A támogatási rendszer által érintett régiókat a vonatkozó határozatokban határozták meg. E régiók a 62. szélességi foktól északra húzódnak, de ide sorolhatók az említett szélességi foktól délre fekvő egyes szomszédos területek is, amelyeket hasonló, a mezőgazdasági tevékenységet különösen megnehezítő éghajlati feltételek jellemeznek. A támogatott területek meghatározása a következő tényezők figyelembevételével történt: alacsony népsűrűség (maximum 10 fő/km2), mezőgazdasági hasznosítású terület (MHT) az összterület százalékában (<10 %), az emberi fogyasztásra szánt termények termesztésére használt mezőgazdasági terület az MHT százalékában (≤20 %), valamint az előbb ismertetett területeken belül elhelyezkedő, más településekkel körbevett települések (abban az esetben is, ha nem teljesítik a többi követelményt).

A Bizottság a csatlakozási okmány 143. cikkében foglalt jelentéstételi követelménynek megfelelően, a csatlakozást követően egy évvel, majd minden ötödik évben jelentést nyújt be a Tanácsnak a megítélt engedélyekről és az ilyen engedélyek szerinti támogatás eredményességéről. Ez a jelentés ennek az előírásnak tesz eleget. Korábban 1996-ban, 2002-ben, 2007-ben és 2012-ben készült erre vonatkozó jelentés.

A C(2009)3067 határozat a 2009. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakra 358 millió EUR összegű maximális éves támogatást engedélyezett. A 2015. január 1-jétől alkalmazandó C(2015)2790 határozat 382 millió EUR összegű maximális támogatást engedélyez, amint azt az 1. táblázat is mutatja. A maximális éves támogatás teljes összegét megemelték, mivel az 1234/2007/EK rendelet 182. cikkének (7) bekezdése („állapotfelmerés”) alapján rendelkezésre álló 24 millió EUR-t 2014 februárjára kimerítették. Az említett határozatban a kérődzők esetében megengedett maximális egységnyi támogatás és teljes támogatás összegét szintén megemelték, hogy a termelés csökkenésével szemben ösztönzést nyújtsanak.

A svéd támogatott területeket illetően a felülvizsgálat kimutatta, hogy az előző években csökkent a termelési szint. A svéd hatóságok javaslata alapján a 2010-ben felülvizsgált határozat lehetővé teszi, hogy a kedvezőtlen tendencia megfékezése érdekében a támogatás a még fennmaradt termelésre összpontosítson. 2013-ban kiegészítő módosítást vezettek be, amellyel a skandináv támogatásba a felső határérték túllépése nélkül beépítették a burgonyatermesztőknek nyújtott korábbi állami támogatást is.

A fentiekben ismertetetteknek megfelelően a támogatás a referencia-időszakhoz képest nem kapcsolódhat jövőbeli termeléshez, és nem eredményezhet termelésnövekedést. A referencia-időszakokat az egyes tagállamokról szóló határozatok ágazatonként rögzítik. A finnországi tejtermelés referenciamennyiségét több ízben összehangolták a közös agrárpolitika (KAP) tejágazattal kapcsolatos fejleményeivel. A finn támogatási rendszer 2009–2010-es felülvizsgálatát követően azonban megszűnt a KAP keretében meghatározott egyéni tejkvóták és a támogatási kifizetések közötti kapcsolat. Ehelyett a tejkvótarendszer végéig olyan korlátozást vezettek be, amelynek értelmében a régióban nem jár támogatás azon tejmennyiség után, amelyért többletilletéket kell fizetni.

A támogatási rendszer által lefedett területek mezőgazdaságát az Európai Unió által finanszírozott más eszközök, köztük a KAP két pillére is segítik. A második pillérhez tartozó eszközök közül a kedvezőtlen adottságú térségek (2014 óta: hátrányos természeti adottságú területek) támogatása és az agrár-környezetvédelmi intézkedések különösen fontosak a támogatott területek mezőgazdasága számára. A C 2000/405 sz. határozat alapján a támogatott területnek folyósítható éves támogatás felső összeghatára 1118,9 millió EUR (1993-as szint). A 3. táblázatból látszik, hogy a támogatott területen a 2011–2015 közötti időszakban a jogalap szerint kifizetett támogatások nem lépték túl a határozatban megállapított felső összeghatárt.

