P6_TA(2005)0301

Egyenlegek elszámolása és kiegyenlítése az Európai Unióban

Az Európai Parlament állásfoglalása az Európai Unióban történő elszámolásokról és kifizetésekről (2004/2185(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Bizottság által a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett az Európai Unióban történő elszámolások és kifizetések - az előre vezető út című közleményére (COM(2004)0312),

- tekintettel a Giovannini-csoport 2001 novemberében, illetve 2003 áprilisában kiadott, a határokon átnyúló európai uniós elszámolási és kifizetési rendelkezésekről szóló első és második jelentésére,

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett közleményéről szóló, az Európai Unióban történő elszámolásokról és kifizetésekről: fő politikai kérdések és a jövő kihívásai című 2003. január 15-i állásfoglalására [1],

- tekintettel az elszámolási és kifizetési tanácsadó és megfigyelési szakértői munkacsoport (CESAME-csoport) Bizottság által történő létrehozására, amely munkacsoport első ülését 2004. július 16-án tartotta,

- tekintettel a Tanács elnökségét egymást követően betöltő négy ország, úgymint az Ír Köztársaság, Hollandia, Luxemburg és az Egyesült Királyság 2004. január 26-i nyilatkozatára, amely hangsúlyozta a liszszaboni folyamat fontosságát és annak szükségességét, hogy javítani kell a szabályozás minőségét, illetve hogy a jogszabályalkotás alternatíváit megfontolás tárgyává kell tenni,

- tekintettel az Európai Központi Bank elnöke által a 2004. október 25-i plenáris ülés vitája során tett észrevételekre,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A6-0180/2005),

A. mivel a az Európai Unióban történő értékpapír-elszámolás és -kifizetés infrastruktúrája jelenleg kialakítás alatt van és a határokon átnyúló elszámolási és kifizetési tevékenység továbbra sincs megfelelően összehangolva, és mivel a Bizottság jelenleg hatásvizsgálati tanulmányt készít, hogy megállapítsa a határon átnyúló tranzakciók (köztük a Giovannini-korlátok felszámolása) költségeinek csökkentését célzó szabályozási vagy nem szabályozási lehetőségek egyértelmű, összehasonlítható előnyeit, figyelembe véve minden szereplő (kibocsátók, befektetők és pénzügyi közvetítők) érdekeit, valamint mivel kérdéses, hogy ez a tanulmány tartalmaz-e jogszabályra irányuló javaslatot;

B. mivel az elszámolási és kifizetési ipar sikeres, innovatív és az ügyfelek nyomásának eleget tesz a hazai ügyletek tekintetében, mivel nagy igény mutatkozik a fokozott hatékonyságra a határokon átnyúló értékpapír-elszámolási és -kifizetési ügyeletekben, mivel az értékpapír-kifizetés infrastruktúrája országonként számos rendszerre tagolódik, mivel az elszámolási és kifizetési szolgáltatások felhasználói gyakran a szolgáltatás nyújtóival folytatott komoly tárgyalások során érdekeiket megvédeni képes nagy cégek, mivel hangsúlyozni kell egy átfogó, az összes felhasználó (befektetők, kibocsátók, pénzügyi közvetítők) számára az ügyletek biztonságos és hatékony kereteit biztosító, ezáltal versenyre ösztönző rendszer kialakításának fontosságát;

C. mivel az európai uniós elszámolási és kifizetési szolgáltatások piacán versenyhelyzet van, de a verseny mértéke változik a nyújtott szolgáltatások szerint, és viszonylag kevés nagy szolgáltató létezik (például számos nagyobb helyi letétkezelő végez "házon belül" elszámolási és kifizetési típusú szolgáltatásokat azáltal, hogy értékpapírokat mozgat az ügyfelek között saját könyvelésében); mivel a Bizottságnak egyértelműen különbséget kell tennie a verseny során a következő intézmények által biztosított kereskedés utáni funkciók között:

a) központi értékpapírtárak (CSD-k), amelyek egyesítik a központi nyilvántartást és a végső (központi) kifizetési tevékenységeket; egyes esetekben az alaptevékenységeken túlmutató tevékenységeket, például nettósítási szolgáltatásokat is nyújthatnak, amelyet a Bizottság jelenleg elszámolásként határoz meg; néhány esetben értékpapír-letéti és banki szolgáltatásokat is nyújtanak;

b) nemzetközi központi értékpapírtárak (ICSD-k), amelyek kétféle tevékenységet végeznek:

