EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2020.7.10. COM(2020) 306 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANKNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Az EU 2020. évi igazságügyi eredménytáblája



















1. Bevezetés A hatékony igazságszolgáltatási rendszerek kulcsfontosságú szerepet töltenek be az uniós jog végrehajtásában és a jogállamiság fenntartásában, valamint az Európai Unió alapját jelentő értékek megőrzésében. A nemzeti bíróságok az uniós jog alkalmazásakor uniós bíróságként járnak el. Az uniós jogban előírt jogok és kötelezettségek hatékony érvényesítését elsősorban a nemzeti bíróságok biztosítják (EUSZ 19. cikke). A hatékony igazságszolgáltatási rendszerek alapvető fontosságúak a kölcsönös bizalom, a befektetési környezet és a hosszú távú növekedés fenntarthatósága szempontjából is. Ezért a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának, minőségének és függetlenségének javítása továbbra is szerepel az európai szemeszter – az EU gazdaságpolitikájának éves koordinációs ciklusa – prioritásai között. Az EU gazdasági és foglalkoztatáspolitikai stratégiáját meghatározó és a fenntarthatóságot és a társadalmi befogadást az EU gazdaságpolitikájának középpontjába helyező 2020-as éves fenntartható növekedési stratégia ismételten kifejti a hatékony igazságszolgáltatási rendszerek és a tagállamok üzleti környezetének kapcsolatát. A jól működő és teljesen független igazságszolgáltatási rendszerek pozitív hatással lehetnek a beruházásokra, és így hozzájárulhatnak a termelékenységhez és a versenyképességhez. Fontosak az egységes piac működéséhez nélkülözhetetlen() szerződések és közigazgatási határozatok határokon átnyúló, hatékony végrehajtásának és a vitarendezésnek a biztosítása szempontjából is. Ilyen előzmények után az EU igazságügyi eredménytáblája bemutatja azon mutatók éves áttekintését, amelyek a hatékony igazságszolgáltatási rendszerek alapvető paramétereire: a hatékonyságra, a minőségre és a függetlenségre összpontosítanak. A 2020-as kiadás tovább fejleszti a mutatókat mindhárom elemre vonatkozóan. Nem tükrözi a COVID-19 válság következményeit, mivel az adatok a 2012-től 2019-ig terjedő évekre vonatkoznak, de 2020-ra nem. − Az európai jogállamisági mechanizmus – Amint azt von der Leyen elnök politikai iránymutatásában bejelentették, a Bizottság átfogó európai jogállamisági mechanizmust hozott létre a tagállami helyzet nyomon követésének elmélyítése érdekében. A jogállamisági mechanizmus megelőző eszközként szolgál, elmélyítve a párbeszédet és a jogállamisággal kapcsolatos kérdések közös tudatosítását. Főbb jellemzőit a Bizottság 2019. évi, „Az Unión belüli jogállamiság megerősítéséről - intézkedési terv” című bizottsági közlemény ismerteti. Az új mechanizmus egy éves, a jogállamiságról szóló jelentésre támaszkodik, amely valamennyi tagállam lényeges – kedvező és kedvezőtlen – fejleményeinek összegzését tartalmazza. A jelentés többféle forráson fog alapulni, beleértve az uniós igazságügyi eredménytáblát.



Mi az uniós igazságügyi eredménytábla? Az uniós igazságügyi eredménytábla egy olyan éves összehasonlító információs eszköz, amelynek célja, hogy segítse az Uniót és a tagállamokat a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyabbá tételében azáltal, hogy objektív, megbízható és összehasonlítható adatokat szolgáltat valamennyi tagállam igazságszolgáltatási rendszerének hatékonyságát, minőségét és függetlenségét értékelő, releváns mutatókról. Nem egyetlen átfogó minősítést nyújt, hanem áttekintést ad a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek működéséről a tagállamok közös érdekét képviselő mutatók alapján. Az eredménytábla nem népszerűsíti az igazságszolgáltatás egyik konkrét típusát sem, és egyenlően kezeli az összes tagállamot. A nemzeti igazságszolgáltatási rendszer által követett modelltől vagy az annak alapjául szolgáló jogi hagyományoktól függetlenül a hatékonyság, a minőség és a függetlenség a hatékony igazságszolgáltatás lényeges paraméterei közé tartozik. Az e három tényezőre vonatkozó adatokat együttesen kell értelmezni, mivel mindhárom elem gyakran összefügg egymással (az egyik elem javítását célzó kezdeményezések egy másik elemre is hatással lehetnek). Az eredménytábla elsősorban a polgári és kereskedelmi peres ügyekre, valamint a közigazgatási ügyekre összpontosít annak érdekében, hogy támogassa a tagállamoknak egy még inkább beruházás-, vállalkozás- és polgárbarát környezet kialakítására irányuló erőfeszítéseit. Az eredménytábla egy olyan összehasonlító eszköz, amely a tagállamokkal és az Európai Parlamenttel folytatott párbeszéd során alakul ki ( ). Célja a hatékony igazságszolgáltatási rendszer alapvető paramétereinek meghatározása és a vonatkozó éves adatok szolgáltatása. Mi az uniós igazságügyi eredménytábla módszertana? Az eredménytábla információforrások tárházát használja fel. A számszerűsített adatok jelentős részét az Európa Tanács Igazságszolgáltatás Hatékonyságáért küzdő Európai Bizottsága (CEPEJ) szolgáltatja, amellyel a Bizottság szerződést kötött egy szakosított éves tanulmány elkészítésére. Ezek az adatok a 2012–2018 közötti időszakra vonatkoznak, és azokat a tagállamok a CEPEJ módszertanának megfelelően szolgáltatták(). A tanulmány emellett részletesebb megjegyzéseket és tágabb összefüggéseket bemutató országspecifikus adatlapokat is tartalmaz, amelyek az ábrákkal együtt értelmezendők ( ). A CEPEJ által összegyűjtött, az eljárások időtartamára vonatkozó adatok megmutatják az „ügyintézési időt”, amely a bírósági eljárások számított hossza (a függőben lévő és az eldöntött ügyek aránya alapján). Az uniós jog meghatározott területeken történő alkalmazásával kapcsolatos bírósági hatékonyságra vonatkozó adatok megmutatják a bírósági ügyek tényleges hosszából számított átlagos eljárási időtartamot. Megjegyzendő, hogy az egyes tagállamokon belül a bírósági eljárások hossza akár jelentős területi eltéréseket is mutathat, különösen ami a városközpontokat illeti, ahol az üzleti tevékenységek nagyobb ügyterhet eredményezhetnek. A 2010 és 2019 közötti időszakra vonatkozó egyéb további adatforrások() a következők: a nemzeti igazságszolgáltatási kapcsolattartók csoportja ( ), az Igazságszolgáltatási Tanácsok Európai Hálózata (ENCJ) ( ), az EU Legfelsőbb Bíróságai Elnökeinek Hálózata (NPSJC) ( ), az Európai Unió Államtanácsainak és Legfelső Közigazgatási Bíróságainak Szövetsége (ACA-Europe) ( ), az Európai Versenyhatóságok Hálózata (ECN) ( ), a Hírközlési Bizottság (COCOM) ( ), a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontja ( ), a Fogyasztóvédelmi Együttműködési Hálózat (CPC) ( ), a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó szakértői csoport (EGMLTF) ( ), az Eurostat ( ), az Európai Igazságügyi Képzési Hálózat (EJTN) ( ), és a Világgazdasági Fórum (WEF) ( ). Az évek során az eredménytábla módszertanát a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek kapcsolattartói csoportjával kialakított szoros együttműködés keretében tovább fejlesztették és finomították, aminek kapcsán mindenekelőtt az igazságszolgáltatási rendszerek működésének egyes aspektusaihoz kapcsolódó (évente frissített) kérdőív és adatgyűjtés említendő meg.

Az adatok rendelkezésre állása – különösen az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának mutatói tekintetében – továbbra is javul, mivel sok tagállam beruházott a jobb igazságügyi statisztikák készítéséhez szükséges kapacitásaiba. Ahol az adatgyűjtés vagy adatszolgáltatás terén továbbra is fennállnak nehézségek, ez az elégtelen statisztikai kapacitásnak, illetve annak a ténynek tudható be, hogy azok a nemzeti kategóriák, amelyekhez az adatokat gyűjtik, nem egyeznek meg pontosan az eredménytáblához használt kategóriákkal. Az adathiánynak csak nagyon kevés esetben oka a nemzeti hatóságok adatszolgáltatásának elmaradása. A Bizottság továbbra is ösztönzi a tagállamokat az adathiány csökkentésére. Hogyan járul hozzá az uniós igazságügyi eredménytábla az európai szemeszterhez? Az eredménytábla elemeket biztosít a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának, minőségének és függetlenségének felméréséhez, és ezzel a tagállamokat kívánja támogatni nemzeti igazságszolgáltatási rendszereik hatékonyságának javításában. Az igazságügyi rendszerekre vonatkozó információk összehasonlításával az eredménytábla megkönnyíti a hiányosságok és a bevált módszerek azonosítását, valamint a kihívások és az eredmények nyomon követését. Az európai szemeszter folyamatához kapcsolódóan az érintett nemzeti hatóságokkal és érdekelt felekkel folytatott kétoldalú párbeszéd keretében készítik el az országspecifikus értékeléseket. Ez az értékelés tükröződik az európai szemeszter keretében elkészített éves országjelentésekben, és az eredménytábla eredményeit egyesíti a kvalitatív, országspecifikus elemzéssel, amely tükrözi a jogrendszerek jellemzőit és az érintett tagállamok tágabb kontextusát. Amennyiben a feltárt hiányosságok makrogazdasági jelentőséggel bírnak, az európai szemeszter keretében végzett elemzés arra indíthatja a Bizottságot, hogy javaslatot tegyen a Tanácsnak országspecifikus ajánlások elfogadására az egyes tagállamok nemzeti igazságszolgáltatási rendszereinek javítása érdekében (). Miért fontosak a hatékony igazságszolgáltatási rendszerek a befektetés-barát üzleti környezethez? A jogállamiságot fenntartó hatékony igazságszolgáltatási rendszereket pozitív gazdasági hatásokkal azonosítják. Ahol az igazságszolgáltatási rendszerek biztosítják a jogok érvényesítését, ott a hitelezők nagyobb valószínűséggel nyújtanak hitelt, a vállalkozások tartózkodnak az opportunista viselkedéstől, csökkennek a tranzakciós költségek, és az innovatív vállalkozások nagyobb valószínűséggel eszközölnek beruházásokat. A jól működő nemzeti igazságszolgáltatási rendszereknek a gazdaságra gyakorolt kedvező hatását számos – többek között a Nemzetközi Valutaalaptól ( ), az Európai Központi Banktól ( ), az OECD-től ( ), a Világgazdasági Fórumtól ( ) és a Világbanktól ( ) származó – tanulmány és tudományos szakirodalmi munka is alátámasztja. Egy tanulmány kimutatta, hogy a bírósági eljárás hosszának 1 %-kal történő csökkentése (ügyintézési időben mérve ( )) növelheti a cégek növekedését ( ), és hogy az igazságszolgáltatási rendszert függetlennek érzékelő vállalatok 1 %-kal magasabb százalékos aránya általában a magasabb forgalommal és a termelékenység növekedésével társítja ( ). Egy másik tanulmány pozitív korrelációt mutatott az igazságügy érzékelt függetlensége és a közép- és kelet-európai közvetlen külföldi befektetések között ( ). Ezenkívül számos felmérés rávilágított a nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának vállalatok számára fennálló fontosságára. Például egy felmérésben a nagyvállalatok 93 %-a válaszolta, hogy módszeresen vizsgálja a jogállamiság feltételeit (beleértve a bíróságok függetlenségét) azokban az országokban, amelyekben befektet( ). Egy másik felmérésben a kis- és középvállalkozások több mint fele válaszolta, hogy a bírósági eljárás költségei és a túlzott hossza volt az oka annak, hogy a szellemi tulajdonjogok megsértése miatt nem indított bírósági eljárást ( ). „A belső piaci akadályok azonosítása és kiküszöbölése”() című bizottsági közlemény és az egységes piaci szabályok végrehajtására vonatkozó cselekvési terv () is betekintést nyújt a hatékony igazságszolgáltatási rendszerek egységes piac működése szempontjából fennálló fontosságába, különösen a vállalkozások számára. Hogyan támogatja a Bizottság a jó igazságszolgáltatási reformok végrehajtását a technikai támogatás révén? A tagállamok igénybe vehetik a Bizottság technikai támogatását, amely a REFORM Főigazgatóságon keresztül érhető el a strukturális reform támogatási program( ) keretében, amelynek teljes költségvetése a 2017–2020-as időszakra 222,8 millió EUR. 2017 óta 16 tagállam ( ) számos területen már kapott vagy igényelt technikai támogatást. Ez magában foglalja például a bírósági rendszer hatékonyságának javítását célzó technikai támogatást, az igazságügyi térkép reformját, a bírósági szervezetet, az e-igazságszolgáltatási programok és a számítógépes igazságszolgáltatás tervezését vagy végrehajtását, az ügykezelési rendszereket, a bírák kiválasztási és előmeneteli eljárását, a bírák képzését és a fogyasztói jogviták peren kívüli rendezését. 2020 májusában a Bizottság benyújtotta a helyreállítási tervre irányuló javaslatait( ) is. A helyreállítási terv részeként egy technikai támogatási eszközre( ) született javaslat a meglévő strukturális reform támogatási program folytatásaként. Az eszköz a program sikerére épít és lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy hozzájáruljon az EU tagállamok intézményi és adminisztratív kapacitásának megerősítéséhez. Az eszköz továbbra is lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy technikai támogatást kérjenek többek között az igazságszolgáltatási rendszer területén.

