P6_TA(2005)0271

A környezeti technológiai uniós cselekvési terv

Az Európai Parlament állásfoglalása a technológia ösztönzésével kapcsolatban a fenntartható fejlődésért: környezetbarát technológiai közösségi cselekvési program az Európai Unió számára (2004/2131 (INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett közleményéről a technológia ösztönzésével kapcsolatban a fenntartható fejlődésért: környezetbarát technológiai közösségi cselekvési program az Európai Unió számára (COM(2004)0038),

- tekintettel az EK-Szerződés 6. és 174. cikkére, a Cardiff-folyamatra (az 1998. június 15- 16-i cardiffi Európai Tanács következtetései) és a fenntartható fejlődési stratégiára (a 2001. június 15- 16-i göteborgi Európai Tanács következtetései),

- tekintettel a lisszaboni stratégiára (a 2002. március 15- 16-i barcelonai Európai Tanács következtetései),

- tekintettel a Fenntartható Fejlődési Világtalálkozóra és a johannesburgi Végrehajtási Tervre (2002),

- tekintettel a "Tiszta, Tudatos, Versenyképes: A környezeti szempontból hatékony innováció lehetőségei a lisszaboni folyamatban" című konferencia következtetéseire (a Környezetvédelmi Tanács 2004. október 14-i következtetései),

- tekintettel a hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési programra [1],

- tekintettel az Európai Közösség ötödik [2] és hatodik [3] kutatási, műszaki fejlesztési és demonstrációs tevékenységeit felölelő keretprogramjaira,

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett, az integrált termékpolitikáról, az életciklusban való környezeti gondolkodásra történő építésről [4] szóló közleményére vonatkozó 2004. április 21-i állásfoglalására,

- tekintettel az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvre [5],

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett, a megújuló energiaforrásoknak az EU-ban képviselt arányáról szóló közleményére (COM(2004)0366),

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett, a "Közös jövőnk építése - a kibővült Unió 2007 és 2013 közötti politikai kihívásai és költségvetési eszközei" című közleményére (COM(2004)0101),

- tekintettel a Bizottságnak a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz intézett, a környezetvédelmi szempontoknak az európai szabványosításba történő beépítéséről szóló közleményére (COM(2004)0130),

- tekintettel "A környezetvédelmi közbeszerzések kézikönyve" című bizottsági munkadokumentumra (SEC(2004)1050),

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság jelentésére és az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményére (A6-0141/2005),

A. mivel a fenntartható fejlődés - a fejlődés, amely a jelenkor szükségleteit a jövő generációk szükségleteinek veszélyeztetése nélkül elégíti ki - az Európai Unió egyértelmű célja;

B. mivel a göteborgi Európa Tanács következtetései szerint a fenntartható fejlődés három pilléren alapul, nevezetesen a környezetvédelmen, a gazdasági fejlődésen és a társadalmi összhangon;

C. mivel a fenntartható fejlődés nem érhető el az új környezetbarát technológiák és innovációk fejlődése nélkül;

D. mivel a fenntartható fejlődés biztosítása céljából a lisszaboni stratégiának - amelynek célja az Európai Uniót a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb, tudásalapú gazdaságává tenni, amely képes a fenntartható gazdasági növekedésre, ahol több és jobb munkahely és nagyobb társadalmi összhang van - olyan gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi politikákra van szüksége, amelyek kölcsönösen összhangban vannak, valamint képesek a fokozott gazdasági növekedést elérni;

E. mivel ebben az összefüggésben alapvető fontosságú a környezetvédelem és a versenyképesség közötti kedvező együtthatások megerősítése és kiaknázása, valamint a gazdasági növekedés elválasztása a környezet pusztulásától; és mivel a környezetbarát technológiák (minden olyan technológia, amelynek alkalmazása átfogó környezeti hatásai vonatkozásában környezeti szempontból jelentősen kevésbé káros, mint más választható technológiák) fontos eszközök ennek elérésében;

F. mivel csak a környezetbarát technológiák iránti megfelelő kereslet fogja felgyorsítani az innovációk piacra kerülését (a kutatástól, a termékfejlesztésen, termelésen keresztül a piaci bevezetés elindításáig);