1. a CSD-k szerepét látják el a Eurobond-ügyletek elszámolási oldalán; és

2. általános letétkezelői szolgáltatásokat is folytatnak olyan értékpapírok vonatkozásában, amelyeket nem ők tárolnak; az általános letétkezelői tevékenységek részeként az ICSD-k hitelnyújtási és egyéb háromoldalú szolgáltatásokat nyújtanak;

c) központi szerződő felek (CCP-k), amelyek központi garanciális és többnyire nettósítási tevékenységeket hajtanak végre (mindkettőt elszámolásként határozzák meg a Bizottság fent említett közleményei); mivel a CCP-k legfőbb feladatai közé tartozik a kereskedésben résztvevő felek helyettesítése azáltal, hogy közbelépésükkel helyettesítik a feleket az ügylet során, elszámoló tagjaikkal együtt rájuk koncentrálódnak a helyettesítési kockázatok; és

d) letétkezelő bankok, amelyek elszámolási és kifizetési szolgáltatásokat nyújtanak és elszámoló tagokként részt vehetnek a CCP-szolgáltatásokban;

D. mivel az EU-ban történő, határokon átnyúló elszámolási és kifizetési piacon alacsony hatékonyság tapasztalható, amely részben két okra vezethető vissza: egyrészt az ügyletenkénti magasabb működési költségekre, amelyek főként a jogszabályok, a műszaki követelmények, a piaci gyakorlat, az adózási eljárások nemzeti eltéréseinek tudhatók be, másrészt a korlátozó piaci gyakorlatból fakadó magasabb haszonkulcsokra;

E. mivel a fent említett Giovannini-jelentések 15 olyan korlátot határoztak meg, amelyeket ezek a nemzeti eltérések okoznak, és a CESAME-csoport azon dolgozik, hogy összehangolja az ezek eltávolítására irányuló, magán- és a közszférából érkező kezdeményezéseket, és mivel egyes jogi és hozzáféréssel kapcsolatos korlátok csak jogszabály által szüntethetők meg;

F. mivel a tőzsdék jelenlegi tömörülése és a központi elszámolási és kifizetési funkciók monopóliumokká alakulásának tendenciája jelzi a határokon átnyúló elszámolási és kifizetési piac fokozott átláthatósága iránti igényt;

1. örömmel támogatja a fent említett bizottság közleményben meghatározott célt, amely az értékpapírok hatékony, integrált és biztonságos elszámolási és kifizetési európai uniós piacára vonatkozik;

2. úgy véli, hogy a hatékony uniós elszámolási és kifizetési rendszerek létrehozása összetett folyamat lesz, és megjegyzi, hogy a valódi európai integráció és harmonizáció megkívánja az érintettek együttes erőfeszítéseit, valamint hogy a jelenlegi nyilvános politikai vitának kellően figyelembe kell vennie a 2004/39/EK irányelv [2] alapjául szolgáló elveket, és

a) a határokon átnyúló elszámolás és kifizetés költségének leszorítására;

b) a határokon átnyúló elszámolás és kifizetés rendszerében rejlő vagy egyéb kockázatok megfelelő kezelésének és szabályozásának biztosítására;

c) a verseny torzulásainak megszüntetése által az elszámolás és kifizetés integrációjának ösztönzésére; és

d) megfelelő átláthatósági és igazgatási intézkedések biztosítására kell összpontosítania;

3. úgy véli, hogy általános elvként az EU által alkotott jogszabályokat költség-haszon elemzésnek kell alávetni, és hogy az EU-nak csak akkor kell alkalmaznia a jogalkotás eszközét, ha a piac kudarcának nyilvánvaló kockázata áll fenn, és ha a jogalkotás hatékony és arányos módja a pontosan meghatározott problémák orvoslásának;

4. határozottan állítja, hogy az e területen bevezetett új szabályozás nem kettőzheti meg a meglévő szabályozást egyes jogi személyek tekintetében; megjegyzi, hogy ez különösen azért fontos, hogy elkerüljék a kettős szabályozást a banki és befektetési szolgáltatások területén; a szabályozás funkcionális megközelítését részesíti előnyben, amely figyelembe veszi a különböző kockázati profilokat és a különböző jogi személyek versenyhelyzetét, valamint a legtöbb tagállam által elismert központi értékpapírtárak (CSD-k) szerepét;

5. meggyőződése, hogy a szükségtelen szabályozási terhet úgy lehet legjobban elkerülni, ha alaposan fontolóra vesznek egy vizsgálatot azon kérdések azonosításának céljával, amelyek esetében szabályozásra lehet szükség;

