HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 451/152

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A 2015 utáni hyogói cselekvési keret: kockázatkezelés az ellenálló képesség kiépítéséért

(COM(2014) 216 final)

(2014/C 451/25)

Előadó: Giuseppe Antonio Maria IULIANO

2014. április 8-án az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

Az Európai Bizottság közleménye – A 2015 utáni hyogói cselekvési keret: kockázatkezelés az ellenálló képesség kiépítéséért

COM(2014) 216 final.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Külkapcsolatok” szekció 2014. június 12-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság a 2014. július 9–10-én tartott, 500. plenáris ülésén (a július 10-i ülésnapon) 103 szavazattal 1 ellenében, 1 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az EGSZB rendkívül helyénvalónak és szükségesnek tartja, hogy a hyogói cselekvési keret 2015. évi felülvizsgálata előtt az EU állást foglaljon a katasztrófakockázatok csökkentésének tárgyában. A fejlesztéssel és az éghajlatváltozással kapcsolatos, 2015 utáni egyéb kezdeményezésekkel való egybeesés pedig csak tovább növeli ezen állásfoglalás jelentőségét.

1.2 Az EGSZB felkéri a tagállamokat, hogy a területüket érintő kockázatokra és katasztrófákra vonatkozó adatokat a lehető legteljesebb bontásban bocsássák az Európai Bizottság rendelkezésére, hozzájárulva ezzel a helyzet minél mélyrehatóbb és pontosabb felméréséhez.

1.3 Az EGSZB meggyőződése, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani a kockázatok mögött meghúzódó tényezőkre és a katasztrófák mélyebb okaira. E mögöttes tényezők között szerepel a szabályozatlan városfejlesztés, a vidéki megélhetés bizonytalansága és a hanyatló ökoszisztémák.

1.4 A katasztrófák által okozott emberi és gazdasági veszteségek túlnyomó részét a nagyon gyakori, kisebb léptékű katasztrófák idézik elő. Az EGSZB úgy véli, hogy a hyogói cselekvési keret 2015. évi felülvizsgálata során nagyobb jelentőséget kell tulajdonítani ennek az „extenzív kockázatnak”, ezenkívül törekedni kell az ilyen katasztrófák által érintett közösségek ellenálló képességének fokozására.

1.5 Az EGSZB úgy véli, hogy a katasztrófák gazdasági és társadalmi kihatásait alaposabban meg kell vizsgálni, és nagyobb figyelmet kell fordítani az olyan területekre, mint a termelési infrastruktúra.

1.6 Az EGSZB úgy véli, hogy a 2015 utáni hyogói cselekvési keretnek egy többféle fenyegetéssel számoló megközelítés felé kell elmozdulnia, valamint az eddiginél többet kell foglalkoznia az ember által előidézett fenyegetésekkel.

1.7 A kockázatkezelésnek a jogok tiszteletben tartásán kell alapulnia, a legkiszolgáltatottabb csoportok és személyek szükségleteire és jogaira kell összpontosítania, illetve hangsúlyt kell fektetnie és figyelemmel kell lennie a nemek közötti egyenlőségre.

1.8 Az EGSZB helyi kockázatkezelési módszerek fejlesztését szorgalmazza, amelyek biztosítják a helyi civil szereplők és a rendszerint kívül rekedt közösségek részvételét. A kockázatkezelés helyi irányítását határozottabban kell beépíteni a cselekvési keretbe.

1.9 A katasztrófakockázatok csökkentése terén a civil szervezetek szerepét mind helyi, mind nemzetközi szinten el kell ismerni.

1.10 A vállalkozói és magánszférának jelentős szerepet kell játszania oly módon, hogy a katasztrófakockázatok csökkentését egész termelési ciklusának részévé teszi, és rendelkezésre bocsátja innovációs kapacitását.

