A Régiók Bizottsága véleménye – Biológiai sokféleséggel rendelkező városok és régiók 2020 után az ENSZ Biológiai Sokféleség Egyezménye Felei Konferenciájának 15. ülésén és a 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégiában

(2020/C 440/05)

Előadó: Roby BIWER (LU/PES), Bettembourg képviselő-testületének tagja, Luxemburg Referenciaszöveg: A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának A 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia Hozzuk vissza a természetet az életünkbe! (COM(2020) 380 final)

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

1. arra kéri a nemzetközi közösséget, hogy az ENSZ Biológiai Sokféleség Egyezménye Felei Konferenciájának 2021-ben Kunmingban megtartandó 15. ülését tegye jelentőségteljes eseménnyé a biológiai sokféleség számára, és hívja fel a figyelmet arra, hogy egyszer s mindenkorra vissza kell fordítani a biológiai sokféleség és az ökoszisztémák csökkenésének görbéjét;

2. figyelmeztet arra, hogy 2018 óta romlott a biológiai sokféleség helyzete, és a legtöbb nemzetközi társadalmi és környezetvédelmi célkitűzést, különösen pedig a biológiai sokféleségre vonatkozó aicsi célokat nem sikerült teljesíteni. A biológiai sokféleség hanyatlásának megállítására irányuló globális erőfeszítések kudarcot vallottak, amint azt az IPBES-nek a 2020. évi Világgazdasági Fórum előzményéül szolgáló, 2019. évi globális értékelése is dokumentálja, amely a biológiai sokféleség csökkenését és az ökoszisztémák összeomlását a világ előtt álló öt legnagyobb fenyegetés között tartja számon;

3. rámutat arra, hogy a biológiai sokféleség csökkenésének fő okai a földhasználat megváltozása, a természeti erőforrások közvetlen kiaknázása és az éghajlatváltozás, amelyeket konkrét és időszerű intézkedésekkel kell kezelni;

4. hangsúlyozza, hogy az EU 27 tagállamának teljes ökológiai lábnyoma több mint kétszer akkora, mint amennyi hasznos biológiai anyagot az ökoszisztémák képesek megtermelni, illetve szén-dioxid-elnyelőként megkötni a régióban;

5. hangsúlyozza, hogy egyre több bizonyíték van az éghajlati, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos és az emberi egészségügyi válságok közvetlen összefüggésére, valamint arra, hogy a zoonózisokból származó világjárványok kockázata egyre nagyobb a természetes ökoszisztémák globális megsemmisülése miatt;

6. kiemeli, hogy a biológiai sokféleséggel kapcsolatos válság jelenlegi helyzete olyan ambiciózus és könnyen kommunikálható célokat, valamint tudományosan megalapozott azonnali stratégiát és fellépést igényel a biológiai sokféleség csökkenésének és az ökoszisztéma romlásának kiváltó okaival kapcsolatban, amelyek arányban állnak azzal a céllal, hogy kisimítsuk a biológiai sokféleség csökkenésének görbéjét;

7. szakpolitikai koherenciát szorgalmaz a különféle uniós szakpolitikák, köztük az új közös agrárpolitika (KAP), az EU zöld megállapodása, valamint az uniós kereskedelmi kapcsolatok és nemzetközi kötelezettségvállalások – konkrétan a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési ENSZ-menetrend, az ENSZ éghajlatváltozásról szóló Párizsi Megállapodása, a Biológiai Sokféleség Egyezmény és a sendai katasztrófakockázat-csökkentési keret – égisze alatt tett erőfeszítések, kitűzött célok és elért eredmények összehangolása érdekében, ami egy egyértelmű célkitűzéseket és végrehajtási intézkedéseket tartalmazó, átfogó uniós fenntarthatósági stratégia keretében valósulhat meg;

