[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.12.2005

COM(2005)694 végleges

2005/0270(CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek hagyományos különleges termékeiről

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

1. 1993. július 24-e óta a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek különleges tulajdonságainak tanúsításáról szóló 2082/92/EGK tanácsi rendelet lehetővé teszi a hagyományos, egyedi jelleggel rendelkező mezőgazdasági termékek és élelmiszerek közösségi szintű elismerését és védelmét. E termékek különleges tulajdonsága nem a földrajzi eredethez, hanem a termelési és/vagy elkészítési módszerhez kötődik.

2. E rendszer létrehozása óta 15 mezőgazdasági terméket és élelmiszert jegyeztek be, amelyek közül néhány jelentős gazdasági lehetőséget rejt. A Bizottság különböző tagállamokból származó 18 új bejegyzési kérelmet kapott.

3. Ez az eszköz lehetővé teszi a termelőknek, hogy növelhessék termékeik piaci értékét, miközben megóvják a fogyasztókat a tisztességtelen gyakorlattól, egyúttal tisztességes kereskedelmet biztosítanak. A rendelet által meghatározott bejegyzés fő előnye a termék azonosítása a bejegyzett névnek a „hagyományos különleges termék” jelzéssel, valamint a közösségi logóval együtt történő használata révén. A név használata tekintetében két lehetőség van: a bejegyzés történhet a termékleírást betartó termelők névhasználatának fenntartásával vagy anélkül. A rendelet hatálybalépése óta csak öt bejegyzés történt a név fenntartásával. A tagállamok kötelezettsége a „hagyományos különleges termék” jelzés, a megfelelő logó és a fenntartott nevek védelme. A hagyományos különleges termékek nem tartoznak az ADIPIC-megállapodások értelmében vett szellemi tulajdonjog körébe.

4. Szükséges biztosítani, hogy a WTO tagországok termelői egyenértékűségi és kölcsönösségi feltételek nélküli bejegyzésben részesülhessenek, és hogy ezen országok állampolgárai – akik jogos érdeket tudnak igazolni – kifogást emelhessenek egy ilyen bejegyzés ellen. Végül a nemzeti bánásmódról szóló záradék értelmében a WTO tagországok termelőinek meg kell engedni a hagyományos különleges termékekként bejegyzett termékleírások használatát ugyanazon az alapon, mint a tagállamok termelőinek. Ezen kívül rendelkezéseket kell hozni a meglévő szellemi tulajdonjog – mint a védjegyek és a földrajzi árujelzők – megléte és terjedelme biztosítására.

5. A javaslat célja egyébként az eljárások egyszerűsítése és pontosítása, és a kérelmek elbírálásába való beavatkozásba bevont különböző hatóságok felelősségének tisztázása. Az világos, hogy a nemzeti szinten jobban megvalósítható feladatokat természetesen a nemzeti hatóságokra kell bízni, ügyelve az érdekeltek – beleértve harmadik országok érdekeltjeit is – közötti egyenlő bánásmód betartására.

6. Jelenleg a hagyományos különleges termékek bejegyzési eljárását két szakasz jellemzi. Először a termelői csoportosulás bejegyzési kérelmet nyújt be az érintett tagállam illetékes hatóságaihoz. Másodszor a nemzeti hatóságok elküldik a kérelmet a Bizottsághoz bejegyzés céljából; a Bizottság pedig megküldi a lefordított kérelmet a tagállamoknak.

7. Márpedig a tagállamok általában túl hosszú és túl részletes ügyiratokat küldenek át a Bizottságnak. A javaslat az, hogy közösségi szinten csak a szoros értelemben vett termékleírást küldjék el, mivel a nemzeti hatóságok felelősek az érintett mezőgazdasági termékek és élelmiszerek hagyományos és egyedi jellegének értékeléséért.

8. A Bizottság jár el többek között a kérelem fő elemeinek az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetésért, amely lehetővé teszi minden jogosan érintett személynek, hogy kifogást emeljen a bejegyzéssel szemben. Javasolt az elfogadható kifogási okok meghatározása, hogy a Bizottságnak ne kelljen a sokszor alaptalan vagy túlzó kifogásolási nyilatkozatokkal foglalkoznia. Ezen intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az igazgatási eljárások közösségi szintű megkönnyítését.

9. A javaslat számos egyszerűsítést és tisztázást tartalmaz. Valójában kitűnt, hogy a rendelet célja nem volt eléggé egyértelmű a termelők és a többi érintett szereplő számára. A használt kifejezések összetettek és a fogalommeghatározások nem elég pontosak. A „hagyományos" kifejezés egyáltalán nincs meghatározva. Ugyanakkor javasolt bizonyos következetlenségek kiigazítása, mint amilyen a kifogásolási időtartam a termékleírás módosításának kérelme esetén, amelyet az egyik bekezdés hat hónapban, míg a másik három hónapban állapít meg.

10. Amennyiben helyénvalók, javasolt a rendszernek a földrajzi árujelzések és az eredetmegjelölések oltalmának rendszerére vonatkozóan javasolt módosításokkal azonos módosításainak az elvégzése, különösen az ellenőrzési rendszer, a bejegyzési és kifogásolási eljárások, a termékek címkéjén a „hagyományos különleges termék” jelzésre és a közösségi logóra történő kötelező hivatkozás, és a bejegyzési kérelmekre vonatkozó szempontok alapján az irányítóbizottsághoz való fordulás tekintetében.

11. E módosítások nagy vonalai az érdekelt résztvevők közötti konzultációk tárgyát képezik. A mezőgazdasági termékek minőségével foglalkozó tanácsadó csoport (2005. június) és a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek különleges tulajdonságai tanúsítványának szabályozási bizottsága keretén belül folytatott viták előtérbe helyezték a rendszer érdekeit, a siker példáin keresztül.

