Különjelentés Az uniós vízpolitika 
célkitűzéseinek 
integrálása a KAP-ba: 
részleges sikerHU 2014  04 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK

EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-mail:  eca-info@eca.europa.eu  
Internet:  http://eca.europa.eu
Twitter:  @EUAuditorsECA  
YouTube:  EUAuditorsECA
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2014
ISBN  978-92-872-0034-1
doi: 10.2865/15855
© Európai Unió, 2014
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
Printed  in Luxembourg
HU 2014  04 SZ.
Különjelentés Az uniós vízpolitika 
célkitűzéseinek 
integrálása a KAP-ba: 
részleges siker
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második 
albekezdése alapján)
02
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Szakkifejezések és rövidítések
I–XI Összefoglaló
1–14   Bevezetés
1–6  Az uniós vízpolitika és a közös agrárpolitika (KAP) közötti kapcsolódási pontok
7–11  Az uniós vízpolitikai céloknak a KAP-ba történő integrálására alkalmas KAP-eszközök
12–14  A vízminőséget esetlegesen befolyásoló KAP-források
15–20  Az ellenőrzés
15–17  Az ellenőrzés hatóköre és módszere
18–20  Korábbi ellenőrzések
21–79  Észrevételek
21–32  Az uniós vízpolitika hiányos végrehajtása akadályozta annak KAP-ba történő integrálását
33–48  A kölcsönös megfeleltetés mindeddig csak korlátozott hatást gyakorolt a vízügyi kérdésekre
34–39  A kölcsönös megfeleltetési mechanizmus hatásos, de lehetőségei nincsenek teljes mértékben kihasználva
40–48   Hiányosságok a kölcsönös megfeleltetés alkalmazásában
49–61  Nem használják ki teljes mértékben a vidékfejlesztési forrásokban rejlő lehetőségeket a vízügyi 
problémák kezelésére
52–55  A tagállamok vidékfejlesztési kiadási tervei nem mindig veszik figyelembe az uniós vízpolitika céljait és 
a tagállamoknak a vízzel kapcsolatos igényeit 
56–61  A vidékfejlesztési forrásokat nem használták fel megfelelő mértékben a vízzel kapcsolatos problémák 
kezelésére
62–65  A „szennyező fizet” elvet nem integrálták a KAP-ba
66–79  A monitoring és értékelési rendszerek nem adnak teljes áttekintést
03 Tartalomjegyzék
80 – 87 Következtetések és ajánlások
 I. melléklet  – Az ellenőrzés során alkalmazott ellenőrzési kérdések és kritériumok
 II. melléklet  –  A felmérés eredményei: A gazdálkodási tanácsadó szervezetek beszámolóiban 
szereplő főbb változások a kölcsönös megfeleltetés bevezetését követően
 III. melléklet  –  Példák olyan vízzel kapcsolatos problémákra, amelyekre nem vonatkozik 
a kölcsönös megfeleltetés
 IV. melléklet  –  A tagállamok által a vízgazdálkodásra elkülönített és felhasznált kiegészítő 
állapotfelmérési (HC) és helyreállítási (EERP) források
 A Bizottság válasza
04
 Szakkifejezések 
és rövidítések
Állapotfelmérés : 2009-ben megvizsgálták és kiigazították a KAP különböző összetevőit annak érdekében, hogy 
a KAP forrásait a kiegyensúlyozott és környezetbarát fejlesztésre összpontosítsák. Ez a kiigazítás „állapotfelmérés” 
néven ismert.
EMVA : Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap. A jelentésben „vidékfejlesztés”-ként is szerepel.
Eutrofizáció : az a folyamat, amely során a víztestekbe tápanyagtöbblet jut, elsősorban foszfátok és nitrátok. Ezek 
általában az algák túlzott növekedését idézik elő, ami csökkenti a víz oxigénszintjét, ezáltal más szervezetek, pl. 
halak pusztulását okozva.
HMKÁ-előírások : a földek helyes mezőgazdasági és környezeti állapotban tartása a talajvédelemre, a talaj 
szervesanyag -tartalmának és szerkezetének fenntartására, az élőhelyek károsításának elkerülésére és 
a vízgazdálkodásra vonatkozó számos előírás betartására vonatkozik.
Intézkedés :
1) Vidékfejlesztési intézkedés : az EMVA -ból támogatható műveletek együttese. Minden intézkedés konkrét betartandó 
szabályokkal rendelkezik;
2) A víz‑keretirányelvben említett intézkedés (vízgyűjtő‑gazdálkodási tervek és intézkedési programok):  
a vízgyűjtő -gazdálkodási tervekben található műveletek együttese, köztük jogi, ellenőrzési és igazgatási 
kezdeményezések, amelyek hozzájárulnak a víz -keretirányelv végrehajtásához. Ebben az összefüggésben 
egy mezőgazdasági intézkedés olyan műveletekből vagy kezdeményezésekből áll, amelyekkel enyhíthető 
a mezőgazdasági tevékenységek által a vizekre gyakorolt környezeti terhelés.
JFGK : jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények. 18, a környezetre, az élelmiszer -biztonságra, valamint az 
állat- és növényegészségügyre, valamint az állatjólétre vonatkozó uniós jogszabályi előírás.
KAP : közös agrárpolitika.
Kölcsönös megfeleltetés : olyan mechanizmus, amely a közvetlen kifizetéseket a gazdálkodókhoz kapcsolja, 
és számos vidékfejlesztési kifizetést egy sor a környezetvédelemre, az élelmiszer-biztonságra, az állat- és 
növényegészségügyre, valamint az állatjólétre vonatkozó szabály betartásához, továbbá a mezőgazdasági 
földterületeknek a helyes mezőgazdasági és környezeti állapotban tartásához köt. A kölcsönös megfeleltetési 
szabályok 18 jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményt és 15 HMKÁ-előírást tartalmaznak. Az előírások és 
követelmények nem teljesítése a gazdálkodónak folyósított KAP -kifizetések csökkentését eredményezheti.
Közvetlen kifizetések : jövedelemtámogatási rendszer keretében közvetlenül a gazdálkodóknak megítélt 
kifizetések, például az egységes támogatási rendszer (SPS) és az egységes területalapú támogatási rendszer (SAPS).
Növényvédő szerek : növények vagy takarmányok gyomokkal, betegségekkel vagy rovarokkal szembeni védelmére 
alkalmazott szer.
VGT : vízgyűjtő -gazdálkodási terv.
Vízgyűjtő : Olyan földterület, amelyről minden felszíni lefolyás a vízfolyások, folyók, és esetleg tavak sorozatán át 
a tengerbe folyik egyetlen folyótorkolaton  – tölcsértorkolaton vagy deltán  – keresztül.
Vízgyűjtő kerület : a szárazföldnek vagy tengernek egy olyan területe, amely egy vagy több szomszédos 
vízgyűjtőből áll azok felszín alatti vizeivel és parti tengervizeivel együtt, és amelyet a víz -keretirányelv 
a vízgyűjtő -gazdálkodás fő egységeként határoz meg.
05 Szakkifejezések és rövidítések
Víz-keretirányelv : A víz -keretirányelv – az Európai Parlament és Tanács 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelve 
a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról (HL L 327., 2000.12.22., 1. o.) – egy 2000-
ben elfogadott átfogó jogszabály, amely a meglévő szakpolitikákat és jogszabályokat egységesebb keretekbe 
foglalja. Az irányelv vízgazdálkodási megközelítése a közigazgatási vagy jogi határok helyett a vízgyűjtőkön mint 
természetes környezeti egységeken alapul. A jogszabály számos kapcsolódó irányelvre, mint pl. a fürdővízről, az 
ivóvízről, a települési szennyvíz kezeléséről, a nitrátokról, a szennyvíziszapról stb. szóló irányelvekre is hivatkozik. 
A víz -keretirányelv minimumfeltételként szabja meg ezeknek az irányelveknek a végrehajtását. A végrehajtásukra 
irányuló intézkedéseket a vízgyűjtő -gazdálkodási tervekbe kell integrálni. Megjegyzendő, hogy a víz -keretirányelv 
nem biztosít elkülönített forrásokat az uniós vízpolitika végrehajtására.
Vízügyi igazgatók : az egyes tagállamok és más részt vevő országok vízpolitikájának igazgatói.
06
 Összefoglaló
I
Az európai vízkészletek minőségének védelme az első, 
külön a vízvédelemnek szentelt jogi eszközöknek az 
1970-es évek végén történt elfogadása óta kiemelt 
fontosságú az Unióban. Az víz -keretirányelvet 2000-
ben fogadták el azzal a céllal, hogy jogi kereteket 
hozzanak létre az európai víztestek megóvására és 
helyreállítására, valamint a víz hosszú távon fenntart -
ható használatának biztosítására. A tagállamok által az 
uniós vízpolitika végrehajtására alkalmazott legfőbb 
eszközök a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek és az intéz -
kedési programok. A tagállamok a vízpolitikát részben 
más szakpolitikai források felhasználásával hajthatják 
végre.
II
A mezőgazdaság jelentősen terheli a környezetet. 
Európában a mezőgazdaság felelős a teljes vízfelhasz -
nálás 33%-áért és a vizek tápanyagszennyezésének fő 
forrását jelenti.
III
A közös agrárpolitika (KAP) az Unió költségvetésé -
nek nem egészen 40%-át teszi ki. Az Európai Unió 
a KAP -on keresztül igyekszik befolyásolni a vizeket 
érintő mezőgazdasági gyakorlatokat. Az uniós vízpoli -
tika céljait jelenleg két eszköz segítségével integrálják 
a KAP -ba. Ezek egyrészt a kölcsönös megfeleltetés, 
amely bizonyos KAP-kifizetéseket adott környezet -
védelmi követelményekhez köt, valamint az Európai 
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA, ebben 
a jelentésben „vidékfejlesztés”), amely pénzügyi ösz -
tönzőket nyújt a kötelező jogszabályokon túlmutató 
intézkedésekhez.IV
Az Európai Bizottság és a Tanács többször is hang -
súlyozta annak szükségességét, hogy a vízpolitikát 
jobban integrálják más szakpolitikai területekbe, 
többek között az agrárpolitikába. Az Unió vízpolitikai 
céljai különböző szakpolitikai területeken tett intéz -
kedéseket, és ezáltal számos hatóság részéről történő 
beavatkozásokat igényelnek. Mindezek adott eset -
ben eltérő és esetleg egymással ellentétes érdekeket 
szolgálhatnak. A fentiek fényében a Számvevőszék 
ellenőrzése a következő kérdésre kereste a választ: 
Sikeresen integrálták -e az uniós vízpolitika céljait 
a KAP -ba? A Számvevőszék a kérdés megválaszolásá -
hoz megvizsgálta, hogy az uniós vízpolitika végrehaj -
tása milyen mértékben tette lehetővé annak KAP -ba 
történő integrálását, valamint elemezte a kölcsönös 
megfeleltetést és a vidékfejlesztést.
V
Arra a kérdésre vonatkozóan, hogy az uniós vízpolitika 
céljait sikeresen integrálták -e a KAP -ba, az ellenőrzés 
megállapította, hogy mindeddig ez csak részben való -
sult meg. Ennek oka a nagyratörő szakpolitikai célki -
tűzések és a változtatások végrehajtásához használt 
eszközök közötti egyensúlytalanság volt. Az ellenőr -
zés kiemelte a Bizottság által a vízügyi szempontok 
KAP -ba történő integrálására használt két eszköz (a 
kölcsönös megfeleltetés és a vidékfejlesztés) hiá -
nyosságait, valamint felhívta a figyelmet a víz -keret -
irányelv végrehajtásában jelentkező késedelmekre és 
hiányosságokra.
VI
A Számvevőszék megállapította, hogy a kölcsönös 
megfeleltetési és a vidékfejlesztési források egyelőre 
pozitív hatást gyakoroltak a vízmennyiség és -minőség 
javítására irányuló szakpolitikai célok megvalósítására, 
de a KAP politikai ambícióhoz és különösen a KAP 
2014 –2020-as időszakra vonatkozó rendeleteinek 
ennél is nagyratörőbb céljaihoz képest ezek az eszkö -
zök korlátozottak.
Összefoglaló 07
VII
Megállapította továbbá, hogy a víz -keretirányelv vég -
rehajtása során jelentkező késedelmek valójában hát -
ráltatták a vízpolitika céljainak integrálását a KAP -ba.
VIII
A Számvevőszék ezenkívül megállapította, hogy 
egyrészt a közvetlenül a KAP -hoz kapcsolódó, más -
részt az általánosabb adatokat nyújtó monitoring- és 
értékelési rendszerek nem biztosították a tájékozott 
politikai döntéshozatalhoz szükséges információkat 
a mezőgazdasági tevékenységből eredő vízterheléssel 
kapcsolatban, mindazonáltal azt is elismerte, hogy 
történtek hasznos kezdeményezések.
IX
A Számvevőszék azt ajánlja, hogy a Bizottság tegyen 
javaslatot a jelenlegi eszközök (kölcsönös megfelelte -
tés és vidékfejlesztés) szükséges módosítására, illetve 
adott esetben olyan új eszközökre, amelyek alkalma -
sak a vízpolitikai célok KAP -ba történő integrálására 
vonatkozó nagyratörőbb célok teljesítésére. A tagál -
lamok foglalkozzanak a kölcsönös megfeleltetéssel 
kapcsolatban kiemelt hiányosságokkal, és a vízpolitikai 
célok jobb teljesítése érdekében javítsák vidékfejlesz -
tési forrásaik felhasználását.
X
A Számvevőszék azt ajánlja továbbá, hogy a Bizottság 
és a tagállamok foglalkozzanak a víz -keretirányelv 
végrehajtásában felmerülő késedelemmel, továbbá 
egyedi intézkedések leírásával, és azoknak egyértelmű 
és konkrét operatív szintű meghatározásával javítsák 
vízgyűjtő -gazdálkodási terveik minőségét.
XI
A monitoringra és értékelésre vonatkozóan a Bizott -
ság gondoskodjon arról, hogy rendelkezésére álljanak 
legalább a mezőgazdasági gyakorlatok által a vizekre 
kifejtett terhelés változásának mérésére alkalmas 
információk, a tagállamokat pedig arra kérjük, hogy 
kellő időben, megbízhatóbb és következetesebb 
módon szolgáltassanak adatokat a vizekről.
08
 Bevezetés
Az uniós vízpolitika és 
a közös agrárpolitika 
(KAP) közötti kap -
csolódási pontok
01 
A vízkészletek (mennyiségi és minő -
ségi szempontú) védelme nem csak 
az Unió  ban, hanem szerte a világon 
nemzeti, regionális és helyi szinten 
napirenden levő, kiemelt fontosságú 
kérdés. Az Unió vízpolitikájának átfogó 
célja elsősorban az, hogy „minden 
európai polgár számára megfelelő 
mennyiségű jó minőségű víz legyen 
hozzáférhető, valamint biztosítsa az 
összes Európában található víztest jó 
állapotát1”. Az említett cél elérésére 
használt fő uniós jogi eszközök az 
Európai Parlament és a Tanács által 
elfogadott, vízre vonatkozó irányelvek. 
Az irányelv az Európai Unió olyan jogi 
aktusa, amely előírja a tagállamok 
számára egy adott eredmény elérését, 
de nem írja elő annak módját.
02 
Az 1991-ben elfogadott nitrátirányelv 
az európai vizek mezőgazdasági 
forrásból származó nitrátszennyezését 
kívánta csökkenteni2. Ezt később az 
átfogóbb víz -keretirányelv követte 
2000-ben. A víz -keretirányelv értel -
mében a tagállamoknak 2015-ig kell 
elérniük a „felszíni és felszín alatti vizek 
jó állapotának” elérését3. A tagálla -
moknak vízgyűjtő -gazdálkodási terve -
ket kell készíteniük a hozzájuk tartozó 
intézkedési programokkal együtt. Ezek 
képezik az irányelv és egyúttal az uniós 
vízpolitika végrehajtásának fő eszköze -
it. A tagállamok a vízpolitikát részben 
más szakpolitikai források felhasználá -
sával hajthatják végre. A vízgyűjtő -gaz-
dálkodási tervekhez tartozó intéz -
kedéseket például egyes esetekben 
a KAP -ból lehet finanszírozni.03 
Az Európai Környezetvédelmi Ügynök -
ségnek (EEA) a vizek állapotáról szóló 
jelentése4 szerint az elmúlt évtizedek -
ben megfigyelhető javulás ellenére 
„sem valószínű”, hogy  – minőségi, 
illetve mennyiségi szempontból – az 
európai vizek tekintetében megvaló -
sulnak a víz -keretirányelv 2015-re előírt 
céljai.
04 
A mezőgazdaság a legnagyobb 
földhasználó Európában (a teljes 
földterület 50%-ával). A mezőgazda -
sági tevékenység nagy hatással van 
az európai tájképre, és az elmúlt 50 
évben erőteljesen növelte a külső 
erőforrások (a trágyák, a növényvédő 
szerek és a víz) használatát. Az ágazat 
ezért jelentősen terheli a környezetet5. 
Európában a mezőgazdaság felelős 
a teljes vízfelhasználás 33%-áért, és 
a vizek tápanyagszennyezésének fő 
forrását jelenti6. A legfőbb vízfelhasz -
nálóként a mezőgazdaság jelentős 
szerepet játszik a vízkészletekkel való 
fenntartható mennyiségi és minőségi 
gazdálkodásban.1 http://ec.europa.eu/
environment/water/index_
en.htm  és a víz -keretirányelv 
4. cikke.
2  A Tanács 1991. december 12-i 
91/676/EGK irányelve 
a vizek mezőgazdasági 
eredetű nitrátszennyezéssel 
szembeni védelméről 
(HL L 375., 1991.12.31., 1. o.). 
A nitrátirányelv arra kötelezi 
a tagállamokat, hogy 
monitorozzák a felszíni 
és a felszín alatti vizeket, 
valamint jelöljék ki, 
melyek a nitrátszennyezés 
szempontjából veszélyeztetett 
területek. A tagállamoknak 
ki kell dolgozniuk egy, 
az adott ország egész 
területén önkéntes alapon 
alkalmazandó, a helyes 
mezőgazdasági gyakorlatról 
szóló szabályzatot. 
A tagállamoknak továbbá 
a nitrátszennyezés 
szempontjából veszélyeztetett 
területeken kötelezően 
végrehajtandó cselekvési 
programokat is el kell 
fogadniuk.
3  A víz -keretirányelv 4. cikke.
4  Az EEA 9/2012. sz. „European 
waters – current status and 
future challenges” (Európai 
vizek – a jelenlegi helyzet és 
a jövőbeni kihívások) című 
jelentése.
5 „A Green CAP? Reform options 
from an environmental angle” 
(Környezetbarát KAP? A reform 
lehetőségei környezetvédelmi 
szempontból) Az EEA 
környezetbarát KAP 
projektje első szakaszáról 
készült időközi jelentés, 
2011. június 23.
6  Az EEA 1/2012. sz. „Towards 
efficient use of water 
resources in Europe” (Az 
európai vízkészletek hatékony 
felhasználása felé) című 
jelentése.
09 Bevezetés
05 
Az Európai Unió Tanácsa több alkalom -
mal is hangsúlyozta a vizek védelmé -
nek szükségességét a KAP eszközein 
keresztül7:
– 2007-ben hangsúlyozta, hogy 
„a fenntartható vízhasználattal kap -
csolatos szempontoknak az egyéb 
ágazati politikákba (pl. mezőgazda -
ság)” való beépítése követelmény 
a „vízpolitikai célkitűzések megvaló -
sításához”, valamint kiemelte, hogy 
„különleges figyelmet kell fordítani 
a további fejlődésre, és szükség 
esetén a jelenlegi mezőgazdasági 
politikáknak a fenntartható víz -
gazdálkodáshoz való hozzájárulás 
céljából való kiigazítására”.
– 2009-ben a vízgazdálkodást 
a mezőgazdaság döntő fontosságú 
jövőbeni kihívásaként határozta 
meg, kijelentve, hogy „vízminőséget 
is lefedő vízgazdálkodási kérdésekre 
a vonatkozó közös agrárpolitikai 
eszközök keretében még nagyobb 
figyelmet kell fordítani”.
– 2010-ben a Tanács felismerte 
annak szükségességét, hogy 
„mozdítsák elő a hatékonyabb és 
fenntarthatóbb vízfelhasználást 
a mezőgazdaságban”.
06 
A vízgazdálkodási szempontoknak 
a többi szakpolitikai területbe, töb -
bek között az agrárpolitikába történő 
további integrációjának szükségességét 
az Európai Bizottság, az EEA, az Euró -
pai Unió Tanácsa, valamint a vízügyi 
igazgatók is egyértelműen kijelentet -
ték8. Az uniós vízpolitika célkitűzéseinek 
a KAP -ba történő integrálása fontos cél, 
különösen az Európai Unió működéséről 
szóló szerződés 11. cikke értelmében, 
amely kimondja, hogy: „A környezet -
védelmi követelményeket  – különösen 
a fenntartható fejlődés előmozdítására 
tekintettel – be kell illeszteni az uniós 
politikák és tevékenységek meghatáro -
zásába és végrehajtásába.”7  A Tanács 2007. október 30-i 
következtetései a vízhiány -
ról és aszályokról. A Tanács 
2010. június 11-i következteté -
sei a vízhiányról, aszályról és 
az éghajlatváltozáshoz való al -
kalmazkodásról. A KAP -reform 
„állapotfelmérése” után 
közzétett, az Európai Mezőgaz -
dasági Vidékfejlesztési Alapból 
(EMVA) nyújtandó vidékfej -
lesztési támogatásról szóló 
1698/2005/EK rendelet módo -
sításáról szóló, 2009. január 19-i 
74/2009/EK tanácsi rendelet (1) és 
(4) preambulumbekezdése 
(HL L 30., 2009.1.31., 100. o.).
8 • COM(2012) 673, 2012. nov -
ember 14., „Az európai vízkész -
letek megőrzésére irányuló 
terv”: „a vízpolitika célkitűzései 
esetében jobb végrehajtásra és 
más szakpolitikai területekbe 
való fokozott integrációra 
van szükség, például a közös 
agrárpolitika (...) esetében”.  
• A víz -keretirányelv 
(16) preambulumbekezdése: 
„Szükséges a víz védelmének 
és a fenntartható gazdálkodás -
nak a közösségi politika más, 
olyan területeibe való további 
integrálása, mint az energia-, 
a közlekedés-, a mezőgazda -
sági, a halászati, a regionális és 
idegenforgalmi politika.”  
• Az Európai Mezőgaz -
dasági Vidékfejlesztési 
Alapból (EMVA) nyújtandó 
vidékfejlesztési támogatásról 
szóló, 2005. szeptember 20-i 
1698/2005/EK tanácsi rendelet 
(HL L 277., 2005.10.21., 1. o.) 
(6) preambulumbekezdése: 
„Az Európai Mezőgazda -
sági Vidékfejlesztési Alap 
tevékenységeinek és azoknak 
a műveleteknek, amelyekhez 
hozzájárul, összhangban kell 
állniuk és összeegyeztethe -
tőnek kell lenniük a többi 
közösségi politikával, és meg 
kell felelniük minden közösségi 
jogszabálynak.”  
• Az EEA 9/2012. sz. jelentése: 
„További erőfeszítéseket kíván 
a vízgazdálkodási szempontok 
különböző ágazati szakpoliti -
kákba, mint pl. a mezőgazda -
sági és közlekedéspolitikába 
történő integrálása.”  
• A vízügyi igazgatók 
2006. november 30-i nyilat -
kozata a víz -keretirányelvről 
és a mezőgazdaságról: „(...) el 
kell ismerni a vízkészletek 
társadalmi, gazdasági és 
környezeti fontosságát, és azt 
minden ágazati szakpolitikába 
integrálni kell”.
10 Bevezetés
Az uniós vízpolitikai 
céloknak a KAP -ba tör -
ténő integrálására alkal -
mas KAP -eszközök
07 
Jelenleg két olyan KAP -eszköz van, 
amelyet az uniós vízpolitika céljainak 
a KAP -ba történő integrálására hasz -
nálnak. Ezek: a kölcsönös megfelel -
tetés és az Európai Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alap (lásd: 1. ábra ). Ezek az eszközök rendelkeznek azzal 
a potenciállal, hogy hozzájáruljanak 
a fenntartható mezőgazdasághoz 
azáltal, hogy előmozdítják a helyes 
gazdálkodási gyakorlatot, elősegí -
tik a gazdálkodási tevékenységek 
környezetvédelmi jogszabályoknak, 
mint pl. a nitrátirányelvnek megfelelő 
végzését, valamint ösztönzőket biz -
tosítanak a környezet szempontjából 
előnyös közjavak és -szolgáltatások 
nyújtásához.1. ábraKapcsolat a KAP és az uniós vízpolitika között
Megjegyzés:  Az ábra egyik oldala azt mutatja be, hogy a KAP forrásait miként lehet a közvetlen kifizetésekre és a vidékfejlesztési alapokra 
fordítani. A közvetlen kifizetésekben és/vagy bizonyos vidékfejlesztési alapok forrásaiból részesülő gazdálkodók esetében a kölcsönös megfelel -
tetés ezeket a kifizetéseket bizonyos környezetvédelmi kötelezettségek teljesítéséhez köti. A KAP által finanszírozott tevékenységek előnyös és 
hátrányos hatásokat is gyakorolhatnak a vízkészletre vonatkozóan. Az ábra másik oldalán a víz -keretirányelv – a vízpolitika uniós szinten történő 
végrehajtására szolgáló fő eszköz  – által meghatározott ütemterv látható.