8. hangsúlyozza, hogy sürgősen cselekedni kell – amint azt a Biológiai Sokféleség Egyezménynek a biológiai sokféleség globális kilátásairól szóló ötödik dokumentuma, és annak a helyi szintű városi kormányzás és a transzdiszciplináris tervezés előmozdítására vonatkozó ajánlásai is megerősítik –, továbbá hogy természetalapú megoldásokat kell ösztönözni, valamint helyi és tájszinten integrált megközelítéseket kell elfogadni a földhasználatra és a földhasználat-változtatásra vonatkozóan, hiszen ezek kulcsfontosságú elemek a biológiai sokféleség csökkenési görbéje ellaposításának irányába;

9. hangsúlyozza, hogy az egyre több pozitív visszajelzés ellenére hivatalosan továbbra sem ismerik el a biodiverzitás érdekében fellépő szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok ( 1 ) által a biológiai sokféleség csökkenési görbéjének kisimítása, valamint egyfajta „összkormányzati megközelítésnek” a biodiverzitással kapcsolatos irányítási folyamat minden lépésében és minden szintjén történő alkalmazása terén betöltött kulcsszerepet, sem az EU 2030-ra vonatkozó biodiverzitási stratégiájában, sem pedig a 2020 utáni időszakra vonatkozó globális biodiverzitási keretben. Ez az elismerés különösen a helyi és szubnacionális biodiverzitási stratégiáknak és cselekvési terveknek a nemzeti biodiverzitási stratégiákba és cselekvési tervekbe történő beépítésével valósulhatna meg;

10. támogatja a hosszú távú klímasemlegességre vonatkozó uniós célkitűzés létrehozását, amely az európai projektet 2050-ig a visszafordíthatatlan klímasemlegesség felé tereli a 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret alapján, amelyben az éghajlattal kapcsolatos kiadások elérik legalább a 30 %-os célt. Hangsúlyozza továbbá, hogy az uniós klímarendeletnek biztosítania kell, hogy a nulla nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás elérését célzó intézkedések összhangban legyenek az uniós és globális biodiverzitási célkitűzésekkel ( 2 )

A városok és a régiók szerepe a biológiai sokféleség csökkenési görbéjének kisimításában

11. egyetért az IPBES 2019. évi jelentésének azon következtetésével, hogy a helyi és regionális önkormányzatok a felelősségteljes termelés és fogyasztás, valamint a társadalmi, gazdasági és ökológiai kontextusra érzékeny és arra jellemző integrált területi földhasználati tervezés és végrehajtás és természetalapú megoldások, valamint a természeti és elsődleges erőforrások védelme és fenntartható használata révén jelentősen hozzájárulhatnak a kapcsolódó ENSZ-egyezmények teljesítéséhez, ideértve az ENSZ 2030-as menetrendjét és a Párizsi Megállapodást is;

12. rámutat arra, hogy a helyi és regionális önkormányzatok a Biológiai Sokféleség Egyezményt ratifikáló nemzeti hatóságok szerves alkotóelemei, jelentős önkéntes hozzájárulást biztosítanak, és fontos partnerségeket hoznak létre, amelyek mozgósítják a fő csoportokat (őslakos népek és helyi közösségek, fiatalok és nők) és az érintett ágazatokat (üzleti, kulturális és civil társadalmi szervezetek);

13. hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok az innováció, valamint az integrált területrendezési és területi tervek és stratégiák végrehajtásának motorjaiként kihasználatlan erőforrások – pénzügyi szempontból is – a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós és a globális célok elérésében, és hogy valamennyi képességük akkor aknázható ki, ha felismerjük, aktiváljuk és igénybe vesszük a helyi és regionális önkormányzatok legfontosabb funkcióit;

14. hangsúlyozza, hogy az innovatív természetalapú megoldások jelentik az egyik leghatékonyabb eszközt az ökoszisztémák helyreállításában és az emberek azon képességének felélesztésében, hogy a természet tiszteletben tartásával gyarapodjanak – ahogy arra a 2020. évi Naturvation-projektjelentés ( 3 ) is rámutat. Ezek a természet által inspirált és támogatott megoldások ugyanis költséghatékonyak, egyszerre gondoskodnak környezeti, társadalmi és gazdasági előnyökről, és erősítik az ellenálló képességet;

