EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2020.9.23. COM(2020) 614 final 2016/0132(COD) Módosított javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] és az (EU) XXX/XXX rendelet [az áttelepítési rendelet] hatékony alkalmazása érdekében a biometrikus adatok összehasonlítását, valamint a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek azonosítását szolgáló Eurodac létrehozásáról, továbbá a tagállamok bűnüldöző hatóságai és az Europol által az Eurodac-adatokkal való, bűnüldözési célú összehasonlítások kérelmezéséről, valamint az (EU) 2018/1240 és az (EU) 2019/818 rendelet módosításról



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat háttere és indokai Ursula von der Leyen, az Európai Bizottság elnöke 2019. júliusi politikai iránymutatásában új migrációs és menekültügyi paktumot jelentett be, amelynek célja a tagállamok közötti kölcsönös bizalom előmozdítása, és a külső határokra, a menekültügyi és visszaküldési rendszerekre, a szabad mozgást biztosító schengeni térségre, a migráció külső dimenziójára, a jogszerű migrációra és az integrációra vonatkozó átfogó megközelítésen alapul. Az új migrációs és menekültügyi paktumról szóló közlemény – amelyet jogalkotási javaslatok csomagja, és annak részeként az Eurodac-rendelet átdolgozására irányuló 2016. évi javaslat jelenlegi módosító javaslata kísér – új kezdetet jelent a migráció terén. A szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti igazságos elosztásának elvére épülő új paktum a menekültügy, a migráció, a visszaküldések, a külső határok védelme és a kulcsfontosságú harmadik országokkal fenntartott kapcsolatok területére vonatkozó politikákat összefogó, integrált politikai döntéshozatalt szorgalmaz. A migrációkezelés kihívásait – ideértve az irreguláris érkezések és a visszaküldés jelentette kihívásokat – nem egyedül kellene az egyes tagállamoknak kezelniük, hanem együtt az EU egészének. Olyan európai keretre van szükség, amely képes kezelni a tagállamok szakpolitikái és döntései között fennálló kölcsönös függőséget. Ennek a keretnek figyelembe kell vennie a migráció folyamatosan változó realitásait, amelyek összetettebb helyzethez és a koordináció iránti igény növekedéséhez vezettek. Bár 2015 óta 92 %-kal visszaesett az EU-ba történő irreguláris érkezések száma, még mindig számos olyan strukturális kihívással kell számolni, amely nyomás alá helyezi a tagállamok menekültügyi, befogadási és visszaküldési rendszereit. Jóllehet az irreguláris érkezések száma csökkent, 2015 és 2018 között 14 %-ról 57 %-ra emelkedett a 25 %-nál alacsonyabb elismerési aránnyal rendelkező országokból érkező migránsok aránya. Emellett megnövekedett az összetett ügyek aránya, hiszen a 2015–2016-ban érkező, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló harmadik országbeli állampolgárokat mára részben felváltották a korábbiaknál változóbb elismerési arányú migránscsoportok. Továbbá – annak ellenére, hogy 2015 óta uniós szinten csökkent az irreguláris érkezések száma – a nemzetközi védelem iránti kérelmek száma tovább nőtt, és az érkezések számához képest négyszeres mennyiséget ért el. Ezek a tendenciák arra mutatnak, hogy az EU-n belüli állandó jelenséggé vált a migránsok továbbutazása, és az, hogy több nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtanak be. Végül a kutatási-mentési műveleteket követő érkezések jellege az általános migrációkezelési rendszerbe illeszkedő speciális válaszintézkedést tesz szükségessé, figyelembe véve, hogy a kutatási-mentési műveleteket követő érkezések következtében az ezeket kezelő tagállamok különleges kihívásokkal kerülnek szembe. Egyre nagyobb arányban nyújtanak be menedékjog iránti kérelmet olyan személyek, akik az EU-ban valószínűleg nem kapnak nemzetközi védelmi jogállást, ami fokozott terhet jelent nem csupán a menedékjog iránti kérelmek feldolgozása, hanem azon irreguláris migránsok visszaküldése terén is, akiknek a kérelmét – többek között annak elfogadhatatlansága miatt – elutasították. Tovább súlyosbítja ezt azoknak az irreguláris migránsoknak a visszaküldése, akik soha nem nyújtottak be nemzetközi védelem iránti kérelmet. Ezért a menekültügyi és a kiutasítási eljárások szerves összekapcsolása fontosabb mint valaha. Ugyanilyen fontos egy európaibb visszaküldési rendszer kialakítása is. Azokat az irreguláris migránsokat, akiknek nem áll szándékukban nemzetközi védelemért folyamodni, azonnal kiutasítási eljárás alá kell vonni, így alapesetben nem kerülnek be a menekültügyi eljárásba. Hasonlóképpen, a tagállami menekültügyi rendszerekre nehezedő nyomás továbbra is súlyos terhet ró az első érkezés szerinti tagállamokra, valamint – a jogellenes mozgások következtében – más tagállamok menekültügyi rendszereire is. A jelenlegi rendszer nem képes kielégítően kezelni ezt a helyzetet. Ennek egyik fő oka, hogy jelenleg nem létezik hatékony szolidaritási mechanizmus. Az új paktum a közös európai menekültügyi rendszer reformjára irányuló 2016-os és a visszatérési irányelv átdolgozására irányuló 2018-as bizottsági javaslatokra épül, és további új elemeket vezet be a menekültügyi és migrációs politika valamennyi aspektusát egyesítő közös kerethez szükséges egyensúly biztosítása érdekében. Az Eurodac-rendelet átdolgozására irányuló 2016. évi javaslat módosítására irányuló javaslat egyértelmű és következetes kapcsolatot hoz létre az egyes személyek és a tekintetükben alkalmazandó eljárások között, ezáltal fokozottan hozzájárulva az irreguláris migráció ellenőrzéséhez és a jogellenes mozgások felderítéséhez. A javaslat támogatja továbbá az új szolidaritási mechanizmus megvalósítását, és olyan kapcsolódó módosításokat tartalmaz, amelyek lehetővé teszik, hogy az Eurodac az uniós információs rendszerek interoperabilitási keretén belül működjön. A Bizottság e javaslattal együtt előterjeszti a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló új rendeletre irányuló javaslatot, amely átfogó megközelítésbe illeszkedő, közös keretet hoz létre az uniós szintű menekültügy és migrációkezelés számára. Emellett a menekültügyi eljárásokról szóló 2016. évi rendeletjavaslatot módosító javaslat és az előszűrés bevezetéséről szóló rendeletre irányuló javaslat biztosítja a migrációs eljárás valamennyi szakaszának hézagmentes összekapcsolódását, az új előszűrési eljárástól az Unióban maradásra nem jogosult harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek visszaküldéséig. Ez az előszűrés személyazonossági, egészségügyi és biztonsági ellenőrzésekből áll, amelynek célja, hogy az érintett személyt gyorsan a megfelelő eljáráshoz irányítsák, amely lehet a kiutasítási eljárás, a beléptetés megtagadására vonatkozó eljárás vagy a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálására vonatkozó eljárás. •A javaslat célkitűzései A 2016. évi bizottsági javaslat több tekintetben kibővítette az Eurodac hatályát: kiegészítette azt a személyek olyan új kategóriáival, akikre vonatkozóan adatokat kell tárolni, engedélyezte, hogy a rendszert irreguláris migránsok azonosítására használják, leszállította az ujjnyomatvétel korhatárát, lehetővé tette, hogy a személyazonosító adatok gyűjtése biometrikus adatokkal együtt történjen, valamint meghosszabbította adatmegőrzési időt. A 2016. évi javaslatot módosító javaslat a társjogalkotók ideiglenes megállapodására épül, kiegészíti ezeket a változtatásokat, továbbá arra irányul, hogy az Eurodacot olyan közös európai adatbázissá alakítsa át, amely támogatást nyújt a menekültügyre, az áttelepítésre és az irreguláris migrációra vonatkozó uniós szakpolitikák számára. Helyénvaló tehát, hogy elősegítse az új menekültügyi és migrációkezelési rendeletre irányuló javaslatban előírt számos különféle intézkedés és szabály alkalmazását (pl. áthelyezés, felelősség átszállása), és biztosítsa az összhangot az előszűrésről szóló rendelettel. Célja továbbá, hogy a tájékozottabb szakpolitikai döntéshozatalt elősegítő pontosabb és teljesebb körű adatokat gyűjtsön, és így jobban elősegítse az irreguláris migráció ellenőrzését és a jogellenes mozgások felderítését azáltal, hogy a kérelmek mellett a kérelmezőket is számba veszi. Azt is célul tűzi ki, hogy több adatbázisból származó adatokat kombináló statisztikák készítését lehetővé téve támogassa a megfelelő szakpolitikai megoldások meghatározását. További célkitűzés, hogy az elutasított kérelmek megjelölésével kiegészítő támogatást nyújtson az olyan menedékkérőkkel foglalkozó nemzeti hatóságoknak, akiknek a kérelmét egy másik tagállamban már elutasították. Végül pedig a javaslat az uniós információs rendszerek közötti interoperabilitás kereteinek megállapításáról szóló rendeletek, különösen az (EU) 2019/818 rendelet hatályát kiterjeszti az Eurodacra. Az interoperabilitási keretből eredő és az Eurodac-adatokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos módosításokat az interoperabilitási rendeletek elfogadásakor még nem lehetett megtenni, mivel a jelenlegi Eurodac-adatbázis nem tartalmaz alfanumerikus személyazonosító adatokat. Következésképpen ez a javaslat számos olyan módosítást tartalmaz, amely azt hivatott biztosítani, hogy az Eurodac megfelelően működjön az új interoperabilitási kereten belül, és ugyanez a célkitűzés vezérli a két másik jogi eszközre, nevezetesen a VIS- és az ETIAS-rendeletre vonatkozó további szükséges módosításokat. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Ez a javaslat teljes mértékben összhangban van az új migrációs és menekültügyi paktumról szóló közleménnyel és az azt kísérő kezdeményezések ütemtervével, beleérve az új menekültügyi és migrációkezelési rendeletre irányuló javaslatot, az előszűrésről szóló rendeletre irányuló javaslatot és a menekültügyi eljárásokról szóló rendeletre irányuló módosított javaslatot. Ez a javaslat határidőket állapít meg a nemzetközi védelmet kérelmezők biometrikus adatainak felvételére és továbbítására. E határidők számításának kezdő időpontját az előszűrésről szóló rendeletjavaslatban előírt belépést megelőző szakaszok figyelembevételével határozták meg. Ami a menekültügy és migrációkezeléséről szóló rendeletjavaslatot illeti, ez a javaslat biztosítja, hogy adott esetben minden szükséges információ rendelkezésre álljon a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására szolgáló mechanizmus keretében történő áthelyezéshez vagy átszállításhoz. Ez a javaslat biztosítja továbbá az összhangot a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletben előterjesztett, a kutatási-mentési műveletet követően partra szállított személyekkel való bánásmódra vonatkozó különleges szabályozással.

