[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.9.30.

COM(2010) 513 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a harmadik országoknak 2009-ben nyújtott makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtásárólSEC(2010) 1117 final

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. Előzmények 3

2.1. A globális pénzügyi válság és hosszan tartó hatásai 3

2.2. Új jogszabályi környezet 4

3. Áttekintés 5

3.1. Makroszintű pénzügyi támogatás 2009-ben 5

3.2. A kedvezményezett országokban legutóbb végrehajtott műveletek rövid ismertetése 5

3.2.1. Nyugat-Balkán 5

3.2.2. Szomszédos keleti országok 7

3.2.3. Mediterrán országok 7

4. Értékelés 8

5. A pénzügyi irányítás javítása a kedvezményezett országokban: működési szempontú értékelések 10

6. Támogatás iránti kérelmek és a bizottság jövőbeli javaslatai 12

BEVEZETÉS

Ez a jelentés általános áttekintést ad az EU által 2009-ben harmadik országoknak nyújtott makroszintű pénzügyi támogatásról (MPT). Adatokat tartalmaz a Nyugat-Balkánon, az új független államokban és a mediterrán országokban legutóbb végrehajtott műveletekre vonatkozóan, valamint táblázatokat a 2000 óta végrehajtott különféle MPT-műveleteket érintő statisztikákról.

Emellett a Bizottság 2004-től minden egyes kedvezményezett országban – a kedvezményezett országokban a pénzügyi irányítás javításáról szóló, 2002. márciusi számvevőszéki különjelentésben található ajánlásra válaszolva – működési szempontú értékeléseket végzett a makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó pénzügyi folyamatok és eljárások tekintetében. Ezeknek az értékeléseknek – amelyeket egy szakértő könyvvizsgáló cég segítségével végeztek – az eredményeit kellő mértékben figyelembe veszik a támogatás végrehajtásához kötődő szakpolitikai feltételek kialakításakor.

A Bizottság által 2009-ben végrehajtott utólagos értékelések eredményeit szintén tartalmazza ez a jelentés. A költségvetési rendelet által előírt ezen értékelések célja annak felmérése, hogy milyen hatással volt a makroszintű pénzügyi támogatás a gazdasági stabilizációs folyamatra és a támogatásban részesülő országok strukturális reformjainak végrehajtására. Az e tekintetben elért haladás arról is tanúskodik, hogy milyen mértékben teljesültek az EU makroszintű pénzügyi támogatásához kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételek.

Végezetül, a jelentés információval szolgál a makroszintű pénzügyi támogatás iránti új igényekről és a lehetséges bizottsági javaslatokról, valamint elemzi a Lisszaboni Szerződés elfogadását követően a további MPT-műveletek irányításában bevezetett változásokat.

Ez a jelentés a közösségi makroszintű vagy rendkívüli pénzügyi támogatásra vonatkozó tanácsi határozatokkal összhangban kerül benyújtásra és az előző évek jelentéseire épül. Egyidejűleg részletesebb jelentés is készül (bizottsági szolgálati munkadokumentum SEC(2010) 1117), amely gazdasági és pénzügyi információkat szolgáltat a kedvezményezett országokról, az 1990 óta végrehajtott különböző műveletekre vonatkozó statisztikai adatokkal együtt.

ELőZMÉNYEK

A globális pénzügyi válság és hosszan tartó hatásai

A globális pénzügyi válság, amely 2007-ben alakult ki, majd 2008 második felében és 2009 első felében drámai mértékben felerősödött, a második világháború óta legsúlyosabb globális visszaesést váltotta ki. Jóllehet e válság kezdeti hatásait főként a fejlett gazdaságok pénzügyi szektora érezte, a feltörekvő és fejlődő gazdaságok is súlyosan érintettek voltak. Utóbbiakat a világkereskedelem összeomlása, a hazautalások csökkenése, a növekvő bizonytalanság és a tőkeáramlások megfordulása sújtotta. Ennek eredményeképpen számos feltörekvő és fejlődő országban romlott a fizetési mérleg és a költségvetési egyenleg. A kockázati felárak és a kölcsönfelvétel költségei növekedtek, míg az árfolyamokra és a valutatartalékokra általánosságban lefelé mutató nyomás nehezedett. A válság ezért erőteljes hatással volt ezekre az országokra és a politikaformálóknak jelentős kihívásokkal kell szembenézniük, ha biztosítani akarják a gazdasági stabilitást és továbbra is elő kívánják segíteni a fejlődést.

