Különjelentés A Tunéziának nyújtott 
uniós támogatásHU 2017  03  SZ.
1977 - 2 017
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Telefon: +352 4398-1
Megkeresés: eca.europa.eu/hu/Pages/ContactForm.aspx
Weboldal: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2017
Print ISBN 978-92-872-6957-7 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/1756 QJ-AB-17-002-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-6969-0 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/070282 QJ-AB-17-002-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-6948-5 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/873467 QJ-AB-17-002-HU-E
© Európai Unió, 2017
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
A Tunéziának nyújtott 
uniós támogatás
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése 
alapján)KülönjelentésHU 2017  03 SZ.
02
 Az ellenőrző csoport
A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabály -
szerűségi ellenőrzések eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek 
megválasztásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi koc -
kázatokat, az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség 
érdeklődését.
Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a külső fellépések, biztonságpolitika és jogérvényesülés kiadási területek ellenőrzéséért fe -
lelős III. Kamara végezte.  A jelentésért felelős számvevőszéki tag Karel Pinxten, a III. Kamara elnöke.  A jelentés elkészíté -
sében segítségére volt Gerard Madden kabinetfőnök, Alejandro Ballester Gallardo ügyvezető ellenőr, Nikolaos Zompolas 
feladatfelelős, valamint Thomas Haellstrom, Söveges Erika és Nicola Berloco számvevők.
Balról jobbra:  Karel Pinxten, Alejandro Ballester Gallardo, Nikolaos Zompolas, Gerard Madden, Söveges Erika, 
Nicola Berloco, Thomas Haellstrom.

03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Betűszók és rövidítések
I - VIII Összefoglaló
1 - 11 Bevezetés
1 - 6 Az országban kialakult helyzet
7 - 8 Az uniós együttműködés kerete
9 - 11 Fejlesztési finanszírozás
12 - 15 Az ellenőrzés hatóköre és módszere
16 - 61 Észrevételek
16 - 28 Az EKSZ és a Bizottság a legnagyobb adományozókkal együttműködve jelentős többletforrással 
reagált a legfőbb kihívásokra, a támogatás azonban nem volt kellően célirányos
17 - 22 A sürgős szükségletek kielégítése érdekében a forrásokat jelentősen megnövelték
23 - 25 A forrásokat túl sok terület között osztották el
26 - 28 Az uniós intézkedéseket jól összehangolták a fő adományozókkal, azonban a tagállamokkal közös 
programozást nem sikerült elérni
29 - 61 Az uniós intézkedések jelentős mértékű támogatást jelentettek Tunézia  
számára, azonban hiányosságok voltak a programok bizottsági végrehajtásában
30 - 44 Az általános költségvetés-támogatást gyorsan folyósították ugyan, de a hozzárendelt kifizetési feltételek 
túlzottan rugalmasak voltak
45 - 47 Az MFA-hitel a késedelmes folyósítás és a kifizetések alacsony szintje ellenére  
értékes finanszírozási forrásokhoz biztosított hozzáférést
48 - 54 Az ágazati költségvetés-támogatási programok relevánsak voltak, azonban hiányzott a hiteles ágazati 
stratégia
55- 61 A projektek releváns területekre irányultak, azonban gyakran tervezési hiányosságok és késedelmek 
fordultak elő
04 Tartalomjegyzék 
62- 73 Következtetések és ajánlások
 I. melléklet.  A költségvetés-támogatási programok és a makroszintű pénzügyi támogatás
 II. melléklet.  A projektek listája
 A Bizottság és az EKSZ válaszai
05
 Betűszók és rövidítések
ADB : Afrikai Fejlesztési Bank (African Development Bank)
AFD : Francia Fejlesztési Ügynökség (Agence Française de Développement)
BSP : Költségvetés-támogatási programok (Budget Support Programmes)
CRIS : Közös Relex Információs Rendszer (Common Relex Information System)
DAC : A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) Fejlesztéstámogatási Bizottsága (Development 
Assistance Committee)
EBB : Európai Beruházási Bank
EBRD : Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank (European Bank for Reconstruction and Development)
EKSZ : Európai Külügyi Szolgálat
ENI : Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz (European Neighbourhood Instrument)
ENPI : Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz (European Neighbourhood and Partnership 
Instrument)
EUD : Európai uniós külképviselet (European Union Delegation)
IMF : Nemzetközi Valutaalap (International Monetary Fund)
MFA : Makroszintű pénzügyi támogatás (Macro-Financial Assistance)
NIF: Szomszédsági Beruházási Keret (Neighbourhood Investment Facility)
NIP : Nemzeti indikatív program (National Indicative Programme)
PAR : Fellendülést támogató program (Programme d’Appui à la Relance)
PEFA : Közkiadások és pénzügyi elszámoltathatóság (Public Expenditure and Financial Accountability)
SBC : Államépítési szerződések (State Building Contracts)
SPRING : A partnerség, a reformok és az inkluzív növekedés támogatása (Support for Partnership, Reforms and 
Inclusive Growth)
SSF : Egységes támogatási keret (Single Support Framework)
06
 Összefoglaló
I
A 2011. januári tunéziai „jázminos forradalmat” tekintik az „arab tavasz” nevű felkeléssorozat első megmozdulásá -
nak. AzótaTunézia egy politikai bizonytalansággal, társadalmi feszültségekkel és terrortámadásokkal jellemzett ins -
tabil időszakban lényeges fejlődésen ment keresztül a demokrácia felé történő politikai átalakulásban. Az új kihívá -
sok leküzdéséhez az Európai Unió jelentős politikai és pénzügyi támogatást nyújtott Tunéziának. A 2011-től 2015-ig 
tartó időszakban az Unió összesen 1,3 milliárd euró összegű kétoldalú támogatást biztosított az országnak.
II
Ellenőrzésünk arra irányult, hogy a 2011-es „arab tavasz” után Tunéziának nyújtott uniós támogatást megfelelően 
költötték-e el. Megállapítottuk, hogy a pénzösszegeket összességében megfelelően költötték el, mivel a forradalom 
utáni Tunéziában a támogatás jelentős mértékben elősegítette a demokratikus átmenetet és a gazdasági stabilizá -
lódást. A támogatás Bizottság általi kezelését azonban több hiányosság jellemezte.
III
Az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) és a Bizottság gyorsan reagálva nyújtott pénzügyi támogatást, elsősorban két fő 
kihívás – a gazdasági válság és a demokratikus átmenet – kezeléséhez. Megállapítottuk, hogy a Bizottság egyszerre 
túl sok területet próbált támogatni, ami csökkentette a támogatás lehetséges hatását, és megnehezítette a nagy -
számú tevékenység menedzselését. Az uniós intézkedéseknek a fő adományozókkal való, illetve az uniós intézmé -
nyeken és részlegeken belüli koordinálása megfelelő volt, a tagállamokkal azonban nem történt közös programozás.
IV
Az uniós forrásokat többféle módon juttatták el a kedvezményezettekhez: általános és ágazati költségvetés-támo -
gatás, makroszintű pénzügyi támogatási (MFA) hitel nyújtása, valamint egyedi projektek révén.
07 Összefoglaló 
V
Négy nagy költségvetés-támogatási program jelentős összegek gyors rendelkezésre bocsátását tette lehetővé, és 
segítette a tunéziai partnereket a reform menetrendjének elkészítésében. A folyósítás feltételei azonban túlságosan 
rugalmasak voltak, így a partnereket kevésbé ösztönözték a finanszírozási megállapodásokban foglalt intézkedések 
megtételére. 2010 óta nem került sor a közkiadások és a pénzügyi elszámoltathatóság értékelésére (PEFA), noha egy 
ilyen felmérés vitathatatlanul rávilágított volna az államháztartási szektorban történt tényleges reformokra. Az új 
PEFA-értékelés elkészülte 2017 márciusára várható.
VI
A legnagyobb hiányosságot a lassú végrehajtás jelentette, és ez egyaránt jellemezte az MFA-hitelt, a legtöbb ága -
zati költségvetés-támogatási programot és a projektek többségét. Az MFA-hitel elősegítette, hogy Tunézia kedvező 
feltételekkel jusson finanszírozási forráshoz. Ágazati költségvetés-támogatásban három ágazat részesült, közülük 
kettő azonban nem rendelkezett megbízható ágazati stratégiával. Mind az ágazati költségvetés-támogatás, mind 
a projektek tekintetében találtunk olyan eseteket, amikor a fellépések célkitűzései sem konkrétak, sem mérhetőek 
nem voltak.
VII
A tunéziai hatóságok végrehajtottak ugyan néhány fontos reformot, de ez nagyon lassú ütemben történt. A lassú 
végrehajtás főként a gyakori kormányváltásoknak, valamint a nagyszámú és jelentős nehézségnek volt betudható. 
A Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy – mind politikailag, mind pénzügyileg – továbbra is támogatni fogja 
Tunéziát e kihívások kezelésében.
VIII
Jelentésünk számos ajánlást fogalmaz meg a segítségnyújtás megtervezésének és az uniós intézkedések menedzse -
lésének javítása érdekében.
08
 Bevezetés
Az országban kialakult helyzet
01 
Tunézia egy észak-afrikai, a közepes jövedelmű országok alsó sávjába tartozó 
ország. 2015-ben népessége megközelítőleg 11 millió fő, egy főre jutó bruttó 
nemzeti jövedelme pedig 3970 USD1 volt. Tunézia elnökét, Zine El Abidine Ben 
Alit 23 éves hatalomgyakorlás után, a „jázminos forradalomnak” is nevezett 
tunéziai forradalmat követően, 2011 januárjában elmozdították tisztségéből. Ez 
az esemény volt az együttesen „arab tavasznak” nevezett felkeléssorozat első 
mozzanata.
02 
Az arab tavasz országai közül Tunézia haladt előre leginkább a politikai átalaku -
lásban. Az elmúlt négy évben sor került egy új alkotmány elfogadására és szabad, 
tiszta választásokat is tartottak. 2015-ben a Nobel-békedíjat a Tunéziai Nemzeti 
Párbeszéd Kvartett2 kapta, „a 2011-es jázminos forradalom után a tunéziai plura -
lista demokrácia kiépítésében való meghatározó részvételének” elismeréseként.
03 
2011 után az országnak jelentős mértékű bizonytalansággal, társadalmi feszült -
séggel és fegyveres csoportok által civilekkel szemben elkövetett támadásokkal 
kellett szembenéznie. Ebben az időszakban az ország a nemzetközi gazdasági 
környezet nehézségeivel és a régióban egyre erősödő zavargásokkal szem -
ben csak nagy nehézségek árán tudta fenntartani rövid távú makrogazdasági 
stabilitását.
04 
Tunézia számára az egyik legnagyobb kihívást a gazdasági tevékenység fellendí -
tése jelenti, ez ugyanis előfeltétel az országot sújtó fő társadalmi-gazdasági prob -
lémák – a nagymértékű munkanélküliség és a regionális különbségek – fenntart -
ható kezeléséhez. A 2000 és 2010 közötti évtizedben Tunézia átlagosan 4,4%-os 
gazdasági növekedést ért el, 2011-ben, a forradalom évében azonban ez az arány 
1,9%-kal lecsökkent. A teljes munkanélküliségi ráta magas: 2011-ben 19%-ra nőtt, 
majd 2015-re – némi javulást követően – 15%-ra csökkent. A munkanélküliség kü -
lönösen magas a nők (23%), a fiatal diplomások (67%) és általában véve a fiatalok 
(35%) körében3.
05 
Tunéziának a gyenge intézményi kapacitás, a döntéshozatal túlzott centralizált -
sága és a korrupció kapcsán is nehézségekkel kell szembenéznie. A Transparency 
International korrupcióérzékelési indexe alapján 2015-ben az ország a rangsor 
közepén helyezkedett el, 174 országból a 76. helyen4. A World Justice Project 
2015-ös jogállamisági indexe alapján Tunézia az összes ország közül a 43. helyet 
foglalja el, ami a régió országai között az egyik legjobb eredmény.1 A Világbank adatai, fejlettségi 
mutatók.
2 A 2013-ban megalakult 
Nemzeti Párbeszéd Kvartett 
a következő négy tunéziai civil 
szervezetből áll: a tunéziai 
általános szakszervezet, 
a tunéziai ipari, kereskedelmi 
és kézműipari szövetség, 
a tunéziai emberi jogi liga és 
a tunéziai ügyvédi kamara.
3 Nemzetközi Valutaalap, 
„Request for an extended 
arrangement under the 
extended Fund Facility” (A 
kibővített hiteleszköz 
keretében meghosszabbított 
megállapodás 
kérelmezése), 2016. május.
4 Tunézia átláthatósági 
pontszáma a 2012-es és 
2013-as 41-ről 2014-ben 40-re, 
majd 2015-ben 38-ra csökkent.
09 Bevezetés 
06 
A biztonság egyre nagyobb és nagyobb kihívást jelent. A szalafistákkal történt 
összecsapások (2012) és több politikai gyilkosság (2013) után 2015-ben a Bardo 
Múzeumban, Szúszában és az elnöki gárda ellen elkövetett terrortámadások sú -
lyos csapást mértek az ország gazdasági5 és társadalmi helyzetére egyaránt.
Az uniós együttműködés kerete
07 
A kétoldalú kapcsolatok alapját az 1995 júliusában kötött EU–Tunézia társulási 
megállapodás képezi. A Bizottság által 2006 novemberében készített országstra -
tégiai dokumentum határozta meg a Tunéziával folytatott uniós együttműködés 
2007–2013-as időszakra érvényes kereteit. 2010 novemberében a Bizottság elvé -
gezte a stratégia félidős felülvizsgálatát és a 2011–2013-as időszakra elkészítette 
a nemzeti indikatív programot (NIP)6, amely a stratégiát volt hivatott átültetni 
a gyakorlatba.
08 
A 2011-es arab tavaszt követően jelentősen megváltozott az uniós együttmű -
ködés. 2011 márciusában az EU kötelezettséget vállalt minden olyan déli szom -
szédjának támogatására, amely képes és hajlandó arra, hogy a „Partnerség 
a demokráciáért és a közös jólétért”7 elnevezésű kezdeményezés révén reformok -
ba kezdjen. 2011 májusában az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) és a Bizottság 
új megközelítést fogadott el az európai szomszédságpolitika által érintett 16 
országgal szemben8. Az új megközelítés célja az Unió és a szomszédsági országok 
és társadalmak közötti partnerség elmélyítése, egészséges demokráciák építése 
és konszolidációja, a fenntartható gazdasági növekedés előmozdítása, valamint 
a régió országainak népessége és civil társadalma közötti kapcsolatok létrehozá -
sa volt. 2012-ben az Unió az új stratégiai megközelítés alapján kiemelt partner -
séget létrehozó politikai megállapodást kötött Tunéziával egy 2013–2017-es idő -
szakra szóló cselekvési tervről9. A partnerség legfontosabb elemei a következők:
a) szorosabb politikai együttműködés, beleértve a magas szintű politikai 
párbeszédet, a parlamentek közötti együttműködést, valamint a biztonsági, 
illetve a demokráciát és az igazságügyet érintő kérdésekben megvalósított 
együttműködést;
b) a társadalmi és gazdasági integráció elmélyítése az Európai Unióval egy közös 
gazdasági térség kiépítése, valamint az EU és Tunézia közötti mélyreható és 
átfogó szabadkereskedelmi megállapodás  továbbfejlesztése céljából;
c) a népek közötti partnerség szorosabbá tétele az oktatás, a foglalkoztatás, az 
egészségügy, a kultúra, a bevándorlás és a mobilitás területén meglévő egyé -
ni és szervezeti kapcsolatok megszilárdítása révén.5 2015-ben az idegenforgalmi 
tevékenység (az abból 
származó devizabevétel) 
54%-kal csökkent.
6 EKSZ/Európai Bizottság, 
Tunéziai nemzeti indikatív 
program, 2011–2013.
7 „Partnerség a demokráciáért 
és a közös jólétért a dél-
mediterrán térséggel”, 
COM(2011) 200 végleges, 2011. 
március 8.
8 „Az átalakuló szomszédság új 
megközelítése”, COM(2011) 
303 végleges, 2011. május 25.
9 EKSZ, „Relations Tunisie-Union 
Européenne: Un partenariat 
privilégié. Plan d’Action 
2013–2017” (A Tunézia és az 
Európai Unió közötti 
kapcsolatok: Kiemelt 
partnerség. Cselekvési terv 
a 2013–2017 közötti időszakra). 
https://eeas.europa.eu/
delegations/tunisia/
documents/press_corner/
plan_action_tunisie_
ue_2013_2017_fr.pdf
10 Bevezetés 
Fejlesztési finanszírozás
09 
A 2011–2015-ös időszakra Tunéziának nyújtott kétoldalú együttműködési támo -
gatás összege 1,3 milliárd euró volt. Ez a támogatás többek között az Európai 
Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz (ENPI) és az Európai Szomszédsá -
gi Támogatási Eszköz (ENI) programjait, tematikus eszközöket és programokat10, 
továbbá humanitárius segítségnyújtást, a Szomszédsági Beruházási Keretet (NIF), 
valamint egy 2014-ben aláírt MFA-megállapodást foglalt magában (lásd: 1. ábra ).10 A tematikus eszközök 
a következők: a demokrácia és 
emberi jogok európai eszköze, 
a stabilitás és a béke 
elősegítését szolgáló eszköz, 
határokon átnyúló 
együttműködési programok 
(Olaszország-Tunézia), 
valamint a nem állami 
szereplőket és helyi 
hatóságokat célzó program.1. ábra
Forrás:  Az Európai Unió tunéziai külképviseletének (EUD) 2015-ös jelentése: Az Európai Unió és Tunézia közötti együttműködés (2016. május) és 
a Közös Relex Információs Rendszer (CRIS) adatbázisa.A Tunézia iránti kötelezettségvállalások összege finanszírozási eszközönként, 2011–
2015-ös időszak
NIF (51,3 millió euró)
Tematikus eszközök (64,2 millió euró)Humanitárius segítségnyújtás (80,5 millió euró)
MFA (300,0 millió euró)
ENPI és ENI (800,8 millió euró)
11 Bevezetés 
10 
A 2011–2015-ös időszakban a Bizottság általános és ágazati költségvetés-támo -
gatási programokat, egy MFA-hitelt, valamint egyedi projekteket tervezett és 
hajtott végre (lásd: 1. háttérmagyarázat ). Az általános költségvetés-támogatási 
programcsomag öt egymást követő, elsősorban a gazdaság fellendítésére irányu -
ló programból11 állt, amelyek különböző területeken megvalósítandó strukturális 
reformokra irányuló intézkedéseket tartalmaztak. Az ágazati költségvetés-támo -
gatási programokat alapvetően még 2011 előtt hozták létre, a legtöbbjük eseté -
ben azonban a kifizetésekre a forradalmat követően került sor. Olyan különböző 
területekre irányultak, mint pl. az oktatás, a vízellátás, a környezetvédelem és 
az állami költségvetés reformja. A Bizottság ezenkívül a szolgáltatásokra, építé -
si munkákra, berendezések beszerzésére és ikerprogramokra vonatkozó pro -
jekteket is finanszírozott. A Bizottság különböző típusú végrehajtó szervekkel 
(ENSZ-ügynökségekkel, nemzeti ügynökségekkel és civil szervezetekkel) kötött 
szerződéseket.11 A PAR1 egy több ágazatot 
felölelő költségvetési művelet; 
a PAR2–PAR5 államépítési 
szerződésekkel (SBC) 
kapcsolatos műveletek. 
A Bizottság által 2012-ben 
bevezetett államépítési 
szerződések instabil és 
átmeneti helyzetekben 
nyújtanak költségvetés-
támogatást; a DAC-kódoláskor 
általános költségvetés-
támogatásnak minősülnek.
A költségvetés-támogatás mint támogatási forma
A költségvetés-támogatás finanszírozási forrásoknak a partnerország államkincstárába való utalását jelenti, 
amire akkor kerülhet sor, ha utóbbi betartja a kifizetéshez szükséges, megállapodás szerinti feltételeket. Nem 
minden ország részesül ilyen támogatásban. A program előtt és alatt be kell tartani a támogathatósági kritéri -
umokat, és mielőtt kifizetésekre kerülne sor, meg kell felelni bizonyos feltételeknek.
A költségvetés-támogatás elemei a párbeszéd, pénzösszegek utalása a partnerország államkincstári számlájá -
ra, teljesítményértékelés és kapacitásfejlesztés; mindezek alapját a partnerség és a kölcsönös elszámoltatható -
ság képezi.
A költségvetés-támogatás kifizetésére rögzített, illetve változó részletekben kerülhet sor. A rögzített részletek 
értéke nem változik, azt a finanszírozási megállapodás előre meghatározza. A részletet vagy teljes egészében 
(ha minden feltétel teljesül), vagy egyáltalán nem folyósítják (ha egy vagy több feltétel nem teljesül). Ami 
a változó részleteket illeti, a finanszírozási megállapodás ezek maximális értékét határozza meg előre. Ezeket 
teljes egészében vagy részletekben is folyósíthatják, a kifizetett összeg az előre meghatározott célokhoz vagy 
kijelölt teljesítménymutatókhoz viszonyított tényleges teljesítményen alapul (feltéve, ha ugyanakkor vala -
mennyi általános feltétel is teljesül).
Részletek az Európai Bizottság költségvetés-támogatásról szóló iránymutatásaiból, 2012. szeptember.1. háttérmagyarázat
12 Bevezetés 
11 
Franciaország és Németország szintén jelentős európai kétoldalú adományozó12. 
Az Európai Beruházási Bank (EBB)13 és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank 
(EBRD)14 nagy összegű hiteleket nyújtanak Tunéziában. Más nemzetközi pénzügyi 
szervezetek szintén jelentős összegű finanszírozást biztosítanak. 2012 óta a Vi -
lágbank összesen 2,1 milliárd dollárt vett kötelezettségvállalásba. Tunéziában 
a Nemzetközi Valutaalap (IMF) is jelentős szerepet játszik. 2016 májusában az IMF 
jóváhagyta a második országprogramot is, egy 48 hónapos, 2,9 milliárd dolláros 
kibővített hiteleszközt15.12 2011 óta 776 millió, illetve 
950 millió eurót különítettek el 
Tunézia számára hitelekben és 
vissza nem térítendő 
támogatásban.
13 A 2011 óta Tunézia számára 
nyújtott összes támogatás 
eléri az 1,5 milliárd eurót 
(többek között olyan 
ágazatokban, mint az ipar, 
a vízellátás, a közlekedés, az 
energia és a szolgáltatás).
14 2013 óta az EBRD 25 projektet 
finanszírozott és összesen 
300 millió eurót folyósított.
15 Ez az IMF második programja 
Tunéziában. A 2013-tól 2015-ig 
tartó időszakban Tunézia 
készenléti megállapodás 
keretében 1,6 milliárd dolláros 
támogatásban részesült.
13
 Az ellenőrzés hatóköre 
és módszere
12 
Ellenőrzésünk arra irányult, hogy a 2011-es „arab tavasz” után Tunéziának nyújtott 
uniós támogatást megfelelően költötték-e el. Ehhez a vizsgálathoz a támogatás 
hatékonyságára és eredményességére irányuló ellenőrzésünk a következő rész -
kérdésekre kereste a választ:
i. Az EKSZ és a Bizottság reagált-e a Tunézia előtt álló legfőbb nehézségekre?
ii. A Bizottság megfelelően hajtotta-e végre programjait?
13 
Az ellenőrzés az ENPI és az ENI révén végrehajtott kiadásokra vonatkozott, és 
elsősorban a gazdasági válságra reagáló programokra, valamint a demokratikus 
átmenet, a kormányzás, az igazságügy és a gazdasági növekedés területén meg -
valósult uniós intézkedésekre összpontosított. Az ellenőrzés kiterjedt továbbá az 
MFA vizsgálatára is.
14 
Az ellenőrzési mintában a 2011–2015-ös időszakra Tunéziának nyújtott kétolda -
lú együttműködési támogatás összegének 70%-a szerepelt16. Az MFA-hitelen 
kívül hét költségvetés-támogatási programot és 14 projektet is megvizsgáltunk. 
A vizsgált uniós intézkedésekről az I. és a  II. mellékletben  találhatók részletesebb 
információk.
15 
Az ellenőrzést 2016 márciusa és júliusa között végeztük. Értékelésünkhöz a do -
kumentáció áttekintése, valamint az EKSZ-szel, a Bizottsággal és a tuniszi uniós 
külképviselettel, a tunéziai hatóságokkal, civil szervezetekkel, valamint nemzet -
közi pénzügyi szervezetekkel és más adományozókkal17 készített interjúk révén 
gyűjtöttünk bizonyítékokat. Az ellenőrzés magában foglalt egy kéthetes tunéziai 
helyszíni vizsgálatot is 2016 májusában.16 A 2011–2015-ös időszakra 
Tunéziának nyújtott kétoldalú 
együttműködési támogatás 
teljes összege 1,3 milliárd euró 
volt. Ebbe az összegbe az 
ENPI, az ENI, a tematikus 
eszközök, a NIF és az MFA-hitel 
révén végrehajtott programok 
tartoztak.
17 IMF, Afrikai Fejlesztési Bank, 
Világbank, Francia Fejlesztési 
Ügynökség.
14
 Észrevételek
Az EKSZ és a Bizottság a legnagyobb adományozókkal 
együttműködve jelentős többletforrással reagált 
a legfőbb kihívásokra, a támogatás azonban nem volt 
kellően célirányos
16 
Ebben a részben megvizsgáljuk, hogy 2011 után a Tunézia előtt álló legfőbb 
nehézségekre reagálva megfelelően kiigazították-e a prioritásokat és a források 
elosztását. Értékeljük továbbá, hogy a nehézségekre gyorsan és kellően össze -
hangolt fellépésekkel reagáltak-e.
A sürgős szükségletek kielégítése érdekében jelentősen 
megnövelték a forrásokat
17 
2010-ben, a forradalom előtt, a Bizottság 240 millió eurós fejlesztési támogatási 
programot18 irányzott elő a 2011–2013-as időszakra. A fejlesztési támogatáshoz 
a program a következő kiemelt területeket határozta meg: foglalkoztatás, gazda -
sági reformok, a magánszféra támogatása és igazságügy. Átfogó célkitűzésként 
a jó kormányzás hatókörének kiterjesztését tűzték ki.
18 
A forradalmat követő időszakban az elkülönített összegeket lényegesen meg -
növelték, és az uniós kétoldalú együttműködés hangsúlya is áthelyeződött. 
A 2011 és 2013 közötti időszakra elkülönített összegek majdnem kétszeresükre, 
445 millió euróra növekedtek. Az ENPI- és ENI-forrásokból származó átlagos éves 
előirányzatok összege19 a forradalom előtti időszakban 80 millió euró volt, de 
a 2011–2015-ös időszakra ugrásszerűen, 170 millió euróra nőtt (lásd: 2. ábra ). Az 
erőteljesen megnövekedett finanszírozási összegeket elsősorban az ún. „többért 
többet” ösztönzőalapú mechanizmuson keresztül bocsátották rendelkezésre, 
amely a reformok iránt tartós elkötelezettséget és azok irányában előrelépéseket 
mutató partnerországok számára többlettámogatást juttatott20.18 A 2007–2013-as időszakra 
vonatkozó többéves fejlesztési 
támogatási stratégiát az 
országstratégiai dokumentum 
tartalmazta. A 2011–2013-as 
nemzeti indikatív program 
(NIP) további részletekre 
lebontva határozta meg az 
elkülönített forrásokat és 
a prioritásokat. Ebben az ENPI 
keretében elkülönített 
összegek szerepeltek.
19 2014-től kezdve az ENPI 
szerepét az ENI vette át: ez az 
eszköz lett 
a szomszédságpolitikában 
részt vevő országokkal 
folytatott fejlesztési 
együttműködés fő eszköze.
20 A „többért többet” 
ösztönzőalapú mechanizmus 
neve az ENPI-vel 
összefüggésben (2013-ig) 
SPRING, majd az ENI-vel 
kapcsolatban ernyőprogram 
(lásd még: a további 
hozzájárulásokat bemutató 
1. táblázat).
15 Észrevételek 
19 
2011 óta a támogatás egyik célzott területe a demokrácia ösztönzése volt (lásd: 
3. ábra ). A választások tiszta lebonyolításának biztosítása érdekében az ország -
ba uniós választási megfigyelői missziókat küldtek. A demokratikus átmenethez 
további támogatást nyújtottak a civil társadalmat, az igazságügyet és az új par -
lament tevékenységeit támogató programok. 2011 után a Bizottság a regionális 
különbségek kezelését célzó programokat is kialakított; más tényezők mellett 
ezek a különbségek is okai voltak a biztonsági és társadalmi feszültségeknek. 
Ezek a programok a kevésbé kedvező helyzetű területeket, az alacsony jövedel -
mű lakónegyedek fejlesztését és az egészségügyet támogatták. 2. ábra
Forrás:  CRIS adatbázis.Az ENPI és az ENI Tunézia iránti éves kötelezettségvállalásai, 2007–2015-ös időszak
050100150200250millió euró170 millió
80 millió
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015
16 Észrevételek 3. ábra
Forrás:  Európai Bizottság, nemzeti indikatív programok és A jelenlegi állás  című dokumentum, 2015. október.Az ENPI és az ENI Tunézia iránti kötelezettségvállalásai 2011 előtt és után, kiemelt 
területek szerint (a méret az évi előirányzatok arányát követi)
356 M €445 M €240 
M €300
M €UNIÓS KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK
A FORRADALOM UTÁNUNIÓS KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK
A FORRADALOM ELŐTT
Társadalmigaz-
dasági reform az inkluzív növekedésért62%Regionális és helyi 
fejlesztés20%A demokrácia alapvető 
elemei
18%2014–20152011–2013
Szociális ágazat és 
környezetvédelem
20%
Jó kormányzás és 
demokrácia
7%Gazdasági reform 
és gazdaságélén-kítés73%2011–2013
A magánszektornak nyújtott támogatás34%Igazságügy
7%
Gazdasági reformok 
és kormányzás
36%Foglalkoztatás
23%Gazdasági kormányzás 
és versenyképesség
60%A diplomások foglalkoztat-
hatóságának javítása22%Fenntartható fejlődés
18%2007–2010
17 Észrevételek 
20 
A forradalom után rendelkezésre bocsátott többletforrásoknak köszönhetően 
az EKSZ és a Bizottság jelentős támogatást nyújthatott a nemzeti gazdaságélén -
kítési programhoz. Az instabil és egyre romló makrogazdasági helyzetre reagá -
ló, úgynevezett fellendülést támogató program (PAR) egy olyan nagyszabású 
program volt, amely a különböző adományozóktól és pénzügyi szervezetektől 
jelentős forrásokat vont össze és bocsátott rendelkezésre a legsürgősebb gaz -
dasági szükségletek kielégítéséhez. A PAR-hoz való hozzájárulás volt a Bizottság 
számára a Tunéziának szánt összegek közül a legjelentősebb kiadás. Ez a finanszí -
rozási összeg öt általános költségvetés-támogatási programból tevődött össze, és 
öt éven keresztül összesen 448  millió  eurós kötelezettségvállalást jelentett, ami 
az ENPI és az ENI keretében a 2011–2015-ös időszakra előirányzott összegek több 
mint felét tette ki. Ezt az összeget a „többért többet” mechanizmus forrásai is 
kiegészítették, amelyek a 2011–2015-ös időszakra további 155 millió eurót bocsá -
tottak rendelkezésre (lásd: 18. bekezdés és 1. táblázat ). Az általános költségve -
tés-támogatás különös jelentőséggel bírt a tunéziai hatóságok számára, mivel az 
adományozók által nyújtott egyéb források legtöbbje hitel formáját öltötte, azaz 
adósságszolgálati terhekkel és visszafizetési kötelezettségekkel jártak. 1. táblázatA „többért többet” mechanizmus előirányzatainak hozzájárulása a PAR programokhoz
(millió euró)
PAR program ÉvElőirányzott összeg 
összesenPAR programokhoz 
előirányzott „többért 
többet” forrásokÉves szinten előirányzott 
„többért többet” forrá -
sok összesen
PAR1 2011 100 10 20
PAR2 2012 68 0 80
PAR3 2013 110 45 55
PAR4 2014 100 47 50
PAR5 2015 70 53 71,8
Összesen  448 155 276,81
1  A 121,8 millió euró összegű „többért többet” forrásokat különféle területeken – például a szegény lakónegyedek infrastrukturális felújítása, 
igazságügy – használták fel projektek finanszírozására.
Forrás:  EKSZ és a CRIS adatbázis.
21 
A Bizottság az ország gazdasági szükségleteire elsősorban a PAR programok ré -
vén reagált, további támogatást jelentett azonban az MFA-hitel, illetve az egyedi 
projektek is. A tunéziai hatóságok kérését követően 2014-ben a Bizottság egy 
300 millió eurós hitelt is rendelkezésre bocsátott a kormányzati gazdasági stabili -
zációs és reformprogram támogatását célzó IMF-hitel kiegészítésére.
18 Észrevételek 
22 
A makrogazdasági, illetve a demokratikus reformmal kapcsolatos nehézségek 
viszonylag gyorsan kezelhetőek voltak, ugyanez azonban nem volt elmondható 
a biztonsági ágazat reformjára. A tunéziai kormány erre a reformra elsőként már 
2011 októberében kért uniós támogatást. A Bizottság erre a kérelemre gyorsan 
reagált ugyan, de két évbe telt, mire a tunéziai hatóságok elfogadták a tunéziai 
biztonsági ágazat szakértői ellenőrzésének feltételeit. Az uniós tagállamokból 
érkező tizenkét biztonsági szakértő 2013 decemberében készítette el a szakér -
tői értékelésről szóló jelentést. Miután ezt a tunéziai hatóságok jóváhagyták, 
2015 januárjában feladatmeghatározás és kidolgozás céljából helyszíni látoga -
tásra került sor. A 2015 márciusában, majd júniusában történt terrortámadások 
nyomán felgyorsult a politikai párbeszéd, és a tunéziai kormány végül 2015 
novemberében fogadta el a biztonsági reformprogramra irányuló, 23 millió eurós 
költségvetéssel rendelkező bizottsági javaslatot. Mindez négy évvel az eredeti 
kérés után történt. A program elfogadását követően, 2016 júniusában megkötöt -
ték a biztonsági infrastruktúra rehabilitációjára és a berendezések beszerzésére 
vonatkozó szerződést.
A forrásokat túl sok terület között osztották el
23 
A tunéziai hatóságok nem tudtak megbízható és átfogó nemzeti fejlesztési 
tervet kidolgozni, és emiatt az adományozók nem kaptak átfogó képet az ország 
prioritásairól, a szükséges forrásokról, illetve a fő mutatók alakulásáról. Az uniós 
intézkedések megtervezése így a tunéziai hatóságokkal fenntartott folyamatos és 
intenzív szakpolitikai párbeszéd, valamint az EKSZ és a Bizottság által szervezett 
különböző igényfelmérési és feladatmeghatározási missziókról szóló jelentések 
alapján történt.
24 
Az Unió fellépései közé sokféle tevékenység tartozott. A 2011-es forradalmat 
követően számos ágazat igényelt sürgetően támogatást. A kiemelt partnerség -
ről szóló 2013–2017-es cselekvési terv (lásd: 8. bekezdés) 13 prioritást határozott 
meg, amelyek mindegyikéhez több intézkedést is rendeltek. Tekintettel a ren -
delkezésre álló források növekedésére, a Bizottság kibővítette az együttműködés 
körét, így próbálva kielégíteni a felmerült igényeket. A stratégiai dokumentu -
mok – pl. a 2011–2013-as NIP és a 2014–2015-ös egységes támogatási keret (SSF) 
a kiemelt területeket nagyon tágan határozták meg. Ez azt eredményezte, hogy 
olyan határozatokat fogadtak el és olyan projekteket irányoztak elő, amelyek 
egyszerre túl sok területet fedtek le. A 2014–2015-ös SSF egyik kiemelt ágazata (a 
demokrácia alapvető elemei) a következő hat különálló, sokféle területet lefedő 
összetevőből állt: igazságügy, esélyegyenlőség, migráció és határőrizet, média -
reform, a biztonsági ágazat reformja és a kulturális ágazat támogatása21. Az uniós 
külképviselet éves jelentése22 szerint egyes fellépések több mint 20. fejezetet is 
lefedtek (köztük az oktatást, egészségügyet, mezőgazdaságot, környezetvédel -
met, éghajlatváltozást, közlekedést, kutatást, valamint olyan tematikus területe -
ket, mint pl. a határokon átívelő együttműködés).21 Az Európai 
Szomszédságpolitika és 
a Csatlakozási Tárgyalások 
Főigazgatósága: Tunéziai 
pénzügyi támogatási 
adatlapja, A jelenlegi állás: 
2015. október.
22 Európai uniós külképviselet, 
2015-ös jelentés: Coopération 
de l’Union européenne en 
Tunisie  (Az Európai Unió és 
Tunézia közötti 
együttműködés).
19 Észrevételek 
25 
A tevékenységi területek sokfélesége ellenkezett a Bizottság azon célkitűzésével, 
hogy a támogatást inkább kevés területre összpontosítva nyújtsa. A fejlesztési 
politikáról szóló európai konszenzus23 és a segélyhatékonyságról szóló Párizsi 
Nyilatkozat24 szerint a fejlesztési támogatás nyújtása tekintetében elismerten 
követendő példa az, ha minden uniós adományozó törekszik arra, hogy aktív 
részvételét egy adott országban legfeljebb három ágazatra korlátozza. A Bizott -
ság azzal, hogy nem kellően célirányosan járt el tevékenysége során, felhígította 
a finanszírozás potenciális hatását és megnehezítette a források kezelését.
Az uniós intézkedéseket jól összehangolták a fő 
adományozókkal, azonban a tagállamokkal közös 
programozást nem sikerült elérni
26 
Az uniós intézkedéseknek a Tunéziában jelenlévő fő nemzetközi fejlesztési 
szereplőkkel – az IMF-fel, a Világbankkal, az Afrikai Fejlesztési Bankkal (ADB) és 
a Francia Fejlesztési Ügynökséggel (AFD) – való koordinálása megfelelő volt. Az 
Unió a többi adományozóval közösen jelentős – elsősorban költségvetés-támoga -
tási és MFA – programokat dolgozott ki és hajtott végre. Egyes uniós projekteket 
ENSZ-ügynökségek, nemzeti fejlesztési ügynökségek és fejlesztési bankok hajtot -
tak végre. 2016-tól kilenc olyan (jelenleg is tartó) ikerprojekt is beindult, összesen 
12 millió  eurós költségvetéssel, amelyet az Unió finanszírozott, de végrehajtása 
a tagállamok25 feladata volt.
27 
Az adományozók közül a számos területen tevékenykedő Európai Unió fordítja 
a legjelentősebb összegeket Tunézia támogatására. Az uniós külképviselet ezért 
fontos szerepet tölt be az adományozói közösségben. Tevékenyen segíti elő az 
adományozók együttműködését, akik legalább havonta egyszer üléseznek, hogy 
részletesen megtárgyalják a programok tervezését, valamint a végrehajtásuk 
során esetlegesen felmerülő problémákat.