Ami a visszatérési irányelv átdolgozására irányuló javaslatot illeti, ez a javaslat kiegészíti az Eurodac rendszert a szükséges információkkal annak érdekében, hogy megkönnyítse azon személyek visszaküldését, akiknek a nemzetközi védelem iránti kérelmét elutasították. Az interoperabilitásról szóló (EU) 2019/817 és (EU) 2019/818 rendeletek kifejezetten az interoperabilitás révén egymással kommunikáló adatbázisok között említik az Eurodacot. Az, hogy a két interoperabilitási rendelet által meghatározott interoperabilitás hatóköre az Eurodacra is kiterjed, abból is kiolvasható, hogy a rendeletek preambulumbekezdései ismételten az interoperabilitási platform részeként hivatkoznak az Eurodacra, a rendelkező rész pedig úgy említi az adatbázist, mint amelynek segítségével lekérdezhető a közös személyazonosítóadat-tár a terrorista bűncselekmények vagy egyéb súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése vagy nyomozása céljából. Először is az (EU) 2019/817 rendelet 69. cikke kimondja, hogy az Eurodac azon négy uniós rendszer egyike lesz, amelyek adatait az átmeneti időszak alatt és a többszörös személyazonosságot észlelő rendszer (a továbbiakban: MID) működésének megkezdése előtt össze kell kapcsolni a MID-del. A két interoperabilitási rendelet szövegéből azonban az is egyértelműan kitűnik, hogy az általuk bevezetett eljárások többsége nem alkalmazandó az Eurodacra a hatályos 603/2013/EU Eurodac-rendelet átdolgozásának hatálybalépése előtt. Az interoperabilitás teljes körű alkalmazásához ugyanakkor az (EU) 2019/818 rendeletet és magát az Eurodac-rendeletet is több ponton módosítani kell. Ezeket az elsősorban az Eurodachoz való hozzáférésre vonatkozó módosításokat az interoperabilitási rendeletek elfogadásakor még nem lehetett megtenni, mivel az Eurodac-adatbázis a jelenlegi formájában nem tartalmaz alfanumerikus személyazonosító adatokat. Az e javaslat által bevezetett, Eurodacot érintő módosítások – különösen az összes olyan személyesadat-kategória, amit ezúttal rögzíteni fognak – érdemi és operatív tartalmat kölcsönöznek az Eurodac interoperabilitási platformban való teljes körű részvételének. Végezetül a kvalifikációs rendelettel, a befogadási feltételekről szóló irányelvvel, az uniós áttelepítési keretről szóló rendelettel és az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségéről szóló rendelettel kapcsolatban már elért ideiglenes politikai megállapodásokkal is biztosított az összhang, mivel a módosított javaslat nem változtatta meg a 2016. évi Eurodac-javaslatnak az említett javaslatokat érintő elemeit. •A javaslat egyéb uniós politikákkal való összhangja Ez a javaslat szorosan kapcsolódik az alábbi uniós szakpolitikákhoz, és kiegészíti azokat: (a)Interoperabilitás – e javaslatnak biztosítania kell az Eurodac működését az uniós információs rendszerek közötti interoperabilitás keretében. (b)Adatvédelem – e javaslatnak biztosítania kell a magánélet tiszteletben tartására vonatkozó alapvető jogok védelmét azon személyek számára, akiknek személyes adatait az Eurodacban kezelik. (c)Biztonság – e javaslat figyelembe veszi az előszűrésről szóló rendeletjavaslatban előírt azon belépést megelőző szakaszt, amely biztonsági ellenőrzést ír elő. 2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap Ez a javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 78. cikke (2) bekezdésének d) pontját alkalmazza jogalapként ahhoz, hogy a nemzetközi védelmi eljárás keretében kötelezővé tegye a biometrikus adatok felvételét. A javaslat a 78. cikk (2) bekezdésének e) pontját alkalmazza jogalapként a menedékjog vagy kiegészítő védelem iránti kérelem elbírálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok tekintetében. Az áttelepítéssel kapcsolatos rendelkezések jogalapja a 78. cikk (2) bekezdésének g) pontja. Ezen túlmenően a 79. cikk (2) bekezdésének c) pontja szolgál jogalapul az irreguláris harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek azonosításával kapcsolatos elemek tekintetében az irreguláris bevándorlással és jogellenes tartózkodással összefüggésben – ideértve az EU-ban jogellenesen tartózkodó személyek kitoloncolását és visszatelepítését –, továbbá a 87. cikk (2) bekezdésének a) pontja az irányadó a releváns információk bűnüldözési célú gyűjtésére, tárolására, kezelésére, elemzésére és megosztására vonatkozó elemeket illetően; továbbá az Europol tevékenységi területe és feladatai – többek között az adatgyűjtés, tárolás, kezelés, elemzés és információcsere – tekintetében a 88. cikk (2) bekezdésének a) pontjára támaszkodik jogalapként. •Változó geometria A 603/2013/EU rendelet kötelező erejű Írországra nézve, miután bejelentette szándékát, hogy a fent említett jegyzőkönyv alapján részt vesz az említett rendelet elfogadásában és alkalmazásában. Az Írország helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv értelmében e tagállam dönthet úgy, hogy részt vesz e javaslat elfogadásában. Erre a javaslat elfogadását követően is lehetősége van. Az EU-Szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv szerint Dánia nem vesz részt az EUMSZ V. címe szerinti intézkedéseknek a Tanács általi elfogadásában (ez nem vonatkozik „az azon harmadik országokat meghatározó intézkedésekre, amelyek állampolgárainak a tagállamok külső határainak átlépésekor vízummal kell rendelkezniük, illetve azokra az intézkedésekre, amelyek az egységes vízumformátumra vonatkoznak”). Ezért Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel azonban – az EU-val 2006-ban kötött nemzetközi megállapodás értelmében – Dánia alkalmazza a hatályos Eurodac-rendeletet, az említett megállapodás 3. cikkének megfelelően értesíti a Bizottságot azon döntéséről, hogy a módosított rendelet tartalmát végrehajtja-e vagy sem. •A javaslat hatása Dániára és a (korábbi) dublini rendszerhez társult nem uniós tagállamokra Több harmadik országnak a schengeni vívmányokhoz való társulásával egyidejűleg, a Bizottság a dublini/Eurodac-vívmányokhoz való társulásra vonatkozó megállapodásokat is kötött ezekkel az országokkal, vagy pedig ilyen megállapodások megkötése van folyamatban: –Izland és Norvégia társulási megállapodását 2001-ben kötötték meg; –Svájc társulási megállapodását 2008. február 28-án kötötték meg; –Liechtenstein társulási jegyzőkönyvét 2011. június 18-án kötötték meg.

A Közösség és a társult országok között két további jogi aktus megkötésére került sor annak érdekében, hogy jogokat és kötelezettségeket léptessenek életbe Dánia – amely a fentiekben kifejtettek szerint nemzetközi megállapodás útján társult a (korábbi) dublini/Eurodac-vívmányokhoz –, valamint az említett társult országok között. A három fent idézett megállapodás szerint a társult országok kivétel nélkül elfogadják a (korábbi) dublini/Eurodac-vívmányokat és azok fejlesztését. A társult országok nem vesznek részt a (korábbi) dublini vívmányokat módosító vagy azokra épülő jogi aktusok (tehát például e javaslat) elfogadásában, azonban – azt követően, hogy a Tanács és az Európai Parlament jóváhagyta azokat – bizonyos határidőn belül értesíteniük kell a Bizottságot arról a döntésükről, hogy elfogadják-e az említett jogi aktus tartalmát vagy sem. Abban az esetben, ha Norvégia, Izland, Svájc vagy Liechtenstein nem fogad el valamely, a (korábbi) dublini/Eurodac-vívmányokat módosító vagy azokra épülő jogi aktust, az ún. „guillotine-záradékot” kell alkalmazni, és fel kell mondani a megfelelő megállapodásokat, kivéve amennyiben a megállapodásokkal létrehozott közös/vegyes bizottság egyhangúlag másként nem dönt. Az Izlanddal, Norvégiával, Svájccal és Liechtensteinnel kötött fenti társulási megállapodások, valamint a Dániával kötött párhuzamos megállapodás hatálya nem terjed ki a bűnüldözési célú Eurodac-hozzáférésre. E célból az említett társult államokkal kötendő kiegészítő megállapodások megerősítése folyamatban van. •Szubszidiaritás A jelenlegi javaslat úgy rendelkezik, hogy az ujjnyomatadatok Eurodac felhasználásával történő összehasonlítására kizárólag akkor kerülhet sor, ha a nemzeti ujjnyomat-adatbázisok és egyéb tagállamok 2008/615/IB tanácsi határozat (a prümi megállapodások) szerint automatizált ujjnyomat-adatbázisai negatív eredményekhez vezetnek. E szabály azt jelenti, hogy azon tagállamok, amelyek nem hajtották végre a fenti tanácsi határozatot, és nem tudják elvégezni a prümi ellenőrzést, nem végezhetnek bűnüldözési célú Eurodac-ellenőrzést sem. Ehhez hasonlóan, azon társult tagállamok, amelyek nem hajtották végre a prümi megállapodásokat, vagy azokban nem vesznek részt, nem végezhetnek ilyen Eurodac-ellenőrzést. A javasolt kezdeményezés a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet és az uniós migrációs politika továbbfejlesztését képezi, és a célja annak biztosítása, hogy a harmadik országbeli állampolgárok ujjnyomatadatainak és arcképmásainak Eurodac-célú gyűjtéséről szóló közös szabályokat valamennyi uniós tagállamban azonos módon alkalmazzák. A javaslat olyan eszközt hoz létre, amely információkat szolgáltat az Európai Unió számára az EU területére szabálytalanul vagy kutatás-mentési műveleteket követően belépő és ott nemzetközi védelmet kérelmező harmadik országbeli állampolgárok számáról. Ez elengedhetetlen a fenntartható és megalapozott szakpolitikai döntéshozatal kialakításához a migráció és a vízumpolitika terén. E javaslat szintén segíti majd a tagállamokat az Európai Unió területén jogellenesen tartózkodó vagy oda a külső határokon keresztül szabálytalanul belépő harmadik országbeli állampolgárok azonosításában, hogy a tagállamok ezen információk felhasználásával visszaküldés céljából új okmányokkal láthassák el a harmadik országbeli állampolgárokat. A menekültügyet és menekültvédelmet érintő problémák határokon átívelő jellegéből fakadóan az EU alkalmas arra, hogy a közös európai menekültügyi rendszer keretében megoldásokat javasoljon az Eurodac-rendelettel kapcsolatos fenti problémákra. Módosítani kell az Eurodac-rendeletet annak egy további céllal történő kiegészítése érdekében is: ez a cél nevezetesen az EU-ba irányuló illegális migráció és az irreguláris migránsok EU-n belüli jogellenes továbbutazásának ellenőrzése. Ehhez kapcsolódik továbbá az a módosítás, amely a kérelmek mellett a kérelmezők számbavételét is lehetővé tenné. Ezt a célkitűzést a tagállamok önmagukban nem képesek kielégítően megvalósítani. A tagállamok önállóan eljárva hasonlóképpen nem tudják megvalósítani az (EU) XXX/XXX rendelet [az áttelepítési rendelet] szerinti kizárási okok hatékony alkalmazását. Végül az interoperabilitási keret hatékony végrehajtásához szükséges módosításokra csak a Bizottság tehet javaslatot, léptetheti hatályba azokat uniós szinten, nem pedig az önállóan eljáró tagállamok. •Arányosság Az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikke kimondja, hogy az Unió intézkedései nem léphetik túl a Szerződés célkitűzéseinek eléréséhez szükséges mértéket. Ehhez az uniós fellépéshez olyan jogszabályi formát kell választani, amely lehetővé teszi a javaslat célkitűzésének elérését és annak lehető leghatékonyabb végrehajtását. A javaslatot a beépített adatvédelem és az alapértelmezett adatvédelem elvei vezérlik, amelyek megkövetelik, hogy az Eurodac ügymenetét kezdettől fogva úgy alakítsák ki, hogy az tiszteletben tartsa az adatvédelmi elveket, és arányos legyen a személyes adatok védelméhez való joggal, amennyiben nem követeli meg, hogy több adatot gyűjtsenek és azokat tovább tárolják annál, mint ami a rendszer működéséhez és céljainak eléréséhez feltétlenül szükséges. Emellett a javaslat rendelkezéseket tartalmaz az Eurodac hatálya alá tartozó harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek alapvető jogainak hatékony védelméhez szükséges valamennyi biztosítékról és mechanizmusról, különösen a magánélet és a személyes adatok védelméről. A rendszer működése nem tesz szükségessé további uniós szintű folyamatokat, sem harmonizációt. A tervezett intézkedés arányos, amennyiben az uniós szintű fellépés nem lépi túl a meghatározott célok eléréséhez szükséges mértéket. •A jogi aktus típusának és a jogalkotási technikának a megválasztása Ez a javaslat módosítja az Eurodac-rendelet átdolgozására irányuló 2016. évi javaslatot. Bár a Bizottság az Eurodac-rendelet átdolgozására irányuló 2016. évi javaslatról a társjogalkotók között létrejött ideiglenes megállapodás valamennyi elemét támogatja, ez a módosított javaslat csak azokat a cikkeket veszi át az ideiglenes megállapodásból, amelyek esetében jelentős módosítást javasoltak. Ezért a társjogalkotók által ideiglenesen elfogadott egyes cikkek (pl. a befogadási eljárásban részt vevő személyekre és az áttelepített menekültekre vonatkozó cikkek) nem szerepelnek a szövegben. Következésképpen e módosított javaslat három cikke (a statisztikáról szóló 9. cikk, az adatok jelöléséről és az adatkezelés korlátozásáról szóló 19. cikk, valamint az (EU) 2019/818 rendeletet módosító 40a. cikk) esetében a Bizottság az ideiglenes megállapodás egyes elemeit (nevezetesen a befogadási eljárásban részt vevő személyekre és az áttelepített menekültekre vonatkozó részeket) nem tudta beilleszteni a szövegbe, mivel nem lehetett kereszthivatkozásokat tenni a vonatkozó cikkekre. Ezen túlmenően az ideiglenes megállapodás hatálya alá tartozó egyéb cikkek esetében néhány további technikai kiigazításra lesz szükség annak érdekében, hogy azok tükrözzék az e módosított javaslat által bevezetett változtatásokat. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata Mivel ez a javaslat egy meglévő javaslatot módosít, a meglévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata nem áll rendelkezésre. A más forrásokból rendelkezésre álló bizonyítékok azonban arra mutatnak, hogy szükség van ezekre a módosításokra. Így a tagállamokkal (pl. a Tanács előkészítő szerveiben) 2016 óta folytatott megbeszélések során számos olyan, a menekültügy területén gyűjtött adatokkal kapcsolatos tényező körvonalazódott, amelyek hatással vannak a szakpolitikai döntéshozatal hatékonyságára. Ezzel összefüggésben a 2016. évi KEMR-csomagról folytatott tárgyalások során hangoztatott álláspontokból, a különböző egyéb – akár technikai, akár politikai szintű – fórumokon folytatott megbeszélésekből, valamint a különböző tagállamok által az új paktummal kapcsolatban tett észrevételekből az kristályosodott ki, hogy a jogellenes mozgások nyomás alá helyezik a tagállamok menekültügyi rendszereit. E források rávilágítottak az e területen végzett jelenlegi elemzések korlátaira, vagyis arra, hogy azok nem nyújtanak pontos képet a jelenségről. Ez azzal függ össze, hogy az ilyen célokra rendelkezésre álló adatok nem az egyénekre, hanem a közigazgatási eljárásokra vonatkoznak. Jelenleg nem állnak rendelkezésre pontos számok a tekintetben, hogy hány olyan személy található az EU-ban, aki (első alkalommal) nyújt be kérelmet, és hányan helyezik át a tartózkodási helyüket egyik tagállamból a másikba, így a jelenség elemzésére irányuló további kísérletek (pl. az ilyen mozgások indítékai, a profilok, a kedvelt célországok) szükségképpen spekulatív jellegűek. Ezért nem lehet célzottan és hatékonyan meghatározni a szóban forgó mozgások kezelésére szolgáló megfelelő szakpolitikai válaszintézkedéseket. A megbeszélések ugyanígy arra is rávilágítottak, hogy meg kell erősíteni a menekültügy és a visszaküldés közötti kapcsolatot, többek között úgy, hogy haladéktalanul az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátják a szükséges információkat. •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

