EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2020.9.3. COM(2020) 363 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK 31. éves jelentés az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről és a csalás elleni küzdelemről – 2019















































































{SWD(2020) 156 final} - {SWD(2020) 157 final} - {SWD(2020) 158 final} - {SWD(2020) 159 final} - {SWD(2020) 160 final}



TARTALOMJEGYZÉK A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK 31. éves jelentés az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről és a csalás elleni küzdelemről – 2019 1. Bevezetés 2. A csalás elleni küzdelem harmonizációja és megerősítése az Unióban: horizontális csalásellenes szakpolitikák, intézkedések és eredmények 2019-ben 2.1. Az uniós intézmények által elfogadott jogalkotási aktusok 2.1.1. Európai Ügyészség 2.1.2. Az (EU) 2019/1937 irányelv az uniós jog megsértését bejelentő személyek védelméről 2.2. A jövő alakítása: Az európai intézmények jogalkotási és szakpolitikai kezdeményezései 2.2.1. A 883/2013/EU, Euratom rendelet felülvizsgálatára vonatkozó bizottsági javaslat 2.2.2. Az Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló horizontális rendelkezések („PIF-rendelkezések”) a többéves pénzügyi kerettel kapcsolatos valamennyi bizottsági javaslatban 2.2.3. A korrupció elleni uniós küzdelem 2.2.4. Nemzetközi együttműködés 2.2.5. A Bizottság csalás elleni stratégiája és az új kormányzási csomag 2.2.6. A Herkules program végrehajtása és a strukturálisreform-támogató programon keresztül nyújtott támogatás 2.3. Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata 2.3.1. Vialto kontra Bizottság 2.3.2. Dalli kontra Bizottság 2.4. Tagállami intézkedések

2.4.1. Az EU pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelv tagállamok általi átültetése 2.4.2. A tagállamok által hozott intézkedések áttekintése 2.4.2.1. Az átláthatóság fokozása, a korrupció elleni küzdelem és az összeférhetetlenség megelőzése a közbeszerzésben 2.4.2.2. Az uniós jog nemzeti jogba történő átültetése 2.4.2.3. A pénzügyi és szervezett bűnözés elleni küzdelem 2.4.2.4. Az OLAF-fal való együttműködés fokozását szolgáló jogi intézkedések 2.4.3. A 2018. évi ajánlások végrehajtása 2.5. A felderített szabálytalanságokkal és csalásokkal kapcsolatos statisztikák összefoglalása 2.5.1. Felderített csalárd szabálytalanságok 2.5.2. Felderített és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok 2.5.3. OLAF-vizsgálatok 3. Csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények – Bevételek 3.1. Az uniós intézmények csalásellenes intézkedései – Bevételek 3.1.1. Kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás 3.1.1.1. Jogalkotási fejlemények 3.1.1.2. Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) 3.1.1.3. Közös vámügyi műveletek 3.1.2. Kölcsönös segítségnyújtás és csalásellenes rendelkezések a nemzetközi megállapodásokban 3.1.3. A dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni küzdelem 3.1.4. A pénzügyi kockázatokra vonatkozó kritériumok

3.1.5. A közös vámügyi kockázatkezelési rendszer (CRMS) 3.1.6. Adatelemzési kezdeményezések 3.2. A tagállamok csalásellenes intézkedései – Bevételek 3.2.1. Vámcsalás 3.2.2. Adócsalás 3.2.3. Vám- és adócsalás 3.3. A felderített szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika – Bevételek 3.3.1. Felderített csalárd szabálytalanságok 3.3.2. Felderített nem csalárd szabálytalanságok 4. Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények – Kiadások 4.1. A tagállamok több kiadási területet érintő, csalás elleni ágazati politikái és intézkedései 4.2. Mezőgazdaság – Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények 4.2.1. Mezőgazdaság és halászat – A tagállamok csalásellenes intézkedései 4.2.2. Mezőgazdaság – A felderített szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika 4.2.2.1. Felderített csalárd szabálytalanságok 4.2.2.2. Felderített nem csalárd szabálytalanságok 4.3. Kohéziós politika és halászat – Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények 4.3.1. Kohéziós politika és halászat – A tagállamok csalásellenes intézkedései 4.3.2. Kohéziós politika és halászat – A felderített szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika 4.3.2.1. Felderített csalárd szabálytalanságok

4.3.2.2. Felderített nem csalárd szabálytalanságok 4.3.2.3. Az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) és a Covid19-válság 4.4. Közvetett irányítás (előcsatlakozás) — A felderített szabálytalanságokra és csalásokra vonatkozó statisztika 4.5. Közvetlen irányítás — Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények 4.5.1. Közvetlen irányítás – A felderített szabálytalanságokra és csalásokra vonatkozó statisztika 4.5.1.1. Felderített csalárd szabálytalanságok 4.5.1.2. Felderített nem csalárd szabálytalanságok 5. Visszafizettetés, valamint egyéb megelőző és korrekciós intézkedések 6. Együttműködés a tagállamokkal 6.1. Együttműködés az OLAF-fal 6.2. A források jobb felhasználásának hálózata 7. Korai felismerési és kizárási rendszer 8. A 2018-as éves jelentésről szóló európai parlamenti állásfoglalás nyomon követése 9. Intézményközi együttműködés 9.1. Intézményközi eszmecsere 9.2. Európai Számvevőszék 9.2.1. A csalás elleni politikáról szóló különjelentések 9.2.2. Az OLAF és az Európai Számvevőszék közötti együttműködés 10. Következtetések és ajánlások 10.1. Bevételek

10.2. Kiadások Ábrák jegyzéke 1. ábra: A PIF-IRÁNYELV ÁTÜLTETÉSE – AZ AKTUÁLIS HELYZET (2019. JÚNIUS) 2. ábra: VÁMELLENŐRZÉSI STRATÉGIÁK A HATÁROKON ÁTNYÚLÓ E-KERESKEDELEM TEKINTETÉBEN 3. ábra: AZ ALACSONY ÉRTÉKŰ SZÁLLÍTMÁNYOKRA VONATKOZÓ ADÓKÖNNYÍTÉS KERETÉBEN POTENCIÁLISAN ALULÉRTÉKELT VAGY HELYTELENÜL BEJELENTETT ÁRUK SZISZTEMATIKUS FELDERÍTÉSE 4. ábra: KERESKEDŐI MEGFELELÉS ellenőrzése 5. ábra: A CSALÁS ELLENI NEMZETI STRATÉGIÁK JELENLEGI HELYZETE 6. ábra: A 2019-BEN CSALÁRDKÉNT BEJELENTETT SZABÁLYTALANSÁGOK 7. ábra: A CSALÁRDKÉNT BEJELENTETT SZABÁLYTALANSÁGOK ÉS A KAPCSOLÓDÓ ÖSSZEGEK (2015–2019) 8. ábra: A 2019-BEN NEM CSALÁRDKÉNT BEJELENTETT SZABÁLYTALANSÁGOK 9. ábra: KÖZÖS VÁMÜGYI MŰVELETEK 2019-BEN 10. ábra: TRADICIONÁLIS SAJÁT FORRÁSOK – A LEGFONTOSABB TÉNYEK ÉS MINTÁK 11. ábra: FELDERÍTÉSI ARÁNYOK KAP-ÖSSZETEVŐK SZERINT 12. ábra: AGRÁRPOLITIKA – FŐBB TÉNYEK ÉS ADATOK 13. ábra: A CSALÁRD SZABÁLYTALANSÁGOK ÁLTAL LEGINKÁBB ÉRINTETT PIACI INTÉZKEDÉSEK 14. ábra: A TAGÁLLAMOK ÁLTAL A KOHÉZIÓS POLITIKA TERÜLETÉN ELFOGADOTT INTÉZKEDÉSEK 15. ábra: KOHÉZIÓS ÉS HALÁSZATI POLITIKÁK – FŐBB TÉNYEK ÉS ADATOK 16. ábra: A COCOLAF FELÉPÍTÉSE ÉS ALCSOPORTJAI



Összefoglaló Az EU pénzügyi érdekeinek védelme olyan feladat, amelyet a Bizottság a tagállamokkal közösen lát el. Ezt a védelmet, amelynek elveit az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 325. cikke határozza meg, a jogalkotás és az uniós költségvetés napi szintű végrehajtása révén folyamatosan erősítik az EU és tagállamai által meghozott intézkedések. A 2019-es év kiemelten fontos volt, hiszen a tagállamoknak júliusig kellett átültetniük a nemzeti jogba az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvben (a továbbiakban: PIF-irányelv) előírt rendelkezéseket. Ezt a határidőig tizenkét tagállam tette meg, 2020 júniusáig pedig 22. Az uniós társjogalkotók egy irányelvet is elfogadtak, amelynek célja az uniós jog és szakpolitikák érvényesítése adott ágazatokban, biztosítva az ilyen területeken elkövetett visszaéléseket bejelentő személyek magas szintű védelmét („irányelv a visszaélést bejelentő személyek védelméről”). Szintén 2019-ben nevezték ki Laura Codruța Kövesit európai főügyésznek, és az Európai Ügyészség létrehozása terén is további előrelépés történt. Az Európai Bizottság 2019 áprilisában elfogadta a Bizottság csalás elleni új stratégiáját, azóta pedig a stratégia alapjául szolgáló hét célkitűzés megvalósításán dolgozik, különös tekintettel azokra, amelyek megerősítik a Bizottságnak a csalás elleni küzdelemmel összefüggő belső koordinációját, és javítják a csalás elleni küzdelemmel összefüggő elemzési kapacitását, beleértve az alapjául szolgáló adatok minőségét. Az EU pénzügyi érdekeinek védelmével kapcsolatos ítélkezési gyakorlat az Európai Unió Bíróságának két precedensértékű ítéletével (Vialto kontra Bizottság és Dalli kontra Bizottság) egészült ki. Mindkét ítélet az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által végzett vizsgálatokra vonatkozott. Nemzeti szinten a tagállamok intézkedések széles körét fogadták el, hogy ezáltal javítsák a csalások megelőzésével és felderítésével kapcsolatos kapacitásaikat. A bejelentett intézkedések nagy része az uniós források kezelésével és kontrolljával függ össze. Több területre kiterjedő intézkedéseket is bejelentettek, amelyek a következőkkel foglalkoznak: ·az átláthatóság fokozása, a korrupció elleni küzdelem és az összeférhetetlenség kezelése a közbeszerzésben; ·a pénzügyi bűncselekmények és a szervezett bűnözés elleni küzdelem; ·az uniós jog átültetése; valamint ·az együttműködés javítása az OLAF-fal. A tagállamok által felderített és a Bizottságnak bejelentett szabálytalanságok száma (az ebben a jelentésben foglalt statisztikák alapjául szolgáló elemzés) alacsonyabb, mint az előző években. Ez a trend különösen igaz a csalárd szabálytalanságokra, amelyek száma az elmúlt 5 évben folyamatosan csökkent. A kiadási oldalon azonban ez a csökkenés inkább az uniós források kiadási programjainak ciklusával, nem pedig a felderített esetek számának tényleges csökkenésével állhat összefüggésben. A programozási ciklusok elemzése azt mutatja, hogy a csalások és a csalásgyanús esetek felderítése stabilan alakul. A mezőgazdasági kiadások terén a „piactámogatási intézkedések” bizonyultak magasabb kockázatú területnek. A kohéziós politika tekintetében a legtöbb esetet a „kutatás és technológiafejlesztés” területére irányuló projektekkel kapcsolatban derítették fel. Mivel a Covid19-válság nyomán az elkövetkező években egyre több forrásra lesz szükség, különös tekintettel az egészségügyi ágazatra, a jelentés az „egészségügyi infrastruktúrákba történő beruházások” területén mutatkozó szabálytalanságok elemzését is tartalmazza. Ez az elemzés arra enged következtetni, hogy az egészségügyi infrastruktúrát különösen nagy mértékben érinti a közbeszerzési szabályok áthágása. A projektek/tevékenységek támogathatóságának hiánya, valamint a szerződéses rendelkezések/szabályok megsértése jelentette a szabálytalanságok másik fő forrását.

A bevételi oldalon az érintett összegek a kivételesnek számító 2018. év óta jelentős mértékben csökkentek. A csalási kísérletek által leginkább érintett áru megint csak a szolárpanel volt. Továbbra is komoly fenyegetést jelent az EU-ba behozott áruk alulértékelésével, többek között elektronikus kereskedelem útján elkövetett bevételi csalás. Az OLAF kiemelt szerepet játszott az ilyen csalások felderítésében. A jelenlegi egészségügyi és gazdasági válság, valamint a Bizottság által beterjesztett helyreállítási terv alapján a jelentés azt ajánlja, hogy az uniós kiadások nyomon követése és ellenőrzése ne lankadjon, és rámutat arra is, hogy az uniós kiadások átláthatóságának növelése segíthet a csalás és a szabálytalanságok megelőzésében.