12. A tervezett intézkedések nincsenek hatással az Európai Közösségek általános költségvetésére.

2005/0270(CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek hagyományos különleges termékeiről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA ,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére[1],

mivel:

(1) A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek termelése, előállítása és forgalmazása fontos szerepet játszik a Közösség gazdaságában.

(2) Ösztönözni kell a mezőgazdasági termelés változatosabbá tételét. A különleges tulajdonságokkal rendelkező hagyományos termékek támogatása egyrészt a mezőgazdasági termelők bevételeinek növelésével, másrészt a vidéki lakosság helyben tartásával komoly hasznára válhat a vidék gazdaságának, különösen a hátrányos helyzetű vagy félreeső területek esetében.

(3) Az élelmiszerágazat belső piacának jó működéséhez a gazdasági szereplők számára lehetővé kell tenni, hogy növelhessék termékeik piaci értékét, miközben megóvják a fogyasztókat a tisztességtelen gyakorlattól, egyúttal tisztességes kereskedelmet biztosítanak.

(4) A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 1992. július 14-i 2082/92/EGK tanácsi rendelet[2] meghatározta a különleges tulajdonságok tanúsítását, és a 2082/92/EGK rendelet alkalmazása részletes szabályait megállapító 1848/93/EGK bizottsági rendelet[3] meghatározta és bevezette a „hagyományos különleges termék” jelzést. A különleges tulajdonságok tanúsítványai – gyakrabban a „hagyományos különleges termékkel” jelölve – lehetővé teszik a fogyasztói igényeknek való megfelelést a különleges tulajdonságokkal rendelkező hagyományos termékek esetében. Tekintettel arra, hogy a piacon kapható termékek skálája igen széles, és a rájuk vonatkozó információ bőséges, a fogyasztók számára a jobb választás érdekében világos és tömör leírással kell szolgálni az élelmiszerek különleges tulajdonságairól.

(5) A világossá tétel céljából célszerű többé nem hivatkozni a „különleges tulajdonságok tanúsítványra”, hanem csak a könnyebben érthető „hagyományos különleges termék” kifejezésre, és a rendelet tárgyának a termelők és a fogyasztók számára történő kifejezettebbé tétele céljából célszerű pontosítani a különleges tulajdonság meghatározását, és bevezetni a „hagyományos” kifejezés meghatározását.

(6) Egyes termelők a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek különleges tulajdonságai révén a piaci érték növelését szeretnék elérni, mert termékeik, illetve élelmiszereik lényegi tulajdonságai egyértelműen megkülönböztetik azokat más hasonló termékektől és élelmiszerektől. A fogyasztó védelme érdekében a tanúsított különleges tulajdonságokat hivatalosan ellenőrizni kell. Valójában egy ilyen önkéntes rendszernek, amely lehetővé teszi a szereplők számára, hogy közösségi szinten nyilvánosságra hozzák egy élelmiszer minőségét, meg kell adnia minden biztosítékot a kereskedelemben tehető hivatkozások igazolásával.

(7) A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek a címkézésük tekintetében a Közösségben megállapított általános szabályok hatálya alá, és különösen az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[4] hatálya alá tartoznak. Figyelembe véve azok különleges tulajdonságát, kiegészítő különleges rendelkezéseket kell megállapítani a hagyományos különleges termékekre. A hagyományos különleges termékek közösségi területen történő azonosításának könnyebbé és gyorsabbá tétele érdekében az érintett közösségi jelzések és szimbólumok használatát kötelezővé kell tenni a címkézésen, ésszerű határidőt határozva meg azonban arra, hogy a szereplők alkalmazkodhassanak e kötelezettséghez.

(8) A tanúsított különleges tulajdonságok betartásának és állandóságának garantálása érdekében a termelői csoportosulásoknak saját maguknak kell meghatározniuk a szóban forgó tulajdonságokat egy leírásban. A hagyományos különleges termék bejegyzésének lehetősége harmadik országok termelői számára is nyitva áll.

(9) A Közösség területén oltalomban részesülő hagyományos különleges termékeknek egy hiteles, a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeleten[5] alapuló ellenőrzési rendszerre van szükségük, valamint egy olyan ellenőrzési rendszerre, amelynek célja a termékleírások szereplők által történő betartásának biztosítása a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek forgalomba hozatala előtt.

(10) Az oltalomban való részesülés érdekében a hagyományos különleges termékeket közösségi szinten be kell jegyezni. A nyilvántartásba való bejegyzés lehetővé teszi a szakmai szereplők és a fogyasztók tájékoztatását is.

(11) Célszerű, hogy az érintett tagállam nemzeti hatóságai minden bejegyzési kérelmet a minimális közösségi rendelkezések betartásával vizsgáljanak meg – amely nemzeti szintű kifogásolási eljárást is tartalmaz – hogy biztosítsák, hogy az érintett mezőgazdasági termék vagy élelmiszer hagyományos, és különleges tulajdonságokkal rendelkezik. Ezt követően a Bizottságnak egy olyan vizsgálatban kell részt vennie, amely biztosítja az egységes megközelítést a tagállamok, illetve harmadik országok termelői által benyújtott bejegyzési kérelmek között.

(12) A bejegyzési eljárás hatékonyabbá tétele érdekében el kell kerülni a tisztességtelen vagy megalapozatlan kifogások figyelembe vételét, és meg kell határozni azon indokokat, amelyek alapján a Bizottság a hozzá eljuttatott kifogások elfogadhatóságáról dönt. Kifogásolási joggal a jogosan érintett harmadik országbeli állampolgárok is rendelkeznek ugyanazon követelmények alapján, mint a közösségi termelők. Ezen előírások bizonyítékait és értékelését a közösségi területhez képest kell igazolni. A megszerzett tapasztalat fényében el kell fogadni a tagállamok közötti kifogás esetében a kifogásolási és konzultációs időtartamot.

