Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és nyomon követéséről /* COM/2011/0628 végleges - 2011/0288 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A Bizottság 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslata[1] meghatározza a közös agrárpolitika (KAP) költségvetési keretét és fő irányvonalait. Ennek alapján a Bizottság a KAP jogi keretét a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozóan kijelölő rendeleteket, valamint az e politika alakulásával kapcsolatos lehetséges forgatókönyveket bemutató hatásvizsgálatot terjeszt elő. A reformra irányuló jelenlegi javaslatok „A KAP jövője 2020-ig” című bizottsági közleményen[2] alapulnak, amely átfogó szakpolitikai alternatívákat vázolt fel a mezőgazdaságot és a vidéki térségeket érintő jövőbeli kihívások megválaszolására, valamint a KAP célkitűzéseinek, azaz 1) a fenntartható élelmiszer-termelésnek, 2) a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodásnak és az éghajlatváltozás elleni fellépésnek, valamint 3) a kiegyensúlyozott területi fejlődésnek az elérése érdekében. A közleményben szereplő reformjavaslatok mind az intézményközi vita[3], mind a hatásvizsgálat keretében az érdekelt felekkel folytatott konzultáció során széles körű támogatásra találtak. A folyamat során világossá vált, hogy ösztönözni kell az erőforrás-hatékonyságot, hiszen ezáltal teremthető meg az uniós mezőgazdaság és vidékfejlesztés területén – az Európa 2020 stratégiával összhangban – az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés, miközben a KAP-ot továbbra is két olyan pillér köré célszerű szervezni, amelyek egymást kiegészítő eszközökkel ugyan, de ugyanazon célkitűzések megvalósítására irányulnak. Az első pillér tartalmazza az európai uniós mezőgazdasági termelőknek éves szinten alapvető jövedelemtámogatást biztosító közvetlen kifizetéseket és piaci intézkedéseket, valamint a konkrét piaci zavarok esetén nyújtandó támogatást, a második pillér pedig a vidékfejlesztést, amelynek esetében a tagállamok közös keretrendszer alapján többéves programokat dolgoznak ki és társfinanszíroznak[4]. Az egymást követő reformok révén a KAP a termelők jövedelemtámogatásának biztosítása mellett fokozta a mezőgazdaság piacorientáltságát, a környezetvédelmi követelmények szorosabban beépültek a mezőgazdasági szakpolitikába, valamint megnőtt a vidékfejlesztési támogatások jelentősége, amelyek immár az EU vidéki térségeinek fejlesztésére irányuló integrált szakpolitikai eszközt jelentenek. E reformfolyamat hatására ugyanakkor a támogatások tagállamok közötti és tagállamokon belüli jobb elosztása, valamint a környezetvédelmi kihívások megoldását szolgáló intézkedések célirányosabbá tétele és az egyre erősödő piaci ingadozások jobb kezelése iránti igény is megmutatkozott. Eddig a reformok főleg magát a mezőgazdaságot érintő kihívásokra, így például a nagymértékű termékfeleslegek levezetésére vagy az élelmiszer-biztonsági válságok kezelésére kerestek megoldásokat, és e megoldások később uniós és nemzetközi szinten is hasznos eszközül szolgáltak az EU számára. Napjaink legtöbb kihívása azonban olyan tényezőkre vezethető vissza, amelyek kívül esnek a mezőgazdaság területén, és ennélfogva átfogó politikai választ igényelnek. A mezőgazdasági termelők jövedelmi helyzete továbbra is nehéz marad, mivel több kockázattal, a termelékenység csökkenésével, valamint a ráfordítási árak növekedése miatti árpréssel kell szembenézniük; ezért továbbra is fenn kell tartani a jövedelemtámogatást, valamint meg kell erősíteni a kockázatok és a válsághelyzetek kezelésére irányuló eszközöket. Az erős lábakon álló mezőgazdaság nélkülözhetetlen az uniós élelmiszeripar és a globális élelmezésbiztonság szempontjából. A mezőgazdaság területén és a vidéki térségekben ezzel egyidejűleg fokozni kell az erőfeszítéseket az Európa 2020 menetrend részét képező ambiciózus éghajlatvédelmi és energiaügyi célkitűzések, valamint a biológiai sokféleségre vonatkozó stratégia megvalósítása érdekében. A mezőgazdasági termelőknek, akik az erdészeti gazdálkodókkal együtt a földek fő kezelői, támogatásra lesz szükségük a környezetvédelmi és éghajlat-politikai célkitűzések elérését leginkább elősegítő művelési rendszerek és eljárások alkalmazásában és fenntartásában, mivel a piaci árak nem tükrözik e közjavak biztosítását. Különösen fontos továbbá a vidéki térségekben rejlő különböző potenciálok lehető legjobb kihasználása, hiszen ez hozzájárul az inkluzív növekedéshez és kohézióhoz. A jövőbeli KAP éppen ezért nem csupán az uniós gazdaság jóllehet lényeges, de kis részterületével foglalkozó politika lesz, hanem az élelmezésbiztonság, a környezetvédelem és a területi egyensúly szempontjából is stratégiai fontosságú politika. Ebben rejlik egy valóban közös politika uniós hozzáadott értéke: a korlátozott költségvetési forrásokat a lehető leghatékonyabban képes felhasználni úgy, hogy közben EU-szerte biztosítja a mezőgazdaság fenntarthatóságát, az éghajlatváltozás és egyéb fontos, határokon átnyúló problémák kezelését, valamint a tagállamok közötti szolidaritás erősítését, ugyanakkor a helyi igények figyelembevétele érdekében a végrehajtás során kellő rugalmasságot biztosít. A többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatban meghatározott keret előirányozza a KAP kétpilléres szerkezetének fenntartását, miközben a költségvetési források névértékét mindkét pillér esetében a 2013. évi szinten tartja és egyértelműen a fő uniós prioritások terén elérendő eredmények teljesítését helyezi a középpontba. A javaslat szerint a közvetlen kifizetéseknek a fenntartható termelés elősegítésére kell irányulniuk, és ennek érdekében az e célra rendelkezésre álló költségvetési források 30 %-át az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös, kötelező intézkedésekre kell szánni. A kifizetések mértékét célszerű fokozatosan egymáshoz közelíteni és a jelentős kifizetésben részesülő kedvezményezettek esetében fokozatosan maximalizálni kell a kifizetéseket. A vidékfejlesztést más uniós, megosztott irányítású alapokkal együtt egy olyan közös stratégiai keretbe indokolt belefoglalni, amely eredményorientáltabb és amelyre egyértelműbb és megfelelőbb előzetes feltételek vonatkoznak. Végezetül a KAP finanszírozását a piaci intézkedések tekintetében a többéves pénzügyi keret mellett két másik eszközzel is kívánatos erősíteni: 1) egy válsághelyzetek kezelésére szolgáló vésztartalékkal és 2) az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap alkalmazási körének kibővítésével. Mindezek alapján a 2014–2020-as időszakra vonatkozóan a KAP jogi keretének főbb elemeit a következő rendeletek tartalmazzák: – a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a közvetlen kifizetésekről szóló rendelet); – a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) irányuló javaslat (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet); – az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (a vidékfejlesztésről szóló rendelet); – a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és nyomon követéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (horizontális rendelet); – a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésével kapcsolatos egyes támogatások és visszatérítések megállapítására vonatkozó intézkedések meghatározásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslat; – a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetések 2013. évi alkalmazása tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat; – az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek az egységes támogatási rendszer és a szőlőtermesztők támogatása tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat. A vidékfejlesztésről szóló rendelet a Bizottság által 2011. október 6-án előterjesztett azon javaslatra[5] épül, amely az összes alapnak egy közös stratégiai kereten belül történő működtetésére vonatkozó szabályokat határozza meg. Egy további rendelet készül a leginkább rászoruló személyeknek szóló programról, amelyre vonatkozóan a pénzeszközök jelenleg a többéves pénzügyi keret egy másik fejezetében találhatóak. Ezenkívül az Európai Unió Bírósága által felvetett kifogások figyelembevételével jelenleg zajlik a kedvezményezettekre vonatkozó információk közzétételével kapcsolatos új szabályok kidolgozása, hogy a kedvezményezetteknek a személyes adatok védelméhez fűződő joga a lehető leginkább összeegyeztethető legyen az átláthatóság elvével. 2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLAT A jelenlegi politikai keret értékelésére, valamint a jövőbeli kihívások és igények vizsgálatára támaszkodva a hatásvizsgálat három lehetséges forgatókönyv hatásait értékeli és hasonlítja össze. Mindez egy szolgálatközi csoport által irányított, 2010 áprilisában kezdődött hosszú folyamat eredménye, amelynek során mélyreható mennyiségi és minőségi elemzésre került sor: többek között a 2020-ig terjedő időszak tekintetében a mezőgazdasági piacokra és bevételekre vonatkozó középtávú előrejelzések formájában referenciahelyzet került meghatározásra, valamint a különböző szakpolitikai lehetőségek által az ágazat gazdaságára gyakorolt hatásokat szemléltető modell került kidolgozásra. A hatásvizsgálatban ismertetett három forgatókönyv a következő: 1) kiigazítás: ez a forgatókönyv megtartja a jelenlegi politikai keretet, ugyanakkor megoldást keres annak legnagyobb hiányosságaira, például a közvetlen kifizetések elosztásának a kérdésére; 2) integráció: ez a forgatókönyv fontos politikai változásokkal számol, így a közvetlen kifizetések célirányosabbá tételével és „kizöldítésével”, a vidékfejlesztési politikának a többi uniós szakpolitikával való jobb összehangolásával és stratégiai irányultságának erősítésével, valamint a termelők közötti együttműködés szélesebb körű alkalmazását lehetővé tevő jogalap-szélesítéssel; 3) hangsúlyváltás: ez a forgatókönyv kizárólag környezetvédelmi szempontok mentén történő szakpolitikai hangsúlyváltást jelent, amelynek keretében a közvetlen kifizetések fokozatosan megszűnnek, feltételezve, hogy a termelési kapacitás támogatás nélkül fenntartható, valamint hogy a vidéki területek társadalmi-gazdasági igényeit más szakpolitikák is ki tudják szolgálni. Tekintettel a gazdasági válságra és a közfinanszírozásra nehezedő nyomásra, amelyre válaszul az EU kidolgozta az Európa 2020 stratégiát és a többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatot, a három forgatókönyv eltérő fontosságot tulajdonít a versenyképesebb és fenntarthatóbb mezőgazdasággal rendelkező dinamikus vidéki térségek megteremtését célzó jövőbeli KAP három politikai célkitűzésének. Az Európa 2020 stratégiával – különösen a forráshatékonyság tekintetében – való jobb összhang megteremtése érdekében egyre fontosabb lesz, hogy a kutatás, a tudásmegosztás, valamint (többek között a mezőgazdasági termelékenységgel és fenntarthatósággal kapcsolatos európai innovációs partnerség keretében) az együttműködés és az innováció ösztönzése révén növekedjen a mezőgazdasági termelékenység. Ugyan az uniós mezőgazdasági politikára már nem jellemző kereskedelemtorzító politikai környezet, az ágazatra azonban várhatóan további teher fog nehezedni a – különösen a dohai fejlesztési menetrend, illetve az EU-Mercosur szabadkereskedelmi megállapodás keretében – folytatódó liberalizáció következtében. A hatásvizsgálat keretében folytatott konzultáció során előnyben részesített szempontok figyelembevételével három politikai forgatókönyv került kidolgozásra. Az érdekeltek 2010. november 23. és 2011. január 25. között nyújthatták be észrevételeiket, valamint 2011. január 12-én tanácsadó bizottság került összehívásra. A főbb következtetések összefoglalva a következők[6]: – Az érintettek körében széles egyetértés uralkodik abban a tekintetben, hogy a jövő kihívásainak kezeléséhez, azaz az élelmezésbiztonságnak, a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodásnak és a kiegyensúlyozott területi fejlődésnek az elérése érdekében két pillér köré szerveződő, erős KAP-ra van szükség. – A legtöbb megkérdezett úgy véli, hogy a KAP-nak piac- és árstabilizáló szerepet kellene betöltenie. – Az érintettek véleménye megoszlik a támogatások irányultságát (különösen a közvetlen támogatások