1.Bevezetés Ez a Bizottság 31. éves jelentése az EU pénzügyi érdekeinek védelméről és a csalás elleni küzdelemről (PIF-jelentés). Az Unió és a tagállamai egyaránt felelősek az Unió pénzügyi érdekeinek védelméért és a csalás elleni küzdelemért. A tagállami hatóságok kezelik az uniós kiadások mintegy 74 %-át, és ők szedik be a EU tradicionális saját forrásait. A Bizottság felügyeli mindkét területet, normákat állapít meg és ellenőrzi azok betartását. A Bizottságnak és a tagállamoknak szorosan együtt kell működniük, hogy hatékonyan tudják biztosítani az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét. A PIF-jelentés ezt az együttműködést értékeli annak javítása céljából. Ebből a célból a jelentés: ·összefoglalja az uniós és tagállami szinten meghozott csalásellenes intézkedéseket; ·tartalmazza a nemzeti és európai szervek által az uniós kiadásokat és bevételeket érintő csalások és szabálytalanságok felderítése terén elért legfontosabb eredmények elemzését. Ez elsősorban a felderített szabálytalanságokon és a tagállamok által az ágazati szabályoknak megfelelően bejelentett csalásokon alapul. E jelentést öt bizottsági szolgálati munkadokumentum (SWD) kíséri. 2.A csalás elleni küzdelem harmonizációja és megerősítése az Unióban: horizontális csalásellenes szakpolitikák, intézkedések és eredmények 2019-ben 2.1.Az uniós intézmények által elfogadott jogalkotási aktusok 2.1.1.Európai Ügyészség Az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés bevezetéséről szóló (EU) 2017/1939 tanácsi rendelet 2017. november 20-i hatálybalépését követően a Bizottság 2019-ben jelentős előrelépést ért el az Európai Ügyészség létrehozása terén. 2019 októberében a Tanács és az Európai Parlament megállapodott abban, hogy Laura Codruța Kövesit nevezik ki európai főügyésznek. Lezajlottak az Európai Ügyészség luxemburgi székhelyének átépítési munkálataira vonatkozó közbeszerzési fordulók. Folytatódott az Európai Ügyészség munkatársainak munkaerő-felvételi folyamata, amelynek során 2019 végéig kilenc fő felvétele zajlott le. Ezen túlmenően a Bizottság megtette a szükséges lépéseket ahhoz, hogy előkészítse az Európai Ügyészség egyedi ügyviteli rendszerének kidolgozását. Az Ügyészség működésének szempontjából ez kiemelt fontosságú eszköz lesz. A Bizottság szorosan együttműködött a tagállamokkal, hogy nemzeti joguk módosításával fel tudjanak készülni az Európai Ügyészségre, és egyeztetett velük a létrehozásnak az Európai Ügyészségről szóló rendelet 20. cikkének megfelelő különféle lépeseiről. A Bizottság azért is folytatott megbeszéléseket a tagállamokkal, hogy elősegítse az Európai Ügyészség mint a kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 1959. évi egyezmény és annak jegyzőkönyvei szerinti illetékes hatóságként történő elismerését, ahogyan az az Európai Ügyészségről szóló rendeletben is szerepel. Ez biztosítja az Európai Ügyészség nem uniós országokkal való zökkenőmentes együttműködését. 2.1.2.Az (EU) 2019/1937 irányelv az uniós jog megsértését bejelentő személyek védelméről Az (EU) 2019/1937 irányelv („a visszaélést bejelentő személyek védelméről szóló irányelv”) célja, hogy javítsa az adott területekre vonatkozó uniós jog és szakpolitikák érvényesítését oly módon, hogy biztosítja azon személyek magas szintű védelmét, akik olyan területekkel kapcsolatos jogsértéseket jelentenek be, amely területeken e jogsértések súlyosan sérthetik a közérdeket, és amelyeken e jogsértéseket kizárólag vagy leginkább belső munkatársak tudnak leleplezni. E területek közé tartozik az EU pénzügyi érdekeinek védelme, a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megakadályozása, a belső piaccal kapcsolatos jogsértések, beleértve a társaságiadó-kedvezmények szerzésére és az adójogi kötelezettségek elkerülésére irányuló, visszaélést megvalósító konstrukciókat, valamint a közbeszerzéssel kapcsolatos uniós jog megsértése. Az irányelvet 2019. október 23-án fogadták el. A tagállamoknak 2021 decemberéig kell azt saját nemzeti rendszerükbe átültetni.

2.2.A jövő alakítása: Az európai intézmények jogalkotási és szakpolitikai kezdeményezései Ez a szakasz áttekintést nyújt a bizottsági szakpolitikával és jogalkotási kezdeményezésekkel kapcsolatos jelentősebb 2019. évi fejleményekről. 2.2.1.A 883/2013/EU, Euratom rendelet felülvizsgálatára vonatkozó bizottsági javaslat 2018. május 23-án a Bizottság elfogadta az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló 883/2013/EU rendelet („az OLAF-rendelet”) módosítására irányuló javaslatot, amely két fő célt szolgált: hogy az OLAF-ot összehangolja az Európai Ügyészség létrehozásával, és javítsa az OLAF által lefolytatott vizsgálatok eredményességét. A Bizottság javaslata az OLAF-rendelet célzott felülvizsgálata annak érdekében, hogy a módosítások hatályba lépjenek, mire az Európai Ügyészség megkezdi működését. 2019-ben az Európai Parlament és a Tanács elfogadta a bizottsági javaslattal kapcsolatos tárgyalási álláspontját (2019. április 16-án illetve június 12-én). A tárgyalások 2019 végén kezdődtek, és a Tanács finn elnöksége során három trilógusra került sor. 2.2.2.Az Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló horizontális rendelkezések („PIF-rendelkezések”) a többéves pénzügyi kerettel kapcsolatos valamennyi bizottsági javaslatban 2019-ben az OLAF a Bizottság kiadási és központi szolgálataival szoros együttműködésben megállapodott a társjogalkotókkal arról, hogy az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló standard rendelkezések a 2020 utáni (közvetlen, közvetett és megosztott irányítás alá tartozó) kiadási programokra vonatkozó valamennyi jogszabálynak részét alkossák. E rendelkezések a költségvetési rendeletben megállapított követelményeket tükrözik, és többek között arra emlékeztetnek, hogy az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni, ideértve a szabálytalanságok és a csalás megelőzését, felderítését, korrekcióját és kivizsgálását. Minden olyan személy vagy szervezet, amely uniós finanszírozásban részesül, köteles maradéktalanul együttműködni az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében, biztosítania kell a Bizottság, az OLAF, az Európai Ügyészség és az Európai Számvevőszék számára a szükséges hozzáférési jogokat, valamint gondoskodnia kell arról, hogy az uniós források felhasználásában részt vevő harmadik felek ezekkel egyenértékű jogokat biztosítsanak. 2.2.3.A korrupció elleni uniós küzdelem Az újonnan létrehozott jogállamisági mechanizmus alapján a korrupció megelőzése és a korrupció elleni küzdelem a tagállami jogi keretrendszer által végzett rendszeres nyomon követés és értékelés tárgyát képezi. A jogállamisági mechanizmus szerint a Bizottság fogja nyomon követni a tagállamokban a jogállamisággal kapcsolatos jelentős – akár kedvező, akár kedvezőtlen – fejleményeket, és négy pillérre fog kiterjedni: i. igazságügyi rendszerek, ii. korrupció elleni keretrendszer, iii. a médiapluralizmushoz kapcsolódó bizonyos kérdések és iv. a fékekhez és ellensúlyokhoz kapcsolódó egyéb intézményi kérdések. A jogállamisági mechanizmus az Európai Bizottság által végzett, minden tagállamra kiterjedő, objektív és tényszerű éves értékeléseket foglal magában, ugyanakkor megelőző eszközként is szolgál, elmélyíti a párbeszédet, és erősíti az EU-n belüli jogállamisági kérdésekkel kapcsolatos tudatosságot. A gazdasági kormányzás európai szemeszterének összefüggésében a korrupció elleni küzdelem kihívásait olyan kockázati területekre összpontosítva kell értékelni, mint például a közbeszerzés, a közigazgatás, az üzleti környezet és az egészségügy. Az európai szemeszter szerinti éves országjelentések a korrupciós kockázatok és a kapcsolódó kihívások részletes elemzését is tartalmazzák. Releváns esetekben ezek a kérdések az Európai Tanácsot alkotó nemzeti vezetők által évente jóváhagyott országspecifikus ajánlásokban is megjelennek. A 2019-es országjelentésekben a Bizottság elemzését arra a 15 tagállamra összpontosította, amelyek különösen nagy kihívást jelentenek. E tagállamok közül nyolc kapott idén a témához fűződő országspecifikus ajánlást. A szemeszter mellett Románia és Bulgária az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében is kapott az ezzel a területtel kapcsolatos ajánlásokat. Az EU korrupcióellenes tapasztalatmegosztó programjának keretében a Bizottság 2019 májusában, júniusában illetve októberében műhelytalálkozókat tartott a korrupció állami vállalatokban történő megelőzéséről, a közbeszerzésekkel kapcsolatos korrupciós kockázatok felismeréséről, továbbá a korrupció mint biztonsági fenyegetés témájában. A Bizottság ezen kívül a nemzeti korrupciós kapcsolattartó pontokkal is ülésezett. 2019-ben az EU megfigyelői státuszt kapott a Korrupció Elleni Államok Csoportjában (GRECO), és a Bizottság több európai és nemzetközi korrupcióellenes fórumon is aktívan részt vett. A Bizottság képviselte az EU-t az Egyesült Nemzetek Korrupció elleni egyezményét aláíró részes államok 9. konferenciáján, valamint a GRECO decemberi plenáris ülésén. A Bizottság a G20-ak korrupcióellenes munkacsoportjában is folytatta a munkát, amely 2019-ben kidolgozta a visszaéléseket bejelentő személyek védelmére vonatkozó magas szintű elveket, valamint az infrastruktúra-fejlesztésekkel kapcsolatos korrupció megelőzésének javítását célzó bevált gyakorlatok gyűjteményét. A Bizottság továbbá részt vett a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezettel (OECD) releváns munkacsoportjaiban és az Európai Partnerek a Korrupció Ellen szervezetben/az európai korrupcióellenes hálózatban (EPAC/EACN), amely 2019 decemberében elfogadta a Stockholmi Nyilatkozatot, amelyben felszólították az európai döntéshozókat a korrupció elleni küzdelem fokozására. Az OLAF-nak többek között az az egyedülálló feladata, hogy a csalások, korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem céljából belső vizsgálatokat végezzen az uniós intézményekben, szervekben és hivatalokban. A belső vizsgálatok mellett az OLAF külső vizsgálatai révén is küzd a korrupció ellen, mivel az uniós költségvetés ellen elkövetett csalás korrupciót is magában foglalhat. 2.2.4.Nemzetközi együttműködés Annak érdekében, hogy az uniós költségvetést érintő csalás ellen az Unió határain kívül folytatott küzdelem eredményesebb lehessen, a Bizottság továbbra is csalásellenes rendelkezéseket foglal bele a nem uniós országokkal kötött megállapodásokba, valamint a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel és egyéb nemzetközi szervezetekkel kötött garanciamegállapodások mintáiba.

Az összetett transznacionális csalási esetek megoldása és a csalásból származó jövedelem visszakövetése érdekében az OLAF gyakran együttműködik a nemzetközi szervezetekkel és a nem uniós országok nemzeti hatóságaival. A Nemzetközi Nyomozati Hatóságok Értekezletének égisze alatt az OLAF éves találkozókat tart a nemzetközi szervezetek nyomozati ágainak képviselőivel. Az OLAF 2019-ben külön rendezvényeket szervezett a nem uniós országok támogatására, például: • a kísérleti csoport afrikai partnerhatóságokkal félévente megtartott ülése, amelynek célja a legfontosabb afrikai nyomozó‑ és ellenőrző hatóságokkal, valamint korrupcióellenes szervekkel fennálló kapcsolatok erősítése; • a tagjelölt országokban és lehetséges tagjelölt országokban működő partnerhatóságok részére szervezett éves szeminárium (amelynek témája a csalásmegelőzés és a nyomozás közötti összefüggés volt); valamint • Észak-Macedónia és Albánia partnerhatóságainak az OLAF-nál tett tanulmányútjai. 2.2.5.A Bizottság csalás elleni stratégiája és az új kormányzási csomag A Bizottság új csalás elleni stratégiáját 2019. április 29-én fogadták el. Az új stratégia a Bizottság belső politikáinak részletes kockázatértékelésén alapul, és két fő fejlesztési területet azonosított be: i. a csalással kapcsolatos adatok gyűjtése és elemzése, valamint adatelemzés, és ii. a Bizottság szervezeti egységei közötti együttműködés és koordináció. Ezért ezek a szempontok a Bizottság csalás elleni új stratégiájának központi elemei. Emellett a korábbi stratégia házon belüli értékelését is követik. Már 2018-ban sor került irányítási fejlesztésekre, ami a csalások elleni küzdelem terén is megerősítette a Bizottság szervezetirányító tanácsának szerepét, majd 2019 végére a tematikus alcsoportok bevezetésével megtörtént a csalásmegelőző és -felderítő hálózat (FPDNet) megerősítése. Ez annak a 63 cselekvésnek képezte részét, amelyet az elkövetkező években fokozatosan, a Bizottság csalás elleni új stratégiáját kiegészítő cselekvési tervvel összhangban kell végrehajtani. 2.2.6.A Herkules program végrehajtása és a strukturálisreform-támogató programon keresztül nyújtott támogatás A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó Herkules III program az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalások, korrupció és más jogellenes tevékenységek elleni küzdelem intézkedéseit segíti elő. 2019-ben, a végrehajtás ötödik évében 15,89 millió EUR összegű költségvetés vált elérhetővé az alábbi célokra: •a tagállamok nemzeti és regionális hatóságainak operatív és műszaki kapacitását megerősítő fellépések finanszírozása, valamint informatikai támogatás (a program költségvetésének 74 %-a); valamint •képzési tevékenységek és konferenciák, ideértve a tagállamok és partnerországok bűnüldöző hatóságainál alkalmazott személyzet számára szervezett digitális kriminalisztikai és analitikai képzést, továbbá összehasonlító kutatási és tudományos publikációs tevékenységek (a program költségvetésének 24 %-a). A Herkules III program kedvezményezettjei számottevő sikerekről számoltak be, amelyeket a program keretében finanszírozott eszközök, képzés és egyéb fellépések segítségével értek el többek között az alábbi területeken: •csempészett és hamisított cigaretta, valamint dohánytermékek lefoglalása; •az EU pénzügyi érdekeit sértő szabálytalanságokra, csalásra és korrupcióra irányuló hatékonyabb műveletek és gyorsabb vizsgálatok; •megerősített, határokon átnyúló együttműködés és hálózatépítés; •a csalás és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenységek megelőzése és az ezek elleni küzdelemmel kapcsolatos bevált gyakorlatok megosztása. A Bizottság továbbá a strukturálisreform-támogató program keretében két tagállam részére nyújtandó technikai támogatásra különített el forrásokat a következő célokra: •A görög csalásellenes koordinációs szolgálat (AFCOS) működésének megerősítése az uniós rendeletekkel és nemzeti jogszabályokkal összhangban; •A spanyol hatóságok támogatása adatok és automatizált eljárások használatával a kormányzati kiadások felügyeletének megerősítésében, valamint a kiemelt szakpolitikai területeken nyújtott támogatásokkal összefüggő csalások kockázatának azonosítására és csökkentésére vonatkozó tudás és kapacitás növelése.