WFD entered
into
establishmentof 
monitoring dra
measures
-KAP
jogszabályok,
hozzárendelt
forrásokkalKÖVETKEZETES? jogszabályok,
de hozzárendelt
források nélkülVÍZPOLITIKA
közvetlen kiﬁzetések vidékfejlesztés (EMVA)
tagállami vidékfejlesztési
programok (2007–2013)(mezőgazdasági)
tevékenységekhatásokVKI (1. ciklus)
A VKI hatályba
lépése 2000
a monitoring-
hálózat létrejötte2006
előzetes VGT -k
beterjesztése2008
a VGT-k és az
intézkedésiprogramokvéglegesítése2009
a programok
elindítása 2012
környezetvédelmicélok elérése2015
a víztestek jó állapotaA tagállamok kötelezettségei
a vízre gyakorolt  +/- hatás 
  
kölcsönös megfeleltetés
11 Bevezetés
08 
A kölcsönös megfeleltetés olyan me -
chanizmus, amely a gazdálkodóknak 
juttatandó közvetlen kifizetések (vala -
mint számos vidékfejlesztési kifizetés9)
feltételéül a környezetvédelemre, az 
élelmiszer-biztonságra, az állat- és 
növényegészségügyre, valamint 
az állatjólétre vonatkozó szabályok 
betartását, továbbá a mezőgazdasági 
földterületeknek a helyes mezőgazda -
sági és környezeti állapotban (HMKÁ) 
tartását szabja meg10. Ezek a szabályok 
18 jogszabályban foglalt gazdálkodási 
követelményt (JFGK) és 15 HMKÁ-
előírást tartalmaznak. Az előírások és 
követelmények nem teljesítése a gaz -
dálkodónak folyósított KAP -kifizetések 
csökkentését eredményezheti.09 
A vízkészlet mennyiségére és minő -
ségére hat kölcsönös megfeleltetési 
követelmény gyakorolhat közvetlen 
hatást. Ezeket az 1. táblázat  sorolja 
fel. Közvetetten több más kölcsönös 
megfeleltetési előírás is hatást gya -
korol a vízkészlet védelmére (például 
a vadon élő madarak és a természetes 
élőhelyek védelmére vonatkozó JFGK, 
valamint a talajtakarás minimális szint -
jére és a tájképi elemek védelmére 
vonatkozó HMKÁ-előírások).9  A kölcsönös megfeleltetés hét 
vidékfejlesztési intézkedésre 
vonatkozik, amelyek a 2007–
2013-as időszakra tervezett 
EMVA-kiadások körülbelül 
40%-át teszik ki.
10 A kölcsönös megfeleltetést 
a közös agrárpolitika keretébe 
tartozó közvetlen támogatási 
rendszerek közös szabá -
lyainak megállapításáról és 
a mezőgazdasági termelők 
részére meghatározott támo -
gatási rendszerek létrehozá -
sáról, továbbá a 2019/93/EGK, 
1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 
1454/2001/EK, 1868/94/EK, 
1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 
1673/2000/EK, 2358/71/EGK és 
a 2529/2001/EK rendelet módosítá -
sáról szóló, 2003. szeptember 29-i 
1782/2003/EK tanácsi rendelet 
(HL L 270., 2003.10.21., 1. o.) 
vezette be 2003-ban. 2005 óta 
a kötelezően betartandó köl -
csönös megfeleltetési rendel -
kezések minden közvetlen kifi -
zetésben részelő gazdálkodóra 
vonatkoznak. A 2007–2013-as 
programozási időszakban a köl -
csönös megfeleltetés számos 
EMVA -kifizetésre (211., 212., 213., 
214., 221., 224. és 225. intézke -
dés), 2008 óta pedig a bor -
termelőknek eszközölt egyes 
kifizetésekre is vonatkozik.1. táblázatA vízügyi vonatkozású kölcsönös megfeleltetési előírások áttekintése
Előírás Tárgy
2. sz. JFGK A felszín alatti vizek szennyezés elleni védelme1 
3. sz. JFGK A szennyvíziszap mezőgazdasági felhasználása2
4. sz. JFGKA vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni 
védelme3
9. sz. JFGK A növényvédő szerek forgalomba hozatala4
Az öntözéssel kapcsolatos 
HMKÁ engedélyeztetési 
eljárásokAmennyiben az öntözéshez használt vízre vonatkozóan enge -
délyeztetés szükséges, az engedélyeztetési eljárásoknak való 
megfelelés
HMKÁ - vízvédelmi sávok Vízvédelmi sávok kialakítása a vízfolyások mentén
1  A felszín alatti vizek egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv 
(HL L 20., 1980.1.26., 43. o.) 4. és 5. cikke.
2  A szennyvíziszap mezőgazdasági felhasználása során a környezet és különösen a talaj védelméről szóló, 1986. június 12-i 86/278/EGK tanácsi 
irányelv (HL L 181., 1986.7.4., 6. o.) 3. cikke.
3  A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelv (HL L 375., 
1991.12.31., 1. o.) 4. és 5. cikke.
4 A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv (HL L 230., 1991.8.19., 1. o.) 3. cikke.
12 Bevezetés
10 
A vidékfejlesztési támogatásokon ke -
resztül az Unió hozzájárul a tagállamok 
által a mezőgazdaság és erdőgazdál -
kodás versenyképességének javítására, 
a környezet és a vidék védelmére, a vi -
déki életminőség javítására és a vidéki 
gazdaság diverzifikációjára, valamint 
a helyi vidékfejlesztési megközelítések 
előmozdítására tett beruházásokhoz. 
Az Unió támogatja a tagállamok vidék -
fejlesztési programjait. A legfontosabb 
vidékfejlesztési dokumentumokban, 
többek között a vidékfejlesztésre 
vonatkozó közösségi stratégiai irány -
mutatásokban11 és az 1698/2005/EK 
rendeletben12, a vizek védelme és 
a fenntartható vízgazdálkodás a leg -
fontosabb kezelendő környezetvédel -
mi kérdések közé tartoznak.
11 
A vidékfejlesztési intézkedéseken 
keresztül a gazdálkodók pénzügyi ösz -
tönzőkért vagy kompenzációért cseré -
be a kötelező jogszabályokon túlmu -
tató önkéntes fellépésekben vehetnek 
részt. (lásd: 1. háttérmagyarázat ).
A vízminőséget esetlege -
sen befolyásoló 
KAP -források
12 
Az Unió jelentős forrásokat folyósít 
a KAP -on keresztül (2012-ben ez az 
összeg 58,1 milliárd euró, azaz az uniós 
költségvetés közel 40%-a volt). A KAP 
által finanszírozott gazdálkodási és 
egyéb tevékenységeknek a vizekre 
gyakorolt esetleges hatása pozitív és 
negatív is lehet (lásd:  1. ábra ).13 
Egyes esetekben a KAP -források 
kifejezetten a vízre gyakorolt pozi -
tív hatás elérését célozzák, többek 
között a vizek védelmét konkrétan 
célzó vidékfejlesztési intézkedések 
finanszírozásával. A vidékfejlesztési 
programok vízgazdálkodási szem -
pontból történő részletes elemzése 
rámutat, hogy a tagállamok vidékfej -
lesztési programjaik költségvetésének 
51%-át13 (a 2007–2013-as időszakban 
összesen 75  milliárd  eurót)14. Ezenkívül 
az „állapotfelmérés” után elfogadott 
többletforrások (2009-ben jóváha -
gyott további 4,8  milliárd  euró) 27%-át 
(1,3 milliárd euró) különítették el a „víz -
gazdálkodás” prioritási területre15.
14 
A KAP 2014 –2020-as időszakra vonat -
kozó rendeleteiben hangsúlyosabb 
szerepet kap a vízminőség mint 
KAP -célkitűzés. A KAP közvetlen 
kifizetéseinek „kizöldítésére” szolgáló 
jogszabályi rendelkezésekben olyan 
gyakorlatok szerepelnek, amelyek 
némelyike potenciálisan kedvező 
hatással jár a vízminőségre nézve. Egy 
tanácsi és európai parlamenti nyilat -
kozat szintén rendelkezik a víz -keret -
irányelvből eredő egyes kötelezett -
ségeknek a kölcsönös megfeleltetési 
előírásokba történő integrálásáról. 
A mezőgazdaságban történő hatéko -
nyabb vízfelhasználást a megreformált 
KAP egyik vidékfejlesztési prioritásá -
nak meghatározó elemeként („kiemelt 
területeként”) határozták meg. Továb -
bá, 2014-től kezdve a mezőgazdasági 
tanácsadó rendszer révén a tagállamok 
tanácsokkal látják el a kedvezménye -
zetteket a víz -keretirányelv előírásaival 
kapcsolatban.11  A vidékfejlesztésre vonatkozó 
közösségi stratégiai 
iránymutatásokról (2007–2013 
közötti programozási időszak) 
szóló, 2006. február 20-i 
2006/144/EK tanácsi határozat 
(HL L 55., 2006.2.25., 20. o.) 2.5. 
és 3.2. szakasza.
12  Az 1698/2005/EK tanácsi  
rendelet (31) preambulum -
bekezdése.
13  Teljes közkiadás, a tagállami 
finanszírozással együtt.
14  A 2007–2013-as 
vidékfejlesztési programok 
vízgazdálkodási szempontból 
történő részletes elemzésének 
összefoglaló jelentése, 
Ecologic Institute és Vito, 
2009. április. ( http://www.
ecologic.eu/download/
projekte/1900-1949/1937/
final_report.pdf ).
15  Az IP 09/1568, IP 09/1813, IP 
09/1945 és IP/10/102 bizottsági 
sajtóközlemények alapján.
13 Bevezetés
Példák vidékfejlesztési intézkedésekre
Támogatás azoknak a gazdáknak, akik legalább ötéves kötelezettséget vállalnak arra, hogy a helyes gazdálko -
dási gyakorlaton túlmutató, olyan környezetbarát gazdálkodási technikákat alkalmaznak ( agrár -környezetvé -
delmi intézkedések ), mint pl. az extenzív legelőgazdálkodás (pl. extenzív legeltetés, műtrágya és szennyvíz -
iszap használatának mellőzése, szigorú növényvédőszer -használati korlátozások stb.).
Forrás:  Európai Számvevőszék.  
„Nem termelő” beruházásokra  (mint például vizes élő -
helyek létrehozása és helyreállítása) nyújtott támogatás. 
A vizes élőhelyek a nitrogén, a foszfor és a növényvédő 
szerek mezőgazdasági szennyvízből történő kivonásával 
javítják a vízminőséget. 
Mezőgazdasági üzemekben 
megvalósított beruházások  (mint 
például csepegtető öntözőberende -
zések telepítése) támogatása. A cse -
pegtető öntözés a locsoláshoz képest 
csökkenti az öntözéshez felhasznált 
vízmennyiséget.1. háttérmagyarázat
Forrás:  Európai Számvevőszék.
Forrás:  Európai Számvevőszék.
14 Bevezetés 1. háttérmagyarázatA mezőgazdaság fejlesztéséhez és korszerűsítéséhez kapcsolódó infrastruktúra  (pl. régi és megrongálódott 
öntözőcsatornák cseréje) támogatása.
„Nem termelő” beruházásokra  (például 
vízelvezető árkok partjainak helyreállítása) 
nyújtott támogatás. A vízelvező árkok ke -
vésbé meredek, növényzettel borított partja 
trágya- és növényvédőszer -mentes vízvé -
delmi sávként szolgál, valamint árvízvédelmi 
szerepe is van.
Forrás:  Európai Számvevőszék.
Forrás:  Európai Számvevőszék.
15
 Az ellenőrzés
Az ellenőrzés hatóköre és 
módszere
15 
Az ellenőrzés célja a KAP és az uniós 
vízpolitika közötti kapcsolat vizsgálata 
volt. Az ellenőrzés a következő átfogó 
kérdést vizsgálta:
Sikeresen integrálták -e az uniós 
vízpolitika céljait a KAP -ba?
16 
Az ellenőrzés megvizsgálta, hogy az 
uniós vízpolitikai célokat megfelelő -
en és eredményesen tükrözi -e a KAP , 
mind a stratégia, mind a végrehajtás 
szintjén (lásd: I. melléklet ). A vizsgá -
lathoz elemeztük az uniós vízpolitika 
céljainak a KAP -ba történő integrálá -
sára használt két eszközt, a kölcsönös 
megfeleltetést és a vidékfejlesztési ala -
pot (lásd: 7–11. bekezdés). A kölcsönös 
megfeleltetés tekintetében az ellen -
őrzés a mechanizmus 2005-ös beve -
zetésétől kezdődő időszakra terjedt ki 
(a 2004-ben és 2007-ben csatlakozott 
uniós tagállamok esetében ez a dátum 
2009, illetve 2012). A vidékfejlesztés te -
kintetében az ellenőrzés a 2007–2013-
as programozási időszakra terjedt ki. 
Az ellenőrzés során hat, a vízkészletek 
minőségét és mennyiségét közvetlenül 
befolyásoló kölcsönös megfelelteté -
si előírást vettünk figyelembe (lásd: 
1. táblázat ).17 
Az ellenőrzést 2012 októberétől 2013 
júliusáig végeztük. Az ellenőrzési 
bizonyítékok a következő forrásokból 
származnak:
– dokumentumok áttekintése, vala -
mint interjúk készítése a Bizottság 
különböző részlegeinél és az Euró -
pai Környezetvédelmi Ügynökség -
nél (EEA);
– helyszíni ellenőrzések hét tag -
államban: Dániában, Görög -
országban, Spanyolországban 
(Andalúzia), Franciaországban, 
Olaszországban (Lombardia), Hol -
landiában és Szlovákiában. Ezek 
a tagállamok súlyos vízminőségi 
(pl. az olyan tápanyagok, mint 
a nitrátok magas koncentrációja), 
illetve -mennyiségi (pl. jelentős 
vízterhelés vagy öntözési sűrűség) 
problémákkal küzdenek. Minden 
felkeresett tagállam esetében egy 
adott vízgyűjtő kerületet válasz -
tottunk ki és így az ellenőrzést egy 
vízgyűjtő -gazdálkodási tervvel 
rendelkező konkrét területre össz -
pontosíthattuk (lásd: 2. ábra );
– ugyanezen hét tagállamban 
található 140 gazdálkodási tanács -
adó szervezet számára kiküldött 
online kérdőív, valamint uniós 
szintű mezőgazdasági ernyőszer -
vezetekkel folytatott konzultációs 
megbeszélések.
16 Az ellenőrzés 2. ábraHelyszíni ellenőrzésre kiválasztott tagállamok
Szlovákia
Vízgyűjtő-gazdálkodási
terv: Szlovákia (Duna)
Olaszország
Vízgyűjtő-gazdálkodási
terv: Pó-vidék
Görögország
Vízgyűjtő-gazdálkodási
terv: Thesszália(Peneo-folyó)
Dánia
Vízgyűjtő-gazdálkodási
terv: Ringkøbing Fjord
Hollandia
Vízgyűjtő-gazdálkodásiterv: Maas
Franciaország
Vízgyűjtő-gazdálkodásiterv: Loire-Bretagne
Spanyolország
Vízgyűjtő-gazdálkodásiterv: Guadalquivir
felkeresett tagállam
vízminőségi probléma
vízmennyiségi probléma

17 Az ellenőrzés
Korábbi ellenőrzések
18 
Az elmúlt 20 év során a Számvevőszék 
által közzétett egyes jelentések közvet -
lenül vagy közvetett módon foglal -
koztak a vízpolitikával, és bizonyos 
mértékben a KAP -ra is hivatkoztak, 
de közülük egyik sem összpontosított 
kizárólag az uniós vízpolitika és a KAP 
közötti kapcsolatra.
19 
A kölcsönös megfeleltetésről szóló 
8/2008. sz. különjelentésében a Szám -
vevőszék a kötelező előírások (köl -
csönös megfeleltetés) és a gazdasági 
ösztönzők (agrár -környezetvédelmi 
kifizetések) együttes alkalmazásának 
összetett problematikájával foglal -
kozott többek között a vízvédelmi 
sávokkal összefüggésben, és a vízre 
vonatkozó kölcsönös megfeleltetési 
előírások korlátozott hatókörét kriti -
zálta. A jelentés a követelmények és az 
előírások tagállamok általi meghatáro -
zása terén is hiányosságokra mutatott 
rá. Az agrár -környezetvédelmi támo -
gatásokról szóló 7/2001. sz. különje -
lentés arra a következtetésre jutott, 
hogy a támogatási rendszer céljai túl 
általánosak, problémák merülnek fel 
a támogatási összegek meghatáro -
zása során, valamint a támogatások 
nem elég célirányosak. Az egységes 
támogatási rendszerről szóló 5/2011. 
sz. különjelentés szerint nincs közvet -
len kapcsolat az SPS -támogatások és 
a gazdálkodók számára az ezekhez 
kapcsolódó követelmények teljesítésé -
vel kapcsolatban felmerülő költségek 
között, továbbá nem áll fenn közvet -
len kapcsolat az SPS -támogatások és 
a mezőgazdasági tevékenység által 
létrehozott pozitív externáliák között 
sem, továbbá a kölcsönös megfelelte -
tési előírások be nem tartásából adódó 
kifizetéscsökkentések nem eléggé 
visszatartó erejűek.20 
Az éves megbízhatósági nyilatkozatok 
(DAS) kapcsán a Számvevőszék a tranz -
akciókból vett mintákon ellenőrzi 
a kölcsönös megfeleltetési előírások és 
a vidékfejlesztési kifizetésekre vo -
natkozó egyes szabályok teljesülését. 
E jelentés elkészítése során az említett 
ellenőrzések észrevételeit is figyelem -
be vettük.
18
 Észrevételek
Az uniós vízpolitika hiá -
nyos végrehajtása akadá -
lyozta annak KAP -ba tör -
ténő integrálását
21 
A víz -keretirányelv az uniós vízpo -
litika fő eleme, mivel származékos 
irányelveivel együtt a szárazföldi 
vizekre ható fő környezeti terhelések -
kel, köztük a szennyező anyagokkal, 
hidromorfológiával és mennyiségi 
kérdésekkel foglalkozik16. A vízpolitika 
céljainak a KAP -ba integrálása során 
fontos, hogy a tagállamok a vízgyűj -
tő-gazdálkodási terveiket és a kap -
csolódó intézkedési programokat 
megfelelő időben készítsék el (lásd: 
1. ábra ), és hogy ezek a programozási 
dokumentumok világosan határozzák 
meg a jelentős környezeti terhelések 
kezeléséhez és a víz -keretirányelv 
céljainak teljesüléséhez meghozandó 
intézkedéseket. A víz -keretirányelv 
eddigi végrehajtása során azonban 
súlyos késedelmek mutatkoznak. 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a tagállamok által készített, az uniós 
vízpolitikával kapcsolatos programo -
zási dokumentumok minősége nem 
megfelelő, valamint a Bizottságnak 
jogi szempontból csak korlátozott 
befolyása van a programozási doku -
mentumok minőségére.Késedelem a víz -keretirányelv 
végrehajtásában
22 
A víz -keretirányelv előírja a tagálla -
mok számára vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek kidolgozását, amelyben minden 
érintett vízgyűjtő kerületre vonatko -
zóan meg kell határozniuk többek 
között a vizekkel kapcsolatos jelentős 
környezeti terheléseket, a vízgazdál -
kodásra vonatkozó célokat és konkrét 
intézkedéseket17, továbbá részletes 
adatokat az intézkedések finanszírozá -
sáról. Amennyiben KAP -finanszírozást 
terveznek, azt egyértelműen meg kell 
határozni.
23 
A vízgyűjtő -gazdálkodási terveket leg -
később 2009. december 22-ig kellett 
közzétenni, és azokat 2010. március 22-
ig kellett benyújtani a Bizottságnak18. 
A tagállamoknak azonban kevesebb 
mint a fele tartotta be a megadott ha -
táridőket19. 2013 szeptemberéig négy 
ország (Dánia, Görögország, Portugália 
és Spanyolország) még mindig nem 
fogadott el bizonyos, a felelősségi kö -
rükbe tartozó vízgyűjtő -gazdálkodási 
terveket. A  3. ábra  tekinti át a vízgyűj -
tő-gazdálkodási tervek elfogadásának 
időpontjait.16  A fürdővízről szóló 
irányelv (76/160/EGK); 
a madarakról szóló irányelv 
(79/409/EGK); az ivóvízről 
szóló, a 98/83/EK irányelvvel 
módosított irányelv 
(80/778/EGK); a jelentős 
balesetekről szóló irányelv 
(Seveso) (96/82/EK); 
a környezeti hatásvizsgálatról 
szóló irányelv (85/337/EGK); 
a szennyvíziszapról szóló 
irányelv (86/278/EGK); 
a települési szennyvíz 
kezeléséről szóló irányelv 
(91/271/EGK); a növényvédő 
szerekről szóló irányelv 
(91/414/EGK); a nitrátirányelv 
(91/676/EGK); az élőhelyekről 
szóló irányelv (92/43/EGK); 
a környezetszennyezés 
integrált megelőzéséről és 
csökkentéséről szóló irányelv 
(96/61/EK).
17  A vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek kötelező 
tartalmának részletes 
leírását a víz -keretirányelv 
VII. melléklete tartalmazza.
18  A víz -keretirányelv 
13. cikkének (6) bekezdése és 
15. cikkének (1) bekezdése.
19  A Bizottság jelentése 
szerint 2012 novemberéig 
„25 tagállam és Norvégia 
121 vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervet fogadott el és nyújtott 
be az összesen 174, nemzeti 
területükhöz tartozó vízgyűjtő 
kerületre vonatkozóan”. 
A Bizottság az Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak 
címzett, a vízpolitikai 
keretirányelvben (2000/60/EK) 
előírt vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek végrehajtásáról 
szóló jelentését kísérő 
európai áttekintés 1. kötete 
című, SWD(2012) 379 
final 1/30. sz. bizottsági 
munkadokumentum, 
Brüsszel, 2012.11.14. 
Norvégia 11 kísérleti 
vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervet fogadott el. Norvégia 
a víz -keretirányelvet az 
Európai Gazdasági Térségről 
szóló megállapodás 
részeként hajtja végre, az 
ott meghatározott speciális 
ütemezésben.
19 Észrevételek
2010. március
2010. október
2011. március
2011. október
2013. március
A tervek
2013 szeptemberéigmég nem feleltekmeg teljesmértékben azelőírásoknakA tervek
elfogadásának és benyújtásának 
időpontja:3 .ábraA vízgyűjtő -gazdálkodási tervek elfogadási időpontjainak áttekintése 
(2013. szeptember)
Megjegyzés:  Dánia – a 2011 decemberében elfogadott összes vízgyűjtő -gazdálkodási tervet visszavonták, az új tervek még konzul -
táció alatt állnak; Görögország – 8 vízgyűjtő -gazdálkodási tervet fogadtak el (a 14-ből); Spanyolország – 10 vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervet fogadtak el (a 25-ből); Portugália – 8 vízgyűjtő -gazdálkodási tervet fogadtak el (a 9-ből).
20 Észrevételek
24 
A víz -keretirányelv szerint minden 
vízgyűjtő -gazdálkodási tervnek a víz -
gyűjtő kerületek szintjén helyben azo -
nosított különböző környezeti terhelé -
sekkel foglalkozó, a mezőgazdasághoz 
kapcsolódó intézkedéseket is magá -
ban foglaló intézkedési programot 
kell tartalmaznia (lásd: 2. háttérma -
gyarázat ). Ezeknek az intézkedések -
nek legkésőbb 2012. december 22-ig kellett volna életbe lépniük20. A Szám -
vevőszék által a tagállamokban 
végzett helyszíni ellenőrzések során 
az ellenőrző csoportok megvizsgálták 
az előírás teljesülését, különös tekin -
tettel a mezőgazdasághoz kapcsolódó 
intézkedésekre, és azt állapították 
meg, hogy az intézkedések legtöbbje 
mindeddig nem lépett életbe (lásd: 
3. háttérmagyarázat ).
A vízgyűjtő -gazdálkodási tervekben található intézkedések típusai
A víz -keretirányelv VI. melléklete sorolja fel az intézkedési programokba bevonandó intézkedéseket, amelyek 
közül néhány közvetlenül kapcsolódik a mezőgazdasághoz. Például:
 οa víz iránti kereslet kezelésére irányuló intézkedések, beleértve a mezőgazdasági termelés átalakításának 
ösztönzését, pl. alacsonyabb vízigényű növények termesztését az aszályra hajlamos területeken;
 ο a kibocsátások ellenőrzésére szolgáló intézkedések, mint például hígtrágya talajba injektálása a felszíni 
alkalmazás helyett;
 οhatékonysági és újrahasznosítási intézkedések, beleértve a víztakarékos öntözési technikákat és a tisztított 
szennyvíz öntözési célú újrahasznosítását.
A vízgyűjtő -gazdálkodási tervekben található mezőgazdasági intézkedések kése -
delmes végrehajtása
Olaszországban (a Pó folyó vízgyűjtő -gazdálkodási terve) a rövid távon végrehajtandó öt mezőgazdasági in -
tézkedés közül csak három lépett életbe az összes régióban. Egy negyedik intézkedést a vízgyűjtő kerület csak 
egy részében hajtották végre, és a fennmaradó utolsó intézkedést a helyi jogszabályokkal való összeegyeztet -
hetetlenség miatt csak néhány területen alkalmazzák.
Franciaországban (Loire -Bretagne vízgyűjtő -gazdálkodási terv) az intézkedések túl általánosak a közvetlen 
végrehajtáshoz, mivel azokat a helyi vízgazdálkodási tervekben (SAGE -k) kell részletesebben kidolgozni. 
2013 szeptemberéig a vízgyűjtő kerületnek kevesebb mint felére vonatkozott SAGE.
Görögországban (a Thesszália vízgyűjtő -gazdálkodási terve) a Számvevőszék helyszíni ellenőrzése során 
2012. december 22-én vizsgált hat intézkedés közül öt még nem lépett életbe.2. háttérmagyarázat 3. háttérmagyarázat20  A víz -keretirányelv 11. cikkének 
(7) bekezdése.
21 Észrevételek
25 
A vízgyűjtő terület szintjén meghatáro -
zott célokat tartalmazó vízgyűjtő -gaz-
dálkodási tervek hiányában a tagálla -
moknak nem áll rendelkezésükre olyan 
viszonyítási alap, amelyhez a vidékfej -
lesztési programok vízgazdálkodással 
kapcsolatos célkitűzéseit igazíthatnák. 
Ennek következtében a vidékfejlesztési 
források felhasználása során nem veszik 
megfelelően figyelembe az uniós vízpo -
litika által meghatározott kritériumokat.
Az intézkedési programok 
minősége nem megfelelő
26 
A Bizottság egy szakértői csoporton 
keresztül iránymutatást nyújtott a víz -
gyűjtő -gazdálkodási tervekben szereplő 
mezőgazdasági intézkedésekre vonat -
kozóan, amelyeknek egyértelműnek, 
átláthatónak és a gazdaságok szintjén 
működőképesnek kell lenniük21.27 
A Számvevőszék a Bizottság útmuta -
tójában meghatározott kritériumokat 
használta fel az ellenőrzésre kiválasz -
tott hét vízgyűjtő -gazdálkodási terv 
mindegyikénél a bennük található 
hat-hat mezőgazdasági intézkedés 
részletes elemzéséhez (lásd: 2. táblá -
zat). Ennek eredménye azt mutatta, 
hogy a legtöbb elemzett intézkedés 
kialakítása a hatókör, a célok, az időzí -
tés, a monitoringrendszerek, illetve az 
eredmények kommunikációja szem -
pontjából nem megfelelő.