(13) Meg kell állapítani a szellemi tulajdonjog meglétét és hatályát biztosító meglévő rendelkezéseket.

(14) Egyenlőtlen versenyfeltételek kialakulásának elkerülése érdekében minden termelő – beleértve harmadik országok termelőit is – számára lehetővé kell tenni, hogy a termék bejegyzett kereskedelmi megnevezését jelzéssel és adott esetben közösségi szimbólummal együtt, vagy az ilyenként bejegyzett kereskedelmi termékmegnevezést mindaddig használhassa, amíg az általa termelt vagy feldolgozott mezőgazdasági termék vagy élelmiszer megfelel az adott termékleírás követelményeinek, és a termelő az e rendelet rendelkezéseinek megfelelően ellenőrző szervezethez fordul.

(15) Ahhoz, hogy egy hagyományos mezőgazdasági termék vagy élelmiszer különleges tulajdonságainak jelzése a termelőknek érdekükben álljon, egyúttal pedig elnyerje a fogyasztók bizalmát, azt oltalomban kell részesíteni, és hatósági ellenőrzés alá kell vonni.

(16) Amennyiben egy hagyományos különleges termék esetében meghatározott időn belül egyetlen ellenőrző szervezetet sem értesítenek a Bizottságnál, és így az nem képezi a bejegyzett termékleírás betartásával végzett termelés tárgyát, a bejegyzést meg kell semmisíteni.

(17) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[6] összhangban kell elfogadni.

(18) Meg kell állapítani a Bizottsághoz az e rendelet hatálybalépése előtt érkezett kérelmekre alkalmazandó rendelkezéseket, különösen a bejegyzési eljárás előrehaladottsági állapotának figyelembevételével. Egyébként ésszerű határidőt kell hagyni a szereplőknek a magán ellenőrző szervezetek, valamint a hagyományos különleges termékként forgalomba hozott mezőgazdasági termékek és élelmiszerek kiigazítására.

(19) A világosság és az átláthatóság érdekében a 2082/92/EGK rendelet el kell törölni, és új rendelettel helyettesíteni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk Alkalmazási terület

(1) E rendelet meghatározza azon szabályokat, amelyek alapján egy hagyományos különleges termék felismerhető az alábbi termékek esetében:

a) a Szerződés I. mellékletében felsorolt, emberi fogyasztásra szánt mezőgazdasági termékek;

b) az e rendelet I. mellékletében felsorolt élelmiszerek.

E rendelet I. melléklete a 18. cikk (2) bekezdésében szereplő eljárásnak megfelelően módosítható.

(2) Ez a rendelet nem sért egyéb különös közösségi rendelkezést.

(3) A 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[7] nem alkalmazandó az e rendelet tárgyát képező hagyományos különleges termékekre.

2 . cikk Fogalommeghatározások

(1) E rendelet alkalmazásában:

a) „különleges tulajdonság”: az a tulajdonság vagy azon tulajdonságok összessége, amely egyértelműen megkülönböztet egy mezőgazdasági terméket vagy élelmiszert más hasonló termékektől vagy azonos kategóriába tartozó élelmiszerektől;

b) „hagyományos”: amelyről bizonyított, hogy legalább az általában egy nemzedéknyi időtartamnak tekintett idő óta használják a közösségi piacon;

c) „hagyományos különleges termék”: az a hagyományos mezőgazdasági termék vagy élelmiszer, amelynek különlegességét a Közösségben az e rendeletnek megfelelő bejegyzése révén elismerik;

d) „csoportosulás”: ugyanazzal a mezőgazdasági termékkel vagy élelmiszerrel foglalkozó termelők és/vagy feldolgozók jogi formától és összetételtől független bármely társulása.

(2) Az (1) bekezdés a) pontjában szereplő elem vagy elemek összessége a termék olyan lényeges jellemzőihez kapcsolódhat, mint a fizikai, kémiai, mikrobiológiai vagy érzékszervi jellemzők vagy a termék előállítási vagy elkészítési módszerei, illetve olyan egyedi feltételek, amelyek a termék előállítása vagy elkészítése során érvényesülnek.

A mezőgazdasági termék, illetve élelmiszer kiszerelése nem tekinthető az (1) bekezdés a) pontja alá tartozó tulajdonságnak.

Az (1) bekezdés a) pontjában szereplő különleges tulajdonság nem korlátozható a minőségi vagy mennyiségi összetevőre.

Más érdekelt felek részt vehetnek az (1) bekezdés d) pontjában szereplő csoportosulásban.

3. cikk Nyilvántartás

A Bizottság naprakészen tartja az e rendeletnek megfelelően közösségi szinten elismert, hagyományos különleges termékek nyilvántartását.

A nyilvántartás a hagyományos különleges termékek két listáját különbözteti meg annak alapján, hogy a termék vagy élelmiszer nevének használata a termékleírást betartó termelők számára fenntartott-e vagy nem.

4 . cikk A termékekre és a nevekre vonatkozó előírások

(1) Ahhoz, hogy a 3. cikkben foglaltaknak megfelelően nyilvántartásba kerülhessen, a mezőgazdasági terméknek, illetve élelmiszernek vagy hagyományos alapanyagból kell készülnie, vagy hagyományos összetételűnek kell lennie, vagy előállítási vagy feldolgozási módjának hagyományos jellegű előállítást vagy feldolgozást kell tükröznie.

Nyilvántartásba vétel nem engedélyezhető abban az esetben, ha a mezőgazdasági termék, illetve élelmiszer különleges tulajdonsága a származásban vagy a földrajzi eredetben rejlik. Azonban a földrajzi kifejezések használata engedélyezett.

