[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 5.3.2008

COM(2008) 125 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a szomszédos országokkal a közlekedés területén megvalósuló együttműködésről folytatott tájékozódó jellegű megbeszélések előrehaladásáról

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a szomszédos országokkal a közlekedés területén megvalósuló együttműködésről folytatott tájékozódó jellegű megbeszélések előrehaladásáról (EGT-vonatkozású szöveg)

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. A tájékozódó jellegű megbeszélések menete 4

3. A megbeszélések első körének előzetes következtetései 5

3.1. A bizottsági megközelítés erős támogatásnak örvend 5

3.2. A megközelítés kiigazításai 6

4. A jelenlegi helyzet, eredmények és a következő lépések 7

4.1. Páneurópai folyosók/térségek 7

4.2. Tengeri gyorsforgalmi utak 8

4.3. Északi tengely 8

4.4. Központi tengely 9

4.5. Délkeleti tengely 9

4.5.1. A nyugat-balkáni regionális közlekedési főhálózat 9

4.5.2. Összeköttetések a Közel-Kelettel, a Kaukázussal és Közép-Ázsiával 10

4.6. A TRACECA-folyosó 11

4.7. A mediterrán tengelyek és a regionális közlekedési cselekvési terv 11

5. Következtetések 12

1. BEVEZETÉS

Az európai szomszédságpolitika (ENP) megerősítéséről szóló című bizottsági közlemény[1] rávilágított az ENP tematikai és ágazati dimenzióinak legfontosabb szempontjaira, valamint a szomszédos országokkal való többoldalú párbeszéd fokozásának szükségességére olyan témák vonatkozásában, mint az energia, a közlekedés, a környezetvédelem vagy a határigazgatás. A közlemény továbbá az energia és a közlekedés terén való többoldalú megállapodások létrehozásának, illetve a különböző, folyamatban lévő kezdeményezések ésszerűsítésének gondolatát is felvetette. Ezen belül különös hangsúlyt kapott a politikai párbeszéd és a közlekedési folyosók kialakítására irányuló konkrét folyamat egymáshoz közelítése. Ezt az üzenetet a Bizottság a határozott európai szomszédságpolitikáról szóló közleményében[2] fejlesztette tovább, amelyben azt szorgalmazta, hogy a tagállamok és az ENP-partnerek szorosan működjenek együtt a transzeurópai közlekedési tengelyek szomszédos országokra történő kiterjesztésének megvalósítása érdekében.

Ahogyan az a Nyugat-Balkánról szóló bizottsági közleményben[3] is szerepel, az európai perspektíva a reformok végrehajtását ösztönző hajtóerőként van jelen a térség egészében, ezáltal pedig jelentős mértékben járul hozzá a stabilitáshoz és a fejlődéshez. Az EU legutóbbi bővítésének eredményeképpen immár a Nyugat-Balkán valamennyi országának van az Európai Unióval közös határa, aminek következtében a közlekedési ágazat összehangolt fejlesztése az egyik legjelentősebb kérdéssé vált.

Továbbá a partnerségi és együttműködési megállapodás keretében megvalósuló EU–Oroszország stratégiai partnerség, és a 2005 májusában megrendezett moszkvai csúcstalálkozón elfogadott, a négy közös térség létrehozásával kapcsolatos menetrend előirányozza a közlekedési ágazatok egymást kiegészítő jellegének előmozdítását és a közlekedési hálózatok fokozatos integrációját, a műszaki és adminisztrációs akadályok megszüntetését, illetve a vonatkozó jogszabályok egymáshoz közelítésén keresztül a közlekedési infrastruktúra és azok átjárhatóságának biztosítását.

A „Közlekedéspolitikai iránymutatások Európában és a szomszédos régiókban” című bizottsági közlemény[4] felvázolta az EU és a szomszédos országok közlekedési rendszerei közötti szorosabb integrációra irányuló átfogó politika első lépéseit. A közleményben körvonalazódott politika a nemzetközi kereskedelem során használt öt legfontosabb közlekedési tengellyel és az ezek használatát valamennyi közlekedési mód tekintetében befolyásoló (horizontális intézkedéseknek nevezett) előírásokkal és jogszabályokkal foglalkozik[5]. Ez a megközelítés idővel a közlekedési ágazat egészében a szabályok és szabályozások összehangolásához, ezáltal pedig az EU-t és szomszédos országait magában foglaló közlekedési piac kialakulásához vezethet. E folyamat hatása különösen jelentős lehet azokban az országokban, amelyekben politikai okokból kifolyólag eddig viszonylag kismértékű volt a közlekedési ágazatban zajló együttműködés.