28 
Az EKSZ és a Bizottság rendszeres konzultációk és a releváns információk gyakori 
cseréje révén a programciklus valamennyi szakaszában – különösen az ENI-bi -
zottság keretében – szorosan együttműködött a tagállamokkal. Ez az együttmű -
ködés azonban a tagállamokkal történő közös programozásig nem jutott el, noha 
ez szerepelt az ENI-ről szóló rendelet ajánlásai között26. Az EKSZ és a Bizottság az 
elmúlt négy évben folyamatosan tárgyalt az uniós tagállamokkal a tunéziai közös 
programozás fokozatos bevezetéséről.23 A Tanács, az Európai Parlament 
és a Bizottság (2006/C 46/01): 
A Tanács és a tagállamok 
kormányainak a Tanács 
keretében ülésező képviselői, 
az Európai Parlament és 
a Bizottság által elfogadott 
együttes nyilatkozat az 
Európai Unió fejlesztési 
politikájáról: „Az európai 
konszenzus”.
24 OECD, A segélyezés 
hatékonyságáról szóló párizsi 
nyilatkozat, 2005 ( http://www.
oecd.org/dac/
effectiveness/34428351.pdf ).
25 Németország, Spanyolország, 
Franciaország, Olaszország, 
Hollandia és Ausztria.
26 Az Európai Szomszédsági 
Támogatási Eszköz 
létrehozásáról szóló, 
2014. március 11-i 232/2014/EU 
európai parlamenti és tanácsi 
rendelet (HL L 77., 2014.3.15., 
27. o.) 5. cikke.
20 Észrevételek 
Az uniós intézkedések jelentős mértékű támogatást 
jelentettek Tunézia számára, azonban hiányosságok 
voltak a programok bizottsági végrehajtásában
29 
Ebben a szakaszban megvizsgáljuk, hogy a Bizottság mennyiben hajtotta végre 
megfelelően kétoldalú fejlesztési támogatási programjait. Négy különböző típusú 
támogatást – négy általános költségvetés-támogatási programot, három ágazati 
költségvetés-támogatási programot, az MFA-hitelt és 14 projektet – értékeltünk 
azok kialakítása, végrehajtása és az általuk létrehozott outputok szempontjából
Az általános költségvetés-támogatást gyorsan folyósították 
ugyan, de a hozzárendelt kifizetési feltételek túlzottan 
rugalmasak voltak
30 
A PAR programok (lásd: 20. bekezdés) az ENPI és ENI kötelezettségvállalások 
mintegy 56%-át tették ki. E programok révén Tunézia viszonylag gyorsan, jelen -
tős mértékű támogatásban részesülhetett. A szerződésekben szereplő összegek 
nagy részének folyósítására a programok kialakításától számított egy–két évben 
sor is került. 2015 végéig így a PAR programok keretében a 2011–2015-ös időszak -
ra lekötött összegek 78%-át folyósították, míg az MFA-hitel esetében ez az adat 
67%, a projektek esetében pedig 22% volt. 2015 végéig a projektekre rendelke -
zésre álló előirányzatoknak mindössze 60%-ára kötöttek szerződést, míg ez az 
arány a költségvetés-támogatási előirányzatok esetében 85%, az MFA-előirányza -
tok esetében pedig 100% volt (lásd: 4. ábra ).4. ábra
Forrás: CRIS adatbázis.Előirányzott, szerződésbe vett és kifizetett összegek támogatástípusonként 
(2015.12.31-i állapot, 2011–2015-ös időszak)
0100200300400500millió euró
Kiﬁzetett 
összeg  Szerződésbe 
vett összegElőirányzott 
összeg
Projektek MFA Költségvetés-támogatás
21 Észrevételek 
31 
Ez az uniós támogatás jelentős összegeket kívánt rendelkezésre bocsátani a sé -
rülékeny helyzetű gazdaság támogatása és a társadalmi kohézió előmozdítása 
céljából, valamint azért, hogy a „Partnerség a demokráciáért és a közös jólétért” 
kezdeményezés révén Tunéziát a reformok megkezdésére ösztönözze27. A 2011–
2015-ös időszakban az ehhez kapcsolódó kiadások mintegy 350 millió eurót 
tettek ki.
32 
Az első PAR program megtervezésére és végrehajtására a Világbankkal, az ADB-
vel és az AFD-vel28, a második programéra pedig a Világbankkal és az ADB-vel 
közösen került sor. A PAR1 program átfogó költségvetése 1 milliárd euró volt 
hitelekben és vissza nem térítendő támogatásban (ebből az uniós hozzájárulás 
100 millió eurót tett ki). A PAR2 program átfogó költségvetése 720 millió euró volt 
hitelekben és vissza nem térítendő támogatásban (ehhez az Unió 68 millió euró -
val járult hozzá). E programok közös tervezése és végrehajtása növelte a reform -
hajlandóságot a partnerországban, valamint biztosította, hogy az adományozók 
ne végezzék el fölöslegesen ugyanazt a munkát. A későbbi PAR3 és PAR4 progra -
mot már teljes egészében az Unió finanszírozta.
A folyósítási feltételek túlságosan rugalmasak voltak
33 
A PAR programokhoz nyújtott uniós hozzájárulás általános költségvetés-támo -
gatás formáját öltötte. 2013-tól kezdve ezt a támogatási formát az „államépítési 
szerződések” ( state building contracts , SBC) kategóriájába sorolták be. Ez a költ -
ségvetés-támogatás legrugalmasabb formája, amelyet elsősorban a bizonytalan 
és átmeneti helyzetű országok számára alakítottak ki. A költségvetés-támogatás 
e formája esetében a folyósítási feltételek rugalmasabbak: a partnerországok pél -
dául támogathatósági feltételként nem kötelesek igazolni hiteles és megbízható 
nemzeti fejlesztési terv meglétét, elég, ha a kormány kötelezettséget vállal ennek 
kidolgozására. A Bizottság saját költségvetés-támogatási iránymutatásai szerint 
az államépítési szerződések tartama elvben nem haladhatja meg az egy vagy két 
évet. Tunézia már három éve részesül a költségvetés-támogatás e formájában 
(PAR3 és PAR4), és azt a legújabb PAR programban (PAR5) további három évig 
szintén alkalmazni fogják.27 COM(2011) 200 végleges.
28 A három társadományozó 
hitelek formájában nyújtott 
hozzájárulást.
22 Észrevételek 
A PAR programok végrehajtása
PAR programok A végrehajtás üteme
ProgramHatáro -
zat éve Előirány -
zott összeg  Kifizetett 
összeg Finanszírozási 
megállapodás 
aláírásának 
dátuma„Kifizetés 
dátuma
(első részlet)”Kifizetés 
dátuma
(második 
részlet)A finanszírozási 
megállapodás 
aláírása és az 
első részlet fo -
lyósítása között 
eltelt időA finanszírozási 
megállapodás 
aláírása és a 
második részlet 
folyósítása kö -
zött eltelt idő
PAR 1 2011 100 000 000 99 424 813 28.9.11 2.12.11 17.12.12 64 439
PAR 2 2012 68 000 000 65 415 314 4.12.12 17.12.12 n.a. 13 n.a.
PAR 3 2013 110 000 000 110 000 000 6.12.13 20.12.13 4.12.14 14 358
PAR 4 2014 100 000 000 75 000 000 8.7.15 8.12.15 függőben 150 függőben
Forrás: CRIS adatbázis (2016. október).34 
A PAR programok egy vagy két részlet folyósítása révén valósulnak meg, a folyósí -
tás maximális időtartama két év. A költségvetés-támogatási programok esetében 
alkalmazott bevált gyakorlatok értelmében a Bizottság először a partnerország -
gal közösen reformprogramot fogad el. A program alapján a Bizottság azután 
meghatározza a folyósítás feltételeit, aláírja a finanszírozási megállapodást, és 
megadja, hogy a partnerországnak milyen határidőn belül kell végrehajtania az 
említett reformokat, és ezáltal teljesíteni a folyósítási feltételeket. A PAR progra -
mok esetében azonban a feltételek lényegében már a finanszírozási megállapo -
dás előtt, a tervezési szakaszban teljesültek. A PAR programok első részlete kifize -
tésének felgyorsításához a Bizottság szisztematikusan ezt a módszert alkalmazta. 
A PAR1 program első részletének kifizetésére így a finanszírozási megállapodás 
megkötése után két hónappal került sor; a PAR2 és a PAR3 esetében pedig már 
csak két hét telt el a kifizetésig (lásd: 2. táblázat ).2. táblázat
35 
Egy esetben (PAR1) a második részletre vonatkozó intézkedéseket nem a szer -
ződés megkötésekor, hanem csak egy évvel később határozták meg. Az összes 
program esetében a részletek kifizetési feltételeinek teljesítéséhez szükséges 
intézkedésekben a finanszírozási megállapodás megkötésekor kell megálla -
podni, mert a partnerország csak így rendelkezhet elegendő idővel a reformok 
végrehajtásához.
23 Észrevételek 
36 
Mivel a „többért többet” mechanizmus kiegészítő forrásai a programok költség -
vetésének majdnem egyharmadát tették ki, megvizsgáltuk, hogy azok kapcsán 
határoztak-e meg új feltételeket, és a tunéziai hatóságok számára előírták-e új 
intézkedések végrehajtását. Csak a PAR3 esetében történt, hogy változó összegű 
részlettel egészültek ki a források a „többért többet” kiegészítő forrásainak elkü -
lönítésekor, és ezek felhasználásához három konkrét feltételt kellett teljesíteni. 
A „többért többet” források meghatározása és elkülönítése a programtervezés 
vége felé történt (lásd: 2. háttérmagyarázat ), és noha ez bizonyára problémát 
okozott, nem zárta ki új feltételek és intézkedések létrehozását.
A „többért többet” mechanizmus kiegészítő forrásainak elkülönítésével 
kapcsolatos eljárás
Az eljárás lépései:
 οAz n. év decemberében az uniós külképviselet elkészíti a haladási jelentés első változatát.
 οAz n+1. év márciusában az EKSZ és a Bizottság közös feljegyzést készítenek valamennyi szomszédsági ország -
ban tapasztalt haladásról.
 οAz n+1. év júniusában határozathozatalra kerül sor (a határozatot az ENI-bizottság is jóváhagyja). A forrásokat 
az n+1. év végéig kell az egyes programokra kötelezettségvállalásba venni.2. háttérmagyarázat
37 
A PAR programok forrásainak folyósítását rengeteg egyedi intézkedés teljesülé -
sétől tették függővé. A négy vizsgált program egyenként átlagosan 27 egyedi 
intézkedést tartalmazott, és ezek a legkülönbözőbb területekre vonatkoztak, 
nevezetesen a következőkre: a) átláthatóság, demokratikus részvétel, igazság -
ügy és a korrupció elleni küzdelem, b) államháztartás, c) regionális különbségek, 
d) munkanélküliség és társadalmi befogadás, e) mikrofinanszírozás és f) gazdasá -
gi növekedés. A lefedett területek nagy száma miatt a partnerországgal folytatott 
politikai párbeszéd nem kellően célirányos.
38 
A Bizottság a kifizetési határozatok meghozatala során nem az egyes intézkedé -
seknek a tunéziai hatóságok általi végrehajtását, hanem csak az általános előrelé -
pést vizsgálta meg, illetve azt, hogy a kormányzat mennyire elkötelezett a nem -
zeti fejlesztési terv mellett. A gyakorlatban ez azt jelentette, hogy a Bizottság az 
általános előrelépést annak ellenére is kielégítőnek ítélte, hogy bizonyos intézke -
déseket egyáltalán nem hoztak meg. Ez a módszer azonban kevésbé ösztönözte 
a partnereket a finanszírozási megállapodásban meghatározott intézkedések 
meghozatalára, és gyengítette a Bizottság képességét arra, hogy a tunéziai ható -
ságokat rábírja a legszükségesebb reformok végrehajtására.
24 Észrevételek 
39 
A Bizottság az országra jellemző politikai bizonytalanság miatt nem a hosszú 
távú eredményekre, hanem az outputra vonatkozó intézkedésekre helyezte 
a hangsúlyt. A PAR programok legtöbb intézkedését úgy alakították ki, hogy azok 
rövid határidővel megvalósíthatók legyenek, és legtöbbször ilyen vagy hasonló 
megfogalmazást tartalmaztak: „a kormány elfogadja az X rendeletet”. Csakhogy 
a kormány hiába fogad el egy rendeletet, ha azt a közigazgatás esetleg nem 
azonnal vagy nem megfelelően hajtja végre. Egyes strukturális reformok végre -
hajtása valójában továbbra sem megfelelő, illetve lassú, és ez még azokra a terü -
letekre is igaz, ahol a tunéziai kormány már hozott néhány intézkedést.
Az államháztartási gazdálkodás értékelése késedelmes volt
40 
A PAR programokra vonatkozóan nem készült átfogó értékelés. A programok 
méretére és összetettségére tekintettel egy átfogó értékelés hasznos visszajel -
zéssel szolgálhatott volna a reformok haladásáról, és jelezhette volna a módszer 
hiányosságait is.
41 
A Bizottság különféle olyan értékeléseket használt fel, amelyeket nemzetközi 
szervezetek készítettek a kormányzás egyes konkrét aspektusairól. Ezeknek 
azonban nem volt célja a PEFA-értékelés helyettesítése, amely az államháztartási 
gazdálkodásra irányuló, széles körben tiszteletben tartott, mélyreható és átfogó 
értékelés. Noha a Bizottság költségvetés-támogatási iránymutatásai négyévente 
javasolják elvégezni a PEFA-értékelést, a legutóbbi felmérésre 2010-ben került 
sor. Az Unió, a Világbank és az ADB által finanszírozandó új értékelésre 2014-ben 
vállaltak kötelezettséget. A szakértővel való szerződéskötésre és a tunéziai ható -
ságokkal a jelentéstervezet megvitatására azonban csak jelentős késedelmekkel 
került sor. Az új PEFA-értékelés elkészülte 2017 márciusára várható.
42 
A PEFA-értékelésnek nem csak az államháztartási gazdálkodás valamennyi aspek -
tusáról kellett volna bizonyosságot nyújtania, hanem a lehetséges, sürgősen 
kezelendő hiányosságok mutatójaként is szükség volt az eredményeire. Mindezek 
miatt és tekintettel arra, hogy igen jelentős költségvetés-támogatási összegek 
kerülnek folyósításra az államkincstárba, helytelen, hogy az értékelés nem állt 
rendelkezésre az iránymutatásokban meghatározott határidőn belül.
25 Észrevételek 
A reform üteme lassú volt
43 
A programok által érintett területeken összességében történt némi előrelépés, 
a reformok azonban lassú ütemben haladtak.
a) Az átláthatóság és a részvétel esetében a közigazgatási információkhoz való 
hozzáférés, az egyesülési jogok, a költségvetés átláthatósága és a tunéziai 
számvevőszék jelentéseinek közzététele terén volt tapasztalható előrelépés. 
A kormányzati és állami szervezetekre vonatkozó közigazgatási információk -
hoz való hozzáférés azonban folyamatos kihívást jelent.
b) Ami a civil szervezetek részvételét illeti, a nem kormányzati szervezet létre -
hozása könnyebbé vált ugyan, de még mindig hosszadalmas folyamat. A jogi 
keret rendelkezései szerint új nem kormányzati szervezet akár néhány hét 
alatt is létrehozható, a gyakorlatban azonban – az igazgatásban tapasztalható 
szűk keresztmetszetek miatt – az eljárás fél vagy akár egy évig is eltarthat.
c) Az államháztartási gazdálkodást illetően a költségvetés végrehajtásának javu -
lásához a nemzeti fejlesztési terv és a költségvetési alaptörvény elfogadására 
van szükség. A köz- és magánszféra-partnerségek és a közbeszerzés reform -
jának végrehajtása lassú folyamat volt. Elfogadták a nemzetközi normáknak 
is megfelelő új közbeszerzési törvényt, és jelenleg folyik a nehézkes eljárások 
reformjára irányuló cselekvési terv végrehajtása. Az egyik továbbra is meglé -
vő fő kihívás a külső és belső ellenőrzés átláthatóságának, elszámoltathatósá -
gának és eredményességének a növelése.
d) Ami a regionális különbségeket illeti, a PAR programokkal összefüggésben 
hozott intézkedések révén nőttek az önkormányzatok bevételei. A strukturá -
lis hiányosságok – nevezetesen a beszűkült gazdasági tevékenység és a helyi 
adók elégtelensége – miatt azonban a legtöbb önkormányzat pénzügyi 
nehézségekkel küzd, erre azonban csak a pénzügyek jelentős átstrukturálása 
hozhat megoldást, esetleg a 2017 elejére előirányzott decentralizációs folya -
mat keretében.
e) A társadalmi befogadás terén a kormányzat a havi juttatások összegének 
és a kedvezményezettek számának megnövelésével megerősítette a szoci -
ális védőhálót. Ez azonban nem járt a potenciális kedvezményezettek jobb 
megcélozásával, ami a háztartások egységes nyilvántartásának kialakításával 
valósulhat csak meg29.29 Európai Bizottság: Feljegyzés 
az Európai Parlament és 
a Tanács részére, A Tunéziai 
Köztársaságnak nyújtott 
makroszintű pénzügyi 
támogatás, a második részlet 
folyósítása, 2015.11.26.
26 Észrevételek 
f) Ami a mikrofinanszírozást illeti, noha működik a nemzetközi normák 
szerinti szabályozási keret, a mikrofinanszírozáshoz való hozzáférés még 
mindig korlátozott. Ezen a területen előrelépést jelentene a szabályozási 
és felügyeleti keret korszerűsítése, a hitelkamatok meglévő korlátainak 
felszámolása és megfelelő számviteli standardok bevezetése is30. Meg -
jegyzendő, hogy a Bizottság egy olyan projektet is végrehajt, amelynek 
célja a mikrofinanszírozás fejlesztésének támogatása az ország kevésbé 
fejlett területein.
g) A gazdasági növekedés fellendítése érdekében új, a piaci hozzáférés 
védelmére, a beruházási korlátozások csökkentésére és a kivételek raci -
onalizálására irányuló célkitűzéssel összhangban lévő beruházási kódex 
készült, amelyet azonban a parlament még nem fogadott el.
44 
Az IMF késéseket tapasztalt a 2013–2015-ös programjában előírt reformok 
végrehajtásában. Értékelésében31 az IMF megállapítja, hogy a program ke -
retében bevezetett 46 strukturális referenciaértéknek mindössze kb. 60%-a 
teljesült. Hozzátette továbbá, hogy „a hatóságoknak és az érdekeltek széles 
körének a reformmenetrend melletti elköteleződése lényeges ahhoz, hogy 
a programok végrehajtása során elkerülhetőek legyenek a visszaesések”.
Az MFA-hitel a késedelmes folyósítás és a kifizetések 
alacsony szintje ellenére értékes finanszírozási 
forrásokhoz biztosított hozzáférést
45 
2013 augusztusában a tunéziai kormány MFA-hitelt kérelmezett az Uniótól. 
Tunéziának akkoriban sürgősen és nagymértékben szüksége volt külső finan -
szírozásra. A támogatást sürgősen kérelmezték, ám az első kérelem benyúj -
tásától az első kifizetésig 21 hónap telt el (lásd: 3. táblázat ). A Parlament 
és a Tanács kijelentette, hogy amennyiben a körülmények miatt azonnali 
fellépés szükséges, az Uniónak képesnek kell lennie az MFA-támogatás gyors 
rendelkezésre bocsátására32. Úgy tűnik azonban, hogy a késedelem nagyrészt 
kívül esett az Unió ellenőrzési körén, pl. Tunézia csak hosszú idő elteltével 
ratifikálta az MFA-művelethez kapcsolódó egyetértési megállapodást. Ahhoz 
képest azonban, hogy sürgős finanszírozásra vonatkozó kérelemről volt szó, 
az Unió szintjén is rengeteg időt vett igénybe a hitelezési folyamat.30 IMF: Tunisia, 2015 Article IV 
Consultation, Sixth review under 
the stand-by arrangement, and 
request for re-phasing  (Tunézia, 
IV. cikk szerinti 2015. évi 
konzultáció, A készenléti 
megállapodás keretében 
végzett hatodik felülvizsgálat 
és átütemezés iránti kérelem), 
2015. október.
