HU    HU HU 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2010.12.8. 
SEC(2010) 1497 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE 
 
A pénzügyi szolgáltatások ágazatában a szankciórendszerek meger ősítéséről 
{SEC(2010) 1496 végleges} 
{COM(2010) 716 végleges} 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS  
A pénzügyi válság nyomán megkérd őjeleződött, hogy vajon mindig betartják és megfelel ően 
alkalmazzák-e a pénzügyi piaci szabályokat.  
Az Ecofin Tanácstól 2007-ben ka pott politikai megbízatást követ ően a Bizottság a felügyeleti 
bizottságokkal együttm űködve felülvizsgálta a tagállamo kbeli szankcionálási hatáskörök 
koherenciáját, egyenérték űségét és tényleges használatát az  európai pénzügyi szolgáltatási 
ágazatban.  
2. PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
A felügyeleti bizottságok által szolgálta tott információk alapján elvégzett el őzetes elemzés 
rámutatott a nemzeti szankciórendszerek  bizonyos hiányosságaira, valamint  az e 
rendszerek egymástól való eltéréseire ; a jelek szerint a szankciórendszerek nem mindig 
biztosítják a szankciók kell ő eredményességét, arányosságá t és visszatartó erejét.  
A közigazgatási pénzbeli szankciók szintje jelent ős eltéréseket mutat a tagállamok között, 
egyes tagállamokban túl alacsonynak t űnik, többek között az azonos típusú jogsértések 
esetében. A pénzügyi ágazatban, ahol a potenciális elkövet ők közül több jelent ős árbevétellel 
rendelkez ő pénzügyi intézmény, a néhány ezer eurós pénzbírság nem t űnik kellő mértékben 
visszatartó erej űnek.  
Néhány tagállamban bizonyos jogsértések vona tkozásában nem állnak rendelkezésre a 
szankcionálási hatáskör egyes fontos típusai  (pl. az engedélyvisszavonás), amelyek pedig 
szükségesek lehetnek a jogsértése k eredményes szankcionálásához.  
Eltérések tapasztalhatók a szankcionálható személyeket illet ően is: egyes tagállamokban a 
szankciók nem alkalmazhatók természetes, vagy éppen a jogi személyekre. Ezért őket egy 
adott jogsértés tekintetében az elkövetés helye szerinti tagállamtól függ ően eltérő módon 
kezelik.  
A kivetett szankciók szintj ének meghatározásához figye lembe vett kritériumok jelent ősen 
különböznek, és nem mindig fogla lják magukban azokat a tényez őket (pl. a jogsértésb ől 
származó el őnyöket), amelyek fontosak a szankciók ar ányosságának és visszatartó erejének 
biztosításához. 
Egyes tagállamok büntet őjogi szankciókat alkalmaznak bi zonyos jogsértések esetében, míg 
más tagállamok csak közigazgatás i szankciókat hoznak. A büntet őjogi szankciók a 
helytelenítés er őteljes üzenetét közvetítik a jogsért ő egyének felé, és er őteljes visszatartó 
erővel rendelkezhetnek.  
A különböz ő tagállamok között a szankciók alkalm azási szintjében bizonyos fokú eltérés 
figyelhető meg, még azon tagállamok esetéb en is, amelyek hasonló méret ű banki és 
biztosítási ágazattal rendelkeznek.  
Feltárt problémák  
A fent bemutatott eltérések és hiányosságok következtében:  
HU 3   HU 1. a pénzügyi szolgáltatások uniós jogszabályainak megsértését követ ő szankciók adott 
esetben nem kellően eredményesek, arányosak és nem elégséges a visszatartó erejük ;  
2. torzul hat a belső piacon folyó verseny ; valamint 
3. negatív hatás érheti a pénzügyi felügyeletet .  
E problémák a pénzügyi szolgáltatások uniós sz abályainak való megfelelés hiányát  
eredményezhetik, ami növelheti a piacmanipuláció kockázatát és az átláthatóság hiányát, 
végső soron pedig károsan hathat  a pénzügyi piacok megfelel ő működésére.  
Egy ilyen helyzet súlyosan alááshatja a fogyasztók védelmét és a piac integritását , és az 
egész gazdaságra negatív hatással lehet.  
A helyzet magában hordozza a pénzügyi ágazat iránti bizalom megingásának  kockázatát.  