2.3.Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata 2019-ben a Törvényszék két ítéletével bővült az EU pénzügyi érdekeinek védelméről szóló ítélkezési gyakorlat. 2.3.1.Vialto kontra Bizottság A T-617/17. sz., Vialto kontra Bizottság ügyben a Törvényszék elutasította a felperes kártérítési kérelmét, és az uniós ítélkezési gyakorlatban először támogatta az OLAF hatáskörét és a módszert, amellyel digitális kriminalisztikai műveleteit végzi a helyszíni ellenőrzések összefüggésében. A Törvényszék ítélete egyértelműen kimondja, hogy az OLAF a helyszíni ellenőrzések során jogosult hozzáférni minden olyan információhoz és dokumentumhoz, amely az általa végzett vizsgálat tárgyához tartozik, és másolatot készíteni a szóban forgó ellenőrzés elvégzéséhez szükséges valamennyi dokumentumról, amellyel kapcsolatban mérlegelési jogköre van. Az ítélet azt is megerősítette, hogy a 2185/96/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése szerinti, dokumentumokhoz begyűjtéséhez való jog a bizonyítékszerzésre is kiterjed, és hogy a gazdasági szereplőt – mivel nem volt hajlandó az OLAF rendelkezésére bocsátani a kért digitális információkat – helyesen zárták ki a konzorciumból az OLAF-fal való együttműködésre vonatkozó szerződéses kötelezettség megszegése miatt. A gyakorlatban az OLAF-fal való együttműködésre irányuló szerződéses kötelezettségre történő hivatkozás igen hatásos és eredményes eszköz az OLAF által – mind az EU-n belül, mind pedig a határain túl – lefolytatott vizsgálatok szempontjából. A Vialto fellebbezett a Törvényszék ítélete ellen, a fellebbezés jelenleg is zajlik. 2.3.2.Dalli kontra Bizottság A Törvényszék elutasította a felperes kártérítési kérelmét, és számos, az elmúlt évek során megvitatott jogkérdéssel és ténybeli kérdéssel is foglalkozik. A Törvényszék ítéletének főbb pontjai: ·az OLAF hatásköre túlmutat az EU pénzügyi érdekeinek védelmén, és az EU pénzügyi érdekeire gyakorolt hatás hiánya nem akadályozhatja meg az OLAF-ot abban, hogy vizsgálatot indítson. ·„A vizsgálati eljárások tekintetében alkalmazandó iránymutatás az OLAF munkatársai számára” („iránymutatás”) című dokumentumban és a 883/2013/EU rendeletben szereplő, vizsgálat megkezdésére vonatkozó kritériumok között nem szerepel a szóban forgó információ részletes vizsgálata, hiszen erre csak magának a vizsgálatnak az összefüggésében kerülhet sor. ·A 883/2013/EU rendelet nem akadályozza meg az OLAF főigazgatóját abban, hogy egy folyamatban lévő vizsgálat körének – belsőről külsőre és fordítva történő – kibővítését engedélyezze. ·Az OLAF főigazgatóját nem lehet megakadályozni abban, hogy – ha a körülmények megkívánják – különleges vizsgálatot végző csoportot felügyeljen vagy hogy közvetlenül részt vegyen a vizsgálati tevékenységben. ·Az OLAF végleges jelentéseiben nem kell teljes egészében feltüntetni a jelentés alapjául szolgáló bizonyítékokat; a bizonyítékokat adott esetben a jelentés mellékletében kell feltüntetni. ·A hívásnaplók lekérése jogszerű vizsgálati intézkedés, és nem igényel az OLAF válogató és felülvizsgálati egysége részéről hivatalos jogszerűség-ellenőrzést; csak az iránymutatás 11.2. cikkében egyértelműen felsorolt, valamint a 12.1. cikkében és a 12.2. cikkében említett vizsgálati intézkedésekhez kell ilyen hivatalos vélemény. ·Az érintett személynek jogában áll véleményt nyilvánítani a rá vonatkozó valamennyi ténymegállapítással kapcsolatban, de az OLAF által a végleges vizsgálati jelentésében levont következtetésekkel kapcsolatban nem; az OLAF nem köteles felkérni az érintett személyt, hogy minden egyes bizonyítékkal kapcsolatban állást foglaljon, hanem csak az őt érintő ténymegállapításokkal kapcsolatban. ·A Felügyelő Bizottság eljárási szabályzata nem állapíthat meg az OLAF-ra vonatkozóan olyan kötelezettségeket, amelyeket többek között a 883/2013/EU rendelet nem tartalmaz; a Felügyelő Bizottság nem ellenezheti a végleges jelentés nemzeti igazságügyi hatóságok részére történő átadását. ·A nyilvánosság tájékoztatásakor az OLAF-nak a véleménynyilvánítás szabadságának összefüggésében – ami azt jelenti, hogy a nyilvánosságot a lehető legpontosabban kell tájékoztatni az esetleges hibák vagy csalás kapcsán végrehajtott intézkedésekről – törekednie kell az érintett személy esetében az ártatlanság vélelme tiszteletben tartásának joga és a nyilvánosság tájékoztatáshoz való joga közötti egyensúlyra. ·Az OLAF-fal szemben támasztott követelmény, amely szerint vizsgálati hatásköreit teljes függetlenséggel kell gyakorolnia – ahogyan azt az 1999/352/EK, ESZAK, Euratom határozat 3. cikke előírja –, amennyiben garantálja az általa folytatott vizsgálatok pártatlanságát, tisztességességét és tárgyilagosságát, jogokkal ruházza fel az egyéneket. ·Az intézmények, szervek és hivatalok jogosan kérik fel az OLAF főigazgatóját, hogy egy adott ügyet elsőbbségiként kezeljen, mivel ennek nincs köze a vizsgálat érdemi részéhez.

·Az intézmények, szervek és hivatalok jogosan érdeklődnek az OLAF főigazgatójánál arról, hogy milyen szakaszban jár egy adott vizsgálat; ha azonban ezt a kérdést ismételten és kitartóan teszik fel, az már utasításnak vagy az OLAF-ra gyakorolt nyomásnak tekinthető, ami viszont ellentétes az OLAF függetlenségével. A Törvényszék ítélete ellen fellebbezést nyújtottak be, a fellebbezési eljárás jelenleg is folyamatban van. 2.4.Tagállami intézkedések 2.4.1.Az EU pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelv tagállamok általi átültetése A PIF-irányelv felváltja az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. évi egyezményt és annak jegyzőkönyveit (a továbbiakban: PIF-egyezmény) abban a 26 tagállamban, amelyekben az irányelv kötelező erővel bír . Az Európai Unió pénzügyi érdekei védelmének fokozása érdekében a PIF-irányelv harmonizálja az ezeket az érdekeket érintő bűncselekmények (azaz a csalás, korrupció, pénzmosás és hűtlen kezelés) fogalommeghatározását, szankcióit és elévülési idejét. Ide tartoznak az összesen legalább 10 millió EUR értékű kárt okozó, határokon átnyúló hozzáadottértékadó (héa)-csalások. A PIF-irányelv továbbá az Európai Ügyészség hatáskörét is meghatározza, mivel az Európai Ügyészségnek lesz joghatósága az irányelvben meghatározott négy bűncselekménnyel kapcsolatban. Az Európai Ügyészség létrehozásával való összefüggés még hangsúlyosabbá teszi a PIF-irányelv időben történő átültetését. A PIF-irányelv nemzeti jogba való átültetésének határideje 2019. július 6-án járt le. A szóban forgó időpontig tizenkét tagállam jelentette be a teljes körű átültetést. 2019 végéig 18 tagállam jelentette be a teljes átültetést, négy részleges átültetésről számolt be, négy tagállam (2020 júniusáig három tagállam, lásd az 1. ábrát ) pedig egyáltalán nem jelentett be átültető intézkedéseket. A Bizottság kötelezettségszegési eljárást indított azokban az esetekben, amelyeknél a tagállamok nem jelentettek be átültető intézkedéseket, és megkezdte a bejelentett intézkedések megfelelőségének értékelését. 2.4.2.A tagállamok által hozott intézkedések áttekintése A tagállamok összességében 27 horizontális intézkedést jelentettek be. Ezek az intézkedések végrehajtási területük alapján négy alcsoportra oszthatók. 2.4.2.1.Az átláthatóság fokozása, a korrupció elleni küzdelem és az összeférhetetlenség megelőzése a közbeszerzésben Az átláthatóság fokozása, a korrupció elleni küzdelem és az összeférhetetlenség megelőzése a közbeszerzésben területén a tagállamok nyolc intézkedést jelentettek be. Ezen intézkedések jellege igen sokszínű: az adminisztráció hatékonyságának és működésének javítását célzó jogalkotási intézkedések és a közbeszerzés területén megvalósítandó jobb pénzügyi irányítás, szervezeti intézkedések, például az ajánlattételben való összejátszásról szóló műhelytalálkozó, a csalás elleni küzdelemmel kapcsolatos képzés és tájékoztatás, valamint adminisztratív intézkedések, például módszertani útmutatás, pénzügyi ellenőrzés és audit. Két tagállam jelentett be a korrupció elleni küzdelmet célzó, különféle szintű stratégiát: az egyik stratégia operatív intézkedéseket tartalmaz, a másik pedig operatív, szervezeti és adminisztratív intézkedések kombinációja. Az EU a projektek megvalósításához értékes erőforrásokat bocsát rendelkezésre, hogy így is támogassa azokat a tagállamokat, amelyek a korrupció (az EU pénzügyi érdekei ellen elkövetett korrupciót is beleértve) és egyéb bűncselekmények megelőzésére és az ezek ellen való küzdelemre törekszenek. A Belső Biztonsági Alap (BBA) és az utódalapjának feladata, hogy a 2021–2027 közötti többéves pénzügyi keretben támogassák az információcserét és az együttműködést a bűnüldözési és egyéb közjogi és magánszervezetek között, a bűnözők jelentette kihívások kezelése érdekében. 2.4.2.2.Az uniós jog nemzeti jogba történő átültetése A tagállamok 2019-ben az uniós jog nemzeti jogba történő átültetésével kapcsolatban tíz jogalkotási jellegű intézkedést jelentettek be. 2019-ben hat tagállam számolt be a PIF-irányelv átültetéséről. Más intézkedések az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló (EU) 2017/1939 tanácsi rendeletre vonatkoznak. Két tagállam számolt be a rendelettel összefüggő nemzeti jogalkotási intézkedésekről. Finnország az ötödik pénzmosási irányelv ((EU) 2018/843 irányelv) átültetésével kapcsolatos intézkedéseket jelentett be, míg Románia a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló (EU) 2015/849 irányelvet ültette át.