A Bizottság az új migrációs és menekültügyi paktum elindítását megelőzően 2019 december és 2020 júliusa között több alkalommal konzultált a tagállamokkal, az Európai Parlamenttel és az érdekelt felekkel, hogy megismerje az új migrációs és menekültügyi paktummal kapcsolatos nézeteiket. Ezzel párhuzamosan a román, a finn és a horvát elnökség stratégiai és technikai eszmecserét folytatott a migrációs politika különböző aspektusainak jövőjéről, így a menedékjogról, a visszaküldésről, a harmadik országokkal a visszafogadás és reintegráció terén fennálló kapcsolatokról. Ezek a konzultációk és eszmecserék támogatták, hogy újratervezés induljon az európai menekültügyi és migrációs politika terén a közös európai menekültügyi rendszer hiányosságainak sürgős kezelése, a visszaküldési rendszer hatékonyságának javítása, a harmadik országokkal a visszafogadás terén fennálló kapcsolataink jobb strukturálása és eszköztárának bővítése, valamint a migránsok származási országokba való visszatérését követő, fenntartható reintegrációjának biztosítása érdekében. A finn elnökség alatt különböző tanácsi fórumokon több műhelytalálkozóra és megbeszélésre – köztük a 2019. október 24–25-én Helsinkiben tartott „Tampere 2.0” konferenciára és a 2019. november 6–7-én Bécsben megrendezett salzburgi fórumra – került sor, ahol a tagállamok üdvözölték az Európai Bizottság azon szándékát, hogy újraindítsa a dublini reformot olyan új szolidaritási formák kialakítása érdekében, amelyekhez minden tagállam köteles hozzájárulni. A tagállamok hangsúlyozták, hogy a szolidaritási intézkedésekhez a felelősségre vonatkozó intézkedéseknek kell társulniuk. Kiemelték továbbá, hogy sürgősen fel kell lépni az EU-n belüli jogellenes mozgásokkal szemben, valamint végre kell hajtani a nemzetközi védelemre nem szoruló személyek visszaküldését. Ylva Johansson biztos és a Bizottság szolgálatai több alkalommal célzott konzultációkat folytattak civil társadalmi szervezetekkel, a „Kezdeményezés a migráns gyermekekért” képviselőivel és a tagállamok érintett helyi nem kormányzati szervezeteivel. Az e konzultációs folyamat során megfogalmazott konkrét ajánlások a migráns gyermekekről szóló 2017. évi közleményt követő gyermekspecifikus normákkal kapcsolatos közös megközelítésre összpontosítottak. Az EASO által létrehozott konzultációs fórum keretében a civil társadalommal is folyt egyeztetés olyan témákban, mint például a menekültügyi eljárás kezdeti lépései (2019). A Bizottság figyelembe vette a nemzeti és helyi hatóságok, a nem kormányzati és nemzetközi szervezetek, például az UNHCR és az IOM, valamint az agytrösztök és a tudományos körök számos ajánlását arra vonatkozóan, hogy miként lehet új lendületet adni a reformfolyamatnak, és hogyan lehet az emberi jogi normákkal összhangban kezelni az aktuális migrációs kihívásokat. Véleményük szerint a reform újraindítása keretében felül kell vizsgálni a felelősség meghatározására vonatkozó bizonyos szabályokat, és elő kell irányozni egy kötelező szolidaritási mechanizmust, amely a kutatási-mentési műveletet követően partra szállított személyekre is kiterjed. A nem kormányzati szervezetek szintén szorgalmazták, hogy a tagállamok egységesen értelmezzék a felelősséget, és indítványozták, hogy a felülvizsgált dublini szabályok egy állandóbb áthelyezési mechanizmusról is rendelkezzenek. A MEDAM projekt keretében például a Migrációpolitikai Központ a menekültügy és a migráció terén elért eredmények uniós szintű nyomon követésére szolgáló migrációs politikai eredménytábla beépítését javasolta. A Bizottság szintén figyelembe vette az Európai Migrációs Hálózat észrevételeit és saját kezdeményezésre indított kutatómunkáját, amelynek eredményeként az elmúlt években több szaktanulmány és ad hoc felmérés készült. •Tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal A Bizottság a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatalt részesíti előnyben, és azt a különálló dokumentumot (XXX) ajánlja figyelembe, amely részletesen ismerteti a KEMR reformjának véglegesítése terén 2016 óta azonosított különböző kihívások kapcsán javasolt megközelítést alátámasztó releváns adatokat és elemeket. Az Eurodac tekintetében ez főként arra utal, hogy a rendelkezésre álló adatokból (az egyének helyett a kérelmekre vonatkozó adatokból) eredő korlátok jelenleg gátat szabnak a jogellenes mozgásokkal kapcsolatos elemzési lehetőségeknek, továbbá hogy a javaslatnak tükröznie kell a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletjavaslat által bevezetett új szabályokat, az Eurodac-rendeletbe pedig olyan módosításokat kell bevezetni, amelyek lehetővé teszik a rendszernek a interoperabilitási keretben való működését. •Alapvető jogok A 2016-ban javasolt átdolgozott rendelethez kapcsolódó alapjogi magyarázatok továbbra is érvényesek. A módosított javaslat által bevezetett azon új elem, amely szerint az ugyanazon személyhez tartozó valamennyi adatkészletet összerendelik annak érdekében, hogy a kérelmek mellett a kérelmezőket is számba lehessen venni, nem változtatja meg a biometrikus adatok gyűjtésének és kezelésének módját. Nem fognak új fájlt létrehozni. A tagállamok a továbbiakban is megőrzik a továbbított adatok feletti rendelkezési jogot, és az eredeti 2016. évi javaslatban előírt valamennyi biztosíték, adattárolási és adatbiztonsági szabály alkalmazandó lesz. Emellett a javaslat az összerendelési eljárás tekintetében is megfelelő biztosítékokról rendelkezik, mivel az adatkészleteket csak akkor rendelik össze, ha a tagállamok megerősítik a találatot (szükség esetén ujjnyomatszakértő általi ellenőrzés mellett). Ami a kutatási-mentési műveletet követően partra szállított személyek új kategóriáját illeti, ezeket a személyeket már jelenleg is nyilvántartásba veszik az Eurodacban, a külső határ szabálytalan átlépése miatt előállított személyek kategóriája keretében. Az új különálló kategória pontosabb képet adna a migrációs áramlásokról, és megkönnyítené a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazását. Ezek a szabályok végső soron a kutatási-mentési műveleteket követően partra szállított személyek javát szolgálnák, mivel lehetővé tennék jogállásuk helyesebb megjelenítését, ugyanis nem szabálytalan határátlépőként vennék őket nyilvántartásba. Ugyanazokat az adatokat gyűjtenék, mint a többi kategória esetében, a továbbításra, kezelésre és tárolásra vonatkozó azonos szabályok és biztosítékok mellett. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK Jelen javaslat az Eurodac központi rendszer technikai módosításait tartalmazza, hogy ezáltal mindhárom adatkategória tekintetében lehetővé váljék az adatok összehasonlítása és tárolása. Egyéb funkciók beépítése – például biometrikus adatok bevitele az arcképmással együtt – a központi rendszer további módosításait teszik szükségessé. A becsült 29,872 millió EUR költség magában foglalja a központi rendszer technikai korszerűsítését, valamint nagyobb tárolási és átviteli kapacitását. Magában foglalja az IT-szolgáltatásokat, a szoftverek és hardverek költségeit, valamint fedezi a mind a menedékjoggal, mind az irreguláris migrációval kapcsolatos célokból való, valamennyi adatkategóriára kiterjedő lekérdezések lehetővé tételéhez szükséges fejlesztéseket és testre szabást. A becsült összeg tükrözi az eu-LISA számára szükséges kiegészítő személyzet költségeit is. A jelen javaslathoz kapcsolódó pénzügyi kimutatás mindezeket az elemeket tükrözi. Tükrözi továbbá a társjogalkotók által bevezetett változtatásokkal (két új kategória, nevezetesen a befogadási eljárás lefolytatása céljából nyilvántartásba vett személyek, valamint a nemzeti áttelepítési programnak megfelelően áttelepített menekültek kategóriájának létrehozása, a személyazonosító vagy úti okmányok színes fénymásolatainak tárolása, valamint annak lehetősége, hogy a bűnüldöző hatóságok alfanumerikus adatok alapján lekérdezést végezhessenek az Eurodacban), valamint a 2016. évi átdolgozásra irányuló javaslatban előirányzott, az arcfelismerésről szóló tanulmánnyal (7 millió EUR) kapcsolatos költségeket. Az e módosított javaslat által bevezetett, az interoperabilitással kapcsolatos módosítások költségeit (15 millió EUR) az interoperabilitási keret pénzügyi kimutatása tartalmazza. 5.EGYÉB ELEMEK •A nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A 2016. évi javaslat társjogalkotók által ideiglenesen elfogadott szövegének 42. cikke a jelentéstételi kötelezettségek következő három típusát irányozza elő: –Az eu-LISA (a tagállamok által szolgáltatott információk alapján) évente egyszer jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Bizottságnak és az európai adatvédelmi biztosnak a központi rendszer tevékenységeiről;

–A Bizottság hét évvel az elfogadás után, majd azt követően négyévente átfogó értékelést készít az Eurodacról, amelyben (az eu-LISA, a tagállamok és az Europol által szolgáltatott információk alapján) összeveti a célokkal az elért eredményeket, és értékeli az alapvető jogokra gyakorolt hatást; –A tagállamok és az Europol kétévente jelentést készítenek arról, hogy mennyire volt eredményes a biometrikus adatok Eurodac-adatokkal történő összehasonlítása a bűnüldözési célok tekintetében. E jelentéseket a következő év június 30-ig kell eljuttatni a Bizottsághoz. A Bizottság az említett jelentésekből kétévente jelentést állít össze az Eurodac-adatokhoz való bűnüldözési célú hozzáférésre vonatkozóan, amit megküld az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az európai adatvédelmi biztosnak. Ez a jelentés eltér az előző pontban ismertetett jelentéstől. A központi rendszer tevékenységeiről az eu-LISA által készítendő éves jelentés az Eurodac irányításával és célkitűzések tekintetében előre meghatározott mennyiségi mutatókhoz képest elért teljesítményével kapcsolatos információkat tartalmaz (pl. az adatkészletek teljes száma kategóriánként, a találatok száma, az, hogy a tagállamok milyen módon hajtják végre a biometrikus adatok Eurodacba történő továbbítására vonatkozó határidőket, beleértve a késedelmeket stb.). Az Eurodac átfogó értékelését tartalmazó jelentés, amelyet a Bizottságnak kell elkészítenie, nyomon fogja követni a rendeletben meghatározott célok tekintetében elért eredményeket, mérni fogja az alapvető jogokra – különösen a személyes adatok védelmére és a magánélethez való jogokra – gyakorolt hatást, többek között azt, hogy a bűnüldözési célú hozzáférés az Eurodac-rendelet hatálya alá tartozó személyek közvetett megkülönböztetéséhez vezetett-e. Az Europol és az egyes tagállamok által készített, a biometrikus adatok Eurodac-adatokkal történő összehasonlításának eredményességéről szóló jelentések többek között felmérik az összehasonlítás pontos célját, az alapos gyanúra szolgáló okokat, a sikeres azonosítást eredményező esetek számát és típusát. •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Ezt a módosított javaslatot az átdolgozott Eurodac-rendeletre irányuló 2016. évi bizottsági javaslatról folytatott intézményközi tárgyalások összefüggésében kell szemlélni, és e megbeszélések kiegészítésének kell tekinteni. Az említett tárgyalások során a társjogalkotók között ideiglenes megállapodás született, amit a Bizottság is támogat, és úgy véli, hogy az jelentősen javítana az Eurodac működésén. Az egyszerűbb hivatkozás céljából a Bizottság 2016. évi javaslatához képest félkövér betűtípus jelöli, ahol e javaslatban a társjogalkotók által megtárgyalt szöveg szerepel. Az új célzott módosításokat félkövér aláhúzott betűtípus jelzi. 1.A kérelmek mellett a kérelmezők számbavétele A különböző fórumokon (tanácsi előkészítő szervek, tanácsadó csoportok) a közelmúltban folytatott megbeszélések és a konzultáció során a tagállamoktól érkezett, az új paktumra vonatkozó észrevételek egyértelműen rámutattak a menekültügy és a migráció területére vonatkozó uniós szintű információgyűjtés és -elemzés hiányosságaira. Ez különösen fontos az e területen megfigyelhető jogellenes mozgások elemzésekor: jelenleg nincs lehetőség annak megismerésére, hogy hány kérelmező tartózkodik az EU-ban, mivel a számadatok a kérelmekre vonatkoznak, és ezért előfordulhat, hogy ugyanahhoz a személyhez több kérelem is tartozik. Ennek figyelembevételével az Eurodac rendszert a kérelmeket számláló adatbázisból a kérelmezőket számláló adatbázissá kell átalakítani. Ez úgy valósítható meg, hogy az Eurodacban az egy személyhez tartozó valamennyi adatkészletet – kategóriától függetlenül – összerendelik, ami lehetővé tenné a személyek megszámlálását. Továbbá egy külön rendelkezés lehetővé tenné, hogy az eu-LISA statisztikákat készíthessen a menedékkérők és az első alkalommal kérelmezők számáról, pontos képet adva arról, hogy hány harmadik országbeli állampolgár és hontalan személy kér menedékjogot az EU-ban. Ezeknek az adatoknak más típusú adatokkal – például a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet szerinti adattovábbításokkal – való összesítése megfelelő információforrásként szolgál majd a jogellenes mozgásokkal kapcsolatos megfelelő típusú szakpolitikai válaszintézkedésekhez. 2.Integrált rendszerstatisztikák Egy, az interoperabilitási rendeletek vonatkozó rendelkezéseire épülő új rendelkezés (39. cikk) lehetővé teszi, hogy az eu-LISA integrált rendszerstatisztikákat állítson össze az Eurodacból, a határregisztrációs rendszerből, az ETIAS-ból és a Vízuminformációs Rendszerből (VIS) származó adatok felhasználásával. Az egyik cél például annak megismerése lenne, hogy hány harmadik országbeli állampolgár számára adott ki rövid távú tartózkodásra jogosító vízumot egy adott tagállam, vagy adtak ki ilyen vízumot egy adott harmadik országban, ezután hányan léptek be jogszerűen az EU területére (és melyik tagállamban), és közülük hányan folyamodtak nemzetközi védelemért (és melyik tagállamban). Ez biztosítaná az e jelenségek értékeléséhez és a megfelelő szakpolitikai válaszintézkedésekhez szükséges háttér-információkat. A rendelkezés azt is előírná, hogy a Bizottságon és a tagállamokon kívül az Európai Unió jövőbeni Menekültügyi Ügynöksége és a Frontex számára is hozzáférést biztosítsanak ezekhez a statisztikai adatokhoz, mivel saját megbízatása keretében mindkét ügynökség értékes elemzéseket készít a migráció és a menekültügy területén. 3.A kutatási-mentési műveletet követően partra szállított személyek új kategóriájának létrehozása A menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletjavaslat a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálására vonatkozó felelősségi kritériumot határoz meg arra az esetre, amennyiben a kérelmet azt követően vették nyilvántartásba, hogy az érintett személyt kutatási-mentési műveletet követően partra szállították (a jelenlegi szabályok szerint az ilyen személyekre a szabálytalan belépés kritériuma vonatkozik). Így a tengeri felkutatásról és mentésről szóló nemzetközi egyezményből eredő kötelezettségek jobban tükröződnek a menekültügyi vívmányokban. Bár az ezen új kategóriára vonatkozó szabályok megegyeznek a szabálytalanul belépő személyekre vonatkozó szabályokkal, a megkülönböztetés mégis releváns abban a tekintetben, hogy a partra szállítás helye szerinti tagállamok különleges kihívásokkal néznek szembe, mivel a kutatási-mentési műveletet követő partra szállítások esetében nem alkalmazhatják ugyanazokat az eszközöket, mint a szárazföldi vagy légi úton történő szabálytalan határátlépések esetében. Például a kutatási-mentési műveletet követően érkezők esetében nincs hivatalos határforgalom-ellenőrzés, ami nem csupán azt jelenti, hogy nehezebb meghatározni a beléptetési helyet, hanem azt is, hogy nincs olyan beléptetési hely, ahol a harmadik országbeli állampolgárok beléptetést kérhetnének. Ezért ezen személyek számára külön kategóriát kell kialakítani az Eurodacban ahelyett, hogy a határt szabálytalanul átlépő személyként vennék őket nyilvántartásba (ahogyan ez jelenleg történik). Emellett ez pontosabb képet ad az EU-n belüli migrációs áramlások összetételéről is. 4.A menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletjavaslattal való teljes összhang biztosítása A kutatási-mentési műveletet követően partra szállított személyek új kategóriájának létrehozása mellett ez a módosított javaslat olyan rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek az adott tagállam felelősségével kapcsolatos releváns szempontokat tükrözik (a felelősség megállapítására, a felelősség átszállására és a felelősség megszűnésére vonatkozó különféle kritériumok). Ezek a rendelkezések kiegészítik azokat az előírásokat, amelyek már szerepeltek az eredeti 2016. évi javaslatban. Végezetül ez a módosított javaslat a nemzetközi védelemben részesülő személyek áthelyezésére vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaz, így teljes mértékben tükrözi a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendeletjavaslatban foglalt különböző forgatókönyveket. 5.Az előszűréssel való összhang biztosítása Az előszűrésről szóló rendeletjavaslattal való összhang biztosítása érdekében is szükség volt néhány, korlátozott számú módosításra. Így ki kellett igazítani a kérelmező biometrikus adatainak felvételére és továbbítására vonatkozó határidő számításának kezdő időpontját, hogy a menekültügyi eljárás zavartalan lebonyolítása érdekében figyelembe vegyék az említett javaslatban előirányzott különböző lehetséges forgatókönyveket. 6.Az elutasított kérelmek feltüntetése A javaslat létrehozna egy olyan új mezőt, amelyben a tagállamok feltüntetnék, ha egy kérelmet elutasítottak, és a kérelmezőnek nincs joga a tagállamok területén maradni, illetve a menekültügyi eljárásokról szóló rendelettel összhangban nem engedélyezték számára, hogy a tagállamok területén maradjon. Ez semmit sem változtatna az alkalmazandó szabályokon és az egyén jogain, ugyanakkor megerősítené a kiutasítási eljárásokkal való kapcsolatot, és további támogatást nyújtana az olyan nemzetközi védelmet kérelmező személyekkel foglalkozó nemzeti hatóságoknak, akiknek a kérelmét egy másik tagállamban elutasították, mivel lehetővé tenné számukra, hogy megválasszák a megfelelő típusú alkalmazandó eljárást (pl. ismételt kérelem), és ezáltal észszerűsítsék az egész folyamatot.

7.Annak feltüntetése, hogy nyújtottak-e segítséget az önkéntes visszatéréshez és visszailleszkedéshez A javaslat létrehozna egy új mezőt annak feltüntetésére, hogy nyújtottak-e valaha segítséget az önkéntes visszatéréshez és visszailleszkedéshez. Erre azért van szükség, mert ez javítaná a tagállamok ellenőrzési kapacitásait ezen a területen, és megakadályozná a legkedvezőbb önkéntes visszatérési és visszailleszkedési segítségnyújtás megválasztását. 8.Annak feltüntetése, hogy az előszűrést követően úgy látszik, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra A javaslat létrehozna egy új mezőt annak megjelölésére, hogy az előszűrést követően úgy látszik, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra. Erre azért van szükség, mert ez megkönnyítené az áthelyezés végrehajtását, mivel a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet szabályaival összhangban ezeket a személyeket kizárnák az áthelyezésből. Emellett ez felgyorsítaná a nemzetközi védelem iránti kérelmek feldolgozását. Így amennyiben az adott kérelmezők esetében biztonsági problémát jelöltek meg az Eurodacban, a kérelem értékelése során először főként arra koncentrálhatnának, hogy a probléma elég súlyos-e ahhoz, hogy kizárási/elutasítási indoknak minősüljön. 9.Annak feltüntetése, hogy adtak-e ki vízumot A javaslat létrehozna egy új mezőt, amelyben feltüntetnék a kérelmező számára vízumot kiadó vagy meghosszabbító tagállamot, vagy azt a tagállamot, amelynek nevében a vízumot kiadták, valamint a vízumkérelem számát. Erre azért van szükség, mert ez megkönnyítené a felelősségi kritériumok alkalmazását a VIS-rendelet hatályán kívül álló azon tagállamok vagy társult országok esetében, amelyeket mégis érint a vízumkiadás. 10.Az interoperabilitáshoz kapcsolódó módosítások, valamint a interoperabilitási rendelettel, az ETIAS- és a VIS-rendelettel kapcsolatos módosítások Be kell vezetni az interoperabilitási rendeletből eredő, kapcsolódó technikai módosításokat (pl. a közös személyazonosítóadat-tárra és a személyazonosító adatokra való hivatkozások és ezek meghatározása, illetve arra vonatkozó pontosítások, hogy miként fogják megosztani a tárolt adatokat a közös személyazonosítóadat-tár és a központi rendszer között). A Bizottság már az interoperabilitásról szóló rendeletekre vonatkozó két javaslat előterjesztésekor jelezte, hogy e módosításokat be kell vezetni az Eurodac-rendeletbe. Ezek a módosítások megfelelő jogalapot biztosítanak az Eurodac új interoperabilitási kereten belüli működéséhez. Az interoperabilitási rendeletet hasonlóan módosítani kell annak érdekében, hogy belefoglalják az Eurodacra való különféle hivatkozásokat. Végül be kell vezeti az ETIAS-rendeletből és a VIS-rendeletből eredő, olyan kapcsolódó technikai módosításokat is, amelyek az ETIAS nemzeti egységek és az illetékes vízumhatóságok Eurodachoz való hozzáférését szabályozzák, mivel a különböző adatbázisokhoz való hozzáférési jogok kérdése továbbra is az egyes adatbázisokat szabályozó jogalkotási aktusban kezelendő elem. 2016/0132 (COD) Módosított javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] és az (EU) XXX/XXX rendelet [az áttelepítési rendelet] hatékony alkalmazása érdekében a biometrikus adatok összehasonlítását, valamint a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek azonosítását szolgáló Eurodac létrehozásáról, továbbá a tagállamok bűnüldöző hatóságai és az Europol által az Eurodac-adatokkal való, bűnüldözési célú összehasonlítások kérelmezéséről, valamint az (EU) 2018/1240 és az (EU) 2019/818 rendelet módosításról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (2) bekezdése d), e), és g) pontjára, 79. cikke (2) bekezdése c) pontjára, 87. cikke (2) bekezdése a) pontjára és 88. cikke (2) bekezdése a) pontjára, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)a szöveg a (4) preambulumbekezdés után a következő preambulumbekezdésekkel egészül ki: „(4a) Továbbá az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] hatékony alkalmazása céljából és annak szabályaival összhangban, az Eurodacban egyértelműen meg kell jelölni, hogy – többek között áthelyezés esetén – a felelősség átszállt a tagállamok között. Ezen túlmenően a kutatási-mentési műveletek végzésére vonatkozó tagállami kötelezettségek pontos tükrözése érdekében, valamint abból a célból, hogy segítséget nyújtsanak ezeknek a tagállamoknak az őket amiatt érő különleges kihívások kezeléséhez, hogy az ilyen műveleteket követően partra szálló személyekre nem alkalmazhatják ugyanazokat az eszközöket, mint a szárazföldi vagy légi úton történő szabálytalan határátlépések esetében, az Eurodacban külön kategóriaként kell nyilvántartásba venni a kutatási-mentési műveleteket követően partra szállított harmadik országbeli állampolgárokat és hontalan személyeket.

