A jelen javaslatban előirányzott szabályozási változások önmagukban nem fogják teljesen újjáéleszteni a kkv-k nyilvános piacokhoz való hozzáférését. Mindazonáltal foglalkoznak a különböző érdekelt felek által korábban jelzett azon szabályozási korlátokkal, amelyek gátolják a kkv-k tőkebevonását a nyilvános piacokon. Mindeközben a változtatások megőrzik a befektetők védelmének legmagasabb szintjét és a piaci integritást is. Éppen ezért a változásokat a jó irányba tett első lépésként kell értelmezni, nem pedig egy önmagában teljes megoldásnak. E rendeletre irányuló javaslat mindazonáltal nem irányul a (kevesebb mint két éve hatályba lépett) piaci visszaélésekről szóló rendelet, vagy a (társjogalkotók által nemrég elfogadott és 2019 júliusában hatályba lépő) tájékoztatóról szóló rendelet teljes körű felülvizsgálatára. Ez a javaslat (az (EU) 2017/565 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben előirányzott módosításokkal együtt) csak technikai módosításokat tartalmaz annak érdekében, hogy arányosabbá tegye a jegyzett kkv-kra vonatkozó uniós jogi keretet. Biztosítani fogja, hogy a MiFID II által 2018 januárjában létrehozott „kkv-tőkefinanszírozási piac” megnevezést a kkv-kra összpontosítva az egész Unióban használják a különböző MTF-ek.

A kkv-tőkefinanszírozási piaci „márka” elterjedését korlátozza, hogy az uniós jogszabályokban jelenleg előirányzott könnyítések száma korlátozott az ilyen új típusú kereskedési helyszíneken jegyzett kibocsátók számára. A jelen kezdeményezés átfogó célja, hogy technikai kiigazításokkal egészítse ki az uniós szabálykönyvet annak érdekében, hogy: i. csökkenjenek az adminisztratív terhek és a kkv-k által tapasztalt szabályozási megfelelés költségei, amikor pénzügyi eszközeikkel egy kkv-tőkefinanszírozási piacon kezdenek kereskedni, miközben a befektetők magas szintű védelme és a piac integritása is biztosított marad; és ii. növekedjen a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett tőkeeszközök likviditása.

Mindamellett ez a jogszabály univerzális rendelet. Szinte minden követelmény ugyanúgy vonatkozik minden kibocsátóra, függetlenül azok méretétől, illetve pénzügyi eszközeik kereskedési helyszíneitől. A rendelet csak két korlátozott alkalmazást tartalmaz a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett kibocsátók esetében. Az első lehetővé teszi a kkv-tőkefinanszírozási piacot működtető kereskedési helyszínek számára, hogy (a kibocsátó honlapja helyett) a kereskedési helyszín honlapján tegyenek közzé bennfentes információkat. A második lehetővé teszi a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett kibocsátók számára, hogy csak az illetékes nemzeti hatóság kérésére készítsék el a bennfentesek jegyzékét. A könnyítés hatása ugyanakkor korlátozott, mert a vállalatoknak továbbra is kötelessége, hogy összegyűjtsék és tárolják az összes releváns információt a bennfentes lista kérelemre történő elkészítése érdekében.

A piaci visszaélésekről szóló rendelet alkalmazásának 2016. július 1-jei megkezdése óta kiterjesztették az MTF-ekre, ideértve a kkv-tőkefinanszírozási piacokat is. Ezen rendelet célja a piaci integritás és a befektetői bizalom növelése. Tiltja a következőket: i. bennfentes kereskedelem vagy annak kísérlete; ii. másik személy részére bennfentes kereskedelem folytatására vonatkozó tanácsadás vagy egy másik személy bennfentes kereskedelemre való rábírása; iii. bennfentes információ jogosulatlan közzététele; vagy iv. tiltott piaci manipuláció és a piaci manipuláció kísérlete. A kibocsátókra számos közzétételi és nyilvántartási kötelezettség vonatkozik a rendelet szerint. Így különösen az érintett kibocsátók általános kötelezettsége, hogy a bennfentes információkat a lehető leghamarabb nyilvánosságra hozzák. A piac integritásának megszilárdításával és a piaci visszaélésekre vonatkozó szabályok MTF-ekre történő kiterjesztésével a piaci visszaélésről szóló rendelet alapvető fontossággal bírt a befektetői bizalom helyreállításában a pénzügyi piacokon.