15. az innovatív természetalapú megoldások elfogadottságának és terjedésének elősegítése érdekében szorgalmazza a bevált gyakorlatok megosztását és útmutatás kidolgozását az összes érintett fél számára;

16. felhívja a figyelmet arra, hogy a fenntartható fejlődési célok egymással szorosan összefüggnek, és javasolja a biodiverzitással kapcsolatos és az éghajlat-politikai célok további szakpolitikákba történő integrálását. Például folyamatosan figyelembe kellene venni a megújulóenergia-infrastruktúrák környezetének biodiverzitását;

17. emlékeztet arra, hogy a helyi, illetve regionális önkormányzatokat helyi, illetve szubnacionális biodiverzitási stratégiák és cselekvési tervek létrehozására, valamint nemzetközi, európai és nemzeti szintű szabványosításban való részvételre ösztönzi a biodiverzitás és az ökoszisztémák kezelése, továbbá a természetalapú megoldások érvényesítése érdekében, hogy azokat megfelelőbben lehessen alkalmazni, és nagyobb hatást érjenek el;

Városok és régiók mint az uniós biodiverzitási célok végrehajtásának motorjai

18. üdvözli az EU 2030-ig tartó időszakra szóló biodiverzitási stratégiáját mint a vertikális együttműködés egy platformját a biológiai sokféleség csökkenése fő okainak és olyan társadalmi kihívásokkal való összefüggéseinek kezelése során, mint az éghajlatváltozás enyhítése és az ahhoz való alkalmazkodás, valamint a jövőbeli világjárványok elleni védelem;

19. szoros együttműködésre szólít fel a helyi és regionális önkormányzatok között az ökofolyosóknak a transzeurópai természetvédelmi hálózatok részeként történő létrehozása érdekében, mivel az önkormányzatok jelentik a helyi részvétel kulcsát;

20. hangsúlyozza a természetvédelmi intézkedések összehangolásának és a célok helyi szintű meghatározásának fontosságát. Az EU-nak pénzügyi és információs támogatást kellene nyújtania a városok és a régiók számára a biológiai sokféleség előmozdítására, például természetvédelmi projektekre, természetalapú megoldásokra, természettel kapcsolatos adatkészletek fejlesztésére, a biológiai sokféleség védelmét biztosító területrendezési tervekre, valamint a városi és regionális szakismeretek és erőforrások megerősítésére;

21. üdvözli a Tanács által a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret előkészítéséről szóló következtetéseiben tett kötelezettségvállalást, miszerint fokozza a természetalapú megoldások alkalmazását és végrehajtását a biológiai sokféleség megőrzése, az ökoszisztémák helyreállítása és a fenntartható földhasználat támogatása érdekében;

22. üdvözli és támogatja az EU zöld megállapodásának és biodiverzitási stratégiájának ambiciózus, az egész EU-ra vonatkozó vállalásait és célkitűzéseit, különös tekintettel a városzöldítési tervek 2021 végéig történő kidolgozására, és hangsúlyozza a bennük rejlő innovációs és integrációs potenciált a vidéki és városi biodiverzitás, a reziliens helyreállítás és a társadalmi kohézió támogatása érdekében;

23. rámutat, hogy az EU egészére kiterjedő integrált stratégiára van szükség annak a célnak a teljesítése érdekében, hogy az EU-ban legalább 3 milliárd további fát ültessenek, a kulcsfontosságú funkciók figyelembevétele érdekében teljes mértékben tiszteletben tartva az ökológiai alapelveket; ismét utal arra a véleményére, amelyet az erdőknek a biológiai sokféleség védelmével, az éghajlatváltozás mérséklésével, a hidrogeológiai károktól való megóvással, a szén-dioxid-tárolással, az emberi egészséggel és más járulékos előnyökkel kapcsolatban mind a vidéki, mind a városi területeken betöltött kulcsfontosságú szerepéről fogalmazott meg ( 4 ) , és fokozott erőfeszítéseket kér az erdők védelme és helyreállítása érdekében, tiszteletben tartva az ökológiai alapelveket, a magas kort, az egyedi ökológiai jellemzőket és a legmagasabb szintű biodiverzitást;