G. mivel az Európai Uniónak olyan környezetvédelmi politikára van szüksége, amely elég nagyra törő ahhoz, hogy keresletet teremtsen a környezetbarát technológiák iránt, világos és nagyra törő környezetvédelmi célokkal, a környezeti terhelés mérésének egyezményes jelölésével, a környezetvédelmi (külső) költségek belsővé tételével rendelkezik, és a sereghajtók helyett inkább az elöljárókat jutalmazza;

H. mivel a környezetbarát technológiákra irányuló fogyasztói kereslet fontos; mivel azonban a tágan vett társadalomnak kell a fő felelősséget vállalnia az ilyen technológiák gyors iramú fejlődésének megfelelő keretek kialakításában;

I. mivel a Bizottság környezetbarát technológiai közösségi cselekvési programja (ETAP) nem foglal magában megfelelő mechanizmusokat az ismeretek terjesztésére, a technológia átadására, az innovációra és a fejlesztésre;

J. mivel a pénzügyi támogatás nemcsak a kutatás és fejlesztés számára fontos, hanem a terméknek a piacra való kifejlesztéséhez is, ezért növelni kell az erőfeszítéseket a kockázati tőkével kapcsolatos megoldások megtalálására;

K. mivel az Európai Unión belüli politikáknak összhangban kell lenniük és ugyanazon célok irányába kell hatniuk; ezért a fenntarthatóságot elősegítő műszaki megoldásoknak tükröződniük kell a költségvetés elkészítésében és a hetedik kutatási keretprogram megtervezésében; a strukturális alapokat és a Kohéziós Alapot olyan módon kell felhasználni, amely támogatja a környezetbarát technológiák fejlesztését;

L. mivel a fenntartható fejlődés egyetemes megoldásokat követel, az Európai Uniónak biztosítania kell a belső és külső politikák közötti összhangot, nemcsak a kétoldalú együttműködés és az exporthitelek összefüggésében, hanem az Egyesült Nemzetek Szervezetével, a Világkereskedelmi Szervezettel (WTO), a Gazdasági Együttműködés és Fejlesztés Szervezetével (OECD) és a Világbankkal kapcsolatos fejlesztések tekintetében is;

A környezetbarát technológiák iránti kereslet fellendítése

1. üdvözli a közleményt a vita és a környezetbarát technológiák fellendítésével kapcsolatos konkrétabb javaslatok kidolgozásának hasznos alapjaként, de azt szeretné, hogy nagyobb hangsúllyal szerepeljen az ilyen technológiák iránti kereslet fejlesztése; felszólít arra, hogy a széttöredezett megközelítést a környezetvédelmi politika és a fenntartható fejlődés tekintetében általában, e cselekvési terv vonatkozásában pedig konkrétan a környezetkímélő technológiák innovációjának és fejlesztésének nagy fontosságot tulajdonító, az integrált termékpolitika keretrendszerével összhangban lévő, életciklus-gondolkodáson alapuló, erősebben rendszerszemléletű megközelítéssel szükséges felváltani, végül pedig hangsúlyozza az EU és a tagállamok közötti egyeztetés fontosságát;

2. fontosnak tekinti, hogy javítsa az EU versenyképességére irányuló stratégiája környezetvédelmi oldalát; megállapítja, hogy a lisszaboni stratégia felülvizsgálata során a környezet állapotát és a foglalkoztatás javítását lehetőségnek kell tekintetni a legversenyképesebb tudásközpontú gazdaság megteremtésére; úgy ítéli meg, hogy a környezetbarát technológiák fejlesztése és bevezetése ebben az összefüggésben döntő fontossággal bír;

3. rámutat a környezetbarát technológiai ágazat foglalkoztatási és növekedési potenciáljára, ahol számos új üzleti lehetőség, és ennek következtében új munkahely keletkezhet - elsősorban KKV-kben -, ami lényegesen hozzájárulhat a lisszaboni célok eléréséhez;