Ez a kezdeményezés szigorúan a kkv-tőkefinanszírozási piacokra és az e kereskedési helyszíneken jegyzett vállalatokra korlátozódik. A kkv-tőkefinanszírozási piacok a multilaterális kereskedési rendszerek (MTF-ek) új kategóriáját jelentik, amelyet a pénzügyi eszközök piacairól szóló II. irányelv vezetett be 2018 januárjában.

Számos tényező játszik szerepet abban, hogy a kkv-k nyilvános piacra való belépésről döntenek és abban is, hogy a befektetők a kkv-k pénzügyi eszközeibe eszközölnek beruházásokat. A hatásvizsgálat azt mutatja, hogy a kkv-k nyilvános piacain kétféle szabályozási kihívás merül fel: i. a kínálati oldalon a kibocsátók magas megfelelési költségekkel szembesülnek, ha jegyzékbe akarnak kerülni; ii. a keresleti oldalon elégtelen likviditással küzdhetnek a kibocsátók (a magasabb tőkeköltségek miatt), a befektetők (akik elsősorban az alacsony likviditási szintek és a kapcsolódó volatilitási kockázatok miatt nem hajlandók befektetni kkv-kba) és a piaci közvetítők (akiknek üzleti modellje az ügyfélmegbízás-folyamokra támaszkodik a likvid piacokon).

Ugyanakkor az előnyök ellenére a kkv-k nyilvános uniós piacai egyre nehezebben vonzanak be új kibocsátókat. A kkv-nak szentelt piacokon az első nyilvános tőzsdei kibocsátások száma jelentősen csökkent az egész Unióban a válság után, és azóta sem tudott számottevően emelkedni. Ennek eredményeképpen a kkv-vonatkozású első nyilvános tőzsdei kibocsátások száma Európában a felére csökkent a pénzügyi válság előtti számhoz képest (2006–2007-ben átlagosan évente 478 első nyilvános tőzsdei kibocsátás, míg 2009-től 2017-ig csak 218 első nyilvános tőzsdei kibocsátás történt az EU kkv multilaterális kereskedési rendszerben). 2006 és 2007 között évente átlagosan 13,8 milliárd eurót teremtettek elő az európai kis- és középvállalkozásoknak szánt multilaterális kereskedési rendszerekben az első nyilvános tőzsdei kibocsátásokon keresztül. Ez az összeg 2009 és 2017 között átlagosan 2,55 milliárd euróra csökkent.

A tőkepiaci unió (CMU) középpontjában az áll, hogy valamennyi fejlettségi stádiumra kiterjessze az európai vállalatok piaci alapú finanszírozási forrásokhoz való hozzáférését. A tőkepiaci unió cselekvési tervének bevezetése óta az EU jelentős fejlődést ért el a finanszírozási források növelésében, mivel a cégek fokozatosan növekednek, és a piaci alapú finanszírozás szélesebb körben elérhetővé válik az Unióban. Új szabályokat hoztak az európai kockázatitőke-alapok (EuVECA) induló- és középvállalkozásokba történő befektetéseinek ösztönzésére is. Az Európai Bizottság és az Európai Beruházási Alap (EBA) azzal a céllal indította útjára a kockázatitőke-alapok páneurópai alapját (VentureEU), hogy Európa-szerte fellendítse az induló és a felfutóban lévő innovatív vállalkozásokba irányuló beruházásokat. A kibocsátási tájékoztatókra vonatkozó új szabályok már korábban elfogadásra kerültek; ezek célja a nyilvános tőke- és hitelpiacokon forrást bevonó vállalkozások támogatása. Azon kisvállalkozások és közepes piaci tőkeértékű vállalatok, amelyek a forrásbevonást az EU egész területére ki akarják terjeszteni, ma már dönthetnek úgy, hogy a növekvő vállalatok uniós tájékoztatóját használják. Ezen túlmenően, a vállalkozók és az induló vállalkozások finanszírozáshoz való hozzáférésének növelése érdekében a Bizottság egy európai megnevezést javasolt a befektetési és hitelezési alapú közösségi finanszírozási platformoknak („európai közösségi finanszírozási üzleti szolgáltatók”).

Először is meg kell győződni arról, hogy az érintett kérdéseknek vannak-e transznacionális vonatkozásai, illetve hogy a javasolt intézkedések célkitűzéseit a tagállamok a nemzeti alkotmányos rendszerük keretén belül nem tudják-e kielégítően megvalósítani (úgynevezett „szükségességi vizsgálat”). E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kkv-kra (és a potenciális kkv-tőkefinanszírozási piacokra) fókuszáló multilaterális kereskedési rendszerek a szabályozott piacokhoz képest inkább helyi jellegűek. Ugyanakkor e kereskedési helyszínek világos határokon átnyúló dimenzióval rendelkeznek, mert a befektetők a származási tagállamukon kívüli kereskedési helyszíneken fektethetnek be és jegyezhetik részvényeiket vagy kötvényeiket.

A kezdeményezés a vállalkozások kkv-tőkefinanszírozási piacok jegyzékébe való bekerülésének megkönnyítésével hozzájárul az európai vállalatok tőkebevonásához. Mindez olyan lépcsőzetes finanszírozás kialakítását fogja segíteni, amely a cégek fejlődésének minden szakaszában diverzifikált finanszírozási csatornákat biztosít majd. Az élénk nyilvános piacok elengedhetetlenek a tőkepiaci unió fent említett tevékenységeinek megvalósításához. A kis- és közepes kapitalizációjú cégek dinamikus nyilvános piaca zökkenőmentes kilépési lehetőségek biztosításával elősegítheti a magán- és a kockázatitőke fejlődését. A befektetésekből való ilyen kilépési lehetőség nélkül a magán- és a kockázatitőke-alapok kevésbé fogják pénzüket befagyasztani a vállalat növekedési időszakában. A kkv-k nyilvános részvénypiacai szintén ösztönözhetik a tőkealapú közösségi finanszírozást. A kockázatitőke-befektetőkhöz hasonlóan a tőkealapú közösségi befektetők is igényelhetik a befektetésükből való kivonulást, és ezért a jól működő és likvid részvénypiacok jelenthetik a kilépő útvonalat azon növekvő vállalkozások számára, amelyeket egy korábbi szakaszban támogattak. A jelen kezdeményezés arra is törekszik, hogy jegyzett kkv-k intézményi befektetőknek történő zártkörű kötvénykibocsátásainál megszüntesse azokat a szabályozási akadályokat, amelyek a piaci visszaélésekről szóló rendelet szerinti, a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások rendszerének alkalmazásából erednek.

A tőkepiaci unió vonatkozásában a Bizottság a zártkörű piacokat is támogatja, mivel ezek segítik a vállalatokat, hogy intézményi vagy más tapasztalt befektetők számára bocsássanak ki hitelviszonyt megtestesítő instrumentumokat tőkebevonás céljából. Az „Az EU-ban a hitelviszonyt megtestesítő instrumentumok zártkörű kibocsátásának fejlesztésével kapcsolatos piaci és szabályozási akadályok azonosítása” című friss (a Bizottság megbízásából készült) tanulmány kimutatta, hogy a piaci visszaélésekről szóló rendelet szerinti, a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások (piaci tapogatózások) rendszere az egész Unióban akadályozhatja e finanszírozási forrás fejlődését. Ez a szabályozási akadály elriasztja az intézményi befektetőket és a kibocsátókat attól, hogy az ilyen tranzakciókkal kapcsolatban tárgyalásokat kezdeményezzenek.