24. üdvözli az EU városzöldítési platformját, amely a városok kapacitásfejlesztési eszközeként szolgál, és azt ajánlja, hogy integrálják azt a kulcsfontosságú kezdeményezésekbe és platformokba, például a zöld városokról szóló új uniós megállapodásba, valamint a NetworkNature, a CitiesWithNature és a RegionsWithNature kezdeményezésbe. Támogatja különösen azt, hogy a CitiesWithNature és a RegionsWithNature kezdeményezés a természetről és az emberekről szóló, Sharm El-Sheikh és Kunming közötti cselekvési menetrend hivatalos platformjaként vonja be és kötelezze el a szubnacionális hatóságokat, városokat és más helyi önkormányzatokat aziránt, hogy demonstrálják erőfeszítéseiket és felismerjék a természet értékét a városokban és régiókban;

25. hangsúlyozza a helyi és regionális önkormányzatok kulcsfontosságú szerepét a Natura 2000 területek kezelésében, és elegendő logisztikai, tudományos és pénzügyi támogatást kér a 2025-ig elérendő teljeskörű lefedettség és végrehajtás érdekében;

26. arra kéri az EU-t, hogy a biológiai sokféleséggel kapcsolatos ambiciózus fellépés megvalósításához biztosítson elegendő erőforrást, kapacitásfejlesztést és útmutatást a helyi és regionális önkormányzatok számára az éghajlatváltozás hatásainak mérséklését és az ahhoz való alkalmazkodást célzó intézkedések, a területmegőrzési intézkedések, a területgazdálkodási és a városzöldítési tervek végrehajtása érdekében;

27. üdvözli az EU biodiverzitási stratégiájában megfogalmazott, egy új európai biodiverzitási irányítási keret kidolgozására irányuló célt. Ez a keret lehetővé teszi a helyi és regionális önkormányzatok és valamennyi kormányzati szint számára, hogy a helyi adottságoknak megfelelően eleget tegyenek a nyomonkövetési és értékelési feladatoknak, és mérjék a biológiai sokféleséggel kapcsolatos fellépés eredményeit. Ezenkívül egyértelmű és európai szinten szabványosított mutatók és mérhető célok meghatározását is kéri. Készen áll arra, hogy közreműködésével és hozzájárulásával segítse az új irányítási keret kidolgozását és megvalósítását egy olyan struktúra biztosítása érdekében, amely a leghatékonyabban aknázza ki a helyi és regionális önkormányzatokban rejlő potenciált a biológiai sokféleség csökkenő tendenciájának megfordítására;

28. arra kéri az EU-t, hogy a tényleges végrehajtás meglévő bizonyítékaira támaszkodva hozzon olyan konkrét intézkedéseket, ideértve a kapacitásfejlesztést is, amelyek még jobban érvényesítik a biológiai sokféleség prioritásait az egyes joghatósági és szakpolitikai területeken – nevezetesen a mezőgazdaság, a területrendezés és a városfejlesztés, a kereskedelem, a környezet, a kutatás és az innováció, az éghajlatváltozás enyhítése és az ahhoz való alkalmazkodás, valamint az EU zöld megállapodása területén –, és azokat kiigazítják, továbbá megfelelően integrálnak valamennyi kormányzati szintet az egész EU-ra kiterjedő hatások megvalósításának biztosítása érdekében;

29. hangsúlyozza a biológiai sokféleséggel kapcsolatos fellépés finanszírozásáról szóló jelentésében ( 5 ) foglalt ajánlásokat, amelyek célja, hogy fokozzák a környezetvédelem uniós finanszírozásban való általános érvényesítésére vonatkozó ambíciókat, valamint megfelelő szinten, többek között a LIFE programban növeljék és korszerűsítsék a biológiai sokféleség területén a helyi és regionális önkormányzatok számára elkülönített finanszírozást;

