EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2022.5.18. COM(2022) 240 final A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Energiatakarékos EU



1.Bevezetés Az energiatakarékosság, azaz az energiafogyasztás csökkentése árjelzések, energiahatékonysági intézkedések vagy önkéntes erőfeszítések révén a legolcsóbb, legbiztonságosabb és legtisztább módja lehet az Oroszországból származó fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségünk csökkentésének. Emellett a kevesebb energia felhasználása támogatja az ellátás biztonságát, megkönnyíti a tárolási követelményeket és alátámasztja a tiszta energiára való átállást. A szükségtelen energiafogyasztás önkéntes csökkentése és az energiahatékonysági intézkedések bevezetésének felgyorsítása csökkenteni fogja a gáz- és olajhiány mértékét az Oroszországból érkező szállítmányok zavara esetén. Így döntő fontossággal bír a piacok stabilizálása és a további áringadozások megelőzése szempontjából. Közép- és hosszú távon az energiamegtakarítás hozzájárulna az energiaárak csökkentéséhez, segítene hatékonyan reagálni a hirtelen áremelkedésekre és az ellátási hiányokra. Az energiatakarékosság közvetlenül csökkenti energiaszámláinkat, és ellenállóbbá teszi gazdaságunkat. A fosszilis tüzelőanyagokon alapuló energia magas ára már károkat okozott a háztartásoknak és valamennyi ipari ágazatnak, a szolgáltatásoktól a feldolgozóiparig és a mezőgazdaságtól a közlekedésig. Az energiaszegénységtől sújtott és kiszolgáltatott helyzetben lévő háztartások, mikro-, kis- és középvállalkozások, valamint az energiaigényes iparágak számára kellemetlen, ám kényszerű választási lehetőség az energiafelhasználásról való lemondás. A magasabb energiaárak a vállalkozások relatív versenyképességét is befolyásolják, ami dominóhatásként továbbgyűrűzhet a foglalkoztatásra és a jövedelmekre. Tavaly a Bizottság az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag részeként az energiahatékonysági törekvések fokozására tett javaslatot az évtized végéig, az európai zöld megállapodásnak megfelelően. Bár a javaslat elsősorban az uniós gazdaság dekarbonizációjának támogatására irányult, más jelentős előnyökkel is jár, például nagyobb energiabiztonsággal és az ÜHG-kibocsátás, a légszennyezés és a természeti erőforrások kimerülésének mérséklődésével. A teljes „Irány az 55 %!” csomag végrehajtása 2030-ra 30 %-kal (azaz 100 milliárd m³-nek megfelelő mértékben) csökkentené a gázfogyasztásunkat. Ennek több mint egyharmada az energiahatékonysági irányelv átdolgozására irányuló javaslatban előterjesztett uniós energiahatékonysági célkitűzés teljesítéséből származna. A célt a vonatkozó energiahatékonysági szakpolitikai javaslatok – például maga az átdolgozott energiahatékonysági irányelv, az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv átdolgozása, a környezettudatos tervezésről és az energiahatékonysági címkézésről szóló jogszabályok, valamint az energiafogyasztásra hatást gyakorló egyéb szakpolitikai eszközök, például az új járművekre vonatkozó CO2-kibocsátási előírások, az EU kibocsátáskereskedelmi rendszere (ETS) és az épületekre és a közúti közlekedésre vonatkozóan javasolt új ETS – végrehajtásával érnék el. E politikák végrehajtása strukturálisan csökkentené az energiafelhasználást. Ukrajna orosz invázióját követően ezekre a változásokra most még hamarabb sort kell keríteni az EU rezilienciájának és energiafüggetlenségének gyorsabb megerősítése érdekében. Ugyanakkor jelentős energiamegtakarítást lehet elérni viszonylag gyorsan önkéntes döntések által is. Az IPCC legutóbbi jelentése kiemeli, hogy életmódunk és magatartásunk megváltoztatása jelentősen csökkentheti energiafogyasztásunkat. Ha úgy döntünk, hogy csökkentjük a fűtési hőmérsékletet, gazdaságosabban közlekedünk és nagyobb arányban választjuk a közösségi közlekedést és az aktív mobilitást, hatékonyabban használjuk a háztartási készülékeket és a légkondicionálást, valamint kikapcsoljuk a világítást, rövid távon jelentős megtakarításokat érhetünk el. Ezért az Energiatakarékos EU terv kétirányú megközelítést alkalmaz: 1.azonnali energiamegtakarítás elérése önkéntes döntések révén; valamint 2.a strukturális, közép- és hosszú távú energiahatékonysági intézkedések felgyorsítása és megerősítése. Mindkét megközelítést hatékony pénzügyi keretnek és irányítási struktúrának kell támogatnia. 