[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 14.11.2006

COM(2006) 691 végleges

BIZOTTSÁGI MUNKADOKUMENTUM

Az adminisztratív költségek mérése és az adminisztratív teher csökkentése az Európai Unióban

{COM(2006) 689 végleges}{COM(2006) 690 végleges}

BIZOTTSÁGI MUNKADOKUMENTUM

Az adminisztratív költségek mérése és az adminisztratív teher csökkentése az Európai Unióban

1. BEVEZETÉS

Az Európai Bizottság egy ambiciózus stratégiára tett javaslatot az adminisztratív költségek mérése és az adminisztratív teher csökkentése céljából az Európai Unióban, amelynek keretében közös EU-célkitűzést fogadnak el e terhek középtávon való 25%-os átfogó csökkentésére. Mindez rámutat a Bizottság jobb szabályozás melletti elkötelezettségére a „növekedési és munkahely-teremtési” stratégia részeként.

E munkadokumentum a „Jobb szabályozás stratégiai felülvizsgálata az Európai Unióban” c. dokumentumhoz kapcsolódik, és részletesen bemutatja az adminisztratív költségek mérésére és az adminisztratív teher csökkentésére irányuló EU-szintű stratégia alapvető elemeit, amelyeket a felülvizsgálati stratégia javasolt. Az adminisztratív terhek mérésével kapcsolatban elindított kísérleti projekt alapján fogalmazták meg ezeket az alapvető elemeket, amelyek összefoglalása az alábbiakban olvasható[1]. E dokumentum széles körű vitát kíván kezdeményezni a Tanács, az Európai Parlament, a tagállamok és az érdekelt felek részvételével az Európai Unióban az adminisztratív terhek csökkentésének legjobb módjáról. E vita alapján a Bizottság 2007 januárjában javaslatot fog tenni az EU adminisztratív terhek csökkentésére irányuló cselekvési programjára, kellő időben ahhoz, hogy azt az Európai Tanács 2007. tavaszi ülésén előterjesszék. Így e dokumentum a Bizottság válaszának első elemét képezi az Európai Tanács 2006. júniusi következtetéseivel kapcsolatban, amelyekben az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy 2007 elejéig tegyen megfelelő javaslatot az adminisztratív terhek csökkentésére.

1.1. Adminisztratív költségek és az EU üzleti környezete

Az EK-jogszabályok nagy részét azért vezették be, hogy kiigazítsák a piaci zavarokat, és közösségi szinten biztosítsák az egyenlő versenyfeltételeket. Mindezek biztosítása azonban gyakran csak a jogszabályok alkalmazásával kapcsolatos tájékoztatási és jelentéstételi kötelezettségeken keresztül garantálható. Azonban néhány érvényben lévő eljárás szükségtelenül időigényes, túlzottan bonyolult vagy éppen haszontalan.

A szükségtelen és aránytalan adminisztratív költségek komolyan akadályozzák a gazdasági tevékenységet. Ezek egyben kifejezetten bosszantó tényezők az üzleti tevékenység szempontjából, és prioritásként említik őket az egyszerűsítésről folytatott konzultációk során. A Bizottság vállalta, hogy a lehetséges legnagyobb mértékben csökkenti ezeket a szükségtelen terheket.

Az adminisztratív költségek fontosak, mivel az EU-ban a vállalkozásoknak jelentős időmennyiséget kell fordítaniuk formanyomtatványok kitöltésére és a különböző témákról készítendő jelentésekre. A szükségtelen jelentéstételi kötelezettségek csökkentésével a vállalatok alkalmazottai több időt fordíthatnak az alapvető üzleti tevékenységekre, ami által csökkenhetnek a termelési költségek, valamint további befektetések és innovációs tevékenységek valósulhatnak meg, és ennek köszönhetően minden bizonnyal javul a termelékenység és az általános versenyképesség.

Jelenleg csak négy tagállam van, amely mérte az adminisztratív költségeket. Azonban a holland adatok extrapolációja azt sugallja, hogy az adminisztratív költségek megközelítőleg a GDP 3,5%-át teszik ki az EU-ban.

Adminisztratív költségek tagállamonként |

A CPB, a Holland Gazdaságpolitikai Elemző Iroda 2004-es becslése szerint az adminisztratív teher 25%-os csökkentése az EU GDP-jének 1,6%-os bővülését vonná maga után.

A Bizottság szolgálatai által[2] nemrégiben elvégzett munka a CPB becsléseire alapozva azt mutatja, hogy az adminisztratív költségek 25%-os csökkentésével jelentős, akár 1,5%-os – mintegy 150 milliárd eurós – haszon érhető el a GDP szintjén.[3]

Grafikon: Az adminisztratív költségek 25%-os csökkentésének GDP-re gyakorolt hatása 2025-ig

Táblázat |

Az adminisztratív költségek csökkentése és a GDP-ben kifejezett nyereség tagállamonként (Százalékos eltérések a kiindulási alapként szolgáló GDP-hez képest 2025-re) |

1.2. Az adminisztratív költségek meghatározása

Az adminisztratív költségek azok a költségek, amelyek azon jogi kötelezettségek teljesítése során merülnek fel a vállalatok, az önkéntes szektor, a hatóságok és az állampolgárok számára, amely szerint tájékoztatást kell nyújtaniuk tevékenységükről (vagy a termelésről) vagy a hatóságoknak, vagy pedig magánfeleknek. Az adminisztratív költségek eltérnek a szabályok betartásához szükséges költségektől, amelyek a jogszabályok általános követelményeiből származnak, például az új termékek vagy olyan eljárások fejlesztése által generált költségek, amelyek új szociális és környezetvédelmi előírásokat teljesítenek. Következésképpen az adminisztratív költségek csökkentésére irányuló intézkedések a tájékoztatási követelmények ésszerűsítésére szorítkoznak, és nem érintik az alapul szolgáló jogszabályok alapvető vázát. Ez arra enged következtetni, hogy az adminisztratív költségek csökkentésére irányuló egyszerűsítő intézkedések sokkal könnyebben kialakíthatók, mint az alapul szolgáló jogszabályok természetét vagy hatályát módosító intézkedések. Természetüket tekintve és az adminisztratív költségek csökkentésére irányuló programokat kidolgozó tagállamok tapasztalatait figyelembe véve ezekről a költségcsökkentő intézkedésekről viszonylag nyíltan kell dönteni, és végrehajtásuknak is így kell megtörténnie. Ezek az intézkedések ezért alapvetően eltérnek a deregulációs kezdeményezésektől.

Az adminisztratív követelmények tovább bonthatók tájékoztatási kötelezettségekre (IO-k). Ez legjobban a következőképpen szemléltethető: egy jogszabály információk benyújtását követelheti meg (pl. megfelelőségi igazolás rendszeres benyújtása egy hatóságnak). A jogszabály minden egyes egyedi követelménye tájékoztatási kötelezettségként határozandó meg.

Fontos különbséget tenni az olyan információk között, amelyeket a vállalkozások jogszabályi kötelezettség hiányában is összegyűjtenének, valamint azok között, amelyeket jogi rendelkezések hiányában nem gyűjtenének össze. Az előbbit adminisztratív költségeknek, az utóbbit pedig adminisztratív tehernek nevezik. A szabályozás javítására irányuló bizottsági stratégia az adminisztratív költségek mérését és az adminisztratív terhek csökkentését tűzte ki célul.

1.3. Az adminisztratív költségek megoszlása az Európai Unióban

Csak három olyan, tagállamok által elvégzett alapmérés létezik, amely lehetővé teszi a költségek felbontását A, B és C kategóriára az alábbiakban meghatározottak szerint. A holland és dán mérések[4] azt sugallják, hogy a költségek kisebb része származik az intézkedések átültetéséből és végrehajtásából, míg jelentős költségek kapcsolódnak a nemzeti és nemzetközi kötelezettségekhez. Az Egyesült Királyság esetében még nem áll rendelkezésre az összes adat, azonban hamarosan közzéteszik azokat; mindazonáltal úgy tűnik, hogy a kísérleti projektek megkönnyítése céljából a Bizottság rendelkezésére bocsátott adatok kiemelik a nemzeti kötelezettségek fontosságát. Nyilvánvaló, hogy jelentős összegű költségek keletkeznek nemzeti szinten, amely a Bizottság erőfeszítései mellett erőteljes nemzeti kötelezettségvállalást követel meg az üzleti környezet javítására.

Az adminisztratív költségek megoszlása Dániában és Hollandiában |

Az adminisztratív költségek aránya a jogszabály szintje szerint | Dánia | Hollandia |

A kategória: közvetlenül a nemzetközi jogból[5] származó költség | 28% | 43% |

B kategória: nemzetközi jogszabály nemzeti végrehajtásából származó költség | 15% | 13% |

C kategória: nemzeti jogszabályból származó költség | 57% | 44% |

Forrás: Dánia és Hollandia alapmérései

A megvizsgált tagállamok között valóban jelentős különbségek mutatkoznak, amelyek oka valószínűleg az alkalmazott mérési módszertan eltéréseiben keresendő, de betudható a nemzetgazdaságok ágazati eltéréseinek, a különböző jogi hagyományoknak és az eltérő adminisztrációs kultúrának is[6]. Mindazonáltal fontosak az adatok, mivel ezek azonosítják, hogy honnan erednek a költségek, így azt is, hogy hol vezethetők be egyszerűsítő intézkedések. Egyértelmű, hogy a Bizottság által javasolt közös EU-célkitűzés mind EU-, mind pedig nemzeti szinten fellépést tesz szükségessé. Csak közös erőfeszítések keretében érhető el jelentős javulás az EU üzleti környezetében.

Az adminisztratív költségek összehasonlítása azért is nehéz, mert az egyes jogszabályok tagállamonként eltérőek. Az összehasonlíthatóság javítása érdekében hatékonyabb megközelítés a tájékoztatási kötelezettségeket (IO) megvizsgálni, nem pedig minden egyes jogszabályt. Ennélfogva a tájékoztatási kötelezettségek képezik minden adminisztratív költség csökkentési program alapvető elemét.

A szabályozás eredetének megállapításakor döntő fontosságú, hogy pontosan meg lehessen határozni, hogy az intézkedés egy magasabb szinten hozott kötelezettséget ültet-e át, továbbá hogy az intézkedést átültető hatóság hozzátesz-e valamit az „eredeti” kötelezettséghez (további szabályozás bevezetése – gold-plating). Ez azért fontos, mert a felelősségi köröket politikai, de gyakorlati okokból is világosan meg kell állapítani. A „belső” és „átültető” intézkedések különböző elbánást igényelnek: amikor a hatóság „alkot meg” vagy egészít ki egy kötelezettséget, szabad belátása szerint mérsékelheti vagy tilthatja meg azt; amikor szigorúan csak átültet egy kötelezettséget a nemzeti jogba, akkor rendszerint kollektív döntésre van szükség az eljáráshoz.

A jogi aktusok elején található kereszthivatkozásoknak és preambulumbekezdéseknek köszönhetően az átültetés általában lényegre törő. Adminisztratív költségek elsősorban négy forrásból származnak: nemzetközi jog, EK-jog, nemzeti jog és nemzeti szint alatti (regionális) jog. A nemzetközi jognál mindig szükség van a rendelkezések átültetésére. Egy nemzetközi szerződés hatályba léptetése érdekében az aláíró feleknek biztosítaniuk kell, hogy a szerződés rendelkezéseit összhangba hozzák a (belföldi) joggal, azaz átültetik nemzeti jogrendjükbe. Ezzel szemben az EK-jog egyes részei közvetlenül alkalmazandók („rendeletek”), más részeit pedig át kell ültetni a nemzeti jogba („irányelvek”)[7]. Mindezek eredményeképpen egyes EK- és nemzeti intézkedések nemzetközi kötelezettségeket ültetnek át (Kereskedelmi Világszervezet, Kyotói Jegyzőkönyv stb.), míg egyes nemzeti és nemzeti szint alatti intézkedések az EK-jogot ültetik át.

A gold-plating mértékének meghatározása is meglehetősen lényegre törő, amikor valamelyik nemzetközi szerződés vagy az EK jogi aktusa által előírt kötelezettség egyértelmű, pontos és nincs feltételekhez kötve. Az intézkedést átültető hatóság csak azért vonható felelősségre, amivel kiegészítette a kötelezettséget. Adott esetben szakértők kérhetők fel annak megítélésére, hogy mikor nem teljesülnek ezek a feltételek.

2. AZ ADMINISZTRATÍV KÖLTSÉGEK MÉRÉSE: AZ EDDIGI TAPASZTALATOK

2.1. Nemzeti mérések és az egyszerűsített költségmodell

Fontos, hogy az EU cselekvési programjának kialakításakor elismerjük a mérésben úttörő szerepet vállaló tagállamok által már elvégzett munkát, és levonjuk a tanulságokat a szerzett tapasztalatokból. A Holland Pénzügyminisztérium által az adminisztratív költségek mérésére tett erőfeszítések eredménye az egyszerűsített költségmodell (EKM). Az EKM-et azzal a céllal fejlesztették ki, hogy egyszerűsített és következetes módszert kínáljon az üzleti szabályozások hatásának mérésére és ebből kifolyólag annak csökkentésére.

Az EKM fő erőssége az, hogy például az egyes tevékenységek értékelésén keresztül nagyon részletes adatokat szolgáltat az adminisztratív költségek mérésekor. Az EKM módszertana lehetővé teszi, hogy szabványosított költségadatokat állítsanak elő a vállalkozások által egy adott törvény vagy végrehajtási rendelkezés betartása érdekében felhasznált erőforrásokról. Az EKM célja gyakorlatilag az, hogy azonosítsa a szabályozásokban rögzített tájékoztatási kötelezettségeket, amelyek alapján a vállalkozásoknak információkat kell a hatóságok vagy harmadik felek rendelkezésére bocsátaniuk. E tájékoztatási kötelezettségeket tovább lehet bontani úgynevezett „adatkövetelményekre” (DR) – bár ez gyakran nehézséget okoz. Az előírt tájékoztatási kötelezettségek teljesítése érdekében – illetve pontosabban fogalmazva a kért információ előállítása érdekében – az érintett vállalkozásoknak további adminisztratív tevékenységet kell végezniük. E kiegészítő tevékenységek költsége az alkalmazottak munkaidejének belső felhasználásából, illetve külső erőforrások igénybevételéből (pl. külső szakértők díja, kiszervezési költségek) tevődnek össze. Hollandiában 2003-ban egy teljes körű alapmérés végrehajtása céljából használták fel ezt a módszertant.

A egyszerűsített költségmodell (EKM) módszertanát több ország átvette, így olyan tagokból (országokból) álló hálózat alakult ki, amelyek vagy adminisztratív költségeik mérésére kívánják felhasználni a módszert, vagy pedig megfigyelőként akartak közreműködni. A 25 EU-tagállamból tizenhét[8] tagja jelenleg a hálózatnak, négy ország pedig (Egyesült Királyság, Hollandia, Cseh Köztársaság és Dánia) már elvégezte a jogszabályaival kapcsolatos teljes körű mérést, és azonosítani tudta jogi tájékoztatási követelményeinek eredetét (nemzeti vagy nemzetközi). Több ország nagyra törő költségcsökkentési célokat tűzött ki. Ausztria és Németország nemrégiben hasonló folyamatot indított el. Az EKM-hálózat más országaiban, amelyek még nem kezdték el a teljes alapmérést, a módszertan használata több kezdeményezésnek adott ösztönzést különböző politikai területeken. Fontos hangsúlyozni, hogy az alapvető megközelítés nagyon hasonló ugyan az érintett tagállamokban, azonban az EKM pontos alkalmazásában tagállamonként jelentős eltérések mutatkoznak, ami megnehezíti az összehasonlítást.

