A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről szóló 1967/2006/EK tanácsi rendelet 9. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról /* COM/2012/0370 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről szóló 1967/2006/EK tanácsi rendelet 9. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról Bevezetés Ez a jelentés a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről szóló, 2006. december 21-i 1967/2006/EK tanácsi rendelet[1] 9. cikke (3) bekezdése 3. albekezdésének rendelkezéseivel összhangban kerül benyújtásra. A 9. cikk (3) bekezdése a vontatott hálók (azaz vonóhálók; hajón és parton lévő kerítőhálók) zsákvégénél használható legkisebb szembőséget határozza meg. A vontatott halászeszközök legkisebb szembőségének meghatározásakor a fő célkitűzés a fiatal egyedek mortalitási arányában bekövetkező további növekedés elkerülése volt. A 9. cikk (3) bekezdésének 3. albekezdése kimondja, hogy a Bizottság e rendelkezés végrehajtásáról 2012. június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A 9. cikk (3) bekezdésének 3. albekezdése előírja, hogy a Bizottságnak figyelembe kell vennie a tagállamoktól 2011. december 31. előtt beérkezett információkat. Mivel a Bizottsághoz addig a napig nem érkeztek információk, 2012 elején[2] a Bizottság szolgálatai felkértek minden földközi-tengeri tagállamot, hogy szolgáltassanak adatokat a legkisebb szembőségre vonatkozó követelmények végrehajtásának mértékéről, a gazdasági szereplőknél felmerült költségekről és a szelektivitásra gyakorolt lehetséges hatásról. Ciprustól, Franciaországtól, Spanyolországtól, Olaszországtól, Máltától és Szlovéniától érkezett válasz, ezeket felhasználták a jelentésben. A Bizottság felhasználta a bizottsági tisztviselők által 2010 júliusa és 2012 áprilisa között végrehajtott ellenőrzések során gyűjtött információkat és az akkor tett észrevételeket is. A 9. cikk rendelkezései A legkisebb szembőségre vonatkozó releváns rendelkezéseket a 9. cikk (1)–(4) bekezdései tartalmazzák, és a következőképpen szólnak: 9. cikk Legkisebb szembőség (1) Tilos vontatott hálót, kerítőhálót vagy kopoltyúhálót halászati céllal felhasználni és a fedélzeten tárolni, kivéve, ha a háló legkisebb szemeket tartalmazó részén a szembőség megfelel e cikk (3)–(6) bekezdésének. (2) A szembőséget a 129/2003/EK bizottsági rendeletben[3] megállapított eljárás alapján kell meghatározni. (3) A (4) bekezdésben említettektől eltérő vontatott hálók esetében a legkisebb szembőség: (1) 2008. június 30-ig: 40 mm; (2) 2008. július 1-jétől az 1. pontban említett hálót a zsákvégnél 40 mm-es szembőségű négyzetes szemű háló, vagy a hajótulajdonos kellően indokolt kérésére 50 mm-es, rombusz-szemű háló váltja fel. Az előző albekezdéssel kapcsolatosan a halászhajók a két hálófajta közül csak az egyiknek a használatára és fedélzeten való tartására kapnak engedélyt. (3) A Bizottság e bekezdés végrehajtásáról 2012. június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelynek alapján – és a tagállamoktól 2011. december 31-ig beérkezett információkra építve – szükség esetén megfelelő kiigazításokat javasol. (4) A szardínia és szardella halászatára használt vonóhálók esetében, amennyiben az osztályozást követően ezen fajták az élő súlyban számított fogás legalább 80 %-át teszik ki, a legkisebb szembőség 20 mm. A rendelet a 14. cikkben átmeneti rendelkezéseket határozott meg, és a kisebb szembőségű hálókat használó uniós gazdasági szereplőknek 2010. május 31-ig adott időt arra, hogy megfelelően lecseréljék a felszerelésüket. 2011-ben, a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság egyik ajánlásának végrehajtása keretében az Európai Parlament és a Tanács a 9. cikk (3) bekezdését felváltó következő módosítást fogadta el: (3) A (4) bekezdésben említettektől eltérő vontatott hálók esetében a legkisebb szembőség legalább: a) a zsákvégnél 40 mm-es szembőségű, négyzetes szemű háló; vagy b) a hajótulajdonos kellően indokolt kérésére 50 mm-es, rombuszos szemű háló, amelynek engedélyezett méretszelektivitása megegyezik az a) pontban említett hálók méretszelektivitásával, vagy annál nagyobb. A halászhajók a két hálófajta közül csak az egyiknek a használatára és fedélzeten való tartására kapnak engedélyt. A Bizottság e bekezdés végrehajtásáról 2012. június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelynek alapján – és a tagállamoktól 2011. december 31-ig beérkezett információkra is tekintettel – szükség esetén megfelelő módosításokat javasol.” A vontatott hálók zsákvége A zsákvég a vontatott háló leghátsó része. Az 1967/2006/EK rendelet I. mellékletének f) pontja úgy határozza meg a vonóhálók zsákvégét, mint a vonóhálótest azonos szembőségű hálóból álló leghátsó része, amely vagy hengeres, vagy kúpos alakú. A zsákvég vagy közvetlenül a vonóhálótesthez kapcsolódik, vagy egy nem elvékonyodó hosszabbítóelem kapcsolja össze azzal. A vonóhálók zsákvégeit illetően egyes esetekben különbség tehető a szó szoros értelmében vett zsákvég és a hosszabbítóelem között. A 9. cikk (3) bekezdése azért kifejezetten a zsákvégre vonatkozóan határozza meg a legkisebb szembőséget, mert ez a vontatott hálók legkisebb szemekből álló része, ahová a halak továbbítódnak és ahol összegyűlnek. Ez azt jelenti, hogy a háló többi részén a szemeknek nagyobbaknak kell lenniük, mint a zsákvégnél. Értelmezés A Bizottság által elvégzett ellenőrzések és a nemzeti közigazgatási szervekkel való kapcsolatfelvételek fényt derítettek arra, hogy a tagállamok nem értelmezték helyesen a 9. cikk (3) bekezdését, különösen ami a háló zsákvégen kívüli részein megengedett szembőséget illeti. A cikk következetes és helyes alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottság részletes útmutatást nyújtott a tagállamoknak. 2007 óta a Bizottság a halászati és akvakultúra-ágazati bizottságban és magas szintű találkozókon[4] rendszeresen hangsúlyozta, hogy a 9. cikk (3) bekezdése a zsákvéget a háló legkisebb szembőségű részeként határozza meg, és hogy a háló többi részén a szemeknek nagyobbaknak kell lenniük. További pontosítással szolgáltak a 2011. április 18-i és 2012. március 22-i magyarázó feljegyzésekben. Ezekben a feljegyzésekben a Bizottság tagja a következőket emelte ki: a) ha a zsákvég 40 mm-es szembőségű, négyzetes szemű hálóból áll, akkor a hosszabbítóelem szembőségének a szemek alakjától (négyzetes vagy rombuszos) függetlenül meg kell haladnia a 40 mm-t; b) ha a hajótulajdonos kellően indokolt kérésére a zsákvég 50 mm-es szembőségű, rombuszos szemű hálóból áll, a hosszabbítóelemnek a szemek alakjától (négyzetes vagy rombuszos) függetlenül 50 mm-nél nagyobb szembőségűnek kell lennie. Végrehajtás a tagállamokban A tagállamok által közölt információk Egy 2012. február 10-én kelt levélben a tagállamokat felkérték, hogy nyújtsanak tájékoztatást arról, hogyan hajtották végre a 9. cikk (3) bekezdését. A Bizottság elemezte a tagállamok által szolgáltatott információkat, így átfogó képe alakult ki a végrehajtás különféle vonatkozásairól. Ez az elemzés nem terjedt ki Görögországra, ez az ország ugyanis e jelentés elkészítéséig nem közölte a kért információkat. 1. A változással érintett hajók száma A zsákvégek cseréje a hat tagállamban összesen 2 525 hajót érintett. Franciaország egyedi problémát jelzett a gangui vonóhálós hajókat illetően, amelyek a Földközi-tengeren lévő francia vonóhálós hajók több mint felét teszik ki. A gangui vonóhálós hajók tengerfenéken élő vegyes fajok hagyományos halászatát végzik, és 20 mm-es szembőségű zsákvéget használnak. A francia hatóságok jelezték, hogy a gangui vonóhálós hajóknak ilyen hálóra van szükségük hagyományos tevékenységük fenntartásához. Más tagállam nem jelzett hasonló problémát a jelentésében. A rendelet azonban nem ad semmilyen lehetőséget a 9. cikk (3) bekezdésében a vonóhálókra vonatkozóan meghatározott legkisebb szembőségtől való eltérésre. 2. Használt hálótípus A hajók túlnyomó többsége rombuszos szemű hálót használ. A 2 525 közül csak 95 használ négyzetes szemű hálót, 2 430 hajó rombuszos szemű hálóval halászik. A 9. cikk (3) bekezdése szerint a hajótulajdonosoknak kellően indokolniuk kell a rombuszos szemű hálók zsákvégnél való használatát. A Bizottság ezért tudni szerette volna, hogy a hajótulajdonosok milyen indoklásokat adtak elő ezzel kapcsolatban. A tagállamok által szolgáltatott információk alapján a következő kategóriákat lehetett azonosítani: – a rombuszos szemű hálók költsége alacsonyabb, mivel szélesebb körben elérhetők a helyi piacokon. A négyzetes szemű hálók készítéséhez felhasznált anyag olyan speciális szakértelmet igényel, amellyel a legtöbb helyi gyártó nem rendelkezik; – a négyzetes szemű hálók javítása nehezebb; – a hálók felszerelése nem volt kompatibilis a négyzetes alakú szemekkel, mivel a háló többi részét rombusz alakú szemek alkották; – egyes esetekben a halászoknak volt saját tartalékuk rombuszos szemű hálókból, és nem kívánták vállalni az új hálók beszerzésének költségeit; – a rombuszos szemű hálók ellenállóbbak a négyzetes szemű hálóknál; – a rombuszos szemű háló kevesebb kárt okoz a kifogott halakban. Megjegyzendő, hogy a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság 2009 májusában elfogadott, 33/2009/2. számú ajánlását átültető 2011-es módosítás egyértelműbb módon egy további követelményt fogalmaz meg a zsákvégnél használt 50 mm-es rombuszos szemű háló indoklására. A hálónak olyan hálónak kell lennie, amelynek „engedélyezett méretszelektivitása megegyezik” a 40 mm-es szembőségű, négyzetes szemű hálók méretszelektivitásával, „vagy nagyobb annál”. Azok az indoklások, amelyekről a tagállamok beszámoltak, nem tartalmaznak ilyen elemeket, annak ellenére, hogy a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság ajánlása a 2009. decemberi hatálybalépése után már kötelező volt a tagállamokra és az Unióra nézve. A Bizottság szerint a megfelelő indoklásnak minden körülmények között ki kell terjednie a szelektivitás szempontjaira is, nem csak a költségre és az ellenállásra. 