(2) Nyilvántartásba vételhez az elnevezésnek:

a) önmagában véve is egyedinek kell lennie, vagy;

b) ki kell fejeznie a mezőgazdasági termék, illetve élelmiszer különleges tulajdonságát.

Az első albekezdés a) pontjában szereplő egyedi névnek hagyományosnak és a nemzeti rendelkezéseknek megfelelőnek, illetve a használat által elfogadottnak kell lennie.

Az első albekezdés b) pontjában említett, különleges tulajdonságot kifejező elnevezést nem lehet nyilvántartásba venni, amennyiben:

a) csak egy olyan általános természetű tulajdonságra utal, amelyet a mezőgazdasági termékek illetve élelmiszerek egy bizonyos csoportjára vagy konkrét közösségi jogszabályban meghatározott egész csoportjára használnak;

b) megtévesztő, különösen például az olyan elnevezés, amely a termék valamely nyilvánvaló jellegzetességére utal, vagy nem felel meg a termékleírásnak, és következésképpen alkalmas e termék jellemzői tekintetében a fogyasztó megtévesztésére.

5. cikk Kapcsolat a szellemi tulajdonjoggal

(1) Nem jegyezhető be egy termék hagyományos különleges termékként, amennyiben a név azonos vagy hasonló egy már bejegyzett termékével, amennyiben fennáll a veszélye azok összetévesztésének, vagy amennyiben a név a közösség területén lévő földrajzi jelzésre utal.

(2) Egy növény- vagy állatfaj neve használható hagyományos különleges termék neveként feltéve, hogy nem megtévesztő a termék jellege tekintetében.

6. cikk Termékleírás

(1) A hagyományos különleges termék minősítés megszerzéséhez a mezőgazdasági terméknek vagy élelmiszernek meg kell felelnie egy termékleírásnak.

(2) A termékleírás a következő adatokat tartalmazza:

a) a 4. cikk (2) bekezdésében szereplő név egy vagy több nyelven megfogalmazva, annak jelzésével, hogy a csoportosulás a bejegyzést a név fenntartásával vagy anélkül kéri, és hogy kíván-e a 13 cikk (3) bekezdése rendelkezése által biztosított előnyökben részesülni;

b) a mezőgazdasági termék vagy élelmiszer alapvető fizikai, kémiai, mikrobiológiai és érzékszervi tulajdonságainak leírása;

c) a termelők által követendő előállítási mód leírása, beleértve a nyersanyag vagy az összetevők jellegét és tulajdonságait, és a mezőgazdasági termék vagy élelmiszer elkészítésének módját;

d) a kulcselemek, amelyek meghatározzák a különleges tulajdonságot, és adott esetben a használt hivatkozási rendszer;

e) a kulcselemek, amelyek a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében szereplő hagyományos jelleget tanúsítják;

f) a minimumkövetelmények és a különleges tulajdonság ellenőrzésének az eljárásai.

7. cikk Bejegyzés iránti kérelem

(1) Mezőgazdasági termék, illetve élelmiszer különleges tulajdonságainak nyilvántartásba vételét kizárólag csoportosulás kérelmezheti.

Több különböző tagállamból vagy harmadik államból származó csoportosulások közös kérelmet nyújthatnak be.

(2) A csoportosulás kizárólag olyan mezőgazdasági termék vagy élelmiszer tekintetében nyújthat be bejegyzési kérelmet, amelyet ő termel vagy állít elő.

(3) A bejegyzési kérelem tartalmazza:

a) a kérelmező csoportosulás nevét;

b) a 6. cikkben meghatározott termékleírást;

c) az egyedi hagyományos jelleget bizonyító dokumentumok;

d) a 15. cikkben meghatározott ellenőrzési struktúrára vagy struktúrákra történő hivatkozások.

(4) Ha a csoportosulás egy tagállamban van, a kérelmet annak a tagállamnak az illetékes hatóságához kell benyújtani, ahol a csoportosulás székhelye található.

A tagállam a megfelelő eszközökkel megvizsgálja a kérelmet, hogy ellenőrizze annak indokoltságát és azt, hogy az megfelel-e e rendelet feltételeinek.

(5) A tagállam a (4) bekezdés második albekezdésében meghatározott vizsgálat során nemzeti szinten kifogásolási eljárást szervez, amely biztosítja a kérelem megfelelő közzétételét, és ésszerű határidőt állapít meg, amely folyamán minden jogosan érintett, és annak területén letelepedett személy kifogást tartalmazó nyilatkozatot tehet.

A tagállam a 9. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében meghatározott követelményeket magában foglaló előírások alapján megvizsgálja a beérkezett kifogásolási nyilatkozatok elfogadhatóságát.

(6) Amennyiben a 4., 5. és 6. cikk előírásait betartották, az illetékes hatóság átküldi a Bizottságnak:

- a kérelmező csoportosulás nevét,

- a 6. cikkben meghatározott termékleírást,

- a 15. cikkben meghatározott ellenőrzési struktúrára vagy struktúrákra történő hivatkozásokat,

- a tagállam nyilatkozatát, hogy a csoportosulás által benyújtott, és a nemzeti elismerési határozattal rendelkező kérelem megfelel e rendeletnek, és az annak alkalmazására elfogadott rendelkezések feltételeinek.

(7) Amennyiben a mezőgazdasági termékre vagy élelmiszerre vonatkozó kérelem harmadik országból származik, azt akár közvetlenül, akár a harmadik ország illetékes hatóságain keresztül a Bizottsághoz kell küldeni, és annak a (3) bekezdésben meghatározott adatokat kell tartalmaznia.

(8) Az e cikkben szereplő, a Bizottságnak eljuttatott dokumentumokat a Közösség valamely hivatalos nyelvén kell összeállítani, vagy azt a Közösség valamely hivatalos nyelvű fordításával kell kísérni.