2. Háttér: Az igazságügyi reform alakulása 2019-ben 2019-ben számos tagállam folytatta nemzeti igazságszolgáltatási rendszere hatékonyságának további javítására irányuló erőfeszítéseit. Az 1. ábra az elfogadott és a tervezett intézkedések aktualizált áttekintését mutatja be a reformtevékenységekben részt vevő tagállamok igazságszolgáltatási rendszerének különböző funkcionális területein. 1. ábra: Az igazságszolgáltatási rendszerekre vonatkozó jogalkotási és szabályozási tevékenység 2019-ben (elfogadott intézkedések/tárgyalt kezdeményezések tagállamonként) (forrás: Európai Bizottság ( )) 2019-ben az eljárásjog továbbra is kiemelt figyelmet kapott számos tagállamban, jelentős mennyiségű folyamatban lévő vagy tervezett jogalkotási tevékenységgel. A bírák jogállására, valamint a jogi szakemberekre és az ügyészekre vonatkozó szabályok reformja szintén fokozott aktivitást mutatott. Az EU igazságügyi eredménytáblájának legutóbbi kiadásával összehasonlítva további lendületet kapott intézkedések elfogadása olyan területeken, mint például a bíróságok igazgatása és az igazságszolgáltatási tanácsok, mivel a tagállamok nyomon követik a korábbi bejelentéseket. A más területeken folyó tevékenység lelassult, például az információs és kommunikációs technológia (IKT) fejlesztése az igazságszolgáltatási rendszerben vagy az igazságügyi térképek újratervezése. Néhány tagállam már aktívan használja vagy legalábbis tervezi használni a mesterséges intelligenciát igazságszolgáltatási rendszerében. Az áttekintés újfent megerősíti azt a megfigyelést, miszerint az igazságügyi reformokhoz, a bejelentéstől a törvényi és rendeleti intézkedések elfogadásáig, valamint a helyszínen történő tényleges végrehajtásukig időre van szükség – néha több évre is.



3. A 2020-as uniós igazságügyi eredménytábla főbb megállapításai A hatékonyság, minőség és függetlenség a hatékony igazságszolgáltatási rendszer fő jellemzői, és az eredménytábla mindháromra nézve ad mutatókat. 3.1. Az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonysága Az eredménytábla az eljárások hatékonyságát mérő mutatókat ismerteti a polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyek tágabb köre tekintetében, valamint azokon a konkrét területeken, ahol a közigazgatási szervek és a bíróságok az uniós jogot alkalmazzák( ).

3.1.1. Az ügyteher fejleményei A nemzeti igazságszolgáltatási rendszerek ügyterhe a legtöbb tagállamban csökkent, és lényegében a 2012-es szint alatt marad, még akkor is, ha továbbra is jelentős eltéréseket mutat a tagállamok között (2. ábra), ami rávilágít az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának biztosítása érdekében tett kitartó erőfeszítések fontosságára. 2. ábra: A beérkező polgári, kereskedelmi és közigazgatási, valamint egyéb ügyek száma, 2012–2018 (*) (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ-tanulmány ( )) A CEPEJ módszertana szerint ez a szám magában foglal minden polgári és kereskedelmi peres és nemperes ügyet, a nemperes ingatlan- és cégnyilvántartási ügyeket, más nyilvántartási ügyeket, más nemperes ügyeket, közigazgatási ügyeket és más, nem büntető ügyet. Módszertani változások történtek LV (visszamenőleges hatállyal alkalmazandó 2016-ra és 2017-re is) SK és SE esetében (a 2016. és 2017. évi adatokat úgy alakították ki, hogy a migrációs jogi ügyeket a közigazgatási ügyek foglalják magukban, a CEPEJ módszertanának megfelelően). 3. ábra: A beérkező polgári és kereskedelmi peres ügyek száma, 2012–2018 (*) (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ-tanulmány) * A CEPEJ módszertana szerint a polgári (és kereskedelmi) peres ügyek a felek közötti, például a szerződésekkel kapcsolatos jogvitákat érintik. A polgári (és kereskedelmi) nemperes ügyek nem vitatott eljárásokat érintenek, például a nem kifogásolt fizetési meghagyásokat. Módszertani változások történtek a következő tagállamokban: EL és SK. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. 4. ábra: A beérkező közigazgatási ügyek száma, 2012–2018 (*) (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) A CEPEJ módszertana szerint a közigazgatási ügyek az állampolgárok és a helyi, regionális vagy nemzeti hatóságok közötti jogvitákat érintik. DK és IE nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. RO-ban 2018-ban egyes közigazgatási eljárások tekintetében megszűnt a bírósági út. Módszertani változások EL, SK és SE esetében. Svédországban a migrációs ügyeket a közigazgatási ügyeknél vették figyelembe (visszamenőlegesen alkalmazzák 2016-ra és 2017-re is).

3.1.2. A hatékonyságra vonatkozó általános adatok A szélesebb körű polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyekben az eljárások hatékonyságára vonatkozó mutatók a következők: az eljárás becsült hossza (ügyintézési idő), befejezési arány; és a folyamatban lévő ügyek száma. − Az eljárás becsült hossza – Az eljárás hossza azt a becsült időtartamot jelzi (napokban), amely egy bírósági ügy eldöntéséhez szükséges, vagyis azt az időt, amely alatt a bíróság elsőfokú határozatot hoz. Az „ügyintézési idő” mutatót úgy kapjuk meg, ha egy adott év végén az el nem döntött ügyek számát elosztjuk az eldöntött ügyek számával, és az eredményt megszorozzuk 365-tel (nap) ( ). Ez egy számított mennyiség, amely jelzi azt a becsült minimális időtartamot, amelyre a bíróságnak szüksége van az ügy megoldásához az aktuális munkakörülmények fenntartása mellett. Minél magasabb ez az érték, annál nagyobb annak a valószínűsége, hogy a bíróságnak hosszabb ideig tart a határozat meghozatala. Az ábrák a legtöbb esetben az elsőfokú eljárásokra vonatkoznak, és – amennyiben rendelkezésre állnak – a 2012-es, 2016-os, 2017-es és 2018-as adatokat hasonlítják össze ( ). Két ábra illusztrálja a polgári és kereskedelmi peres ügyek, valamint a közigazgatási ügyek 2018. évi ügyintézési idejét valamennyi bírósági szinten, egy ábra pedig az első és a másodfokú bíróságok pénzmosási ügyekben folytatott eljárásának átlagos hosszát. 5. ábra: A polgári, kereskedelmi, közigazgatási és egyéb ügyek eldöntéséhez szükséges becsült idő, 2012–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) A CEPEJ módszertana szerint ez a szám magában foglal minden polgári és kereskedelmi peres és nemperes ügyet, a nemperes ingatlan- és cégnyilvántartási ügyeket, más nyilvántartási ügyeket, más nemperes ügyeket, közigazgatási ügyeket és más, nem büntető ügyet. Módszertani változások SK esetében. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ esetében, valamint, 2016-ig SK esetében. LV: az erőteljes csökkenés a bírósági rendszer reformjának, valamint a Bíróság információs rendszerében a hibaellenőrzéseknek és az adatok tisztításának a következménye.

6. ábra: A polgári és kereskedelmi peres ügyek eldöntéséhez szükséges becsült idő, 2012–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) A CEPEJ módszertana szerint a polgári/kereskedelmi peres ügyek a felek közötti, például a szerződésekkel kapcsolatos jogvitákat érintik. A polgári (és kereskedelmi) nemperes ügyek nem vitatott eljárásokat érintenek, például a nem kifogásolt fizetési meghagyásokat. Módszertani változások a következő tagállamokban: EL és SK. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ esetében, valamint 2016-ig SK esetében. NL esetében az adatok a nemperes ügyeket is magukban foglalják. 7. ábra: A polgári és kereskedelmi peres ügyek eldöntéséhez szükséges becsült idő (*) valamennyi bírósági szinten 2018-ban (első, másod- és harmadfokon/napokban) (forrás: CEPEJ-tanulmány (*) Az egyes tagállamok azon bírósági szintje szerinti sorrend, amelynek esetében a legtöbb időt veszi igénybe az eljárások lefolytatása. Nem áll rendelkezésre adat az első- és másodfokú bíróságok vonatkozásában a következő tagállamokban: BE, BG és IE; a másodfokú bíróságok vonatkozásában NL esetében, a másod- és harmadfokú bíróságok vonatkozásában a következő tagállamokban: NL és AT; a másodfokú bíróságok vonatkozásában a következő tagállamokban: DE és HR. MT-n nincs harmadfokú bíróság. A harmadfokú bírósághoz fordulás lehetősége egyes tagállamokban korlátozott lehet. 8. ábra: A közigazgatási ügyek eldöntéséhez szükséges becsült idő, 2012-2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) A CEPEJ módszertana keretében a közigazgatási ügyek az állampolgárok és a helyi, regionális vagy nemzeti hatóságok közötti jogvitákat érintik. Módszertani változások a következő tagállamokban: EL és SK. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ esetében, valamint 2016-ig SK esetében. DK és IE nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. CY: 2018-ban az eldöntött ügyek száma megnőtt az együtt tárgyalt ügyek, 2724 konszolidált ügy visszavonása és a közigazgatási bíróság két évvel ezelőtti létrehozása következtében. 9. ábra: A közigazgatási ügyek eldöntéséhez szükséges becsült idő (*) valamennyi bírósági szinten 2018-ban (első, illetve adott esetben másod- és harmadfokon/napokban) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Az egyes tagállamok azon bírósági szintje szerinti sorrend, amelynek esetében a legtöbb időt veszi igénybe az eljárások lefolytatása. Nem áll rendelkezésre adat a következők esetében: LU – az elsőfokú bíróságra vonatkozóan, MT és RO – a másodfokú bíróságokra vonatkozóan, NL – a harmadfokú bíróságra vonatkozóan. CZ, IT, CY, AT, SI és FI esetében csak a legfelsőbb vagy másik legmagasabb szintű bíróság az egyetlen fellebbezési fórum. HR, LT, LU, és MT esetében nincs harmadfokú bíróság az ilyen típusú ügyekben. BE esetében a legfelsőbb közigazgatási bíróság az elsőfokú bíróság és egyetlen bírósági szint bizonyos ügyek esetében. A harmadfokú bírósághoz fordulás lehetősége egyes tagállamokban korlátozott lehet. DK és IE nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. − Befejezési arány – A befejezési arány az eldöntött ügyek számának a bejövő ügyek számához viszonyított aránya. Azt méri, hogy a bíróság lépést tart-e bejövő ügyterhével. Ha a befejezési arány 100 % körül vagy efölött van, az azt jelenti, hogy a bíróságok képesek legalább annyi ügyet befejezni, mint amennyi beérkezik. Amennyiben a befejezési arány 100 % alatt van, ez azt jelenti, hogy a bíróságok kevesebb ügyet döntenek el, mint a bejövő ügyek száma. 10. ábra: A polgári, kereskedelmi, közigazgatási és egyéb ügyek eldöntésének aránya, 2012–2018 (*)(első fok/%-ban – a 100 %-ot meghaladó értékek azt jelzik, hogy több ügyet döntenek el, mint amennyi beérkezik, míg a 100 % alatti értékek azt jelzik, hogy kevesebb ügyet döntenek el, mint amennyi beérkezik) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Módszertan változása SK esetében. IE: az eldöntött ügyek száma a módszertan miatt várhatóan alacsonyabb számban kerül bejelentésre. IT: 2013-ban a polgári ügyekben eltérő besorolást vezettek be. 11. ábra: A polgári és kereskedelmi peres ügyek eldöntéséhez szükséges becsült idő, 2012–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Módszertan változása EL és SK esetében. IE: az eldöntött ügyek száma a módszertan miatt várhatóan alacsonyabb számban kerül bejelentésre. IT: 2013-ban a polgári ügyekben eltérő besorolást vezettek be. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. 12. ábra: A közigazgatási ügyek befejezési aránya, 2012–2018 (*) (első fok/%-ban) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Néhány tagállam esetében a múltbeli értékek az ábrán – az áttekinthetőség érdekében – csökkentett értékekkel kerülnek megjelenítésre (CY 2018-ban=219 %, IT 2012-ben=279,8 %). Módszertani változások a következő tagállamokban: EL és SK. DK és IE nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket. 2018-ban CY esetében az eldöntött ügyek száma megnőtt az együtt tárgyalt ügyek, 2724 konszolidált ügy visszavonása és a közigazgatási bíróság két évvel ezelőtti létrehozása következtében. − Folyamatban lévő ügyek – A folyamatban lévő ügyek száma azon ügyek számát fejezi ki, amelyekkel a szóban forgó év végén még foglalkozni kell. Ez az ügyintézési időt is befolyásolhatja. 13. ábra: A folyamatban lévő polgári, kereskedelmi és közigazgatási, valamint egyéb ügyek száma, 2012–2018 (*) (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ-tanulmány)

(*) Módszertani változások SK esetében. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ esetében, valamint 2016-ig SK esetében. IT: 2013-ban a polgári ügyekben eltérő besorolást vezettek be. 14. ábra: A folyamatban lévő polgári és kereskedelmi peres ügyek száma, 2012–2018 (*) (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Módszertani változások a következő tagállamokban: EL és SK. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ esetében, valamint, 2016-ig SK esetében. IT: 2013-ban a polgári ügyekben eltérő besorolást vezettek be. NL adatai a nemperes eljárásokat is magukban foglalják. 15. ábra: A folyamatban lévő közigazgatási ügyek száma, 2012–2018 (*) (első fok/100 lakosra vetítve) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Néhány tagállam esetében a múltbeli értékek az ábrán – az áttekinthetőség érdekében – csökkentett értékekkel kerülnek megjelenítésre (EL 2012-ben=3,5). Módszertani változások a következő tagállamokban: EL és SK. A folyamatban lévő ügyek valamennyi bírósági szintet magukban foglalják CZ esetében, valamint 2016-ig SK esetében. DK és IE nem tartja nyilván külön a közigazgatási ügyeket.



3.1.3. Hatékonyság az uniós jog bizonyos területein Ez a szakasz kiegészíti az igazságszolgáltatás hatékonyságára vonatkozó általános adatokat, és ismerteti az eljárások átlagos hosszát ( ) azokon az uniós jogi vonatkozású konkrét területeken. A 2020. évi eredménytábla a versenyjog, az elektronikus hírközlés, az uniós védjegy és a fogyasztóvédelem, valamint a pénzmosás elleni küzdelem területeire vonatkozó korábbi adatokra épít. A területek az egységes piac és az üzleti környezet szempontjából képviselt jelentőségük alapján kerültek kiválasztásra. Általában véve a hosszan elhúzódó bírósági eljárások hátrányosan érinthetik az uniós jogból fakadó jogokat, például amikor megfelelő jogorvoslatok már nem állnak rendelkezésre vagy súlyos pénzügyi károk válnak megtéríthetetlenné. – Versenyjog – A versenyjog hatékony érvényesítése egyenlő versenyfeltételeket biztosít a vállalkozások számára, és ezért elengedhetetlen a vonzó üzleti környezet kialakításához. A 16. ábra az EUMSZ 101. és 102. cikkét alkalmazó nemzeti versenyhatóságok határozatai ellen indított ügyek átlagos hosszát mutatja be ( ). 16. ábra: Versenyjog: A bírósági felülvizsgálat átlagos hossza, 2013–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és az Európai Versenyhatóságok Hálózata) (*) EE: nincs ügy. IE és AT: a forgatókönyv nem alkalmazandó, mivel a hatóságok nem rendelkeznek hatáskörrel a vonatkozó határozatok meghozatalára. AT: az adatok magukban foglalják a kartellbíróság által elbírált, az EUMSZ 101. és 102. cikkének megsértésével kapcsolatos ügyeket, amelyek nem a nemzeti versenyhatóságok elleni fellebbezéseken alapultak. BG és IT esetében becsült időtartam került alkalmazásra. Az üres oszlop azt jelzi, hogy a tagállam nem számolt be az adott évben ügyről. Az ügyek száma számos tagállam esetében alacsony volt (évi 5 alatti), ami az éves adatokat egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függővé teheti. Az adatok között feltüntetett leghosszabb ügyek időtartama magában foglalja az Európai Unió Bíróságához (például LT), az alkotmányossági felülvizsgálatra (például SK) való megküldéshez szükséges időt vagy speciális eljárási késedelmeket (például CZ, EL, HU). – Elektronikus hírközlés – Az elektronikus hírközlésre vonatkozó uniós jogalkotás célja a verseny fokozása, az egységes piac fejlesztéséhez való hozzájárulás, valamint a beruházás, az innováció és a növekedés ösztönzése. A fogyasztókra gyakorolt pozitív hatások e jogszabályok hatékony végrehajtása révén érhetők el, ami alacsonyabb végfelhasználói árakhoz és jobb minőségű szolgáltatásokhoz vezethet. A 17. ábra az elektronikus hírközlésre vonatkozó uniós jogot alkalmazó nemzeti szabályozó hatóságok határozataival szembeni bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hosszát mutatja be ( ). Az ügyek széles körére terjed ki, az összetettebb „piacelemzési” felülvizsgálatoktól a fogyasztóra összpontosító kérdésekig. 17. ábra: Elektronikus hírközlés: A bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hossza, 2013–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: az Európai Bizottság a Hírközlési Bizottsággal) (*) A releváns bírósági felülvizsgálati ügyek száma tagállamonként változik. Egy üres oszlop jelzi, hogy a tagállam az évre vonatkozóan egyetlen ügyet sem jelentett be (kivéve: PT 2017-re és 2018-ra, és RO 2018-ra: nincs adat). LU: nincs ügy. Egyes bírósági szinteken a releváns ügyek alacsony száma miatt (LV, LT, MT, SK, SE) az éves adatok egyetlen kivételesen hosszú vagy rövid ügytől is függhetnek, és ez nagy eltéréseket eredményezhet egyik évről a másikra. DK: az elsőfokú fellebbezésekre nézve egy kvázi bírósági szerv az illetékes. ES, AT és PL: a pertárgytól függően különböző bíróságok. MT: 2016-ban egy összetett kérdéskörrel kapcsolatos, kivételesen hosszú ideig – 2 500 napig – tartó ügyről tettek bejelentést, amelynek keretében egy helyi önkormányzat több lakossal együtt indított eljárást a mobil rádiós távközlési bázisállomások feltételezett káros sugárzásával kapcsolatban. – Uniós védjegy – A szellemi tulajdonhoz fűződő jogok alapvető fontosságúak az innovációs beruházások előmozdítása érdekében. Az uniós védjegyre vonatkozó uniós joganyag ( ) jelentős szerepet biztosít a nemzeti bíróságoknak, amelyek uniós bíróságként járnak el és az egységes piacot érintő határozatokat hoznak. A 18. ábra a magánfelek közötti uniós védjegybitorlási peres ügyek átlagos hosszát mutatja.





18. ábra: Uniós védjegy: Az uniós védjegyekkel kapcsolatos védjegybitorlási ügyek átlagos hossza, 2013–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontja) (*) FR, IT, LT, LU: bizonyos évek adatai esetében ügymintát használtak. BG: 2016-ra bírósági becslések alapján. PL: 2015-ra bírósági becslések alapján. Különösen hosszú ügyek befolyásolták az átlagot a következő tagállamokban: EE, IE, LV és SE. EL: két bíróság súlyozott átlagú időtartamára alapozott adatok. DK: a kereskedelmi és tengerészeti felsőbíróságok előtti összes védjegyügyből – nem csak az uniós ügyekből – származó adatok. 2018-ra vonatkozóan az új IKT-rendszer miatt nincs adat az átlagos hosszról. ES: az átlagos hossz kiszámításához egyéb, uniós szellemitulajdon-jogcímeket érintő ügyeket is figyelembe vettek. 2018-ra becslést használnak. – Fogyasztóvédelem – Az uniós fogyasztói jog hatékony érvényesítése biztosítja, hogy a fogyasztók élvezhetik jogaikat és a fogyasztóvédelmi szabályokat megszegő cégek nem tesznek szert tisztességtelen előnyre. A fogyasztóvédelmi hatóságok és bíróságok kulcsfontosságú szerepet töltenek be az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok ( ) különböző nemzeti végrehajtási rendszerekben történő végrehajtásában. A 19. ábra bemutatja az uniós jogot alkalmazó fogyasztóvédelmi hatóságok határozataival szembeni bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hosszát. A fogyasztók vagy a cégek számára a hatékony végrehajtás a szereplők láncolatát is magában foglalhatja, nemcsak a bíróságokat, hanem a közigazgatási hatóságokat is. E végrehajtási lánc további elemzése érdekében újfent bemutatásra kerül a fogyasztóvédelmi hatóságok által lefolytatott eljárások hossza. A 20. ábra azt mutatja, hogy a nemzeti fogyasztóvédelmi hatóságok 2014-2018. évi közigazgatási határozatai esetében az eljárások átlagosan mennyi ideig tartottak az ügy megindításának pillanatától kezdve. A vonatkozó határozatok közé tartozik az anyagi jogi szabályok megsértésének megállapítása, az ideiglenes intézkedések, a jogsértő magatartással való felhagyásra kötelező végzések, a bírósági eljárás megindítása vagy az ügy lezárása.



19. ábra: Fogyasztóvédelem: A bírósági felülvizsgálati ügyek átlagos hossza, 2013–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat) (*) AT, FI, DE, LU: a forgatókönyv nem alkalmazandó, mivel a fogyasztóvédelmi hatóságok nem rendelkeznek hatáskörrel a vonatkozó fogyasztói szabályok megsértéséről való döntéshozatalra. A releváns ügyek száma alacsony (5-nél kevesebb) volt a következő tagállamokban: CY, IE, NL és SE. EL és RO esetében becsült időtartamot adtak meg. 20. ábra: Fogyasztóvédelem: A fogyasztóvédelmi hatóságok közigazgatási határozathozatalának átlagos időtartama, 2014–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat) (*) AT, DE, LU: a forgatókönyv nem alkalmazandó, mivel a fogyasztóvédelmi hatóságok nem rendelkeznek hatáskörrel a vonatkozó fogyasztói szabályok megsértéséről való döntéshozatalra. A releváns ügyek száma alacsony (5-nél kevesebb) volt a következő tagállamokban: NL és SE. DK, FI, FR, EL, FR és RO esetében becsült időtartamot adtak meg.

– Pénzmosás – A pénzmosás elleni küzdelem hatékonysága a bűnözés elleni küzdelemhez való hozzájárulás mellett döntő fontosságú a pénzügyi szektor megbízhatósága, integritása és stabilitása, a pénzügyi rendszerbe vetett bizalom és az egységes piacon belüli tisztességes verseny szempontjából is( ). Amint azt a Nemzetközi Valutaalap is hangsúlyozza, a pénzmosás elriaszthatja a külföldi befektetéseket, torzíthatja a nemzetközi tőkeáramlást és hátrányos következményekkel járhat az adott ország makrogazdasági teljesítményére nézve, amely jóléti veszteségeket, a termelékenyebb gazdasági tevékenységektől való erőforrás-elvonásokat eredményezhet( ). A pénzmosási irányelv előírja a tagállamok számára, hogy vezessenek a pénzmosás vagy a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemre szolgáló rendszereik hatékonyságára vonatkozó statisztikákat( ). A tagállamokkal együttműködésben egy frissített kérdőív segítségével gyűjtöttek adatokat a pénzmosás elleni küzdelem nemzeti rendszereinek bírósági szakaszairól. A 21. ábra a pénzmosási bűncselekményekkel kapcsolatos elsőfokú bírósági ügyek átlagos hosszát mutatja be. 21. ábra: Pénzmosás: A bírósági ügyek átlagos hossza, 2014–2018 (*) (első fok/napokban) (forrás: az Európai Bizottság és a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó szakértői csoport) (*) 2018-ra vonatkozóan nincs adat. BE, EE, CY, AT, PL és PT, ES, NL: becsült időtartam. LV: A 2016-os ügyek viszonylag alacsony száma miatt számos tényező hathatott ki az eljárás hosszára (például egyetlen ügy objektív okokból történő felfüggesztése). PL: a 2016. évi hossz kiszámítása az ügyek véletlenszerűen kiválasztott mintáján alapult. SE: a 2017. évi számítása a lezárt ügyek mintáján alapult. a 2018. évi adatok előzetes adatok. IT: az adatok a válaszoló bíróságokra vonatkoznak, amelyek 2015-ben az összes eljárás mintegy 91 %-át, 2016-ban és 2017-ben mintegy 99 %-át fedik le; az adatok mind a tárgyalásokra, mind az előzetes bírósági meghallgatásokra vonatkoznak.