(4b) Ezen túlmenően az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] alkalmazásában, az előszűrés során végzett biztonsági ellenőrzéseket követően meg kell jelölni, hogy úgy látszik-e, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra.”; (2)a szöveg az (5) preambulumbekezdés után a következő preambulumbekezdésekkel egészül ki: „(5a) Szükség van továbbá olyan rendelkezések bevezetésére, amelyek az (EU) 2019/817 és az (EU) 2019/818 európai parlamenti és tanácsi rendelettel létrehozott interoperabilitási kereten belül biztosítják e rendszer működését. (5b) Be kell vezetni továbbá olyan rendelkezéseket, amelyek az Európai Utasinformációs és Engedélyezési Rendszer (ETIAS) nemzeti egységeinek és az illetékes vízumhatóságoknak az Eurodachoz való, az (EU) 2018/1240 rendelet és a 767/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti hozzáférését szabályozzák. (5c) Hasonlóképpen, az irreguláris migráció kezelése céljából lehetővé kell tenni az eu-LISA számára, hogy integrált rendszerstatisztikákat állítson össze az Eurodac-ból, a Vízuminformációs Rendszerből, az ETIAS-ból és a határregisztrációs rendszerből származó adatok felhasználásával. Ezen integrált rendszerstatisztikák tartalmának meghatározása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban kell gyakorolni.”; (3)a (6) preambulumbekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(6) E célokból létre kell hozni az úgynevezett Eurodac rendszert, amely egyrészt az ujjnyomatadatok és arképmásokbiometrikus adatok számítógépes központi adatbázisaként működő központi rendszerből és az (EU) 2019/818 rendelettel létrehozott közös személyazonosítóadat-tárból, másrészt ezek [a központi rendszer és a közös személyazonosítóadat-tár] és a tagállamok közötti elektronikus adatátviteli eszközből (a továbbiakban: a kommunikációs infrastruktúra) áll”.; (4)a szöveg a (11) preambulumbekezdés után a következő preambulumbekezdéssel egészül ki: „(11a) E célból azt is egyértelműen meg kell jelölni az Eurodacban, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasították, amennyiben a harmadik országbeli állampolgárnak vagy hontalan személynek nincs joga a tagállamok területén maradni, és az (EU) XXX/XXX rendelettel [a menekültügyi eljárásokról szóló rendelet] összhangban nem engedélyezték számára, hogy a tagállamok területén maradjon.”; (5)a (14) preambulumbekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(14) Továbbá annak érdekében, hogy az Eurodac hatékonyan segítse az irreguláris migráció ellenőrzését és az EU-n belüli szabálytalan továbbutazások felderítését, a rendszer számára lehetővé kell tenni a kérelmek mellett a kérelmezők számbavételét is azáltal, hogy az egy személyhez tartozó valamennyi adatkészletet – kategóriától függetlenül – összerendelik.”; (6)a szöveg a (24) preambulumbekezdés után a következő preambulumbekezdéssel egészül ki: „(24a) E rendelet alkalmazásában emlékeztetni kell arra, hogy egy személy akkor tekintendő az áthelyezési céltagállam területén jogellenesen tartózkodó személynek, ha az áthelyezést követően nem nyújt be nemzetközi védelem iránti kérelmet, vagy más módon nem teljesíti vagy már nem teljesíti az (EU) 2016/399 rendelet 6. cikkében meghatározott beutazási feltételeket vagy az áthelyezési céltagállamban érvényes egyéb beutazási, tartózkodási vagy letelepedési feltételeket.”; (7)a szöveg a (60) preambulumbekezdés után a következő preambulumbekezdéssel egészül ki: „(60a) Ez a rendelet nem sértheti a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazását.”; (8)a (63) preambulumbekezdést el kell hagyni. ELFOGADTA EZT A RENDELETET: (9) Az 1. cikk helyébe a következő szöveg lép:

1. cikk Az Eurodac célja (1) Létrejön az úgynevezett „Eurodac” rendszer, amelynek célja, hogy: (a)segítséget nyújtson annak megállapításában, hogy az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] értelmében melyik tagállam illetékes a tagállamok egyikében nyilvántartásba vett, harmadik országbeli állampolgár, illetve hontalan személy által benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálására, továbbá egyéb módon elősegítse az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] alkalmazását az e rendeletben meghatározott feltételek szerint; (b)segítséget nyújtson az (EU) XXX/XXX rendelet [az áttelepítési rendelet] szerinti kérelemhez az e rendeletben meghatározott feltételek szerint; (c)segítséget nyújtson az Unióba irányuló illegális irregulárisbevándorlás és az Unión belüli szabálytalan továbbutazások felderítéséhez, valamint a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek azonosításához a tagállamok által meghozandó megfelelő intézkedések – ideértve az engedély nélkül tartózkodó személyek kitoloncolását és hazatelepítését is –megállapítása céljából; (d)megállapítsa azon feltételeket, amelyek mellett a tagállamok kijelölt hatóságai és az Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) bűnüldözési célból kérhetik az ujjnyomatadatok és arcképmások biometrikus vagy alfanumerikus adatok összehasonlítását a központi rendszerben tárolt ilyen adatokkal terrorista bűncselekmények vagy más súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése és nyomozás céljából; (e)az (EU) 2019/818 rendelet 20. cikkében említett feltételek szerint és célokból segítséget nyújtson az Eurodacban nyilvántartott személyek helyes azonosításához azáltal, hogy személyazonosító adatokat, útiokmány-adatokat, valamint biometrikus adatokat tárol az említett rendelet által létrehozott közös személyazonosítóadat-tárban (CIR); (f)támogassa az (EU) 2018/1240 rendelettel létrehozott Európai Utasinformációs és Engedélyezési Rendszer (a továbbiakban: ETIAS) célkitűzéseit; (g)támogassa a 767/2008/EK rendelettel létrehozott Vízuminformációs Rendszer (VIS) célkitűzéseit. (2) Függetlenül attól, hogy az adatbeküldő tagállam az adott tagállam nemzeti jogának megfelelően létesített adatbázisokban milyen célra kezeli az Eurodacnak szánt adatokat, az Eurodacban ujjlenyomat biometrikus adatokat és más személyes adatokat kizárólag az e rendeletben, az (EU) XXX/XXX rendeletben [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] és az (EU) XXX/XXX rendeletben [az áttelepítési rendelet]a(z) [604/2013/EU rendelet] 34. cikkének (1) bekezdésében foglalt célokból lehet kezelni.”; (10) A 3. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés b) pontja a következő iv. alponttal egészül ki: „iv. a 14a. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó személy tekintetében az a tagállam, amely a személyes adatokat a központi rendszerhez és a közös személyazonosítóadat-tárhoz továbbítja, és az összehasonlítás eredményeit megkapja;”; b) az (1) bekezdés a következő p), q) és r) ponttal egészül ki: „p)„közös személyazonosítóadat-tár”: az (EU) 2019/818 rendelet 17. cikkében meghatározott közös személyazonosítóadat-tár; q)„személyazonosító adatok”: a 12. cikk c)–f) és h) pontjában, a 13. cikk (2) bekezdésének c)–f) és h) pontjában, a 14. cikk (2) bekezdésének c)–f) és h) pontjában, valamint a 14a. cikk c)–f) és h) pontjában említett adatok; r)„adatkészlet”: a 12., 13., 14. vagy a 14a. cikk alapján az Eurodacban rögzített, valamely érintett egy ujjnyomatkészletének megfelelő adatok, amelyek biometrikus adatokból, alfanumerikus adatokból, valamint – ha rendelkezésre áll – egy személyazonosító vagy úti okmány szkennelt színes másolatából állnak.”; (11) A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép: „4. cikk

A rendszer felépítése és alapelvek

(1) Az Eurodac a következőket foglalja magában: a)egy központi rendszer, amely a következőkből áll: i.központi egység, ii.a rendszerműködés folyamatosságát biztosító terv és rendszer; b)a központi rendszer és a tagállamok közötti kommunikációs infrastruktúra, amely biztonságos és titkosított kommunikációs csatornát biztosít az Eurodac-adatokhoz (kommunikációs infrastruktúra); c)a 2019/818/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésében említett közös személyazonosítóadat-tár (CIR); d)biztonságos kommunikációs infrastruktúra a központi rendszer, illetve az európai keresőportál, a közös biometrikus megfeleltetési szolgáltatás, a közös személyazonosítóadat-tár, valamint az (EU) 2019/818 rendelet által létrehozott többszörös személyazonosságot észlelő rendszer közös infrastruktúrái között. (2) A közös személyazonosítóadat-tár a 12. cikk a)–f), h) és i) pontjában, a 13. cikk (2) bekezdésének a)–f), h) és i) pontjában, a 14. cikk (2) bekezdésének a)–f), h) és i) pontjában, valamint a 14a. cikkének a)–f), h) és i) pontjában említett adatokat tartalmazza. A fennmaradó Eurodac-adatokat a központi rendszerben kell tárolni. (2)(3) Az Eurodac kommunikációs infrastruktúra a „Közigazgatásközi Transzeurópai Telematikai Szolgáltatások” (TESTA) létező hálózatát fogja használni. Az EURODAC-adatok más adatoktól való logikai elválasztásának biztosítása céljából a már létező TESTA virtuális magánhálózaton különálló virtuális magánhálózatot hoznak létre az EURODAC számára. Az adatok titkosságának biztosítása érdekében a személyes adatokat titkosítva kell az Eurodacba továbbítani, illetve onnan letölteni. (3)(4) Minden egyes tagállamban egyetlen nemzeti hozzáférési pont működik. Az Europol egyetlen Europol hozzáférési ponttal rendelkezik. (4)(5) A 10. cikk (1) bekezdése, a 13. cikk (1) bekezdése és a 14. cikk (1) bekezdése, valamint a 14a. cikk (1) bekezdése hatálya alá tartozó személyekre vonatkozó, a központi rendszerben kezelt adatokat az adatbeküldő tagállam nevében kell kezelni az e rendeletben foglalt feltételek alapján, és megfelelő technikai eszközökkel el kell különíteni. (6) Az Eurodacban rögzített, ugyanazon harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó valamennyi adatkészletet össze kell rendelni. Amennyiben valamely harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy adatkészletében szereplő ujjnyomatokkal lekérdezést indítanak, és az ugyanazon harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó másik adatkészletben szereplő legalább egy másik ujjnyomatkészlet lekérdezése találatot eredményez, az Eurodac az ujjnyomatok összehasonlítása alapján automatikusan összerendeli ezeket az adatkészleteket. Szükség esetén az ujjnyomatok összehasonlítását a 26. cikkel összhangban ujjnyomat-szakértőnek kell ellenőriznie és megerősítenie. Ha a fogadó tagállam megerősíti a találatot, értesítést küld az eu-LISA-nak, amely megerősíti az összerendelést. (5)(7) Az Eurodacra vonatkozó szabályokat a tagállamok által végzett műveletekre is alkalmazni kell, az adatoknak a központi rendszerbe történő továbbításától kezdve az összehasonlítás eredményeinek felhasználásáig.”; (12) a szöveg a következő 8 a., 8b., 8c. és 8d. cikkel egészül ki: „8a. cikk Interoperabilitás az ETIAS rendszerrel

(1) [E rendelet alkalmazásának kezdőnapja]-tól/-től az Eurodac központi rendszert össze kell kapcsolni az (EU) 2019/818 rendelet 6. cikkében említett európai keresőportállal az (EU) 2018/1240 rendelet 11. cikkében említett automatizált feldolgozás lehetővé tétele érdekében. (2) Az (EU) 2018/1240 rendelet 11. cikkében említett automatizált feldolgozásnak lehetővé kell tennie az említett rendelet 20. cikkében előírt ellenőrzéseket, valamint a 22. és 26. cikkében előírt utólagos ellenőrzéseket. Az (EU) 2018/1240 rendelet 20. cikke (2) bekezdésének k) pontjában említett ellenőrzések elvégzése céljából az ETIAS központi rendszer az európai keresőportált használja arra, hogy az e rendelet II. mellékletében található megfelelések felhasználásával összehasonítsa az ETIAS rendszerben tárolt adatokat az e rendelet 12., 13., 14. és 14a. cikke alapján gyűjtött, a tagállamok területéről valamely kiutasítási határozatnak vagy kitoloncolási végzésnek megfelelően távozott vagy kitoloncolt személyre vonatkozó, az Eurodac rendszerben szereplő adatokkal.