Közleményében a Bizottság a politika végrehajtására egy kétlépéses megközelítést fogalmazott meg. Az első szakaszban valamennyi szomszédos országgal tájékozódó jellegű megbeszélések kezdődnének, amelyek célja annak megismerése lenne, hogy ezen országok kellő mértékben érdekeltek, illetve elkötelezettek-e a meglévő koordinációs keretek erősítését illetően. A megbeszéléseknek arra kell irányulniuk, hogy az együttműködési struktúra formája és tartalma a lehető leghatékonyabb módon kielégítse az érdekeltek igényeit és elvárásait. A második lépésben – a tájékozódó megbeszélések eredményének tükrében – a Bizottság konkrét ajánlásokat és/vagy javaslatot fogalmazna meg a politika és a koordinációs keret(ek) végrehajtására.

Az EU Közlekedési Tanácsa 2007 júniusában mind a tengelyalapú megközelítés kiterjesztését, mind a horizontális intézkedések fontosságának hangsúlyozását üdvözölte, és arra kérte a Bizottságot, hogy fogalmazzon meg javaslatokat az abban foglalt politika gyakorlati megvalósítására, illetve az intézményi felépítés és az együttműködési keret megerősítésére vonatkozóan.

A tájékozódó jellegű megbeszélések 2007 tavaszán indultak és a találkozók első fordulóján valamennyi szomszédos ország és térség részt vett. A megbeszélések biztatóan haladnak, és e közlemény azok előzetes következtetéseit vázolja fel. A nyugat-balkáni térség esetében a megbeszélések már sikeresen lezárultak. A Bizottság ezért e közleménnyel együtt a nyugat-balkáni térségre kiterjedő Közlekedési Közösséget létrehozó szerződésre vonatkozó tárgyalási iránymutatásokat javasol a Tanácsnak.

2. A TÁJÉKOZÓDÓ JELLEGű MEGBESZÉLÉSEK MENETE

A 2007 tavaszán indult tájékozódó jellegű megbeszéléseken és a találkozók első fordulóján valamennyi szomszédos ország részt vett, a páneurópai folyosók/térségek képviselőivel és további érdekeltekkel együtt. Számos munkacsoport-szintű értekezlet mellett az alábbi kulcsfontosságú találkozókra került sor:

- Az év folyamán több találkozóra került sor a páneurópai folyosók/térségek képviselőivel, ezen belül a folyosók elnökei és titkárai két találkozót tartottak, az elsőt 2007 januárjában, a másodikat 2007 októberében.

- Az EU–Oroszország közlekedési párbeszéd keretében létrehozott „A közlekedési stratégiák, az infrastruktúra és az állami és a magánszektor együttműködése” témakörével foglalkozó munkacsoport két megbeszélést tartott: az elsőt októberben Moszkvában, a másodikat 2008 januárjában Brüsszelben. A logisztikai problémákkal foglalkozó ad hoc munkacsoport, amelyet a célból hoztak létre, hogy tanulmányozza az EU–Oroszország közötti határ helyzetét és tegyen javaslatokat a határforgalom kezelésének javítására, 2007 júniusában, az EU német elnöksége alatt fejezte be munkáját és jelentését mind a Bizottság, mind az orosz közlekedési minisztérium részére eljuttatta. A jelentésben foglaltak megvalósításáról most a párbeszéd keretében felállított állandó munkacsoportok gondoskodnak. E tekintetben az infrastruktúra fejlesztését és az eljárásbeli intézkedéseket érintő javaslatok az északi tengely fejlesztésébe és a horizontális intézkedésekbe fognak beépülni.

- 2007 márciusa óta több igen gyümölcsöző tárgyalás zajlott le Kijevben az Ukrajnával kötendő új megerősített megállapodásról , amely a partnerségi és együttműködési megállapodást fogja felváltani.

- Az euro-mediterrán közlekedési fórum 2007 májusában tartott megbeszélésén elfogadta a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó regionális közlekedési cselekvési tervet. Ennek következő lépéseként 2007 novemberében – a tengelyek vizsgálata és az infrastruktúra-fejlesztési projektek listájának aktualizálása céljából – az infrastruktúrákkal foglalkozó munkacsoport is találkozót tartott. Ezen találkozókat követően a Bizottság – az EU portugál elnökségének támogatásával – 2007. december 3-án Lisszabonban egy magas szintű konferenciát szervezett a mediterrán közlekedési rendszerről . Ezen a konferencián Barrot alelnök, illetve az EU és a mediterrán országok miniszterei elismerték, hogy a cselekvési terv igen jelentős szerepet játszik a transzeurópai közlekedési hálózatok főbb tengelyeinek és a közösségi vívmányoknak az egész térségre történő kiterjesztésében.