31 IMF: Request for an extended 
arrangement under the 
Extended Fund Facility, Annex I. 
SBA-Context, Design, and 
Outcomes  (A kibővített 
hiteleszköz keretében 
meghosszabbított 
megállapodás kérelmezése, 
I. melléklet, A 2013–2015-ös 
készenléti hitelmegállapodás – 
Kontextus, kialakítás és 
végeredmények), 2016. június.
32 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2013. augusztus 12-i 
778/2013/EU határozata 
a Grúziának nyújtandó további 
makroszintű pénzügyi 
támogatásról (HL L 218., 
2013.8.14., 15. o.).
27 Észrevételek 
46 
Az Unió három részletben folyósítandó 300 millió eurós hitelben állapodott meg. 
A hitelt – pénzügyi intézményektől kapott hitelek révén – a Bizottság finanszíroz -
ta. Tunéziára ugyanolyan visszafizetési és kamatfeltételek voltak érvényben, mint 
amilyenekkel a Bizottság kapott hitelt a pénzügyi szervezetektől. A kamatlábak 
mindeddig alacsonyak voltak (0,498–1,125%). Az MFA-hitel törlesztési kockázatát 
a külső fellépésekre vonatkozó, az uniós költségvetés által finanszírozott garan -
ciaalap fedezte.
47 
Amellett, hogy biztosította az alacsony kamatlábú finanszírozáshoz való hozzá -
férést, az MFA-hitel a hitelmegállapodásban foglalt folyósítási feltételek révén 
konkrét reformintézkedésekről is gondoskodott. A hitelt az IMF-fel együttmű -
ködve alakították ki; a folyósítás fő feltétele az IMF-program kielégítő végrehaj -
tása volt33. További kilenc (a költségvetés-támogatási programok feltételeihez 
hasonló) feltételt is meghatároztak, valamint négy feltételt a második részlet, 
és ötöt a harmadik részlet folyósításához. A Bizottság gondoskodott arról, hogy 
a hitel kellően összhangban legyen a PAR programokkal, valamint az Unió és más 
adományozók által biztosított technikai segítségnyújtással. Az MFA program ala -
csony költséggel biztosította a legszükségesebb finanszírozási forrásokat. Azáltal, 
hogy csak kevés feltételt határozott meg és figyelemmel kísérte azok teljesítését, 
a program sikeresen ösztönözte a további reformok elfogadását. A Bizottság egy 
500 millió eurós további hitel nyújtását készíti elő, és ezzel kapcsolatban a követ -
kezőt jegyezte meg: „Összességében a reformok terén elért eredmények – rész -
ben a törékeny politikai átmenet miatt – továbbra is korlátozottak, bár biztató jel, 
hogy az utóbbi időben fokozódott a lendület, és a kormány változatlanul elköte -
lezett a pozitív reformpálya folytatása iránt”34.33 Készenléti megállapodás, 
2013–2015-ös program.
34 „Javaslat: az Európai Parlament 
és a Tanács határozata 
a Tunéziának nyújtandó 
további makroszintű pénzügyi 
támogatásról”, 
COM(2016) 67 final, 2016. 
február 12.Az MFA-támogatás ütemezése
Dátum IntézkedésA programra irányuló kérelem
óta eltelt hónapok száma
2013. augusztus Tunézia kérelmének benyújtása kiindulópont
2013. december A Bizottság javaslata 4
2014. május A Tanács és a Parlament általi elfogadás 9
2014. július MFA-bizottság 11
2014. augusztusAz egyetértési megállapodás Tunézia általi 
ellenjegyzése12
2015. március A tunéziai parlament általi ratifikáció 19
2015. május Első részlet folyósítása 21
2015. december Második részlet folyósítása 28
2016. október Harmadik részlet folyósítása függőben 38
Forrás: Európai Bizottság.3. táblázat
28 Észrevételek 
Az ágazati költségvetés-támogatási programok relevánsak 
voltak, azonban hiányzott ahiteles ágazati stratégia
Nem voltak hiteles stratégiák, illetve megalapozott feltételek
48 
Az ágazati költségvetés-támogatási programok relevánsak voltak abból a szem -
pontból, hogy a partnerország egyes igényeire irányultak. A vízügyi ágazattal és 
az önkormányzatok támogatásával kapcsolatos három vizsgált programból kettő 
azonban egyik ágazatra nézve sem alapult hiteles stratégián. Néhány terv és ta -
nulmány rendelkezésre állt ugyan, de olyan részletes és átfogó terv nem készült, 
amelyben szerepelnek a prioritások és azok kezelésének módjai.
49 
Jelenleg Tunézia, amely főként azért részesül államépítési szerződések keretében 
nyújtott támogatásokban, mert nem rendelkezik ágazati stratégiákat is tartalma -
zó átfogó nemzeti fejlesztési tervvel, az ágazati költségvetés-támogatási progra -
mok keretében is kap támogatásokat. Ez a gyakorlat eltér a bizottsági iránymuta -
tásban szereplő bevált gyakorlattól.
50 
Problémás volt a feltételek kialakítása (a főbb hiányosságokat a  3. háttérmagya -
rázat  szemlélteti):
a) a program aláírásakor nem voltak ismertek a feltételekhez rendelt 
alapértékek;
b) egyes feltételek nem voltak megfelelőek;
c) a finanszírozási megállapodás megkötésekor egyes támogathatósági kritériu -
mok nem teljesültek.
29 Észrevételek 3. háttérmagyarázatAz ágazati költségvetés-támogatási programok kialakításában tapasztalt 
hiányosságok
a) A BS6 vízügyi program egyes mutatók és kapcsolódó teljesítménykritériumok meghatározásakor nem adta 
meg a mutatók alapértékeit. Az 5 millió eurós változó összegű részlet folyósításának egyik feltétele például 
az volt, hogy az első évben 300, a második évben 700, a harmadik évben pedig 1200 darabbal nőjön a mély -
fúrású kutak átfolyásmérőinek a száma. A megállapodás megkötésekor azonban nem volt egyértelmű a Bi -
zottság számára, hány kút volt felszerelve átfolyásmérővel és hány kút nem, így nem tudható, hogy a feltétel 
milyen mértékben kezelte a problémát. A költségvetés-támogatás változó összegű részletének kifizetése 
kapcsán egy másik folyósítási feltétel – állami díjbeszedés a felszín alatti vizek kiszivattyúzásáért – még nem 
teljesült.
b) A BS6 program egyszerűen teljesíthető feltételeket határozott meg. Egy 2,5 millió eurós változó összegű 
részlet folyósításának egyik feltétele például az volt, hogy az első évben 5 fővel, a második évben 10 fővel, 
a harmadik évben pedig 25 fővel nőjön egy adott részleg műszaki személyzetének a létszáma. A részleg 
azonban már az első évben arról számolt be, hogy műszaki személyzete 71 fővel gyarapodott. Ebben az 
esetben a folyósítási feltétel nem a személyzeti követelmények megfelelő elemzésén alapult. Ezzel ellentétes 
helyzet is előfordult, amikor egyes feltételek teljesítése olyan nehéz volt, hogy emiatt késedelmes volt a tel -
jes program végrehajtása.
c) A BS5 és a BS6 programok esetében a finanszírozási megállapodás aláírásakor még nem teljesült minden 
támogathatósági kritérium. A BS5 programmal kapcsolatos finanszírozási megállapodás értelmében csak 
a második és a harmadik részlet folyósítására vonatkoztak az általános folyósítási feltételek (támogatható -
sági kritériumok). Ezek a kritériumok tehát nem voltak alkalmazandók a 9 millió eurós első részletre, annak 
folyósításához elég volt a költségvetés-támogatási szerződés megkötése. Ami a BS6 programot illeti, a finan -
szírozási szerződést annak ellenére aláírták, hogy az egyik támogathatósági kritérium csak részben teljesült. 
A költségvetés-támogatási iránymutatás értelmében az ágazati költségvetés-támogatás mint támogatási 
forma esetleges alkalmazása a támogathatósági kritériumok értékelésének eredményétől függ.
51 
A Bizottság egy program (BS7) esetében azon értékelése alapján határozta meg 
a támogathatóságot, hogy a kifizetési feltételek mátrixában összességében  
„kielégítő előrelépések” történtek. Ez a gyakorlat kevésbé motiválja a partnert az 
összes egyedi intézkedés végrehajtására (lásd: 38. bekezdés). Felmerül a kérdés 
továbbá, hogy egyes folyósítási feltételeket miért határoztak meg, ha később 
nem alkalmazták őket.
Késedelmek a programok végrehajtásában
52 
A három vizsgált programból kettő esetében a végrehajtás jelentős késedelmek -
kel történt. Egy esetben (BS5) a végrehajtási időszakot 70%-kal (négy egymást kö -
vető módosítás során 60 hónapról 102 hónapra), egy másik esetben pedig (BS6) 
33%-kal (24 hónappal) hosszabbították meg az eredetileg tervezett ütemtervhez 
képest. A késedelmeket vagy a programkörnyezet (azaz a politikai bizonyta -
lanság, az intézmények ellenállása a változásokkal szemben), vagy a kialakítás 
hiányosságai (lásd: 50. bekezdés) okozták.
30 Észrevételek 
53 
A fő ágazati költségvetés-támogatási programmal párhuzamosan technikai segít -
ségnyújtási projekteket is kialakítottak, ezzel is segítve a közigazgatási szerveket 
a megállapodás szerinti reformprogram végrehajtásában. Két esetben azonban 
(BS5 és BS6) a technikai segítségnyújtási projektek szerződéseit késedelmesen 
kötötték meg, a BS7 program esetében pedig a programintézkedések végrehajtá -
sához közvetlenül nem kapcsolódott technikai segítségnyújtás.
54 
A programok hatását több esetben is jelentősen korlátozta a szükséges reformok 
lassú haladása. A BS5 program esetében például (2007-es határozat) az egyik 
fontos tervezett eredmény az éves költségvetés reformja volt. A várakozások 
szerint a reformnak a törvény elkészülte után jelentős mértékben kellett volna 
előrehaladnia. A törvényt azonban a Parlament mindeddig nem hagyta jóvá, és 
elfogadása után újabb öt évre van szükség a reform teljes végrehajtásához.
A projektek releváns területekre irányultak, azonban 
gyakran tervezési hiányosságok és késedelmek fordultak elő
A projektek teljesítményének értékelését kialakítási hiányosságok 
nehezítették meg
55 
A következő, kialakítással kapcsolatos hiányosságok – adott esetben több is – 
a mintánkban található projektek felét35 érintették (lásd a  4. háttérmagyarázat  
példáit):
a) nem voltak releváns, konkrét és mérhető projektcélkitűzések;
b) egyes mutatók hiányoztak, ami nem tette lehetővé a teljesítmény megfelelő 
mérését, a tevékenységek nyomon követését és a helyesbítő intézkedések 
időbeni elvégzését;
c) nem voltak kiindulási mutatók, ami miatt nem volt lehetőség az intézkedés 
előtti és utáni helyzet megfelelő összehasonlítására.35 Nevezetesen a 7., 8., 10., 11., 
12., 13. és 14. projektet.
31 Észrevételek 
56 
A 14 vizsgált projekt közül négy esetében36 a szerződések bizonyos fő elemeket 
nem tartalmaztak (lásd: 5. háttérmagyarázat ) és a költségvetések sem voltak 
kellően részletesek a költségek ésszerűségének megfelelő értékeléséhez, és így 
a hatékonyság értékelésének elősegítéséhez.36 Nevezetesen a 6., 7., 8. és 10. 
projekt esetében.4. háttérmagyarázat 5. háttérmagyarázatKialakítási hiányosságok a vizsgált projektekben
a) A 12. projekt az ügyvédek legfőbb szakmai intézete intézményi kapacitásának megerősítését célzó techni -
kai segítségnyújtási projekt volt. Egyedi célkitűzésnek (amelynek teljesülését egy későbbi szakaszban elle -
nőrzik majd) ez a megfogalmazás túl általános volt. A szerződés olyan mutatókat határozott meg, mint pl. 
az emberi jogok megsértésével kapcsolatos esetek száma vagy a polgári és büntetőjogi eljárások átlagos 
időtartama. A mutatók ugyanakkor csak elenyésző mértékben és közvetetten kapcsolódtak a projekthez, 
és a projektcélok megvalósulásának értékeléséhez nem voltak a legmegfelelőbb referenciaértékeknek 
tekinthetők.
b) A 14. projekt célja a tunéziai demokratikus átmenet támogatása volt, mégpedig követendő példák kialakí -
tása, a parlamenti képviselők kapacitásainak, valamint a Parlament adminisztratív kapacitásának megerő -
sítése útján. A szerződés ismertette ugyan a fő tevékenységeket, a projekt teljesítményének és többletér -
tékének méréséhez azonban nem állapítottak meg mutatókat.
c) A 13. projekt tárgya a tunéziai civil társadalom támogatása volt. A célkitűzés és a mutatók túl általánosak 
voltak és azokat tevékenységek soraként, nem pedig konkrét mutatókként fogalmazták meg. A projekt 
többletértékének megállapítását az is akadályozta, hogy nem volt olyan mutató, amely a civil társadalom 
helyzetét mutatta volna be az intézkedés előtt és után.
Hiányos projektszerződések (példa)
Ami a 10. projektet illeti, a szerződést a munkák igen általános jellegű leírása és szintén általános előzetes 
becslések alapján kötötték meg. A projekt egyik megvalósítandó eredményeként nagyszabású munkálatokat 
kívántak végezni a nabeuli bíróságon. Az eljárások (előzetes vizsgálat, tervezés, műszaki vizsgálat, végrehaj -
tási dosszié, kiírási feltételek és pályázati dokumentáció) eredetileg a bíróság épületének teljes felújítását 
magukba foglalták. A kedvezményezett végül a pályázat három részéből azonban csak egyet hajtott végre, 
mivel a projektre rendelkezésre álló költségvetés nem volt elég mindhárom rész finanszírozásához. A fennma -
radó két részt (a teljes költségvetés mintegy 30%-a) elvileg később a tunéziai hatóságok fogják megvalósítani. 
Ebben az esetben amiatt, hogy a szerződés nem tartalmazta a projekt tárgyának részletes leírását, nem volt 
lehetőség a hatékonyság és eredményesség megfelelő értékelésére.
32 Észrevételek 
57 
Ami azt két projektet illeti, amelyre közvetítő útján kötöttek szerződést37, a Bi -
zottság kötelezettséget vállalt arra, hogy a közvetítőnek mintegy 1,2 millió eurós 
igazgatási díjat fizet. A tervezési dokumentumok nem tartalmaztak elemzést arra 
nézve, hogy mekkora többletértékkel jár a végső kedvezményezettel történő 
közvetlen szerződéskötéshez képest a közvetítő alkalmazása38.
A projektek végrehajtását jelentős késedelmek jellemezték
58 
A projektek végrehajtási időszakát a minta 14 projektjéből tíz esetében lényege -
sen meghosszabbították (lásd: 4. táblázat ). Hat esetben39 a végrehajtási időszakot 
a megállapodás szerinti időszakhoz képest több mint 50%-kal hosszabbították meg. 
A végrehajtásban tapasztalt késedelmek nagymértékben annak voltak betudhatók, 
hogy eredetileg alulbecsülték az egyes eredmények eléréséhez szükséges időt. 
A hosszabbítások legtöbbször bizonyos költségkategóriák – pl. a személyzeti költsé -
gek – növekedésével járnak, amelyeket a Bizottság rögzített összegű hozzájárulásá -
ból kell finanszírozni40. Emiatt kevesebb összeg áll rendelkezésre a projekt alapvető 
tevékenységeinek finanszírozásához. Mivel ezeket a szerződéseket 2011 után kötöt -
ték, a Bizottság tudott az országban kialakult nehéz körülményekről, ennek ellenére 
nem módosította kellően sem a határidőket, sem a projektek tartalmát.37 A 7. és a 8. projekt, amelyek 
együttes költségvetése 
41 millió euró volt, a városi és 
külvárosi területeket érintő 
társadalmi egyenlőtlenségek -
nek és regionális különbségek -
nek az olyan infrastruktúrafej -
lesztés révén történő 
csökkentését tűzte ki célul, 
amely javítja az életminőséget, 
elősegíti a munkahelyterem -
tést és megkönnyíti a mikrofi -
nanszírozási forrásokhoz való 
hozzáférést.
38 Amint azt ugyanezen 
intézkedéssel kapcsolatban az 
EBB tette.
39 Nevezetesen az 1., 2., 6., 8., 12. 
és 14. projekt esetében.
40 Az Európai Számvevőszék 
3/2011. sz., „Hatékonyak és 
eredményesek-e a konfliktus 
sújtotta országokban az ENSZ 
szervezetek közreműködésével 
lebonyolított uniós támogatá -
sok?” című különjelentése 
(http://eca.europa.eu ).
A projekt-végrehajtási időszakok meghosszabbítása
(hónap)
Projekt Szerződés éveEredeti 
időtartamIdőtartamIdőtartam meghosszabbításaElső módosítás Második módosítás
PJ1 2011 23 46 52,5 29,5
PJ2 2011 23 46 23
PJ3 2012 8 0
PJ4 2012 8 0
PJ5 2015 60 Eredeti, még folyamatban lévő szerződéses időszak
PJ6 2012 36 56 20
PJ7 2012 48 0
PJ8 2013 42 69 27
PJ9 2013 36 48 12
PJ10 2013 43 53 10
PJ11 2011 30 34 4
PJ12 2011 18 24,5 34,5 16,5
PJ13 2013 36 42 6
PJ14 2012 32 39 51 19
Forrás:  CRIS adatbázis.4. táblázat
33 Észrevételek 
59 
A vizsgált projektek közül három41 esetében megállapítottuk, hogy az eddig elért 
eredmények hatását és fenntarthatóságát nem garantálja megfelelő kilépési stra -
tégia. A projektek főként ideiglenes álláshelyeket hoztak létre, ezek fennmara -
dásához azonban további forrásokra és politikai fellépésekre lesz szükség. Mivel 
a tunéziai fél nem rendelkezett elegendő forrással és kapacitással a projektek 
révén létrejött infrastruktúra fenntartásához, a fenntarthatóság attól függ majd, 
hogy az adományozók tudnak-e további támogatást nyújtani.
60 
Négy projekt42 hatását jelentősen csökkentette a szükséges reformok lassú ha -
ladása. 2012-ben például kb. 2,5 millió eurót fordítottak a tunéziai intézmények 
olyan speciális felszereléssel való ellátására, amellyel tesztelhető, hogy az elekt -
ronikus termékek megfelelnek-e az uniós szabályoknak. A felszerelés használatá -
ra azonban csak korlátozott mértékben került sor, mert Tunézia még nem fogad -
ta el a vonatkozó uniós szabványokat, noha erről rendelkezik az ipari termékek 
megfelelőségértékeléséről és elfogadásáról szóló megállapodás.
61 
Noha a projektek értékelését két tényező – a hiányos kialakítás és a lassú végre -
hajtás – akadályozta, a projektek összességében az ország valós szükségleteire 
irányultak és egyes érintett területeken jelentős haladást segítettek elő. A kis- és 
középvállalkozásokat támogató projektek például 700 vállalkozásnak nyújtottak 
jól hasznosított támogatást. Két másik projekt jelentős mértékben járult hozzá 
a szegény városi negyedek rehabilitációjához, a parlamentre irányuló projekt 
pedig fejlesztette annak infrastrukturális helyzetét és elmélyítette együttműkö -
dését az Európai Parlamenttel.41 A 6., 7. és 8. projekt.