2.Azonnali energiamegtakarítás elérése személyes döntések révén Tekintettel a jelenlegi geopolitikai és piaci helyzetre, nem engedhetjük meg magunknak, hogy várjunk, amíg a fontos strukturális energiahatékonysági intézkedések végrehajtásra kerülnek. Létfontosságú, hogy a jelenlegi válság idején azonnali lehetőségeket találjunk az energiafogyasztás csökkentésére. Rövid távon e lehetőségek zömében önkéntes döntésekből származhatnak, néhány azonban közép- és hosszú távon is megmaradhat, amennyiben a szokások megváltozásához vezet. Ezeknek a döntéseknek elsősorban azokra a területekre kell összpontosítaniuk, ahol a legnagyobb megtakarítás érhető el a gáz- és olajfogyasztás terén. A fűtésben a földgáz játssza a legnagyobb szerepet, mivel a lakossági és háztartási szektorban a térfűtésre használt energia mintegy 42 %-át teszi ki. A következő legfontosabb fosszilis fűtőanyag a 14 %-ot kitevő olaj, míg a szén kb. 3 %-ban van jelen. A fosszilis tüzelőanyagok közlekedésben való felhasználása évi 288 millió tonna olajegyenértéket tesz ki, a közlekedési ágazat energiaszükségletének 93 %-át fedezi. A légi közlekedés és a hajózás szinte teljes mértékben a fosszilis tüzelőanyagoktól függ, míg a közúti közlekedés energiafelhasználásának 93 %-át, a vasútinak pedig 23 %-át biztosítják a fosszilis tüzelőanyagok. A személygépkocsi-használat mintegy 25 %-ára városi mobilitási környezetben kerül sor. Ezért a jelentős rövid távú megtakarítások szempontjából kulcsfontosságú ágazatok a háztartások és a szolgáltatások fűtése, valamint a közlekedés és a mobilitás, továbbá bizonyos mértékig rövid távú lehetőségek rejlenek az ipari ágazatokban is. A gázfogyasztás azonnali csökkentésére irányuló intézkedések különösen fontosak, mivel a korai megtakarítások hozzájárulnak a tárolóhelyek újratöltéséhez, és ezáltal csökkentik az ellátással kapcsolatos kockázatokat a téli szezonban. Ugyanakkor fontos a villamos energiával való takarékoskodás is, mivel a gázt, az olajat és a szenet villamosenergia-termelésre is felhasználják. Az olajfelhasználás csökkentése elsősorban a személygépkocsi-használat és a légi közlekedés visszafogásával, valamint a tehergépjárművek hatékonyabb vezetésével érhető el valószínűleg. Ezek a döntések mérsékelhetik az energiaigényt, ami hozzájárulhat a fosszilis tüzelőanyagok behozatalának csökkentéséhez és ezáltal a súlyosabb hiányok elkerüléséhez, következésképpen a korlátozó intézkedések elmaradásához, azok valamennyi gazdasági és társadalmi következményével együtt. A változásban természetesen már a jelenlegi magas piaci árak is szerepet játszanak, mivel a háztartások és a vállalkozások megpróbálják visszafogni energiaszámláik növekedését. Az ilyen piacvezérelt takarékoskodás azonban több okból sem vezethet a kívánt eredményre. Előfordulhat, hogy a szereplők nincsenek tisztában a legjobb takarékossági lehetőségekkel. A legjobb eredmények eléréséhez koordinációra lehet szükség. A méltányosság és a szolidaritás szintén nem feltétlenül garantált: a tehetősebbek lehet, hogy változtatnak magatartásukon, de lehet, hogy nem. Mások, különösen a leginkább kiszolgáltatottak, mindeközben fájdalmas lépésekre kényszerülhetnek. Végül a piaci árak nem feltétlenül vezetnek a REPowerEU célkitűzéseinek megfelelő erőfeszítésekhez. A számba jöhető támogató intézkedések típusai ezért a következők lehetnek:

·Tájékoztatási tevékenységek, hogy a különböző típusú energiafelhasználók megértsék az energiaigény csökkentésének fontosságát, és tudják, mit tehetnek ennek érdekében. ·Ösztönző és támogató intézkedések, amelyek segítik az energiafelhasználókat az energiafogyasztás csökkentésére irányuló erőfeszítéseikben, például a leghatékonyabb készülékek vásárlásához nyújtott kedvezményekkel. Az ilyen típusú intézkedések által vezérelt változás fő előnye, hogy a hatás azonnal jelentkezik az energiafogyasztásban, nincs szükség kezdeti beruházásra (vagy csak nagyon kevésre), és a szokásokon csak kismértékben kell változtatni, ami az emberek jólétére nem, vagy csak korlátozott mértékben hat, mivel ilyen döntéseket csak azok hoznak, akik erre hajlandóak és képesek is. Ezek az intézkedések főként önkéntesen meghozott lépésekből állnak, és az emberek jóakaratán alapulnak, valamint az energiafelhasználókkal folytatott hatékony kommunikáción az általuk megtehető leghatékonyabb lépésekről. Mivel a gáz és az olaj fő felhasználási módjai viszonylag korlátozottak (a gáznál elsősorban a fűtés, az olajnál a közlekedés), az üzeneteket viszonylag jól be lehet célozni. A polgárok célzott tájékoztatása elengedhetetlen ahhoz, hogy megalapozott döntéseket tudjanak hozni. A megfelelő üzeneteket a megfelelő időben kell eljuttatni az emberekhez. Ez valószínűleg azt jelenti, hogy kisszámú, általános célú intézkedésre lesz szükség, amelyeket hozzáférhető információk támasztanak alá. Ezeknek az intézkedéseknek olyan nagy bizalmat élvező testületektől kell származniuk, amelyek jól ismerik a helyi körülményeket, és képesek a lakosság széles rétegeit cselekvésre bírni. Többnyire a tagállamok vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy az ilyen típusú energiatakarékossági intézkedéseket megfelelő időben és saját helyi körülményeik figyelembevételével előmozdítsák. Kulcsszerep jut a helyi önkormányzatoknak, például a helyi, regionális és nemzeti energiaügynökségeknek, a Polgármesterek Klíma- és Energiaügyi Szövetségének és a 100 klímasemleges és intelligens város küldetésének. A tájékoztatási tevékenységet erősítheti továbbá az energiatakarékosságra vonatkozó készségek beépítése az iskolai tantervekbe, valamint bizonyos készségek elsajátításának előmozdítása a REPowerEU terv ambiciózus céljainak eléréséhez kulcsfontosságú ágazatokban. Számos tagállam hozott már intézkedéseket a rövid távú energiamegtakarítási lehetőségek kihasználására, de még többet lehet tenni. E törekvések támogatása érdekében a Bizottság és az IEA „Kiveszem a részem” elnevezésű közös kampánya egyszerű formában tájékoztat néhány fontos lépésről, amelyet az egyének és a vállalatok ha csak lehet, önként megtehetnek, hogy hozzájáruljanak az Oroszországból származó uniós energiaimport csökkentéséhez. Emellett a Bizottság elindítja az energiacímke-köteles termékek európai nyilvántartása (EPREL) adatbázis fogyasztói felületét annak érdekében, hogy a fogyasztókat támogassa a hatékonyabb készülékek kiválasztásában. A Bizottság dolgozik egy olyan tájékoztató kampányon is, amelynek célja, hogy más szervek részére figyelemfelkeltő információkat és anyagokat biztosítson az emberekkel folytatott kommunikációhoz. A tagállamoknak teljes mértékben ki kell használniuk az energiahatékonyság előmozdítására rendelkezésükre álló lehetőségeket, például a nagy hatásfokú fűtési rendszerekre vonatkozó kedvezményes héamértékeket, annak biztosítását, hogy az energiaárazás ösztönözzön a hőszivattyúkra való átállásra, valamint a hatékonyabb háztartási készülékek vásárlásának ösztönzését. A tagállamok lesznek leginkább képesek saját körülményeiknek megfelelően azonosítani a leghatékonyabb és legméltányosabb lépéseket. Számos konkrét azonnali ajánlás tehető; a melléklet szemlélteti az intézkedések típusait, beleértve az indikatív becsült megtakarítási potenciált, a legfontosabbakat pedig az alábbi táblázat foglalja össze. Olajmegtakarítás (Mtoe) Gázmegtakarítás (milliárd köbméter) Gázmegtakarítási intézkedések A fűtési hőmérséklet csökkentéséből, a nem használt helyiségekben a fűtés kikapcsolásából, a huzatmentesítésből stb. származó megtakarítások. ≈1,5 ≈6 Tájékoztatás a kondenzációs kazán hőmérsékletének 60 fok alatt tartásáról, és az emberek ösztönzése arra, hogy ellenőrizzék a kazánjuk hőmérsékletét. ≈3 Információk a kazánok szervizeléséről, az egyszerű szigetelési megoldásokról, a huzatmentesítésről, a termosztatikus radiátorszelepek és hőszabályozók felszereléséről, továbbá az emberek ösztönzése a cselekvésre. ≈0,3 ≈1 Az energiaárazás módosításának, valamint a progresszív díjstruktúrák és egyéb megoldások bevezetésének mérlegelése az energiamegtakarítás és a gázról a villamos energiára való átállás ösztönzése érdekében. ≈1 Ipar Az energetikai auditok és ezek fényében a végrehajtás ösztönzése a magas hőmérsékletű folyamatokból származó hőveszteségek elkerülése érdekében, a fosszilis energiáról való átállás támogatása. ≈2 Közlekedési intézkedések Ajánlás az autópályákon megengedett sebesség csökkentésére. ≈8 A gyaloglás, a kerékpározás, a közösségi közlekedés és a mikromobilitás ösztönzése a városi területeken. ≈5 A vasúti közlekedés ösztönzése. ≈2 Potenciális megtakarítás szemléltető jelleggel ≈16 ≈13 Az IEA becslései szerint az ilyen rövid távú, gázhoz kapcsolódó intézkedések egy év alatt 5 %-kal (körülbelül 13 milliárd m³-rel) csökkenthetik a (végső) gázfelhasználást. Hasonlóképpen, a tagállamtól és annak teljes közlekedési igényétől függően az intézkedések akár 5 %-kal (körülbelül 16 mtoe) is csökkenthetik a (végső) olajfelhasználást, anélkül, hogy megakadályoznák a szükséges utazásokat. Ezen erőfeszítések támogatása érdekében a Bizottság: ·az Ukrajna elleni orosz háború hatásaira és a magas energiaárakra adott uniós válasz keretében figyelemfelkeltő kampányt dolgoz ki, amelynek keretében más szervek által is felhasználható anyagokat is biztosít, ·széles körben terjeszti a magánszemélyeknek szóló „Kiveszem a részem” energiatakarékossági kampányra vonatkozó információkat, és együttműködik az érdekelt felek csoportjaival e tájékoztatási tevékenységek elért célközönségének növelése és a lehető legnagyobb hatás érdekében, ·elindítja az energiacímke-köteles termékek európai nyilvántartása (EPREL) adatbázis fogyasztói felületét, hogy támogassa a fogyasztókat és a beszerzőket a hatékonyabb készülékek kiválasztásában. 3.A strukturális, közép- és hosszú távú energiahatékonysági intézkedések felgyorsítása és megerősítése A jelenlegi uniós energiahatékonysági célkitűzések jelentősen hozzájárulnak az EU éghajlat-politikai törekvéseihez. A 20/20/20-as célok és a klímarendeletben 2030-ra meghatározott éghajlat-politikai célok egyértelmű példák arra, hogy az energiahatékonysági intézkedések miként teszik lehetővé a növekedést az energiafogyasztás csökkentésével párhuzamosan, és milyen fontos szerepet játszanak az ÜHG-kibocsátás csökkentésére vonatkozó célkitűzés elérésében. Amint azt a kutatások is megerősítették, az energiahatékonysági politikák szélesebb körű előnyökkel is jártak, amelyek különböző mértékben pénzben is kifejezhetők. Ezek közé tartozik a csökkenő energiaszegénység, a jobb egészség és jólét, a vállalkozások nagyobb versenyképessége és a fokozott energiabiztonság. A tagállamok kialakították a korábbi és jelenlegi energiahatékonysági célkitűzéseik teljesítéséhez szükséges kereteket és intézményi intézkedéseket. A nemzeti energia- és klímatervek (NEKT-k) révén létrejött az az irányítási struktúra, amely biztosítja, hogy ezek a törekvések összhangban legyenek az átfogó uniós célkitűzésekkel. Az EU rezilienciájának erősítése érdekében most sürgősen fel kell gyorsítani ezeket az energiahatékonysági fejlesztéseket. Mivel a magasabb energiaárak mellett csökken az energiahatékonysági beruházások megtérülési ideje, megújult erőfeszítésekre van szükség az ilyen jövedelmező beruházásokat hátráltató likviditási és információs korlátok felszámolása érdekében.

