A jelentés 2. fejezete ismerteti a héa fontosságát, valamint azokat a héabevétel-kiesésből eredő kihívásokat, amelyekkel az adóhatóságok szembesülnek. A fő megállapításokat a jelentés 3. fejezete mutatja be a héaigazgatás alapvető szakaszai: a héaalanyként történő nyilvántartásba vétel és a nyilvántartásból való törlés, a héa bevallása és megfizetése, a héakövetelések behajtása, a héa-visszatérítés, valamint a héaellenőrzés és -vizsgálat szerinti bontásban. A megállapítások alapján kirajzolódnak a héaigazgatás egyes trendjei, továbbá megfogalmazhatók az uniós héarendszer folyamatban lévő korszerűsítését kiegészítő ajánlások. A jelentés az ajánlásokat a vonatkozó megállapításokkal együtt ismerteti. A 3. fejezet beszámol a 12. cikk szerinti előző jelentés azon ajánlásainak megvalósításáról, amelyek az adóigazgatás továbbfejlesztésével kapcsolatos javaslatokat tartalmaztak. Végül a 4. fejezet a héaigazgatással kapcsolatos stratégiai szempontokat mutatja be.

Bővül az adatelemzés megfelelési célú alkalmazása. A héa területén több tagállam hajtott végre, illetve vezet be a számlaszintű adatgyűjtésre irányuló kezdeményezést a területén megvalósuló ügyletek jobb átláthatósága érdekében, vagy gyűjt adatokat az áruk mozgásáról. Az információtechnológia segítségével az adóhatóságok egyre több adathoz juthatnak, ugyanakkor a növekvő adatmennyiség nem feltétlenül vezet jobb kockázatértékeléshez: a túl nagy adatmennyiség akadályozhatja is a releváns adatok azonosítását, és a megfelelés romlásához vezethet. Az adóhatóságoknak ezért egyensúlyt kell teremteniük egyfelől az adatigény és az adatok megfelelő feldolgozása és elemzése, másfelől a vállalkozásokra rótt adminisztrációs terhek között.

Az adóhatóságok emellett korlátokba ütköznek az információtechnológiai beruházások terén. Az információtechnológiai (hardver- és szoftver-)rendszerek gyakran költségesek, és nem minden esetben kompatibilisek egymással, ami akadályozhatja az adóhatóságok egymás közötti és/vagy más kormányzati szervekkel folytatott információcseréjét. A tagállamok számára előnyös lehet az egymással való szorosabb együttműködés, mivel ezáltal elkerülhetik az erőfeszítések és a rendszerek megkettőzését, csökkenthetik információtechnológiai költségeiket, továbbá kölcsönös előnyökre tehetnek szert kompatibilis információtechnológiai megoldásokra irányuló beruházások révén.

2. ajánlás: Digitalizáció és információtechnológia

Mivel a digitalizáció és az információtechnológia az adóigazgatás döntő fontosságú elemévé vált, a tagállamoknak folytatniuk kell az adatok és a feladatok digitalizálását és automatizálását. Ezt követőn más tagállamokkal együttműködve fel kell tárniuk annak legjobb lehetőségeit, hogy belföldi adataikat más tagállamok is hasznosíthassák. Ehhez fontos támpontot nyújthat a tranzakciós hálózati elemzés (TNA) projektje.

3.1.3.A héabevétel-kiesés elemzése

A beszámolási időszakban a héabevétel-kiesés enyhe csökkenése volt megfigyelhető annak összegét és százalékos arányát tekintve is (lásd az 1. ábrát). Ezzel együtt az egyes tagállamok szintjén továbbra is jelentős eltérések vannak a héabevétel-kiesés mértékében, amely 0% és 36,9% között változik. Bár a héabevétel-kiesés csökkenésének különböző okai lehetnek, például a jobb adatminőség vagy a gazdasági növekedés, a jelenség a jobb adóigazgatással is összefügghet. Az értékelt években (2013–2016) számos adóhatóság tett esetenként kiterjedt intézkedéseket a héabevétel-kiesés csökkentése érdekében. Bár nincs konkrét bizonyíték arra vonatkozóan, hogy ezek az intézkedések milyen hatással jártak a héabevétel-kiesés mértékére, valószínű, hogy befolyásolták a megfelelés szintjét, és ezáltal a héabevétel-kiesés mértékét is. A Bizottság héabevétel-kiesésről szóló jelentése mellett egyre több tagállam egyre nagyobb részletességgel számítja ki saját héabevétel-kiesését, például gazdasági ágazatonként vagy földrajzi területenként.

A tagállamoknak a saját héabevétel-kiesés számítására és részletesebb elemzésére irányuló beruházásokat kell végrehajtaniuk, illetve folytatniuk kell az ilyen beruházások végrehajtását.

3.2.Héaalanyok nyilvántartásba vétele és törlése a nyilvántartásból

A tagállamoknak az adóalanyiság nyilvántartásba vételére szolgáló rendszert kell működtetniük, amely azonosítja a héaalanyokat, emellett a VIES rendszerben kell tárolniuk az Unión belüli adóköteles ügyletekhez kapcsolódó releváns adatokat.

3.2.1.Héaalanyok nyilvántartásba vétele

A hatékony nyilvántartásba vételi eljárás, valamint a héaazonosító szám helyes kiosztása erősíti a héa bevallásával, megfizetésével, megállapításával, beszedésével, valamint a vitarendezéssel kapcsolatos alapvető igazgatási folyamatokat. Ennek érdekében a nyilvántartásba vételkor bekért és az adóigazgatási adatbázisokban tárolt információknak hiánytalanoknak, pontosaknak és naprakészeknek kell lenniük. Döntő fontosságú, hogy az adóhatóságok pontosan kövessék a nyilvántartásba vételi és törlési eljárásokat, mivel az ezekkel kapcsolatos hiányosságok jelentős mértékben kihatnak a héa más tagállamokban történő beszedésére.

A nyilvántartásba vételi folyamatnak gyorsnak kell lennie, hogy ne hátráltassa az adózók üzletmenetét, ugyanakkor létfontosságú, hogy a csalárd szándékú adózók ne kaphassanak héaazonosító számot. Ezért fontos szem előtt tartani a gyorsaság és a biztonság egyensúlyát.





Jelmagyarázat: A héaalanyként történő nyilvántartásba vételre irányuló kérelmek száma (összesen) A héaalanyként történő nyilvántartásba vételre irányuló kérelmek száma 2013-hoz képest (változás) Elutasított nyilvántartásba vétel

Forrás: A tagállamok válaszai a 2017. évi kérdőívre

A beszámolási időszakban a héaalanyként történő nyilvántartásba vételre irányuló kérelmek teljes száma a 21 tagállamban nagyjából egyenletesen alakult, a VIES rendszerből való törlések száma viszont 2015-ben jelentősen nőtt. A növekedés konkrét okát nem sikerült azonosítani.

Minden tagállam alkalmaz nyilvántartásba vételi eljárást. Néhány tagállamban egyablakos ügyintézési lehetőség vehető igénybe. A célonként eltérő hivatalnál (kereskedelmi kamaránál, cégbíróságnál, adóhatóságnál) történő nyilvántartásba vétel helyett a vállalkozások valamennyi kötelezettségvállalásra vonatkozóan egy helyen kérhetik nyilvántartásba vételüket. Ez feltételezi az érintett intézmények adatbázisainak integráltságát, valamint az intézmények közötti információcserét.