42 A 3., 4., 11. és 12. projekt.
34
 Következtetések 
és ajánlások
62 
Az uniós finanszírozás jelentős mértékben hozzájárult a demokratikus átme -
nethez és a gazdasági stabilitás létrejöttéhez Tunéziában. Megállapítjuk, hogy 
a 2011-es forradalmat követő időszakban az uniós forrásokat általában megfele -
lően használták fel. Az új kihívások kezeléséhez többletforrásokat bocsátottak 
rendelkezésre, és a Bizottság szorosan együttműködött a többi adományozóval 
a finanszírozási források célba juttatásának megszervezésében. A támogatás 
uniós kezelésében azonban néhány hiányosságra derült fény.
63 
Volt ugyan előrehaladás, az azonban több tényező (többek között a gyakori 
kormányváltások és az átfogó nemzeti fejlesztési terv hiánya) miatt lassú volt. 
A tunéziai hatóságok által elkészített fejlesztési terv hiánya igen bonyolulttá 
tette a bizottsági támogatás megfelelő célba juttatásának folyamatát (lásd: 23. 
bekezdés).
64 
A Bizottság megközelítése általában igen ambiciózus volt, mivel túl sok prioritást 
kívánt egyszerre kezelni. A költségvetés-támogatás, az egyedi projektek és az 
MFA-hitel révén kezelt sokféle téma és megkezdett tevékenység ellentmondott 
a Bizottság azon vezérelvének, hogy a bizottsági támogatásokat célirányosan 
kisszámú kulcsfontosságú területre, illetve tevékenységre kell irányítani (lásd: 
24–25. bekezdés).
65 
A többi adományozóval való együttműködés a tevékenységek széles skáláját 
tekintve sikeres volt, noha a tagállamokkal közös programozásra nem került sor 
(lásd: 26–28. bekezdés).
1. ajánlás. Tökéletesíteni kell az uniós támogatás 
programozását és célirányosságát
Az EKSZ és a Bizottság:
a) alkalmazza a politikai és a szakpolitikai párbeszéd eszközét annak biztosítá -
sa érdekében, hogy a tunéziai hatóságok elfogadjanak egy átfogó nemzeti 
fejlesztési tervet;
b) a következő tervezési időszakra nézve határozzanak meg néhány konkrét 
prioritást, és csökkentsék az intézkedések számát annak érdekében, hogy 
növekedjen az uniós támogatás célirányossága és lehetséges hatása;
c) a támogatás célirányosságának javítása és jobb koordinálása érdekében gon -
doskodjon a tagállamokkal közös programozásról.
35 Következtetések és ajánlások 
66 
A támogatást több formában – elsősorban általános költségvetés-támogatás 
(államépítési szerződések), ágazati költségvetés-támogatás (ágazati reformszer -
ződések), MFA-hitel és egyedi projektek révén – nyújtották. Tunézia jelentős 
mértékben részesült ezenkívül a „többért többet” kezdeményezés forrásaiból is, 
amely nagymértékben megnövelte az általános költségvetés-támogatás céljára 
rendelkezésre álló pénzösszegeket (lásd: 30–31. bekezdés).
67 
Az általános költségvetés-támogatást az első években a Világbank és az IMF 
hiteleiből is intenzíven finanszírozott PAR-programokon keresztül folyósították. 
A támogatásnak ez a formája elősegítette a kormány számára a reform menet -
rendjének elkészítését, és az államépítési szerződések kategóriájában nagyobb 
rugalmasságot tett lehetővé, mint a hagyományos költségvetés-támogatás. 
Kialakítása miatt rövid távú (egy–két éves) megközelítésről van azonban szó, nem 
pedig hosszú távú megoldásról (lásd: 32–33. bekezdés).
68 
A költségvetés-támogatási programok finanszírozási megállapodásainak aláírá -
sakor egyes ezekben szereplő feltételek már korábban vagy nem sokkal később 
teljesültek, ami jelentős mértékben csökkentette a támogatás ösztönző hatását. 
A finanszírozási megállapodások által előírt számos intézkedés végrehajtását 
összességében értékelték, ami azt eredményezte, hogy a kifizetéseket akkor 
is folyósították, ha néhány fontos intézkedés nem valósult meg (lásd: 34–39. 
bekezdés).
69 
A „többért többet” kezdeményezés forrásainak elkülönítéséről csak egy nagyon 
késői szakaszban született döntés, ami nehézségeket okozott a támogatás leg -
megfelelőbb felhasználásának megtervezésében. A „többért többet” kezdemé -
nyezés nagy összegű forrásainak folyósítása révén elérendő többlethatás tényle -
ges megvalósulása nem volt nyilvánvaló (lásd: 36. bekezdés).
70 
A PEFA nemzetközileg elismert, átfogó értékelést nyújt az ország államháztar -
tási gazdálkodásáról. Ezt az értékelést a Bizottság saját költségvetés-támogatási 
iránymutatásai szerint négyévente kell elvégezni. Ha figyelembe vesszük a költ -
ségvetés-támogatás formájában kifizetett jelentős összegeket és a PEFA mint 
monitoring- és tervezési eszköz jelentőségét, helytelen, hogy 2010 óta nem került 
sor PEFA értékelés elvégzésére. Az új PEFA-értékelés elkészülte 2017 márciusára 
várható (lásd: 40–42. bekezdés).
36 Következtetések és ajánlások 
2. ajánlás. Tökéletesíteni kell az uniós költségvetés-
támogatási programok végrehajtását
A Bizottság:
a) a jövőbeni költségvetés-támogatási programok esetében csökkentse a költ -
ségvetés-támogatás folyósítási feltételeinek teljesüléséhez szükséges in -
tézkedések számát, és gondoskodjon róla, hogy ezek az intézkedések nagy 
jelentőségűek legyenek. A Bizottság annak érdekében, hogy a tunéziai 
hatóságokat jelentős előrelépések megtételére sarkallja a reformok terén, 
a folyósításokat ne az átfogó haladástól, hanem egyedi intézkedések és telje -
sítménymutatók kielégítő teljesítésétől tegye függővé;
b) tekintettel a PEFA mint monitoring- és tervezési eszköz jelentőségére, töre -
kedjen arra, hogy legalább minden négy évben készüljön PEFA értékelés.
71 
A tunéziai hatóságok által sürgősen kérelmezett 300 millió eurós MFA-hitel nyúj -
tásának megszervezése majdnem két évet vett igénybe. Ugyan nem csak uniós 
szinten történt késedelem, a kérelem uniós intézményi szintű feldolgozása is 
több mint 11 hónapba telt (lásd: 45–47. bekezdés).
3. ajánlás. Javaslatot kell tenni az MFA-jóváhagyás 
folyamatának felgyorsítására
A Bizottság a társjogalkotókkal együtt vizsgálja meg, hogy milyen lehetőségek 
állnak rendelkezésre a későbbi MFA-hitelek jóváhagyási eljárásainak felgyorsítá -
sára, főként ami a sürgősségi finanszírozást illeti.
72 
Az ágazati költségvetés-támogatást az általános költségvetés-támogatásnál sok -
kal kisebb mértékben alkalmazták. A vizsgált három programból kettő esetében 
nem állt egyértelműen rendelkezésre hiteles ágazati stratégia. A programok hatá -
sát csökkentették a szükséges reformok végrehajtásában tapasztalt késedelmek 
és az általánosan lassú haladás (lásd: 48–54. bekezdés).
37 Következtetések és ajánlások 
73 
Sor került ugyan néhány jelentős projekt megvalósítására, ám azok komoly 
késedelmet szenvedtek. Egyértelmű célkitűzések és mutatók hiányában ráadásul 
sokuk esetében nehéz volt megítélni az elért haladást. A projektek sokszor rend -
kívül ambiciózusak, ütemtervüket tekintve pedig túl optimisták voltak, ami miatt 
növekedtek az általános költségek (lásd: 55–61. bekezdés).
4. ajánlás. Javítani kell a programtervezést
A Bizottság a jövőbeni tunéziai projektek tervezésekor határozzon meg egyértel -
mű, az érintett projekt konkrét körülményeit tekintve reális célokat és mutatókat.
A jelentést 2017. február 14-i luxembourgi ülésén fogadta el a Karel PINXTEN 
számvevőszéki tag elnökölte III. Kamara.
 a Számvevőszék nevében
 Klaus-Heiner LEHNE
 elnök
38
 Annexes
A költségvetés-támogatási programok és a makroszintű pénzügyi támogatás
 (euró) 
SzámHatározat 
számaHatározat 
éveTámogatá -
si formaCímElőirányzott 
összegSzerződésbe 
vett összegKifizetett 
összeg
MFA n.a. 2013 MFA MFA 300 000 000 300 000 000 200 000 000
BS1 23143 and 23279 2011 BSPProgramme d'Appui à la Relance 
(Fellendülést támogató program) és 
SPRING (PAR1)100 000 000 99 424 813 99 424 813
BS2 24074 2012 BSP Programme d’Appui à la Relance (PAR 2) 68 000 000 67 339 484 65 415 314
BS3 24469 2013 BSP3. Programme d'Appui à la Relance 
(PAR 3)110 000 000 110 000 000 110 000 000 
BS4 37533 2014 BSP Progamme d'Appui à la Relance (PAR 4) 100 000 000 99 546 000 75 000 000 
BS5 19508 2007 BSPProgramme d’Appui à la Gestion 
Budgétaire par Objectifs (Célkitűzéseken 
alapuló költségvetési gazdálkodást 
támogató program)30 000 000 29 267 989 29 267 989
BS6 21889 2010 BSPProgramme d'appui aux politiques 
publiques de gestion des ressources 
en eau pour le développement rural et 
agricole (A mezőgazdaság- és vidékfej -
lesztést célzó vízkészlet-gazdálkodási 
közpolitikákat támogató program)57 000 000 56 067 853  24 623 541
BS7 18438 (2013) BSPTunézia – PRAL – ex-Programme 
d'appui à la compétivité (PAC I) (Volt 
versenyképességet támogató program)41 000 000 40 357 374  40 357 374I. melléklet
39 Annexes 
A projektek listája
 (euró) 
SzámHatározat 
számaSzerződés 
éveProjektSzerződésbe 
vett összegKifizetett 
összeg
PJ1 20216 2011Mobilisation d'expertise court terme au profit des PME industrielles et 
des institutions tunisiennes - "Coaching technique et non technique” 
(A szakértelem rövid távú mozgósítása az ipari kkv-k és a tunéziai 
intézmények javára – „Szakmai és nem szakmai tanácsadás”)4 328 400 4 092 200
PJ2 20216 2011Mobilisation d'expertise court terme au profit des PME Industriel -
les et des institutions d'appui - Qualité (A szakértelem rövid távú 
mozgósítása az ipari kkv-k és a támogató intézmények javára 
– „Minőség”)6 170 540 5 575 780
PJ3 20216 2012Acquisition et installation d'une chambre semi anéchoïque pour 
essais de comptabilité electromagnétiques de dix mètres avec 
cages annexes (Fél-visszhangmentes szoba beszerzése és felépítése 
elektromágneses tesztek elvégzéséhez)1 179 590 1 179 590
PJ4 20216 2012Acquisition et mise en place d'un laboratoire pour des essais de 
compatibilité électromagnétiques (Laboratórium beszerzése és 
felépítése elektromágneses tesztek elvégzéséhez)1 260 000 1 260 000
PJ5 22772 2015Programme on Small Business Support in the services sector of 
Tunisia (Kisvállalkozás-támogatási program a tunéziai szolgáltatási 
ágazatban)10 000 000 1 982 210
PJ6 23202 2012Projet de création d’emplois et accompagnement à la réinsertion en 
complétant les dispositifs de l’Etat en Tunisie (Munkahelyteremtést és 
munkaerő-piaci visszailleszkedés támogatását célzó, a tunéziai állami 
eszközöket kiegészítő projekt)6 476 777 5 850 000
PJ7 23202 2012Financement de la mise à niveau de quartiers populaires (A külváro -
sok felzárkóztatásának finanszírozása)8 000 000 7 900 000
PJ8 24409 2013Financement de la mise à niveau de quartiers populaires en Tunisie 
(Tunézia egyes külvárosai felzárkóztatásának finanszírozása)32 900 000 22 000 000
PJ9 23556 2013Soutien à l'amélioration du système de justice des enfants en Tunisie 
(Támogatás a tunéziai fiatalkorúak igazságszolgáltatási rendszeré -
nek javításához)1 800 000 1 710 000
PJ10 23557 2013Réhabilitation selon les standards internationaux de Tribunaux et 
établissements pénitentiaires avec une dotation de matériel informa -
tique (A bíróságok és a börtönök nemzetközi normák szerint történő 
felújítása, informatikai eszközök juttatása)12 848 749 12 206 312
PJ11 19073 2011Renforcement des capacités institutionnelles en Tunisie (Tunézia 
intézményi kapacitásának megerősítése)1 461 000 1 314 652
PJ12 19073 2011Assistance technique pour le renforcement des capacités institutio -
nelles de l'Institut Supérieur de la Profession d'Avocats (Technikai 
segítségnyújtás az ügyvédi felsőoktatási intézet intézményi kapaci -
tásának megerősítéséhez) 629 965 503 972
PJ13 23558 2013Programme d'Appui à la Société Civile en Tunise (A tunéziai civil 
társadalmat támogató program)3 399 228 2 604 875
PJ14 23569 2012Appui au processus constitutionnel et parlementaire en Tunisie (Az 
alkotmányos és parlamentáris folyamatok támogatása Tunéziában)1 809 778 1 364 907II. melléklet
40 A Bizottság és 
az EKSZ válaszai
Összefoglaló
III
A Bizottság és az EKSZ egyetért a gyors reagálás értékelésével, azonban hangsúlyozni kívánja, hogy azért kellett sok 
területet kezelni, mert a tunéziai kormánynak igen nagyszámú társadalmi-gazdasági igénnyel/sürgős helyzettel kel -
lett szembenéznie a forradalom után. Ezzel összefüggésben felkérték az Uniót, hogy segítsen Tunéziának reagálni 
ezekre az igényekre, amelyek éppen annyira voltak szükségesek a politikai hitelesség szempontjából, mint operatív 
szempontból. Az ebben az időszakban elért eredmények jók, hiszen az uniós támogatás – különösen azzal, hogy 
a főbb társadalmi-gazdasági és politikai reformokat kísérte – jelentősen hozzájárult az ország gazdasági és politikai 
stabilitásához a forradalom után.
A Bizottság ezért úgy véli, hogy a támogatás hatása nem csökkent, hanem kellően válaszolt arra a nagyszámú sür -
gősségi reformra, amellyel Tunéziának elkerülhetetlenül szembesülnie kellett a forradalmat követő időszakban.
Ezenfelül ki kell emelni, hogy a 2014 óta elfogadott valamennyi projekt a 2014–2016-os egységes támogatási keret -
ben (SSF) foglalt három központi ágazat (társadalmi-gazdasági reformok az inkluzív növekedésért, a demokrácia 
alapvető elemei, valamint fenntartható regionális és helyi fejlődés) egyikéhez kapcsolódott.
A Bizottság tudomásul veszi, hogy a tunéziai hatóságok nehézségekbe ütközhettek a támogatások kezelése során 
a forradalom utáni környezet és a gyakori kormányváltások és miniszteri cserék következtében. Ugyanakkor azt is 
hangsúlyozni kell, hogy az uniós projektek felhasználási aránya magasabb a más donorok esetében jellemző ilyen 
aránynál.
A közös programozási folyamatot az új ötéves fejlesztési terv megalkotásában és elfogadásában a kormány 
részéről felmerült késések miatt felfüggesztették. Ez lehetővé teszi az Unió számára, hogy jobban összehangolja 
a programozási ciklust a tervben szereplő prioritásokkal, amivel előmozdítja a donorok – így a tagállamok – között 
a munkamegosztást.
Az EKSZ/Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága által 2016 októberében lefoly -
tatott programozási célú kiküldetéssel párhuzamosan közös programozási célú kiküldetésre is sor került. Egy tanács -
adó jelenleg is egyeztet az összes tagállammal, és a közös programozási ciklus várhatóan 2017-ben indul el.
Az Unió makroszintű pénzügyi támogatása (MFA) fizetésimérleg-támogatást biztosít Tunézia akut külső finanszí -
rozási szükségletének kezelése és a Tunézia és a Nemzetközi Valutaalap (IMF) között létrejött pénzügyi támogatási 
program előmozdítása céljából. Ez lehetővé teszi Tunézia számára, hogy a szükséges gazdasági kiigazítások kevésbé 
szigorúak és váratlanok legyenek, és célja, hogy hozzájáruljon a gazdasági fenntarthatóság visszaállításához. Az 
MFA-val kapcsolatos feltételrendszer ezért a gazdasági kiigazítási program átfogó megközelítésével a strukturális 
reformok több, egymással összefüggő területén céloz meg számos prioritást.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Tunéziának nyújtott támogatása – ideértve az MFA-t – korlátozott számú ágazatra 
összpontosult. Emellett számos támogatási területen (például statisztika, államháztartási gazdálkodás és a Számve -
vőszék jó igazgatása) a többi donorral és a Bizottság különböző szolgálataival való fokozott együttműködés lét -
fontosságú volt ahhoz, hogy az MFA hozzáadott ösztönző hatását a fontos reformok teljes körű végrehajtásánál ki 
lehetett használni.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 41
V
Ebben a politikailag instabil környezetben létfontosságú volt, hogy megtalálják a helyes egyensúlyt a gyors hatással 
járó intézkedések és a hosszabb távú folyamatok között, miközben alkalmazzák a Bizottság költségvetés-támo -
gatási politikája által kínált eszközöket. Az „államépítési szerződések” ( state building contracts , SBC) eszköze egy 
rugalmasabb költségvetés-támogatási forma, amelyet kifejezetten törékeny/válság utáni helyzetekre fejlesztettek 
ki. A Bizottság Tunézia esetében e rugalmasabb támogatási forma kiaknázása mellett ugyanakkor szigorúan meg -
vizsgálta mind a négy költségvetés-támogatási program folyósítási feltételeit. Ezenkívül a helyzet stabilizálódása 
és Tunézia fejlődése bizonyítja a megalkotott és végrehajtott intézkedések sikerességét. Ennek részletes elemzése 
alább, a 30. ponttól kezdődően olvasható.
A Bizottság megerősíti, hogy a jelenlegi PEFA-értékelést 2014-ben, azaz az utolsó PEFA-értékelés után négy évvel 
indították el. A jelenlegi PEFA-értékelés a Bizottság ellenőrzési körén kívül eső okokból felmerülő késedelmeket 
tárt fel, amelyek főleg módszertani kérdésekhez és azok következményeihez kapcsolódnak. Fontos megemlíteni, 
hogy a PEFA-gyakorlat új módszertanát 2015-ben vizsgálták felül. A Tunéziára vonatkozó új PEFA-értékelés jelenleg 
véglegesítés alatt áll.
VI
A Bizottság hangsúlyozza, hogy egy reformprogram nem mindig foglalható bele egyetlen, átfogó és egységes szak -
politikai vagy stratégiai dokumentumba. Ilyen esetekben az elemzés a különböző intézkedéseken és a kormány által 
a rendszer megerősítése céljából lebonyolított reformfolyamaton alapul.
Az említett ágazatiköltségvetés-támogatási program esetében a Bizottság az ágazati politikák teljességét, rele -
vanciáját és hitelességét vizsgálta. A ágazatiköltségvetés-támogatási intézkedéseket a forradalom előtt fogadták 
el; a programokat később az új helyzethez igazították, hogy stabilizálódjanak az intézkedések által alátámasztott 
eredmények.