Az elmúlt évtizedben végzett munkának köszönhetően a mostani fokozott erőfeszítések várhatóan nem teszik szükségessé újabb struktúrák vagy testületek létrehozását. Például valamennyi tagállam rendelkezik hosszú távú korszerűsítési stratégiával, a nagyvállalatoknak négyévente energetikai auditot kell végezniük, és a megfelelő képzésre és minőségbiztosításra is nagy figyelmet fordítottak. Az energiahatékonysági fejlesztések ütemének felgyorsítása azonban szükségessé teheti az erőforrások meglévő szintjének megerősítését, például a tanácsadás és tájékoztatás, valamint a több magánbefektetést lehetővé tevő mechanizmusok tekintetében. A környezettudatos terméktervezésre és az energiahatékonysági címkézésre vonatkozó jelenlegi uniós szabályok eddig a hatályuk alá tartozó termékek éves energiafogyasztásának 10 %-os csökkenését eredményezték, ezáltal jelentősen csökkentették az EU primerenergia-igényét és költségmegtakarítást értek el a fogyasztók számára. A fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat a környezettudatos tervezésre vonatkozó keretek hatályát kiterjeszti a termékek lehető legszélesebb körére. Mivel az anyagok termékekben való felhasználása jelentős energialábnyommal jár, az új keretrendszer az energia- és anyaghatékonyság növelése révén jelentősen növelni fogja az energiamegtakarítást. 3.1.Magasabb uniós energiahatékonysági célkitűzés kilátásba helyezése A Bizottságnak az energiahatékonysági irányelv átdolgozására irányuló, 2021. júliusi javaslata magasabb, 2030-ig 9 %-os energiahatékonysági célkitűzést tartalmaz (a 2020-as referencia-forgatókönyvhöz képest). 2021-ben a Bizottság tanulmányt készített az energiahatékonysági intézkedések energiamegtakarítási potenciáljáról, amely kimutatta, hogy ha az EU fokozza a finanszírozást és az energiahatékonyságra irányuló erőfeszítéseket, a 2030-ra vonatkozó gazdasági megtakarítási potenciál elérheti a végsőenergia-fogyasztás 13 %-át (752 Mtoe). Ugyanezen tanulmány szerint a műszaki energiamegtakarítási potenciál elérheti a végsőenergia-fogyasztás 19 %-át (696 Mtoe). A március. 8-án kiadott REPowerEU közleményt követően a REPowerEU forgatókönyv további modellezése strukturálisan magasabb gázárakkal 2030-ra szintén 13 %-os költséghatékony energiahatékonysági célkitűzést eredményez. 3.2.Az energiahatékonysági intézkedések megerősítésének lehetősége Tekintettel arra, hogy fel kell gyorsítani az Unió fosszilis tüzelőanyagok behozatalától való függetlenedését, a tagállamoknak fontolóra kell venniük a meglévő energiahatékonysági intézkedések felgyorsítását és újabbak végrehajtását. Az egyes tagállamok tudják a legjobban, hogy mire kell erőfeszítéseiket összpontosítaniuk; emellett vannak olyan területek is, ahol az uniós szintű közös megközelítés egyértelműen hozzáadott értéket teremthet. Az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag különböző elemeivel kapcsolatos, folyamatban lévő együttdöntési eljárások során a társjogalkotók rövid távon megerősíthetik az energiahatékonyságra vonatkozó szabályozási keretet, és a REPowerEU keretében közép- és hosszú távon több energiamegtakarításra ösztönözhetnek, például a következők révén: ·Ambíciózusabb nemzeti energiamegtakarítási kötelezettségek. ·Kötelezettségek bevezetése annak érdekében, hogy a kulcsfontosságú ágazatokban növekedjen az energiahatékonyság, megszűnjön a fosszilis tüzelőanyagokat alkalmazó technológiák támogatása, következetesen támogatásban részesüljenek a megújuló energiaforrásokat használó technológiák, és gyors fejlesztésen menjenek át az energiamegtakarítási technológiák és berendezések. ·Az energetikai auditok eredményének fokozott végrehajtása a költséghatékony intézkedések megvalósítása