1.11 Önkéntes jellegét megőrizve, az új, 2015. évi hyogói cselekvési keretnek – nemzetközileg elfogadott mutatók segítségével – hangsúlyt kell fektetnie az elszámoltathatósági és átláthatósági rendszerekre. E mutatóknak a pusztán technikai szempontokon túllépve társadalmi jellegű dimenziókat is magukban kell foglalniuk.

1.12 Az EGSZB kedvezően értékeli a különböző tagállamok által életbe léptetett szakértői elemzési mechanizmusokat, azonban úgy véli, hogy középtávon szigorúbb elszámoltathatósági rendszereket kell meghonosítani.

1.13 Az EGSZB úgy véli, hogy az EU fejlesztési és humanitárius politikáján belül a katasztrófakockázatok csökkentését célzó intézkedésekre vonatkozóan minimális ajánlott finanszírozási arányokat kell meghatározni.

2. Háttér

2.1 „A nemzetek és közösségek katasztrófákkal szembeni ellenálló képességének kiépítése” elnevezésű hyogói cselekvési keret 2005. évi elfogadása kétségkívül mérföldkő jelentőségű volt a katasztrófakockázatok csökkentésének útján. Az a tény, hogy a hyogói cselekvési keretet 168 állam elfogadta, jól mutatja azt a felfogásbeli változást, amely az egyre aggasztóbb helyzetben a nemzetközi közösséget jellemzi.

2.2 A hyogói cselekvési keret elfogadása után az EU a katasztrófakockázatok csökkentését és a kockázatkezelést szolgáló elemeket épített be számos közösségi szakpolitikába, mind a belső politikák, mind a fejlesztési együttműködés és a humanitárius segítségnyújtás terén, és ezek az elemek, noha egyenlőtlen módon, de jelentős eredményeket hoztak.

2.3 A hyogói cselekvési keret 2015. évi felülvizsgálata ezért lehetőséget nyújt az EU-nak arra, hogy felülvizsgálja az e területtel kapcsolatos szakpolitikáit és az új nemzetközi helyzethez igazítsa azokat, ugyanakkor hozzájáruljon a katasztrófakockázatokról és a helyzet eredményesebb kezelésének mikéntjéről szóló nemzetközi vitához.

2.4 Az EGSZB érdeklődéssel fogadja az Európai Bizottság „A 2015 utáni hyogói cselekvési keret: kockázatkezelés az ellenálló képesség kiépítéséért” című közleményét, és úgy véli, hogy az a jelenlegi helyzetben különösen helyénvaló, továbbá a civil társadalom általa képviselt szegmenseit érintő javaslatokkal kíván hozzájárulni e vitához.

2.5 A hyogói cselekvési keret 2005. évi elfogadása óta világszerte tendenciaszerűen bekövetkezett katasztrófák alátámasztották a kockázatok fokozódásának aggasztó trendjét, és arra késztették az államokat, a nemzetközi szervezeteket, a civil szervezeteket és a közösséget általában, hogy újrafogalmazzák a katasztrófakockázatok csökkentésével kapcsolatos álláspontjaikat.

2.6 A jelenleg rendelkezésre álló adatok azt mutatják, hogy a katasztrófák súlyosbodnak, különösen azok, amelyek az éghajlatváltozás által előidézett hidrometeorológiai fenyegetésekkel függnek össze, de azok is, amelyeket a felgyorsult urbanizáció, a nem megfelelő területtervezés, a talaj és a természeti erőforrások helytelen használata, valamint az e fenyegetéseknek való növekvő kitettség idéz elő.

2.7 A katasztrófák hatása természetesen régiónként és országonként eltérő, és az emberi életekben és gazdasági téren bekövetkezett veszteség a különböző fejlettségi szintektől függ. Azonban egyetlen ország vagy régió sem mentesülhet e kockázatok alól, és a legutóbbi évtized adatai azt mutatják, hogy a katasztrófák mind a fejlődő országokban, mind az Európai Unióban súlyos következményekkel járnak.