30. következetes határokon átnyúló környezetvédelmi stratégiákat és ebből fakadó határokon átnyúló együttműködést kér, mivel a fajok életterei nem igazodnak határokhoz;

31. arra kéri az EU-t, hogy kulcsfontosságú alapelvként kezelje prioritásként a biológiai sokféleség csökkenési görbéjének kisimítását minden nagyobb pénzügyi tervben, ideértve a 2021–2027 közötti többéves pénzügyi keretet és a Covid19 utáni helyreállítási terveket, továbbá mozgósítson elegendő forrást a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, a regionális viszonyokhoz igazított fellépés közvetlen vagy közvetett ösztönzésére a kormányzás minden szintjén, ugyanakkor a finanszírozás fokozottabb felhasználása érdekében egyszerűsítse a folyamatokat. Ennek érdekében javasolja, hogy vegye fontolóra egy olyan színkódrendszer alkalmazását a közkiadások és a beruházások terén, amely jelzi a biodiverzitással és az annak kiváltó okaival kapcsolatos esetleges hatásokat;

32. kéri, hogy az EU állami támogatási rendszerei teljes mértékben integrálják a biológiai sokféleségre káros állami támogatások felszámolására vonatkozó célkitűzést, biztosítva, hogy az állami és magán gazdasági és szabályozási ösztönzők 2030-ra pozitívak legyenek a biológiai sokféleség szempontjából. Nagyon fontosnak tartja azt is, hogy a biológiai sokféleséget beemeljék a kohéziós politikába;

33. felhívja a figyelmet arra, hogy a biológiai sokféleség csökkenése és az ökoszisztéma pusztulása miatt sok munkahely veszélybe kerül, valamint arra, hogy a biogazdaságon és fenntarthatóságon alapuló termelési modellek alkalmazása foglalkoztatási lehetőségeket kínál. Arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a jövőbeli környezetvédelmi stratégiákban kezelje prioritásként az olyan munkahelyek megőrzését, amelyek közvetlenül kapcsolódnak a biológiai sokféleség csökkenésének és az ökoszisztéma pusztulásának a megállításához;

34. több beruházást szorgalmaz a természet és a gazdaság közötti kapcsolatokra irányuló kutatások terén, hogy további információk álljanak rendelkezésre a tényeken alapuló politikai döntéshozatalhoz, és hogy hatékonyabb beruházásokat lehessen biztosítani;

35. ösztönzi a biológiai sokféleség KAP-tervekben történő érvényesítésére vonatkozó egyszerűbb folyamatot; javasolja, hogy valamennyi nemzeti stratégiai terv esetében vezessenek be az ökorendszerekre vonatkozó közös, kötelező érvényű és tényleges minimumküszöböt;

36. rámutat arra, hogy a különböző irányelvekben és rendeletekben alkalmazott terminológia gyakran következetlen, hogy az eljárások (pl. a LIFE program) gyakran túl bonyolultak a kisebb helyi és regionális önkormányzatok számára, főként nagyszabású projektekre irányulnak, és nem megfelelőek a városkörnyéki és vidéki területeken zajló természetvédelmi projektekhez;

37. rámutat az állatkertek és akváriumok fontos szerepére, de kiemeli, hogy a biodiverzitás megőrzésének és védelmének a helyszíni erőfeszítésekre és a vadon élő állatok és növények kereskedelmének megelőzésére kell összpontosítania, elősegítve ezzel az őshonos fajok védelmét és ismeretét; felajánlja támogatását a helyi és regionális önkormányzatok számára az állatkertekről szóló uniós irányelvnek a Biológiai Sokféleség Egyezmény célkitűzéseivel összhangban történő jobb végrehajtásához;