2.4.2.3.A pénzügyi és szervezett bűnözés elleni küzdelem A tagállamok ezzel a területtel kapcsolatban hat intézkedést jelentettek be. Olaszország operatív intézkedésekről számolt be, mint például az ARACHNE eszköz végrehajtása, Málta pedig a nemzeti rendőrség kapacitását erősítő projektről. Litvánia és Svédország szervezeti és operatív intézkedéseket végrehajtó koordinációs csoportokat jelentett be: a balti államok adó- és vámügyi bűncselekményeket vizsgáló szervezeteinek, valamint az EU pénzügyi érdekeinek védelmét szolgáló svéd tanácsnak az éves szakértői szintű ülései. Spanyolország hasonló intézkedést hozott az Európai Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás megelőzését és e csalás elleni küzdelmet szolgáló tanácsadó testület létrehozásával. A szervezett bűnözés és a súlyos bűncselekmények elleni nemzeti stratégiát is elfogadott. 2.4.2.4.Az OLAF-fal való együttműködés fokozását szolgáló jogi intézkedések Belgium, Szlovákia és Lettország az OLAF és a nemzeti hatóságok közötti együttműködés erősítését szolgáló jogalkotási intézkedéseket jelentett be. 2.4.3.A 2018. évi ajánlások végrehajtása Az előző PIF-jelentésben a Bizottság két ajánlást tett a tagállamoknak. A Bizottság nyomon követte a 2018. évi PIF-jelentésben foglalt ajánlások végrehajtását. A bevételi oldal tekintetében 12 tagállam fejlesztette és hajtotta végre teljes mértékben vámellenőrzési stratégiáit a határokon átnyúló e-kereskedelem, különösen az alacsony értékű szállítmányokra vonatkozó adókönnyítéssel való lehetséges visszaélés tekintetében. A meghozott intézkedések közé tartoztak az alulértékelésre vonatkozó kockázati profilok (amelyek az alacsony értékű szállítmányokat is magukban foglalják), továbbá a tagállamok vámrendszereinek korszerűsítése és fejlesztése. A tagállamoknak közel a fele teljeskörűen biztosította, hogy az elektronikus vámáru-bejelentési rendszerek ne alkalmazzák automatikusan az igényelt vámmentességet a bejelentés szerint a 150 EUR összeget meghaladó értékű áruk, az ajándékként bejelentett kereskedelmi szállítmányok és az adókönnyítésre nem jogosult áruk esetében. Ezen túlmenően 15 tagállam biztosította teljeskörűen, hogy kockázati profilok segítségével vagy szúrópróbaszerűen szisztematikusan felderítik az alacsony értékű szállítmányokra vonatkozó adókönnyítés keretében potenciálisan alulértékelt vagy helytelenül bejelentett árukat. Tizenhárom tagállam teljeskörűen biztosította, hogy az utólagos ellenőrzések során azt is ellenőrizzék, hogy a kereskedők betartják-e az alacsony értékű szállítmányokra vonatkozó adókönnyítést érintő szabályokat. Huszonnégy tagállam teljeskörűen biztosította, hogy az engedélyezett gazdálkodók ne mentesüljenek az alacsony értékű szállítmányokra vonatkozó adókönnyítésekkel kapcsolatos megfelelőségi ellenőrzések alól. A kiadási oldalon a 2018-as ajánlások nyomon követése azt mutatta, hogy tíz tagállam fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát, vagy meglévő stratégiáját frissítette, és erről értesítette a Bizottságot. Tizenhat tagállam nem fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát, négy tervezi vagy előkészíti az új csalás elleni nemzeti stratégiát. Ezen túlmenően 16 tagállam erősítette meg a csalás és a szabálytalanságok felderítésére irányuló kockázatelemzést, többek között informatikai eszközök használatával (mint például az ARACHNE), 13 tagállam pedig a kockázatelemzés során használta az ARACHNE-t.

Tizenöt tagállam osztott meg a PIF-jelentés megállapításainak felhasználásából származó konkrét eredményeket a csaláskockázat-értékeléseiben. A horizontális kérdéseket illetően 13 tagállam teljes mértékben elősegítette és értékelte a szabálytalanságok spontán bejelentését, és megerősítette a visszaélést bejelentő személyek védelmét. A tavalyi nyomon követéshez képest nem történt lényeges változás ezen ajánlás végrehajtása terén. Az idei évben azonban a tagállamok arra összpontosítottak, hogy a 2018-as és a 2019-es végrehajtás állapotáról nyújtsanak tájékoztatást. Több tagállam hivatkozott a visszaélést bejelentő személyek védelméről szóló irányelv 2021. december 17-ig történő átültetésére. Néhány tagállam már 2019-ben fogadott el a visszaéléseket bejelentő személyek védelméről szóló jogszabályokat. 17 tagállam pedig teljes mértékben előmozdította az igazságügyi és közigazgatási hatóságok közötti szisztematikus és időben történő együttműködést. A tagállamok többsége naprakész tájékoztatást nyújtott a 2019-ben történt kezdeményezésekről, amelyek keretében a csalásellenes koordinációs szolgálat a csalás elleni küzdelemmel kapcsolatos, nemzeti hatóságok közötti együttműködés koordinátoraként jelentősebb szerephez jutott. 2.5.A felderített szabálytalanságokkal és csalásokkal kapcsolatos statisztikák összefoglalása 2019-ben 11 726 szabálytalanságot jelentettek be a Bizottságnak, ami 2 %-kal maradt el a 2018. évitől. Ezek mintegy 1,6 milliárd EUR összeget érintettek, ami 34 %-kal volt alacsonyabb, mint az előző évben. A szabálytalanság felderítése és bejelentése azt jelenti, hogy az EU pénzügyi érdekeinek védelme érdekében korrekciós intézkedéseket hoztak, és adott esetben büntetőeljárást indítottak. 2.5.1.Felderített csalárd szabálytalanságok Sem a csalárdként bejelentett szabálytalanságok száma (amely magában foglalja a csalásgyanús eseteket és a megállapított csalásokat is), sem a kapcsolódó összeg nem mutatja közvetlenül az uniós költségvetést érintő csalások szintjét. Ez elsősorban az esetleges csalások tagállamok és uniós szervek általi felderítésének és bejelentésének mértékét jelzi. 2019-ben összesen 939 szabálytalanságot jelentettek be csalárdként (ami az összes felderített és bejelentett szabálytalanság 8 %-a), körülbelül 461,4 millió EUR értékben (ez a szabálytalanságok által érintett teljes pénzösszeg 28 %-a) a kiadási és a bevételi oldalon együttesen, a 6. ábrának megfelelően. A 2019-ben bejelentett csalárd szabálytalanságok száma és az érintett pénzösszeg 2018-hoz képest jelentősen csökkent. A 2015–2019 közötti ötéves időszakot tekintve a 2015. évi adathoz képest 40 %-os, az ötéves átlaghoz képest 25 %-os csökkenés figyelhető meg a bejelentett csalárd szabálytalanságok számában. A pénzügyi hatás jelentős mértékben ingadozik (lásd a 7. ábrát ), mivel nagy összegeket érintő egyedi esetek befolyásolhatják.



A 2019-ben bejelentett csalárd szabálytalanságok tagállamok és költségvetési ágazatok szerinti bontása az 1. mellékletben található. 2.5.2.Felderített és bejelentett nem csalárd szabálytalanságok 2019-ben a Bizottságnak 10 787 szabálytalanságot jelentettek be nem csalárdként (2018-hoz képest nem változott). Az érintett pénzösszeg 8 %-kal, körülbelül 1,2 milliárd EUR nagyságú összegre csökkent ( 8. ábra ). A 2019-ben bejelentett nem csalárd szabálytalanságok tagállamok és költségvetési ágazatok szerinti bontása a 2. mellékletben található.

2.5.3.OLAF-vizsgálatok A jelentés elfogadásakor még nem álltak rendelkezésre az OLAF 2019-ben lefolytatott vizsgálataival kapcsolatos konszolidált adatok, ezek az éves OLAF-jelentésben fognak megjelenni az év egy későbbi időpontjában. 3.Csalás elleni politikák, intézkedések és eredmények – Bevételek 3.1.Az uniós intézmények csalásellenes intézkedései – Bevételek 3.1.1.Kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás 3.1.1.1.Jogalkotási fejlemények A vámcsalások transznacionális jellege miatt elengedhetetlen, hogy a tagállami vámhatóságok együttműködjenek egymással, hogy megelőzzék és kivizsgálják a vám- és mezőgazdasági jogszabályok megsértésének eseteit, és vádhatósági eljárást indítsanak ezekben az ügyekben. A tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról szóló 515/97/EK rendelet az a jogszabály, amely meghatározza, hogy a tagállami közigazgatási hatóságoknak hogyan kell egymással és az Európai Bizottsággal együttműködniük a vámcsalások elleni küzdelemben. A rendelet külön hangsúlyt fektet a kölcsönös információcserére, beleértve a gyanús áruszállításokkal és szállítóeszközökkel, valamint az áruk tárolásának helyével kapcsolatos információkat. Az 515/97/EK rendelet módosításáról szóló (EU) 1525/2015 rendelet további két adatbázist vezetett be: a konténerállapot-üzenetek nyilvántartását és a behozatali, kiviteli és továbbítási nyilvántartást. A rendelet emellett előmozdítja az együttműködés keretrendszerét, és felgyorsítja az OLAF-vizsgálatokat, mivel határidőket állapít meg a tagállamok számára a vizsgálattal kapcsolatos dokumentumok benyújtására, továbbá elősegíti a kölcsönös segítségnyújtás alapján szerzett információknak a nemzeti bírósági eljárásokban bizonyítékként történő felhasználását. 2019-ben kezdődött meg az 515/97/EK rendelet értékelésének folyamata. Az ütemterv közzétételét és a Bizottságon belül egy szolgálatközi irányítócsoport létrehozását követően célzott konzultáció indult a releváns érdekelt felekkel annak felmérése céljából, hogy mennyire bizonyult hasznosnak az 515/97/EK rendelet a vámcsalások megelőzésében. 3.1.1.2.Csalás Elleni Információs Rendszer (AFIS) Az AFIS az Európai Bizottság (OLAF) által üzemeltetett olyan, csalás elleni informatikai alkalmazások gyűjtőneve, amelyek célja a csalásokkal kapcsolatos információk illetékes nemzeti és uniós közigazgatások közötti időszerű és biztonságos cseréje, valamint a releváns adatok tárolása és elemzése. Az AFIS portál egységes és közös infrastruktúra a következő bekezdésben felsorolt szolgáltatások biztosítására közel 9 000 regisztrált végfelhasználó számára több mint 1 400 illetékes szolgálatnál a tagállamokban, a nem uniós partnerországokban, a nemzetközi szervezeteknél, a Bizottság szolgálatainál és egyéb uniós intézményeknél. Az AFIS program két fő területet foglal magában: kölcsönös segítségnyújtás vámügyekben, valamint a szabálytalanságok kezelése. Az AFIS támogatja a kölcsönös segítségnyújtást vámügyekben a közös vámügyi műveletekhez használt VOCU (Virtuális Műveletek Koordinációs Egysége) nevű biztonságos, valós idejű információcsere-rendszer, biztonságos webalapú e-mail (AFIS-Mail), külön információcsere-modulok, mint például a CIS+ (váminformációs rendszer) és a FIDE (vámügyirat-azonosítási adatbázis), adatbázisok, mint például a behozatali, kiviteli és továbbítási nyilvántartás és a konténerállapot-üzenetek nyilvántartása, elemzési eszközök, mint például az A-TIS (csalás elleni árutovábbítási információs rendszer), valamint elektronikus munkafolyamat-alkalmazások, például a ToSMA (a cigarettalefoglalások kezelésére irányuló alkalmazás) segítségével. Az AFIS biztosítja a szabálytalanságkezelő rendszert (IMS), egy olyan biztonságos elektronikus eszközt, amely támogatja a szabálytalanságok kezelését és elemzését, és amelynek segítségével a tagállamok eleget tehetnek arra vonatkozó kötelezettségüknek, hogy bejelentsék a mezőgazdasági, a strukturális, kohéziós és halászati alapok, a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap (MMA), a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz (ISF Police), a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alap és az előcsatlakozási támogatás területén észlelt szabálytalanságokat. 3.1.1.3.Közös vámügyi műveletek A bevételi csalásokkal kapcsolatos vizsgálatok mellett az OLAF nagyszabású, uniós és nem uniós operatív partnerek közreműködésével végrehajtott közös vámügyi műveleteket is koordinál. A közös vámügyi műveletek korlátozott időtartamú célzott fellépések, amelyek célja felvenni a küzdelmet a csalás, illetve az érzékeny áruk csempészete ellen konkrét veszélyeztetett területeken és/vagy azonosított kereskedelmi útvonalakon. 2019-ben az OLAF 13 közös vámügyi műveletben vett részt, ebből kettőt saját maga irányított. A többiben az OLAF társszervezőként vagy támogatóként vett részt, együttműködve a tagállamokkal (Belgium, Franciaország és Lengyelország), az Europollal, a FRONTEX-szel, a moldovai–ukrajnai határellenőrzést segítő európai uniós misszióval (EUBAM) vagy a keleti és a délkeleti szárazföldi határral foglalkozó vámszakértői csoporttal (CELBET). Az OLAF amellett, hogy megadja a szükséges támogatást a részt vevő országoknak ahhoz, hogy az OLAF állandó technikai infrastruktúrája, valamint az informatikai és kommunikációs eszközei segítségével koordinált fellépéseket hajtsanak végre, stratégiai elemzést, illetve igazgatási és pénzügyi támogatást is nyújt.