2.2. Az EU-modell

2005. március 23-án az Európai Tanács felkérte „a Bizottságot és a Tanácsot, hogy vegyék fontolóra egy közös módszer kidolgozását az adminisztratív terhek mérésére, és lehetőleg 2005 végére állapodjanak meg ebben a kérdésben.” 2005. március 16-án a „Jobb szabályozás a növekedés és a munkahelyteremtés területén az Európai Unióban” c. bizottsági közlemény a Bizottság szolgálatainak kísérő munkadokumentumaként tartalmazta egy EKM-en alapuló lehetséges „EU nettó adminisztratív költségmodell” részletes vázlatát[9].

A személyzeti munkadokumentumban a Bizottság értékelte különösen az adminisztratív költségek mérésére irányuló közös megközelítés kialakításában mutatott teljesítményt, amely közömbösíteni kívánja az EKM alkalmazásában lévő különbségeket. E közös megközelítés várható előnyei a következők:

- tisztázza az EU és a tagállamok szintjén elfogadott eljárások lehetséges eltéréseit;

- egyszerűbb összehasonlíthatóság országok vagy szakpolitikai területek között, teljesítményértékelés és a legjobb gyakorlatok kialakítása;

- méretgazdaságosság az adatgyűjtés és -érvényesítés tekintetében.

Ezt követően a 2005. áprilistól szeptemberig tartó kísérleti szakaszban módosításokat és finomításokat hajtottak végre az EU nettó adminisztratív költségmodell vázlatán. A kísérleti szakasz célja az volt, hogy kipróbálják az EK-jogalkotás miatt felmerülő adminisztratív költségek értékelési módjait, aminek eredményeképpen a Bizottság egy felülvizsgált módszertant terjesztett elő, amelyre az „EU egyszerűsített költségmodelljeként” is hivatkoznak[10]. A Bizottság számos lehetséges javítást sorolt fel az EU egyszerűsített költségmodelljével kapcsolatban, miközben tisztázta, hogy az ilyen jellegű optimalizálás nem előfeltétele a modell alkalmazásának. A modell alkalmazásáról egy operatív kézikönyvet is beépítettek a 2006. március 15-i hatásvizsgálati iránymutatásokba[11], amit a módszertani konvergencia elősegítése érdekében az EU valamennyi hivatalos nyelvére lefordítottak. Számos, már közzétett vagy hamarosan megjelenő hatásvizsgálatban alkalmazták az EU egyszerűsített költségmodelljét[12].

2.3. A két modell összehasonlítása

A Bizottság által javasolt módszertani jellemzők legnagyobb része jelentős hasonlóságot mutat az eredetileg Hollandia által kialakított EKM prototípusával[13]. A Bizottság például ugyanazokat az alapegyenleteket, releváns költségparamétereket (pl. külső/belső díjszabás, berendezések és szállítások költsége) és ugyanazokat a képleteket javasolta az adminisztratív tevékenységek gyakoriságának kifejezésére, továbbá ugyanazt a megközelítést alkalmazta a „szokásos hatékonyságú szervezet”[14] teljesítményének értékelésére.

Mindazonáltal az EU közös módszertana számos olyan specifikusságot is felmutat, amelyeket jelenleg csak néhány nemzeti EKM változatban alkalmaznak. A különbségek azoknak a specifikusságoknak a hatókörében keresendő, amelyek a tájékoztatási kötelezettségekre (IO) irányulnak (ideértve az állampolgárokat és az önkéntes szektort is)[15], illetve abban, hogy a magánfeleknek nyújtott tájékoztatást be kell-e vonni a modellbe[16], hogy értékelni kell-e az egyszeri költségeket, és hogy az IO-k tekintetében miként rögzíthető kizárási küszöbérték[17]. Az információk kódolásának és visszakeresésének megkönnyítése érdekében az EU egyszerűsített költségmodellje megadja a tájékoztatási kötelezettségek és a szükséges fellépések tipológiáit[18]. Talán ennél is fontosabb, hogy a jelentési formanyomtatványon össze lehet kapcsolni a jogszabályt átültető intézkedést az eredeti jogi aktussal[19], és számot lehet adni a további szabályozás (gold-plating) bevezetéséről[20]. Végezetül az EU egyszerűsített költségmodellje – amikor az (előzetes) hatásvizsgálatra alkalmazzák – a „nettó költségek” megközelítést követi, ahol a nettó költségek a javasolt intézkedések által bevezetett költségek és az intézkedés által EU- és/vagy nemzeti szinten megszüntetett költségek különbözetét jelentik. Ez utóbbi, az előzetes elemzés céljából kialakított jellemző mint olyan nem alkalmas a meglévő jogszabályok költségeinek mérésére.

3. AZ IGAZGATÁSI KÖLTSÉGEK EGÉSZ EU-RA KITERJEDő MÉRÉSÉNEK KIALAKÍTÁSA

3.1. A tájékoztatási kötelezettségek (IO-k) azonosítása

A kísérleti projekt egyik alapvető megállapítása, hogy a mérési program alapját az adott IO-k azonosításának kell képeznie. Még ha ismeretes is, hogy az IO-k száma tagállamonként jelentősen eltér[21], azokat mégis könnyebb összehasonlítani, mint a tagállamonként eltérő jogszabályok összességét. Mindez e tájékoztatási kötelezettségek egyértelmű osztályozását vonja maga után az alap-jogiaktusokban és az azokat követő végrehajtási szabályokban mind EU-, mind nemzeti szinten. Ez kritikus tényezőnek tekintendő a kvantitatív mérések, a megfelelő költségcsökkentési célkitűzések (globális kiindulási alap politikai területek, tagállamok, nemzeti/regionális hatóságok szerint) és a felelősségi körök kijelölése szempontjából, például hogy kinek kell eljárnia a költségcsökkentés érdekében.

Az egész EU-ra kiterjedő mérés számos módszertani kihívást vet fel. Egyrészt a módszertan alkalmazása szükségessé teszi a jogalkotási aktusokban jogilag megkövetelt valamennyi fő IO pontos feltérképezését. Másrészt pedig nyilvánvaló, hogy egy egész EU-ra kiterjedő mérés céljából bizonyos fokú harmonizációra van szükség, és ki kell jelölni, hogy mely IO-kat kívánják mérni.

3.2. Minimális harmonizációs követelmények

Mivel azok a tagállamok, amelyek már elkészítették alapméréseiket, az eredeti holland EKM-hez képest némileg eltérő változatokat fogadtak el, nehézséget okoz a meglévő adatok országok közötti összehasonlítása, különösen akkor, amikor megpróbáljuk összesíteni az eredményeket és meghatározni az IO-k eredetét.

Az EU tervezett mérési programja céljából bizonyos szintű minimális harmonizációra lesz szükség, hogy lehetővé váljon az adatok érvényesítése és összehasonlítása, az EU szintjén használható eredmények előállítása, valamint az ad hoc költségcsökkentési célkitűzések kialakítása.

A kísérleti program eredményei alapján a következő paraméterek harmonizációja tűnik szükségesnek:

- Az IO-k eredetének osztályozása;

- A szabványosított költséghányadok (általános költségek);

- Az érintett adminisztratív tevékenységek típusa és az érintett alapsokaság (az ágazatok és cégek számának szegmentálása);

- A „hatékony vállalat” meghatározása;

- Az érintett szervezetek (pl. háztartások, vállalkozások, igazgatási egységek stb.).

Ezekről a módszertani kérdésekről a Bizottságnak és a tagállamoknak előzetesen meg kell állapodniuk. Ebben a szakaszban különböző opciók állnak rendelkezésre e változók tekintetében, azonban ésszerűnek tűnik az EU egyszerűsített költségmodellje által kínált paraméterek meghatározásai alapján elvégezni a feladatot. Mindazonáltal azt javasoljuk, hogy az első mérési feladat céljából a növekedési és munkahely-teremtési stratégiával összhangban korlátozzuk a hatókört a vállalkozásokra[22], mivel még mindig számos megoldatlan kérdés van az e csoportra háruló költségek értékelésével kapcsolatban.