A Bizottság úgy véli, hogy az MFA-hitelek késedelmes kifizetése nem a támogatás lassú végrehajtásának, hanem 
számos tényező együttállásának volt köszönhető. A Parlamentnek és a Tanácsnak több mint öt hónapba telt, hogy 
a rendes jogalkotási eljárás keretében elfogadja a Bizottság javaslatát. Ezenkívül a tunéziai hatóságoknak több mint 
hat hónapig tartott, hogy megerősítsék az MFA-feltételrendszert tartalmazó, Unió és Tunézia közötti egyetértési 
megállapodást. A második kifizetés azért késett, mert a tunéziai fél nem teljesítette kellő időben az összes feltételt.
Bevezetés
09
A Bizottság úgy véli, érdemes megemlíteni, hogy amikor a 300 millió EUR összegű MFA-I intézkedést elfogadták 
2014 áprilisában, az a legnagyobb MFA támogatásnak minősült, amelyet valaha egy déli szomszédságban található 
országnak nyújtottak, egészen addig, amíg a Bizottság egy új, 500 millió EUR összegű MFA intézkedést odaítélését 
nem javasolta – szintén Tunéziának – 2016 februárjában, amelyet 2016 júliusában fogadtak el. A második MFA célja, 
hogy további támogatást nyújtson a gazdasági átmenethez, különösen a 2015. évi terrortámadások és a támadások -
nak a gazdasági tevékenységre gyakorolt negatív hatásai nyomán.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 42
Észrevételek
20
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a PAR 1 egy multiszektorális költségvetési program volt, míg a PAR 2 – PAR 5 állam -
építési szerződési programok.
22
A Bizottság rámutat arra, hogy a bonyolult politikai és biztonsági helyzetben is mindig időben cselekedett, amikor 
választ vártak tőle. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a biztonsági ágazat reformprogramjának cselekvési doku -
mentumát technikai szinten (minőségtámogató csoport megbeszélése) 2015. június 18-án, a 2015. júniusi terror -
támadás előtt véglegesítették. A biztonság területén számos egyéb fellépést hajtottak végre ezen időszak során 
(regionális projektek, a Stabilitási Eszköz vagy a stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköz által finanszírozott 
projektek stb.) a biztonsági ágazat reformprogramjának előkészítését megelőzően és azzal párhuzamosan.
23
A Bizottság megjegyzi, hogy a forradalmat követő első években a donorok közötti koordinációt a tunéziai hatósá -
gok gazdaságélénkítő terve és a kormányzati fejlesztési levelek alapján végezték. Ezek a dokumentumok többféle 
csomagokat képeztek donorok nyújtotta pénzügyi támogatásokból az ún. fellendülést támogató programok ( Prog -
rammes d’Appui à la Relance , PAR) égisze alatt, amelyek közül néhány még közös szakpolitikai mátrixot is alkalma -
zott. Ebből következően a donorok – a költségvetési támogatások és az MFA programok miatt ideértve az Uniót 
is – közötti koordinációt az IMF és a tunéziai hatóságok közötti, átfogó makrogazdasági kiigazítási programról és 
strukturális reformokról szóló megállapodás mozdította elő.
24
A Bizottság szeretné hangsúlyozni, hogy a pénzeszközöket nem osztották szét túl sok terület között, és hogy 
a támogatás kellőképpen koncentrált volt.
Bár az uniós támogatás valóban számos ágazatot érintett, erre kezdetben azoknak a hatalmas kihívásoknak és szük -
ségleteknek a felismerése vezette a Bizottságot, amelyekkel Tunéziának a forradalmat követő időszakban szembe -
sülnie kellett. Ezenkívül a tunéziai hatóságok konkrét támogatási igényeire válaszolva cselekedett így, amikor a kor -
mánynak nagy szüksége volt a nemzetközi támogatásra. 2011 és 2013 között valóban létfontosságú szolgáltatásokat 
célzó „szükségintézkedéseket” fogadtak el, amelyek a demokratikus átmenetet támogatták és a társadalmi-gazda -
sági reformfolyamatokhoz kapcsolódtak.
Ám amint a helyzet progresszíven stabilizálódni látszódott (körülbelül 2014-től kezdődően), az Unió igyekezett 
koncentrálni az általa nyújtott támogatást. Ez az erőfeszítése a 2014–2016-os egységes támogatási keretben (SSF) 
öltött testet, amely három beavatkozási ágazatot azonosított (társadalmi-gazdasági reformok az inkluzív növe -
kedésért, a demokrácia alapvető elemei és fenntartható regionális és helyi fejlődés) a támogatás összpontosítása 
céljából. Ezt a három ágazatot szisztematikusan figyelembe vették a Tunézia javára szóló éves cselekvési programok 
kialakításakor.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 43
25
A Bizottság és az EKSZ hangsúlyozza, hogy a döntéseik nem vezettek a finanszírozás felhígításához és a források 
kezelésének megnehezítéséhez. A késedelmek és a kezelésben felmerülő nehézségek elsődlegesen és közvetlenül 
külső tényezőkhöz kapcsolódtak (azaz a politikai instabilitáshoz és az ország nehéz gazdasági helyzetéhez).
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az MFA-val kapcsolatos feltételrendszer a gazdasági kiigazítási program átfogó 
megközelítésével a strukturális reformok több, egymással összefüggő területén korlátozott számú prioritást céloz 
meg. Ezt nem a Bizottság arra vonatkozó politikájától való elfordulásnak kell tekinteni, hogy a támogatását korlá -
tozott számú ágazatra összpontosítja. Emellett számos támogatási területen (például statisztika, államháztartási 
gazdálkodás és a Számvevőszék jó igazgatása) a többi donorral és a Bizottság különböző szolgálataival való fokozott 
együttműködés létfontosságú volt a fontos reformok teljes körű végrehajtásához.
26
A Bizottság megállapítja, hogy az uniós fellépéseket megfelelően koordinálták a tagállamokkal és a főbb nemzet -
közi donorokkal, ám a nemzeti fejlesztési terv késői elfogadása miatt a közös programozás nem jött létre a tagálla -
mokkal. A tagállamokkal rendszeresen építő jellegű koordináció és szoros kapcsolattartás folyt.
28
A közös programozási folyamatot azért függesztették fel, hogy a programozási ciklust az ötéves fejlesztési tervhez 
tudják hangolni, és ezáltal javítsák a donorok – köztük a tagállamok – között a munkamegosztást.
Az EKSZ/Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága által 2016 októberében lefoly -
tatott programozási célú kiküldetéssel párhuzamosan közös programozási célú kiküldetésre is sor került. Egy tanács -
adó jelenleg is egyeztet az összes tagállammal, és a közös programozási ciklus várhatóan 2017-ben indul el.
29
A Bizottság megállapítja, hogy az uniós fellépések jelentős mértékű támogatást jelentettek Tunézia számára, de 
a programok bizottsági végrehajtását kisebb hiányosságok jellemezték.
A Bizottság szeretné megismételni, hogy a PAR 1 program egy multiszektorális költségvetési program volt, míg 
a PAR 2 – PAR 5 államépítési szerződési programok. A támogatási formák közötti különbség befolyásolja a progra -
mok elemzését.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 44
32
A Bizottság hangsúlyozza, hogy habár a PAR 3 és PAR 4 programot kizárólag az Unió finanszírozta; ezeket és a ben -
nük foglalt intézkedéseket a többi donorral együtt koordinálták.
33
A Bizottság kiemeli, hogy a PAR 1 program (Programme d’appui à la relance 1) egy multiszektorális költségvetés-tá -
mogatási program volt, és a későbbi PAR intézkedések az államépítési szerződési támogatási formát alkalmazták, 
amelyet kifejezetten törékeny/válság utáni helyzetben lévő partnerországok Unió általi támogatására fejlesztettek 
ki.
Bár az alkalmazott államépítési szerződési támogatási forma a 2011-ben elfogadott intézkedésben felvázolt módon 
teret ad bizonyos fokú rugalmasságnak, a Bizottság szolgálatai mindig szigorúan hajtották végre azt. Az alkalmazott 
teljesítménymutatókat egy, a hatóságokkal folytatott hosszadalmas és átfogó szakpolitikai párbeszédet követően 
határozták meg. Ezek a mutatók fontos reformfolyamatok előmozdításában segítettek a vizsgált időszakban. Az 
Unió válaszát igénylő helyzetek sürgőssége és az államépítési szerződések végrehajtásához választott módszer 
rövid távú jellege semmiképpen nem társíthatók a kifizetési feltételek „rugalmasságának” benyomásával.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy megvan a lehetőség arra – és a vonatkozó költségvetés-támogatási iránymutatások 
előirányozzák azt –, hogy megújítsák az államépítési szerződéseket, különösen akkor, ha más költségvetés-támoga -
tási eszközökre való áttérés még nem lenne kifizetődő.
Érdemes figyelembe venni, hogy az államépítési szerződésekhez kapcsolódó költségvetés-támogatási iránymuta -
tások újnak számítottak (2012), és a támogatási formát nem tesztelték, mielőtt először alkalmazták volna egy olyan 
óriási politikai átmeneten áteső, közepes jövedelmű országban, mint Tunézia. A tunéziai tapasztalatok – amelyeket 
az államépítési szerződések más országokban való végrehajtása is megerősített – következményeképpen a Bizott -
ság felülvizsgálta az államépítési szerződések időtartamára vonatkozó iránymutatásokat és annak a lehetőségét, 
hogy az ágazatiköltségvetés-támogatási intézkedésekkel párhuzamosan államépítési szerződéseket is elfogadjanak. 
A költségvetés-támogatási iránymutatások felülvizsgálata fogja tartalmazni a leszűrt következtetéseket.
34
A Bizottság kijelenti, hogy az esetek kis részében a mutatók/feltételek már a finanszírozási megállapodás aláírása 
előtt teljesültek Ez azonban inkább azt mutatja, hogy a Bizottság finanszírozási döntései meghozatalára irányuló 
hosszadalmas adminisztratív eljárás nem illeszkedik ahhoz a sürgősségi művelethez, amelyet a Bizottság és más 
donorok (Világbank és az Afrikai Fejlesztési Bank) akkoriban igyekeztek bevezetni Tunéziában, hogy reagáljanak 
a különösen ingatag politikai és társadalmi-gazdasági helyzetre.
Ezeket az intézkedéseket a hatóságok már hónapokkal a finanszírozási megállapodás aláírása előtt jóváhagyták 
hivatalosan. Azonban a kormány az intézkedés elfogadása és a finanszírozási döntés Bizottság általi elfogadása 
között már elfogadta/végrehajtotta az intézkedést. Ehhez a sikerhez hozzájárult a hatóságokkal folytatott intenzív 
politikai párbeszéd is, és nem lett volna ilyen mértékű és nem valósult volna meg ilyen rövid idő alatt a költségve -
tés-támogatási intézkedések nélkül.
35
A tagállamoknak előadott finanszírozási döntés és a tunéziai kormánnyal megkötött finanszírozási megállapodás 
egyértelműen kimondta, hogy a második részlethez kapcsolódó teljesítménymutatókat a program második felében 
határozzák meg. Az ilyen megállapodás nem ellentétes az iránymutatásokkal, és hasznosnak bizonyul olyan válto -
zékony helyzetekben, amikor nehéz egy több éven átívelő, teljes gőzzel működő programozást végrehajtani, mint 
például Tunézia esetében 2011-ben (ügyvivő kormány, közelgő választások).
A Bizottság és az EKSZ válaszai 45
36
A Bizottság felhívja a figyelmét arra a tényre, hogy míg a „többért többet” mechanizmust az n+1. év májusa vagy 
júniusa előtt hivatalosan nem jelentették be, a Bizottság és az EKSZ már a régió számos országában felmérte a hely -
zetet, és – már igen korán, általában az adott év januárjáig vagy februárjáig – egyértelmű képet alkotott arról, hogy 
az egyes országok milyen arányban részesülnek a „többért többet” mechanizmusból. Ezért a programok és a muta -
tók mátrixának megtárgyalása során a Bizottság csapata biztosított némi mozgásteret, és vagy kiegészítő progra -
mokat, vagy bizonyos esetekben magasabb összeget vett számításba, mint a tárgyalások kezdetekor hivatalosan 
rendelkezésre álló összeg.
37
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az uniós támogatást a tunéziai hatóságok igényeire alapozta, és az igényeket 
mindkét fél részvételével egyeztették, fogadták el és vizsgálták meg. A PAR 1–3 programokban foglalt nagyszámú 
intézkedést a közös költségvetés-támogatási intézkedések szempontjából kell vizsgálni, amelyeket három költség -
vetés-támogatási ügynökség hajtott végre műveletenként több, mint egymilliárd dolláros pénzügyi kötelezettség -
vállalás mellett.
Így figyelembe véve, hogy több donorügynökség is jelen volt (világszínvonalú közreműködéssel) és ezen intézke -
dések jelentős összegét, az intézkedések száma valójában közel áll az ilyen típusú műveletekre szokásosan jellemző 
számhoz.
A PAR programok nagyfokú figyelmet kaptak, minthogy rendszeresen kormányülések foglalkoztak a végrehajtásuk 
felülvizsgálatával (ez kisebb programok esetében nem történne meg), és fontos megemlíteni, hogy az intézkedések 
többségét teljesítették.
38
A Bizottság azon az állásponton van, hogy a PAR I–IV mátrixok egyes feltételeit ugyanolyan szigorúan értékelték.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a 2011. évi közlemény és az ehhez kapcsolódó, „A harmadik országoknak nyújtott 
uniós költségvetés-támogatás jövőbeni megközelítése” című 2012. évi tanácsi következtetések értelmében továbbra 
is dinamikus megközelítést alkalmaznak a támogathatósági feltételek tekintetében. Ez a megközelítés különösen jól 
alkalmazható volt az akkoriban uralkodó bizonytalan politikai helyzetre és az államépítési szerződés – Tunéziában 
először történő – alkalmazására tekintettel.
A megközelítés továbbá összhangban van az államépítési szerződési programok költségvetés-támogatási iránymu -
tatásainak rendelkezéseivel. Ezt a támogatási formát már a válság idején, válságot követő és törékeny helyzetekben 
alkalmazandó 2012. évi költségvetés-támogatási iránymutatások is tartalmazták. Ezért ez egy rugalmasabb támo -
gatási forma. Ennek ellenére a Bizottság ugyanolyan alaposan vizsgálja meg a kifizetési dokumentumokat, mint 
bármely már költségvetés-támogatási formánál.
Hozzá kell tenni, hogy néhány (leginkább marginális) kivétellel valamennyi előirányzott eredményt sikerült végül 
elérni. Ezért a PAR III és IV program esetében alkalmazott rugalmasság középtávon látszólag nem vezetett rosszabb 
eredményekhez/hatásokhoz.
39
A Bizottság megjegyzi, hogy egyes strukturális gazdasági reformok végrehajtása továbbra is lassú, vagy erőteljes 
javításra szorul, míg a demokratikus átmenetet kísérő reformok kielégítőbbnek bizonyultak. Az eredményorientált 
intézkedések vagy mutatók elfogadása egy-két éves államépítési szerződések keretében nem lett volna lehetséges, 
ahogy arra a költségvetés-támogatási iránymutatások is emlékeztettek, amelyek kimondták, hogy a  „teljesítménymu -
tatók […] főleg folyamatmutatókat jelentenek”  (99. o.).
A Bizottság és az EKSZ válaszai 46
Kiegészítő beavatkozásokra is sor került technikai segítségnyújtás formájában, amelyek így segítették a hatóságokat 
az adott törvények vagy rendeletek működőképessé tételéhez szükséges jogszabályok és szabályozások (vagy köz -
igazgatási eljárások) megalkotásában és elfogadásában. A politikamixnek köszönhetően az Unió által azonosított 
legtöbb intézkedés konkrét eredményekhez vezetett.
Csakúgy, mint más forradalom utáni folyamatban, Tunéziában is időbe telik, míg a jelenleg zajló mélyreható politi -
kai és intézményi változások megmutatják teljes eredményüket.
40
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a túlterhelt és állandóan változó közigazgatási és politikai helyzettel (hat kormány -
váltás 2011 és 2015 között) tűzdelt, gyorsan alakuló helyzet különösen megnehezítette volna egy magas színvonalú 
és objektív vizsgálat végrehajtását az adott időszakban. A vizsgálati módszertan szempontjából is túlságosan korai 
lett volna a hatások értékelése.
A költségvetés-támogatási intézkedések legutóbbi teljes körű vizsgálata 2010-ben zajlott. Ezeket a vizsgálatokat 
jellemzően 10 éves időtartamon keresztül végzik. A helyzet objektív értékeléséhez eggyel hátrébb kell lépnünk.
Mindazonáltal az Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága jelenleg is vizsgálatot 
folytat a gazdasági kormányzásra összpontosító programok körében, amelybe beletartozik a Tunéziában végrehaj -
tott összes költségvetés-támogatási program is a BS6 kivételével.
Ezenkívül a Bizottság alaposan ellenőrizte az ezen időszak outputjait, következményeit és eredményeit, és teljes 
mértékben kiaknázta az eszközöket a konkrét költségvetés-támogatási intézkedések eredményeinek értékeléséhez, 
továbbá figyelembe vett számos, nemzetközi szervezetek által végzett értékelést is.
41
A Bizottság kiemeli, hogy az új PEFA-értékelést az új módszertan PEFA Titkársága általi elfogadását követően végez -
ték el, ami számos ellentmondó következtetéshez vezetett a 2010. évi PEFA-értékelés tekintetében, és késleltette 
a tunéziai hatóságok általi elfogadását, továbbá ezek a késedelmek a Bizottság, a Világbank és az Afrikai Fejlesztési 
Bank ellenőrzési körén kívül esnek.
Mindazonáltal a Bizottság megerősíti, hogy a folyamatban lévő PEFA-értékelést 2014-ben, azaz az utolsó PEFA-ér -
tékelés elvégzése után négy évvel indították el, ezért már tiszteletben tartották a belső költségvetés-támogatási 
iránymutatásokat.
A PEFA mellett az MFA-támogatás nyújtására irányuló döntés egyik megelőző lépéseként a Bizottság 2013 decembe -
rében teljes körű és átfogó operatív értékelést végzett a Tunéziai Pénzügyminisztérium és Központi Bank közigazga -
tási és pénzügyi folyamatairól.
42
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a PEFA hasznos eszköz, de nem kötelező jellegű, és ezenkívül az ország kötelezett -
ségvállalása és teljes körű együttműködése is szükségeltetik hozzá.
2011 után Tunézia (és partnerei) a közelmúltbeli PEFA hiányában is tucatnyi, az ország államháztartás-gazdálkodási 
rendszerére irányuló magas színvonalú értékelésből profitált a vizsgált időszakban. Ezeket az értékeléseket a Bizott -
ság programjainak keretében, illetve független szervezetek, mint például az IMF, az OECD és az Open Budget Survey 
végezték.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 47
Az értékelések mélyreható információkat tártak fel az államháztartási gazdálkodás dimenzióiról (költségvetés 
kialakítása, költségvetés végrehajtása, számvitel, beszerzés, külső és belső ellenőrzés, vagyonkezelés, átláthatóság, 
reform menetrend stb.).
Annak ellenére, hogy a PEFA 2014-ben kisebb késésekkel elindult, az eredményeket 2017 elejére várják, és azokat az 
ország államháztartási gazdálkodása előrehaladásának vizsgálatához fogják felhasználni.
43
A Bizottság hangsúlyozza, hogy azon körülmények között, amelyekkel Tunéziának 2011 óta szembe kell néznie, és 
azon fontos (politikai, gazdasági, társadalmi, biztonsági) kihívások tükrében, amelyekre választ kellett adnia, Tunézia 
továbbra is példaként szolgál a régióban. Az átmenet folyamata hosszú és nehéz, amely további fontos erőfeszítése -
ket kíván ettől a partnertől.
a)
A Bizottság azon az állásponton van, hogy bár továbbra is lesznek kihívások egyes területeken, a 2011-ben meglévő 
helyzethez képest tett előrehaladás egyértelműen pozitív és maradandó. A Pénzügyminisztérium nyitott költségve -
tésének weboldala jó példája az ezzel kapcsolatban végzett hatalmas erőfeszítéseknek ( http://www.mizaniatouna.
gov.tn ).