8. cikk A Bizottság által végzett vizsgálat

(1) A Bizottság megvizsgálja a kérelmet, hogy ellenőrizze annak indokoltságát és azt, hogy az megfelel-e e rendelet feltételeinek.

A Bizottság nyilvánosságra hozza a bejegyzési kérelem tárgyát képező elnevezések listáját, valamint azoknak a Bizottsághoz történő beadását.

(2) Amennyiben e rendelet feltételei teljesülni látszanak, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdeti a 6. cikkben meghatározott termékleírást, valamint a kérelmező csoportosulásra és a 15. cikkben meghatározott ellenőrzési struktúrára vagy struktúrákra történő hivatkozásokat.

Ellenkező esetben a Bizottság a 18. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárás szerint dönt a bejegyzési kérelem elutasításáról.

9. cikk Kifogás

(1) A 8. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében említett, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetés időpontjától számított négy hónapos határidőn belül minden más tagállam vagy harmadik ország kifogással élhet a tervezett bejegyzés ellen, a Bizottsághoz benyújtott, kellően indokolt nyilatkozatával.

(2) Bármely személyében és közvetlenül érintett, nem a bejegyzést kérelmező tagállamban, illetve harmadik országban letelepedett vagy ott lakó természetes vagy jogi személy is kifogást emelhet a tervezett bejegyzés ellen, kellően indokolt nyilatkozat benyújtásával.

A valamely tagállamban letelepedett, vagy ott lakó természetes vagy jogi személyek esetében a nyilatkozatot a szóban forgó tagállam illetékes hatóságához kell benyújtani, az (1) bekezdésben szereplő kifogásolási határidőn belül.

Harmadik országban letelepedett vagy ott lakó természetes vagy jogi személyek a nyilatkozatot a Bizottsághoz nyújtják be akár közvetlenül, akár a harmadik ország illetékes hatósága útján, az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül.

(3) Kizárólag azok, a Bizottsághoz az (1) bekezdésben megállapított határidőn belül érkezett kifogást tartalmazó nyilatkozatok fogadhatók el, amelyek bizonyítják:

a) akár a 2., 4. és 5. cikkben szereplő feltételek be nem tartását;

b) akár azt – ha a 13. cikk (2) bekezdésének megfelelő kérelemről van szó –, hogy a nevet a mezőgazdasági termékek vagy élelmiszerek esetében jogszerűen, közismerten és gazdaságilag jelentős módon használják.

A Bizottság megvizsgálja a kifogások elfogadhatóságát.

Az első albekezdésben szereplő követelményeket a Közösség területéhez képest kell bizonyítani és értékelni.

(4) Amennyiben a Bizottság nem kap a (3) bekezdés alapján elfogadható kifogást, bejegyzi a hagyományos különleges terméket.

A bejegyzést az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetik.

(5) Amennyiben egy kifogás a (3) bekezdésnek megfelelően elfogadható, a Bizottság felhívja az érdekelt feleket, hogy kezdjék meg a megfelelő konzultációkat.

Ha az érdekelt felek hat hónapon belül megállapodást kötnek, ez utóbbiak értesítik a Bizottságot minden, az említett megállapodást lehetővé tévő adatról, beleértve a kérelmező, valamint a kifogást benyújtó véleményét is. Ha a 8. cikk (2) bekezdésének megfelelően közzétett adatokat nem módosították, illetve azok csak kisebb módosításokon mentek keresztül, a Bizottság e cikk (4) bekezdése szerint jár el. Más esetekben ismét elvégzi a 8. cikk (1) bekezdésében szereplő vizsgálatot.

Ha nem jön létre megállapodás, a Bizottság a 18. cikk (3) bekezdésében szereplő eljárásnak megfelelően határozatot hoz, figyelembe véve a tisztességesen és hagyományosan gyakorolt használatokat, valamint a zavar tényleges kockázatait.

Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetik.

(6) Az e cikkben szereplő, és a Bizottsághoz eljuttatott dokumentumokat a Közösség valamely hivatalos nyelvén kell összeállítani, vagy azt a Közösség valamely hivatalos nyelvű fordításával kell kísérni.

10. cikk Megsemmisítés

A Bizottság egy hagyományos különleges termék bejegyzésének megsemmisítéséről határozhat, ha egy meghatározandó időszak elteltével úgy tűnik, hogy egyetlen ellenőrző szervezetet sem értesítettek a 15. cikknek megfelelő termék tekintetében.

11. cikk A termékleírás módosítása

(1) A hagyományos különleges termék termelői csoportosulásának kérelmére a tagállam, amelynek területén e csoportosulás letelepedett, illetve harmadik országban letelepedett, hagyományos különleges termék termelői csoportosulása kérheti a termékleírás módosítását. Ez utóbbi esetben a kérelmet akár közvetlenül, akár a harmadik ország illetékes hatóságán keresztül a Bizottsághoz kell eljuttatni.

A kérelemnek bizonyítania kell a jogos gazdasági érdek fennállását, valamint tartalmaznia kell a kért módosításokat és azok indokolását.

A módosítás jóváhagyására irányuló kérelem a 7-9. cikkben szereplő eljárás hatálya alá tartozik. Mindazonáltal ha a javasolt módosítások kisebb jelentőségűek, a Bizottság határoz a módosítás jóváhagyása iránti kérelemről a 8. cikk (2) bekezdése, és a 9. cikk szerinti eljárás lefolytatása nélkül.

(2) A tagállam illetékes hatóságai gondoskodnak arról, hogy minden termelő és/vagy feldolgozó, aki azt a termékleírást alkalmazza, amelynek a módosítását indítványozták, értesüljön a közzétételről. A 9. cikk (3) bekezdésében szereplő kifogásolási nyilatkozatokon kívül elfogadhatók az azon kifogásolási nyilatkozatok, amelyek a hagyományos különleges termék termelésében bizonyítják a gazdasági érdeket.