3.3. Javaslat a mérési feladat hatókörére

Figyelembe véve az adminisztratív költségeket generáló európai és nemzeti jogszabályok fontosságát és a köztük lévő kapcsolatot, egyértelmű, hogy a mérésnek ki kell terjednie mindkét szintre. Ezenkívül a művelet körét figyelembe véve az is világos, hogy mind a Bizottságnak, mind pedig a tagállamoknak hozzá kell járulniuk a programhoz. Gyakorlatilag három különböző lehetőség van az EU mérési feladat hatókörét illetően. A program célja az IO-k azonosítása és az alábbiakból származó adminisztratív költségek mérése lehetne:[23]

- EK-rendeletek és -irányelvek (beleértve a nemzetközi jogból eredő IO-kat is)

- EK-rendeletek és -irányelvek, valamint az irányelvek átültetése érdekében alkalmazott nemzeti végrehajtási intézkedések

- Az összes jogszabályforrásból eredő tájékoztatási követelmények költsége.

Figyelembe véve az azon országok tekintetében rendelkezésre álló adatokat, amelyek mérték a költségeket, az utóbbi lehetőség tűnik a legmegfelelőbbnek. Gyakorlati okokból azonban e program keretében azt javasoljuk, hogy csak az EK-rendeletek és -irányelvek, valamint azok nemzeti végrehajtási intézkedéseinek mérését végezzük el a Bizottság koordinált mérési projektjében. Időközben a tagállamok elvégeznék a kizárólag a nemzeti jogszabályokból eredő tájékoztatási követelmények mérését. Ez biztosítaná a rendelkezésre álló források hatékony felhasználását.

A kísérleti projekt azt is bizonyította, hogy a költségek jelentős mértékben korlátozott számú tájékoztatási követelménytől függenek. A kísérleti projekt alapján úgy tűnik, hogy a költségek néhány politikai területen koncentrálódnak lényeges mértékben. Az Egyesült Királyság adatai, amelyeket az Egyesült Királyság kormánya rövid időn belül közzétesz, különösen nagy mértékű koncentrálódást sejtetnek. Ez azt jelenti, hogy legalábbis az első EU-szintű mérés esetében érzékeny kérdés azokat a területeket kiemelni és bevonni a mérésbe, amelyek a jelenlegi nemzeti mérések és más információk alapján láthatóan a legnagyobb terhet jelentik. A nemzeti mérések és más információk alapján a következő területek jelölhetők ki lehetséges prioritásként. A felsorolás Hollandia, Dánia és a Cseh Köztársaság vonatkozó adatait adja meg, de tükröződnek benne az Egyesült Királyság adatai is, amelyeket a kísérleti projekt céljából bocsátottak a Bizottság rendelkezésére, és amelyeket az Egyesült Királyság kormánya hamarosan közzétesz majd (lásd a 2. mellékletet).

A 3. és 4. melléklet táblázatai mutatják be a több országot felölelő adatokat vizsgáló kísérleti projekt eredményeit, és körvonalazzák az adminisztratív terhek csökkentésének kiemelt területeit. A Bizottság a 2007 januárjában közzéteendő cselekvési programban fogja meghatározni a kiemelt területeit.

Nyilvánvaló, hogy az alapméréseket a tagállamok és a Bizottság szoros együttműködése keretében kell elvégezni. Ezért azt javasoljuk, hogy a Bizottság mérje fel az EK-jogszabályokban rögzített tájékoztatási követelményeket. Ezt követően kerül sor e felmérés érvényesítésére.

3.4. Szervezeti kérdések

A Bizottság a tagállamokkal folytatott partnerségen keretében szeretné továbbvinni a fenti megközelítést, amit egy szolgáltatási szerződés támasztana alá, amelyet egy 2007 januárjában kezdeményezendő ajánlati felhíváson keresztül ítélnének oda. A Bizottság szolgálatai által ezen a területen végrehajtandó más kezdeményezések eredményei is hozzájárulnak majd ehhez a munkához. A Bizottság például számos tanulmány elkészítését kívánja megkezdeni az adminisztratív terhek méréséről meghatározott ágazatokban. Például az 1782/2003/EK tanácsi rendelet tekintetében egy olyan tanulmány elkészítését kezdik meg 2006 decemberében, amely a KAP 2003-as reformja következtében a mezőgazdasági termelőkre háruló adminisztratív terhek mérésével foglalkozik.

A kiszervezett szolgáltatások lényegében egy nemzetközi szakértői munkacsoport felállításából és működtetéséből állnak, amely egy legfeljebb hároméves maximális időszakra elvégzi a szükséges munkát a Bizottság és a tagállamok számára.

Az ajánlattevő alapvető feladatai a következők lehetnek:

- a fent megállapított elvek alapján a Bizottság és a nemzeti kormányok által kijelölt képviselők támogatása a kiemelt területeken a nemzeti és közösségi jogszabályokból származó adminisztratív költségekre irányuló átfogó mérés kiindulási alaphelyzetének meghatározásában (részletesebben a cselekvési programban határozandó meg),

- a Bizottság támogatása az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló programsorozat kialakításában, nemzeti és közösségi szintű cselekvésekre és célkitűzésekre irányuló javaslatokkal a legjobb gyakorlatok és a közös elvek alapján (lásd a IV. fejezetet).

Egy munkacsoport állítható fel azzal a céllal, hogy támogassa a Bizottságot a nyertes ajánlattevő tevékenységének nyomon követésében, a folyamatban lévő munka ellenőrzésében, a prioritások meghatározásában és az ajánlattevő rendszeres jelentéseinek jóváhagyásában, amely munkacsoport a Bizottság szolgálatainak képviselőiből és a magas szintű nemzeti szabályozási szakértői csoport tagjaiból állna.

A munka nem terjed ki a nemzeti jogszabályokra, amelyeket a tagállamoknak maguknak kell mérniük; e mérések az adott nemzeti realitásoknak megfelelően eltérő kiemelt területeket ölelhetnek fel.

Rendszeres véleménycserét is terveznek a meglévő EKM-hálózatokkal, továbbá az adott esetben felmerülő módszertani kérdésekkel kapcsolatban számítanak hozzájárulásukra. Ezenkívül a kutatás bebizonyította, hogy a jogszabályok alkalmazásából származó adminisztratív terhek tagállamonként jelentősen eltérhetnek. A sikeres példákból nyert tapasztalatok elsajátítása e terhek csökkentésének egyik módja, így a Bizottság a tagállamokkal együtt fog dolgozni azon, hogy azonosítsa és terjessze a bevált gyakorlatokat ezen a területen.

4. AZ ADMINISZTRATÍV TERHEK CSÖKKENTÉSÉRE VONATKOZÓ CÉLKITűZÉSEK

Valamennyi szinten politikai elkötelezettség kell ahhoz, hogy csökkentsék az adminisztratív terheket az EU-ban. A közös csökkentési célkitűzésekről elért megállapodás politikai nyomatékot ad a kezdeményezésnek, és ezzel valamennyi szereplő felelőssé válik az ellenőrzése alá tartozó terhek csökkentéséért. A célkitűzések megkönnyítik az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló folyamat egészének nyomon követését. Azon négy tagállam cselekvéseinek vizsgálata alapján, amelyek már elindították az adminisztratív költségek mérésére és a terhek csökkentésére irányuló programjaikat, a következő tanulságok vonhatók le a jövőbeli EU-stratégia kialakítására vonatkozóan.