4. rámutat, hogy ha az EU meg kíván felelni a lisszaboni stratégia céloknak, szükséges hogy jobban együtt dolgozzon a KKV-kkel, és sajnálatát fejezi ki, hogy a Bizottság elmulasztotta a KKV-ket megfelelő módon belevenni a cselekvési tervébe;

5. felkéri a Bizottságot, hogy azonosítsa azokat a tényezőket, amelyek jelenleg a legnagyobb terhet róják a környezetre, és ezt követően ágazatról ágazatra vizsgálja meg, milyen technológiai innovációk szükségesek a problémák megoldásához; ehhez a munkához az alábbi megfontolások figyelembevételét javasolja:

a. Melyek a kezelni kívánt problémák?

b. Milyen akadályok állnak a meghatározott problémák leküzdésének útjában?

c. Mi az Unió célja a problémák tekintetében?

d. Hogyan állapították meg az intézkedések/célok fontossági sorrendjét?

e. Mik az egyes területekhez kapcsolódó teljesítménycélok?

f. Milyen különböző politikai lehetőségek kínálkoznak az akadályok csökkentésére, és mely technológiákkal kapcsolatban lehet a különböző politikai lehetőségeket a legjobban felhasználni?

g. Melyek e lehetőségek előnyei és hátrányai, és mely politikákat célszerű végrehajtani?

h. Milyen források állnak rendelkezésre az egyes meghatározott intézkedések esetében?

i. Melyek a kötelezően végrehajtandó intézkedések, és mi ezek határideje?

6. felismeri a környezetvédelmi politikák innovációt ösztönző szerepét az innovációval szemben szigorú követelményeket támasztó piacgazdaságban; emlékeztet arra, hogy a szigorú környezetvédelmi normák számos növekedési szektorban az EU vezető szerepéhez vezettek és hangsúlyozza, hogy az EU-nak törekednie kell arra, hogy az új technológiák és konceptuális innovációk piacán piacvezető maradjon; ezért arra is felhívja a Bizottságot, hogy további módszereket és forgatókönyveket dolgozzon ki a környezetvédelmi technológiák terén várható fejlődés előrejelzésére;

7. hangsúlyozza, hogy az EU környezetvédelmi jogalkotásának célja a környezet állapotának folyamatos javítása, és a környezetvédelem lehető legmagasabb fokának elérése; megítélése szerint a jogalkotásnak a legjobb elérhető technológiára kell alapulnia, emellett pedig nagyra törőnek, fenntarthatónak és előrelátónak kell lennie annak érdekében, hogy a termelésben és a vállalkozásokban létrehozza az új környezetbarát technológiák megkövetelte piacalapú keresletet; megjegyzi, hogy az környezetbarát tervezési irányelv jól illusztrálja, hogy hogyan hozható létre keret a terméktervezés és a környezeti teljesítmény jelentős javítására;

8. felszólítja a Bizottságot, hogy tűzzön ki nagyra törő célt az EU környezeti technológiának a globális piacból való részesedésére vonatkozóan, megítélése szerint az EU-nak tíz éven belül legalább 50%-os piaci részesedést kell elérnie; hangsúlyozza, hogy a környezetbarát áruk és szolgáltatások piaca gyorsan növekszik, és hogy az EU-n belüli vállalkozásoknak továbbra is fontos szerepet kell betölteniük ezen a piacon, valamint ki kell használniuk az úttörő szerep előnyeit;

9. üdvözli a nagyra törő teljesítménycélokban való megegyezés gondolatát a termelés, a szolgáltatások és a termékek fejlesztésének valamennyi típusában, különösen a hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési programban megnevezett kiemelt területeken; rámutat arra, hogy ezek a célok segítséget nyújtanak az európai ipar számára versenyképességének növelésében és a munkahelyteremtésben, ugyanakkor csökkentik a környezetterhelést; felkéri a Bizottságot, hogy rövid időn belül bocsássa rendelkezésre az életciklus alapú megközelítésen alapuló, kötelező minimumkövetelményeken vagy - ahol így a politika célkitűzései gyorsabban vagy kisebb költséggel elérhetők, mint a kötelező követelményekkel - önkéntes megállapodásokon keresztül teljesítendő teljesítménycélok első listáját;