2.8 Az a tény, hogy 2015-ben a fenntartható fejlődési célokat is újrafogalmazzák, és hogy az éghajlatváltozásról szóló tárgyalások során bizonyos előrelépések történtek, az e kérdéssel kapcsolatos álláspontok összehangolására irányuló erőfeszítések megtételére kötelez, amihez az EGSZB is hozzá kíván járulni.

3. A katasztrófák hátterével és típusaival kapcsolatos új elképzelések

3.1 Az Európai Bizottság közleménye és különösen annak két melléklete (1) kimerítően elemzi az egész világot és különösen az EU-t érintő fenyegetéseket és kockázatokat. E mellékletek szintén nagyon pontosan ismertetik a katasztrófakockázatok csökkentését célzó elemeket magukban foglaló európai szakpolitikákat. Az EGSZB nagyon kedvezően értékeli az Európai Bizottság arra irányuló törekvését, hogy olyan megbízható és technikai szempontból megalapozott adatokkal rendelkezzen, amelyek átfogó képet adnak az EU területén bekövetkező katasztrófákról, valamint határozottan üdvözli a katasztrófák kezelését célzó szakpolitikákat.

3.2 Ugyanakkor az Unión belül bekövetkezett katasztrófák áttekintése kapcsán az EGSZB sajnálattal állapítja meg, hogy közvetlen adatok csak tizenhat (16) tagállam, valamint Norvégia vonatkozásában állnak rendelkezésre. Az EGSZB arra kéri azokat a tagállamokat, amelyek még nem adták át részletezett adataikat, hogy minél hamarabb járuljanak hozzá ehhez az erőfeszítéshez, hogy a lehető legegyértelműbb és legpontosabb képet lehessen alkotni az EU-t érintő fenyegetésekről és katasztrófákról.

3.3 Az ENSZ nemzetközi katasztrófacsökkentési stratégiával foglalkozó titkárságának (UNISDR) tanulmányai azt mutatják, hogy a nagy médiafigyelmet kapó súlyos katasztrófákon túl világszerte gyakoribbak a „kisebb léptékű katasztrófák”, amelyek komolyabb emberi és gazdasági veszteséget okoznak, és nagyobb hatással járnak emberek millióinak és közösségeknek a mindennapi életére az egész világon. Az EGSZB úgy véli, hogy a 2015 utáni hyogói cselekvési tervben nagyobb jelentőséget kell tulajdonítani az ilyen típusú eseményeket jellemző „extenzív kockázatnak” (2), szemben a korábban uralkodó, „intenzív kockázattal” számoló megközelítéssel. Az igen gyakran, noha kisebb intenzitással bekövetkező ilyen típusú katasztrófákra fordított figyelemnek az első lépésnek kell lennie az érintett közösségek ellenálló képességének megerősítése felé. Az EGSZB úgy véli, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani az ilyen típusú katasztrófák helyi hatására.

3.4 Annak ellenére, hogy számos tanulmány vizsgálja a katasztrófák gazdasági hatását, a foglalkoztatással, a munkakörülményekkel és a tisztességes munkával, a vállalkozók tevékenységére gyakorolt hatással, a termelési szerkezettel stb. összefüggő költségek ritkán képzik elemzés tárgyát. Az EGSZB úgy véli, hogy e vonatkozásokat alaposabban meg kell vizsgálni, és nagyobb figyelmet kell fordítani az olyan területekre, mint a termelő infrastruktúra (3).

3.5 Másfelől, a rendelkezésre álló adatok azt mutatják, hogy sok katasztrófát nem egyetlen tényező, hanem több, egymással összeadódó fenyegetés vált ki. Ez azt támasztja alá, hogy az elemzés során sokféle fenyegetést kell figyelembe venni, és a katasztrófákat és azok összetettségét holisztikusabban kell megvizsgálni. A humanitárius területen korábban és ma is alkalmazott „összetett vészhelyzet” fogalma segíthet elkerülni a katasztrófák okairól alkotott leegyszerűsítő elképzeléseket, amelyek alkalmanként ugyancsak leegyszerűsítő válaszokhoz vezethetnek. Noha a hyogói cselekvési terv elfogadása után uralkodó megközelítések a „természeti” és az „ember által nem szándékosan” előidézett fenyegetésekre helyezik a hangsúlyt, a tények azt mutatják, hogy az olyan tényezők, mint a városi peremkerületekben tapasztalható erőszak, az irányítás hiánya, a különböző típusú konfliktusok – más emberi tényezők mellett – súlyosbítják a katasztrófákat, ezért azokat is figyelembe kell venni. Az EGSZB úgy véli, hogy a 2015. évi hyogói cselekvési keretben átfogóbban kell foglalkozni a konfliktusokkal és az erőszakkal összefüggő fenti tényezőkkel. Ugyancsak határozottabban kell foglalkozni a technológiai fenyegetésekkel összefüggő katasztrófákkal vagy az úgynevezett „hármas katasztrófákkal” (földrengés, szökőár, nukleáris baleset), mint amilyen Fukushimában következett be.

3.6 Az EGSZB meggyőződése továbbá, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani a kockázatok mögött meghúzódó tényezőkre és a katasztrófák mélyebb okaira. A hyogói cselekvési kerettel kapcsolatos valamennyi elemzés és vizsgálat azt mutatja, hogy a kockázati háttértényezők csökkentésére irányuló negyedik cselekvési prioritás tekintetében kevesebb előrelépés történt (4).

4. A személyek és különösen a helyi szinten legkiszolgáltatottabb csoportok jogaira összpontosító katasztrófakockázat-kezelés

4.1 A hyogói cselekvési keret elfogadása óta elért eredmények ellenére a jogokon alapuló megközelítés nem vált kellő mértékben a kockázatkezelés részévé. Sőt, a bizonyos csoportok kiszolgáltatottságára és külön jogaira való hivatkozás egyes esetekben tovább növelte e csoportok kiszolgáltatottságát, el nem ismerve azt, hogy azok – egyébiránt – képességekkel is rendelkeznek. Ez történt például a nemek közötti egyenlőség kérdésével kapcsolatos leegyszerűsítő elképzelések esetében. Az EGSZB úgy véli, hogy a személyeken, jogaikon, a méltányosságon, a védelemhez való jogon, valamint a környezeti fenntarthatóságot is magában foglaló fenntartható fejlődéshez való jogon alapuló megközelítésnek határozottabb alapelvként kellene megjelennie a 2015. évi hyogói cselekvési keretben. A nemek közötti egyenlőség kérdésének, a jogokat szem előtt tartó megközelítésnek és a kiszolgáltatott közösségek szempontjainak szerepelniük kell a 2015. évi hyogói cselekvési keret és a létrehozandó elszámoltathatósági mechanizmus nyomonkövetési mutatói között. Az általános emberi jogoknak és különösen a nők jogainak az előmozdításával és a védelmével, illetve a nemek közötti egyenlőséggel foglalkozó civil szervezeteket, valamint a kiszolgáltatott csoportok képviselőit gyakrabban meg kell hívni a katasztrófakockázatok csökkentéséről szóló vitafórumokra.

4.2 A tapasztalatok azt mutatják, hogy a helyi vagy helyi megközelítést alkalmazó kezdeményezések tudtak leginkább elérni a kiszolgáltatott csoportokhoz. Az EGSZB szorgalmazza a helyi kockázatkezelési módszerek fejlesztését, amelyek biztosítják a helyi civil szereplők és a rendszerint kívül rekedt közösségek részvételét. Ez azt is jelenti, hogy az olyan helyi kockázatkezelési rendszerek felé kell haladni, amelyek lehetővé teszik a szükséges intézkedések és intézményes mechanizmusok konkrét meghatározását. A helyi kockázatkezelési tevékenységek finanszírozásának elsőbbséget kell kapnia a nemzeti kezdeményezésekben és a nemzetközi szervezetek által támogatott kezdeményezésekben.