újraelosztását és a kifizetések maximalizálását) illetően. – Egyetértés van a tekintetben, hogy az éghajlatváltozás elleni fokozott küzdelem és a nagyobb környezeti teljesítmény megvalósításában, amely az Unió társadalmának javát szolgálja, mindkét pillér fontos szerepet játszhat. Habár számos termelő úgy gondolja, hogy ez mára már megvalósult, a szélesebb közönség azon a véleményen van, hogy az első pillérhez tartozó kifizetések felhasználásának hatékonyságát növelni lehetne. – A megkérdezettek azt szeretnék, ha a jövőben bekövetkező növekedés és fejlődés kiterjedne az EU egészére, beleértve a kedvezőtlen helyzetű térségeket is. – Több válaszadó hangsúlyozta, hogy a KAP-ot össze kellene vonni más, így a környezetvédelmi, egészségügyi, kereskedelemi vagy fejlesztési szakpolitikákkal. – A megkérdezettek szerint a KAP az innováció, a versenyképes vállalkozások fejlesztése, valamint a közjavak uniós polgárok számára való biztosítása révén illeszkedhet az Európa 2020 stratégiához. Ennek megfelelően a hatásvizsgálat során összehasonlításra került a három lehetséges politikai forgatókönyv: A hangsúlyváltással számoló forgatókönyv nyomán a termelés a leginkább költséghatékony területekre és a legjövedelmezőbb ágazatokba helyeződne át, és ezáltal felgyorsulna a mezőgazdasági ágazat strukturális kiigazítása. Bár a környezetvédelem finanszírozásában jelentős növekedés következne be, az ágazat ugyanakkor a piaci intervenciós intézkedések alkalmazásának korlátozása következtében nagyobb kockázatnak lenne kitéve. Ezentúl jelentős társadalmi és környezeti költségek keletkeznének, mivel a kevésbé versenyképes területeken számottevő jövedelemcsökkenés és környezetkárosodás következne be, hiszen ebből a politikai alternatívából hiányzik a kölcsönös megfeleltetési követelményekhez kötött közvetlen kifizetések multiplikátor hatása. A lehetőségek skálájának másik végén a kiigazításra irányuló forgatókönyv áll, amely a leginkább lehetővé tenné a szakpolitikai folytonosságot és egyben korlátozott, mindazonáltal érezhető javulást eredményezne mind a mezőgazdaság versenyképessége, mind a környezeti teljesítmény terén. Ugyanakkor komoly kétségek merülnek fel azt illetően, hogy a szóban forgó forgatókönyv képes-e megfelelően kezelni a mezőgazdaság hosszú távú fenntarthatósága szempontjából is meghatározó, az éghajlatváltozással és a környezetvédelemmel kapcsolatos jövőbeli nagy kihívásokat. Az integrációra irányuló forgatókönyv a közvetlen kifizetések célirányosabbá tétele és „kizöldítése” révén úttörő megközelítést alkalmaz. Az értékelés tanúsága szerint van lehetőség környezetbarátabb mezőgazdaság kialakítására úgy, hogy az a termelők számára ésszerű költségekkel járjon, habár egyes adminisztratív terhek nem kerülhetők el. A vidékfejlesztés szintén új lendületet kaphat, feltéve, hogy a tagállamok és régiók hatékony módon tudnak élni az új lehetőségekkel, valamint a közös stratégiai keret és más uniós alapok nem hatnak az első pillérhez kapcsolódó szinergiákkal szemben, illetve nem gyengítik a vidékfejlesztésre jellemző sajátos erősségeket. Megfelelő egyensúly elérése mellett ez a forgatókönyv alkalmas a leginkább arra, hogy választ adjon a mezőgazdaság és a vidéki területek hosszú távú fenntarthatóságának kérdésére. Mindezek alapján a hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy az integrációra irányuló forgatókönyv képes a legkiegyensúlyozottabb módon fokozatosan összhangba hozni a KAP-ot az Unió stratégiai célkitűzéseivel, és ez az egyensúly a jogalkotási javaslatok egyes elemeinek átültetésében is kifejezésre jut. Ki kell alakítani továbbá egy olyan értékelési keretet, amely szakpolitikai célkitűzésekhez kötött közös mutatók segítségével méri a KAP teljesítményét. Az egyszerűsítés a teljes folyamat során fontos szempont volt, amelyet kívánatos többféle módon, például a kölcsönös megfeleltetés és a piaci eszközök ésszerűsítése vagy a mezőgazdasági kistermelők támogatási rendszerének kialakítása révén tovább fokozni. Ezenkívül a közvetlen kifizetések „kizöldítését” ajánlatos oly módon kialakítani, hogy az adminisztratív terhek, köztük az ellenőrzési költségek, a lehető legalacsonyabb szinten maradjanak. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat célszerűnek tartja a KAP jelenlegi kétpilléres szerkezetének megőrzését: az első pillérbe tartozó általános érvényű éves kötelező intézkedéseket a második pillér többéves programozási megközelítésmódjának keretében olyan nem kötelező intézkedéseknek célszerű kiegészíteniük, amelyek jobban illeszkednek a tagállami és regionális sajátosságokhoz. A közvetlen kifizetések rendszerének újratervezése ugyanakkor a második pillérhez kapcsolódó szinergiák jobb kihasználására irányul, a második pillér maga pedig – az egyéb uniós, megosztott irányítású alapokkal való jobb összehangolás érdekében – közös stratégiai keret részét képezi. Ennek alapján megmarad a négy alapvető jogi eszközből álló jelenlegi szerkezet is, habár a finanszírozásról szóló rendelet hatálya bővül oly módon, hogy a közös rendelkezések bekerülnek a mostantól horizontális rendeletnek nevezett rendeletbe. E javaslatok összhangban állnak a szubszidiaritás elvével. A KAP valóban közös politika: az EU és a tagállamok megosztott hatáskörébe tartozik, amelynek irányítása a fenntartható és sokrétű mezőgazdaság EU-szerte történő megőrzése céljából uniós szinten történik az éghajlatváltozáshoz hasonló, több tagállamot érintő fontos kérdések figyelembevételével és a tagállamok közötti szolidaritás erősítésével. Az élelmezésbiztonságot, a környezetet és a területi egyensúlyt érintő jövőbeli nagy kihívások tükrében a KAP továbbra is stratégiai jelentőségű szakpolitika marad, amely lehetővé teszi a politikai kihívások minél eredményesebb kezelését és a költségvetési források lehető leghatékonyabb felhasználását. A javaslat értelmében továbbá megmarad az eszközök eddigi kétpilléres szerkezete, hiszen ez nagyobb rugalmasságot biztosít a tagállamok számára a helyi sajátosságaikhoz jobban illeszkedő megoldások kialakításában és a második pillér társfinanszírozásában. Az új európai innovációs partnerség és a kockázatkezelési eszköztár szintén a második pillérbe tartozik. Ezzel egyidejűleg a szakpolitika jobban fog igazodni az Európa 2020 stratégiához (és többek között a többi uniós alapot magában foglaló közös kerethez), valamint számos tekintetben javul és egyszerűsödik. Végezetül a hatásvizsgálat keretében elvégzett elemzés egyértelműen kimutatta, mekkora költségeket generálna az intézkedések elmaradása az okozott negatív gazdasági, környezeti és társadalmi következményeknél fogva. A pénzügyi rendelkezések megállapításán túl a horizontális rendelet összefogja az összes eszköz szempontjából fontos szabályokat, mint például a kölcsönös megfeleltetésre, az ellenőrzésekre és a szankciókra vonatkozó rendelkezéseket. Ennek eredményeképpen a rendelet a finanszírozás, a mezőgazdasági tanácsadó rendszer, az irányítási és ellenőrzési rendszerek, a kölcsönös megfeleltetés és a számlaelszámolás tekintetében fogalmaz meg szabályokat. A cél a finanszírozási szabályok kiigazítása az eddig szerzett tapasztalatok alapján, a kölcsönös megfeleltetés egyszerűsítése és ösztönzése, valamint a mezőgazdasági tanácsadó rendszer megerősítése. A jelenlegi szabályok áttekintése – különösen a kölcsönös megfeleltetés esetében – az egyszerűsítés, a jó mezőgazdasági és környezeti állapot keretén belül az éghajlatváltozás szempontjának erősítése, valamint a környezetbarát megfontolásokat megfogalmazó rendelkezésekkel, illetve a vidékfejlesztés körébe tartozó lényeges környezetvédelmi intézkedésekkel való összhang céljából történt. Végezetül a rendelet létrehozza annak a közös monitoring- és értékelési keretnek az alapjait, amely a KAP teljesítményének mérését szolgálja majd a következő időszakban. Ez a rendelet különféle egyszerűsítő elemeket tartalmaz. Egyrészt egyetlen jogi aktusba foglalja a kölcsönös megfeleltetés szabályait, és ezáltal javítja érthetőségüket. Előirányozza továbbá a kifizető ügynökségek számának csökkentését és a koordináló szerv szerepének erősítését. Ezáltal átláthatóbbá válik a rendszer, és kisebb teherrel jár majd a tagállami közigazgatási szervek és a bizottsági szolgálatok számára. A tagállamok szintjén enyhül az akkreditálás és a megbízhatósági nyilatkozatok számára vonatkozó követelmény, valamint csökkenteni lehet a bizottsági auditok számát. A jogi egyértelműség és az eljárások illeszkedése érdekében a KAP két pillérének irányításra és ellenőrzésre vonatkozó szabályai – a lehetőségekhez mérten – összehangolásra kerülnek. Emellett a rendelet előirányozza a Bizottság felhatalmazását arra vonatkozóan, hogy csökkenthesse a helyszíni ellenőrzések számát az olyan tagállamok esetében, amelyek megfelelően működő ellenőrzési rendszerekkel és alacsony hibaarányokkal rendelkeznek. Ez csökkentheti a mezőgazdasági termelők és a tagállami közigazgatási szervek adminisztratív terheit is. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A többéves pénzügyi keretről szóló javaslat értelmében az uniós költségvetésből továbbra is jelentős rész szolgál a mezőgazdaság, e stratégiai jelentőségű közös politika finanszírozására. A javaslat szerint ezért a KAP-nak a 2014–2020 közötti időszakra rendelkezésre álló, az első pillérhez utalt (folyó árakon) 317,2 milliárd EUR, valamint a második pillérhez utalt 101,2 milliárd EUR előirányzatokat fő tevékenységeire kell összpontosítania. Az első és második pillérhez tartozó forrásokat további 17,1 milliárd EUR egészíti ki, amelyből a többéves pénzügyi keret egyéb jogcímei alatt 5,1 milliárd EUR a kutatásra és innovációra, 2,5 milliárd EUR az élelmiszer-biztonságra és 2,8 milliárd EUR a leginkább rászoruló személyek élelmiszer-támogatására irányul, továbbá a többéves pénzügyi kereten kívül 3,9 milliárd EUR található a mezőgazdasági ágazatot érintő válságokra képzett új tartalékban és legfeljebb 2,8 milliárd EUR az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapban, vagyis a 2014–2020 közötti időszakban összesen 435,6 milliárd EUR áll rendelkezésre. A támogatások tagállamok közötti elosztását illetően a javaslat azt indítványozza, hogy minden olyan tagállam esetében, amelynek közvetlen kifizetései nem érik el az uniós átlag 90 %-át, a különbség egyharmada kerüljön kipótlásra. A közvetlen kifizetésekre vonatkozó rendeletben a nemzeti korlátok ennek alapján kerülnek meghatározásra. A vidékfejlesztési támogatás elosztása a politikai célkitűzésekhez kötődő objektív kritériumok alapján, a jelenlegi elosztás figyelembevételével történik. Ahogy már jelenleg is, a kevésbé fejlett régióknak indokolt továbbra is magasabb társfinanszírozási rátával rendelkezniük, amely egyes intézkedésekre – tudásmegosztás, termelői csoportok, együttműködés, Leader stb. – szintén alkalmazandó. A javaslat a pillérek közötti átcsoportosítások tekintetében bizonyos fokú (a közvetlen kifizetések 5 %-áig terjedő) rugalmasságot vezet be: az első pillérből a másodikba való átcsoportosítás révén a tagállamok megerősíthetik vidékfejlesztési politikájukat, míg a második pillérből az elsőbe való átcsoportosítással azok a tagállamok élhetnek, amelyekben a közvetlen kifizetések szintje nem éri el az uniós átlag 90 %-át. A KAP-reformra vonatkozó javaslatok pénzügyi hatását részletesen a javaslatokat kísérő pénzügyi kimutatás tartalmazza. 