A költségvetési átláthatóságról vagy a statisztikák közzétételéről szóló független felmérések (2011. és 2015. évi nem -
zetközi költségvetési felmérés, statisztikai közzétételre szolgáló weboldal) szerint Tunézia az első helyen áll a bevé -
teli/regionális országcsoportosításban.
Az információszabadságról szóló sarkalatos törvény nemrég történt kihirdetése, amely az új jogok kiaknázására kész 
aktív civil társadalommal párosul, további előrehaladást jelez a következő években.
b)
Az Unió civil társadalmat támogató programja (PASC) hozzájárult a Tozeur kormányzóságban 180 nem kormányzati 
szervezet megalapításához kapcsolódó problémák megoldásához. A program megállapodást kötött a tunéziai kor -
mány szervezetekért felelős szolgálataival, hogy segítsen a kérelmező civil társadalmi szervezeteknek a bejegyzési 
kérelmük elkészítésében. A program ezenkívül technikai segítségnyújtási elemet is magában foglal, amely segíti 
a tunéziai hatóságokat a nem kormányzati szervezetekkel foglalkozó osztály számára egy informatikai alapú rend -
szer kialakításában, amely felgyorsíthatja a – többek között a nem kormányzati szervezetek bejegyzéséhez szüksé -
ges – fájlok kezelését.
c)
Bár a köz-magán társulásokkal és a közbeszerzéssel kapcsolatos reformok végrehajtása erős ellenállást váltott 
ki a közigazgatás bizonyos részeiből, minden kapcsolódó végrehajtási rendeletet elfogadtak, és a jogszabályok 
hatékony végrehajtása valóban megkezdődik. A korai pozitív eredmények már most feltűnni látszanak, különösen 
a közbeszerzések területén az összes közbeszerzési eljárás folyamatban lévő digitalizálásának köszönhetően.
A külső ellenőrzést illetően az Számvevőszéknek teljes körű függetlenséget nyújtó sarkalatos törvény közelgő elfo -
gadása (a PAR IV intézkedés) várhatóan vízválasztó lesz a Tunéziában végzendő külső ellenőrzések lefolytatásában. 
A Bizottság továbbra is technikai segítséget nyújt a Számvevőszéknek, hogy biztosítsa, hogy a Számvevőszék teljes 
mértékben ki tudja használni ezeket az új lehetőségeket.
A belső ellenőrzést illetően még néhány további feladatot el kell végezni az intézményi keret észszerűsítése érdeké -
ben. Ezt a tervek szerint a PAR V programban szerepeltetik.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 48
d)
A PAR programokban feltüntetett intézkedések célja az önkormányzati pénzügyek stabilizálása volt, mivel az 
önkormányzatoknak tarthatatlan pénzügyi terhekkel kellett szembenézniük a forradalom után a helyi bevételek 
drasztikus esése miatt. A  Cap vers la Décentralisation et le Développement  des Territoires  programban (43  millió  EUR) 
a decentralizáció kontextusában ezt egy strukturáltabb megközelítés követte. Ez utóbbit azonban az előbbi sikere 
nélkül és a decentralizációs folyamat elindítására irányuló politikai döntés előtt nem lehetett volna végrehajtani.
e)
A kedvezményezettek megcélzását illetően tett előrehaladás valóban kiábrándító volt annak ellenére, hogy az 
Unió, az IMF és a Világbank kitartóan felszólította a hatóságokat a cselekvésre. Ez mélyen gyökerező politikai 
nehézségekre mutat rá az ilyen programok támogathatósági kritériumai megerősítésének területén. E kudarcokat 
leszámítva továbbra is ragaszkodni kell a reformokhoz, hiszen jelentősen hozzájárulnak az államháztartás fenntart -
hatóságához. Ezt az IMF, a Világbank és az Unió továbbra is közösen végzi (MFA). Ugyanakkor a szociális azonosító -
számok új adatbázisa és a jelenlegi szociális támogatási programok értékelése, valamint a javasolt értékelési rend -
szer várhatóan javítani fogja e programok célkiválasztását.
f)
A Bizottság úgy véli, hogy a PAR III költségvetés-támogatási programban meghatározott kifizetési feltételeknek és 
a donorok és a Pénzügyminisztérium közötti koordinált szakpolitikai párbeszédnek köszönhetően jelenleg a mik -
rofinanszírozás továbbfejlesztése felé mutató szabályozási keret van érvényben Tunéziában. Ez utóbbi hét mikrofi -
nanszírozást végző intézmény létrehozását tette lehetővé, amelyek a kevésbé fejlett, ki nem szolgált régiókat fedik 
le, és amely intézmények közül kettőt (Microcred és Taysir) az Unió, az AFD, az EBB és az EBRD támogat pénzügyileg. 
A Microcred és a Taysir legfrissebb éves jelentése szerint 7 684 mikrovállalkozónak nyújtottak pénzügyi és technikai 
segítségnyújtási szolgáltatást a 2015-ös indulás óta, amely vállalkozók közül 4 205 nő és 3 338 fiatal volt.
g)
A Parlament 2016 szeptemberében új beruházási törvényt fogadott el a  Tunézia 2020 konferencia  előkészítése kere -
tében. Ez a jogszabály a nemrégiben elfogadott versenyjogi, csődjogi és köz-magán társulásra vonatkozó jogszabá -
lyokkal együtt várhatóan egy sokkal fejlettebb beruházási környezetet mozdít elő.
45
A Bizottság úgy véli, fontos megjegyezni, hogy az első MFA-kifizetés előtt számos eljárási lépést el kell végezni. 
A Bizottság bármilyen MFA-művelet javaslatának benyújtása előtt egy legalább egy hónapig tartó operatív értéke -
léssel megvizsgálja a kedvezményezett ország pénzügyi folyamatainak rendezettségét. Mivel a Bizottság MFA-ja -
vaslatait az EUMSZ 212. cikkének megfelelően rendes jogalkotási eljárás keretében fogadják el, azokat a Parla -
mentnek és a Tanácsnak is el kell fogadnia. Az elfogadást követően egy tagállami bizottságnak jóvá kell hagynia 
az MFA-feltételrendszert tartalmazó egyetértési megállapodást, és a kedvezményezett országnak azt alá kell írnia. 
Ezenkívül Tunéziának meg is kellett erősítenie az egyetértési megállapodást.
Ezt követően a Bizottságnak kölcsönként fel kell vennie a kifizetésre szánt összegeket a piacokról, ami általában egy 
hónapig tart. Meg kell jegyezni, hogy Tunézia esetében egy hónapot elvesztettek a rendes jogalkotási eljárás során, 
mivel a Parlament plenáris ülése általi jóváhagyást az utolsó pillanatban az áprilisi II. plenáris ülésre halasztották, 
ami azt jelentette, hogy öt hónap kellett a bizottsági javaslat társjogalkotók általi jóváhagyására. Ezenkívül hozzá 
kell tenni, hogy az egyetértési megállapodás tunéziai fél általi aláírása és ratifikálása is több mint hét hónapon át 
tartott.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 49
47
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az MFA-program kulcsfontosságú szerepet játszott a Tunéziában nagyon szüksé -
gessé vált reformok más nemzetközi donorok és a kormány saját reformterveivel szoros együttműködésben történő 
előmozdításában, különösen az átmenet nehézkes viszonyai között. Az új MFA-programmal a Tunéziának eddig 
nyújtott MFA-támogatás teljes összege 800 millió EUR-ra nő, és biztosítja a reformok folytonosságát, miközben 
újabb intézkedésekkel is foglalkozik, amelyek célja Tunézia fenntarthatóbb gazdasági modell felé való elmozdulá -
sért tett erőfeszítéseinek támogatása.
48
A Bizottság véleménye szerint a támogathatósági kritériumok – köztük a releváns és hitelt érdemlő szakpolitika vég -
rehajtása – a programok jóváhagyása pillanatában és minden egyes kifizetést megelőzően teljesültek.
A BS5 és BS6 esetében a Bizottság megjegyzi, hogy a költségvetés-támogatási iránymutatásokban megjelöltek 
szerint „egy reformprogram nem mindig foglalható bele egyetlen, átfogó és egységes szakpolitikai vagy stratégiai 
dokumentumba. Ilyen esetekben az elemzés a különböző intézkedéseken és a kormány által a rendszer megerősí -
tése céljából lebonyolított reformfolyamaton alapul.” Az iránymutatások alapján a Bizottság az ágazati politikákat 
teljesnek, relevánsnak és hitelesnek értékelte.
49
A Bizottság szeretné tisztázni, hogy a három ágazatiköltségvetés-támogatási programot a forradalom előtt fogad -
ták el az akkoriban hatályos támogathatósági kritériumok alapján, míg az államépítési szerződéseket a forradalmat 
követően, egy teljesen új helyzetre válaszolva hagyták jóvá, amely újfajta megközelítést igényelt, és amely által 
Tunézia alkalmassá vált egy ilyen eszközre. Azt is hozzá kell tenni, hogy a Bizottság most vizsgálja felül a költség -
vetés-támogatási iránymutatásokat, hogy lehetővé tegye az államépítési szerződések és az ágazati költségvetési 
támogatások egyszerre történő elfogadását.
50
Lásd a 3. háttérmagyarázat a) pontjára adott választ.
Lásd a 3. háttérmagyarázat b) pontjára adott választ.
3. háttérmagyarázat. Az ágazatiköltségvetés-támogatási programok kialakításában 
tapasztalt hiányosságok
a)
A Bizottság részben egyetért a megállapítással. A projektek kialakításakor nehéznek bizonyult az alapértékek meg -
mérése az összes mutatónál. Ezért a helyzet kezelése érdekében bizonyos mutatóknál a célokat abszolút előrehala -
dási egységekben, és nem az alapértékekhez viszonyítva adták meg.
Az átfolyásmérők célkitűzései tekintetében érdemes megjegyezni, hogy a jogi koncesszióval rendelkező fúrások 
értéke 10 %-kal növekedett, ami jelentősnek tekinthető. A túlteljesítés oka, hogy azoknak a kutaknak az átfolyásmé -
rőit is belevették a számításba, amelyeknél a jogi koncesszió nem kötelező (felszíni vagy sekély vizek). A D mutató 
esetében 2011-et követően nagymértékű változások történtek a kormány munkaerő-felvételi politikájában, amelye -
ket a program tervezésekor nem lehetett előre látni. A vízügyi ágazatban két évtizedig fennálló konzervatív munka -
erő-felvételi politika után a megnövelt humán erőforrás pozitív változásnak tekinthető.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 50
Amikor 2011-ben aláírták a programot, nehezen lehetett előre látni, hogy a 2012-től működő új kormány nem fogja 
előtérbe helyezni a felszín alatti vizek kiszivattyúzásához kapcsolódó állami díjbeszedést, amely az előző kormány 
egyik célkitűzése volt. Ez a kudarc inkább a politikai akarat megváltozásának, mint az egyik egység működése fel -
függesztésének tudható be.
b)
A Bizottság a BS6-hoz kapcsolódóan a következőkre mutat rá: a D mutató esetében 2011-et követően nagymértékű 
változások történtek a kormány munkaerő-felvételi politikájában, amelyeket a program tervezésekor nem lehetett 
előre látni. A vízügyi ágazatban két évtizedig fennálló konzervatív munkaerő-felvételi politika után a megnövelt 
humán erőforrás nagyon pozitív változásnak tekinthető.
c)
A BS6 esetében a Bizottság hangsúlyozza, hogy a költségvetés-támogatási iránymutatásokban megjelöltek szerint 
„egy reformprogram nem mindig foglalható bele egyetlen, átfogó és egységes szakpolitikai vagy stratégiai doku -
mentumba. Ilyen esetekben az elemzés a különböző intézkedéseken és a kormány által a rendszer megerősítése cél -
jából lebonyolított reformfolyamaton alapul.” A Bizottság éppen ezen iránymutatások alapján értékelte az ágazati 
politikákat teljesnek, relevánsnak és hitelesnek.
A BS5 esetében a Bizottság kiemeli, hogy a finanszírozási megállapodást eltérő feltételek és gyakorlatok alapján 
írták alá 2008-ban. Mindazonáltal a későbbi programok és kifizetések esetében a Bizottság szisztematikusan alkal -
mazta a költségvetés-támogatási iránymutatásokat.
51
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az említett mátrixot a kormány azon intézkedések összefoglaló leírásaként alakí -
totta ki, amelyeket a tunéziai önkormányzatok pénzügyi erejének visszaállításához kívánt végrehajtani.
A kormányzati stratégia értékelése részeként a mátrix jelentette a legjobb elérhető leírást a részletes cselekvési 
tervéről.
Ebből következően nem az volt az előzetes megítélés, hogy egyes intézkedések nem fognak teljesülni, hanem – 
mint minden stratégiánál – hogy egyes intézkedések fontosabbak lehetnek másoknál (legalábbis a Bizottság 
szemszögéből). Ugyanakkor a közérdekre vonatkozó támogathatósági feltétel értékelése magában foglalja a teljes 
kormányzati cselekvési terv, és nem csak a Bizottság által kritikusnak tartott fellépések értékelését.
A Bizottság továbbá megjegyzi, hogy az említett intézkedések átfogó mátrixán kívül a program három fő célkitűzé -
sét – bevételek drasztikus növelése, a megnövekedett költekezés fő okának (munkaerő-felvétel) befagyasztása és 
a helyi fejlesztési beruházási projektek végrehajtásának növelése – a program második szakaszának teljesítmény -
mutatói tartalmazzák.
Visszatekintve ezeknek az intézkedéseknek a teljesítési aránya különösen magas volt, ami arra enged következtetni, 
hogy a feltételek relevánsak és megvalósíthatók voltak.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 51
52
A Bizottság egyetért, de hangsúlyozza, hogy rengeteg (BS5) és különösen nehezen teljesíthető feltétel (mindkét 
programnál) volt megszabva. A BS6 programnál a végrehajtási időszakot azért hosszabbították meg 72 hónapról 
96 hónapra, hogy az új kormány, és különösen a Mezőgazdasági Minisztérium válaszolni tudjon a 2011-ben történt 
politikai eseményeket követően felmerült nehézségekre. A meghosszabbítás fő célja az volt, hogy biztosítsák, hogy 
a program zökkenőmentes végrehajtásához szükséges kiegészítő intézkedéseket végre lehessen hajtani.
A program végrehajtásának üteme nagyban függött a forradalom utáni környezethez kapcsolódó külső tényezőktől.
53
A Bizottság elfogadja és megjegyzi, hogy a BS5 és a BS6 projekt technikai segítségnyújtási elemére vonatkozó szer -
ződések késedelmes megkötését kellőképpen indokolta a támogatott ágazatok összetettsége és az, hogy mélyre -
ható stratégiai és szakpolitikai egyeztetéseket kell indítani a kedvezményezettek igényeinek a megfelelő értékelése -
ken alapuló, helyes azonosítása érdekében.
A Bizottság szeretné tisztázni, hogy bár a BS7 projekt alatt technikai segítségnyújtásra nem került sor, más folya -
matban lévő programok keretében nyújtottak ilyen típusú segítséget. A pénzügyi szabályozások szerint figyelembe 
vehető szerződéskötési időszak lejárt, mire a program tartalmát felülvizsgálták, ami megakadályozta, hogy további 
technikai segítségnyújtásra szerződést kössenek.
54
A Bizottság elfogadja és elismeri, hogy a jogalkotási folyamat valóban kissé lassú a forradalom óta, mivel alkot -
mányügyi és egyéb (pl. biztonsági, korrupciós) prioritások elsőbbséget élveztek az olyan ügyekkel szemben, mint 
a költségvetési jogalkotás. A jogszabály elfogadása 2017 első negyedévében várható.
Fontos hangsúlyozni ugyanakkor, hogy már a jogszabály elfogadását megelőzően is jelentős előrelépést sikerült 
elérni a költségvetési eljárásokban. A mai napig a 26 minisztériumból 22 fogadott el programokra vonatkozó költ -
ségvetéseket, emellett a közérdekű célkitűzéseikkel kapcsolatos teljesítménymutatókat alkalmaznak (a költségvetési 
adatokon felül) a Parlamentnek benyújtott költségvetési beadványaikban.
Az International Budget Survey által adott pontszám növekedése alátámasztja az ezeken a területeken elért 
eredményeket.
Ezzel összefüggésben a költségvetési törvény kihirdetése tehát inkább a teljesítményalapú reform lezárását fogja 
jelenteni, és nem a megindítását.
55
A Bizottság megjegyzi, hogy a projektek felének nincs kialakítással kapcsolatos hiányossága. A másik felére vonat -
kozóan a Bizottság az alábbi észrevételeket teszi (lásd alább):
a)
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a kapcsolódó projektek célkitűzései kellően relevánsak, konkrétak és mérhetőek 
voltak.
A PJ7 és a PJ8 projekt vonatkozásában a Bizottság úgy véli, hogy a „ l’amélioration des conditions de vie des popula -
tions défavorisées ou fragilisées socialement, par la réalisation d’infrastructures de base et d’équipements de proximité 
dans les zones urbaines defavorisées ” kellően releváns és konkrét célkitűzés, amely a program keretében az informális 
területeknek biztosított alapvető infrastruktúrák és berendezések száma alapján mérhető.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 52
A PJ11 projekt vonatkozásában a Bizottság véleménye szerint a Tunéziai Számvevőszék javára szóló ikerprogram 
„diagnostic et préparation de la réforme institutionnelle ” nevű célkitűzése a részletes várható eredményekkel és objek -
tíven mérhető mutatókkal ötvözve konkrétnak és mérhetőnek minősül.
Ezenkívül a PJ14 projekt négy célkitűzését a Bizottság nagyon relevánsnak és konkrétnak tekinti, amelyek egy 
modern, alkalmas és jól működő parlament létrehozását támogatják a demokratikus átmenet időszakában. Az ilyen 
célkitűzések a várt eredményekkel összekötve kellően mérhetőnek bizonyulnak.
c)
A Számvevőszék észrevétele egy konkrét esetre (PJ13) hivatkozik, amelynek részletes magyarázatát a lenti c) pont 
tartalmazza.
4. háttérmagyarázat. Kialakítási hiányosságok a vizsgált projektekben
a)
A Számvevőszék a projekt általános célkitűzéseinek mérésére szolgáló mutatókra hivatkozik. A projekt végrehajtási 
szakaszában a mutatókat kis mértékben módosították, hogy jobban tükrözzék az elért eredményeket.
b)
A Bizottság kiemeli, hogy az általános hozzájárulásimegállapodás-tervezet nem igényel logikai keretrendszert. 
A szerződéshez mellékelték a logikai keretrendszerrel megegyező, eredményekre és erőforrásokra összpontosító 
keretrendszert. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a delegált irányítás mellett lebonyolított projekteknél megfe -
lelő formátumú mutatók álltak rendelkezésre.
c)
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a civil társadalom támogatása lehetetlen küldetés volt a forradalom alatt Tuné -
ziában. Tilos volt a külföldi finanszírozás, és a civil társadalmi tevékenységek nagyon korlátozottak voltak, illetve 
a kormány szigorú ellenőrzése alatt álltak. Ezért 2011 előtt nem álltak rendelkezésre mutatók ennek az ágazatnak az 
értékelésére.
A mutatókat az akkoriban elérhető információk alapján határozták meg, hogy segítsék a tevékenységek végrehajtási 
fokának megállapítását.