érdekében, valamint hogy az energetikai auditálási kötelezettség hatálya alá nem tartozó vállalatokat (különösen a kkv-kat) és más szervezeteket, például az állami szerveket, ösztönözzék az ilyen auditok elvégzésére, és azok eredményei alapján a fellépésre. Ezzel összefüggésben foglalkozni kell az adatközpontokkal és a hulladékhő felhasználásával is. ·További minimális energiateljesítmény-standardok bevezetése az épületekre vonatkozóan a fűtési (és hűtési) rendszereket is magukban foglaló felújítások ösztönzése érdekében, kellően ambiciózus határidőkkel, valamint az energiahatékonysági tanúsítvány szerint legrosszabbul teljesítő, G-osztályozású épületeknek a D-osztályba történő átkerüléséhez vezető út meghatározása. ·A tagállamok által az épületekben használt, fosszilis tüzelőanyaggal működő kazánokra nyújtott támogatások fokozatos megszüntetése legkésőbb 2025-ig (figyelembe véve, hogy az ilyen ösztönzők a legtöbb esetben ellentétesek az energiacímkézési rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével), és ehelyett bátorítás az ösztönzőknek a hőszivattyúk támogatási rendszereire való átirányítására. ·Az új épületekre vonatkozó nemzeti energia- (és erőforrás-hatékonysági) követelmények megerősítése a fűtési rendszerekre vonatkozó követelmények és a kibocsátásmentességi előírások 2030 előtti (a középületek esetében 2027 előtti) bevezetése révén. ·A meglévő épületek fűtési rendszereire vonatkozó nemzeti követelmények szigorítása a nagyobb felújítások és kazáncserék, valamint a sűrűn lakott területeken a hatékony távfűtési rendszerekhez való csatlakozás tekintetében. Ez a munka együtt haladna a fűtési rendszerek környezettudatos tervezésére vonatkozó szigorúbb uniós szintű határértékek meghatározásával, ami a kizárólag fosszilis tüzelőanyaggal működő kazánok forgalomba hozatalára 2029-es határidőt eredményezne, továbbá az energiacímkék ezzel párhuzamosan történő felülvizsgálatát jelentené (2025-2026-ig), amelynek következtében a kazánok és más fosszilis tüzelőanyag-alapú berendezések az alsó energiaosztályba kerülnek. Az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv, valamint a környezettudatos terméktervezésre és az energiahatékonysági címkézésére vonatkozó intézkedések ösztönözni fogják a hőszivattyúk bevezetését, és hozzá fognak járulni a hőszivattyúk telepítési arányának megkétszerezéséhez. ·A fosszilis tüzelőanyagokon alapuló kazánokra vonatkozó nemzeti tilalmak bevezetése a meglévő és az új épületekben, a hőfejlesztő berendezésekre vonatkozóan az üvegházhatásúgáz-kibocsátás vagy a felhasznált tüzelőanyag típusa alapján meghatározott követelmények bevezetésével. Míg az épületek energiahatékonyságáról szóló átdolgozott irányelv egyértelmű jogalapot vezet be az ilyen nemzeti tilalmakra a jelenlegi jogbizonytalanság kezelése érdekében, a meglévő jogszabályi keret már most is lehetővé teszi az ilyen, több tagállam által már bevezetett intézkedések végrehajtását. Közép- és hosszú távon a közlekedés energiahatékonyságának további növelése is fontos lesz az olajfogyasztás csökkentése, a hatékony megújuló alternatívákra való átállás ösztönzése és a közlekedés energiahatékonyságának növelése érdekében, például az alábbiak révén: ·a nehézgépjárművek és a hűtőpótkocsik csatlakoztatására szolgáló berendezések utólagos aerodinamikai átalakítása; környezettudatos tervezéssel kialakított hosszabb tehergépkocsik, például pótkocsijukon alkalmazott aerodinamikai eszközökkel, ·további környezettudatos terméktervezési követelmények vagy magasabb energiahatékonysági célkitűzések bevezetése a járművekre és pótkocsikra vonatkozóan az újonnan értékesített nehézgépjárművekre vonatkozó szén-dioxid-kibocsátási előírások közelgő, 2022 decemberében esedékes felülvizsgálata keretében,

·az össztömegről és a méretekről szóló irányelv közelgő felülvizsgálata során a kibocsátásmentes nehézgépjárművek elterjedésének ösztönzése, valamint a hosszabb és nehezebb tehergépjárművek energiamegtakarítási potenciáljának növelése az Európai Unión belüli, határokon átlépő vezetés céljából, ·az energiamegtakarítást eredményező kombinált fuvarozás igénybevételének ösztönzése a kombinált árufuvarozásról szóló irányelv közelgő felülvizsgálata során. Mindezekre tekintettel a Bizottság: ·javasolja az energiahatékonysági irányelvben meghatározott kötelező erejű cél 13 %-ra emelését. ·felkéri a Parlamentet és a Tanácsot, hogy a folyamatban lévő tárgyalások során mérlegeljék a fent vázolt vonatkozó intézkedéseket annak érdekében, hogy az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv és az energiahatékonysági irányelv révén további megtakarításokat és energiahatékonysági előnyöket lehessen elérni az épületekben. ·felkéri a Parlamentet és a Tanácsot, hogy támogassák a fenntartható termékek környezettudatos tervezéséről szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat törekvését, mivel ezen eszköz gyors bevezetése további energiamegtakarításokhoz vezetne a termékek széles körének jobb energia- és erőforrás-hatékonysága révén. ·fontolóra vesz egy olyan jogalkotási kezdeményezést, amelynek célja a kibocsátásmentes járművek arányának növelése a bizonyos méretet meghaladó nyilvános és vállalati járműflottákban. ·jogalkotási csomagot terjeszt elő az árufuvarozás környezetbarátabbá tételéről. A Bizottság arra is sürgeti a tagállamokat, hogy mielőbb fogadják el az egységes európai égboltról szóló rendeletnek az európai légiforgalmi szolgáltatás korszerűsítésére vonatkozó reformját, tekintve, hogy az így elért nagyobb repüléshatékonyság révén jelentősen mérséklődne az üzemanyag-fogyasztás. 4.Finanszírozás Ami az energiahatékonyság és az épületek energetikai felújításának finanszírozását illeti, a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben előirányzott beruházások jó kiindulópontot jelentenek: a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében több mint 67 milliárd eurót különítettek el ilyen beruházásokra. A finanszírozási támogatás legnagyobb része az épületek (főként lakóépületek és középületek) energetikai felújítását célozza, ezt követi az energiahatékony épületek építése, a kkv-k, az ipari és a szolgáltatási épületek energiahatékonysága kisebb hangsúlyt kap. A jelenleg a REPowerEU terv kapcsán az összes tagállammal zajló tárgyalások jó lehetőséget kínálnak a helyreállítási és rezilienciaépítési tervek megerősítésére ezeken a területeken. Az EU kibocsátáskereskedelmi rendszere (ETS) – beleértve a Modernizációs Alapot, az épületekre és a közúti közlekedésre vonatkozóan javasolt új ETS-t és az ahhoz kapcsolódó Szociális Klímaalapot – várhatóan legalább hasonló nagyságrendű összbevételt biztosít, és a bevételek felhasználása terén az energiahatékonysági beruházások élveznek elsőbbséget. Emellett a jelenlegi többéves pénzügyi kereten belüli kohéziós politikai alapok (ERFA, Kohéziós Alap és Igazságos Átmenet Alap) révén a Bizottság jelentős támogatást fog nyújtani az energiahatékonyság és a fenntartható közlekedés számára. Az InvestEU program mindenekelőtt magánfinanszírozást fog mozgósítani az energiahatékonysággal kapcsolatos beruházások széles körének támogatására azáltal, hogy a kockázatokat megosztja a végrehajtó partnerekkel, köztük az Európai Beruházási Bank Csoporttal. Emellett a közös agrárpolitika, a Horizont Európa és a LIFE program egyaránt nyújt támogatást az energiahatékonyságba történő beruházásokhoz. Ezen eszközök keretében uniós szinten összesen 626 milliárd eurót különítettek el az éghajlatváltozással kapcsolatos kiadásokra a 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretben és a Next Generation EU eszközben (bár ezek a források az energiahatékonyságon kívül több más szakpolitikai területet is érintenek). Az állami támogatással járó intézkedésekre az állami támogatási szabályok vonatkoznak. Az éghajlatvédelmi, energetikai és környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás bőséges lehetőséget kínál az energiahatékonysági projektek támogatására. Az energiahatékonyságot célzó jelentős uniós és nemzeti, regionális és helyi szintű közfinanszírozás ellenére az ilyen finanszírozás önmagában nem lesz elegendő az energiahatékonysági beruházási igények fedezésére, ezért a célkitűzések eléréséhez elengedhetetlen a magánberuházások növelése. További finanszírozási igényt vet fel a munkavállalók továbbképzése és átképzése, amire a szakképzett munkaerő hiányának ellensúlyozásához van szükség számos tervezett intézkedés végrehajtása érdekében, ideértve többek között az energiatakarékos eszközök telepítését, a hatékony készülékeket vagy a megújuló villamosenergia-termelést, valamint az építési és felújítási intézkedéseket. Ez egyrészt azt jelenti, hogy a finanszírozási eszközökön és innovatív finanszírozási rendszereken alapuló állami pénzügyi támogatást a lehető legköltséghatékonyabban kell felhasználni. Ennek érdekében a Bizottság továbbra is elő fogja mozdítani a technikai segítségnyújtást az energiahatékonysági beruházásokhoz, valamint ösztönözni fogja az innovatív energiahatékonysági finanszírozási rendszerek (például a közműszámlán- és adózáson keresztüli visszafizetés, az energiahatékonysági szerződések és a teljesítmény alapú modellek) és pénzügyi termékek (például az energiahatékonysági jelzáloghitelek és zöld hitelek, továbbá a kibocsátásmentes járműflották beszerzését célzó finanszírozási rendszerek) elterjedését. Tekintettel az energiahatékonyságot célzó finanszírozási rendszerek kidolgozásának jelentőségére a pénzügyi eszközök és támogatások ötvözése révén, a Bizottság az Európai Beruházási Bank támogatásával mintát kínál a tagállamoknak az energiahatékonyságot szolgáló pénzügyi eszközök kifejlesztéséhez és ezek kohéziós politikai alapok keretében történő igénybevételének fokozásához. Másrészt kulcsfontosságú megerősíteni a pénzügyi intézményekkel az energiahatékonysági beruházások terén folytatott együttműködést, valamint mozgósítani aktív részvételüket a REPowerEU és az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek elérése érdekében. E tekintetben a Bizottság a tagállamokkal együttműködve folytatja a sikeres Energiahatékonyság-finanszírozási Szakértői Csoport (EEFIG) munkájának megerősítését, például azzal a céllal, hogy azt a pénzügyi szektorral közös, magas szintű európai energiahatékonyság-finanszírozási koalícióvá alakítsa át. Ezen túlmenően a Bizottság meg fogja vizsgálni a további magánberuházások ösztönzésének egyéb módjait, például a jelzáloghitel-portfólióra vonatkozó standardok vagy a teljesítményarányos fizetésen alapuló rendszerek révén. Tekintettel az energiahatékonyság fokozott magánfinanszírozásának szükségességére, a Bizottság: ·a tagállamokkal együttműködésben magas szintű európai energiahatékonyság-finanszírozási koalíciót indít el a pénzügyi szektorral, a sikeres Energiahatékonyság-finanszírozási Szakértői Csoport (EEFIG) alapján, ·megvizsgálja a további magánberuházásokat ösztönző kiegészítő intézkedések lehetőségét, például a jelzáloghitel-portfólióra vonatkozó standardok vagy a teljesítményarányos fizetést biztosító rendszerek révén. 5.Irányítás és partnerek