Rövidítések

COPA-COGECA : Comité des organisations professionnelles agricoles – Confédération générale des coopératives agricoles, Mezőgazdasági Szakmai Szervezetek Bizottsága – Mezőgazdasági Szövetkezetek Általános Szövetsége (Brüsszel)

EDA : European Dairy Association, Európai Tejtermékszövetség (Brüsszel)

EU : Európai Unió

Eurostat : az Európai Közösségek Statisztikai Hivatala

FAO : Food and Agriculture Organization of the United Nations, az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete (Róma)

KAP : közös agrárpolitika

KPSZ : közös piacszervezés

OECD : Organisation for Economic Co-operation and Development, Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (Párizs)

USDA : United States Department of Agriculture, az Amerikai Egyesült Államok Mezőgazdasági Minisztériuma

WTO : World Trade Organization, Kereskedelmi Világszervezet (Genf)

ZMP : Zentrale Markt- und Preisberichtstelle GmbH, Piac- és árfigyelő központi hivatal (Bonn)

A tejpolitikával kapcsolatos legfontosabb kifejezések listája

Tejegyenérték : egy adott tejtermék előállításához felhasznált tejmennyiség.

Irányár : a Tanács által meghatározott ár, amely megegyezik a termelők számára kifizetni szándékozott díjazással. A 2003-as KAP-reform eltörölte a tejirányárat, és a termelők jövedelemtámogatásaként bevezette a termeléstől függetlenített közvetlen kifizetést.

A vaj és a sovány tejpor intervenciós (vagy referencia-) ára : a Tanács által meghatározott ár, amelynek összege 2007. július 1-jétől 246,39 EUR/100 kg (vaj), illetve 174,69/100 kg (sovány tejpor). A piac kiegyensúlyozatlansága esetén az intervenciós hivatalok közbeléphetnek a vajnak és/vagy a sovány tejpornak az intervenciós időszak (március 1. – augusztus 31.) alatti felvásárlásával (intervenciós raktározás), amennyiben a piaci árak nem érnek el egy bizonyos szintet (ez a vaj esetében az intervenciós ár 92 %-a, míg a sovány tejpor esetében annak 100 %-a). A vásárlások a referenciaár 90 %-án (vaj), illetve 100 %-án (sovány tejpor) történnek. Az intervenciót akkor függesztik fel, ha a piaci árak ismét fellendülnek, vagy ha a készletek elérik a Tanács által engedélyezett mennyiség felső határértékét (a vaj esetében 30000 tonnát, a sovány tejpor esetében 109000 tonnát). A Bizottság ugyanakkor – pályázati felhívás útján – a fenti mennyiségeket meghaladóan is engedélyezhet felvásárlást.

Beszállítási kvóta : a termelők által az engedélyezett felvásárlókhoz beszállított – általában a tejfeldolgozók által összegyűjtött – tejre vonatkozik.

Közvetlen értékesítési kvóta : a termelők által a fogyasztóknak eladott vagy közvetlenül átadott tejre, valamint a termelők által eladott vagy átadott egyéb tejtermékekre vonatkozik.

2003-as reform : a közös agrárpolitikának a 2003. június 26-i luxemburgi megállapodást követő reformja, amely az 1992-ben elindított (McSharry-reform) és 1999-ben megerősítést nyert folyamatot (Agenda 2000 reform) nyomatékosítva az ártámogatások csökkentése irányában indult el, s ezt közvetlen jövedelemtámogatás révén kompenzálta. A 2003-as reform bevezette a támogatások függetlenítését és feltételességét, és megerősítette a vidékfejlesztési támogatásokat.

Összefoglalás

I. A tej rendkívül fontos szerepet tölt be az Európai Unió mezőgazdaságában. Az egymilliónál is több termelő évente 148 millió tonna tejet állít elő, melynek értéke már a gazdaságokban 41 milliárd euró. A 120 milliárd eurós üzleti forgalmat bonyolító tejfeldolgozó ipar közel 400000 fő számára biztosít munkahelyet. A tej értékes zsír- és fehérjetartalmát a sajt, a vaj és a fogyasztói tej előállításánál használják fel.

II. Az EU által végrehajtott tejpolitika lényege a piaci egyensúly megteremtése, az árak stabilizálása, a termelők méltányos életszínvonalának biztosítása és versenyképességük javítása. A tejre vonatkozó KPSZ már 1968 óta létezik, ám 1984-ben a tejkvóták bevezetésével alapjaiban változott meg. Az Agenda 2000 folytatásaként a 2003-as reform révén megkezdődött az ágazat liberalizálása, miután az ártámogatási mechanizmus gyengítése mellett a reform bevezette a közvetlen jövedelemtámogatás intézményét. A KAP 2008-as állapotfelmérésével megerősítést nyert, hogy a tejágazat liberalizációja folytatódik a kvóták 2015-ig megvalósuló eltörlésével. A tejágazatnak juttatott kiadások a 2005-ös 2750 millió euróról 2007-ben 4500 millió euróra emelkedtek: a különbséget a mezőgazdasági üzemek egységes támogatásába beépített közvetlen támogatások becsült összege teszi ki.

III. A Számvevőszék ellenőrzése azt vizsgálta, hogy az Unió tejpolitikája legfontosabb célkitűzéseinek tükrében mennyire bizonyult eredményesnek a tej- és tejtermékpiac bizottsági irányítása.

IV. A piaci egyensúlyt illetően a Számvevőszék arra a megállapításra jutott, hogy a tejkvóták szigorú korlátok közé szorították a termelést, ám a kvóták szintje a piac felvevőképességéhez képest sokáig túl magasnak bizonyult. Az iparági termékfelesleget (vaj és tejpor) közösségi finanszírozásban kellett részesíteni. A közösségi beszállítási kvótát a tagállamok – igen kis mértékben ugyan, de – sokáig túllépték, míg 2004 óta folyamatosan alulteljesítik. A 2007/2008-as gazdasági évben az alulteljesítés mértéke elérte az EU-27 összes kvótamennyiségének 1 %-át. A jelenlegi kvótarendszer valójában már csak néhány tagállamban hat fékezően a termelésre. A forgalmazást érintő intézkedések – amelyek célja a zsírtartalmú (vaj), illetve a fehérjetartalmú (tejpor) termékek európai piaci fogyasztásának ösztönzése volt– az elmúlt években csupán kevéssé játszottak szerepet.

V. Az árak stabilizálásának célkitűzésére vonatkozóan a Számvevőszék megállapítja, hogy a tej névleges ára a termelőknél a kvótarendszer bevezetését megelőző időszakhoz képest az 1984–2006 közötti időszakban kevéssé változott. Ezzel szemben a tej termelői ára reálértéken kifejezve 1984 óta folyamatosan csökkent. A tej termelői és fogyasztói árának alakulása nem párhuzamos, mivel a két árfajtát eltérő paraméterek befolyásolják. A 2000. év eleje és 2007 közepe között a tejtermékek nominális fogyasztói árai 17 %-kal emelkedtek, míg a termelőknek kifizetett nominális ár 6 %-kal csökkent.

VI. A termelői jövedelemszint biztosításának célkitűzése tekintetében a Számvevőszék rámutat, hogy a tejtermelők jövedelme kis mértékben a mezőgazdasági átlagjövedelem szintje fölött marad, amely reálértékben kifejezve csökkenőben van. A támogatások a tejtermelők jövedelmének jelentős és egyre növekvő részét teszik ki, habár e részarány nagysága tagállamonként erősen eltér. A tejágazat szerkezetátalakítása és a gazdaságok számának folyamatos csökkenése folytán a tejtermelők statisztikai átlagjövedelme mégis változatlan maradhat. 1995 és 2007 között az EU-15-ben működő tejgazdaságok fele megszűnt, és ebben az időszakban több mint 500000 termelő hagyott fel tevékenységével.

VII. A versenyképességi célkitűzéssel kapcsolatban a Számvevőszék megállapítja, hogy az Unió részesedése a tejtermékek világkereskedelméből 1984 óta folyamatosan visszaszorul. A tejtermékek uniós exporttámogatása az elmúlt években jelentősen csökkent. Az alaptermékek (vaj és tejpor) európai termelői igazából csak árfolyam-emelkedés idején voltak versenyképesek a világpiacon. Az ilyen időszakokon kívül ezek a termelők közösségi költségvetési segítséggel exportáltak. A magas hozzáadott értéket képviselő termékek, pl. a sajtfélék exportját a világpiaci árak kevésbé befolyásolják.

VIII. Az európai tejágazat liberalizációja kapcsán a Számvevőszék az alábbi három tényezőt emeli ki mint olyat, amelyre a Bizottságnak és a tagállamoknak oda kell figyelniük:

a piaci bizonytalanság, amely kedvez a gyors feleslegképződésnek;

a szerkezetátalakítás felgyorsulása, amely a hátrányos helyzetű területeken tevékenykedő gazdálkodók számának nagymérvű csökkenését és a termelés földrajzi koncentrálódását vonhatja maga után;

végezetül: az európai tejágazat versenyképessége, amely annak függvénye, hogy az ágazat – a termékei árát és minőségét tekintve – mennyire képes igazodni a nemzetközi kereslethez.

IX. A fentiek alapján a Számvevőszék az alábbiakat javasolja:

a tej- és tejtermékpiac alakulásának folyamatos figyelemmel kísérésével el kell kerülni, hogy az ágazat liberalizálása újfent túltermeléshez vezessen;

az élelmiszer-ágazatban a Bizottság rendszeresen ellenőrizze az árképzés mechanizmusát. A feldolgozó és forgalmazó vállalatok koncentrációja nem teremthet olyan helyzetet, hogy a tejtermelők árelfogadói helyzetbe (price-takers) kerüljenek, és nem korlátozhatja a végfogyasztókat abban, hogy méltányosan részesüljenek az árcsökkenések előnyeiben;

alaposan át kell gondolni, hogy milyen stratégiák révén lehet szembenézni egyfelől azoknak a régióknak a problémáival, ahol a tejtermelés érzékeny ágazat – mint például a hegyvidéki régiók –, másfelől a tejtermelés földrajzi koncentrációjával járó környezeti következményekkel.

továbbra is arra kell törekedni, hogy a tejtermelés középpontjában elsődlegesen az európai belföldi piaci igények kielégítése álljon, és ehhez kiegészítő jelleggel kapcsolódjék a magas hozzáadott értéket képviselő és a világpiacra költségvetési támogatás nélkül exportálható termékek (sajtfélék és egyéb) előállítása.

Bevezetés

A tej- és tejtermékpiac

1. A tej az Európai Unió egyik legfontosabb mezőgazdasági terméke: az egymilliónál is több gazdaság évente 148 millió tonna tejet állít elő megközelítőleg 41 milliárd euró értékben, ami az európai mezőgazdasági termelés értékének 14 %-a (EU-25, 2006-os adat) [1]. Az Európában termelt marha- és borjúhús több mint 60 %-a tejgazdaságokból származik [2]. Az Európai Unió a világ elsőszámú tejtermelő övezete (27 %), megelőzve Indiát (20 %) és az Egyesült Államokat (16 %), és messze lehagyva Óceániát (5 %) [3].

2. Az összesen 120 milliárd eurós üzleti forgalmat lebonyolító tejfeldolgozó-ipar közel 400 ezer főt foglalkoztat Európában [4]. A tejfeldolgozókba beszállított nyers tejet emberi és állati fogyasztásra, illetve ipari felhasználásra szánt termékek széles palettáján dolgozzák fel (1. ábra és I. melléklet). A tehéntej elsődlegesen vizet, laktózt, tejzsírt és fehérjéket tartalmaz. A zsír és a fehérje elválasztásával vaj és fölözött tej állítható elő, mely utóbbit elsősorban sovány tejpor és kazein előállításához használják. A sajtok, a friss termékek, a sűrített tej és a teljes tejpor egyszerre tartalmaznak zsírokat és fehérjéket. A nyerstejet elsődlegesen a sajtgyártásban használják fel, megelőzve a vaj és a fogyasztásra szánt tej gyártását. 2008-ban az EU-27 területén összegyűjtött tejből a sajtgyártás használta fel a tejfehérje 46 %-át és a zsír 34 %-át, a fogyasztói tejben hasznosult a protein 23 %-a és a zsír 13 %-a, míg a vajhoz a zsír 32 %-át és gyakorlatilag semennyi tejfehérjét nem használtak fel. Megjegyzendő, hogy noha a vaj előállításához több tej szükséges, mint a fogyasztói tej gyártásához, ez utóbbi mégis jobb értékesítési lehetőséget jelent az ágazat számára, mert így a tejből nemcsak a zsír, hanem a fehérje is hasznosul.