28 
A Bizottság az intézkedési progra -
mok minőségére vonatkozóan saját, 
a víz -keretirányelvvel kapcsolatos 
monitoringtevékenységéből is levont 
következtetéseket. A 2012 közepéig 
benyújtott vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek áttekintése után a Bizottság arra 
a következtetésre jutott, hogy „több 
vízgyűjtő -gazdálkodási tervben nincs 
információ arról, hogy ezeket az intéz -
kedéseket hogyan fogják végrehajtani 
az időzítés, finanszírozás és monitoring 
szempontjából22.21  Útmutató hatóságok 
számára a víz‑keretirányelv 
mezőgazdasági 
intézkedéseinek termelői 
szintű egyértelműsítéséről 
és átláthatóvá tételéről.  
Ezt a vízügyi igazgatók 
által 2011 májusában 
elfogadott útmutatót 
a víz -keretirányelven belüli 
közös végrehajtási stratégiai 
folyamat partnereinek 
bevonásán alapuló 
együttműködési program 
segítségével dolgozták ki.
22  A Bizottság az Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak 
címzett, a vízpolitikai 
keretirányelvben (2000/60/EK) 
előírt vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek végrehajtásáról 
szóló jelentését kísérő 
európai áttekintés 
2. kötete című bizottsági 
munkadokumentum.2. táblázatHét vízgyűjtő -gazdálkodási terv intézkedési programjaiban szereplő hat -hat mező -
gazdasági intézkedés részletes elemzése1
DK EL ES FR IT NL SK
Az intézkedések jelzik a növekedés szükséges szintjét. 
Az intézkedéseket alapkövetelménynek (azaz kötelezőnek) vagy kiegészítő követel -
ménynek tekintik. 
Az intézkedéseket részvízgyűjtő- vagy regionális/helyi szinten határozzák meg. Ha nem, 
akkor meggyőző érvekkel támasztják alá a teljes vízgyűjtőre vonatkozó intézkedések 
kialakítását. 
Az intézkedési program egyértelmű célokat rendel az intézkedésekhez.
Az intézkedési program az előrehaladást mérő egyértelmű monitoringrendszert rendel 
az intézkedésekhez. 
 mind a hat elemzett intézkedés megfelelt a kritériumnak
 az elemzett intézkedések egy része megfelelt a  kritériumnak
 az elemzett intézkedések egyike sem felelt meg a  kritériumnak
1  A dán VGT -k értékelése a 2011 decemberében elfogadott VGT -k alapján történt. Ezeket a VGT -ket azonban visszavonták, és az új 
tervekről még folynak a viták.
22 Észrevételek
A gyakorlatban a Bizottság 
csak korlátozott befolyással 
rendelkezett a víz -keretirányelv 
programozási 
dokumentumainak minőségét 
illetően
29 
A vízgyűjtő -gazdálkodási terveknek 
biztosítaniuk kell a víztestek jó állapo -
tának 2015-ig történő elérését. Annak 
ellenére, hogy a Bizottságnak a „szer -
ződés őreként”23 gondoskodnia kell ar -
ról, hogy ez megvalósuljon, a vízgyűj -
tő-gazdálkodási tervek jóváhagyásáért 
nem felelős. Amennyiben a Bizottság 
szerint a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek 
minősége nem megfelelő, csak jogi 
eszközök állnak rendelkezésére.
30 
Ebben a tekintetben az Európai Unió 
Bírósága számos ítéletet hozott 
a víz -keretirányelv alapján. Ezek az 
ügyek azonban a víz -keretirányelv 
egyértelműbb rendelkezéseivel 
foglalkoztak (mint pl. az átültetési 
intézkedések közlésének elmulasz -
tása, késedelmes jelentéstétel, 
monitoringprogramok és vízgyűjtő -
gazdálkodási tervek késedelmes elfo -
gadása) mintsem a főbb fogalmak, pl. 
a vízszolgáltatás értelmezésével vagy 
a víz -keretirányelv 4. cikke szerinti 
kivételek alkalmazásával kapcsolatos, 
kevésbé egyértelmű esetekkel24. A jogi 
eljárások gyakran évekig elhúzódnak, 
és az ítélet jóval a kötelezettséggel 
kapcsolatos határidő eltelte után 
születik meg. Bár a Bizottság munka -
csoportokat és szemináriumokat 
szervezett a tagállamok képviselőivel 
a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek minő -
ségének javítása érdekében, a Bizott -
ság csak korlátozottan képes a tagálla -
mok hozzáállását befolyásolni.31 
Az ellenőrzés megállapította, hogy 
a tagállami intézkedési programokban 
szereplő vállalások mértéke nagy szó -
rást mutat. A víz -keretirányelv 4. cikke 
szerint a cél, hogy minden tagállam 
2015-ig elérje a vizek jó állapotát. 
Ugyanez a cikk indokolt esetben kivé -
teleket engedélyez a tagállamoknak. 
Különböző tagállamok nagyon elté -
rően értékelik a kivételek indoklásául 
szolgáló körülményeket. A Bizottság 
a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek érté -
kelésében22 elismerte a következőket:
– a 4. cikk (4) és (7) bekezdése sze -
rinti kivételek alkalmazása során 
általában nincsen megfelelően és 
átlátható módon indokolva a krité -
riumok teljesülése,
– a kivételek alkalmazásának külön -
böző okaival kapcsolatos értel -
mezések lényegesen eltérnek az 
egyes tagállamok között,
– a kivételek széles körű alkalma -
zása arra utal, hogy számos terv 
nem eléggé ambiciózus a kör -
nyezetvédelmi célok elérésével 
kapcsolatban.23  A Lisszaboni Szerződés 
258. cikke értelmében 
a Bizottság gondoskodik 
a szerződés rendelkezéseinek 
és a szerződés alapján az 
intézmények által hozott 
rendelkezéseknek az 
alkalmazásáról.
24  A Bizottság az Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak 
címzett, a vízpolitikai 
keretirányelvben (2000/60/EK) 
előírt vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek végrehajtásáról 
szóló jelentését kísérő 
európai áttekintés 1. kötete 
című, SWD(2012) 379 
final 1/30. sz. bizottsági 
munkadokumentum, Brüsszel, 
2012.11.14.
23 Észrevételek
32 
Ehhez hasonlóan a víz -keretirányelv 
szerves részét képező és a vizekben 
hosszú ideje fennálló és elismert 
szennyezési probléma megoldásával 
foglalkozó nitrátirányelv végrehajtása 
során (lásd: 4. háttérmagyarázat ) 
a tagállamok eltérő célokat tartalmazó 
nitráttal kapcsolatos intézkedési ter -
veket nyújtanak be. Ezek a programok 
nem igénylik a Bizottság jóváhagyását.Ezért jelentős eltérések vannak pl. 
a tagállamok által a veszélyeztetett 
övezetek és a meghozandó intéz -
kedések meghatározására használt 
kritériumok között. A nitráttal kap -
csolatos intézkedési programokhoz 
kapcsolódóan vizsgált esetekben 
a jogi eljárások hossza rámutat arra, 
hogy a Bizottság milyen korlátozot -
tan tudja csak befolyásolni a tag -
állami programok minőségét (lásd: 
5. háttérmagyarázat ). 4. ábra 4. háttérmagyarázatA nitrátszennyezés jelentősége
Az EEA közelmúltban kiadott jelentései bemutatják, hogy a nitrátszintek terén mutatkozó jelenlegi tendenciák 
alapján még 2027-re sem érik el a jó környezeti állapotot (lásd: 4. ábra ). Az EEA 8/2012. sz. jelentése elismeri, 
hogy a nitrátkoncentrációk pozitív irányú változása részben a mezőgazdasági nitrátterhelés csökkentésére 
szolgáló európai és tagállami szintű intézkedéseknek tudható be, de további intézkedésekre lenne szükség 
a diffúz szennyezések csökkentésére ahhoz, hogy 2027-ig a víztestek többségében nagyon jó vagy jó környe -
zeti állapotnak megfelelő nitrátszintet érjenek el.
A nitrátszennyezés terén mutatkozó tendenciák arra utalnak, hogy a várható álla -
pot még 2027-re sem éri el a jó környezeti állapotot
Forrás:  az EEA 9/2012. sz. jelentéséből származó adatok. 1,01,52,02,53,0
1992 1996 20000,5
03,5
2004 2008 2012 2016 2020 2024 2028Várható
állapot
Jó állapotELTÉRÉSRossz ökológiai állapotú folyók
Kedvezőtlen ökológiai állapotú folyók
Mérsékelten jó ökológiai állapotú folyók
Jó ökológiai állapotú folyók
Kiváló ökológiai állapotú folyókÁtlagos nitrát-összkoncentráció a folyókban (mg N/l)
A rossz és a kedvezőtlen állapotú folyókra vonatkozó adatok: az összes 29%-a.
A mérsékelten jó állapotú folyókra vonatkozó adatok: az összes 48%-a.
24 Észrevételek
Húsz évvel a hatálybalépése után egyes tagállamokban még mindig problémát 
okoz a nitrátirányelv végrehajtása
A nitrátirányelv 1991-ben lépett hatályba. 2013-ban azonban még nyolc tagállammal (Bulgária, Németország, 
Észtország, Görögország, Franciaország, Lettország, Lengyelország és Szlovákia) szemben folyik jogsértési el -
járás az irányelv helyes és teljes mértékben történő alkalmazásával, valamint a nitráttal kapcsolatos cselekvési 
programok megfelelőségével kapcsolatban.
2013. június 13-i ítéletében (a C-193/12. sz. ügyben) az Európai Bíróság például úgy ítélkezett, hogy Franciaor -
szág elmulasztotta számos terület nitrátérzékeny területként való kijelölését. E területek közül néhány eseté -
ben a felszín alatti vizek nitrátkoncentrációja meghaladta az 50 mg/l értéket (ez az ivóvízben megengedett 
maximális koncentráció), míg más esetekben a felszíni vizek eutrofizációjának kockázata állt fenn, ha nem 
hajtják végre a cselekvési terveket.5. háttérmagyarázat
A kölcsönös megfeleltetés 
mindeddig csak korláto -
zott hatást gyakorolt 
a vízügyi kérdésekre
33 
A Számvevőszék felmérésének ered -
ményei (lásd: 17. bekezdés)25 azt mu -
tatják, hogy a kölcsönös megfeleltetés 
növelte a gazdálkodók tudatosságát, 
és bizonyos fokú változást indított 
a vízzel kapcsolatos gazdálkodási 
gyakorlatokban. A kölcsönös megfe -
leltetés hatása azonban mindeddig 
korlátozott maradt, egyrészt mivel 
számos fontos vízgazdálkodási kérdés 
nem képezi a kölcsönös megfeleltetés 
tárgyát, másrészt mivel a kölcsönös 
megfeleltetés keretében alkalmazott 
szankciók nem az okozott kár össze -
ge alapján kerülnek kiszámításra, és 
így előfordulhat, hogy az összegnek 
csak egy hányadát teszik ki. Ezenkívül 
a kölcsönös megfeleltetés alkalmazása 
terén a tagállamokban feltárt hiányos -
ságok tovább csökkentik annak po -
tenciális hatását. Ezeket a kérdéseket 
később fogjuk bővebben tárgyalni.A kölcsönös megfeleltetési 
mechanizmus hatásos, de 
lehetőségei nincsenek teljes 
mértékben kihasználva
A felmérés eredményei 
azt mutatják, hogy javult 
a gazdálkodók tudatossága, 
és bizonyos fokú változás 
indult be a vízzel kapcsolatos 
gazdálkodási gyakorlatokban
34 
Mivel nem készültek uniós szintű ta -
nulmányok a kölcsönös megfeleltetés -
nek és a vidékfejlesztésnek a gazdák 
tudatosságára és a vízzel kapcsolatos 
gazdálkodási módszerekre gyakorolt 
hatására vonatkozóan, a Számvevőszék 
hét tagállam 140 gazdálkodási tanács -
adó szervezete körében felmérést 
készített. A felmérés azt mutatja, hogy 
a mintában szereplő tagállamokban/
régiókban a kölcsönös megfeleltetés 
bevezetése következtében javult a gaz -
dálkodók tudatossága (lásd: 5. ábra ), 
és bizonyos fokú változás indult be 
a vízzel kapcsolatos gazdálkodási 
gyakorlatokban, különös tekintettel 
a nitrátokra és növényvédő szerekre 
vonatkozóan (további részletekért lásd: 
II. melléklet ).25  A felmérés részletes 
eredményei megtalálhatók 
a Számvevőszék honlapján 
(www.eca.europa.eu ).
25 Észrevételek 5. ábraA gazdálkodók tudatosságának javulása a kölcsönös megfeleltetés bevezetését 
követően
Egy 1-től (egyáltalán nem) 4-ig (nagyon) terjedő skálán Ön szerint a kölcsönös megfeleltetés bevezetése 
milyen mértékben növelte a mezőgazdasági termelők tudatosságát a mezőgazdaság vízminőségre gyako -
rolt hatásával kapcsolatban?
A válaszadók aránya
2. sz. JFGK
(felszín alatti vizek)
3. sz. JFGK
(szennyvíziszap)
4. sz. JFGK (nitrátok)
9. sz. JFGK
(növényvédő szerek)
HMKÁ -
vízvédelmi sávok
HMKÁ – öntözés
Átlag
O% 25% 50% 75% 100%
1 – Egyáltalán nem
2 – Részben3 – Ésszerűen
4 – NagyonNem releváns
Nincs válasz
26 Észrevételek
A kölcsönös megfeleltetési 
előírások hatása korlátozott, 
mivel az nem terjed ki 
számos, a vízgazdálkodással 
kapcsolatos jelentős kérdésre
35 
Jelenleg annak ellenére sem tartozik 
a kölcsönös megfeleltetési előírások 
közé az, hogy a gazdálkodók korlátoz -
zák a foszfor felhasználását a földeken 
és a növényvédő szerek alkalmazását 
a víztestek közvetlen közelében26, 
hogy konszenzus alakult ki az e kér -
dések figyelembevételének szüksé -
gességét illetően27. A foszfor, amely 
műtrágyákban fordul elő, és állati ta -
karmányban is használják, vízminőségi 
problémákat, mint pl. eutrofizációt 
okozhat. A növényvédő szerek, bár 
védik a haszonnövényeket a gyo -
moktól, betegségektől és rovaroktól, 
ártalmasak lehetnek az emberekre, 
a vadállományra és a környezetre. Az 
alkalmazott növényvédő szereknek 
csak egy kis része éri el ténylegesen 
a kártevőket, míg nagy részük a kör -
nyezetre, köztük a víztestekre fejt ki 
terhelést. Egyes tagállamok jogsza -
bályi kötelezettségek hiányában is 
kezdeményezéseket indítottak a prob -
léma megoldására (pl. a növényvédő 
szerek használatának korlátozása 
a HMKÁ- vízvédelmi sávokban) (további 
részletekért lásd: III. melléklet ).26  A peszticideket a növények és 
takarmánynövények gyomok, 
betegségek vagy rovarok 
elleni védelmére használják. 
Ebben az összefüggésben 
növényvédő szereknek is 
nevezik őket.
27  Néhány tagállam, köztük 
Hollandia, a nitráttal 
kapcsolatos cselekvési 
programokba foszfátra 
vonatkozó követelményeket 
is beépítettek, ezeknek 
a be nem tartását azonban 
a kölcsönös megfeleltetés 
keretében nem szankcionálják. 
A peszticidek esetében 
a tagállamok kizárólag egyes 
igen veszélyesnek minősülő 
peszticidekre vonatkozóan  – 
azok alkalmazásának 
engedélyezése során  – 
vízvédelmi sávokat 
alakíthatnak ki a vízfolyások 
mentén, ahol tilos 
a permetezés.
27 Észrevételek
36 
A növényvédő szerek fenntartható 
alkalmazását, különösen az integrált 
növényvédelem alapelveinek teljesí -
tését eredetileg 2014-től vonták volna 
be a kölcsönös megfeleltetés körébe. 
A 1306/2013/EU rendelet28 szerint 
azonban ez a határidő bizonytalanná 
vált (lásd: 6. háttérmagyarázat ).
37 
A víz -keretirányelvből és a növény -
védő szerek fenntartható felhaszná -
lásáról szóló irányelvből eredő egyes 
kötelezettségek várható bevonása 
a kölcsönös megfeleltetés hatálya alá 
megoldaná a 35. bekezdésben emlí -
tett problémákat. A KAP 2014 utáni 
reformjáról szóló bizottsági javaslat 
megvitatása során a következő nyilat -
kozatot tették: „A Tanács és az Európai Parlament felkéri a Bizottságot, hogy 
kísérje figyelemmel […] a víz -keret -
irányelv és a peszticidek fenntartható 
használatának elérését célzó […] irány -
elv átültetését és azok tagállamok álta -
li végrehajtását, továbbá hogy miután 
valamennyi tagállam végrehajtotta az 
említett irányelveket, és megállapítás -
ra kerültek a mezőgazdasági termelők -
re közvetlenül alkalmazandó kötele -
zettségek, adott esetben terjesszen 
elő olyan jogalkotási javaslatot, amely 
úgy módosítja ezt a rendeletet, hogy 
az említett irányelvek megfelelő részei 
beépüljenek a kölcsönös megfeleltetés 
rendszerébe”29. Az előírások beépítésé -
nek időzítése ezért a tagállamok által 
az irányelv végrehajtása terén elért 
előrehaladástól függ. Ez arra is utal, 
hogy egy különösen jelentős szak -
politikai döntés végrehajtása adott 
esetben nagyon lassú is lehet.6. háttérmagyarázatA növényvédő szerek fenntartható használata: két lépés előre, egy lépés hátra
2009-ben az Európai Parlament és a Tanács rendeletet fogadott el a növényvédő szerek forgalomba hozatalá -
ról30. A rendelet egyik célja az volt, hogy a növényvédő szerek fenntartható felhasználását, különösen az integ -
rált növényvédelmet, (a 9. sz. JFGK -n keresztül) 2014-től kezdődően bevonja a kölcsönös megfeleltetés körébe.
A KAP 2014–2020-as időszakban történő finanszírozásáról szóló rendeletjavaslatban31 (amely később 
az 1306/2013/EU rendeletet eredményezte) a Bizottság azonban kifejezetten kizárta a kölcsönös megfelelte -
tés hatályából a növényvédő szerek fenntartható felhasználását és az integrált növényvédelmet azáltal, hogy 
törölte az erre konkrétan hivatkozó mondatot32.
Ezért hiába tervezték a növényvédő szerek fenntartható felhasználását 2014-től bevonni a kölcsönös megfe -
leltetés körébe, a jelenlegi rendelet ezt határozatlan időre elvetette.
30  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. október 21-i 1107/2009/EK rendelete a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK 
és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről (HL L 309., 2009.11.24., 1. o.).
31  COM(2011) 628 végleges/2.
32  Az 1107/2009/EK rendelet 55. cikke harmadik mondata: „A felhasználásnak meg kell felelnie továbbá a 2009/128/EK irányelv rendelkezéseinek és 
különösen az integrált növényvédelem ezen – legkésőbb 2014. január 1-jétől alkalmazandó – irányelv 14. cikkében és III. mellékletében említett 
általános elveinek.”28  Az Európai Parlament és 
a Tanács 2013. december 17-i 
1306/2013/EU rendelete 
a közös agrárpolitika 
finanszírozásáról, irányításáról 
és monitoringjáról és 
a 352/78/EGK, a 165/94/EK, 
a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 
1290/2005/EK és a 485/2008/EK 
tanácsi rendelet hatályon 
kívül helyezéséről (HL L 347., 
2013.12.20., 549. o.).
29 Az Európai Parlamentnek és 
a Tanácsnak az 1306/2013/EU 
rendelethez csatolt közös 
nyilatkozata a kölcsönös 
megfeleltetésről.
28 Észrevételek
Az öntözéssel kapcsolatos 
HMKÁ engedélyeztetési 
eljárások hatása csekély, 
mivel a Bizottság nem kéri 
a tagállamoktól konkrét 
előírások kidolgozását
38 
A JFGK -kal szemben a HMKÁ-
előírások – a gazdálkodók számára 
előírt új kötelezettségek által  – olyan 
helyes gazdálkodási gyakorlatok elő -
mozdítására szolgálnak, amelyekre vo -
natkozóan (még) nincsen uniós szintű 
környezetvédelmi jogszabály. A Bizott -
ság azonban nem tett javaslatot az 
öntözéssel kapcsolatos HMKÁ engedé -
lyeztetési eljárásoknak33 a helyes gaz -
dálkodási gyakorlatok előmozdítására 
alkalmas módon történő meghatározá -
sára. Az öntözéssel kapcsolatos HMKÁ 
meglévő tagállami vagy regionális jog -
szabályokra hivatkozik, de nem vezet 
be új előírásokat. Nem vezet be köte -
lezettséget az engedélyeztetési eljárás 
elemeinek meghatározására  – például 
vízkivételi engedélyek, vízmérők és 
a vízfelhasználás bejelentése – olyan 
esetetekben, amikor ezek még nem 
állnak rendelkezésre.39 
Egy nagyon hiányos vagy nem létező 
engedélyeztetési eljárásokkal rendel -
kező országban ezért a HMKÁ nem 
fog semmilyen hatást kifejteni (lásd: 
7. háttérmagyarázat ), és ez különösen 
a vízhiánnyal küzdő területeken válik 
fontossá (lásd: 8. háttérmagyarázat ).
Példa hiányos engedélyeztetési eljárásokra
Görögországban egy 2011. júniusi minisztériumi határozat előírta a mezőgazdasági termelők számára, 
hogy 2011. december 16-ig folyamodjanak vízjogi engedélyért (a már érvényes engedéllyel rendelkezők is). 
Az engedély benyújtására vonatkozó kötelezettség teljesítésének határidejét azonban több alkalommal, 
2012. június 16-ig, 2012. december 17-ig, 2013. május 15-ig, majd legutóbb 2014. január 15-ig meghosszabbí -
tották. A Peneo folyó vízgyűjtő területén (Thesszáliában) a fúrt kutak száma meghaladja a 30 000-et, sőt akár 
a 33 000-et is elérheti, és ezek többsége nem rendelkezik engedéllyel34.
A Számvevőszék az engedélyeztetés során végzett ellenőrzések terén is hiányosságokat talált (lásd: 
9. háttérmagyarázat ).
34  Thesszália vízgyűjtő -gazdálkodási terve. A  Thesszália, Epirosz és Középnyugat‑Görögország vízgyűjtő‑gazdálkodási tervének közös vállalkozása  által 
készített tanulmány, 103. o.7 . háttérmagyarázat33 „Amennyiben az öntözéshez 
használt vízre vonatkozóan 
engedélyeztetés szükséges, az 
engedélyeztetési eljárásoknak 
való megfelelés.”
29 Észrevételek
Az öntözéses mezőgazdaság a vízhiánnyal küzdő területeken is terjed
Az öntözés következtében történő túlzott vízkivétel egy jól ismert, különösen Dél -Európában jelentkező 
probléma, ahol az öntözéses mezőgazdaság az elmúlt évtizedekben egyre elterjedtebbé vált35. Bár az öntözési 
célú vízkivétel az 1990-es évek eleje és az 1998–2007 közötti évtized között enyhe csökkenést mutatott (lásd: 
6. ábra ), és a csepegtető öntözés elterjedésével az öntözés hatékonysága nőtt, a vízkészletek egyes területe -
ken továbbra is erőteljes terhelés alatt állnak, ami a víztartó rétegek csökkenését, a sós víz beszivárgását és 
a vizes élőhelyek kiszáradását okozza36.
35  Az EEA 2/2009. sz., Water resources across Europe - confronting water scarcity and drought (Vízforrások Európában – a vízhiány és a szárazság 
elleni küzdelem) című jelentése.
36  Az Európai környezetvédelmi Ügynökség Water resources: quantity and flows - SOER 2010 thematic assessment (Vízforrások: mennyiségek 
és vízfolyások - SOER 2010 tematikus értékelés) című jelentése ( http://www.eea.europa.eu/soer/europe/water -resources -quantity -and -flows ). 
A letöltés időpontja: 2012. október 5.
Öntözési célú vízkivétel
Megjegyzés:  Kelet -Európa: Bulgária (1990;2007), Cseh Köztársaság (1990;2007), Magyarország (1992;2006), Lettország (1991;2007), Lengyelor -
szág (1990;2007), Románia (1990;2006), Szlovákia (1990;2007), Szlovénia (1990;2007), Nyugat -Európa: Ausztria (1990;2002), Belgium (1994;2007), 
Dánia (1990;2004), Anglia és Wales (1990;2006), Finnország (1994;2005), Németország (1995;2002), Hollandia (1995;2006), Norvégia (1995;2006), 
Svédország (1990;2007), Dél -Európa: Franciaország (1991;2006), Görögország (1990;2007), Portugália (1990;1998), Spanyolország (1991;2006).
Forrás: http://www.eea.europa.eu/data -and -maps/figures/water -abstraction -for-irrigation -million -m3-year -in-the-early-1990s -and-1997 6. ábra 8. háttérmagyarázat 
millió m3/év45 000
40 000
35 00030 00025 000
20 000
15 000
10 000
5 000
0
Kelet-Európa Nyugat-Európa Dél-Európa1990-es
évek eleje
1998-2007
30 Észrevételek
Hiányosságok a köl -
csönös megfeleltetés 
alkalmazásában
A gazdaságok szintjén 
hiányosan történik a vízzel 
kapcsolatos tagállami 
kölcsönös megfeleltetési 
előírások végrehajtása
40 
A különböző tagállamokban végzett 
DAS -ellenőrzései során a Számvevő -
szék a gazdaságok szintjén gyakran 
tapasztalja, hogy megszegik a vízzel 
kapcsolatos kölcsönös megfeleltetési 
előírásokat, amelyek közül a kedvez -
ményezettek a leggyakrabban a 4. sz. 
JFGK -t (vizek védelme nitrátérzékeny 
területen) nem tartják be: problémát 
jelentenek a nem megfelelő trágyatá -
rolási létesítmények vagy az elégtelen 
trágyatárolási kapacitás, a hiányos 
vagy hibás trágyanyilvántartás, a nit -
rogénelemzés hiánya, a 170 kg/ha -nál 
nagyobb nitrátkibocsátás, a trágyatá -
rolás a termőföldön tiltott időszakban 
stb. A többi észrevétel a 2. sz. (a fel -
szín alatti vizek védelme) és a 9. sz. 