3.1.4. Az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságára vonatkozó összegzés A hatékony igazságszolgáltatási rendszer az ügyforgalmat és az ügyhátralékot egyaránt képes kezelni, és indokolatlan késedelem nélkül meghozza a határozatokat. Az uniós igazságügyi eredménytábla által az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának vizsgálatához használt fő paraméterek ezért a következők: az eljárások hossza (egy ügy eldöntéséhez szükséges becsült vagy átlagos időtartam napokban), a befejezési arány (a befejezett ügyek számának a beérkezett ügyek számához viszonyított aránya) és a folyamatban lévő ügyek (amelyekkel az év végén még foglalkozni kell) száma. A hatékonyságra vonatkozó általános adatok A 2020. évi uniós igazságügyi eredménytábla hét évre (2012-2018) kiterjedően tartalmaz hatékonyságra vonatkozó adatokat. Ez az időtartam lehetővé teszi bizonyos tendenciák azonosítását, és figyelembe veheti, hogy az igazságügyi reformok esetében hatásuk jelentkezése gyakran időbe telik. A polgári, kereskedelmi és közigazgatási ügyekben 2012 óta rendelkezésre álló adatokat tekintve a hatékonyság 11 tagállamban javult vagy stabil maradt, míg nyolc tagállamban csökkent, bár gyakran csak csekély mértékben. Pozitív fejlemények figyelhetők meg azon tagállamok többségében, amelyek az európai szemeszter keretében konkrét kihívásokkal szembesültek ( ): ·2012 óta e tagállamok közül szinte valamennyiben az elsőfokú bírósági eljárások hossza a tág „összes ügy” kategóriában (5. ábra), valamint a polgári és kereskedelmi peres ügyekben (6. ábra) csökkent vagy stabil maradt. A közigazgatási ügyek esetében (8. ábra) az eljárások hossza e tagállamok legtöbbjében 2012 óta csökkent vagy stabil maradt. Összességében csak néhány tagállam tapasztalt növekedést az eljárások hosszát illetően 2018-ban. ·Az eredménytábla bemutatja az eljárások hosszára vonatkozó adatokat valamennyi bírósági szinten (első-, másod- és harmadfokú bíróságok) a polgári és kereskedelmi peres ügyek (7. ábra), valamint a közigazgatási ügyek (9. ábra) tekintetében egyaránt. Az adatok azt mutatják, hogy több olyan tagállamban, amely kihívásokkal szembesül az elsőfokú bírósági eljárások hosszadalmassága terén, a magasabb bírósági szintek hatékonyabban működnek. Éppen ellenkezőleg, néhány más, kihívásokkal szembesülő tagállamban a magasabb szintű bíróságokon az eljárás átlagos hossza meghaladja az első fokú bíróságokon mért hosszúságot. ·A tág „összes ügy”, valamint a polgári és kereskedelmi peres ügyek kategóriáiban (10. és 11. ábra) 2012 óta csökkent azon tagállamok teljes száma, ahol a befejezési arány 100 %-nál magasabb. 2018-ban szinte valamennyi tagállam – köztük a kihívásokkal szembenézők is – magas (97 %-ot meghaladó) befejezési arányról tett jelentést, ami azt jelenti, hogy a bíróságok általában képesek kezelni az említett kategóriákba tartozó ügyeket. A közigazgatási ügyek esetében (12. ábra) a befejezési arány jelentősebb éves ingadozásokat mutat, és általánosságban alacsonyabb marad, mint a többi ügykategóriában; egyes tagállamok jelentős előrehaladást értek el. Különösen a kihívásokkal szembesülő tagállamok többsége számol be arról, hogy a közigazgatási ügyekben 2012 óta növekszik a lezárási arány. ·2012 óta a legsürgetőbb kihívásokkal szembenéző tagállamok mindegyikében folyamatos előrehaladás tapasztalható az ügyhátralék terén, az ügyek kategóriájától függetlenül. A folyamatban lévő ügyek számát illetően a legjelentősebb előrelépés a folyamatban lévő polgári és kereskedelmi peres ügyek (14. ábra) és a közigazgatási ügyek (15. ábra) számának csökkenése terén történt. E javulások ellenére továbbra is jelentős különbségek vannak a viszonylag kevés folyamatban lévő üggyel, valamint a még sok folyamatban lévő üggyel rendelkező tagállamok között, és néhány tagállamban úgy tűnik, hogy a hátralék növekszik. Hatékonyság az uniós jog konkrét területein Az adott területek átlagos eljáráshosszaira vonatkozó adatok (16-21. ábra) betekintést nyújtanak abba, hogy miként működnek az igazságszolgáltatási rendszerek az ilyen üzleti jellegű jogvitatípusok esetében. A konkrét jogterületeken mutatkozó hatékonyságra vonatkozó adatokat szűken meghatározott forgatókönyvek alapján gyűjtik, és a releváns ügyek száma alacsonynak tűnhet. Az eljárások hatékonyságra vonatkozó általános adatokban bemutatott számított hosszához képest azonban ezek az adatok az adott évben a konkrét területhez tartozó összes releváns ügy tényleges átlagos hosszát ismertetik. Ezért érdemes megjegyezni, hogy számos olyan tagállam, amely a hatékonyságra vonatkozó általános adatok alapján látszólag nem szembesül kihívásokkal, konkrét uniós jogterületeken az ügyek lényegesen hosszabb átlagos hosszáról számol be. Ugyanakkor a különböző területeken folytatott eljárások hossza is jelentősen eltérhet ugyanazon tagállamban. Az uniós jog konkrét területeire vonatkozó számadatokból a következő tendencia látható: ·a versenyjogi ügyek (16. ábra) esetében, noha a bíróságok teljes ügyterhelése minden tagállamban kismértékben nőtt, a bírósági felülvizsgálat időtartama hat tagállamban csökkent vagy stabil maradt, míg öt másik tagállamban növekedett. 2018-ban a kedvező tendencia folytatódott: csak két tagállam számolt be arról, hogy az eljárás átlagos hossza meghaladja az 1000 napot (szemben a 2017. évi három tagállammal). ·Az elektronikus hírközlés (17. ábra) területén a bíróságok ügyterhe tovább növekedett, véget vetve az előző években megfigyelt, az eljárás rövidebb időtartama szempontjából tapasztalható kedvező tendenciának. 2018-ban a legtöbb tagállam növekedést rögzített az eljárások átlagos hosszában, mind 2017-hez, mind pedig 2013-hoz képest. ·Az uniós védjeggyel kapcsolatos bitorlási ügyek (18. ábra) tekintetében 2018-ban az eljárások átlagos időtartamának tendenciái jelentősen eltértek. Néhány tagállam hirtelen növekedést regisztrált, míg mások jobban megbirkóztak az ügyteherrel, és csökkentették az ügyek befejezéséhez szükséges időt. ·A fogyasztóvédelmi jog területén (19. és 20. ábra) a közigazgatási és a bírósági felülvizsgálati eljárást egyaránt magában foglaló végrehajtási lánc együttes hatása mutatkozhat. 2018-ban hét tagállam számolt be arról, hogy fogyasztóvédelmi hatóságaiknak átlagosan három hónapnál rövidebb időt vesz igénybe az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok hatálya alá tartozó ügyben határozat meghozatala, kilenc tagállamban pedig több mint 6 hónapot. Amennyiben a fogyasztóvédelmi hatóságok határozatát a bíróságon megtámadták, 2018-ban a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata a tagállamok többségében átlagosan kevesebb mint egy évet vett igénybe. ·A pénzmosás elleni hatékony küzdelem döntő fontosságú a pénzügyi rendszer és a tisztességes verseny védelme, valamint a hátrányos gazdasági következmények megelőzése szempontjából. A pénzmosási bűncselekményekkel kapcsolatos bírósági eljárások hosszával kapcsolatos kihívások befolyásolhatják a pénzmosás elleni eredményes küzdelmet. A 2020. évi uniós igazságügyi eredménytábla frissített adatokat tartalmaz a pénzmosási bűncselekmények miatt indult bírósági eljárások hosszáról (21. ábra), amelyek azt mutatják, hogy míg a tagállamok mintegy felében az elsőfokú bírósági eljárások átlagosan legfeljebb egy évig tartanak, ezek az eljárások átlagosan körülbelül két évig tartanak több, a pénzmosási bűncselekmények üldözése terén kihívásokkal szembesülő tagállamban ( ). 3.2. Az igazságszolgáltatási rendszerek minősége Nincs egyetlen módja annak, hogy miként kell mérni az igazságszolgáltatási rendszerek minőségét. A 2020. évi uniós igazságügyi eredménytábla továbbra is olyan tényezőket vizsgál, amelyeket általában relevánsnak fogadnak el az igazságszolgáltatás minőségének javítása terén. A korábbi évekhez hasonlóan ezeket négy kategóriába soroljuk: 1) az igazságszolgáltatás hozzáférhetősége a polgárok és vállalkozások számára,

2) megfelelő anyagi és humánerőforrások, 3) értékelési eszközök alkalmazása, valamint 4) minőségi standardok használata. 3.2.1. Hozzáférhetőség Az igazságszolgáltatási lánc egészében biztosítani kell az – igazságszolgáltatási rendszerre, az igény és a kapcsolódó pénzügyi szempontok érvényesítésének kezdeményezésére, valamint a folyamat végéig az eljárás aktuális állására vonatkozó – információk könnyebb megszerzést szolgáló hozzáférhetőséget, hogy az ítélet gyorsan hozzáférhető legyen az interneten. – Információk biztosítása az igazságszolgáltatási rendszerről – A polgárbarát igazságszolgáltatás megköveteli, hogy az igazságszolgáltatási rendszerre vonatkozó információkat oly módon biztosítsák, hogy azok ne csak könnyen hozzáférhetők legyenek, hanem személyre szabott legyen azon konkrét társadalmi csoportokra, akiknek egyébként nehézséget okozna az információkhoz való hozzáférés. A 22. ábra az igazságszolgáltatási rendszer konkrét aspektusaival kapcsolatos, valamint egyes konkrét társadalmi csoportok számára rendelkezésre álló online információk elérhetőségét mutatja. 22. ábra: Az igazságszolgáltatási rendszerrel kapcsolatos online információk elérhetősége a közvélemény számára, 2019 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) DE: minden szövetségi tartomány és a szövetségi szint önállóan dönti el, mely információk érhetők el online. – Költségmentesség, eljárási illetékek és ügyvédi díjak – A bírósági költségek kulcselemet képeznek az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés szempontjából. A magas perköltségek, ideértve az eljárási illetékeket( ) és ügyvédi díjakat( ) akadályozhatják az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést. A polgári és kereskedelmi ügyekben a perköltségek uniós szinten nem harmonizáltak. Ezeket a nemzeti jogszabályok szabályozzák, és ezért tagállamonként eltérőek. A költségmentességhez való hozzáférés a Chartában rögzített alapvető jog ( ). Ez lehetővé teszi az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést azok számára, akik nem tudnák viselni vagy megelőlegezni a peres eljárás költségeit. A legtöbb tagállam a kérelmező jövedelme alapján ítéli meg a költségmentességet ( ). A 23. ábra a teljes vagy részleges költségmentesség elérhetőségét mutatja be egy konkrét, 6 000 EUR összegű követelésért indult fogyasztói ügyben. Összehasonlítja a költségmentesség nyújtásának küszöbértékeit, az egyes tagállamokban az Eurostat szegénységi küszöbének százalékában kifejezve( ). Például ha a költségmentesség jogosultsági küszöbe 20 %-nál jelenik meg, ez azt jelenti, hogy a kérelmező az Eurostat vonatkozó szegénységi küszöbénél 20 %-kal magasabb jövedelemmel még kaphat költségmentességet. Ezzel szemben, ha a költségmentesség küszöbértéke 0 alatt van, ez azt jelenti, hogy a szegénységi küszöb alatti jövedelemmel rendelkező személy sem feltétlenül jogosult költségmentességre. Egyes tagállamok olyan költségmentességi rendszert működtetnek, amely a peres költségek 100 %-át fedezik (teljes költségmentesség), és amelyet a költségeket részlegesen fedező rendszer (részleges költségmentesség) egészít ki, ez utóbbi jogosultsági feltételei az előbbiétől eltérnek. Egyes tagállamok vagy csak teljes vagy csak részleges költségmentességi rendszert működtetnek. 23. ábra: Költségmentességi jövedelemküszöb egy konkrét fogyasztóvédelmi ügyben, 2019(*) (az Eurostat szegénységi küszöbétől való eltérés %-ban) (forrás: Európai Bizottság a CCBE-vel ( )) (*) EE: a költségmentesség biztosítására vonatkozó döntés nem a kérelmező pénzügyi forrásainak szintjén alapul. IE: részleges költségmentesség esetében a kérelmező felhasználható vagyoni eszközeit is figyelembe kell venni. LV: a küszöbértékek településenként változnak, a diagram a felső határt ábrázolja. A legtöbb tagállam arra kötelezi a feleket, hogy bírósági eljárás megindításakor eljárási illetéket fizessenek. A költségmentesség kedvezményezettjei gyakran mentesülnek az eljárási illetékek megfizetése alól. Kizárólag BG-ben, EE-ben, IE-ben, NL-ben, PL-ben és SI-ben nem mentesülnek automatikusan az eljárási illeték megfizetése alól a költségmentességben részesített személyek. CZ-ben a bíróság egyedi alapon dönt a költségmentességben részesülő személy eljárási illetékek megfizetése alóli mentesítéséről. A 24. ábra összehasonlítja a két forgatókönyv esetében a – követelés értékének arányában kifejezett – bírósági eljárási illetékeket. Ha például az eljárási illeték az alábbi ábra szerint a 6 000 EUR összegű követelés 10 %-a, a fogyasztónak 600 EUR bírósági eljárási illetéket kell fizetnie a bírósági eljárás megindításáért. A kis értékű követelés minden tagállam esetében az Eurostat szegénységi küszöbén alapul.



24. ábra: Egy konkrét fogyasztóvédelmi ügyben a bírósági eljárás megindításának eljárási illetéke, 2019 (*) (az eljárási illeték mértéke a követelés értékének arányában) (forrás: Európai Bizottság a CCBE-vel ( )) (*) „Kis értékű követelés”: olyan követelés, amely az Eurostat szegénységi küszöbének felel meg egy egyedülálló személy esetében minden tagállamban, havi jövedelemre átváltva (például 2019-ben ez az érték a romániai 164 EUR-tól a luxemburgi 1 804 EUR-ig terjedt). BE, EL és RO: a kis értékű követelésekre vonatkozó eljárási illetékekről nem szolgáltattak adatot. LU: A peres feleknek költségmentesség hiányában végrehajtási illetéket kell fizetniük az eljárás felperesként való megindításához. NL: Eljárási illetékek jövedelem alapján < 2 275 EUR/hó.





