ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.8.

Az EGSZB üdvözli, hogy a földrajzi jelzésekre vonatkozó termékleírásnak való megfelelés ellenőrzése saját nyilatkozattal is történhet. Ilyen esetekben az illetékes tagállami hatóságok szúrópróbaszerű ellenőrzéseket végezhetnek. Az EGSZB felhívja a figyelmet arra, hogy az ilyen ellenőrzések nehézkesek lehetnek, vagy akár joghatósági összeütközésekre is sor kerülhet olyan esetekben, amikor a földrajzi árujelző meghatározása egynél több tagállamra – vagy különösen ha harmadik országra – is kiterjed.
1.2.

Az EGSZB megállapítja, hogy a javulás ellenére a tisztességes munka még mindig elérhetetlen sok ember számára a világban. Ezzel az aggasztó körülménnyel összefüggésben az Európai Bizottság megjegyzi, hogy a Covid19-világjárvány és a munka világának a technológiai fejlődés, az éghajlatváltozás, a demográfiai átmenet és a globalizáció miatti átalakulása komoly kihívások elé állítja a vállalatokat. Ezek a kihívások a munkavállalókra vonatkozó munkaügyi és szociális védelmi normák hatékony érvényesítésére is világszerte negatív hatással lehetnek. Az EGSZB-nek meggyőződése, hogy az EU-nak tovább kell erősítenie a társadalmi felelősséget vállaló vezetőként játszott szerepét a világban, és ehhez minden rendelkezésre álló eszközt – beleértve a jogalkotási eszközöket is – fel kell használnia és tovább kell fejlesztenie. Az Európai Bizottsághoz hasonlóan az EGSZB is megállapítja, hogy a fogyasztók egyre több inkluzív , fenntartható és tisztességes módon előállított terméket és szolgáltatást követelnek, amelyek tisztességes munkát biztosítanak az azokat létrehozó emberek számára, beleértve az informális gazdaságban dolgozókat is.
2.16

A kihívás mértékét nem szabad alábecsülni. Ez jól átgondolt, integrált közép- és hosszú távú gazdasági és szociális célok kidolgozását teszi szükségessé a termelékenység és a befogadás biztosítása érdekében, kellően figyelembe véve a különböző tagállamok sajátosságait, és bevonva a nemzeti, regionális és helyi szintű szociális partnereket a szakpolitikai döntéshozatal valamennyi szakaszába, többek között – adott esetben – a szociális párbeszéd és a kollektív tárgyalások révén, amelyek magukban foglalják az erőforrások szándékos, tudatos átirányítását nemzeti és központi szinten az érintett területek és régiók felé. Amellett, hogy vissza nem térítendő támogatásokkal, kölcsönökkel és szakértelem biztosításával ösztönzik az új beruházásokat, valamint segítik a mkkv-k működését, az induló innovatív vállalkozásokat tőkerészesedéssel is lehet támogatni, miközben új állami vállalatokat is létre lehetne hozni. Az állami forrásokra vonatkozó kötelezettségvállalás mellett optimalizálni kell az állami támogatási szabályok rugalmasságát, sőt bizonyos körülmények között fel is kell függeszteni azokat.
1.1

Az Európai Uniónak (EU) és tagállamainak abszolút prioritásként kell kezelniük az energiához való egyenlő hozzáférés megfizethető áron történő biztosítását és az energiaellátás biztonságát. Az energiaárak megugrása miatt Európa-szerte egyre több uniós polgárt és fogyasztót érint az energiaszegénység. Az energiaszegénységgel már korábban is küzdő fogyasztók helyzete tovább romlik, azok a fogyasztók pedig, akiknek korábban nem okozott gondot az energiaszámlák kifizetése, most a szegénység kockázatával szembesülnek. Ezt a helyzetet a jelenlegi geopolitikai feszültségek is befolyásolják, többek között az ukrajnai háború és a tagállamok energiaimporttól való függősége. Sürgős intézkedéseket kell elfogadni az uniós polgárokat és fogyasztókat fenyegető energiaszegénység megelőzése és kezelése érdekében.
2.2.