Az Európai Bizottság 2018 márciusában a pénzügyi technológiai cselekvési terv keretében mutatta be az európai közösségi finanszírozási üzleti szolgáltatókról szóló rendelettervezetét . Uniós szintű elfogadását követően az új rendelet lehetővé fogja tenni a platformok számára, hogy egységes szabályrendszeren alapuló uniós passzportálást kérjenek. Ez meg fogja könnyíteni szolgáltatásaik uniószerte történő értékesítését. Miközben az európai közösségi finanszírozási piac kevésbé fejlett, mint a világ más nagy gazdaságaiban, az új szabályoknak javítaniuk kell a kisbefektetők és a finanszírozásra szoruló vállalkozások – különösen az induló vállalkozások – innovatív finanszírozási formákhoz való hozzáférését, illetve segíteniük kell az uniós piac gyorsabb növekedését.

Ez a rendeletre irányuló javaslat összhangban van továbbá az (EU) 2017/565 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletnek a 2014/65/EU irányelv (MiFID II) céljából tervezett módosításaival. Ezeket a módosítások is szerepeltek ugyanabban a hatásvizsgálatban, és a következőkre irányultak: i. a nem részvényjellegű kkv kibocsátó meghatározásának módosítására a kkv-tőkefinanszírozási piacon; ii. a nem részvényjellegű kkv-tőkefinanszírozási piacon szereplő kibocsátók féléves beszámolókészítési kötelezettségének választhatóvá tételére; iii. a kkv-tőkefinanszírozási piacra történő bevezetést kérő kibocsátókra nézve állami befektetői részvényre (közkézhányadra) vonatkozó követelmény bevezetésére. A hivatkozott intézkedések: i. növelik a kkv-knak minősülő, csak hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat kibocsátók számát, ami lehetővé teszi, hogy több multilaterális kereskedési rendszert jegyezzenek be kkv-tőkefinanszírozási piacként, illetve hogy a kibocsátók könnyített szabályozási követelményekben részesüljenek ezeken a piacokon; ii. lehetővé teszik a piaci szereplők számára, hogy a tőzsdei bevezetési szabályokat jobban a helyi feltételekhez igazítsák; és iii. biztosítják, hogy a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett részvények ne legyenek túl illikvidek a bevezetési szakaszban.

A központi értéktárakról szóló rendelet minden olyan pénzügyi eszközre kötelező kényszerbeszerzési eljárást ír elő, amelyet az elszámolás tervezett időpontjáig (vagyis a kereskedés után két nappal, az úgynevezett „T + 2” szabály) nem szállítottak. Ugyanakkor a központi értéktárakról szóló rendelet tartalmaz a kkv-tőkefinanszírozási piacok sajátosságaihoz igazodó szabályokat is. A kényszerbeszerzési eljárást a kkv-tőkefinanszírozási piacokon végrehajtott tranzakciókra legfeljebb 15 nap elteltével kell alkalmazni, szemben a likvid értékpapírok négynapos, és más illikvid értékpapírok hétnapos határidejével. A kkv-tőkefinanszírozási piac pénzügyi eszközeire vonatkozó különös szabályok bevezetésére a „kkv-tőkefinanszírozási piacok likviditásának figyelembevétele érdekében és különösen az árjegyzői tevékenységnek e kevésbé likvid piacokon való lehetővé tétele érdekében ” került sor.

Mivel a tájékoztató elkészítésének költségei aránytalanul magasak lehetnek a kkv-k számára, ezért a tájékoztatóról szóló rendelet a könnyített „növekvő vállalatok uniós tájékoztatóját” vezette be. Ez különösen azon kkv-k és olyan 500 millió EUR-nál alacsonyabb piaci kapitalizációjú nem kkv-k számára elérhető el, amelyek értékpapírjaikkal a kkv-tőkefinanszírozási piacokon kereskednek. Emellett a másodlagos kibocsátásokra vonatkozó egyszerűsített közzétételi szabályok előnyeit élvezhetik azok kibocsátók, amelyek már legalább 18 hónapja folyamatosan kereskedhetnek a kkv-tőkefinanszírozási piacon.