1. ábra

A tejgazdaságoknak beszállított tej főbb felhasználási módjai

+++++ TIFF +++++

A közösségi tejpolitika célkitűzései

3. A közösségi tejpolitika alapját – a többi mezőgazdasági ágazati szakpolitikához hasonlóan – az Európai Közösséget létrehozó szerződés 33. cikkében előírt átfogó KAP-célkitűzések [5] adják. Tekintve, hogy az összes célkitűzés egyidejű megvalósítása bajos, a közös piacszervezés során kijelölt prioritások fontossági sorrendje idővel módosulhat [6]. A tejre vonatkozó KPSZ szabályozása az alábbi négy célkitűzésre tér ki kifejezetten:

- a tejpiaci egyensúly megteremtése. Egyensúlyon a tejpiaci kínálatnak a kereslethez való mennyiségi igazítását, valamint a strukturális felesleg felszámolását kell érteni [7];

- a tej és a tejtermékek árának stabilizálása. A stabilitás a termelői árak alakulása alapján értékelhető [8]. A fogyasztói árak alakulásából bizonyos mértékben következtetni lehet arra is, hogy a KPSZ milyen következményekkel jár a fogyasztókra nézve;

- a mezőgazdaságban tevékenykedők számára méltányos életszínvonal megteremtése [9]. Az egyéni jövedelem emelkedésének előfeltétele a gazdaságok termelékenységének növekedése. A szerkezeti kiigazítás a tejre vonatkozó KPSZ szerves részét képezi még akkor is, ha az agrárpolitika kidolgozása során figyelemmel kell lenni arra, hogy a megfelelő kiigazításokat csak fokozatosan lehet megtenni [10];

- a tejtermékek versenyképességének javítása a nemzetközi piacokon [11]. A versenyképességet többek között úgy kell megvalósítani, hogy az európai árakat a strukturálisan alacsonyabb világpiaci árakhoz igazítják. A versenyképességi célkitűzés a Bizottság intézkedéseinek egyik legfontosabb vezérelve lett, miután 2003-ban határozat született a piaci támogatás mértékének csökkentéséről és a tejtermelők közvetlen jövedelemtámogatásának bevezetéséről [12].

Az irányítás eszközei

4. A tejre és a tejtermékekre vonatkozó, 1968-ban bevezetett közös piacszervezés (KPSZ) a közös agrárpolitika egyik legelső KPSZ-e volt. Ez a KPSZ számos reformon ment keresztül; a legmélyrehatóbb közülük az volt, amikor 1984-ben a tej és a tejtermékek kereslete és kínálata közötti kiegyensúlyozatlanságból adódó strukturális felesleg kiküszöbölésére bevezették a tejkvótákat [13]. Az Agenda 2000-ben meghozott döntések értelmében a 2003-as reform révén megkezdődött a tejágazat liberalizációja, miután csökkent az árak támogatása [14] és bevezették a közvetlen jövedelemtámogatást. 2007-ben a közösségi szabályozás egyszerűsítésének keretében a Tanács a tejágazattal kapcsolatos rendelkezéseket egy egységes, valamennyi szabályozott mezőgazdasági termelésre vonatkozó KPSZ-ben foglalta össze [15].

5. A 2003-as reform a tejágazat irányításában a termelés kvótákkal történő maximalizálása mellett fenntartotta a legtöbb olyan klasszikus eszközt is, mint a belső támogatások, a határokon történő védintézkedések és az exporttámogatás (1. háttérmagyarázat).

1. háttérmagyarázat

Az irányítás eszközei

A 2003-as reform óta hatályos szabályozás a következő irányítási eszközökről rendelkezik:

a tejkvótarendszer, amelyet a Tanács 2015. március 31-ig meghosszabbított. A rendszer értelmében minden tagállam számára nemzeti beszállítási kvótát állapítanak meg a felvásárlóknak (elsősorban a tejfeldolgozóknak) szállított tej vonatkozásában, valamint közvetlen értékesítésre vonatkozó nemzeti kvótát a tejnek és minden tejterméknek a fogyasztók felé való értékesítésére, illetve átadására vonatkozóan. A termelők számára – a nemzeti felső határértékig – egyéni kvótákat állapítanak meg a beszállításaikra és/vagy közvetlen értékesítéseikre. Bármelyik nemzeti kvóta túllépése esetén a tagállamnak "illetéket" kell fizetnie a Közösség részére. A 2003-as reform a nemzeti kvóták 1,5 %-os emelkedését eredményezte (az EU-15 11 tagállamában), és előirányozta az illeték fokozatos, az intervenciós árak csökkenésével arányos csökkentését egészen 27,83 EUR/100 kg-ig (a 2007/2008-as kontingensévre);

a vaj és a sovány tejpor közraktározása – a közvetlen piaci beavatkozás eszköze – azt szolgálja, hogy a piaci árak az "intervenciós árakhoz" közeli szinten maradjanak. A felvásárlást azonban az év egy bizonyos időszakára (március 1-jétől augusztus 31-ig) korlátozták;

a tejszín és a sovány tejpor, egyes vaj- és sajttermékek magánraktározásának támogatása, a piaci forgalomba hozott mennyiségek szabályozása érdekében (ezt a támogatást 2007-ben eltörölték);

forgalombahozatali támogatás a belső piacon (elsősorban az állati takarmányozásra szánt sovány tejpor forgalmazásához, a fölözött tej kazeinné való feldolgozásához, a cukrászati vaj felhasználásához és az iskolai tanulók számára történő tejjuttatáshoz nyújtott támogatás). Ezek célja az intervenciós mechanizmus igénybevételének korlátozása;

a külkereskedelem importvámok [16] formájában, és ha az európai árak meghaladják a világpiaci árakat, akkor – bizonyos termékek esetében – export-visszatérítés formájában történő szabályozása;

a tejtermelők jövedelemtámogatása a 2004–2007 közötti időszakban (tejtámogatás és kiegészítő támogatások formájában), melynek célja, hogy részben ellensúlyozza a tejárnak az intervenciós árak sorozatos csökkenéséből eredő visszaesését [17]. 2007 óta a tejtámogatás és a kiegészítő támogatások kötelezően függetlenek a termeléstől, és az egységes támogatási rendszer hatálya alá kerültek [18].

A KAP 2008-as állapotfelmérésének eredményeként elsődlegesen a következő területeken történtek technikai kiigazítások: újabb termelésikvóta-emelések (lásd: 48. bekezdés), az egyes sajtfélék szezonális tárolásához nyújtott támogatás eltörlése, a cukrászati vaj támogatásának eltörlése, a tejágazat szerkezetátalakítását kísérő intézkedések felvétele azon prioritások közé, amelyeket a tagállamok beépíthetnek a nemzeti és regionális vidékfejlesztési programokba, továbbá annak lehetővé tétele, hogy a tagállamok – a közvetlen támogatás 3,5 %-ának mértékéig – egyedi támogatást nyújthassanak a termelőknek.

A költségvetési kiadások

6. A tej- és tejtermékpiac támogatására fordított költségvetési kiadások jelentősen csökkentek a tejkvóták bevezetése után, majd még jobban csökkentek akkor, amikor a világpiaci árfolyamok alakulása miatt fel lehetett függeszteni az intervenciós mechanizmust, a forgalombahozatali támogatást és az export-visszatérítést (2. ábra).

2. ábra

Uniós kiadások a tejágazatban (1981–2007)

+++++ TIFF +++++

7. A 2003-as reform eredményeként módosult a költségvetés felépítése és értelmezése. A támogatások fokozatos függetlenítésének bevezetése miatt a piaci kiadásokat leválasztották a mezőgazdasági termelőknek nyújtott közvetlen támogatásról. A tejágazatra fordított költségvetési kiadások tehát csak a piactámogatási költségeket tükrözik. A tejtámogatást és a kiegészítő támogatást Dánia, Németország, Írország, Luxemburg és az Egyesült Királyság esetében 2005 óta, Belgium, Spanyolország, Franciaország, Finnország és Olaszország esetében 2006 óta, míg az EU-15 egészét illetően 2007 óta a termeléshez nem kötődő közvetlen támogatások alatt számolják el. Az új tagállamokban [19] a tejtermelők támogatásait beleszámították az egységes területalapú támogatási rendszer egy átmeneti és egyszerűsített modellje értelmében kifizetett hektárankénti átalányösszegbe. A 2008-as költségvetéssel kezdve a tejtermelők közvetlen támogatását teljes egészében beépítették az egységes támogatási rendszerbe.

8. 2001-ben a Bizottság még elvetette a tejtermelés – a szántóföldi növények ágazatában megvalósult modellhez hasonló – liberalizálásának gondolatát annak magas költségvetési vonzata miatt [20]. Azóta azonban a Bizottság a liberalizáció mellett foglalt állást, az azzal járó költségek ellenére is. A rendelkezésre álló adatok ugyanis azt erősítik meg, hogy a tejre vonatkozó KPSZ új irányvétele – amint az alábbiakban kifejtjük – semmilyen új költségvetési megtakarítással nem jár.

9. 2005-ben a tejágazatnak folyósított nettó kiadások meghaladták a 2750 millió eurót, amelynek 50 %-át (azaz 1370 millió eurót) a tejtermék-támogatásokra és a kiegészítő támogatásokra fordították [21].

10. 2007-ben – a 2004-es bővítés ellenére – a tejágazathoz rendelt költségvetési sorokon elszámolt nettó kiadások már csak 912 millió eurót tettek ki, amiből 637 millió eurót fordítottak a tejtámogatásra és a termeléstől nem függetlenített kiegészítő támogatásokra. Ugyanebben az évben a tejtámogatások és a termeléstől függetlenített kiegészítő támogatások összege becslések szerint elérte a 3600 millió eurót. A tejágazat adózókra kivetített teljes költsége 2007-ben tehát meghaladta a 4500 millió eurót, vagyis 64 %-kal felülmúlta a 2005-ös költségvetésben szereplő kiadásokat [22].

11. 2014-ben – amikor az új tagállamok már a teljes támogatást megkapják – csupán a tejtámogatások és a függetlenített kiegészítő támogatások összege meghaladhatja a 4700 millió eurót. Ehhez még hozzá kell majd adni az intervencióval, a forgalmazási intézkedésekkel, illetve az export-visszatérítésekkel járó kiadásokat, amennyiben ezeket a piaci eszközöket addigra nem számolják fel teljesen. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy a termeléstől függetlenített támogatásokra való áttérés miatt egyes kedvezményezettek felhagyhattak a tejtermeléssel.

Az ellenőrzés célja és módszerei

12. Az ellenőrzés azt vizsgálta, hogy mennyire eredményes a tej- és tejtermékpiac bizottsági irányítása. Ennek megfelelően a jelentés az alábbi fő kérdés köré szerveződik.

A tej- és tejtermékpiac szabályozási eszközei elérték-e legfontosabb céljaikat?

Közelebbről a jelentés az alábbi konkrét kérdésekkel foglalkozik:

- Megvalósult-e a piaci egyensúly?

- Sikerült-e stabilizálni a tej árát?

- Milyen hatással járt ez a termelők jövedelmére?

- Nőtt-e az európai tejtermékek versenyképessége a világpiacon?

A Számvevőszék külön figyelmet szentelt a – többek között a tejkvótarendszer megszüntetésével járó – liberalizációs folyamat során szem előtt tartandó legkényesebb kérdéseknek is.

13. Az ellenőrzés eredményei a rendelkezésre álló dokumentáción, valamint az ágazat különböző szereplőivel folytatott elbeszélgetéseken alapulnak. A Számvevőszék tehát a statisztikai adatok, cikkek, tanulmányok, tevékenységi jelentések mellett a korábbi értékelések és ellenőrzések eredményeit is megvizsgálta. Elbeszélgetésekre került sor a Bizottságon (Eurostat, Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság, C és D Igazgatóság), illetve az ellenőrök felkerestek a tejágazatban tevékenykedő vagy e területen kompetens intézményeket és szervezeteket a már meglévő elemzések kiegészítése, továbbá a helyzetről, a tejágazatról és a KPSZ irányításáról alkotott kiinduló következtetések helytállóságának ellenőrzése céljából [23].

Észrevételek

Megvalósult-e a piaci egyensúly?

A kvótarendszer révén korlátozható lett a tejtermelés…

14. 1984 óta a tagállamok többségében viszonylag gyorsan sikerült a területükön beszállítással vagy közvetlen értékesítéssel forgalomba hozott tejmennyiséget a vonatkozó kvótákhoz igazítani. A kezdeti ódzkodás után az ágazat nagyobb része hatékony és politikailag elfogadható szabályozási eszközként integrálta a kvótarendszert, amely bevezetésétől fogva hatékonynak mondható abban az értelemben, hogy a közösségi termelés volumene általánosságban az előírt felső határérték alatt marad. A rendszer elfogadottsága minden bizonnyal annak is köszönhető, hogy a termelés felső határértékét a Tanács sokáig a belső keresletnél magasabb szinten határozta meg.

15. A 3. ábra ismerteti, hogyan alakult a közelmúltban az egyes megállapított nemzeti kvóták összege, illetve azok tényleges tagállami kihasználtsága. A vizsgált időszakban a beszállítási kvótát az EU-15 szintjén gyakran túllépték, igaz, csak korlátozott – azaz az 1995/1996–2004/2005-ös gazdasági évek esetében többnyire 1 %-nál kisebb – mértékben. Ezzel szemben a 2004/2005-ös és az azt követő gazdasági években a közösségi beszállítási kvóta mind az EU-25-ben, mind az EU-27-ben kihasználatlan maradt (2. háttérmagyarázat).

3. ábra

A közösségi tejkvóta alakulása (az 1993/1994–2007/2008 gazdasági években)

+++++ TIFF +++++

2. háttérmagyarázat

A közelmúlt fejleménye: a közösségi beszállítási tejkvóta kihasználatlansága maradt

A 2004/2005-ös tejév óta az, hogy bizonyos tagállamok túllépik a beszállítási kvótát, nem ellensúlyozza a kvóta más tagállamokban tapasztalt kihasználatlanságát. Az EU-25-öt tekintve a nettó alulteljesítés a 2004/2005-ös gazdasági évben elérte a 0,613 millió tonnát (a kvóta 0,5 %-át), a 2005/2006-os gazdasági évben a 0,524 millió tonnát (a kvóta 0,4 %-át), a 2006/2007-es gazdasági évben pedig az 1,919 millió tonnát (a kvóta 1,4 %-át). A 2007/2008-as gazdasági évben az EU-25-ben az alulteljesítés eléri az 1,682 millió tonnát (a kvóta 1,2 %-át), míg az EU-27-ben a 2,222 millió tonnát (a kvóta 1,0 %-át).

A kvóták kihasználatlanságának okai természetesen az egyes tagállamok egyedi körülményei szerint változnak. Eddig egyetlen beható tanulmány sem készült a támogatások függetlenítése és a tejtermelés abbahagyása közötti esetleges összefüggésről.

16. Nemzeti szinten megfigyelhetőek bizonyos állandóságok. A legutóbbi időszakban (a 2002/2003–2007/2008-as gazdasági években) a következő tagállamok lépték túl leggyakrabban a kvótáikat (a túllépés mértéke szerint csökkenő sorrendben): Olaszország, Németország, Hollandia, Ausztria, Dánia [24], Ciprus és Luxemburg. Az összes túllépés legnagyobb részét (a 2006/2007-es gazdasági évben pl. kb. 80 %-ot) évről évre Olaszországban regisztrálják. Olaszország helyzetét kezdettől fogva befolyásolta az a tény, hogy nemzeti kvótáját – a többi tagállamhoz hasonlóan – a múltban termelt mennyiség alapján állapították meg, amely a belföldi fogyasztásnál alacsonyabb volt. Az ország termelését ösztönzi, hogy Olaszország nettó tej- és tejtermékimportőr, ami megmagyarázza a nemzeti beszállítási kvótára nehezedő folyamatos nyomást is. Az Egyesült Királyság, Svédország és újabban Franciaország azok a tagállamok, amelyek egyre kevésbé használják ki a rendelkezésükre álló kvótát (4. ábra).

4. ábra

A nemzeti tejkvóták teljesítése (beszállítás 1000 tonnában)

+++++ TIFF +++++

…de a túltermelést nem sikerült felszámolni

17. A tejkvóták szigorú korlátok közé szorították ugyan az európai tejtermelést, de a piac egészének szabályozása érdekében 20 éven keresztül intervencióra, exporttámogatásokra és fogyasztási támogatásokra volt szükség, hogy az iparág termékeinek strukturális feleslegét értékesíteni lehessen [25]. 1984 és 2004 között a kvótarendszer nem tudta felszámolni a túltermelést (5. ábra). A kvótarendszer keretében nem tekintették úgy, hogy az adófizetők által finanszírozott jelentős strukturális felesleg ellentétes lenne az egyensúly megteremtésének célkitűzésével.

5. ábra

A tejtermékek kínálata, fogyasztása és támogatott mennyisége tejegyenértékben kifejezve (1986–2008)

+++++ TIFF +++++

18. A Számvevőszék a 6/2001. sz. különjelentésében megállapította, hogy a kvótákat túl magasan szabták meg. Az európai tejtermelés azért küzdött mindegyre többlettermeléssel, mert a termelést nem igazították hozzá a fogyasztáshoz és a támogatásban nem részesülő exporthoz; a Számvevőszék ezért a tejkvótarendszer eltörlésére tett javaslatot [26]. A kvótaszintet több alkalommal korrigálták annak érdekében, hogy jobban idomuljon a kereslethez, ám e kiigazítások elégtelennek bizonyultak. 2002-ben a Bizottság javaslatot tett a tejkvótarendszer 2015. március 31-ig történő meghosszabbítására, mivel megítélése szerint a "kvóták továbbra is fontos szerepet töltenek be a piac ésszerű egyensúlyának fenntartásában" [27]. A kvótarendszer fenntartása mellett szólt az is, hogy a termelési struktúrák befagyasztásával a kvóták segíthettek megőrizni a tejtermelés területi megoszlását, különösen a hátrányos helyzetű vidéki térségekben [28].

19. A 2003-as reform nyomán a felesleg 2004-től kezdve csökkenni kezdett, egyrészt a tejpor- és vajgyártásnak a sajtgyártás javára történő visszaesése miatt, másrészt a belső piaci fogyasztás – különösen az új tagállamokban jellemző – emelkedése folytán. Az európai tejipari termelés 15 %-át mégis még 2006-ban is a támogatott tejtermékek tették ki, bár a támogatás mértéke – a vaj és a sovány tejpor intervenciós árának csökkenése miatt – már alacsonyabb lett. Csak a világpiaci árfolyamok 2006 végén és 2007-ben jelentkező fellendülésének és a sajtfogyasztás folyamatos emelkedésének köszönhető, hogy a felesleg átmenetileg megszűnt, és emiatt nem kellett a forgalmazási támogatások és az export-visszatérítések eszközéhez nyúlni.

A forgalmazási intézkedések kevéssé befolyásolták a piaci egyensúlyt

20. A tejpiaci egyensúly megteremtése és a piaci árak stabilizálása érdekében a tejre vonatkozó KPSZ különböző forgalmazási intézkedéseket írt elő [29]:

- a tejszín, egyes vajtermékek és egyes sajtfélék magántárolása;

- tejjuttatás iskolai tanulók számára;

- a tejpor takarmányként való felhasználása;

- a fölözött tej feldolgozása kazeinné és kazeinátokká;

- a vaj felhasználása cukrászati termékek és jégkrémek előállításához.

21. A tejzsír (vaj, 6. ábra) és tejfehérje (sovány tejpor, 7. ábra) belföldi fogyasztásának közelmúltbeli alakulása – az értékesítési támogatás 2006-os és 2007-es lenullázása után – arra utal, hogy a forgalmazási intézkedések generálta többletkereslet kevéssé befolyásolta a piaci egyensúlyt. A piaci árakon történő fogyasztás növekedése a vaj esetében szinte teljesen, míg a tejpor esetében nagymértékben ellensúlyozta a támogatott fogyasztások csökkenését vagy megszűnését.

6. ábra

Vaj: támogatott fogyasztás 2006-ban, ill. nem támogatott fogyasztás 2007-ben és 2008-ban

+++++ TIFF +++++

7. ábra

Tejpor: Támogatott fogyasztás 2006-ban, ill. nem támogatott fogyasztás 2007-ben és 2008-ban

+++++ TIFF +++++

Sikerült-e stabilizálni a tej árát?

A tej termelői ára: a névleges árak stabilak, reálértékben kifejezve azonban csökkennek [30]

A tejkvóták stabilizálták a névleges árakat

22. A KPSZ működésének első szakasza tarthatatlan helyzetbe torkollott. 1984-ig a tejre vonatkozó KPSZ olyan eszközként működött, amely a termelés folyamatos növelését célzó befektetésekre ösztönzött. A termelők azzal számoltak, hogy a névleges árak folyamatos emelkedése finanszírozza terjeszkedésüket, és az irányár éves emelése is ebbe az irányba mutatott. A KPSZ által teremtett piaci helyzet 1984-ig sem stabilnak, sem kiegyensúlyozottnak nem volt mondható, mivel a termelői névleges árak a tömeges túltermeléssel egyidejűleg emelkedtek. Ugyanakkor a termelők számára a piaci fejlemények kiszámíthatók voltak, ráadásul a várható ármódosulás gyakorlatilag mindig áremelkedést jelentett.

23. A KPSZ irányításában csak a tejkvóták 1984-es bevezetése után kezdett tényezővé válni a piaci stabilitás és az egyensúly megteremtése mint célkitűzés. A tejkvótarendszer korlátozta a kínálatot, és stabilan viszonylag magas szinten tartotta a névleges árakat [31]. A szezonális ingadozástól eltekintve az Unióban megfigyelt tejáringadozás a kvóták bevezetését megelőző időszakhoz képest az 1984–2007 közötti időszakban nem volt jelentős. A Bizottság az átlagos névleges árat 2006-ban 29 EUR/100 kg-ra becsülte, ez a 20,1 EUR/100 kg (Litvánia) és a 40,4 EUR/100 kg (Ciprus) közötti árfolyosó középértéke [32].

24. A 8. ábra a termelői átlagár alakulását vázolja az öt legnagyobb tejtermelő országban, 1971-től egészen napjainkig [33]. Ezek a tagállamok kb. 75 %-ban (EU-15), ill. 65 %-ban (EU-25) részesednek a tejbeszállításokból.

25. Az árstabilitás célkitűzését tehát 1984 után globálisan sikerült teljesíteni. Az, hogy ebben az időszakban a névleges árak stabilitása kapott prioritást, abban is megmutatkozik, hogy az irányár – a 2004-es eltörlését megelőzően – gyakorlatilag stagnált.

8. ábra

A tej névleges ára Németországban, Franciaországban, Olaszországban, Hollandiában és az Egyesült Királyságban (1971–2007) (az indexek súlyozott éves átlaga)

+++++ TIFF +++++

9. ábra

Az európai, egyesült államokbeli és új-zélandi tejtermelőknek fizetett névleges ár (2000–2008)

+++++ TIFF +++++

26. Az európai tejtermelők általában az új-zélandi termelőknél magasabb, de a svájci termelőknél alacsonyabb árakat kapnak. Az európai árak az egyesült államokbeli árakhoz járnak közel, de ezzel Európában nagyobb fokú stabilitás párosul (9. ábra).

Reálértékben kifejezve azonban a tej termelői ára folyamatosan csökkent

27. A tejár folyamatos emelkedésére az 1970-es években – egészen 1984-ig – általános inflációs környezetben került sor. A kvótarendszer bevezetését követő években a termelői névleges árak fenntartása mögött valójában a reálértékben kifejezett árak meglehetősen egyértelmű csökkenése rejlett. A tejtermelők hosszú éveken keresztül valójában nem élvezhették a reálértékben kifejezett árak stabilitásával járó előnyöket. A 10. ábra ezt a romlást szemlélteti a deflált árak mutatóján keresztül.

10. ábra

A termelőknek kifizetett deflált tejár Németországban, Franciaországban, Olaszországban, Hollandiában és az Egyesült Királyságban (1985–2007)

(a deflált indexek súlyozott éves átlagai)

+++++ TIFF +++++

A fogyasztói tejár nagyrészt független a termelői ártól

28. Amint az a Bizottság egyik tanulmányából is kiderül, a fogyasztói tejár a termelői ártól nagyrészt független; e tanulmány szerint 2000. év elejétől 2007 közepéig a tejtermékek nominális fogyasztói ára 17 %-kal nőtt, míg a termelőknek kifizetett nominális ár 6 %-kal csökkent [34].

29. Az Eurostat adatai általában véve megerősítik, hogy a fogyasztói árak a termelői áraktól eltérően alakulnak [35]. 1996 és 2000 között az Eurostat tejre, sajtra és tojásra egyaránt vonatkozó fogyasztói árindexe gyakorlatilag nem változott (11. ábra), míg a termelőknek kifizetett tejár mutatója a kezdeti csökkenés után emelkedésnek indult (8. ábra). 2000 és 2007 között a fogyasztói árak szinte lineárisan, közel 15 %-kal emelkedtek. Ugyanebben az időszakban a termelőknek fizetett tejár ötéves süllyedés után növekedésnek indult.

30. A tejágazatban – akárcsak az élelmiszer-ellátási lánc egészében [36]– a fogyasztóiár-képzés összetett folyamat. Míg a termelőknek a tejfeldolgozók által kifizetett ár közvetlenül követi a világpiaci árak alakulását, addig a fogyasztók által kifizetett árat nem csak a nyersanyag-költség befolyásolja, hanem egyéb olyan paraméterek is, mint az energia- vagy bérköltségek. A tej mint nyersanyag ára a tejtermékek fogyasztói árának viszonylag szerény – terméktől függően 30 és 50 % közötti – részét teszi ki [37].

31. Az európai tejágazat másik jellemzője a feldolgozó és forgalmazó vállalatok erős koncentrációja [38], amelynek következtében e vállalatok döntő szerephez juthatnak az árak rögzítésében. Egy élelmiszerekről szóló közleményében [39] a Bizottság kiemeli az élelmiszer-ellátási lánc konszolidációjának jelenségét, amely közelebbről a tejtermékeket is érinti, és emlékeztet rá, hogy "a versenyhatóságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a konszolidáció ne eredményezhesse a helyi versenyfeltételek fogyasztókat és vállalkozásokat egyaránt sújtó romlását se az élelmiszerlánc termelői, se az értékesítői szakaszán".

32. Új-Zéland és Ausztrália 1985-ben, illetve 2000-ben kezdte meg tejágazatának liberalizálását. Megfigyelhető volt, hogy a deregulációt Új-Zélandban a fogyasztói árak megugrása, míg Ausztráliában igen enyhe csökkenésük követte [40].

11. ábra

Európai piac: a tej, a sajtfélék és a tojás névleges fogyasztói árainak harmonizált indexe (1996–2007)

+++++ TIFF +++++

Hogyan befolyásolja ez a termelői jövedelmeket?

A termelők nettó jövedelmének alakulása ellentmondásos képet mutat; jövedelmükben jelentős és egyre nagyobb részt tesznek ki a támogatások

33. A mezőgazdasági vállalkozások reálértékben kifejezett átlagos nettó jövedelme csökkenőben van (12. ábra). A mezőgazdasági számviteli információs hálózat (RICA) által összegyűjtött adatok [41]tükrében a szakosodott tejgazdaságok folyó áron számított átlagjövedelme továbbra is meghaladja a mezőgazdasági termelők egészének átlagjövedelmét. A termelésből származó, folyó áron számított nettó jövedelem az 1989–2006-os időszakban ugyanúgy alakult a tejtermelésre szakosodott mezőgazdasági vállalkozásoknál [42], mint a gazdaságok egészénél (13. ábra); a tejtermelők jövedelme alakulásának különböző okai a következők:

- az ágazat átszerveződése: az elmúlt években a termelők több mint 50 %-a felhagyott tevékenységével (lásd: 34. bekezdés);

- a gazdaságok méretnövekedése és termelékenységük folyamatos emelkedése: a nagy teljesítményű tejtermelők termelésük folyamatos növelésével ellensúlyozzák az árcsökkenést;

- a támogatások (tejtámogatás, egységes támogatás, vidékfejlesztési támogatás) növekedése. A RICA adatai szerint a tej a tejtermelésre szakosodott gazdaságok bevételének még mintegy 60 %-át adja, ám ez az arány csökkenőben van. A RICA-ból az is kiderül, hogy a termelésből származó bruttó jövedelemben a támogatások aránya [43] tagállamonként változó: ez az arány 2000 és 2006 között határozott emelkedést mutatott, ám tagállamonként eltérő mértékben (1. táblázat).

12. ábra

A nettó termelői bevétel alakulása változatlan árak mellett (Minden termelési típusban, 1993–2008)

+++++ TIFF +++++

13. ábra

A tejágazatra szakosodott gazdaságok nettójövedelem-alakulása folyó árakon (1989–2006)

+++++ TIFF +++++

1. táblázat

A támogatások aránya a termelésből származó, adók és járulékok levonása előtti bruttó jövedelemben (2000, 2004 és 2006)

Forrás: RICA; A termelésből származó, adók, járulékok és HÉA levonása előtti bruttó bevétel = A gazdaságok bruttó jövedelme (SE 410) – Termelési támogatás és adók egyenlege (SE 600) + Összes termelési támogatás (SE 605).

| 2000 | 2004 | 2006 |

Belgium | 11 % | 19 % | 28 % |

Csehország | | 44 % | 60 % |

Dánia | 18 % | 28 % | 31 % |

Németország | 18 % | 31 % | 36 % |

Görögország | 14 % | | 46 % |

Spanyolország | 5 % | 12 % | 17 % |

Észtország | | 32 % | 43 % |

Franciaország | 22 % | 33 % | 40 % |

Magyarország | | 42 % | 41 % |

Írország | 15 % | 22 % | 36 % |

Olaszország | 10 % | 11 % | 16 % |

Litvánia | | 35 % | 37 % |

Luxemburg | 31 % | 43 % | 46 % |

Lettország | | 58 % | 63 % |

Hollandia | 4 % | 12 % | 23 % |

Ausztria | 32 % | 44 % | 42 % |

Lengyelország | | 22 % | 35 % |

Portugália | 18 % | 27 % | 37 % |

Finnország | 72 % | 73 % | 77 % |

Svédország | 36 % | 41 % | 56 % |

Szlovákia | | 43 % | 65 % |

Szlovénia | | 37 % | 37 % |

Egyesült Királyság | 16 % | 23 % | 34 % |

A szerkezetátalakítás nyomán jelentősen csökken a gazdaságok száma

34. Az a célkitűzés, hogy a tejtermelőknek – elsősorban az egyéni jövedelem emelése által – méltányos életszínvonalat biztosítsanak, lényegében a gazdaságok termelékenységének növelése útján valósulhatott meg. A tejágazat szerkezetátalakítása és a gazdaságok számának folyamatos csökkenése révén a tejtermelők statisztikai átlagjövedelme fenntartható, sőt növelhető is. 1995 és 2007 között az EU-15-ben működő tejgazdaságok fele megszűnt, azaz ebben az időszakban több mint 500000 termelő hagyott fel tevékenységével. A szerkezetátalakítás különösen Dániát, Görögországot, Spanyolországot, Olaszországot és Portugáliát érintette.

35. Az ágazati szerkezetátalakítást minden tagállamban a gazdaságok átlagos méretének, az átlagos beszállítási kvótának és az állatállomány termelékenységének folyamatos növekedése jelzi (2. melléklet).

36. A termelési struktúrák a tagállamok között és azokon belül is erősen heterogén képet mutatnak:

- Dániában, Hollandiában és az Egyesült Királyságban az átlagos állatállomány és a beszállítási kvóták egyértelműen magasabbak, mint az EU-15 többi tagállamában;

- az egyes új tagállamok helyzete rendkívül eltérő. Cseh- és Észtországban, Magyarországon és Szlovákiában viszonylag magas az átlagos beszállítási kvóta, mivel az ágazatot néhány rendkívül nagy gazdaság uralja; ezek számos kistermelővel osztoznak a piacon, akik közül sokan nem is kaptak beszállítási kvótát; ezzel szemben Lettországban, Litvániában és Lengyelországban a kvótával rendelkezők legtöbbje családi mikrogazdaság;

- a közép- és kelet-európai tagállamok összességét tekintve a legtöbb tejgazdaság félig önellátó gazdálkodást folytat, 2005-ben ezek 67 %-ában csupán egy vagy két tehenet tartottak.

37. Jelentős nagyságrendi különbségek vannak az európai tejgazdaságok és a legnagyobb világpiaci versenytársak gazdaságai között (2. táblázat). Az európai termelés 30 %-át még mindig a mikrogazdaságok (1–29 tehén) adják, míg az Egyesült Államokban ez az arány csak 1,2 % – itt a 2000-nél több egyedet számláló állatállományok a nemzeti tejtermelés 23 %-át adják. Az európai termelés java a 30–49 tehenet (20 %) és az 50-nél több egyedet számláló (50 %) gazdaságokból származik [44].

2. táblázat

A termelés szerkezete Európában (2005), az Egyesült Államokban és Új-Zélandon (2006)

Források

1) Eurostat (állomány átlagos egyedszáma = tehenek száma/gazdaságok száma 2005-ben).

2) Livestock Improvement Corporation (LIC), New Zealand Dairy statistics 2005/2006 (Új-zélandi tejgazdasági statisztika, 2005/2006).

3) USDA: Profits, costs and the changing structure of the dairy farming (Haszon, költség és a tejtermelés változó szerkezete), 2007. szeptember, és USDA: World markets and trade (Világpiacok és kereskedelem), 2008. július.

| Állomány átlagos egyedszáma |

EU-25 (1) | 15 |

EU-15 (1) | 35 |

EU-10 (1) | 5 |

Új-Zéland (2) | 322 |

Egyesült Államok (3) | 120 |

Nőtt-e az európai tejtermékek versenyképessége a világpiacon?

Az alapvető tejtermékek európai exportja csökkenőben van

38. A tejtermékek világpiaca rendkívül szűkre szabott: a világ tejtermelésének csupán 6 %-át adja (2007), és nagy piaci áringadozás jellemzi [45]. A világpiacra elsősorban alacsony víztartalmú feldolgozott termékek kerülnek ki, mint a tejpor, a vaj és a sajt. 2007-ben az EU a tejegyenértékben kifejezett össztermelésének kb. 9 %-át exportálta [46], amivel Új-Zéland után a világ második legnagyobb exportőrjévé lépett elő.

39. A tejpor és a vaj világpiaci ára szinte folyamatosan elmarad az Unióban érvényes áraktól. A kevésbé jövedelemtermelő világpiac tehát elsősorban azon termékek végső piaca, amelyeket a belföldi piac nem képes felvenni. A magas hozzáadott értéket képviselő termékek – mint a sajtfélék – exportját a világpiaci árak kevésbé befolyásolják.

3. táblázat

Az EU részesedése egyes tejtermékek nemzetközi exportjából (%-ban)

Forrás: Európai Bizottság, Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság.

| 1984 | 1995 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

EU-10 | EU-15 | EU-25 | EU-27 |

Vaj/Vajolaj | 48,4 | 27 | 20,8 | 19,6 | 21,8 | 30 | 41,4 | 39,7 | 29,9 | 29,1 |

Sovány tejpor | 30 | 31,6 | 29,1 | 12,7 | 13,3 | 19,4 | 27,4 | 17,4 | 7,2 | 19,7 |

Sajtok | 52 | 48,6 | 28,6 | 30 | 32,3 | 30,3 | 38,8 | 34,8 | 34,1 | 35,9 |

Teljes tejpor | 70,2 | 48,1 | 37,6 | 29,8 | 28,3 | 27,6 | 28,3 | 27,2 | 23,9 | 22 |

Sűrített tej | 67,7 | 61,7 | 51,6 | 44,4 | 45,5 | 38,9 | 30,7 | 28,5 | 29 | 36,1 |

40. A tejkvóták bevezetése után az Unió hátrébb szorult a világpiaci rangsorban, amiből elsősorban Új-Zéland és Ausztrália húzott hasznot. A tejtermékek világkereskedelmében az uniós termékek részaránya tovább csökken (3. táblázat) [47], és az európai tejtermékek exportja is hanyatlik (14. ábra).

41. Az export 2008-ban – a zsíros tejpor kivételével – visszaesett. Ugyanakkor az exportált mennyiség meghaladja a támogatásban nem részesített export 2007 júniusa előtti szintjét.

14. ábra

Uniós export: vaj, sovány tejpor, sajtfélék és zsíros tejpor (1995–2008)

+++++ TIFF +++++

Az Európai Unió jelentősen csökkentette a tejtermékek exporttámogatását

42. Az exporttámogatások célja, hogy biztosítsák a Közösség részvételét a tej és a tejtermékek nemzetközi kereskedelmében [48]. A tejtermékek után fizetett export-visszatérítés a belpiaci és a világpiaci árak közötti különbségen alapul. A támogatott exportot azonban négy termékkategória – a vaj és vajolaj, a sovány tejpor, a sajt és egyéb tejtermékek [49] – esetében a GATT-kvóták értékben és mennyiségben is korlátozzák.

43. 2004-től kezdve a vaj és a sovány tejpor intervenciós árának tervezett csökkentése miatt a visszatérítés mértéke is mechanikusan csökkent. Az európai export támogatása továbbra is megmaradt, mivel az intervenciós árak csökkentése után az európai és a világpiaci árak továbbra is különböztek. 2007 júniusa és 2008 decembere között a Bizottság a visszatérítések mértékét minden termék esetében nullában állapította meg.

Költségvetési támogatás nélkül nehéz kijutni a világpiacra

44. Az európai termelők számára a világpiac az olyan alapvető termékek, mint a vaj és a sovány tejpor esetében csak másodlagos piacnak számít. A múltban a világpiacra a termelők kizárólag közösségi költségvetési segítséggel tudtak belépni. Mihelyt azonban jelentősen csökkentek a világpiaci árak, az európai alaptermékek máris elvesztették versenyképességüket a világpiacon.

45. Mivel a tejtermékek kereslete az európai piacon nem rugalmas, a tejkvótarendszer felszámolása utáni termelésnövekedés az uniós tejtermékexport jelentős növekedéséhez fog vezetni. A Bizottság által a KAP állapotfelmérése során elfogadott forgatókönyvben az szerepel, hogy a termelési növekmény 70 %-át exportálni kell [50]. A Bizottság azt szorgalmazza, hogy az export a 2013-ig felszámolásra kerülő exporttámogatás igénybevétele nélkül fejlődjék. E célkitűzés megvalósítása nemcsak attól függ, hogy az uniós tejipar mennyire képes megfelelni a világpiaci kereslet elvárásainak, hanem monetáris tényezőktől is. 2009 elején, mivel romlottak a világpiaci árak, és a dollár veszített értékéből az euróhoz képest, ismét reflektorfénybe került az európai termelők versenyképességének problematikája, ami arra indította a Bizottságot, hogy újjáélessze az exporttámogatások rendszerét.

A tejágazat liberalizálása során szem előtt tartandó legkényesebb tényezők

Bevezető megjegyzés: a tejkvótarendszer felszámolása a 2003-as reform óta napirenden van

46. Az Agenda 2000-ben meghatározott opciók alapján 2003-ban tanácsi határozatban rögzített reform egyértelművé tette: a tejágazatnak arra kell berendezkednie, hogy a tejkvótarendszert felszámolják, mégpedig a program szerint 2015-ig. A Bizottság rendszeresen tájékoztatta az ágazatot a piaci helyzetről és arról, hogyan halad a tejpolitika a liberalizáció felé vezető úton [51].

47. A fokozatos dereguláció keretében az irányár megszüntetésével kapcsolatos döntések, az intervenciós árak csökkentése [52] és az intervenció mennyiségi korlátozásai mára már nagy mértékben gyengítették a termelési felső határértékek ellentételezését jelentő ártámogatási mechanizmust. A Bizottság ezekkel a döntéseivel arra figyelmeztette az ágazatot, hogy a vaj és a sovány tejpor gyártása kevésbé lesz nyereséges, és inkább a magasabb hozzáadott értéket képviselő termékekre (sajt) való átállás kívánatos [53].

48. A KAP állapotfelmérése keretében 2008-ban az érdekelt felekkel folytatott külön szakmai konzultációs eljárás során elsősorban az volt napirenden, hogyan kezelendő a kvótarendszer felszámolására való átállás. A Tanács a "zökkenőmentes átállás" [54] érdekében jóváhagyta a nemzeti kvóták szakaszonkénti emelésének elvét. A tagállami kvótákat 2015. március 31-i eltörlésük előtt a 2009/2010–2013/2014 gazdasági évek között évi 1 %-kal emelik, öt alkalommal. Ettől eltérve Olaszország kvótáját már a 2009/2010-es gazdasági évben 5 %-kal megemelték. Az említett emelések a kvóták 2008. április 1-jén történt 2 %-os (az EU-15 11 tagállamának esetében 2,5 %-os) általános emelése mellé társulnak [55]. Emellett a 2009/2010-es gazdasági évtől kezdve a beszállított mennyiség tényleges zsírtartalma, illetve az egyes termelők számára megállapított referencia-zsírtartalom közötti különbségen alapuló kiigazítást úgy számítják ki, hogy az jobban kedvezzen a termelőnek [56]. Az említett intézkedések azonnali hatásaként teljesen vagy nagyrészt megoldódik a szükségesnél kisebb kvótával rendelkező tagállamok – köztük mindenekelőtt Olaszország – problémája.

49. A Bizottság megítélése szerint a tejkvótarendszer eltörlését követően [57]:

- a tejtermelésre szakosodott gazdaságok többsége folytatni tudja majd működését;

- a fogyasztók a tejtermékek árának részleges csökkenését fogják tapasztalni.

50. Különböző tanulmányok szerint a kvótarendszer eltörlése várhatóan a következő általános hatásokkal jár [58]:

- a tejtermelés növekszik, következésképp a piaci árak elvileg csökkennek [59];

- a termelt mennyiség növekedése dacára a termelői jövedelem csökken;

- a termelőké helyett a fogyasztók jóléte növekszik;

- fellendül az uniós export, ami a világpiaci árak gyengüléséhez vezethet.

51. Miközben elismeri, hogy e modellek előrejelzésre csak korlátozottan alkalmasak [60], a Számvevőszék felhívja a figyelmet a tejpiac liberalizációja során szem előtt tartandó legkényesebb tényezőkre.

Piaci egyensúly: a piaci bizonytalanság hatására gyorsan újból felesleg képződhet

52. A Bizottság szerint az agrárpiacokon "várható, hogy (…) az árak az elmúlt évtizedek során tapasztaltaknál nagyobb ingadozásokat mutatnak majd (…). Ennek következtében a keresletet vagy a kínálatot érintő bármely jelentős változás gyorsan komoly volatilitást idézhet elő. A mezőgazdasági termelők kiszámíthatatlanabb piaci viszonyokhoz való alkalmazkodásának elősegítése érdekében fokozni kell a termelés rugalmasságát a piacorientáltság növelése révén és a megfelelő védőhálók kialakítása mellett [61]."

53. A KAP állapotfelmérésének keretében a Bizottság javaslatára a Tanács úgy határozott, hogy az állami intervenciót – a vaj és a sovány tejpor intervenciós felvásárlását – mintegy "védőhálóként" fenntartja a piacon. A rögzített áron felvásárolt mennyiségek felső határa 30000 tonna a vaj, illetve 109000 tonna a sovány tejpor esetében. E mennyiségek felett a Bizottság pályázati felhívás útján további felvásárlásokat végezhet. A felső határ elérésekor tehát a Bizottság – a piac alakulásának függvényében – egyedül határoz az intervenció alá tartozó mennyiségekről és árakról.

54. Miután az Unióban kb. 2 millió tonna vajat és 900000 tonna sovány tejport állítanak elő, 1,5 %-os vaj- vagy 12,11 %-os tejportúltermelés esetén a termelés már el is érné a felső intervenciós határértéket. Másképpen fogalmazva: a két felső határérték az Európában termelt 148 millió tonnányi termékből kb. 1,8 millió tonnányi tejjel egyenértékű termék, vagyis 1 % felvásárlásának felel meg [62]. Csak korlátozott védelmet nyújtó, gyenge védőhálóról van tehát szó, s ez nem áll arányban annak a többlettermelési kockázatnak a nagyságával, amely súlyos válsághelyzetben fenyegetné az Uniót. A piaci bizonytalanságot jelezte az is, hogy 2008 végén, a pénzügyi és gazdasági válság körülményei között ismét megjelentek a vaj- és tejporfeleslegek. Míg 2007-ben és 2008-ban az intervenciós raktárak üresen álltak, 2009 első negyedévének végén már 36700 tonna vajat és 67500 tonna tejport halmoztak fel. A Bizottság felvásárlásai tehát a vaj esetében három hónap alatt túllépték a felső intervenciós határértéket, míg a tejpor esetében meghaladták annak 60 %-át.

A tejtermelés szerkezetátalakítása: a leghátrányosabb helyzetű területeken jelentősen csökkenhet a termelés, illetve nőhet a termelés földrajzi koncentrációja

55. A Bizottság úgy véli, hogy az ágazat szerkezetátalakítása folytatódni fog. Becslése szerint a 2003–2013 közötti időszakban évente a mezőgazdasági üzemek 2,8–3,7 %-a zár be [63].

56. A mezőgazdasági üzemek és különösen a tejgazdaságok szaporodó bezárása nehezen megoldható társadalmi-gazdasági gondokkal jár a hátrányos helyzetű területeken – különösen a hegyvidéki térségekben –, itt ugyanis nemcsak a termelők szerkezetátalakítási lehetőségei korlátozottak, hanem az átállás is nehéz számukra [64].

57. A tejkvótarendszert egyébként többek között azért szervezték nemzeti alapon, hogy el lehessen kerülni a termelés fokozatos áthelyeződését a tejtermelés számára legkedvezőbb régiókba. 2005-ben az európai tejtermelés tetemes része – kb. 50 %-a – mégis már az Unió területének 11 %-ára koncentrálódott [65]. Világos, hogy ez milyen környezetvédelmi kockázattal jár: a dereguláció és az árcsökkenés hatására a termelés kiszámíthatóan a magas hozamú régiókban válik még intenzívebbé, ott, ahol már amúgy is nagy nyomás nehezedik a környezetre, míg a kevésbé termelékeny régiókban – főleg a hegyvidékeken – számos termelő lesz kénytelen hátat fordítani szakmájának [66].

58. 2001-ben a Bizottság hallgatólagosan elismerte, hogy az ágazat szerkezetátalakítása társadalmi-gazdasági és környezetvédelmi problémákkal jár, s hogy kiemelkedően fontos fenntartani a termelést "a Közösség azon hátrányos helyzetű régióiban – mindenekelőtt a hegyvidéki területeken –, ahol a termelési költségek magasabbak, és ahol gyakran a tejtermelés az egyetlen lehetséges mezőgazdasági tevékenység". A Bizottság meglátása szerint "a tejtermelés koncentrációja azon túl, hogy súlyos környezetvédelmi problémákat okozna", "a termékek szabványosodásához, vagyis minőségvesztéshez vezetne" [67].

59. A Bizottság elismerte, hogy a leghátrányosabb helyzetű területeken (az Unió területének 24 %-án, ami a hasznosított mezőgazdasági terület 57 %-a), különösen a hegyvidékeken külön intézkedésekre van szükség – annál is inkább, mert a 2008-as állapotfelmérés nyomán a tejágazat szerkezetátalakítása lett az egyik olyan új feladat, amelyet a tagállamok beépíthetnek vidékfejlesztési programjukba [68].

A világpiaci versenyképesség célja mind a termelőkre, mind a feldolgozókra feladatokat ró

60. Az európai tejtermelők versenyképessé tétele a reform egyik központi eleme. Hogy a reform eléri-e ezt a célját, az attól függ, hogy az európai tejágazat – termékei árának és minőségének tekintetében – mennyire lesz képes igazodni a nemzetközi kereslethez.

61. Ahhoz, hogy az európai árak versenyképesek legyenek, szintjüket a strukturálisan alacsonyabb világpiaci árak szintjéhez kell közelíteni, hiszen 2003 óta a közvetlen és kiegészítő támogatásokkal részben kompenzálják az árcsökkenést. A liberalizáció hatására a vaj és a tejpor világpiacának alakulása még jobban befolyásolni fogja az Unióban érvényesülő termelői árakat. Az árkonvergencia elkerülhetetlenné teszi a szerkezetátalakítás folytatását, mivel az európai termelési struktúrák még igencsak különböznek a Közösségen kívüli versenytársak termelési struktúráitól (lásd: 37. bekezdés). Ugyanakkor az EU-15-ben a tejgazdaságok nyeresége nincs közvetlen összefüggésben az állatállomány méretével [69]. Megállapítható, hogy nem feltétlenül a legnagyobb gazdaságok működnek pozitív árréssel, hanem azok, amelyeket nagyobb állománysűrűség, magas hozam és alacsonyabb éves munkaerő-egység jellemez.

62. Ha a termékeket tekintjük, az Unió ugyan a legnagyobb sajtexportőr, ám világpiaci értékesítéseinek többsége továbbra is az alaptermékekből – tejpor, vaj – tevődik össze (2008-as adatok). Korábban e termékek európai gyártói csak magas világpiaci árak esetén voltak versenyképesek. Ahhoz tehát, hogy az Unió megőrizze számottevő világpiaci részesedését, a liberalizáció célkitűzése (azaz az ágazat piacorientáltságának fokozása) értelmében a sajtfélék és egyéb, magas hozzáadott értéket képviselő termékek gyártóinak hangsúlyosabb szerepvállalása szükséges.

Következtetések és ajánlások

63. Az Unió tejpolitikája összetett célkitűzések egész sorát kívánja megvalósítani. Ezek a célok: a piaci egyensúly megteremtése, a tej és a tejtermékek árának stabilizálása, a termelők méltányos életszínvonalának biztosítása és az európai tejtermékek világpiaci versenyképességének növelése. A Számvevőszék jelentésében elemzi, hogy mennyiben valósultak meg e célkitűzések, és felhívja a figyelmet az európai tejágazat liberalizációja során felmerülő legfontosabb tényezőkre.

Piaci egyensúly

64. A tejkvótarendszer 1984 óta az európai tejpolitika legfontosabb tartópillére. A rendszer bevezetése óta a tejkvóták szigorú korlátok közé szorították a termelést, ám a kvóták szintje a piac felvevőképességéhez képest sokáig túl magasnak bizonyult. A nemzeti felső határértékeket a korábbi évek termelési adatai alapján állapították meg, és egyes nemzeti kvótákat – elsősorban Olaszországban – rendszeresen túlléptek.

65. A támogatott strukturális felesleg tehát nagyon sokáig a kvótarendszer velejárója volt. A 2006 végi és 2007-es világpiaci árszökés után először fordult elő, hogy a felesleg gyakorlatilag megszűnt. Ez az eredmény azonban nem bizonyult véglegesnek, hiszen 2008-ban és 2009-ben ismét feleslegek képződtek.

66. A kvóták eltörlésével liberalizált piacon a termelési kapacitás továbbra is viszonylag rugalmatlan lesz, és nem biztos, hogy a termelők gyorsan tudnak majd alkalmazkodni a kereslet ingadozásaihoz. A Tanács úgy határozott, hogy "biztonsági háló" gyanánt továbbra is fenntartja az állami intervenciót. Félő azonban, hogy ez a gyenge védőháló súlyos válsághelyzetben csak korlátozott védelmet nyújtana, s ez nem áll arányban annak a többlettermelési kockázatnak a nagyságával, amely fenyegetné az Uniót.

1. ajánlás

A Bizottság továbbra is kísérje folyamatosan figyelemmel a tej- és tejtermékpiac alakulását, és tegye meg a szükséges óvintézkedéseket, hogy az ágazat deregulációja ne eredményezzen újból túltermelést. Ha ugyanis ez következnék be, akkor a védőháló típusú minimális szabályozási szint fenntartásának bizottsági célkitűzése gyorsan megvalósíthatatlannak bizonyulhatna.

A tejár

67. A referenciaárak és a kvóták rögzítésével az elmúlt húsz évben sikerült biztosítani a névleges árak nagyfokú stabilitását. Ha azonban az inflációt is figyelembe vesszük, akkor ugyanebben az időszakban a reálárak jelentősen visszaestek, s ennek következtében számottevő módon csökkent a termelők nyeresége is. A termelőkre folyamatos nyomás nehezedett, hogy növeljék hatékonyságukat és termelékenységüket, egyes kevésbé hatékony termelők ki is szorultak a piacról – bár ezt a jelenséget egyes esetekben a kvóták tőkésítésével enyhíteni lehetett. A tej és a tejtermékek fogyasztói árának alakulása nem feltétlenül tükrözi a termelői árak módosulásait.

2. ajánlás

A Számvevőszék elismeri, hogy az élelmiszeripar területén az árképzési folyamat különösen összetett, ám álláspontja szerint a Bizottságnak azt rendszeresen ellenőriznie kellene. A Bizottság és a tagállamok gondoskodjanak róla, hogy a feldolgozó és forgalmazó vállalatok koncentrációja ne teremtsen olyan helyzetet, amelyben a tejtermelők árelfogadói (price-takers) helyzetbe kerülnek, és ne korlátozza a végfogyasztókat abban, hogy méltányosan részesüljenek az árcsökkenéssel járó előnyökben.

Termelői jövedelem

68. A termelői jövedelem általános értékvesztése közepette a tejtermelők átlagjövedelme valamivel magasabb a többi mezőgazdasági termelőénél. A tejtermelők statisztikai átlagjövedelme éppen a strukturális kiigazításnak köszönhetően tartható ezen a szinten. 1995 és 2007 között az EU-15 tejgazdaságainak fele bezárt.

69. Amennyiben a termelés lecsökken vagy megszűnik a hátrányos helyzetű területeken, és az intenzív termelést lehetővé tevő területekre összpontosul, akkor a termelés konszolidációja folytatódik, sőt felgyorsul. Ezek a fejlemények károsíthatják a környezetet, és rombolóan hathatnak a társadalmi szerkezetre a hátrányos helyzetű területeken, ahol a kevés lehetséges mezőgazdasági tevékenység egyike éppen a tejtermelés.

3. ajánlás

A tejágazat tekintetében sem a régebbi ártámogatás, sem a jelenlegi közvetlen jövedelemtámogatás nem nevezhető a gyakorlatban akár területi, akár társadalmi értelemben célzott politikának [70]. Tekintettel arra, hogy a tejtermelésnek milyen nagy a mezőgazdasági jelentősége, és hogy milyen hatást gyakorol a vidék szerveződésére, a Számvevőszék azt javasolja a Bizottságnak, hogy alaposan gondolja át, milyen stratégiák révén lehet szembenézni:

- azoknak a régióknak a problémáival, ahol a tejtermelés érzékeny ágazat – mint például a hegyvidéki régiók

- a tejtermelés földrajzi koncentrációjával járó környezeti következményekkel.

Versenyképesség a világpiacon

70. Az uniós tejtermékek világkereskedelmi részaránya 1984 óta fokozatosan csökken. Az európai tejtermelők versenyképessé tétele az ágazat liberalizációja felé vezető folyamat egyik központi eleme. A WTO-megállapodások értelmében a tejtermékexportnak nyújtott európai támogatásokat az elmúlt években jelentősen csökkentették.

71. A tejtermékek világpiaca valójában túlnyomórészt olyan alaptermékek piaca, mint a tejpor és a vaj. E termékek európai termelői csak magas világpiaci árak esetén voltak versenyképesek a világpiacon. Az említett időszakokon kívül e termelők közösségi költségvetési segítséggel exportáltak.

72. A világpiaci kereslet az utóbbi években tapasztalt látványos növekedés után jelenleg visszaesőben van. Ezért a Bizottság 2009-ben ismét bevezette az exporttámogatások rendszerét, mely támogatások mértékét 2007-ben lenullázta. Ha azonban a jelenleg tárgyalt világkereskedelmi megállapodások az export-visszatérítések eltörlését vonnák magukkal, akkor ez a megoldás középtávon nem volna tartható. Az export majdani alakulása tehát egyrészt a világpiaci kereslet alakulásától függ, másrészt attól, hogy az uniós tejipar mennyire lesz képes azt kielégíteni.

4. ajánlás

Az európai tejágazat számára a világpiac továbbra is másodlagos piacnak fog számítani, ahová csak magas világpiaci árak esetén tud belépni. A világpiacon kizárólag a sajtfélék és egyéb, magas hozzáadott értéket képviselő termékek termelői tehetnek szert tartósan piaci részesedésre. Ezért elengedhetetlen, hogy a Bizottság és a tagállamok tovább törekedjenek arra, hogy a tejtermelést elsősorban az európai belföldi piaci kereslet kielégítése, másodsorban pedig a sajtfélék és egyéb, költségvetési támogatás nélkül exportálható, magas hozzáadott értéket képviselő termékek előállítása felé orientálják.

Ezt a jelentést a Számvevőszék a 2009. július 23-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Nemzetközi Tejipari Szövetség (IDF), Production of cow milk (Tehéntejtermelés), 2007, http://www.fil-idf.org. Európai Bizottság, L’agriculture dans l’Union européenne – Informations statistiques et économiques 2008 ("Mezőgazdaság az Európai Unióban – 2008-as statisztikai és gazdasági információk").

[2] Ernst and Young, "OCM viande bovine. Évaluation des mesures de marché dans le secteur de la viande bovine" ("KPSZ a marha- és borjúhúságazatban. A marha- és borjúhúságazatban megvalósított piaci intézkedések értékelése"), Zárójelentés, 2007. december.

[3] Nemzetközi Tejipari Szövetség, Production of cow milk, 2007, http://www.fil-idf.org.

[4] Eurostat, 2006-os adatok.

[5] Az EK-Szerződés 33. cikke szerint a közös agrárpolitika célkitűzései a következők:a)a mezőgazdasági termelékenység növelése a műszaki fejlődés előmozdításával, valamint a mezőgazdasági termelés ésszerű fejlesztésének és a termelési tényezők, így különösen a munkaerő lehető legjobb hasznosításának biztosításával;b)ily módon a mezőgazdasági népesség méltányos életszínvonalának biztosítása, különösen a mezőgazdaságban dolgozók egy főre jutó jövedelmének növelésével;c)a piacok stabilizálása;d)az ellátás biztonságának szavatolása;e)a fogyasztók elfogadható ár ellenében történő ellátásának biztosítása.

[6] Ezt a kérdést a Számvevőszék behatóbban a KAP-reformnak a gabonafélék piacára gyakorolt hatásáról szóló 2/99. sz. különjelentésében tárgyalta (HL C 192., 1999.7.8.). Egyébiránt a Bíróság ítélkezési gyakorlatának értelmében "a közösségi intézményeknek mindig biztosítaniuk kell az e különálló célok között esetlegesen felmerülő ellentmondások feloldását, és adott esetben egyiküknek vagy másikuknak átmenetileg elsőbbséget kell biztosítaniuk a határozatuk meghozatalát meghatározó tényekre vagy gazdasági háttérre tekintettel"; a C-311/90. sz. Jozef Hierl/Hauptzollamt Regensburg-ügyben 1992. március 19-én hozott ítélet, EBHT 1992., I-2061. o. 13. pontja.

[7] A tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendelet (3) és (9) preambulumbekezdése (HL L 160., 1999.6.26., 48. o.), továbbá a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet ("az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet") (19), (36), (43) és (60) preambulumbekezdése (HL L 299., 2007.11.16., 1. o.).

[8] Az 1255/1999/EK rendelet (2), (5), (9) és (25) preambulumbekezdése, valamint az 1234/2007/EK rendelet (10), (19), (43) és (60) preambulumbekezdése.

[9] Az 1255/1999/EK rendelet (2) preambulumbekezdése és az 1234/2007/EK rendelet (10) preambulumbekezdése.

[10] Az EK-Szerződés 33. cikke (2) bekezdésének b) pontja.

[11] Az 1255/1999/EK rendelet (4) preambulumbekezdése és az 1234/2007/EK rendelet (16) preambulumbekezdése.

[12] Az 1255/1999/EK rendelet (4) preambulumbekezdése és az 1234/2007/EK rendelet (10) preambulumbekezdése.

[13] A tej- és tejtermékpiac közös szervezésről szóló 804/68/EGK rendeletet módosító, 1984. március 31-i 856/84/EGK tanácsi rendelet (HL L 90., 1984.4.1., 10. o.).

[14] Az ártámogatás mechanizmusát a következő tényezők révén gyengítették: a tej irányárának eltörlése, az intervenciós árak csökkentése, a nemzeti kvóták 1,5%-os emelése, valamint a termelők által a kvóta túllépése esetén fizetendő összeg fokozatos csökkentése.

[15] Az 1234/2007/EK rendelet.

[16] A tejre és tejtermékekre vonatkozó KPSZ-nek eredetileg részét képezte egy "küszöbáron" alapuló behozatali vámrendszer is. Ezt azonban 1995-ben megszüntették ( 1993. december 15-i GATT-megállapodások), és helyébe a rögzített vámtételek rendszere lépett.

[17] Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 95–97. cikke (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.).

[18] Az 1782/2003/EK rendelet 47. cikkének (2) bekezdése.

[19] Málta és Szlovénia kivételével. Ez a két ország úgy döntött, hogy 2007-től kezdve regionális szinten a rendes egységes támogatási rendszert alkalmazza.