A Bizottság megjegyzi, hogy habár a mutatók nem igazán kidolgozottak, a projekt 435 párbeszédet/konzultációs 
műhelytalálkozót szervezett 24 kormányzóságban, 120 műhelytalálkozót a civil társadalmi szervezetek képviselőivel 
és közjogi szereplőkkel, továbbá 3 500 szervezettel működött együtt, és 36 szervezeti hálózatot hozott létre. Azt is 
meg kell jegyezni, hogy az Unió küldöttsége alaposan felmérte a tunéziai civil társadalom helyzetét.
A program végső értékelése 2017 februárjában lesz, és ezzel lehetővé válik e nagyratörő program hatásainak az 
alapos vizsgálata.
A Bizottság továbbá hangsúlyozza, hogy ezt tekinti a vezérprojektnek, illetve az egész déli szomszédsági régió 
kiemelkedő példájának.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 53
56
A Bizottság megjegyzi, hogy valamennyi projekthez kapcsolódtak az ilyen esetekben szükséges dokumentumok, 
mintadokumentumok, illetve azok megfelelően részletesek voltak.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a 6., 7., 8. és 10. projekt költségvetési bontása elegendő információt nyújt a költsé -
gek elemzéséhez. A program hatékonyságát a szerződésben meghatározott eredményjelentések sorával értékelték.
57
A Bizottság megismétli (a pénzeszközök közvetítőre delegált irányításának hozzáadott értéke kontra az illetékes 
tunéziai állami szerv általi közvetett irányítás vonatkozásában), hogy a közvetítő volt a vezető donor a két projekt 
elfogadásakor a térségek informális rehabilitációjának területén, és évekig támogatta a tunéziai nemzeti rehabilitá -
ciós program végrehajtását. A közvetítő által kiszabott közigazgatási illetékek (a mindkét projektben érintett pénz -
eszközök teljes részének 2,9 %-a) sokkal alacsonyabbak, mint a közvetett irányításhoz szükséges projektirányítási 
egységek működésével kapcsolatos költségek.
Ezenkívül a közvetett irányítási lehetőség sokkal időigényesebb lett volna, és késéseket okozott volna a végrehaj -
tásban, mivel az uniós szabályok és eljárások tanulmányozására külön időt kellett volna hagyni, hogy a tunéziai 
kedvezményezett megismerkedhessen velük.
58
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a hosszabbítások egyáltalán nem növelték a végső költségeket. Ún. költésmentes 
meghosszabbítások voltak, mivel a programok teljes költségvetését nem lehet megemelni.
A költésmentes meghosszabbítás bizonyos költségek újraelosztását eredményezheti más költségek hátrányára, 
de ezek a megfontolások az ilyen környezetben való működéssel összefüggő kockázatok részét képezik. A köl -
tésmentes meghosszabbítási kérelmek egyeztetése során azonban a Bizottság mindent elkövet, hogy biztosítsa, 
hogy a meghosszabbításból eredő személyi jellegű többletköltségeket a minimumra korlátozzák, hogy azok ne 
veszélyeztessék a projekt sikerét. A tunéziai demokratikus átmenet hosszabb volt a 2011. évi forradalom közvetlen 
utóhatása alapján vártnál, amikor is a mintában szereplő projekteket aláírták.
59
Az eredmények hatását és fenntarthatóságát illetően a Bizottság hangsúlyozza, hogy a PJ6 konkrét célja – a finan -
szírozási megállapodásban meghatározottak szerint – egyrészt ideiglenes munkahelyek teremtése, másrészt az 
alacsonyan képzett munkavállalók foglalkoztathatóságának szakképzések általi javítása volt. A Bizottság véleménye 
szerint mindkét célkitűzés megvalósult. Emellett 2016-ban ugyanazzal a végrehajtó partnerrel elfogadták a projekt 
második fázisát is (integrált helyi fejlesztési program). Ez utóbbi maximalizálja az eredmények hatását, és biztosítja 
fenntarthatóságukat.
A PJ7 és a PJ8 projektnél az informális területeknek nyújtott állami infrastruktúra karbantartása biztosításának 
pénzügyi nehézségeivel is foglalkoznak ugyanennek az új, előkészítés alatt álló programnak a keretében, amelyben 
az informális területek ellenőrzésére és fejlesztésére – ideértve az állami infrastruktúra karbantartását – irányuló 
megfelelő nemzeti stratégia kialakítása a várt eredmények között szerepel.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 54
60
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az exportorientált tunéziai kkv-k már élvezhették a 3. és a 4. projekt szerint bizto -
sított felszerelések előnyeit, mivel ezekkel sokkal olcsóbban végezhetik el Tunéziában az uniós jogszabályoknak 
megfelelő termékteszteket, mint külföldön. Ez a gyártási költségek csökkenését és más gyártókkal szemben a ver -
senyképesség ezt követő növekedését eredményezte.
A felszerelések biztosítása máris pozitív hatással van a tunéziai kkv-knak az EU belső piacához való hozzáférésére, 
még úgy is, hogy az ipari termékek megfelelőségértékeléséről és elfogadásáról szóló megállapodást nem kötötték 
meg.
A 11. projekt vonatkozásában majdnem az összes tervezett tevékenységet végrehajtották az ikerprojekt végére. 
Ezenkívül, mivel az ikerprojekt célja az volt, hogy támogassa a Tunéziai Számvevőszéket a már elfogadott jogsza -
bályi rendelkezések végrehajtása céljából egy sarkalatos törvény tervezetének megalkotásában és a Számvevőszék 
szerkezetének átalakításában, a késedelmek nem jártak komoly hatással.
A 12. projekt esetében a gyakori kormányváltások és a különböző főigazgatók kinevezése (3 év alatt 4) miatt nem 
sikerült végrehajtani a projekt során megszövegezett valamennyi jogszabályt a projekt vége előtt.
Következtetések és ajánlások
63
A tunéziai forradalmat követő első években a donorok közötti koordináció elsősorban a hatóságok gazdaságélén -
kítő tervét támogató ún. Programmes d’appui à la reliance (PAR) programok, illetve később az IMF átfogó programja 
alapján valósult meg.
64
A Bizottság megjegyzi, hogy számos területet kellett kezelni a társadalmi-gazdasági kihívások miatt, amelyekkel 
Tunéziának a forradalmat követően meg kellett küzdenie. Az eddigi eredmények jók, mivel az uniós támogatás 
jelentős mértékben hozzájárult az ország társadalmi-gazdasági és politikai stabilitásának javításához a forradalom 
után. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a támogatás koncentrálásánál a saját politikáját követte. Annak ellenére, hogy 
a vizsgált időszakban számos tevékenységet vállaltak, ezek összhangban álltak a 2014–2016-os egységes támogatási 
keretben (SSF) azonosított három fő ágazattal.
A 43. pontban említetteknek megfelelően el kell ismerni a 2011 óta fennálló tunéziai helyzetet és a forradalmat 
követő átmenet folyamatának számos különböző területen történő támogatása iránti igényeket. Az Unió a létező 
összes elérhető eszközét bevezette, hogy átsegítse Tunéziát ezen az összetett folyamaton, amely egy új, egyhangú -
lag elfogadott alkotmányt, továbbá szabad és tisztességes választásokat eredményezett.
Az Unió makroszintű pénzügyi támogatása fizetésimérleg-támogatást biztosít, hogy segítse Tunéziát az akut külső 
finanszírozási szükségletének kezelésében, és hogy előmozdítsa a Tunézia és a Nemzetközi Valutaalap (IMF) között 
létrejött pénzügyi támogatási programot. Ez lehetővé teszi Tunézia számára, hogy a szükséges gazdasági kiigazí -
tások kevésbé szigorúak és váratlanok legyenek, és célja, hogy hozzájáruljon a gazdasági fenntarthatóság vissza -
állításához, ami a tartós társadalmi fejlődés előfeltétele. Az MFA-val kapcsolatos feltételrendszer ezért a gazdasági 
kiigazítási program átfogó megközelítésével a strukturális reformok több, egymással összefüggő területén céloz 
meg számos prioritást. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez nem az arra vonatkozó politikájától való elfordulás, hogy 
a támogatását korlátozott számú ágazatra összpontosítja. Emellett számos támogatási területen (például statisztika, 
államháztartási gazdálkodás és a Számvevőszék jó igazgatása) a többi donorral és a Bizottság különböző szolgála -
taival való fokozott együttműködés létfontosságú volt ahhoz, hogy az MFA hozzáadott ösztönző hatását a fontos 
reformok teljes körű végrehajtásánál ki lehetett használni.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 55
65
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a közös programozási folyamatot a kormány ötéves fejlesztési tervének bejelenté -
séig felfüggesztették. A Bizottság és a tagállamok szándéka, hogy összehangolják a programozási ciklust az ötéves 
fejlesztési tervvel, illetve javítsák a munkamegosztást és a koordinációt.
A közös programozási folyamatot 2017-ben indítják újra.
1. ajánlás. Tökéletesíteni kell az uniós támogatás programozását és célirányosságát
A Bizottság és az EKSZ elfogadja az ajánlást.
a)
A Bizottság és az EKSZ továbbra is politikai és szakpolitikai párbeszédet fog alkalmazni, hogy biztosítsa, hogy 
a tunéziai hatóságok átfogó nemzeti fejlesztési terveket és konkrét reformstratégiákat fogadjanak el. Ezeket a kér -
déseket Hahn biztos és Mogherini külügyi és biztonságpolitikai főképviselő tunéziai látogatásai, valamint a tunéziai 
elnök 2016. novemberi és decemberi brüsszeli látogatásai során is megtárgyalták.
b)
A Bizottság és az EKSZ egységes stratégiai keretet fog létrehozni a 2017–2020-as évekre, azon uniós iránymutatá -
soknak megfelelően, amelyek előírják, hogy a támogatást három elsődleges ágazatra kell összpontosítani, hogy 
maximalizálni tudják a támogatás hatását.
c)
A közös programozási folyamatot 2017-ben indítják újra.
68
A Bizottság kijelenti, hogy az esetek kis részében a mutatók/feltételek már a finanszírozási megállapodás aláírása 
előtt teljesültek Ezeket az intézkedéseket a hatóságok már hónapokkal a finanszírozási megállapodás aláírása előtt 
jóváhagyták hivatalosan, és a kormány a pénzügyi határozat Bizottság általi elfogadásával egy időben hajtotta 
végre azokat. Ezt sikerként kell elkönyvelni, amely a hatóságokkal folytatott intenzív politikai párbeszéd eredménye 
is, és amely nem lett volna ilyen mértékű, és nem valósult volna meg ilyen rövid idő alatt a költségvetés-támogatás 
nélkül.
69
Az EKSZ és a Bizottság egyetért abban, hogy tovább kell dolgozni azon, hogy előbbre hozzák a „többért többet” 
döntéseket.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 56
70
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a PEFA hasznos eszköz, de nem kötelező jellegű, és ezenkívül a partnerország köte -
lezettségvállalása és teljes körű együttműködése is szükségeltetik hozzá. 2011 után Tunézia (és partnerei) tucatnyi, 
az ország államháztartás-gazdálkodási rendszerét vizsgáló magas színvonalú értékelésből profitált. Ezen értékelé -
sek végrehajtására a Bizottság programjainak keretében, illetve elismert szervezetek, mint például az IMF, az OECD 
és az Open Budget Survey által került sor. Emellett az MFA-támogatás nyújtása előtt a Bizottság 2013 decemberé -
ben teljes körű és átfogó operatív értékelést végzett a Tunéziai Pénzügyminisztérium és a Tunéziai Központi Bank 
közigazgatási és pénzügyi folyamatairól.  Ezért a Bizottság úgy véli, hogy átfogó és releváns információk álltak 
rendelkezésre és kerültek felhasználásra.
A Bizottság megerősíti, hogy a jelenlegi PEFA-értékelést 2014-ben indították és 2017-ben zárják le. A lezárás mód -
szertani problémák és a Bizottság ellenőrzési körén kívül eső okok miatt késik.
2. ajánlás. Tökéletesíteni kell az uniós költségvetés-támogatási programok 
végrehajtását
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
a)
A mai stabilabb tunéziai politikai kontextusban és a más donorokkal folytatott szoros együttműködésre tekintet -
tel a Bizottság elfogadja, hogy a teljesítménymutatókat már jobban a jövőbeli műveletekre lehet összpontosítani. 
Ugyanakkor a támogathatósági kritériumok vonatkozásában – a költségvetés-támogatási iránymutatások rendelke -
zéseinek megfelelően – továbbra is dinamikus megközelítés alkalmazandó. Tunéziai kontextusban referenciaérték -
ként egyedi intézkedések alapján értékelték a kormány nemzeti reformprogramok végrehajtásában elért átfogó elő -
rehaladását (a négy támogathatósági kritérium közül az egyik), és ez a gyakorlat különösen hatékonynak bizonyult.
Az utolsó mondatot illetően, hogy „a folyósításokat ne az átfogó haladástól, hanem egyedi intézkedések kielégítő 
teljesítésétől tegye függővé”, a Bizottság hangsúlyozza, hogy a 2011. évi, „A harmadik országoknak nyújtott uniós 
költségvetés-támogatás jövőbeni megközelítése” című közlemény és az ehhez kapcsolódó 2012. évi tanácsi követ -
keztetések értelmében továbbra is dinamikus megközelítést kell alkalmazni a támogathatósági feltételek tekinteté -
ben. A Bizottság csak akkor kapcsolja össze a kifizetéseket a partnerkormánnyal egyeztetett és általa elfogadott tel -
jesítménymutatókkal, ha valamennyi támogathatósági kritérium teljesült, ami a program végrehajtásának kielégítő 
általános előrehaladását jelzi.
b)
A Bizottság elismeri a PEFA mint tervezési és nyomonkövetési eszköz jelentőségét, ám kiemeli, hogy a PEFA-érté -
kelést nem lehet egyoldalúan a partnerkormányra erőltetni. A Bizottság mindazonáltal továbbra is együttműködik 
a partnerkormánnyal, és igyekszik a PEFA-értékelést a javasolt időközönként elvégezni.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 57
71
A Tunézia MFA-hitelre irányuló kérelme és az MFA-feltételrendszert magában foglaló, Unió és Tunézia között létre -
jött egyetértési megállapodás aláírása közötti 11 hónapos időtartam az alábbiakkal indokolható.
Az MFA-műveletre irányuló bizottsági javaslat elfogadását megelőzően a Bizottság az uniós költségvetési rendelet 
követelményeinek való megfelelés céljából átfogó operatív értékelést készített Tunézia pénzügyi folyamatainak 
rendezettségéről.A bizottsági javaslatot ezután az EUMSZ 212. cikkének megfelelően a Parlamentnek és a Tanácsnak 
is el kellett fogadnia rendes jogalkotási eljárás keretében. Habár a társjogalkotók sikeresen, háromoldalú egyeztetés 
nélkül 5 hónapon belül elfogadták a bizottsági javaslatot, egy hónapot vesztettek azzal, hogy a Parlament plenáris 
ülése általi jóváhagyást az utolsó pillanatban az áprilisi II. plenáris ülésre halasztották. Az MFA-művelet elfogadását 
követően le kellett zárni az egyetértésimegállapodás-tervezet egyeztetését, mielőtt 2014 júliusában a tagállami 
bizottság azt jóváhagyta és az Unió aláírta volna (a tunéziai kérelem után 11 hónappal). A tunéziai hatóságoknak 
ezután több mint 6 hónapjukba került, hogy 2015 márciusában megerősítsék az egyetértési megállapodást. Az első 
MFA-kifizetést nem sokkal a 2015. májusi megerősítést követően le lehetett bonyolítani, ám a második kifizetésre 
csak 2015 decemberében kerülhetett sor, mivel a tunéziai hatóságok nem teljesítették az MFA feltételrendszerét.
3. ajánlás. Fel kell gyorsítani az MFA jóváhagyásának folyamatát
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
A Bizottság megjegyzi, hogy bár jelentős előrelépés látható az MFA-határozatok Parlament és Tanács általi elfogadá -
sának gyorsaságában, még mindig van hova fejlődni. Ennél még gyorsabb elfogadási eljárást is kivitelezhető lenne, 
például ha csökkentik az Európai Parlament Nemzetközi Kereskedelmi Bizottsága (INTA) üléseinek számát az INTA 
szavazásai előtt, ha a parlamenti elfogadás szisztematikusan a plenáris ülésen (vagy a mini plenáris üléseken) tör -
ténne közvetlenül az INTA szavazása után, ha a mini plenáris üléseket fel lehetne használni a Parlament és a Tanács 
elnökei általi aláírásokra, és ha a Tanács szükség esetén szintén kiaknázná az írásbeli jóváhagyási eljárást.
A Bizottság hozzáteszi, hogy a Számvevőszék korábbi ajánlásai és a Parlament MFA-ról szóló 2003. évi határozata 
nyomán a Bizottság 2011-ben javaslatot nyújtott be az MFA-ról szóló keretrendeletre, amelynek célja – többek 
között – a döntéshozatal felgyorsítása volt a jogalkotási aktusok végrehajtási jogi aktusokkal való helyettesítése 
útján. Mivel azonban a társjogalkotók úgy döntöttek, hogy megtartják a jogalkotási aktusokat és a rendes jogalko -
tási eljárást, a Bizottság 2013-ban visszavonta javaslatát.
73
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a hosszabbítások egyáltalán nem növelték a végső költségeket. Ún. költésmentes 
meghosszabbítások voltak, mivel a programok teljes költségvetését nem lehet megemelni.
A Bizottság és az EKSZ válaszai 58
A költésmentes meghosszabbítás bizonyos költségek újraelosztását eredményezheti más költségek hátrányára, 
de ezek a megfontolások az ilyen környezetben való működéssel összefüggő kockázatok részét képezik. A köl -
tésmentes meghosszabbítási kérelmek egyeztetése során azonban a Bizottság mindent elkövet, hogy biztosítsa, 
hogy a meghosszabbításból eredő személyi jellegű többletköltségeket a minimumra korlátozzák, hogy azok ne 
veszélyeztessék a projekt sikerét. A tunéziai demokratikus átmenet hosszabb volt a 2011. évi forradalom közvetlen 
utóhatása alapján vártnál, amikor is a mintában szereplő projekteket aláírták.
4. ajánlás. Javítani kell a programtervezést
A Bizottság elfogadja az ajánlást.
HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?
Ingyenes kiadványok:
  egy példány:  
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),
  több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),  
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),  
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész  
területéről) (*).
(*)  A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül,  
telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díj/f_izetés ellenében lehet hívni).
Megvásárolható kiadványok: az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).
Esemény Dátum
Az ellenőrzési feladatterv elfogadása / az ellenőrzés megkezdése 1.3.2016
A jelentéstervezet hivatalos megküldése a Bizottságnak (vagy más ellenőrzött félnek) 1.12.2016
A végleges jelentés elfogadása az egyeztető eljárás után 14.2.2017
A Bizottság (vagy más ellenőrzött fél) válaszainak beérkezése az összes uniós nyelven 2.3.2017
Megvizsgáltuk, hogy a 2011-es „arab tavasz” után 
Tunéziának nyújtott uniós támogatást megfelelő célokra 
fordították-e. Megállapítottuk, hogy összességében 
megfelelően költötték el a pénzösszegeket, mivel 
a támogatás jelentős mértékben elősegítette 
a demokratikus átmenetet és a gazdasági stabilizálódást 
a forradalom utáni Tunéziában.
Mindezek ellenére a támogatás uniós kezelésében néhány 
hiányosságra derült fény. A hiányosságok orvoslása 
érdekében a Számvevőszék azt javasolja az Európai Külügyi 
Szolgálatnak és a Bizottságnak, hogy a támogatást inkább 
kevés ágazatra összpontosítva nyújtsák, tökéletesítsék az 
uniós költségvetés-támogatási programok végrehajtását, 
javítsák a programok tervezését és gyorsítsák fel 
végrehajtásukat.
1977 - 2 017