A kkv-kra háruló adminisztratív követelmények a piaci visszaélésekről szóló rendelet és a tájékoztatóról szóló rendelet alkalmazásából származnak. Ezek az európai rendeletek jogi értelemben minden tagállamban kötelező és közvetlen hatállyal bírnak. Szinte semmilyen rugalmasságot nem biztosítanak a tagállamok számára ahhoz, hogy a szabályokat a helyi feltételekhez, illetve a kibocsátók vagy befektetési vállalkozások méretéhez igazítsák. Az e rendelkezésekből eredő problémák csak európai szintű jogalkotási módosításokon keresztül kezelhetőek hatékonyan. A lehetséges alternatívák, azaz az uniós szintű nem jogalkotási jellegű intézkedések (pl. az Európai Értékpapírpiaci Hatóság iránymutatása és a tagállami szintű fellépés) nem tudták kielégítően és eredményesen elérni a kitűzött célokat, mivel azok nem módosíthatták a rendeleteket.

A kkv-k pénzügyi eszközeinek (különösen a részvényeknek) a likviditását szintén akadályozzák a piaci visszaélésekről szóló rendeletből eredő szabályozási hiányosságok. Ez a rendelet különösen arra kötelezi a tagállamokat, hogy olyan általánosan elfogadott piaci gyakorlatot dolgozzanak ki, amely lehetővé teszi, hogy a joghatóságuk alá tartozó kibocsátók likviditásszolgáltatási szerződést köthessenek egy brókernél. Csak négy tagállam hozott létre ilyen általánosan elfogadott piaci gyakorlatot, így 24 tagállam kibocsátóinak továbbra sincs ilyen lehetősége. Mindez széttagolja az egységes piacot és torzítja a versenyt azon kibocsátók között, akik jogosultak likviditási szerződés megkötésére, és azok között, akiknek nincs ilyen lehetősége. A korlátozott kereskedelem miatt a befektetők negatív képet kaphatnak a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett részvények likviditásáról, és ez csökkentheti az újonnan létrehozott kereskedési helyszínek hitelességét és vonzerejét. Uniós szintű fellépésre van szükség annak érdekében, hogy az uniós szabályokból eredő azonosított szabályozási problémákat megfelelően orvosolják, illetve hogy növekedhessen a likviditás ezeken a piacokon.

Mérlegelni kell, hogy az adott célkitűzések jobban megvalósíthatók-e európai szintű fellépéssel (az úgynevezett „európai többletérték” vizsgálata). Az uniós fellépés hatóköre folytán csökkentheti a kkv-kibocsátók adminisztratív terheit, egyúttal biztosíthatja a kibocsátók közötti egyenlő versenyfeltételeket. Elkerüli a kkv-tőkefinanszírozási piacok közötti verseny torzulását, és biztosítja a befektetők magas szintű védelmét és a piaci integritást.

Ami a likviditást hátráltató szabályozási akadályokat illeti, a nemzeti szintű fellépés jogi széttagoltságot eredményezne, és a kkv-tőkefinanszírozási piacok közötti verseny torzulását eredményezheti a tagállamokban. Az európai szintű fellépés jobban megfelel az egységesség és a jogbiztonság követelményének. Egy ilyen fellépés elősegíti a pénzügyi eszközök piacairól szóló II. irányelv célkitűzéseinek (különösen a kkv-tőkefinanszírozási piacok létrehozásának) hatékony megvalósítását, és jobban elősegíti a határokon átnyúló befektetéseket és a tőzsdék közötti versenyt, ugyanakkor megőrzi a piacok rendes működését.

