1.Felkészülés a Covid19-járvány utáni Európára

A példátlan Covid19-válság kezdetén az EU rövid időn belül határozott közös választ adott. A Bizottság 2020. május 27-én kivételes, ambiciózus és innovatív helyreállítási tervet terjesztett elő, amely az Uniót a fenntartható és reziliens helyreállítás pályájára állítja. A Tanács által 2020. december 14-én, az Európai Parlament támogatásával hivatalosan jóváhagyott Európai Uniós Helyreállítási Eszköz (Next Generation EU) legfeljebb 750 milliárd EUR-t mozgósít a világjárvány által okozott gazdasági és társadalmi károk kezelésére. Az EU hosszú távú költségvetését jelentő többéves pénzügyi kerettel együtt összesen 1,8 billió EUR használható fel Európa Covid19-világjárványt követő helyreállítására.

A Next Generation EU célja, hogy az EU megerősödve és reziliensebben lábaljon ki a válságból, és gazdaságainkat a fenntartható növekedés útjára állítsa. Ennek elérése érdekében a Next Generation EU az Unió előtt álló legsürgetőbb kihívásokkal foglalkozik, elsősorban a zöld és digitális kettős átállással: Az új saját forrásokból származó bevételek hozzá fognak járulni a Next Generation EU finanszírozásának törlesztéséhez.

Az Európai Tanács a 2020. július 21-i következtetéseiben kijelentette, hogy „[a]z Unió az elkövetkező években a saját források rendszerének reformjára fog törekedni és új saját forrásokat fog bevezetni”. Ezt követően a 2020. december 16-i intézményközi megállapodásban az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság megállapodott arról, hogy „[a]z Európai Uniós Helyreállítási Eszköz (Next Generation EU) keretében kiadásokra fordított felvett hitelek tőkeösszegét és annak kamatait az Unió általános költségvetéséből kell visszafizetni, beleértve a 2021 után bevezetett új saját forrásokból befolyt elegendő összeget is”. Emellett a három intézmény elismerte az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz kontextusának fontosságát, és kijelentette, hogy az uniós költségvetésből az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz visszafizetésére fordított kiadások nem eredményezhetik a többéves pénzügyi keret alapján a programokra fordított kiadások vagy a beruházási eszközök összegének indokolatlan csökkentését. Ezenfelül kimondták, hogy kívánatos továbbá a tagállamok által befizetendő GNI-alapú saját források növekedésének visszafogása. A Bizottság vállalta, hogy 2021-ben új saját forrásokat javasol annak érdekében, hogy azokat legkésőbb 2023. január 1-jéig be lehessen vezetni.

2.A Bizottság javaslatai

2.1.Új saját források

A Bizottság javasolja, hogy az uniós szakpolitikai prioritások kapjanak nagyobb hangsúlyt az uniós költségvetés bevételi oldalán. A kibocsátáskereskedelem és az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmus az egész EU-ra kiterjedő eszközök, amelyek célja, hogy a kibocsátások korlátozása és a szén-dioxid-árjelzés biztosítása révén a lehető legkisebb költség mellett csökkentsék az üvegházhatásúgáz-kibocsátást. Az OECD/G20-ak adóalap-erózióval és nyereségátcsoportosítással (BEPS) foglalkozó inkluzív keretében létrejött, a gazdaság digitalizációjából eredő adókihívások kezelésére szolgáló kétpilléres megoldásról szóló, 2021. október 8-i történelmi jelentőségű megállapodás 137 országot és joghatóságot érint, amelyek a globális GDP több mint 90 %-át képviselik. E megállapodás „első pillére” a világ legnagyobb és legjövedelmezőbb multinacionális vállalatai által realizált nyereség egy részét visszajuttatja a részt vevő országokhoz, biztosítva, hogy ezek a cégek méltányosan kivegyék részüket az adófizetésből mindenütt, ahol működnek és nyereséget termelnek. Ezek a kezdeményezések uniós fellépést igényelnek, és ezért az EU saját forrásainak megfelelő alapját képezik.