4.1. Célkitűzések rögzítése négy tagállamban

A négy ország, amely már elindította (vagy befejezte) a mérési szakaszt és e mérés alapján jár el, hasonló megközelítést követett a célkitűzéseket rögzítő stratégiájában: Először is mindegyik ország egy általános „politikai” célkitűzést rögzített még az eredmények ismerete előtt (Egyesült Királyság), illetve már a mérési szakasz megkezdése előtt (Hollandia, Dánia, Cseh Köztársaság). Hollandia és Dánia az alapmérés 25%-ában rögzítette a csökkentési célkitűzést (egy 5 éves időkeretben), míg a Cseh Köztársaság 20%-os célkitűzést határozott meg[24]. Ezek az eltérések azonban nem tekintendők óriási jelentőségűnek. Ezek az általános célkitűzések a feladat rögzítésére és az elérendő cél általános szintjének megállapítására szolgálnak. Bár a célkitűzések szükségszerűen bizonyos mértékben durva értékek, és nem alapulnak konkrét elemzésen, figyelemre méltóan jól működtek a keretek kijelölésében és a feladat véghezviteléhez szükséges impulzusok megteremtésében. Másrészt Hollandiában egyedi ágazati célkitűzéseket határoztak meg (a minisztériumok és főosztályok), és az Egyesült Királyságban is ez történik éppen a mérési szakasz befejezése után. A Cseh Köztársaság is mérlegeli ezt a lehetőséget. Végezetül három tagállamban a rögzített célkitűzések nettó célok, mégpedig abban az értelemben, hogy a szóban forgó időszakban a vállalkozásokra háruló új adminisztratív terheket beépítették a teljes csökkentendő összegbe.

4.2. Tanulságok az EU-célkitűzések kialakítása szempontjából

A stratégiai felülvizsgálat megállapításai és a fentiekben bemutatottak szerint csak a közösségi szintre és a tagállamokra vonatkozó közös célkitűzések hozhatnak létre szignifikáns eredményeket. A Bizottság ezért javasolta egy csökkentési célkitűzés rögzítését valamennyi adminisztratív teherre az EU-ban. A célkitűzés rögzítésének három eleme van.

Először is a fent vizsgált tagállamok tapasztalatai azt sugallják, hogy az elfogadott módszertanon alapuló mérés kezdeményezésével összefüggésben egy korai szakaszban egy általános célkitűzést kell rögzíteni. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy 2007 tavaszán az Európai Tanácsnak kell rögzítenie ezt a célkitűzést. A javaslat szerint ennek az adminisztratív terhek 25%-os csökkentését kell kitennie az egész EU-ban. A mérés Bizottság által elvégzendő részeit illetően a cselekvésnek azokra a terhekre kell irányulnia, amelyek a cselekvési programban javasolt kiemelt területekre vezethetők vissza[25]. A 25%-os célkitűzés elérése 5 éven belül várható. Ellenőrzés céljából 3 év után egy közbenső célkitűzés javasolható. Ez egy ambiciózus időkeret, figyelembe véve, hogy ilyen széles körű mérésre még nem volt példa, ami sok időt fog igénybe venni – a jelenlegi becslések szerint legalább 1,5 évet. A befejezést követően a Bizottságnak és a tagállamoknak javaslatokat kell kidolgozniuk, amelyekhez hatásvizsgálatot kell mellékelni. Végezetül a közösségi szinten szükséges változtatásokról jórészt intézményközi eljárás keretében kell határozni. Ezért az említett időkeret erős elkötelezettséget követel meg az EU intézményeitől és a tagállamoktól.

Másodszor, az alapmérések eredményeinek megfelelően jobban meghatározott részcélkitűzéseket állapítanak meg politikai területenként (azaz 2008 negyedik negyedévében): nagyobb csökkentési célkitűzések irányozhatók elő azokon a politikai területeken, ahol különösen nagyok az adminisztratív terhek, és a csökkentés hatóköre jelentős.

Harmadszor, az általános és részcélkitűzéseken túl javasolt már a jövő év első felében megkezdeni a munkát néhány olyan adminisztratívteher-csökkentési javaslaton, amelyek az alapul szolgáló jogszabályok kisebb módosításaival valószínűleg jelentős előnyt teremtenek. E gyorsan és könnyen kivitelezhető megoldások kézzelfogható bizonyítékául szolgálnának az európai intézmények e program melletti elkötelezettségének, és már a korai szakaszban jelentős eredményeket lehetne elérni. Javasoljuk, hogy a leggyorsabban elérhető javítási lehetőségeket a 2007 elején közzéteendő cselekvési programban, a Bizottság munkadokumentumáról folytatott konzultációt követően azonosítsák, kellőképpen figyelembe véve a tervezett és folyamatban lévő politikai felülvizsgálati folyamatokat[26].

A célkitűzésekről az Európai Tanácsnak és az Európai Parlamentnek kell megállapodnia, hogy biztosított legyen az erős és széles alapokon nyugvó kötelezettségvállalás a program mellett. Az EU-szintű egyszerűsítési javaslatok természetét figyelembe véve javasoljuk, hogy az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló javaslatok elsőbbségi elbánásban részesüljenek az intézményközi döntéshozatalban, lehetőleg gyorsított eljárás keretében[27].

Végezetül döntő szerephez jut a tagállamok elkötelezettsége, mivel a költségek egy jelentős része közvetlenül a nemzeti és regionális jogszabályokból származik, és nekik kell majd dönteniük e költségek csökkentéséről, ha teljesíteni kell az általános célkitűzéseket.

A négy tagállam által nyújtott bizonyítékok, amelyek mind az EU-, mind pedig a nemzeti szintű szabályozás költségeire kiterjedő teljes alapméréseket végeztek, abba az irányba mutatnak, hogy a 25%-os csökkentési célkitűzés tájékoztatási követelmények ésszerűsítésével érhető el a két szinten. Ezt még inkább megerősíti az a részletesebb mérés, amelyet több tagállam végzett egyes ágazatokban (lásd az 1. melléklet áttekintését). Ezek az empirikus eredmények jelentős adminisztratív tehet létezését bizonyítják, amelyek az alapul szolgáló jogszabályok célkitűzéseinek sérelme nélkül csökkenthetők az 5. fejezetben meghatározott költségcsökkentési módszerekkel. A Bizottság ezért bízik abban, hogy a tagállamokkal együtt végrehajtandó ötéves közös program keretében lehetővé válik a célkitűzés elérése. Hasonlóképpen egyértelmű, hogy e célkitűzés elérhetősége az EU intézmények és a tagállamok elkötelezettségén áll vagy bukik.

5. AZ ADMINISZTRATÍV TERHEK CSÖKKENTÉSÉNEK KÖZÖS ELVEI

Az adminisztratív költségek mérése nem önmagáért való cél az EU-ban. A cél a bürokrácia visszaszorítása a vállalkozások előtt az EU-ban. A kísérleti projekt eredményei azt mutatják, hogy a költségek erőteljesen a kiemelt területeken koncentrálódnak. Javasoljuk, hogy a Bizottság mérése is a kiemelt területekre összpontosítson, és lehetőség szerint azonosítsa a leggyorsabban elérhető javítási módokat e kiemelt területekkel kapcsolatban. Ami a terhek csökkentésének mikéntjére vonatkozó kérdést illeti, elfogadásuk esetén jelentős mértékben hozzájárulhatnak a következő elvek a terhek csökkentésére irányuló folyamat irányának meghatározásához:

- A jelentéstételi követelmények gyakoriságának arra a minimális szintre csökkentése, amely a jogszabály alapvető célkitűzésének teljesítéséhez szükséges (pl. még mindig számos olyan pénzügyi szabályzat van, amely havi jelentéstételi követelményt jelent; tervbe lehetne venni a gyakoriság csökkentését);

- Annak felülvizsgálata, hogy különböző csatornákon keresztül nem írják-e elő többször ugyanazt a tájékoztatási kötelezettséget, továbbá az átfedések megszüntetése (pl. jelenleg számos környezetvédelmi tájékoztatási kötelezettséget több jogszabály ír elő);