Mivel azonban a szükségletek továbbra is nőnek, az Európai Tanács, az Európai Parlament és az uniós régiók felkérték az Európai Bizottságot, hogy a többéves pénzügyi kereten belül terjesszen elő új kezdeményezéseket a tagállamok e téren tett erőfeszítéseinek támogatása érdekében. Most támogatásra van szükség a lakóhelyüket elhagyni kényszerülő polgári személyek hosszabb távú szükségleteihez, akik számára segítséget kell nyújtani a beilleszkedéshez, szállás és egészségügyi ellátás biztosítása, valamint a foglalkoztatáshoz és az oktatáshoz való hozzáférés révén, amíg az uniós tagállamokban tartózkodnak. Érdemes megjegyezni, hogy a menekültek hosszabb távú szükségleteinek kielégítése olyan közösségeket érint, amelyeket már súlyosan érintett a Covid19-világjárvány is (pl. az egészségügyi rendszerre nehezedő teher), de olyan új problémákat is felvet, mint a szakpolitikai beavatkozások nemek közötti egyenlőséget figyelembe vevő vonatkozásai (pl. túl kevés gyermeket írattak be iskolákba, ami jelentősen akadályozza a nők szakmai beilleszkedését).
3.2.9

A nemek közötti bérszakadék továbbra is kihívást jelent az EU-ban. Ez a probléma országonként igen eltérő, ezért a kiváltó okait kell kezelni, például a munkaerőpiaci és az oktatási szegregációt, a nemi sztereotípiákat, a hozzáférhető gyermekgondozási és egyéb ápolási-gondozási infrastruktúrák hiányát, valamint a háztartási és ápolási-gondozási feladatok egyenlőtlen elosztását. Az esetleges bérdiszkriminációt (az életkoron alapulót is) gyökeresen fel kell számolni. Az Európai Bizottság jelenleg tárgyalás alatt álló, a bérek átláthatóságáról szóló irányelvjavaslatának azt kell eredményeznie, hogy a tagállamok segítséget kapjanak a nemek közötti bérszakadék problémájának megoldását szolgáló egyik intézkedésként annak az elvnek az érvényesítéséhez, hogy a nők és a férfiak ugyanolyan értékű munkáért azonos bért kapjanak. Ezzel egyidejűleg továbbra is oda kell figyelni a vállalatok és különösen a kkv-k számára jelentett többletterhekkel kapcsolatos aggályokra is.
1.8.

Az EGSZB lépéseket szorgalmaz a távolról nyújtott pénzügyi szolgáltatások érzékeny folyamatához kapcsolódó „reklámszabályok és -normák” tekintetében. A tisztességtelen verseny és a rendszer aláásásának elkerülése érdekében elengedhetetlen az e szolgáltatások reklámozására vonatkozó szabályok harmonizálása. Amennyiben az üzenet erős, az eredmények várhatóan a vállalatok és a polgárok javát is szolgálják, és pozitív hatást gyakorolnak a fogyasztói magatartásra, többek között a fenntarthatóság tekintetében is. Az EGSZB azt is hangsúlyozza, hogy a fogyasztói szervezeteket be kell vonni a vállalatok és a polgárok közötti egészségesebb párbeszéd lehetővé tétele érdekében.
Az EU és Afrika: az egyenlő fejlesztési partnerség megvalósítása a fenntarthatóság és a közös értékek alapján