38. emlékeztet arra, hogy bár az EU tengeri környezetvédelmi keretrendszere a világ egyik legátfogóbb és legambiciózusabb ilyen kerete, további fellépésekre van szükség ahhoz, hogy megfelelően kezelni lehessen az olyan jelentősebb stresszforrásokat, mint a túlhalászás és a fenntarthatatlan műanyag hulladékok, a felesleges tápanyagok, bizonyos halászati gyakorlatok, a víz alatti zaj és mindenfajta szennyezés; a part menti gazdaságok, emberek és közösségek számára rendkívül fontosak a fenntartható halászati gyakorlatok és az, hogy a tengeri ökoszisztémák egészségesek legyenek;

39. kéri, hogy a szubnacionális hatóságoknak a biodiverzitás megőrzésében és helyreállításában betöltött fontos szerepét a biokulturális diverzitás fogalomkörében rejlő potenciál kibontakoztatásával is erősítse. A biokulturális diverzitás fogalomkörében összekapcsolódik a biodiverzitás, a kulturális diverzitás, a helyi, regionális és európai identitás, így a biodiverzitás megőrzése hozzáadott értéket kaphat a helyi közösségek perspektívájából;

40. kéri az EU-t, hogy támogassa a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni olyan megerősített globális keret kialakítását, amely tükrözi a nemzetközi, a regionális és a helyi szint egyenértékű fontosságát. Ennek eszköze egy, a helyi és regionális önkormányzatok teljeskörű bevonását célzó külön határozat lehetne, amely a X/22. számú határozat cselekvési tervének örökségére, valamint az elmúlt évtizedben ennek valamennyi kormányzati szinten elért, figyelemre méltó eredményeire építene;

A városok és régiók biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keretben betöltendő szerepének meghatározása

41. támogatja az ökoszisztémák helyreállításának ENSZ-évtizede azon célját, hogy fel kell gyorsítani és nagymértékben ki kell terjeszteni a károsodott és elpusztult ökoszisztémák globális helyreállítását az éghajlati válság leküzdése, valamint az élelmezésbiztonság, a vízellátás és a biodiverzitás fokozása érdekében, például a Bonni Kihívás révén, amelynek célja 2030-ig 350 millió hektár károsodott ökoszisztéma helyreállítása;

42. ismét hangsúlyozza, hogy hivatalosan is el kell ismerni, hogy a szubnacionális hatóságoknak, városoknak és más helyi önkormányzatoknak kulcsfontosságú szerepük van a Biológiai Sokféleség Egyezmény Felei Konferenciája korábbi üléseinek több határozatával megállapított globális helyreállítási és biodiverzitási célkitűzések elérésében. Arra kéri az ENSZ-feleket, hogy működjenek együtt szubnacionális hatóságaikkal, városaikkal és más helyi önkormányzataikkal, és erősítsék meg a biodiverzitásnak a városi, területrendezési és térségi tervekben történő szerepeltetésére való képességüket a Biológiai Sokféleség Egyezmény célkitűzéseinek és a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni keretnek a X/22. számú határozat célkitűzése szerinti megvalósítása érdekében;

43. üdvözli a biológiai sokféleség és az emberi egészség közötti kapcsolat hivatalos elismerését a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keretben, és kiemeli azt a tényt, hogy a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok kulcsszerepet játszanak a természetalapú megoldások – például a városi, városkörnyéki és vidéki övezetekben hozzáférhető és inkluzív zöldterületek – megvalósításában és kezelésében, hatékonyan javítva így az egészségügyi feltételeket;

44. javasolja, hogy kifejezetten utaljanak a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok szerepére a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keretben, különösen a célok és célkitűzések kidolgozása (az I. szakasz: Bevezetés/B szakasz módosítása), a partnerségek kiépítése, a változás lendületére való építkezés (az I. szakasz: Bevezetés/C szakasz módosítása) és a biodiverzitás valamennyi kormányzati szinten, többek között a vonatkozó ágazati politikákban történő érvényesítése (a D. szakasz, 2030. évi célkitűzések, 13. tétel szóhasználatának módosítása) révén ( 6 )

45. emlékeztet az érdekelt felek és a szélesebb közönség együttes fellépésének szükségességére, különös tekintettel az őslakos népek és helyi közösségek, a nők, a fiatalok, valamint a biodiverzitásra közvetlenül támaszkodó és azt kezelő személyek hozzájárulására;

46. kéri a biológiai sokféleség általános érvényesítésére vonatkozó hosszú távú megközelítés kiemelt kezelését, úgy horizontálisan, mint vertikálisan, valamennyi szakpolitikai területen és ágazatban, szubnacionális és helyi szinten egyaránt. Megjegyzi, hogy a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok mint a helyi közigazgatásnak a civil társadalommal és a magánszektorral való kapcsolódási pontjai képesek a legjobban az ökoszisztéma helyreállításának és védelmének kezelésére konkrét helyi és regionális összefüggésekben, mivel egyesítik az erőforrásokat, és így kiaknázható a méretgazdaságosság;

47. támogatja a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret 15. célkitűzését, amely a kormányzás minden szintjén végrehajtott célzott kapacitásfejlesztés révén kifejezetten foglalkozik a biológiai sokféleség általános érvényesítésére vonatkozó hosszú távú megközelítés támogatását célzó erőforrások iránti igénnyel, és ehhez olyan innovatív, aktiváló módszereket is megemlít, mint például a társaktól való tanulás, éspedig a biológiai sokféleség csökkenésének visszafordítása, az ökoszisztémák helyreállítása, az idegenhonos inváziós fajok terjedésének megállítása, a vadon élő állatok illegális leölésének és kereskedelmének megakadályozása, továbbá a legfontosabb érdekelt felek és szakértők, különösen az őslakos népek és helyi közösségek a biológiai sokféleség kezelésébe, illetve a technikai segítségnyújtás és a megfelelő pénzügyi és emberi erőforrások biztosításába való bevonása érdekében;

48. arra kéri a Biológiai Sokféleség Egyezmény Feleit, hogy a magánszektorbeli beruházások számára szükséges feltételek biztosítása érdekében jelentősen fokozzák az állami finanszírozást, mivel ez lehet a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok által a saját szintjükön megvalósítandó, a biológiai sokféleség szempontjából különösen fontos területekre kiemelt figyelmet fordító biodiverzitási fellépésbe történő beruházás céljából összegyűjtött és számukra elosztott erőforrások mobilizációjának alapja;

49. javasolja a helyi és a szubnacionális szinthez igazított kommunikációs, oktatási és ismeretterjesztő kezdeményezések szakemberekkel, művészekkel, írókkal, valamint az oktatási és a médiaszektorral együtt történő kidolgozását, hogy kiemelhető legyen a biodiverzitás kulturális, idegenforgalmi, rekreációs, emberi egészséggel kapcsolatos, gazdasági és belső értéke a köz-, magán- és üzleti szférában folytatott kommunikáció során. Hangsúlyozza továbbá a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok mint az emberekhez legközelebbi kormányzati szintek egyedi helyzetét, rálátását és legitimitását az ilyen kezdeményezések végrehajtása tekintetében;

50. kéri – többek között a városi zöldövezetre vonatkozó – mutatók következetes meghatározását a városok biodiverzitásáról szóló felülvizsgált szingapúri index alapján. Ezek a helyi biodiverzitási fellépés hozzájárulásának mérésére szolgáló eszközként támogathatják a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok egyértelmű szerepét a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret nyomon követésére, az ezzel kapcsolatos jelentéstételre és ellenőrzésre szolgáló mechanizmus tekintetében;

51. sürgeti a nyomonkövetési erőfeszítések jelentős bővítését, kihasználva az új technológiákat, az összes megfelelő adatforrást és előrejelző modellezést az integrált biodiverzitás-megfigyelő rendszerekben ahhoz, hogy információt szolgáltassanak a nemzetközi megállapodások hatékonyságának értékeléséhez, valamint hogy a biológiai sokféleséggel kapcsolatos fellépések hatásai minden szinten pontosan és átlátható módon nyomon követhetők legyenek;

52. azt kéri, hogy a biológiai sokféleség globális kilátásairól szóló dokumentum kifejezetten utaljon a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok által a nemzeti politikák kidolgozása és végrehajtása során betöltött szerepre;

53. a szubnacionális hatóságokat, városokat és más helyi önkormányzatokat éves platformkonferenciák szervezésére ösztönzi kapcsolattartás, eszmecsere és a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális kerethez való hozzájárulásaik együttes bemutatása céljából, valamint hogy olyan fórumokat hozzanak létre, mint amilyen a Fenntartható Városok Globális Platformja, a Globális Környezetvédelmi Alap Fenntartható Városai, a BIODEV 2030, az IADB Fejlődő és Fenntartható Városok Programja, a FAO Városok Nagy Zöld Fala programja és a Biológiai Sokféleség Egyezmény Területalapú Kötelezettségvállalások Platformja;

54. támogatja a szubnacionális hatóságoknak, városoknak és más helyi önkormányzatoknak a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keretben való teljeskörű részvételét célzó COP15-határozatot, ideértve a megújított X/22. számú határozatot is, amely felvázolja a biodiverzitás érdekében fellépő szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok cselekvési tervét, és felgyorsítja az „összkormányzati megközelítést” az összes kormányzati szint közötti vertikális együttműködés terén, hogy biztosítható legyen a szakpolitikai koherencia és teljeskörűen kiaknázhatók legyenek a 2050-es jövőkép és a 2030-as misszió teljesítését illetően ezekben rejlő lehetőségek;

55. támogatja a végrehajtást elemző kisegítő testület „A szubnacionális és helyi önkormányzatokkal való kapcsolattartás a globális biodiverzitási keret végrehajtásának fokozása érdekében” című ajánlását, és kéri, hogy a végrehajtást elemző kisegítő testület 2024-ben végezzen félidős értékelést a szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok által a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret és a biológiai sokféleség általános érvényesítésére vonatkozó hosszú távú megközelítés végrehajtását illetően betöltött szerepről;

56. hangsúlyozza a legfontosabb nemzetközi partnerekkel ( 7 ) folytatott jelentős együttműködést „a szubnacionális hatóságoknak, városoknak és más helyi önkormányzatoknak a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret kialakítására irányuló edinburgh-i folyamata” keretében, valamint a szubnacionális és helyi önkormányzatok soron következő, 7. világszintű csúcstalálkozóján a szubnacionális hatóságoknak, városoknak és más helyi önkormányzatoknak a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret hatékonyságának biztosítása részeként történő világszintű pozicionálása kapcsán;

57. vállalja, hogy proaktív módon részt vesz a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret és a 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia végrehajtásában, valamint egy kiigazított, ambiciózus uniós biodiverzitási cselekvési terv előkészítésében.

Kelt Brüsszelben, 2020. október 14-én. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) A globális keret összefüggésében „a biodiverzitás érdekében fellépő szubnacionális hatóságok, városok és más helyi önkormányzatok” kifejezés, uniós összefüggésben pedig a „helyi és regionális önkormányzatok” kifejezés a nemzeti szint alatti valamennyi kormányzati szintre utal.

(2) COM(2020) 80 final, COR (2020) 01361 (HL C 324., 2020.10.1., 58. o.).

(3) Xie, L.: Bulkeley, H. (2020) City for Biodiversity: The Roles of Nature-Based Solutions in European Cities, NATURVATION.

(4) NAT (2019) 4601 (HL C 324., 2020.10.1., 48. o.).

(5) RB (2020) Financing biodiversity action: opportunities and challenges for EU subnational governments [A biodiverzitással kapcsolatos fellépés finanszírozása: lehetőségek és kihívások az EU szubnacionális kormányzatai számára].

(6) A biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020 utáni globális keret nulladik tervezete szerint https://www.cbd.int/article/2020-01-10-19-02-38.

(7) Például a Vezető Szubnacionális Kormányok Csoportja, az ICLEI, a Regions4, valamint Skócia és Québec kormánya.