Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Málta 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Málta 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0368 final - 2013/ () */





Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Málta 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Málta 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3], tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira[4], tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére, a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően, mivel: (1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén. (2) A Bizottság javaslatai alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat. (3) Az Európai Unió állam-, és kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt. (4) A Tanács 2012. július 6-án ajánlást fogadott el Málta 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Málta 2011-2015-ös időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programját. (5) A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[6], amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[7], amelyben Máltát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. (6) Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást. (7) A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Máltára vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit[8]. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Málta esetében makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Különösen a bankszektor és az ingatlanpiac fejleményei indokolnak szoros figyelemmel kísérést. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. (8) Málta 2013. április 30-án benyújtotta a 2012–2016-os időszakra vonatkozó, 2013. évi stabilitási programját és 2013. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. (9) A 2012. évi stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Tanács a túlzott hiány 2011-es – a Bizottság 2012. őszi előrejelzése alapján tartósnak tűnő – korrekciója alapján 2012. december 4-én hatályon kívül helyezte a Máltán fennálló túlzott hiányról szóló határozatát. 2012-ben azonban Málta ismét a GDP 3%-os referenciaértéke feletti 3,3%-os államháztartási hiányt jegyzett. A stabilitási programban vázolt költségvetési stratégia célja a hiány fokozatos csökkentése a 2012. évi 3,3 %-ról 0,8 %-ra 2016-ban, amely magában foglalja a fokozatos előrelépést a középtávú költségvetési cél felé. A program megerősíti a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési helyzetként meghatározott középtávú költségvetési célt, amely a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtnál ambiciózusabb, megvalósítása azonban nincs tervbe véve a program időszakán belül. A program 2013-ra vonatkozó hiánycélja az adóbevételek viszonylag magas növekedésén alapul, amely úgy tűnik nem magyarázható teljes mértékben az alapul szolgáló makrogazdasági forgatókönyvvel, és azt kellően részletes intézkedések sem támasztják alá, csakúgy, mint a következő évek esetében. Ennek eredményeképpen a tervezett (újraszámított) strukturális egyenleget érintő változások lényegesen magasabbak, mint a Bizottság előrejelzésében. Ez utóbbi szerint – változatlan politika mellett – a strukturális egyenleg 2013-ban GDP-nek mindössze 0,25 százalékpontjával, míg 2014-ben árnyalatnyit javul. Az államadósság várhatóan a GDP 60%-os küszöbértéke felett marad a teljes programidőszak alatt. A nemzeti hatóságok 2014-re az adósságnak a GDP 74,2%-ára történő növekedését vetítik előre, amely azt követően csökkenni kezd és 2016-ban eléri a 70%-os szintet. A Bizottság 2013. évi tavaszi előrejelzésében a GDP-arányos államadósság kissé gyorsabban növekszik, 2014-re elérve a GDP 74,9%-át, mivel az elsődleges hiány várhatóan továbbra is nőni fog. A túlzott hiány 2011-es korrekciója miatt, 2012-től kezdődően Málta három éves átmeneti időszakban van az adósságcsökkentési célszám alkalmazhatóságát illetően. 2012-ben Málta nem haladt kellőképpen előre az adósságra vonatkozó kritérium teljesítésében és erre várhatóan a 2013–2014-es időszakban sem lesz képes. Miközben Málta költségvetési kerete meglehetősen rugalmas, annak nem kötelező jellege és a költségvetési tervezés rövid időkerete nem hatnak támogatólag a rendezett költségvetési helyzet elérésére. A tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló 2011/85/EU irányelvet, valamint a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződésben előírt strukturális költségvetési egyenlegre vonatkozó szabályt még nem ültették át a nemzeti jogba. Bár a stabilitási programban szerepel a kormány azon szándéka, hogy költségvetési tanácsot hoz létre, erre vonatkozó konkrét tervek még nincsenek. (10) Az adózási szabályok betartása és az adócsalás kihívást jelent az államháztartás minőségét illetően. A hatóságok számos fontos intézkedést vezettek be és továbbiak várhatóak, a végrehajtást azonban szorosan figyelemmel kell kísérni, mivel a konkrét eredmények még váratnak magukra. A vállalatok hitelfelvételhez kapcsolódó adókedvezményei még mindig nagyon magasak. 2012-ben Málta második helyen állt azon országok között, amelyekben a legnagyobb különbség mutatkozott az új beruházások idegen, illetve saját tőkéből történő vállalati finanszírozásának adóügyi megítélését illetően. A hitelfinanszírozás preferálása rendkívül magas vállalati tőkeáttételhez és nem hatékony tőkeallokációhoz vezethet. Málta azon kevés tagállamok egyike, amely nem hozott intézkedéseket a hitelfinanszírozás előnyben részesítésével szemben. (11) Málta még mindig kihívásokkal néz szembe államháztartásának fenntarthatóságát illetően, mivel a népesség elöregedésének várható költségvetési hatása jelentősen meghaladja az uniós átlagot, a nyugdíjjal kapcsolatos kiadások növekedése az elöregedéssel kapcsolatos kiadások teljes várható növekedésének több mint felét teszik ki, miközben más tagállamokhoz viszonyítva a kötelező nyugdíjkorhatár továbbra is alacsony és annak a 2006-os reform szerint szabályozott emelése lassú. További reform szükséges a fenntarthatóság biztosítása érdekében, amely megőrzi a nyugdíjrendszer megfelelőségét és kezeli a generációk közötti méltányossággal kapcsolatos aggályokat. Miközben a szociális partnerekkel folytatott megbeszélések nem vezettek konkrét javaslatokhoz a további nyugdíjreformra vonatkozóan, az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája alacsony és még ki kell dolgozni az aktív időskorra vonatkozó átfogó stratégiát. A korlátozott alapellátás nyújtása, a népesség várható elöregedésével együtt hosszú távon a magas egészségügyi kiadásokhoz vezethet. Az adminisztratív kapacitás a közbeszerzések területén gyenge, amely bonyolult és hosszadalmas eljárásokhoz vezet. (12) Üdvözölni lehet a korai iskolaelhagyás arányának csökkentése érdekében, beleértve a korai iskolaelhagyással kapcsolatos stratégia kidolgozásához vezető előkészítési folyamat közelmúltbeli elindítását, csakúgy mint a munkaerő-piaci kereslet és kínálat közötti eltérések csökkentése céljából meghozott intézkedéseket. Az ezzel kapcsolatosan megtett erőfeszítések hatékonysága a megfelelő és időben történő végrehajtástól függ majd, amelyet szorosan figyelemmel kell kísérni. Az oktatás és a képzés munkaerő-piaci igényekkel való nem megfelelő összehangolása azonban jelentős probléma. Az egységes tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszer tervezett kialakítása, amely több képesítési szintre terjed ki, várhatóan hozzájárul a piaci igényekhez igazodó munkaerő-piaci kínálat előmozdításához. (13) Málta jelentős lépéseket is tett a nők munkaerő-piaci részvételének növelése érdekében, amelynek fő célja a munka és a családi élet összeegyeztetésének javítása. A mintakövető magatartás kedvező hatásából is profitálva a nők foglalkoztatási rátája továbbra is emelkedik. Még akad azonban teendő: a nők foglalkoztatási rátája továbbra is alacsony, az anyai szerep vállalása továbbra is jelentős hatással van a nők munkaerő-piaci részvételére, és a foglalkoztatás nemek közötti különbsége a legmagasabb az EU-ban. A rugalmas munkafeltételek elősegítése és a megfizethető gyermekgondozási létesítményeknek és napköziknek a lakosság szélesebb rétegei számára történő biztosítása hozzájárulhat a nők foglalkoztatási rátájának további növeléséhez. (14) Málta megélhetési költségekre vonatkozó kiigazítási mechanizmusa sajátos jellemzőkkel rendelkezik, amelyek úgy tűnik, enyhíthetik annak a teljes munkaerő-piaci teljesítményre és bérkiigazításra gyakorolt negatív hatásait: a mechanizmus átalányemelést ad, amely így csak részlegesen kompenzálja az inflációt a „referencia” alapbér feletti bérekre vonatkozóan, mikro- és makroszintű eltérési záradékok állnak rendelkezésre és a béralku teljes mértékben decentralizált. Ugyanakkor a gazdasági ciklus rendkívül kedvezőtlen szakaszában, a rendszer továbbra is potenciális kihívást jelent a reálbérek rugalmasságára, ezzel akadályozva a munkaerő-piaci kiigazítást és a versenyt. A mechanizmusban alkalmazott árindex néhány komponensének volatilitása, különösen az energiaárak esetében nyomást gyakorolhat az inflációra a bér-ár spirálok révén. Ezért a bérekre és a termelékenységre vonatkozó ágazati szintű adatgyűjtés, valamint a bérindexálási rendszer hatásának szoros monitoringja lényeges a potenciális kockázatok enyhítése szempontjából. A máltai hatóságoknak szorosan figyelemmel kell kísérniük a mechanizmus gazdaságra gyakorolt hatását és adott esetben készen kell állniuk annak reformjára. (15) Málta versenyképessége továbbra is veszélyeztetett, tekintettel energiaellátásának rendkívül korlátozott diverzifikációjára és gyenge környezetvédelmi teljesítményére, amely magas villamosenergia-árakhoz vezet. A fő energiaszolgáltató (Enemalta) súlyos pénzügyi helyzete tovább súlyosbítja a bizonytalanságot, azonban a Szicíliával tervezett villamosenergia-összeköttetés 2014 után várhatóan könnyebbséget jelent. Miközben számos kezdeményezésre került sor, például a fotovoltaikus energia termelésének ösztönzése érdekében, a megújuló energiaforrások aránya továbbra is rendkívül alacsony és a nagyprojektek – például szélerőműparkok – megvalósíthatósága bizonytalannak tűnik. Előrelépés volt tapasztalható az energiahatékonyság terén, különösen a középületek esetében, amelyet uniós finanszírozással támogattak. Málta közlekedési rendszerének környezeti teljesítménye gyenge. Málta számára előnyös lenne egy átfogó közlekedési stratégia, amely a