Ami Afrikát illeti, először is hangsúlyozni kell, hogy a kontinens országai nem kezelik prioritásként az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló politikákat. Az EU-nak ezért – ahogy más fejlődő országokkal is – együtt kell működnie az afrikai országokkal annak biztosítása érdekében, hogy alulról felfelé építkező megközelítést alkalmazva helyben minden kezdeményezést elfogadjanak, és azok összhangban legyenek a partnerországok prioritásaival. Ellenkező esetben előfordulhat, hogy az alapvető problémákkal küzdő helyi közösségek nem értik meg és ellenezni fogják az éghajlat-politika területén hozott intézkedéseket.című EGSZB-véleményben ( 8 ) jelzett módon az afrikai fejlődő országok előtt álló kihívások igen összetettek, ezért azokat érzékeny, többdimenziós megközelítésben szükséges kezelni. Ráadásul a kontinens energiakereslete 2050-re várhatóan megduplázódik, míg a szegénységi ráta továbbra is magas marad. Ebből fakadóan viszont környezeti és társadalmi-gazdasági szempontból állandósulnak, ha nem súlyosbodnak a fenntarthatósággal kapcsolatos problémák. Mindazonáltal lehetőségek is adódhatnak, például az afrikai országok vezető szerepet tölthetnek be a fotovoltaikus napenergia-technológiában és a szintetikus tüzelőanyagok nagy léptékű előállításában. A közös projektek, üzleti tevékenységek és politikák konkrét lehetőségei új társadalmi-ökológiai szempontú piacgazdasági megközelítést hozhatnak létre.
E tényezők alapján az EGSZB úgy véli, hogy a légi közlekedési piac fellendülése nehézkesebb lehet, mint azt az Európai Bizottság feltételezi. Az egyes piaci szegmensek talpra állása még mindig eltérő sebességgel zajlik: a 2019-es szintekhez képest az árufuvarozás 6 %-kal nőtt, a diszkont légitársaságok 9 %-os lemaradásban vannak, a hálózati légitársaságok pedig 21 %-os növekedést értek el. Ez annál is inkább fontos, mivel a küszöbértékek teljes résidősorozatokra vonatkoznak, ami azt jelenti, hogy a résidősorozatoknak (például csúcsidőszaki járatok) kell meghaladniuk a 80 %-os küszöbértéket. A világjárvány előtti időszakokban a résidő-felhasználási arány 95 %-on állt, 80 %-os legalacsonyabb résidő-felhasználás mellett. Ha az EUROCONTROL 90 %-os átlagos résidő-felhasználási arányt jelez előre, akkor azt kell feltételezni, hogy a résidősorozatok (átlagosan) nem érik el a 80 %-ot. Ezért messze túl korai lenne visszatérni a 80:20-as küszöbértékekhez. Helyénvalóbbnak tűnik egy 70:30-as arány elfogadása mindaddig, amíg megbízhatóbb adatok nem állnak rendelkezésre a tartós piaci fellendülés alátámasztására. Azt is meg kell jegyezni, hogy az európai repülőterek problémái egyértelműen azt mutatják, hogy a Covid19-világjárvány hatásait még nem sikerült semlegesíteni. A főbb uniós csomópontok, például Frankfurt és az olyan nem uniós csomópontok, mint London Heathrow, megpróbálták enyhíteni az ezeken a repülőtereken a légitársaságok működésére nehezedő nyomást, és e célból maximálták az e repülőterekre irányuló és onnan induló járatok számát, ami tömeges járattörlésekhez vezetett. Az említett működési nyomást számos különböző változó idézi elő, például a munkaerőhiány. Mindez azt mutatja, hogy a résidők felhasználási arányára vonatkozóan még nem érhetők el a világjárvány előtti küszöbértékek ( 6 )
1.1

