[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.3.22.

COM(2010)99 végleges

2008/0192 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikke (6) bekezdése alapján,

a Tanácsnak az önálló vállalkozói tevékenységet folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról és a 86/613/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre vonatkozó javaslat elfogadásával kapcsolatos, első olvasatbeli álláspontjáról

2008/0192 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikke (6) bekezdése alapján,

a Tanácsnak az önálló vállalkozói tevékenységet folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról és a 86/613/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre vonatkozó javaslat elfogadásával kapcsolatos, első olvasatbeli álláspontjáról

ELŐZMÉNYEK

A Bizottság 2008. október 3-án elfogadta az önálló vállalkozói tevékenységet folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról és a 86/613/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló irányelvjavaslatot (COM(2008) 636).

A javaslatot 2008. október 3-án terjesztette az Európai Parlament és a Tanács elé.

A Gazdasági és Szociális Bizottság 2009. március 24-én véleményt fogadott el.

Az Európai Parlament 2009. május 6-án fogadta el első olvasatbeli véleményét.

A plenáris ülésen a Bizottság véleményt nyilvánított a javasolt módosításokról. Az Európai Parlament álláspontja nyomán a Bizottság nem fogadott el hivatalos módosított javaslatot.

A Tanács a 2010. március 8-i ülésén fogadta el minősített többséggel első olvasatbeli álláspontját.

A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK CÉLJA

A javaslat célja, hogy megváltoztassa az önálló vállalkozói tevékenységet folytató férfiak és nők, valamint házastársaik egyenlő bánásmódjára irányuló elv alkalmazására vonatkozó közösségi jogi keretet.

A javaslat lényeges módosításokat vezet be a jelenleg hatályban lévő, 1986-os irányelvre nézve. Egyrészt kibővíti a házastárs fogalmát, kiterjesztve azt az élettársakra is, amennyiben azokat a nemzeti jogszabályok elismerik. Másrészt a javaslat előírja, hogy az önálló vállalkozók segítő házastársai – mivel hozzájárulnak a családi vállalkozás keretében folytatott tevékenységekhez – kérelmezhetik, hogy ugyanolyan szintű szociális védelemben részesülhessenek, mint az önálló vállalkozók. Végezetül a javaslat előírja, hogy azok a nők, akik önálló vállalkozók vagy önálló vállalkozót segítő házastársak, kérésükre a várandós munkavállalók védelméről szóló irányelv által előírt szülési szabadsággal (14 hét) azonos időtartamú szülési szabadságot vehetnek igénybe, melynek során a betegbiztosítási ellátással elméletileg egyenértékű pénzbeli ellátásban részesülnek.

MEGJEGYZÉSEK A TANÁCS ELSŐ OLVASATBELI ÁLLÁSPONTJÁHOZ

Rövid általános megjegyzések

A Bizottság megállapítása szerint a Tanács első olvasatbeli álláspontja lényegesen eltér a Bizottság javaslatától és az Európai Parlament véleményétől, főként a segítő házastársak szociális védelmét illetően. Míg a Bizottság és az Európai Parlament szerint biztosítani kell a segítő házastársak számára a lehetőséget, hogy ugyanolyan szintű szociális védelemben részesülhessenek, mint az önálló vállalkozók, a tanácsi álláspont szerint csupán csak azt kellene garantálni, hogy a segítő házastársak hozzájussanak szociális védelemhez.

Az önálló vállalkozók és a segítő házastársak szülési szabadságát illetően a Tanács álláspontja jobban közelít az Európai Parlament által elfogadott és a Bizottság által is jóváhagyott módosításhoz, amely az érintettek egyéni szükségleteihez való igazodás elvének alkalmazásáról rendelkezik. Ugyanakkor a tanácsi álláspontnak a szülési szabadság esetén fizetett összeg megfelelő szintjéről szóló 7. cikk (3) bekezdésével kapcsolatos része meglehetősen eltér a bizottsági és az európai parlamenti álláspontoktól.

Az Európai Parlament első olvasatbeli módosításaihoz fűződő döntések

A módosított javaslatban szereplő és a Tanács első olvasatbeli álláspontjába is átvett módosítások

A tanácsi álláspont az Európai Parlament által előterjesztett és a Bizottság által is jóváhagyott, a javaslat cikkeire vonatkozó módosítások közül az alábbiakat veszi át:

- 12. módosítás: a pozitív intézkedésekkel foglalkozó cikk kiegészítése egy, a nők által végzett vállalkozói tevékenység támogatására történő konkrét utalással;

- 13. módosítás: a vállalkozásindítás feltételeinek világosabb megfogalmazása;

- 15. módosítás: a Tanács által elfogadott szöveg konkretizálja, hogyan történjen a rendelkezésnek az önálló női vállalkozók és a segítő házastársnak minősülő nők speciális szükségleteihez való hozzáigazítása;

- 18. módosítás: a segítő házastársak munkájának elismeréséről szóló említés a Tanács által elfogadott szöveg (7) preambulumbekezdésében található;

- 22. módosítás: kiegészítés az egyenlő bánásmód biztosítására hivatott nemzeti szerveknek a hasonló európai szervezetekkel folytatott információcserével kapcsolatos hatáskörére vonatkozóan;

- 23. módosítás: új cikk a nemek közti egyenlőség érvényesítésének elvéről (gender mainstreaming);

- 27. módosítás: arra vonatkozó kitétel, hogy az irányelv végrehajtásához kizárólag „rendkívüli nehézségek” fennállása mellett biztosítható kiegészítő időszak;

- 28. módosítás: új cikk a javaslat „minimumkövetelményeinek” jellegéről.