12. cikk Jelzések és szimbólum

(1) Kizárólag a termékleírás előírásait betartó termelők utalhatnak egy mezőgazdasági termék vagy élelmiszer címkéjén, reklámjában vagy a termékre vonatkozó dokumentumban a hagyományos különleges termékre.

(2) Amennyiben a Közösség területén létrehozott mezőgazdasági termék vagy élelmiszer címkézésén hagyományos különleges termékre történik hivatkozás, azon szerepelnie kell a „hagyományos különleges termék” jelzésnek, vagy a „HKT” rövidítésnek, valamint az ahhoz kapcsolódó közösségi szimbólumnak.

(3) A (2) bekezdésben szereplő jelzések a Közösség területén kívül készült hagyományos különleges termékek címkéjén szabadon választhatók.

13. cikk A bejegyzett névre vonatkozó szabályok

(1) A 9. cikk (4) bekezdésében szereplő kihirdetési időponttól kezdődően a 3. cikkben említett nyilvántartásba bejegyzett név csak a 12. cikkben meghatározott szabályok szerint alkalmazható a mezőgazdasági termék vagy élelmiszer hagyományos különleges termékként történő azonosítására. A bejegyzett neveket a „hagyományos különleges termék” jelzés, a „HKT” rövidítés, vagy a társított közösségi szimbólum feltüntetésének lehetősége nélkül azonban továbbra is lehet használni azon termékek címkéjén, amelyek nem felelnek meg a bejegyzett termékleírásnak.

(2) Mindazonáltal egy hagyományos különleges termék bejegyezhető a közzétett termékleírásnak megfelelő mezőgazdasági termék vagy élelmiszer érdekében a név fenntartásával, feltéve, hogy a csoportosulás azt a bejegyzés iránti kérelmében kérte, és a 9. cikkben meghatározott eljárásból nem derül ki, hogy a nevet jogszerűen és gazdaságilag jelentős módon használják hasonló mezőgazdasági termékek vagy élelmiszerek esetében. A 9. cikk (4) bekezdésében szereplő kihirdetési időponttól kezdődően sem a név – még akkor sem, ha nem kíséri a „hagyományos különleges termék” jelzés – sem a „HKT” rövidítés, sem pedig a társított közösségi szimbólum nem használható többé a bejegyzett termékleírásnak nem megfelelő, hasonló mezőgazdasági termékek vagy élelmiszerek címkéjén.

(3) Az olyan elnevezések esetében, amelyek bejegyzését egyetlen nyelven kérik, a csoportosulás a termékleírásban meghatározhatja, hogy a termék forgalomba hozatala során a termék nevén – az eredeti nyelven – kívül a címke más nyelveken is tartalmazza, hogy a terméket azon régió, tagállam vagy harmadik ország hagyományai szerint állították elő, ahonnan a kérelem származik.

14. cikk Ellenőrzési rendszer

(1) A tagállamok meggyőződnek arról, hogy a 882/2004/EK rendeletben meghatározott ellenőrzési rendszer alkalmazandó az e rendelet rendelkezéseinek hatálya alá tartozó szereplőkre.

(2) A tagállamok bevonják az e rendelet rendelkezéseinek hatálya alá tartozó szereplőket a 882/2004/EK rendelet 41., 42. és 43. cikkében szereplő többéves nemzeti ellenőrzési terveikbe, valamint az említett rendelet 44. cikkében szereplő többéves jelentéseikbe.

(3) A 882/2004/EK rendelet 4. cikkének megfelelően a tagállamok illetékes központi hatóságot jelölnek ki, amely egyedileg felelős az e rendeletre vonatkozó ellenőrzési rendszer alkalmazásáért.

1 5. cikk A termékleírásnak a szereplők által történő betartására vonatkozó ellenőrzések

(1) A termékleírás szereplők által történő betartására vonatkozó, a forgalomba hozatal előtti ellenőrzésének megvalósítása céljából a 14. cikk (3) bekezdésében szereplő illetékes hatóság kijelölhet egy vagy több hivatalos ellenőrző szervezetet, vagy átruházhatja az említett ellenőrzések hatáskörét egy vagy több magán ellenőrző szervezetre.

A 7. cikk (3) bekezdése d) pontjának megfelelően a termékleírás minden elnevezés esetében meghatároz egy vagy több olyan szervezetet, amely ellenőrizni fogja a szóban forgó mezőgazdasági termékeket vagy élelmiszereket.

Ha a termelés harmadik országban folyik, a termékleírás megjelöl egy vagy több állami vagy magánszervezetet, amelyek elvégzik az első albekezdésben szereplő ellenőrzéseket.

(2) Az (1) bekezdésben szereplő magán ellenőrző szervezeteket az EN 45011. sz., vagy azzal egyenértékű szabvány szerint akkreditálják.

(3) Az (1) bekezdésben szereplő állami vagy magán ellenőrző szervezeteknek rendelkezniük kell az e rendelet betartatásához szükséges hatáskörrel, beleértve adott esetben a szankciók előírását is, amennyiben megállapítják, hogy a hatáskörükbe tartozó hagyományos különleges mezőgazdasági termék vagy élelmiszer nem felel meg a termékleírás követelményeinek.

(4) Minden tagállam tájékoztatja a Bizottságot a 14. cikk (3) bekezdésében szereplő illetékes hatóság nevéről és adatairól, az esetlegesen kijelölt hivatalos ellenőrző hivatalokról, és az (1) bekezdés első albekezdésében szereplő átruházott ellenőrzési hatáskörök magánszervezeteiről, azok hatásköréről, valamint ezen adatok bármely módosításáról.

A harmadik országban található termelők esetében a csoportosulás akár közvetlenül, akár az érintett harmadik ország hatóságai útján tájékoztatja a Bizottságot az első albekezdésben meghatározott információkról.