A Bizottság a sajátforrás-határozat módosítását javasolja annak érdekében, hogy az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmusról és a kibocsátáskereskedelemről szóló, 2021. július 14-én előterjesztett jogalkotási javaslatokból származó bevételek egy része az uniós költségvetést illesse meg. Emellett az OECD/G20-ak adóalap-erózióval és nyereségátcsoportosítással foglalkozó inkluzív keretében létrejött történelmi jelentőségű megállapodásra építve a Bizottság egy új saját forrás létrehozását javasolja, amely a legnagyobb és legjövedelmezőbb multinacionális vállalatok reziduális nyereségének azon részén alapulna, amelyet az uniós tagállamokhoz fognak visszajuttatni. Ez a saját forrás akkor kerülhet bevezetésre, amikor az adóalap-erózióval és nyereségátcsoportosítással foglalkozó inkluzív keret által megtárgyalt többoldalú egyezmény és a kapcsolódó uniós irányelv hatályba lép és ténylegesen alkalmazandó lesz. Valamennyi új saját forrás bevezetésének előfeltétele, hogy elfogadják az alapul szolgáló ágazati javaslatokat.

A Bizottság javasolja, hogy az uniós kibocsátáskereskedelemből származó bevételek 25 %-a az uniós költségvetés saját forrása legyen. A Bizottság széles körű jogalkotási csomagot javasolt az üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátásának 2030-ig történő további csökkentése érdekében, azzal a céllal, hogy 2050-ig megvalósuljon a klímasemlegesség. Ez magában foglalja különösen a meglévő uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer (ETS) megerősítését és annak a tengerhasznosítási ágazatra való kiterjesztését, a légi közlekedési kibocsátási egységek árverés útján történő értékesítésének növelését, valamint az épületekre és közúti közlekedésre vonatkozó új kibocsátáskereskedelmi rendszer létrehozását. A jelenlegi uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer keretében a kibocsátásiegység-árverésekből származó bevételek leginkább a nemzeti költségvetéseket gazdagítják, a Bizottság ugyanakkor azt javasolja, hogy a jövőben az uniós kibocsátáskereskedelemből származó bevételek egy része az uniós költségvetést gyarapítsa. Ez magában foglalná az olyan kibocsátási egységekből származó bevételeket is, amelyeket árverésre lehet bocsátani, ám amelyekkel kapcsolatban a tagállamok – az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerébe beépített rugalmasság felhasználásával – úgy döntenek, hogy nem árvereznek el. Az Európai Beruházási Bank által az Innovációs Alap számára árverésre bocsátott kibocsátási egységek és a Modernizációs Alap kezdeti dotációja nem tartozik a saját források hatálya alá. Az uniós költségvetés szóban forgó bevételei a becslések szerint a 2023–2030 közötti időszakban évente mintegy 9 milliárd EUR-t tesznek ki. Ezen összeg egy részéből a Szociális Klímaalapot lehet majd finanszírozni.

A Bizottság továbbá ideiglenes szolidaritási kiigazítási mechanizmust javasol annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi tagállam méltányos sajátforrás-hozzájárulást nyújtson a kibocsátáskereskedelem alapján. Konkrétan, az uniós kibocsátáskereskedelmen alapuló sajátforrás-hozzájárulás tekintetében egy felső és egy alsó korlát lesz alkalmazandó, a bruttó nemzeti jövedelemre vonatkozó kulcs viszonylatában. Ezzel elkerülhető, hogy a fenntarthatóbb gazdaságokra és társadalmakra való átállás időszakában egyes tagállamok gazdaságuk méretéhez képest aránytalan mértékben járuljanak hozzá az uniós költségvetéshez, ugyanakkor biztosítható, hogy mindegyikük méltányos mértékben járuljon hozzá ahhoz.

A Bizottság javasolja, hogy az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmusból származó bevételek 75 %-a az uniós költségvetés saját forrása legyen. Az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmus fő célja, hogy a kibocsátásáthelyezés kockázatának kezelése révén támogassa a globális szén-dioxid-kibocsátás csökkentését. A mechanizmus keretében a nyilatkozattevőknek elegendő mennyiségű tanúsítványt kell beszerezniük ahhoz, hogy fedezzék az importált áruik kibocsátását. Az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmus létrehozásáról szóló rendeletjavaslat értelmében a tagállamok lennének felelősek az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmus tanúsítványainak értékesítéséből származó bevételek beszedéséért. A becslések szerint ebből az uniós költségvetés számára a 2023–2030 közötti időszakban évente mintegy 0,5 milliárd EUR összegű bevétel keletkezik majd.