Finnországban a skandináv támogatás keretében történő éves kifizetések – a 2014-ben az „egyéb támogatás” kategóriában megfigyelhető 0,6 millió EUR összegű többletkifizetéstől eltekintve – nem lépték túl a határozatokban megállapított legmagasabb értékeket. Meg kell jegyezni, hogy azon ágazatok esetében, ahol a teljes termelési érték meghaladta a maximális támogatható termelési tényezőket, a határozatban engedélyezett felső határérték betartása érdekében a termelési egységgel vagy termelési tényezővel arányos mértékben csökkentették a támogatást. Az „egyéb támogatás” kategóriát érintő többletkifizetés tekintetében megállapították, hogy az a ragadozók által okozott károkra vonatkozó kártérítésekben bekövetkező előre nem látható növekedésnek tudható be: a kártérítések összege a 2013-ban kifizetett 6,83 millió EUR-ról 2014-re 8 millió EUR-ra nőtt. 2015-ben ezek a kártérítések már nem tartoztak a skandináv támogatásra vonatkozó határozat hatálya alá.

2011 és 2014 között a sertéstenyésztés 93,6 millióról 87,7 millió kg-ra csökkent, elmaradva a 2005-ös szinttől. A termelés-visszaesés valamivel nagyobb volt az ország többi részében. A sertéshús mintegy 70 %-át a támogatott alrégiók (C1) legdélebbi, gabonatermelő területein termelték, és erre a területre összpontosul a baromfitenyésztés is. A baromfihús-termelés növekedése töretlen volt: a 2011–2014 közötti időszakban 34,9 millió kg-ról 43,9 millió kg-ra nőtt. A növekedési ráta a támogatott területeken magasabb volt, mint az azokon kívüli területeken. Az ezen ágazatcsoportnak nyújtott támogatás 2009-től kezdődően függetlenedett a termeléstől 139 200 SZÁE referenciamennyiséggel. A 2011 és 2015 közötti időszakban nem lépték túl ezt a szintet.

2012-ben és 2013-ban a skandináv támogatás által érintett valamennyi területen csökkent a marhahústermelés, és a legészakabbra fekvő területeken a visszaesés 2014-ben is folytatódott, ugyanakkor 2014-ben a C1 és a C2 régióban, majd 2015-ben valamennyi területen némi növekedés következett be. A 2015-ös szint az ország valamennyi részében magasabb volt, mint a 2011-es szint. Az országos szintű 85,8 millió kg-os (2015) marhahústermelésből 68,5 millió kg-ot a támogatott területeken, főleg a C2 területen termeltek, ami a tej- és a marhahústermelés közötti szoros kapcsolatnak köszönhető. A kérődzők tenyésztése összességében a jelentéstételi időszak alatt nem érte el a termelési tényezők (számosállategység) maximálisan támogatható számát.

Kedvezőtlen adottságú területek (hátrányos természeti adottságú területek) támogatása, beleértve az állami támogatásra vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó nemzeti támogatást is

A támogatási területen a folyamatos mezőgazdasági termelésnek köszönhetően számos környezetvédelmi szolgáltatás mellett a nyílt mezőgazdasági táj is fenn tudott maradni, ami ritkaságszámba megy ebben a régióban. Ez az átalakulás jelentősen hozzájárul az erózió és a tápanyag-kioldódás mérsékléséhez, valamint kedvezően hat a biológiai sokféleségre. Jóllehet a skandináv támogatás által érintett területen csökkent a teljes legelőterület, a legeltetésre használt terület mérete több mint öt egymást követő évben 20 %-kal nőtt, ellentétben Finnország déli részével, ahol ugyanebben az időszakban az ilyen területek mérete 40 %-kal csökkent.

A termeléssel és a mezőgazdasági üzemek számával kapcsolatos adatok arra engednek következtetni, hogy a termelés mértéke nem változott a skandináv támogatás által érintett területeken, ideértve a legészakabbra fekvő területeket is. A tejtermelés tekintetében a PTT kutatóközpont (Finnország) által végzett ökonometriai elemzés szerint a skandináv támogatás sikeresnek bizonyult a tejtermelés skandináv támogatás által érintett régiókban való fenntartásában.