A Bizottság közzéteszi az első és a második albekezdésben szereplő, időszakonként naprakésszé tett adatokat.

(5) A tagállamok elfogadják az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy az e rendelet rendelkezéseit betartó termelőket az e cikkben meghatározott szervezetek ellenőrizhessék.

(6) Az e cikkben szereplő ellenőrzések során felmerült költségeket az említett ellenőrzések által érintett szereplők viselik.

16. cikk A termelők nyilatkozata az ellenőrző szerveknél

(1) Egy tagállam minden olyan termelője – még akkor is, ha az eredeti kérelmező csoportosuláshoz tartozik –, aki először tervezi hagyományos különleges termék termelését, erről a 14. cikk (3) bekezdésében meghatározott illetékes hatóság utasítására a megfelelő időben értesíti a letelepedés helye szerinti tagállam kijelölt ellenőrző szolgálatát vagy szervezetét..

(2) Egy harmadik ország minden olyan termelője – még akkor is, ha az eredeti kérelmező csoportosuláshoz tartozik – aki először tervezi hagyományos különleges termék termelését, erről a termelői csoportosulások vagy harmadik ország illetékes hatóságának esetleges utasítására a megfelelő időben értesít egy ellenőrző szolgálatot vagy szervezetet..

(3) A kijelölt ellenőrző szolgálat vagy szervezet biztosítja, hogy a termelő megfeleljen a közzétett leírásnak mielőtt a termék a piacra kerül.

17 . cikk Oltalom

(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy biztosítsák az oltalmat a „hagyományos különleges termék” jelzéssel és adott esetben a kapcsolódó közösségi szimbólummal való visszaélés vagy annak félrevezető használata, valamint a 13. cikk szerint nyilvántartott és fenntartott nevek bármilyen utánzatai ellen.

(2) A bejegyzett nevek oltalomban részesülnek a fogyasztók félrevezetésére irányuló minden gyakorlattal szemben, ideértve többek között az olyan gyakorlatot is, amely azt sejteti, hogy a mezőgazdasági termék, illetve élelmiszer Közösség által elismert hagyományos különleges termék.

(3) A tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a nemzeti szinten használt kereskedelmi megnevezéseket ne lehessen összetéveszteni a 13. cikk (2) bekezdése szerint nyilvántartásba vett és fenntartott nevekkel.

18. cikk Hagyományos különleges termékek állandó bizottsága

(1) A Bizottságot a tagállamok képviselőiből álló, és a Bizottság képviselőjének elnökletével működő, a hagyományos különleges termékek állandó bizottsága segíti.

(2) Amennyiben az e bekezdésre történik hivatkozás, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időszak három hónap.

(3) Amennyiben e bekezdésre történik hivatkozás, az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni.

Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében meghatározott időszak három hónap.

(4) A bizottság elfogadja az eljárási szabályzatát.

19. cikk Alkalmazási szabályok és átmeneti rendelkezések

(1) A 18. cikk (2) bekezdésében szereplő eljárásnak megfelelően részletes szabályokat fogadnak el e rendelet végrehajtására. Ezek különösen a következőket tartalmazzák:

a) azon adatokra vonatkozó szabályok, amelyeket a 6. cikk (2) bekezdésében szereplő termékleírásnak tartalmaznia kell;

b) a bejegyzési kérelemnek a 7. cikk (1) bekezdése értelmében a tagállamokban vagy különböző harmadik országokban található csoportosulások által történő benyújtására vonatkozó szabályok;

c) a 7. cikk (3) bekezdésében meghatározott bejegyzési kérelmek, a 7. cikk (7) bekezdésében meghatározott bejegyzési kérelmek, és a 11. cikkben szereplő módosítás iránti kérelmek Bizottságnak történő eljuttatására vonatkozó szabályok;

d) a 3. cikkben meghatározott hagyományos különleges termékre vonatkozó szabályok;

e) a 9. cikkben szereplő, kifogásokra vonatkozó szabályok, beleértve az érdekelt felek közötti megfelelő konzultációkra vonatkozó szabályokat is;

f) a 10. cikkben szereplő, a hagyományos különleges termék bejegyzésének megsemmisítésére vonatkozó szabályok;

g) a 12. cikkben meghatározott, a jelzésekre és szimbólumokra vonatkozó szabályok;

h) a 11. cikk (1) bekezdésének negyedik albekezdésében szereplő módosítások kisebb jelentőségére vonatkozó szabályok;

i) a 15. cikk (2) bekezdésében meghatározott, az ellenőrző szervezetek egyenértékű szabványai;

j) a 15. cikkben szereplő termékleírások szereplők által történő betartásának ellenőrzési feltételeire vonatkozó szabályok.

(2) A 2082/92/EGK rendelet alapján már nyilvántartásba vett elnevezések e rendelet hatálybalépésekor automatikusan átkerülnek a 3. cikkben szereplő nyilvántartásba. Az ezeknek megfelelő termékleírásokat a 6. cikk (1) bekezdésében szereplő termékleírások közé sorolják be.

(3) A Bizottság a 18. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás alapján rendeletet fogad el, amely biztosítja a 2082/92/EGK rendelet szabályainak az e rendeletben szereplő szabályokba történő átvezetését. Különösen e rendelet meghatározza a követendő eljárást, hogy lehetővé váljon a 2082/92/EGK rendelet alapján függőben lévő bejegyzési kérelmek hatékony vizsgálata. Ezen eljárások a kérelmezők számára kötelezettséget tartalmazhatnak arra, hogy egy később meghatározásra kerülő határidőn belül kiegészítő adatokat nyújtsanak be.

20. cikk Díjak

A tagállamok közigazgatási díj fizetését írhatják elő az e rendelet értelmében vett bejegyzési kérelmek, kifogást tartalmazó nyilatkozatok és módosítási kérelmek vizsgálata során felmerült költségek fedezésére.