Ezek a műveletek segítenek javítani a vámügyi szolgáltatások hatékonyságát az uniós szintű célzott ellenőrzések során, azonosítják, hol jelentkeznek kockázatok adott kereskedelmi útvonalakon, védik az állami és törvényes vállalkozásokat azáltal, hogy megakadályozzák a tiltott termékek behozatalát az EU-ba, továbbá óvják az EU költségvetését. A 9. ábra összefoglalja ezeket a műveleteket. Művelet Részt vevő országok / szervezetek Terület Eredmények HYGIEA közös vámügyi művelet Az Ázsia–Európa találkozó (ASEM) keretében került megszervezésre, az OLAF koordinációjával. A műveletben valamennyi uniós tagállam, Norvégia, Banglades, a Kínai Népköztársaság, Indonézia, Japán, Mongólia, Malajzia, Pakisztán, a Fülöp-szigetek, Szingapúr, Thaiföld és Vietnám, valamint az Europol is részt vett. A hamisított termékek kereskedelme elleni küzdelem – napi fogyasztási cikkek nemzetközi kereskedelme (személyi higiéniai termékek, mosó- és tisztítószerek, kozmetikumok stb.). Az ázsiai és európai vámhatóságok közel 200 000 db hamisított parfümöt, fogkrémet és kozmetikumot, 120 tonna hamisított mosó- és tisztítószert, sampont és pelenkát, és több mint 4,2 millió tonna egyéb hamisított terméket (akkumulátorcellát, lábbelit, játékokat, teniszlabdákat, villanyborotvákat, elektronikus eszközöket stb.), valamint 77 millió szál cigarettát és 44 tonna hamisított vízipipa-dohányt foglaltak le. SNAKE II közös vámügyi művelet Az OLAF vezette, a Kínai Népköztársaság Központi Vámhatóságával (Csempészet Elleni Küzdelem Bizottsága, ASB) együttműködve; a tagállamok és az Europol részvételével. Kínai, görög, olasz, holland és az Europolnál dolgozó összekötő tisztviselők segítették a közös vámügyi művelet koordinációját az OLAF állandó operatív koordinációs egységén (POCU) keresztül. Bevételi csalás. Értékelése folyamatban van. POSTBOX II közös vámügyi művelet A belga vámhatóság és az OLAF közösen szervezte, 22 tagállam és az Europol részvétele mellett. A hamisított termékek, kábítószerek, valamint a veszélyeztetett állat- és növényfajok (CITES) tiltott, a nyílt és a dark webet egyaránt használó kereskedelme. Több mint 2 000 szállítmány lefoglalása, 50 vizsgálati ügyirat megnyitása és 30 gyanúsított azonosítása a tagállamokban. DAPHNE közös vámügyi művelet Ezt a műveletet az olasz vámhatóság és az OLAF koordinálta, valamennyi tagállam és az Europol részvétele mellett. Készpénzbejelentés elmulasztása, valamint pénzmosás elleni küzdelem, terrorcselekményekben érintett bűnszervezetek ellenőrzése. Értékelése folyamatban van. OPSON IX közös vámügyi művelet Az Interpol és az Europol égisze alatt került megszervezésre. Az OLAF vezette és koordinálta a borra és alkoholtartalmú italokra vonatkozó célzott érvényesítési intézkedést. Az intézkedésben a tagállamok különféle illetékes hatóságai is részt vettek. Hamisított és gyenge minőségű élelmiszerek és italok elleni küzdelem, olyan termékekre összpontosítva, amelyek veszélyt jelentenek az emberi egészségre. Értékelése folyamatban van. SCORPION közös határellenőrzési művelet Az EUBAM és az OLAF közös szervezésében. Dohánytermék-csempészet az EU keleti határán át. Több mint 15 millió szál cigaretta, 4 245 kg nyers dohány és 233 kg hookah dohány lefoglalása. Közös CELBET tevékenységek – 6. közös vámügyi tevékenység A CELBET szervezte az OLAF támogatásával. Illegális cigaretták és „olcsó fehérek”, valamint a cigaretták illegális gyártására szolgáló berendezések és anyagok felderítése az EU-ban. Több mint 1 millió szál lefoglalt cigaretta. Közös megerősített tevékenység az árutovábbítási eljárások alkalmazása során végzendő kockázatelemzés és operatív ellenőrzés terén A CELBET szervezte az OLAF támogatásával. A közös megerősített tevékenység fő célja bizonyos árutovábbítási eljárások tesztelése és annak vizsgálata, hogy hogyan tudnak bűnszervezetek rendszeresen visszaélni ezekkel az eljárásokkal, ami komoly veszélyt jelent az Unió pénzügyi érdekeire. Az uniós tagállamok és a nem uniós országok közötti együttműködés előmozdítása, valamint az összes érintett fél figyelmének felhívása az uniós belső árutovábbítási eljárás sebezhetőségére. ARKTOS együttes fellépési nap A FRONTEX vezetésével, valamint Észtország és Finnország közös vezetésével. A szervezett és súlyos nemzetközi bűnözésre vonatkozó uniós szakpolitikai ciklus/EMPACT keretrendszer keretében került megszervezésre. OLAF, Europol, Interpol, valamint Lettország, Litvánia, Lengyelország és Szlovákia vámhatósága, rendőrsége és határőrizeti hatósága. Jövedéki termékek csempészete, illegális bevándorlás és közokirat-hamisítás. HEXAGON közös művelet Szervezték a Visegrádi Csoport országainak (Cseh Köztársaság, Magyarország, Lengyelország és Szlovákia), Ausztria és Szlovénia adó- és vámhatóságai, az OLAF támogatásával. A 42-es vámeljárás alkalmazásából adódó visszaélések elleni fellépés. Számos ajánlás született. 3.1.2.Kölcsönös segítségnyújtás és csalásellenes rendelkezések a nemzetközi megállapodásokban A vámjogszabályok megsértésének megelőzése, felderítése és leküzdése érdekében a nem uniós országokkal folytatott együttműködés a vámügyek tekintetében a kölcsönös adminisztratív segítségnyújtásról szóló megállapodásokon alapul. Jelenleg több mint 80 országgal vannak érvényben megállapodások, beleértve olyan jelentős uniós kereskedelmi partnereket, mint az Egyesült Államok, Kína és Japán. 2019-ben lezárultak a tárgyalások Andorrával, Azerbajdzsánnal, Chilével és Kirgizisztánnal; Ausztráliával, Indonéziával és Üzbegisztánnal még zajlanak a tárgyalások. Az Európai Bizottság tárgyalási irányelveket terjesztett be a Belarusszal való megállapodással kapcsolatban, amelyet a Tanács 2019 decemberében fogadott el. A szabadkereskedelmi megállapodások általában tartalmaznak egy csalás elleni záradékot, amely lehetővé teszi egy termék vámkedvezményének ideiglenes visszavonását súlyos vámcsalás és az annak leküzdésére irányuló megfelelő együttműködés tartós hiánya esetén. Ez a záradék kötelezően teljesítendő feltétel ahhoz, hogy a nem uniós országok vámkedvezményben részesüljenek. Ennélfogva az OLAF nagy jelentőséget tulajdonít ezeknek a tárgyalásoknak, és aktívan részt vesz a tárgyalási folyamatban. 2019-ben folytak a tárgyalások Ausztráliával, Chilével, Új-Zélanddal, Indonéziával és Tunéziával. 2017 óta van érvényben a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló WTO-megállapodás (Bali Megállapodás), amelynek az EU részes fele. A vámügyi együttműködésről szóló 12. cikk további lehetőségeket kínál a harmadik országokkal való információcserére a behozatali vagy kiviteli nyilatkozatok ellenőrzése érdekében, amennyiben okkal kétségbe vonható a nyilatkozat valóságtartalma vagy pontossága. 3.1.3.A dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni küzdelem Az OLAF, amellett, hogy operatív szerepet tölt be a dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni küzdelemben, hozzájárul az erre a területre vonatkozó uniós szakpolitika megerősítéséhez. 2018. december 7-én az Európai Bizottság egy második cselekvési tervet ismertetett, amely lehetővé teszi, hogy az Európai Unió folytassa a dohánytermékek tiltott kereskedelme, egy olyan jelenség elleni küzdelmet, amely évente mintegy 10 milliárd EUR összegű bevételtől fosztja meg az EU-t és a tagállamokat. Ez a cselekvési terv a dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni küzdelem fokozására irányuló 2013-as stratégián, valamint a stratégia végrehajtásáról szóló 2017-es jelentésen alapul. A második cselekvési terv szakpolitikai és operatív bűnüldözési intézkedéseket is előterjeszt, mert ezek csak együttesen vezethetnek a dohánytermékek tiltott kereskedelmének fenntartható csökkentéséhez. Az Egészségügyi Világszervezetnek a dohányzás visszaszorításáról szóló keretegyezményéhez csatolt, a dohánytermékek illegális kereskedelmének felszámolásáról szóló jegyzőkönyv közelmúltbeli hatálybalépése, valamint a dohánytermékek nyomonkövethetőségi rendszerének 2019-es létrehozása fontos mérföldkövet jelentettek ebből a szempontból, és várhatóan hosszú távon továbbra is kulcsfontosságú elemeit jelentik az EU ezzel a területtel kapcsolatos szakpolitikai fellépésének. A cselekvési terv végrehajtása jó úton halad, néhány kiemelt cselekvés folyamatban van, vagy már lezajlott. A Bizottság vezető szerepet játszik multilaterális szinten, ráadásul kétoldalú kapcsolatokat is kialakít a származási és tranzitországokkal. A vámügyi együttműködésről és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtásról szóló megállapodásra irányuló, Belarusszal folytatandó tárgyalások megkezdésének engedélyezése ebből a szempontból jelentős lépésnek minősül. Az EU-n belül a Bizottság segítette a tagállamokat az új, 2019. május 20-án induló dohánytermék-nyomonkövethetőségi rendszer bevezetésében. Jelentős előrelépés történt az elemzés és az információgyűjtés területén; a független dohánylaboratórium például 2019-ben 100-nál is több megkeresésnek tett eleget. A tiltott dohánytermékek piacának mérésére szolgáló módszertan meghatározását célzó tanulmány várhatóan 2020 közepén készül el, a Bizottság pedig felmérést készített az egész Unióban a tiltott dohánytermékekkel kapcsolatos véleményekről (fontos keresleti oldali mutató). A dohányzás visszaszorításáról szóló keretegyezmény jegyzőkönyve 2018. szeptember 25-én lépett hatályba. Azóta a Bizottság a tagállamokkal szoros együttműködésben aktívan részt vett a nemzetközi szintű munkában, amely a dohánytermékek ellátási láncának biztosítására és a nemzetközi együttműködésre helyezi a hangsúlyt. A Bizottság fokozza erőfeszítéseit, hogy a részes felek 2021 novemberére tervezett második ülése előtt hozzájáruljon a nemzetközi szinten zajló munkához, akár a nyomon követéssel és a visszakövetéssel foglalkozó munkacsoport „hajtóerejeként”. Egy másik fontos szempont a nemzetközi együttműködés, hiszen a Bizottság a segítségnyújtással és együttműködéssel foglalkozó munkacsoport aktív tagjaként osztja meg szakértelmét. A Bizottság a továbbiakban is hozzá fog járulni a nemzetközi szintű munkához. 3.1.4.A pénzügyi kockázatokra vonatkozó kritériumok 2018 májusában a vámügyi kockázatkezelési keretrendszer (CRMF) összefüggésében a Bizottság egy végrehajtási határozatot fogadott el a vámellenőrzések egységes alkalmazására vonatkozó intézkedéseknek a közös pénzügyi kockázati kritériumok és szabványok (FRC) megállapítása révén történő meghatározásáról. A pénzügyi kockázati kritériumok és szabványok olyan szabályrendszert alkotnak, amely lehetővé teszi a tagállami vámkezelési rendszerek számára, hogy rendszeresen azonosítsák azokat a tranzakciókat, amelyek potenciális pénzügyi kockázatot jelentenek, és ezért további vizsgálatot és/vagy ellenőrzést igényelnek. A pénzügyi kockázati kritériumok és szabványok az ismert pénzügyi kockázatok többségére kitérnek, és hozzájárulnak a vámellenőrzéshez való következetesebb hozzáálláshoz. A határozat és a végrehajtására vonatkozó 2019-es iránymutatás csak a tagállami vámkockázatkezelési szakértők számára érhető el.

