Melléklet BIZTONSÁGI CÉL Az alapvető biztonsági cél a munkavállalóknak és a lakosságnak a nukleáris létesítmények által esetlegesen okozott ionizáló sugárzás káros hatásaitól való megvédése. (1) A munkavállalók és a lakosság védelmének biztosítása érdekében a nukleáris létesítményeket úgy kell működtetni, hogy azok teljesítsék a gazdasági és társadalmi tényezők figyelembevétele mellett ésszerűen elérhető legmagasabb biztonsági előírásokat. Az egészségvédelemre vonatkozóan az Euratom alapvető előírásaiban (96/29/Euratom irányelv) megállapított intézkedések mellett a következő intézkedéseket kell meghozni: — az olyan események valószínűségének korlátozása, amelyek a nukleáris reaktormag, a nukleáris láncreakció és a radioaktív forrás feletti ellenőrzés elvesztéséhez vezethetnek, és — adott esetben az ilyen események következményeinek csökkentése. (2) Az alapvető biztonsági célt valamennyi nukleáris létesítmény és a nukleáris létesítmény élettartamának valamennyi szakaszában figyelembe kell venni. BIZTONSÁGI ELVEK 1. elv: Felelősség a biztonságért A tagállamok biztosítják, hogy a nukleáris létesítmény biztonságáért az engedély jogosultja viselje az elsődleges felelősséget, és megteszik a megfelelő lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy az engedélyek jogosultjai eleget tegyenek felelősségüknek. 1.1 Minden egyes tagállam biztosítja, hogy az engedély jogosultja intézkedéseket hajtson végre a következők tekintetében: — a szükséges hatáskörök létrehozása és fenntartása; — megfelelő képzés és tájékoztatás biztosítása; — a biztonság minden körülmények között történő fenntartására irányuló eljárások és rendelkezések megállapítása; — a nukleáris létesítmények tervezésének és megfelelő minőségének ellenőrzése; — a felhasznált, előállított vagy tárolt valamennyi radioaktív anyag biztonságos ellenőrzésének biztosítása; — a keletkezett valamennyi radioaktív hulladék biztonságos ellenőrzésének biztosítása a nukleáris létesítmény biztonságával kapcsolatos felelősség teljesítése érdekében. E felelősségeket a szabályozó testület által megállapított vagy jóváhagyott, alkalmazandó biztonsági célkitűzésekkel és követelményekkel összhangban kell teljesíteni, teljesítésüket pedig irányítási rendszer végrehajtásán keresztül kell biztosítani. 2. elv: Vezetés és irányítás a biztonság tekintetében A nukleáris biztonsággal kapcsolatos valamennyi szervezetben létre kell hozni és fenn kell tartani a biztonság tekintetében a tényleges vezetést és irányítást. 2.1 A biztonsági kérdésekkel kapcsolatos vezetést egy adott szervezetben a legmagasabb szinteken kell demonstrálni. Tényleges irányítási rendszert kell végrehajtani és fenntartani, amelynek tartalmaznia kell valamennyi irányítási elemet, hogy a biztonsági követelményeket más követelményekkel – többek között az emberi teljesítményre, a minőségre és biztonságra vonatkozókkal – koherens módon állapítsák meg és alkalmazzák, továbbá hogy a biztonságot ne veszélyeztessék más követelményekkel vagy igényekkel. Az irányítási rendszernek biztosítania kell továbbá a biztonsági kultúra előmozdítását, a biztonsági teljesítmény rendszeres értékelését és a tapasztalatokból levont következtetések alkalmazását. 2.2 Az irányítási rendszernek magában kell foglalnia a valamennyi érintett szervezet és személy biztonságával kapcsolatos hozzáállásra és magatartásra irányadó biztonsági kultúrát. A biztonsági kultúra az alábbiakra terjed ki: — a biztonság iránti egyéni és kollektív elkötelezettség az irányítás és a személyzet részéről, valamennyi szinten; — minden szinten a szervezetek és személyek elszámoltathatósága a biztonság tekintetében; — a biztonság tekintetében egy kérdező és tanuló jellegű hozzáállás ösztönzésére, valamint a megelégedettségtől való eltántorításra irányuló intézkedések. 2.3 Az irányítási rendszerben lényeges tényező a valamennyi szinten elhelyezkedő személyek technológiával és szervezetekkel kapcsolatos kölcsönhatásai teljes skálájának elismerése. A biztonsági, jelentős emberi és a szervezeti mulasztások megelőzése érdekében az emberi tényezőket figyelembe kell venni, a megfelelő teljesítményt és a helyes gyakorlatokat pedig támogatni kell. 3. elv: Biztonsági értékelés A nukleáris létesítmény üzembe helyezése előtt és teljes élettartama alatt átfogó és rendszeres biztonsági értékeléseket kell végezni. A nukleáris létesítményből eredő potenciális kockázatok nagyságrendjét figyelembe vevő, fokozatos megközelítést kell alkalmazni. 3.1 A szabályozó testület a nukleáris létesítmények mindegyike tekintetében megkövetel egy fokozatos megközelítéssel összhangban lévő, nukleáris biztonságra vonatkozó értékelést. Ez a biztonsági értékelés a rendes üzemeltetés és hatásainak, a mulasztások esetleges felmerülési módjainak, valamint az ilyen mulasztások következményeinek rendszeres elemzéséből áll. A biztonsági értékelések kiterjednek a veszély kezeléséhez szükséges biztonsági intézkedésekre, a tervezést és a kialakított biztonsági jellemzőket pedig értékelik annak bizonyítása érdekében, hogy megfelelnek az azoktól elvárt biztonsági funkcióknak. Amennyiben ellenőrzési intézkedésekre vagy üzemeltetői intézkedésekre van szükség a biztonság fenntartásához, egy kezdeti biztonsági értékelést kell elvégezni annak bizonyítása érdekében, hogy a megtett intézkedések szilárdak és azokra támaszkodni lehet. Egy nukleáris létesítményre csak akkor adhat engedélyt a tagállam, ha a szabályozó testület megelégedésére bizonyították azt, hogy a javasolt biztonsági intézkedések megfelelőek. 3.2 A létesítményekre és tevékenységekre vonatkozó biztonsági értékelés folyamatát később, a működés során teljes egészében vagy részben megismétlik a megváltozott körülmények (mint például új előírások alkalmazása, illetve tudományos és technológiai fejlesztések), az üzemeltetési tapasztalattal kapcsolatos visszajelzés, változások, valamint az elöregedés hatásainak figyelembevétele érdekében. A hosszú időn keresztül történő működés tekintetében az értékeléseket szükség esetén felülvizsgálják és megismétlik. Az ilyen működés folytatása ezektől az újbóli értékelésektől függ, amelyek bizonyítják, hogy a biztonsági intézkedések továbbra is megfelelőek. 3.3 Az előírt biztonsági értékelésben meg kell határozni és elemezni kell a balesetekhez vezető eseményeket (egy olyan kezdőesemény, amely baleseti feltételekhez vezethet), és intézkedéseket kell tenni a balesetek előfordulásának megakadályozása érdekében. 3.4 A biztonság további fokozása érdekében eljárásokat kell életbe léptetni a saját és más létesítményekben szerzett működési tapasztalatokkal – beleértve a kezdőeseményeket, a balesetekhez vezető eseményeket, a „kvázi-baleseteket”, a baleseteket és a nem engedélyezett cselekményeket is – kapcsolatos visszajelzés és e tapasztalatok elemzése érdekében a tanulságok levonása, megosztása és az azokkal kapcsolatos cselekvések megtétele céljából. 4. elv: A biztonság optimalizálása A tagállamok biztosítják, hogy a nukleáris létesítményeket optimalizálják annak érdekében, hogy azok a működtetésük indokolatlan korlátozása nélkül az ésszerűen elérhető, legmagasabb szintű biztonságot nyújtsa. 4.1 A védelem optimalizálása azt igényli, hogy megítéljék többek között az alábbi, különféle tényezők viszonylagos jelentőségét: — az előrelátható események és az azokból eredő következmények előfordulásának valószínűsége; — a sugárzási dózisok nagyságrendje és eloszlása; — a sugárzási kockázatokból adódó gazdasági, társadalmi és környezeti tényezők. A védelem optimalizálása azt is jelenti, hogy a helyes gyakorlatokat és józan észt alkalmazzák a sugárzási kockázatok elkerülése érdekében, amennyiben az a mindennapi tevékenységekben megvalósítható. 5. elv: Megelőzés és csökkentés A tagállamok biztosítják, hogy nukleáris létesítményeikben a nukleáris események és balesetek megelőzése és csökkentése érdekében minden gyakorlati erőfeszítést meg kell tenni. 5.1 A tagállamok biztosítják, hogy az engedélyek jogosultjai minden gyakorlati erőfeszítést megtegyenek — az esetlegesen az ellenőrzés elvesztéséhez vezető rendellenes feltételek vagy események előfordulásának megelőzésére; — az előforduló rendellenes feltételek vagy események fokozódásának megelőzésére; és — a balesetek káros következményeinek csökkentésére a „mélyreható védelem” megvalósítása révén. 5.2 A mélyreható védelem koncepciójának alkalmazása biztosítja, hogy egyetlen műszaki, emberi vagy szervezeti mulasztás se vezethessen káros hatásokhoz, valamint hogy nagyon csekély legyen a valószínűsége a mulasztások olyan kombinációinak, amelyek jelentős káros hatásokhoz vezethetnek. 5.3 A mélyreható védelmet elsősorban számos, egymást követő és független védelmi szint kombinációján keresztül valósítják meg, amely szinteknek kudarcot kellene vallaniuk azelőtt, hogy az embereket vagy a környezetet káros hatások érnék. A mélyreható védelem szintjei a következőket foglalják magukba: — a helyszín megfelelő megválasztása — a nukleáris létesítmény megfelelő megtervezése, amely a következőkből áll: — jó minőségű tervezés és építés, — az alkatrészek és felszerelések magas fokú megbízhatósága, — ellenőrzés, korlátozó és védelmi rendszerek és felügyeleti jellemzők; — megfelelő szervezés: — a biztonsági kultúra iránti erőteljes irányítási elkötelezettséggel rendelkező, tényleges irányítási rendszer, — átfogó működtetési eljárások és gyakorlatok, — átfogó balesetkezelési eljárások, — vészhelyzeti készenléti rendelkezések. 6. elv: Vészhelyzeti készenlét és reakció A tagállamok biztosítják, hogy a 96/29/Euratom irányelvnek megfelelően rendelkezéseket hozzanak a nukleáris létesítmények tekintetében a vészhelyzeti készenlétre és reakcióra vonatkozóan.