3. A SZUBSZIDIARITÁS ELEMZÉSE  
A szankciók visszatartó erejének fokozásához és ezáltal az egyenl ő versenyfeltételek 
biztosításához, a pénzügyi szol gáltatások uniós jogszabályainak egységes alkalmazásához és 
Unió szerte a nemzeti felügyele ti hatóságok közötti teljes kör ű együttm űködéshez 
szükségesnek t űnik a nemzeti szankciórendszer ek konvergenciája. E célkit űzések jobban 
megvalósíthatók uniós szint ű fellépések révén, mint különböz ő nemzeti kezdeményezések 
segítségével. A meglév ő szankcionálási hatáskörök nemzeti szint ű, illetékes hatóságok általi 
jobb alkalmazása nem lenne elegend ő megfelelő mértékű konvergencia eléréséhez.  
4. AZ EU KEZDEMÉNYEZÉSÉNEK CÉLJAI  
Az uniós fellépéssel a következ ő általános szakpolitikai  célok lennének elérhet ők:  
• a pénzügyi ágazat iránti bi zalom helyreállítása;  
• a pénzügyi szolgáltatásokat igénybe vev ők jobb védelme; 
• a pénzügyi piacok biztonsága, stabilitása és integritása; 
• az uniós pénzügyi szabályoknak való megfel elés, ami hozzájárul a pénzügyi piacok 
megfelelő működéséhez. 
Ezen általános célkit űzések megvalósításához az alábbi konk rét célok elérésére van szükség: 
• eredményes, arányos és visszatartó erej ű szankciók; 
• a szabályozási arbitrázs lehet őségeit csökkent ő azonos versenyfelté telek kialakítása; 
• a pénzügyi intézmények eredményes felügyelete. 
HU 4   HU 5. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK , HATÁSVIZSGÁLAT ÉS ÖSSZEHASONLÍTÁS  
Az elemzés e szakaszban a nemzeti szankciórendszerek közelítésére és meger ősítésére 
rendelkezésre álló lehet őségek általános értékelésére korlátozódik. A mérlegelt szakpolitikai 
lehetőségek nem foglalkoznak az egyes érintett ág azatokban (banki, biztosítási, értékpapír-
ágazat) szükséges konkrét intézkedésekkel, ezeket majd akkor vizsgálják, amikor a Bizottság 
konkrét javaslatokat terjeszt el ő.  
5.1. Az intézkedések tartalmához ka pcsolódó szakpolitikai lehet őségek 
Öt azonosított témakörben lehetséges az uniós fe llépés. Minden egyes témakör esetében sor 
került különböz ő szakpolitikai lehet őségek elemzésére és összehasonlítására. 
1. TÉMAKÖR: A közigazgatási szankciók típusa és a közigazgatási pénzbeli 
szankciók szintje  
A témakör a nemzeti jogszabályokban el őirányzott közigazgatási s zankciók típusával és 
szintjével foglalkozik.  
Opciók  
1: az uniós cselekvés mell őzése 
2: minimális közös rendelkezések a legf ontosabb jogsértések esetében alkalmaza ndó közigazgatási szankciók típusa és a 
pénzbeli szankciók sz intje tekintetében  
3: a legfontosabb jogsértések esetében egységes közi gazgatási szankció típusok és pénzbeliszankció-szintek  
4: Unió szerte egységes közigazgatási szankciótípusok és pénzbeliszankció-szintek valamennyi jogsértés esetében  
Az 1. opció esetében  a tagállamok aligha volnának hajl andóak összehasonlítani az általuk 
előirányzott szankciótípusokat és pénzbírság-szi nteket a más tagállamokban alkalmazottakkal, 
és megkérd őjelezni saját rendszerük eredményességé t. Továbbra is fennmaradnának az 
eltérések. 
A 2. opció  elősegítené a jogsértések hasonló kezelését valamennyi tagállamban, ami 
megerősíti az egységes versenyfeltételek kial akítását az európai pénzügyi piacokon. Ez 
növelné a fogyasztói bizalmat és  a pénzügyi szolgáltatás i termékek határon átnyúló 
értékesítésének növekedéséhez vezethe t. Az illetékes hatóságok egyenérték ű minimális 
szankcionálási hatáskörrel való ellátása javí taná a határokon átnyúló fe lügyeletet. A szankciók 
visszatartó ereje legalább azon tagállamokban növekedne, amelyekben jelenleg túl alacsony a 
szankciók szintje. Az uniós jogszabál yok megsértésének kockázata csökkenne, ami a 
fogyasztóvédelem, a pénzügyi intézmények kö zötti verseny, valamint a pénzügyi piacok 
biztonságának és integritásának javára válna. A tagállamok számára nyitva állna a lehet őség, 
hogy az uniós minimum-kritériumokat meghaladják  és nemzeti jogrendszerük sajátosságaihoz 
igazítsák a szankciókat. A nemzeti jogszab ályok módosítására csak bizonyos tagállamok 
esetében lenne szükség. A tagállamok megfelelés i költségei várhatóan mérsékeltek lennének.  
A 3. opció  eredményesen biztosítaná az egyenl ő versenyfeltételeket, mivel csökkentené a 
pénzügyi szolgáltatás nyújtók azon lehet őségét, hogy szabályozási ar bitrázzsal éljenek a 
különböző tagállamokban m űködő szankciórendszerek között.  Ez az opció növelné a 
szankciók visszatartó erejét és következéské ppen csökkentené az uniós jog megsértésének 
kockázatát, ami kedvez ő a fogyasztóvédelem, a verseny, valamint a pénzügyi piacok 
biztonsága és integritása szempontjából. Ugya nakkor a tagállamok nem állapíthatnának meg 
HU 5   HU az egységes uniós keretben szerepl őkön túl további szankciótí pusokat vagy magasabb szint ű 
bírságokat. Ez az opció valószín űleg jelent ős módosításokat igényelne valamennyi nemzeti 
jogszabályban. 
A 4. opció  lenne a legeredményesebb az egyenl ő versenyfeltételek biztosítása és a 
felügyeletek közti bizalom növelése terén, mivel ez mindennem ű eltérést megszüntetne. 
Ugyanakkor valószín űleg minden nemzeti jogalkotásban jelent ős változtatásokat tenne 
szükségessé és megszüntetne az uniós j og megsértésének kezelésével kapcsolatos 
mindennem ű rugalmasságot. A megfelelési költségek számottev őek lehetnek, és el őfordulhat, 
hogy az egységes rendszer nem illeszkedik a különböz ő tagállamok nemzeti jogrendszerébe 
és kultúrájába.  
2. TÉMAKÖR: A közigazgatási szankciók címzettjei  
Ez a témakör a szankcióknak a pénzügyi szolgá ltatások uniós szabályainak megsértéséért 
felelős természetes és/vagy jogi személyekre történ ő alkalmazásának lehet őségével 
foglalkozik.  
Opciók  
1: az uniós cselekvés mell őzése 
2: jogi és természetes személyekre egyaránt alkalmazható szankciók  
Az 1. opció esetén a tagállamok valószín űleg nem terjesztenék ki a szankciók jelenlegi, 
jogszabályaikban rögzített szem élyi hatályát, ami valószín űleg nem biztosítana optimális 
visszatartó er őt.  
Ezzel szemben a 2. opció  jelentősen növelné a szankciók visszat artó erejét, ami az uniós 
jogszabályoknak való jobb megfelelést bi ztosítana, pozitív ha tást gyakorolva a 
fogyasztóvédelemre, a tisztességes versen yre és a pénzügyi piacok biztonságára és 
integritására. Ez az opció pozitív hatással lenne az egyenl ő versenyfeltételek kialakítására az 
európai pénzügyi piacokon, és növelné a fogyasztó i elégedettséget és a felügyeletek közötti 
kölcsönös bizalmat. Jogalkotási intézkedésre  csak azokban a tagállamokban lenne szükség, 
ahol a szankciók jelenlegi hatály a nem foglalja magában a természet es és a jogi személyeket.  
3. TÉMAKÖR: A szankciók meghatározásakor figyelembe vett tényez ők  
Ez a témakör az illetékes hatóságok által annak eldöntése során figyelembe vett tényez őkkel 
foglalkozik, hogy egy adott jogsértés elkövet őjére milyen közigazgatási szankciótípust 
és/vagy milyen összeg ű közigazgatási pénzbeli szankciót szabjanak ki.  
Opciók  
1: az uniós cselekvés mell őzése. 
2: egyes kulcsfontosságú tényez őket minden hatóságnak fi gyelembe kell vennie  
3: azonos tényez ők kimerítő jegyzéke, amelyeket minden nemzeti hatóságnak figyelembe kell vennie  
Az 1. opció esetén  minden tagállam figyelembe veszi a jogsértés súlyosságát, ugyanakkor 
más tényez ők csak bizonyos tagállamokban vagy biz onyos jogsértések esetén kerülnének 
figyelembevételre. Ez valószín űleg nem lenne elegend ő az optimális visszatartó er ő 
biztosításához.  