A politika először leginkább a stabilizációra, a pénzügyi stabilitás megőrzésére és a válság kezdeti fázisában mutatkozó hatások leküzdésére összpontosított. Ennek ellenére ezután további jelentős politikai kihívások merülnek fel, mivel a válságnak várhatóan hosszabb távú hatásai lesznek, hiszen ezeknek az országoknak szembe kell nézniük a kedvezőtlen nemzetközi feltételekkel, különös tekintettel a fejlett országokból eredő keresletre, kockázatvállalási kedvre és a magántőke beáramlására. A válság ezenfelül rávilágított a fenntartható növekedés fokozására és a pénzügyi szektor stabilitásának megőrzésére irányuló strukturális reformok végrehajtásának szükségességére.

Ebben az összefüggésben a makroszintű pénzügyi támogatás, mint rövid távú válságkezelési eszköz, különösen alkalmas arra, hogy segítse az országokat a világválság által okozott vagy súlyosbított komoly fizetésimérleg- és költségvetési hiányok kezelésében. Ennek okán számos, nemcsak a válság kezelésével, de gazdaságuk fenntartható növekedési pályára való visszaállításával küzdő ország kérte, hogy részesüljön az EU MPT-műveleteiből.

Az MPT-műveletek közép-/hosszú távú hitelek vagy vissza nem térítendő támogatások formájában (vagy ezek megfelelő kombinációjában) valósulnak meg. A műveleteket bizonyos elvek szabályozzák, amelyeket a Tanács 2002. október 8-i következtetéseiben megerősített, és amelyek kiemelik e támogatás kivételes jellegét, a nemzetközi pénzügyi intézmények általi finanszírozást kiegészítő jellegét és azt, hogy a támogatás politikai feltételekhez kötődik. A makroszintű pénzügyi támogatás kiegészíti a Nemzetközi Valutaalap (IMF) és általában a Világbank által a megfelelő kiigazítási vagy reformprogramokhoz nyújtott finanszírozást. 2000 óta a makroszintű pénzügyi támogatás kizárólag a nyugat-balkáni országokra és a keleti szomszédos országokra irányult. Ez alól 2007 jelentett kivételt, amikor a Tanács elfogadta a Libanonnak nyújtott segítségről szóló határozatot.

Új jogszabályi környezet

2009. december 1-jén hatályba lépett a Lisszaboni Szerződés, megváltoztatva a makroszintű pénzügyi támogatások jogalapját. Mindenekelőtt a Szerződés két cikke vonatkozik a makroszintű pénzügyi támogatásra.

A 212. cikk előírja, hogy minden MPT-műveletet a Bizottság javaslatára, rendes jogalkotási eljárás (a 294. cikkben ismertetett együttdöntés) keretében a Parlament és a Tanács fogad el.

A 213. cikk előírja, hogy amennyiben a kedvezményezett országban fennálló gazdasági vagy politikai helyzet sürgős pénzügyi támogatást tesz szükségessé, a Tanács – a Bizottság javaslata alapján – minősített többségi szavazással egyedül fogadja el a határozatot. Ez a jogalap csak kivételes körülmények között alkalmazható.

Az MPT-eszköz döntéshozatali eljárásának egyszerűsítése, és ezáltal rugalmasabbá és hatékonyabbá tétele érdekében, valamint az ilyen típusú műveletekre vonatkozó elvek és kritériumok egyértelműsítése érdekében a Bizottság keretrendeletet készít elő a Lisszaboni Szerződés alapján. Ez a Bizottság kibővített végrehajtási hatáskörével együtt átláthatóbb jogi alapot szolgáltat majd az eszközhöz. Az eseti alapon hozott jogalkotási döntések jóváhagyásán alapuló jelenlegi eljárásokhoz képest ez a rendelet várhatóan növeli az MPT-eszköz időszerűségét és ezáltal hatékonyságát. A Bizottság a javaslatot 2010 végén vagy 2011 elején tervezi benyújtani a Parlamenthez és a Tanácshoz.