- Elektronikus vagy webalapú jelentéstétel megkövetelése ott, ahol jelenleg papíralapú információgyűjtést írnak elő, lehetőség szerint intelligens portálok alkalmazásával (a tagállamok tapasztalatai azt bizonyítják, hogy a különböző tájékoztatási követelményekre kiterjedő intelligens portálokkal jelentős megtakarítások érhetők el; Norvégiában az „Antinn” portál szinte az összes olyan tájékoztatási követelményre kiterjed, amelyet a központi kormányzat ír elő a vállalkozások számára[28]);

- Küszöbértékek bevezetése a tájékoztatási követelmények tekintetében, lehetőség szerint ezek korlátozása a kis- és középvállalkozásokkal kapcsolatban, illetve mintavételre hagyatkozni e tekintetben (köztudott, hogy a kkv-k számára különösen nagy terhet jelentenek az adminisztratív költségek – a tájékoztatási célú adatgyűjtés során ezt figyelembe kell venni);

- Helyettesítő tájékoztatási követelmények mérlegelése egy ágazat valamennyi vállalkozásával kapcsolatban, kockázatértékelésen alapuló megközelítéssel – a tájékoztatási követelményeket azokra a piaci szereplőkre összpontosítják, amelyek a legnagyobb kockázatot hordozzák (az Egyesült Királyság jogszabály-végrehajtási tapasztalatai számos területen azt mutatják, hogy ez a jogszabály céljainak veszélyeztetése nélkül jelentősen csökkentheti a költségeket);

- A tájékoztatási követelmények csökkentése vagy eltörlése azokon a területeken, ahol ezek olyan jogszabályi követelményekkel kapcsolatosak, amelyeket a tájékoztatási követelmény elfogadása óta hatályon kívül helyeztek vagy módosítottak (pl. a közúti szállításban még mindig érvényben vannak olyan tájékoztatási kötelezettségek, amelyeket azokban az időkben vezettek be, amikor a nemzetközi szállításhoz engedélyre volt szükség).

Nyilvánvaló, hogy ezek az intézkedések nem veszélyeztetik a jogszabályok alapvető célját, és még jócskán maradnak olyan esetek, ahol közegészségügyi vagy környezetvédelmi okokból, illetve a Közösség pénzügyi érdekeinek szükségszerű védelme és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében továbbra is szükség lesz viszonylag nagy terhet jelentő tájékoztatási kötelezettségekre.

6. A KÖVETKEZő LÉPÉSEK

A Bizottság számos lépést irányzott elő a „Jobb szabályozás stratégiai felülvizsgálata az Európai Unióban” c. dokumentumban[29]. Az egyik ilyen lépés egy adminisztratív terhek csökkentésére irányuló cselekvési program előterjesztése 2007 elején a jobb szabályozás stratégiai felülvizsgálatáról és az ahhoz csatolt, itt ismertetett bizottsági munkadokumentumról folytatott konzultáció eredményei alapján. E cselekvési program tartalmazza majd a haladéktalanul bevezetendő intézkedéseket is a leggyorsabban elérhető javítási lehetőségekkel kapcsolatban.

A cselekvési program javaslatokat tesz majd, amelyek alapján az Európai Tanács 2007-es ülésén a következőkről határozhat:

- Általános célkitűzés rögzítése az adminisztratív terhek csökkentésére az EU-ban;

- Megállapodás az adminisztratív költségek mérésének és a terhek csökkentésének kiemelt területeiről;

- A cselekvési programban javasolt módszertan jóváhagyása; és

- A leggyorsabban elérhető javítási lehetőségek listájának elfogadása azonnali cselekvés céljából.

[pic]A Bizottság, a többi EU-intézmény és a tagállamok ezt követően indítanák el a mérési programot, és intézkedéseket tennének a leggyorsabban elérhető javítási lehetőségekkel kapcsolatban. A széles körű mérési program 2007 tavaszán kezdődhetne meg, a jelentés pedig 2008 negyedik negyedévében készülhetne el. Ebben a szakaszban a Bizottság részletesebb ágazati célkitűzésekre és egyszerűsítési intézkedésekre tehetne javaslatot.

Ezeket az intézkedéseket külön fejezetként be lehetne építeni az egyszerűsítést szolgáló gördülő programba, amely már most is számos javaslatot tartalmaz az adminisztratív terhek csökkentésére[30]. Így az egyszerűsítési program hozzájárulhat az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló stratégia végrehajtásában elért előrelépések nyomon követéséhez. Ebben az időszakban a tagállamok közben hasonló intézkedéseket tehetnek, és a nemzeti és/vagy regionális jogszabályok módosításával eredményeket érhetnek el a terhek csökkentése terén. A növekedési és munkahely-teremtési stratégia összefüggésében az elért eredményekről szóló jelentésükben a tagállamok a „Jobb szabályozás” fejezetben jelentést tehetnek az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló nemzeti programjaikról. Ily módon a Bizottság közösségi és nemzeti szinten is évente jelentést tehetne az elért eredményekről az éves értékelő jelentésében, ezzel támogatva az Európai Tanácsot e program további irányának meghatározásában.

7. KÖVETKEZTETÉSEK

Az Európai Bizottság a „Jobb szabályozás stratégiai felülvizsgálata az Európai Unióban” c. dokumentumában az adminisztratív terhek 25%-os csökkentésére tesz javaslatot az Európai Unióban. Az elemzés eredményei szerint ez nagymértékben hozzájárulhatna az üzleti klíma erősítéséhez Európában, és középtávon jelentős, abszolút értékben 150 milliárd eurós nagyságrendű gazdasági előnyt hozna létre.

E dokumentum e célkitűzés elérésének egy lehetséges útitervét vázolja fel, amely az EU-intézmények és a tagállamok közötti partnerségen alapul. A megközelítés központi elemét a közös megállapodás alapján kijelölt kiemelt területeken felmerülő költségek közös mérési módszertana és a terhek csökkentésének közös elvei képezik. Az elért eredményeket közösen elfogadott részcélkitűzéseken és közbenső célkitűzéseken keresztül ellenőriznék.

E megközelítés igen jelentős előnyöket kínál, azonban nem szabad alábecsülni az ezen erőfeszítésekhez szükséges forrásokat sem. Az eredmények eléréséhez ezért elengedhetetlen valamennyi EU-intézmény és tagállam elkötelezettsége.

Nagy érdeklődéssel várjuk az e dokumentumban vázolt megközelítéssel kapcsolatos megjegyzéseket és javaslatokat. Valamennyi érdekelt felet felkérünk arra, hogy járuljon hozzá a dokumentumról folytatott vitához. E konzultáció alapján a Bizottság véglegesíteni fogja az Európai Unióban az adminisztratív terhek méréséről és csökkentéséről szóló cselekvési programra irányuló javaslatát, amelyet 2007 elején kíván előterjeszteni.

Kérjük, 2007. január 1-jéig küldje el észrevételeit a következő e-mail címre: entr-admin-burdens@ec.europa.eu |

ANNEX 1

Current initiatives in Member States for measuring administrative costs in selected areas

(updated at September 2006)

[pic]

ANNEX 2

Possible priority areas of Community legislation as indicated by national measurements

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

1 | Annual Accounts/Company Law | Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54 (3) (g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies. | The area 'private law', which includes accounting, represents 22.5% of Total administrative burdens in Cat. A and 12.8% in Cat. B in the NL. | 27% of Cat. A and 12.9% of B | n.a. |

3rd Council Directive of 9 October 1978 (78/855/EEC) and 6th Council Directive of 17 December 1982 (82/891/EEC) |

Council regulation (EC) No 1346/2000 of 29 May 2000 on insolvency proceedings |

Second Council Directive of 13 December 1976 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, in respect of the formation of public limited liability companies and the maintenance and alteration of their capital, with a view to making such safeguards equivalent (77/91/EEC) |

2 | Health Protection (including Animal Health and Zootechnics) | Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use | Health protection is 23.41% of Cat. A, whereas 'health care is 4.87%. In Cat. B, percentages are much lower (0.43% and 0) | Approx. 4.8% of Cat. A and 12.9% of Cat. B | 12.8% of Cat. A and 21.8% of Cat. B |