JFGK -ra (növényvédő szerek), valamint 
a HMKÁ -védelmi sávokra vonatkozik.A kölcsönös megfeleltetési 
ellenőrzések rendszerében 
hiányosságok mutatkoznak 
tagállami szinten
41 
A kölcsönös megfeleltetés végrehajtá -
sáért a tagállamok felelősek. A JFGK -k 
esetében ez azt jelenti, hogy a konkrét 
jogszabályok vonatkozó elemeit be 
kell vonni a kölcsönös megfeleltetés 
hatókörébe. A HMKÁ esetében pedig 
azt, hogy a tagállami, illetve a regio -
nális jogszabályok keretében meg kell 
alkotni a vonatkozó előírásokat, és 
meg kell határozni, hogy a mezőgaz -
dasági termelőknek milyen gyakorlati 
kötelezettségeket kell betartaniuk. 
A tagállamok ezenkívül kötelesek 
tájékoztatni a gazdálkodókat ezekről 
az előírásokról, és olyan igazgatási és 
kontrollrendszert kell bevezetniük, 
amely lehetővé teszi egy kedvezmé -
nyezettekből álló minta helyszíni ellen -
őrzését és szabálytalanságok esetén 
szankciók kiszabását.
42 
A kölcsönös megfeleltetési ellenőr -
zések rendszerének egyik eredendő 
hiányossága, hogy egyes előírások el -
lenőrzése azok jellege miatt nehézsé -
gekbe ütközik. Az egyik előírás például 
a növényvédő szerek felhasználásának 
időzítésére és módjára vonatkozik. Itt 
a nehézség abban rejlik, hogy a köl -
csönös megfeleltetési ellenőrzésekről 
általában előzetes értesítést külde -
nek, ezért igen valószínűtlen, hogy 
az ellenőr a gazdálkodót jogszerűtlen 
módon történő vagy tiltott termé -
keket alkalmazó permetezésen érné. 
Más előírásokat csak az év bizonyos 
időszakában vagy bizonyos időjárási 
körülmények között (pl. ne legyen erős 
szél és fagy) lehet csak ellenőrizni, ami 
nem feltétlenül esik egybe a helyszíni 
látogatással.
31 Észrevételek
43 
A felkeresett tagállamokban hiányossá -
gokra derült fény a vízzel kapcsolatos 
kölcsönös megfeleltetési ellenőrzések 
rendszerében az irányító hatóságok 
szintjén:
– csak az ellenőrzések korlátozott 
körére vonatkozóan állnak rendelke -
zésre részletes munkautasítások, és 
egyes utasítások megfogalmazása túl 
általános, így nem határozzák meg 
az ellenőrök számára, hogy pontosan 
mit és hogyan ellenőrizzenek, és nem 
biztosítják, hogy különböző ellen -
őrök ugyanazokat az ellenőrzéseket 
ugyanolyan módon hajtsák végre;
– a kötelező ellenőrzéseket csak 
később vezették be, vagy azok még 
hiányoznak;
– a helyszíni ellenőrzések leginkább az 
őszi időszakra összpontosulnak. Ez 
azon túlmenően, hogy ellentétben áll 
bizonyos jogszabályi előírásokkal37, 
azt is jelenti, hogy számos vízzel kap -
csolatos előírást (mint például trágya 
kihelyezésének tilalma a megművelt 
védősávokra) nem lehet szemrevéte -
lezéssel ellenőrizni a helyszínen;
– az öntözéssel kapcsolatos HMKÁ- ra 
vonatkozó ellenőrzések nem voltak 
teljesek (lásd: 9. háttérmagyarázat ).A Bizottság nem gondoskodik 
arról, hogy a HMKÁ-előírások 
tagállami szinten megfelelőek 
legyenek
44 
A kölcsönös megfeleltetési mecha -
nizmus keretében létrehozott HMKÁ-
előírások célja az alapvető helyes gaz -
dálkodási gyakorlat végrehajtatása38. 
A tagállamoknak a hazai agronómiai, 
környezetvédelmi és éghajlati viszo -
nyok figyelembevételével kell megha -
tározniuk a minimális előírásokat.
45 
Jelenleg a Bizottság csak korlátozott 
körű – online adatbázis útján történő – 
tájékoztatást kap a HMKÁ-előírások tag -
állami betartásáról. Ez az alkalmazandó 
tagállami jogszabályokat, valamint az 
egyes tagállamok által adott összefog -
lalást tartalmazza. Az értesítések az 
adott tagállam által legmegfelelőbb -
nek tartott földrajzi szinten történnek. 
Például az ellenőrzés során felkeresett 
tagállamok esetében a HMKÁ regionális 
szintű végrehajtásáról (Olaszországban 
és Spanyolországban) a rendszer nem 
tartalmazott információkat.9. háttérmagyarázatA vízkivétel tényleges mennyiségét nem hasonlították össze az engedélyezett 
mennyiséggel
A számvevőszéki ellenőrzés hiányosságokat tárt fel az öntözéssel kapcsolatos HMKÁ -előírások vizsgálatakor. Az 
előírás szövege a következő: „Amennyiben az öntözéshez használt vízre vonatkozóan engedélyeztetés szüksé -
ges, az engedélyeztetési eljárásoknak való megfelelés.” Az ellenőrök számos példát találtak arra, hogy noha egy 
tagállam engedélyezési eljárásai meghatározzák a maximális vízkivételi mennyiséget, azt azonban nem ellenőr -
zik, hogy a tényleges vízkivétel nem haladja -e meg az engedélyben szereplő felső határt. Az ilyen hiányosságok 
jelentősen csökkentik az ellenőrzések hatásosságát.
Görögországban és Spanyolországban a kölcsönös megfeleltetési ellenőrök az általuk használt ellenőrzési listák 
alapján jelenleg nem vetik össze a vízkivétel tényleges mennyiségét az engedélyben szereplő korláttal. Szlová -
kiában a Számvevőszék megállapította, hogy a vízkivétel tényleges mennyiségét nem is mérik. Ennélfogva az 
ellenőrzések csak azt tudják megállapítani, hogy az engedélyt kiadták -e, de azt nem, hogy a kedvezményezett 
betartja -e a benne szereplő korlátozásokat.37  A 73/2009/EK tanácsi rendelet -
nek a kölcsönös megfeleltetés, 
a moduláció és az integrált 
igazgatási és ellenőrzési rend -
szer tekintetében, az említett 
rendeletben létrehozott, 
mezőgazdasági termelők ré -
szére meghatározott közvetlen 
támogatási rendszerek kere -
tében történő végrehajtására 
vonatkozó részletes szabályok 
megállapításáról, valamint az 
1234/2007/EK tanácsi rendelet -
nek a kölcsönös megfeleltetés 
tekintetében, a borágazatban 
meghatározott támogatási 
rendszer keretében történő 
végrehajtására vonatkozó rész -
letes szabályok megállapításá -
ról szóló, 2009. november 30-i 
1122/2009/EK bizottsági rende -
let (HL L 316., 2009.12.2., 65. o.) 
53. cikkének (1) bekezdése és 
a vidékfejlesztési támogatási 
intézkedésekre vonatkozó 
ellenőrzési eljárások, valamint 
a kölcsönös megfeleltetés 
végrehajtása tekintetében az 
1698/2005/EK tanácsi rendelet 
végrehajtására vonatkozó 
részletes szabályok megállapí -
tásáról szóló, 2011. január 27-i 
65/2011/EU bizottsági rendelet 
(HL L 25., 2011.1.28., 8. o.) 14. cik -
kének (1) bekezdése.
38  Az Európai Parlament 
Sustainable management of 
natural resources with a focus 
on water and agriculture  
(Fenntartható természetierő -
forrás -gazdálkodás, különös 
tekintettel a vízre és a mező -
gazdaságra) c. tanulmánya, 
zárójelentés, 2013. május. 
http://www.europarl.europa.
eu/RegData/etudes/etudes/
join/2013/488826/IPOL -JOIN_
ET(2013)488826_EN.pdf
32 Észrevételek
46 
A Bizottság a HMKÁ végrehajtását jogi 
szempontból, a tagállamok által beje -
lentett és a helyszíni ellenőrzések által 
kiegészített információk alapján, a vo -
natkozó dokumentumok áttekintése 
útján értékeli. A Bizottság nem értéke -
li, hogy a tagállamok által a két vízzel 
kapcsolatos HMKÁ -hoz meghatározott 
előírások környezetvédelmi szempont -
ból megfelelnek -e a vízvédelmi célok -
nak. A gyakorlatban a HMKÁ-előírások 
tagállamonként jelentős eltéréseket 
mutatnak. Például a vízvédelmi sávok -
ra vonatkozó HMKÁ39 (lásd: 7. ábra ) 
szerinti minimális sávszélesség 25 
centimétertől 10 méterig terjed (lásd: 
3. táblázat ).
47 
Egyes tagállamokban, illetve régi -
ókban a vízvédelmi sávok megmű -
velhetők, míg másokban füvesíteni 
vagy cserjésíteni kell őket. Egyes 
tagállamokban jelentős számú, me -
zőgazdasági földterületen található 
víztest esetében kivételt tesznek (lásd: 
10. háttérmagyarázat ).48 
Az előírások tagállamonként jelentős 
eltéréseket mutatnak az öntözésre vo -
natkozó HMKÁ esetében, még a vízzel 
kapcsolatos problémákban különö -
sen érintett országok esetében is. Ez 
a HMKÁ a hatályos tagállami jogszabá -
lyokra hivatkozik, új kötelezettségeket 
azonban nem vezet be. Egyes tagálla -
mokban, illetve régiókban a vízkivételi 
engedélyre vonatkozó kötelezettség 
a kinyert víz mennyiségétől, a földrajzi 
elhelyezkedéstől és a kinyert víz típu -
sától (felszíni- vagy felszín alatti víz) 
függ. Egyes tagállamok száraz időszak -
ban egyes helyszíneken tiltják a kinyert 
vízből történő öntözést. Más országok -
ban a gazdálkodóknak évente be kell 
számolniuk az öntözéshez felhasznált 
víz mennyiségéről. Az ellenőrzés során 
fény derült olyan esetekre, ahol az ön -
tözési engedélyekben nem ösztönöz -
ték a gazdálkodókat a vízfelhasználás 
csökkentésére. Például egyes orszá -
gokban a gazdálkodók a gazdaság 
alapterülete alapján és nem a tényle -
ges vízfelhasználás alapján fizetnek.7.  áb raVízvédelmi sáv
víztest vízvédelmi sávszántóföldi növények 
  39  Ennek a HMKÁ-előírásnak 
minimum a vízfolyások 
közelében lévő 
mezőgazdasági területekre 
történő trágyakijuttatásnak 
a nitrátirányelv szerinti 
feltételeire vonatkozó 
követelményeket be kell 
tartatnia.
33 Észrevételek
A vízvédelmi sávokra vonatkozó HMKÁ alkalmazása alól mentességet élvező 
víztestek
A tagállamok a víztestek bizonyos kategóriáit kivonták a vízvédelmi sávokra vonatkozó HMKÁ alkalmazása 
alól. Olaszországban (Lombardia) az 5 km -nél rövidebb vagy 10 km²-nél kisebb vízgyűjtő területhez tartozó 
vízfolyások esetében nincs szükség vízvédelmi sávra. Spanyolországban (Andalúzia) a „tározók, öntözőcsator -
nák és árkok” kivételt élveznek, de nincs megadva e víztestek megfelelő definíciója, és a kivétel nem környe -
zetvédelmi megfontolásokkal van alátámasztva. Ez magában hordozza azt a kockázatot, hogy túl nagy számú 
vízfolyást vonnak ki a vízvédelmi sáv betartásának követelménye alól, minimálisra csökkentve ezáltal a HMKÁ 
által a vízminőségre gyakorolt hatást.3. táblázat 10. háttérmagyarázatA vízvédelmi sávokra vonatkozó HMKÁ-előírások közötti jelentős eltérések
Ország Vízvédelmi sáv szélessége Kötelezettségek és korlátozások
Dánia minimum 2 m nem művelhető, talajkezelés vagy növénytelepítés
Görögország1 m és 6 m között
a dőlésszög és a korlátozás típusának függvényébenművelés (1 m), illetve nitrogénműtrágyák használatának 
(2 vagy 6 m) tilalma
Spanyolország 
(Andalúzia)2–10 mkötelező cserjésítés
műtrágya és növényvédő szerek használatának tilalma 
Franciaország 5 mkötelező füvesítés, cserjésítés, bokrosítás vagy fásítás
ásványi és szerves műtrágyák és növényvédő szerek 
használatának tilalma 
Olaszország 
(Lombardia)5 m és 3 m között
a víztest állapotától függőenkötelező füvesítés
talajművelés, szervetlen műtrágyák, trágya és hígtrágya 
használatának tilalma
Hollandia25 cm és 9 m között
a haszonnövénytől és bizonyos technikai előírásoktól 
függőenműtrágyázás tilalma
Szlovákia 10 m ipari és szerves műtrágya használatának tilalma 
34 Észrevételek
Nem használják ki teljes 
mértékben a vidékfejlesz -
tési forrásokban rejlő 
lehetőségeket a vízügyi 
problémák kezelésére
49 
A vidékfejlesztési források a 2007–
2013-as időszakban közel 100 milli -
árd eurót tettek ki. A vidékfejlesztésről 
szóló 1698/2005/EK rendelet a legfon -
tosabb kezelendő kérdések között sze -
repelteti a vizek védelmét40. A rendelet 
kimondja továbbá, hogy „az EMVA 
tevékenységeinek és azoknak a műve -
leteknek, amelyekhez hozzájárul, össz -
hangban kell állniuk és összeegyeztet -
hetőnek kell lenniük a többi közösségi 
politikával”41, köztük a vízpolitikával. 
A vidékfejlesztés ezért jelentős po -
tenciállal rendelkezik, hogy a források 
elérhetővé tételével és a vízgazdálko -
dással kapcsolatos egyértelmű célok 
meghatározásával hozzájáruljon az 
uniós vízpolitikai célkitűzéseknek 
a KAP- ba történő integrálásához.
50 
A tagállamok vidékfejlesztési prog -
ramjaikon (lásd: 10. és 11. bekezdés) 
keresztül mobilizálják vidékfejlesztési 
forrásaikat: az ezekben foglalt intézke -
désekhez a megcélzott kedvezménye -
zettek (pl. gazdálkodók) önkéntesen 
csatlakozhatnak. A vidékfejlesztési 
intézkedések kedvezményezettjei az 
adott tagállam által meghatározott 
speciális előírások teljesítését vállalják.51 
Jelenleg a vidékfejlesztésben rejlő 
lehetőségek nincsenek teljes mérték -
ben kihasználva. A vidékfejlesztési 
programok jelenlegi végrehajtási 
módja csak korlátozott mértékben 
jár vízügyi hatással, mivel a vizekre 
ható környezeti terhelést nem azono -
sították átfogóan, a vidékfejlesztési 
programok és vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek nincsenek összehangolva, to -
vábbá a negatív mellékhatásokat nem 
minden esetben kerülik el. Ezenkívül 
jelentős, a vízügyre elkülönített forrást 
még nem költöttek el.40  Az 1698/2005/EK rendelet 
(31) preambulumbekezdése: 
„A termőföld -hasznosítás 
konkrét módszereihez 
nyújtott támogatásnak hozzá 
kell járulnia a fenntartható 
fejlődéshez, különösen arra 
ösztönözve a mezőgazdasági 
termelőket és az 
erdőtulajdonosokat, hogy 
a természetes környezet és táj 
megőrzésének és a természeti 
erőforrások védelmének és 
javításának szükségességével 
összeegyeztethető 
földhasználati módszereket 
alkalmazzanak. 
A támogatásnak hozzá 
kell járulnia a 6. közösségi 
környezetvédelmi cselekvési 
program és a fenntartható 
fejlődési stratégiára vonatkozó 
elnökségi következtetések 
végrehajtásához. 
A legfontosabb kezelendő 
kérdések közé tartozik 
a biológiai sokféleség, 
a Natura 2000 területeken 
történő gazdálkodás, a víz- és 
talajvédelem [...]”.
41  Az 1698/2005/EK rendelet 
(6) preambulumbekezdése.
35 Észrevételek
A tagállamok vidékfejlesztési 
kiadási tervei nem mindig 
veszik figyelembe az uniós 
vízpolitika céljait és a tagálla -
moknak a vízzel kapcsolatos 
igényeit
A tagállamok vidékfejlesztési 
programjai nem határozzák 
meg átfogó jelleggel 
a vízzel kapcsolatos 
problémákat, és egyelőre még 
nincsenek összehangolva 
a vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervekkel
52 
Minden felkeresett tagállam, illet -
ve régió esetében a Számvevőszék 
megvizsgálta, hogy a vidékfejlesztési 
program előzetes értékelése keretében 
végzett környezeti hatásvizsgálat42 és 
a vízgyűjtő -gazdálkodási tervvel össze -
függésben végzett környezeti elemzé -
sek teljes körűek és koherensek -e. Bár 
a Számvevőszék elismeri, hogy a két 
értékelés által lefedett földrajzi terület, azok időzítése43, jellege és célja eltérő 
is lehet, mégis úgy véli, hogy a vízzel 
kapcsolatos problémák értékelésének 
mindkét elemzésben egységesnek kel -
lene lennie. Megállapítást nyert, hogy 
a vidékfejlesztési programok környezeti 
elemzéseiben a vízzel kapcsolatos prob -
lémák meghatározása egyes esetekben 
hiányos, valamint az nem minden eset -
ben áll összhangban a vízgyűjtő -gaz-
dálkodási tervekkel kapcsolatos infor -
mációkkal. Az ellenőrzés feltárt olyan 
eseteket, ahol a vidékfejlesztési prog -
ramokban nem határozták meg a vízzel 
kapcsolatos problémákat, ezért azokkal 
a vidékfejlesztési intézkedések nem fog -
lalkoztak (lásd: 11. háttérmagyarázat ).
53 
A vízgyűjtő -gazdálkodási tervek intéz -
kedési programjainak nem megfelelő 
minősége (lásd: 27. és 28. bekezdés) 
jelenleg akadályozza azok összehango -
lását a vidékfejlesztési programokkal. 
Ahol ezek egymással történő összehan -
golása megtörtént, ott a vidékfejlesztési 
intézkedéseket integrálták a vízgyűj -
tő-gazdálkodási tervbe.
A vízzel kapcsolatos problémák nincsenek átfogó módon meghatározva
-   Dániában a vidékfejlesztési program környezeti hatásvizsgálata annak ellenére nem foglalkozik a vízkivétel kér -
désével, hogy a vízgyűjtő -gazdálkodási terv szerint ez az ország nyugati részét érintő releváns kérdés. A dániai 
vidékfejlesztési program nem tartalmaz a vízkivétellel foglalkozó intézkedést.
-   Spanyolországban (Andalúzia) a Guadalquivir vízgyűjtő -gazdálkodási terv intézkedési programja a víznyilvántar -
tás befejezésére és az illegális vízkivétel elleni fellépésre vonatkozó intézkedéseket tartalmaz. A vidékfejlesztési 
program környezeti fenntarthatósági jelentéséből és a Guadalquivir vízgyűjtő -gazdálkodási tervvel összefüg -
gésben végzett környezeti elemzésből azonban kimarad az illegális felszín alatti vízkivétel problémája. A kölcsö -
nös megfeleltetéshez tartozó vidékfejlesztési intézkedéseken kívül (lásd: 8. bekezdés) a vidékfejlesztési program 
nem tartalmaz olyan mechanizmust, ami a kedvezményezetteket a vízjogi engedélyezési eljárások előírásainak 
betartására ösztönözné.
-   Szlovákiában a vidékfejlesztési program nem tartalmaz a vízmennyiséggel kapcsolatos hiányosságokkal vagy 
a növényvédő szerekkel való szennyezés kérdésével, a vizes élőhelyek eltűnésével és a túlzott mértékű helyi 
felszín alatti vízkivétellel foglalkozó intézkedéseket. Mindezeket a vízgyűjtő -gazdálkodási terv már tartalmazza, 
ám a vidékfejlesztési program környezeti hatásvizsgálata nem említi.
-   Görögországban a Thesszália vízgyűjtő -gazdálkodási terv említi a hidromorfológiai elváltozásokkal és a nyil -
vántartásban nem szereplő fúrt kutakkal kapcsolatos problémákat, de azok nem szerepelnek a vidékfej -
lesztési program környezeti hatásvizsgálatában. A görögországi vidékfejlesztési program nem tartalmaz 
a hidromorfológiai terheléssel foglalkozó intézkedéseket.11. háttérmagyarázat42 http://ec.europa.eu/
agriculture/rurdev/eval/
guidance/note_c_en.pdf  
(14. o.).
43  Míg a vidékfejlesztési 
programok környezeti 
hatásvizsgálatai 
2006-ban készültek, 
a vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervekkel összefüggésben 
végzett – „a [vízgyűjtő kerület] 
jellemzőinek elemzéseit, 
az emberi tevékenységnek 
a felszíni és a felszín alatti vizek 
állapotára gyakorolt hatásának 
vizsgálatát, valamint 
a vízhasználatok gazdasági 
elemzését” tartalmazó 
(lásd: a víz -keretirányelv 
5. cikke) – környezeti 
elemzéseket legkésőbb 
2004. december 22-ig kellett 
elkészíteni.
36 Észrevételek
A vidékfejlesztési programok 
végrehajtása esetenként 
negatív mellékhatást fejt ki 
a vizekre
54 
A mezőgazdasági és környezetvédelmi 
politika céljai eltérhetnek egymás -
tól. Mindezek ellenére a vidékfej -
lesztési forrásokat vízgazdálkodási 
szempontból fenntartható módon 
kell felhasználni, valamint a vidékfej -
lesztési programoknak az esetleges 
negatív mellékhatásokat elkerülő 
védzáradékokat kell tartalmazniuk 
(lásd: 12. háttérmagyarázat ). Egy 
vidékfejlesztési program jóváhagyá -
sa előtt a Bizottság ellenőrzéseket 
végez a vidékfejlesztési intézkedé -
sek esetleges negatív hatásainak megállapítására. Ennek ellenére 
néhány megfelelően jóváhagyott 
vidékfejlesztési intézkedés kialakítá -
sa nem akadályozza meg, hogy azok 
jelentős negatív hatást fejtsenek ki 
a vízre vonatkozóan. Bizonyos vidék -
fejlesztési programokat annak ellenére 
jóváhagytak, hogy nem tartalmaz -
nak megfelelő védzáradékokat (lásd: 
12. háttérmagyarázat ).
55 
Néhány esetben hiába tartalmaz a vi -
dékfejlesztési program védzáradékot 
a vízre gyakorolt negatív mellékhatás 
elkerülése érdekében, az intézkedések 
gyakorlati végrehajtása lehetővé teszi 
a negatív mellékhatások kialakulását 
(lásd: 13. háttérmagyarázat ).
Példák védzáradékokkal rendelkező és nem rendelkező vidékfejlesztési 
programokra
Az ellenőrzés során vizsgált olaszországi (Lombardia) vidékfejlesztési program tartalmazott védzáradékokat 
a mezőgazdasági üzemek korszerűsítésére irányuló beruházásokat célzó intézkedésekre vonatkozóan. A vi -
dékfejlesztési program csak akkor teszi lehetővé új kertészeti célú üvegházak építését, ha azok energia- és 
vízmegtakarítást eredményeznek. A meglévő öntözési hálózat bővítésére vagy az öntözött terület növelésére 
szolgáló beruházások nem jogosultak támogatásra.
Ugyanezen intézkedés kialakítása a spanyolországi (Andalúzia) vidékfejlesztési programban azonban jelentős 
negatív mellékhatásokhoz is vezethet, mivel lehetővé teszi az öntözéssel művelt terület bővítését vagy a teljes 
vízfogyasztás növekedéséhez vezető projektek jóváhagyását.
Példák a vidékfejlesztési intézkedések végrehajtása során jelentkező hiányosságok 
következtében fellépő negatív mellékhatásokra
A Számvevőszék által Spanyolországban végzett DAS-ellenőrzés megállapította, hogy egy, a 125. intézkedés 
(a mezőgazdaság és erdészet fejlesztésével és korszerűsítésével összefüggő infrastruktúra) szerinti projektet 
annak ellenére jóváhagytak, hogy a kedvezményezettnek nyújtott vízjogok nem voltak elegendőek a projekt 
gazdasági életképességéhez, továbbá a kedvezményezett a vízjogi engedélyben szereplőnél lényegesen több 
vizet használt fel, ezáltal az ilyen típusú projektekre vonatkozó két támogathatósági kritériumot sértett meg. 
Ez azt mutatja, hogy a projekt támogatási kérelmének jóváhagyása során alkalmazott ellenőrzések nem voltak 
hatásosak, valamint nem volt biztosított azon alapvető előírások teljesítése sem, amelyek megelőzték volna 
a negatív mellékhatások (mint pl. a felhasznált vízmennyiség növekedése) fellépését.12. háttérmagyarázat 13. háttérmagyarázat
37 Észrevételek
A vidékfejlesztési forrásokat 
nem használták fel megfelelő 
mértékben a vízzel kapcsola -
tos problémák kezelésére
A vízzel kapcsolatos 
intézkedések végrehajtása 
nem minden esetben halad 
a tervezett ütemben
56 
A vizek védelmére esetlegesen köz -
vetlen hatást gyakorló vidékfejlesztési 
intézkedések közé tartoznak olyanok, 
amelyek a gazdálkodók számára előír -
ják a gazdálkodási gyakorlat megvál -
toztatását a növényvédő szerek vagy 
műtrágyák használatának csökkentésé -
vel, illetve a termesztett növényeknek 
a helyi vízügyi helyzethez való igazí -
tásával. Ezeknek az intézkedéseknek 
a tényleges felhasználási módja fontos 
tényező annak értékeléséhez, hogy az 
EMVA vízvédelmi lehetőségeit teljes 
mértékben kihasználták -e. A Számve -
vőszék ezt a vonatkozást először is an -
nak elemzése alapján vizsgálta, hogy 
a tagállamok mely intézkedéseket ak -
tiválták a vidékfejlesztési programok -
ban, valamint, hogy milyen mértékben 
használták ki az 1698/2005/EK rendelet 
38. cikke által a víz -keretirányelv vég -
rehajtásához kapcsolódó költségekre 
vonatkozóan biztosított lehetőségeket.