3. Felmerült költségek A zsákvégek cseréjéhez kapcsolódó költségre vonatkozó információkat öt tagállam szolgáltatott. A költségek nagy változatosságot mutattak a zsákvég hosszától és attól függően, hogy a háló más részeit is ki kellett-e cserélni. A cserével érintett zsákvégek hossza a beszámolók szerint 1 és 14 méter között változott, a legtöbb esetben 2,5 és 12 méter közötti volt. Azon hajók túlnyomó többsége (97 %-a) esetén, amelyekre vonatkozóan költséginformációkat szolgáltattak, a felmerült költség 500 és 1000 EUR között alakult. Ez az összeg azonban jelentősen magasabb volt, ha a háló további részeit is cserélni kellett. Egyes esetekben, ahol a teljes hálót ki kellett cserélni, a költség elérhette a 24 000 EUR-t is. 4. Időzítés A legtöbb tagállam kijelentette, hogy a hálócserék befejeződtek 2010. május 31-re, a megfelelésre engedélyezett átmeneti időszak végére. A tagállamok egyes esetekben rugalmasságot engedélyeztek a legkisebb szembőség végrehajtásában, amíg el nem oszlanak a 9. cikk (3) bekezdésének értelmezésével kapcsolatos kétségek. Ezenkívül a fentebb említettek szerint nem minden tagállam erősítette meg, hogy egyetért a háló zsákvégen kívüli részein megengedett szembőség értelmezésével. Ebből következően a legkisebb szembőséget nem mindig ugyanúgy alkalmazzák a Földközi-tenger térségében, és ezért a 9. cikk (3) bekezdését még nem lehet teljes mértékben végrehajtottnak tekinteni. 5. A szelektivitásra gyakorolt hatás A Bizottság tájékoztatást kért a tagállamoktól a fogásoknak a hálók cseréje előtti és utáni méret- és fajösszetételéről. A fogások összetételére vonatkozóan három, a méretre vonatkozóan pedig csak két tagállam szolgáltatott adatokat. Az adatok azt mutatják, hogy a hálók cseréje érintette valamelyest a fajösszetételt, de egyértelműbb hatást gyakorolt a méretre, amely több mint 10 %-kal nőtt a hálócserét követően. Ez azt jelenti, hogy a fiatal egyedek kifogása némileg csökkent, ami már jól jelzi, hogy a szembőség növelése hatékony lehet. Ezek az adatok csak tájékoztató jellegűnek tekintendők, mivel térben és időben korlátozottak. Az egyik tagállam felvetette, hogy fontos, hogy a vonóhálók szembőségének növelését ne csak uniós szinten, hanem regionális alapon hajtsák végre, együttműködve a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottsággal. A Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság 33/2009/2. számú ajánlásának maradéktalan betartását így tovább kell ösztönözni az egész térségben. A rendelkezések érvényesítése A tagállamok által közölt információk Négy tagállam arról számolt be, hogy összesen 3 182 ellenőrzést hajtottak végre a szembőségre vonatkozóan, és 84 szabálytalanságot találtak. Az alkalmazott bírságok szintjét két tagállam közölte, és az 500 és 2000 EUR között alakult. Egyes esetekben elkobozták az illegális felszerelést vagy figyelmeztették a hajót annak cseréjére. A Bizottság észrevételei Az ellenőrzési rendelet[5] X. címének megfelelően a Bizottság ellenőrzéseket hajtott végre többek között annak ellenőrzésére, hogy a tagállamok hogyan tartatják be a 9. cikk (3) bekezdését. Ezek az ellenőrzések sok esetben azt állapították meg, hogy a felszerelés nem felelt meg a legkisebb szembőségre vonatkozó követelményeknek, még az átmeneti időszak 2010. május 31-i lejárta után sem. Bár egyes tagállamokban észlelhető volt némi fejlődés 2011-ben, továbbra is sok illegális szembőségű vonóhálót lehetett megfigyelni. Ez egyértelműen jelzi, hogy a minimális szembőségre vonatkozó rendelkezések megfelelő érvényesítése érdekében a tagállamoknak erősíteniük kell az ellenőrzési erőfeszítéseiket és/vagy szigorúbb szankciókat kell alkalmazniuk. A tagállamok által elvégzett ellenőrzések egy további hiányossága az volt, hogy gyakran hiányoztak a szembőséget mérő megfelelő eszközök. 2008 júniusa óta az 517/2008/EK tanácsi rendeletnek[6] megfelelően a szembőség meghatározását speciális EK-mérőeszközökkel kell végezni, amelyek pontos jellemzőit ez a rendelet határozza meg. Ha a mérést más típusú eszközzel végzik, akkor azt nem tekintik jogszerűnek. Így még ha a szembőség nyilvánvalóan kisebb is a megengedett minimumnál, nem alkalmazhatók szankciók, ha a jogsértést nem a megfelelő eszközökkel állapítják meg. A tagállami ellenőrök nem mindig hordják magukkal ezt az eszközt, vagy nem megfelelően képzettek a használatához, bár mostanra a legtöbb tagállam már rendelkezik ilyennel. Az egyik tagállam nincs olyan helyzetben, hogy érvényesítse a minimális szembőségre vonatkozó rendelkezéseket, mert egyáltalán nem áll rendelkezésére EK-mérőeszköz. Következtetés Továbbra is jelentős hiányosságok vannak a vontatott hálókra vonatkozó legkisebb szembőséget érintő rendelkezések tagállamokbeli végrehajtása és érvényesítése terén. A végrehajtás késedelmének egyik oka ahhoz az értelmezési problémához kapcsolódik, amely a tagállamok részéről a 9. cikk (3) bekezdésének rendelkezéseivel kapcsolatban felmerült. A Bizottság egyértelművé tette ezeket a rendelkezéseket, most már valamennyi tagállamban ugyanúgy kell értelmezni és alkalmazni azokat. A Bizottság elvárja a tagállamoktól, hogy a legkisebb szembőségre vonatkozó rendelkezések érvényesítése érdekében szigorúbb és célzottabb ellenőrzést folytassanak, a megfelelő mérőeszközöket használva, és gondoskodjanak arról, hogy a szankciók kellően visszatartó erejűek legyenek. A benyújtott magyarázatokra figyelemmel a Bizottság felkérte valamennyi tagállamot, hogy tegyenek mielőbbi lépéseket e rendelkezések teljes körű és helyes alkalmazásának biztosítása érdekében, és hogy kísérjék szorosan figyelemmel a helyzet alakulását, hogy biztosított legyen a teljes körű végrehajtás elérése. A Bizottság adott esetben nem habozik majd a Szerződés értelmében rendelkezésére álló eszközökhöz folyamodni, hogy biztosítsa az érintett rendelkezések betartását. Ami a legkisebb szembőség végrehajtásának a szelektivitásra gyakorolt hatását illeti, vannak arra utaló jelek, hogy növekedett az átlagos méret. Teljes elemzést azonban csak a fennmaradó hiányosságok orvoslását követően, és csak a valamennyi tagállam által szolgáltatandó adatok alapján lehet végezni. [1] HL L 409., 2006.12.30.; helyesbítés: HL L 36., 2007.2.8., 7. o. [2] A 2012. február 10-én kelt, Ares(2012)154023. iktatási számú levél. [3] Azóta felváltotta az 517/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 151., 2008.6.11.). [4] A 2007. július 11-i, 2007. október 2-i, 2007. október 30-i és 2007. december 4-i bizottsági ülések; a 2008. január 23-i és 2009. július 15-i magas szintű találkozók. [5] A Tanács 1224/2009/EK rendelete (2009. november 20.) a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról (HL L 343., 2009.12.23.). [6] A Bizottság 517/2008/EK rendelete (2008. június 10.) a 850/98/EK tanácsi rendelet alkalmazásában a halászhálók szembőségének meghatározására és fonalvastagságának vizsgálatára irányadó részletes végrehajtási szabályok megállapításáról (HL L 151., 2008.6.11.).