- A TRACECA többoldalú megállapodással létrehozott regionális együttműködés keretében számos találkozóra került sor: munkacsoportülésektől egészen a kormányközi bizottság 2007. december 13–14-én Astanában tartott üléséig, amelyen hivatalosan elindították a tájékozódó jellegű megbeszéléseket azzal a megbízással, hogy a 2008. évi csúcstalálkozóra készüljenek javaslatok arról, hogy a tengelyekkel kapcsolatos jövőbeli jogi és intézményes keret létrehozható-e a TRACECA struktúrájára építve, és amennyiben, igen, milyen módon, ily módon meghatározva együttműködésünk megújult, hosszú távra szóló alapjait.

3. A MEGBESZÉLÉSEK ELSő KÖRÉNEK ELőZETES KÖVETKEZTETÉSEI

3.1. A bizottsági megközelítés erős támogatásnak örvend

Bár valamennyi szomszédos országgal további megbeszélésekre van szükség ahhoz, hogy a Bizottság konkrét javaslatokat tehessen arra vonatkozóan, hogy miként lehetne erősíteni az együttműködések kereteit, néhány előzetes következtetés már most levonható. Általánosságban elmondható, hogy a megbeszélések megerősítették, hogy a közleményben felvázolt bizottsági megközelítés támogatásnak örvend, ezen belül is széles körű egyetértés tapasztalható az alábbi témákban:

- Az EU és a szomszédos országok közötti együttműködés tekintetében a tengelyalapú megközelítés hasznos alapnak tekinthető;

- Az infrastruktúrával kapcsolatos intézkedéseken túlmenően arra is szükség van, hogy a közlekedési folyosók fejlesztését és az általánosabb jellegű politikai vitákat jobban közelítsük egymáshoz;

- Szükség van egy, a feleket hangsúlyosabban kötelező egyetértési nyilatkozat vagy szerződés formájában megvalósuló határozott, kötelező erejű koordinációs keret létrehozására.

- A Bizottság javaslatával összhangban (lásd a bekeretezett részt), és a meglévő regionális szervezeti struktúrákra és technikai titkárságokra építve létre kell hozni a tengelyekre vonatkozó irányítási funkciókat.

Tengelyek/térségek szerinti miniszteri találkozók, amelyek feladata a tengelyek módosításaival, a részt vevő országokkal és egyéb szereplőkkel, illetve a koordinációs struktúra finanszírozásával kapcsolatos stratégiai döntések meghozatala. Minden érintett ország egy-egy magas szintű képviselőjéből álló, a tengelyek végrehajtását figyelemmel kísérő regionális irányítócsoport, amely feladata a tengelyekkel kapcsolatos főtervek kidolgozása, beleértve a nehézségek azonosítását, javaslatok kidolgozását és az intézkedések fontossági sorrendjének megállapítását. A regionális irányítócsoportok rendszeres időközönként közös találkozókat szerveznek annak biztosítása érdekében, hogy a meghatározott intézkedések végrehajtása egységesen történjen, továbbá, hogy közös módszereket dolgozzanak ki a stratégiai és a projekt-szintű értékeléshez és nyomon követéshez. A miniszteri találkozók előkészítésén túl a regionális irányítócsoportok feladatául kell szabni azt is, hogy jelentést készítsenek az európai partnerségi és szomszédsági politika keretében létrehozott albizottságok részére a célból, hogy a kapcsolódó javaslatok beépülhessenek a kétoldalú és a regionális cselekvési tervekbe. A regionális irányítócsoport – az egyes technikai jellegű kérdések részletesebb tanulmányozása céljából – valamennyi vagy néhány tagja részvételével munkacsoportokat hozhat létre. A regionális irányítócsoport továbbá konferenciákat szervez a hozzájárulók számára, és a szociális partnereket és egyéb érdekelteket is bevonja a folyamatokba. Állandó titkárság, amely adminisztrációs és technikai támogatást biztosít. A titkárság figyelemmel kíséri a tengellyel kapcsolatos tanulmányokat, előkészíti a regionális irányítócsoport találkozóit és a miniszteri találkozókat, és biztosítja ezek lebonyolítását. A regionális irányítócsoportnak és a titkárságnak együtt kell működnie az európai koordinátorokkal, különösen a belvízi közlekedési útvonalak és a tengeri gyorsforgalmi utak, illetve az európai közlekedési hálózatok felügyeletére kijelölt koordinátorokkal. |