6. nem látja annak bizonyítékát, hogy az elszámolási és kifizetési szolgáltatások nyújtóinak szabályozása nemzeti szinten nem megfelelő, noha EU-szerte különböző szabályozások léteznek, illetve, hogy az általuk megtestesített rendszerkockázat nincs megfelelően ellenőrizve; utal azokra a működési kockázatkezeléshez (rendszerleállás) szükséges meglévő szabályokra, amelyek léte az elszámolás és kifizetés szempontjából a leglényegesebb; felhívja azonban a figyelmet annak szükségességére, hogy elhárítsanak minden rendszerkockázatot, legyen az működési, likviditással vagy hitellel kapcsolatos kockázat; megjegyzi, hogy a központi elszámolási és kifizetési funkciók koncentrációja felé mutató természetes tendencia a hálózaton kívül állók jelenléte, a méretgazdaságosság és egyéb tényezők következtében elkerülhetetlenül a kockázatok koncentrációját is okozza, amelyek ma megoszlanak a számos kifizetési rendszer között;

7. üdvözli a Bizottság azon határozatát, hogy hatásvizsgálat készüljön, amelynek ki kell terjednie a jogalkotási és nem jogalkotási lehetőségek potenciális költségeinek és előnyeinek alapos elemzésére, illetve ezek hatáskörére is;

8. úgy véli, a meglévő jogszabályok hatékony betartatására és javítására van szükség; felhívja a Bizottságot, hogy tegyen határozott lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy a vonatkozó jogszabályokat (például a fizetési és értékpapír elszámolási rendszerekben alkalmazott elszámolási véglegességről szóló a 98/26/EK irányelv [3] és a 2004/39/EK irányelv) megfelelően végrehajtják és szigorúan betartatják;

9. aggodalommal tölti el a 2004/39/EK irányelv végrehajtásának 2. szintjén tapasztalt késedelem, és rámutat, hogy az alkalmazás napjának bármiféle halasztása esetén figyelembe kell venni az Európai Parlament hatásköreit;

10. sajnálatát fejezi ki, hogy a Bizottság nem foglalkozott a kereskedés utáni szolgáltatásokkal egyidőben a befektetési szolgáltatásokkal is; aggodalmát fejezi ki az így kialakult jogi szabályozási hiány miatt, különösen az eljárások összehangolása, az engedélyek kibocsátása és a felügyelet tekintetében, a 2004/39/EK irányelv által megállapított szabad hozzáférés elveinek eredményeként;

11. úgy véli, hogy amennyiben a Bizottság a hatásvizsgálati tanulmány eredményei alapján a jogszabályalkotás mellett dönt, javaslatának különösen a következőkre kell összpontosítania:

i. a hozzáférési jogok érvényesítése és megerősítése, hogy a központi elszámolási és kifizetési szolgáltatók számára biztosítsák az igazságos és azonos feltételekkel történő hozzáférést;

ii. az elszámolási és kifizetési szolgáltatások nyújtóinak engedélyével kapcsolatos jogok megerősítése, szükség esetén a szabályozások közelítésével alátámasztva;

iii. az átláthatóság lehetővé tétele, és a piaci erők hatékony működésének biztosítása;

iv. a következetes szabályozás, ellenőrzés és átláthatóság megvalósítása annak érdekében, hogy az elszámolási és kifizetési szolgáltatások nyújtói képesek legyenek a rendszerkockázat és a versenyellenes magatartás kezelésére;

v. funkcionális megközelítés létrehozása a különböző szereplők szabályozására, ami figyelembe veszi a különböző kockázati profilokat és a különböző jogi személyek versenyhelyzetét;

vi. a meglévő piaci gyakorlattal, valamint a világszerte és az EU-ban alkalmazott fogalmakkal összefüggő és azoknak megfelelő meghatározások bevezetése;

12. egyetért a Bizottsággal abban, hogy elsősorban a piacnak kell döntenie az elszámolási és kifizetési szolgáltatások szerkezetéről; úgy véli, hogy nem kell kötelezővé tenni semmilyen konkrét modellt, mint például felhasználó tulajdonában lévő és általa irányított, részvényesi tulajdonban lévő, állami tulajdonban lévő vállalat stb;