A szerződések hatékony érvényre juttatása elengedhetetlen a gazdaság számára. A peres eljárás tényleges költségei visszatérítésének valószínűsége megerősíti azon hitelező helyzetét, aki a szerződés érvényre juttatására törekszik. Általában a hitelező felperesnek eljárási illetéket kell fizetnie az ügy bíróság elé viteléért. A bíróságok általában a pervesztes alperest kötelezik a pernyertes felperes által megfizetett eljárási illetékek teljes mértékben történő megtérítésére. A 25. ábra egy konkrét kereskedelmi ügyben a bírósági eljárás megindításához szükséges eljárási illeték mértékét mutatja (lásd az 59. lábjegyzetet). 25. ábra: Eljárási illeték a bírósági eljárás megindításához egy konkrét kereskedelmi ügyben, 2019(*) (euróban) (forrás: Európai Bizottság a CCBE-vel ()) (*) Az eljárási illetékek megtérítéséről eseti alapon dönt ES, PT és RO. A pernyertes fél nem kapja meg teljes mértékben a bírósági illetékeket a következő tagállamokban: EL és HU. Általában a hitelezőnek nemcsak a peres eljárás során, hanem már a pert megelőző szakaszban is meg kell előlegeznie saját ügyvédjének díjait. A visszatérítés vonatkozásában a legtöbb tagállam alkalmazza azt a szabályt, miszerint a pervesztes félnek nemcsak saját, hanem a pernyertes fél ügyvédi költségeit is viselnie kell. Egy ilyen díjátterhelő szabály meggátolja az alacsony győzelmi eséllyel rendelkező ügyek indítását, miközben ösztönzi a nagy nyerési valószínűségű ügyekét. A 26. ábra azt az összeget szemlélteti, amelyet a bíróság a pernyertes felperesnek ítélne egy konkrét kereskedelmi ügy forgatókönyve esetén (lásd a 60. lábjegyzetet). Három fő rendszer különböztethető meg: (1) a jogszabályban meghatározott díjrendszerrel rendelkező tagállamokban az ügyvédi díjak megtérítése az ügyvéd által végzett munkára előirányzott törvényi díj mértékétől függ, amely tagállamonként jelentősen eltérő; (2) a jogszabályban meghatározott díjrendszer nélküli tagállamokban az ügyvédi díjat teljes mértékben (HU, PT, FI) vagy részlegesen (PL, LV, LU) megtérítik; és (3) számos tagállamban a megtérítésről a bíróság eseti alapon határoz. 26. ábra: A ügyvédi díjak megtéríthetősége egy kereskedelmi perben, 2019 (*) (EUR-ban) (forrás: Európai Bizottság a CCBE-vel ( )) (*) Ennél a számadatnál az ügyvédi díjak nem tartalmazzák a leírási költségeket és az áfát, ha az fizetendő. A forgatókönyvben szerint a feltételezett ügyvédi díj a perbeli szakaszra 1 650 EUR. A jogszabályban meghatározott díjat nem ismerő rendszerekben a teljes megtérítés azt jelenti, hogy ezt az összeget (1 650 EUR) lehet megtéríttetni. A részleges visszatérítést alkalmazó tagállamokat (PL, LV, LU) a megtérítendő ügyvédi díj szerint rangsorolták (a legmagasabbtól a legalacsonyabb felé, az összegek 1 275 és 500 EUR között mozognak). Ez a számadat nem tartalmaz információkat a perindítás előtti szakaszban fizetendő ügyvédi díjak megtéríthetőségéről, amely nem minden tagállamban ismert. AT: a forgatókönyv nem teljes mértékben alkalmazható AT megtérítési rendszerére. MT: MT-ben nem ismert az óradíj fogalma, a megtérítést a követelés értéke alapján határozzák meg. IT: van jogszabályban meghatározott díj IT-ban (3 235 EUR a forgatókönyv szerint), de a bíróság egy meghatározott tartományon belül dönthet a megtérítésről. LT: a bíróság döntésekor figyelembe veszi az Igazságügyi Minisztérium útmutatásait, a forgatókönyvben a maximális összeg 3 350 EUR lenne. – A követelések online előterjesztése és nyomon követése – A bírósági eljárás egyes lépései elektronikus úton történő megtételének lehetősége fontos része az igazságszolgáltatási rendszerek minőségének, mivel a követelések elektronikus benyújtása, az eljárás online nyomon követésének és továbbvitelének lehetősége megkönnyítheti az igazságszolgáltatáshoz való jog érvényesítését, valamint csökkentheti a késedelmeket és költségeket. A bíróságokon alkalmazott IKT-rendszerek emellett egyre fontosabb szerepet kapnak az igazságügyi hatóságok közötti határon átnyúló együttműködésben is, amellett hogy – például a kis értékű követelések eljárásaiban – az uniós jogszabályok végrehajtását is megkönnyítik.



27. ábra: Az elektronikus lehetőségek rendelkezésre állása, 2018 (*) (0=a bíróságok 0 %-án elérhető, 4=a bíróságok 100 %-án elérhető ( )) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Új módszertan, az adatok nem hasonlíthatók össze az elmúlt évekkel. DK és RO: az ügyek e-mailen keresztül is benyújthatók a bíróságokhoz. – Hozzáférés az ítéletekhez – Az ítéletek online hozzáférhetőségének biztosítása növeli az igazságszolgáltatási rendszerek átláthatóságát, segíti a polgárokat és a vállalkozásokat jogaik megértésében, és hozzájárulhat az ítélkezési gyakorlat következetességének biztosításához. Az ítéletek online közzétételére vonatkozó szabályok elengedhetetlenek a felhasználóbarát keresőeszközök létrehozásához (), amelyek az ítélkezési gyakorlatot hozzáférhetővé teszik a jogi szakemberek és a nagyközönség számára. Az ítélkezési gyakorlathoz való zökkenőmentes hozzáférés és annak egyszerű újrafelhasználása lehetővé teszi a szakemberek támogatását szolgáló, innovatív „jogi technológia” alkalmazásokat. A bírósági határozatok online közzététele megköveteli a különféle érdekek kiegyensúlyozását, a jogi és a politikai keretek által meghatározott határok között. Az általános adatvédelmi rendelet() teljes mértékben vonatkozik a személyes adatok bírósági kezelésére. A nyilvánosságra hozandó adatok értékelésekor méltányos egyensúlyt kell találni az adatvédelemhez való jog és a bírósági határozatok nyilvánosságához való jog és az igazságszolgáltatási rendszer átláthatósága között. Ez különösen akkor áll fenn, ha nyomós közérdek indokolja ezen adatok közzétételét. Sok országban a törvény vagy a gyakorlat anonimizálást vagy álnevesítést ír elő() a bírósági határozatok közzétételét megelőzően, módszeresen vagy kérésre. Az igazságszolgáltatás által előállított adatokra a nyílt adatokra és a közszféra adatainak újrafelhasználására vonatkozó európai jogszabályok is irányadók(). A bírósági határozatok géppel olvasható formában() rendelkezésre állása elősegíti az algoritmus-barát igazságszolgáltatási rendszert(). 28. ábra: A közzétett ítéletek online hozzáférhetősége a nyilvánosság számára, 2019 (*) (polgári/kereskedelmi és közigazgatási ügyek, valamennyi bírósági fokon) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) Elérhető maximális pontszám: 9 pont. Mindegyik bírósági szintre egy pontot adtunk, ha valamennyi polgári/kereskedelmi, közigazgatási és büntető ügyben elérhetőek az ítéletetek (0,5 pontot ott, ahol csak egyes ítéletek elérhetők). Ahol egy tagállamban csak két bírósági szint van, három bírósági szintre adtuk a pontszámokat a nem létező bírósági szint vonatkozó magasabb szintjét tükrözve. Azon tagállamok esetében, amelyek nem tesznek különbséget a két jogterület (polgári/kereskedelmi és közigazgatási) között, mindkét területre azonos számú pontot adtunk. BE: polgári és büntető ügyekben minden bíróság maga dönt a saját határozatainak közzétételéről. BG: A Semmítőszék büntetőjogi határozatait mind közzéteszik, kivéve azokat, amelyek minősített adatokat tartalmaznak. DE: az egyes tartományok döntenek az elsőfokú ítéletek online elérhetőségéről. IE: büntetőügyek esetében a sommás ügyekre általában nem vonatkozik írásbeli ítélet. CY: közigazgatási és büntetőügyekben a bírák döntenek a közzéteendő ítéletekről. LU és SE: a bíróságok nem teszik közzé rendszeresen az ítéleteket az interneten (csak mérföldkőnek számító ügyekben). AT: első és a másodfokon a bírák döntenek arról, hogy mely ítéleteket teszik közzé. NL: a bíróságok a közzétételről közzétett kritériumok alapján döntenek. PL: közigazgatási ügyekben a közzétételt minden bíróság egységvezetője határozza meg. PT: polgári és büntető ügyekben a bíróságon belüli bizottság dönt a közzétételről.





29. ábra: Géppel olvasható bírósági határozatok előállításának megszervezése, 2019 (*) (polgári/kereskedelmi, közigazgatási és büntető ügyek, valamennyi bírósági szint) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) Elérhető maximális pontszám: 24 pont ügytípusonként. A három szint mindegyikére (első, második, végső) egy pont adható, ha az összes bírósági határozatot lefedik. Ha bizonyos bírósági határozatok csak bizonyos bírósági szinten lefedettek, akkor csak fél pont jár. Amennyiben egy tagállamban csak két bírósági szint van, három szintre adtuk a pontszámokat, a vonatkozó magasabb szint nem létező szintre tükrözésével. Azon tagállamok, amelyek nem tesznek különbséget a közigazgatási és polgári/kereskedelmi ügyek között, azonos pontszámot kaptak mindkét jogterületre. ES: Az Általános Igazságügyi Tanács (CGPJ) adatbázisának kereskedelmi célokra történő felhasználása vagy az információk tömeges letöltése nem megengedett. Ezen információk újbóli felhasználása adatbázisok kidolgozásához vagy kereskedelmi célokra a CGPJ által a Bírói Dokumentációs Központon keresztül megállapított eljárás és feltételek szerint történik. FR: Csak a Cour de Cassation által közzétett ítéletek érhetők el a nyilvánosság számára, ingyenesen. A Jurica-n a fellebbviteli bíróságok által közzétett dokumentumok a privát virtuális igazságszolgáltatási hálózaton keresztül és a jogi kiadók számára is elérhetők. Az elsőfokú és a felsőbb bíróságok által a Cour de Cassationhoz továbbított határozatokat nem anonimizálják vagy álnevesítik. Megteremtették a bírósági határozatokhoz való nyílt hozzáférést - az ismétlődő és a szisztematikus lekérések kizárásával. Büntetendő a bírák és az igazságügyi alkalmazottak személyes adatainak a tényleges vagy feltételezett szakmai gyakorlatuk felmérése, elemzése, összehasonlítása vagy előrejelzése céljából történő újbóli felhasználása. IE: Az ír jogrendszerben nincs szakosított bíróságnak hatásköre a közigazgatási jogi ügyek elbírálására. LU: Közigazgatási ügyekben csak két bírósági szint létezik.

– Alternatív vitarendezési módszerek hozzáférhetősége – A 30. ábra azt mutatja be, hogy a tagállamok milyen erőfeszítéseket tettek az alternatív vitarendezési (AVR) módszerek önkéntes használatának előmozdítására konkrét ösztönzők révén, amelyek a jogterülettől függően változhatnak( ). 30. ábra: Az alternatív vitarendezési módszerek alkalmazásának népszerűsítése és ösztönzése, 2019 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) Elérhető maximális pontszám: 52 pont. A következő mutatókon alapuló összesített mutatók: 1) az alternatív vitarendezésről tájékoztató honlapok, 2) figyelemfelkeltő kampányok a médiában, 3) a nagyközönségnek szóló tájékoztató füzetek, 4) bíróságok által kérésre szervezett, az alternatív vitarendezésről tájékoztató előadások, 5) alternatív vitarendezési/közvetítési koordinátor a bíróságokon, 6) az alternatív vitarendezés igénybevételével kapcsolatos értékelések közzététele, 7) az alternatív vitarendezés igénybevételére vonatkozó statisztikák közzététele, 8) (részleges vagy teljes) költségmentesség alternatív vitarendezés esetén, 9) az eljárási illeték részleges vagy teljes visszatérítése (ideértve az illetékbélyegeket is), ha az alternatív vitarendezés sikeres, 10) nincs szükség ügyvédi közreműködésre az alternatív vitarendezési eljárás lebonyolításához, 11) a bíró eljárhat közvetítőként, 12) a felek által megkötött egyezség végrehajthatóvá válik a bíróságon, valamint 13) elektronikus eszközök használata a vita alternatív vitarendezési módszerek révén való megoldásához. E 13 mutató mindegyikére jogterületenként egy pontot adtunk. CZ: közigazgatási vitákhoz nem állnak rendelkezésre adatok. DK: minden bíróság rendelkezik egy, a közvetítés előmozdításáért felelős küldöttel. A közigazgatási bíróságoknak lehetősége van arra, hogy javasolja a feleknek a meditációt. IE: a közigazgatási ügyeket a polgári és kereskedelmi ügyek kategóriájába sorolták. EL: Az alternatív vitarendezés létezik a közigazgatási fellebbviteli bíróságok előtti eljárás területén. ES: az AVR munkajogi ügyekben kötelező. LT: a Nemzeti Bírósági Hivatal egyik titkára koordinálja a bíróságok közvetítési eljárásait. PT: polgári jogi/kereskedelmi jogviták esetén az eljárási illetékeket csak a békebírák igénybevétele esetében térítik vissza. SK: A szlovák jogrend nem támogatja az alternatív vitarendezés alkalmazását közigazgatási célra. SE: a bírák eljárási mérlegelési jogkörrel rendelkeznek az alternatív vitarendezés terén. A békés rendezés elérésére törekvés kötelező feladat a bíró számára, kivéve, ha az az ügy jellege miatt nem helyénvaló.



– Gyermekbarát igazságszolgáltatás – A 31. ábra bemutatja a tagállamokban alkalmazott különféle intézkedéseket, amelyek az igazságszolgáltatási rendszert könnyebben hozzáférhetővé teszik a gyermekek számára és megfelelnek a gyermekek szükségleteinek, például gyermekbarát információkkal szolgálnak az eljárásokról, vagy intézkedéseket hoznak annak megakadályozása érdekében, hogy a gyermeket többször meghallgassák. 31. ábra: Gyermekbarát igazságszolgáltatás, 2019 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) 3.2.2. Erőforrások Az igazságszolgáltatási rendszer megfelelő működéséhez elegendő erőforrásra van szükség, ideértve a fizikai és műszaki infrastruktúrába szükséges beruházásokat, valamint minden kategóriában megfelelő képesítéssel rendelkező, jól képzett és megfelelően fizetett személyzetet. Megfelelő helyiségek, eszközök vagy elégséges számú, előírt képesítésekkel és készségekkel rendelkező, továbbképzésben részesülő személyzet nélkül az eljárások és határozatok minősége forog kockán. – Pénzügyi források – Az alábbi számadatok az igazságszolgáltatási rendszer működésével kapcsolatos tényleges kormányzati kiadásokat mutatják (a börtönök kivételével), mind lakosonként (32. ábra), mind a bruttó hazai termék (GDP) arányában (33. ábra), és végül a bírósági kiadások fő kategóriáit (34. ábra) ( ).





32. ábra: A bíróságokkal kapcsolatos államháztartási összkiadások, 2012, 2016–2018 (*) (EUR/lakos) (forrás: Eurostat) (*) A tagállamokat a 2018-as kiadások szerint rendezték (a legmagasabbtól a legalacsonyabb felé). A 2018. évi adatok ES, FR, HR, PT és SK esetében ideiglenesek. 33. ábra: A bíróságokkal kapcsolatos államháztartási összkiadások, 2012, 2016–2018 (*) (a GDP %-ában kifejezve) (forrás: Eurostat) (*) A tagállamokat a 2018-as kiadások szerint rendezték (a legmagasabbtól a legalacsonyabb felé). A 2018. évi adatok ES, FR, HR, PT és SK esetében ideiglenesek.