4.3 Elismerve azt, hogy a hyogói cselekvési keret és annak végrehajtása mellett az államok kötelezik el magukat és ezt nekik kell megtenniük, és hogy a 2015. évi hyogói cselekvési keret sikere vagy kudarca az államok politikai akaratától függ, az EGSZB hangsúlyozni kívánja, hogy valamennyi helyi szereplőt – önkormányzatokat, polgármesteri hivatalokat, civil szervezeteket, tudományos-felsőoktatási intézményeket, nem kormányzati szervezeteket, az üzleti élet különféle területeit és szakszervezeteket – be kell vonni a kockázatkezelési tervek és a hasonló eszközök kidolgozásába. A helyi szint és a felsőbb igazgatási szintek jelenlegi szétválasztottsága korlátozza a fenyegetések által közvetlenül érintett lakosság azonnali cselekvési képességét. Ez különösen a gyenge intézményi struktúrával rendelkező, fejlődő országokban nyer jelentőséget.

4.4 A vállalkozásoknak és a magánszektornak nemcsak a köz-magán társulások vagy a vállalati társadalmi felelősségvállalás révén kell fontos szerepet játszaniuk a katasztrófakockázatok csökkentésében, hanem azáltal is, hogy innovációval és tapasztalatokkal segítik azt, és az ellenálló képességet, a kockázatmérséklést és az alkalmazkodást szolgáló koncepciókat építenek be egész termelési folyamatukba. A közlemény foglalkozik a biztosítással, ám emellett egyértelműbben kellene utalni arra, hogy a kockázatcsökkentés égetően szükséges a termelés fejlesztéséhez.

4.5 Az egyes esetekben megállapítható sajátosságokkal együtt az EGSZB úgy véli, hogy a civil szervezetek globális és helyi kockázatkezelésben való részvételét az Unió belső politikáiban és külső fellépéseiben egyaránt ki kell szélesíteni.

4.6 Az EGSZB hangsúlyozni kívánja, hogy az iskolai, formális és a nem formális oktatás egyaránt fontos szerepet játszik, mivel eredményesen növeli a lakosság tudatosságát, és nagymértékben javítja a polgárok fellépésének hatékonyságát katasztrófák bekövetkezése esetén. A civil szervezetek szintén fontos szerepet töltenek be a feladatban, amely túllép a formális oktatás keretein.

5. A 2015. évi hyogói cselekvési keret célkitűzésein és eredménymutatóin alapuló elszámoltathatósági és átláthatósági keretrendszer felé

5.1 Az EGSZB általánosságban egyetért az európai bizottsági közlemény „Az új keret alapelvei” című fejezetében az elszámoltathatósággal és a mutatókkal kapcsolatban leírt alapelvekkel. A hyogói cselekvési keret jelenlegi nyomonkövetési rendszere meglehetősen szerény, és nem volt alkalmas az eredmények komoly mérésére. Az Unió számos tagállama valójában nem megfelelően közölte adatait, és ezek az országok nem is rendelkeznek megalapozott és megbízható adatokkal e tárgyban. A katasztrófák a közvéleményt is érzékenyen érintik és politikai szempontból is érzékeny problémát jelentenek, ezért különösen fontos, hogy a katasztrófakockázatok csökkentésének területén hiteles átláthatósági és elszámoltathatósági mechanizmusok jöjjenek létre.

5.2 Az EGSZB üdvözli az egyes tagállamokban indított szakértői felülvizsgálati kezdeményezéseket, és úgy véli, hogy ezeknek – az előrelépés módozataként – általánossá kellene válniuk. Az EGSZB véleménye szerint az Uniónak közép- és hosszú távon jobban kellene törekednie a tagállami adatok gyűjtésének javítására, hogy azok összehasonlíthatóak és a kormányzati intézményeken kívül a civil társadalom, a kommunikációs médiumok, az akadémiai körök, a tudományos közösség és egyéb érdekcsoportok számára is elérhetőek legyenek.

5.3 A 2015. évi hyogói cselekvési keretben mindenképpen létre kell hozni egy közös mutatókon alapuló rendszert, amellyel mérhetőek az országok, valamint a többi szereplő által elért eredmények és az, hogy hol tartanak a feladatok végrehajtásában. Az EGSZB anélkül, hogy e helyen kifejtené a részleteket, egyetért a civil szervezetek által a mutatókkal kapcsolatban kifejtett erőfeszítésekkel, és kifejezi abbéli meggyőződését, hogy a mutatóknak, a pusztán technikai vagy technokrata szempontokon túl, társadalmi tényezőket, illetve az ellenálló képességgel, a részvétellel stb. kapcsolatos elemeket is fel kell ölelniük (5).

5.4 Az átláthatóságnak és az elszámoltathatóságnak ezenkívül táplálnia kell a különböző érintett szereplők – hivatalos szervek, politikai intézmények, civil szervezetek, a magán- és a vállalkozói szektor, tudományos-felsőoktatási intézmények – között a katasztrófakockázatok csökkentéséről folytatott párbeszédet.

6. A fejlesztéssel, az éghajlatváltozással és a katasztrófakockázatok csökkentésével kapcsolatos napirendek összhangja

6.1 Napjainkban, amikor a különböző területek nagymértékben összekapcsolódnak és kölcsönösen függnek egymástól, paradoxnak tűnik, hogy nehéz összeegyeztetni azokat a nemzetközi „napirendeket”, amelyek témái, meghatározásuk szerint, szorosan összefüggnek egymással. A 2015-ben adódó lehetőséget, amikor is az éghajlatváltozással, a fejlesztéssel és a katasztrófakockázatok csökkentésével foglalkozó különböző kezdeményezések egyidőben zajlanak majd, az EU-nak ki kell használnia annak érdekében, hogy nemzetközi léptékben erősítse ezek összhangját. Az összhang erősítésének számos koncepcióbeli, intézményi, prioritásokat érintő stb. vonatkozása van, amelyekkel az érintett közösségek tapasztalataiból kiindulva kell foglalkozni, figyelembe véve, hogy a fejlesztést, az éghajlatváltozást és a katasztrófákat nem lehet többé különállóan kezelni. Az EGSZB támogatja a fenntartható fejlődési célokkal és a 2015. évi hyogói cselekvési kerettel kapcsolatos közös kritériumok és mutatók meghatározására irányuló nemzetközi erőfeszítéseket.

6.2 Tekintettel arra, hogy az éghajlatváltozás jelentős szerepet játszik a fenyegetések (és különösen a hidrometeorológiaiak) gyakoriságának és súlyosságának a növekedésében, valamint tekintettel a katasztrófakockázatok csökkentése és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás terén meglévő közös célkitűzésekre, jelentősen fokozni kell az e tevékenységi területek tervezését és végrehajtását szolgáló struktúrák közötti koordinációt.

6.3 A 2015. évi hyogói cselekvési keretben nyilvánvalóbbá kell tenni a katasztrófák és a fejlesztés közötti kapcsolatot, amely rendkívül sokféle és összetett formában nyilvánulhat meg. A jól megtervezett fejlesztés csökkentheti a kockázatot, de, amint az sok esetben tapasztalható, növelheti is azt. Hasonlóképpen az éghajlatváltozás és a katasztrófák közötti összefüggések is összetettek, és a két jelenség kölcsönösen függ egymástól. Az EGSZB egyetért azzal, hogy az olyan fogalmak és megközelítések, mint az ellenálló képesség, hasznosak lehetnek az egymást kiegészítő tényezők vizsgálata során.