Az ellenőrzések nem sérthetik az (EU) 2018/1240 rendelet 24. cikkének (3) bekezdésében előírt specifikus szabályokat. 8b. cikk Az Eurodac rendszerhez az ETIAS nemzeti egységek általi manuális kezelés céljából történő hozzáférésre vonatkozó feltételek

(1) Az ETIAS nemzeti egységeknek az Eurodac rendszer lekérdezését ugyanazon alfanumerikus adatok segítségével kell végezniük, mint a 8a. cikkben említett automatizált kezelés esetében. (2) Az 1. cikk (1) bekezdése f) pontjának alkalmazásában az ETIAS nemzeti egységek hozzáféréssel rendelkeznek az Eurodac rendszerhez, és az utazási engedélyek iránti kérelmek vizsgálata céljából csak olvasható formátumban lekérdezhetik azt. Az ETIAS nemzeti egységek lekérdezhetik különösen a 12., 13., 14. és a 14a. cikkben említett adatokat. (3) Az e cikk (1) és (2) bekezdése szerinti lekérdezést és hozzáférést követően az értékelés eredménye kizárólag az ETIAS-kérelemfájlban rögzíthető. 8c. cikk Az illetékes vízumhatóságok hozzáférése az Eurodac rendszerhez

Az illetékes vízumhatóságok hozzáféréssel rendelkeznek az Eurodac rendszerhez, hogy csak olvasható formátumban lekérdezhessék az adatokat abból a célból, hogy manuálisan ellenőrizzék a 767/2008/EK rendelet [9a. és 9c.] cikkének megfelelően a Vízuminformációs Rendszer által végzett automatikus lekérdezések által generált találatokat, valamint a 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 21. cikkével összhangban megvizsgálják és elbírálják a vízumkérelmeket 8d. cikk Interoperabilitás a Vízuminformációs Rendszerrel

[A VIS-rendelet módosításáról szóló (EU) XXX/XXX rendelet alkalmazásának kezdőnapja]-tól/-től az említett rendelet [9.] cikkében előírtak szerint az Eurodac központi rendszert össze kell kapcsolni az (EU) 2019/817 rendelet 6. cikkében említett európai keresőportállal a 767/2008/EK rendelet [9a.] cikkében említett automatizált kezelés lehetővé tétele érdekében abból a célból, hogy lekérdezhessék az Eurodac rendszert, és a Vízuminformációs Rendszerben tárolt releváns adatokat összehasonlíthassák az Eurodac rendszerben szereplő releváns adatokkal. Az ellenőrzések nem sérthetik a 767/2008/EK rendelet 9. cikkének b) pontjában előírt specifikus szabályokat.”; (13) A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép: „9. cikk Statisztikák (1) Az eu-LISA havonta statisztikát készít a központi rendszer munkájáról, különösen az alábbiak feltüntetésével: a)a 4. cikk (6) bekezdésében említett összerendelési eljárás eredményeként a kérelmezők száma és az első alkalommal kérelmezők száma; b)a 4. cikk (6) bekezdésében említett összerendelési eljárás eredményeként és a 12. cikk za) pontja értelmében az elutasított kérelmezők száma; a)c)a 10. cikk (1) bekezdésében, a 13. cikk (1) bekezdésében, ésa 14. cikk (1) bekezdésében, valamint a 14a. cikk (1) bekezdésében említett személyekkel kapcsolatosan továbbított adatkészletek száma; b)d)a találatok száma a 10. cikk (1) bekezdésében említett azon személyek esetében:

i.akiknek a nemzetközi védelem iránti kérelmét nyilvántartásba vették akik későbbvalamely más tagállamban nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtottak be, ii.akiket külső határ jogellenes átlépése miatt előállítottak, és iii.akik valamely tagállam területén jogellenesen tartózkodnaktartózkodtak, iv.akiket kutatási-mentési műveletet követően partra szállítottak; ce)a találatok száma a 13. cikk (1) bekezdésében említett azon személyek esetében: i.akiknek a nemzetközi védelem iránti kérelmét nyilvántartásba vették akik később nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtottak be, ii.akiket külső határ jogellenes átlépése miatt előállítottak, és iii.akik valamely tagállam területén jogellenesen tartózkodnaktartózkodtak, iv.akiket kutatási-mentési műveletet követően partra szállítottak; df)a találatok száma a 14. cikk (1) bekezdésében említett azon személyek esetében: i.akiknek a nemzetközi védelem iránti kérelmét nyilvántartásba vették akik későbbvalamely más tagállamban nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtottak be, ii.akiket külső határ jogellenes átlépése miatt előállítottak, és iii.akik valamely tagállam területén jogellenesen tartózkodnaktartózkodtak, iv.akiket kutatási-mentési műveletet követően partra szállítottak; g)a 14a. cikk (1) bekezdésében említett azon személyekre vonatkozó találatok száma: i.akiknek a nemzetközi védelem iránti kérelmét nyilvántartásba vették, ii.akiket külső határ jogellenes átlépése miatt előállítottak, iii.akik valamely tagállam területén jogellenesen tartózkodtak, iv.akiket kutatási-mentési műveletet követően partra szállítottak; eh)azoknak az ujjnyomatadatoknak biometrikus adatoknak a száma, amelyeket a központi rendszernek többször meg kellett kérnie a származási hely szerinti tagállamtól, mert az eredetileg továbbított ujjnyomatadatok biometrikus adatoknak összehasonlítását nem tudták elvégezni az ujjnyomat- és arcképmásfelismerő rendszert automatizált ujjnyomat- és arcképmás-felismerő rendszerek alkalmazásával;

fi)a 19. cikk (1), bekezdésével és a 17. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban megjelölt, és jelöletlen, zárolt és feloldott adatok száma; gj)a 19. cikk (1) és (4) bekezdésében említett személyekre – akikkel kapcsolatban e cikk b), c) ésd)–g) pontja alapján találatot regisztráltak – vonatkozó találatok száma; hk)a 21. cikk (1) bekezdésében említett kérelmek és találatok száma; il)a 22. cikk (1) bekezdésében említett kérelmek és találatok száma; jm)a 31. cikkben említett személyekre vonatkozó kérelmek száma; hn) a központi rendszerből kapott találatok száma a 26. cikk (6) bekezdésében foglaltak szerint. (2) Az ügynökség az (1) bekezdés a)–(h)n) pontjában említett személyekre vonatkozó havi statisztikai adatokat minden hónapban közzéteszi és nyilvánosságra hozza. Az eu-LISA minden év végén közzéteszi és nyilvánosságra hozza az (1) bekezdés a)–(h)n) pontjában említett személyekre vonatkozó éves statisztikai adatokat. A statisztikák tagállamok szerinti bontásban mutatja be az adatokat. statisztikákban tagállamonkénti bontásban kell megjeleníteni az adatokat. Az (1) bekezdés c) pontjában említett személyekre vonatkozó statisztikai adatokat lehetőség szerint születési év és nem szerinti bontásban kell megjeleníteni. (3) Az 1. cikk c) pontjában említett célkitűzés támogatása céljából az eu-LISA havonta integrált rendszerstatisztikákat készít. Ezek a statisztikák nem teszik lehetővé egyének személyazonosságának megállapítását, és az Eurodac rendszerből, a Vízuminformációs Rendszerből, az ETIAS rendszerből és a határregisztrációs rendszerből származó adatokat használják fel. Ezeket a statisztikákat a Bizottság, az [Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége], az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség és a tagállamok rendelkezésére kell bocsátani. A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza a havi integrált rendszerstatisztikák tartalmát. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 41a. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. (3)(4). A Bizottság kérésére az eu-LISA statisztikákat bocsát annak rendelkezésére egyes kutatási és elemzési célt szolgáló vonatkozásokról anélkül, hogy az egyéni azonosítást, valamint az (1) bekezdés szerinti rendszeres statisztika összeállítását tenne lehetővé. E statisztikákat más bel- és igazságügyi ügynökségekkel is megosztják, amennyiben relevánsak utóbbiak feladatainak végrehajtása tekintetében.e rendelet alkalmazásának bizonyos vetületeiről, valamint a rendelkezésére bocsátja az (1) bekezdés szerinti statisztikákat is, és ezeket kérésre a tagállamok és az [Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége] számára is elérhetővé teszi. (5) Az eu-LISA az e cikk (1)–(4) bekezdésében említett adatokat kutatási és elemzési célból oly módon tárolja, amely nem teszi lehetővé egyének személyazonosságának megállapítását, így lehetővé teszi az e cikk (3) bekezdésében említett hatóságok számára, hogy testre szabott jelentéseket és statisztikákat kérjenek le az (EU) 2019/818 rendelet 39. cikkében említett jelentések és statisztikák központi adattárában. (6) Az (EU) 2019/818 rendelet 39. cikkében említett jelentések és statisztikák céljából a központi adattárhoz a Bizottság, az [Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége], valamint a 28. cikk (2) bekezdésével összhangban az egyes tagállamok által kijelölt hatóságok számára kell hozzáférést biztosítani. A hozzáférés más bel- és igazságügyi ügynökségek felhatalmazott felhasználói számára is megadható, amennyiben ez feladataik végrehajtása szempontjából lényeges.”; (14) A 10. cikk helyébe a következő szöveg lép: „10. cikk A biometrikus adatok gyűjtése és továbbítása

(1) Minden tagállam az (EU) XXX/XXX rendeletben [az előszűrésről szóló rendelet] említett előszűrés során (vagy amennyiben az előszűrés során nem lehet biometrikus adatokat venni, vagy amennyiben az (EU) XXX/XXX [a menekültügyi eljárásokról szóló rendelet] rendelet 27. cikkében említett nemzetközi védelem iránti kérelem nyilvántartásba vételekor a kérelmezőt nem vetették alá előszűrésnek) a lehető leghamarabb, de legkésőbb a(z) (EU) rendelet [21. cikkének (2) bekezdésében] meghatározott nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásától számított 72 órán belül ujjlenyomatot statisztikákat felveszi minden hatodik életévét betöltött nemzetközi védelmet kérelmező személy biometrikus adataitE valamennyi ujjáról, és a lehető leghamarabb, de legkésőbb a biometrikus adatok felvételétől számított 72 órán belül az e rendelet 12. cikke (1) bekezdésének c)–p) pontjában említett adatokkal együtt továbbítja azokat a központi rendszerbe, valamint megfelelő esetben a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően a közös személyazonosítóadat-tárba. Ha az (EU) XXX/XXX [az előszűrésről szóló rendelet] rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó, és az adott személy az előszűrés során nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be, minden tagállam minden hatodik életévét betöltött nemzetközi védelmet kérelmező személy esetében az előszűrés során felvett biometrikus adatokat az e rendelet 12. cikke c)–p) pontjában említett adatokkal együtt az (EU) XXX/XXX [a menekültügyi eljárásokról szóló rendelet] rendelet 27. cikkében említett nemzetközi védelem iránti kérelem nyilvántartásba vételétől számított 72 órán belül továbbítja a központi rendszerbe, valamint megfelelő esetben a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően a közös személyazonosítóadat-tárba. A 72 órás határidő be nem tartása nem mentesíti a tagállamokat azon kötelezettség alól, hogy felvegyék a ujjnyomatokat biometrikus adatokat, és azokat továbbítsák a központi rendszerbe közös személyazonosítóadat-tárba. Amennyiben az ujjbegyek állapota nem teszi lehetővé a 26. cikk szerinti megfelelő összehasonlítást biztosító minőségű ujjnyomatvételt, az adatbeküldő tagállam ismét ujjnyomatot vesz a kérelmezőtől, és a lehető leghamarabb, de legkésőbb a sikeres ismételt ujjnyomatvételtől számított 48 órán belül újra megküldi azokat. (2) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben a kérelmező egészségének biztosítása, vagy a közegészség védelme érdekében hozott intézkedések következtében nem lehet felvenni a nemzetközi védelmet kérelmező személyujjnyomatot biometrikus adataités róla arcképmást készíteni, a tagállamok ezen egészségügyi okok megszűnését követően a lehető leghamarabb, de legkésőbb 48 órán belül felveszik az ujjnyomatokat, arcképmást biometrikus adatokat, és megküldik azokat. Komoly műszaki problémák felmerülése esetén a tagállamok a (1) bekezdésben megállapított 72 órás határidőt legfeljebb további 48 órával meghosszabbíthatják a folyamatosságra vonatkozó nemzeti tervük végrehajtása érdekében.