A 34. ábra a bíróságok bírósági kiadások fő gazdasági kategóriáit mutatja: 1) a bírák és a bírósági személyzet bére és illetménye, beleértve a társadalombiztosítási járulékokat („munkavállalók javadalmazása”) ( )), 2) a bíróságok által fogyasztott termékek és szolgáltatások működési költségei, például épületbérleti díjak, irodai fogyóeszközök, energiaköltségek és költségmentesség nyújtása („közbenső fogyasztás”) ( )), 3) befektetés tárgyi eszközökbe, például bírósági épületekbe és szoftverekbe („bruttó állóeszköz-felhalmozás” ( )) és 4) egyéb kiadások. 34. ábra: A bíróságokkal kapcsolatos államháztartási összkiadások (*) (2018-ban, az összkiadás %-ában kifejezve) (forrás: Eurostat) (*) Az adatok ES, FR, HR és SK vonatkozásában ideiglenes adatok, PT esetében becsült adatok. – Humánerőforrások – A humánerőforrások megfelelősége alapvető jelentőségű az igazságszolgáltatási rendszer minősége szempontjából. A bírák sokfélesége – ideértve a nemek közötti egyensúlyt is – elősegíti, hogy egymást kiegészítő ismeretek, szakértelem és tapasztalatok halmozódjanak fel, valamint a társadalmi realitást tükrözi. 35. ábra: Bírák száma, 2012-2018 (*) (100 000 lakosra) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Ez a kategória a CEPEJ módszertana szerint kizárólag a főállásban dolgozó bírákat tartalmazza. Nem szerepel benne a Rechtspfleger/Court clerks (fogalmazó), amely csak néhány tagállamban létezik. AT: A közigazgatási bíróságokra vonatkozó adatokat első alkalommal a 2016-os ciklus tekintetében vezették be. EL: a hivatásos bírák teljes száma a jelzett évek során különböző kategóriákat fedett le, ami részben magyarázatot ad az eltérésekre. 2016 óta a hivatásos bírák számára vonatkozó adatok tartalmazzák a büntető és politikai igazságszolgáltatás, valamint a közigazgatási bírák összes rangját. IT: A regionális auditbizottságokat, a helyi adóbizottságokat és a katonai bíróságokat nem veszik figyelembe. LU: a számokat javított módszertan alapján felülvizsgálták. 36. ábra: A legfelsőbb bírósági női bírák aránya 2017–2019-ben (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) 2019-es adatok szerint rendezve, a legmagasabbtól a legalacsonyabb felé.



37. ábra: Ügyvédek száma, 2012 - 2018 (*) (100 000 lakosra) (forrás: CEPEJ-tanulmány)

A CEPEJ módszertana értelmében az ügyvéd olyan személy, aki a nemzeti jog szerint megfelelő képzettséggel és jogosultsággal rendelkezik arra, hogy ügyfelei nevében perben fellépjen, eljárjon, joggyakorlatot folytasson, bíróságok előtt megjelenjen vagy ügyfeleinek jogi ügyekben tanácsot adjon és képviselje ügyfeleit (az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának az ügyvédi hivatás gyakorlásának szabadságáról szóló Rec(2000)21 számú ajánlása). DE: Németországban nem tesznek különbséget az ügyvédek különböző csoportjai, például a jogtanácsosok és ügyvédek között. FI: 2015 óta az ügyvédek megadott száma magában foglalja mind a magánszektorban, mind az állami szektorban dolgozó ügyvédek számát. – Képzés – Az igazságügyi képzés jelentősen hozzájárul a bírósági határozatok és a polgárok számára nyújtott igazságszolgáltatás minőségéhez. Az alábbi adatok széles körben fedik le a bírói képzést, ideértve a felekkel és a sajtóval való kommunikációt, valamint a bírói készségeket is. 38. ábra: A különböző készségekkel kapcsolatos bírói továbbképzések megoszlása, 2018 (*) (az ilyen típusú képzésben részesülő összes bíró %-os arányában) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) (*) A 38. ábra a továbbképzésekben (vagyis a bíróvá váláshoz szükséges alapképzést követő képzésekben) részt vevő bírák eloszlását mutatja a négy azonosított terület mindegyikén, az ilyen típusú képzésben részt vett bírák összesített számának arányában. A jogi képzéseket nem vettük figyelembe. Az igazságügyi képzéseket szervező hatóságok EL, MT és PT esetében nem biztosítottak külön képzéseket a kiválasztott készségekre. DK: ideértve a bírósági alkalmazottakat. AT: ideértve az ügyészeket. 39. ábra: Bírák kommunikációs képzésének elérhetősége, 2019 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) Elérhető maximális pontszám: 14 pont. A tagállamok 1 pontot kaptak, ha alapképzést nyújtottak, és 1 pontot kaptak arra is, ha továbbképzést is biztosítottak (minden képzési típus esetén maximum 2 pont). DK: nem kínálnak képzést a látás- vagy a hallássérültekkel folytatott kommunikációval kapcsolatban, mivel az állam a látás- vagy hallássérült személyek számára segítségképpen eszközöket, illetve asszisztenseket (például jelnyelvi tolmácsokat) biztosít a tárgyalótermekben. Egyéb kommunikációs vonatkozású képzések körébe az alábbiak tartoznak: tanfolyamok, amelyek célja a nyilvános kommunikációs készségek és a médiumokkal való kommunikáció fejlesztése (BE, BG, EE, LV, NL, PL, RO, SK); kihallgatási készség tanfolyamok (DE és AT), kurzusok az emberekkel való bánásmódról (BE, ES, PL) és humánkészség-fejlesztő képzések a bírósági határozatok egyértelműbbé tételét és az előadási módszereket foglalják magukban (CZ, DK, LV, HU, PL, SK). 3.2.3. Értékelési eszközök A bírósági tevékenységek nyomon követése és értékelése elősegíti a hiányosságok és a szükségletek észlelését, ezáltal pedig hozzájárul az igazságszolgáltatási rendszer minőségének javításához. A rendszeres értékelés javíthatja az igazságszolgáltatási rendszer aktuális és jövőbeli kihívásokkal kapcsolatos reakcióképességét. A megfelelő IKT-eszközök valós idejű ügykezelést biztosíthatnak és elősegíthetik a nemzeti szinten szabványosított bírósági statisztikák vezetését. Emellett felhasználhatók az ügyhátralék kezelésére és az automatizált korai előrejelző rendszerekhez is. A felmérések nélkülözhetetlenek ahhoz, hogy az igazságszolgáltatási rendszer működését értékelni lehessen a jogi szakemberek és a bíróságokat igénybe vevők szempontjából. A felmérések megfelelő nyomon követése előfeltétele annak, hogy javítani lehessen az igazságszolgáltatási rendszerek színvonalát.



40. ábra: Az ügykezeléshez és a bírósági tevékenységek statisztikájához rendelkezésre álló IKT, 2018 (*)

(0=a bíróságok 0 %-án elérhető, 4=a bíróságok 100 %-án elérhető ( )) (forrás: CEPEJ-tanulmány) (*) Új módszertan, az adatok az elmúlt évekkel nem összehasonlíthatók. 41. ábra: A bíróságokat igénybe vevők vagy a jogi szakemberek körében végzett felmérések témakörei, 2018 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) A tagállamok felmérési témánként egy pontot kaptak, függetlenül attól, hogy a felmérést nemzeti, regionális vagy bírósági szinten végezték. Az „egyéb témák” közé tartoznak: az ügyvédek körében végzett felmérések egyes bíróságok működéséről (ES); az IKT-intézkedések tudatosítása a felhasználók általi elérhetőség javításának eszközeként (MT); a bíróságok erőforrásai és anyagi feltételei (PT); az eljárási méltányosságról szóló projekttel kapcsolatos kérdések (SI), a bíróságok működése javításának lehetőségei (SK); a megfelelő közzététel fogalma (FI); a jogi szakemberek és a bírósági felhasználók elégedettsége az igazságszolgáltatás által nyújtott szolgáltatásokkal (SE). DE-ben számos különféle felmérést végeztek a tartományok szintjén. 42. ábra: A bíróságokat igénybe vevők vagy a jogi szakemberek körében végzett felmérések nyomon követése, 2018 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) A tagállamok nyomonkövetési típusonként kaptak egy pontot. Az „egyéb konkrét nyomon követés” kategória a következőket tartalmazta: ellenőrzés (ES); felhasználás iránymutatásként a belső politika kialakításához (MT); informatikai eszközök közzététele a lakosság számára (SI); és önértékelési eszközök a bíróságok számára (SK). 3.2.4. Standardok

A standardok javíthatják az igazságszolgáltatási rendszerek minőségét. Az előző kiadásban szereplő, a határidőkre és a felek tájékoztatására vonatkozó előírások vizsgálatát követően a 2020. évi uniós igazságügyi eredménytábla a határidőkre, az ügyhátralékra és az időtartamokra összpontosít, mint a bírói kar irányítási eszközére ( ). A 43. ábra áttekintést ad arról, hogy a tagállamok miként használnak standard intézkedéseket a határidőkre, az időtartamokra és az ügyhátralékra vonatkozóan, és először tartalmazza az információkat azon jogterület és bírósági szint szerinti bontásban, ahol az említett standardok léteznek. A határidők számszerűsített határidők, például az ügy iktatásától az első tárgyalásig eltelt napok maximális számát jelzik. Az ügyhátralékot olyan ügyek alkotják, amelyek egy meghatározott időtartamnál régebbiek. Az időkeretek mérhető célokat/gyakorlatokat jelentenek, például a bizonyos időszakon belül befejezendő ügyek előre meghatározott arányának megállapításával. 43. ábra: Az időtartamokra vonatkozó standardok létezése, 2019 (*) (forrás: Európai Bizottság ( )) (*) Standardok meghatározása esetén a tagállamok minden egyes jogterületre (polgári/kereskedelmi, közigazgatási és büntető) 1 pontot kaptak minden bírósági szint (első, második, végső) esetében. Elérhető maximális pontszám: 27 pont. Ahol egy tagállamban csak két bírósági szint van, három bírósági szintre adtuk a pontszámokat a nem létező bírósági szint vonatkozó magasabb szintjét tükrözve. Azon tagállamok esetében, amelyek nem tesznek különbséget a két jogterület (polgári/kereskedelmi és közigazgatási) között, mindkét területre azonos számú pontot adtunk.

