és a Békéscsaba–Lőkösháza vasúti szakaszok felújítása (5. komponens – Fenntartható zöld közlekedés) határokon átnyúló dimenzióval fog bírni, mivel lehetővé teszi a szűk keresztmetszetek megszüntetését az érintett TEN-T folyosón, és javítja a távolsági áru- és személyszállítást a régióban. Kommunikációs stratégia A tervhez kapcsolódó közlemény célja, hogy felhívja a figyelmet a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz célkitűzéseire és hozzáadott értékére, a helyreállítási és rezilienciaépítési terv keretében végrehajtott reformok és beruházások ismertetése révén. A helyreállítási és rezilienciaépítési terv felvázolja a kommunikáció általános megközelítését, többek között a különböző intézkedések előkészítése és végrehajtása tekintetében. A terv a szélesebb nyilvánosság tájékoztatását irányozza elő a végrehajtás előrehaladásáról, a mérföldkövek és célok eléréséről és az eredményekről. A hatóságok a terv előkészítő szakaszában és bizonyos, már folyamatban lévő intézkedésekkel kapcsolatban már elindították a kommunikációs – főként a szemléletformálásra irányuló – tevékenységeket. Amellett, hogy tájékoztatják a nyilvánosságot a helyreállítási és rezilienciaépítési terv intézkedéseiről, rendelkezésre állnak olyan célzott eszközök is, amelyek a pályázókat gyakorlati információkkal látják el, például a pályázat megkönnyítését célzó oktatóvideók. Az üzeneteket több csatornán közvetítik, hogy a kommunikációs tevékenységek kölcsönösen erősítsék egymást. Az uniós támogatásokhoz használt platformon külön weboldalt hoztak létre a terv számára: a palyazat.gov.hu oldalt. A honlap a helyreállítási és rezilienciaépítési tervvel kapcsolatos valamennyi kommunikáció alapvető platformjaként szolgál. Információkat tartalmaz a tervről, az intézkedésekről, a pályázatokról és a pályázati felhívásokról, valamint a kapcsolódó eredménye