57 
A Számvevőszék elemezte azon aktív 
vidékfejlesztési intézkedések végre -
hajtásának ütemét, amelyeket maguk 
a tagállamok a vízvédelemre közvetlen 
hatást gyakorló intézkedésként azo -
nosítottak. Bár ez az elemzés bizonyos 
szempontból korlátozott44, az ered -
mények azt mutatják, hogy az esetek 
körülbelül felében a végrehajtás a ter -
vezett ütemezés szerint halad.44  Mivel az intézkedésekhez 
gyakran a vizek kérdését 
nem érintő alintézkedések is 
tartoznak, az ezek keretében 
finanszírozott projektek közül 
nem mindegyik kapcsolódik 
ténylegesen a vizek 
védelméhez.
38 Észrevételek
58 
A tagállamok azonban nem használták 
ki az 1698/2005/EK rendelet 38. cikke 
által nyújtott lehetőséget, amely kife -
jezetten úgy rendelkezik, hogy a 213. 
intézkedés45 felhasználható a víz-keret -
irányelv „végrehajtásához kapcsolódó 
területen jelentkező hátrányokból 
eredő költségek és elmaradt bevétel 
kompenzációjára” (lásd: 4. táblázat ).
59 
A helyszíni vizsgálatok időpontjá -
ban a tagállamok közül csak Dánia46 
aktiválta a 213. intézkedést a víz -keret -
irányelvre vonatkozóan a 38. cikk 
rendelkezései szerint. A Bizottság 
szerint22 a benyújtott vízgyűjtő -gaz-
dálkodási terveknek mindössze 4%-a jelezte, hogy a 38. cikk rendelkezései -
nek megfelelően fogják kompenzálni 
a gazdálkodókat a víz -keretirányelv 
előírásai kapcsán. A 213. intézkedésnek 
az előzőekben bemutatott korláto -
zott alkalmazása többek között annak 
tudható be, hogy a vízgyűjtő -gazdál -
kodási terveket a tagállamok késedel -
mesen készítették el. A 213. intézkedés 
alkalmazását hátráltató másik tényező 
az, hogy a víz -keretirányelvhez kapcso -
lódó kifizetésekre vonatkozó végrehaj -
tási szabályokat csak 2010 februárjá -
ban47 – a vidékfejlesztési programozási 
időszak kezdete48 után három évvel 
és két hónappal – tették közzé, azaz 
több mint egy évvel azután, amikorra 
a víz -keretirányelv 13. cikke szerint 
a vízgyűjtő -gazdálkodási terveket el 
kellett volna készíteni.4. táblázatAzon vidékfejlesztési intézkedések1 végrehajtásának üteme, amelyeket a tagállamok 
által a vízvédelemre közvetlen hatást gyakorló intézkedésként azonosítottak (%)
Ország Intézkedés115 121 125 213 214 216 226 321
Dánia 84,1 24,2
Franciaország (kontinentális)  69,7 39,8 85,8 16,9
Görögország 17, 0 35,7 71,7 21,5
Olaszország (Lombardia) 75,8 42,4 69,0 51,9
Szlovákia 85,8 88,2 91,8
Hollandia 51,0 30,4 95,7 9,7
Spanyolország (Andalúzia) 9,4 70,0 27, 6 73,1
 A végrehajtás a tervek szerint halad (> 60%)
 A 213. intézkedést az ellenőrzés során felkeresett egyetlen tagállamban sem aktiválták
 A felkeresett tagállam az intézkedést nem azonosította a vízvédelemre közvetlen hatást gyakorlóként 
1  115. intézkedés: „Üzemvezetési, helyettesítési és tanácsadási szolgáltatások létrehozása”; 121. intézkedés: „Mezőgazdasági üzemek kor -
szerűsítése”; 125. intézkedés: „A mezőgazdaság és erdészet fejlesztésével és korszerűsítésével összefüggő infrastruktúra”; 214. intézkedés: 
„Agrár-környezetvédelmi kifizetések”; 216. intézkedés: „Nem termelő beruházások”; 226. intézkedés: „Az erdészeti potenciál helyreállítása 
és megelőző intézkedések bevezetése”; valamint 321. intézkedés: „A gazdaság és a vidéki lakosság számára nyújtott alapszolgáltatások”.
Forrás:  Európai Bizottság, 2013. március 31-i adatok. 45 213. intézkedés: „Natura 
2000-kifizetések és 
a 2000/60/EK irányelvhez 
(víz-keretirányelv) kapcsolódó 
kifizetések”.
46  Dánia a 10 m széles védelmi 
sávok bevezetéséhez 
kapcsolódó költségek 
kompenzálása céljából 
aktiválta a 213. intézkedést, de 
a dán vízgyűjtő -gazdálkodási 
terv 2012. decemberi 
felfüggesztése következtében 
az intézkedést is 
felfüggesztették.
47  A Bizottság 2010. február 8-i 
108/2010/EU rendelete az 
Európai Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alapból 
(EMVA) nyújtandó 
vidékfejlesztési támogatásról 
szóló 1698/2005/EK tanácsi 
rendelet részletes alkalmazási 
szabályainak megállapításáról 
szóló 1974/2006/EK rendelet 
módosításáról (HL L 36., 
2010.2.9., 4. o.).
48 2007–2013-as EMVA.
39 Észrevételek
Ritkán alkalmazták 
a kifejezetten a vízzel 
kapcsolatos problémák 
kezelésére létrehozott pénzügyi 
eszközöket
60 
A 2009/61/EK tanácsi határozat49 értel -
mében határozottabban kell reagálni 
a 2003-ban meghatározott „új kulcs -
fontosságú kihívásokra”50, amelyek kö -
zül egyik a „vízgazdálkodás”. A határo -
zattal összhangban az állapotfelmérés 
az említett kihívások kezelését célzó 
további forrásokat tett elérhetővé. 
A további költségvetés teljes összege 
3,8 milliárd  euró volt. Ugyanekkor 
a 2008-as gazdasági válságra adott 
válaszként a Bizottság elkészítette az 
európai gazdaságélénkítési tervet51 
(EERP). Az EERP további egymilliárd 
eurót biztosított a vidéki területek 
szélessávú kapcsolattal való ellátására 
és az új kihívások kezelésére.61 
2010-ben a vidékfejlesztési progra -
moknak az állapotfelmérést követő 
első módosítása keretében a tagálla -
mok a további KAP -források (1,3 milli -
árd euró) 26,9%-át a vízgazdálkodás -
ra52, mint „új kihívásra” különítették el 
(lásd: 8. ábra ). E források átlagos vég -
rehajtási aránya 2012 végén az EU 27 
tagállamát tekintve 17,5% volt, de ez az 
érték nagy szórást mutat a különböző 
tagállamok között53 (részletesen lásd: 
IV. melléklet ). Bár az állapotfelmérés 
lehetőséget nyújtott a vízgazdálkodási 
kérdéseknek a vidékfejlesztési progra -
mokba történő további integrálására, 
a gyakorlatban a legtöbb tagállam 
csak igen kis mértékben használta fel 
a többletforrásokat.8. ábraAz állapotfelmérés és a helyreállítás keretében nyújtandó források 2010-ben 
tervezett megoszlása az „új kihívások” között
Forrás:  Európai Bizottság.0,3%
Biológiai sokféleség
31,2%
Vízgazdálkodás26,9%Megújuló energiák5,6%Éghajlatváltozás14,2%Szélessávú internet7,3%Új kihívásokhoz kapcsolódó innovációA tejágazat szerkezetátalakítása14,5%49  A Tanács 2009. január 19-i 
2009/61/EK határozata 
a vidékfejlesztésre vonatkozó 
közösségi stratégiai iránymuta -
tásokról (2007 és 2013 közötti 
programozási időszak) szóló 
2006/144/EK tanácsi határozat 
módosításáról (HL L 30., 
2009.1.31., 112. o.).
50  A 2009/61/EK határozat 
(3) preambulumbekezdése: 
„A közös agrárpolitika 2003-as 
reformja végrehajtásának 
értékelése az éghajlatváltozást, 
a megújuló energiaforrásokat, 
a vízgazdálkodást, a biológiai 
sokféleséget és a tejágazat 
szerkezetátalakítását határozta 
meg azon kulcsfontosságú 
területként, ahol az európai 
mezőgazdaságnak új kihívá -
sokkal kell szembenéznie.”
51  COM(2008) 800 végleges, 
2008. november 26.
52  A Számvevőszék elismeri, hogy 
a biológiai sokféleség, mint „új 
kihívás” számára elkülönített 
források egy része is pozitív 
hatást fejthet ki a vizekre 
vonatkozóan.
53  Noha a Bizottság ezekről 
a végrehajtási arányokról nem 
rendelkezik validált adatok -
kal, a Számvevőszék által 
bemutatott adatok a Bizottság 
által rendelkezésre bocsátott 
információkon alapulnak.
40 Észrevételek
A „szennyező fizet” elvet 
nem integrálták be 
a KAP -ba
62 
A „szennyező fizet” elv előírja a szen y-
nyező számára a szennyezés meg -
előzésével, csökkentésével és meg -
tisztításával kapcsolatos költségek 
viselését54. Jelenleg ez az alapelv az 
Unió alapszerződése55 és a környezet -
védelmi felelősségről szóló irányelv56 
által meghatározott jogi kötelezettség, 
amelyre a víz -keretirányelv 9. cikke 
kifejezetten hivatkozik.
63 
A mezőgazdasági tevékenység egy -
aránt előnyös és káros a környezetre. 
A mezőgazdaság negatív környezeti 
hatásai gyakran magukban foglalják 
a nem kívánt vegyi anyagok (szennye -
ző anyagok) környezetbe juttatását. 
A mezőgazdaság által okozott szen y-
nyezés diffúz jellege és a szennyező 
azonosításának nehézsége hátráltatják 
a környezetvédelmi jogszabályok vég -
rehajtását és a károkozásért törté -
nő felelősségek meghatározását54. 
Ennek ellenére a „szennyező fizet” 
elv alkalmazandó olyan esetekben, 
amikor a mezőgazdasági tevékenysé -
gek a magán- és köztulajdont érintő 
környezeti kárt okoznak54. Hiába 
vannak a „szennyező fizet” elv vég -
rehajtására szolgáló mechanizmusok 
(pl. a tagállami szinten kiszabott 
bírságok), azok nincsenek hatással 
a KAP- kedvezményezetteknek teljesí -
tett kifizetésekre.64 
A jelenleg a gazdálkodóknak a kölcsö -
nös megfeleltetési előírások megsérté -
séért (pl. a szennyezés jogszabályban 
elfogadott maximális elfogadható 
szintjének túllépése) kiszabott szankci -
ók nem az okozott kár összege alapján 
kerülnek kiszámításra, és így előfor -
dulhat, hogy az összegnek csak egy 
hányadát teszik ki. Sok esetben nem 
arányosak a kölcsönös megfeleltetési 
kötelezettségeknek a gazdálkodó által 
történő megszegésének súlyosságával. 
Ezt már a Számvevőszék 8/2008. sz. 
különjelentése is megállapította. Ezzel 
kapcsolatban a Számvevőszék ismétel -
ten felhívja a figyelmet a 40–43. bekez -
désben említett, a kölcsönös megfe -
leltetés alkalmazásával kapcsolatos 
hiányosságokra. Ezért a kölcsönös 
megfeleltetés jelenlegi alkalmazása 
hasznos, de csak részleges megoldást 
kínál a „szennyező fizet” elv érvényre 
juttatására.
65 
Jelentős számú, a vidékfejlesztés kere -
tében teljesített kifizetés nem kapcso -
lódik a kölcsönös megfeleltetéshez9. 
Emiatt a szennyezést okozó gazdál -
kodó továbbra is levonások nélkül jut 
hozzá a kifizetésekhez. Jelenleg nincs 
olyan mechanizmus, ami arányosan 
venné figyelembe a gazdálkodó által 
okozott szennyezés megelőzésének 
vagy megtisztításának költségeit, és 
amely ennek megfelelően csökkentené 
a vidékfejlesztési kifizetéseket.54  Margaret Rosso Grossman, 
Agriculture and the 
Polluter Pays Principle 
(A mezőgazdaság és 
a „szennyező fizet” elve) 
Electronic Journal of 
Comparative Law , 11.3. kiadás, 
2007. december, http://www.
ejcl.org/113/article113-15.pdf
55  Az Európai Unió működéséről 
szóló szerződés 191. cikkének 
(2) bekezdése.
56  Az Európai Parlament 
és a Tanács 
a 2006/21/EK irányelvvel 
(HL L 102., 2006.4.11., 15. o.) 
és a 2009/31/EK irányelvvel 
(HL L 140., 2009.6.5., 114. o.) 
módosított 2004/35/EK 
irányelve (HL L 143., 2004.4.30., 
56. o.).
41 Észrevételek
A monitoring és értékelési 
rendszerek nem adnak 
teljes áttekintést
66 
Több év eltelt már az uniós vízpolitika 
megerősítése és a vízzel kapcsola -
tos kérdések rendezésére alkalmas 
KAP -eszközök bevezetése óta:
i. a kölcsönös megfeleltetést 2003-
ban vezették be, és az 2005 óta kö -
telező a közvetlen kifizetésekben 
részesülő gazdálkodók számára;
ii. a vidékfejlesztést 2000-ben vonták 
be a KAP hatókörébe; valamint
iii. a víz -keretirányelv 2000-ben 
lépett hatályba, és előírta 
a tagállamok számára, hogy 
azok 2006 végéig működőké -
pes monitoringprogrammal 
rendelkezzenek.
67 
Jelenlegi formájukban 
a monitoringrendszerek nem adnak át -
fogó áttekintést a mezőgazdaság által 
a vizekre kifejtett környezeti terhelés -
ről. Az ezzel kapcsolatos információk 
hiányosak, töredékesek és néha csak 
késedelmesen állnak rendelkezésre. 
Ennek oka, hogy:
i. a KAP monitoring- és értékelési 
rendszerei a vízzel kapcsolatos 
információk esetében csak korláto -
zottan használhatók fel;
ii. a vízpolitikához kapcsolódó 
monitoringrendszereket késve 
hozták létre, és azok hiányosak; 
továbbá
iii. a más meglévő információs 
rendszerek közül egyik sem képes 
a vízmennyiség és a vízminőség, 
illetve a mezőgazdasági termelési 
gyakorlatok közötti kapcsolatot 
kimutató adatokat szolgáltatni.A KAP monitoring és értékelési 
rendszerei csak korlátozott 
mértékben képesek mérni 
a KAP -rendeletekben 
meghatározott vízügyi célok 
teljesülését
68 
Az uniós jog57 előírja a tagállamok 
számára, hogy „a kölcsönös megfe -
leltetéssel kapcsolatos ellenőrzések 
eredményeiről” évente jelentést 
nyújtsanak be a Bizottságnak. Ezek 
az eredmények az elvégzett ellenőr -
zések számára és a feltárt különböző 
kölcsönös megfeleltetési szabálysérté -
sekre vonatkoznak. Nem tartalmazzák 
azonban a kölcsönös megfeleltetésnek 
a vízminőségre vagy vízmennyiségre 
gyakorolt hatását, és ez soha nem is 
tartozott a célok közé.
69 
A Bizottság a közös monitoring- és 
értékelési keretszabályozás (CMEF) 
alkalmazásával végzi a 2007–2013-as 
programozási időszak vidékfejlesztési 
intézkedéseinek monitoringját és érté -
kelését. A CMEF-mutatók használatával 
és független értékelők által készített 
értékelésekkel méri a vidékfejlesztési 
célkitűzések megvalósítását.57  Az 1122/2009/EK 
rendelet 84. cikke 
(1) bekezdésének e) pontja.
42 Észrevételek
70 
A CMEF a vízzel kapcsolatban öt 
kiindulási mutatót58, egy eredmény -
mutatót („a vízminőség javításához 
hozzájáruló eredményes termő -
föld -gazdálkodás alatt álló területek”), 
valamint egy hatásmutatót („a vízmi -
nőség javulása”) határozott meg. Az 
ellenőrzés megállapítása szerint az 
eredménymutató nem kellőképpen 
precíz, mert nem határozza meg pon -
tosan, hogy mit takar az „eredményes 
termőföld -gazdálkodás”, a vízminőségi 
hatásmutató csak a nitrátokra és fosz -
forra vonatkozik, valamint nincs víz -
mennyiségi mutató. Ezenkívül a tagál -
lamok által bejelentett CMEF -mutatók 
gyakran idejétmúltak és hiányosak. 
Sok esetben a tagállamok nem hatá -
roztak meg célértéket.71 
Egy CMEF útmutató dokumentum59 
öt vízre vonatkozó értékelési kérdést 
határoz meg. Pozitív példákat lehet 
találni olyan félidős értékelésekben is, 
amelyekben az értékelők modellek, 
a kedvezményezettek körében végzett 
felmérések és kvalitatív kutatás alap -
ján számszerűsíteni tudták egyes (al)
intézkedések vízminőségre gyakorolt 
hatását (lásd: 14. háttérmagyarázat ). 
Ez azonban nem általános körben al -
kalmazott megközelítés, és egyértelmű 
hiányosságok vannak az eredmények 
és hatások szisztematikus számszerű -
sítése, valamint az adatok teljessége, 
megbízhatósága és egységessége 
terén. Számos időközi értékelés hívja fel 
a figyelmet arra, hogy a vidékfejlesztési 
programok nem tartalmaznak célértéke -
ket, ami megnehezíti a vízre vonatkozó 
célok teljesülésének értékelését.
Pozitív példa a hatások számszerűsítésére egy félidős értékelésben
Olaszország (Lombardia) – A 214. intézkedés (agrár -környezetvédelmi kifizetések) esetében az értékelő 
modellek használatával számította ki parcellaszinten a növényvédő szerek által okozott nitrogéntöbbletet és 
a felszín alatti víz expozíciós toxicitási arányát. Regionális szinten a 214. intézkedés eredményeként történő 
általános nitrogéntöbblet -csökkenés 2,6 kg/ha volt, az expozíciós toxicitás pedig 3,9%-kal csökkent. A hatás 
nagyobb volt az olyan területeken, ahol az intézkedést szélesebb körben alkalmazták.14. háttérmagyarázat
A vízpolitika monitoringjára 
vonatkozó keretek hiányosak
72 
A víz -keretirányelv 8. cikke előírja 
a tagállamok számára, hogy gondos -
kodjanak „a vizek állapotának megfi -
gyeléséhez programok kidolgozásáról 
azért, hogy a vizek állapota minden 
egyes vízgyűjtő kerületben összehan -
golt és átfogó módon áttekinthető legyen”. Az egész kerületre kiterjedő 
felügyeleti programot és a problé -
más területek azonosítására szolgáló, 
sűrűbb és gyakoribb felügyeletet 
biztosító operatív programot fel -
ölelő monitoringprogramoknak 
2006-ig kellett volna elindulni -
uk. A tagállamok vizsgálati jelle -
gű – pl. konkrét anyagokra irá -
nyuló  – monitoringprogramot is 
kidolgozhatnak.58  A vízminőség (bruttó 
tápanyagegyensúly), 
vízminőség (nitrát- és 
növényvédőszer -szennyezés), 
vízminőség (a terület 
hány százaléka lett 
nitrátérzékenyként kijelölve), 
vízfelhasználás (a megművelt 
mezőgazdasági terület hány 
százalékát öntözik), valamint 
védelmi erdők, főként a talaj 
és a víz vonatkozásában.
59  Közös monitoring- és 
értékelési keretszabályozás 
kézikönyv. Útmutató, 
Mezőgazdasági 
és Vidékfejlesztési 
Főigazgatóság, 
2006. szeptember.
43 Észrevételek
73 
A tagállamok monitoringprogram -
jainak 2012-es értékelését követően az 
EEA a következőket írta jelentésében: 
„Nagyon jó minőségű jelentésekre 
találtunk példákat. Olyan esetekre is 
fény derült azonban, ahol a jelentések 
hiányosak vagy ellentmondásosak”60. 
Egy másik jelentésben a Bizottság így 
fogalmaz: „A Bizottsághoz beérkezett 
információk szerint egyértelműen 
hiányos a vizek megfigyelése. (...) 
Egyes tagállamokban a víztestek több 
mint felének ismeretlen az ökológiai 
és a kémiai állapota”61. Egyes tagál -
lamokban a monitoringhálózatokat 
késve hozták létre, illetve azok mód -
szertani hiányosságokkal küzdenek. Az ellenőrzés megállapítása szerint egyes 
tagállamokban a monitoring a víztes -
tek állapotával kapcsolatos informáci -
ók gyűjtésére összpontosít, és kevéssé 
irányul a vízre ható környezeti terhelés 
nyomon követésére (lásd: 15. háttér -
magyarázat ). Helyi szinten készült 
néhány tudományos tanulmány és 
létrehoztak kísérleti hálózatokat a me -
zőgazdasági termelési gyakorlat és 
a vízminőség közötti kapcsolat vizsgá -
latára (lásd: 16. háttérmagyarázat ).
Példák a monitoringhálózat hiányosságaira
Franciaország – A vízgyűjtő -gazdálkodási terv eredménytáblája nem tartalmaz kifejezetten a mezőgazdaság 
által kifejtett környezeti terhelés mérésére szolgáló konkrét mutatókat. Az egyik mutató a háztartások, vala -
mint az ipari és a mezőgazdasági tevékenységeknek a vizek állapotára gyakorolt összesített hatására vonatko -
zik. Ugyanez a helyzet egy, a számszerűsített célértékeknek a csomópontokon történő túllépésére vonatkozó 
mutató esetében is.
Szintén Franciaországban, bár létezik a különböző ágazatonkénti bontásban számszerűsített mutató a felszín 
alatti és a felszíni víztestekből kinyert öntözővíz térfogatára vonatkozóan, de ez a mutató i. nem rendelkezik 
számszerűsített célértékkel; és ii. nem teszi lehetővé a kinyert víz térfogatának összehasonlítását a vízhiányos 
időszakokban fenntartható mennyiséggel.
Pozitív példák monitoringhálózatokra
Hollandia két konkrét monitoringhálózattal rendelkezik a mezőgazdaság és a vízgazdálkodás közötti kapcsolat 
kimutatása céljából. Az első hálózat különböző anyagok koncentrációját vizsgálja a gazdaságokban, és ezeket 
az adatokat a gazdálkodás típusára, valamint a többek között a felhasznált trágyára és más anyagokra vonat -
kozó információkat tartalmazó adatbázissal kapcsolja össze. A másik hálózat a mezőgazdasági területeken 
már meglévő vizsgálati pontokat használja a mezőgazdaság vízminőségre gyakorolt hatásának vizsgálatára 
(foszfor- és nitrogéntartalom).
Dánia rendelkezik a nemzeti vízi környezeti tervek és más mezőgazdasági ágazati programok által a tápanya -
goknak a vízi környezetbe szivárgására gyakorolt hatások dokumentálására szolgáló monitoringprogrammal. 
Közvetlen mérésekkel, a gazdálkodókkal a gazdálkodási gyakorlatokkal kapcsolatban folytatott elbeszélgeté -
sek, valamint a mezőgazdaság és a tápanyagok környezetbe szivárgása közötti kapcsolat modellezésével hat 
reprezentatív vízgyűjtő területet kísérnek figyelemmel.15. háttérmagyarázat 16. háttérmagyarázat60  Az EEA 8/2012. sz., European 
Waters – assessment of 
status and pressures (Az 
európai vizek állapotának és 
a terheléseknek az értékelése) 
című jelentése.
61  A Bizottság jelentése az 
Európai Parlamentnek és 
a Tanácsnak a vízpolitikai 
keretirányelvben (2000/60/EK) 
előírt vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek végrehajtásáról, 
COM(2012) 670 final.
44 Észrevételek
74 
A víz -keretirányelv szerinti monitoring 
ezáltal növelte az európai víztestek ál -
lapotával és a rájuk ható terhelésekkel 
kapcsolatos rendelkezésre álló ismere -
teket, de azok még mindig nem teljes 
körűek, és az eredmények értelmezése 
során az adatok folytonossági hiánya 
és a módszertani hiányosságok miatt 
óvatossággal kell eljárni. Legtöbb eset -
ben a tagállamok nem monitorozzák 
a vízgyűjtő -gazdálkodási tervekben 
található programok egyedi intézkedé -
seit (lásd: 2. táblázat ).
75 
A felszíni vizek és a talajvizek 
nitráttartalmának monitorozására 
vonatkozóan a nitrátirányelv62 előírja 
a tagállamok számára, hogy „megfe -
lelő ellenőrzési programokat dolgoz -
zanak ki és hajtsanak végre (...) a cse -
lekvési programok hatékonyságának 
felmérésére.” Négyévente jelentést 
kell tenniük a felszín alatti és a felszíni 
vizek nitrátkoncentrációjáról, a fel -
színi vizek eutrofizációjáról, a cselek -
vési programoknak a vízminőségre 
és a mezőgazdasági gyakorlatokra 
gyakorolt hatásáról, a nitrátérzékeny 
területek felülvizsgálatáról, valamint 
a vízminőségre vonatkozó cselekvési 
programokról és a várható jövőbeni 
tendenciákról63. Ezeknek a tagállami 
jelentéseknek az alapján az Euró -
pai Bizottság összefoglaló jelentést 
készít az irányelv végrehajtásáról. 
A nitrátirányelv értelmében elkészíten -
dő jelentéseket azonban a tagállamok 
késve nyújtották be. Az 2008–2011-es 
időszakra vonatkozó uniós összefog -
laló jelentést csak 2013. október 4-én 
tették közzé64.76 
Az egyes tagállamoknak a 2008–2011-
es időszakra vonatkozó jelentései 
különböző minőségi színvonalat és 
megközelítést mutatnak. Összefoglaló 
jelentésében a Bizottság a következő -
képpen fogalmaz: „A tagállamok által 
benyújtott jelentések formájában és 
minőségében is nagy eltérések mu -
tatkoztak, ezért nehézségek merültek 
fel az uniós szintű egységes összegzés 
kidolgozása során. Ehhez hasonlóan 
a tagállamok által az írásos jelentések 
mellé csatolt digitális adatok terén 
számos esetben ellentmondások és 
értelmezési nehézségek merültek fel, 
amelyeket tisztázni kellett a tagálla -
mokkal”. Nem csupán arról van szó, 
hogy az adatok nem minden tagállam -
ra vonatkozóan állnak rendelkezésre, 
hanem egyes esetekben még az ada -
tok tagállamok közötti összehasonlítá -
sa sem lehetséges.62  A nitrátirányelv (91/676/EGK) 
5. cikkének (6) bekezdése.