10. sajnálattal veszi tudomásul, hogy a közlemény nem tartalmazza a fő környezetvédelmi területenként előzetesen meghatározott teljesítménycélok listáját; felszólítja a Bizottságot, hogy az új törvényekre és a meglévő törvények módosítására vonatkozó javaslatokban tűzzön ki nagyra törő kivitelezési célokat; azon az állásponton van, hogy a céloknak a legjobb elérhető technológiára kell alapulniuk és a technikai fejlődés fényében rendszeresen naprakésszé kell őket tenni úgy, hogy az iparban erőteljes ösztönző hatásuk legyen az állandó innovációra;

11. felhívja a Bizottságot, szólítsa fel a tagállamokat arra, hogy hozzanak létre útiterveket a környezetbarát technológiai cselekvési programban (ETAP) meghatározott követelmények elérésére, mely útiterveknek az ETAP-nak megfelelő határidőket és a teljesítményre vonatkozó célkitűzésekhez való kapcsolatokat kell tartalmazniuk annak érdekében, hogy a jelentős célokat mind tagállami, mind EU szinten össze lehessen kötni és mérni lehessen, valamint meghatározott határidővel rendelkezzenek;

12. felkéri a Bizottságot, hogy segítse az ipart a folyamatban lévő integrált termékpolitikai folyamat során, és gondolja át a hagyományos üzleti modelleket az integráltabb, erősebben rendszerszemléletű gyakorlatok kialakulásának elősegítésére, különös figyelmet szentelve a különböző termelési tevékenységek összekapcsolása által kínált lehetőségeknek, amelynek során az egyes termelési folyamatok hulladékanyagai más termelési folyamatok alapanyagaivá válnak, ilyen például a kommunális hulladék felhasználása energiamegtakarítás elérésére, ami a környezet védelme mellett gazdasági előnyökkel is járhat;

13. rámutat, hogy a források és az alapanyagok felhasználásának hatékonysága csökkenteni fogja az ipar és a háztartások költségeit, felszabadítja a forrásokat más beruházások számára és csökkenti az EU gazdaságának függőségét a szűkös erőforrásoktól és az igen ingatag erőforráspiacoktól; sürgeti tehát a Bizottságot, hogy javasoljon olyan jogszabályokat, amelyek minimalizálják mind a megújuló, mind a nem megújuló természetes erőforrások használatát;

14. hangsúlyozza, hogy a környezetbarát technológiák bevezetését a megnövelt forráshatékonysággal és a fogyasztói magatartás átalakításával kell összekötni annak érdekében, hogy az EU meg tudja valósítani a fenntartható növekedést;

15. felszólítja a Bizottságot, hogy segítsen a különféle termékek, szolgáltatások és eljárások környezetterhelésének mérésére szolgáló módszerek és környezetvédelmi jelzőszámok kidolgozásában, annak érdekében, hogy az összes szereplő tájékozottan dönthessen; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy e környezeti teljesítményadatok alapján indítsanak olyan kampányt az EU teljes területén, amely ösztönzi a fogyasztók környezetkímélőbb technológiák iránti keresletét;

16. megjegyzi, hogy a külső (környezeti) költségek belső költségekké alakításának folyamata nagyon lassú, és rámutat arra a tényre, hogy ha sikerülne megoldásokat találni közösségi szinten erre a problémára (adók, adókedvezmények, támogatások, forgalmazható engedélyek, felhasználói és szennyezői díjak stb.), az nagyban növelné a környezetbarát technológiák iránti keresletet;

17. üdvözli a Tanácsnak az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003/96/EK irányelvét, amely a jó irányba tett kis lépés, hangsúlyozza azonban, hogy ezen a területen többet kell tenni; sürgeti a Bizottságot, a Tanácsot és a tagállamokat, hogy legyenek progresszívak a keresletoldali energiahatékonyság fokozását és a megújuló energiaforrások ágazatának megerősítését célzó új kezdeményezések felvetésekor és elfogadásakor, és ösztönözzék a kapcsolt energiatermelés, valamint a biomassza energiahatékony felhasználásának terjedését a közlekedés, a lakóépületek és az építőipar vonatkozásában is;