•Arányosság

A jegyzett kkv-k terheinek csökkentésére irányuló javasolt intézkedések tiszteletben tartják az arányosság elvét. Az intézkedések alkalmasak a célok eléréséhez és nem haladják meg a szükséges mértéket. A Bizottság úgy döntött, hogy nem alkot jogot arra az esetre, amikor a piaci visszaélésekről szóló rendelet felhatalmazza a tagállamokat a kibocsátókra nehezedő terhek csökkentésére (például a 19. cikk (9) bekezdése szerint az illetékes nemzeti hatóságok dönthetnek úgy, hogy 5000 EUR-ról 20 000 EUR-ra növelik a vezető ügyletek nyilvánosságra hozatalára vonatkozó küszöbértéket), annak érdekében, hogy a tagállamok rugalmasan igazíthassák ezt a követelményt a helyi feltételekhez. Ahol nincsen ilyen rugalmas lehetőség arra, hogy a helyi viszonyokhoz igazítsák a piaci visszaélésekre vonatkozó rendeletet, ott feltétlen szükség van az uniós szintű jogalkotási fellépésre a kkv-tőkefinanszírozási piacon szereplő kibocsátókra rótt adminisztratív terhek csökkentése érdekében. A likviditás javítására irányuló intézkedés (a kkv-tőkefinanszírozási piacon szereplő kibocsátókra vonatkozó likviditási szerződések 29. rendszerének létrehozása – lásd alább a javaslat konkrét rendelkezéseinek részletesebb magyarázatát) egyensúlyt teremt a likviditási szerződésekre vonatkozó páneurópai szabványok kialakítása, valamint a tagállamoknak biztosított azon rugalmasság meghagyása között, hogy a likviditási szerződésekre általánosan elfogadott piaci gyakorlatot fogadjanak el (például a likviditási szerződések körének a kkv-tőkefinanszírozási piaci részvényeitől eltérő illikvid értékpapírokra való kiterjesztésére, vagy az ilyen szerződések helyi sajátosságokhoz való igazítására).

•A jogi aktus típusának megválasztása

A javasolt jogszabályi módosítások célja különösen a kkv-tőkefinanszírozási piacon szereplő kibocsátók olyan adminisztratív terheinek és megfelelési költségeinek csökkentése, amelyek a piaci visszaélésekről és a tájékoztatóról szóló rendeletek alkalmazásából származnak. A jelen kezdeményezés célja továbbá a likviditás elősegítése annak biztosításával, hogy az EU kkv-tőkefinanszírozási piacon szereplő bármely kibocsátó likviditási szerződést köthessen.

E célból jogalkotási intézkedések fogják módosítani a piaci visszaélésekről és a tájékoztatóról szóló rendeletek jelenlegi rendelkezéseit. Mivel a szükséges módosítások közül számos csak kisebb módosítás lenne a meglévő jogi szövegekhez, ezeket salátarendeletben lehet összefoglalni. A tájékoztató és a piaci visszaélésekről szóló rendeletek jogalapja az EUMSZ 114. cikk (1) bekezdése. Bármilyen módosító rendelkezésnek ezért ugyanazon a jogalapon kell alapulnia.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

a)Nyilvános konzultáció a „Kkv-k tőzsdei bevezetését támogató arányos szabályozási környezet kialakítására” címmel

2017. december 18-án a Bizottság szolgálatai nyilvános konzultációt indítottak a kkv-k tőzsdei bevezetéséről. Három fő területre összpontosítottak: 1. hogyan lehet kiegészíteni a MiFID II által létrehozott kkv-tőkefinanszírozási piac koncepcióját; 2. hogyan lehet enyhíteni a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett vállalatok terheit, és 3. hogyan lehet erősíteni a helyi tőzsdék körüli ökoszisztémákat, különösen a kereskedési helyszíneken jegyzett részvények likviditásának javítása céljából. 18 tagállamból az érdekeltektől 71 válasz érkezett a Bizottsághoz.

Arra a kérdésre, hogy miért csak néhány kkv szeretne jegyzékbe kerülni az európai nyilvános piacokon, több érdekelt emelte ki a kkv-k piaci visszaélésekkel, átláthatósággal és közzétételi szabályokkal kapcsolatos adminisztratív terheit. A piaci visszaélésről szóló rendeletet nehéz értelmezni, és ez akadályozza a kkv-k európai jogszabályoknak való megfelelését.