[20] A Bizottság válaszai a tejkvótákról szóló 6/2001. sz. különjelentésre.

[21] A 050212, 05030216 és a 05030217 költségvetési tételen szereplő kiadások.

[22] 2004-ben az OECD megállapította, hogy a tejtermékek után fizetett támogatás csakis hátrányosan érintheti az adózók "jólétét". Lásd erről: "Analyse de la réforme de la PAC de 2003" ("A 2003-as KAP-reform elemzése"), OECD, Párizs, 2004.

[23] A következő szervezeteket keresték fel:

- az Európai Tejtermékszövetség (EDA), amely az európai intézmények, valamint a nemzetközi szervezetek – mint a Kereskedelmi Világszervezet vagy a Codex Alimentarius Bizottság – előtt képviseli az európai tejipar érdekeit;

- a COPA-COGECA. Az Európai Unió Mezőgazdasági Szakmai Szervezeteinek Bizottsága (COPA) és az Európai Unió Mezőgazdasági Szövetkezeteinek Általános Szövetsége (COGECA) az európai szövetkezetek és mezőgazdasági termelők politikai érdekeit képviseli az Európai Unióban;

- az Institut für Ökonomie der Ernährungswirtschaft (Élelmiszeripari Gazdasági Intézet);

- IFCN (International Farm Comparison Network, a gazdaságok összehasonlításának nemzetközi hálózata);

- a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD).A Számvevőszék ellenőrei részt vettek a tejágazat jövőjéről szóló két szemináriumon – International Management Forum Milk (Riga) és World Dairy Summit (Tejipari Világtalálkozó, 2007, Dublin) –, valamint a Bizottság szervezésében a 2008-as KAP-állapotfelmérés keretében megrendezett tájékoztatási és konzultációs üléseken is.

[24] Ugyanakkor Dánia a 2007/2008-as gazdasági évben nem használta ki kvótáját.

[25] Európai Bizottság, VI. Főigazgatóság, Situation et perspectives du secteur laitier. PAC 2000 (A tejágazat helyzete és kilátásai. KAP 2000), Munkadokumentum, 1997. április. AND-International/ABTQ: Évaluation de l’OCM Lait et produits laitiers et du règlement Quotas ("A Tej és tejtermékek" KPSZ és a "kvóta"-rendelet értékelése), zárójelentés, 2002. március.

[26] Az Európai Számvevőszék 6/2001. sz. különjelentése a tejkvótákról (HL C 305., 2001.10.30.).

[27] Európai Bizottság: Jelentés a tejkvótákról, a Bizottság munkadokumentuma, SEC(2002) 789 végleges, 2002.7.10.

[28] A Bizottság válaszai a tejkvótákról szóló 6/2001. sz. különjelentésre.

[29] Az 1234/2007/EK rendelet (19), (43) és (60) preambulumbekezdése.

[30] Névleges vagy folyó árak: inflációval együtt; reálérték: infláció nélkül.

[31] Az árak ingadozása kvótákkal szabályozott rendszerben csökkenni fog, lásd különösen: J.-M. Boussard: "Price risk management instruments in agricultural and other unstable markets", FEA Thursday seminar ("Árkockázat-kezelési eszközök a mezőgazdasági és más instabil piacokon", a Gazdasági és Közigazgatási Kar csütörtöki szemináriuma), São Paulo, 2003. október.

[32] Európai Bizottság, a Tejpiaci Irányítóbizottság statisztikái, a tagállamok által közölt adatok ( 2009. január 22.).

[33] Mivel a tejtermelésben az árak rövid távú ingadozása a szezonális változásokat tükrözi, egy adott tagállam stabilitási mutatójaként az éves termelői átlagár alakulását használják. A tagállamok azonban nem mindig közlik megbízhatóan az Eurostattal az abszolút értékben kifejezett árakat, így azokat nem lehet statisztikai értelemben reprezentatív súlyozott átlagár kiszámolásához felhasználni. Ezért az uniós árak alakulását itt a legjelentősebb termelő tagállamok indexeinek súlyozásával szemléltetjük.

[34] Európai Bizottság, Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság: Les conséquences de l’évolution des prix des produits agricoles sur les consommateurs (A mezőgazdasági termékárak alakulásának következményei a fogyasztókra nézve), CM/WM/PB D(2007) 34703 dokumentum, 2007.11.13.

[35] Az adatok nem teljesen összehasonlíthatóak: míg a 11. ábra egyrészt tojással kapcsolatos adatokat is magában foglal, másrészt az EU teljes lakosságának fogyasztását vizsgálja: e népesség létszáma és összetétele a vizsgált időszakban jelentős változásokon ment keresztül.

[36] Az élelmiszer-ellátási lánc három gazdasági ágazatot kapcsol össze: a mezőgazdasági, az élelmiszer-ipari és a forgalmazási ágazatot.

[37] Egy Belgiumban elvégzett vizsgálat szerint "a mezőgazdasági érték csak a tejtermékek fogyasztói árának 30–40 %-át teszi ki", Évolution récente des prix et des coûts dans la filière du lait (A tejágazat árainak és költségeinek alakulása a közelmúltban), Service public fédéral Économie, Bruxelles, 2008. Más források szerint a gouda vagy cheddar típusú sajtoknál ez az arányszám az 50 %-hoz közelít (lásd: Európai Bizottság, Les conséquences de l'évolution des prix des produits agricoles sur les consommateurs (A mezőgazdasági termékárak alakulásának következményei a fogyasztókra nézve), 22. o.).

[38] A 15 legjelentősebb európai nagyforgalmazó összes üzleti forgalma az európai élelmiszerpiac kb. 77%-át teszi ki. Forrás: Európai Bizottság: Vidékfejlesztés az Európai Unióban – Statisztikai és gazdasági információk – 2008-as jelentés.

[39] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Élelmiszerárak Európában, COM(2008) 821 végleges, 2008.12.9.

[40] Gouin, D-M.: La gestion de l’offre dans le secteur laitier, un mode de régulation toujours pertinent (Kínálatkezelés a tejágazatban mint mindig megfelelő szabályozási módszer), Laval Egyetem, 2006. május.

[41] A RICA adatai ugyanakkor nem reprezentatívak az egész ágazatra nézve, mert a RICA-ban az EU-15, illetve az EU-25 legalább egy tejelő tehénnel rendelkező szakosodott tejgazdaságainak csak 60 %-a, illetve 25 %-a van regisztrálva. 2006-ban a RICA-ban regisztrált szakosodott tejgazdaságok az EU-25 szakosodott tejgazdaságainak 78 %-át tették ki (az Eurostat 2007-es üzemszerkezeti felmérése szerint).

[42] RICA, OTEX 41 (Szarvasmarha – Tej). Lásd még: Európai Bizottság, Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság – G3: Milk margins in the European Union (Tejtermékárrések az Európai Unióban), 2004.

[43] A RICA SE 605 változója alatt regisztrált támogatásokhoz tartozik: minden európai vagy nemzeti forrásból, a KAP első vagy második pilléréből származó, termeléstől függetlenített vagy nem függetlenített támogatástípus, a beruházási támogatások kivételével.

[44] Eurostat: Tejelő tehenek – Hasznosított mezőgazdasági területre jutó gazdaságok száma és a tejelő tehenek egyedszáma, valamint az egy gazdaságra jutó tejelő tehenek egyedszáma 2005-ben.

[45] FAO: Az élelmezési helyzet perspektívái, 2008. június és november.

[46] Forrás: ZMP.

[47] Európai Bizottság: A mezőgazdaság helyzete az Európai Unióban címen megjelent jelentésekből származó adatok. A 3. táblázat kapcsán megjegyzendő, hogy az Unió egymást követő bővítéseinek hatására folyamatosan változott az uniós részesedés a tejtermékvilágkereskedelemből: a Közösségen belüli kereskedelem volumene minden bővítéssel automatikusan növekedett, a kivitelé pedig csökkent.

[48] Az 1234/2007/EK rendelet (77) preambulumbekezdése.

[49] Ez utóbbi kategóriába elsősorban a teljes tejpor, a tejsűrítmények, a fogyasztói tej és a friss tejtermékek tartoznak.

[50] Ipargazdasági Intézet (IDEI, Toulouse-i Egyetem): Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE (A kvótarendszer felszámolásának hatásai az EU-ban és azok gazdasági elemzéseht), 2008. március, 5. o.

[51] A "komitológia"-politika értelmében a tejpolitika irányítását a Bizottság és a tagállamok a Tej- és Tejtermékpiaci Irányítóbizottságon belül közösen végzik.

[52] A vaj esetében: 2004 júliusában 7 %-os, 2005 júliusában 7,5 %-os, 2006 júliusában 8,1 %-os, 2007 júliusában pedig 5,1 %-os csökkentés történt.A tejpor esetében 2004 júliusában 5 %-os, 2005 júliusában 5,3 %-os, míg 2006 júliusában 5,5 %-os volt a csökkenés.

[53] A Bizottság jelentése a Tanácsnak: Piaci kilátások a tejipari ágazatban, COM(2007) 800 végleges.

[54] Megállapodás az állapotfelmérésről, 2008. november 20., http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck.

[55] Az 1234/2007/EK rendeletnek a nemzeti tejkvóták tekintetében történő módosításáról szóló, 2008. március 17-i 248/2008/EK tanácsi rendelet (HL L 76., 2008.3.19., 6. o.).

[56] A zsírtartalomra vonatkozó kötelezettség enyhítése a közösségi tejkvóta 1,5 % és 1,7 % közötti emelésének felelne meg (például +0,9 % lenne Franciaország, +2,2 % Dánia, illetve +3,4 % Hollandia esetében). Normandiai Mezőgazdasági Kamarák: Bilan de santé de la PAC – Expertise technique (A KAP állapotfelmérése – Technikai szakvélemény), 2008. november.

[57] Európai Bizottság: CAP Health Check, Impact Assessment Note no 6 (A KAP állapotfelmérése, 6. sz. feljegyzés a hatásvizsgálatról), D(2008) MK/15332 sz. dokumentum, 2008. május 20.

[58] Ipargazdasági Intézet: Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE (A kvótarendszer felszámolásának hatásai az EU-ban és azok gazdasági elemzése), 2008. március.OECD, Élelmiszerügyi, Mezőgazdasági és Halászati Igazgatóság, valamint Kereskedelmi Igazgatóság: An analysis of dairy policy reform and trade liberalisation. Trade and economic effects of milk quota systems (Elemzés a tejpolitika reformjáról és a tejtermék-kereskedelem liberalizációjáról. A tejkvótarendszerek kereskedelmi és gazdasági hatásai).COM/AGR/TD/WP(2004)19/FINAL, http://ww.oecd.org/dataoecd/1/37/34456378.pdf. S. Langley, A. Somwaru, és M.A. Normile, USDA: Trade liberalization in international dairy markets. Estimated impacts (A kereskedelem liberalizációja a nemzetközi tejpiacon. Hatásbecslés), Economic report research, number 16, 2006. február.Az INRA és a Wageningeni Egyetem konzorciuma: Study on the impact of future options for the Milk Quota system and the common market organisation for milk and milk products (Tanulmány a tejkvótarendszer, valamint a tej- és tejtermékpiac közös szervezésével kapcsolatos jövőbeni lehetőségek hatásairól), 2002. június.INRA-ESR: "Milyen legyen Európa tejpolitikája? Fel kell-e számolni a tejkvótarendszert? Figyelembe veendő paraméterek és a francia példa". A Nemzeti Agronómiai Kutatóintézet (Institut national de la recherche agronomique – INRA) agrárökológiai és -szociológiai osztálya által szervezett, A tej napja elnevezésű rendezvény, Párizs, 2001. október 8.

[59] Az Európai Unióban a tejtermelés 1 %-os növekedése a termelői árak 3–4 %-os csökkenésével jár (lásd: Ipargazdasági Intézet, Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE (A tejkvótarendszer felszámolásának hatásai az EU-ban és azok gazdasági elemzése), 47. o.).

[60] Az európai tejágazat különösen összetett, alakulása számtalan tényezőtől függ, amelyek összeadódó hatásait nehéz megjósolni. Még az általános tendenciák szintjén is tévedhetnek a modellek: például a 2003-as reform után az árak nem az elvárt módon alakultak.

[61] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Élelmiszerárak Európában, COM(2008) 821 végleges, 2008.12.9.

[62] Egyenértékűségi együtthatók: 1 kg = 20,5 liter (vaj) és 1 kg = 11 liter (sovány tejpor).

[63] Európai Bizottság, Development in the structure of the agricultural sector (A mezőgazdasági ágazat szerkezetváltozása), TV D(2007), 2007. március 27.

[64] V. Chatellier és F. Delattre: Les soutiens directs et le découplage dans les exploitations agricoles de montagne (Közvetlen támogatások, támogatásfüggetlenítés és a hegyvidéki gazdaságok), Économie rurale, 288. szám, 2005. július–augusztus.

[65] Európai Bizottság: Vidékfejlesztés az Európai Unióban – Statisztikai és gazdasági információk – 2008-as jelentés, 2008. december.

[66] Az új tagállamokban attól lehet tartani, hogy egy áresést elsőként azok a "mikrotermelők" fognak megszenvedni, akik tejkvótákban részesülve eddig meg tudtak kapaszkodni a piacon.

[67] A Bizottság válaszai a tejkvótákról szóló 6/2001. sz. különjelentésre.

[68] A vidékfejlesztésre vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatásokról (2007–2013 közötti programozási időszak) szóló 2006/144/EK határozat módosításáról szóló, 2009. január 19-i 2009/61/EK tanácsi határozat (HL L 30., 2009.1.31., 112. o.).

[69] Méretgazdaságtalanság akkor keletkezik, ha a termelés növekedését nem kíséri a termelési átlagköltségek csökkenése. Ez a helyzet akkor áll elő, amikor bizonyos ráfordítások kínálata rögzített, és a hatékonyság eléréséhez szükséges szint elérése nehézségekbe ütközik. Ez adódhat a működési környezet hiányosságaiból (éghajlati viszonyok, elhelyezkedés), vagy abból, hogy valamely gazdálkodó a többiekhez képest kevésbé eredményes. Lásd erről MacDonald, James M., O’Donoghue, Erik J., McBride, William D., Nehring, Richard F., Sandretto, Carmen L. és Mosheim, Roberto: Profits, costs and the changing structure of dairy farming (Haszon, költség és a tejtermelés változó szerkezete), United States Department of Agriculture, Economic Research Report No. 47, 2007. szeptember.

[70] Az egységes támogatási rendszer 2005-ös bevezetésével a tagállamoknak tágabb lehetőségük nyílt arra, hogy a közvetlen támogatásokat a regionális modell szellemében bizonyos területekre összpontosítsák. A gyakorlatban azonban a tejtámogatás és a kiegészítő kifizetések függetlenítése a termeléstől a legkevésbé sem eredményezte azt, hogy a támogatások a kedvezőtlen helyzetű térségekben működő tejtermelőkhöz csoportosultak volna át. A függetlenítés következtében az EU-15 valamennyi tagállamában vagy egy újabb, külön jogosultságot állapítottak meg a tejkvóta-tulajdonosok számára, vagy a tejkvóta-tulajdonosok már meglévő kifizetési jogosultságait emelték meg egységesen.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

TEJTERMELÉS ÉS -FOGYASZTÁS AZ UNIÓBAN

Források: (1) Cronos, (2) Bizottság: a tagállamoknak a negyedéves kérdőívre adott válaszai és (3) Bizottság: January 2009 dairy monthly.

(1000 tonnában) |

| 1984 EU-15 (1) | 1994 EU-15 (1) | 2004 EU-25 (2) | 2008 EU-27 (2) |

Tehéntejtermelés | 136247 | 120179 | 136752 | 150647 |

Beszállítások | 123588 (91 %) | 111515 (93 %) | 124928 (91 %) | 134346 (89 %) |

Fogyasztóitej-termelés | 26449 | 30320 | 31942 | 32120 |

Vajtermelés | | | | |

Ipari termelésből | 2622 | 1799 | 1979 | 2072 |

Összesen | 2657 | 1817 | 2015 | 2167 |

Vajfogyasztás | 1893 | n.d. | 1973 | 1882 |

Sajtgyártás | | | | |

Ipari termelésből (tehéntejből) | 4508 | 5650 | 7399 | 8163 |

Összesen | 4882 | 6168 | 8341 | 9547 |

Sajtfogyasztás | 4201 | n.d. | 8024 | 7748 |

Tejporgyártás | | | | |

Fölözött | 2364 | 1232 | 891 | 928 |

Félzsíros + teljes | 867 | 1001 | 870 | 864 |

Írópor | 52 | 52 | 73 | 70 |

Összesen | 3283 | 2285 | 1834 | 1862 |

Soványtejpor-fogyasztás | n.d. | n.d. | n.d. | 660 (3) |

Sűrített és koncentrált tej termelése | 1645 | 1284 | 1188 | 1138 |

Kazein és kazeinátok előállítása | 127 | 111 | 122 | 137 |

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

AZ EURÓPAI TEJGAZDASÁGOK LEGFONTOSABB ADATAI

Forrás: Európai Számvevőszék; az Eurostat adatai alapján.

| Tehenek száma (1000) | Tejtermelők száma (1000) | | Állatállomány átlagos nagysága (gazdálkodónként hány tehén) | Tehenenkénti tejhozam (kg) |

1985 | 1995 | 2005 | 2007 | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 | | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 |

Belgium | 951,19 | 683,80 | 549,33 | 523,70 | 44,58 | 22,05 | 15,18 | 13,32 | | 21,34 | 31,02 | 36,19 | 39,32 | 3990,79 | 4935,65 | 5622,55 | 5490,44 |

Dánia | 913,00 | 714,00 | 564,27 | 545,42 | 31,77 | 16,39 | 6,51 | 5,38 | | 28,74 | 43,56 | 86,73 | 101,38 | 5584,88 | 6544,82 | 8218,64 | 8137,21 |

Németország | n.d. | 5229,40 | 4235,96 | 4076,38 | 369,00 | 209,42 | 110,37 | 101,07 | | n.d. | 24,97 | 38,38 | 40,33 | n.d. | 5470,42 | 6833,09 | 6721,96 |

Görögország | 218,91 | 185,00 | 167,92 | 150,00 | 73,42 | 28,00 | 9,78 | n.d. | | 2,98 | 6,61 | 17,17 | n.d. | 3499,34 | 4127,03 | 5000,00 | 4819,40 |

Spanyolország | 1880,20 | 1281,00 | 1001,92 | 903,00 | n.d. | 114,60 | 42,39 | 37,29 | | n.d. | 11,18 | 23,64 | 24,22 | n.d. | 4800,62 | 6445,73 | n.d. |

Franciaország | 6506,10 | 4700,40 | 3883,84 | 3758,50 | 328,70 | 158,57 | 103,85 | 93,12 | | 19,79 | 29,64 | 37,40 | 40,36 | n.d. | 5406,56 | 6334,43 | 6344,43 |

Írország | 1495,20 | 1220,79 | 1081,96 | 1058,21 | 76,70 | 42,10 | 23,82 | 21,32 | | 19,49 | 29,00 | 45,42 | 49,63 | 3894,13 | 4380,03 | 4631,79 | 6111,47 |

Olaszország | 2804,00 | 2080,00 | 1860,18 | 1890,91 | 337,69 | 113,19 | 61,02 | 62,79 | | 8,30 | 18,38 | 30,48 | 30,11 | n.d. | 5046,73 | 5958,20 | 5581,96 |

Luxemburg | 70,29 | 47,75 | 39,34 | 40,04 | 2,31 | 1,42 | 0,97 | 1,09 | | 30,42 | 33,63 | 40,72 | 36,73 | 4278,84 | 5625,13 | 6567,08 | 6450,25 |

Hollandia | 2333,00 | 1777,00 | 1433,20 | 1468,30 | 61,31 | 40,06 | 23,53 | 24,51 | | 38,06 | 44,36 | 60,91 | 59,91 | 5379,34 | 6356,22 | 7298,47 | 7247,40 |

Ausztria | n.d. | 706,49 | 535,79 | 521,68 | n.d. | 90,73 | 54,58 | 49,45 | | n.d. | 7,79 | 9,82 | 10,55 | n.d. | 4173,02 | 5826,32 | 5074,15 |

Portugália | n.d. | 384,00 | 287,29 | 272,66 | n.d. | 86,00 | 15,86 | 13,50 | | n.d. | 4,47 | 18,11 | 20,20 | n.d. | 4583,33 | 6361,56 | n.d. |

Finnország | n.d. | 402,30 | 318,76 | 296,07 | n.d. | 32,36 | 16,94 | 14,39 | | n.d. | 12,43 | 18,82 | 20,57 | n.d. | 8212,78 | 7775,04 | 7744,07 |

Svédország | n.d. | 481,70 | 393,26 | 369,65 | n.d. | 17,74 | 8,55 | 7,10 | | n.d. | 27,15 | 46,01 | 52,06 | n.d. | 6859,04 | 8206,20 | 8163,25 |

Egyesült Királyság | 3256,47 | 2631,93 | 2065,07 | 1978,00 | 52,88 | 36,68 | 26,31 | 28,14 | | 61,58 | 71,76 | 78,49 | 70,29 | 4956,41 | 5578,63 | 7073,20 | 6899,29 |

EU-15 | | 22525,56 | 18418,09 | 17852,52 | | 1009,32 | 519,65 | 472,47 | | | 22,32 | 35,44 | 35,24 | 4486,21 | 5396,16 | 6549,51 | n.d. |

| | | | | | | | | | | | | | | | | |

Csehország | n.d. | 713,00 | 440,50 | 416,52 | n.d. | n.d. | 6,78 | 5,62 | | n.d. | n.d. | 64,97 | 74,11 | n.d. | 4378,58 | 6434,91 | 6002,75 |

Észtország | n.d. | 185,40 | 115,23 | 107,84 | n.d. | n.d. | 9,21 | 6,08 | | n.d. | n.d. | 12,51 | 17,74 | n.d. | 3812,84 | 5927,50 | 5705,22 |

Ciprus | n.d. | 29,50 | 24,25 | 23,70 | n.d. | n.d. | 0,24 | 0,24 | | n.d. | n.d. | n.d. | 98,75 | n.d. | 4711,86 | 5990,65 | 6079,32 |

Lettország | n.d. | 291,90 | 172,36 | 182,32 | n.d. | n.d. | 50,90 | 43,69 | | n.d. | n.d. | 3,39 | 4,17 | n.d. | 3233,64 | 4356,37 | 3496,12 |

Litvánia | n.d. | 586,00 | 493,89 | 398,37 | n.d. | n.d. | 170,79 | 123,17 | | n.d. | n.d. | 2,89 | 3,23 | n.d. | 3087,88 | 4450,42 | 3330,36 |

Magyarország | n.d. | 390,00 | 286,83 | 265,43 | n.d. | n.d. | 16,25 | 12,17 | | n.d. | n.d. | 17,65 | 21,81 | n.d. | 5054,95 | 6767,51 | 5442,59 |

Málta | n.d. | n.d. | 7,27 | 8,08 | n.d. | n.d. | 0,15 | 0,19 | | n.d. | n.d. | 49,12 | 42,53 | n.d. | n.d. | 5296,30 | 5340,79 |

Lengyelország | n.d. | n.d. | 2853,74 | 2767,78 | n.d. | n.d. | 727,10 | 651,05 | | n.d. | n.d. | 3,92 | 4,25 | n.d. | n.d. | 4328,07 | 3266,12 |

Szlovénia | n.d. | n.d. | 130,68 | 124,19 | n.d. | n.d. | 19,71 | 19,20 | | n.d. | n.d. | 6,63 | 6,47 | n.d. | n.d. | 5479,59 | 4525,34 |

Szlovákia | n.d. | n.d. | 193,20 | 177,22 | n.d. | n.d. | 13,46 | 11,54 | | n.d. | n.d. | 14,35 | 15,36 | n.d. | n.d. | 5538,47 | 5350,83 |

EU-10 | | | 4717,95 | 4471,45 | | | 1014,58 | 872,95 | | | | 4,63 | 5,10 | | 3958,77 | 4830,06 | 3866,06 |

| | | | | | | | | | | | | | | | | |

Bulgária | n.d. | n.d. | n.d. | 335,90 | n.d. | n.d. | n.d. | n.d. | | n.d. | n.d. | n.d. | n.d. | n.d. | n.d. | n.d. | 2219,41 |

Románia | n.d. | n.d. | n.d. | 1572,90 | n.d. | n.d. | n.d. | 1012,40 | | n.d. | n.d. | n.d. | 1,55 | n.d. | n.d. | n.d. | 1168,03 |

EU-2 | | | | 1908,80 | | | | | | | | | | | | | 1353,04 |

--------------------------------------------------