tömegközlekedés, a közúthálózat, a rendszer szén-dioxid-hatásfokának javítására törekszik, valamint tovább ösztönzi a személygépkocsitól eltérő típusú közlekedés igénybevételét. (16) A máltai bankszektor a gazdaság méretéhez képest rendkívül nagy. Miközben ez különösen a kisebb méretű belföldi bankok és nemzetközi bankoknak köszönhető, amelyek kitettsége a hazai gazdaságnak korlátozott, indokolt azok folyamatos szigorú felügyelete a tevékenységükből fakadó, a pénzügyi stabilitásra gyakorolt esetleges negatív hatásuk megelőzése érdekében. A belföldi bankoknak továbbra is jelentős az ingatlanpiaccal szembeni kitettségük, miközben a hitelveszteségek fedezetére képzett céltartalék viszonylag alacsony. Szakpolitikai egyeztetésekre került sor, azonban ezeket még át kell vezetni a megfelelő szabályozói intézkedésekbe. Az igazságszolgáltatási rendszer hiányosságokkal teli, ami további kockázatokat jelent a pénzügyi stabilitásra. A fizetésképtelenségi ügyek megoldásához szükséges hosszú idő megakadályozza a fedezetre vonatkozó jogok érvényesítését. A gazdasági zavarok idején, ez tovább terhelheti a bankok mérlegét és növelheti a veszteségeket, amelynek eredményeként szükség lehet feltőkésítésre. (17) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint bemutatta a részletes felülvizsgálat eredményeit. Figyelembe vette nemcsak a programok Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait. (18) A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Málta stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[9] különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi. (19) A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és stabilitási programot. A Tanács 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 2. és 5. ajánlás tükrözi. (20) Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Máltának ezen ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell, AJÁNLJA, hogy Málta 2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében: 1. Határozza meg és hajtsa végre az átlagos éves strukturális kiigazítást a tanácsi ajánlásban foglaltak szerint a túlzott hiány 2014-ig fenntartható és növekedésbarát módon történő megszüntetése érdekében, korlátozva az egyszeri/ideiglenes intézkedések igénybevételét. A túlzott hiány korrekciójának elérését követően, folytassa a strukturális kiigazítást megfelelő ütemben, hogy 2017-ig elérje a középtávú költségvetési célt. 2013-ban hozza létre a kötelező erejű, szabályalapú, többéves költségvetési keretet. Hozzon intézkedéseket az adóelőírások betartásának és az adóelkerülés elleni küzdelem erősítésére, és szorítsa vissza a társasági adózás terén az eladósodás irányába ható ösztönzőket. 2. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása céljából hajtsa végre a nyugdíjreformot a kiadások előre vetített növekedésének megfékezése érdekében, és ennek keretében többek között gyorsítsa fel a kötelező nyugdíjkorhatár emelését, teremtsen közvetlen kapcsolatot a nyugdíjkorhatár és a várható élettartam között, és ösztönözze a magánynyugdíj-megtakarításokat. Hozzon intézkedéseket az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátájának növelésére az aktív időskorra vonatkozó átfogó stratégia kidolgozásával és végrehajtásával. Folytassa az egészségügyi reformokat a szektor költséghatékonyságának növelésére, különösen az állami alapellátás erősítésével. Javítsa a közbeszerzési eljárások hatékonyságát és csökkentse az azokhoz szükséges időt. 3. Folytassa az erőfeszítéseket a korai iskolaelhagyás csökkentésére, például egy átfogó monitoring rendszer felállításával, és hangolja jobban össze az oktatási és képzési rendszereket a munkaerő-piaci igényekkel, többek között a tervezett tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszer kialakításán keresztül. Továbbra is támogassa a nők aktívabb munkaerő-piaci részvételét, rugalmas munkafeltételekkel, különösen a megfizethető gyermekgondozási létesítmények és napközik biztosításával. 4. Folytassa erőfeszítéseit az energiaszerkezet és az energiaforrások diverzifikálása érdekében, különösen a megújuló energia növekvő felhasználásával és a Szicíliával tervezett villamosenergia-összeköttetés időben történő megvalósításával. Tegyen további erőfeszítéseket az energiahatékonyság előmozdítása és a közlekedési szektorban a kibocsátás csökkentése érdekében. 5. Tegyen intézkedéseket a hitelek leírásából fakadó veszteségre vonatkozó rendelkezések további erősítésére, az ingatlanpiaccal szembeni kitettségből eredő potenciális kockázatok mérséklése érdekében. Folytassa erőfeszítéseit a bankszektor szigorú felügyeletének biztosítására, beleértve a kisméretű belföldi bankok és a nemzetközi irányultságú bankokat. Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer általános hatékonyságát, például a fizetésképtelenségi ügyek megoldásához szükséges hosszú idő csökkentésével. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. [2] HL L 306., 2011.11.23., 25. o. [3] COM(2013) 368 final. [4] P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053. [5] A Tanács 2013. április 22-i 2012/208/EU határozata. [6] COM(2012) 750 final. [7] COM(2012) 751 final. [8] SWD(2013) 120 final. [9] Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.