HU 6   HU A 2. opció  lehetővé tenné a kiszabott szankciók jobb hozzáigazítását a jogsértés hatásához és 
a jogsért ők személyes feltételeihez, ami el ősegítené a szankciók eredményességének, 
arányosságának és visszatartó erejének biztos ítását. A szankciók alkalmazási módjának egész 
Európára kiterjed ő nagyobb fokú konvergenciája megkönnyíte né az illetékes hatóságok 
közötti együttm űködést. Ez az opció jobban biztosítan á a szankciók arányosságát, növelné 
visszatartó erejüket, ami csökkentené az uni ós jog megsértésének kockázatát. A jogsért ő 
együttműködő magatartásának figyelembevétele se gítené a jogsértések felderítését. A 
tagállamok megfelelési költségei várhatóan mérsékeltek lennének. 
A 3. opció  esetén a szankciók egységes alka lmazási módja jobb határokon átnyúló 
felügyeletet biztosítana. A 2. opcióban el őirányzott tényez ők egységes alkalmazása a 
szankciók arányossága és visszat artó ereje, valamint a jogsér tések feltárása szempontjából 
ugyanazzal a hatással járna, mint a 2. opc ió. A lista azonban csak azokat a tényez őket 
tartalmazná, amelyek azonos módon alkalmazhatók minden nemzeti jogrendszerben, ami kizárná annak a lehet őségét, hogy figyelembe vegyenek más, egyes jogrendszerekben esetleg 
releváns tényez őket is. A megfelelési költségek ma gasak lehetnek, mivel ez az opció a 
szankciók alkalmazási módjára vonatkozó valamennyi  rendelkezés felülvizsgálatát maga után 
vonja.  
4. TÉMAKÖR: Büntet őjogi szankciók 
 
Ez a témakör a büntet őjogi szankcióknak a pénzügyi szol gáltatások uniós jogszabályainak 
megsértése esetén való alkalmazásával foglalkozik.  
Opciók  
1: az uniós cselekvés mell őzése 
2: büntetőjogi szankciók bevezetése a le gsúlyosabb jogsértések esetére  
Az 1. opció esetén valószín űtlen, hogy a tagállamok felülvizsgálnák büntet őjogukat annak 
érdekében, hogy e területen nagyobb fokú konvergenciát érjenek el.  
A 2. opció  a helytelenítés er őteljes üzenetét közvetítené, ami növelheti a szankciók visszatartó 
erejét, és pozitív hatással lehet a szankciók megfelel őségére vonatkozó közvéleményre. Nem 
minden jogsértésre lennének alkalmazandók büntet őjogi szankciók, csak a legsúlyosabbakra, 
amelyek esetében a büntet őjogi szankciók jelentik a pé nzügyi szolgáltatások uniós 
szabályainak megfelel ő érvényesítését elér ő, legeredményesebb, leghatékonyabb és 
legnagyobb visszatartó er ővel bíró eszközt. A büntet őjogi szankciók csak azokon a 
területeken kerülnének alkalmazásra, a hol arra mindenképpen szükség van.  
5. TÉMAKÖR: Uniós fellépés a szankciók eredményes alkalmazásának 
támogatására  
Ez a témakör azokkal a mechanizmusokkal fogl alkozik, amelyeket a tagállamok vezethetnek 
be a szankciók alkalmazásának, különösen a j ogsértések felderítésének javítására. Az 
előirányzott uniós fellépések a következ őkre összpontosítanának: (1 ) a valamennyi illetékes 
hatóság számára biztosított kulcsfontosságú hatá skörök és vizsgálati eszközök, valamint (2) a 
nemzeti hatóságok közötti együttm űködés.  
Opciók  
1: az európai felügyeleti hatóságok általi  koordináció – további uniós cselekvés nélkül  
HU 7   HU 2: további uniós cselekvés annak biztosítására, hogy mi nden tagállam rendelkezik a kulcsfontosságú vizsgálati 
hatáskörökr ől és eszközökr ől  
Az 1. opció esetében, míg néhány tagállam továbbra is rendelkezne a bels ő informátorokra 
vonatkozó szabályokkal, a tagálla mok nagy többsége valószín űleg nem vezetne be 
konzisztens és el őrejelezhet ő programokat a bels ő informátorok védelmére, és – ha maguk is 
részesei voltak a jogsértésnek – a sza nkciók alóli mentesítésükre (engedékenységi 
programok). A nemzeti sza nkciórendszerek meger ősítése bizonyos mértékig elérhet ő lenne az 
új európai felügyeleti hatóságok koor dinációs tevékenysége révén.  
A 2. opció  eredményesebb lenne a szankciók jobb vé grehajtása tekintetében, mivel új 
eszközök állnának rendelkezésre a jogsérté sek felderítésére. A jo gsértések rendszeres 
felderítése és szankcionálása növeli a szankciók visszatartó erejét és eredményességét. Az az 
érzés, hogy a jogsértések elkövet őit általában megtalálják és eredményesen megbüntetik, 
helyreállítaná a pénzügyi s zektor iránti bizalmat is.  
5.1.1.  Az előnyben részesített szakpolitikai lehet őségcsomag 
A megvizsgált öt témakörre vonatkozóan az al ábbi opciók kerültek kiválasztásra:  
• 1. TÉMAKÖR: minimális közös kritériumok be vezetése a közigazgatási szankciók típusa 
és szintje tekintetében 
• 2. TÉMAKÖR: jogi és természetes személyekre egyaránt alkalmazható szankciók 
• 3. TÉMAKÖR: egyes kulcsfontosságú tényez őket minden nemzeti hatóság figyelembe 
vesz  
• 4. TÉMAKÖR: büntet őjogi szankciók bevezetése a legsúlyosabb jogsértések esetére. 
• 5. TÉMAKÖR: a jogsértések felderítésé t/a szankciók érvényesítését megkönnyít ő 
mechanizmusok meger ősítése. 
5.2. Az intézkedések jellegével kapcsolatos lehet őségek 
Az 5.1. szakaszban azonosított szakpolitikai opciócsomag végrehajtása érdekében hozandó 
intézkedések jellegét tekintve négy lehet őség került mérlegelésre.  
• 1. opció: nem kötelez ő intézkedések a szankciórendszerek közelítésének el ősegítésére  
Bárminem ű kötelezettség hiányában nem bizt osítható, hogy minden tagállam minden 
szükséges intézkedést meghoz, a f ontos kérdéseket pedig valószín űleg minden egyes tagállam 
másképp kezelné.  
• 2. opció: a szankciórendszerek minimá lis közelítése – ágazati megközelítés 
Ez az opció igen eredményesnek t űnik, mivel lehet ővé tenné az adott ág azat és az érintett 
konkrét uniós jogi aktus szempontjából legmegfelel őbb rendelkezések bevezetését. A 
tagállamok továbbra is mérlegel ési jogkörrel rendelkeznének a szankciók kiválasztása és 
alkalmazása terén, és lehet őségük lenne a minimumstandardoknál szigorúbb szabályok 
meghozatalára. Ez az opció nem tenné feltétlenül szükségessé a nemzeti szankciórendszerek jelentős módosítását. 
HU 8   HU • 3. opció: a szankciórendszerek minimális közelítése – ágazatközi megközelítés 
Ez az opció valamennyi témakör esetében lehet ővé tenné a kiválasztott szakpolitikai lehet őség 
végrehajtását – kivéve a 4. témakört, mivel azon legsúlyosabb jogsértések meghatározásához, 
amelyek esetében büntet őjogi szankciókra van szükség, elengedhetetlennek t űnik az ágazati 
megközelítés. Mivel az uniós keret csak nagyon általános témakörökre terjedne ki, a 
tagállamok mérlegelési jogköre meglehet ősen nagy maradna a közös szabályok végrehajtása 
terén, ami csökkentené ennek az opciónak az eredményességét.  
• 4. opció: a szankciórendszerek teljes  közelítése – ágazati megközelítés 
Ez az opció mindenképpen kizárt a 4. téma kör esetében, tekintve, hogy az európai 
jogalkotónak nincs hatásköre a büntet őjogi szankciók teljes kör ű harmonizálására. A 
szankciórendszerek teljes közelítése nem lenne megfelel ő az 1. és 3. témakör esetében 
kiválasztott szakpolitikai intézkedések végreh ajtása szempontjából sem, mivel azok kizárják 
az egységes szabályok bevezetését.  
5.2.1.  Az előnyben részesített politikai eszközök  
A legmegfelel őbb megoldásnak a nemzeti szankcióre ndszerek minimális közelítését célzó 
jogalkotási intézkedés t űnik, amely potenciálisan valamennyi kezelend ő témakörre kiterjed.  
A legeredményesebb megközelítésnek az ágazati megközelítés t űnik, amely néhány alapvet ő, 
minden ágazat esetében azonos alapelv meghatározása révén kombinálható az ágazatközi megközelítéssel. 
6. N
YOMONKÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A közlemény bemutatja a kiválasztott szakpolitikai lehet őségeket annak érdekében, hogy 
minden érdekelt fél megtehesse észrevételei t a javasolt fellépésekkel kapcsolatban. A 
Bizottság tanulmányozni fogja a visszajelzések et, és figyelembe veszi azokat a konkrét 
javaslatok el őterjesztésekor.