A módosított javaslatban szereplő azon módosítások, amelyeket a Tanács első olvasatbeli álláspontjába nem vett át

- 21. és 22. módosítás az egyenlő bánásmód biztosítására hivatott szervrőlA Bizottság elfogadta e módosítások lényegét. A Tanács ugyanakkor ennek a standard rendelkezésnek a szövegét a férfiak és nők közti egyenlőség területén született legfrissebb jogszabály (átdolgozott irányelv[1]) szövegéhez kívánja igazítani. A Bizottság elfogadta ezt az elvet.

A Tanács által javasolt új rendelkezések és a Bizottság azokkal kapcsolatos álláspontja

A Tanács első olvasatbeli álláspontjából két rendelkezést érdemes kiemelni, azok ugyanis lényegesen eltérnek a Bizottság javaslatától és az Európai Parlament véleményétől. E két rendelkezés a Tanács álláspontjának a segítő házastársak szociális védelméről szóló 6. cikke és 7. cikkének az önálló női vállalkozók és a segítő házastársnak minősülő nők számára a szülési szabadság idején nyújtott juttatásokról szóló (3) bekezdése.

A 6. cikket illetően a Bizottság megvédte javaslatát azzal kapcsolatban, hogy a segítő házastársak ugyanolyan szintű szociális védelmet élvezhessenek, mint az önálló vállalkozók. Mivel a segítő házastársak rendszerint részt vesznek a vállalkozási tevékenységben, más megközelítés nem bizonyul megfelelőnek a javaslat céljának megvalósulásához, azaz, hogy a nők (a segítő házastársak túlnyomó többsége) és a férfiak (az önálló vállalkozók többsége: 2/3-a) közötti egyenlő elbánás elve érvényesüljön.

A Tanácsban folytatott tárgyalások során világosan kiderült, hogy sok tagállam esetében minden olyan próbálkozás ellenállásba ütközött, amely az önálló vállalkozók és a segítő családtagok számára biztosított védelem szintjének közelítését célozta. A Bizottság ezért hangsúlyozta, hogy – bár ez a javaslat szövegének lényeges módosítását és a benne foglalt célkitűzések mérséklését jelenti – csatlakozik a fent említett véleményhez, mert ez az egyetlen módja, hogy a Tanácson belül politikai megállapodás születhessen. A Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy a Tanács által elfogadott szöveg mind az önálló vállalkozók, mind a segítő házastársak számára jelentős javulást hoz a jelenlegi helyzethez képest. A szülési szabadság idején nyújtott juttatásról szóló új rendelkezés első ízben biztosítja, hogy az önálló vállalkozók és a segítő házastársak Unió-szerte jogosultak legyenek olyan juttatásokra, melyeknek célja lehetővé tenni a szakmai tevékenység legalább 14 hetes időszakra történő megszakítását. Ami konkrétan a segítő házastársakat és élettársakat illeti, a Tanács által jóváhagyott rendelkezés szerint a segítő házastársaknak és élettársaknak saját jogon hozzá kell jutniuk szociális védelemhez, függetlenül a rendszer típusától és attól, hogy részesülnek-e (az önálló vállalkozó révén) származékos védelemben.

A Bizottság figyelembe vette azt is, hogy, mivel két tagállam elvi síkon utasít el a területtel kapcsolatos minden jogszabályi szöveget, a Tanács nem tudna egyhangú döntést hozni.

Az Európai Unió Tanácsának 2009. november 30-i ülésén az elnökség módosította kompromisszumos javaslatát, kiegészítve egy olyan javaslattal, miszerint a tagállamok maguk választhatják meg a szülési szabadság idején nyújtott juttatás mértékét. A Bizottság ebben az esetben sem támasztott ellenvetést, hogy ne akadályozza a Tanácson belüli politikai megegyezést.

KÖVETKEZTETÉSEK

A fentiekből következően a Bizottság szerint – bár a Tanács első olvasatbeli álláspontja nem áll összhangban a bizottsági javaslat bizonyos lényeges célkitűzéseivel – csak oly módon volt biztosítható az eljárás folytatódása, hogy a Bizottság nem utasította el a Tanács első olvasatban elfogadott álláspontjának szövegét.

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 2006/54/EK irányelve (2006. július 5.) a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról (átdolgozott szöveg) (HL L 204., 2006.7.26., 23. o.)