63  http://ec.europa.eu/
environment/water/
water -nitrates/
64  A Tanácsnak és az Európai 
Parlamentnek címzett, 
a 2008–2011 közötti 
időszakra vonatkozó 
tagállami jelentések alapján 
a vizek mezőgazdasági 
eredetű nitrátszennyezéssel 
szembeni védelméről 
szóló 91/676/EGK tanácsi 
irányelv végrehajtásáról 
szóló bizottsági jelentést 
kísérő bizottsági 
munkadokumentum. 
SWD(2013) 405 final.
45 Észrevételek
Tovább kell javítani a WISE 
rendszert, az európai vízügyi 
információk csomópontját
77 
Az európai vízügyi információs rend -
szert (WISE) 2003-ban hozták létre, 
célja kettős volt, egyrészt egy jelentés -
tételi eszköz kialakítása a tagállamok 
számára, másrészt pedig egy olyan 
online portál létrehozása, amely uniós 
szintű vízügyi információhoz nyújt 
hozzáférést. A WISE adatai különbö -
ző forrásokból származnak: részben 
a Bizottság Környezetvédelmi Főigaz -
gatósága által a víz -keretirányelv, a te -
lepülési szennyvíz kezeléséről szóló 
irányelv, a fürdővízről és az ivóvízről 
szóló irányelv szerint végzett kötelező 
adatgyűjtés, részben pedig az EEA által 
évente gyűjtött önkéntes adatszol -
gáltatásból65. A WISE nem tartalmaz 
a tagállamok által a nitrátirányelv66 
szerint bejelentett, valamint a Mező -
gazdasági és Vidékfejlesztési Főigaz -
gatóság által a CMEF -en keresztül 
gyűjtött adatokat. 2003 és 2011 között 
a WISE által gyűjtött és összesített 
adatok a vízmennyiség, illetve a vízhi -
ány kockázata helyett a vízminőségre 
összpontosítottak4.
78 
Hiába rendelkezik az európai vizek -
kel kapcsolatos átfogó tájékoztatás 
potenciáljával, a WISE nehézségekkel 
küzd. Nem minden adatforrás lett 
teljes mértékben integrálva a WISE 
rendszerbe. Az adatok bizalmas kezelé -
sével kapcsolatos kérdések, továbbá az 
adatszolgáltatás mértéke, gyakorisága 
(pl. éves összesítés vagy négyéves 
átlagok) és a tagállamok által végzett 
adatfeldolgozás (egyes tagállamok ös z-
szesített adatokat szolgáltatnak) miatt 
nem minden esetben oldható meg az 
adatok rendszerezése az azokban rejlő 
lehetőségek teljes kiaknázásához.A vízminőség és vízmennyiség, 
valamint a mezőgazdasági 
gyakorlatok közötti kapcsolat 
kimutatására alkalmas mutatók 
kidolgozása érdekében tett 
bizottsági erőfeszítéseket 
egyelőre nem koronázta siker
79 
A Bizottság 2002 óta dolgozik olyan 
agrár -környezetvédelmi mutatók 
meghatározásán, amelyek a környezet -
védelmi szempontoknak a KAP -ba 
történő integrálását követik nyomon 
uniós, tagállami és regionális szinten67. 
A gyakorlatban a legtöbb ilyen mutató 
esetében az okoz problémát, hogy az 
adatok nem állnak rendelkezésre (lásd: 
5. táblázat ). Az agrár -környezetvédel -
mi mutatók egyike sem kapcsolódik az 
egyes mezőgazdasági gyakorlatokhoz.65  Az EEA által használt 
mezőgazdaságra és 
vízre vonatkozó mutatók 
a következők: bruttó 
tápanyagegyensúly; 
édesvízkészletek 
felhasználása; folyókban 
található oxigénfogyasztó 
anyagok; tápanyagok 
az édesvízkészletekben; 
tápanyagok az átmeneti, parti 
és tengeri vizekben; klorofill 
az átmeneti, parti és tengeri 
vizekben; növényvédő szerek 
a felszín alatti vizekben (Az 
EEA környezeti mutatókról 
szóló 2012-es jelentése).
66  A nitrátokkal kapcsolatban az 
EEA és a Környezetvédelmi 
Főigazgatóság az elmúlt 
évek során a környezeti 
állapotról szóló jelentésekből 
származó, a nitrátirányelv 
és a víz -keretirányelv 
szerint gyűjtött adatok 
optimalizálásán dolgozott. 
A cél a tagállamok 
jelentéstételi terhének 
csökkentése, valamint 
a különböző forrásból 
származó adatok 
összehasonlíthatóságának és 
egységességének javítása volt. 
Az erre irányuló munkálatok 
jelenleg fel vannak 
függesztve.
67 http://epp.eurostat.ec.europa.
eu/portal/page/portal/agri_
environmental_indicators/
introduction
46 Észrevételek 5. táblázatA vízminőségre és vízmennyiségre ható környezeti terheléseket azonosító főbb 
agrár -környezetvédelmi mutatók áttekintése
Agrár-környezetvédelmi 
mutató témaköreFőmutató/almutató Felelős szervezet Feltárt problémák
Bruttó nitrogénegyensúlyPotenciális nitrogénfelesleg a 
mezőgazdasági földterületeken 
(kg/ha/év)EurostatA bruttó nitrogénegyensúly kiszámí -
tásának módszere nem egységes az 
országok között, az adatok nem hason -
líthatók össze az országok között. 
Foszforszennyezés kockázataPotenciális foszforfelesleg a 
mezőgazdasági földterületeken 
(kg/ha/év)
A foszfor kioldódására/szivárgására 
való érzékenységEurostat
Környezetvédelmi 
FőigazgatóságA bruttó foszforegyensúly kiszámí -
tásának módszere nem egységes az 
országok között, az adatok nem hason -
líthatók össze az országok között. 
Az adatok korlátozott elérhetősége és 
módszertani nehézségek miatt még 
nem készült el.
Vízminőség – nitrátszennyezés 50 mg NO3/l feletti 
nitrátkoncentrációval rendelkező 
folyók és talajvizek
A 25 mg NO3/l feletti 
nitrátkoncentráció jelenti a figyel -
meztetési határt EurostatA rendelkezésre álló adatok nem elég 
részletesek annak megállapításához, 
hogy a többitől eltérő tendenciát 
mutatnak-e a KAP-intézkedéseket alkal -
mazó területek. Nem tesz különbséget 
a régiók, talajtípusok stb. között, pedig 
ez hasznos lenne a tendenciák mögöttes 
okainak meghatározásához
Vízminőség – növényvédő 
szerek által okozott szennyezésEEACsak korlátozott körű információk állnak 
rendelkezésre. Nincsenek megbízható 
adatok a felszín alatti vizekben található 
növényvédő szerekre vonatkozóan.
ÖntözésAz öntözhető területek százalékos 
aránya a megművelt mezőgaz -
dasági területek között (és ennek 
tendenciája)EurostatNem áll rendelkezésre vízkivétel-mérési 
információ a hatékonyság méréséhez. 
Az információt nem a vízgyűjtők 
szintjén jelentik. Nincs kapcsolat a 
vízfelhasználással (a területen történő 
vízkivétel és a vizek állapota).
VízkivételÉves vízkivétel vízforrás és ágazat 
szerint
Vízfelhasználás a vízforrások és 
felhasználók kategóriái szerinti 
bontásbanEEA/EurostatCsak a tagállamok felére-kétharmadára 
vonatkozóan van adat.
Növényvédő szerek által okozott 
kockázatA növényvédő szerek toxicitása és az 
expozíció által okozott kár kockázati 
indexeEgészség- és Fogyasztóügyi 
Főigazgatóság / EurostatEhhez a mutatóhoz nem áll rendel -
kezésre adat. A növényvédő szerek 
értékesítésével kapcsolatos adatokat 
2013-tól, a növényvédő szerek felhasz -
nálásával kapcsolatosokat 2015-től kell 
szolgáltatni.
Megjegyzés : Közvetve számos más agrár-környezetvédelmi mutató is kapcsolódik a vízügyhöz. Idetartozik a mezőgazdasági ásványi -
trágya-felhasználás, növényvédőszer-felhasználás, növénytermesztési módszerek, állattartási módszerek, talajtakaró, trágyakezelés, 
gazdaságok specializációja, valamint a gazdaságok intenzifikációja/extenzifikációja.
47
 Következtetések 
és ajánlások
80 
A Bizottság és a tagállamok nagyratörő 
szakpolitikai célokat tűztek ki az Európai 
Unió vízgazdálkodásának közép- és 
hosszú távú javítása érdekében. A me -
zőgazdaság, mint a vízfogyasztás és 
-szennyezés szempontjából a legfonto -
sabb ágazat, kulcsszerepet játszik e cél 
elérésében. Ezt a víz -keretirányelv és 
a közös agrárpolitika (KAP) jövőjével 
kapcsolatos legújabb politikai megálla -
podás egyaránt elismeri.
81 
Ezen nagyratörő célok elérése érdeké -
ben a közös agrárpolitika végrehajtása -
kor a mezőgazdaság területén egyrészt 
ösztönözni kell a víz lehető leghatéko -
nyabb és legeredményesebb felhaszná -
lását, másrészt csökkenteni a pazarlást 
és a szennyezést stb. A legtöbb esetben 
az uniós finanszírozást és a mezőgaz -
dasági üzemek támogatását a vízzel 
kapcsolatban (a kölcsönös megfelelte -
tés rendszerének részeként) bizonyos 
helyes gyakorlatok alkalmazásának fel -
tételéhez kötötték. Egyes konkrét vízzel 
kapcsolatos projektek a vidékfejlesztési 
intézkedések révén is jelentős támoga -
táshoz juthattak.
82 
A számvevőszéki ellenőrzés azt vizsgálta, 
hogy az uniós vízpolitika céljainak a kö -
zös agrárpolitikába történő integrálása 
sikeres volt -e. A Számvevőszék megálla -
pította, hogy a Bizottság és a tagállamok 
e tekintetben csak részben jártak sikerrel. 
Ennek oka az, hogy a szakpolitikai 
célkitűzések ambíciói és a változtatások 
végrehajtására szolgáló eszközök nincse -
nek egymással összhangban. A KAP által 
a vízügyi problémák kezelésére jelenleg 
használt eszközök a vízzel kapcsolatos 
nagyratörő szakpolitikai célokhoz képest 
mindeddig nem értek el kellő ered -
ményt. Az ellenőrzés mind a kölcsönös 
megfeleltetés kialakítását és alkalmazá -
sát, mind a vidékfejlesztési támogatás 
felhasználását illetően hiányosságokat 
emelt ki, továbbá késedelmes teljesítésre 
és hiányosságokra mutat rá a víz -keret -
irányelv végrehajtásával kapcsolatban.83 
A kölcsönös megfeleltetéssel kap -
csolatban az ellenőrzés kiemelte, 
hogy a vízgazdálkodással kapcsolatos 
számos jelentős kérdésre jelenleg 
még nem vonatkoznak kölcsönös 
megfeleltetési előírások (35–37. bekez -
dés), továbbá, hogy a Bizottság nem 
gondoskodott arról, hogy a tagállamok 
szintjén a vízgazdálkodással kapcso -
latosan megfelelő, illetve a helyes 
gazdálkodási gyakorlat előmozdítására 
alkalmas módon meghatározott HMKÁ 
(helyes mezőgazdasági és környezeti 
állapotot biztosító) előírások legyenek 
érvényben (38. és 44–48. bekezdés). 
Ezenkívül a kölcsönös megfeleltetés 
jelenlegi alkalmazása hasznos, de csak 
részleges megoldást kínál a „szennye -
ző fizet” elv érvényre juttatására, és 
a kölcsönös megfeleltetési szankciók 
nem az okozott kár összege alapján 
kerülnek kiszámításra, és így előfor -
dulhat, hogy az összegnek csak egy 
hányadát teszik ki (62–65. bekezdés).
84 
A KAP reform keretében az új, 2014–
2020-as időszak még nagyratörőbb 
célokat tűz ki a vízpolitika célkitűzé -
seinek a KAP -ba történő integrálása 
tekintetében. Erre az új időszakra a Bi -
zottság törekvése a kölcsönös meg -
feleltetés hatókörének a kiterjesztése. 
Tekintettel a kölcsönös megfeleltetés 
működésére vonatkozó korábbi észre -
vételeire, a Számvevőszék a következő -
ket javasolja:
1. ajánlás
A szakpolitika szintjén a Bizottság te -
gyen javaslatot az uniós jogalkotónak 
a jelenlegi eszközök (kölcsönös meg -
feleltetés és vidékfejlesztés) szükséges 
módosítására, illetve adott esetben 
a vízpolitikai céloknak a KAP -ba törté -
nő integrálására vonatkozó nagyratö -
rőbb célok teljesítésére alkalmasabb új 
eszközökre.
48 Következtetések és ajánlások
85 
A tagállamok szintjén a Számvevőszék 
megállapítja – figyelembe véve, hogy 
a vízzel kapcsolatos szempontoknak 
a KAP -ba történő integrálására hasz -
nált fő eszköz a kölcsönös megfelelte -
tés és a vidékfejlesztés –, hogy a köl -
csönös megfeleltetés alkalmazását 
hiányosságok jellemzik (40–43. bekez -
dés), a tagállami vidékfejlesztési prog -
ramokban rejlő lehetőségeket pedig 
mindeddig nem használták ki teljes 
mértékben a vízügyi problémák keze -
lésére (49–61. bekezdés). A Számvevő -
szék ezért a következőket javasolja:
2. ajánlás 
A tagállamok:
–  orvosolják a kölcsönös megfe -
leltetési ellenőrzések végzésével 
kapcsolatos, az ellenőrzés során 
megállapított hiányosságokat;
–  jogsértés esetén alkalmazzanak 
megfelelő szankciókat;
–  a vidékfejlesztési programokban 
fordítsanak nagyobb figyelmet 
a vízzel kapcsolatos problémákra 
és arra, hogy ezek összhangban 
legyenek a vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervekkel;
–  dolgozzanak ki biztonsági me -
chanizmusokat a vidékfejlesztési 
programokból finanszírozott 
tevékenységek vízre gyakorolt ne -
gatív mellékhatásainak elkerülése 
érdekében, és azokat alkalmazzák 
kellő szigorral;
–  komolyabban mérlegeljék és meg -
felelően ösztönözzék a vízzel kap -
csolatos problémákra elkülönített 
források felhasználását, összhang -
ban a gondos pénzgazdálkodás 
elvével.86 
Tekintettel a víz -keretirányelvnek az 
uniós vízpolitikában játszott fontos 
szerepére, valamint arra, hogy elis -
merten szükséges a vízgazdálkodási 
szempontoknak az olyan más szakpoli -
tikai területekbe való integrálása, mint 
pl. a mezőgazdaság, a Számvevőszék 
megállapítja, hogy a víz -keretirányelv 
végrehajtása során jelentkező késedel -
mek és hiányosságok hátráltatják a víz -
politika céljainak integrálását a KAP -ba 
(21–32. és 72–76. bekezdés). Tudomásul 
véve, hogy az uniós vízpolitika tény -
legesen az egyéb szakpolitikákhoz 
(többek között a KAP -hoz) rendelt for -
rások révén valósul meg, és törekedve 
a vízügyi és a mezőgazdasági politikák 
közötti összhangra, a Számvevőszék 
a következőket javasolja:
3. ajánlás
A Bizottság javasoljon olyan megfelelő 
mechanizmusokat, amelyek eredmé -
nyesen tudnak pozitív hatást gyakorol -
ni a víz -keretirányelv alapján készített 
tagállami programozási dokumentu -
mok minőségére, és képesek megaka -
dályozni az irányelvben meghatározott 
határidők túllépését. Ennek érdekében 
a vidékfejlesztési források lekötése 
előtt a keretirányelv végrehajtása 
tekintetében minimumfeltételeket 
kellene meghatározni.
A tagállamok sürgősen gyorsítsák fel 
a víz -keretirányelv végrehajtási folya -
matát, és a következő vízgazdálkodási 
ciklusra (2015) javítsanak a vízgyűj -
tő-gazdálkodási terveik minőségén, 
egyedi intézkedések leírásával (pl. 
ismertetve a hatókört, az időzítést, 
a célokat és a költségeket), és azoknak 
egyértelmű és konkrét operatív szintű 
meghatározásával.
49 Következtetések és ajánlások
87 
A Számvevőszék megállapítja továbbá, 
hogy az Unió szintjén és a tagállamok -
ban nem kellően ismeretes a mezőgaz -
dasági tevékenységek által a vizekre 
kifejtett terhelés mértéke, illetve annak 
változása (66–79. bekezdés). A Bizott -
ság és a tagállamok szintjén a követke -
ző hiányosságokat tapasztaltuk:
– A KAP monitoring- és értéke -
lési rendszerei csak korláto -
zott mértékben képesek mérni 
a KAP -rendeletekben meghatáro -
zott vízügyi célok teljesülését;
– Az európai vízügyi információs 
rendszer (WISE) hiányos;
– A Bizottságnak egyelőre nem sike -
rült a vízminőség és vízmennyiség, 
illetve a mezőgazdasági tevékeny -
ség közötti kapcsolat kimutatására 
alkalmas mutatókat kidolgoznia.A Számvevőszék ezért a következőket 
javasolja:
4. ajánlás
A Bizottság szerezzen pontosabb isme -
reteket arról, hogy milyen kapcsolat 
van a vízminőség/vízmennyiség, illetve 
a mezőgazdasági tevékenységek 
között, és ehhez fejlessze meglévő 
monitoringrendszereit, és gondoskod -
jon arról, hogy azok legalább annak 
változását tudják mérni, hogy a mező -
gazdasági tevékenységek milyen 
terhelést jelentenek a vizekre nézve; 
ennek segítségével meg lehetne állapí -
tani, melyek azok a területek, amelyek 
esetében a legnagyobb szükség van 
a KAP támogatására.
Mivel az Unió egésze esetében a vízzel 
kapcsolatos információk minősége 
attól függ, hogy az egyes tagállamok 
milyen minőségű információkat bocsá -
tanak rendelkezésre, valamint mivel 
ezen információk hozzáférhetősége 
előfeltétele a megalapozott szakpoliti -
kai döntéshozatalnak, a tagállamokat 
arra kell ösztönözni, hogy időbeniség, 
megbízhatóság és egységesség szem -
pontjából javítsák a Bizottság és az 
Európai Környezetvédelmi Ügynökség 
rendelkezésére bocsátott adatokat.
Ezt a jelentést Rasa BUDBERGYTĖ számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara 
a 2014. március 26-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.
a Számvevőszék nevében
Vítor  Manuel  da SILVA  CALDEIRA
elnök

50
 Mellékletek
Az ellenőrzés során alkalmazott ellenőrzési kérdések és kritériumokI. melléklet
A negatív mellékhatások elkerülése érdekében a kölcsönös
megfeleltetés lehetőségeit teljes mértékben kihasználják(minden releváns kiﬁzetésre, illetve intézkedésre vonatkozóanalkalmazzák)
A Bizottság meggyőződik arról, hogy a tagállamok megfelelőenemelték-e át a kölcsönös megfeleltetési követelményeketa tagállami előírásokba
A Bizottság iránymutatásokat nyújtott a tagállamoknak arról,hogyan kezeljék vidékfejlesztési programjaikban a vízvédelmikérdéseket
A Bizottság ellenőrzi, hogy a vidékfejlesztési programokfoglalkoznak-e a vízvédelmi kérdésekkel vagy sem
A kölcsönös megfeleltetési követelményeket átültető tagállamielőírások kellően szigorúak, és a vidékfejlesztési programok intézkedéseicsak olyan projekteket, illetve fellépéseket támogatnak, amelyektúlmutatnak a kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeken
A kölcsönös megfeleltetési követelményeket átültető tagállamielőírások konkrétak és a mezőgazdasági üzemek szintjénműködőképesek, a betartásukat ellenőrző rendszerek pedigmegfelelően működnek
A vidékfejlesztési programok kidolgozása során konzultáltakaz uniós vízügyi politika végrehajtásért felelős főbb szereplőkkel
A vízgyűjtő-gazdálkodási tervek és az intézkedési programokműködőképesek, konkrétak és mérhetőek, és így integrálásuka következő programozási időszak vidékfejlesztési programjaibakönnyen megvalósítható
A vidékfejlesztési programhoz készült környezetvédelmi elemzésösszhangban van a vízgyűjtő-gazdálkodási tervhez készültkörnyezetvédelmi elemzéssel
A vidékfejlesztési program intézkedései kezelik az igényfelmérésbenbeazonosított, vízzel kapcsolatos igényeket
A vidékfejlesztési program intézkedéseit úgy alakították ki, hogyelkerülhetőek legyenek a vízre gyakorolt negatív mellékhatások
A Bizottság monitoringrendszere megbízható és azt mutatja, hogy azagrárpolitika pozitívan járult hozzá az uniós vízpolitika céljainakeléréséhez
A tagállamok monitoringrendszerei megbízhatóak és azt mutatják,hogy az agrárpolitika pozitívan járult hozzá az uniós vízpolitikacéljainak eléréséhez
A kedvezményezettek tisztában vannak a vízzel kapcsolatos kölcsönösmegfeleltetési követelményekkel és azok arra ösztönzik őket, hogytevékenységeik során jobban betartsák a vízzel kapcsolatoskötelezettségeket
A vidékfejlesztési programok kellően vonzóak ahhoz, hogy olyan,a vízvédelmet elősegítő gazdálkodási gyakorlatok alkalmazásáraösztönözzék a kedvezményezetteket, amelyek túlmutatnaka kötelezően betartandó előírásokon  A vízmennyiséget és -minőséget érintő kölcsönös
megfeleltetési szabályok
A Bizottság gondoskodott-earról, hogy a kölcsönösmegfeleltetés és annaktagállami szintűvégrehajtása soránszámításba vegyék azuniós vízpolitika céljaiﬁgyelembevételénekszükségességét?
A Bizottsággondoskodott-e arról,hogy a tagállamokvidékfejlesztésiprogramjaik révénteljesítsék az uniósvízpolitika céljait?A Bizottságmeghatározta-e, hogyanlehet a legoptimálisabbanfelhasználni a KAPeszközeit az uniósvízpolitika céljainakﬁgyelembevételéhez?1 EB
A tagállamokalkalmazták-e a kölcsönösmegfeleltetést az uniósvízpolitika céljainakﬁgyelembevételéhez?
A tagállamokalkalmazták-evidékfejlesztésiprogramjaikat az uniósvízpolitika céljainakﬁgyelembevételéhez? A tagállamokalkalmazták-e a KAPkeretében rendelkezésreálló eszközöket az uniósvízpolitika céljainakﬁgyelembevételéhez?
A Bizottság ki tudja-e mutatni, hogy a KAPeszközei eredményesen teljesítették-e az uniósvízpolitika céljait? 
A tagállamok ki tudják-e mutatni, hogy a KAPeszközei eredményesen teljesítették-e az uniósvízpolitika céljait?A Bizottság és a tagállamokki tudják-e mutatni, hogya KAP eszközeieredményesenteljesítették-eaz uniós vízpolitika céljait?Az uniós vízpolitikacéljainak KAP-ba történőintegrálásaeredményesentörtént-e?2 EB
3 EB
4 EB
5 EB
1 TÁ
2 TÁ
3 TÁ
4 TÁ
5 TÁ
6 TÁ
7 TÁ
6 EB
8 TÁ
9 TÁ
10 TÁBizottsági
szintű felülvizsgálatJelmagyarázat
Tagállami helyszíni
vagy dokumentációs
ellenőrzés
A Bizottság és a tagállamok
rendelkeznek-e stratégiávalazzal kapcsolatban,hogyan leheta legoptimálisabbanfelhasználni a KAP eszközeitaz uniós vízpolitika céljainakeléréséhez?
51 Mellékletek
A felmérés eredményei: A gazdálkodási tanácsadó szervezetek beszámolóiban sze -
replő főbb változások a kölcsönös megfeleltetés bevezetését követőenII. melléklet
31
24
16
14
9
8
8
5
5
4
4
13- A feltételeknek jobban megfelelő egyedi
  szennyvízelvezető rendszerek- Nagyobb kapacitású trágyatárolók- A feltételeknek megfelelő mosóhelyiségek alkalmazása- A trágyahasználat tilalmi időszakainak betartása
- A vízvédelmi sávokon a természetes növényzet
   fenntartása, az erózió enyhítése- A visszanyert víz feltételeknek megfelelő újrahasznosítása
- A mezőgazdasági termelők által a növényvédő szerek
   biztonságosabb kezeléseJavulás a monitoring és a trágyahasználat terén
Javulás a monitoring és a növényvédő szerek használata terén
A szabályok jobb ismerete/betartása
Műtrágya és növényvédő szerek használatának elkerülése
a vízvédelmi sávokon
Biztonságos tároló helyiség kialakítása a növényvédő szereknek,
az újrafeldolgozás javítása
A trágyatárolási feltételek jobb betartása
A szennyvíziszap felhasználásáról jobb feltételekkel történő
szerződéskötés és jobb ellenőrzés
Víztakarékos öntözési módszerek alkalmazása
A permetező rendszerek jobban megfelelnek az előírásoknak
Vízmérők felszerelése
A veszélyes anyagok megfelelőbb tárolása
EgyébA kölcsönös megfeleltetés bevezetése óta tapasztalta-e, hogy módosult a mezőgazdasági gyakorlat, és ha igen, kérjük, adjon példákat 
Válaszok száma
Mindegyik
2. sz. JFGK3. sz. JFGK4. sz. JFGK
9. sz. JFGK
HMKÁ – öntözés
HMKÁ – vízvédelmi sávok
52 Mellékletek
Példák olyan vízzel kapcsolatos problémákra, amelyekre nem vonatkozik a kölcsö -
nös megfeleltetés
Foszfor használata a mezőgazdaságbanNövényvédő szerek alkalmazása a víztestek közvetlen 
közelébenMezőgazdasági 
használatA foszfor ásványi és szerves trágyán (pl. NPK-műtrágyán vagy állati 
trágyán, illetve hígtrágyán) keresztül jut a mezőgazdasági földterü -
letekre, és állati takarmányban is használják. A növényvédő szereket a növények gyomokkal, betegségekkel vagy 
rovarokkal szembeni védelmére alkalmazzák.A vízre gyakorolt hatásA foszfor bejuthat a felszíni vizekbe és olyan problémákat okozhat a 
vízminőségre nézve, mint pl. az eutrofizáció. A növényvédő szerek légi permetezése, különösen a permetsod -
ródásból adódóan1, jelentős mértékű káros hatást gyakorolhat az 
emberi egészségre és a környezetre.