3.2.5. Az igazságszolgáltatási rendszerek minőségére vonatkozó összegzés Az egyszerű hozzáférés, a megfelelő erőforrások, a hatékony értékelési eszközök és a megfelelő standardok azok a tényezők, amelyek hozzájárulnak az igazságszolgáltatási rendszerek magas minőségéhez. Az állampolgárok és az üzleti vállalkozások magas színvonalú döntéseket várnak el a hatékony igazságszolgáltatási rendszertől. A 2020-as EU igazságügyi eredménytábla fejleszti e tényezők összehasonlító vizsgálatát. Hozzáférhetőség Ez a kiadás ismét vizsgál a polgárbarát igazságszolgáltatási rendszerhez hozzájáruló számos elemet: ·Szinte valamennyi tagállam biztosít valamiféle online tájékoztatást igazságügyi rendszeréről, ideértve egy online formanyomtatványokat és a törvényes jogokról szóló tájékoztatást tartalmazó, központosított internetes portált (22. ábra). Az információk tartalmát tekintve, illetve abból a szempontból, hogy ezek az információk milyen mértékben felelnek meg a polgárok szükségleteinek, eltérések mutatkoznak. Például csak korlátozott számú tagállam (9) teszi lehetővé a lakosság számára, hogy interaktív online szimuláció segítségével megtudják, jogosultak-e költségmentességre. A legtöbb tagállamban azonban elérhetőek információk nem anyanyelvűek számára, valamint a látássérültek vagy hallássérültek számára is célzott tájékoztatás. ·A költségmentességi lehetőségek és az eljárási illetékek mértéke jelentős tényezők – különösen a szegénységben élő polgárok esetében – az igazságszolgáltatáshoz való jog szempontjából. A 23. ábrán látható, hogy egyes tagállamokban azok a fogyasztók, akiknek a jövedelme nem éri el az Eurostat szegénységi küszöbét, nem kapnak költségmentességet. A tavalyi évhez képest a költségmentesség hozzáférhetősége stabil maradt. Ugyanakkor az évek során a költségmentesség néhány tagállamban kevésbé elérhetővé vált. Az eljárási illetékek szintje (24. ábra) 2016 óta nagyjából stabil, bár az eljárási illetékek terhe továbbra is arányosan magasabb a kis értékű követeléseknél. Egyes tagállamokban a költségmentesség igénybevételével kapcsolatos nehézségeknek a részben jelentős mértékű eljárási illetékekkel való ötvözése visszatartó erővel bírhat a szegénységben élő polgárok igazságszolgáltatáshoz való hozzáférése terén. ·Az EU 2020-as igazságügyi eredménytáblája először tartalmaz információkat a következőkről is: eljárási illetékek és az ügyvédi költségek megtéríthetősége kereskedelmi ügyekben. A kereskedelmi peres ügyekben fizetendő eljárási illetékek szintje (25. ábra) tagállamonként nagyon eltérő (a követelés értékének 0,1–6 %-a közötti), csak két tagállamban nincs egyáltalán eljárási illeték. A 26. ábra először mutatja be, hogy a pernyertes fél milyen mértékben kaphatja meg az ügyvédi költségeket egy kereskedelmi ügyben. A peres szakaszban a ügyvédi díjak megtérülése terén nagy különbségek mutatkoznak mind a jogszabályban meghatározott díjrendszerrel rendelkező és azzal nem rendelkező tagállamok között, mind e csoportokon belül (különösen a többé-kevésbé nagylelkű jogszabályban meghatározott díjrendszerek között). Ezenkívül sok tagállamban az ügyvédi költségek megtéríthetősége a bíróságok mérlegelési jogkörétől függ. Az ügyvédi díjak behajtására szolgáló rendszer nagylelkűségének szintje ösztönző vagy visszatartó hatást gyakorolhat a kereset benyújtásának valószínűségére, és ezáltal az igazságszolgáltatáshoz való általános hozzáférésre. ·A bírósági eljárás során az elektronikus eszközök hozzáférhetősége hozzájárul az igazságszolgáltatáshoz való könnyebb hozzáféréshez, valamint a késedelmek és költségek csökkentéséhez. A 27. ábra azt mutatja, hogy a tagállamok több mint felében a keresetek elektronikus benyújtása és az idézés továbbítása még mindig nincs rendszeresítve, vagy csak korlátozott mértékben lehetséges, amint az már az EU 2019. évi igazságügyi eredménytáblában is látható volt. Jelentős hiányosságok mutatkoznak különösen a bírósági eljárások online követésének lehetősége tekintetében, ahol egyetlen tagállam sem érte el a teljes bevezetést valamennyi bíróságon, minden jogterületen. ·Az előző évekhez képesta bírósági határozatok online elérése (28. ábra) stabil maradt, különösen a legmagasabb fokon elfogadott ítéletek közzétételekor: 19 tagállam közzéteszi az összes polgári/kereskedelmi és közigazgatási ítéletet, és ugyanolyan számú tagállam közzéteszi a legfelsőbb fokon hozott büntető határozatokat is. Ezek a pozitív számok további fejlődésre ösztönzik az összes tagállamot, mivel a legmagasabb szinten hozott határozatok fontos szerepet játszanak az ítélkezési gyakorlat következetességében. Alsóbb szinteken az összes ítéletet kihirdető tagállamok száma továbbra is lényegesen alacsonyabb mind a büntetőjogi, mind a polgári/kereskedelmi és közigazgatási határozatok esetében, amely számadat 2017 óta stabil. ·Az EU 2020-as igazságügyi eredménytáblája elmélyíti a tagállamokban alkalmazott azon szabályok vizsgálatát, amelyek megkönnyítik a géppel olvasható bírósági határozatok előállítását (29. ábra). Valamennyi tagállam rendelkezik legalább bizonyos rendelkezésekkel a polgári/kereskedelmi, közigazgatási és büntetőügyekben. A tagállamok között azonban jelentős eltérések figyelhetők meg. A közigazgatási bíróságok viszonylag fejlettebbnek tűnnek az algoritmus-barát igazságszolgáltatási rendszert lehetővé tevő tényezők megteremtése terén. Azon igazságszolgáltatási rendszerek, amelyekben bevezettek az ítéletek gépi olvashatóságot lehetővé tevő szabványok szerinti modellezésére vonatkozó rendelkezéseket, valószínűleg jobb eredményeket érhetnek el a jövőben. ·A magánjogi viták terén az alternatív vitarendezési módszerek (ADR) önkéntes használatát ösztönző tagállamok számának (30. ábra) növekedése folytatódott az előző évekhez képest. Ezt elsősorban a különböző jogterületeken az AVR használatát előmozdító ösztönzők bevezetésével érték el. A közigazgatási jogvitákat már második egymást követő éve figyelembe veszik, enyhe bővülést mutatva, mivel a tagállamok több mint fele megengedi az alternatív vitarendezést ezen a területen. ·A 2020-as EU igazságügyi eredménytábla először nyújt összefogott áttekintést a tagállamok által a gyermekbarát igazságszolgáltatási rendszer (31. ábra) érdekében hozott intézkedésekről. Szinte minden tagállam a gyermekek számára legalább néhány alkalmazkodó intézkedést biztosít, a gyermekbarát meghallgatásokra vonatkozó intézkedésekkel (ideértve a körülményeket is), a gyermek különösen elterjedt többszörös meghallgatását megelőzendő. A tagállamok kevesebb, mint felében külön gyermekbarát weboldalak vannak, amelyek tájékoztatást nyújtanak az igazságszolgáltatási rendszerről. Erőforrások A kiváló minőségű tagállami igazságszolgáltatáshoz kellő szintű pénzügyi és humánerőforrásokra, megfelelő alap- és továbbképzésekre van szükség, továbbá biztosítani kell a bírák sokféleségét, többek között a bírói karon belül a nemek egyensúlyát. A 2020. évi uniós igazságügyi eredménytábla a következőket mutatja ki: ·A pénzügyi források tekintetében az adatok azt mutatják, hogy 2018-ban a bíróságokra fordított összes államháztartási kiadás mértéke továbbra is nagyrészt stabil maradt a tagállamokban, de a tényleges összegekben továbbra is szignifikáns különbségek mutatkoznak a tagállamok között, mind az egy lakosra jutó euróban, mind a GDP százalékában (32. és 33. ábra) kifejezett adatokban. 2018-ban szinte az összes tagállam növelte az egy főre jutó kiadásokat (2017-hez képest), és többségük a GDP százalékában mérten is növelte kiadásait. ·2019-hez hasonlóan az EU 2020-as igazságügyi eredménytáblája is bemutatja az összes kiadást különböző kategóriákra bontva, az Eurostat által gyűjtött adatok alapján. A 34. ábra jelentős különbségeket mutat a tagállami kiadások között. Egyrészről, miközben a bírák és a bírósági alkalmazottak bére és illetménye (ideértve a társadalombiztosítási járulékokat is) teszi ki a legnagyobb részt a legtöbb tagállamban, az állóeszközökbe, például a bírósági épületekbe és a szoftverekbe történő befektetés szintje általában nagyon alacsony, néhány tagállamban teljes mértékben hiányzik. Ugyanakkor a működési költségekkel kapcsolatos kiadások (pl. épületbérleti díjak, költségmentesség és egyéb fogyóeszközök) néhány tagállamban jelentősen magasabbak, mint a legtöbb többi tagállamban. Ez a bontás évről évre viszonylag stabil maradt (34. ábra). ·A legtöbb tagállamban a Legfelsőbb Bíróságok szintjén még mindig a bírák kevesebb, mint ötven százalék a nő (36. ábra). A 2017 és 2019 közötti hároméves időszakon belüli fejlemények azt mutatják, hogy a tendenciák eltérőek a tagállamokban, ám a legtöbb tagállamban a legfelsőbb bírósági női bírák aránya 2010 óta nőtt. ·A bírák képzése tekintetében noha szinte az összes tagállam nyújt legalább valamilyen bírói készségekkel kapcsolatos továbbképzést, kevesebben kínálnak informatikai ismeretekkel, a bíróságok vezetésével és az igazságügyi etikával kapcsolatos képzéseket, és a legtöbb országban továbbra is alacsony az ilyen képzésben részesülő bírák aránya (38. ábra). A felek kiszolgáltatott csoportjaival való kommunikációra irányuló képzés terén folyamatos javulás mutatkozik, különös tekintettel a látás- vagy hallássérült személyekre, a nemi alapú erőszak áldozataira és a menedékkérőkre (39. ábra). A tudatosítással és a dezinformációval foglalkozó képzés szintén szélesebb körben elérhetővé vált a tavalyi évhez képest. Értékelési eszközök ·Míg a legtöbb tagállam (néhány kivételtől eltekintve) teljes mértékben végrehajtotta az ügykezelő IKT-rendszereket, továbbra is hiányosságok mutatkoznak a bírósági tevékenységi statisztikák előállításának eszközeiben (40. ábra). Ezek a rendszerek több célt – többek között a statisztikák előállítását – is szolgálnak, alkalmazásukat pedig következetesen az egész igazságszolgáltatási rendszerre ki kell terjeszteni. Ezzel ellentétben egyes tagállamok olyan korai előrejelző rendszerekkel rendelkeznek, amelyek észlelik a hibákat vagy az ügykezelési standardoknak való meg nem felelést, ami megteremti a hátteret ahhoz, hogy a problémákra kellő időben megoldás szülessen. Bizonyos tagállamokban még mindig nem lehetséges a nemzeti szintű adatgyűjtés az igazságügy minden területén. ·A felmérések használata a bíróságokhoz fordulók és a jogi szakemberek körében (41. ábra) ismét csökkent, és egyre több tagállam dönt úgy, hogy nem végez felméréseket. Úgy tűnik azonban, hogy mutatkozik némi eltérés a tekintetben, hogy mely tagállamok nem végeztek felméréseket, ami azt jelzi, hogy néha a felméréseket csak minden második évben vagy néhány évente végzik el. A hozzáférhetőség, az ügyfélszolgálat, a bírósági meghallgatások és az ítéletek, valamint az igazságszolgáltatási rendszer iránti általános bizalom továbbra is visszatérő kérdés a felmérések során, de csak néhány tagállam kérdezett rá a speciális szükségletekkel rendelkező csoportok elégedettségére vagy az egyének jogaikkal kapcsolatos ismereteire. Szinte minden felmérést végző tagállam gondoskodott a nyomon követésről is (42. ábra), noha ennek mértéke továbbra is nagymértékben eltérő volt. Az eredményeket általában beépítették az éves vagy különjelentésekbe, és számos tagállamban felhasználták azokat értékeléshez vagy a jogszabályok módosítása szükségességének meghatározásához. Standardok A standardok javíthatják az igazságszolgáltatási rendszerek minőségét. Az EU igazságügyi eredménytáblájának ezen kiadása továbbra is részletesebben vizsgál bizonyos standardokat, amelyek célja az eljárások ütemezésének javítása, és ezeket a standardokat részletesebben is megbontja, figyelembe véve azokat a bírósági szinteket és a jogterületeket, amelyeken az említett standardok léteznek. ·Szinte minden tagállam alkalmaz ütemezési standardokat, bár ezek nem ugyanolyan részletesek minden eljárási fok esetében és jogterületen. A határidőket (például az első tárgyalásnak az ügy iktatásától számított, adott időtartamon belüli megtartása) meghatározó standardok a legelterjedtebbek, míg az időkeretekre (például a bizonyos időn belül befejezendő ügyek előre meghatározott arányának meghatározása) és az ügyhátralékra vonatkozó standardok kevésbé általánosak (43. ábra). Ugyanakkor egyes, a hatékonyság területén különös kihívásokkal szembesülő tagállamok jelenleg nem vagy csak korlátozott mértékben alkalmaznak ilyen standardokat.



3.3. Függetlenség A bírósági döntéshozatal szerves részét képező bírói függetlenség az EUSZ 19. cikkben említett hatékony bírói jogvédelem elvéből, valamint az EU Alapjogi Chartájában (47. cikk) rögzített, a bíróságok előtti hatékony jogorvoslathoz való jogból fakadó követelmény( ). Ez a követelmény a következőket feltételezi: a) külső függetlenséget, amelynek értelmében az érintett testület funkcióit teljes mértékben önállóan látja el, anélkül, hogy bármilyen hierarchikus kényszer alatt állna vagy más testület alárendeltje lenne, továbbá semmiféle forrásból semmilyen parancsot vagy utasítást nem fogad el, így védett az olyan külső beavatkozások vagy nyomás ellen, amely sértheti tagjai ítéletalkotásának függetlenségét és befolyásolhatja döntéseiket, valamint b) belső függetlenséget és pártatlanságot, amelyek értelmében az eljárás feleitől és azok érdekeitől azonos távolságot tartanak tekintettel az eljárás tárgyára(). A bírói függetlenség garantáljaaz egyének uniós jogból eredő minden jogának védelmét és a tagállamok az EUSZ 2. cikkében meghatározott közös értékeinek, különösen a jogállamiságnak() a megőrzését. Az uniós jogrend megőrzése alapvető fontosságú minden polgár és vállalkozás számára, akiknek jogait és szabadságait az uniós jog védi. A bíróságok érzékelt függetlensége valóban növekedést ösztönző tényező, ahogyan a függetlenség érzékelt hiánya elrettentheti a beruházásokat. A bíróságok érzékelt függetlenségével kapcsolatos, különböző forrásokból származó mutatók mellett az EU 2020-as eredménytáblája arra vonatkozó mutatókat is ismertet, hogy miként szervezték meg az igazságszolgáltatási rendszereket annak érdekében, hogy megvédjék az igazságszolgáltatás függetlenségét olyan helyzetekben, amelyekben az veszélybe kerülhet. Az Igazságszolgáltatási Tanácsok Európai Hálózatának (ENCJ), az EU Legfelsőbb Bírósági Bíróságai elnökeinek hálózatának (NPSJC), valamint a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának szakértői csoportjának véleményét tükrözve a 2020-as uniós igazságügyi eredménytábla a bírákkal szembeni fegyelmi eljárások és az igazságszolgáltatási tanács tagjainak kinevezésére vonatkozó jogi biztosítékokkal tekintetében frissített mutatókat, valamint két új áttekintést tartalmaz az ügyészek fegyelmi eljárásaival kapcsolatban.