ÁTTEKINTÉS

Makroszintű pénzügyi támogatás 2009-ben

2009-ben négy új műveletet hagytak jóvá. A Tanács november 30-án határozatot hozott a következő országok számára nyújtandó makroszintű pénzügyi támogatásról :

- Grúzia (2009/889/EK tanácsi határozat) – legfeljebb 46 millió EUR vissza nem térítendő támogatás

- Örményország (2009/890/EK tanácsi határozat) – legfeljebb 35 millió EUR vissza nem térítendő támogatás és 65 millió EUR hitel

- Bosznia-Hercegovina (2009/891/EK tanácsi határozat) – legfeljebb 100 millió EUR hitel

- Szerbia (2009/892/EK tanácsi határozat) – legfeljebb 200 millió EUR hitel

Ami a jelenleg folyó MPT-műveletek végrehajtását illeti, a Tanács által 2007. decemberben Libanon számára jóváhagyott makroszintű pénzügyi támogatás részeként sor került 2009. júniusában az ország részére egy második, 25 millió EUR összegű kifizetésre, hitel formájában. Grúzia esetében a Tanács által 2009. novemberben jóváhagyott segítségnyújtás első részletét (23 millió EUR vissza nem térítendő támogatás formájában) részben 2009 decemberében (15,3 millió EUR) és 2010 januárjában (7,7 millió EUR) folyósították.

A kedvezményezett országokban legutóbb végrehajtott műveletek rövid ismertetése

Nyugat-Balkán

Bosznia-Hercegovina

2009. november 30-án az Európai Unió Tanácsa határozatot fogadott el arról, hogy hitel formájában legfeljebb 100 millió EUR makroszintű pénzügyi támogatás nyújtandó Bosznia-Hercegovinának (2009/891/EK határozat). E támogatás célja, hogy segítse a hatóságokat a fennmaradó külső finanszírozási és költségvetési szükségletek kezelésében, amelyek az országot érintő erőteljes gazdasági visszaesés következtében alakulnak ki. A támogatás kiegészíti az IMF és a Világbank programjait. A folyósítás a tervek szerint két részletben történik, amelyeket előzetesen 2010 harmadik és negyedik negyedévére ütemeztek, a feltételként szabott követelmények kielégítő teljesítésétől függően.

Koszovó

A Tanács által 2006. novemberben Koszovó számára jóváhagyott, 50 millió EUR vissza nem térítendő költségvetési támogatás formájában nyújtott kivételes pénzügyi támogatás 2009 decemberében járt volna le. Mindazonáltal a 2006/880/EK tanácsi határozat egyik rendelkezése alapján a Bizottság később egy évvel, 2010. december 11-ig meghosszabbította a rendelkezésre állás időtartamát. Mindeddig nem teljesültek teljes mértékben a támogatás feltételei, amelyeket a 2007 decemberében a hatóságokkal aláírt egyetértési megállapodás határozott meg. Különösen az a kulcsfontosságú követelmény nem valósult meg, hogy megállapodásra kell jutni az IMF-fel egy gazdasági programról. Emiatt a korábbi évekhez hasonlóan nem volt lehetséges a támogatás felszabadítása 2009-ben.

Montenegró

Külön kölcsönmegállapodás aláírására került sor 2009-ben Montenegró hatóságaival, amely 2010. február 4-én lépett hatályba. Ez a megállapodás végrehajtja a 2008/784/EK tanácsi határozatot, amelynek keretében a Szerbia és Montenegró Államközösségnek – korábbi nevén Jugoszláv Szövetségi Köztársaságnak – az EU által nyújtott hosszú lejáratú kölcsönökből[1] eredő kötelezettségek egy része Montenegróhoz került. Ugyanez a határozat megfelelően csökkentette Szerbia kötelezettségeit az EU-tól származó kölcsönök tekintetében[2]. Az EU Montenegróval és Szerbiával szembeni követeléseinek a különválasztása Montenegró 2006. júniusi függetlenné válásának és a Szerbia és Montenegró között 2006 júliusában elért megállapodásnak az eredménye, amely a külső kötelezettségeknek a két különálló állam közötti elosztására irányult. Az EU szempontjából az új helyzet nem teremtett új kötelezettséget és nincs költségvetési vonzata.

Szerbia

2009. november 30-án az Európai Unió Tanácsa határozatot fogadott el arról, hogy hitel formájában legfeljebb 200 millió EUR makroszintű pénzügyi támogatás nyújtandó Szerbiának (2009/892/EK határozat). E támogatás célja, hogy segítse a hatóságokat a fennmaradó külső finanszírozási és költségvetési szükségletek kezelésében, amelyek a világválság következtében alakultak ki az országban. A támogatás kiegészíti az IMF és a Világbank programjait. A feltételként szabott követelmények kielégítő teljesítésétől függően a támogatást várhatóan 2010-ben bocsátják rendelkezésre. A folyósítás a tervek szerint két részletben történik, amelyeket előzetesen 2010 harmadik és negyedik negyedévére időzítettek. A fent leírtaknak megfelelően továbbá Szerbia kötelezettségei, amelyek a Jugoszláv Szövetségi Köztársaságnak nyújtott korábbi makroszintű pénzügyi támogatásokból erednek, csökkentek, mivel a 2008/784/EK tanácsi határozat alapján azok egy részét Montenegrónak kellett vállalnia.

Szomszédos keleti országok

Örményország

A globális gazdasági visszaesés – és különösen az orosz gazdaság gyors romlása – erőteljes hatással volt az örmény gazdaságra, amely 2009-ben 15%-kal szűkült. Erre reagálva a 2009. november 30-i tanácsi határozat 35 millió EUR vissza nem térítendő támogatásból és 65 millió EUR hitelből álló makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásáról döntött. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás kiegészíti más adományozók támogatását és célja, hogy hozzájáruljon Örményország 2010–2011 közötti finanszírozási szükségletei fedezéséhez. A makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátásának feltételei kiegészítik az IMF-program feltételeit, és többek között a program kielégítő végrehajtását foglalják magukban, beleértve az államháztartás irányítása, az adósságkezelés, a beszerzési politika és a vámpolitika terén megvalósított reformokat.

Grúzia

A 2009. november 30-i tanácsi határozat makroszintű pénzügyi támogatást irányzott elő Grúzia számára 46 millió EUR vissza nem térítendő támogatás formájában. A támogatás egy 4,5 milliárd USD összegű nemzetközi csomag része volt, amelyhez az EU legfeljebb 500 millió EUR-t ajánlott fel (többek között makroszintű pénzügyi támogatás formájában), amely az Oroszország és Grúzia között lezajlott 2008. augusztusi fegyveres konfliktust követően az ország gazdasági helyreállítását támogatja. Ez a makroszintű pénzügyi támogatás kiegészítette a grúz kormány és az IMF által kötött készenléti megállapodást, amely a világválságon hivatott átsegíteni az országot. A makroszintű pénzügyi támogatás hozzájárult Grúzia 2009–2010 közötti külső finanszírozási igényeinek fedezéséhez. A Bizottság az első, 23 millió EUR összegű kifizetést 2009 decemberében és 2010 januárjában teljesítette. A makroszintű pénzügyi támogatás feltételei között, amelyek összhangban vannak az IMF-program feltételeivel, két kulcsösszetevő van: az IMF készenléti megállapodáshoz kapcsolódó programjának a tervek szerint kell folytatódnia és kielégítő előrehaladást kell elérni az államháztartás irányítását érintő reformok terén.

Mediterrán országok

Libanon

A Bizottság 2009. június elején folyósította a 2007. évi makroszintű pénzügyi támogatási program első részletét – 25 millió EUR összegű kölcsönt. A Bizottság 2009. decemberben meghosszabbította a támogatási program második részletének rendelkezésre állási idejét, amely így 2010. december 21-én jár le. A második részlet folyósítása a nemzeti hatóságokkal kötött egyetértési megállapodásban foglalt feltételek teljesítésétől függ.

A Párizs III programban felvázolt reformterv végrehajtása megfeneklett a belső politikai megosztottság és a 2009. júniusi parlamenti választásokat megelőzően a jogalkotási tevékenység megbénulása, ezt követően pedig az új kormány megalakításáról folyó elhúzódó tárgyalások miatt. Ezért a beszámolási időszak alatt csekély előrelépés történt a makroszintű pénzügyi támogatás folyósításához kapcsolódó feltételek teljesítését érintően.

ÉRTÉKELÉS

A Bizottság a költségvetési rendelettel összhangban számos értékelési programot hajtott végre, hogy felmérje a makroszintű pénzügyi támogatásoknak az egyes kedvezményezett országokra gyakorolt hatását. Az elemzéseket nyílt pályázati felhívás alapján kiválasztott külső tanácsadók készítik el egy „irányító bizottság” felügyeletével, amely különböző bizottsági szolgálatok, például az AIDCO és a RELEX főigazgatóságok tisztviselőiből áll. 2004 óta összesen 10 értékelést végeztek. A két utolsó, Grúziát és Moldovát érintő értékelés 2009-ben készült.

Ezek az értékelések olyan módszert használnak, amely leírja a makroszintű pénzügyi támogatás által elérni kívánt célkitűzéseket, megállapítja annak átfogó makrogazdasági és strukturális hatásait, és összehasonlítja az eredményeket egy alternatív forgatókönyvvel, amely a szóban forgó makroszintű pénzügyi támogatás nélküli helyzetet feltételezi. Az értékelés ezután levonja a fő következtetéseket és ajánlásokat tesz. Az értékelők munkájuk során különféle módszereket alkalmaznak, többek között dokumentumok elemzését, releváns statisztikai adatok gyűjtését, a kulcspozíciókban lévő tisztviselőkkel folytatott interjúkat és makrogazdasági elemzéseket.

Grúzia

Az értékelés az Európai Bizottság által 2006–2008 között Grúzia számára vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtott, 33,5 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatást értékelte. A támogatás célja az volt, hogy „ támogassa a gazdasági reformokat és segítse Grúziát az adósságállomány fenntarthatóságának javításában ”. A támogatást három részletben tervezték folyósítani, mindegyiket az államháztartás irányításának reformjait érintő feltételekhez kapcsolódóan. Az első két részletet (egyenként 11 millió EUR) 2006. augusztusban és decemberben folyósították. Ezzel egyidejűleg Grúzia csökkentette a Közösség felé fennálló tartozását 13 millió és 15 millió EUR-val. A harmadik részlet folyósítására nem került sor az ellenőrző kamaráról szóló törvényhez kapcsolódó feltétel nemteljesítése miatt.

Az értékelés szerint a makroszintű pénzügyi támogatás nettó hatása Grúzia adósságállományára a GDP százalékában kifejezve csekély, de pozitív volt. Az államháztartás irányításának reformjával kapcsolatban a hatást jelentősnek tekinthető, de a tervezettnél kisebb mértékben. A támogatással segített intézkedések hozzájárultak a belsőaudit- és kontrollfunkciók megerősítéséhez és az ellenőrző kamaráról szóló törvény elfogadásához, még ha lassúak is voltak a változások ezen a területen. A költségvetés-előkészítési eljárás is javult a szakpolitikai alapú költségvetés bevezetésével. A költségvetés-végrehajtás javítására irányuló erőfeszítések jelenleg a nemzetközi számviteli standardok bevezetésére összpontosulnak. Az értékelők véleménye szerint az MPT-művelet nélkül ezek a reformok nem zajlottak volna le vagy megvalósulásuk valószínűleg tovább tartott volna.

Moldova

Az értékelés az EU által 2007. szeptember és 2008. december között Moldova számára nyújtott makroszintű pénzügyi támogatást értékelte. A támogatás 45 millió EUR vissza nem térítendő támogatásból állt, amelyet három részletben folyósítottak. A segítség célja az volt, hogy támogatást nyújtsanak Moldova fizetési mérlegéhez és ösztönözzék gazdasági kiigazítási és reformprogramjának végrehajtását. Az első, 20 millió EUR összegű részletet 2007. szeptemberben, a második, 10 millió EUR összegű részletet 2008. augusztusban és a harmadik, egyben utolsó részletet 2008. decemberben folyósították.

Az értékelés megállapította, hogy az MPT-művelet segített az országnak javítani gazdasági helyzetén, valamint szembenézni a Moldova mezőgazdasági termelésére kedvezőtlenül ható aszály következményeivel (a megállapítás szerint a makroszintű pénzügyi támogatás nagyjából 0,6 százalékkal fokozta a kumulatív gazdasági növekedést), és részben hozzájárult fizetésimérleg-nehézségei megoldásához. Mindazonáltal a globális válság hatását tükrözve a makrogazdasági és pénzügyi helyzet ezt követően romlott.

Annak ellenére, hogy az EU makroszintű pénzügyi támogatása hozzájárult az ország pénzügyi nehézségeinek enyhítéséhez és rövid távon segítette kiigazítási erőfeszítéseit, a közép- és hosszú távú hatása korlátozottabbnak tekinthető.

Metaértékelés

A Bizottság 2008-ban úgy döntött, hogy a makroszintű pénzügyi támogatás általános hatásának felmérése céljából sor kerül egy metaértékelés végrehajtására. Külön erre a célra kiválasztottak egy tanácsadót. Az elvégzett tanulmány lényegében a 2004–2008 között készített hét utólagos MPT-értékelés módszereinek és eredményeinek az összefoglalása volt.

A metaértékelés arra a következtetésre jutott, hogy a makroszintű pénzügyi támogatás rövid és középtávon láthatóan pozitív, de nem egységes hatással volt a kedvezményezett országokban a strukturális reformok végrehajtására. A makroszintű pénzügyi támogatás hozzájárult a strukturális reformok sikeréhez azáltal, hogy kiegészítő bevételt biztosított a kormányok számára. Ez hozzájárult ahhoz, hogy a külső adósságszolgálat költségeinek csökkentésével források maradjanak meg a szociális kiadások számára. Ettől függetlenül a strukturális reformok megvalósulása jelentős időt vehet igénybe és a makroszintű pénzügyi támogatás, rövid távú válságkezelő intézkedés lévén csak rövidebb távon tud jelentős mértékben hozzájárulni a reformfolyamat felgyorsításához.

A makroszintű pénzügyi támogatás hatása pozitív, de kicsi és közvetett volt a kedvezményezett országok hosszú távú külső fenntarthatóságára nézve. A makroszintű pénzügyi támogatás által elindított strukturális reformok globálisan hozzájárultak növekedési kapacitásaik javításához.

A globális pénzügyi válság rávilágított arra, hogy a kedvezményezett országokban valós szükség van rövid távú válságkezelő pénzügyi eszközre, amely eltér a nemzetközi pénzügyi intézmények által nyújtott hagyományos hosszabb távú költségvetési eszközöktől. Ezért könnyen megérthető, hogy a makroszintű pénzügyi támogatás keretében nyújtott korábbi segítség hiányában ezek az országok sokkal súlyosabban érezhették volna a jelenlegi pénzügyi válság hatását.

A metaértékelés szerint az államháztartás irányításához kapcsolódó reformok a legfontosabb fejlemények, amelyekhez a makroszintű pénzügyi támogatás hozzájárult.

A tanulmány egyik központi következtetése továbbá az, hogy kívánatos lenne, ha a makroszintű pénzügyi támogatási eszközt egy keretrendelet szabályozná, hogy világos és szilárd jogi alapot kapjon, miközben a hatékonyság növelése érdekében egyszerűsödik a döntéshozatali folyamat.

A PÉNZÜGYI IRÁNYÍTÁS JAVÍTÁSA A KEDVEZMÉNYEZETT ORSZÁGOKBAN: MűKÖDÉSI SZEMPONTÚ ÉRTÉKELÉSEK

Az EU költségvetéséhez kapcsolódó költségvetési rendeletnek megfelelően a Bizottságnak vizsgálatokat kell végeznie, mielőtt folyósítja a forrásokat a kedvezményezett országokba. A nemzetközi pénzügyi intézmények által már kibocsátott jelentésekben – például a közkiadásokkal és pénzügyi elszámoltathatósággal (Public Expenditure and Financial Accountability - PEFA) foglalkozó elemzések[3], a standardok és kódexek betartásáról szóló jelentések (Reports on the Observance of Standards and Codes – ROSC)[4], és az országok pénzügyi elszámoltathatóságának értékelése (Country Financial Accountability Assessments- CFAA)[5] – gyakran hozzáférhető vagyonkezelői információk kiegészítése érdekében a Bizottság működési szempontú értékeléseket végez.

A működési szempontú értékelések célja kellő bizonyosság megszerzése a kedvezményezett országok adminisztratív eljárásainak és pénzügyi folyamatainak működéséről az uniós eszközök folyósítása előtt. Az értékelések elvégzésében nemzetközi könyvvizsgáló cégek tanácsadói segítik a bizottsági tisztviselőket. A működési szempontú értékelések a Bizottság egyik ellenőrzési rendszerének tekinthetők, amelyek főbb eredményeit a főigazgatóságok megosztják egymást között.

Minden ország esetében sor kerül a működési szempontú értékelésre a makroszintű pénzügyi támogatás első részletének folyósítása előtt. A Bizottság tisztviselői és a tanácsadók szorosan együttműködve munkaprogramot dolgoznak ki, amely figyelembe veszi az egyes országok sajátos jellemzőit. A helyszíni látogatások során a vizsgálatok a központi bank szervezetére, konkrétabban az uniós forrásokat fogadó számlák kezelésére összpontosítanak. Emellett leírják és értékelik a pénzügyminisztériumok meglévő eljárásait olyan területeken, mint a költségvetési eljárás, a kincstári hivatalok és a számviteli osztályok működése, a belső ellenőrzés, valamint a humánerőforrás-gazdálkodás és az informatikai osztály. Minden esetben külön figyelmet szentelnek a külső könyvvizsgáló cégek működésének, függetlenségüknek, munkaprogramjaiknak és ellenőrzéseik hatékonyságának. A legutóbbi működési szempontú értékelésben a beszerzést végző ügynökségek meglévő eljárásaira kiterjedő elemzés is készült. A nemzeti hatóságok megkapják a működési szempontú értékelések következtetéseit, és lehetőségük van arra, hogy megtegyék észrevételeiket a jelentésekben található elemzések és ajánlások tekintetében.

A nyomonkövetési látogatásokra általában a második vagy harmadik részlet folyósítása előtt kerül sor, amelyek alkalmával megvizsgálják, hogy az első látogatásokat követően az egyes államigazgatások milyen előrelépést értek el.

2004 és 2009 vége között összesen kilenc működési szempontú értékelésre került sor a makroszintű pénzügyi támogatásban részesülő országokban, és legtöbbjükben nyomonkövetési látogatás is lezajlott. A tanácsadók véleménye minden esetben az volt, hogy „a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás” keretei jól működnek.

Mindazonáltal ezek az értékelések kiemelték, hogy a nemzeti közigazgatások különböző szintjein fejlesztésekre van szükség:

A pénzügyminisztériumokban talált fő gyengeségek általában a belső ellenőrzési osztály kapacitásában rejlenek, amelyet általánosságban meg kell erősíteni képzett auditorok felvételével, és függetlenségük formális elismerésével. Néhány esetben a jelenlegi költségvetési eljárást is javítani kell azáltal, hogy a szakminisztériumokkal valós párbeszédet folytatnak a pénzügyi szükségletekről is. Mindemellett a makrogazdasági előrejelzésekért felelős osztályok sok esetben nem képesek megfelelően ellátni feladatukat.

A külső könyvvizsgáló cégek számára garantálni kell a (mind politikai, mind pénzügyi) függetlenséget, és az éves mentesítés megszavazása előtt a nemzeti parlamenteknek meg kell vizsgálniuk a jelentéseiket.

A WTO által megfogalmazott közbeszerzési egyezménynek való megfelelés érdekében javítani kell a makroszintű pénzügyi támogatásban részesülő országokban megfigyelt meglévő beszerzési eljárásokat.

A kedvezményezett országok államháztartásának irányítása terén fennálló problémák megoldása érdekében a nemzeti hatóságok számára ajánlások készültek. Az ajánlások között vannak olyanok, amelyeket a kifizetés feltételének tekinthető előzetes intézkedésként végre kell hajtani. Ilyen például a pénzügyminisztériumokon belül működő belső ellenőrzési osztályok megerősítése.