Finnországban a 2010–2014 közötti időszakban arányát tekintve a kertészeti üzemek száma csökkent a legnagyobb mértékben (–35 %), ezt követték a sertésüzemek (–31 %) és a tejüzemek (kb. –25 % az összes területen, kivéve a skandináv támogatás által érintett C2 és C4 alrégiót, ahol a csökkenés mértéke 18 % volt). A marhahústermelő és a gabonaféléket termesztő gazdaságok száma meglehetősen állandó volt, különösen a skandináv támogatás által érintett régiókban, a baromfigazdaságok száma viszont 13 %-kal nőtt, különösen a C területen.

A támogatási rendszer által érintett területeken a mezőgazdaság uniós finanszírozású pénzügyi eszközökhöz is hozzájuthat, mégpedig a KAP két pillére keretében (6. táblázat). A második pillér biztosította intézkedések közül különös jelentősége van a kedvezőtlen adottságú területeknek (KAT) nyújtott támogatásnak, valamint az agrár-környezetvédelmi intézkedéseknek. A C(2010)6050 határozat nem rendelkezik a támogatott területnek folyósítható összes támogatás felső korlátjáról. A 2014–2020 közötti időszakra szóló vidékfejlesztési program keretében a termőföldek ugaroltatására nyújtott támogatás csak a hátrányos természeti adottságú területeken (korábban: KAT) kívül alkalmazható. A hátrányos természeti adottságú területeknek nyújtott környezetvédelmi támogatásokkal kapcsolatos kifizetések ezért folyamatosan csökkenni fognak, majd 2018-ban teljesen megszűnnek. Az uniós támogatás szintjének nyomon követése 2003 óta utólagosan történik.

1 Beleértve a kecsketejre és a szállításra nyújtott támogatást is.

Bogyós gyümölcsök és zöldségek, ideértve a burgonyát is

Bogyós gyümölcsök és zöldségek

Átlagosan 360 ha területen bogyós gyümölcsök és zöldségek termesztésével foglalkozó 94–103 mezőgazdasági üzem részesült éves támogatásban. A terület mérete nagyjából ezen a szinten ingadozott az elmúlt öt év folyamán, és mindössze a maximális támogatható termelési tényezők felét éri el.

A termelés alakulására vonatkozó következtetések

Ami a tejágazatot illeti, az előállított tej mennyisége enyhén növekedett az ötéves időszakban. A termelés a többi ágazatban szintén meglehetősen stabil maradt, annak ellenére is, hogy évről évre kisebb eltéréseket mutat. Valamennyi ágazat jóval a maximális támogatható termelési tényezők alatt maradt.

5.4. A támogatás által érintett régió mezőgazdaságának fejlődése

Svédország támogatott területein csökken az egyébként is alacsony népsűrűség, korlátozottak a gazdasági fejlődést előmozdító lehetőségek és nem kedveznek a mezőgazdasági feltételek sem. Az apróbb méretű, szórtan elhelyezkedő és nem egységes módon művelt földek révén a mezőgazdasági üzemszerkezet is eltér a Svédországban általánosan megszokottól. Mindez magasabb költségeket eredményez, amit érezni lehet a gazdaságok közötti, a nagyobb távolságok miatt megdrágult szállítás esetében is. A skandináv támogatási rendszer által lefedett legészakabbra fekvő megyék esetében a nemzeti termelés aránya (GRP-ben kifejezve) 1995 óta csökkenő tendenciát mutat.

A terület fő mezőgazdasági terméke a tej, amely Svédország teljes tejtermelésének 13 %-át adja. Jóllehet a termelők száma 2011 és 2015 között csökkent, a tehenek száma – a támogatott területen belüli egyenlőtlen fejlődés mellett ugyan – változatlan maradt. A tejágazat az egyetlen olyan, támogatási rendszer által lefedett termelőágazat, ahol növekedés volt megfigyelhető. 2015-ben a tejtermelés 10 000 tonnával haladta meg a 2011-es mennyiséget. Ebben az időszakban a tejtermelők esetében a mezőgazdasági üzemek bevétele csökkent.