3.1.5.A közös vámügyi kockázatkezelési rendszer (CRMS) A közös vámügyi kockázatkezelési rendszer (CRMS) célja, hogy gyors és könnyen használható‑mechanizmust nyújtson a kockázatokkal kapcsolatos információknak a tagállami operatív tisztviselők és kockázatelemző központok közötti közvetlen cseréjéhez. Kiemelt fontosságú elem az uniós kockázatkezelési keretrendszer kialakításában, mivel elősegíti az egész EU-ra kiterjedő vámügyi intervenciót a legnagyobb kockázatok esetében az EU külső határán és határain belül. A kockázati tájékoztató adatlapot (RIF) online kell kitölteni, és azonnal elérhető valamennyi csatlakozott vámhivatal számára. Az adatlap biztosítja, hogy az azonosított új és fontos kockázatokra vonatkozó információkat a lehető leghamarabb megkapják az operatív vámhivatalok valamennyi tagállamban, hogy e kockázatok kezelése érdekében az egész EU-ban azonnal lehessen intézkedni. Ráadásul egyenlő versenyfeltételeket biztosít a kereskedők számára, és küzd a veszélyes, szabálytalan vagy csalárd kereskedelem eltérítése ellen. 2019-ben 1 777 kockázati tájékoztató adatlapot bocsátottak ki. 3.1.6.Adatelemzési kezdeményezések A vámügyek terén végzett munka elengedhetetlenül fontos, hogy megvédje az Uniót a bevételi és nem bevételi kockázatokkal szemben. Kulcsfontosságú eszköz ennek eléréséhez a vámügyi kockázatkezelés megerősítésével és a tagállamok által végzett eredményes ellenőrzések támogatásával kapcsolatos integrált európai megközelítés. A Herkules III által finanszírozott INTELF4CUSTAF projektet 2018-ban indította az OLAF a Közös Kutatóközponttal együtt a tagállamok kérésére. A bizottsági szervezeti egységek és a tagállamok vámhatóságai együttműködnek a projekt keretében, hogy meghatározzák, hogyan használhatók fel leghatékonyabban az új és újonnan megjelenő adatforrások és elemzési technikák. Működésének első évében (2018-ban) az erőfeszítések leginkább az elemzési szükségletek és prioritások azonosítására és megértésére összpontosultak, aminek eredményeként egy közel 100 szakértőből álló közösség jött létre. 2019-ben öt kísérleti projekt zajlott le, amelyben részt vettek az érdekelt tagállamok szakértői, hogy megosszák egymással tapasztalataikat, és tesztelemzéseket végezzenek. Ezek a kísérleti projektek mind a jól ismert csalási kategóriákban végeztek elemzéseket, mint például a félrevezető megjelölés vagy az alulértékelés, és új, kísérletibb megközelítéseket is alkalmaztak, mint például a SAD-nyilatkozatokat használó „e-kereskedők” szisztematikus felderítése, vagy a potenciálisan gyanús konténerek tömeg alapján történő azonosításával kapcsolatos új megközelítés. Ezen kísérleti projektek eredményeit, valamint a nemzeti vámügy csalás elleni elemzések további példáit osztották meg a negyedik műhelytalálkozón, amelyet a Cseh Köztársaság vámigazgatási szervének részvételével szerveztek meg. 2020-ben folytatódik a munka. 2019-ben az OLAF és az érintett bizottsági szolgálatok között a közös elemzési kapacitással kapcsolatos sikeres kísérleti projektre került sor a kereskedelmi forgalommal kapcsolatos adatok elemzése céljából, amelynek során az adott szolgálatokban rendelkezésre álló szakértelmet és adatforrásokat egyesítették. Az elemzés a piacvédelmi intézkedések alá tartozó számos termék esetében a valótlan nyilatkozattétel tekintetében magas kockázatot állapított meg, amely operatív nyomon követést igényelt, mint például a kockázati tájékoztatás tagállamok részére történő továbbítása (kockázati tájékoztató adatlapok segítségével). Ez a kísérleti projekt megnyitotta az utat a vámügyi adatelemzés továbbfejlesztése előtt a Bizottságban, többek között egy olyan javaslat érdekében, amely állandóbb és ambiciózusabb keretrendszert alakítana ki a vámügyi adatelemzések uniós rétegének biztosítására. 3.2.A tagállamok csalásellenes intézkedései – Bevételek A tagállamok 2019-ben tizenhat, bevétellel kapcsolatos intézkedést jelentettek be. Ezek az intézkedések végrehajtási területük alapján vámcsalásra és adócsalásra oszthatók fel (néhány mindkettőre kiterjed). 3.2.1.Vámcsalás A tagállamok a vámcsalás területén nyolc intézkedést jelentettek be. Három intézkedés operatív jellegű, például a vámkezelés utáni ellenőrzésekkel kapcsolatos bevált gyakorlatok megosztása a visegrádi országok között, személyalapú és árualapú kockázatkezelés bevezetése, valamint a gazdasági szereplőkre vonatkozó profilalkotást és szegmentálást célzó rendszer bevezetése. Két tagállam szervezeti intézkedést jelentett be, mint például az „OLAF-akták a tradicionális saját forrásokról” c. körlevél vagy egy operatív tervezési és koordinációs igazgatóság létrehozása. Két másik tagállam pedig adminisztratív intézkedéseket jelentett be, nevezetesen a hamisan bejelentett áruk felderítését és az adóbevétellel kapcsolatos intézkedéseket. Románia egy adminisztratív, szervezeti és operatív intézkedésekből álló csomag végrehajtásáról számolt be a dohány- és dohánytermék-csempészet területén. 3.2.2.Adócsalás Az adócsalás területén a tagállamok öt intézkedést jelentettek be. Ezek közül három operatív jellegű: Horvátország technikai képzést tartott „az e-kereskedelem nyomon követését és auditálását szolgáló eszközök és eszközbeszerzés” címmel, Észtország fokozta az alvállalkozók ellenőrzését az építőiparban, míg Olaszország a héacsalás elleni küzdelem céljából informatikai alkalmazásokat vezetett be. Lengyelország két jogalkotási intézkedést jelentett be az adócsalással kapcsolatban, többek között a héatörvény módosítását. 3.2.3.Vám- és adócsalás Három intézkedés van, amely a vám- és az adócsalásokra egyaránt vonatkozik. Bulgária a héatörvény új rendelkezéseit, valamint a vámtörvény módosítását jelentette be. Magyarország a vám- és kockázatkezelési osztályok által meghozott szervezeti és operatív jellegű intézkedésekből álló csomagot hajtott végre. 3.3.A felderített szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika – Bevételek A 10. ábra ismerteti a tradicionális saját forrásokkal kapcsolatban felderített és bejelentett szabálytalanságokkal kapcsolatos legfontosabb statisztikai adatokat és megállapításokat. A csalárd és nem csalárd szabálytalanságokkal kapcsolatban is megfigyelhető, hogy az ötéves átlaghoz képest a bejelentett esetek száma csökkent, az érintett összegek viszont nőttek.

3.3.1.Felderített csalárd szabálytalanságok 2019-ben a bevételek területén 425 csalárd szabálytalanságot jelentettek be. Ez 21 %-kal alacsonyabb, mint az ötéves átlag (a 2015–2019 közötti időszakban évente átlagosan 541 szabálytalanságot derítettek fel). A becsült és megállapított tradicionális saját források érintett összege (80 millió EUR) 2019-ben 19 %-kal volt alacsonyabb, mint az ötéves átlag (98 millió EUR). 2019-ben a csalás elleni szolgálatok által végzett vizsgálatok bizonyultak a legsikeresebb módszernek a csalárd esetek és a vonatkozó összegek felderítésében. Második helyen szerepeltek az áruátengedést követő ellenőrzések. Az áruátengedés ellenőrzése továbbra is igen hatékony a szervezett vámelkerülés és az új csalási minták, például az alulértékelés felderítésében. A 2018. évi PIF-jelentés részletes tájékoztatást nyújtott az Egyesült Királyságban felderített, tradicionális saját forrásokból származó bevételt érintő alulértékelési esetekről. Az OLAF által a Kínából az Egyesült Királyságon keresztül behozott textiltermékekkel és cipőkkel kapcsolatban alulértékeléssel elkövetett csalás tekintetében elvégzett vizsgálatok, valamint a Bizottság által a saját források kezelésének keretében végzett vizsgálatok eredményeként súlyos kétségek merültek fel az Egyesült Királyság által az uniós költségvetésbe átutalt tradicionális saját források (vámok) összegének pontosságával kapcsolatban. 2019. március 7-én a Bizottság az Európai Unió Bíróságához fordult az Egyesült Királyság ellen a tradicionális saját forrásokban az alulértékelt import miatt keletkezett veszteség következtében indított kötelezettségszegési eljárással. Az Egyesült Királyság elleni bírósági eljárás még most is zajlik. Figyelembe véve a tradicionális saját források terén keletkezett veszteség nagyságrendjét, 2017 és 2019 között a Bizottság helyi ellenőrzéseket végzett valamennyi tagállam vámérték-ellenőrzési stratégiájával kapcsolatban, hogy megvizsgálja azon kötelezettségnek való megfelelésüket, amely a tradicionális saját források megfelelő beszedésére és az uniós költségvetés számára időben történő rendelkezésre bocsátására vonatkozik. Ennek eredményeként számos vizsgálati jelentés (a legutóbbi 2019 végén készült el) megállapította, hogy az EU pénzügyi érdekeit nem sikerült eredményesen védeni, ennek következtében az uniós költségvetés jelentős mennyiségű tradicionális saját forrástól esett el. Az OLAF eddig hat tagállam (Magyarország, Görögország, Szlovákia, Cseh Köztársaság, Málta és Franciaország) számára adott ki pénzügyi ajánlásokat tartalmazó vizsgálati jelentéseket. Általánosságban a tagállamok nem teljes mértékben valósították meg az alulértékeléses csalás következetes kezeléséhez szükséges intézkedéseket. A Bizottság már 2018-ban azt kérte az összes tagállamtól, hogy mérjék fel saját felelősségüket, és korrigálják a 2012 óta megállapított összegeket. A Bizottság az összes tagállamban számszerűsíteni fogja a tradicionális saját források terén keletkezett veszteségeket. 3.3.2.Felderített nem csalárd szabálytalanságok 2019-ben 4 237 szabálytalanságot tártak fel, és jelentettek nem csalárdként 2019-re vonatkozóan. Ez 6 %-kal alacsonyabb, mint az ötéves átlag (a 2015–2019 közötti időszakban évente 4 484 szabálytalanság). A becsült és megállapított tradicionális saját források érintett összege (397 millió EUR) 2019-ben 3 %-kal volt alacsonyabb, mint az ötéves átlag (évente 407 millió EUR). A nem csalárd szabálytalanságokat elsősorban az áruátengedést követő ellenőrzések során derítették fel. 4.Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények – Kiadások 4.1.A tagállamok több kiadási területet érintő, csalás elleni ágazati politikái és intézkedései A tagállamok négy intézkedést jelentettek be, amelyek egyidejűleg több uniós alapra is vonatkoznak. Bulgária a szabálytalanságok jelzéséről szóló rendeletének módosítását jelentette be. Görögország a Nemzeti Átláthatósági Hatóság létrehozásával összefüggő operatív és jogalkotási intézkedésekből álló csomagot jelentett be. Magyarország egy operatív intézkedésekből álló csomagot jelentett be, amely a kedvezményezetti adatkapcsolat-rendszer továbbfejlesztését foglalta magában, és egy szervezeti intézkedésekből álló csomagot, amely az uniós forrásokkal foglalkozó intézmények hálózatában szervezett képzéseket tartalmazott. 4.2.Mezőgazdaság – Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények 4.2.1.Mezőgazdaság és halászat – A tagállamok csalásellenes intézkedései A tagállamok ezen a területen négy intézkedést jelentettek be. Ausztria a borágazatban a kifizető ügynökségre ruházta át az intézkedések teljes végrehajtását. Olaszország egy együttműködési projektet jelentett be a közigazgatási és igazságügyi hatóságok között. Litvánia egy olyan intézkedést jelentett be, amely egy, a vidékfejlesztési program végrehajtásával kapcsolatos jogi aktusok megsértéséért kiszabható szankciókra vonatkozó jogalkotási intézkedés jóváhagyását foglalta magában. Dánia szervezeti és operatív intézkedésekből álló csomagot jelentett be egy, a mezőgazdasági alapokból származó forrásokkal kapcsolatos csalások megelőzését szolgáló cselekvési terv részeként.