Becslések szerint az alkalmazott növényvédő szereknek mindössze 
0,1%-a éri el ténylegesen a megcélzott kártevőket, míg a szerek 
nagyon nagy része (99,9%-a) a környezetre2 (pl. a víztestekre) 
gyakorol hatást.Jelenlegi helyzetA mezőgazdaság miatt a felszíni vizekben kialakuló foszforterhelés 
az EEA becslése szerint 20% és több mint 50%3 között bármekkora 
lehet.
A Bizottság legújabb jelentései szerint a foszforral kapcsolatos elfo -
gadható helyzet kialakulása 2015-re nem, csupán 2027-re (tizenkét 
évvel a víz-keretirányelvben megadott határidő után) valósulhat meg.Az EEA szerint az általános európai helyzetről nem áll elegendő adat 
rendelkezésre, és a felszín alatti vizekben jelenlévő növényvédő 
szerek arányáról sincsenek megbízható adatok. 
9/2012. sz. jelentésében az EEA megállapítja, hogy a folyók kedve -
zőtlen kémiai állapotát leginkább a növényvédő szerek okozzák.A probléma jelenlegi kezeléseA nitrátokkal kapcsolatos követelmények (4. sz. JFGK) valószínűleg 
közvetetten a foszforszintre is hatást gyakorolnak. A nitrátérzékeny 
területeken a mezőgazdasági termelőknek tilos túllépniük a nitro -
gén bizonyos szintjeit, és emiatt a nitrogénszintet, valamint a trá -
gya-, illetve hígtrágya-használat időzítését rendszeresen ellenőrizni 
kell. Ez a gyakorlat járulékosan a foszfor alkalmazását is korlátozza.Egyes tagállamok, mint pl. Franciaország és Spanyolország (Andalú -
zia) a növényvédő szerek alkalmazásával kapcsolatos korlátozásokat 
is bevezettek a vízvédelmi sávokra vonatkozó HMKÁ-követelmények 
közé: ezeknek a vegyi anyagoknak a használata a víztestektől számí -
tott bizonyos távolságon belül tilos. 
Az ellenőrzés során felkeresett másik öt tagállamban, illetve 
régióban a vízvédelmi sávokra vonatkozó korlátozások a növényvédő 
szereket nem, csak a trágyát érintik (lásd: 3. táblázat ).Néhány tagállam, köztük Hollandia, a nitráttal kapcsolatos prog -
ramok keretében megragadták az alkalmat, és – a mezőgazdasági 
termelők számára foszfátalkalmazási szabványok kidolgozása 
révén – a diffúz foszforszennyezés kérdésével is egyértelműen 
foglalkoznak.
1 A 2009/128/EK irányelv.
2  Horrigan, L., Lawrence, R. S., & Walker, P., ‘How sustainable agriculture can address the environmental and human health harms of industrial 
agriculture’ (Hogyan képes orvosolni a fenntartható mezőgazdaság az ipari jellegű mezőgazdaság miatt kialakuló környezeti károkat és 
egészségkárosodást), Environmental Health Perspectives , 2002, 110. kötet 5. sz.  
http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1240832/pdf/ehp0110-000445.pdf
3  A foszforral kapcsolatos problémák kezelése a mezőgazdasági tevékenység során, Zárójelentés az Európai Bizottság részére. Service pédologique de 
Belgique (Belga talajtani intézet), 2005. november.  
http://ec.europa.eu/environment/natres/pdf/phosphorus/AgriPhosphorusReport%20final.pdf .III. melléklet
53 Mellékletek
A tagállamok által a vízgazdálkodásra elkülönített és felhasznált kiegészítő 
állapotfelmérési (HC) és helyreállítási (EERP) források
EMVA-támogatások (millió euró)
Tagállam1Az „új vízgazdálkodási kihívá -
sokhoz” rendelt HC- és EERP-
források (2010-es adatok)2Kiadások3 (2012 végéig) Felhasználási arány (%)
Belgium 21,6 20,1 92,9
Bulgária 19,0 8,7 45,9
Cseh Köztársaság 7, 0 2,4 34,4
Dánia 61,0 7, 6 12,5
Németország 166,0 78,0 47, 0
Írország 26,0 0,4 1,6
Görögország 70,0 0,0 0,0
Spanyolország 188,6 47, 2 25,0
Franciaország 460,5 3,4 0,7
Olaszország 88,5 20,4 23,0
Hollandia 21,0 1,1 5,2
Lengyelország 34,0 0,0 0,0
Románia 22,0 0,0 0,0
Szlovénia 1,0 0,2 17,7
Finnország 31,0 2,3 7, 3
Svédország - 35,4  -
Egyesült Királyság 104,0 5,7 5,4
EU-27 1 332,0 232,9 17, 5
1 A listán nem szerepelnek azok a tagállamok, amelyek nem különítettek el HC- vagy EERP-forrásokat vízgazdálkodási célokra.
2 Az IP 09/1568, IP 09/1813, IP 09/1945 és IP/10/102 bizottsági sajtóközlemények alapján.
3 A Bizottság által rendelkezésre bocsátott adatok, az EU-27 2010-re, 2011-re és 2012-re vonatkozó összesített monitoringadatai alapján.IV. melléklet
54
 − a tagállamok jobban ismerik a vidékfejlesztési 
politika elemzési rendszerét és a vízgyűjtő -gaz-
dálkodási tervek elkészítési folyamatát (a víz -ke-
retirányelv keretén belül);
 − az öntözési beruházások támogatására vonat -
kozó különleges feltételek az új vidékfejlesztési 
rendeletben.
VII
A Bizottság elismeri, hogy késedelmek voltak 
a mezőgazdasági intézkedések víz -keretirányelv 
keretén belül történő végrehajtásában, és elköte -
lezett a tagállamokkal való együttműködés mellett 
a probléma megoldása érdekében. Ahol ezt nem 
lehet konszenzusos alapon elérni, ott kötelezett -
ségszegési intézkedés útján fogja felgyorsítani 
a folyamatot.
IX
A KAP -reform összefüggésében a Bizottság javasla -
tára a társjogalkotók egy együttes nyilatkozatban1 
állapodtak meg arról, hogy a víz -keretirányelvet és 
a peszticidek fenntartható használatára vonatkozó 
irányelvet beépítik a kölcsönös megfeleltetés sza -
bályrendszerébe, amint ezeket az irányelveket már 
valamennyi tagállamban megfelelően átültették, és 
megállapításra kerültek a mezőgazdasági termelőkre 
közvetlenül vonatkozó kötelezettségek.
A társjogalkotók abban is megállapodtak, hogy a köl -
csönös megfeleltetés hatálya alá történő bevezetésig 
ez a két irányelv a mezőgazdasági tanácsadó rend -
szer kötelező hatálya alá fog tartozni, így minden 
érintett mezőgazdasági termelő megfelelő tanács -
adáshoz juthat. Az uniós vízpolitika főbb elemei ezért 
kellő időben bekerülnek majd a KAP -ba.
Ami a vidékfejlesztési politikát illeti, a szükséges 
eszközöket és mechanizmusokat a 2014–2020-as 
időszakban az Európai Parlament és a Tanács új, 
1305/2013/EU vidékfejlesztési rendelete, valamint 
a vonatkozó jogszabályok biztosítják.
1 Az Európai Parlament és Tanács együttes nyilatkozata 
az 1306/2013/EU rendelethez kapcsolódó kölcsönös 
megfeleltetésről.Összefoglaló
Közös válasz az V. és VI. bekezdésre
A Bizottság alá kívánja húzni, hogy a kölcsönös 
megfeleltetés növelte a gazdálkodók tudatosságát és 
javította a vízügyi kérdésekkel kapcsolatos gyakorla -
taikat. A Bizottság megjegyzi azonban, hogy a köl -
csönös megfeleltetés tagállami végrehajtása még 
mindig mutat bizonyos hiányosságokat.
A fontosabb, vízzel kapcsolatos uniós szabályozást – 
különösen a nitrátokra és peszticidekre vonatko -
zóan – már bevonták a kölcsönös megfeleltetés 
hatálya alá. A fennmaradó, vízzel kapcsolatos problé -
mákat a tagállamoknak kell megoldaniuk a víz -keret -
irányelvből eredő kötelezettségek teljesítésével. 
Az intézkedési programoknak eleget kell tenniük 
a 11. cikk (3) bekezdésében foglalt, valamennyi köte -
lező előírásnak. A kölcsönös megfeleltetés hatályát 
megfelelő időben – amikor a gazdaságok szintjén 
kellően egyértelművé válnak a kötelezettségek – ki 
fogják terjeszteni a víz -keretirányelv jelentős intéz -
kedéseire. Időközben sor került a jó mezőgazdasági 
és környezeti állapotot biztosító vízügyi szabványok 
meghatározására annak érdekében, hogy rögzítsék 
a tagállami jogszabályokban már meglévő egyes 
alapvető előírásokat azzal a céllal, hogy megteremt -
sék a kapcsolatot a KAP -kifizetésekkel.
Ami a vidékfejlesztést illeti, a Bizottság azon a véle -
ményen van, hogy a 2014–2020 közötti időszakban 
a kedvező változások az alábbi tényezőkből adódnak 
majd:
 − az új vidékfejlesztési rendeletben található kife -
jezetten vízügyi „fókuszterületek” (alprioritások) 
megléte  – kapcsolódó mutatókkal, amelyekhez 
viszonyítva a tagállamok meghatározzák céljaikat 
a vidékfejlesztési programjaikban;
 − az új vidékfejlesztési rendeletben előírt kö -
telezettség, amely arra vonatkozik, hogy az 
EMVA -ból származó összhozzájárulás legalább 
30%-át minden egyes vidékfejlesztési program -
ban bizonyos intézkedések révén az éghajlatvál -
tozás mérséklésére, alkalmazkodási és környezet -
védelmi ügyekre kell költeni;A Bizottság  
válaszai
A Bizottság válaszai 55
XI
Ami a KAP újonnan bevezetett monitoring- és 
értékelési rendszerét illeti, nagyon bonyolult a víz 
minőségének és mennyiségének összekapcsolása 
a mezőgazdasági gyakorlatokkal az alábbiak miatt: 
a mezőgazdasági gyakorlatok és agronómiai sajá -
tosságok változatossága az EU -ban; a nem mezőgaz -
dasági forrásból származó terhelés, amely szintén 
jelentős hatással van a víz minőségére és rendelke -
zésre állására; valamint az ok -okozati összefüggések 
feltérképezésének nehézségei. A monitoring- és 
értékelési rendszerekhez kapcsolódó költségeket és 
adminisztratív terheket, valamint a jobb gazdálkodás 
és politikai döntéshozatal nyújtotta előnyöket gon -
dosan egyensúlyban kell tartani.
A 2007–2013-ra vonatkozó közös monitoring és érté -
kelési keretszabályozásból levont tanulságok meg -
mutatták, hogy nagyon nehéz volt megfelelő célokat 
kitűzni az olyan hatásmutatókra, mint például a víz -
minőségi hatásmutató, mert számos külső tényező 
játszik szerepet. A Bizottság útmutató dokumentu -
mokat bocsátott a tagállamok rendelkezésére azért, 
hogy segítse őket az utólagos értékelés során elvárt 
ilyen hatásmutatók hatásának mérésében.
Ami az eredménymutatókat illeti, ismeretes, hogy 
volt néhány nehézség az adatok megfelelő rögzítésé -
vel kapcsolatban „a vízminőség javításához hozzá -
járuló eredményes termőföld -gazdálkodás alatt álló 
területek” eredménymutató esetében.
A víz -keretirányelv keretében a tagállamoknak meg 
kell határozniuk a jelentős terheléseket, és ezeket 
jelenteniük kell a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek -
ben és az európai vízügyi információs rendszerben 
(WISE). Elismerjük, hogy az információszolgálta -
tás szintje nem volt alkalmas az elemzésre, és így 
a víz -keretirányelv közös végrehajtási stratégiájának 
folyamata során szóba került a jelentésre vonat -
kozó előírások oly módon történő módosítása, ami 
lehetővé teszi a nyomon követését a vizekre kifejtett 
terhelésnek és a végrehajtás azon mértékének, amely 
már eredményre vezet.
Lásd még a VIII. bekezdésre adott választ.A vidékfejlesztési rendeletben (azaz magában 
a kulcsfontosságú jogszabályban) „a vízgazdálkodás 
javítása” és „a mezőgazdaság általi vízfelhasználás 
hatékonyságának fokozása” a prioritások kimondott 
elemei közé tartoznak: a tagállamoknak/régióknak 
ilyen szempontok alapján kell tervezniük a vidékfej -
lesztési programjaik kiadásait.
Intézkedések sora áll rendelkezésre azért, hogy 
segítse ezen prioritások érvényesülését: képzési 
támogatás, tanácsadás alkalmazása, beruházások, 
többéves területgazdálkodási gyakorlatok és kísérleti 
fejlesztés (a mezőgazdaság termelékenységét és 
fenntarthatóságát célzó európai innovációs partner -
ségen belül is).
A Bizottság rendelkezik egy olyan munkaprogram -
mal, amelynek keretében különböző fórumokon 
nyújtott tájékoztatást a tagállamoknak az ilyen lehe -
tőségekről, mindenekelőtt a víz -keretirányelv közös 
végrehajtási stratégiájával foglalkozó mezőgazda -
sági munkacsoport keretében. Végül szem előtt kell 
tartani, hogy a vidékfejlesztési politikának számos 
prioritást kell érvényesítenie, a pénzügyi források 
pedig korlátozottak.
X
A Bizottság kiértékelte az összes beérkezett víz -
gyűjtő -gazdálkodási tervet, és 2014 ősze előtt min -
den tagállammal találkozót fog tartani azzal a céllal, 
hogy megvitassa a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek 
első ciklusában felmerült végrehajtási kérdéseket, 
és hogy cselekvési programokról állapodjon meg 
a tagállamokkal a komoly hiányosságok felszámo -
lására. A hatékony mezőgazdasági intézkedésekkel 
kapcsolatos hiányosságok megvitatására valamennyi 
tagállammal sor került, amelyek időt kaptak arra, 
hogy önként orvosolják a felvetett problémákat, ezek 
után a Bizottság további lépéseket tesz majd.
A Bizottság folytatja a tagállamokkal folytatott mun -
káját a víz -keretirányelv közös végrehajtási stratégi -
ájával foglalkozó mezőgazdasági munkacsoportban, 
ahol a bevált gyakorlatok ismertetésére és népszerű -
sítésére kerül sor a tagállamok körében.
A Bizottság válaszai 56
A vidékfejlesztési tervek meghatározásának fel -
adata – az uniós vízpolitika szempontjait kellően 
figyelembe véve – az ilyen célkitűzések egyértelmű 
meghatározásának hiánya mellett sem válik teljesen 
lehetetlenné, és így is végrehajtandó a minden egyes 
vidékfejlesztési politika részét képező erősségek, 
gyengeségek, lehetőségek és veszélyek (SWOT) és 
szükségletek alapos elemzése révén. A megfelelő 
vízgyűjtő -gazdálkodási terv, valamint a célkitűzé -
sek hiánya azonban kétségtelenül megnehezíti ezt 
a feladatot.
33
A Bizottság egyetért a Számvevőszék megállapítá -
sával, miszerint a kölcsönös megfeleltetés növelte 
a gazdálkodók tudatosságát, és bizonyos fokú 
változást indított a vízzel kapcsolatos gazdálkodási 
gyakorlatokban.
A Bizottság azt is alá szeretné húzni, hogy az uniós 
vizek mezőgazdasági eredetű szennyezéstől való 
védelmét szolgáló fontos uniós jogszabályok – mint 
például a nitrátszennyezésre vonatkozó irányelv vagy 
a peszticidekről szóló rendelet – a kölcsönös megfe -
leltetés részét képezték a rendszer kezdetétől fogva.
A Bizottság egyetért a Számvevőszék megállapítá -
sával, miszerint vannak hiányosságok a kölcsönös 
megfeleltetés tagállami alkalmazásában, de alá 
szeretné húzni, hogy a feltárt hiányosságokkal 
a záróelszámolási eljárás keretében foglalkozik. 
Ez az eljárás hatékonyan ösztönzi a tagállamo -
kat arra, hogy jobban hajtsák végre a kölcsönös 
megfeleltetést.
35
A Bizottság úgy véli, hogy a foszfor- és 
peszticidszennyezés néhány tagállamban a jelenleg 
alkalmazott uniós jogszabályokhoz kapcsolódó, 
jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmé -
nyek hatálya alá tartozik.  Néhány tagállamban 
a nitrátszennyezésre vonatkozó irányelvhez kap -
csolódó cselekvési program a foszforra vonatkozó 
előírásokat is tartalmaz, és ez az irányelv a kölcsönös 
megfeleltetési szabályok részét képezi. A növény -
védő szerek engedélyezéséről szóló, peszticidekre 
vonatkozó rendelet rendelkezései is a kölcsönös 
megfeleltetési szabályok részét képezik.Az ellenőrzés
19
A 7/2001. sz. különjelentés tekintetében a Bizottság 
megállapította, hogy bizonyos vonatkozásokat javí -
tani kell, ugyanakkor aláhúzta a 2007–2013 közötti 
időszakban végrehajtott agrár -környezetvédelmi 
intézkedések kedvező vonásait is.
Észrevételek
21
A vízgyűjtő -gazdálkodási tervekben feltüntetendő 
kötelező elemeket az irányelv határozza meg. 
A Bizottság elvégezte a vízgyűjtő -gazdálkodási 
tervek minőségi ellenőrzését. A megállapításokat 
a Bizottság a tagállami jelentésekben tette közzé, 
valamint kétoldalú találkozókat tartott a jövőbeli 
vízgyűjtő -gazdálkodási tervekben végrehajtandó 
helyesbítések megvitatására.
23
Elkészültek az útmutató dokumentumok a víz -keret -
irányelv közös végrehajtási stratégiájának keretében 
azzal a céllal, hogy segítsék a tagállamokat jó minő -
ségű vízgyűjtő -gazdálkodási tervek elkészítésében.
Ezen útmutató dokumentumok követése továbbra is 
prioritás a Bizottság és a tagállamok számára.
24
A Bizottság tudatában van annak, hogy nincs elő -
rehaladás a mezőgazdasági intézkedések gazdálko -
dói szinten történő foganatosításában, és fel fogja 
használni a Számvevőszék bizonyítékait – a sajátjaival 
(az intézkedési programokról szóló jelentésekkel) 
együtt – arra, hogy a tagállamokkal közösen kísérje 
ezt figyelemmel, az intézkedéseknek a vízgyűjtő -gaz-
dálkodási tervek második ciklusában történő javítása 
érdekében.
25
A tagállamok a vízgyűjtő -gazdálkodási tervet a víz -
gyűjtő terület szintjén dolgozzák ki, és a célokat 
azután a víztest szintjén határozzák meg. A Bizottság 
az ilyen célkitűzések esetleges hiányát ajánlásokkal 
próbálja áthidalni, és – ahol szükséges – kötelezett -
ségszegési eljárásokat kezdeményez a tagállamokkal 
szemben.
A Bizottság válaszai 57
ellenőrző intézkedéseket és vízárazási politikákat 
kellett volna belefoglalniuk a vízgyűjtő -gazdál -
kodási terveikbe, amelyek lehetővé teszik, hogy 
a víz -keretirányelvben előírt mennyiségi állapot 
„jó”-nak feleljen meg. Ahol nincsenek erre vonatkozó 
ellenőrzések, vagy azok elégtelennek bizonyulnak 
a víz -keretirányelv céljainak elérése szempontjából, 
ott a Bizottság a tagállamokkal együtt fogja meg -
tenni a szükséges lépéseket.
42
Bizonyos előírások ellenőrzésének nehézsége nem 
a kölcsönös megfeleltetés sajátja, hanem magából 
a kötelezettségből adódik. Az igaz, hogy a kölcsönös 
megfeleltetés éves ellenőrzésére irányuló kampányt 
nem lehet az előírások minden típusához igazítani, 
azonban a más alkalommal megszerzett eredménye -
ket is fel lehet használni a kölcsönös megfeleltetés 
keretében.
43
Amikor a bizottsági ellenőrzések során hiányos -
ságokra derül fény, pénzügyi korrekciókról lehet 
dönteni a hiányosságok felszámolásáig.
46
A vízvédelmi sávok különbözőségére 
a nitrátszennyezésre vonatkozó irányelv különös 
rendelkezései szolgálnak magyarázatul. A vízvédelmi 
sávoknál számításba veszik a környezeti feltételeket 
az adott tagállam érintett térségeiben (az 5. cikk 
(3) bekezdésének b) pontja). Ez azt jelenti, hogy a víz -
védelmi sávok eltérhetnek, amennyiben a vízvédelmi 
sávok kialakítása a cselekvési programban szereplő 
többi intézkedéssel együtt elegendő a nitrátok által 
okozott vízszennyezés csökkentésére (az 5. cikk 
(5) bekezdése).
A Bizottságnak nincs hivatalos szerepe – az intézke -
déseket és ezenbelül a vízvédelmi sávokat megha -
tározó  – nitrátokra vonatkozó cselekvési programok 
elfogadásában. A folyamatban lévő kötelezett -
ségszegési eljárások azonban azt mutatják, hogy 
a Bizottság igenis kétségbe vonja az intézkedések 
megfelelőségét a vízminőségre vonatkozó célkitűzé -
sek elérése szempontjából.Néhány tagállam ezeket a jogszabályokat a jó mező -
gazdasági és környezeti állapotot biztosító szabá -
lyokkal egészítette ki.
37
A víz -keretirányelv és a peszticidek fenntartható 
használatára vonatkozó irányelv  – akár a gazdasá -
gok szintjén történő  – végrehajtásának ütemterve 
magukban az irányelvek szövegében is megtalálható. 
Ha az ütemtervet a tagállamok nem tartják be, köte -
lezettségszegési eljárást lehet ellenük indítani.
38
Az öntözésre használt vízre vonatkozó jó mezőgazda -
sági és környezeti állapotot biztosító előírás a meg -
lévő tagállami jogszabályokon alapul, és a célja ezen 
tagállami szabályok és a KAP -kifizetések összekap -
csolása. A víz -keretirányelv 11. cikkének e) pontjában 
szerepel a vízkivitel előzetes engedélyeztetésére 
vonatkozó előírás, amely eltér a vízhasználattól, ezért 
ezzel nem bővítették a vízhasználatra vonatkozó 
jó mezőgazdasági és környezeti állapotot biztosító 
előírást. Ahol a tagállami jog nem elég egyértelmű 
a vízhasználat mérése és a vízhasználattal kapcsola -
tos jelentéstétel tekintetében, ott ez a jó mezőgaz -
dasági és környezeti állapotot biztosító előírásból is 
hiányozni fog. A tagállami jogszabályoknak elvileg 
figyelembe kell venniük a vízhasználatra vonatkozó 
országos, regionális vagy helyi szükségleteket. Ezek 
a szükségletek nagyon eltérőek az egyes települések 
között, ezért nem indokolt, hogy az EU egész terüle -
tére azonos előírások vonatkozzanak.
A Bizottság megjegyzi azonban, hogy a 2014–2020 
programozási időszakban az öntözési beruházásokra 
nyújtott EMVA -támogatást csak akkor lehet kiosztani, 
ha a vízhasználat mérése már a beruházás szintjén 
megoldott, vagy ha a beruházás részeként fogják 
bevezetni. Számos más feltételnek is teljesülnie kell – 
sok közülük az öntözési projektek által érintett víztes -
tek állapotával függ össze.
39
A vízgazdálkodás tervezett és koherens módon 
történő javítását célzó uniós eszköz az EU -ban 
a víz -keretirányelv, amelynek a kölcsönös megfelelte -
tés hatálya alá történő bevonását a megfelelő időben 
javasolni fogjuk, amint megállapításra kerültek 
a mezőgazdasági termelőkre közvetlenül vonatkozó 
kötelezettségek. A tagállamoknak olyan vízkivételt 
A Bizottság válaszai 58
 − az öntözési beruházások támogatására vonat -
kozó különleges feltételek az új vidékfejlesztési 
rendeletben.
11. háttérmagyarázat
 − Annak ellenére, hogy Dánia stratégiai környezetvé -
delmi értékelésének középpontjában a vízminőség 
áll, a 121. intézkedés (a mezőgazdasági termelés -
be történő beruházás) is tartalmaz a kertészeti 
ágazat vízfelhasználásának csökkentésére irányuló 
specifikus támogatást, ezáltal közvetlenül célozza 
a vízkivételt.
A vízkivételt alapintézkedésekkel is lehet kezelni 
a hatékony vízhasználat kérdésének megoldása 
érdekében, a „szennyező fizet” elvvel összhang -
ban. Ezeket az intézkedéseket nem a vidékfej -
lesztési programokból kell finanszírozni.
 − A vidékfejlesztési program képzési intézkedéseket 
is tartalmaz a 111. intézkedés keretében a me -
zőgazdasági termelők környezetvédelmi jog -
szabályokkal kapcsolatos ismereteinek bővítése 
érdekében. A vízkészletek fenntarthatóbb fel -
használásának előmozdítása érdekében a 115. in -
tézkedés keretében tanácsadói tevékenységek is 
részesülnek támogatásban.
 − Szlovákiában 2010 márciusában fogadták el és 
jelentették a vízgyűjtő -gazdálkodási tervet, jóval 
a vidékfejlesztési program környezetvédelmi 
értékelésének lefolytatása után (magát a szlovák 
vidékfejlesztési programot 2007. december 4-én 
hagyták jóvá). Ezért van az, hogy ezekkel a vízgyűj -
tő-gazdálkodási tervben meghatározott intéz -
kedésekkel nem foglalkoztak a vidékfejlesztési 
program környezetvédelmi elemzésében. Most, 
hogy az első vízgyűjtő -gazdálkodási terveket már 
bejelentették, nagyobb egységesség várható.