Directive 2001/20/EC on the approximation of laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the implementation of good clinical practice in the conduct of clinical trials on medicinal products for human use |

3 | Working environment/employment relations | Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work | 9.63% of Cat. A and 8.27% of Cat. B. | Approx. 7.9% of Cat. A and 10.6% of Cat. B | n.a. |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

4 | Fiscal Law/VAT | Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment | 19.02% of Cat A and 14.27% of Cat. B | 9.7% of Cat. A and 3.7% of Cat. B (includes duties) | n.a. |

5 | Statistics | Council Regulation (EEC) No 3330/91 and Commission Regulation (EC) No 1901/2000 laying down certain provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 3330/91 | low percentages, but it was likely included in other areas, depending on the areas in which statistical have to be produced | 2.6% of Cat. A (includes keeping logbooks for fisheries) | 4.4% of Cat. A and 5.3% of Cat. B |

6 | Agriculture and Agricultural Subsidies | Council Regulation (EC) No 1782/2003 of 29 September 2003 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers and amending Regulations (EEC) No 2019/93, (EC) No 1452/2001, (EC) No 1453/2001, (EC) No 1454/2001, (EC) 1868/94, (EC) No 1251/1999, (EC) No 1254/1999, (EC) No 1673/2000, (EEC) No 2358/71 and (EC) No 2529/2001 | 0.15% of Cat. A and 1.61% of Cat. B | 13.2% of Cat. B (includes direct support to farmers, agricultural use of fertilizers, premium for livestock and commercial keeping of animals) | Protection of plants and plant products is 1.2% of Cat. A and 1.3% of Cat.B. Marketing of seeds and plants is 2.6% of Cat. B |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

7 | Food Labelling | Regulation (EC) No 1760/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Council Regulation (EC) No 820/97 | n.a. | 7.6% of Cat. A | Labelling of food is included in "production and placing on the market of food and tobacco products" and in "requirements for packaging", which jointly account for 53.9% of Cat. A Food and tobacco labelling accounts for 25% of Cat. B. |

Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs. (article 3-25) |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

8 | Transport | EEC Council: Regulation No 11 concerning the abolition of discrimination in transport rates and conditions, in implementation of Article 79 (3) of the Treaty establishing the European Economic Community | 4.71% of Cat A and 5.76% of Cat. B | n.a | n.a. |

Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonization of certain social legislation relating to road transport; Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport; COUNCIL REGULATION (EC) No 2135/98 of 24 September 1998 amending Regulation (EEC) No 3821/85 on recording equipment in road transport and Directive 88/599/EEC concerning the application of Regulations (EEC) No 3820/84 and (EEC) No 3821/85 |

Regulation No 725/2004 of 31 March 2004 on enhancing ship and port facility security |

Council Directive 94/57/EC of 22 November 1994 on common rules and standards for ship inspection and survey organizations and for the relevant activities of maritime administrations. |

Council Directive 96/26/EC of 29 April 1996 on admission to the occupation of road haulage operator and road passenger transport operator and mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications intended to facilitate for these operators the right to freedom of establishment in national and international transport operations; |

Council Directive 97/70/EC of 11 December 1997 setting up a harmonized safety regime for fishing vessels of 24 meters in length and over. |

Council Directive 96/35/EC of 3 June 1996 on the appointment and vocational qualification of safety advisers for the transport of dangerous goods by road, rail and inland waterway; |

Council Directive 80/1119/EEC of 17 November 1980 on statistical returns in respect of carriage of goods by inland waterways; |

Directive 2004/49/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on safety on the Community's railways and amending Council Directive 95/18/EC on the licensing of railway undertakings and Directive 2001/14/EC on the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification (Railway Safety Directive); |

Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs; |

9 | Fisheries legislation | Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy Council Directive 97/70/EC of 11 December 1997 setting up a harmonized safety regime for fishing vessels of 24 meters in length and over. | n.a | n.a | n.a |

Source: Pilot project on administrative burdens

ANNEX 3

Priority areas at national level

Below are tables reporting the most burdensome areas resulting from national legislation[31].

Denmark Top-20 C-legislation | Costs (€) | Share of C | Share of total costs |

Tax requirements for accounts | 403.893.874 | 17,3% | 9,7% |

Annual accounts | 257.738.456 | 11,0% | 6,2% |

Taxation | 195.439.575 | 8,4% | 4,7% |

Price labelling | 166.712.672 | 7,1% | 4,0% |

Self-checking in the food industry | 100.016.302 | 4,3% | 2,4% |

Holidays | 61.333.135 | 2,6% | 1,5% |

Income taxation etc. | 60.185.549 | 2,6% | 1,4% |

Supplementary pensions | 59.695.163 | 2,6% | 1,4% |

Working environment II | 55.839.686 | 2,4% | 1,3% |

Legal framework between employers and employees | 42.827.736 | 1,8% | 1,0% |

Invoicing of road, soil, sewer etc. | 41.949.880 | 1,8% | 1,0% |

Private limited companies | 40.991.726 | 1,8% | 1,0% |

Supplementary pensions II | 29.738.100 | 1,3% | 0,7% |

Land register | 27.548.139 | 1,2% | 0,7% |

Taxation of pensions | 25.065.589 | 1,1% | 0,6% |

Sale and purchase of real-estate | 24.447.172 | 1,0% | 0,6% |

Good practice for financial companies | 24.324.442 | 1,0% | 0,6% |

Public limited companies | 21.721.877 | 0,9% | 0,5% |

Unemployment benefits (sickness and maternity | 20.510.223 | 0,9% | 0,5% |

Land register II | 17.210.322 | 0,7% | 0,4% |

Total | 1.677.189.619 | 71,8% | 40,2% |

ANNEX 4

Netherlands- Administrative costs by domain | C |

Fiscal law | 1984,12 |

Employee insurances | 982,20 |

Health care | 870,97 |

Private law | 521,81 |

Spatial planning: Environmental licenses (general) | 304,21 |

Labour relations | 301,70 |

Working conditions | 295,30 |

Buildings | 294,53 |

Financial markets | 211,70 |

Transport of goods | 204,15 |

Social care | 186,20 |

Medical ethics | 124,66 |

Road traffic law | 103,44 |

Spatial planning: Environmental licenses (sectoral) | 101,13 |

Constitutional and administrative law | 99,98 |

Spatial planning & urban renewal | 84,65 |

Traffic: general | 64,07 |

Agriculture | 63,00 |

Water facilities/constructions | 56,91 |

Corporations and rent law | 52,79 |

Labour market and welfare | 47,70 |

Competition law, ex pricing law | 46,07 |

Seagoing | 38,96 |

Agriculture | 38,21 |

Spatial planning: Rest | 30,29 |

Cluster Telecom & Post | 27,67 |

Soil / ground | 24,64 |

Cat c | 18,14 |

Health protection | 15,64 |

Energy | 9,45 |

Waste | 9,33 |

Inland navigation | 8,52 |

Transportation of persons | 7,85 |

Waste/material & products | 5,99 |

Aviation | 3,87 |

Statistics | 3,53 |

[1] „Kísérleti projekt az adminisztratív terhekről”, WIFO-CEPS, 2006. október

[2] „A Gazdaságpolitikai Bizottság jobb szabályozásról szóló tematikus dokumentuma”, Európai Bizottság

[3] Fontos szem előtt tartani, hogy mindez abban az évben jelent fokozatos változást a GDP szintjében, amikor az adatot jelentették. Például, ha az adminisztratív terhet 2007 és 2011 között 25%-kal csökkentenék, akkor 2011-ben a GDP 1,5%-kal lenne magasabb, mint a csökkentés nélkül. Ez a nyereség annyiban állandónak tekinthető, hogy ha az adminisztratív teher a legalacsonyabb (75%-os) szinten marad, a GDP szintje magasabb lesz. Azonban ez nem érinti a GDP növekedési rátáját, azaz a GDP növekedésének dinamikáját.

[4] Nem áll rendelkezésre hasonló bontás a Cseh Köztársaságra vonatkozóan, az Egyesült Királyság pedig még nem tette közzé ezt.

[5] Az A kategória magában foglalja mind az EK jogalkotásából származó költségeket, mind pedig a nemzetközi (nem EU-s) jogszabályokból származó költségeket

[6] „Kísérleti projekt az adminisztratív terhekről”, WIFO-CEPS, 2006. október

[7] A rendeletek és az irányelvek közötti különbségtétel azonban nem mindig kínál megbízható alapot annak meghatározásához, hogy ki felelős az adminisztratív kötelezettség szintjéért. Egyes irányelvek lényegében egyértelmű, pontos és feltételekhez nem kötött kötelezettségeket rögzítenek. A tagállamoknak de facto nincs döntési mozgásterük az intézkedés átültetésének módjáról. Ez fordítva is igaz, egyes rendeletek csak általános kötelezettségeket határoznak meg, vagy a tagállamokra bízzák a nemzeti küszöbértékek rögzítését.

[8] Ausztria, Belgium, Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Finnország, Franciaország, Németország, Magyarország, Olaszország, Írország, Lettország, Luxemburg, Hollandia, Lengyelország, Svédország és az Egyesült Királyság.

[9] Európai Bizottság, Személyzeti munkadokumentum, a „Jobb szabályozás a növekedés és a munkahelyteremtés területén az Európai Unióban” c. 2005-ös közlemény melléklete: A jogalkotásból adódó igazgatási költségek minimalizálása. Egy lehetséges EU nettó adminisztratív költségmodell részletes vázlata. SEC(2005) 175, 2005. március 16.

[10] Lásd: Személyzeti munkadokumentum, az EU-törvényhozás által okozott adminisztratív költségek értékelésére vonatkozó közös EU-módszer kifejlesztése – Jelentés a kísérleti szakaszról (2005. április–szeptember) SEC(2005) 1329. A törvényhozás adminisztratív költségeinek értékelésére vonatkozó közös EU-módszerről szóló bizottsági közleményhez [COM(2005) 518, 2005. október 21.] csatolva.

[11] Lásd http://ec.europa.eu/governance/impact/docs_en.htm.

[12] Lásd például a postai szolgáltatásokra gyakorolt hatást, SEC(2006) 1292, a COM(2006) 594 kísérődokumentuma.

[13] A teljes módszertani elemzés a Bizottság „Kísérleti projekt az adminisztratív terhekről” c. dokumentumában található. WIFO-CEPS, 2006. október

[14] Operatív kézikönyv, passim.

[15] Az EU egyszerűsített költségmodelljének célja értékelni a jogszabályok által a vállalkozásokra, az önkéntes szektorra, a hatóságokra, továbbá az állampolgárokra rótt költségeket. Az EU közös módszertana ebből a szempontból hasonlít a dán EKM jelenlegi változatára, azonban hatóköre szélesebbnek tűnik a Dániában vagy az Egyesült Királyságban végzett méréseknél.

[16] Az EU közös módszertana nem csak a közigazgatási szervekkel szembeni tájékoztatási kötelezettségeket (pl. számviteli követelmények) foglalja magában, hanem a magánfelekkel, pl. a fogyasztókkal szembeni tájékoztatási kötelezettségeket is (pl. címkézés). A holland és dán mérésekben szerepel ez a jellemző.

[17] Az arányos elemzés elvének követése során az EU módszertana különös jelentőséget tulajdonít azon legmegfelelőbb küszöbérték meghatározásának, amelyek alapján azonosíthatók azok a tájékoztatási kötelezettségek, amelyeket ki kell zárni az elemzésből. A néhány tagállammal folytatott konzultáció rámutatott arra, hogy az egyetlen lehetséges opció az óraszámban kifejezett küszöbérték, amit a dán EKM változat is javasol.

[18] A nemzeti EKM változatok példaszerű felsorolást adnak.

[19] Amennyiben az értékelt jogi aktus olyan jogi aktus átültetése, amelyet egy másik szinten fogadtak el, a jelentéstételi formanyomtatvány megadja az „eredeti” jogi aktusnak azt a cikkét vagy paragrafusát, ahol az egyes tájékoztatási kötelezettségek meg vannak határozva.

[20] A „nemzetközi”, „EU”, „nemzeti” és „nemzeti szint alatti” oszlopokban megadott százalékos értékek jelzik, hogy ha az átültetés szigorúan követi az eredeti kötelezettségeket, ha pedig nem, akkor azt, hogy az átültetés milyen további költséggel jár.

[21] Az Egyesült Királyság majdnem 20 000 kötelezettséget térképezett fel, szemben Dániával (1 100 kötelezettség) és Hollandiával (3 000 kötelezettség).

[22] Mindez nem akadályozza a Bizottság kezdeményezését, amelynek célja az állampolgárokra, a közigazgatásra és/vagy az önkéntes szektorra háruló adminisztratív terhek csökkentése.

[23] A további technikai részleteket lásd az Európai Bizottság, Személyzeti munkadokumentum, a „Jobb szabályozás a növekedés és a munkahelyteremtés területén az Európai Unióban” c. 2005-ös közlemény mellékletét: A jogalkotásból adódó igazgatási költségek minimalizálása. Egy lehetséges EU nettó adminisztratív költségmodell részletes vázlata. SEC(2005) 175, 2005. március 16.

[24] A Cseh Köztársaság nyitva hagyta annak lehetőségét, hogy a mérés befejezését követően kiigazítsa célkitűzéseit.

[25] Más tervezett vagy folyamatban lévő felülvizsgálati folyamatok esetében, ideértve a mezőgazdasági üzemek egységes támogatásának felülvizsgálatát is, kifejezetten a 25%-os célkitűzés elérését szem előtt tartva számolnak.

[26] Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet általános felülvizsgálatát 2008 elejére ütemezték, amely tartalmazni fogja a rendszer egyszerűsítésére és így az adminisztratív költségeinek csökkentésére irányuló javaslatokat is.

[27] Intézményközi megállapodás a jobb szabályozásról. 2003. december (2003/C 321/01)

[28] Elektronikus benyújtás:Jelentés a részvénykönyvről: 62 százalék 2005-ben, 36 százalék 2004-ben.HÉA-bevallás: 46 százalék 2005 első időszakában.Vállalkozási adó bevallása: Mintegy 60 százalék 2005-ben, mintegy 40 százalék 2004-ben.

[29] COM(2006) 689, 2006. november 14.

[30] Lásd „Első jelentés a szabályozási környezet javítására irányuló egyszerűsítési stratégia terén elért eredményekről”. Személyzeti munkadokumentum, 2006. október. Például a következő politikai területeken:Környezetvédelem: a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről (IPPC) szóló irányelv és az ipari kibocsátásokról szóló többi kapcsolódó jogszabály felülvizsgálata az egyértelműség és következetesség javítása (nevezetesen a jelentéstétel szempontjából), valamint a követelmények ésszerűsítése céljából; az építési termékekről szóló irányelv felülvizsgálata a pontosítás és az adminisztratív terhek csökkentése érdekében, mégpedig azáltal, hogy nagyobb rugalmasságot biztosítanak a műszaki előírások megfogalmazásában és használatában, továbbá egyszerűbb tanúsítási szabályok bevezetésével, valamint a végrehajtást akadályozó tényezők megszüntetésével, amelyek eddig gátolták az építési termékek valódi belső piacának létrehozását;Statisztika: a gazdasági szereplők által készítendő statisztikai jelentések egyszerűsítése, lehetőség szerint a kkv-k mentesítésével, figyelembe véve a mérésről és az adminisztratív költségek csökkentéséről szóló, folyamatban lévő kísérleti projekt, valamint az egy folyamatra korlátozódó adatgyűjtési rendszer megvalósíthatóságának elemzésével foglalkozó megvalósíthatósági tanulmány eredményeit.

[31] "Pilot project on administrative burdens", WIFO-CEPS, October 2006