3.2. A megközelítés kiigazításai

A tájékozódó jellegű megbeszélések során az derült ki, hogy a Bizottság javaslatával kapcsolatban mindössze néhány apróbb kiigazításra van szükség. Ezek elsősorban a folyamat földrajzi, illetve ágazati alkalmazási területével kapcsolatosak:

- A Svájccal való együttműködést a meglévő keretek között kell folytatni, mivel ezek a közlekedési ágazatban már kellő mértékben megszilárdultak. Ez az együttműködés az EU és Svájc között létrejött kétoldalú kapcsolatokon és megállapodásokon alapszik: ezen belül említhetjük az Olaszországot Németországgal, Franciaországgal és Ausztriával összekötő, Svájcon áthaladó közlekedési folyosókat, amelyek már most a transzeurópai közlekedési hálózattal kapcsolatos politika részét képezik.

- A Közlekedési Tanács 2007. júniusi következtetéseinek fényében a Bizottság egyetért azzal, hogy hasznos lenne a közép-ázsiai államokat is bevonni a tengelyalapú megközelítésbe, méghozzá a TRACECA keretein belüli részvétel formájában, tekintettel arra, hogy a kereskedelmi, ezáltal pedig a közlekedési kapcsolatok az egyre inkább globalizálódó környezetben világviszonylatú szemléletmódot igényelnek.

- Az egységes európai égbolt kezdeményezésnek a szomszédos országokra való kiterjesztése rohamléptekben halad, és a Bizottság arra kéri a Tanácsot, hogy adjon ki tárgyalási irányelveket az Európai Közös Légtérnek – a szomszédos országokkal folytatandó további átfogó légiközlekedési megállapodásokon keresztül megvalósuló – 2010-re történő kiterjesztése érdekében. Ezért e javaslat értelmében a megközelítés nem terjed ki a légi közlekedési ágazatra. A repülőtéri infrastruktúrákba történő beruházások ugyanakkor a tengelyek mentén képződő akadályok közé sorolhatók.

- Az EU műholdas navigációs rendszere, a GALILEO fejlesztése tekintetében szintén előrehaladást történt. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy az együttműködés a GALILEO-program egyedi keretein belül folytatódjon tovább, és az ne épüljön be a tengelyekre vonatkozóan elképzelt koordinációs struktúrákba.

Ami a Tanács azon kérését illeti, miszerint a főbb transzeurópai közlekedési tengelyeknek a szomszédos országokra való kiterjesztésébe vonják be az afrikai hálózatokat is, a Bizottság hangsúlyozza, hogy az integrált transzafrikai közlekedési hálózatok és szolgáltatások kialakítása már most a Bizottság támogatását élvezi, és ez a folyamat 2007-ben, az infrastruktúra területén megvalósuló EU–Afrika partnerség formájában újabb lendületet kapott.

4. A JELENLEGI HELYZET, EREDMÉNYEK ÉS A KÖVETKEZő LÉPÉSEK

4.1. Páneurópai folyosók/térségek

A páneurópai folyosók/térségek képviselőivel folytatott találkozók során az EU területén belül, illetve azon kívül elhelyezkedő tengelyek közötti különbségekről, az egyes tengelyek optimális földrajzi hatóköréről, a hatékony irányítócsoport funkcióiról és a horizontális intézkedések szerepéről esett szó. A folyosók elnökei és titkárságai ismertették a folyosók működésének erős és gyenge pontjaival kapcsolatos közvetlen tapasztalataikat.

Bár a páneurópai folyosó koncepciója egyértelmű érdemekkel bír, az is világos, hogy azt aktualizálni kell. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy egyértelműen meg kell különböztetni azokat a folyosókat, amelyek – az Unió bővítését követően – a transzeurópai közlekedési hálózatok prioritásai[6] között szerepelnek azoktól, amelyek az EU-t és a szomszédos országokat kötik össze. Ugyanakkor az is fontos, hogy a folyosók funkciói és az azokkal kapcsolatban szerzett értékes tapasztalatok megfelelő módon beépüljenek a jelenlegi, vagy a későbbiekben létrehozandó regionális struktúrákba.