 − Görögországban a vízgyűjtő -gazdálkodási terveket 
jóval a vidékfejlesztési program jóváhagyása után 
fogadták el. A fúrt kutak kedvezőtlen környezet -
védelmi és gazdasági hatását azonban kimutatták 
a vidékfejlesztési program környezetvédelmi érté -
kelésében. Ennek eredményeképpen a 125. intéz -
kedés olyan projekteket társfinanszíroz, amelyek 
a felszíni elfolyó vizek gyűjtésére és felhasználá -
sára, az öntözési feltételek, a vízelvezetés, a hoz -
záférés és – a víztartó rétegek hidromorfológiai 
terhelésének hatásait mérő és rögzítő – infrastruk -
túra modernizálására és javítására irányulnak.48
A Bizottság tudatában van a vízkivétel ellenőrzésével 
kapcsolatos szabálytalanságoknak a mezőgazdasági 
ágazatban, és a tagállamokkal közösen figyelemmel 
kíséri ezt a vízgyűjtő -gazdálkodási terv értékelésének 
megfelelően annak biztosítása céljából, hogy haté -
kony jogszabályok legyenek érvényben.
Lásd a 39. bekezdésre adott választ is.
49
A (6) preambulumbekezdés nem említi külön 
az uniós vízpolitikát, de ez a politika természe -
tesen beletartozik „a többi közösségi politika” 
fogalomkörébe.
51
A Bizottság egyetért abban, hogy a vizekre kifejtett 
terhelések elemzésének alaposnak kell lennie, elen -
gedhetetlen a vidékfejlesztési programok és a víz -
gyűjtő -gazdálkodási tervek megfelelő szintű egysé -
gessége, kerülendők a vízzel kapcsolatos támogatás 
kedvezőtlen mellékhatásai, valamint a programozott 
támogatást hatékonyan kell elkölteni vagy szükség 
esetén (alapos indoklással) megfelelően újra kell 
osztani.
Ezen területek teljesítménye néhány esetben javít -
ható a 2014–2020 közötti időszakban. A Bizottság 
azon a véleményen van, hogy a kedvező változások 
az alábbi tényezőkből adódnak majd:
 − az új vidékfejlesztési rendeletben található kife -
jezetten vízügyi „fókuszterületek” (alprioritások) 
megléte  – kapcsolódó mutatókkal, amelyekhez 
viszonyítva a tagállamok meghatározzák céljaikat 
a vidékfejlesztési programjaikban;
 − az új vidékfejlesztési rendeletben előírt kö -
telezettség, amely arra vonatkozik, hogy az 
EMVA -ból származó összhozzájárulás legalább 
30%-át minden egyes vidékfejlesztési program -
ban bizonyos intézkedések révén az éghajlatvál -
tozás mérséklésére, alkalmazkodási és környezet -
védelmi ügyekre kell költeni;
 − a tagállamok jobban ismerik a vidékfejlesztési 
politika elemzési rendszerét és a vízgyűjtő -gaz-
dálkodási tervek elkészítési folyamatát (a víz -ke-
retirányelv keretén belül);
A Bizottság válaszai 59
58
A 38. cikk 2010-ben lépett hatályba, közvetlenül 
a vízgyűjtő -gazdálkodási terv benyújtásának határ -
ideje után. Az új kötelezettségek 2012 végére váltak 
kötelezővé a gazdálkodók számára, amikor közele -
dett a vidékfejlesztési programok 2013-ra tervezett 
lezárásának időpontja. Ezt az intézkedést ezért csak 
néhány tagállam alkalmazta.
Ezenkívül figyelembe kell venni, hogy a kompenzá -
ció kifizetése segíthet a végrehajtás időpontjának 
előrehozatalában. A 38. cikk azonban a kompenzá -
ciós költségekre vonatkozik, semmivel nem bővíti 
a környezetvédelmi előírások körét. Ennek megfele -
lően a tagállamok a 38. cikkben foglalt lehetőségek 
felhasználása nélkül is ambiciózusan végre tudják 
hajtani intézkedéseiket.
59
A Számvevőszék által említett okok jól magyarázzák 
a 213. intézkedés korlátozott alkalmazását, azonban 
két másik dolgot is szem előtt kell tartani.
Először is általánosságban egyes vidékfejlesztési 
intézkedések használata jobban elterjedt, mint 
másoké.
Másodszor a 213. intézkedés némileg szokatlan 
intézkedésnek számít amiatt, hogy bizonyos terüle -
teken a kötelező előírásokból adódó hátrányok miatt 
kompenzál. Az intézkedések nagy része eltérő alapon 
működik (azaz elvégzett beruházásokért/önként 
vállalt gyakorlatokért fizet). A 213. intézkedésnek eme 
eltérő sajátossága néhány tagállamot óvatosságra int 
egészen addig, amíg a többieken nem látja, hogy azt 
sikeresen végrehajtották.
Mindenesetre a Bizottság szerint a víz -keretirányelv 
szerinti kifizetésekre vonatkozó intézkedés elterjed -
tebb használata várható a 2014–2020 közötti idő -
szakban, mivel a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek már 
folyamatban vannak.53
A Bizottság egyetért abban, hogy sok tagállam 
esetében sokkal jobban meghatározott intézkedési 
programokra van szükség a mezőgazdasági ágazat 
számára a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek második 
ciklusában, és erre aktívan törekszik a tagállamokkal.
54
Az új vidékfejlesztési rendelet a 2014–2020 közötti 
programozási időszakra külön védzáradékokat 
tartalmaz az öntözési beruházások támogatására 
vonatkozóan: ezt a vízkivétel méréséhez, a mezőgaz -
dasági ágazatra vonatkozó intézkedéseket tartal -
mazó vízgyűjtő -gazdálkodási tervek benyújtásához 
és a víztestek státuszához köti.
Számos jogi aktus, különösen a környezeti hatásvizs -
gálatról szóló irányelv előírja, hogy bizonyos beruhá -
zások előtt környezetvédelmi értékelést kell végezni 
(ezt ismétli a vidékfejlesztési rendelet 45. cikkének 
(1) bekezdése).
Végül a műtrágyákra és növényvédő szerekre vonat -
kozó jó mezőgazdasági és környezeti állapotot bizto -
sító minimumkövetelmények végrehajtása és a víz -
árazás előzetes  feltételei az EMVA -finanszírozásnak 
(lásd a vidékfejlesztési rendelet V. mellékletét).
12. háttérmagyarázat
Általánosságban az öntözött terület bővítése és/vagy 
a teljes vízfogyasztás növekedése csak akkor vezetett 
volna kedvezőtlen mellékhatásokhoz, ha nem áll 
rendelkezésre elegendő vízkészlet ezen változások 
kényelmes fedezésére a vizek jó állapotának egyidejű 
fenntartása vagy elérése mellett.
A spanyol vidékfejlesztési programokban az öntö -
zött terület bővítését vagy a teljes vízfogyasztás 
növelését eredményező beruházások nem támo -
gathatóak a 125. intézkedés keretében, az öntözött 
területeknek a 121. intézkedés szerinti beruházások 
révén történő növelésére vonatkozó kockázat csök -
ken. Ez azért van, mert a gazdaság területén kívül 
eső vízügyi infra  struktúrák/vízvezetékek, amelyek 
behozzák a vizet a gazdaságba, nem támogathatóak 
a 125. intézkedés keretében, ha az öntözött terület 
növekedését eredményezik.
A Bizottság válaszai 60
Az olyan többéves programok, mint például a vidék -
fejlesztési programok vizsgálatakor bizonyos ered -
ményeket – köztük a vízminőségre gyakorolt hatá -
sokat  – csak a programozási időszak előrehaladtával, 
illetve annak befejezését követően lehet megfele -
lően értékelni. Az ilyen eredményeket és hatásokat 
tehát csak a végrehajtás után kellő idővel lehet 
mérni.
68
Az ellenőrzések nem tudnak tájékoztatást adni egy 
szakpolitika hatásáról. A hatásvizsgálat gondosan 
megtervezett értékelést tesz szükségessé, amely 
lehetővé teszi a szakpolitika – például a kölcsönös 
megfeleltetés  – hatásainak megkülönböztetését 
a többi, szerepet játszó tényezőtől.
69
A közös monitoring- és értékelési keretszabályozás 
(CMEF) keretében számos mutató kerül meghatá -
rozásra, amelyek segítenek a célkitűzések elérése 
irányába tett előrehaladás mérésében. Az érté -
kelők munkájuk során ezen információforrásokat 
alkalmazzák.
70
2014 óta az új monitoring- és értékelési keretszabá -
lyozás a víz mennyiségére vonatkozóan is tartalmaz 
információkat. Összességében meg kell jegyezni, 
hogy az információgyűjtés gyakorlati akadályokba 
ütközik, és pénzbeli költségekkel jár. Ezért a begyűjt -
hető információk köre és az adatgyűjtés gyakorisága 
korlátozott.
A 2007–2013-ra vonatkozó közös CMEF-ből levont 
tanulságok megmutatták, hogy nagyon nehéz volt 
megfelelő célokat kitűzni az olyan hatásmutatókra, 
mint például a vízminőségi hatásmutató, mert 
számos külső tényező játszik szerepet. A Bizottság 
útmutató dokumentumokat bocsátott a tagállamok 
rendelkezésére azért, hogy segítse őket az utólagos 
értékelés során számonkért ilyen hatásmutatók hatá -
sának mérésében.
Ami az eredménymutatókat illeti, ismeretes, hogy 
volt néhány nehézség az adatok megfelelő rögzítésé -
vel kapcsolatban „a vízminőség javításához hozzá -
járuló eredményes termőföld -gazdálkodás alatt álló 
területek” eredménymutató esetében.64
Lásd a 83. bekezdésre adott választ.
65
A Számvevőszék által említett vidékfejlesztési 
intézkedések, amelyek nem tartoznak a kölcsönös 
megfeleltetés hatálya alá, elsősorban beruházási 
intézkedések.
A 2014–2020-ra vonatkozó vidékfejlesztési jogsza -
bályok tartalmaznak olyan rendelkezéseket, ame -
lyek segítenek biztosítani, hogy támogatást csak 
a környezeti szempontból fenntartható beruházá -
sok kapjanak. Ebben a vonatkozásban az öntözési 
beruházásokra vonatkozó rendelkezések különösen 
részletezettek.
A beruházási intézkedések kölcsönös megfelelte -
tésbe való bevonásával járó adminsztratív terhek 
nagyon jelentősek lennének, mert ezen intézkedések 
kezelése többéves szinten folyik. Ezenkívül ennek 
hatása korlátozott lenne, mivel a vidékfejlesztési 
politikán keresztül beruházási támogatáshoz jutó 
mezőgazdasági termelők nagy részét már érinti a köl -
csönös megfeleltetés az I. pillér – azaz a termelők -
nek járó közvetlen kifizetések rendszere –, valamint 
a területalapú vidékfejlesztési intézkedések révén.
67
A 2014–2020-as új programozási időszakra a KAP 
egészére vonatkozó, annak céljait alapul vevő, új 
monitoring- és értékelési rendszer bevezetésére 
került sor az 1306/2013/EU rendelettel. Ez a rendszer 
a felhasznált víz mennyiségére és a víz minőségére 
vonatkozó információkat is tartalmaz. Nagyon 
bonyolult azonban a víz minőségének és mennyisé -
gének összekapcsolása a mezőgazdasági gyakorla -
tokkal az alábbiak miatt: a mezőgazdasági gyakor -
latok és agronómiai sajátosságok változatossága az 
EU-ban; a nem mezőgazdasági forrásokból származó 
terhelés, amely szintén jelentős hatással van a víz 
minőségére és rendelkezésre állására; valamint az 
okozati összefüggések megállapításának nehézségei. 
A monitoring- és értékelési rendszerekhez kapcso -
lódó költségeket és adminisztratív terheket, valamint 
a jobb gazdálkodás és politikai döntéshozatal nyúj -
totta előnyöket gondosan egyensúlyban kell tartani.
A Bizottság válaszai 61
Következtetések és ajánlások
82
Lásd az V. bekezdésre adott választ.
83
A fontosabb, vízzel kapcsolatos uniós szabályozást 
már bevonták a kölcsönös megfeleltetés hatálya alá. 
Ezenkívül a vízzel kapcsolatos problémák kezelésére 
a víz -keretirányelv keretében kerül sor, amelynek 
a kölcsönös megfeleltetés hatálya alá történő bevo -
nását megfelelő időben javasolni fogjuk, amint az 
irányelvet valamennyi tagállamban végrehajtották, 
valamint megállapításra kerültek a mezőgazdasági 
termelőkre közvetlenül alkalmazandó kötelezettsé -
gek. Időközben sor került a helyes mezőgazdasági 
és környezeti állapotot biztosító vízügyi előírások 
meghatározására, annak érdekében, hogy rögzítsék 
a tagállami jogszabályokban már meglévő egyes 
alapvető előírásokat azzal a céllal, hogy megteremt -
sék a kapcsolatot a KAP -kifizetésekkel.
A kölcsönös megfeleltetés hozzájárul a „szennyező 
fizet” elv célkitűzéseihez, de nem a környezeti károk 
kompenzálására hozták létre. A kölcsönös megfe -
leltetéssel kapcsolatos támogatáscsökkentés kiszá -
mításának elve valóban a gazdálkodónak nyújtott, 
valamennyi érintett KAP -kifizetés százalékán alapul. 
Az arányosság elvének megfelelően a százalék 
maga és nem pedig az abszolút összegek tükrözik az 
uniós szabályok gazdálkodó általi megszegésének 
súlyosságát.
1. ajánlás
A Bizottság úgy véli, hogy ez az ajánlás már részben 
megvalósult, és akkor valósul meg teljesen, amikor 
bizonyos feltételek teljesülnek.
A 2014 utáni KAP -ra vonatkozóan a Bizottság java -
solta, hogy a víz -keretirányelv és a peszticidek 
fenntartható használatára vonatkozó irányelv része 
legyen a kölcsönös megfeleltetés szabályrendsze -
rének, amint ezeket az irányelveket valamennyi 
tagállamban megfelelően átültették, és megálla -
pításra kerültek a mezőgazdasági termelőkre köz -
vetlenül vonatkozó előírások. Az Európai Parlament 
és a Tanács megállapodott erről a megközelítésről, 
és együttes nyilatkozatot tett erre vonatkozóan 
a KAP -reform elfogadásának alkalmával.71
Összességében a félidős értékelések túl korán jöttek 
a programban ahhoz, hogy megbízható adatokkal 
szolgálhassanak a hatásokról és eredményekről, 
mivel a legtöbb esetben túl korán volt a program -
ban ahhoz, hogy a szakpolitika eredményei/hatásai 
kézzelfoghatóvá váljanak.
A félidős értékelések ezért az új programozási idő -
szakban megszűntek.
Az olyan többéves programok, mint például a vidék -
fejlesztési programok vizsgálatakor bizonyos ered -
ményeket és hatásokat csak a programozási időszak 
előrehaladtával, illetve annak befejezését követően 
lehet csak megfelelően értékelni. Az ilyen eredmé -
nyeket és hatásokat tehát csak a végrehajtás után 
kellő idővel lehet mérni. A legtöbb beavatkozás 
esetében a félidős értékelés időpontja ennél korábbi 
volt (2010).
74
A víz -keretirányelv közös végrehajtási stratégiájával 
foglalkozó jelentéstételi munkacsoporton keresztül 
erőfeszítések történtek a jelentéstétel megváltoz -
tatására, hogy egyértelműbb kapcsolat alakuljon 
ki a terhelések, intézkedések és a válasz között. 
A Bizottság emellett meghozza a szükséges intézke -
déseket annak biztosítására, hogy a víz -keretirányelv 
szerinti monitoring -előírások teljesüljenek.
78
A Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügy -
nökség a tagállamokkal karöltve dolgozik az európai 
vízügyi információs rendszer javításán.
79
Az agrár -környezetvédelmi mutatók (a továbbiakban: 
AKM) folyamatos javuláson mennek keresztül, és 
néhányuk magában foglal gazdálkodási gyakorlatot, 
például a 15. számú AKM (bruttó tápanyagegyen -
súly), a 12. számú AKM (intenzifikáció/extenzifikáció), 
a 11. számú AKM (mezőgazdasági üzemek irányítá -
sával kapcsolatos gyakorlatok), valamint a 7. számú 
AKM (öntözés). A jövőben ösztönözni kell a CMEF, 
az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer 
adatai és a mezőgazdasági üzemek szerkezetére 
vonatkozó felmérés közötti szinergiák javítását 
a téradatkészletek és -szolgáltatások megosztásáról 
szóló INSPIRE -irányelv 17. cikkével összhangban.
A Bizottság válaszai 62
86
Az uniós vízügyi politika részben a források révén, 
részben pedig anélkül valósul meg (a „szennyező fizet” 
elv megvalósulásaként). A finanszírozással nem támo -
gatott jogi előírások nagyon fontos szerepet játszanak 
a mezőgazdaság vízre gyakorolt hatásának megoldásá -
hoz szükséges intézkedéscsomag egészében.
3. ajánlás
Válasz a 3. ajánlás első bekezdésére:
A Bizottság úgy véli, hogy ez az ajánlás részben teljesült.
A Bizottság a 2012-ben elfogadott, az európai vízkincs 
megőrzésére irányuló program alapján folytatja a ked -
vező megítélésnek örvendő víz -keretirányelv közös 
végrehajtási stratégiájának folyamatát: ennek ered -
ményeként ezidáig 23 útmutató dokumentum készült 
el, amelyek azt taglalják, hogyan kell végrehajtani 
a víz -keretirányelvet. A közös végrehajtási stratégiájával 
foglalkozó munkacsoportok megbízatásának közép -
pontjában a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek minőségé -
nek javítása, valamint az uniós vízkészlet állapotának 
javítása áll az európai vízkincs megőrzésére irányuló 
programban felsorolt javaslatok megvalósítása révén.
A Bizottság a tagállamokkal együttesen kíséri figye -
lemmel a víz -keretirányelv végrehajtásához szükséges 
intézkedésekkel kapcsolatos jelentős hiányosságokat 
a problémák időben – a második generációs víz -
gyűjtő -gazdálkodási tervek 2015-ös bemutatásáig – 
történő megoldása érdekében. Néhány esetben  – ha 
szükségesnek bizonyul – kötelezettségszegési eljárások 
indítására kerül majd sor.
A tagállamok 2016-ban jelentik a Bizottságnak aktuali -
zált vízgyűjtő -gazdálkodási terveiket. A Bizottság érté -
keli azokat, és – többek között ennek alapján – felülvizs -
gálja a víz -keretirányelvet, valamint legkésőbb 2019-ig 
javasolja annak szükséges módosításait, és/vagy egyéb 
kezdeményezéseket indítványoz.
Ami a vidékfejlesztési politikát illeti, az egyik alapin -
tézkedés (a 9. cikk) a vízárazási politika, amely a vidék -
fejlesztési program egyik előfeltétele, vagyis a tagálla -
moknak biztosítaniuk kell az előírás teljesülését azért, 
hogy adott esetben le tudjanak hívni vidékfejlesztési 
forrásokat.
Válasz a 3. ajánlás második bekezdésére:
Az ajánlás ezen részének a tagállamok a címzettjei.2012-ben az európai vízügyi igazgatók2 tudomásul 
vették a stratégiai koordinációs csoport és a Bizott -
ság ajánlásait. A vízügyi igazgatók elismerték, 
mérlegelni kell, hogy az ajánlott alapintézkedések 
listáját bevonják a kölcsönös megfeleltetés hatálya 
alá, amennyiben a víz -keretirányelv rendelkezéseinek 
kölcsönös megfeleltetés hatálya alá történő beve -
zetésére vonatkozó határozat az Európai Parlament 
és a Tanács napirendjére kerül a KAP -ról folytatott 
megbeszélések során.
A kölcsönös megfeleltetés hatálya alá történő 
bevezetésig, a társjogalkotók abban is megállapod -
tak, hogy ez a két irányelv a mezőgazdasági tanács -
adó rendszer kötelező hatálya alá fog tartozni, így 
minden érintett mezőgazdasági termelő megfelelő 
tanácsadáshoz juthat. Az uniós vízpolitika főbb ele -
mei ezért kellő időben bekerülhetnek majd a KAP -ba.
Ami a vidékfejlesztési politikát illeti, a szükséges 
eszközöket és mechanizmusokat a 2014–2020-as 
időszakban az Európai Parlament és a Tanács új, 
1305/2013/EU vidékfejlesztési rendelete és a vonat -
kozó jogszabályok biztosítják.
A vidékfejlesztési rendeletben (azaz magában 
a kulcsfontosságú jogszabályban) „a vízgazdálkodás 
javítása” és „a mezőgazdaság általi vízfelhasználás 
hatékonyságának fokozása” a prioritások kimondott 
elemei közé tartozik: a tagállamoknak/régióknak 
ilyen szempontok alapján kell tervezniük a vidékfej -
lesztési programokon belüli kiadásaikat.
Intézkedések sora áll rendelkezésre azért, hogy segítse 
ezen prioritások érvényesülését: képzési támogatás, 
tanácsadás alkalmazása, beruházások, többéves 
területgazdálkodási gyakorlatok és kísérleti fejlesztés 
(a mezőgazdaság termelékenységét és fenntarthatósá -
gát célzó európai innovációs partnerségen belül is).
Végül szem előtt kell tartani, hogy a vidékfejlesztési 
politikának számos prioritást kell érvényesítenie, 
a pénzügyi források pedig korlátozottak.
2. ajánlás
Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.
2 https://circabc.europa.eu/w/
browse/25d8b24a-c247-4275-9a56-9676a75a90f6
A Bizottság válaszai 63
A 2007–2013-ra vonatkozó közös monitoring- és 
értékelési keretszabályozásból (CMEF) levont tanulsá -
gok megmutatták, hogy nagyon nehéz volt megfe -
lelő célokat kitűzni az olyan hatásmutatókra, mint 
például a vízminőségi hatásmutató, mert számos 
külső tényező játszik szerepet. A Bizottság útmutató 
dokumentumokat bocsátott a tagállamok rendelke -
zésére azért, hogy segítse őket az utólagos értékelés 
során számonkért ilyen hatásmutatók hatásának 
mérésében.
Ami az eredménymutatókat illeti, ismeretes, hogy 
volt néhány nehézség az adatok megfelelő rögzítésé -
vel kapcsolatban „a vízminőség javításához hozzá -
járuló eredményes termőföld -gazdálkodás alatt álló 
területek” eredménymutató esetében.
A víz -keretirányelv keretében a tagállamoknak meg 
kell határozniuk a jelentős terheléseket, és ezeket 
jelenteniük kell a vízgyűjtő -gazdálkodási tervek -
ben és az európai vízügyi információs rendszerben 
(WISE). A Bizottság elismeri, hogy az információszol -
gáltatás szintje nem volt alkalmas az elemzésre, és 
így a víz -keretirányelv közös végrehajtási stratégiájá -
nak folyamata során szóba került a jelentésre vonat -
kozó előírások oly módon történő módosítása, ami 
lehetővé teszi a nyomon követését a vizekre kifejtett 
terhelésnek és a végrehajtás azon mértékének, amely 
már eredményre vezet.
Válasz a 4. ajánlás második bekezdésére:
Az ajánlás ezen részének a tagállamok a címzettjei.87 Második francia bekezdés
A Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügy -
nökség (EEA) a tagállamokkal karöltve dolgozik az 
európai vízügyi információs rendszer javításán.
87 Harmadik francia bekezdés
Az agrár -környezetvédelmi mutatók helyes és 
hatékony végrehajtása a tagállamok által benyújtott 
adatoktól és információktól függ. Ilyen információk 
nélkül a mutatók nem működhetnek megfelelően. Az 
elégtelen információk problémája különösen a vízzel 
kapcsolatos mutatókat érinti.
4. ajánlás
Válasz a 4. ajánlás első bekezdésére:
A Bizottság úgy véli, hogy az ajánlás teljesítése jelen -
leg folyamatban van.
A 2014–2020-as új programozási időszakra a KAP 
egészére vonatkozó, annak céljait alapul vevő, 
új monitoring- és értékelési rendszer bevezeté -
sére került sor az 1306/2013/EU rendelettel. Ez 
a rendszer a felhasznált víz mennyiségére és a víz 
minőségére vonatkozó információkat is tartalmaz. 
Nagyon bonyolult azonban a víz minőségének és 
mennyiségének összekapcsolása a mezőgazdasági 
gyakorlatokkal a mezőgazdasági gyakorlatok és 
agronómiai sajátosságok változatossága miatt az 
EU-ban. A monitoring- és értékelési rendszerekhez 
kapcsolódó költségeket és adminisztratív terheket, 
valamint a jobb gazdálkodás és politikai döntéshoza -
tal nyújtotta előnyöket gondosan egyensúlyban kell 
tartani.
Az olyan többéves programok, mint például a vidék -
fejlesztési programok vizsgálatakor bizonyos ered -
ményeket – köztük a vízminőségre gyakorolt hatá -
sokat  – csak a programozási időszak előrehaladtával, 
illetve annak befejezését követően lehet megfele -
lően értékelni. Az ilyen eredményeket és hatásokat 
tehát csak a végrehajtás után kellő idővel lehet 
mérni.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?
Ingyenes kiadványok:
•  egy példány: az EU Bookshopból ( http://bookshop.europa.eu ),
•  több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviseletein keresztül ( http://ec.europa.eu/represent_hu.htm ), 
nem uniós országokban a küldöttségektől ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm ), 
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül ( http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm ) vagy  
a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész területéről) (*).
(*)  A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül, telefonfülkékből és hotelekből 
a számot csak díjfizetés ellenében lehet hívni).
Megvásárolható kiadványok:
• az EU Bookshopból ( http://bookshop.europa.eu ).
Előfizetéses kiadványok:
•  az Európai Unió Kiadóhivatalának forgalmazó partnereitől 
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_hu.htm ).
QJ-AB-14-004-HU-C  ISSN  1831-0893
Az európai vízkészletek minőségének védelme 
az 1970-es évek közepe óta kiemelt fontosságot 
élvez az Unióban. A mezőgazdaság, mint 
a vízfogyasztás és -szennyezés szempontjából 
egyik legfontosabb ágazat, kulcsszerepet játszik 
a fenntartható vízgazdálkodásban. 
Az Unió számos esetben felismerte, hogy 
a különböző szakpolitikáknak összhangban kell 
állniuk, így arra van szükség, hogy 
a környezetvédelmi politikákat, beleértve 
a vízpolitikát is, a közös agrárpolitika keretében 
támogassák. A Számvevőszék azt vizsgálta, hogy 
az uniós vízügyi politika céljainak a közös 
agrárpolitikába történő integrálása sikeresen 
történt-e, és megállapította, hogy ez csak 
részben valósult meg.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK