HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 299/7

Módosítás iránti kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

(2017/C 299/08)

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra.

AZ OLTALOM ALATT ÁLLÓ EREDETMEGJELÖLÉSEKHEZ/OLTALOM ALATT ÁLLÓ FÖLDRAJZI JELZÉSEKHEZ KAPCSOLÓDÓ TERMÉKLEÍRÁS NEM KISEBB JELENTŐSÉGŰ MÓDOSÍTÁSÁNAK JÓVÁHAGYÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

Az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti módosítás jóváhagyására irányuló kérelem

„SAINT-NECTAIRE”

EU-szám: PDO-FR-02299 – 2017.3.8.

OEM ( X ) OFJ ( )

1. Kérelmező csoportosulás és jogos érdek

Interprofession du „Saint-Nectaire” (ISN), „Saint-Nectaire” szakmaközi szervezet

Cím: 2 route des Fraux, 63610 Besse-et-Saint-Anastaise FRANCE Telefon: +33 473795257 Fax +33 473795172 E-mail: contact@syndicatstnectaire.com

A csoportosulás „Saint-Nectaire” előállításában érintett termelőket, tejbegyűjtőket, feldolgozókat és érlelőket tömöríti, és így jogosult a módosítás iránti kérelem benyújtására.

2. Tagállam vagy harmadik ország

Franciaország

3. A termékleírás módosítással (módosításokkal) érintett rovata

— ☐ A termék elnevezése — ☒ A termék leírása — ☐ Földrajzi terület — ☒ A származás igazolása — ☒ Az előállítás módja — ☐ Kapcsolat — ☒ Címkézés — ☒ Egyéb: ellenőrzése, nemzeti előírások, kapcsolat

4. A módosítás(ok) típusa

— ☒ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető módosításai — ☐ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető oly módon történő módosításai, amelyre vonatkozóan nem tettek közzé egységes (vagy azzal egyenértékű) dokumentumot

5. Módosítás(ok)

„A termék leírása” szakasz

A termékleírás korábbi módosításában a sajtok átlagos tömegét felváltotta a maximális tömeg (1,85 kg a nagy sajt és 0,65 kg a kis sajt esetében). Annak a rendelkezésnek a végrehajtása lehetőséget adott a kritérium kidolgozására. A sajtok tömegét érintő esetleges változások figyelembevétele és a termék pontos meghatározása érdekében a sajt maximális tömegét felemelték és egy minimális tömeggel egészítették ki. Következésképpen a nagy „Saint-Nectaire” tömege „legfeljebb 1,85 kg” helyett „1,45 kg és 1,95 kg között mozog”. A kis „Saint-Nectaire” tömege „legfeljebb 0,65 kg” helyett „0,50 kg és 0,70 kg között mozog”.

A sajttészta leírását a kóstoló bizottságok tapasztalatai alapján pontosították. Következésképpen „A rugalmas és omlós sajttészta tapintásra meglágyul” mondatot a következő mondat váltja fel: „Az omlós és rugalmas, tapintásra meglágyuló sajttészta elefántcsont színű és néhány apró, a sajtban egyenletesen eloszló lyukat tartalmazhat”. Ezzel az új leírással pontosabban meg lehet határozni a terméket.

A termék ízének leírásánál történt kiegészítés célja az, hogy jobban tükrözze a „Saint-Nectaire” összetett ízét. Ezért került be az „enyhe” és a „nem túl savas” leíró elem a mondatba, ami ezzel a következők szerint módosult: „A sajt íze határozott, enyhe, kissé sós, nem túl savas, különböző tejes ízjegyekkel (friss tej, tejszín, vaj) és az érlelési folyamathoz (pince, érlelő szalma, föld vagy avar) kapcsolódó aromákat kölcsönöznek a sajtnak, aminek ízvilágát gyakran finom mogyorós zamat hatja át.”.

Mindezek a termék leírásának javítását célzó módosítások bekerültek az egységes dokumentumba is.

„A származás igazolása” szakasz

Az azonosítási nyilatkozaton kívül – ami megelőzi a gazdasági szereplők azon képességének elismerését, hogy megfelelnek a termékleírásban foglaltaknak – bekerült egy előzetes nyilatkozat az előállítás szándékának hiányáról és egy előzetes nyilatkozat az előállítás újraindításáról annak érdekében, hogy kívánságuk szerint a gazdasági szereplők ideiglenesen leállíthassák a „Saint-Nectaire” előállítását.

A szöveg könnyebb érthetősége kedvéért pontosításra került, hogy az előállítás és az érlelés statisztikai adatainak havi benyújtása azokat a háztáji termelőket is érinti, akik háztáji körülmények között érlelik a sajtot.

A gazdasági szereplők egyes kategóriái (tejbegyűjtők, előállítók és érlelők) esetében bekerült követelmény szerint kötelesek a csoportosulásnak évente – az n év vonatkozásában az n+1 év február 25. napja előtt – statisztikai adatokkal szolgálni az előző évben végzett tevékenységükről, az egyes gazdasági szereplők részére már előírt havi adattovábbításon kívül, hogy a gazdasági szereplőkről éves összesítés álljon a csoportosulás rendelkezésére.

Az archívum naptári év szerinti kezelésének megkönnyítése érdekében a módosítás szerint az eddigi három év helyett két év plusz a tárgyév lesz az a minimális időtartam, ameddig kötelező megőrizni a csoportosuláshoz benyújtott nyilatkozatokat.

Az állati takarmányozást érintő módosításokkal kapcsolatban pontosításra került, hogy a tejtermelő által a lekaszált és a beszerzett fűre vonatkozóan elkészített összefoglaló jelentés a fű származásától függetlenül az összes lekaszált és vásárolt fűre vonatkozik, hogy áttekinthető legyen a teljes lekaszált és vásárolt fűmennyiség.

Emellett – a lekaszált fű minőségének kiértékeléséhez és feletetésének megszervezéséhez – a takarmány nyilvántartások a következő mondattal egészültek ki: „Az erjesztéssel tartósított és tejelő tehenekkel feletetendő takarmánynál a tejtermelő köteles minden év november 1. napja előtt a következőkről gondoskodni:

— a pH vagy a szárazanyag-tartalom elemzése a silózott takarmányt tároló minden egyes silóban (beleértve a hosszú, kerek bálákba („boudins”) csomagolt szilázst is),

— a szárazanyag-tartalom elemzése az erjesztéssel tartósított minden egyéb takarmányban, 100 bálánként”.

A takarmányleltár tételei pontosításra kerültek. Ily módon a leltárban azt is fel kell tüntetni, hogy az egyes takarmánykészleteket mely állatoknak szánták, továbbá az ellenőrzések megkönnyítése érdekében jelezni kell a takarmány tartósítási módját, kiszerelését és származását.

A félreértések elkerülése érdekében pontosításra került, hogy a takarmányok vásárlásaihoz kapcsolódó számlák a takarmányok és a kiegészítő takarmányok vásárlására vonatkoznak.

Egy kiegészítő rendelkezés szerint az olyan csereüszőkkel rendelkező tejtermelők, amelyek születésük és első ellésük között nem tartózkodnak folyamatosan az egységes dokumentum 4. pontjában meghatározott területen, kötelesek nyilvántartást vezetni és abban minden üszőnél jelezni a területelhagyás és a visszaérkezés dátumát, valamint a kapott takarmány jellegét és származását, így segítve a csereüszők mozgásának és takarmányozásának a figyelemmel kísérését.

A termékleírás „Az előállítás módja” szakaszának módosításával kapcsolatban megjegyzendő, hogy a fejőberendezéseknél már nem kifejezett követelmény a kehelygumik és tömlők évenkénti cseréje, mivel a kehelygumik és tömlők ellenőrzése és vizsgálata is megtörténik a fejőberendezés működésének ellenőrzésekor (a fejőberendezés összeszerelésének, állapotának és működésének rendszeres ellenőrzésekor, amit akkor végeznek, amikor megvizsgálják, hogy a fejési műveletek megfelelnek-e a helyes higiéniai gyakorlatoknak).

A fagyasztott előérlelt sajtok belépési és kilépési nyilvántartásában jelezni kell a sajtformából való kivétel dátumát, így biztosítva a lefagyasztás előtt álló előérlelt sajtok életkorának pontosabb ellenőrzését.

Az ellenőrzésekhez szükséges adatok elérhetőségének biztosítása érdekében került be azoknak a nyilvántartásoknak a tárolási időtartama, amelyekben az érlelőpince üzemeltetője jelzi az érlelési körülményeket: „minimum két év plusz a tárgyév”.

A kerületek neve lekerült arról a listáról, amelyen az azonosító jelölések elé tett, egy vagy több betűből álló kódok biztosítják a sajtkészítés helye szerinti település azonosítását. Mivel egy országos reformot követően módosult a megyék közigazgatási felosztása, ezért ez a nem lényeges jelzés elavult.

Módosult a tejüzemben készült „Saint-Nectaire” sajt kazein-pecsétjének a színe: a „zöld” helyébe „bézs” került. A sajt átvételének elutasítását vagy vásárlói panaszokat eredményezhet az, ha az előcsomagolt sajton a zöld kazein-pecsét darabja látható. Emellett a bézs kazein-pecséten szereplő szavak olvashatósága jobban megőrizhető, illetve még javulhat is az érlelés során.

A hűtőkamrában érlelt háztáji sajtok nyomonkövethetőségére vonatkozó rendelkezés úgy módosult, hogy minden gazdasági szereplő számára érthetőbb legyen: „a hűtőkamrában előállított sajtok minden egyes tétele külön kerül azonosításra és elhelyezésre egy rácson” mondatot felváltja „a hűtőkamrában az előállított sajtok minden egyes tétele külön kerül azonosításra” mondat, elhagyva az elhelyezési felület meghatározását, mivel rács helyett más felület is használható, és az nem érinti a termék egyediségét.

Végezetül, a tejüzemi sajtoknál törlésre került az „egymásra rakva” elrendezés követelménye, mivel a nyomonkövethetőség a sajtok egymásra rakása nélkül is garantálható.

„A származás igazolása” szakasz módosításai azt biztosítják, hogy megfelelőbb legyen a „Saint-Nectaire” gazdasági szereplők tevékenységének a figyelemmel kísérése.

„Az előállítás módja” szakasz

Tejtermelés – Tejelő állomány

2015. január 1., ami már elmúlt, kikerült abból a rendelkezésből, miszerint a tejelő teheneknek az egységes dokumentum 4. pontjában meghatározott területen kell születniük és nevelkedniük.

A bekerült rendelkezés szerint a csereüszőknek minden évben legalább fél évet kell az említett területen tölteniük. Ily módon a csereüszőket egy korlátozott – a tartási idejük felénél is rövidebb – időszakon keresztül lehet istállózni és/vagy a területen kívül legeltetni. Ezzel a rendelkezéssel elegendő számú takarmánytermő terület biztosítható a meghatározott területen belül, ezáltal pedig a tejelő teheneket előre nem látható időjárási vagy más természeti kockázatok esetén is lehet takarmányozni. E rendelkezés nem érinti a sajt minőségét, mert amikor az üsző szoptatni kezd, akkor tejelő tehénné és az előállítási feltételek tárgyává válik, beleértve a tejelő tehenek takarmányozására vonatkozó feltételeket is.

E módosítások célja az, hogy a gazdasági szereplők jobban alkalmazkodjanak a tejelő állományukkal a váratlan körülményekhez.

A 2015. január 1-jei dátum törlése és a csereüszőkre vonatkozó fenti rendelkezés most bekerült az egységes dokumentum 3.3. pontjába.

Tejtermelés – Takarmánytermő területek

A fő takarmánytermő terület állománysűrűsége hektáronként 1,4-ről 1,3 SZÁE-re csökkent a gazdaság takarmányozási önellátásának növelése érdekében.

Az ehhez a rendelkezéshez kapcsolódóan a nemzeti felszólalási időszak során felszólalási nyilatkozatot benyújtó és a 1151/2012/EU rendelet 15. cikkének (4) bekezdését teljesítő egyes gazdasági szereplők egy 2021. december 31-én lejáró átmeneti időszakban részesültek.

Tejtermelés – Állatok takarmányozása

A tejelő tehenek takarmányozását illetően módosítások történtek e rendelkezésekben, miszerint a tejelő tehenek alaptakarmányát kizárólag a 4. pontban meghatározott területről származó fű alkotja, továbbá a kiegészítő takarmányok aránya tejelő teheneknél nem haladhatja meg a szárazanyag-tartalomban kifejezett teljes takarmánymennyiség 30 %-át. A tejelő tehenek alaptakarmányát továbbra is kizárólag fű alkotja, és tejelő tehenek teljes éves takarmányadagjának összetétele pontosításra került: az egységes dokumentum 4. pontjában meghatározott területről származó fű aránya szárazanyag-tartalomban számolva minimum 70 %, a fennmaradó rész pedig tejelő tehenenként és évente maximum 1 800 kg kiegészítő takarmányból (nyersanyagban számolva, a szárazanyag-tartalomban számolt savó, kukoricacsutka és szemes kukorica kivételével) és – adott esetben – 80 % feletti szárazanyag-tartalmú száraztakarmány formájában az állatok elé adott fűből áll azzal, hogy a lucernaszéna és a hosszú szálú szárított lucerna lehetőleg a területen kívülről származzon. Az új szöveg pontosítja az egységes dokumentum 4. pontjában meghatározott területen termő takarmány arányát, a terület fűkészletének legjobb kihasználása alapján, miközben lehetővé teszi a tejelő tehenek alaptakarmányának kiegészítését a területen kívülről is behozható száraztakarmánnyal és hosszú szálú szárított lucernával. Ezzel a lucernaszéna és a hosszú szálú szárított lucerna lekerült a kiegészítő takarmányok listájáról. Technikai szempontból valójában takarmánynak minősülnek. Javasolt tehát felvételük a tejelő tehenek alaptakarmányába, ezzel javítva minden gazdasági szereplő számára a tejelő tehenek alaptakarmányára vonatkozó koncepció könnyebb megértését. Ezenkívül – az ellenőrzések megkönnyítése céljából – a kiegészítő takarmány engedélyezett maximális mennyisége nem a teljes takarmánymennyiség százalékában, hanem kilogrammban van kifejezve.

Következtetésképpen az egységes dokumentumban „a tejelő tehenek alaptakarmányát kizárólag a 4. pontban meghatározott területről származó fű alkotja” helyébe a következő rendelkezés került: „a tejelő tehenek alaptakarmányát kizárólag fű alkotja. A tejelő tehenek szárazanyag-tartalomban kifejezett teljes éves takarmányadagjának (alaptakarmány és kiegészítő takarmány) legalább 70 %-át a 4. pontban meghatározott területről származó fűnek kell alkotnia.”. További kiegészítés, hogy nyersanyagokból és adalékanyagokból „legfeljebb 1 800 kg használható fel tejelő tehenenként és évente, nyersanyagként számítva, kivéve a szárazanyagként számított savót, kukoricacsutkát és szemes kukoricát”, aminek helyébe a következő rendelkezés került: „Mindenesetre a kiegészítő takarmányok aránya tejelő teheneknél nem haladhatja meg a szárazanyag-tartalomban kifejezett teljes takarmánymennyiség 30 %-át”.

Emellett úgy tűnik, hogy egyes termelők nem képesek gazdálkodási rendszerükkel alkalmazkodni ahhoz a tilalomhoz, amely szerint 2017. május 1. napja után tilos a tejelő tehenek takarmányozásához erjesztés útján tartósított takarmányt használni, mivel ez az alkalmazkodás számukra elérhetetlen beruházásokkal jár. Ezenkívül a téli takarmánytartalék kialakítása során a fűtartósítás módjának megválaszthatósága lehetőséget biztosít a termelőnek arra, hogy jobban figyelembe vegye az időjárási viszonyokat és a legjobban kihasználja a területen található fű minőségét. Az éghajlati viszonyok (jelentős esőzések, kevés napsütés) és a nagy tengerszint feletti magasság (hegyes terület) néha megnehezítik a fű kizárólag száraztakarmány formájában történő betárolását. Emiatt a „2017. május 1. napjától kezdve tilos erjesztett takarmányt használni a tejelő tehenek takarmányozásához. Az egyetlen engedélyezett tartósított takarmány a 80 % feletti szárazanyag-tartalmú száraztakarmány formájában az állatok elé adott fű” rendelkezés törlésre került, csakúgy mint az egységes dokumentum 3.3. pontjából. Az erjesztés útján tartósított takarmány tejelő tehenek által történő felvételét a szárazanyag teljes éves mennyiségének legfeljebb 15 %-ára korlátozó rendelkezés célja annak tükrözése, hogy a tejelő tehenek teljes éves takarmányozásában milyen alacsony arányt képvisel az erjesztés útján tartósított takarmány. Emellett a legeltetési időszakon kívül a tejelő tehenek alaptakarmányában szereplő, szárazanyag-tartalomban kifejezett száraztakarmány napi aránya 50 %-ról 60 %-ra emelkedett azzal párhuzamosan, hogy az erjesztés útján tartósított takarmány aránya a teljes éves takarmánymennyiség legfeljebb 15 %-ára csökkent. A legeltetési időszakon kívül a tejelő tehenek alaptakarmányában szereplő száraztakarmány napi arányának módosítása az egységes dokumentum 3.3. pontjában is megtörtént.

A minimális éves legeltetési időszak 140-ről 160 napra emelkedett a legeltetéshez rendelkezésre álló fű optimális kihasználása érdekében. A rendelkezés könnyebb érthetőségét szolgálja az a módosítás, hogy az „ezen időszak alatt” szövegrészt felváltotta a „legeltetési napok során” szövegrész. E módosítások az egységes dokumentum 3.3. pontjában is megtörténtek.

A minőség garantálása érdekében rögzítésre kerültek az erjesztés útján tartósított takarmány tárolási és tartósítási feltételei: „A silózott takarmány tárolása lebetonozott vagy bitumenes felületen történik, kivéve a hosszú, kerek bálákba („boudins”) csomagolt szilázst. Az erjesztés útján tartósított egyéb takarmány (beleértve a hosszú, kerek bálákba („boudins”) csomagolt szilázst is) tárolása lebetonozott vagy szilárd felületen történik minden év november 1. napja előtt.”. „A silózott takarmánynak 4,4 alatti a pH-értéke vagy legalább 30 % a szárazanyag-tartalma. Az erjesztés útján tartósított egyéb takarmánynak legalább 50 % a szárazanyag-tartalma.”

A fenti módosításoknak megfelelően „A szilázsban csak enzimek és bakteriális oltóanyagok engedélyezettek adalékanyagként” mondatból törlésre került az „2017. április 30-ig” szövegrész.

Ellenőrzési célból pontosításra került, hogy az üszők alaptakarmányára vonatkozó rendelkezés éves alapon van kifejezve. Az üszők alaptakarmányának szalmával való kiegészítésének lehetősége a száraz években hiányzó fűalapú takarmányt hivatott pótolni. Emellett az üszők alaptakarmányának szalmával való kiegészítése szakmailag is kedvező az állatok bendőjének és takarmányfelvevő képességének erősítése céljából. E módosítások az egységes dokumentum 3.3. pontjában is megtörténtek.

„A „Saint-Nectaire” eredetmegjelölés használatára jogosult gazdaságok tejelő teheneinek pótlására szánt üszőket legkésőbb az első fejésüket megelőző három hónapos időszak kezdetétől a gazdaságokban tartják és a tejelő tehenekkel megegyező módon takarmányozzák.” mondat törlésre került, mivel ez a rendelkezés nehézségeket okoz az állományok tartásának megszervezésében, törlése pedig nem érinti kedvezőtlen módon a sajtok minőségét. E rendelkezés az egységes dokumentum 3.3. pontjából is törlésre került.

A zöldtakarmányozás gyakorlatáról szóló rendelkezésben a „legeltetési időszakok” helyett a pontosítás miatt került be a „legeltetési napok” szövegrész.

A cukorrépapép és a kukoricatörköly mellé bekerült a búzatörköly, mint azon takarmányok egyike, amelyek szárított vagy rehidratált formában etethetők a gazdaságban keletkező savóval együtt, mivel maguk is szárított formájúak. Ez a módosítás a termékleírásban szereplő szövegezési hiba javítása.

A kiegészítő takarmányban engedélyezett nyersanyagokat és adalékanyagokat két külön pozitív lista tartalmazza. E listák a következő céllal kerültek frissítésre:

— az érthetőség javítása,

— a takarmánygyártók által vagy az ökológiai gazdálkodásban használt egyes nyersanyagok szerepeltetése: tönköly, köles és cirok hozzáadása; az engedélyezett gabonafélék bármelyikéből származó liszt, korpa és korpás liszt hozzáadása; búzasikér, valamint búza- és kukoricakeményítő hozzáadása; tök-, pórsáfrány- és szezámmag és -pogácsa hozzáadása; lencse és bükköny hozzáadása,

— az adalékanyagok körének szélesítése az ásványi takarmányok ízletességének fokozásához és lenyelésének segítéséhez használt aromás anyagokkal, valamint a bendő ökoszisztéma és a bendőflóra javításához használt bélflóra stabilizátorokkal,

— az egyes nyersanyagok által a sajtok minőségére gyakorolt hatással kapcsolatos ismeretek figyelembevétele (a szója-, repce- és napraforgóolaj kiküszöbölése, mivel ezek ronthatják egyes sajttípusok ízét).

A kiegészítő takarmányban engedélyezett nyersanyagok és adalékanyagok listájáról a lucernaszéna és a hosszú szálú szárított lucerna is törlésre került, mivel ezek az alaptakarmány szerves részét képező durva takarmányok. Az is rögzítésre került, hogy a természetes növényi kivonatokból nyert illóolajok is felhasználhatók, mivel kedvezően hatnak az állomány egészségi állapotára.

„A tejelő állomány kiegészítő takarmányához felhasznált nyersanyagokat és adalékanyagokat egy pozitív lista tartalmazza” mondat bekerült az egységes dokumentum 3.3. pontjába.

„Az állati takarmányokban használt nyersanyagoknál kizárólag mechanikai kezelés és/vagy hőkezelés engedélyezett” mondat beiktatásának célja a nyersanyagoknál végezhető kezelések korlátozása.

Ahelyett, hogy kizárólag a gazdaságból nyert folyékony savó fogyasztását engedélyezné a gazdaságban tartott összes kérődző állománynál, e rendelkezés csak a tejelő tehenekre és az üszőkre vonatkozik, és így lehetővé teszi a gazdaságban tartott egyéb kérődző állományok részére a savó fogyasztását, függetlenül annak származásától.

„A kiegészítő takarmánynak 85 % feletti a szárazanyag-tartalma, kivéve a folyékony savót és a kukoricacsutkát vagy szemes kukoricát” mondat beiktatásának célja az állatok elé adott kiegészítő takarmány minőségének és megfelelő tartósításának garantálása.

„A takarmánykeverékek gyártása kizárólag a fenti listán szereplő engedélyezett nyersanyagokból történik” mondatba a „nyersanyagok” mellé az „adalékanyagok” szó is bekerült. Ez a módosítás az aktuális termékleírásban szereplő szövegezési hiba javítása, mivel a takarmánykeverékek a nyersanyagok mellett adalékanyagokat is tartalmazhatnak.

„A gazdaságban tartott állatok nem kaphatnak olyan takarmányt, amely géntechnológiával módosított szervezeteket „tartalmaz” vagy „tartalmazhat” a címke szerint” mondat beiktatásának célja az ellenőrzésekhez hasznos termékleírások szerepeltetése.

Pontosításra kerültek a „Gazdaságunkban/gazdaságainkban a takarmányt kizárólag legeltetés és széna alkotja” címkejelölés használatának feltételei: e jelölés az olyan gazdaságban termelt tejből készült sajtokhoz van fenntartva, ahol az állomány alaptakarmányát kizárólag friss fű vagy (80 % feletti szárazanyag-tartalmú) száraztakarmány formájában tartósított fű alkotja, amit épületben tárolnak és a gazdaságban tartott összes kérődző állománynak adnak. E rendelkezések pontosítják azokat a feltételeket, amelyeket teljesíteni kell a jelölés használata és ezzel az ellenőrzések megkönnyítése érdekében.

A tej fejése, tárolása és begyűjtése

A „kehelygumik és tömlők legalább évente cserélendők” szövegrész törlésre került, mivel az alkalmazott különböző anyagok (gumi, szilikon stb.) kopásállóságának eltérése és az anyagok használatának gyakorisága miatt nem lehet a termékspecifikációban pontosan meghatározni egyetlen csereintervallumot. A fejőberendezés működésének ellenőrzésekor sor kerül a kehelygumik és tömlők jó állapotának vizsgálatára is.

Gyártás

A tejüzemi előállításhoz szánt tej beállítását illetően „A [tej] zsírtartalma beállítható, de fehérjetartalma nem” mondatban szereplő „de fehérjetartalma nem” szövegrész a pontosabb érthetőség kedvéért a következők szerint került átalakításra: „de a fehérjetartalom beállítása tilos”. Emellett – mivel a begyűjtési költségek csökkentése céljából egyre gyakoribbá vált a tej 48 órán belüli begyűjtése – a tej hőkezelésének elvégzése szükséges a fölözés és a „Saint-Nectaire” előállítására alkalmas tej biztosítása érdekében. Ezért megtörtént a tej hőkezelésére vonatkozó rendelkezések átírása, és ezzel a pasztőrözés mellett lehetővé vált a fölözéssel összefüggésben elvégzett hőkezelés: „A tej csak egyetlen pasztőrözési vagy hőkezelési eljáráson mehet keresztül” mondat helyébe a következő mondat került: „Pasztőrözése esetén a tej csak egyetlen pasztőrözési vagy hőkezelési eljáráson mehet keresztül”. „Hőkezelése esetén a tej hőkezelési eljárását legkésőbb az üzembe való beérkezéstől számított 24 órán belül el kell végezni” mondat a vállalatok alkalmazkodásának segítése érdekében törlésre került. E módosítások teszik lehetővé a vállalatok számára azt, hogy tevékenységüket a jelenlegi korlátozásokhoz igazítsák.

Figyelem bevéve az előállítók saját tapasztalaton alapuló észrevételeit, a tej maximális beoltási hőfoka 33 °C-ról 34 °C-ra emelkedett a sajtok textúrájának javítása érdekében, különösen olyan esetben, amikor a felhasznált tej fehérjetartalma alacsony és/vagy zsírtartalma magas.

A „Saint-Nectaire” sajt előállításának lépései – pontos leírásukat e termékleírás tartalmazza – egyes célértékek kiigazítása érdekében frissítésre kerültek, figyelem bevéve az előállítók észrevételeit és nem érintve a sajt egyediségét:

Tejüzemi előállítás:

— A laktóz eltávolítását illetően meghatározott keret lehetővé teszi a sajtok minőségének és a sajtkészítők szaktudásának megőrzését. Következésképpen a „lehetőség van a savó egy részének eltávolítására, valamint 30 °C és 33 °C közötti hőmérsékletű víz hozzáadására” mondat törlésre került, és azt felváltotta a következő: „Az eltávolított szérum az előállításhoz felhasznált tej mennyiségének legfeljebb 30 %-a. Lehetőség van 30 °C és 34 °C közötti hőmérsékletű ivóvíz hozzáadására az előállításhoz felhasznált tej mennyiségének 30 %-át nem meghaladó mennyiségben”;

— A sós lé maximális pH-értékét 5,2-ről 5,5-re emelték, hogy az jobban igazodjon a sajtformából kivett sajtok kívánatos pH-értékéhez.

— Tekintettel a pácolás során megfigyelt átlaghőmérsékletekre, a maximális szárítási hőmérsékletet 10 °C-ról 14 °C-ra emelték, hogy elkerülhető legyen a sós léből kivett sajtok hőmérséklete és a szárítókamra hőmérséklete közötti túl nagy különbség. Ez a hőmérséklet emellett a felületi flóra jobb megtelepedését és a termékben lévő aromák kedvezőbb alakulását is biztosítja.

Háztáji előállítás:

— A „25 és 50 perc között” szövegrészt felváltó „25 és 45 perc között” szövegrésszel csökkentett alvadási idő célja addig alvasztani a gélt, amíg annak keménysége optimális nem lesz a puha tésztájú sajtok készítéséhez;

— A préselési fázis időtartamának 10-ről 8 órára történt csökkentésével jobban lehet alkalmazkodni a nyersanyag összetételének szoptatás alatti változásaihoz és rugalmasabban szervezhető a munka (a sajtformát és a préselőt a következő gyártási tételhez is fel lehet használni). A préselésnek helyet adó helyiség hőmérséklete 18–22 °C helyett 20–25 °C-ban van rögzítve, mivel ez a hőmérséklet jobban illik az alkalmazott termofil kultúrákhoz;

— Ahhoz, hogy – bizonyos sajtok esetében – sikerüljön összehangolni a beoltás és pincébe helyezés közötti intervallumot (legalább 48 óra) és a sajtok szárítási időtartamát (legalább 24 óra és legfeljebb 8 nap), valamint az érlelők azon gyakorlatát, miszerint a friss háztáji sajtok („előérlelt sajtok”) begyűjtését hétnaponta végzik, előfordulhat, hogy a beoltás és a pincébe helyezés közötti intervallum heti egy gyártási tétel esetén 48 óránál rövidebb. Következésképpen a „legalább 48 óra teljen el a beoltási dátum és a sajt érlelőpincébe helyezésének dátuma között” mondat a következők szerint egészült ki: „a heti egy gyártási tétel kivételével, ahol a beoltási dátum és a sajt érlelőpincébe helyezésének dátuma közötti minimális időtartam 48 óránál rövidebb is lehet az előérlelt sajtok begyűjtésének megszervezése miatt”.

Érlelés

Az érlelőpince maximális hőmérséklete 12 °C-ról 14 °C-ra emelkedett, mivel kiderült, hogy a magasabb hőmérséklet kedvezőbb a sajtkéreg képződéséhez és ösztönzően hat az aromák kialakulására.

Fagyasztás

Az „előérlelt sajt” meghatározásában,

— A sajt maximális 10 napos életkorát ma már nem a beoltási dátumtól, hanem a sajtformából való kivétel dátumától számítjuk, mivel a sajtformából való kivételkor kapjuk meg az előérlelt sajtot, ami könnyen azonosítható időpont hivatkozást jelent a gazdasági szereplők számára,

— A hűtőkamrában való tárolás hőmérséklete 10 °C-ról 14 °C-ra emelkedett azért, hogy összhangban legyen a maximális szárítási hőmérséklettel, ami a tejüzemi előállításnál 14 °C-ra emelkedett.

A szöveg könnyebb érthetősége kedvéért, továbbá hogy elkerülhető legyen a terméknév használata a friss sajtokra, „a terméknév a fagyasztott előérlelt sajtok címkéjén található” szövegrész helyébe a következő került: „az „előérlelt sajt” kifejezés a fagyasztott előérlelt sajtok címkéjén található”.

A könnyebb érthetőség kedvéért a fagyasztott előérlelt sajtok forgalomba hozatalakor használható leírások: „”előérlelt háztáji sajt nyerstejből” vagy „előérlelt tejüzemi sajt nyerstejből” vagy „előérlelt tejüzemi sajt hőkezelt tejből” vagy „előérlelt tejüzemi sajt pasztőrözött tejből”, az eredetmegjelöléssel ellátott sajtok készítésére való alkalmasságot jelző referencia kíséretében” helyébe a következő egyszerű leírás került: „A „Saint-Nectaire” eredetmegjelöléssel ellátott sajtok készítésére alkalmas előérlelt sajt”.

„Címkézés” szakasz

Bekerült a következő címkejelölések alkalmazásának lehetősége:

— „Gazdaságunkban/gazdaságainkban a takarmányt kizárólag legeltetés és széna alkotja”, hogy elkülöníthetők legyenek az olyan gazdaságokban termelt tejből készített sajtok, amelyek nem takarítanak be vagy nem használnak erjesztés útján tartósított takarmányt,

— „100 %-ban Ferrandaise fajtájú tehenek tejéből előállított”, hogy elkülöníthetők legyenek az olyan sajtok, amelyek kizárólag Ferrandaise fajtájú (kis egyedszámú helyi fajta) tehenek tejéből készülnek.

E módosítások az egységes dokumentum 3.6. pontjában is megtörténtek.

A „Kötelező a címkén feltüntetni az Európai Unió „OEM” szimbólumát” mondat törlésre került az egységes dokumentum 3.6. pontjából.

Egyéb

— „Az ellenőrző szervezetek hivatkozásai” szakaszban az ellenőrző szervezet elérhetőségét azért váltotta fel az illetékes ellenőrző hatóság elérhetősége, hogy az ellenőrző szervezet változása esetén ne legyen szükség a termékleírás módosítására.

— A „Nemzeti előírások” szakaszban frissítésre került az ellenőrizendő főbb szempontokat és az alkalmazandó értékelési módszereket bemutató táblázat, hogy abban megjelenjenek „Az előállítás módja” szakasz esetében eszközölt módosítások.

— A „Kapcsolat” szakaszba – a termék egyediségének bemutatása céljából – a „Saint-Nectaire” sajt ízével kapcsolatban bekerültek a termék leírásával foglalkozó fejezethez hozzáadott elemek (enyhe és nem túl savas). E módosítások az egységes dokumentum 5. pontjában is megtörténtek.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„SAINT-NECTAIRE”

EU-szám: PDO-FR-02299 – 2017.3.8.

OEM ( X ) OFJ ( )

1. Név (nevek)

„Saint Nectaire”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Franciaország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.3. osztály Sajtok

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A „Saint-Nectaire” kizárólag beoltott tehéntejből készített, félkemény, préselt, nem hevített, erjesztett és sózott sajt. A sajt 100 grammja a teljes száradást követően legalább 45 gramm zsírt tartalmaz. 100 gramm érlelt sajt szárazanyag-tartalma legalább 50 gramm.

A sajt kissé legömbölyített élű, 20–24 cm átmérőjű, 3,5–5,5 cm magas henger alakú tömb, tömege pedig 1,45 kg és 1,95 kg között mozog. Az érlelés az érlelőpincébe helyezést követően legalább 28 napig tart.

A „Saint-Nectaire” sajt kis méretben is készülhet, átmérője ez esetben 12–14 cm, magassága 3,5–4,5 cm, tömege pedig 0,50 kg és 0,70 kg között mozog. A minimális érlelési idő ebben az esetben az érlelőpincébe helyezéstől számítva 21 napra csökken.

Az omlós és rugalmas, tapintásra meglágyuló sajttészta elefántcsont színű és néhány apró, a sajtban egyenletesen eloszló lyukat tartalmazhat.

A sajt kérgét mindkét oldalon vékony penészréteg borítja. Az érleltség fokától függően fehér, barna vagy szürke színű sajtkérgen krémszínű–narancssárgás háttérszín és esetleg sárga és/vagy vörös penészvirágok is megjelenhetnek. Az egyöntetűen fehér, egyöntetűen narancssárgás vagy egyöntetűen fekete színű sajtok nem engedélyezettek.

A sajt íze határozott, enyhe, kissé sós, nem túl savas, különböző tejes ízjegyekkel (friss tej, tejszín, vaj) és az érlelési folyamathoz (pince, érlelő szalma, föld vagy avar) kapcsolódó aromákat kölcsönöznek a sajtnak, aminek ízvilágát gyakran finom mogyorós zamat hatja át.

A „Saint-Nectaire” eredetmegjelöléssel ellátott sajt csomagolt adagokban is forgalomba hozható, amelyeknek kötelezően a megjelölésre jellemző, kéreggel borított darabot kell tartalmazniuk.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

A „Saint-Nectaire” sajt előállításhoz felhasznált tejet adó valamennyi állománynak a 4. pontban meghatározott területen született és tenyésztett tehenekből kell állnia.

A „4. pontban meghatározott területen tenyésztett” feltétel teljesüléséhez a csereüszőknek minden évnek legalább a felét azon a területen kell tölteniük.

Ugyanakkor egészségügyi okokból, illetve a Salers, Ferrandaise, Abondance, Simmental Française és Brune fajták tekintetében – amelyek kis számban vannak jelen a 4. pontban meghatározott területen és amelyek esetében a kereslet nagyobb az Institut National de l’Origine et de la Qualité igazgatója által elismert kínálatnál – az Institut igazgatója eltérést engedélyezhet e rendelkezés alól.

A tejelő tehenek alaptakarmányát kizárólag fű alkotja.

A tejelő tehenek szárazanyag-tartalomban kifejezett teljes éves takarmányadagjának (alaptakarmány és kiegészítő takarmány) legalább 70 %-át a 4. pontban meghatározott területről származó fűnek kell alkotnia.

A tejelő teheneket évente legalább 160 napon keresztül kötelezően legeltetni kell. A legeltetési időszak alatt a zöldtakarmányozás tilos.

A legeltetési időszakon kívül a 80 % feletti szárazanyag-tartalmú száraztakarmány formájában az állatok elé adott fű képezi a tejelő tehenek napi alaptakarmányának legalább 60 %-át, szárazanyag-tartalomban kifejezve.

A tejelő állomány kiegészítő takarmányához felhasznált nyersanyagokat és adalékanyagokat egy pozitív lista tartalmazza. Nyersanyagként számítva legfeljebb 1 800 kg használható fel belőlük tejelő tehenenként és évente, kivéve a szárazanyagként számított savót, kukoricacsutkát és szemes kukoricát.

Nem feltétlenül az összes takarmány származik a 4. pontban meghatározott területről, mivel a tengerszint feletti magasság és az éghajlat miatt technikailag nem lehetséges elegendő mennyiségű takarmányt előállítani.

Az üszők éves alaptakarmányát fű – aminek legalább 40 %-a kell, hogy a 4. pontban meghatározott területről származzon – és lehetőség szerint szalma alkotja.

Az állatok étrendjét kizárólag nem génkezelt növényi termények, melléktermékek és kiegészítő takarmányok alkothatják. Tilos transzgenikus növényeket termeszteni a gazdaságok azon területein, amelyeket „Saint-Nectaire” eredetmegjelölésű sajt előállítására szánt tej termelésére használnak fel. E tilalom hatálya alá tartozik a gazdaságban nevelt állatoknak takarmányul adható valamennyi növényfaj, illetve minden olyan növénykultúra, amely azokat megfertőzheti.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

A tej termelését, valamint a sajt előállítását és érlelését a meghatározott földrajzi területen belül kell elvégezni.

3.5. A szeletelésre, aprításra, csomagolásra stb. vonatkozó egyedi szabályok

—

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

A „Saint-Nectaire” eredetmegjelöléssel ellátott minden sajt címkéjén a címkén szereplő legnagyobb betűméret legalább kétharmadának megfelelő méretben kell feltüntetni az eredetmegjelölés elnevezését.

A valamennyi sajtra vonatkozó, jogszabályban foglalt információkon túlmenően az eredetmegjelölés mellett a címkén, a reklámanyagokban, a számlákon és a kereskedelmi dokumentumokban minőségre utaló vagy egyéb jelölés nem helyezhető el, kivéve az alábbiakat:

— egyes márkanevek vagy védjegyek,

— a „Gazdaságunkban/gazdaságainkban a takarmányt kizárólag legeltetés és széna alkotja”, „100 %-ban Salers fajtájú tehenek tejéből előállított”, „100 %-ban Ferrandaise fajtájú tehenek tejéből előállított”, „természetes érlelőpincében érlelt”, a minimális 28 napos időtartamnál hosszabb érlelési idő megjelölése, valamint a „szalmán érlelt”, „háztáji érlelésű”, „jegenyefenyő deszkán érlelt” és „lucfenyő deszkán érlelt” feliratok. A szöveg semmi esetre sem lehet nagyobb, mint a „Saint-Nectaire” megjelölés méretének kétharmada,

— a „tejüzemben készült” felirat vagy bármely más olyan megjelölés, amely arra utal, hogy a sajtot tejből állították elő.

A sajtok címkéjén fel kell tüntetni, hogy a sajt háztáji gazdaságban vagy tejüzemben készült.

A tejüzemi vagy háztáji eredetre utaló feliratot a „Saint-Nectaire” megjelölés méretének legalább kétharmadát kitevő méretben kell feltüntetni.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

A „Saint-Nectaire” eredetmegjelölés földrajzi területét Cantal megye és Puy-de-Dôme megye községeinek területe alkotja.

A tejtermelést és a sajtgyártást az 5. pontban említett természeti és emberi tényezőkkel jellemzett területen kell folytatni.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

A földrajzi terület sajátosságai

Természeti tényezők

A „Saint-Nectaire” sajt földrajzi területe Franciaország középső részén, a Francia-középhegységben található.

A 700 méternél nagyobb tengerszint feletti magasságban a tejtermelés és a sajtgyártás sajátos viszonyok között zajlik.

Az uralkodó nyugati szelek a vulkáni eredetű hegység nyugati lejtőire jelentős mennyiségű, a keleti lejtőkre pedig kevesebb csapadékot hoznak. A rendkívül termékeny vulkanikus talajnak köszönhetően a fű mindenhol jelen van, és mellette dús és változatos növényvilág él: keskenylevelű kakukkfű, sárga tárnics, alpesi édeskömény, közönséges cickafark, havasi here stb. A takarmánytermelés alapvetően a gazdaságok gyepterületének legalább 90 %-át kitevő, virágzó növényekben gazdag állandó legelőkön alapul.

Emberi tényezők

A „Saint-Nectaire” sajtot évszázadok óta a Dore-hegység régiójában készítik. A sajt neve először a 17. században jelenik meg a gasztronómiában. A „Saint-Nectaire” sajt – aminek neve számos kiadványban megjelenik (különösen 1786-ban és 1787-ben) – előállítása a 19. és a 20. században indult fejlődésnek a kevés állatot tartó kis hegyi gazdaságokban, ahol a sajtkészítés a gazdálkodó feleségek tevékenységévé vált és ahol kialakult az előállítás mestersége. A sajtkészítők hagyományosan nem vagy csak nagyon ritkán érlelték a sajtokat, és szokás szerint frissen árulták azokat a vidék számos piacán. Puy-de-Dôme és Cantal megye megfelelő létesítményekkel és szaktudással rendelkező sajtérlelői megvásárolták a sajtokat a termelőktől, és a fogyasztói központokhoz közel érlelték azokat. E hagyomány a mai napig fennmaradt, és a friss sajtokat immár szervezetten gyűjtik össze közvetlenül az előállítás helyén.

A „Saint-Nectaire” eredetmegjelölést az issoire-i bíróság 1955. évi határozata ismerte el.

A „Saint-Nectaire” sajt előállításához felhasznált tejet adó tejelő tehenek takarmányozásához alkalmazott erőforrásokat a „Természeti tényezők” szakasz tartalmazza. Az alaptakarmányt kizárólag a fű képezi, és a legeltetés az év egy adott részében kötelező. Kiegészítő takarmányok csak korlátozott mennyiségben vehetők igénybe.

Az érlelés szintén fontos szakasza a „Saint-Nectaire” sajt előállításának. Az érlelők szaktudása nagyon fontos tényező a sajtok kezelése során. A sajtokat többször megmossák, majd átdörzsölik és rendszeresen forgatják, elősegítve ezzel a kéreg kialakulását.

A termék sajátosságai

A „Saint-Nectaire” tehéntejből készített, préselt, nem hevített sajt. A sajt kissé legömbölyített élű, legfeljebb 24 cm átmérőjű és legfeljebb 5,5 cm magas henger alakú tömb, ami a többi hegyvidéki sajthoz viszonyítva szerény méretnek számít. A fehér, barna vagy szürke színű sajtkérgen krémszínű–narancssárgás háttérszín és esetleg sárga és/vagy vörös penészvirágok is megjelenhetnek. A sajt íze határozott, enyhe, kissé sós, nem túl savas, különböző tejes ízjegyekkel (friss tej, tejszín, vaj) és az érlelési folyamathoz (pince, érlelő szalma, föld vagy avar) kapcsolódó aromákat kölcsönöznek a sajtnak, aminek ízvilágát gyakran finom mogyorós zamat hatja át.

Kapcsolat

A földrajzi terület egy olyan vidéken fekszik, ahol a „Saint-Nectaire” sajt előállításának különböző szakaszai mindig is zajlottak. A tej termeléséhez és a „Saint-Nectaire” sajt előállításához több természeti tényező – a legelők tengerszint feletti magassága és növényvilága – és emberi tényező együttese szükséges.

A terület vulkanikus talaja kedvez a dús és illatos növényvilágú állandó legelőknek. Az ezen a tengerszint feletti magasságon fekvő területen uralkodó nyugati szelek által hozott gyakori esők szinte folyamatosan öntözik a legelőket, tovább gazdagítva azok flóráját. E botanikai sokféleségnek köszönhetően a virágokban számos aromás vegyület található (például terpének), ezek pedig a legelés során elfogyasztott takarmánnyal a tehenekbe is bekerülnek.

Mindezek a tényezők, a sajtkészítés fortélyaival és a „Saint-Nectaire” érlelése során végzett kezeléssel párosulva, különböző tejes ízjegyeket (friss tej, tejszín, vaj) és az érlelési folyamathoz (pince, érlelő szalma, föld vagy avar) kapcsolódó aromákat kölcsönöznek a sajtnak, aminek ízvilágát gyakran finom mogyorós zamat hatja át.

A „Saint-Nectaire” sajton az érlelők által elvégzett kezelési folyamat határozza meg egyébiránt a szürkésfehértől a narancssárgás barnáig terjedő színű, penészréteggel borított sajtkéreg kialakulását.

A „Saint-Nectaire” sajt mérete a történetével függ össze. Ez a méret egyaránt megfelelt a kis (néhány tehénből álló) csordákat tartó gazdaságoknak és azoknak a nagyobb gazdaságoknak, amelyek a viszonylag csekély téli tejhozamuk értékét kívánták növelni és amelyek a bőséges nyári tejhozamukat „Fourme de Cantal” sajt előállításához használták fel.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(e rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7737d188-1884-4b45-9c2e-9d468ca2a5e8/telechargement

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.