A legtöbb érdekelt fél nagyon nehézkesnek és költségesnek ítélte a vezetői (manager) ügyleteket. Szerintük ki kellene terjeszteni az értesítés határidejét, növelni kellene azt a küszöbértéket, amely után a tranzakciókat be kell jelenteni, valamint az illetékes nemzeti hatóságokra kellene hárítani a vezetői (manager) ügyletek nyilvánosságra hozatalával kapcsolatos felelősséget. A bennfentesek jegyzékére vonatkozó megközelítés tekintetében a válaszadók túlnyomó többsége egyetértett abban, hogy a követelmény nehézkes és terhes, viszont szükséges. Leginkább azt támogatták, hogy a kibocsátók csak az illetékes nemzeti hatóság kérésére nyújtsák be a bennfentesek jegyzékét, vagy pedig csak az „állandó bennfentesek” listáját tartsák fenn. Csak egy kisebbség állt annak a pártján, hogy teljes mértékben mentesíteni kell a kkv-tőkefinanszírozási piac kibocsátóit a bennfentesek jegyzéke vezetésének követelményétől. A bennfentes információ közzétételének késleltetésére vonatkozó indokolásról véleményt nyilvánító néhány érdekelt közül a többség azt támogatta, hogy a kibocsátók csak az illetékes nemzeti hatóság kérésére nyújtsanak be indokolást, és hogy mentesítsék őket a közzétételi jegyzőkönyvek vezetésének kötelezettsége alól. A véleményüknek hangot adó résztvevők közül egyértelmű többség támogatta a kötvények zártkörű kibocsátásának mentesítését a kkv-tőkefinanszírozási piacokon a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatásokra vonatkozó szabályok hatálya alól abban az esetben, ha a befektetők részt vesznek a kibocsátással kapcsolatos tárgyalásokban.

Azok közül, akik véleményt fejtettek ki, a válaszadók nagy többsége úgy gondolta, hogy könnyítésben kell részesíteni a kkv-tőkefinanszírozási piacokon jegyzett összes vállalatot. Azt állították, hogy az „egy piac, egységes szabályok” elv szükséges ahhoz, hogy biztosított legyen az átláthatóság és az elterjedés a befektetők, a kibocsátók és a pénzügyi közvetítők szempontjából egyaránt. Mindamellett néhány kereskedési helyszín és kibocsátó képviselői azzal érveltek, hogy szabályozási könnyítést minden kkv-nak biztosítani kell függetlenül attól, hogy azokat multilaterális kereskedési rendszerben vagy szabályozott piacon jegyzik-e.

Az érdekeltek többsége ellenezte, hogy szabályokat állapítsanak meg a kibocsátók kkv-tőkefinanszírozási piacról szabályozott piacra történő kötelező áthelyezésére, mivel szerintük azt mindig a kibocsátó mérlegelésére kell bízni. Néhányan ugyanakkor úgy vélték, hogy a tőzsdei áthelyezést megfelelő szabályozási ösztönzőkkel kellene elősegíteni, amelyek célja az adminisztratív terhek és a szabályozott piacra történő áthelyezés költségeinek csökkentése. Különböző érdekeltek megemlítették, hogy ilyen ösztönző lehetne a tájékoztató alóli mentesség vagy egy könnyített tájékoztató bevezetése, amikor a kibocsátó a kkv-tőkefinanszírozási piacáról a szabályozott piacra lép át. A likviditás növelését célzó intézkedések tekintetében a piaci szereplők széles körben elismerték a likviditási szerződések előnyeit. A véleményt nyilvánító érdekelt felek közül a többség egyetértett abban, lenne értelme egy uniós keret létrehozásának, bár többen ragaszkodtak ahhoz, hogy az ilyen szerződéseket illetően fenn kellene tartani a rugalmasságot a helyi viszonyokra történő alkalmazásuk érdekében. Néhány illetékes nemzeti hatóság attól tartott, hogy az ilyen gyakorlatok manipulatív árképzési magatartást eredményezhetnek. Más illetékes nemzeti hatóságok azonban nem láttak okot aggodalomra mindaddig, amíg a jelenleg meglévő elfogadott piaci gyakorlatoknak megfelelően igazítják a kereteket a manipulatív viselkedésmódok megakadályozása érdekében.

b)A tőkepiaci unió félidős felülvizsgálata

2017. január 20-án a Bizottság szolgálatai nyilvános konzultációt indítottak a tőkepiaci unió félidős felülvizsgálatáról. Számos válaszadó kérte a nem pénzügyi kibocsátók – különösen a kkv-k – eltérő kötelezettségeinek arányos felülvizsgálatát. Ezek a kötelezettségek meglátásuk szerint túlzott terhet jelentettek, és megakadályozták ezeket a kibocsátókat a tőzsdei bevezetésben.