(3) Ujjnyomat Biometrikus adatokat az érintett tagálam kérésére az európai határ- és partvédelmi csapatok tagjai vagy a tagállamok menekültügyi támogató csoportok szakértői is felvehetnek vagy továbbíthatnak a tagállamok nevében feladataik ellátása vagy hatáskörük gyakorlása során, az Európai Határ- [és Parti Őrségről] és a 2007/2004/EK rendelet, a 863/2007/EK rendelet, valamint a 2005/267/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló rendelettel] és a [439/2010/EU rendelettel] (EU) 2019/1896 rendelettel és az (EU) XXX/XXX rendelettel [az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségéről szóló rendelet] összhangban. (4) Az (1) bekezdésnek megfelelően gyűjtött és továbbított valamennyi adatkészletet a 4. cikk (6) bekezdése szerint össze kell rendelni az ugyanazon harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó más adatkészletekkel.”; (15) A 11. cikk helyébe a következő szöveg lép: „11. cikk Információk az érintett jogállásáról

(1) Amint a felelős tagállam meghatározásra került az (EU) XXX/XXX rendelettel [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] összhangban, a felelős tagállam meghatározására vonatkozó eljárásokat lefolytató tagállam a felelős tagállam hozzáadásával naprakésszé teszi az érintett személyre vonatkozóan e rendelet 12. cikkével összhangban nyilvántartásba vett adatokat. Ha valamely tagállam azért válik felelőssé, mivel az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 8. cikkének (4) bekezdése szerint alapos okkal feltételezhető, hogy a kérelmező veszélyt jelent e tagállam nemzetbiztonságára vagy közrendjére, az érintett tagállam a felelős tagállam hozzáadásával naprakésszé teszi az érintett személyre vonatkozóan e rendelet 12. cikkével összhangban nyilvántartásba vett adatokat. (1)(2) Az alábbi információkat meg kell küldeni a központi rendszerbe, hogy abban a 17. cikk (1) bekezdésével összhangban tárolják a 15. és 16. cikkben említett továbbítás céljából: a)ha egy nemzetközi védelmet kérelmező személy vagy az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 21.26. cikke (1) bekezdésének b), c), vagy d) vagy e) pontjában említett egyéb személy – a fentiaz említett rendelet 26.31. cikkében említett visszavételről szóló értesítés alapján történő átszállítását követően – megérkezik a felelős tagállam területére, a felelős tagállam az érkezés dátumának hozzáadásával naprakésszé teszi az érintett személyre vonatkozóan e rendelet 12. cikkével összhangban rögzített adatkészletet; b)ha egy nemzetközi védelmet kérelmező személy – az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 24.30. cikkében említettekkel összhangban benyújtott átvétel iránti kérelemnek helyt adó határozat alapján történő átszállítást követően – megérkezik a felelős tagállam területére, a felelős tagállam az érkezés dátumának hozzáadásával megküldi az érintett személyre vonatkozóan e rendelet 12. cikkével összhangban rögzített adatkészletet; c)ha egy nemzetközi védelmet kérelmező személy megérkezik az (EU) […/…] rendelet 34. cikke szerinti allokációs céltagállamba, utóbbi tagállam az érintett személlyel megküldi az e rendelet 12. cikkének megfelelően rögzített adatkészletet, feltünteti az érkezés dátumát, és rögzíti, hogy ő az allokációs céltagállam; dc)amint az adatbeküldő tagállam megbizonyosodik afelől, hogy az érintett személy – akinek adatait e rendelet 12. cikkével összhangban rögzítették az Eurodacban – a nemzetközi védelem iránti kérelem visszavonását vagy elutasítását követően általa kiadott kiutasítási határozatnak vagy kitoloncolási végzésnek megfelelően elhagyta a tagállamok területét, a kiutasítás vagy az ország területéről történő távozás dátumának hozzáadásával naprakésszé teszi az érintett személyre vonatkozóan az e rendelet 12. cikkével összhangban rögzített adatkészletet. e)az (EU) […/…] rendelet 19. cikkének (1) bekezdésével összhangban felelőssé váló tagállam rögzíti, hogy ő vált a felelős tagállammá, és a kérelem megvizsgálására vonatkozóan hozott határozat dátumának hozzáadásával naprakésszé teszi a nemzetközi védelmet kérelmező személyre vonatkozóan e rendelet 12. cikkével összhangban rögzített adatkészletet. (3) Ha az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 27. cikkének (1) bekezdése és 58. cikkének (3) bekezdése értelmében a felelősség egy másik tagállamra száll át, a felelősség átszállását megállapító tagállam vagy az áthelyezési céltagállam rögzíti a felelős tagállamot. (4) Amennyiben e cikk (1) vagy (3) bekezdése, vagy a 19. cikk (6) bekezdése alkalmazandó, a központi rendszer – a lehető leghamarabb de legfeljebb 72 órán belül – az összes adatbeküldő tagállamot értesíti arról, ha olyan másik adatbeküldő tagállam továbbít ilyen adatot, amely az általuk a 10. cikk (1) bekezdésében, a 13. cikk (1) bekezdésében, a 14. cikk (1) bekezdésében vagy a 14a. cikk (1) bekezdésében említett személyekkel kapcsolatban továbbított adatokkal megegyező találatot kapott. Ezek az adatbeküldő tagállamok a felelős tagállamot szintén naprakésszé teszik a megfelelő adatkészleteikben.”; (16) A 12. cikk helyébe a következő szöveg lép: „12. cikk Az adatok rögzítése

A központi rendszerben és adott esetben a központi személyazonosító-adattárban kizárólag a következő adatokat kell rögzíteni: a)ujjnyomatadatok;

b) arcképmás; c)családi név(nevek) és utónév(nevek), születési név(nevek) és korábban használt nevek, valamint bármely álnév(nevek), adott esetben külön bejegyzésben; d)állampolgárság(ok); e)születési hely és idő; f)születési hely; fg)az adatbeküldő tagállam, a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának helye és időpontja; a 112. cikk b) pontjában említett esetekben az alkalmazás kezdőnapja az a nap, amelyet a kérelmezőt átszállító tagállam bevitt a nyilvántartásba; gh)az érintett személy neme; hi)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány típusa és száma; a kibocsátó ország három betűből álló kódja és az okmány érvényessége lejárati dátuma; j)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány szkennelt színes másolata, annak említésével, hogy az eredeti, vagy ha ilyen okmány nem áll rendelkezésre, más olyan dokumentum, amely segíti az adott harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy személyazonosságának megállapítását, annak említésével, hogy az eredeti; ik)az adatbeküldő tagállam által használt referenciaszám; j)az (EU) […/…] rendelet 22. cikkének (2) bekezdése szerint a nemzetközi védelem iránti kérelem egyedi száma; l)a 11. cikk (1), (2) vagy (3) bekezdésében említett esetekben a felelős tagállam; km)a 11.14b. cikk c) pontja(1) bekezdése szerinti allokációselosztás szerinti céltagállam; ln)az ujjnyomatvétel és/vagy arcképmás készítésének biometrikus adatok felvételének dátuma; mo)az adatok központi rendszerhez és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárhoz történő továbbításának dátuma; np)az operátor felhasználói azonosítója; oq)adott esetben, a 11. cikk (2) bekezdésének a) pontjával összhangbanpontjában említett esetekben az érintett személy sikeres átszállítást követő megérkezésének dátuma; pr)adott esetben, a 11. cikk (2) bekezdésének b) pontjával összhangbanpontjában említett esetekben az érintett személy sikeres átszállítást követő megérkezésének dátuma; q)adott esetben, a 11. cikk c) pontjával összhangban az érintett személy sikeres átadást követő megérkezésének dátuma; rs)adott esetben, a 11. cikk (2) bekezdésének d) pontjával összhangbanc) pontjában említett esetekben az érintett személy tagállamok területéről történő távozásának vagy kitoloncolásának dátuma;

t)adott esetben, a 14b. cikk (2) bekezdésében említett esetekben, az érintett személy sikeres átszállítást követő megérkezésének dátuma; s)adott esetben, a 11. cikk e) pontjával összhangban a kérelem megvizsgálásáról szóló határozat meghozatalának dátuma; u)arra utaló jelek esetén, hogy a kérelmező számára vízumot adtak ki, az a tagállam, amely a vízumot kiadta vagy meghosszabbította, vagy amelynek nevében a vízumot kiadták, valamint a vízumkérelem száma; v)az (EU) XXX/XXX rendeletben [az előszűrésről szóló rendelet] említett előszűrést követően vagy az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 8. cikkének (4) bekezdése szerinti vizsgálatot követően az a tény, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra; x)adott esetben az a tény, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasították, amennyiben a kérelmező nem jogosult az Unió területén maradni, és az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügyi eljárásokról szóló rendelet] értelmében nem engedélyezték számára, hogy valamely tagállamban maradjon; z)adott esetben az a tény, hogy támogatást nyújtottak az önkéntes visszatéréshez és visszailleszkedéshez. (2) Az (1) bekezdés szerinti adatkészlet akkor tekinthető az (EU) 818/2019 rendelet 27. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában létrehozottnak, ha az a)–f) és h) pontban szereplő valamennyi adatot rögzítették.”; (17) A 13. cikk helyébe a következő szöveg lép: „13. cikk A biometrikus adatok gyűjtése és továbbítása

(1) Minden tagállam haladéktalanul arcképmást készít és ujjnyomatot veszfelveszi a hatodik életévét betöltött valamennyi olyan harmadik országból érkező harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy biometrikus adatait, akit az illetékes ellenőrző hatóságok az illető tagállam szárazföldi, légi vagy tengeri határainak szabálytalan átlépése miatt előállítottak és nem toloncoltak vissza, illetve aki a tagállamok területén marad és nincs őrizetben, elzárás vagy fogva tartás alatt az előállítás és a visszairányítási határozat alapján történő kiutasítása közötti teljes időszakban. (2) Az érintett tagállamok – a lehető leghamarabb, de az előállítás időpontjától számított legfeljebb 72 órán belül – továbbítják a központi rendszerbe és adott esetben a központi személyazonosító-adattárba az (1) bekezdésben említett vissza nem toloncolt harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó alábbi adatokat: a)ujjnyomatadatok; b)arcképmás; c)családi név(nevek) és utónév(nevek), születési név(nevek) és korábban használt nevek, valamint bármely álnév(nevek), adott esetben külön bejegyzésben; d)állampolgárság(ok); e)születési hely és idő; f)születési hely; fg)az adatbeküldő tagállam, az előállítás helye és dátuma; gh)az érintett személy neme;

hi)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány típusa és száma; a kibocsátó ország három betűből álló kódja és az okmány érvényességelejárati dátuma; j)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány szkennelt színes másolata, annak említésével, hogy az eredeti, vagy ha ilyen okmány nem áll rendelkezésre, más olyan dokumentum, amely segíti az adott harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy személyazonosságának megállapítását, annak említésével, hogy az eredeti; ik)az adatbeküldő tagállam által használt referenciaszám; jl)az ujjnyomatvétel és/vagy arcképmás készítésénekbiometrikus adatok felvételének dátuma; km)az adatok központi rendszerhez és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárhoz történő továbbításának dátuma; ln)az operátor felhasználói azonosítója; mo)adott esetben, a (6) bekezdéssel összhangban az érintett személy tagállamok területéről történő távozásának vagy kitoloncolásának időpontja; p)a 14b. cikk (1) bekezdése szerinti áthelyezési céltagállam; q)adott esetben az a tény, hogy támogatást nyújtottak az önkéntes visszatéréshez és visszailleszkedéshez, r)az (EU) XXX/XXX rendeletben [az előszűrésről szóló rendelet] említett előszűrést követően az a tény, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra. (3) A (2) bekezdéstől eltérve, az abban meghatározott adatokat az (1) bekezdésben leírt módon előállított azon személyek vonatkozásában, akik a tagállamok területén maradnak, de akiket előállításuk után 72 órás időtartamot meghaladóan őrizetben, elzárás vagy fogvatartás alatt tartanak, a személyek szabadon bocsátása előtt kell továbbítani. (4) Az e cikk (2) bekezdésében említett 72 órás határidő be nem tartása nem mentesíti a tagállamokat azon kötelezettségük alól, hogy ujjnyomatokat vegyenekfelvegyék a biometrikus adatokat, és azokat továbbítsák a központi rendszerbeközös személyazonosítóadat-tárba. Amennyiben az ujjbegyek állapota nem teszi lehetővé a 26. cikk szerinti megfelelő összehasonlítást biztosító minőségű ujjnyomatvételt, az adatbeküldő tagállam ismét ujjnyomatot vesz az e cikk (1) bekezdésében leírt módon előállított személyektől, és a lehető leghamarabb, de legkésőbb a sikeres ujjnyomatvételtől számított 48 órán belül újra megküldi azokat. (5) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben az előállított személy egészségének biztosítása, vagy a közegészség védelme érdekében hozott intézkedések következtében nem lehet a kérelmezőtől ujjnyomatot venni vagy róla arcképmást készítenifelvenni a biometrikus adatait, az érintett tagállam ezen egészségügyi indokok megszűnését követően a lehető leghamarabb, de legkésőbb 48 órán belül leveszi az ujjnyomatokat, arcképmást készítfelveszi a biometrikus adatokat, és megküldi azokat. Komoly műszaki problémák felmerülése esetén a tagállamok a (2) bekezdésben megállapított 72 órás határidőt legfeljebb további 48 órával meghosszabbíthatják a folyamatosságra vonatkozó nemzeti tervük végrehajtása érdekében. (6) Amint az adatbeküldő tagállam biztosítja, hogy azon érintett személy, akinek az adatait az (1) bekezdéssel összhangban az Eurodacban rögzítették, a kiutasítási vagy kitoloncolási határozatnak megfelelően elhagyja a tagállamok területét, e cikk (2) bekezdésével összhangban naprakésszé teszi az érintett személlyel kapcsolatos adatkészletet azon dátum hozzáadásával, amikor a szóban forgó személyt kitoloncolták vagy elhagyta az ország területét. (7) UjjnyomatBiometrikus adatokat az érintett tagállam kérésére az európai határ- és partvédelmi csapatok tagjai vagy a menekültügyi támogató csoportok szakértői is felvehetnek vagy továbbíthatnak a tagállamok nevében feladataik ellátása vagy hatáskörük gyakorlása során, az Európai Határ- [és Parti Őrségről] és a 2007/2004/EK rendelet, a 863/2007/EK rendelet, valamint a 2005/267/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló rendelettel](EU) 2019/1896 rendelettel és az (EU) XXX/XXX rendelettel [az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségéről szóló rendelet] összhangban. (8) Az (1) bekezdésnek megfelelően gyűjtött és továbbított valamennyi adatkészletet a 4. cikk (6) bekezdése szerint össze kell rendelni az ugyanazon harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó más adatkészletekkel. (9) A (2) bekezdés szerinti adatkészlet akkor tekinthető az (EU) 818/2019 rendelet 27. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában létrehozottnak, ha az a)–f) és h) pontban szereplő valamennyi adatot rögzítették.”; (18) A 14. cikk helyébe a következő szöveg lép: „14. cikk