2011/0288 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és nyomon követéséről AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[7], a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[8], az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően[9], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) „A KAP jövője 2020-ig: az élelmezési, a természetes erőforrásokat érintő és a területi kihívások kezelése” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának szóló bizottsági közlemény[10] számba vette a közös agrárpolitikát (KAP) 2013 után érintő lehetséges kihívásokat, célkitűzéseket és irányokat. Az említett közleményről folytatott vita fényében a KAP-ot 2014. január 1-jei hatályú reformnak kell alávetni. A reformnak a KAP összes főbb eszközére, és így a(z) [COM(2010)… (lisszaboni kiigazítás)] európai parlamenti és tanácsi rendelettel[11] módosított, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendeletre[12] is ki kell térnie. Az említett rendelet végrehajtása során szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy a finanszírozási és nyomonkövetési mechanizmus egyes elemei kiigazításra szorulnak. A reform hatókörére tekintettel helyénvaló az 1290/2005/EK rendeletet hatályon kívül helyezni és új szöveggel felváltani. A reformnak továbbá – a lehetőségekhez mérten – össze kell hangolnia, valamint korszerűsítenie és egyszerűsítenie kell a rendelkezéseket. (2) Tekintettel arra, hogy a rendelet és a KAP más eszközei között fennálló kapcsolatok, valamint a kibővített Unióban a tagállamok rendelkezésére álló pénzügyi források korlátozottsága miatt a tagállamok nem tudják kielégítően teljesíteni e rendelet célkitűzéseit, és ezért ezek a célkitűzések az uniós finanszírozás többéves garanciája, továbbá a kiemelt célokra való összpontosítás mellett uniós szinten jobban teljesíthetők, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikke (3) bekezdésében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett Szerződés 5. cikke (4) bekezdésében foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az adott célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket. (3) A Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy e rendelet egyes nem alapvető rendelkezéseinek a kiegészítése vagy módosítása céljából a Szerződés 290. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a kifizető ügynökségek és a koordináló szervek akkreditálására, a mezőgazdasági tanácsadó rendszer tartalmára, az állami intervenció keretében uniós költségvetésből finanszírozott intézkedésekre, az állami intervencióval kapcsolatos műveletek értékelésére, a tagállamok részére történő visszatérítések csökkentéseire és felfüggesztésére, az alapok keretében a kiadások és bevételek kiegyenlítésére, az adósságok visszafizettetésére, a kedvezményezettekre a jogosultsági feltételek be nem tartása esetén alkalmazott szankciókra, a biztosítékokra vonatkozó szabályokra, az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer működésére, az ügyletek vizsgálata köréből kizárt intézkedésekre, a kölcsönös megfeleltetés keretében alkalmazott szankciókra, az állandó gyepterületek fenntartására vonatkozó szabályokra, az euróövezeten kívüli tagállamok által alkalmazandó meghatározó ügyleti tényre és átváltási árfolyamra vonatkozó szabályokra, valamint a KAP keretében elfogadott intézkedések közös értékelési keretének a tartalmára vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és kidolgozásakor a Bizottságnak gondoskodnia kell a kapcsolódó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő egyidejű, kellő időben és megfelelő módon történő eljuttatásáról. (4) A KAP számos intézkedést foglal tartalmaz, közülük egyesek a vidékfejlesztésre vonatkoznak. A KAP célkitűzéseinek teljesítéséhez való hozzájárulás érdekében fontos biztosítani ezen intézkedések finanszírozását. Tekintettel arra, hogy ezeknek az intézkedéseknek vannak közös elemeik, ugyanakkor több tekintetben eltérnek egymástól, finanszírozásukat olyan azonos szabályok alapján kell végezni, amelyek szükség esetén eltérő kezelést is lehetővé tesznek. Az 1290/2005/EK rendelet két európai mezőgazdasági alapot hozott létre: az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapot (a továbbiakban: EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapot (a továbbiakban: EMVA). E két alapot fenn kell tartani. (5) Az Unió éves költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló, […]-i [FR]/xxx/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet[13] és az annak alapján elfogadott rendelkezéseket alkalmazni kell az e rendeletben meghatározott intézkedésekre. Az említett rendelet rendelkezéseket állapít meg a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság és a megkülönböztetésmentesség elvén alapuló, a tagállamokkal folytatott megosztott irányításra, továbbá az akkreditált szervek szerepére és a költségvetési alapelvekre vonatkozóan, amelyeket figyelembe kell venni e rendelet keretében. (6) Az uniós költségvetésnek mindkét alapon keresztül közvetlenül vagy a tagállamokkal folytatott megosztott irányítás keretében finanszíroznia kell a KAP-kiadásokat, beleértve a vidékfejlesztéssel összefüggő kiadásokat is. Meg kell határozni a szóban forgó alapok felhasználásával finanszírozható intézkedések körét. (7) Rendelkezéseket kell megállapítani a kifizető ügynökségek tagállamok által történő akkreditálásával, a szükséges vezetői megbízhatósági nyilatkozatok megszerzésére vonatkozó eljárások létrehozásával, valamint az irányítási és monitoringrendszerek tanúsításával, továbbá az éves elszámolások független szervek által történő tanúsításával kapcsolatban. Ezenfelül a tagállami ellenőrzések átláthatósága érdekében, különösen az engedélyezési, az érvényesítési és a kifizetési eljárások esetében, a bizottsági szolgálatok és a minden egyes kifizető ügynökséget akkreditálni köteles tagállamok adminisztratív és auditterheinek csökkentése érdekében, korlátozni kell az ilyen feladatok ellátására felhatalmazott hatóságok és szervek számát az egyes tagállamok alkotmányos előírásainak figyelembevétele mellett. (8) Amennyiben a tagállam egynél több kifizető ügynökséget akkreditál, fontos, hogy kijelöljön egyetlen koordináló szervet, amely következetességet biztosít az alapok kezelése terén, kapcsolatot tart a Bizottság és a különböző akkreditált kifizető ügynökségek között, valamint ügyel arra, hogy a Bizottság a különböző kifizető ügynökségek tevékenységével kapcsolatban kért információkat gyorsan megkapja. A koordináló szervnek emellett gondoskodnia kell helyreigazító intézkedések megtételéről, valamint arról, hogy a Bizottság tájékoztatást kapjon azok nyomon követéséről, továbbá biztosítania kell a közös szabályok és előírások homogén alkalmazását. (9) Csak a tagállamok által akkreditált kifizető ügynökségek nyújtanak megfelelő biztosítékot arra vonatkozóan, hogy az uniós támogatás kedvezményezettek részére történő odaítélése előtt megtörténtek a szükséges ellenőrzések. Ezért egyértelműen rögzíteni kell, hogy kizárólag az akkreditált kifizető ügynökségeknél felmerült kiadásokat lehet visszatéríteni az uniós költségvetésből. (10) Annak érdekében, hogy a kedvezményezettek jobban tudatában legyenek egyfelől a mezőgazdasági gyakorlatok és a gazdaságok irányítása közötti kapcsolatnak, másfelől a környezettel, az éghajlatváltozással, a földterület jó mezőgazdasági állapotával, az élelmiszer-biztonsággal, a közegészségüggyel, az állategészségüggyel, a növényegészségüggyel és az állatjóléttel kapcsolatos előírásoknak, a tagállamoknak átfogó mezőgazdasági tanácsadó rendszert kell létrehozniuk, amely tanácsadást nyújt a kedvezményezettek részére. A mezőgazdasági tanácsadó rendszer semmilyen esetben sem befolyásolhatja a kedvezményezetteknek az említett előírások betartására vonatkozó kötelezettségét és felelősségét. Ezenfelül a tagállamoknak gondoskodniuk kell a tanácsadás és az ellenőrzés egyértelmű elkülönítéséről. (11) A mezőgazdasági tanácsadó rendszernek ki kell térnie legalább a kölcsönös megfeleltetés alkalmazási körébe tartozó követelményekre és előírásokra. Az említett rendszernek ki kell térnie azokra a – közvetlen kifizetésekre vonatkozó – követelményekre is, amelyek betartása az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokkal kapcsolatosan szükséges, valamint a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, xx-i DP/xxx/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[14] meghatározott mezőgazdasági terület fenntartására. Végül ennek a rendszernek ki kell térnie az éghajlatváltozás mérséklésével és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodással, a biológiai sokféleséggel, a vízvédelemmel, az állat- és növénybetegségek bejelentésével és az innovációval, valamint a kis mezőgazdasági üzemek gazdasági tevékenységének fenntartható fejlődésével kapcsolatos egyes elemekre is. (12) Önkéntes alapúvá kell tenni a kedvezményezettek számára a mezőgazdasági tanácsadó rendszerhez való csatlakozást. Valamennyi kedvezményezett számára lehetővé kell tenni a rendszerben való részvételt, még akkor is, ha nem részesülnek a KAP keretében támogatásban. A tagállamok azonban elsőbbségi kritériumokat határozhatnak meg. A rendszer természetéből adódóan helyénvaló, hogy a tanácsadói tevékenység során szerzett információk kezelése bizalmasan történjen, kivéve az uniós vagy nemzeti jog súlyos megsértése esetén. A rendszer hatékonyságának biztosítása érdekében a tanácsadóknak megfelelő képesítéssel kell rendelkezniük és rendszeresen képzésben kell részesülniük. (13) Az akkreditált kifizető ügynökségeknél az EMGA-val kapcsolatban felmerült kiadások fedezéséhez szükséges pénzügyi forrásokat a Bizottságnak visszatérítés formájában kell a tagállamok rendelkezésére bocsátania az ezen ügynökségeknél felmerült kiadások könyvelése alapján. Addig, amíg e visszatérítések havi kifizetések formájában meg nem történnek, a pénzügyi forrásokat a tagállamoknak kell mozgósítaniuk az akkreditált kifizető ügynökségeik szükségleteinek megfelelően. A tagállamoknak és a KAP végrehajtásában érintett kedvezményezetteknek maguknak kell viselniük személyzeti és adminisztratív költségeiket. (14) Az agrometeorológiai rendszer használata, valamint a műholdas felvételek beszerzése és tökéletesítése ellátja a Bizottságot a mezőgazdasági piacok irányításához és a mezőgazdasági kiadások nyomon követésének megkönnyítéséhez szükséges eszközökkel. (15) A költségvetési fegyelem betartására tekintettel meg kell határozni az EMGA-ból finanszírozott kiadások éves felső határát, figyelembe véve az említett alapra vonatkozóan a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló, […]-i xxx/xxx/EU tanácsi rendeletben[15] [MFF] megállapított többéves pénzügyi keretben meghatározott maximális összegeket. (16) A költségvetési fegyelem azt is megköveteli, hogy az EMGA által finanszírozott kiadások éves felső határa minden körülmények között és a költségvetési eljárás, valamint a költségvetés végrehajtása valamennyi szakaszában betartásra kerüljön. Ez megköveteli, hogy a tagállamonként meghatározott közvetlen kifizetéseknek a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendeletben meghatározott nemzeti felső határa az érintett tagállam számára nyújtott ezen közvetlen kifizetések pénzügyi felső határának minősüljön, illetve, hogy e kifizetések visszatérítései ne haladják meg ezt a pénzügyi felső határt. Ezenfelül a költségvetési fegyelem megköveteli, hogy a KAP keretében a Bizottság által javasolt, illetőleg a jogalkotó vagy a Bizottság által elfogadott, az EMGA által finanszírozott egyetlen jogi aktus se eredményezze az ezen alapból finanszírozott kiadások tekintetében meghatározott éves felső határ túllépését. (17) Annak biztosítására, hogy a KAP finanszírozására fordítandó összegek ne lépjék túl az éves felső határokat, fenn kell tartani a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendeletben[16] említett pénzügyi mechanizmust, amelynek révén a közvetlen támogatás szintje kiigazításra kerül. Ugyanebben az összefüggésben fel kell hatalmazni a Bizottságot arra, hogy meghatározza e kiigazításokat abban az esetben, ha a Tanács nem rögzíti azokat az alkalmazásuk szerinti naptári év június 30-ig. (18) Az EMGA-ból és az EMVA-ból származó pénzügyi hozzájárulás mértékének meghatározása céljából hozott, a pénzügyi felső határok kiszámítására vonatkozó intézkedések nem érintik a Szerződésben meghatározott költségvetési hatóság hatáskörét. Ezért ezeknek az intézkedéseknek az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési kérdésekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, […]-i intézményközi megállapodásnak[17] és a(z) xxx/xxx/EU rendeletnek [MFF] megfelelően rögzített referenciaösszegeken kell alapulniuk. (19) A költségvetési fegyelem megköveteli továbbá a költségvetés középtávú helyzetének folyamatos vizsgálatát. Ezért az adott évre vonatkozó költségvetési tervezet benyújtásakor a Bizottságnak be kell nyújtania előrejelzéseit és elemzéseit az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, és adott esetben megfelelő intézkedéseket kell javasolnia a jogalkotónak. Ezenfelül a Bizottságnak mindenkor teljes mértékben élnie kell irányítási hatáskörével annak érdekében, hogy biztosított legyen az éves felső határ betartása, és adott esetben megfelelő intézkedéseket kell javasolnia az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, illetőleg a Tanácsnak a költségvetés helyreállítására vonatkozóan. Amennyiben egy költségvetési év végén a tagállamok által igényelt visszatérítések az éves felső határ túllépését eredményezik, a Bizottságnak olyan intézkedéseket kell tudnia meghozni, amelyek lehetővé teszik egyrészt a rendelkezésre álló költségvetés ideiglenes elosztását a tagállamok között a még ki nem fizetett visszatérítési kérelmeik arányában, másrészt pedig az érintett évre megállapított felső határ betartását. Az említett évre vonatkozó kifizetéseket az azt követő költségvetési évre kell terhelni, és pontosan meg kell határozni a tagállamonkénti uniós finanszírozás teljes összegét, valamint a meghatározott összeg betartása végett a tagállamok közötti kompenzációt. (20) A költségvetés végrehajtásakor a Bizottságnak a mezőgazdasági kiadásokra vonatkozóan havi korai előrejelző és monitoringrendszert kell működtetnie azért, hogy ha felmerül az éves felső határ túllépésének kockázata, akkor irányítási hatáskörén belül a lehető leghamarabb megfelelő intézkedéseket tudjon hozni, illetve egyéb intézkedéseket javasoljon, amennyiben ezek az intézkedések elégtelennek bizonyulnak. A Bizottságnak időszakos jelentést kell készítenie az Európai Parlament és a Tanács számára, amelyben összehasonlítja a felmerült kiadásoknak a meghatározott keretekhez viszonyított alakulását és felbecsüli a költségvetési év hátralévő részében várható végrehajtást. (21) A költségvetési dokumentumok elkészítése során a Bizottság által alkalmazott átváltási árfolyamnak – amellett, hogy számításba veszi a dokumentumok elkészítése és benyújtása között eltelt időt – a rendelkezésre álló legfrissebb információkat kell tükröznie. (22) A Közös Stratégiai Kerethez tartozó Európai Regionális Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós Alapra, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, […]-i CR/xxx/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[18] szabályokat állapít meg az említett rendelettel szabályozott alapok, beleértve az EMVA, által nyújtott pénzügyi támogatásra vonatkozóan. Ezek a rendelkezések szabályokat tartalmaznak a kiadások támogathatóságára, a pénzügyi irányításra, valamint az irányítási és ellenőrzési rendszerekre vonatkozóan is. A jogi egyértelműség és a mezőgazdasági alapok közötti összhang érdekében az EMVA pénzügyi irányítását illetően hivatkozni kell a(z) CR/xxx/EU rendelet költségvetési kötelezettségvállalásra, kifizetési határidőkre és a kötelezettségvállalás visszavonására vonatkozó megfelelő rendelkezéseire. (23) A vidékfejlesztési programok finanszírozása az uniós költségvetésből éves részletekben meghatározott kötelezettségvállalások alapján történik. A tagállamoknak igénybe kell tudniuk venni az előirányzott uniós pénzeszközöket, amint beindítják a programokat. Következésképpen megfelelő módon korlátozott előfinanszírozási rendszerre van szükség, amely biztosítja a pénzeszközök rendszeres folyósítását azért, hogy a programok kedvezményezettjei kellő időben megkapják a kifizetéseket. (24) Az előfinanszírozáson túl különbséget kell tenni a Bizottság által az akkreditált kifizető ügynökségek részére teljesített kifizetések között. Meg kell határozni az időközi kifizetéseket és az egyenlegkifizetést, valamint az azok folyósítására vonatkozó szabályokat. A kötelezettségvállalás automatikus visszavonására vonatkozó szabálynak segítenie kell a programok megvalósításának felgyorsítását, valamint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást. (25) Az uniós támogatást kellő időben ki kell fizetni a kedvezményezettek számára azért, hogy azt hatékonyan fel tudják használni. Amennyiben a tagállamok elmulasztják az uniós jogszabályokban meghatározott kifizetési határidők betartását, úgy azzal komoly gondokat okozhatnak a kedvezményezetteknek, és kockázatnak tehetik ki az Unió éves költségvetés-tervezését. Ezért az uniós finanszírozásból ki kell zárni azokat a kiadásokat, amelyek esetében nem tartják be a kifizetési határidőket. Az arányosság elvének betartása érdekében a Bizottságnak biztosítani kell a lehetőséget, hogy rendelkezzen a fenti általános szabály alóli kivételekről. Ezt az elvet, amelyet az 1290/2005/EK rendelet állapít meg, fenn kell tartani, és annak az EMGA-ra és az EMVA-ra is vonatkoznia kell. Amennyiben a tagállamok késve teljesítik a kifizetéseket, a kedvezményezettek kártalanítása céljából saját költségükön kamatot kell fizetniük a főösszegre. Egy ilyen rendelkezés arra ösztönözheti a tagállamokat, hogy nagyobb mértékben betartsák a kifizetési határidőket, és jobban szavatolhatja a kedvezményezettek számára az időben történő kifizetést, vagy legalábbis a kártalanítást késedelmes kifizetés esetén. (26) Az 1290/2005/EK rendelet rendelkezéseket állapít meg az EMGA-ból és az EMVA-ból teljesített havi és időközi kifizetések csökkentéséről és felfüggesztéséről. A tapasztalatok alapján az említett rendelkezéseket, meglehetősen általános megfogalmazásuk ellenére, a gyakorlatban alapvetően a kifizetési határidők és a felső határok be nem tartása és hasonló „számviteli problémák” esetén használják a kifizetések csökkentésére, azaz olyan esetekben, amelyeket azonnal észre lehet venni a kiadásigazoló nyilatkozatokban. Ezek a rendelkezések a tagállami ellenőrzési rendszerek súlyos és tartós hiányosságai esetén is lehetővé tesznek csökkentéseket és felfüggesztéseket, azonban azokat meglehetősen korlátozó, lényegi feltételekhez és egy sajátos, kétlépcsős eljárás követéséhez kötik. A költségvetési hatóság több ízben kérte a Bizottságot arra, hogy függessze fel a kötelezettségeiket nem teljesítő tagállamok kifizetéseit. A fentiekre való figyelemmel szükség van az 1290/2005/EK rendeletben megállapított rendszer egyértelműsítésére, valamint az EMGA és az EMVA tekintetében alkalmazandó csökkentések és felfüggesztések szabályainak egyetlen cikkbe való összevonására. A „számviteli problémák” esetén alkalmazandó csökkentések rendszerét tisztább megfogalmazás mellett és a meglévő adminisztratív gyakorlattal összhangban fenn kell tartani. Ki kell terjeszteni a tagállami ellenőrzési rendszerek jelentős és tartós hiányosságai esetén alkalmazható kifizetés-csökkentés és –felfüggesztés lehetőségét, méghozzá a gondatlanságnak a szabálytalan kifizetések visszafizettetése körébe való felvételével, fenntartva az ilyen csökkentések és felfüggesztések esetén alkalmazott kétlépcsős eljárást. (27) Az ágazati mezőgazdasági jogszabályok előírják a tagállamoknak, hogy megadott határidőkön belül adjanak tájékoztatást az elvégzett ellenőrzések számáról és eredményeiről. Ezek az ellenőrzési statisztikák a hibaszint tagállami szintű meghatározását és általánosabban véve az EMVA és az EMGA irányításának ellenőrzését szolgálják. A Bizottság számára fontos forrást jelentenek ahhoz, hogy meggyőződhessen az alapok helyes irányításáról, és az éves megbízhatósági nyilatkozat nélkülözhetetlen elemét képezik. Tekintettel e statisztikai információ alapvető fontosságára, és annak érdekében, hogy a tagállamok betartsák annak időben történő benyújtására vonatkozó kötelezettségüket, szükség van az adathiány mértékével arányos, az igényelt adatok késedelmes megadásától visszatartó eszközre. Ezért rendelkezéseket kell megállapítani, amelyek alapján a Bizottság felfüggesztheti azoknak a havi és időközi kifizetéseknek egy részét, amelyekre nem kapta meg időben a vonatkozó statisztikai információkat. (28) Az EMGA és az EMVA pénzeszközeinek újbóli felhasználhatósága érdekében szabályokra van szükség a címzett összegek felhasználására vonatkozóan. Az 1290/2005/EK rendeletben szereplő jegyzéket ki kell egészíteni a késedelmes kifizetésekhez és az EMGA-kiadások számlaelszámolásához kapcsolódó összegekkel. Továbbá a közös agrárpolitika alapján nyújtott, majd elveszített biztosítékok, letétek és garanciák jóváírásáról szóló, 1978. február 20-i 352/78/EGK tanácsi rendelet[19] szabályokat határozott meg a lehívott biztosítékból eredő összegek rendeltetéseiről. Ezeket a rendelkezéseket összhangba kell hozni és össze kell vonni a címzett bevételre vonatkozó hatályos rendelkezésekkel. Ezért a 352/78/EGK rendeletet hatályon kívül kell helyezni. (29) A közös agrárpolitikára vonatkozó tájékoztatási tevékenységekről szóló, 2000. április 17-i 814/2000/EK tanácsi rendelet[20] és végrehajtási szabályai meghatározzák azokat a KAP-hoz kapcsolódó tájékoztatási tevékenységeket, amelyek az 1290/2005/EK rendelet 5. cikkének c) pontja értelmében finanszírozásban részesülhetnek. A 814/2000/EK rendelet tartalmazza e tevékenységek és célkitűzéseik jegyzékét, és rögzíti finanszírozásuk szabályait és a kapcsolódó projektek végrehajtását. A(z) xxx/xxx/EU [FR] rendelet az említett rendelet elfogadása óta támogatásokra és szerződéskötésre vonatkozó szabályokat állapított meg. Ezeket a szabályokat a KAP keretében megvalósuló tájékoztatási intézkedésekre is alkalmazni kell. Az egyszerűsítés és a koherencia érdekében a 814/2000/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni, a finanszírozandó intézkedések célkitűzéseire és típusaira vonatkozó konkrét rendelkezések fenntartása mellett. Ezeknek az intézkedéseknek figyelembe kell venniük annak szükségességét is, hogy a nagyközönséggel folytatott kommunikáció hatékonyabb, a Bizottság kezdeményezésére megvalósuló tájékoztatási tevékenységek szinergiája jelentősebb, valamint az Unió szakpolitikai prioritásaival kapcsolatos tájékoztatás eredményes legyen. Ezért olyan tájékoztatási intézkedéseket is magukban kell foglalniuk, amelyek „Az Európa 2020 stratégia költségvetése – II. rész: A szakpolitikai területek áttekintése” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közleményben[21] említett szervezeti kommunikáció keretében jelentőséggel bírnak a KAP számára. (30) A KAP intézkedéseinek és működésének finanszírozása részben megosztott irányítással történik. Az uniós pénzeszközökkel való hatékony és eredményes gazdálkodás érdekében a Bizottságnak ellenőrzéseket kell végeznie a kifizetésért felelős tagállami hatóságoknál az alapok irányítására vonatkozóan. Helyénvaló meghatározni a Bizottság által elvégzendő ellenőrzések jellegét és a költségvetés végrehajtásával összefüggő feladatait, továbbá tisztázni a tagállamokat terhelő együttműködési kötelezettségeket. (31) Azért, hogy a Bizottság eleget tudjon tenni az uniós kiadások tagállami irányítási és ellenőrzési rendszereinek meglétére és megfelelő működésére vonatkozó ellenőrzési kötelezettségének, rendelkezni kell a tagállamok által végrehajtott ellenőrzésektől független, a Bizottság részéről felhatalmazott személyek által végzett ellenőrzésekről, továbbá annak lehetőségéről, hogy e személyek a tagállamok segítségét kérjék munkájuk elvégzéséhez. (32) A Bizottság számára továbbítandó információk benyújtásának a lehető legnagyobb mértékben az információs technológia felhasználásával kell történnie. Az ellenőrzések elvégzésekor a Bizottságnak teljes és késedelem nélküli hozzáféréssel kell rendelkeznie a kiadások nyilvántartásba vett adataihoz, nyomtatott formában és elektronikusan egyaránt. (33) Az akkreditált kifizető ügynökségek és az uniós költségvetés közötti pénzügyi kapcsolat megteremtése érdekében a Bizottságnak évente kell elvégeznie az említett kifizető ügynökségek számláinak elszámolását. A számlaelszámolásról hozott határozatnak ki kell terjednie a számlák teljességére, pontosságára és valódiságára, de a kiadásoknak az uniós jogszabályokkal való megfelelőségére nem. (34) A Bizottságnak, amely az Európai Unióról szóló szerződés 17. cikke értelmében felel az uniós jogszabályok megfelelő alkalmazásáért, döntést kell hoznia abban a kérdésben, hogy a tagállamoknál felmerült kiadások megfelelnek-e az uniós jogszabályoknak. A tagállamok részére jogot kell biztosítani arra, hogy a kifizetések teljesítésével kapcsolatos döntéseik jogosságát bizonyíthassák, valamint arra, hogy a Bizottsággal fennálló véleménykülönbség esetén békéltetéshez folyamodhassanak. Annak érdekében, hogy a tagállamok a múltban teljesített kiadásaikat illetően jogi és pénzügyi biztonságot élvezhessenek, meg kell határozni azt a maximális időtartamot, amely alatt a Bizottságnak döntést kell hoznia arról, milyen pénzügyi következményekkel jár a jogszabályoknak való meg nem felelés. Az EMVA-hoz kapcsolódó megfelelőségi vizsgálat eljárásának összhangban kell lennie a(z) CR/xxx/EU rendelet 2. részében a Bizottság általi pénzügyi korrekciókra vonatkozóan megállapított szabályokkal. (35) Az EMGA-t illetően azok a visszafizettetett összegek kerülnek vissza ugyanebbe az alapba, amelyek olyan kiadásokhoz kapcsolódnak, amelyek nem felelnek meg az uniós jogszabályoknak, illetve amelyek teljesítése jogalap nélkül történt. Pénzügyi felelősségi rendszert kell meghatározni azon szabálytalanságokra vonatkozóan, amelyek esetében nem a teljes összeg kerül visszafizettetésre. Ennek érdekében olyan eljárást kell létrehozni, amely lehetővé teszi a Bizottság számára az uniós költségvetés érdekeinek védelmét azáltal, hogy dönthet a szabálytalanságok következtében elveszett és méltányos határidőn belül vissza nem fizettetett összegeknek az érintett tagállamra való terheléséről. A szabályoknak ki kell terjedniük a jelen rendelet hatálybalépéséig vissza nem fizettetett valamennyi összegre. A tagállam gondatlanságára visszavezethető bizonyos esetekben indokolt a teljes összeget az érintett tagállamra terhelni. Az EMVA-ra is ugyanilyen szabályoknak kell vonatkozniuk, azonban fenn kell tartani azt a sajátosságot, miszerint a szabálytalanságok következtében visszafizettetett vagy törölt összegek továbbra is rendelkezésre álljanak az érintett tagállam jóváhagyott vidékfejlesztési programjai számára, tekintettel arra, hogy azokat az összegeket az adott tagállam számára különítették el. A tagállamok jelentéstételi kötelezettségeire vonatkozó rendelkezéseket is meg kell állapítani. (36) A tagállamok által használt visszafizettetési eljárások több évvel késleltethetik a visszafizetéseket, anélkül, hogy az eljárás eredményes befejezése biztosra vehető lenne. Emellett ezeknek az eljárásoknak a költségei aránytalanok is lehetnek a ténylegesen vagy várhatóan beszedhető összegekhez képest. Következésképpen lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok bizonyos esetekben leállítsák a visszafizettetési eljárásokat. (37) Az uniós költségvetés pénzügyi érdekeinek védelme céljából a tagállamoknak intézkedéseket kell hozniuk, amelyekkel meggyőződnek arról, hogy az EMGA-ból és az EMVA-ból finanszírozott műveletek ténylegesen megvalósulnak, és végrehajtásuk megfelelő módon történik. A tagállamoknak továbbá meg kell előzniük, fel kell tárniuk, és hatékonyan kezelniük kell a kedvezményezettek által elkövetett minden szabálytalanságot és kötelezettségszegést. Ezért alkalmazni kell az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendeletet[22]. (38) Számos ágazati mezőgazdasági rendelet tartalmaz rendelkezéseket az ellenőrzésekre, visszavonásokra, csökkentésekre vagy a kifizetésekből való kizárásokra vonatkozó általános elvekkel, valamint a szankciók kivetésével kapcsolatban. Ezeket a szabályokat egyazon horizontális jogi keretbe kell foglalni. A keretnek ki kell térnie a tagállamok adminisztratív és helyszíni ellenőrzésekkel kapcsolatos kötelezettségeire, valamint a támogatás visszafizettetésére, csökkentésére és kizárására vonatkozó szabályokra. Ezenfelül rögzíteni kell az azokra a kötelezettségekre vonatkozó ellenőrzési szabályokat, amelyek nem szükségszerűen támogatás kifizetéséhez kapcsolódnak. (39) Az ágazati mezőgazdasági jogszabályok számos rendelkezése előírja egy adott összegre szóló biztosíték nyújtását, amely kifizetése egy adott kötelezettség nem teljesítése esetén válik esedékessé. A biztosítékok keretszabályozásának megerősítése érdekében az összes ilyen rendelkezésre egyetlen horizontális szabálynak kell vonatkoznia. (40) A tagállamoknak integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert kell működtetniük a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendeletben és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, xx-i xxx/xxx/EU [RD] európai parlamenti és tanácsi rendeletben[23] megállapított egyes kifizetéseket illetően. Az uniós támogatás nyomon követésének és eredményességének javítása céljából a tagállamoknak engedélyezni kell, hogy az említett integrált rendszert más uniós támogatási rendszerekhez kapcsolódóan is igénybe vehessék. (41) Fenn kell tartani az említett integrált rendszer fő elemeit, és különösen a számítógépes adatbázissal, a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszerrel, a támogatási vagy kifizetési kérelmekkel, valamint a támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszerrel kapcsolatos rendelkezéseket. (42) Az integrált rendszeren belüli uniós támogatási rendszerek keretében nyújtott kifizetéseket az illetékes tagállami hatóságoknak az e rendeletben előírt csökkentéseket követően teljes összegben ki kell fizetniük a kedvezményezetteknek az előírt határidőn belül. Annak érdekében, hogy a közvetlen kifizetések kezelése rugalmasabbá váljon, lehetővé kell tenni a tagállamok számára az integrált rendszer keretébe tartozó kifizetések évi legfeljebb két részletben történő folyósítását. (43) A kifizetésre jogosult, illetve kifizetéseket teljesítő vállalkozások kereskedelmi dokumentumainak vizsgálata az EMGA finanszírozási rendszerébe tartozó ügyletek felügyeletének rendkívül hatékony eszköze lehet. A kereskedelmi dokumentumok vizsgálatára vonatkozó rendelkezéseket az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap finanszírozási rendszerébe tartozó ügyletek tagállamok által végzett vizsgálatáról szóló, 2008. május 26-i 485/2008/EK tanácsi rendelet[24] állapítja meg. Ez a vizsgálat kiegészíti a tagállamok által már egyébként végzett egyéb ellenőrzéseket. Továbbá a rendelet nem érinti azokat a vizsgálatra vonatkozó nemzeti rendelkezéseket, amelyek az abban előírtnál szélesebb körűek. (44) A 485/2008/EK rendelet értelmében a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az uniós költségvetés pénzügyi érdekeinek hatékony védelme céljából és különösen azért, hogy ellenőrizzék az EMGA által finanszírozott műveletek hitelességét és megfelelőségét. Az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében a megfelelő rendelkezéseket össze kell vonni egyazon jogi aktusba. Ezért a 485/2008/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni. (45) Az ilyen vizsgálat alapjául szolgáló dokumentumok körét úgy kell meghatározni, hogy teljes körű vizsgálat végrehajtása váljon lehetővé. A vizsgálatnak alávetendő vállalkozásokat a felelősségükre végrehajtott ügyletek jellege és a kifizetésekre jogosult, illetve kifizetéseket teljesítő vállalkozásoknak az EMGA finanszírozási rendszerén belüli pénzügyi jelentősége alapján, ágazatonként kell kiválasztani. (46) Meg kell határozni a vizsgálatot végző tisztviselők hatáskörét, valamint a vállalkozások arra vonatkozó kötelezettségeit, hogy az előírt időtartamra e tisztviselők rendelkezésére bocsássák a kereskedelmi dokumentumokat és az általuk kért információt részükre megadják. Rendelkezni kell arról, hogy a kereskedelmi dokumentumok bizonyos esetekben lefoglalhatók legyenek. (47) A mezőgazdasági kereskedelem nemzetközi szerkezetére tekintettel és a belső piac működése céljából szükség van a tagállamok közötti együttműködés megszervezésére. Emellett szükség van a harmadik országban székhellyel rendelkező, kifizetésekre jogosult vagy kifizetéseket teljesítő vállalkozások központosított dokumentációs rendszerének uniós szinten való létrehozására. (48) Jóllehet a tagállamok felelőssége vizsgálati programjaik elfogadása, szükség van arra, hogy e programokról tájékoztassák a Bizottságot, azért hogy az elláthassa felügyeleti és koordináló szerepét, és biztosítsa a programok megfelelő kritériumok alapján történő elfogadását, valamint garantálja, hogy a vizsgálatok olyan ágazatokra és vállalkozásokra összpontosítsanak, amelyek esetében magas a csalás veszélye. (49) Alapvető fontosságú, hogy minden tagállamban legyen egy külön szervezeti egység, amely felel a kereskedelmi dokumentumok e rendeletben előírt vizsgálatainak nyomon követéséért és összehangolásáért. E külön szervezeti egységeknek szervezetileg függetlennek kell lenniük a kifizetés előtti vizsgálatot végző szervezeti egységektől. Az e vizsgálatok során szerzett információknak szakmai titoktartás tárgyát kell képezniük. (50) A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról szóló, a 73/2009/EK rendelettel felváltott 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet[25] létrehozta azt az elvet, mely szerint a KAP keretében nyújtott egyes támogatások kedvezményezettjei esetében a teljes kifizetést a földgazdálkodáshoz, a mezőgazdasági termeléshez és a mezőgazdasági tevékenységhez kapcsolódó szabályoknak való megfeleléshez kell kötni. Később ez az elv megjelent az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendeletben[26], valamint a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletben („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”)[27] is. Ebben az úgynevezett „kölcsönös megfeleltetési” rendszerben a tagállamoknak szankciókat kell kivetniük a KAP keretében nyújtott támogatás egészének vagy részének csökkentése vagy kizárása révén. (51) A kölcsönös megfeleltetés rendszere alapvető előírásokat foglal a KAP-ba a környezetre, az éghajlatváltozásra, a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára, a közegészségügyre, az állategészségügyre, a növényegészségügyre és az állatjólétre vonatkozóan. Ez az összekapcsolás a fenntartható mezőgazdaság megteremtéséhez kíván hozzájárulni, méghozzá annak tudatosítása révén, hogy a kedvezményezetteknek be kell tartaniuk az említett alapvető előírásokat. Emellett ahhoz is hozzá kíván járulni, hogy a környezetre, a közegészségügyre, az állategészségügyre, a növényegészségügyre és az állatjólétre vonatkozó szakpolitikákkal való nagyobb fokú következetesség kialakítása révén a KAP jobban megfeleljen a társadalmi elvárásoknak. (52) A kölcsönös megfeleltetés rendszere a KAP szerves részét képezi, és ezért azt fenn kell tartani. Következetességének biztosítása, valamint láthatósága érdekében azonban egyszerűsíteni kell hatályát, amelyet ez idáig jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények és a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára vonatkozó előírások különálló jegyzékei alkottak. E célból a követelményeket és az előírásokat egyetlen jegyzékbe kell foglalni, és azokat területenként és témánként csoportosítani kell. A tapasztalat arra is rámutatott, hogy a kölcsönös megfeleltetés alkalmazási körébe tartozó követelmények némelyike nem kellően helytálló a gazdálkodási tevékenység vagy a mezőgazdasági üzem területe szempontjából, vagy a kedvezményezettek helyett inkább a tagállami hatóságokat érinti. Ezért indokolt ezt az alkalmazási kört e tekintetben kiigazítani. Továbbá rendelkezni kell az állandó gyepterületek 2014. és 2015. során történő fenntartása érdekében. (53) A tagállamoknak teljes mértékben végre kell hajtaniuk a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket a gazdaságok szintjén való működőképesség elérése, valamint a mezőgazdasági termelők között biztosítandó egyenlő bánásmód érdekében. (54) A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[28] rendelkezései csak akkor lesznek működőképesek a kölcsönös megfeleltetés keretében, ha azokat valamennyi tagállam teljes mértékben végrehajtja, méghozzá egyértelmű kötelezettségeket megfogalmazva a mezőgazdasági termelőkre vonatkozóan. Az irányelv értelmében a követelményeket a gazdaságok szintjén legkésőbb 2013. január 1-jétől kell alkalmazni. (55) A peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/128/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[29] rendelkezései csak akkor lesznek működőképesek a kölcsönös megfeleltetés keretében, ha azokat valamennyi tagállam teljes mértékben végrehajtja, méghozzá egyértelmű kötelezettségeket megfogalmazva a mezőgazdasági termelőkre vonatkozóan. Az irányelv értelmében a követelményeket a gazdaságok szintjén fokozatosan, egy ütemtervet követve kell bevezetni, és az integrált növényvédelmi alapelveket legkésőbb 2014. január 1-jétől kell alkalmazni. (56) A 2000/60/EK irányelv 22. cikke értelmében a felszín alatti vizek egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv[30] 2013. december 23-án hatályát veszti. A felszín alatti vizek védelméhez kapcsolódó kölcsönös megfeleltetési szabályok fenntartása érdekében, a 2000/60/EK irányelvnek a kölcsönös megfeleltetés rendszerébe való bevonásáig helyénvaló a kölcsönös megfeleltetés alkalmazási körét kiigazítani és a 80/68/EGK irányelv 4. és 5. cikkében foglalt követelményeket felölelő előírást meghatározni a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozóan. (57) A kölcsönös megfeleltetés rendszere bizonyos adminisztratív kötöttséget jelent a kedvezményezettek és a tagállami közigazgatási szervek számára, mivel nyilvántartásokat kell vezetni, ellenőrzéseket kell végezni és szükség esetén szankciókat kell kivetni. Az említett szankcióknak arányosaknak, hatékonyaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. Ezek a szankciók nem sérthetik az uniós vagy nemzeti jog egyéb rendelkezéseiben megállapított más szankciókat. A következetesség érdekében helyénvaló a vonatkozó uniós rendelkezéseket egyetlen jogi eszköz alá vonni. A(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet V. címében említett mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevő mezőgazdasági termelőktől a kölcsönös megfeleltetés rendszere által elvárt erőfeszítések túlzottnak tűnhetnek ahhoz a haszonhoz képest, amely ezeknek a mezőgazdasági termelőknek a rendszerben tartásával jár. Egyszerűsítési okokból ezért ezeket a mezőgazdasági termelőket mentesíteni kell a kölcsönös megfeleltetés és főként annak ellenőrzési rendszere, illetve a kölcsönös megfeleltetés keretében alkalmazott szankciók kockázata alól. Az említett mentesség azonban nem sértheti az ágazati jogszabályok alkalmazandó rendelkezéseinek betartására vonatkozó kötelezettséget, valamint az e jogszabályok keretében végzett ellenőrzéseknek és szankcióknak való alávetés lehetőségét. (58) Az 1782/2003/EK rendelet létrehozta a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára vonatkozó előírások keretszabályozását, amelynek keretében a tagállamoknak nemzeti előírásokat kell alkotniuk, figyelembe véve az érintett területek olyan egyedi sajátosságait, mint a talaj- és az éghajlati viszonyok, a meglévő gazdálkodási rendszerek (földhasználat, vetésforgó, gazdálkodási gyakorlat) és a gazdaságok szerkezete. A földterületek jó mezőgazdasági és környezeti állapotára vonatkozó, említett előírások célja a talajerózió megelőzéséhez, a talaj szervesanyag-tartalmának és szerkezetének fenntartásához, a környezetmegőrzés minimális szintjének biztosításához, az élőhelyek károsításának elkerüléséhez, valamint a vízvédelemhez és -gazdálkodáshoz való hozzájárulás. A kölcsönös megfeleltetési rendszer e rendelettel létrehozott szélesebb hatályának ezért tartalmaznia kell egy olyan keretet, amelyen belül a tagállamoknak nemzeti előírásokat kell elfogadniuk a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozóan. Az uniós keretszabályozásnak emellett tartalmaznia kell a vízhez, a talajhoz, a szénkészlethez, a biológiai sokféleséghez és a tájhoz kapcsolódó problémák jobb kezelésére és a földterület fenntartásának minimális szintjére vonatkozó szabályokat. (59) A kedvezményezetteknek pontosan kell tudniuk, mit kell betartaniuk a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok tekintetében. Ezért az ezeket a szabályokat alkotó minden követelményt és előírást teljes körűen, érthetően és magyarázó jelleggel kell a tagállamok tudomására hozni, amennyiben lehetséges, elektronikus úton. (60) A kölcsönös megfeleltetés eredményes végrehajtása érdekében a kedvezményezettek szintjén ellenőrizni kell a kötelezettségek betartását. Ha egy tagállam úgy határoz, él a lehetőséggel és nem alkalmaz csökkentést vagy kizárást, amennyiben az érintett összeg 100 EUR-nál kevesebb, akkor az illetékes ellenőrző hatóságnak a következő évben a kedvezményezettek egy mintájára vonatkozóan ellenőriznie kell, hogy megtörtént-e az érintett meg nem felelés orvoslása. (61) Annak érdekében, hogy a Bizottság és a tagállamok között biztosított legyen a harmonikus együttműködés a KAP-kiadások finanszírozása terén és különösképpen azért, hogy a Bizottság számára lehetővé váljon a tagállamok pénzgazdálkodásának nyomon követése és az akkreditált kifizető ügynökségek számláinak elszámolása, a tagállamoknak gondoskodniuk kell bizonyos információk továbbításáról vagy rendelkezésre állásáról a Bizottság számára. (62) A Bizottság részére továbbítandó adatok összeállítása céljából, továbbá azért, hogy a Bizottság a kiadásokkal összefüggő számadatokhoz teljes egészében és azonnal, nyomtatott és elektronikus formában hozzáférjen, meg kell határozni az adatok bemutatására és továbbítására, ideértve a határidőkre vonatkozó, megfelelő szabályokat. (63) Mivel a tagállami ellenőrzési rendszerek és a megfelelőségi vizsgálat alkalmazása személyes adatokat és üzleti titkokat érinthet, a tagállamoknak és a Bizottságnak biztosítaniuk kell az ilyen alapon megszerzett információk bizalmas kezelését. (64) Az uniós költségvetés hatékony és eredményes pénzgazdálkodásának, valamint a pártatlan bánásmód mind a tagállamok, mind a kedvezményezettek szintjén történő betartásának érdekében, meg kell határozni az euró használatával kapcsolatos szabályokat. (65) Az euró és a nemzeti valuta közötti átváltási árfolyam változhat egy adott művelet végrehajtásának ideje alatt. Ezért az érintett összegekre alkalmazandó árfolyamot azt a tényt figyelembe véve kell meghatározni, amely által a művelet gazdasági célkitűzése megvalósul. Az alkalmazott átváltási árfolyamnak a szóban forgó tény bekövetkeztének napján jegyzett árfolyamnak kell lennie. Szükség van ennek az ügyleti ténynek a meghatározására, illetve az alkalmazásától való elállásra, bizonyos kritériumok, különösen az árfolyamváltozások gyorsaságának figyelembevételével. Ezeket a szabályokat az euró bevezetésével kapcsolatos agromonetáris intézkedések megállapításáról szóló, 1998. december 15-i 2799/98/EK tanácsi rendelet[31] állapítja meg, és azok kiegészítik az 1290/2005/EK rendelet hasonló rendelkezéseit. Az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében a vonatkozó rendelkezéseket egyazon jogi aktusba kell összevonni. Ezért a 2799/98/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni. (66) Egyedi szabályokat kell megállapítani az Unión belül vagy a világpiacon kialakuló olyan rendkívüli pénzügyi helyzetek kezelésére, amelyek a KAP keretében kialakított intézkedések hatékony működésének biztosítása érdekében azonnali cselekvést igényelnek. (67) Az euróövezeten kívüli tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a KAP-pal összefüggő jogszabályokból eredő kiadásokhoz kapcsolódó kifizetéseket ne a nemzeti valutában, hanem inkább euróban teljesítsék. Konkrét szabályokra van szükség ahhoz, hogy ez a lehetőség ne járhasson indokolatlan előnnyel sem a kifizetést teljesítő, sem a kifizetésre jogosult fél számára. (68) Minőségének javítása és teljesítményének bemutatása érdekében a KAP keretébe tartozó minden intézkedést nyomon követésnek és értékelésnek kell alávetni. Ezzel összefüggésben meg kell határozni az indikátorok jegyzékét, és a Bizottságnak a konkrét célkitűzésekhez kapcsolódóan értékelnie kell a KAP hatását. A Bizottságnak létre kell hoznia egy közös monitoring- és értékelési keretet, amely egyebek mellett azt is biztosítja, hogy a megfelelő, többek között a tagállamoktól származó adatok kellő időben rendelkezésre álljanak. Ennek során a Bizottságnak figyelembe kell vennie a lehetséges adatforrások közötti adatigényeket és szinergiákat. Emellett „Az Európa 2020 stratégia költségvetése – II. rész: A szakpolitikai területek áttekintése” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közlemény azt is kimondta, hogy a különböző szakpolitikákból származó hozzájárulások révén legalább 20 %-ra kell emelni az uniós költségvetés egészében az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó kiadásokat. Ezért a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy értékelni tudja a KAP keretében az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó célkitűzésekre nyújtott uniós támogatás hatását. (69) A személyes adatok feldolgozása tekintetében alkalmazni kell az egyének védelmére és az ilyen adatok szabad áramlására vonatkozó uniós jogszabályokat, különösen a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet[32] és a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet[33]. (70) Az Európai Unió Bírósága a C-92/09. és C-93/09. sz. egyesített ügyekben[34] hozott ítéletében érvénytelennek nyilvánította az 1290/2005/EK rendelet azon rendelkezéseit, amelyek előírják a tagállamok számára, hogy információkat tegyenek közzé az európai mezőgazdasági alapokból támogatásban részesülő természetes személyekre vonatkozóan. Mivel a természetes személyek érdeke személyes adataik védelme, továbbá az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) származó pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozó információk nyilvánosságra hozatalának tekintetében történő alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló 259/2008/EK bizottsági rendeletben[35] az alapokból támogatásban részesülő kedvezményezettekre vonatkozóan előírt közzétételi kötelezettség alapjául szolgáló különböző célkitűzések összehangolása céljából az említett rendelet módosításra került, hogy egyértelmű legyen, ez a kötelezettség természetes személyek esetében nem alkalmazandó. A Bíróság által megfogalmazott kifogásokat figyelembe vevő új szabályokat az európai parlamenti és tanácsi elfogadást megelőzően mélyreható elemzésnek és értékelésnek kell alávetni annak érdekében, hogy a legmegfelelőbb módon lehessen összhangba hozni a kedvezményezettek személyes adatainak védelmére vonatkozó jogot az átláthatóság szükségességével. Az említett elemzés és értékelés elkészültéig az európai mezőgazdasági alapok kedvezményezettjeire vonatkozó információk közzétételét szabályozó jelenlegi rendelkezéseket fenn kell tartani. (71) E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni. Ezt a hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[36] megfelelően kell gyakorolni. (72) Egyes végrehajtási aktusok elfogadásakor a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni. Az összegek Bizottság általi kiszámítását magában foglaló végrehajtási aktusok esetében a tanácsadó bizottsági eljárás lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy teljes körűen feleljen a költségvetés irányításáért, és fokozott hatékonyságra, kiszámíthatóságra és gyorsaságra irányul, figyelembe véve a határidőket és a költségvetési eljárásokat. A tagállamok részére teljesített kifizetések és a számlaelszámolási eljárás működésének körébe tartozó végrehajtási aktusok esetében a tanácsadó bizottsági eljárás lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy teljes körűen feleljen a költségvetés irányításáért és a tagállami kifizető ügynökségek éves elszámolásainak ellenőrzéséért, amelynek célja az elszámolások elfogadása, vagy amennyiben a kiadások teljesítése nem az uniós szabályok betartásával történt, a kapcsolódó kiadások uniós finanszírozásból való kizárása. Egyéb esetekben a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni a végrehajtási aktusok elfogadására. (73) A Bizottságot továbbá fel kell hatalmazni egyes adminisztratív és irányítási feladatok végrehajtására, különösen az EMGA-kiadások tekintetében rendelkezésre álló nettó egyenleg megállapítására vonatkozóan. E felhatalmazások esetében el kell tekinteni a 182/2011/EU rendelet alkalmazásától. (74) Az e rendelettel hatályon kívül helyezett rendeletek rendelkezéseiről az e rendelet rendelkezéseire való áttérés gyakorlati és egyedi nehézségekkel járhat. E lehetséges problémák kezelése érdekében lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy meghozza a szükséges és kellőképpen indokolt intézkedéseket. (75) Mivel az e rendelet alapján finanszírozott vidékfejlesztési programok programozási időszaka 2014. január 1-jén kezdődik, ezt a rendeletet ettől az időponttól kell alkalmazni. Egyes, különösen az alapok pénzügyi irányítását meghatározó rendelkezéseket azonban a pénzügyi év kezdetének megfelelő korábbi időponttól kezdve kell alkalmazni, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: TARTALOMJEGYZÉK INDOKOLÁS............................................................................................................................. 