4.2. Tengeri gyorsforgalmi utak

A magas szintű munkacsoport a tengeri gyorsforgalmi utakat a négy szárazföldi folyosóval egyenértékű tengelynek minősítette. Bár a tengeri gyorsforgalmi utak között vannak hasonlóságok, az egyértelmű különbségek miatt mégis differenciált megközelítést igényelnek. E különbségek az akadályok típusaitól a szolgáltatások mennyiségén és minőségén át a vonatkozó nemzetközi jogig és annak végrehajtási szintjéig terjednek. Következésképpen a Bizottság azt javasolja, hogy a tengeri gyorsforgalmi utak a kapcsolódó szárazföldi tengelyekre vonatkozóan kialakítandó regionális struktúrák részét képezzék. Mindenképpen szükséges azonban a tengeri gyorsforgalmi utak ügyével foglalkozó európai koordinátorral való szoros együttműködés biztosítása.

4.3. Északi tengely

Az északi tengely elsősorban az EU Északi Dimenzió (ND) elnevezésű, az EU északi tagállamaira, Oroszországra, Norvégiára és Izlandra kiterjedő politikájának hatálya alá tartozik. Az Északi Dimenzió az Észak-Európa előtt álló, a regionális fejlesztéssel kapcsolatos – többek között a közlekedési eszközök és a határátkelési létesítmények nem kielégítő számából eredő – sajátos kihívásokra kíván választ adni. Az e területen tevékenykedő fő regionális szervezetek közé tartozik a Balti-tengeri Államok Tanácsa (CBSS), a Barents-tengeri Euro-sarkvidéki Tanács (BEAC), az Északi-sarkvidéki Tanács (AC) és az Északi Miniszterek Tanácsa.

Az Északi Dimenzió 2006 novemberében tartott csúcstalálkozóján elfogadott politikai nyilatkozat értelmében meg kell vizsgálni, hogy az Északi Dimenzió tekintetében szükség van-e egy olyan, a közlekedés és a logisztika terén megvalósuló partnerségre, amelyben az északi tengely által érintett összes ország részt venne. E javaslat szerint a partnerség szerepe az lenne, hogy a közlekedési infrastruktúrák fejlesztésére irányuló, inkább regionális, mint helyi jelentőségű nagyobb beruházások esetében koordinálja a nemzetközi pénzintézetek, a kormányok és a magánszektor által biztosított pénzügyi forrásokat. Az Északi Dimenzió vezető tisztviselőinek 2007. november 21-én Szentpéterváron tartott találkozóját követően létrehozott munkacsoport azt a feladatot kapta, hogy vizsgálja meg egy új partnerség létrehozásának lehetőségeit és vitassa meg annak célját és szerepét, figyelembe véve az északi tengely és a tengeri gyorsforgalmi utak hatékony figyelemmel kísérését és bevezetését a térségben. A munkacsoport 2008 júniusára készíti el jelentését, és azt az Északi Dimenzió 2008 őszére összehívandó miniszteri találkozója fogja megvitatni.

Bár a tájékozódó jellegű megbeszélések résztvevői üdvözölték a munkacsoport létrehozását, azt is hangsúlyozták, hogy a partnerségnek lényegi részét kell képeznie az északi tengely térsége tekintetében létrehozandó koordinációs struktúrának, továbbá, hogy átfedésektől mentes, teljes mértékben koherens megközelítést kell biztosítani. A megbeszélések második szakaszában az alábbi kérdéseket kell alaposabban megvizsgálni:

- A partnerség földrajzi hatálya, az Északi Dimenzió politikai célkitűzéseivel és az északi tengely módosításával összhangban. Felmerült, hogy Fehéroroszország megfigyelőként vehessen részt a munkacsoportban annak érdekében, hogy biztosítani lehessen a tengely valamennyi szakaszának folyamatosságát.

- Meg kell határozni, hogy a partnerség milyen típusú projektek tekintetében rendelkezzen megbízatással, kellő mértékben figyelembe véve az egyéb fórumokon végbemenő változásokat és fejleményeket amennyiben olyan előírásokról vagy jogszabályokról, ezen belül vámjogszabályokról van szó, amelyek befolyásolják a tengelyek mentén zajló logisztikai folyamatokat.

- Meg kell vizsgálni azt, hogy a partnerség betölthetné-e a regionális irányítócsoport és/vagy titkárság szerepét az északi tengely térsége tekintetében, illetve azt, hogy miként illeszkedhetne legjobban az északi tengely térsége tekintetében létrehozandó koordinációs és nyomon követési struktúrába (lásd a 3.1. pont bekeretezett részét).

