Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Svédország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Svédország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0428 final */





Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Svédország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Svédország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3], tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira[4], tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére, tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére, tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére, tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére, mivel: (1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén. (2) A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat. (3) Az állam-, illetve kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt. (4) A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el Svédország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Svédország 2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. (5) A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést[5], amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Svédországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. (6) Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást. (7) A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Svédországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit[7]. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban továbbra is makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Különösen a háztartások eladósodottsága terén bekövetkezett fejlemények – a lakáspiac hatékonyságának hiányával együtt – igényelnek további figyelmet. Noha a folyó fizetési mérleg nagy többlete nem hordoz olyan kockázatokat, mint a nagy hiány, és az részben a hitelállomány-leépítés szükségességéhez kapcsolódik, a Bizottság az európai szemeszter keretében továbbra is nyomon fogja követni a folyó fizetési mérleg svédországi alakulását. (8) Svédország 2014. április 16-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját és 2014. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. (9) A 2014. évi konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia célja – összhangban a svéd költségvetési kerettel – a GDP 1 %-át kitevő átlagos államháztartási többlet elérése az üzleti ciklus során. A program megerősíti a GDP 1 %-át kitevő strukturális hiányra vonatkozó, az előző programban rögzített középtávú költségvetési célt, amely megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. Az (újraszámított) strukturális egyenleg alapján a konvergenciaprogram olyan eredménnyel számol, amely a teljes programidőszak alatt túlteljesíti a középtávú költségvetési célt. A program szerint az államadósság – amely jóval alacsonyabb lesz a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéknél – a 2014. évi 41,5 %-ról 2017-ig várhatóan 35 %-ra csökken. Összességében véve a programban felvázolt költségvetési stratégia összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát illetően elmondható, hogy a GDP nagy hányadát fordítják tartós ápolásra-gondozásra, és a népesség elöregedése miatt hosszú távon a kiadások jelentős emelkedése várható, így az ilyen jellegű kiadások Svédországban 2060-ra elérik a GDP 6,4 %-át. A hosszú távú költségvetési fenntarthatóság megteremtése érdekében Svédországnak ezt a problémát elégséges elsődleges többletek biztosításával és az elöregedéssel kapcsolatos kiadások növekedésének további visszaszorításával kellene kezelnie. A 2014. évi konvergenciaprogram értékelése és a Bizottság előrejelzése alapján, az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően a Tanács úgy véli, hogy Svédország programja megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum szabályainak, és korlátozottak a költségvetési célokat érintő kockázatok. (10) A magánszektor – és főként a svéd háztartások – nagyarányú eladósodottsága továbbra is aggodalomra ad okot. Továbbá a pénzügyi ágazat háztartásokkal szembeni kitettsége – a vállalati szférával szembeni kitettséggel ellentétben – a háztartások adósságával párhuzamosan nő, amely jelenleg a GDP 83 %-át, vagyis a rendelkezésre álló jövedelem durván 160 %-át teszi ki. Az eladósodottságot tovább fokozza a hitelállomány folyamatos bővülése és a jelzáloghitelek lassú törlesztési üteme. Kamatláb-emelkedés, lakásárcsökkenés és/vagy kedvezőtlen makrogazdasági fejlemények esetén a háztartások nagyarányú eladósodottsága kockázati tényező lenne. Ezek a fejlemények befolyással lennének a háztartásokra és fogyasztási szerkezetükre. Emellett a nemteljesítő hitelek számának és a piaci finanszírozás költségeinek emelése révén kedvezőtlen másodlagos hatással lehetnek a bankszektorra. Svédország nem jelentett be vagy fogadott el intézkedéseket az ingatlanvásárláshoz kapcsolódó adózás adósságösztönző elemeinek kezelését illetően, ami adóteher-áthelyezés keretében, az általános adóteher emelése nélkül is megoldható lenne. Ennek ellenére Svédország hozott néhány intézkedést az óvatos hitelezés ösztönzése terén: 2013 májusában bevezette a jelzálog-kitettség kockázati súlyának 15 %-os alsó korlátját, valamint további emelést jelentett be. Ugyanakkor a törlesztési gyakorlatok továbbra sem túl szigorúak; a 75 % alatti hitelfedezeti arányokra nagyon hosszú törlesztési időszakok vonatkoznak, és tekintve az egyéni törlesztési tervekkel kapcsolatos, 2013. októberi ajánlás önkéntes jellegét, nem születtek határozott intézkedések e téren. A svéd bankszövetség 2014 márciusában megerősítette ajánlását, amelyben a hitelfedezeti arány 70 %-ának törlesztésére szólított fel. Végezetül, Svédország kezelte a társasági adózás adósságösztönző vonatkozásait azáltal, hogy szigorította a kamat levonhatóságára vonatkozó korlátozásokat és 2013 januárjától kiterjesztette őket a csoporton belüli hitelek minden típusára, valamint bevezette az ún. befektetők által alkalmazható levonhatóságot, ami megszüntetheti az adózás terén jelentkező adósságösztönzést. A társasági adó 2013 eleje óta 26,3 %-ról 22 %-ra csökkent. (11) A svéd ingatlanpiac, amelyet az elmúlt két évtizedben hirtelen áremelkedések jellemeztek, továbbra is az instabilitás egyik lehetséges forrása marad. A hatékonysági hiányosságok még mindig kedvezőtlenül befolyásolják az ingatlankínálatot, főként az összetett tervezési eljárások, a korlátozott építőipari verseny és a bérleti díjak magas fokú ellenőrzése miatt. Az adósságösztönző adózási rendszerrel együtt ezek a hiányosságok az ingatlanárak emelkedését idézik elő. Svédország ugyan hozott intézkedéseket a bérleti piacra nézve, de ezek az intézkedések elégtelennek tűnnek a bérleti rendszer magas szintű merevségéhez kapcsolódó, mögöttes szerkezeti probléma kezeléséhez. A svéd kormány által 2014. április 9-én előterjesztett tavaszi törvény nem tartalmaz a bérleti piaccal foglalkozó intézkedéseket. Svédország intézkedéseket fogadott el az övezetkialakítási és tervezési eljárások hiányosságainak, valamint az önkormányzatok tervezési monopóliumának kezelésére, előírva az önkormányzatok számára, hogy a lakhatási igények meghatározásakor regionális szemléletet kövessenek. Ezek az intézkedések jó irányba haladnak, azonban nem mindegyikük valósult még meg, az előírást be nem tartó önkormányzatoknak pedig nem kell szankciókkal számolniuk. (12) A nemzetközi tanulói teljesítménymérés azt bizonyítja, hogy a kötelező oktatás eredményei – a magas szintű finanszírozás ellenére – rosszabbak a 2000-es évek elején elérteknél, hiszen Svédország jelenleg mindhárom vizsgált területen (szövegértés, matematika és természettudomány) elmarad az uniós és az OECD-átlagtól. Emellett megerősödött a társadalmi-gazdasági háttér és a teljesítmény közötti kapcsolat, valamint növekedtek az iskolák közötti különbségek. Noha a kormány által előterjesztett intézkedések a helyes irányba mutatnak, úgy tűnik, radikálisabb strukturális változásokra van szükség. Ezért a teljesítmény magas szintjének helyreállítása céljából Svédország jelenleg az iskolarendszer hatékonyságának felülvizsgálatát tervezi. (13) A fiatalok, az alacsony képzettségű és a migráns háttérrel rendelkező személyek munkaerő-piaci helyzete továbbra is gyenge. Az ifjúsági munkanélküliség még mindig az uniós átlag felett van. Noha a svéd kormány tett lépéseket e jelenségek kezelésére, úgy tűnik, hogy a problémák gyökere az oktatás területén keresendő, mivel a svéd oktatási rendszer nem képez megfelelő arányban olyan fiatalokat, akik rendelkeznek a sikeres munkaerő-piaci integrációhoz szükséges készségekkel. A munkaerő-piaci integrációt, illetve az oktatást és képzést illetően Svédország intézkedéseket fogadott el az oktatási rendszerből a munka világába történő átmenet megkönnyítése (a tanulószerződéses gyakorlati képzés reformja, ideértve a gyakornoki fizetés bevezetését is), valamint a fiatalok munkatapasztalathoz juttatása („szakmai bevezető foglalkoztatás”) céljából. A leginkább rászorulókra vonatkozó korai intézkedések bevezetése révén ténylegesen javult az átmenet. Ennek ellenére a foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő, nem regisztrált személyek elérése és bevonása továbbra is gyenge alapokon nyugszik. Svédország emellett a migráns háttérrel rendelkezők integrációjának felgyorsításán is dolgozik, ugyanakkor a harmadik országokból érkező, migráns háttérrel rendelkező személyekkel kapcsolatos problémák még rendezésre várnak. Végezetül, Svédország jelenleg értékeli az éttermekre és vendéglátó-ipari szolgáltatásokra vonatkozó csökkentett héakulcs hatékonyságát a munkahelyteremtés támogatása szempontjából. A végleges értékelés várhatóan 2016 januárjára készül el. (14) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Svédország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Svédország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait. (15) A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Svédország konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[8] különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi. (16) A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. Az alábbi 2. és 3. ajánlás tükrözi az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait, AJÁNLJA, hogy Svédország 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében: 1. Továbbra is kövessen növekedést elősegítő költségvetési politikát és őrizze meg szilárd költségvetési pozícióját, biztosítva a középtávú költségvetési célnak való megfelelést a konvergenciaprogram teljes időszakában, figyelemmel az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága terén a népességelöregedés által jelentett kihívásokra is. 2. Mérsékelje a háztartások hitelállományának növekedését és a magánszektor eladósodottságát. E célból csökkentse a személyi jövedelemadó adósságösztönző hatását azáltal, hogy fokozatosan korlátozza a jelzáloghitelekre vonatkozó kamatfizetések adóból történő levonhatóságát és/vagy növeli a rendszeres ingatlanadókat. Hozzon további intézkedéseket a jelzáloghitelek törlesztési ütemének felgyorsítására. 3. Javítsa tovább az ingatlanpiac hatékonyságát a bérletidíj-megállapítási rendszer újabb reformjai révén. Mindenekelőtt alakítson ki piacorientáltabb bérleti szinteket a használati érték rendszerétől való elmozdulás és a bérleti piac bizonyos szegmenseinek további liberalizálása révén, és biztosítson nagyobb szerződési szabadságot a bérlők és a lakástulajdonosok között. Csökkentse a tervezési és fellebbezési eljárások hosszát és összetettségét az adminisztratív követelmények enyhítése és összevonása, az építési követelmények és előírások önkormányzatok közötti összehangolása, valamint a földosztási eljárások átláthatóságának növelése révén. Ösztönözze az önkormányzatokat arra, hogy saját földjeiket tegyék elérhetővé új ingatlanfejlesztések számára. 4. Hozzon megfelelő intézkedéseket az alapkészségek javítása érdekében és könnyítse meg az oktatási rendszerből a munka világába történő átmenetet, többek között a munkaalapú képzések és tanulószerződéses gyakorlati képzések szélesebb körű használata révén. Erősítse meg az arra irányuló törekvéseit, hogy a munkaerő-piaci és az oktatási intézkedések hatékonyabban szolgálják az alacsony képzettségű fiatalokat és a migráns háttérrel rendelkezőket. Fokozza az állami szolgálatoknál nem regisztrált fiatalokra vonatkozó korai beavatkozást és e fiatalok elérését. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. [2] HL L 306., 2011.11.23., 25. o. [3] COM(2014) 428 final. [4] P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129. [5] COM(2013) 800 final. [6] COM(2013) 790 final. [7] SWD(2014) 90 final. [8] Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.