A támogatás által érintett, főleg erdő borította régiókban a mezőgazdasági hasznosítású területek hozzájárulnak a biológiai sokféleség szempontjából kedvező nyílt tájak megőrzéséhez. A támogatási területeken alkalmazott mezőgazdasági gyakorlatot kevésbé intenzív termelés jellemzi, hiszen a főbb művelési fajta a legelő, ahol általában visszafogott a növényvédő szerek és műtrágyák használata. A mezőgazdasági tevékenységek környezetre gyakorolt hatása e területek esetében tehát kevésbé jelentős, mint az ország többi részén.

1990 óta a támogatott régió népességének száma kedvezőtlenül alakult, mégpedig 3 %-kal csökkent ahhoz képest, hogy Svédország más területein a népesség 18 %-kal nőtt.

6. KÖVETKEZTETÉSEK

E jelentés átfogó képet ad a Finnország és Svédország számára a 2011–2015 közötti időszakban odaítélt skandináv támogatásról, valamint a támogatásnak köszönhetően elért eredményekről. A jelentés elkészítéséhez a tagállamok hatóságai által a csatlakozási okmány 143. cikkének (2) bekezdése alapján rendelkezésre bocsátott adatok szolgáltak.

6.1. Finnország

A Finnországnak nyújtott skandináv támogatás végrehajtása tekintetében a Bizottság az alábbi megállapításokat teszi.

1. A bizottsági engedélyekben szereplő maximális támogatásnak való megfelelés: a 2011–2015 közötti időszakban a kifizetett támogatások teljes összege és a skandináv támogatás által érintett területnek nyújtott összes támogatás nem lépte túl a módosított C(2009)3067 határozatban engedélyezett maximális támogatást, egyetlen kisebb és előre nem látható kivétellel 2014-ben.

2. A maximális támogatható termelési tényezőknek való megfelelés: a támogatott területen a tejágazat és az „egyes szántóföldi növények” termesztése esetében a teljes termelés meghaladta a maximális támogatható termelési tényezőket. Az engedélyezett kifizetésekre megállapított teljes összeg túllépésének elkerülés érdekében Finnország arányosan csökkentette az egyes termelési tényezőkre vonatkozó egységenkénti kifizetéseket, valamint az „egyes szántóföldi növényekre” nyújtott támogatások esetében csökkentette a támogatható területet. Ez a lépés biztosította, hogy Finnország eleget tegyen azon kötelezettségének, miszerint a kifizetett támogatások teljes összege nem halad meg egy bizonyos felső határértéket, az arányos csökkentések azonban nem tudták megakadályozni, hogy sor kerüljön a támogatások teljes támogatható termelésre történő (csökkentett mértékű) kiterjesztésére.

3. A támogatási rendszer célkitűzéseinek megvalósítása: Finnországban a támogatás összességében hozzájárult a terület termelési szintjének és a mezőgazdasági foglalkozatásnak a fenntartásához. Finnországban a kedvezőtlenebb termelési körülmények ellenére bizonyos termelőágazatok jobban fejlődtek, mint a nem támogatott területeken. Jóllehet a támogatott területen belül a termelés dél felé történő átrendeződése folytatódott, a tej- és marhahústermelő üzemek száma azonban arányait tekintve kisebb mértékben csökkent a legészakabbra fekvő területeken. A következő jelentéstételi időszak során szorosan nyomon kell követni a támogatási rendszer végrehajtását és a támogatás differenciálásához alkalmazott szempontokat annak érdekében, hogy át lehessen gondolni a támogatás kiigazítását.

6.2. Svédország

A Svédországnak nyújtott skandináv támogatás végrehajtása tekintetében a Bizottság az alábbi megállapításokat teszi.

1. A bizottsági engedélyekben szereplő maximális támogatásnak való megfelelés: a skandináv támogatás keretében a 2011–2015 közötti időszakban kifizetett támogatások összege nem lépte túl a 96/228/EK és a C(2010)6050 határozatban az engedélyezett maximális támogatásra vonatkozó felső határértéket.

2. A maximális támogatható termelési tényezőknek való megfelelés: a skandináv támogatásban részesülő valamennyi ágazat tiszteletben tartotta a maximális támogatható termelési tényezőket.