A REPowerEU terv tartalmának részletes vizsgálata előtt az EGSZB – mint a mostani drámai áremelkedések által indokolatlan mértékben érintett civil társadalom képviselője – rámutat, hogy a jelenleg megoldásra váró problémák közül számos elkerülhető, vagy legalábbis mérsékelhető lett volna, ha csökkent volna az energiabehozataltól való függőség – amit az Európai Bizottság már korábban is javasolt. Az EGSZB emlékeztet a 2014-es európai energiabiztonsági stratégia és az energiaunióra vonatkozó 2015-ös stratégia megállapításaira, amelyek szerint az EU továbbra is kiszolgáltatott a külső energiasokkoknak, és amelyek felszólították a nemzeti és uniós szintű szakpolitikai döntéshozókat, hogy magyarázzák el egyértelműen a polgároknak az egyes üzemanyagoktól, energiaszállítóktól és útvonalaktól való függőségünk csökkentéséhez szükséges lépéseket. Eközben a politikusok zömét és társadalmunk jelentős részét is elvakította az olcsó fosszilis készletek rendelkezésre állása, így semmiféle elővigyázatossági politikát nem vezettek be. A jelenlegi helyzet ennek a hanyagságnak a negatív következménye. Az EGSZB sajnálja, hogy az ukrajnai háborúra és az orosz energiaszállítás abból eredő zavaraira volt szükség ahhoz, hogy a figyelem ráirányuljon erre az alapvető energiabiztonsági kérdésre és megszülessenek azok az intézkedések, amelyeket a REPowerEU terv tartalmaz az orosz energiától való függetlenség biztosítása érdekében.
3.10.2

Az újrafeldolgozás a rendelet következő erőforrás-hatékony eleme a hosszú távú használat és az újrafelhasználás után. Célja, hogy növelje a termékek újrahasznosított tartalmát, a termékek újrafeldolgozhatóságát, valamint az újrahasznosítási és javítási ágazat értékét. Az EGSZB támogatja a célkitűzést, de rámutat, hogy itt még technikai, jogi és koncepcionális akadályokat kell leküzdeni. Az anyagciklusokban való gondolkodás megmutatja, hogy óriási átállásra van szükség. Például a magasabb újrafeldolgozási arányoknak együtt kell járniuk a minimális újrafeldolgozott tartalomra vonatkozó kvótákkal, vagy a termékek elméleti újrafeldolgozhatóságának (3) meg kell felelnie a technikai újrafeldolgozási lehetőségeknek és az újrafeldolgozási intézkedések gyakorlati megvalósításának, vagy például a műanyagok területén sok mindent meg kell változtatni a tervezés és a gyártás tekintetében, egészen addig a tényig, hogy a másodlagos nyersanyagok nem egyenértékűek az elsődleges nyersanyagokkal (4). Az újrahasznosítás lehetőséget is jelent Európa számára: például a kiváló minőségű fémes ásványi anyagokat nyersanyagként vagy termékként importálják, majd használat után lényegében „ingyen” kidobják, vagy a világ minden tájára elszállítják; ide tartoznak különösen az autók és az elektronikai hulladékok. Ezeket értékes anyagoknak kell tekinteni, és e szerint is kell kezelni. A szétszerelés, a feldolgozás és az újrahasznosítás nemcsak az éghajlatnak kedvez, hanem nagy hozzáadott értéket és munkahelyeket is teremt (5). Mindezek mellett a gazdasági, ökológiai és társadalmi egyensúlyt is szem előtt kell tartani.
1.4

A „cluster” szó jelentésének legjobb meghatározását Michael PORTER (a Harvard business school professzora) adja meg „The competitive advantage of nations” c. könyvében, amely szerint „egymással szoros kapcsolatban álló vállalatok és kapcsolódó intézmények (egyetemek, állami szervezetek, illetve kereskedelmi szövetsége) földrajzilag is közeli csoportja, amely meghatározott területen fejti ki tevékenységét, és amelynek tagjai a verseny és az együttműködés útján is kapcsolódnak egymáshoz” (4).
1.2.1

A nemi alapú közvetlen és közvetett megkülönböztetés tilos, beleértve a nők terhességre és anyaságra hivatkozva történő hátrányos megkülönböztetését is. A zaklatás és a szexuális zaklatás a javaslatban szereplő meghatározás szerint nemi alapú megkülönböztetésnek számít, ezért tilos. Akár visszautasítja valaki az effajta viselkedést, akár enged neki, ez nem képezheti az adott személyt is érintő döntés alapját. Az irányelv értelmében a megkülönböztetésre történő buzdítás is megkülönböztetésnek számít.
4.4.2

Ki kell emelni ebben a tekintetben, hogy turistalétesítmények diverzifikálását és a turizmus új formáit minden egyes országban a helyi feltételek által adott legjobb gyakorlatra kell alapozni. Az EU-nak is sokkal aktívabbnak kell lennie azon projektek támogatásával, amelyek a fejlődő országokban és az LDC-kben a turizmus új formáit vannak hivatva kifejleszteni, ezekben és az Euro-Med országokban is, be kell vonni az állami és magán együttműködést a szaktudás fejlesztésére ezekben a szektorokban. Ez a szükséglet abból a tényből született meg, hogy a turistalétesítmények diverzifikálása és a turizmus új formáinak kifejlesztése nem jelent közvetlen versenyt a hagyományos turistatevékenységekkel és ezért nem tekinthető úgy, mint egy olyan terület, amely nem kaphat támogatásokat és ösztönzőket.
2.7

A társadalmi, gazdasági és környezeti kérdésekben több azonos nézetet találunk, mint várhatnánk, melyek azonban nem tükröződnek kormányzati szinten. Közismert, hogy az európaiak nagyobb jelentőséget tulajdonítanak a társadalmi és környezeti szempontoknak, amelyeket Európa a politikai demokráciával egy szinten kezel, de az amerikaiak is hangsúlyt fektetnek a szükséget szenvedők támogatására és a környezet védelmére. Az USA-ban a politikailag legfontosabb területek a gazdaság, az oktatás és a szociális biztonság (13). Bár az amerikaiak az egyéni kezdeményezések mellett vannak és ebben erősnek is érzik magukat, kétharmaduk mégis szükségesnek látja, hogy a kormány hozzon létre egy szociális hálót a rászorulók részére (14), és hogy minden állampolgár számára biztosítva legyen az elégséges élelem és a lakhatás. A megkérdezett személyek több, mint 50 %-a úgy gondolja, hogy a kormánynak akkor is segítenie kell a rászorulókon, ha ez nagyobb eladósodást jelentene, 85 %-uk úgy véli, hogy szigorúbb törvényeket és rendeleteket kellene hozni a környezet védelmére, 65 %-uk úgy gondolja, hogy az embereknek készeknek kellene lenniük magasabb árat fizetni a környezetvédelem érdekében, a megkérdezettek fele szerint az adórendszer igazságtalan, és nagy többségük (több, mint 75 %-uk) támogatja azt a véleményt, hogy korlátozni és ellenőrizni kell az Amerikába áttelepülni szándékozókat. Úgy tűnik, hogy bizonyos mértékig az amerikaiak is osztják az európaiaknak a genetikailag módosított szervezetekkel (GMSz) kapcsolatos aggodalmát, mivel 92 %-uk támogatja azt a gondolatot, hogy ezeket az árukat meg kell címkézni (15).
2.3.1

Alá kell húzni, hogy a vállalatok méretük szerint osztályozhatók is: nagyvállalatok, mikro-vállalkozások, kis és közepes vállalkozások (KKV-k). Úgy tűnik, hogy a vállalati méret jelentős szerepet játszik, az együttműködés területének meghatározásában, és úgy tűnik a KKV-k sokkal inkább érdekeltek az együttműködésben, talán azért, mert nagyobb függőségüknek köszönhetően több támogatásra van szükségük a céljaik eléréséhez. Tevékenységi körük is fontos tényező lehet, mert a helyi és a regionális vállalatok sokkal szívesebben kooperálnak, mint a nagy multik, akik általában kevésbé rugalmasak is, mert szerkezetük centralizált és vezetői rendszereik uniformizáltak, továbbá érdekeik a változatosabbak és megoszlanak több turisztikai helyszín, vagy célpont között.
4.5.2

Az élethosszig tartó tanulás szükségessége azonban azokat az embereket is érinti, akik már nem vesznek részt a kereső tevékenységben. Számukra is biztosítani kell annak lehetőségét, hogy saját személyes hasznukra és a társadalom hasznára továbbfejlődjenek. — Hogyan jön létre, és hogyan terjed a tudás a tudásalapú társadalomban? — Hogyan lehet az idősebb emberek élethosszig tartó tanulását a kereső tevékenységben való részvételüktől függetlenül támogatni? Milyen lehetőségek vannak már ma a szakmai és kulturális témákra vonatkozó képzésekben és tájékoztató programokban való részvételre a tagállamokban, és milyenek a tapasztalatok például a 3. életkor egyetemein vagy a különböző témakörök összejövetelein? — Van-e összefüggés a korábbi munkavégzés és a későbbi továbbképzés típusa között? Lehet-e következtetéseket levonni az aktív keresőképes korszak alatti képzésben való részvételből arra, hogy mennyire kaphatnak kedvet az idősebb emberek a tanuláshoz, a képzéshez és a kultúrához? — Hogyan lehet az eddig részarányán alul képviselt csoportok esetében is javítani a tanulási lehetőségekhez való hozzájutást és szavatolni a kulturális sokszínűséget? — Milyen szerepet játszhatnak idős korban a közszolgálati médiák, az új technológiák és az elektronikus tanulás a társadalmi részvétel megtartásában, a tudás és az információ közvetítésében és a személyes továbbképzésben? — Milyen alapkészségek különösen fontosak öregkorban? (vö. ehhez a 4.6.1. pontot is). — A másik oldalról nézve az idősebb emberekkel foglalkozó személyeknek és szervezeteknek milyen alapismeretekkel kellene rendelkezniük az időskorról és az öregedésről? És milyen képzési kezdeményezések alkalmasak arra, hogy növeljék a fiatalok megértését az idősebbek iránt? (vö. ehhez a 4.3.7. pontot is). — Milyen módon lehet a korábban elhatározott intézkedések végrehajtását ellenőrizni és a pozitív tapasztalatokat továbbadni?
2.17

A gazdaság fenntartása a gazdaság stagnálása idején is erőteljes odafigyelést és célzott törvényhozási intézkedéseket követel. A fenntarthatóság több aspektusból is vizsgálható. Az energiaszektor jól illusztrálja a helyzetet. Az Európai Bizottság joggal mutat rá a környezeti tényezőkre, s különösen felhívja a figyelmet az új tagállamok kedvezőtlen állapotára. Az Európai Bizottság az újabb fejleményeket a nemzetközi szerződések fényében vizsgálja. Az energia azonban veszélyt is jelenthet a fenntartható fejlődés szempontjából, mivel a kereslet növekedése (Kína) és az energiaforrásoktól való politikai jellegű függés miatt a kőolaj ára is növekszik.
5.7

A részvételi megközelítés megvalósításának útjába álló akadályok általában is számosak és különfélék. Ahogyan az EGSZB kihangsúlyozta egy előző véleményében (1), a következő szempontokat lehet kiemelni: — a nem tagországok nemzeti kormányainak többsége erősen ellenáll annak, hogy párbeszédet folytasson a nem-állami gazdasági szereplőkkel; — még ha van is arra valós lehetőség, hogy a NÁSZ-ok befolyást gyakoroljanak a fejlesztési programok és stratégiák meghatározására, ezek minimálisak; — ezeket az országokat a rendkívül erős adminisztratív központosítás jellemzi, ami általában sem könnyíti meg a NÁSZ–ok részvételét, marginalizálja a külterületeket, különösen a vidéket, melyek rendszerint amúgy is a legnehezebben elérhetőek és gyakran a legszegényebbek; — nem léteznek a NÁSZ-ok valóságos részvételére vonatkozó pontos szabályok és normák. A nem-tagországokban a civil társadalom legtöbbször nem eléggé szervezett. Gyakran a legnagyobb probléma abban áll, hogy még ki kell bontakoztatni a folyamatban résztvevő gazdasági szereplőkben rejlő lehetőségeket; — a pénzügyi támogatáshoz való hozzájutás, ami közvetlenül kapcsolódik az információkhoz való hozzájutás és terjesztésük kérdéséhez. A nem-tagországokban a NÁSZ-ok gyakran panaszolják, hogy nincsenek információkat terjesztő rendszerek. A pénzügyi támogatáshoz jutás eljárásai legtöbbször túl fárasztóak és túl bonyolultak, ahogyan a NÁSZ-ok hangsúlyozták.
3.1