18. felhívja a Bizottságot, hogy állapítson meg nagyra törő célkitűzést a nyilvános közbeszerzés szerepét illetően annak az általános szabálynak a létrehozása érdekében, hogy minden nyilvános közbeszerzési eljárás tartalmazzon környezetvédelmi kritériumokat, és hogy a tagállamok 2007-re dolgozzanak ki szabványosított vezérelveket a legfontosabb termékekre és szolgáltatásokra vonatkozólag, és biztosítsák a közbeszerzési szakemberek képzését ezekkel a vezérelvekkel kapcsolatban; hangsúlyozza, hogy a környezetbarát technológiák hitelesítési mechanizmusa kulcsfontosságú eszköz lenne a zöld közbeszerzés szélesebb körű alkalmazása szempontjából;

19. üdvözli a Bizottságnak a környezetbarát közbeszerzésről szóló kézikönyv létrehozásával kapcsolatban végzett munkáját, és várja a felmérést annak hatásáról, hogy kiderüljön, szükség van-e szigorúbb szabályok bevezetésére; jóváhagyja a Wim Kok-jelentés arra vonatkozó javaslatait, hogy a nemzeti és a helyi hatóságok dolgozzanak ki cselekvési tervet a környezettudatos nyilvános közbeszerzésekre vonatkozólag;

A környezetbarát technológiák tisztességes és versenyképes piacának létrehozása

20. hangsúlyozza a környezetbarát technológiák elterjedését lassító akadályok felismerésének és megszüntetésének fontosságát; ezért felkéri az Európai Környezetvédelmi Ügynökséget, hogy készítsen elemzést arról, hogy milyen mértékben fékezik a közösségi szabályok a környezetbarát technológiák alkalmazását és elterjedését, és kéri a Bizottságot, hogy ennek alapján állítson össze egy ütemtervet is tartalmazó, konkrét cselekvési programot a cselekvési tervben megnevezett akadályok megszüntetésére; sürgeti a Bizottságot, hogy ebben az összefüggésben készítsen jelenéstervezetet azokról a legjobb gyakorlatokról, amelyek az Európai Unión kívül - például Japánban - növelték a környezetbarát technológiák alkalmazását;

21. felhívja a Bizottságot, hogy adjon elsőbbséget a környezetbarát technológiáknak "megfelelő piaci feltételek" létrehozásához - elsődlegesen közösségi szintű határozatok segítségével, pl. a "szennyező fizet" alapelv végrehajtásával - ezáltal biztosítva, hogy a tiszta technológiát kínáló társaságok előnyben részesüljenek;

22. felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy gyorsítsák fel a környezetre káros támogatások csökkentésére vonatkozó intézkedéseket és végül töröljék el e támogatásokat; megjegyzi, hogy e támogatások mértéke jelentős; és felszólítja az Európai Környezetvédelmi Ügynökséget, hogy dolgozzon ki listát azokról a támogatásokról, amelyek közvetlenül vagy közvetve elősegítik a környezetszennyező termelést és fogyasztást, ezáltal tisztességtelen versenyt teremtve a tisztább technológiák számára;

23. megállapítja, hogy a Közösségen belül a fosszilis tüzelőanyagokhoz és az atomenergiához nyújtott állami támogatás akadályozza a környezetbarát technológiák elterjedését; határozottan hisz abban az alapelvben, hogy az externális költségeket be kell építeni a különböző forrásokból származó energiák árába, és ennek kell jelentenie az EU állami támogatásokra vonatkozó, 2005 végén esedékes iránymutatásainak felülvizsgálati alapját; megállapítja, hogy a környezetvédelmi adók az energiaárak megfelelő szinten tartásának fontos eszközei;

24. úgy véli, hogy a belső piac gördülékeny működésének biztosítása céljából a legjobb közösségi szinten cselekedni, és felszólítja a Bizottságot, hogy javasoljon nagyra törő kezdeményezéseket annak biztosítása céljából, hogy ha a nyílt koordinációs módszerről bebizonyosodik, hogy az nem eredményez megfelelő eredményeket a terhekben megjelenjenek az energiafogyasztás környezetvédelmi költségei;

25. aggodalmát fejezi ki a már elérhető környezetbarát technológiai megoldások kihasználatlansága miatt; üdvözli az energia- és anyaghatékony beruházásokat erősítő kezdeményezéseket és kéri, hogy a nyilvános beruházási támogatást általában tegyék függővé a környezetbarát termelési módszerek alkalmazásától; tovább sürgeti az Európai Beruházási Bankot és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankot, hogy növelje azoknak a projekteknek a finanszírozását, amelyek környezetbarát innovációt és technológiákat foglalnak magukban, különösképpen a KKV-k esetében;

A környezetbarát technológiák iránti kereslet kielégítése

26. hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy megfelelő erőforrások álljanak a kutatások rendelkezésére és emlékeztet az Európai Unióban kutatásra és fejlesztésre fordítandó kiadások növeléséről szóló 2002. évi barcelonai megállapodásra, melynek célja, hogy ez az összeg 2010-re megközelítse a bruttó hazai termék 3%-át; üdvözli a ráfordítások növelésére és az erőfeszítések összehangolására ezen a területen tett kezdeményezéseket;

27. hangsúlyozza, hogy a hetedik kutatási keretprogramban forrásokat kell biztosítani a környezetbarát technológiák számára; felszólítja a Bizottságot, hogy a következő kutatási keretprogramban minden gazdasági szektor esetében fogalmazzon meg stratégiai kutatási napirendet az érintett felek (termelők, környezetvédelmi szervezetek, egyetemek, kutatóintézetek és fogyasztók) bevonásával;

28. rámutat arra, hogy ösztönözni és támogatni kell a QSAR-modelleket (molekulaszerkezet és biológiai hatás közötti összefüggés modelljei) annak érdekében, hogy kiválthatók legyenek bizonyos típusú állatkísérleteket igénylő kutatások;

29. úgy véli, hogy a fenntartható fejlődés élősegítése érdekében ösztönözni kell a megelőzést és a természeti, kulturális és történelmi értékek helyreállítását szolgáló technológiák kutatását és innovációját;

30. üdvözli a környezetbarát technológiai platformok támogatását; ragaszkodik azonban ahhoz, hogy ezeknek a platformoknak a részvétel és az információhoz való hozzájutás tekintetében az összes érdekelt számára egyenlő feltételek mellett nyitottaknak kell lenniük; hangsúlyozza, hogy e platformok sikere az iparral való közös finanszírozástól és együttműködéstől függ; megállapítja, hogy a technológiai platformokra a meglévő erős ipari szektorokon kívül máshol is szükség van; kiemelkedően fontosnak tartja, hogy e platformok együttműködjenek a nemzeti kutatási és technológiai programokkal;

31. felszólítja a Bizottságot, hogy támogassa a technológia-specifikus intézkedéseket a kutatási tevékenységek, a demonstrációs projektek és a piacra lépés közötti szakadék áthidalására; és hogy fektessen nagyobb hangsúlyt a piacalkotó és terjesztési programokra, valamint arra, hogy milyen eszközök kerülnek felhasználásra a környezetbarát technológiák piacának kialakítása során;

32. kiemeli a környezeti szempontból hatékony információs és kommunikációs technológiák (ICT) használatának jelentőségét mint olyan eszközét, amely csökkenti a környezet terhelését (dematerializáció), és sürgeti a tagállamokat, hogy részesítsék kedvezményben és támogassák ezt a gondolkodásmódot;

33. bátorítja a meglévő technológiák terjesztésére vonatkozó különféle javaslatokat, mint például a környezetbarát technológiákról, technológiai platformokról létező könyvtárak vagy adatbázisok EU katalógusának létrehozását;

34. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság elmulasztotta bevonni az Európai Szabadalmi Hivatalt ebbe a kezdeményezésbe, és felszólal a nyilvános alapokon keresztül finanszírozott környezetbarát technológiákra vonatkozó kutatás eredményeinek kötelező nyilvánosságra hozatala mellett;