A Giovannini-korlátok

13. úgy véli, hogy a határokon átnyúló elszámolások és kifizetések költségeinek csökkentése érdekében különösen szükségszerű a 15 Giovannini-korlát megszüntetése, lehetőség szerint piaci mechanizmusok által; sürget valamennyi, az állami és a magánszférában működő jogi személyt, hogy fokozzák a korlátok eltávolításával kapcsolatos erőfeszítéseiket; támogatja a Bizottság azon erőfeszítéseit, hogy ezt a projektet a CESAME-csoporton keresztül összehangolja;

14. úgy ítéli meg, hogy a Giovannini-korlátok eltávolítása továbbra is prioritás marad; úgy véli, hogy a szabályozás elsődleges céljaként - amennyiben indokolt - azon jogi és adóügyi akadályok megszüntetését kell kitűzni, amelyek nem szüntethetők meg állami beavatkozás nélkül;

15. úgy véli, hogy főként a pénzügyi eszközök átruházására vonatkozó nemzeti jogszabályok közötti ellentmondások indokolják azt, hogy a határokon átnyúló ügyleteknél magasabbak a költségek a hazai ügyletekhez képest; támogatja azon jelenleg folyó kísérleteket, amelyek ezen jogszabályok összehangolására vonatkoznak, elismeri azonban, hogy e projekt befejezése sok évig eltarthat; üdvözli, hogy a Bizottság jogbiztonsági csoportot hoz létre; sürgeti a Bizottságot, hogy tegye intenzívebbé e csoport munkáját, amely elsődleges eszköz az európai szintű konvergencia elősegítésében; sürgeti a Bizottságot, hogy a már elvégzett munka hasznosítása céljából szorosan működjön együtt a harmadik országokkal és olyan csoportokkal, mint az Unidroit és a közvetítő szervezet által tartott értékpapírok tekintetében bizonyos jogokra vonatkozó jogszabályokról szóló 2002. december 13-i hágai egyezmény és felhívja az Európai Parlamentet és a tagállamokat, hogy megfelelő időben határozzák meg e kereten belül az európai tárgyalási álláspontot;

16. úgy véli, hogy a határokon átnyúló elszámolások és kifizetések magasabb költségeit az adózási korlátok okozzák; támogatja a folyamatban lévő próbálkozásokat e korlátok csökkentése céljából; üdvözli a költségvetési megfelelésekkel foglalkozó szakértői munkacsoportot, amelyet a Bizottság hozott létre egy, az adóügyek összehangolására és harmonizálására irányuló folyamat elindításának céljából;

17. úgy véli, hogy az adóügyekkel kapcsolatos munkát rövid távon a jelentési követelmények egységesítésére kell összpontosítani, amelyet a diszkriminatív adózási gyakorlatok további megszüntetése követ; úgy véli, hogy ha lehetséges volna az, hogy az adóhatóságokat egész Európában egységes formanyomtatvány felhasználásával tájékoztassák, jelentősen csökkentené az elszámolási és kifizetési költségeket, anélkül hogy veszélyeztetné a tagállamok saját adóügyeire vonatkozó döntési hatáskörét;

CESR-/KBER-szabványok

18. sürgeti az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságát (CESR), hogy egyértelműen nevezze meg azon kérdésekkel kapcsolatos tevékenységeinek jogalapját, amelyekre nem az uniós törvényhozás adott megbízást, és minden esetben szorosan működjön együtt az Európai Parlamenttel, biztosítson folyamatos és átfogó tájékoztatást a 3. és 4. szintű tevékenységeiről, különösen az olyan, piaci struktúrákhoz kapcsolódó kiemelkedően politikai kérdésekről, mint az elszámolás és a kifizetés, továbbá szüntesse meg előírásainak kötelező jellegét;

19. sajnálatát fejezi ki, hogy a CESR és a Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) nem konzultált szélesebb körben és nyitottabban az érintett piaci szereplőkkel és az egyéb európai intézményekkel; a CESR és a KBER által meghatározott "jelentős letétkezelő" fogalom használhatóságát megkérdőjelezi, mivel nem tartja egyértelműnek; úgy véli, hogy ezért a CESR-KBER-szabványok végrehajtásakor biztosítani kell, hogy ne legyen kettős szabályozás a banki szabályozás hatálya alá eső intézmények esetében;