A tagállamok két további intézkedést is bejelentettek, amelyek a mezőgazdaságra és a halászatra vonatkoztak. Az első – egy Németország által hozott adminisztratív intézkedés – célja, hogy felhívja a figyelmet az illetékes hatóságok közötti összeférhetetlenségre, míg a második, Szlovénia által hozott intézkedés egy nemzeti ügynökség munkatársai számára szervezett, a csalásmegelőzéssel és -felderítéssel kapcsolatos képzést tartalmazott. 4.2.2.Mezőgazdaság – A felderített szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika A közös agrárpolitika (KAP) két fő összetevőből áll (lásd a 12. ábrát ): ·közvetlen támogatás a mezőgazdasági termelőknek nyújtott közvetlen kifizetések („közvetlen támogatás”) és piactámogatási intézkedések („piaci intézkedések”) formájában, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) finanszírozásával; valamint ·főként az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által finanszírozott vidékfejlesztés. Az EMGA éves végrehajtási ciklust követ, míg az EMVA többéves programokat finanszíroz. Jelentős mértékű visszaesést követően a KAP-pal kapcsolatos szabálytalanságok száma 2017 óta nem mutat változást. A felderítések száma a közvetlen támogatás tekintetében stagnáló trendet követett, míg a vidékfejlesztés esetében csökkent, mivel a 2007–2013 közötti programozási időszakkal kapcsolatos szabálytalanságok száma is csökkent. Jelentős mértékű fluktuáció volt megfigyelhető a szabálytalanságok által érintett pénzösszegekben. 2019-ben a teljes pénzösszeg viszonylag stabil volt, de a közvetlen támogatás és a vidékfejlesztés ellentétes mintát követett. Az utóbbi esetében csökkentek a szabálytalan pénzösszegek, míg a közvetlen támogatások terén nőttek a pénzösszegek, főként néhány, a piaci intézkedéseket érintő, jelentős értékű szabálytalanság miatt. Ezeknél az intézkedéseknél fordultak elő a szabálytalannak minősülő legmagasabb átlagos pénzösszegek. A leginkább érintett intézkedéseket a 13. ábra mutatja. A felderítések néhány tagállamra összpontosultak, különös tekintettel a csalárd szabálytalanságokra, túl azon, ami a releváns kifizetések megoszlása alapján várható. Ez több különféle tényezőnek is betudható, mint például a szabálytalanságok és a csalások eltérő mögöttes szintje, a megelőző vagy felderítési tevékenységek eltérő minősége vagy az eljárás azon szakaszával kapcsolatos eltérő gyakorlatok, amely szakaszban a potenciálisan csalárd szabálytalanságokat bejelentették. A felderítések koncentrálódása hangsúlyosabb volt a csalárd szabálytalanságok esetében, ami azt jelzi, hogy a büntetőjognak az uniós költségvetés védelmét szolgáló használatával kapcsolatos eltérő megközelítések vagy a gyanítható csalásokkal kapcsolatos bejelentési gyakorlatok további, a tagállamok közötti különbségeket eredményező jelentős tényezőnek tekinthetők. 4.2.2.1.Felderített csalárd szabálytalanságok A felderített csalárd szabálytalanságok száma csökkent, és néhány tagállamra koncentrálódik. Jelentős mértékben visszaesett a vidékfejlesztéssel kapcsolatos csalárd szabálytalanságok száma, mivel csökkent a 2007–2013 közötti programozási időszakkal összefüggő felderítések száma – a programozási életciklussal összhangban –, és lassan indultak be a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó felderítések, ami nyomon követést igényel. A vidékfejlesztés, valamint a közvetlen támogatások terén megfigyelhető visszaesés eredményeként a csalárdként bejelentett szabálytalanságok által érintett teljes pénzösszeg 2019-ben 62 %-kal csökkent. A vidékfejlesztés terén még így is több csalárd szabálytalanságot derítettek fel, mint a közvetlen támogatások terén. Azonban a piaci intézkedések esetében mutatkozott a legmagasabb, 0,87 %-os csalásfelderítési arány, ami a vidékfejlesztésnek több mint négyszerese (lásd a 11. ábrát ). A közvetlen támogatások területén a felderítések nagy része a hamisított igazoló okmányokhoz vagy támogatási kérelmekhez fűződött. A pénzügyi támogatás megszerzéséhez mesterségesen teremtett feltételek jelentették a csalás egy másik gyakori formáját. A vidékfejlesztés terén számos felderítés az adott cselekvés megvalósításával függött össze. A pénzügyi támogatás megszerzéséhez mesterségesen teremtett feltételek ezen a területen is aggodalomra adnak okot.

4.2.2.2.Felderített nem csalárd szabálytalanságok Az elmúlt öt évben a közvetlen támogatások terén a nem csalárd szabálytalanságok stagnáló trendet mutattak, de a pénzösszegeket illetően jelentős mértékben fluktuáltak, mivel a piaci intézkedések terén a szabálytalanságok egyharmada kivételesen magas pénzösszegeket érintett (bejelentve 2015-ben, 2017-ben és 2019-ben). 2015 óta a vidékfejlesztés terén a nem csalárd szabálytalanságok csökkenő tendenciát mutattak, különös tekintettel az érintett pénzösszegekre, ami megfelelt a programok többéves jellegének. A vidékfejlesztést még így is nagyobb mértékben érintették a nem csalárd szabálytalanságok, mint a közvetlen támogatásokat. Azonban a piaci intézkedések esetében mutatkozott a legmagasabb szabálytalanság-felderítési arány, a vidékfejlesztésnek közel a kétszerese (lásd a 11. ábrát ). Ez részben (de nem kizárólag) a piaci intézkedések terén megfigyelhető néhány, kivételesen nagy pénzösszegeket érintő szabálytalanságnak volt tulajdonítható. A támogatott intézkedések végrehajtásához, a kifizetési kérelmekhez és az igazoló okmányokhoz kapcsolódó nem csalárd szabálytalanságok felderítése a leggyakoribb. A piaci intézkedések mutatják a legmagasabb szabálytalanság-felderítési arányt, amit a vidékfejlesztés követ. 4.3.Kohéziós politika és halászat – Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények 4.3.1.Kohéziós politika és halászat – A tagállamok csalásellenes intézkedései Kilenc ország jelentette be kohéziós politikával összefüggő intézkedések elfogadását. Ezen a területen került sor a legtöbb kezdeményezés, főként operatív kezdeményezés elfogadására; ezek összefoglalását az 1. ábra tartalmazza. Dánia a kedvezményezett és a beszállító közötti szokásos piaci ár elvének biztosítására irányuló külön halászati intézkedésről számolt be. 4.3.2.Kohéziós politika és halászat – A felderített szabálytalanságokra és csalásra vonatkozó statisztika Az egyéb költségvetési ágazatokkal összehasonlítva a kohéziós politika jóval összetettebb elemzést igényel, mivel a bejelentett szabálytalanságok eltérő programozási időszakokhoz kapcsolódnak, és részben eltérő szabályok hatálya alá tartoznak. A programozási időszakok továbbá több évre szólnak, és ez jelentősen befolyásolja a mögöttes tendenciákat. Az irányítás hasonlósága miatt a halászatot és kohéziós politikát együtt elemezzük. A várakozásoknak megfelelően a 2007–2013 közötti programozási időszakra vonatkozó felderítések száma a 2015-ös (a programozási időszak lezárásának éve) csúcsról folyamatosan csökkent, míg a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó felderítések száma emelkedik. Ezek az ellentétes trendek a programozási időszakok eltérő szakaszának tulajdoníthatók.

A 2019-ben bejelentett szabálytalanságok az elmúlt három programozási időszakra vonatkoznak, a bejelentéseknek több mint háromnegyede a 2014–2020 közötti programozási időszakkal kapcsolatos. A bejelentett pénzösszegek jelentősen elmaradtak a 2018-as szinttől (amely kivételes év volt). Ha az elmúlt két programozási időszakot együttesen vizsgáljuk, a Kohéziós Alapra vonatkozó átlagos pénzösszeg folyamatosan növekvő tendenciája megerősíthető, míg 2019-ben lassulás mutatkozott a többi alapnál. 4.3.2.1.Felderített csalárd szabálytalanságok Általában véve, valamennyi alap és időszak vonatkozásában, a csalárd szabálytalanságokhoz kapcsolódó átlagos pénzösszegek jelentősen magasabbak voltak, mint a nem csalárd szabálytalanságokhoz kapcsolódó átlagos pénzösszegek, ami kiemeli a csalás által jelentett fenyegetést és az igazságügyi hatóságokkal való együttműködés fontosságát. Úgy tűnik, hogy a tagállamok a 2014–2020 közötti programozási időszakban egyre nagyobb mértékben a csalárd szabálytalanságokra összpontosítanak. E tendencia ellenére – a „kivételes” esetektől eltekintve – 2019-ben a csalárd szabálytalanságok által érintett pénzösszegek minden alap esetében csökkentek a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozóan. Ez a visszaesés a 2014–2020 közötti programozási időszak vonatkozásában váratlan volt, és odafigyelést igényel. Az ERFA volt az az alap, amelyet a legnagyobb számban érintettek a csalárdként bejelentett esetek, valamint az ezekkel összefüggő legnagyobb szabálytalan pénzösszegek. 2019-ben azonban jelentős volt a visszaesés, ami szintén váratlanul történt. 2015 óta az Európai Szociális Alappal (ESZA) kapcsolatos csalárd szabálytalanságok száma csökkent, egy 2018-as elszigetelt növekedés kivételével. 2010 óta rendszeresen jelentenek be a Kohéziós Alapot érintő csalárd szabálytalanságokat. Jelentős fluktuáció figyelhető meg azonban az ezekkel az esetekkel összefüggő összegek tekintetében, mivel kevesebb az eset, az érintett összegek viszont magasak. A tagállamok eltérő bejelentési mintákat mutattak a magas érintett pénzösszegekkel járó csalárd szabálytalanságok felderítését illetően. Függetlenül az előbbi szempontoktól és eltekintve a kiugró értékektől, a 2014–2020 közötti programozási időszakban csalárdként bejelentett számok és pénzösszegek összhangban álltak a 2007–2013 közötti programozási időszakban, a programozási időszak kezdete óta eltelt megfelelő idő után felderített esetekkel. Számok tekintetében a leginkább érintett prioritások közé tartozott a „kutatás és technológiafejlesztés”, „a munkavállalók és vállalatok, a vállalkozások és a vállalkozók alkalmazkodóképességének javítása”, valamint „a munkavállalás fokozása és a fenntarthatóság javítása”. Ami a pénzösszegeket illeti, ezek a következő területekre vonatkoztak: „kutatás és technológiafejlesztés”, „közlekedés”, „város- és vidékrehabilitáció”, „környezetvédelem és kockázatmegelőzés”, valamint „idegenforgalom”. 4.3.2.2.Felderített nem csalárd szabálytalanságok A 2014–2020 közötti programozási időszakban a felderített, nem csalárdként bejelentett szabálytalanságok és a kapcsolódó szabálytalan pénzösszegek minden alap esetében emelkedtek, de kevésbé, mint az a programozási időszak előrehaladott végrehajtási szakasza alapján várható volt. Az előző programozási időszakhoz képest a programozási időszak kezdete után 6 évvel bejelentett számok és pénzösszegek csökkenése megdöbbentő, és nehezen magyarázható a késleltetett végrehajtással. A különbség minden alapnál jelentős, de az ERFA esetében különösen. A 2007–2013 közötti programozási időszakról a 2014–2020 közötti programozási időszakra számos szabály megváltozott (pl. az éves elszámolások bevezetése), ami segíthetett a tagállami szintű belső ellenőrzés megerősítésében. Néhány végrehajtási késedelemmel együtt az egyszerűsített költségelszámolás szélesebb körű használata járulhatott hozzá az ESZA esetében a nem csalárd szabálytalanságok csökkenéséhez. A helyzetet azonban szorosan nyomon kell követni. Szintén a nem csalárd szabálytalanságokat illetően a tagállamok eltérő bejelentési mintákat mutattak. 4.3.2.3.Az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) és a Covid19-válság A Covid19-válság nyomán az elkövetkező években több finanszírozásra lehet szükség, különös tekintettel az egészségügyi ágazatokra. Ezért a jelentéshez csatolt szolgálati munkadokumentumban az egészségügyi infrastruktúrákba történő beruházásokkal kapcsolatos prioritásokra összpontosító elemzés olvasható. Tizenöt tagállam számolt be az egészségügyi infrastruktúrákkal kapcsolatos szabálytalanságokról; közülük 7 tagállam csalásokat is felderített. A csalárd szabálytalanságok és a kapcsolódó pénzösszegek több mint felét Románia és Szlovákia jelentette be. A nem csalárd szabálytalanságok több mint egyharmadát Lengyelország derítette fel, míg Szlovákia jelentette be a szabálytalan pénzösszegek több mint felét. Az egészségügyi infrastruktúrát nagy mértékben érinti a közbeszerzési szabályok áthágása. A csalárd szabálytalanságok között a leggyakoribb felderített problémák az igazoló dokumentumokra vonatkoztak.

Az a tény, hogy más tagállamok ezen a területen nem jelentettek szabálytalanságokat, nem azt jelenti, hogy rájuk e kockázatok nem is vonatkoznak. 4.4.Közvetett irányítás (előcsatlakozás) — A felderített szabálytalanságokra és csalásokra vonatkozó statisztika Ami a közvetett irányítást illeti, e jelentés az előcsatlakozási támogatási eszközökre összpontosít. A bejelentett szabálytalanságok két időszakhoz (2007–2013 és 2014–2020), többségük a 2007–2013 közötti időszak előcsatlakozási támogatási eszközeihez (IPA I) kapcsolódnak. Ez a szakpolitikai terület jelentős különbségeket mutat a különféle kedvezményezett országok bejelentéseit illetően. Törökország az évek során következetesen jelentette a felderített szabálytalanságokat és csalásokat. A korábbi évekhez hasonlóan a vidékfejlesztési támogatást érintették leginkább a szabálytalanságok és a csalás. A releváns mutatók (a csalás gyakorisági szintje és a csalás összegének szintje) az ebben a dokumentumban elemzett összes szakpolitika közül itt a legmagasabb (19 % illetve 22 %). Az azonosított típusok közé az igazoló dokumentumok és a támogathatóság problémái tartoznak. 4.5.Közvetlen irányítás — Csalás elleni ágazati politikák, intézkedések és eredmények 4.5.1.Közvetlen irányítás – A felderített szabálytalanságokra és csalásokra vonatkozó statisztika A közvetlen irányításra vonatkozó statisztika a szervezeti egységek által kiadott, a Bizottság eredményszemléletű számviteli rendszerében (ABAC) nyilvántartásba vett visszafizettetési felszólításokon alapul. A szabálytalanságok által leginkább érintett szakpolitikai területek: „kommunikációs hálózatok, tartalom és technológia”, valamint „kutatás és innováció”. 4.5.1.1.Felderített csalárd szabálytalanságok 2019-ben 37, az ABAC rendszerben nyilvántartott, 10,6 millió EUR értékű visszafizettetési tétel minősült csalárdnak. 4.5.1.2.Felderített nem csalárd szabálytalanságok A nem csalárd szabálytalanságok tekintetében 2019-ben 1 778, összesen 55,4 millió EUR értékű visszafizettetési tételt vettek nyilvántartásba. 5.Visszafizettetés, valamint egyéb megelőző és korrekciós intézkedések A visszafizettetésekre, pénzügyi korrekciókra és egyéb megelőző és korrekciós intézkedésekre (kifizetések megszakítása és felfüggesztése) vonatkozó részletes információkat a Bizottság éves irányítási és teljesítményjelentése tartalmazza. A PIF-jelentésnek megfelelően felderített és bejelentett szabálytalanságok korrekciós intézkedések tárgyát képezik annak érdekében, hogy az uniós alapokat ne használják szabálytalan vagy csalárd projektek finanszírozására. A nemzeti hatóságok a nemzeti szabályozási kerettel összhangban szükség esetén visszafizettetési eljárásokat dolgoznak ki, és nyomon követik őket. 6.Együttműködés a tagállamokkal A csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottságban (COCOLAF) bizottsági és tagállami szakértők dolgoznak együtt. A tanácsadó bizottság fórumot biztosít a csalás elleni küzdelem fő fejleményeinek megvitatásához, valamint az EUMSZ 325. cikkének (5) bekezdésével összhangban e jelentés előkészítéséhez. Tevékenységét négy munkacsoportban, valamint plenáris ülésen látja el (lásd a 16. ábrát ). A COCOLAF jelentési és elemzési alcsoportja ideális fórumként szolgált a szabálytalanságok statisztikai értékeléséről szóló bizottsági szolgálati munkadokumentumban ismertetett elemzések megvitatására és finomítására, valamint az abban kidolgozott ismeretek megosztására.

A csalásmegelőzési alcsoportban 2019-ben a munka egy, a tagállamok csalásellenes rendszereit ismertető országprofilokra vonatkozó módszertan kidolgozására összpontosult. A következő években folytatódik ezen eszköz fejlesztése. 6.1.Együttműködés az OLAF-fal Vizsgálati és szakpolitikai döntéshozatali szempontból egyaránt elmondható, hogy az OLAF által végzett munka jobb eredményeket hoz akkor, ha az OLAF egyesíti erőit a tagállami hatóságokkal, hogy közösen vegyenek részt a csalás és korrupció elleni küzdelemben. A tagállamok csalásellenes koordinációs szolgálatai évente tartják értekezletüket az OLAF elnökletével. 2019-ben a csalásellenes koordinációs szolgálatok megbeszéléseket folytattak az OLAF-fal a szerepkörük alakulásáról, különös tekintettel a 883/2013/EU rendelet módosításáról szóló tárgyalások során megvitatott vonatkozó rendelkezéseire, a Herkules III program által kínált lehetőségekre, valamint a Számvevőszéknek a csalásellenes koordinációs szolgálatok szakpolitikai szerepének a koordináció javítását célzó kibővítésével kapcsolatos ajánlásaira. Az Európai Unió Bírósága által az OLAF tagállamokban folytatott vizsgálataival kapcsolatban hozott ítéleteinek hatása szintén napirenden volt, ahogyan az OLAF komplex helyszíni ellenőrzései is. Az OLAF csalás elleni kommunikációs szakembereinek hálózata az OLAF tagállami operatív partnereinek kommunikációs tisztségviselőit és szóvivőit tömöríti. 2019-ben az OLAF több tagállam nemzeti hatóságával közös kampányt folytatott a közösségi médiában a Herkules program népszerűsítése céljából, amelynek során bemutatták a Herkules által finanszírozott projekteket és berendezéseket. Az OLAF a lett csalásellenes koordinációs szolgálatot is támogatta a sikeres kampánya harmadik kiadásának elindításában, amelynek során arra ösztönözték az embereket, hogy mondjanak nemet a csalásra. 2019-ben a tagállamok a csalás elleni küzdelemmel foglalkozó tanácsi munkacsoport ülései keretében a román és a finn elnökség alatt, valamint az OLAF-fal kapcsolatos intézményközi eszmecsere során eszmecserét folytattak a Bizottsággal a csalás elleni intézkedésekről. 6.2.A források jobb felhasználásának hálózata 2019 októberében a Bizottság egy konferenciát tartott az államháztartási belső kontroll (PIC) hálózatának tagállami képviselőivel, amelyet később a források jobb felhasználásának hálózatává (Better Spending Network, BSN) neveztek át. Ez a tagállamok és az Európai Bizottság közötti strukturált párbeszéd platformja, amelynek témái a belső kontrollrendszerek, valamint az információ és bevált gyakorlatok cseréje arról, hogy hogyan lehet biztosítani a közszektor egészében a közpénzek jobb felhasználását. 7.Korai felismerési és kizárási rendszer Az Európai Bizottság irányítja a korai felismerési és kizárási rendszert, amelyről az uniós költségvetésről szóló költségvetési rendelet 135–145. cikke rendelkezik. A korai felismerési és kizárási rendszer hatékony eszköz, amelynek segítségével megerősíthető az Unió pénzügyi érdekeinek a megbízhatatlan személyekkel és szervezetekkel szembeni védelme, mivel kizárja őket az uniós források odaítélési eljárásaiból. Ez az egyik legmegalapozottabb kizárási rendszer a különböző nemzetközi szervezetek és multilaterális fejlesztési bankok kizárási rendszerei között. A korai felismerési és kizárási rendszer előre ismertetett gyakorlatok széles körére terjed ki, mint például a csalás, a korrupció és a súlyos szakmai kötelezettségszegés, valamint a gyenge teljesítés (pl. a szerződések végrehajtása során tapasztalt súlyos hiányosságok). A korai felismerési és kizárási rendszer különösen a következőket biztosítja: ·az EU pénzügyi érdekeit veszélyeztető személyek vagy szervezetek korai felismerése; ·személyeknek vagy szervezeteknek az EU-finanszírozás megszerzése alól való kizárása és/vagy pénzbüntetés alkalmazása; a fenti információknak a korai felismerési és kizárási rendszer adatbázisában történő rögzítése, amely az uniós alapok végrehajtásáért felelős pénzügyi szereplők közösségének rendelkezésére áll; ·a legsúlyosabb esetekben az érintett személy vagy szervezet nevének közzététele a Bizottság weboldalán. A korai felismerési és kizárási rendszer lehetővé teszi a kizárás helyzeteinek központi értékelését, ugyanakkor védi az érintett személyek és szervezetek alapvető jogait, különös tekintettel a meghallgatáshoz való jogra. A korai felismerési és kizárási rendszer egyediségét és erejét az uniós intézményekre és szervekre ruházott jogkör adja, miszerint eljárhatnak „nemzeti bíróság, illetve adott esetben nemzeti közigazgatási szerv jogerős határozata hiányában”. A szankciók kiróhatók az engedélyezésre jogosult illetékes tisztviselő ellenőrzéseiből, az OLAF által elvégzett vizsgálatokból, illetve a nemzeti hatóságok vagy nemzetközi szervezetek nem jogerős közigazgatási határozataiból származó „tények és megállapítások” alapján. A megbízhatatlan szervezetekkel vagy személyekkel szembeni szankciók alkalmazására vonatkozó határozat csak az érintett engedélyezésre jogosult tisztviselő hozhatja meg, azután, hogy a központi intézményközi testület, amely jogerős ítélet vagy jogerős közigazgatási határozat hiányában előzetes jogi minősítést végez, ajánlást tett erre. A testületnek nincs vizsgálati hatásköre. A testület állandó, magas szintű, független elnökből, a Bizottságot mint a rendszer tulajdonosát képviselő két állandó tagból és az ajánlást kérő szolgálat engedélyezésre jogosult tisztviselőjét képviselő ad hoc tagból áll. A testület feladata a védelemhez való jog tiszteletben tartásának biztosítása az ellentétes vélemények érintett gazdasági szereplővel való ismertetésével, és ajánlásai megfelelnek az arányosság elvének.

2019-ben 19 esetet vittek a testület elé annak állandó titkárságán keresztül, ezek közül egy eset egy, a Bizottságtól eltérő intézménytől, egy eset egy decentralizált ügynökségtől, egy pedig egy közös vállalkozástól érkezett. A 2019-ben a testület titkárságának benyújtott 19 eset mellett az ehhez a jelentéshez tartozó bizottsági szolgálati munkadokumentumban szerepel még 3 eset 2018-ból, mert ezeket 2019-ben ismertették a testület előtt. 2019 első hat hónapjában nyolc eset került a testület elé, ezek közül egyet az említett bizottsági szolgálati munkadokumentum is ismertet. A Bizottságnak az engedélyezésre jogosult tisztviselők alábbiakra vonatkozó határozatairól is jelentést kell tennie: ·a gazdasági szereplők ki nem zárása, amennyiben ez elengedhetetlen a szolgálat folyamatosságának korlátozott időtartamra való biztosításához a korrekciós intézkedések érintett gazdasági szereplők által történő elfogadásáig; ·a közigazgatási szankciókkal kapcsolatos információk közzé nem tétele a Bizottság honlapján; erre a vizsgálatok bizalmas jellege vagy – amennyiben természetes személy az érintett – az arányosság elvének tiszteletben tartása miatt kerülhet sor; ·az engedélyezésre jogosult tisztviselő határozata a testület ajánlásától való eltérésről. Amióta a testület 2016-ban megkezdte a munkáját, ilyen helyzet nem fordult elő. Minden érintett engedélyezésre jogosult tisztviselő úgy döntött, hogy teljes egészében figyelembe veszi a testület ajánlásait. A Bizottság Belső Ellenőrzési Szolgálata 2018-ban ellenőrizte a korai felismerési és kizárási rendszert, és pozitívan nyilatkozott róla. Nyomon követésként elsősorban a Bizottság folytatta az OLAF-fal közösen az ajánlások rendszeres nyomon követésének szoros figyelemmel kísérését. A Bíróság újfent megerősítette a korai felismerési és kizárási rendszer érvényességét (A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete, T-290/18. sz. ügy, Agmin kontra Bizottság). Ítéletében a Bíróság különösen a testület és az engedélyezésre jogosult tisztviselők szerepkörének érvényességét erősítette meg, továbbá azt, hogy a testület által lefolytatott kontradiktórius eljárás teljes mértékben tiszteletben tartotta az érintett szervezet meghallgatáshoz való jogát . 8.A 2018-as éves jelentésről szóló európai parlamenti állásfoglalás nyomon követése Az Európai Parlament a 2018-as PIF-jelentésről szóló állásfoglalását a 2020. júliusi ülésszakban fogadták el, miután 2020. május 7-én a Költségvetési Ellenőrző Bizottság (CONT) kedvezően szavazott róla. 9.Intézményközi együttműködés 9.1.Intézményközi eszmecsere A 883/2013/EU rendelet 16. cikkével összhangban az Európai Parlament, a Tanács, a Bizottság és az OLAF minden évben találkozót tart, amelyen politikai szintű intézményközi eszmecsere keretében megvitatják az OLAF tevékenységeit. A 2019-es eszmecserére december 11-én került sor, azt a Tanács finn elnöksége vezette. Az intézmények megvitatták az OLAF közép és hosszú távon betöltendő szerepét, és megerősítették az OLAF iránti elkötelezett támogatásukat. 9.2.Európai Számvevőszék 9.2.1.A csalás elleni politikáról szóló különjelentések Két, 2019-ben elfogadott különjelentésben az Európai Számvevőszék elismerte a szakpolitika területén elért előrelépéseket, de olyan területeket is azonosított, ahol javulásra van szükség. Ezeket többnyire alátámasztják a PIF-jelentésekben szereplő következtetések, míg egyes esetekben új intézkedésekre van szükség. A Bizottság csalás elleni új, 2019. áprilisi stratégiája foglalkozik a Számvevőszék legtöbb aggályával, és meg kívánja erősíteni a Bizottság elemzési képességét és belső koordinációs keretét a folyamatosan változó környezet által jelentett új kihívásoknak való megfelelés érdekében. 9.2.2.Az OLAF és az Európai Számvevőszék közötti együttműködés Mivel az uniós költségvetés védelme közös feladatuk, az OLAF folyamatosan együttműködik a Számvevőszékkel. 2019 májusában az OLAF és a Számvevőszék igazgatási megállapodást írt alá, amely strukturált keretet biztosít az együttműködéshez, és elősegíti az időben történő információcserét. A megállapodás különösen a know-how és a kockázatelemzés cseréjét, valamint a közös képzést és a munkatársak cseréjét írja elő. A megállapodást egy közös műhelytalálkozó alkalmával írták alá, amely 2019-ben először került megrendezésre, a két szervezet vezetőségének és munkatársainak, valamint a Számvevőszék tagjainak részvételével. A tervek szerint a műhelytalálkozót éves rendszerességgel fogják megrendezni. 10.Következtetések és ajánlások 10.1.Bevételek