4.4. Központi tengely

Ukrajnával jelenleg tárgyalások folynak egy olyan megerősített megállapodásról, amelynek célja a demokrácia, az emberi jogok és a jogállamiság terén való politikai együttműködés elmélyítése, egy széles alapokon nyugvó szabadkereskedelmi övezet létrehozása, az energiahatékonyság és -biztonság növelése, a környezetvédelem javítása és az együttműködés erősítése az olyan kulcsfontosságú területeken, mint a közlekedés. A megállapodás szerves részét képező szabadkereskedelmi övezet létrehozására irányuló tárgyalások Ukrajnának a Kereskedelmi Világszervezethez (WTO) történő csatlakozása után kezdődhetnek meg.

A közlekedéssel kapcsolatos tárgyalások középpontjában a magas szintű munkacsoport által a központi tengely, a TRACECA-folyosó és az uniós jogszabályokhoz való további közeledés tekintetében megfogalmazott, és a bizottsági közleményben megerősített ajánlások végrehajtása szerepel. A Bizottság örömmel veszi tudomásul, hogy a megbeszélések jól haladnak és 2008 folyamán már konkrét eredmények várhatók. A tárgyalások második szakaszában az intézményi felépítés részleteit, ezen belül a többoldalú irányítócsoport és a titkárság szerepét kell végiggondolni. A megbeszéléseknek a központi tengely és az északi, illetve a délkeleti tengely közötti jelenlegi összeköttetésekre is ki kell térniük, továbbá arra, hogy miként lehetne a Moldovai Köztársaságot a legjobban integrálni a megközelítésbe.

4.5. Délkeleti tengely

4.5.1. A nyugat-balkáni regionális közlekedési főhálózat

A Nyugat-Balkán térségében Horvátország és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság immár tagjelölt országok[7], míg Albánia, Bosznia-Hercegovina, Montenegró és Szerbia, illetve Koszovó[8] potenciális tagjelölt országok. A közlekedés terén való együttműködés és a közösségi vívmányok kiterjesztése ezért itt előrehaladottabb állapotban van, mint más térségekben.

2004-ben a Nyugat-Balkán országai és az Európai Bizottság egyetértési nyilatkozatot írt alá egy regionális közlekedési főhálózat fejlesztéséről, amely ezen országok uniós csatlakozásával a transzeurópai hálózatok részévé válna. A miniszterek 2007. december 4-i, harmadik éves találkozóján az egyetértési nyilatkozathoz a vasúti piachoz való hozzáférésről és annak megnyitásáról szóló kiegészítést csatoltak, amellyel ez az ágazat egy lépéssel közelebb került a vasúttal kapcsolatos közösségi vívmányok, ezen belül a szociális jellegű jogszabályok átvételéhez.

A Bizottság tehát – a csatlakozási keretek által nyújtott előnyök lehető legteljesebb kiaknázása érdekében – azon a véleményen van, hogy a nyugat-balkáni térségben az együttműködésnek elsősorban a regionális közlekedési főhálózatra kell irányulnia, továbbá arra biztatja a térség országait, hogy a közlekedés terén és az ahhoz kapcsolódó egyéb területeken gyorsítsák fel nemzeti joguknak a közösségi vívmányokhoz való igazítását. Miután a tájékozódó jellegű megbeszélések sikeresen lezárultak, a Bizottság e közleménnyel együtt nyugat-balkáni térségre kiterjedő Közlekedési Közösséget létrehozó szerződésre vonatkozó tárgyalási iránymutatásokra is javaslatot tesz. A szerződés célja az infrastruktúrák, illetve a szárazföldi, a belvízi és a tengeri közlekedés[9] terén megvalósuló egységes piac létrehozása, valamint a nyugat-balkáni térség e területen érvényben lévő jogszabályainak a közösségi vívmányokkal való összhangba hozása.

4.5.2. Összeköttetések a Közel-Kelettel, a Kaukázussal és Közép-Ázsiával

Törökország szintén tagjelölt ország, mely csatlakozási tárgyalásait 2005-ben kezdte meg. A közlekedési infrastruktúra igényeire vonatkozó felmérés véglegesítése folyamatban van, és az az első lépést jelenti a Törökország leendő transzeurópai közlekedési hálózatának kialakításához vezető folyamatban. Ezen tárgyalásokat természetesen a csatlakozási tárgyalásokra vonatkozóan meghatározott ütemtervnek megfelelően kell végrehajtani. Azonban tekintettel Törökország stratégiai jelentőségű földrajzi elhelyezkedésére, hiszen egyik oldalról az EU, a kaukázusi térség és Közép-Ázsia, a másik oldalról pedig a Közel-Kelet határolja, a Bizottság felkéri Törökországot, hogy a tengelyalapú megközelítésben is töltsön be kulcsszerepet. Az a javaslat született tehát, hogy – a tengely definíciójának megváltoztatása nélkül – a délkeleti tengelyen belül két szakasz jöjjön létre, mindkettő Törökország részvételével: a Törökországot a Kaukázussal összekötő szakasz a TRACECA-keretbe tartozna, míg az Egyiptom felé vezető szakasz az euro-mediterrán struktúrák részét képezné és kapcsolódna a dél-nyugati tengelyhez (lásd a 4.6. és 4.7. pontokat).

4.6. A TRACECA-folyosó

Az öt tengely közül a TRACECA-folyosó az egyetlen, amelyben az együttműködés az érintett országokkal[10] aláírt többoldalú megállapodás keretében szerveződik. A megállapodás keretében létrejött intézmények közé tartozik egy, a legmagasabb kormányzati hatóságokból vagy azok meghatalmazott képviselőiből – általában a közlekedésért felelős miniszterelnök-helyettesekből, közlekedési miniszterekből és/vagy külügyminiszterekből – és egy állandó titkárságból álló kormányközi bizottság. Emellett számos munkacsoport is létrejött. A kormányközi bizottság 2006-ban jóváhagyott egy 2015-ig tartó hosszú távú stratégiát, 2007-ben pedig egy 2010-ben végrehajtandó rövid távú cselekvési tervet.

A TRACECA-keret szilárd jogi alapjai, intézményi kerete és a folyosó végrehajtását célzó stratégiára való összpontosítás révén úgy tűnik, hogy megfelelő alapot nyújt a további fejlődéshez. Az Európai Bizottság ugyanakkor úgy véli, hogy a TRACECA intézményes és politikai dimenzióit erősíteni és korszerűsíteni kell, különösen azért, hogy hatékonyan lehessen kezelni mind a folyosó fejlesztésére irányuló, mind az általános jellegű politikai vitákat, amelyek jelenleg a bakui folyamat keretei között zajlanak.

Ahogyan azt a kormányközi bizottság 2007 decemberében megerősítette, a tájékozódó jellegű megbeszélések második szakaszának feladata annak értékelése, hogy a jövőbeli jogi és intézményes keret létrehozható-e a TRACECA struktúrájára építve, és amennyiben, igen, hogyan, ily módon meghatározva együttműködésünk megújult, hosszú távra szóló alapjait. Megoldást kell találni arra is, hogy miként lehet kezelni a bakui folyamatot, tekintettel arra, hogy a megújult dokumentumok és struktúrák várhatóan hatékonyan tudják majd kezelni mind a folyosókkal kapcsolatos (az infrastruktúrákat érintő), mind a regionális közeledésre vonatkozó (horizontális) intézkedéseket.

4.7. A mediterrán tengelyek és a regionális közlekedési cselekvési terv

A barcelonai folyamat 1995-ös elindítása óta a Bizottság tevékenyen támogatja azt, hogy a mediterrán térségben létrejöjjön egy integrált közlekedési rendszer. Ennek következtében valószínűleg ez a térség tart a legjobb úton afelé, hogy a transzeurópai közlekedési hálózatok kiterjesztése valósággá váljon.

A kapcsolódó intézmények már létrejöttek, így különösen a stratégia döntések meghozatalára felállított miniszteri konferenciák, a közös megközelítések koordinálására és egy integrált regionális közlekedési rendszer fejlesztésére szolgáló euro-mediterrán közlekedési fórum, valamint az infrastruktúrával és a horizontális intézkedésekkel foglalkozó munkacsoportok. A 2007 májusában tartott fórumon elfogadott regionális közlekedési cselekvési terv fontos lépést jelent a fő tengelyeknek a térségben való megvalósítása szempontjából, ami szabályozási reformok és a horizontális intézkedések teljes skálájának formájában valósulhat meg. Létrejött továbbá egy technikai titkárság (CETMO), amely a nyugat-mediterrán országokat foglalja magában, míg a kelet-mediterrán országok esetében nincs ilyen struktúra.

A 2007. december 3-i lisszaboni konferencián Barrot alelnök elismerését fejezte ki a minisztereknek a mediterrán tengelyek fejlesztésében és végrehajtásában játszott aktív szerepükért. A fórumot és a munkacsoportokat arra kérték, hogy a megbeszélések második szakaszában folytassák eddigi sikeres munkájukat és foglalkozzanak a még hátralévő néhány kérdéssel. Ezek közé tartozik a térségben elhelyezkedő tengelyek végrehajtásának hatékony figyelemmel kísérése, a kelet-mediterrán térség tekintetében létrehozandó technikai titkárság, illetve az együttműködés egyetértési nyilatkozat vagy nemzetközi megállapodás formájában megvalósuló erősítése.

5. KÖVETKEZTETÉSEK

A tájékozódó jellegű megbeszélések első szakasza során világossá vált, hogy a szomszédos országok és más érdekeltek élénk érdeklődést tanúsítanak aziránt, hogy a tengelyalapú megközelítés és a szélesebb politikai párbeszéd közelebb kerüljön egymáshoz. A megbeszélések eredményeképpen a „Közlekedéspolitikai iránymutatások Európában és a szomszédos régiókban” című bizottsági közleményben megfogalmazott ajánlásokat kisebb mértékben módosították annak érdekében, hogy azok jobban figyelembe vegyék a legújabb fejleményeket, különösen az egységes európai égbolt és a GALILEO kezdeményezések tekintetében, illetve a leendő transzeurópai közlekedési hálózatoknak a nyugat-balkáni térségben és Törökországban megvalósítandó fejlesztéseit.

A szomszédos országok és más érdekeltek a Bizottság által javasolt intézményi felépítést is támogatják. Valamennyi szomszédos ország és a többi érdekelt is hangsúlyozta a tengelyek mentén zajló regionális együttműködés, illetve a jelenlegi keretekre való építés fontosságát.

A megbeszélések második szakaszában – az előző pontokban említett, kifejezetten a tengelyekkel kapcsolatos kérdéseken túl – az alábbi témákat kell megvizsgálni:

- El kell érni azt, hogy a szomszédos országok szilárdan elkötelezzék magukat az együttműködés megerősített formája mellett.

- A jelenlegi regionális struktúrákkal egyetértésre kell jutni az új feladatok tekintetében, biztosítva a tengelyek hatékony nyomon követését.

- Azon tengelyek esetében, amelyek nem rendelkeznek regionális struktúrával, egyetértésre kell jutni ezek létrehozására vagy kiegészítésére vonatkozóan.

A Bizottság 2008 tavaszára már több megbeszélést is előirányozott. A tájékozódó jellegű megbeszélések előrehaladásáról szóló második jelentés 2008 szeptemberében készül el, és adott esetben tartalmazni fog egy ajánlást a Tanács számára a tárgyalások megindításáról, valamint a pénzügyi szükségletekről szóló értékelést, amely azonban nem érinti az érintett szakpolitikai területekre vonatkozó többéves pénzügyi keretet.

[1] COM(2006) 726, 2006.12.4.

[2] COM(2007) 774, 2007.12.5.

[3] Elfogadva 2008. március 5-én.

[4] COM(2007) 32, 2007.1.31.

[5] E politika kidolgozásának alapját az Európai Bizottság volt alelnöke, Loyola de Palacio elnökletével működő magas szintű munkacsoport dolgozta ki. Az ezzel kapcsolatos, „A béke és a fejlődés előmozdítását célzó hálózatok” (Networks for peace and development) című jelentés a következő internetcímen érhető el: http://ec.europa.eu/ten/transport/external_dimension/index_en.htm.

[6] Az I., IV., V., VI. és VII. páneurópai folyosók jelentős része jelenleg az EU területén található.

[7] Horvátországgal 2005-ben kezdődtek el a csatlakozási tárgyalások. 2005 decemberében az Európai Tanács Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot potenciális tagjelölt országgá nyilvánította, a csatlakozási tárgyalások azonban még nem kezdődtek meg.

[8] Az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1999. június 10-i 1244. sz. határozata szerint.

[9] A légi közlekedési ágazatról a Közös Európai Légtérről (KEL) szóló megállapodás már rendelkezik.

[10] A megállapodás aláírói: Afganisztán, Azerbajdzsán, Grúzia, Kazahsztán, Kirgiz Köztársaság, Moldovai Köztársaság, Örményország, Tádzsikisztán, Törökország, Ukrajna és Üzbegisztán, továbbá két EU-tagállam, Románia és Bulgária. Pakisztán és Irán kérelmezte tagságát.