20. sajnálattal tölti el, hogy a CESR-KBER-szabványok elfogadását az 1. szintű intézkedések vizsgálatának idejére időzítették; újra megerősíti, hogy a CESR-szabványok nem befolyásolhatják előre az uniós jogszabályalkotást, legyen az jogalkotási vagy nem jogalkotási intézkedés; a szabványok bevezetésével kapcsolatosan átfogó konzultációt és átláthatóságot sürget, és úgy véli, hogy ezt legalább addig fenn kell tartani, amíg a Bizottság irányelvre irányuló javaslatról nem határoz; felhívja a figyelmet arra, hogy minden esetben, a CESR-KBER hozzájárulásától függetlenül, az európai jogalkotók rendelkeznek a jogalkotás elsődleges felelősségével és hatáskörével ezen a téren;

21. aggodalommal tölti el, hogy a szabványok alkalmazásának elhalasztására vonatkozó CESR-határozat óta szabványok egyes szerzői tovább folytatják a munkát, és már elvárják, hogy a piaci szereplők alkalmazzák a szabványokat; szintén aggodalmát fejezi ki azon jelentésekkel kapcsolatban, amelyek szerint a szabványokat a CESR-ESCB jelenleg konzultáció nélkül és zárt ajtók mögött átdolgozza;

22. úgy véli, hogy ha nem nyújtanak be elszámolási és kifizetési irányelvre irányuló javaslatot, akkor hatékony alternatív eszközt kell kidolgozni a CESR alapos vizsgálatára, amely biztosítja a 3. szintű tevékenységek hatékony parlamenti felügyeletét; felhív valamennyi vonatkozó intézményt és érdekelt felet, hogy folytassanak vitát ennek megvalósítási módjáról; e tekintetben a következő módszereket jegyzi meg:

i. annak biztosítása, hogy értesítik az Európai Parlamentet a CESR-nek adott minden megbízásról, és annak biztosítása, hogy a CESR már a kezdeti szakasztól fogva folyamatosan tájékoztatja az Európai Parlamentet a 3. szinten, érzékeny politikai kérdéseket felvető témákban végrehajtott munkáról;

ii. a CESR képviselőivel folytatott parlamenti meghallgatások hatékonyságának fejlesztése és növelése, alapos kikérdezéssel és keresztkérdések feltevésével;

iii. rendszeres, írott jelentések benyújtása a CESR által a Gazdasági és Monetáris Bizottságnak;

Verseny

23. úgy véli, hogy a Bizottság fent említett közleményében szereplő meghatározások nem tesznek egyértelműen különbséget a piac különböző ágazatainak tevékenységei között, és hogy e meghatározásokat jelentősen javítani kell, ha jogszabályra irányuló javaslat készül;

24. elismeri a mérettel és hatókörrel kapcsolatos előnyöket, amelyek a koncentráció engedélyezéséből eredhetnek; megjegyzi, hogy az elszámolási és kifizetési szolgáltatások felhasználói már több éve konszolidációra hívnak fel, és hogy a közelmúltban végrehajtott konszolidáció, amennyiben megfelelően ellenőrzik, a várakozások szerint a közeljövőben további előnyökkel jár; úgy véli, hogy egy megfelelő jogalkotási és szabályozási keret hiánya akadályt jelent abban, hogy az integráció elősegítéséhez szükséges, igazságos helyzet kialakuljon;

25. sürgeti a Bizottságot, hogy a versenyjog szerinti általános hatásköreit proaktív módon használja fel annak érdekében, hogy védelmet nyújtson az erőfölénnyel való visszaéléssel és minden más versenyellenes magatartással szemben; utal a közelmúlt versenyjogi esetei által gyakorolt jelentős hatásra ezen a téren; azonban felhívja a figyelmet arra, hogy ezek az esetek befolyásos, jelentős tárgyalási erővel rendelkező piaci szereplőket érintettek, illetve arra, hogy különleges figyelmet kell fordítani annak biztosítására, hogy valamennyi résztvevő megkülönböztetés nélkül hozzáférjen a legfontosabb szolgáltatásokhoz;

26. egyetért abban, hogy az elszámolási és kifizetési rendszer ipara több figyelmet érdemel a versenypolitika szempontjából; elismeri, hogy egyes vállalatoknak óriási részesedése van az elszámolási és kifizetési szolgáltatások piacán, és ez gyengítheti a piac zavartalan működését; úgy véli, hogy csak az erőfölénnyel való visszaélés esetén szenvednek a fogyasztók hátrányt és csak ekkor indokolt az állami beavatkozás;