A biometrikus adatok gyűjtése és továbbítása

(1) Minden tagállam haladéktalanul felveszi a területén jogellenesen tartózkodó minden, legalább hatodik életévét betöltött harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy minden ujjáról haladéktalanul ujjnyomatot vesz és róla arcképmást készítibiometrikus adatait. (2) Az érintett tagállam – a lehető leghamarabb, de az előállítás időpontjátóla harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy jogellenesen tartózkodásának megállapításától számított legfeljebb 72 órán belül – továbbítja a központi rendszerbe és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárba az (1) bekezdésben említett harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó alábbi adatokat: a)ujjnyomatadatok; b)arcképmás; c)családi név(nevek) és utónév(nevek), születési név(nevek) és korábban használt nevek, valamint bármely álnév(nevek), adott esetben külön bejegyzésben; d)állampolgárság(ok); e)születési hely és idő; f)születési hely; fg)az adatbeküldő tagállam, az előállítás helye és dátuma; gh)az érintett személy neme; hi)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány típusa és száma; a kibocsátó ország három betűből álló kódja és az okmány érvényességelejárati dátuma; j)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány szkennelt színes másolata, annak említésével, hogy az eredeti, vagy ha ilyen okmány nem áll rendelkezésre, más olyan dokumentum, amely segíti az adott harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy személyazonosságának megállapítását, annak említésével, hogy az eredeti; ik)az adatbeküldő tagállam által használt referenciaszám; jl)az ujjnyomatvétel és/vagy arcképmás készítésénekbiometrikus adatok felvételének dátuma; km)az adatok központi rendszerhez és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárhoz történő továbbításának dátuma; ln)az operátor felhasználói azonosítója; mo) adott esetben, az (65) bekezdéssel összhangban az érintett személy tagállamok területéről történő távozásának vagy kitoloncolásának időpontja; p)a 14b. cikk (1) bekezdése szerinti áthelyezési céltagállam; q)adott esetben, a 14. cikk (2) bekezdésében említett esetekben, az érintett személy sikeres átszállítást követő megérkezésének dátuma;

r)adott esetben az a tény, hogy támogatást nyújtottak az önkéntes visszatéréshez és visszailleszkedéshez; s)adott esetben az (EU) XXX/XXX rendeletben [az előszűrésről szóló rendelet] említett előszűrést követően az a tény, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra. (3) Az (1) bekezdésben említett harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek ujjnyomatadatait kizárólag összehasonlítás céljából továbbíthatják a központi rendszerhez és összehasonlítják azokat azon személyek többi tagállam által továbbított és a központi rendszerben már nyilvántartott ujjnyomatadataival, akiktől a 10. cikk (1) bekezdésének, a 13. (1) bekezdésének és a 14. cikk (1) bekezdésének céljából ujjnyomatot vettek. (4)(3) Az e cikk (32) bekezdésében említett 72 órás határidő be nem tartása nem mentesíti a tagállamokat azon kötelezettségük alól, hogy ujjnyomatokat vegyenekfelvegyék a biometrikus adatokat, és azokat továbbítsák a központi rendszerbeközös személyazonosítóadat-tárba. Amennyiben az ujjbegyek állapota nem teszi lehetővé a 26. cikk szerinti megfelelő összehasonlítást biztosító minőségű ujjnyomatvételt, az adatbeküldő tagállam ismét ujjnyomatot vesz az e cikk (1) bekezdésében leírt módon előállított személyektől, és a lehető leghamarabb, de legkésőbb a sikeres ujjnyomatvételtől számított 48 órán belül újra megküldi azokat. (5)(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben az előállított személy egészségének biztosítása, vagy a közegészség védelme érdekében hozott intézkedések következtében nem lehet a kérelmezőtől ujjnyomatot venni vagy róla arcképmást készítenifelvenni a biometrikus adatait, az érintett tagállam ezen egészségügyi indokok megszűnését követően a lehető leghamarabb, de legkésőbb 48 órán belül leveszi az ujjnyomatokat, arcképmást készítfelveszi a biometrikus adatokat, és megküldi azokat. Komoly műszaki problémák felmerülése esetén a tagállamok a (2) bekezdésben megállapított 72 órás határidőt legfeljebb további 48 órával meghosszabbíthatják a folyamatosságra vonatkozó nemzeti tervük végrehajtása érdekében. (6)(5) Amint az adatbeküldő tagállam biztosítja, hogy azon érintett személy, akinek az adatait e rendelet 13. cikkének (1) bekezdésével az (1) bekezdéssel összhangban az Eurodacban rögzítették, a kiutasítási vagy kitoloncolási határozatnak megfelelően elhagyja a tagállamok területét, e cikk (2) bekezdésévela (2) bekezdéssel összhangban naprakésszé teszi az érintett személlyel kapcsolatos adatkészletet azon időpont hozzáadásával, amikor a szóban forgó személyt kitoloncolták, vagy az elhagyta az ország területét. (6) Az (1) bekezdésnek megfelelően gyűjtött és továbbított valamennyi adatkészletet a 4. cikk (6) bekezdése szerint össze kell rendelni az ugyanazon harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó más adatkészletekkel. (7) A (2) bekezdés szerinti adatkészlet akkor tekinthető az (EU) 818/2019 rendelet 27. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában létrehozottnak, ha az a)–f) és h) pontban szereplő valamennyi adatot rögzítették.”; (19) a rendelet a 14. cikk után a következő fejezettel egészül ki: „IV/A. fejezet Kutatási-mentési műveletet követően partra szállított harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek 14a. cikk A biometrikus adatok gyűjtése és továbbítása

(1) Minden tagállam haladéktalanul felveszi minden, az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] meghatározása szerinti kutatási-mentési műveletet követően partra szállított, legalább hatodik életévét betöltött harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy biometrikus adatait. (2) Az érintett tagállam – a lehető leghamarabb, de a partra szállítás időpontjától számított legfeljebb 72 órán belül – továbbítja a központi rendszerhez és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárhoz az (1) bekezdésben említett harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó alábbi adatokat: a)ujjnyomatadatok; b)arcképmás; c)családi név(nevek) és utónév(nevek), születési név(nevek) és korábban használt nevek, valamint bármely álnév(nevek), adott esetben külön bejegyzésben; d)állampolgárság(ok);

e)születési idő, f)születési hely; g)az adatbeküldő tagállam, a partra szállás helye és dátuma; h)az érintett személy neme; i)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány típusa és száma; a kibocsátó tagállam három betűből álló kódja és az okmány lejárati dátuma; j)amennyiben rendelkezésre áll, a személyazonosító vagy úti okmány szkennelt színes másolata, annak említésével, hogy az eredeti, vagy ha ilyen okmány nem áll rendelkezésre, más olyan dokumentum, amely segíti az adott harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy személyazonosságának megállapítását, annak említésével, hogy az eredeti; k)az adatbeküldő tagállam által használt referenciaszám; l)a biometrikus adatok felvételének dátuma; jm)az adatok központi rendszerhez és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárhoz történő továbbításának dátuma; n)az operátor felhasználói azonosítója; o)adott esetben, a (6) bekezdéssel összhangban az érintett személy tagállamok területéről történő távozásának vagy kitoloncolásának időpontja; p)a 14b. cikk (1) bekezdése szerinti áthelyezési céltagállam; q)adott esetben az a tény, hogy támogatást nyújtottak az önkéntes visszatéréshez és visszailleszkedéshez, r)az (EU) XXX/XXX rendeletben [az előszűrésről szóló rendelet] említett előszűrést követően az a tény, hogy az adott személy veszélyt jelenthet a belső biztonságra. (4) Az e cikk (2) bekezdésében említett 72 órás határidő be nem tartása nem mentesíti a tagállamokat azon kötelezettségük alól, hogy felvegyék a biometrikus adatokat, és azokat továbbítsák a közös személyazonosítóadat-tárba. Amennyiben az ujjbegyek állapota nem teszi lehetővé a 26. cikk szerinti megfelelő összehasonlítást biztosító minőségű ujjnyomatvételt, az adatbeküldő tagállam ismét ujjnyomatot vesz az e cikk (1) bekezdésében leírt módon partra szállított személyektől, és a lehető leghamarabb, de legkésőbb a sikeres ujjnyomatvételtől számított 48 órán belül újra megküldi azokat. (5) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben a partra szállított személy egészségének biztosítása, vagy a közegészség védelme érdekében hozott intézkedések következtében nem lehet felvenni annak biometrikus adatait, az érintett tagállam ezen egészségügyi indokok megszűnését követően a lehető leghamarabb, de legkésőbb 48 órán belül felveszi a biometrikus adatokat, és megküldi azokat. Komoly műszaki problémák felmerülése esetén a tagállamok a (2) bekezdésben megállapított 72 órás határidőt legfeljebb további 48 órával meghosszabbíthatják a folyamatosságra vonatkozó nemzeti tervük végrehajtása érdekében. (6) Amint az adatbeküldő tagállam biztosítja, hogy azon érintett személy, akinek az adatait az (1) bekezdéssel összhangban az Eurodac-ban rögzítették, a kiutasítási vagy kitoloncolási határozatnak megfelelően elhagyja a tagállamok területét, e cikk (2) bekezdésével összhangban naprakésszé teszi az érintett személlyel kapcsolatos adatkészletet azon dátum hozzáadásával, amikor a szóban forgó személyt kitoloncolták vagy elhagyta az ország területét. (7) Biometrikus adatokat az érintett tagállam kérésére az európai határ- és partvédelmi csapatok tagjai vagy a menekültügyi támogató csoportok szakértői is felvehetnek vagy továbbíthatnak a tagállamok nevében feladataik ellátása vagy hatáskörük gyakorlása során, az (EU) 2019/1896 rendelettel és az (EU) XXX/XXX rendelettel [az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségéről szóló rendelet] összhangban. (8) Az (1) bekezdésnek megfelelően gyűjtött és továbbított valamennyi adatkészletet a 4. cikk (6) bekezdése szerint össze kell rendelni az ugyanazon harmadik országbeli állampolgárra vagy hontalan személyre vonatkozó más adatkészletekkel.

(9) A (1) bekezdés szerinti adatkészlet akkor tekinthető az (EU) 818/2019 rendelet 27. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában létrehozottnak, ha az a)–f) és h) pontban szereplő valamennyi adatot rögzítették.”; (20) a rendelet a 14a. cikk után a következő fejezettel egészül ki: „IV/B. fejezet Információk az áthelyezésről 14b. cikk Információk az érintett áthelyezésének helyzetéről (1) Amint az áthelyezési céltagállam az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 57. cikkének (7) bekezdése értelmében köteles áthelyezni az érintett személyt, a kedvezményezett tagállam az áthelyezési céltagállam hozzáadásával naprakésszé teszi az érintett személyre vonatkozóan e rendelet 12., 13., 14. vagy 14a. cikkének megfelelően rögzített adatkészletét. (2) Ha egy adott személy – azt követően, hogy az áthelyezési céltagállam az (EU) XXX/XXX rendelet [a menekültügy és a migráció kezeléséről szóló rendelet] 57. cikkének (7) cikkének megfelelően visszaigazolja az érintett személy áthelyezését – megérkezik az áthelyezési céltagállam területére, az áthelyezési céltagállam az érkezés dátumának hozzáadásával megküldi az érintett személyre vonatkozóan e rendelet 12. vagy 14. cikkével összhangban rögzített adatkészletet. Az adatkészletet a 17. cikk (1) bekezdésével összhangban kell tárolni, a 15. és a 16. cikk szerinti továbbítás céljából.”; (21) A 17. cikk a következőképpen módosul: a) a cikk az alábbi (3a) bekezdéssel egészül ki: „(3 a) A 14a. cikk (1) bekezdésében meghatározott célokból, a 14a. cikk (2) bekezdése szerinti harmadik országbeli állampolgárral vagy hontalan személlyel kapcsolatos minden adatkészletet a biometrikus adatok felvételétől számított öt évig kell tárolni a központi rendszerben és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárban.”; b) a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(4) Az e cikk (1)–(3a) bekezdésében említett adattárolási időtartamok lejártakor a központi rendszer automatikusan törli az érintettek adatait törölni kell a központi rendszerből és adott esetben a közös személyazonosítóadat-tárból.”; (22) A 19. cikk helyébe a következő szöveg lép: „19. cikk Az adatok jelölése és az adatkezelés korlátozása

(1) Az az adatbeküldő tagállam, amely nemzetközi védelemben részesítette a nemzetközi védelmet kérelmező azonazt a személyt, akinek adatait a 12. cikk alapján a központi rendszerbe