3.3.1. A bíróságok érzékelt függetlensége 44. ábra: A bíróságok és a bírák nyilvánosság által érzékelt függetlensége (*) (forrás: Eurobarométer ( ) — világos színek: 2016, 2018 és 2019, sötét színek: 2020) (*) A tagállamokat először azon válaszadók százalékos aránya alapján rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége nagyon jó vagy meglehetősen jó (összességében jó); ha egyes tagállamokban az összességében jó százalékos arány azonos, akkor azokat azon válaszadók százalékos aránya szerint rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége meglehetősen rossz vagy nagyon rossz (összességében rossz); ha egyes tagállamokban az összességében jó és az összességében rossz százalékos aránya megegyezik, akkor azokat azon válaszadók százalékos aránya alapján rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége nagyon jó; ha egyes tagállamokban az összességében jó, az összességében rossz és a nagyon jó százalékos arány megegyezik, akkor azokat azon válaszadók százalékos aránya szerint rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége nagyon rossz. Az 45. ábra azokat a főbb okokat mutatja be, amelyeket a válaszadók a bíróságok és a bírák függetlenségének érzékelt hiánya kapcsán megjelöltek. Azok a lakossági válaszadók, akik az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét „meglehetősen rossznak” vagy „nagyon rossznak” értékelték, három ok közül választhattak az értékelés magyarázataként. A tagállamok ugyanabban a sorrendben szerepelnek, mint az 44. ábrán. 45. ábra: A függetlenség nyilvánosság által érzékelt hiányának fő okai (valamennyi válaszadó aránya — a magasabb érték több befolyást jelent) (forrás: Eurobarometer ( )) 46. ábra: A bíróságok és a bírák cégek által érzékelt függetlensége (*) (forrás: Eurobarometer ( ) — világos színek: 2017, 2018 és 2019, sötét színek: 2020) (*) A tagállamokat először azon válaszadók százalékos aránya alapján rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége nagyon jó vagy meglehetősen jó (összességében jó); ha egyes tagállamokban az összességében jó százalékos arány azonos, akkor azokat azon válaszadók százalékos aránya szerint rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége meglehetősen rossz vagy nagyon rossz (összességében rossz); ha egyes tagállamokban az összességében jó és az összességében rossz százalékos aránya megegyezik, akkor azokat azon válaszadók százalékos aránya alapján rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége nagyon jó; ha egyes tagállamokban az összességében jó, az összességében rossz és a nagyon jó százalékos arány megegyezik, akkor azokat azon válaszadók százalékos aránya szerint rendezték, akik szerint a bíróságok és a bírák függetlensége nagyon rossz.

Az 47. ábra azokat a főbb okokat mutatja be, amelyeket a válaszadók a bíróságok és a bírák függetlenségének érzékelt hiánya kapcsán megjelöltek. Azon válaszadó cégek, akik az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségét „meglehetősen rossznak” vagy „nagyon rossznak” értékelték, három ok közül választhattak az értékelés magyarázataként. A tagállamok ugyanabban a sorrendben szerepelnek, mint az 46. ábrán. 47. ábra: A függetlenség cégek által érzékelt hiányának fő okai (valamennyi válaszadó aránya — a magasabb érték nagyobb befolyást jelent) (forrás: Eurobarometer ( )) 48. ábra: WEF: az igazságszolgáltatás vállalkozások által érzékelt függetlensége, 2010–2019 (érzékelés — a magasabb érték kedvezőbb megítélést jelez) (forrás: Világgazdasági Fórum ( )) 3.3.2. Szervezeti függetlenség A strukturális függetlenség garanciái szabályokat igényelnek – különösen ami a bíróság összetételét, a kinevezést, a megbízatás időtartamát, valamint az elfogultsági okokat, a kizárási okokat, és a tagok elmozdítását illeti –, amelyek az e fórum illetékessége alá tartozó személyek számára biztosítják minden jogos kétség kizárását az említett bíróság külső tényezőkkel szembeni befolyásolhatatlansága, valamint az ütköző érdekekre vonatkozó semlegessége tekintetében( ). Ezeknek a szabályoknak különösen olyannak kell lenniük, hogy kizárják nemcsak az utasítások formájában érkező közvetlen befolyást, hanem a közvetettebb befolyásolás olyan formáit is, amelyek kihatnak az érintett bírák döntéseire (). Európai normákat dolgoztak ki, különösen az Európa Tanács által, például az Európa Tanács 2010. évi, a bírák függetlenségéről, hatékonyságáról és szerepéről szóló ajánlásában ( ). Az EU 2020-as eredménytáblája több mutatót ismertet arra vonatkozóan, hogyan szervezték meg az igazságszolgáltatási rendszereket annak érdekében, hogy megvédjék az igazságszolgáltatás függetlenségét. Az EU igazságügyi eredménytáblájának ez a kiadása frissített mutatókat tartalmaz a bírákkal szembeni fegyelmi eljárásban részt vevő testületekről és hatóságokról (49. és 50. ábra), valamint az igazságszolgáltatási tanács tagjainak kinevezéséről (51. és 52. ábra)( ). Az EU 2020-as igazságügyi eredménytáblája információkat mutat be az ügyészekkel szembeni fegyelmi eljárásokban részt vevő testületekről és hatóságokról (53. és 54. ábra), valamint az ügyészeknek az egyes ügyekre vonatkozóan adott utasítások frissített részletesebb ábráját (55. ábra)( ). Az ábrák a 2019 decemberében hatályos nemzeti kereteket mutatják be. Az eredménytáblában ismertetett adatok nem nyújtanak értékelést vagy mennyiségi adatokat a biztosítékok hatékonyságáról. Nem céljuk, hogy tükrözzék a biztosítékok összetettségét és részleteit. Önmagában a több biztosíték rendelkezésre állása nem biztosítja az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát. Azt is meg kell jegyezni, hogy a bírói karon belül az integritás ösztönzése és a korrupció megelőzése érdekében végrehajtott politikák és alkalmazott gyakorlatok szintén alapvető fontosságúak a bírói függetlenség biztosításához. Végső soron a bírói függetlenség hatékony védelme megköveteli a feddhetetlenség és pártatlanság olyan kultúráját, amelynek értékeit egyfelől valamennyi bíró magénak érzi, másfelől pedig a szélesebb társadalom is tiszteletben tart. – A bírákkal szembeni fegyelmi eljárásokra vonatkozó biztosítékok – A bírákkal szembeni fegyelmi eljárások a bírói függetlenséggel kapcsolatban a legkényesebb helyzetek közé tartoznak. A Bíróság szerint „az ítélethozatal feladatával megbízott személyekre vonatkozó fegyelmi felelősségi rendszer, […] tartalmazza az ahhoz szükséges garanciákat, hogy elkerülhető legyen annak veszélye, hogy ezt a rendszert a bírósági határozatok tartalmának politikai felülvizsgálatát szolgáló rendszerként alkalmazzák.”( ). A Bíróság által a bírói kar függetlenségének biztosítása szempontjából alapvető fontosságúnak ítélt garanciakészlet magában foglalja azokat a szabályokat, amelyek egyaránt meghatározzák a fegyelmi vétségnek minősülő magatartásokat és a konkrétan alkalmazandó szankciókat, illetve amelyek egy független fórum olyan eljárását írják elő, amely maradéktalanul biztosítja a Charta 47. és 48. cikkében rögzített jogokat, különösen a védelemhez való jogot, és amely biztosítja a fegyelmi testület határozatainak bíróság előtti megtámadhatóságát ( ). A Bíróság úgy ítélte meg, hogy „az EUMSZ 267. cikke a lehető legszélesebb lehetőséget biztosítja a nemzeti bíróságok számára arra, hogy a Bírósághoz forduljanak (...) az eljárás bármely általa megfelelőnek tartott pillanatában” ( ). A Bíróság szerint minden olyan nemzeti szabály, amely ezt a mérlegelési jogkört akadályozza „ elkerülendő (...) a fegyelmi szankciókat, „sérti a nemzeti bíróságok EUMSZ 267. cikkben elismert jogkörét, következésképpen pedig az előzetes döntéshozatali mechanizmussal a Bíróság és a nemzeti bíróságok között létesített együttműködés hatékonyságát”( ). A Bíróság azt is kijelentette, hogy „a bírói függetlenség lényegi biztosítékát alkotja az is hogy, ne legyenek kitéve fegyelmi szankcióknak (...) az előzetes döntéshozatal iránti kérelem Bíróság elé terjesztése”(miatt)( ). Az Európa Tanács előírásainak megfelelően bírákkal szemben fegyelmi eljárás akkor indulhat, ha nem teljesítik feladataikat hatékonyan és megfelelően ( ). A jogszabályok értelmezése, a tényállás értékelése vagy a bizonyítékoknak a bírák által az ügy eldöntése céljából végzett mérlegelése nem eredményezhet polgári vagy fegyelmi felelősséget, a rosszhiszeműség és a súlyos gondatlanság esetét kivéve ( ). Ezenkívül a fegyelmi eljárást olyan független hatóságnak kell lefolytatnia, mint a bíróság, a tisztességes eljárás valamennyi garanciájával. A fegyelmi eljárás alatt álló bírónak jogában kell állnia mind a határozat, mind a szankció megtámadásának. A fegyelmi szankcióknak arányosaknak kell lenniük ( ). A 49. ábra frissített áttekintést mutat be a rendes bírákkal kapcsolatban fegyelmi szankciókról döntést hozó hatóságokról, amelyek lehetnek a) normál független hatóságok, például bíróságok (Legfelsőbb Bíróság, Közigazgatási Bíróság vagy bíróság elnöke) vagy az igazságszolgáltatási tanácsok, vagy b) más hatóságok, amelyek tagjait az igazságszolgáltatási tanács, bírák vagy a végrehajtó hatalmi ág konkrétan kinevezi. 49. ábra: A bírákkal szembeni fegyelmi szankciókról döntő hatóság (*) ( ) (*) BG: A bíróság elnöke enyhébb fegyelmi szankciókat szabhat ki. A fegyelmi intézkedésekről szóló határozatok bírósági felülvizsgálatát a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróságnál lehet kérni. CZ: A fegyelmi ügyeket a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság fegyelmi tanácsai vizsgálják. A tagokra a bíróság elnöke tesz javaslatot a bírák jegyzékéből, és sorshúzással kerülnek kiválasztásra. DK: A fegyelmi szankciókról a vádemelési és felülvizsgálati különbíróság hoz döntést, amelynek tagjait hivatalosan az igazságügyi miniszter nevezi ki, de a Legfelsőbb Bíróság, a felsőbíróságok, a Bírák Szövetsége és az Ügyvédi Kamara jelöli, egy kiemelkedő tudós mellett. Az elsőfokú bíróság elnöke figyelmeztetést adhat ki. DE: A rendes bíróságok különtanácsai, a szolgálati bíróságok („Dienstgerichte der Länder” a szövetségi tartományi bírák tekintetében, és „Dienstgericht des Bundes” a szövetségi bírák esetében) alkalmazhatnak fegyelmi intézkedéseket a hivatalos fegyelmi eljárásokban (a német igazságszolgáltatási törvény 63. szakasza). E tanácsok tagjai egy adott bíróság (regionális felsőbb bíróság vagy regionális bíróság vagy szövetségi bíróság) bírái („Präsidium”) nevezik ki. A bíróság elnöke vagy az igazságügyi minisztérium (mind tartományi, mind szövetségi szinten) hozhat kevésbé szigorú fegyelmi intézkedéseket – például a megrovást – fegyelmi ítélet keretében (a német igazságszolgáltatási törvény 64. szakasza). EE: a fegyelmi ügyeket a Legfelsőbb Bíróság és az észt bírák közgyűlése által kinevezett bírói fegyelmi tanács vizsgálja. IE: A Bírói Tanács által létrehozott, a Bírák magatartásával foglalkozó bizottsága dönt, amelynek három, társaik által megválasztott bíróból, öt bírósági elnökből (hivatalból tagok) és öt, a kormány által kinevezett nem hivatásos tagból áll. Az Alkotmány értelmében a bírót hivatalából megállapított hivatali kötelességszegés vagy cselekvőképtelenség esetén a parlament (az Oireachtas) mindkét háza által elfogadott, a bíró felmentését kezdeményező határozatok alapján menthető fel a hivatalából. EL: A bírák tekintetében a fegyelmi jogkört első és másodfokon a sorshúzással választott, magasabb rangú bírákból álló tanácsok gyakorolják. A magas rangú bírák tekintetében a fegyelmi jogkört a Legfelsőbb Fegyelmi Tanács gyakorolja. IT: Az igazságszolgáltatási tanács fegyelmi intézkedésekről szóló határozatainak bírósági felülvizsgálatát a Legfelsőbb Bíróságnál lehet kérni. LV: A fegyelmi ügyeket az Igazságügyi Fegyelmi Bizottság vizsgálja, a melynek tagjait a bírák közgyűlése nevezi ki. ES: A kisebb fegyelmi vétségekkel kapcsolatos fegyelmi határozatokat a fegyelmi eljárás alá vont bírót foglalkoztató bíróság székhelye szerinti kerületi bíróság (Felső Bíróság, Nemzeti Bíróság és Legfelsőbb Bíróság, és akár a Legfelsőbb Bíróság, az Országos Közszolgálati Bíróság és a bírót foglalkoztató bíróság székhelye szerinti Felső Bíróság elnöke, a Bírákról szóló sarkalatos törvény 421.1. A) pontja szerint) irányító tanácsa hozza meg. LT: Első fokon az Igazságügyi Becsületbíróság határoz, amelynek tagjait és elnökét az igazságszolgáltatási tanács határozatában jelölik ki. A bizottság hat bíróból áll, amelyeket az igazságszolgáltatási tanács választ és nevez ki, a köztársasági elnök által kinevezett két tagból és a Seimas elnöke által kinevezett két tagból. Másodfokon a Legfelsőbb Bíróság dönt. HU: A fegyelmi ügyeket az Országos Bírói Tanács által kinevezett szolgálati bíróság vizsgálja. A bíróság elnöke a legenyhébb szankciót („figyelmeztetést”) szabhatja ki, amely a szolgálati bíróság előtt megtámadható. MT: A Bírák és Békebírók Bizottsága dönt, amely az igazságszolgáltatás igazgatásával foglalkozó bizottság albizottsága. A bizottság három bíróból vagy igazságszolgáltatási tisztviselőből áll, akiket társaik választanak meg. PL: Az igazságügyi miniszter a fegyelmi bírókat azt követően választja ki, hogy nem kötelező érvényű konzultációt folytattak a Nemzeti Igazságügyi Tanáccsal. A Legfelsőbb Bíróság a Legfelsőbb Bíróság fegyelmi tanácsát, amelynek feladata többek között a másodfokú bírák fegyelmi ügyeinek eldöntése, három, a Bíróság 20