Ezek a működési szempontú értékelések lehetőséget biztosítottak arra, hogy párbeszéd induljon a Bizottság és a nemzeti hatóságok között. Lehetővé tették továbbá a Bizottság személyzete számára, hogy tájékozottan és támogatóan lépjen fel az államháztartás irányítása terén, különösen az államháztartás belső pénzügyi ellenőrzése és a külső audit területén. Az EU képviselői által adott ajánlások és tanácsok segítettek a nemzeti hatóságoknak és tisztviselőknek abban, hogy végrehajtsák az igen szükséges változtatásokat a helyi közigazgatás különböző szintjein. Öt évvel ezen működési szempontú értékelések megkezdését követően, és néhány javasolt módosítás végrehajtásának késedelme ellenére a Bizottság valódi fejlődésről számolhatott be a kedvezményezett országok államháztartási irányításának valamennyi szintjén. A működési szempontú értékelésekben javasolt államháztartás-irányítási reformok végrehajtását az EU néhány esetben a közösségi együttműködési eszközökkel finanszírozott technikai segítségnyújtással támogatta.

Az elvégzett különböző működési szempontú értékelések fő következtetéseiről az e jelentéssel egyidejűleg közzétett munkadokumentum számol be.

TÁMOGATÁS IRÁNTI KÉRELMEK ÉS A BIZOTTSÁG JÖVőBELI JAVASLATAI

A pénzügyi válság nyomán számos szomszédos ország kért makroszintű pénzügyi támogatást a valutatartalékokra nehezedő nyomás enyhítése és a gazdasági stabilitás és a reformok elősegítése érdekében. 2009 novemberében a Tanács makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásáról szóló határozatot fogadott el Örményország (100 millió EUR), Grúzia (46 millió EUR), Szerbia (200 millió EUR) és Bosznia-Hercegovina (100 millió EUR) tekintetében. Ezen túlmenően a Bizottság 2009 októberében Ukrajna számára nyújtandó, 500 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatásról szóló javaslatot fogadott el (amely hozzáadódik a 2002. évi határozat óta rendelkezésre álló 110 millió EUR-hoz), és 2010. június 9-én Moldova számára nyújtandó, 90 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatásról szóló javaslatot fogadott el . Az Ukrajnára vonatkozó javaslatot a Tanács 2010. június 29-én fogadta el, a Parlament pedig 2010. július 7-én írta alá.

Más szomszédos országok (Grúzia és Belarusz), valamint más harmadik országok (Izland, a Kirgiz Köztársaság és Tádzsikisztán) is kértek makroszintű pénzügyi támogatást az EU-tól. Grúzia igénye az EU által a 2008. októberben ezen ország számára rendezett nemzetközi adományozói konferencián tett feltételes kötelezettségvállalás második részére vonatkozik. A Bizottság még vizsgálja ezeket a kéréseket, és adott esetben a kapcsolódó javaslatokat 2010-ben benyújtja. Tekintve az MPT-műveletek áradatát, a Tanács által a 2010. és 2011. évi költségvetés-tervezetben javasolt jelentős csökkentések nehézségeket okozhatnak az eszköz jövőbeli végrehajtásában.

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[1] A kölcsönöket a 2001/549/EK és a 2002/882/EK tanácsi határozat hagyta jóvá.

[2] HL L 269., 2008.10.10., 8. o.

[3] A PEFA diagnosztikai eszközt, amelyet a Világbank dolgozott ki a Bizottsággal és bilaterális adományozókkal együttműködve, arra használják, hogy megállapítsák az annak a mérésére szolgáló alapot, hogy az országok érnek-e el fejlődést az államháztartás-irányítási rendszerükben.

[4] A ROSC összefoglalja, hogy az országok milyen mértékben tartanak be bizonyos nemzetközileg elismert standardokat és kódexeket, például az auditálásra, a pénzmosás elleni küzdelemre, a bankfelügyeletre, a költségvetés átláthatóságára, a biztosításfelügyeletre, a fizetési rendszerekre és az értékpapírokra vonatkozó szabályozásokat. A jelentéseket arra használják fel, hogy erősítsék az intézmények nemzeti hatóságokkal és a magánszektorral folytatott politikai vitáit.

[5] A CFAA célja, hogy értékelje az ország elszámolási és auditálási keretét a nemzetközi standardokkal és az ország saját szükségleteivel való összeegyeztethetőség szempontjából. A CFAA jelentések cselekvési tervet fogalmaznak meg, amely felvázolja a meglévő jogi, elszámolási és auditálási keret erősítéséhez szükséges technikai segítséget és a reformok sorrendjét.