A Bizottság javasolja, hogy a legnagyobb és legjövedelmezőbb multinacionális vállalatok által a nemzetközi adózási keret reformjáról szóló megállapodás értelmében az uniós tagállamokhoz visszajuttatott reziduális nyereség 15 %-a saját forrás legyen. 2021. október 8-án 137 olyan ország, amely tagja az OECD/G20-ak adóalap-erózióval és nyereségátcsoportosítással foglalkozó inkluzív keretének, kétpilléres megoldásról állapodott meg a multinacionális vállalatok nyereségének visszajuttatása és egy effektív globális minimális adókulcs tekintetében. A megállapodás „első pillére” előírja, hogy a legnagyobb és legjövedelmezőbb multinacionális vállalatok reziduális nyereségének egy részét vissza kell juttatni azon országokhoz, ahol a nyereség valójában – áruk vagy szolgáltatások felhasználásával – keletkezett. A megállapodás gyakorlati végrehajtási szempontjainak véglegesítése még folyamatban van. A Bizottság a 2022. évi munkaprogramjában kötelezettséget vállalt arra, hogy olyan irányelvjavaslatot terjeszt elő, amely az uniós jognak megfelelve és az egységes piac követelményeivel összhangban hatályba lépteti a megállapodást. A saját forrásokra vonatkozó bizottsági javaslat értelmében a tagállamok a multinacionális vállalatok adóköteles nyereségének az első pillér keretében az egyes tagállamokhoz visszajuttatott része alapján nemzeti hozzájárulást nyújtanának az uniós költségvetéshez. A megállapodás véglegesítésétől függően az uniós költségvetés ebből származó bevételei elérhetik az évi 2,5–4 milliárd EUR-t.

2.2.A 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló rendelet módosítása

A Next Generation EU törlesztésére stabil és kiszámítható törlesztési profilnak megfelelően fog sor kerülni, a többéves pénzügyi keretbe illesztett megfelelő rendelkezések alapján. Az új saját forrásokból származó bevételek folyamatos áramlása kiszámítható és stabil törlesztést biztosítana. A Bizottság ezért a többéves pénzügyi keret felső határainak automatikus, az új saját források beszedett összegén alapuló kiigazítási mechanizmus bevezetését javasolja annak érdekében, hogy a Next Generation EU-t az új saját forrásokból lehessen törleszteni.

Forrás: Európai Bizottság. Az összegek folyó árakon értendők.

A Bizottság javaslatot terjesztett elő a Szociális Klímaalap létrehozására, hogy megvédje a kiszolgáltatott helyzetben lévő háztartásokat az épületekre és a közúti közlekedésre vonatkozó új uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer létrehozásából eredő további pénzügyi terhekkel szemben. Az alap pénzügyi keretösszege lényegében azon bevételek 25 %-ának felel meg, amelyek az épületeknek és a közúti közlekedésnek az uniós kibocsátáskereskedelem hatálya alá vonásából várhatók. A Bizottság az új többéves pénzügyi keretre vonatkozó eredeti javaslatában nem számolt ezzel a többletkiadással. Ezért a Bizottság a többéves pénzügyi keretről szóló rendelet célzott módosításában javasolja, hogy az alap miatt a 2025–2027 közötti időszakban felmerült többletkiadások figyelembevétele érdekében a 3. fejezetet és ennek megfelelően a kifizetések felső határát emeljék meg.

Az új kibocsátáskereskedelmi rendszer társadalmi hatásait azért is célszerű az uniós költségvetés útján kezelni, mivel így a Szociális Klímaalap az általános költségvetésre vonatkozó kontroll hatálya alá fog tartozni. Az alap a Számvevőszék felügyelete alá fog tartozni, működése tekintetében pedig az Európai Parlamentnek kell mentesítenie a Bizottságot a Tanács ajánlását követően. Ez biztosítja a kiadások elszámoltathatóságát, valamint garantálja a megbízhatóságot az alap kiadásainak minőségére vonatkozóan.

3.Következő lépések