27. figyelmezteti a Bizottságot, hogy ne enyhítsen a versenyjogi feltételeken; sürgeti a Bizottságot, hogy használja fel proaktív módon hatásköreit annak érdekében, hogy védelmet nyújtson az erőfölénnyel való visszaéléssel és minden más versenyellenes magatartással szemben, különösen az árképzési struktúrák átláthatósága tekintetében; sürgeti a Bizottságot, hogy különösen az infrastruktúra-szolgáltatók tekintetében:

i. biztosítsa a felhasználók számára az azonos feltételekkel történő és igazságos hozzáférést;

ii. vizsgálja meg, hogy az alap- és a hozzáadott értékkel rendelkező szolgáltatások közötti kereszttámogatás létezését; és

iii. biztosítsa a jelentős piaci erővel rendelkező szereplők megfelelő magatartását, ahogy azt az EK-Szerződés 82. cikke előírja;

utal a közelmúlt versenyjogi esetei által gyakorolt hatásra ezen a téren;

28. úgy véli, hogy az elszámolási és kifizetési szolgáltatásokhoz való hatékony és átlátható, megkülönböztetéstől mentes hozzáférés joga azért fontos, hogy biztosítsák egy versenyképes integrált pénzügyi piac létét az EU-ban; a 2004/39/EK irányelv proaktív végrehajtásának lehetőségét javasolja a Bizottság általános versenyjogi hatásköreinek megfontolt alkalmazása mellett annak biztosítására, hogy a hozzáférési korlátozásokat ne használják fel versenyellenes célokra;

29. elfogadja, hogy a hozzáférés megtagadható, ha objektív és átlátható okokból technikailag nem kivitelezhető, üzleti szempontból nem megvalósítható, vagy nem lenne prudenciálisan biztonságos; sürgeti a Bizottságot, hogy használja fel általános versenyjogi hatásköreit annak biztosítása érdekében, hogy a hozzáférési korlátozásokkal ne éljenek vissza versenyellenes célokból;

30. támogatja a Bizottság által folytatott, folyamatban lévő hatásvizsgálatot, amelynek célja a jogalkotási intézkedések iránti igény felmérése; támogatja a Bizottságnak az árképzési struktúrák átláthatóságára vonatkozó elképzeléseit; megjegyzi, hogy megnehezíti az összehasonlítást, hogy számos költségtényezőt gyakran egyetlen díjban fognak össze; megkérdőjelezi az "alapvető" elszámolási és kifizetési tevékenységek és az ún. "hozzáadott értékkel" rendelkező szolgáltatások szétválasztása előírásának szükségességét ahhoz, hogy a nyílt verseny, a megkülönböztetéstől mentes hozzáférés és a kockázatcsökkentés fontos kérdéseivel foglalkozzanak; elvárja, hogy e területtel kapcsolatos bármely bizottsági javaslat arányos legyen a piac felismert problémáival;

31. aggodalmát fejezi ki azon kérdéssel kapcsolatban, hogy a kereskedés utáni szolgáltatásokat az általános érdekű szolgáltatások közé kell-e sorolni; annak biztosítására sürgeti a Bizottságot, hogy az azonos szolgáltatást nyújtó valamennyi résztvevőt azonos módon szabályozzák;

32. úgy véli, hogy a központi elszámolási és kifizetési szolgáltatásokat nyújtóknak teljes mértékben figyelembe kell venniük a felhasználói érdekeket, és a lehető leginkább be kell vonniuk a felhasználókat a konzultációba, illetve maximalizálniuk kell az árképzési struktúrák átláthatóságát, valamint biztosítaniuk kell, hogy ne legyen kereszttámogatás a központi és azon szolgáltatásaik között, amelyeket más piaci részvevőkkel, különösen letétkezelő bankokkal folytatott versenyben ajánlanak fel, mint az más iparágakban előfordul; úgy véli, hogy a felhasználóknak csak azon szolgáltatásokért kell fizetni, amelyeket igénybe vesznek, és egyértelmű, szabad választási lehetőséget kell biztosítani számukra abban a tekintetben, hogy hol vegyék igénybe az ügyletükkel kapcsolatos banki szolgáltatásokat; úgy véli, hogy a kereskedelmi bankok pénzén elszámolást végző értékpapír-kifizetési rendszereknek fel kell ajánlani az ügyfélnek a központi bank pénzén történő kifizetés lehetőségét;

*

* *

33. utasítja Elnökét, hogy továbbítsa ezen állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

[1] HL C 38. E, 2004.2.12., 265. o.

[2] HL L 145., 2004.4.30., 1. o.

[3] HL L 166., 1998.6.11., 45. o.

--------------------------------------------------