Következetes belső és külső politikák

35. felszólítja a Bizottságot, hogy a fenntartható fejlődés szemszögéből készítsen felmérést az Európai Unión belüli politikák belső és külső utóhatásairól annak érdekében, hogy megakadályozza az Európai Unió célkitűzéseinek aláásását; megállapítja, hogy a környezetbarát technológiai cselekvési tervet össze kell hangolni a már meglévő kezdeményezésekkel, és hangsúlyozza az olyan, már elfogadott eszközök, mint a Cardiff-folyamat alkalmazásának fontosságát a Kok-jelentésben javasolt határidőkkel;

36. hangsúlyozza a strukturális alapok és a Kohéziós Alap oly módon való felhasználásának jelentőségét, hogy az összhangban legyen a fenntartható fejlődés céljával, különös tekintettel a környezetbarát technológiákba történő befektetések bátorítására; ösztönözze ezeknek a forrásoknak a felhasználását a környezetbarát technológiák integrálására akkor, amikor a tőkeállomány annak normál életciklusa végén kicserélődik;

37. hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy minden jövőbeli közösségi finanszírozási eszközbe bekerüljenek a környezetvédelmi innovációk, és létfontosságúnak tekinti, hogy a környezetbarát technológiák finanszírozása központi eleme legyen a kidolgozás alatt álló Versenyképességi és Innovációs Programnak (CIP);

38. hangsúlyozza, hogy a fenntartható fejlődés világméretű megoldásokat igényel, és üdvözöl minden olyan kezdeményezést, amely a környezetbarát technológiák fejlődő országokban való elterjesztésére és támogatására irányul; úgy ítéli meg, hogy fel kell lépni az elavult és szennyező technológia harmadik országokba történő exportjával szemben; hangsúlyozza, hogy az Európai Uniónak vezető szerepet kell játszania a technológiák átadásában, és sürgeti a tagállamokat, hogy ösztönözzék a közszférát, a magánszektort és a nemzetközi pénzintézeteket, hogy terjesszék és támogassák a környezetbarát technológiákat, és hitelezéseik során biztosítsanak elsőbbséget a környezetbarát technológiáknak, miközben megtagadják a pénzügyi segítséget az elavult és környezetszennyező technológiáktól; üdvözli az OECD nemrégiben elfogadott, a környezetvédelem és a hivatalosan támogatott exporthitelek közös megközelítéseiről szóló ajánlását;

39. bátorítja a Bizottságot, hogy a nemzetközi kereskedelmi tárgyalásokon környezetvédelmi szempontokat is alkalmazzon és hangsúlyozza annak a jelentőségét, hogy a nemzetközi kereskedelmi szabályok alkalmazása során környezetvédelmi szempontokat is figyelembe lehet venni;

40. megjegyzi, hogy a fejlődő országok regionális konfliktusainak hátterében gyakran az erőforrások szűkössége áll; azon a véleményen van, hogy az EU környezetbarát technológiáinak átadása konfliktust megelőző eszközként is szolgálhat;

41. rámutat arra, hogy ösztönözni kell azokat a technológiákat, melyek természeti katasztrófák, valamint olyan tevékenységek elkerülését szolgálják, melyek az erőforrások elpusztításához vagy állapotromlásához vezethetnek, és a lakosság számára kockázatot jelentenek;

*

* *

42. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, az Európai Beruházási Banknak, az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Banknak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek.

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 22-i 1600/2002/EK határozata a hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program létrehozásáról (HL L 242., 2002.09.10., 1. o.).

[2] Az Európai Parlament és a Tanács 1998. december 22-i 182/1999/EK határozata az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó ötödik keretprogramjáról (1998-2002) (HL L 26., 1999.2.1., 1. o.).

[3] Az Európai Parlament és a Tanács 2002. június 27-i 1513/2002/EK határozata az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hatodik keretprogramjáról (2002-2006) (HL L 232., 2002.08.29., 1. o.).

[4] HL C 104. E, 2004.4.30., 725. o.

[5] HL L 283., 2003.10.31., 51. o. A legutóbb a 2004/75/EK irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 100. o.) módosított irányelv.

--------------------------------------------------