21. cikk

A 2082/92/EGK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.

A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásokként kell érteni, és a II. mellékletben szereplő megfelelési táblázat szerint olvasni.

22. cikk

E rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Azonban a 12. cikk (2) bekezdésében szereplő rendelkezéseket 2007. május 1-jétől kell alkalmazni.

E rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

Az 1. cikk (1) bekezdése b) pontjában szereplő élelmiszerek

- Sör,

- csokoládé és egyéb kakaótartalmú ételkészítmények,

- cukrászsütemények, kenyér, édes tészták, torták, kekszek és egyéb sütőipari termékek

- tészták, főzve vagy főzés nélkül, töltve vagy töltelék nélkül

- előfőzött ételek,

- fűszerezett kész mártások,

- levesek vagy erőlevesek,

- növényi kivonatból készült italok,

- jégkrém és szorbetek.

II . MELLÉKLET

MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

2082/92/EGK rendelet | E rendelet |

1. cikk (1) bekezdés első albekezdés | 1. cikk (1) bekezdés első albekezdés |

1. cikk (1) bekezdés második albekezdés | 1. cikk (1) bekezdés második albekezdés |

1. cikk (2) és (3) bekezdés | 1. cikk (2) és (3) bekezdés |

2. cikk 1) pont első albekezdés | 2. cikk (1) bekezdés a) pont |

2. cikk 1) pont második albekezdés | 2. cikk (2) bekezdés második albekezdés |

2. cikk 1) pont harmadik albekezdés | 2. cikk (2) bekezdés harmadik albekezdés |

2. cikk 2) pont első kifejezés | 2. cikk (1) bekezdés d) pont |

2. cikk 2) pont második kifejezés | 2. cikk (2) bekezdés negyedik albekezdés |

2. cikk 3) pont | 2. cikk (1) bekezdés c) pont |

– | 2. cikk (1) bekezdés b) pont |

– | 2. cikk (2) bekezdés első albekezdés |

3. cikk | 3. cikk |

4. cikk (1) bekezdés első albekezdés | 4. cikk (1) bekezdés első albekezdés |

4. cikk (2) bekezdés | 4. cikk (1) bekezdés második albekezdés |

5. cikk (1) bekezdés | 4. cikk (2) bekezdés első albekezdés |

5. cikk (2) bekezdés | 4. cikk (2) bekezdés harmadik albekezdés |

5. cikk (3) bekezdés | 4. cikk (2) bekezdés második albekezdés első kifejezése |

5. cikk (4) bekezdés | 4. cikk (1) bekezdés második albekezdés második kifejezése |

– | 5. cikk |

6. cikk (1) bekezdés | 6. cikk (1) bekezdés |

6. cikk (2) bekezdés | 6. cikk (2) bekezdés |

7. cikk (1) bekezdés | 7. cikk (1) bekezdés |

– | 7. cikk (2) bekezdés |

7. cikk (3) bekezdés | 7. cikk (6) bekezdés |

– | 7. cikk (7) és (8) bekezdés |

7. cikk (2) bekezdés | 7. cikk (3) bekezdés |

– | 7. cikk (4) és (5) bekezdés |

– | 8. cikk (1) bekezdés |

8. cikk (1) bekezdés első albekezdés | – |

8. cikk (1) bekezdés második albekezdés | 8. cikk (2) bekezdés első albekezdés |

8. cikk (2) bekezdés | – |

8. cikk (3) bekezdés | 9. cikk (1) és (2) bekezdés |

– | 9. cikk (3) bekezdés |

9. cikk (1) bekezdés | 9. cikk (4) bekezdés |

9. cikk (2) bekezdés | 9. cikk (5) bekezdés |

10. cikk | 10. cikk |

11. cikk (1) bekezdés | 11. cikk (1) bekezdés első albekezdés |

11. cikk (2) bekezdés első albekezdés | 11. cikk (1) bekezdés harmadik albekezdés |

– | 11. cikk (1) bekezdés második albekezdés |

11. cikk (2) bekezdés második albekezdés | 11. cikk (2) bekezdés |

11. cikk (3)–(4) bekezdés | – |

12. cikk | 19. cikk (1) bekezdés g) pont |

13. cikk (1) bekezdés | 13. cikk (1) bekezdés |

13. cikk (2) bekezdés | 13. cikk (2) bekezdés |

– | 13. cikk (3) bekezdés |

14. cikk | 14. és 15. cikk |

15. cikk (1) bekezdés | 12. cikk (1) bekezdés |

– | 12. cikk (2) és (3) bekezdés |

15. cikk (2) bekezdés | 16. cikk (1) bekezdés |

15. cikk (3) bekezdés | 16. cikk (3) bekezdés |

16. cikk | – |

17. cikk | 17. cikk (1) és (2) bekezdés |

18. cikk | 17. cikk (3) bekezdés |

19. cikk | 18. cikk |

20. cikk | 19. cikk |

21. cikk | – |

– | 21. cikk |

22. cikk | 22. cikk |

melléklet | I. melléklet |

– | II. melléklet |

[1] HL C …., …, …. .o.

[2] HL L 208., 1992.7.24., 9. o. A legutóbb a 806/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 1. o.) módosított rendelet.

[3] HL L 168., 1993.7.10., 35. o. A legutóbb a 2167/2004/EK rendelettel (HL L 371., 2004.12.18., 8. o.) módosított rendelet.

[4] HL L 109., 2000.5.6., 29. o. A legutóbb a 2003/89/EK irányelvvel (HL L 308., 2003.11.25., 15. o.) módosított irányelv.

[5] HL L 165., 2004.4.30., 1. o. Helyesbített változat: HL L 191., 2004.5.28., 1. o.

[6] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

[7] HL L 204., 1998.7.21., 37. o.