6.4 Az EGSZB ugyanakkor nyilvánvalóvá kívánja tenni, hogy a katasztrófakockázatok hagyományos csökkentését össze kell egyeztetni a biztonsági napirenddel. A hyogói cselekvési keret uralkodó megközelítésének középpontjában mindeddig – ahogy említettük – a „természeti katasztrófák” álltak, ám számos más, az erőszakkal, a konfliktusokkal vagy az erőforrásokért folyó versennyel összefüggő fenyegetés és tényező indokolja a fentiek összeegyeztetésének a megkezdését. Az emberi biztonság fogalma segít megvilágítani e helyzetet, ezért érdemes lenne megvizsgálni a fogalom használhatóságát a fenti területen.

7. A katasztrófakockázatok csökkentésének finanszírozása és az EU kötelezettségvállalása

7.1 A „megelőzés kultúrájának” hiánya azt eredményezte, hogy a katasztrófakockázatok csökkentése, a kockázatok megelőzése, mérséklése és a katasztrófákra való felkészülés nem kapott elsőbbséget sem az EU belső politikáiban, sem külső fellépéseiben. Amint azt az Európai Bizottság közleménye helyesen kifejti, bizonyos programok (DIPECHO (6)) úttörő szerepet játszottak, azonban az e feladatokra szánt pénzeszközök aránya alacsony volt. Az EGSZB úgy véli, hogy az EU fejlesztési és humanitárius politikáján belül a katasztrófakockázatok csökkentését célzó intézkedésekre vonatkozó, minimális ajánlott finanszírozási arányokat kell meghatározni, összhangban más donorok gyakorlatával (7). Ehhez a tagállamoknak a katasztrófakockázatok csökkentését célzó – a fejlesztési és humanitárius politikák keretében végrehajtható – intézkedésekre vonatkozó pénzügyi nyomonkövetési mechanizmusokat kell kialakítaniuk.

Kelt Brüsszelben, 2014. július 10-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Henri MALOSSE

(1) Az Európai Bizottság munkadokumentumai: „Az EU-ban bekövetkezett természeti és ember által okozott katasztrófák áttekintése”, SWD(2014) 134 final. „A katasztrófakockázat-kezeléshez hozzájáruló uniós politikák”, SWD(2014) 133 final.

(2) Az UNISDR tanulmányai szerint a katasztrófák által világszerte okozott károk 90 %-a ezeknek az „extenzív” eseményeknek tulajdonítható. (Global Assessment Report – GAR, UNISDR, 2013)

(3) A közelmúltban megkezdődött e kérdéskör mélyreható elemzése. „The Labour Market Impacts of Natural and Environmental Disasters”. ADAPT Italia és The Japan Institute for Labour Policy and Training. http://moodle.adaptland.it/mod/page/view.php?id=9533

(4) A hyogói cselekvési keret öt cselekvési prioritást foglal magában: 1. a katasztrófakockázatok csökkentésének nemzeti és helyi szinten kiemelt, szilárd intézményi alapokra épülő végrehajtása; 2. a katasztrófakockázatok azonosítása, felmérése és figyelemmel kísérése, a korai előrejelzés erősítése; 3. a tudás, az innováció és az oktatás felhasználása a biztonság és az ellenálló képesség kialakítása érdekében valamennyi szinten; 4. a kockázati háttértényezők csökkentése; 5. a katasztrófákra való felkészülés megerősítése a valamennyi szinten hatékony reagálás érdekében.

(5) „A katasztrófakockázat-csökkentés 2015 utáni keretére vonatkozó közös civil állásfoglalás”. A dokumentum „A katasztrófakockázat-csökkentés 2015 utáni keretében figyelembe veendő tényezők” című dokumentum iránymutatásait követi (UNISDR, 2013. december).

(6) A DIPECHO (Disaster Preparedness ECHO – katasztrófakészültségi ECHO-program) az Európai Bizottság Humanitárius Segélyügyi Főigazgatósága (DG ECHO) által 1996-ban elindított, a katasztrófakockázatok csökkentését célzó program.

(7) A katasztrófakockázatok csökkentésének finanszírozási lehetőségeit és tapasztalatait foglalja össze a következő címen található dokumentum: http://www.odi.org.uk/sites/odi.org.uk/files/odi-assets/publications-opinion-files/8574.pdf