2 1........... A JAVASLAT HÁTTERE............................................................................................. 2 2........... AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLAT 4 3........... A JAVASLAT JOGI ELEMEI....................................................................................... 7 4........... KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK.................................................................................... 8 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és nyomon követéséről.................................................................................................................... 10 I. CÍM HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK....................................................... 29 II. CÍM A MEZŐGAZDASÁGI ALAPOKRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 30 I. fejezet Mezőgazdasági alapok.................................................................................................. 30 II. fejezet Kifizető ügynökségek és más szervek........................................................................... 32 III. CÍM MEZŐGAZDASÁGI TANÁCSADÓ RENDSZER..................................................... 36 IV. CÍM AZ ALAPOK PÉNZÜGYI IRÁNYÍTÁSA................................................................. 38 I. fejezet EMGA......................................................................................................................... 38 1. szakasz A kiadások finanszírozása........................................................................................... 38 2. szakasz Költségvetési fegyelem............................................................................................... 41 II. fejezet EMVA........................................................................................................................ 44 1. szakasz Az EMVA-ra vonatkozó általános rendelkezések........................................................ 44 2. szakasz Vidékfejlesztési programok finanszírozása................................................................... 44 3. szakasz Pénzügyi hozzájárulás a vidékfejlesztési programokhoz................................................ 45 4. szakasz Az innovatív helyi együttműködésre odaítélt díj finaszírozása........................................ 48 III. fejezet Közös rendelkezések................................................................................................. 49 IV. fejezet Számlaelszámolás....................................................................................................... 55 I. szakasz Általános rendelkezések.............................................................................................. 55 II. szakasz Elszámolás................................................................................................................. 57 III. szakasz Szabálytalanságok.................................................................................................... 59 V. CÍM ELLENŐRZÉSI RENDSZEREK ÉS SZANKCIÓK.................................................... 62 I. fejezet Általános szabályok...................................................................................................... 62 II. fejezet Integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer..................................................................... 68 III. fejezet Az ügyletek vizsgálata................................................................................................. 74 IV. fejezet Az ellenőrzésekre vonatkozó egyéb rendelkezések...................................................... 80 VI. CÍM KÖLCSÖNÖS MEGFELELTETÉS........................................................................... 82 I. fejezet Hatály........................................................................................................................... 82 II. fejezet A kölcsönös megfeleltetéssel összefüggő ellenőrzési rendszerek és szankciók................ 84 VII. CÍM KÖZÖS RENDELKEZÉSEK.................................................................................... 88 I. fejezet Kommunikáció............................................................................................................. 88 II. FEJEZET Az euró használata.................................................................................................. 90 III. FEJEZET Jelentéstétel és értékelés........................................................................................ 92 VIII. CÍM ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK...................................................................................... 94 I. MELLÉKLET......................................................................................................................... 96 II. MELLÉKLET........................................................................................................................ 99 III. MELLÉKLET.................................................................................................................... 102 PÉNZÜGYI KIMUTATÁS..................................................................................................... 107 I. CÍM HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK 1. cikk Hatály Ez a rendelet megállapítja az alábbiakra vonatkozó szabályokat: a) a közös agrárpolitika keretében felmerülő kiadások finanszírozása, beleértve a vidékfejlesztésre vonatkozó kiadásokat; b) a mezőgazdasági tanácsadó rendszer; c) a tagállamok által létrehozandó irányítási és ellenőrzési rendszerek; d) a kölcsönös megfeleltetés rendszere; e) számlaelszámolás. 2. cikk A rendeletben használt fogalmak (1) Amennyiben e rendelet másképpen nem rendelkezik, e rendelet alkalmazásában a „mezőgazdasági termelő”, a „mezőgazdasági tevékenység”, a „mezőgazdasági terület” és a „mezőgazdasági üzem” tekintetében a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet 4. cikkében megállapított fogalommeghatározások irányadók. E rendelet alkalmazásában a „közvetlen kifizetések” tekintetében a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet 1. cikkében megállapított fogalommeghatározás irányadó. (2) Az e rendelet által a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet, a(z) xxx/xxx/EU [sCMO] rendelet és a(z) xxx/xxx/EU [RD] rendelet tekintetében alkalmazott vis maior és rendkívüli körülmények elismerése különösen az alábbi esetekben lehetséges: a) a kedvezményezett halála; b) a kedvezményezett tartós munkaképtelensége; c) a mezőgazdasági üzemet lényegesen sújtó, súlyos természeti csapás; d) a mezőgazdasági üzem részét képező, állattartásra szolgáló építmények véletlenszerű megsemmisülése; e) a kedvezményezett állatállományának egy részét vagy egészét érintő járványos állatbetegség; f) a mezőgazdasági üzem jelentős részének kisajátítása, amennyiben ez a kérelem benyújtásának időpontjában nem volt előrelátható. II. CÍM A MEZŐGAZDASÁGI ALAPOKRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK I. fejezet Mezőgazdasági alapok 3. cikk A mezőgazdasági kiadásokat finanszírozó alapok (1) A Szerződés által a közös agrárpolitikára vonatkozóan meghatározott célkitűzések teljesítése érdekében az e szakpolitika körébe tartozó különböző intézkedések finanszírozása, beleértve a vidékfejlesztését is, a következő alapokon keresztül történik: a) az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (a továbbiakban: EMGA); b) az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (a továbbiakban: EMVA). (2) Az EMGA és az EMVA az Európai Unió általános költségvetésének részét képezik. 4. cikk EMGA-kiadások (1) Az EMGA végrehajtása a tagállamok és az Unió között fennálló megosztott irányítás mellett történik, és az alap az uniós jogszabályokkal összhangban lévő, alábbi kiadásokat finanszírozza: a) a mezőgazdasági piacokat szabályozó vagy támogató intézkedések; b) a közös agrárpolitika keretében a mezőgazdasági termelők részére teljesített közvetlen kifizetések; c) az Unió pénzügyi hozzájárulása mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatási és promóciós intézkedésekhez az Unió belső piacán és harmadik országokban, amely intézkedéseket a tagállamok az 5. cikkben említett programoktól eltérő, a Bizottság által elfogadott programok alapján hajtanak végre; d) az Unió pénzügyi hozzájárulása a(z) xxx/xxx/EU [sCMO] rendelet 21. cikkében említett uniós iskolagyümölcs-programhoz, illetve a 155. cikkében említett, az állatbetegségekhez és a fogyasztói bizalomvesztéshez kapcsolódó intézkedésekhez. (2) Az EMGA közvetlen módon és az uniós jogszabályokkal összhangban finanszírozza a következő kiadásokat: a) közvetlenül a Bizottság által vagy nemzetközi szervezetek bevonásával végzett, a mezőgazdasági termékek promóciójára irányuló tevékenységek; b) az uniós jogszabályokkal összhangban megállapított, a mezőgazdaságban a genetikai erőforrások megőrzésére, feltérképezésére, összegyűjtésére és hasznosítására irányuló intézkedések; c) mezőgazdasági számviteli információs rendszerek kialakítása és fenntartása; d) mezőgazdasági felmérési rendszerek, beleértve a mezőgazdasági üzemek szerkezetére irányuló felméréseket. 5. cikk EMVA-kiadások Az EMVA végrehajtása a tagállamok és az Unió között fennálló megosztott irányítás mellett történik, és az alap uniós pénzügyi hozzájárulást biztosít a vidékfejlesztési támogatásra vonatkozó uniós jogszabályokkal összhangban végrehajtott vidékfejlesztési programokhoz, valamint a(z) RD/xxx/EU rendelet III. címének IV. fejezetében említett, az innovatív helyi együttműködésre odaítélt díjjal összefüggő kiadásokhoz kapcsolódóan. 6. cikk Egyéb kiadások, beleértve a technikai segítségnyújtást Mind az EMGA, mind az EMVA közvetlen módon finanszírozhatja a Bizottság kezdeményezésére és/vagy nevében, a közös agrárpolitika végrehajtásához szükséges előkészítési, monitoring, adminisztratív és technikai segítségnyújtási, értékelési, audit, valamint ellenőrzési intézkedéseket. Ezek az intézkedések különösen az alábbiakat foglalják magukba: a) a közös agrárpolitika elemzéséhez, irányításához, nyomon követéséhez, információcseréjéhez és végrehajtásához, továbbá az ellenőrzési rendszerek megvalósításához, valamint a technikai és adminisztratív segítségnyújtáshoz szükséges intézkedések; b) az ellenőrzésekhez szükséges műholdas felvételek Bizottság általi beszerzése a 21. cikkel összhangban; c) a Bizottság által távérzékelési alkalmazások révén végrehajtott intézkedések a mezőgazdasági erőforrásoknak a 22. cikkel összhangban történő nyomon követése céljából; d) a közös agrárpolitika finanszírozására használt alapok pénzügyi irányításának információs, összekapcsolási, monitoring- és ellenőrzési módszerek és technikai eszközök fenntartásához és fejlesztéséhez szükséges intézkedések; e) a közös agrárpolitikával kapcsolatos tájékoztatás a 47. cikkel összhangban; f) a közös agrárpolitikáról szóló tanulmányok, valamint az EMGA és az EMVA által finanszírozott intézkedések értékelése, beleértve az értékelési módszerek tökéletesítését és a gyakorlatra vonatkozó információk cseréjét; g) adott esetben az 58/2003/EK tanácsi rendeletnek[37] megfelelően létrehozott, a közös agrárpolitikával összefüggésben eljáró végrehajtó hivatalok; h) a vidékfejlesztés keretében megvalósuló információterjesztésre, tudatosításra, uniós szintű együttműködés és tapasztalatcsere ösztönzésére irányuló intézkedések, beleértve az érintett felek hálózatba történő összefogását; i) az uniós minőségpolitikák keretébe tartozó logók kidolgozásával, bejegyzésével és védelmével, valamint a kapcsolódó szellemi tulajdonjogok védelmével, illetve a szükséges információs technológiai (IT) fejlesztésekkel összefüggő intézkedések. II. fejezet Kifizető ügynökségek és más szervek 7. cikk A kifizető ügynökségek és a koordináló szervek akkreditálása és akkreditációjuk visszavonása (1) A kifizető ügynökségek a tagállamok olyan külön erre a célra szánt szervezeti egységei vagy szervei, amelyek felelnek a 4. cikk (1) bekezdésében és az 5. cikkben említett kiadásokkal való gazdálkodásért és azok ellenőrzéséért. A kifizetések kivételével e feladatok végrehajtása átruházható. (2) A tagállamok olyan szervezeti egységeket vagy szerveket akkreditálnak kifizető ügynökségként, amelyek megfelelnek a Bizottság által a 8. cikk a) pontja értelmében meghatározandó akkreditációs feltételeknek. Minden tagállam – alkotmányos rendelkezéseinek figyelembevételével – tagállamonként, vagy adott esetben régiónként egyre korlátozza akkreditált kifizető ügynökségei számát. Azonban amennyiben a kifizető ügynökségek kialakítása regionális szinten történik, a tagállamok emellett nemzeti szinten is akkreditálnak egy kifizető ügynökséget a jellegüknél fogva nemzeti szinten irányítandó támogatási rendszerek számára. (3) Az érintett pénzügyi évet követő év [február 1-jéig] az akkreditált kifizető ügynökségért felelős személy összeállítja a következőket: a) az akkreditált kifizető ügynökségre bízott feladatok végrehajtása során teljesített kiadásokra vonatkozó éves elszámolások, kiegészítve az 53. cikk értelmében történő elszámoláshoz szükséges információkkal; b) vezetői megbízhatósági nyilatkozat a számlák teljességére, pontosságára és valódiságára, valamint a belső ellenőrzési rendszerek megfelelő működésére és a mögöttes ügyletek jogszerűségére és szabályosságára, továbbá a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének betartására vonatkozóan; c) az elvégzett és rendelkezésre álló összes audit és ellenőrzés eredményeinek összefoglalója, kiegészítve a rendszeres és ismétlődő hiányosságok elemzésével és a meghozott vagy tervezett korrekciós intézkedésekkel. (4) Amennyiben a tagállam egynél több kifizető ügynökséget akkreditál, kijelöl egy szervet (a továbbiakban: koordináló szerv), amely a következő feladatok ellátásáért felelős: a) a Bizottság számára rendelkezésre bocsátandó információk összegyűjtése és a Bizottság részére történő megküldése; b) összefoglaló jelentés készítése, amely nemzeti szintű áttekintést nyújt a (3) bekezdés b) pontja szerinti minden vezetői megbízhatósági nyilatkozatról, valamint az azokról kiadott, a 9. cikkben említett auditvéleményekről; c) helyreigazító intézkedések megtételének biztosítása bármilyen általános jellegű hiányosság esetében, valamint a Bizottság tájékoztatása azok nyomon követéséről; d) az uniós szabályok összehangolt alkalmazásának ösztönzése és biztosítása. A tagállamok a koordináló szervet egyedi akkreditálásnak vetik alá az első albekezdés a) pontjában említett pénzügyi információ feldolgozása tekintetében. (5) Amennyiben egy akkreditált kifizető ügynökség nem teljesít egy vagy több, a (2) bekezdésben említett akkreditációs feltételt, a tagállamnak vissza kell vonnia az akkreditációt, hacsak a kifizető ügynökség a probléma súlyosságának arányában megállapított határidőn belül meg nem teszi a szükséges változtatásokat. (6) A kifizető ügynökségek irányítják a felelősségi körükbe tartozó állami intervencióhoz kapcsolódó műveleteket és biztosítják azok ellenőrzését, továbbá maguknál tartják az általános felelősséget e téren. 8. cikk Bizottsági hatáskörök (1) A 7. cikkben megállapított rendszer megfelelő működésének biztosítása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 111. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a következőkre vonatkozóan: a) a kifizető ügynökségek akkreditálásának a belső környezetre, az ellenőrzési tevékenységekre, a tájékoztatásra és kommunikációra, valamint a nyomon követésre vonatkozó minimumfeltételei, továbbá az akkreditáció megadásához és visszavonásához kapcsolódó eljárás szabályai; b) a kifizető ügynökségek akkreditációjának felülvizsgálati eljárására és felügyeletére vonatkozó szabályok; c) a koordináló szervek akkreditálásának minimumfeltételei, valamint az akkreditáció megadásához és visszavonásához kapcsolódó eljárás szabályai. (2) A Bizottság végrehajtási aktusok révén szabályokat határoz meg a következők vonatkozásában: a) a kifizető ügynökségek állami intervencióval kapcsolatos kötelezettségei, valamint irányítási és ellenőrzési feladataik tartalma; b) a koordináló szerv működése és az információk Bizottság felé történő bejelentése a 7. cikk (4) bekezdésével összhangban. Az első albekezdésben meghatározott végrehajtási aktusokat a 112. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. 9. cikk Tanúsító szervek (1) A tanúsító szerv a tagállam által kijelölt köz- vagy magánjogi auditáló szerv, amely véleményt ad a kifizető ügynökség éves számláinak teljességére, pontosságára és valódiságára, valamint belső ellenőrzési rendszerének megfelelő működésére és a mögöttes ügyletek jogszerűségére és szabályosságára vonatkozó vezetői megbízhatósági nyilatkozatról, továbbá a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének betartásáról. A tanúsító szervnek szervezetileg az érintett kifizető ügynökségtől és az ügynökséget akkreditáló hatóságtól függetlenül kell működnie. (2) A Bizottság végrehajtási aktusok révén szabályokat határoz meg a tanúsító szervek státusza, az általuk elvégzendő konkrét feladatok, többek között az ellenőrzések, valamint az ezek a szervek által kiállítandó igazolások és elkészítendő jelentések, illetve az azokat kísérő dokumentumok vonatkozásában. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 112. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. 10. cikk A kifizető ügynökségek által végrehajtott kifizetések elfogadhatósága A 4. cikk (1) bekezdésében és az 5. cikkben említett kiadások csak abban az esetben képezhetik uniós finanszírozás tárgyát, ha azok akkreditált kifizető ügynökségeknél merültek fel. 11. cikk Teljes körű kifizetés a kedvezményezetteknek Amennyiben az uniós jogszabályok kifejezetten másként nem rendelkeznek, az e rendelet alapján nyújtott finanszírozáshoz kapcsolódó kifizetéseket teljes körűen a kedvezményezettek rendelkezésére kell bocsátani. III. CÍM MEZŐGAZDASÁGI TANÁCSADÓ RENDSZER 12. cikk Alapelv és hatály (1) A tagállamok létrehoznak egy rendszert, amelynek keretében tanácsadást nyújtanak a kedvezményezetteknek a földgazdálkodással és a gazdaságban folytatott gazdálkodással kapcsolatban (a továbbiakban: mezőgazdasági tanácsadó rendszer), és amelynek működtetését egy vagy több kijelölt szerv látja el. A kijelölt szervek egyaránt lehetnek köz- és magánjogi szervek. (2) A mezőgazdasági tanácsadó rendszer kitér legalább az alábbiakra: a) a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények és a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára vonatkozó előírások a VI. cím I. fejezete szerint; b) az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatok a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet III. címének 2. fejezete szerint, valamint a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti mezőgazdasági terület fenntartása; c) az éghajlatváltozás mérséklésével és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodással, a biológiai sokféleséggel, a vízvédelemmel, az állat- és növénybetegségek bejelentésével és az innovációval kapcsolatos követelmények és tevékenységek, legalább az e rendelet I. mellékletében foglaltak szerint; d) a tagállamok meghatározása szerinti kis mezőgazdasági üzemek gazdasági tevékenységének fenntartható fejlődése és legalább a(z) xxx/xxx/EU [DP] rendelet V. címében említett mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevő gazdaságok. (3) A mezőgazdasági tanácsadó rendszer emellett kitérhet különösen az alábbiakra: a) a (2) bekezdés d) pontjában említettektől eltérő mezőgazdasági üzemek gazdasági tevékenységének fenntartható fejlődése; b) a(z) xxx/xxx/EU [RD] rendelet 29. cikke (3) bekezdésében és 30. cikke (2) bekezdésében említett, a nemzeti jogszabályok által megállapított minimumkövetelmények. 13. cikk A mezőgazdasági tanácsadó rendszerhez kapcsolódó egyedi követelmények (1) A tagállamok biztosítják, hogy a mezőgazdasági tanácsadó rendszerben közreműködő tanácsadók megfelelő képesítéssel rendelkezzenek és rendszeres képzésben részesüljenek. (2) A tagállamok gondoskodnak a tanácsadás és az ellenőrzés elkülönítéséről. Ezzel összefüggésben és a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférésre vonatkozó nemzeti jogszabályok sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy a 12. cikkben említett kijelölt szervek ne hozzák a tanácsadói tevékenységük során megszerzett személyes vagy egyedi információkat és adatokat az érintett mezőgazdasági üzemet vezető kedvezményezetten kívül más személy tudomására, a tevékenységük során feltárt olyan szabálytalanságok vagy jogsértések esetének kivételével, amelyeket uniós vagy nemzeti jogszabályban megállapított kötelezettségük jelenteni a megfelelő hatóságnak, különösen bűncselekmény esetén. (3) Az illetékes tagállami hatóság, adott esetben elektronikus úton, ellátja a kedvezményezettet a kijelölt hatóságok megfelelő jegyzékével. 14. cikk Hozzáférés a mezőgazdasági tanácsadó rendszerhez A kedvezményezettek – függetlenül attól, hogy támogatásban részesülnek-e a közös agrárpolitika, illetve a vidékfejlesztés keretében – önkéntes alapon használhatják a mezőgazdasági tanácsadó rendszert. A tagállamok azonban objektív kritériumok alapján meghatározhatják a kedvezményezettek azon kategóriáit, amelyek elsőbbséget élveznek a mezőgazdasági tanácsadó rendszerhez való hozzáférés terén. A tagállamok azonban gondoskodnak arról is, hogy elsőbbséget élvezzenek azok a mezőgazdasági termelők, amelyek a legkevésbé férnek hozzá egyéb, a mezőgazdasági tanácsadó rendszeren kívüli tanácsadási szolgáltatáshoz. A mezőgazdasági tanácsadó rendszernek biztosítania kell, hogy a kedvezményezettek mezőgazdasági üzemük sajátos helyzetére alkalmazható tanácsadásban részesülhessenek. 15. cikk Bizottsági hatáskörök (1) A mezőgazdasági tanácsadó rendszer megfelelő működésének biztosítása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 111. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az említett rendszer teljes körű működőképessé tételére irányuló rendelkezésekre vonatkozóan. Ezek a rendelkezések kitérhetnek többek között a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó hozzáférési feltételekre. (2) A Bizottság végrehajtási aktusok révén szabályokat fogadhat el a mezőgazdasági tanácsadó rendszer egységes végrehajtása céljából. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 112. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. IV. CÍM AZ ALAPOK PÉNZÜGYI IRÁNYÍTÁSA I. fejezet EMGA 1. szakasz A kiadások finanszírozása 16. cikk Költségvetési felső határ (1) Az EMGA-kiadások éves felső határát a(z) xxx/xxx/EU [MFF] rendeletben e célra megállapított maximális összegek képezik. (2) Abban az esetben, ha az uniós jogszabályok az (1) bekezdésben említett összeget csökkentő összegekről rendelkeznek, a Bizottság az érintett jogszabályban említett adatok alapján, végrehajtási aktusok révén megállapítja az EMGA-kiadásokra rendelkezésre álló nettó egyenleget. 17. cikk Havi kifizetések (1) A Bizottság a 4. cikk (1) bekezdésében említett kiadások finanszírozásához szükséges előirányzatokat havi kifizetések formájában bocsátja a tagállamok rendelkezésére, a referencia-időszakban az akkreditált kifizető ügynökségeknél felmerült kiadások alapján. (2) Amíg a Bizottság a havi kifizetéseket átutalja, a kiadások fedezéséhez szükséges forrásokat a tagállamok mozgósítják az akkreditált kifizető ügynökségeik szükségleteinek megfelelően. 18. cikk A havi kifizetésekre vonatkozó eljárás (1) A havi kifizetéseket a Bizottság az akkreditált kifizető ügynökségeknél a referencia-hónapban felmerült kiadások tekintetében teljesíti, az 53. és az 54. cikkben említett végrehajtási aktusok sérelme nélkül. (2) A havi kifizetéseket a tagállamok részére legkésőbb a felmerült kiadások szerinti hónapot követő második hónap harmadik munkanapján kell teljesíteni. A tagállamoknál október 1. és 15. között felmerült kiadásokat októberben felmerült