Miképpen lehet az, hogy az utóbbi évtizedekben oly gyakran elmentünk ezek mellett a valós és igen fontos kérdések mellett? Ez egy óriási és fontos téma, amelyet szociológiai és politikai szempontból is meg kell vizsgálni, azonban nincs mód a jelen vélemény keretein belül a téma felületes ismertetésére. Bármi legyen is a helyzet, az EGSZB egyvalamiről szilárdan meg van győződve: mivel konzultatív intézmény, kevésbé van kitéve a jelen valóság szorongatásainak és nyomásának, mint a döntéshozó szervek. Tagjainak sokfélesége és az, hogy ezek a tagok szabadon és tartósan együtt dolgozhatnak, hogy szembesülhetnek tapasztalataikkal, ismereteikkel, tudásukkal, aggodalmaikkal, hogy egyesíthetik megérzéseiket és elemzéseiket, a különböző munkamódszerek javaslására való képességüket, gyökereiket és elkötelezettségeiket az úgynevezett „részvételi demokráciában”: az ilyen ütőkártya-erejű lehetőségek és képességek olyan új területeket nyitnak meg az EGSZB előtt, amelyekkel még többet lehet és kell is foglalkozniuk. A „Nemzedékek közötti kapcsolatok” témája is egy ilyen terület.
5.8

Elismert tény, hogy a tengeri kikötők olyan létfontosságú közlekedési csomópontok, amelyekre a tagállamok kereskedelmének és gazdasági fejlődésének előmozdítása érdekében van szükség. A tengeri kikötők, mint közlekedési csomópontok jelentőségét statisztikai adatok is alátámasztják, mint ahogy az az Európai Tengeri Kikötők Szervezete 2003-as éves jelentésében (20) is szerepel. Az EU tengeri kikötőiben számos pozíciót magasan képzett és tapasztalt tengerészek töltenek be. A hajókormányosok és a révkapitányok azonnal felismerhető csoportot alkotnak, ám a tapasztalt tengerészeket a kikötő ügyvitelében és a logisztikai műveletek terén is alkalmazzák.
2.7

A száraz ömlesztett rakományok szállításával kapcsolatban is hasonló tendencia volt megfigyelhető a 60-as évektől kezdve. Az ilyen kategóriájú hajók mérete is növekedett. A már 18 éve Brazíliából Rotterdamba vasércet szállító és 365 000 DWT hordképességű Berge Stahl a legnagyobb, melyet 23 méteres (76 láb) merülési magassága miatt más kikötők nem is tudnak fogadni. De a 80-as évek óta épült ömlesztettáru-szállító hajók hordképessége 150 000 és 175 000 DWT között mozog. A száraz és folyékony ömlesztettáru-szállítás egy külön, teljes értékű piaccá nőtte ki magát és az általuk használt európai tengeri kikötők ennek megfelelően alkalmazkodtak; még a világ legnagyobb ömlesztettáru-szállító hajóit is képesek fogadni. A hajók hordképességét vagy méretét illetően már semmi jelentősebb változás nem várható. Így tehát ezeknek a kategóriáknak a számára is biztosított már a bejutás Európába
4.5

Sőt, bár jelentős eltérések vannak már a közlekedési alapszabályok megfogalmazási módjában is, még sokkal komolyabb az a tény, hogy ezeket a szabályokat eltérően értelmezik és alkalmazzák a különböző tagállamokban. Ez nemcsak azért van, mert az emberek különbözőképpen tekintenek a szabályok megsértésére, hanem azért is, mert a vezetési vétségek büntetése is lényegesen eltér.
5.4.1

Legyen bármilyen kiváló is az egészségügy biztonságának műszaki és tudományos háttere, az ellentmondások vizsgálatának hagyományos elvét továbbra is feltétlenül tiszteletben kell tartani és alkalmazni is kell az egészségügy-biztonsági feladatok során.