Az EU nem pusztán az áruk és a szolgáltatások közös piaca. Az európaiakat közös értékek kötik össze, melyek az uniós szerződésekben és az EU Alapjogi Chartájában is le vannak fektetve. Az EU-nak soha nem szabad szem elől tévesztenie ezeket az értékeket a terrorizmus, az emberkereskedelem, a csempészet és a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem során. Az EU feltett szándéka, hogy megkönnyítse azon európaiak dolgát, akik más uniós országban kívánnak tanulmányokat folytatni, dolgozni vagy éppen házasságot kötni. Az egyik legfőbb cél ezért az, hogy Unió-szerte hidakat építsünk a tagországok jogrendszerei között. A jogérvényesülés egységes térsége, melyben nincsenek határok és indokolatlan jogi, illetve bürokratikus akadályok, garanciát jelent arra, hogy a polgárok Unió-szerte rendelkezzenek bizonyos jogokkal, és azoknak érvényt is tudjanak szerezni.

Az EU és a EBB eltérő szerepet tölt be az ESBA-n belül. Az ESBA-t az EBB-n belül hozták létre, amely a műveleteket (adósság- és tőkebefektetések) finanszírozza, ehhez pedig a tőkepiacokon hitelt vesz fel. Az infrastrukturális és innovációs keretet illetően az EBB függetlenül hozza meg a beruházási döntéseket, a műveleteket pedig saját szabályainak és eljárásainak megfelelően irányítja, ugyanúgy, ahogy a saját (kockázati) műveletei esetében. Annak biztosítása érdekében, hogy az ESBA keretében végzett beruházások célja továbbra is a beruházásokat akadályozó piaci hiányosságok kezelése legyen, és így jogosultak legyenek az uniós garancia nyújtotta védelemre, külön ezt a célt szolgáló irányítási struktúrát hoztak létre. A független szakértőkből álló beruházási bizottság megvizsgál minden egyes, az EBB által javasolt projektet, hogy azok jogosultak-e az uniós garanciafedezetre. Azt követően, hogy megerősítik egy művelet jogosultságát az ESBA által garantált műveletként, a projekt folytatására vonatkozó döntésre és a projektirányításra az EBB szokásos projektciklusa és irányítási folyamatai alkalmazandók.

A kötelezettség oldal elsősorban a következő négy kiemelt tételből áll: a nyugdíjakra és az egyéb munkavállalói juttatásokra vonatkozó kötelezettségek, a hitelfelvételek, a szállítói kötelezettségek és az elhatárolt költségek. 2014-hez képest a legnagyobb változás az elhatárolt költségek közel 12,4 milliárd EUR összegű emelkedése, ami annak köszönhető, hogy elindult a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret végrehajtása, amelynek tekintetében a felmerült költségeket csak megbecsülni lehet, mivel azokat a tagállamok még nem jelentették be. Egy másik jelentős változás a szállítói kötelezettségek hozzávetőleg 12,5 milliárd EUR összegű csökkenése, amelynek oka, hogy a tagállamok lassabban nyújtják be a 2007–2013-as programozási időszakra vonatkozó költségkimutatásokat. A csökkenés másik oka, hogy az irányító és kontrollhatóságok tagállamok általi kijelölésének késedelme miatt lassabban indult el a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret végrehajtása.

2. Pénzügyi korrekciók és visszafizettetések a végrehajtási szakaszban: ezek az összegek a folyamat utolsó lépését jelentik, amellyel véglegesen korrigálják a jogosulatlan kiadásokat. Az ágazati alapú szabályozási keretekben több végrehajtási mechanizmust is előirányoztak. 2015-ben az összes végrehajtott pénzügyi korrekció és visszafizettetés 3 853 millió EUR-t tett ki (2014: 3 285 millió EUR). A pénzügyi korrekciók és visszafizettetések végrehajtása több évet is igénybe vehet, ami főként a mezőgazdasági politika keretében a tagállamoknak biztosított részletfizetési vagy halasztási határozatokkal magyarázható. A kohéziós politika területén a jogi keret a programozási időszak lezárásakor vagy azt követően való végrehajtást ír elő.

A korrekciós intézkedések, például a pénzügyi korrekciók és visszafizettetések a Bizottság és – közös irányítás alá tartozó kiadások esetén – a tagállamok által is végzett, az uniós költségvetésből finanszírozott kiadások elszámolhatóságára vonatkozó felügyeleti és ellenőrzési munka alapján születnek. A Bizottság a pénzügyi korrekció vagy visszafizettetés összegének meghatározásakor figyelembe veszi az alkalmazandó jogszabályok megsértésének természetét és súlyosságát, valamint a költségvetésre gyakorolt pénzügyi hatásokat, többek között abban az esetben is, amikor az irányítási és kontrollrendszerek hiányossága állapítható meg. A legtöbb korrekcióra a kifizetést követően kerül sor.

kivételes kockázatok és bizonytalanságok.

16.Általános és várható kockázatok és bizonytalanságok

A pénzügyi év során felmerült problémák

Makrogazdasági környezet

Az EU makrogazdasági környezete hatást gyakorol az uniós tagállamok azon képességére, hogy teljesítsék az uniós intézményekkel és szervekkel szembeni finanszírozási kötelezettségeiket, ezáltal pedig az EU azon képességére, hogy folytassa a 2. szakaszban kiemelt uniós szakpolitikák végrehajtását. Az európai gazdaságot továbbra is számos kedvező tényező támogatja, így például az olajár, az euró átváltási árfolyama és a finanszírozási költségek, amelyek élénkítették a kivitelt és a lakossági fogyasztást. A beruházásokat azonban továbbra is gazdasági és szakpolitikai bizonytalanságok, néhány országban pedig a túlzott eladósodottság hátráltatja. Az európai gazdaság fellendülése a negyedik évébe ért, és most a feltörekvő gazdaságok növekedésének lassulása miatt különböző nehézségekkel és jelentős kockázatokkal szembesül. A gazdasági növekedés mindeddig nem volt elég erős a munkanélküliség jelentős csökkentéséhez, és annak sem látszanak jelei, hogy élénkülnének a fellendülés fenntarthatóságának biztosításához szükséges beruházások. Ezenfelül a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretben meglehetősen lassan halad az uniós költségvetés végrehajtása, amelyet a Görögországgal kapcsolatos folyamatos problémák és a menekültügyi válság tovább súlyosbít.

Az euróövezet gazdasági fellendülése a fentiekben ismertetett kedvező tényezőkből származó jelentős támogatás ellenére továbbra is mérsékelt. E tényezők a korábban vártnál valószínűleg némiképp erősebbek lesznek, és hatásuk hosszabban fog érvényesülni. Az olajár például a bőséges kínálat miatt még tovább csökkent, és a feltételezések szerint jelentősen alacsony is marad, és csak később fog emelkedni. A menedékkérők egyes tagállamokba való beáramlásával összefüggő kormányzati kiadásokból eredően a fiskális politika valamivel jobban kedvez a növekedésnek az euróövezetben. Ezenkívül a mennyiségi lazítás és a hitellazítás Európai Központi Bank (EKB) általi kombinációja előre vetíti, hogy a finanszírozási költségek az euróövezetben a korábban vártnál valószínűleg hosszabb ideig maradnak alacsonyak és tovább segítik a tagállamok közötti pénzügyi fragmentáció és különbségek csökkentését. Ugyanakkor az e tényezőkből származó fellendülést egyre jobban visszafogja a romló globális környezet, és a válságból fennmaradt néhány probléma (elsősorban a magas szintű politikai bizonytalanság, adósság és munkanélküliség) továbbra is nehezíti a növekedést.

Reál-GDP, inflációs ráta és munkanélküliségi ráta %-ban, uniós átlag szerinti bontásban

Reál GDP Infláció Munkanélküliségi ráta 2015 2016 2017 2015 2016 2017 2015 2016 2017 Belgium 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Németország 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Észtország 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Írország 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Görögország 0,0 (0,7) 2,7 (1,1) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Spanyolország 3,2 2,8 2,5 (0,6) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Franciaország 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Olaszország 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Ciprus 1,4 1,5 2,0 (1,6) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Lettország 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Litvánia 1,6 2,9 3,4 (0,7) (0,1) 2,1 9,0 8,0 7,2 Luxemburg 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Málta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Hollandia 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Ausztria 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugália 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Szlovénia 2,5 1,8 2,3 (0,8) (0,3) 1,1 9,1 8,8 8,4 Szlovákia 3,5 3,2 3,4 (0,3) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Finnország 0,0 0,5 0,9 (0,2) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 Euróövezet 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bulgária 2,2 1,5 2,0 (1,1) (0,1) 0,9 10,1 9,4 8,8 Cseh Köztársaság 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Dánia 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Horvátország 1,8 2,1 2,1 (0,3) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Magyarország 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Lengyelország 3,5 3,5 3,5 (0,7) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Románia 3,6 4,2 3,7 (0,4) (0,2) 2,5 6,7 6,6 6,5 Svédország 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Egyesült Királyság 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 EU 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

Az előrejelzések szerint az euróövezeti GDP növekedése a 2015-ös 1,6 %-ról kismértékben gyorsulni fog, és 2016-ban eléri az 1,7 %-ot. Amint a globális gazdasági tevékenység újra fellendül, 2016-ban és 2017-ben valószínűleg már érezhetőek lesznek a kedvező hatások. Emellett a tagállamokban végrehajtott strukturális reformok egy része valószínűleg továbbra is kedvező hatással lesz a növekedésre. A válság utóhatásainak megszűnésével párhuzamosan valószínűleg élénkülni fog a fogyasztás és bővülnek a beruházások. Jóllehet a gazdaság néhány területén továbbra is magas az adósságszint, a könnyű finanszírozási feltételek valószínűleg kevésbé ösztönöznek a hitelállomány leépítésére. Összességében az euróövezeti GDP növekedése 2017-ben valószínűleg eléri az 1,9 %-ot. 2016-ban a tagállamokban valószínűleg folytatódik a fellendülés, beleértve Görögországot is, ahol a növekedés az év folyamán újra beindul. Az európai beruházási tervet azért hozták létre, hogy megoldást kínáljon az Unióban jelenleg tapasztalható beruházáshiányra azáltal, hogy kulcsfontosságú területeken magánforrásokat von be stratégiai beruházások finanszírozásába. Valószínűleg e tervnek az állami és magánberuházásokra gyakorolt kedvező hatásai is érezhetők lesznek már. 2017-ben a gazdasági tevékenység valószínűleg minden tagállamban emelkedőben lesz.

2015-ben a költségvetési hiány az euróövezetben várhatóan a GDP 2,2 %-ára csökken, és tovább fog csökkenni 2016-ban 1,9 %-ra, illetve 2017-ben 1,6 %-ra. Jövő évben – feltételezve, hogy a szakpolitika nem változik – a strukturális egyenleg az előrejelzések szerint mind az euróövezetben, mind az EU-ban továbbra is nagymértékben állandó marad. Az euróövezet GDP-arányos államadóssága a 2014-ben elért 94,5%-os csúcs után az előrejelzés szerint 2017-ben 91,3%-ra csökken.

A munkaerő-piaci feltételek javulása a mérsékelt gazdasági fellendüléssel párhuzamosan tovább folytatódik, ezzel biztosítva a foglalkoztatás növekedésének visszafogott emelkedését. Összességében véve a foglalkoztatás várhatóan 1,1 %-kal emelkedett az euróövezetben 2015-ben, és az előrejelzések szerint ebben az évben és jövőre is ugyanilyen ütemben fog növekedni. Mindez annak köszönhető, hogy fokozódik a gazdasági tevékenység, javul a vállalkozói bizalom és növekszik a tőkefelhalmozás.

Az euróövezet gazdasági kilátása továbbra is igen bizonytalan, és az átfogó kockázatok egyértelműen lefelé mutatnak. Egyértelműen növekedtek a világgazdaság és a globális pénzügyi piacok által a növekedési kilátásokra gyakorolt kockázatok, ami különösen annak tulajdonítható, hogy lelassult Kína és egyéb feltörekvő piacok növekedése, ami a vártnál erősebb átgyűrűző hatásokat válthat ki, illetve az előrejelzésekhez képest rosszabbá válhat. A kínai kiigazítást övező bizonytalanság és az egyesült államokbeli monetáris politika folytatódó visszarendeződése együttesen kedvezőtlenebb hatást is gyakorolhat a sérülékeny feltörekvőben lévő piacgazdaságokra, különösen azokra, ahol magas szintű a külföldi devizában denominált adósságállomány, és a pénzügyi piacok stabilitását és érinthette volna. E lefelé mutató kockázatok bármelyikének bekövetkezése kedvezőtlen átgyűrűző hatásokat gyakorolna a tagállamokra a különböző transzmissziós csatornákon. Európában az utóbbi időben a hazai kockázatok is emelkedtek. Ha Görögország váratlanul újra válságba kerülne, az jóval megnehezítené a befektetési döntéseket és így a gazdasági növekedést is. Továbbá amennyiben uniós szinten nem kezelik sikeresen a főbb politikai kihívásokat (például a migrációs áramlásokat), az olyan fejleményekhez vezethet, amelyek a növekedés akadályaivá válnak.

Garanciaalapok a nyújtott garanciákra

Az EU garanciákat nyújtott az EBB csoport számára az EU-n kívül nyújtott kölcsönökre és az ESBA adósság- és tőkeműveleteire. 2015. december 31-én az EU a pénzügyi kimutatásokhoz fűzött megjegyzésekben (lásd az 5.2.1. megjegyzést) 19,7 milliárd EUR összegben mutatott ki függő kötelezettséget mindkét garanciára vonatkozóan. Annak érdekében, hogy csökkentse azt a kockázatot, amit az EBB általi garancialehívás gyakorolhat az uniós költségvetésre, a Bizottság két külön garanciaalapot hozott létre: a külső fellépésekre vonatkozó garanciaalapot és az ESBA-garanciaalapot.

Az uniós költségvetésből finanszírozott, külső fellépésekre vonatkozó garanciaalap az év végén kintlévő garantált kölcsönök 9 %-ára nyújt fedezetet. 2015. december 31-én a 2,1 milliárd EUR-s teljes eszközérték az EU 19,45 milliárd EUR összegű maximális kitettségére nyújt fedezetet. Az ESBA garanciaalapjának összege 2016-tól kezdődően 2022-ig fokozatosan eléri a 8 milliárd EUR-t, így az uniós garancia 16 milliárd EUR-s maximális kitettségének 50 %-át fogja biztosítani.

Hitelfelvételi és -nyújtási műveletek

Az Európai Unióról szóló szerződés felhatalmazza az EU-t, hogy konkrét megbízatások teljesítéséhez szükséges pénzügyi források mobilizálása érdekében hitelt vegyen fel. Az EU képviseletében eljáró Bizottság jelenleg három fő programot működtet – makroszintű pénzügyi támogatás (MFA), fizetésimérleg-támogatás (BOP) és az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus (EFSM) –, amelyek keretében kölcsönöket nyújthat, és az uniós hitelnyújtás finanszírozásához szükséges tőkét a tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményeknél veszi fel. Az EU hitelfelvételi és -nyújtási műveletei nem költségvetési műveletek. A forrásokat általánosságban „back-to-back” alapon, vagyis azonos kamattal, futamidővel és összegben veszik fel és kölcsönzik tovább a kedvezményezett tagállamnak. A „back-to-back” módszertől függetlenül a finanszírozási eszköz adósságszolgálatával kapcsolatos jogi kötelezettség az Uniót terheli, ami garantálja az időben és teljes mértékben történő törlesztést.

Annak érdekében, hogy enyhítse az általa felvett hitelek vissza nem fizetésének kockázatát, a Bizottság eljárásokat alakított ki annak biztosítására, hogy a hiteleket az azokból nyújtott kölcsönök nemteljesítése esetén is vissza tudja fizetni. Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság az egyes tagállamok hitelcsomagjaira vonatkozóan határozatban rögzíti a teljes nyújtott összeget, a folyósítandó részletek (maximális) számát és a hitelcsomag (átlagos) futamidejének maximumát. A Bizottság és a kedvezményezett ország ezt követően megállapodik a kölcsön/finanszírozás paramétereiről, így többek között a részletekről és a részfolyósítások fizetéséről. Ezenfelül a kölcsön első részletének kivételével valamennyi részlet szigorú feltételeknek való megfeleléstől függ, amelyek hasonlóak az EU/Nemzetközi Valutaalap (IMF) közös pénzügyi segítségével összefüggésben nyújtott IMF-támogatás elfogadott feltételeihez; ez a finanszírozás ütemezését befolyásoló újabb tényező. Ez azt jelenti, hogy a kibocsátások ütemezése és futamideje a kapcsolódó uniós hitelnyújtási tevékenységtől függ. A finanszírozás kizárólag euróban denominált, a futamidő pedig 3–30 év közötti.

A következő táblázat áttekintést nyújt az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus és a fizetésimérleg-eszköz keretében nyújtott kölcsönöknek a beszámoló aláírási időpontjában kinnlévő névértékeire vonatkozó visszafizetési ütemtervéről: