Brüsszel, 08.12.2004

COM(2004) 785 végleges

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2005. évre történő meghatározásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

Ez a tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat rögzíti a 2005. évre a halászati lehetőségeket a Közösség számára több halászterületen és harmadik országok hajói számára a közösségi vizeken, valamint azokat a feltételeket, amelyekkel a halászati lehetőségek lehalászhatók. Javasolja továbbá azoknak az intézkedéseknek a továbbvitelét, amelyek korlátozzák a halászati erőkifejtést a súlyosan kimerített halállományok vonatkozásában. A javaslat tartalmaz továbbá átmeneti technikai intézkedéseket 2005-re vonatkozóan.

I. A JAVASLAT POLITIKAI HÁTTERE

A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) legutóbbi jelentése, amelyet nagyban helyeselt a Halászati Tudományos Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB), megerősíti az elmúlt években megállapított helyzetet. A tengerfenéken élő halak legtöbb állománya és néhány nyíltvízi halállomány túlzott mértékben kimerült, és túl van a biztonságos biológiai határértékeken.

Néhány kimerített állomány vonatkozásában az ICES az érintett halászati tevékenységben vagy zéró fogást, vagy a teljes kifogható mennyiségek (TAC) igen korlátozott alkalmazását ajánlja, egy helyre állítási terv elfogadásának függvényében. Meg kell fontolni egy ilyen javaslat elfogadását, a Tanács által az elmúlt három évben hozott határozatokra figyelemmel. Ezek a határozatok a halászati kvóták jelentős csökkenését eredményezték a veszélyeztetett állományok vonatkozásában, valamint 2003-tól kezdődően átmeneti halászati erőkifejtés szabályozást bizonyos halászati tevékenységek vonatkozásában. Ezeket az intézkedéseket visszavonási programok kísérték, amelyek néhány tagállamban a halászati kapacitás csökkenéséhez vezettek. A Bizottság ezért úgy tartja, hogy jelenlegi politikája, amely továbbra is engedélyezné a halászat folytatását, de alacsony szinten, eredményre vezethet, feltételezve, hogy ezt teljes mértékben betartják.

Az ICES legutóbbi becslései azonban azt jelzik, hogy a halászati állománypusztulás csökkenése 2003-ban kisebb volt, mint amit a Tanács 2002-ben célul tűzött ki. A Bizottság ezért úgy gondolja, hogy megerősített megőrzési intézkedések alkalmazása szükséges, ha a halászati tevékenységeket nem zárják le a javaslat szerint.

Számos állomány vonatkozásában az ICES úgy becsüli, hogy a legutóbbi kirakodások sokkal magasabbak voltak, mint amiket a hivatalos statisztikákban jelentettek. Ez azt jelzi, hogy a kvóták nem korlátozták a halászati tevékenységeket a szándékoknak megfelelően. Az ICES ezért fenntartja, hogy a halászati állománypusztulás szükséges csökkenése csak úgy érhető el, ha a halászati erőkifejtést jelentősen csökkentik. E javaslat alapján a Bizottság ismét javasolja 2005-re, hogy közvetlen erőkifejtés gazdálkodást vezessenek be fő megőrzési és gazdálkodási intézkedésként.

Többéves gazdálkodási tervek szükségesek az állományok hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához, és a halászati tevékenységek működési stabilitásának javításához. Évente kell határozni a TAC-okról és a kvótákról, a helyreállítási tervek és a hosszú távú gazdálkodási stratégiák összefüggésében. A Bizottság javaslata tükrözi a tagállamokkal és az érintettekkel folytatott legutóbbi megbeszéléseket a hosszú távú gazdálkodásra vonatkozóan, és további megbeszéléseket mérlegel 2005 során.

Az érintettekkel folytatott konzultációk azt jelzik, hogy erőteljesen preferálják a TAC-ok stabilitásának fenntartását. Ennek elérése érdekében maguknak a halállományoknak kell stabilabbaknak lenniük. A legtöbb állomány vonatkozásában azt igényli, hogy a kiaknázást alacsonyabb, stabilabb és fenntarthatóbb mértékűre kell csökkenteni.

Legutóbbi javaslataikban a tudósok halászati alapú megközelítést javasoltak a gazdálkodás vonatkozásában, mivel az egyes fajokra irányuló gazdálkodás nem tudja kellőképpen tükrözni a több vegyes halászati módszer komplexitását, amelyek keretében az állományokat együttesen fogják ki. A halászati tevékenység alapján történő megközelítés szükségessé teszi, hogy figyelembe vegyék a különböző állományok együttesét ugyanabban a halászati tevékenységben. Ez újabb ok arra is, hogy közvetlen erőkifejtés gazdálkodást alkalmazzanak gazdálkodási eszközként. Ellenkező esetben a halászflották számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek keveréke és a halászati tevékenység során kifogott fajok keveréke közötti keveredés betarthatatlan kötelezettségeket hoz létre.

Az ICES becslése, amely szerint a fogások meghaladják a TAC-okat, és az, hogy a TAC-ok és a kvóták nem szabályozzák a halászati állománypusztulást, azt mutatják, hogy a szabályozás és a kikényszerítés jelentős fejlesztése alapvető fontosságú a halállományok megőrzéséhez. Ennek következtében a Bizottság számos intézkedést javasol a megőrzési és gazdálkodási intézkedések hatékony megvalósításának javítására.

II. A TELJES KIFOGHATÓ MENNYISÉGEK (TAC-OK) MEGÁLLAPÍTÁSA

A. Állományok a közösségi vizekben

A TAC-okra vonatkozó bizottsági javaslatok a legutolsó tudományos javaslatokon alapulnak, amelyeket bizonyos esetekben módosított egyrészt annak a szükségessége, hogy biztosítani kell a gazdasági aktivitást az érintett halászati tevékenységekben, másrészt a fent körvonalazott többéves gazdálkodási megközelítés megvalósítása. Ezek a módosítások csak akkor kerülnek bevezetésre, ha biztosítható összhangjuk azzal, hogy szignifikánsan csökkenjen a veszélyeztetett halállományok kockázata.

A Bizottság tanácskozott az érintettekkel az ez évi javaslatok előkészítési folyamata során. E konzultációk alapján a Bizottság megállapította, hogy fokozatos megközelítésre van szükség az állományok külső biztonságos biológiai határértéke vonatkozásában, amely ésszerű egyensúlyt teremt az állományok biztonságos biológiai szintekre történő lehető leggyorsabb visszaállítása iránti igény és a gazdasági tevékenység bizonyos folyamatosságának biztosítása között. A Bizottság felismerte annak a szükségességét is, hogy teljes mértékben kihasználja a halászati lehetőségeket azoknak az állományoknak a vonatkozásában, amelyek a biztonságos biológiai határértékeken belül vannak, ameddig ez nem eredményezi a halászati állománypusztulás növekedését, amely hosszú távon a hozam csökkenéséhez vezet.

Hozzákezdve a TAC-ok meghatározásának részletesebb megközelítéséhez a közösségi vizekben, a Bizottság az alábbi kritériumokat használja a következő állománykategóriák vonatkozásában.

1. Állományok, ahol a Tanács helyreállítási tervet fogadott el

Az érintett állományok az alábbiak:

- Tőkehal a Kattegatban

- Tőkehal a Skagerrakban, az Északi-tengerben és a Keleti-csatornában

- Tőkehal Skóciától nyugatra

- Tőkehal az Ír-tengerben

- Északi szürke tőkehal állományok

Ezekre az állományokra vonatkozóan a Bizottság javasolja TAC-ok elfogadását a tőkehalra vonatkozó elfogadott helyreállítási terv[1] 6. és 7. cikkének, valamint az északi szürke tőkehalra vonatkozó helyreállítási terv[2] 5. és 6. cikkének megfelelően. Bizonyos állományok vonatkozásában alapvető bizonytalanságok vannak a becslésben, a kirakodott halmennyiségek miatti bizonytalanság következtében. Ilyen esetekben a 6. és 7. cikk nem alkalmazható közvetlenül, és a Bizottság továbbra is alacsony TAC-okat javasol.

Figyelemmel arra, hogy a tőkehal állományok továbbra is súlyos helyzetben vannak, és igazoltan szükség van további megőrzési intézkedésekre, a Bizottság további erőfeszítések elfogadását javasolja, hogy a tőkehal fokozott védelemben részesüljön a tőkehalra vonatkozó helyreállítási terv 8. cikkének megfelelően.

2. Állományok, ahol a helyreállítási tervek fejlesztés alatt állnak

Az érintett állományok az alábbiak:

A szürke tőkehal déli állománya (VIIIc. és IXa. körzet)

Ibér-Atlanti homár (VIIIc. és IXa. körzet)

Nyelvhal a Biscayai-öbölben (VIIIab. körzet)

Nyelvhal a Nyugati-csatornában (VIIe. körzet)

Kelet-Balti tőkehal (25 – 32. alkörzet)

Északi-tengeri sima lepényhal (IV. alterület)

Ahol az ICES azt javasolja, hogy továbbra is szükséges helyreállítási terv, a Bizottság TAC-ok elfogadását és olyan erőkifejtés gazdálkodási intézkedéseket javasol, amelyek figyelembe veszik a tagállamokkal és az érintettekkel folytatott konzultációkat. Ahol az ICES nem ismétli meg helyreállítási tervre irányuló ajánlását, a Bizottság TAC-ok elfogadását javasolja, és ahol az célszerű, az erőkifejtés korlátozását, amely összhangban áll a tudományos ajánlással, figyelembe véve az állományok jelenlegi állapotát, a többéves megközelítés iránti igényt, és a tagállamoknak és az érintetteknek azt a kívánságát, hogy a TAC-ok stabilak legyenek. A Bizottság folytatja a tanácskozásokat a Tanácsban és az érintettekkel valamint az érintett tagállamokkal az ilyen állományokra vonatkozó hosszú távú gazdálkodásról, amely biztosítja, hogy az állományok ne essenek vissza nagy kockázatú körülmények közé.

3. Olyan állományokkal kapcsolatban lévő állományok, amelyekre vonatkozóan helyreállítási terveket fogadtak el, terveznek, vagy ahol az ICES és a HTMGB lezárást vagy a lehető legalacsonyabb szintre történő csökkentést ajánlotta

Ha a helyreállítási tervek bevezetése jelentős változásokat okoz kevert halászati tevékenységekben szereplő sérülékeny fajok halászati állománypusztulásában, a Bizottság az ICES és a HTMGB által adott tájékoztatás és ajánlás alapján összeegyeztethető intézkedések alkalmazását javasolja abból a célból, hogy ne hozzanak létre végrehajthatatlan kötelezettségeket azokban a halászati tevékenységekben, amelyek kibogozhatatlanul vegyesek. Ilyen példák a foltos tőkehal és vékonybajszú tőkehal állományok az Északi-tengerben és Skóciától nyugatra, valamint a nyelvhal állományok a Kattegatban, Skagerrakban és az Északi-tengerben.

4. Egyéb állományok, ahol az ICES és a HTMGB ajánlásai szerint az állományok a biztonságos biológiai határértéken kívül vannak, és a halászati állománypusztulás lényeges csökkentését ajánlják

Azoknak az állományoknak a vonatkozásában, amelyek kívül esnek a biztonságos biológiai határon, de nem esnek egyik fent említett kategóriába sem, a Bizottság olyan TAC-ot javasol, amely megfelel az ICES és/vagy HTMGB rövid távú fogásra vonatkozó véleményének, kivéve, ha a becslési bizonytalanságok hatásának csillapítása, valamint a piacok és halászati tevékenységek megnövelt stabilitásának lehetővé tétele érdekében a Bizottság azt javasolja, hogy a TAC bármilyen változása 20%-os határon belül legyen, összehasonlítva a 2003. évre vonatkozó TAC-cal, ahol ez megvalósítható anélkül, hogy túllépnék az Fpa. elővigyázatossági halászati állománypusztulást.

E sokkal fokozatosabb megközelítés elválaszthatatlan részeként a Bizottság azt is javasolja, hogy a Tanács kötelezze el magát arra vonatkozóan, hogy a TAC-okat a halászati állománypusztulás további fokozatos csökkenésével összhangban állapítja meg a következő években.

5. A biztonságos biológiai határon belül lévő, és helyreállítás alatt lévő állománnyal nem társult állományok

Ahol az állományra vonatkozó becslés azt jelzi, hogy az a biztonságos biológiai határértékeken belül van, a Bizottság olyan TAC-ot javasolt, amely az ilyen fogások következményeire vonatkozó tudományos előrejelzések szerint nem vezet ahhoz, hogy az állomány átlépje a biztonságos biológiai határt (azaz vagy a Bpa, elővigyázatossági biomassza alá, vagy az Fpa elővigyázatossági halászati állománypusztulás fölé kerül) 2006-ra.

Ahol egy állományra vonatkozó becslés azt mutatja, hogy hosszú távon nem érhető el további eredmény a halászati állománypusztulás növelésével, vagy nagyobb eredmény érhető el a halászati állománypusztulás csökkentésével, a Bizottság olyan TAC-ot javasol, amely nem jár a halászati állománypusztulás növelésével.

Az ajánlás bizonytalansági hatásainak csillapítása, valamint a halászati ipar gazdasági stabilitásának javítása céljából azonban a Bizottság a TAC bármilyen növekedését legfeljebb 20%-ra korlátozza a 2002. évi TAC-hoz viszonyítva, ahol ez az Fpa túllépése nélkül megtehető.

6. Állományok, amelyekre nem állnak rendelkezésre becslések és nincsenek tudományos ajánlások

Ilyen esetekben a Bizottság javaslatát vagy az ICES vagy a HTMGB ajánlására alapozza, ha e szervek bármelyike határozott értéket ad a TAC-ra vonatkozóan.

Azokban az esetekben, amikor sem becslés, sem ajánlás nem áll rendelkezésre, a Bizottság általános szabályként a 2004. évre elfogadott TAC-cal egyenlő 2005. évi TAC-ot javasol, ahol a jelentett kirakodások magas kvótakihasználást jeleznek. Ahol a kvóta kihasználása alacsony, a Bizottság megfontolja, hogy az alacsony szint a valódi halászati lehetőségek hiányából adódik-e (azaz, „papír hal” miatt). Ezekben az esetekben a Bizottság javasolja a TAC csökkentését abból a célból, hogy a TAC-ok jobban tükrözzék (és ezért hosszú távon védjék) a valódi halászati lehetőségeket. A Bizottság ezekben az esetekben a TAC-ok 20%-os csökkentését javasolja abból a célból, hogy fokozatosan csökkenjenek a halászati lehetőségek az elmúlt években megfigyelt kirakodások szintjére.

B. A regionális halászati szervezetek vagy harmadik országokkal folytatott kétoldalú konzultációk összefüggésében kezelt állományok.

Bizonyos állományok kezelése a regionális halászati szervezetek vagy harmadik országokkal folytatott kétoldalú konzultációk összefüggésében történik. A Bizottság javaslata ezeknek az állományoknak a vonatkozásában tükrözi azokat a határozatokat, amelyeket e keretek között hoztak. Mindeddig azonban csak csekély számú határozatot hoztak a harmadik országokkal közösen kezelt állományok vonatkozásában. E javaslat továbbításának késleltetése, amíg ezeket a határozatokat meghozzák, lehetetlenné tenné, hogy a javaslatot időben a Tanács elé terjesszék megfontolásra, a decemberi határozathozatal előtt.

III. ERŐKIFEJTÉS KORLÁTOZÁSOK

Annak fényében, hogy az ICES tanácsa szerint a TAC-ok hatástalanok a halászati állománypusztulás szabályozása területén, és halászati erőkifejtés gazdálkodás alkalmazása szükséges a fenntarthatósági célkitűzések eléréséhez, a Bizottság továbbra is úgy gondolja, hogy az erőkifejtés gazdálkodás lényeges eszköz. A Tanács 2002-től fogadta el az erőkifejtés gazdálkodási intézkedéseket bizonyos tőkehal halászati tevékenységek vonatkozásában.

A Bizottság ezen túlmenően további helyreállítási terveket javasol, amelyek magukban foglalnák a közvetlen halászati erőkifejtés gazdálkodást olyan további állományok vonatkozásában, amelyek nem fenntartható kiaknázásnak vannak kitéve.

A Bizottság a 2004-re bevezetett (2287/2003 rendelet V. melléklete) szabályokhoz hasonló átmeneti szabályokat javasol a halászati erőkifejtés gazdálkodásra vonatkozóan azokra a halászati tevékenységekre, amelyek a biztonságos biológiai határon kívül esnek, és amelyek vonatkozásában a halászati állománypusztulás nagyon lényeges csökkentését ajánlotta az ICES. Ez a javaslat halászati felszerelés kategóriánként a halászati napok korlátozására irányul a tőkehal halászat vonatkozásában a Skagerrakban, a Kattegatban, az Északi-tengeren, az Ír-tengeren, a Keleti-csatornában és Skóciától nyugatra, a sima lepényhal vonatkozásában az Északi-tengerben, a nyelvhal halászat vonatkozásában a Nyugati-csatornában és a szürke tőkehal, az ördöghal és a norvég homár halászat vonatkozásában a Nyugat-ibériai félszigettől kifelé.

A tőkehal állományok vonatkozásában az Ír-tengerben, a Kattegatban, a Skagerrakban, az Északi-tengerben és Skóciától nyugatra további erőkifejtés csökkenés szükséges 2003-hoz viszonyítva. 2003-ról 2004-re azonban jelentős változásokat vezettek be az erőkifejtés korlátozási intézkedésekben, amely az intézkedések hatékonyságának jelentős javulását eredményezte. A 2004-es erőkifejtés ezért valószínűleg lényegesen alacsonyabb lesz, mint 2003-ban, akkor is, ha a tengeren töltött napok száma változatlan. Az ICES az ezekre az állományokra vonatkozó tanácsában javasolja a halászati állománypusztulás csökkenését 2003-hoz, vagy a 2001-2003 közötti időszakban megfigyelt átlagos halászati állománypusztuláshoz viszonyítva. A tengeren töltött napok számának 2004-hez viszonyított csökkentése abból a célból, hogy megfeleljen a Tudományos Tanácsnak ezért alacsonyabb lehet, mint amit az ICES ajánlott.

Ha ezeket a csökkentéseket a tengeren töltött napok számának csökkentése formájában hajtanák végre az érintett flották vonatkozásában, az aláásná a halászati lehetőségek teljes kihasználását számos egyéb állomány vonatkozásában. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy az erőfeszítés szükséges csökkentését a tőkehal-halászat vonatkozásában egyes tőkehal- halászati területek és/vagy halászati szezonok lezárásával érjék el.

A tengeren halászattal töltött engedélyezett napok javasolt száma az északi-tengeri sima lepényhal, a nyelvhal a Nyugati-csatornában, valamint a szürke tőkehal, az ördöghal és a norvég homár vonatkozásában az Ibériai-félszigeten kívül úgy lett meghatározva, hogy összhangban álljon a javasolt TAC-okkal a fent leírtak szerint.

Az ICES legutolsó ajánlása azt mutatja, hogy egyértelműen szükség van erőkifejtés korlátozási rendszer bevezetésére a balti-tengeri tőkehal halászatban. Összhangban az ajánlással, és annak érdekében, hogy jelentősen csökkenjen a kelet-balti tőkehal halászati állománypusztulása 2005-ben, a Bizottság javasolja a halászati erőkifejtés csökkentését a tőkehal halászat vonatkozásában két zárt terület bevezetésével.

A fent említett állományok vonatkozásában a Bizottság olyan TAC-okat javasol, amelyek nincsenek összhangban az ICES zéró TAC-ra vonatkozó javaslataival. Az ilyen javaslatok magasabb kockázati szintet vonnak maguk után, mint a tudományos ajánláshoz való szigorú ragaszkodás. Ahhoz, hogy azok a TAC szintek hatékonyak legyenek a helyreállítás biztosításában, halászati erőkifejtés korlátozásokkal és a kikényszerítés ellenőrzésének javítására irányuló intézkedésekkel kell azokat alátámasztani. A javasolt erőkifejtési intézkedéseket a III. melléklet (Zárt területek és szezonok) és a IV. melléklet (Tengeren töltött napok rendszere, valamint ellenőrzési és kikényszerítési intézkedések) tartalmazza.

A jelenlegi intézkedések vonatkozásában javasolt fő változások az alábbiak:

- Különleges halászati engedély rendszer az intézkedések által érintett hajók számára, és a halászati lehetőségek csökkentésének bevezetése azoknak a hajóknak a vonatkozásában, amelyek megsértik a védelmi rendelkezéseket.

- Jelentési kötelezettségek bevezetése a halászati erőkifejtésről a tagállamok vonatkozásában.

Ezen túlmenően, az ICES javasolja a homoki angolna halászatának kezelését az Északi-tengerben egy különleges erőkifejtés gazdálkodási terv segítségével. Az V. melléklet ezzel az ajánlással összhangban lévő igazgatási rendszert javasol.

IV. ÁTMENETI TECHNIKAI INTÉZKEDÉSEK

A 2005-ben alkalmazandó átmeneti technikai intézkedéseket a javaslat III. melléklete tartalmazza. Amint azt a II. és III. szakasz vázolja, a javaslat további halászati erőkifejtés csökkentéseket tartalmaz a tőkehalra vonatkozóan területi vagy szezonális lezárások formájában. Az Északi-tengerben és a Kelet-Baltikumban lévő tőkehal állományok vonatkozásában a tőkehal fő halászati területeit fedő két terület lezárását javasolja a fenékhalászat vonatkozásában. A Kattegatban lévő tőkehal vonatkozásában a javaslat a tőkehal halászat tiltását tartalmazza 2005. első negyedében, ahol hagyományosan a tőkehalfogások több mint egyharmada történik. További lezárásokat nem javasol a tőkehal állományok vonatkozásában Skóciától nyugatra és az Ír-tengerben.

V. A FOGÁS ÉS JÁRULÉKOS FOGÁS KIRAKODÁSÁNAK FELTÉTELEI ÉS KÜLÖNLEGES INTÉZKEDÉSEK A HERING VONATKOZÁSÁBAN

Az érvényes rendelet értelmében a kis szembőségű hálóval végzett ipari heringhalászat nincs kvótákhoz kötve. Ez vonatkozik a heringek járulékos fogására is az ipari halászatban az Északi-tengeren, a Skagerrakban és a Kattegatban, még akkor is, ha Norvégiával kvóta megállapodás van ezekre a területekre vonatkozóan. Annak biztosítása érdekében, hogy minden heringfogás a megfelelő kvótákhoz kerüljön, változásokat vezet be a javaslat 8. cikke és II. melléklete. A járulékos hering fogás hatékony nyomon követése céljából a megfelelő helyszíni mintavételi programok követelménye kibővül, hogy magában foglalja a kis szembőségű hálókkal történő halászatot a Balti-tengeren. A teljes járulékos hering fogás korlátozására irányuló megerősített intézkedések következményeként az 1998-ban a hering vonatkozásában bevezetett különleges járulékos fogási szabályok[3] megszűntek.

A tudósok újból fontos csökkentéseket ajánlottak a 2005-ös fogási szintekben, számos állomány vonatkozásában. A Bizottság meg van győződve arról, hogy néhány esetben ezek a csökkentések jelentős rövid távú gazdasági nehézséget vonnak maguk után az érintett halászati iparban. Ezen túlmenően, a fogáskorlátozások számos esetben korlátozott hatással vannak a megőrzésre a gyenge megfelelés miatt. Ezekből az okokból adódóan a Bizottság számos állomány vonatkozásában olyan fogáscsökkentéseket tud elfogadni 2005-ben, amelyek nem mennek olyan messze, mint amit a tudósok ajánlanak, de csak azzal a feltétellel, hogy a tagállamok elfogadják, hogy elkötelezik magukat az érintett állományok hosszú távú helyreállítási és/vagy gazdálkodási terveinek elfogadása iránt, szükség esetén beleértve az ezek hatékonyságának biztosításához szükséges eszközök kezelését.

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a bizonyos halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2005. évre történő meghatározásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

Tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre,

Tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre[4], és különösen annak 20. cikkére,

Tekintettel a tőkehal állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 6. és 8. cikkére,

Tekintettel az északi szürke tőkehal állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletre[6], és különösen annak 5. cikkére,

Tekintettel a Bizottság javaslatára,[7]

Mivel:

A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke előírja, hogy a Tanács hozza meg azokat a szükséges intézkedéseket, amelyek szabályozzák a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzájutást és a halászati tevékenységek fenntartható végzését, figyelembe véve a rendelkezésre álló tudományos szakvéleményeket, és különösen a Halászati Tudományos Műszaki és Gazdasági Bizottság által összeállított jelentést.

A 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke értelmében a Tanács kötelessége, hogy meghatározza halászati tevékenységenként vagy halászati tevékenység csoportonként a teljes kifogható mennyiségeket (TAC). A halászati lehetőségeket az említett rendelet 20. cikkében előírt kritériumoknak megfelelően kell kiosztani a tagállamok és a harmadik országok között.

A TAC-ok és kvóták hatékony kezelésének biztosítása céljából ki kell alakítani azokat a különleges feltételeket, amelyek alapján a halászati tevékenységek végezhetők.

A halászati igazgatóság alapelveit és bizonyos eljárásait közösségi szinten szükséges kialakítani oly módon, hogy a tagállamok biztosítani tudják a lobogóik alatt hajózó hajók igazgatását.

A TAC-ok és kvóták évről-évre történő kezelésének kiegészítő feltételeit bevezető 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet[8] 2. cikkével összhangban szükség van azoknak az állományoknak a meghatározására, amelyekre az abban hivatkozott különböző intézkedések vonatkoznak.

A halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban vagy jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban a Közösségnek konzultációkat kell tartania a halászati jogokról Norvégiával[9], a Feröer-szigetekkel[10], Grönlanddal [11] és Izlanddal[12].

A 2003. évi csatlakozási okmány 6. cikke értelmében a Lettország és Litvánia által harmadik országokkal kötött halászati megállapodásokat a Közösség kezeli. E megállapodásokkal összhangban a Bizottság konzultációkat tart az adott államszövetséggel.

A Közösség számos regionális halászati szervezet szerződő fele. Az említett halászati szervezetek javasolták fogási korlátozások és egyéb megőrzési szabályok megállapítását bizonyos fajokra vonatkozóan. Ezeket az ajánlásokat ezért a Közösségnek végre kell hajtania.

Az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC) 2004. júniusi éves ülésén fogáskorlátozásokat fogadott el a sárga úszójú tonhalra, a nagy szemű tonhalra és a bonítóra, és technikai intézkedéseket a járulékos fogások kezelésére vonatkozóan. Bár a Közösség nem tagja az IATTC-nek, szükség van ezeknek az intézkedéseknek a végrehajtására, az említett szervezet joghatálya alá tartozó erőforrások fenntartható igazgatásának biztosítása céljából.

Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2004. évi éves ülésén táblázatokat fogadott el, amelyek az ICCAT szerződéses felei halászati lehetőségeinek alul-kihasználását és túl-kihasználását mutatják. Ebben az összefüggésben az ICCAT határozatot fogadott el, észrevételezve, hogy a 2003. év során az Európai Közösség számos állomány vonatkozásában kvótáját nem használta ki.

Abból a célból, hogy figyelembe vegyék az ICCAT által módosított közösségi kvótákat, szükséges, hogy az alul-kihasználásból eredő halászati lehetőségek elosztása az egyes tagállamoknak az alul-kihasználtsághoz való hozzájárulása alapján történjen anélkül, hogy módosulna az e rendelet által a TAC-ok éves kiosztására megállapított elosztási kulcs.

Átmeneti intézkedésként és a közvetlen emberi fogyasztáson kívüli ipari célokra felhasznált hering kirakodásának feltételeiről szóló, 1998. június 29-i 1434/98/EK tanácsi rendeletet[13] módosító rendelet gyors elfogadásától függően az említett rendelet 2. cikkében hivatkozott kevert fogásból származó heringet a heringre vonatkozó érvényes kvótába kell számolni.,

A halászati lehetőségek végrehajtásának összhangban kell állnia a vonatkozó közösségi jogszabályokkal, és különösen a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1987. május 20-i 1381/87/EGK bizottsági rendelettel[14], a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1983. szeptember 22-i 2807/83/EGK bizottsági rendelettel[15], a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelettel[16], az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések irányításáról a 2847/93/EK rendelet módosításáról, valamint a 685/95/EK és a 2027/95/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2003. november 4-i 1954/2003/EK tanácsi rendelettel[17], a földközi-tengeri halászati erőforrások védelme érdekében bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló 1994. június 27-i 1626/94/EK tanácsi rendelettel[18], a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1994. június 27-i 1627/94/EK tanácsi rendelettel[19], az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos ellenőrző intézkedések megállapításokról, valamint a 3943/90/EGK, a 66/98/EK és az 1721/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2004. március 22-i 601/2004/EK tanácsi rendelettel[20], a Balti-tenger, a Baeltek és az Øresund vizei halászati erőforrásainak védelme érdekében egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló 1997. december 18-i, 88/98/EK tanácsi rendelettel[21], a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendelete[22], az 1434/98/EK tanácsi rendelettel, a tőkehal állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendelettel[23], a műholdas hajómegfigyelési rendszerekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról szóló 2003. december 18-i 2244/2003/EK bizottsági rendelettel[24], a halászhajók jellemzőinek meghatározásáról szóló 1986. szeptember 22-i 2930/86/EGK tanácsi rendelettel[25] és az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelettel[26].

A halállományok védelméhez való hozzájárulás céljából bizonyos kiegészítő intézkedéseket kell bevezetni a halászat ellenőrzése és technikai feltételei vonatkozásában 2005-ben.

Azokra a leginkább veszélyeztetett állományokra vonatkozóan, amelyek számára helyreállítási terveket fogadtak el, és ezekben erőkifejtés gazdálkodási rendszerek végrehajtása szerepel, ideiglenes erőkifejtés gazdálkodás alkalmazása szükséges.

Az ICES szaktanácsadását követően ideiglenes rendszer alkalmazása szükséges a homoki angolna ipari halászati erőkifejtésének kezelésére a IV. ICES alterületen és a IIIa. északi övezetben.

A tőkehal állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletben[27] a tőkehalra előírt halászati erőkifejtés korlátozások szabályozására alternatív rendelkezéseket javasolnak abból a célból, hogy a halászati erőkifejtést a TAC-cal összhangban kezeljék, amint azt az említett rendelet 8. cikkének (3) bekezdése előírja.

2003. szeptember 15-19 közötti 25. éves ülésén az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) elfogadta a grönlandi laposhal újratelepítési tervét a 2. NAFO alterületre és a 3KLMNO körzetekre. A terv a teljes kifogható mennyiség szintjének 2007-ig tartó csökkentését irányozza elő, valamint kiegészítő intézkedéseket a csökkentés hatékonyságának biztosítására. Ezt a tervet 2005-re be kell vezetni a grönlandi laposhal állomány újratelepítésére irányuló többéves intézkedések végrehajtásáról szóló tanácsi rendelet elfogadásáig.

2004. szeptember 13-17. közötti 26. éves közgyűlésén a NAFO gazdálkodási intézkedéseket fogadott el számos korábban nem szabályozott állomány vonatkozásában, mégpedig a rájákra vonatkozóan a 3LNO körzetben, a vörös álsügér vonatkozásában a 3O körzetben és a fehér villás tőkehal vonatkozásában a 3NO körzetben. Ezért ezeket az intézkedéseket be kell vezetni és ki kell alakítani az elosztást a tagállamok között.

A Közösség által az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény (CCAMLR) szerződő feleként vállalt nemzetközi kötelezettsége – beleértve a CCAMLR-bizottság által elfogadott intézkedések alkalmazásának kötelezettségét is –, betartása érdekében az utóbbi által a 2004-2005. szezonra elfogadott teljes kifogható mennyiségeket és a szezont meghatározó megfelelő dátumokat kell alkalmazni.

2004-ben rendezett XXIII. éves ülésén a CCAMLR elfogadta a bármely CCAMLR tag által végzett halászati tevékenység számára nyitott fogási határértékeket az állományokra vonatkozóan. A CCAMLR jóváhagyta továbbá a közösségi halászhajók részvételét a Dissostichus spp. felderítő halászatában a 88.1. FAO alterületen és az 58.4.1., 58.4.2., 58.4.3a.) és az 58.4.3b.) körzetekben, és az érintett halászati tevékenységeket fogási és járulékos fogási korlátozásoktól, valamint bizonyos műszaki intézkedésektől tette függővé. Az említett korlátozásokat és műszaki intézkedéseket szintén alkalmazni kell.

A közösségi halászok megélhetésének biztosítása érdekében fontos, hogy ezeket a halászterületeket 2005. január 1-jén megnyissák. Az ügy sürgősségére való tekintettel haladéktalanul kivételt kell biztosítani az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződésekhez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló jegyzőkönyv I. szakaszának (3) pontjában említett hathetes időszak alól,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET Hatály és fogalommeghatározások

1. cikkTárgy

Ez a rendelet rögzíti a 2005. évre vonatkozó halászati lehetőségeket bizonyos halállományok és halállomány csoportok tekintetében, valamint az ilyen halászati lehetőségek felhasználásának egyedi feltételeit.

Egyes antarktiszi állományok esetében azonban a rendelet az IF. mellékletben meghatározott időszakra vonatkozó halászati lehetőségeket és az egyedi feltételeket rögzíti.

2. cikkHatály

Ezt a rendeletet a következőkre kell alkalmazni:

(a) a közösségi halászhajók („közösségi hajók”); és

(b) a harmadik országok lobogója alatt hajózó és ott lajstromozott halászhajók („harmadik országbeli hajók”) a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizeken („közösségi vizek”).

3. cikk Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában az alábbi meghatározásokat kell alkalmazni:

(a) „halászati lehetőségek”:

(i) a teljes kifogható mennyiségek („TAC”) vagy azoknak a hajóknak a száma, amelyek számára engedélyezik a halászatot és/vagy az ilyen engedélyek érvényességi ideje;

(ii) a teljes kifogható mennyiségekből a Közösség rendelkezésére álló részesedés;

(iii) a harmadik országok vizein a Közösségnek kiosztott kvóták;

(iv) a (ii) és (iii) alpont szerinti közösségi halászati lehetőségek elosztása a tagállamok között, kvóták formájában;

(v) a közösségi vizekből kifogható kvóták elosztása harmadik országok között.

(b) „nemzetközi vizek” jelentik a bármely állam felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizeket;

(c) „NAFO szabályozási terület” jelenti az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) egyezményes területének a parti államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli részét;"

(d) „Skagerrak” a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzott vonal által határolt terület;

(e) „Kattegat” északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen a Hasenøre-tól Gnibens Spids-ig, Korshage-től Spodsbjerg-ig és Gilbjerg Hoved-től Kullen-ig húzott vonallal határolt terület;

(f) „Északi-tenger” a IV. ICES alterület és a IIIa. ICES körzetnek az a része, amelyet a Skagerrak (c) pontban megadott meghatározása nem foglal magában;

(g) „Rigai-öböl” a nyugaton az Ovisi világítótoronytól (ÉSZ 57°34.1234', KH 21°42.9574') Lettország nyugati partján a Saaremaa-szigeten a Loode Fok déli sziklájáig (ÉSZ 57° 57.4760', KH 21° 58.2789), majd déli irányban a Sõrve-félsziget legdélebbi pontjáig, és ezután észak-keleti irányban a Saaremaa-sziget keleti partja mentén húzott vonallal, és északon az ÉSZ 58°30.0', KH 23°13.2'-től az ÉSZ 58°30.0' KH 23°41'-ig húzott vonallal határolt terület.

4. cikk Halászati övezetek

E rendelet alkalmazásában az alábbi övezet meghatározások alkalmazandók:

(a) az ICES (Nemzetközi Tengerkutatási Tanács) övezetek a 3880/91/EGK tanácsi rendelet[28] meghatározása szerint;

(b) a CEKAF (Keletközép-atlanti területek vagy a FAO 34. fő halászati övezete) a 2597/95/EK tanácsi rendelet meghatározása szerint[29]

(c) a NAFO (Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet) övezetek a 2018/93/EGK tanácsi rendelet meghatározása szerint[30]

(d) a CCAMLR övezetek (Egyezmény az antarktiszi tengeri élővilág védelméről) a 601/2004/EK rendelet meghatározása szerint.

II. FEJEZET

Halászati lehetőségek és kapcsolódó feltételek a közösségi hajók számára

5. cikk

Halászati lehetőségek és elosztásuk

1. A halászati lehetőségeket a közösségi hajók számára a közösségi vizeken vagy egyes nem közösségi vizeken, valamint az ilyen halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztását az I. melléklet határozza meg.

2. A közösségi hajók számára engedélyezik a Feröer-szigetek, Grönland, Izland, Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben és az Orosz Föderáció vizein történő halfogásokat az I. mellékletben meghatározott kvóta keretein belül, a 9., 16. és 17. cikkben meghatározott feltételekre is figyelemmel.

3. A Bizottság a kapelán lazac tekintetében a Közösség rendelkezésére álló halászati lehetőségeket az V., XIV. (grönlandi vizek) övezetben a kapelán TAC 7,7%-ában rögzíti, amint a TAC-ot megállapították. Miután Izland részére pm tonnát, a Feröer-szigetek részére pm tonnát és Norvégia részére pm tonnát átruháztak, a fennmaradó mennyiség a tagállamok rendelkezésére áll.

4. A kék puha tőkehal állományára az I–XIV. övezetben (közösségi vizek és nemzetközi vizek) és a heringállományra az I. és II. övezetben (közösségi vizek és nemzetközi vizek) vonatkozó halászati lehetőségeket a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően növelheti, amennyiben harmadik országok nem tartják tiszteletben az említett állományok felelősségteljes kezelését.

6. cikk Az elosztásra vonatkozó különös rendelkezések

A halászati lehetőségeknek az I. mellékletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:

(a) a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;

(b) a 2847/93/EGK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése, 23. cikkének (1) bekezdése és 32. cikkének (2) bekezdése alapján történő újraelosztás;

(c) a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további fogások;

(d) a 847/96/EK rendelet 4. cikkének megfelelően visszatartott mennyiségek;

(e) a 847/96/EK rendelet 5. cikke alapján végrehajtott levonások.

7. cikk A kvóta rugalmassága

2005-re vonatkozóan e rendelet I. melléklete az alábbi állományokat határozza meg:

(a) elővigyázatossági vagy analitikai TAC alá vont állományok;

(b) azok az állományok, amelyekre a 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikkében meghatározott évi rugalmassági feltételeket alkalmazzák;

(c) valamint azokat az állományokat, amelyekre az említett rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében előírt szankcionáló együtthatókat kell alkalmazni.

8. cikk A fogás és járulékos fogás kirakodásának feltételei

1. A rögzített halászati lehetőségek alá tartozó állományok halait nem lehet a hajón megtartani vagy kirakodni, kivéve, ha a következő feltételek valamelyike teljesül:

(a) a fogásokat egy kvótával rendelkező tagállam hajói hajtották végre, és az említett kvóta még nem merült ki; vagy

(b) a fogások egy olyan közösségi részesedés részét képezik, amelyet nem osztottak el a tagállamok között kvótánként, és ez a részesedés még nem merült ki; vagy

(c) a hering és a makréla kivételével minden faj esetében, amennyiben más fajokkal keverten fogják ki a halakat, a fogás – a 850/98/EK rendelet 4. cikkének megfelelően – 32 milliméternél kisebb szembőségű hálóval történik és a fogást sem a hajón, sem a kirakodáskor nem válogatják szét; vagy

(d) a hering esetében, amennyiben a fogások megfelelnek a III. melléklet 12. pontjának; vagy

(e) a makréla esetében, amennyiben fattyúmakrélával vagy szardíniával vegyesen fogják ki, a makréla nem haladja meg a hajón lévő makréla, fattyúmakréla és szardínia össztömegének 10%-át, és a fogást nem válogatják szét; vagy

(f) a fogásokat a 850/98/EK vagy a 88/98/EK rendelet szerint végrehajtott tudományos vizsgálatok folyamán végzik.

2. Minden fogást be kell számítani a kvótába vagy – amennyiben a közösségi részesedést nem osztották fel kvótákra a tagállamok között – a közösségi részesedésbe, az (1) bekezdés c), e) és f) pontja szerint végrehajtott fogások kivételével.

3. Az (1) bekezdés ellenére, amennyiben egy tagállam heringre vonatkozó halászati lehetőségi kimerülnek a II. (közösségi vizek), III., IV. alterületeken és a VII d. alkörzetben, megtiltják a szétválogatás nélküli, heringet tartalmazó fogások kirakását az azokon a halászterületeken halászó, az adott tagállam lobogója alatt hajózó, és a Közösségben lajstromozott hajók számára, amelyekre a vonatkozó fogási korlátozásokat alkalmazzák.

4. A járulékos fogások százalékának és visszaengedésének meghatározása a 850/98/EK rendelet 4. és 11. cikkének valamint a 88/98/EK rendelet 2. és 3. cikkének megfelelően történik.

9. cikk Hozzáférési korlátozások

1. Közösségi hajók a Skagerrak területén Norvégia alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldön belül nem halászhatnak. A Dánia vagy Svédország lobogója alatt hajózó hajók számára azonban a Norvégia alapvonalaitól számított 4 mérföldig engedélyezik a halászatot.

2. A közösségi hajók halászata az izlandi joghatóság alá tartozó vizeken a következő koordinátákat összekötő egyenes folyamatos vonallal körülhatárolt területre korlátozódik:

Délnyugati terület:

1. ÉSZ 63º12’ és NYH 23º05’, az ÉSZ 62º00’ és NYH 26º00’ pontján keresztül,

2. ÉSZ 62º58’ és NYH 22º25’,

3. ÉSZ 63º06’ és NYH 21º30’,

4. ÉSZ 63º03’ és NYH 21º00’, onnan a déli szélesség 180º00’-ig.

Délkeleti terület:

1. ÉSZ 63º14’ és NYH 10º40’,

2. ÉSZ 63º14’ és NYH 11º23’,

3. ÉSZ 63º35’ és NYH 12º21’,

4. ÉSZ 64º00’ és NYH 12º30’,

5. ÉSZ 63º53’ és NYH 13º30’,

6. ÉSZ 63º36’ és NYH 14º30’,

7. ÉSZ 63º10’ és NYH 17º00’, onnan a déli szélesség 180º00’-ig.

10. cikk Heringre vonatkozó különleges feltételek a III. és IV. alterületen

A III. és IV. alterületen fogott hering fogása, szétválogatása és kirakodása tekintetében a II. mellékletben meghatározott intézkedéseket kell alkalmazni.

11. cikkMás technikai és ellenőrző intézkedések

A 850/98/EK rendeletben, a 88/98/EK rendeletben, az 1626/94/EK rendeletben és a 973/2001/EK rendeletben meghatározottakon kívül a 2005. évben a III. mellékletben megállapított technikai intézkedéseket is alkalmazni kell.

A III. melléklet 10. pontjának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően lehet elfogadni.

12. cikkAz erőkifejtés korlátozásai és az állománygazdálkodásra vonatkozó kapcsolódó feltételek

1. A Skagerrak, a Kattegat és az Északi-tenger területén, valamint a Skóciától nyugatra található területen a IVa. mellékletében megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni.

1a. A 2005. február 1-jétől 2005. december 31-ig tartó időszakban a IVb. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni a Cantabriai tengeren és a nyugat-ibériai félszigeten.

2. Az V. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni a homoki angolna állományok kezelésére vonatkozóan a Skagerrak és az Északi-tenger területén.

3. A Bizottság véglegesen rögzíti a 2005. évi halászati erőkifejtést a homoki angolnára vonatkozóan a IIa., IIIa. IV. övezetekben, az V. melléklet 6. pontjában előírt szabályok alapján.

III. FEJEZET Halászati lehetőségek és kapcsolódó feltételek a harmadik országbeli hajók számára

13. cikk Engedélyezés

A Barbados, Guyana, Japán, Dél-Korea, Norvégia, az Orosz Föderáció, Suriname, Trinidad és Tobago, valamint Venezuela lobogója alatt hajózó hajók és a Feröer-szigeteken lajstromozott hajók számára engedélyezik a halfogást a közösségi vizeken az I. mellékletben meghatározott kvóta keretein belül, a 14., 15., 18., 19., 20., 21., 22., 23. és 24. cikkben megállapított feltételekre is figyelemmel.

14. cikkFöldrajzi korlátozások

A halászat:

(a) a Norvégia lobogója alatt hajózó, illetve a Feröer-szigeteken lajstromozott hajók számára a 200 tengeri mérföldes övezetnek azon részeire korlátozódik, amely a tagállamok alapvonalaitól több, mint 12 tengeri mérföldre a tenger felé az Északi-tengeren, a Kattegaton, a Balti-tengeren és az Atlanti-óceánon az ÉSZ 43º00’-től északra fekszik, a 2371/2002/EK rendelet 18. cikkében említett terület kivételével; a Norvégia lobogója alatt hajózó hajók számára a Skagerrak területén a halászat Dánia és Svédország alapvonalától a tenger felé több, mint négy tengeri mérföldnyire engedélyezett;

(b) a Barbados, Guyana, Japán, Dél-Korea, Suriname, Trinidad és Tobago, valamint Venezuela lobogója alatt hajózó hajók számára a 200 tengeri mérföldes övezetnek azon részeire korlátozódik, amely Francia Guyana alapvonalaitól több mint 12 tengeri mérföldre a tenger felé fekszik.

15. cikk A fogás és járulékos fogás kirakodásának feltételei

A rögzített halászati lehetőségek alá tartozó állományok halait nem lehet a hajón megtartani, illetve partra rakni, kivéve, ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója hajtotta végre, és az említett kvóta még nem merült ki.

IV. FEJEZETA közösségi hajókra vonatkozó engedélyezési rendelkezések

16. cikk Engedélyek és kapcsolódó feltételek

1. A halászati engedélyekre és a különleges halászati engedélyekre az 1627/94/EK rendeletben előírt általános szabályok ellenére a harmadik országok vizein történő halászat a harmadik ország hatóságai által kibocsátott engedélyhez kötött.

Az első albekezdés azonban nem vonatkozik az Északi-tenger norvég vizein halászó hajókra a következő esetekben:

a) a 200 GT vagy annál kisebb űrtartalmú hajók;

b) a makrélától eltérő fajokra, emberi fogyasztásra szánt halászatot végző hajók;

c) a svéd hajók, a bevett gyakorlattal összhangban.

2. Az engedélyek legnagyobb számát és a többi kapcsolódó feltételt a VI. melléklet I. részében meghatározottaknak megfelelően rögzítik. Az engedélykérelemben feltüntetik a halászat típusát, valamint azon hajó nevét és jellemzőit, amelyre az engedélyt kérik, és a tagállamok hatóságai továbbítják azt a Bizottság felé. A Bizottság benyújtja ezeket a kérelmeket az érintett harmadik ország hatóságaihoz.

Ha valamelyik tagállam átadja kvótáját egy másik tagállamnak (swap) a VI. melléklet I. részében említett halászati területeken, az átadásnak az engedélyek megfelelő átadását is tartalmaznia kell, és erről a Bizottságot értesíteni kell. A VI. melléklet I. részében említett egyes halászati területekre vonatkozó engedélyek teljes számát azonban nem lehet túl lépni.

3. A közösségi hajók betartják a tevékenységük szerinti övezetre irányadó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és minden más rendelkezést.

17. cikk Feröer-szigetek

A Feröer-szigetek vizein egy faj célzott halászatára engedéllyel rendelkező közösségi hajók végezhetnek célzott halászatot egy másik fajra, amennyiben a változásról előzetesen értesítik a Feröer-szigetek hatóságait.

V. FEJEZETA harmadik országbeli hajókra vonatkozó engedélyezési rendelkezések

18. cikk Az engedély és különleges halászati engedély kötelezettsége

1. A 2847/93/EK rendelet 28b. cikke ellenére a 200 GT-nál kisebb norvég hajók mentesülnek az engedély és a halászati engedély kötelezettsége alól.

2. Az engedélyt és a különleges halászati engedélyt a hajón kell tartani. A Feröer-szigeteken vagy Norvégiában lajstromozott hajók mentesülnek az említett kötelezettség alól.

3. A 2004. december 31-én halászati engedéllyel rendelkező, harmadik országbeli hajók 2005. január 1-jétől folytathatják a halászatot a halászatra engedélyezett hajók listájának a Bizottsághoz történő benyújtásáig és a Bizottság általi jóváhagyásáig.

19. cikk Engedély és különleges halászati engedély iránti kérelem

Egy harmadik ország hatósága részéről a Bizottságnak küldött, engedély és különleges halászati engedély iránti kérelemhez csatolni kell a következő információkat:

a) a hajó neve;

b) lajstromszám;

c) külső azonosító betűk és számok;

d) lajstromozás szerinti kikötő;

e) a tulajdonos vagy bérlő neve és címe;

f) bruttó űrtartalom és teljes hossz;

g) motorteljesítmény;

h) hívójel és rádiófrekvencia;

i) tervezett halászati mód;

j) tervezett halászati terület;

k) azok a fajok, amelyekre a halászat irányul;

l) az időszak, amelyre az engedélyt kérik.

20. cikk Az engedélyek száma

Az engedélyek számát és a különleges kapcsolódó feltételeket a VI. melléklet II. részében meghatározottaknak megfelelően rögzítik.

21. cikkÉrvénytelenítés és visszavonás

1. Az engedélyek és a különleges halászati engedélyek visszavonhatók új engedélyek és különleges halászati engedélyek kibocsátása érdekében. Az ilyen érvénytelenítés az új engedélyek és különleges halászati engedélyek Bizottság általi kibocsátását megelőző napon lép hatályba. Az új engedélyek és különleges halászati engedélyek kiállításuk napjától érvényesek.

2. Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket a lejárat napja előtt részben vagy teljesen visszavonják, amennyiben a szóban forgó állományra az I. mellékletben előírt kvóta kimerült.

3. Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket az e rendeletben megállapított kötelezettségek betartásának elmulasztása esetén visszavonják.

22. cikk A vonatkozó szabályok betartásának elmulasztása

1. Annak a hajónak a részére, amely nem teljesíti az e rendeletben megállapított kötelezettségeket, egy 12 hónapot nem meghaladó időszakra nem bocsátanak ki engedélyt és különleges halászati engedélyt.

2. A Bizottság átadja az érintett harmadik ország hatóságainak azon hajók nevét és jellemzőit, amelyek számára a következő hónapban vagy hónapokban a vonatkozó szabályok megsértése következtében nem engedélyezik a halászatot a közösségi halászati övezetben.

23. cikk Az engedély jogosultjának kötelezettségei

1. A harmadik országbeli hajók betartják a tevékenységük szerinti övezetben a közösségi hajók halászatát szabályozó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és más rendelkezéseket, különösen a 2847/93/EGK, 1627/94/EK, 88/98/EK, 850/98/EK, 1434/98/EK rendeletet és az 1381/87/EGK bizottsági rendeletet.

2. Az (1) bekezdésben említett hajókról hajónaplót vezetnek, amelybe bejegyzik a VII. melléklet I. részében meghatározott információkat.

3. A harmadik országbeli hajók, a IIIa. ICES-körzetben halászó norvég hajók kivételével, továbbítják a Bizottság felé a VIII. mellékletben meghatározott információkat, az említett mellékletben megállapított szabályoknak megfelelően.

24. cikk Különös rendelkezések Francia Guyana tekintetében

1. A Francia Guyana vizein történő halászatra vonatkozó engedélyeket akkor adják meg, ha az érintett hajó tulajdonosa vállalja, hogy lehetővé teszi egy megfigyelő hajóra szállását a Bizottság kérésére.

2. Minden olyan hajó parancsnoka, amely engedéllyel rendelkezik az úszós halfajok vagy tonhal halászatára Francia Guyana vizein, az egyes utakat követően a fogás kirakásakor benyújt egy nyilatkozatot a francia hatóságok felé az utolsó nyilatkozat óta kifogott és a hajón tartott garnélarákok mennyiségéről. Ezt a nyilatkozatot a VI. melléklet III. részében megadott mintának megfelelő formanyomtatványon teszik meg. A nyilatkozat pontosságáért a hajóparancsnok felel. A francia hatóságok megteszik a megfelelő intézkedéseket a nyilatkozatok pontosságának ellenőrzésére, különösen a 23. cikk (2) bekezdésében említett hajónaplóval való összevetés segítségével. Az ellenőrzés után a nyilatkozatot az illetékes tisztviselő aláírja. Minden hónap vége előtt a francia hatóságok elküldik a Bizottságnak az előző hónapra vonatkozó valamennyi nyilatkozatot.

3. A Francia Guyana vizein halászó hajókról a VII. melléklet II. részében megadott mintának megfelelő hajónaplót kell vezetni. A hajónapló másolatát az egyes halász utak utolsó napjától számított 30 napon belül elküldik a Bizottságnak, a francia hatóságokon keresztül.

4. Amennyiben a Bizottság egy egyhónapos időszakban nem kap tájékoztatást egy, Francia Guyana vizein történő halászatra engedéllyel rendelkező hajóról, az említett hajó engedélyét visszavonják.

VI. FEJEZET A NAFO szabályozási területen halászatot folytató közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakasz A Közösség részvétele

25. CIKK A HAJÓK LISTÁJA

1. Csak a lobogó szerinti tagállam által kibocsátott különleges halászati engedéllyel rendelkező, bruttó 50 tonnát meghaladó és a NAFO hajólajstromba felvett közösségi hajók számára engedélyezik – az engedélyben meghatározott feltételekkel –, hogy a NAFO szabályozási terület halászati erőforrásait halásszák, a hajón tartsák, átrakják, illetve kirakják.

2. Valamennyi tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot számítógép által olvasható formában, legalább 15 nappal az új hajónak a NAFO szabályozási területre történő belépése előtt, a lobogója alatt hajózó és a Közösségben lajstromozott, a NAFO szabályozási területen halászati engedéllyel rendelkező hajók listájának bármilyen változásáról. A Bizottság ezt az információt haladéktalanul továbbítja a NAFO titkárságának.

3. A (2) bekezdésben említett lista a következő adatokat tartalmazza:

(a) a hajó belső száma, a közösségi halászhajó-nyilvántartásról szóló 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint[31];

(b) nemzetközi rádióhívójel;

(c) a hajó bérlője, adott esetben;

(d) a hajó típusa.

4. Az ideiglenesen egy tagállam lobogója alatt hajózó hajók (személyzet nélküli hajóbérlet) esetében a továbbított információ a következőket tartalmazza:

(a) az a nap, amelytől kezdve a hajó számára engedélyezték a tagállam lobogója alatti hajózást;

(b) az a nap, amelytől kezdve a hajó számára a tagállam engedélyezte a halászati tevékenységet a NAFO szabályozási területen;

(c) az állam neve, ahol a hajó lajstromban van vagy korábban lajstromozták, valamint az a nap, amelytől kezdve megszűnt az említett állam lobogója alatt hajózni;

(d) a hajó neve;

(e) az illetékes nemzeti hatóságok által a hajóhoz rendelt hivatalos lajstromszám;

(f) a hajó anyakikötője az átruházást követően;

(g) a hajó tulajdonosának vagy bérlőjének neve;

(h) egy nyilatkozat arról, hogy a hajóparancsnok másolatot kapott a NAFO szabályozási területen hatályban lévő rendeletekről;

(i) a fő fajok, amelyeket a hajó a NAFO szabályozási területen halászhat;

(j) azok az alterületek, ahol a hajó várhatóan halászni fog.

2. SZAKASZ TECHNIKAI INTÉZKEDÉSEK

26. cikk Hálószembőség

1. A IX. mellékletben említett fajok célzott halászatában tilos az olyan vonóháló használata, amelynek bármelyik szakasza 130 mm-nél kisebb méretű hálószemeket tartalmaz. Ez a szembőség minimum 60 mm-re csökkenthető a sebeskalmár ( Illex illecebrosus ) célzott halászata esetében. A rája ( Rajidae ) célzott halászatában ezt a szembőséget legalább 280 mm-re kell növelni a zsákvégen, és 220 mm-re a vonóháló összes többi részén.

2. A garnélarákra ( Pandalus borealis ) halászó hajók legalább 40 mm-es szembőségű hálót használnak.

27. cikk Hálótartozékok

1. Tilos bármely olyan, az e cikkben leírtaktól eltérő eszköz használata, amely akadályt képez a háló szemeiben vagy csökkenti azok méretét.

2. A sérülés csökkentése vagy megakadályozása érdekében a zsákvég alsó oldalához vásznat, hálót vagy más anyagot lehet rögzíteni.

3. A zsákvég felső oldalához olyan eszközök kapcsolhatók, amelyek nem képeznek akadályt a zsákvég szemeiben. A felső kopásvédők használata a X. mellékletben felsoroltakra korlátozódik.

4. A garnélarákra ( Pandalus borealis ) halászó hajók használhatnak szelektáló ablakot, a rácsok között legfeljebb 22 mm távolsággal. A 3L. körzetben garnélarákra halászó hajókat legalább 72 cm-es hosszúságú kampós lánccal is felszerelik, a III. melléklet 4. függelékében leírtak szerint.

28. cikk Járulékos fogások

1. A hajó parancsnoka nem folytathatja olyan fajok célzott halászatát, amelyekre járulékos fogási korlátozások vonatkoznak. Egy faj célzott halászatáról akkor beszélünk, ha bármely fogás legnagyobb tömegszázalékát az a faj alkotja.

2. Az ID. mellékletben felsorolt fajok esetében, amelyekre a Közösség nem rögzített kvótát a NAFO szabályozási terület egy részére, bármely faj célzott halászata során, az azon a területen fogott járulékos fogás az egyes fajokra nem haladhatja meg a 2 500 kg vagy a hajón megtartott teljes fogás 10 tömegszázaléka közül a nagyobb mennyiséget. A szabályozási terület olyan részén azonban, ahol bizonyos fajok célzott halászata tiltott, az ID. mellékletben felsorolt egyes fajok esetében a járulékos fogás nem haladhatja meg az 1 250 kg-ot vagy az 5%-ot.

3. Amennyiben a járulékos fogási korlátozások alá tartozó fajok teljes mennyisége bármely fogásban meghaladja a (2) bekezdésben megállapított értékeket, a hajóknak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól. Amennyiben a járulékos fogási korlátozások alá tartozó fajok teljes mennyisége bármely ezt követő fogásban meghaladja az említett értékeket, a hajóknak ismét haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól, és a területre legalább 48 óráig nem térhetnek vissza.

4. A garnélarákra ( Pandalus borealis ) halászó hajóknál, abban az esetben, ha a járulékos fogás teljes mennyisége az ID. mellékletben felsorolt valamennyi fajra bármely fogásban meghaladja az 5 tömegszázalékot a 3M. körzetben és a 2,5 tömegszázalékot a 3L. körzetben, a hajóknak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól.

5. A garnélarák-fogásokat nem veszik figyelembe a tengerfenéken élő halfajok járulékos fogásainak kiszámításában.

29. cikk A halak legkisebb mérete

A XI. mellékletben előírt méreteknek nem megfelelő, a NAFO szabályozási területről származó halakat nem lehet feldolgozni, a hajón megtartani, átrakni, kirakni, szállítani, tárolni, eladni, bemutatni vagy eladásra kínálni, ehelyett haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe. Ahol az előírt méretnek nem megfelelő kifogott halak mennyisége meghaladja a teljes mennyiség 10%-át, a hajónak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodnia az előző fogási pozíciótól a halászat folytatása előtt. Minden olyan, legkisebb halméret követelmények alá tartozó feldolgozott halat, amely nem éri el a XI. melléklet szerintivel egyenértékű hosszúságot, úgy tekintenek, hogy az a halak legkisebb mérete alatti halból származik.

3. szakasz ELLENőRZő INTÉZKEDÉSEK

29A. CIKK A TERMÉKEK CÍMKÉZÉSE ÉS ELKÜLÖNÍTETT TÁROLÁSA

1. Minden feldolgozott halat, amelyet a NAFO szabályozási területen fogtak, olymódon kell címkézni, hogy minden egyes faj és termék kategória azonosítható legyen. Azt is jelölni kell, hogy NAFO szabályozási területen fogták.

2. A 3L. körzetben fogott összes garnélát, és minden, a 2. alterületen és a 3 KLMNO övezetekben fogott grönlandi laposhalat meg kell jelölni, hogy azokat az adott területeken fogták.

3. Az ugyanazon fajból álló fogásokat egyértelműen el kell különíteni más fajok fogásaitól. Minden, a NAFO szabályozási területen belüli fogást elkülönítetten kell tárolni az e területen kívül fogott fogásoktól.

A fogások tárolhatók a rakodótér több részében is, de a rakodótér minden olyan részében, ahol tárolják, azokat világosan el kell különíteni más fajoktól műanyag fólia, rétegelt lemez, háló stb. segítségével.

30. cikk Termelési napló és tárolási terv

1. A 2847/93/EGK rendelet 6., 8., 11. és 12. cikkének betartása mellett a hajó parancsnoka az e rendelet XIII. mellékletében felsorolt információkat is bejegyzi a hajónaplóba.

2. A tagállamok minden hónap 15. napja előtt számítógéppel olvasható formában értesítik a Bizottságot a XIII. mellékletben felsorolt állományoknak az előző hónapban kirakodott mennyiségeiről, és közlik a 2847/93/EGK rendelet 11. és 12. cikke szerint kapott információkat.

3. A közösségi hajó parancsnoka az ID. mellékletben felsorolt fajok fogásai tekintetében vezeti:

(a) a termelési naplót, fajonként rögzítve az összesített eredményt;

(b) a tárolási tervet, amely mutatja a különböző fajok elhelyezkedését a tárolóterekben, valamint a fedélzeten lévő fajok mennyiségét a termék tömegében, kilogrammban kifejezve.

4. A (3) bekezdésben említett termelési naplót naponta frissíteni kell az előző nap adataival 00.00 órától (UTC) 24.00 óráig (UTC), és a fedélzeten kell tartani, amíg a hajót teljesen ki nem rakodták.

5. A hajóparancsnok biztosítja a szükséges segítséget a hajónaplóban feltüntetett mennyiségek és a hajón tárolt feldolgozott termékek ellenőrzésének lehetővé tételéhez.

31. cikk Hálók

A IX. mellékletben felsorolt egy vagy több faj célzott halászatakor a hajók nem hordozhatnak a 26. cikkben megállapítottnál kisebb szembőségű hálókat. A NAFO szabályozási területen kívüli területeken azonban ugyanazon út során a halászhajók tarthatnak a hajón ilyen hálókat, feltéve, hogy ezeket a hálókat biztonságosan feltekerik és elrakják, és azok közvetlen használatra nem állnak rendelkezésre, azaz:

(a) a hálókat leoldozzák a lemezeikről és a húzó- vagy vonókábeleikről vagy -köteleikről; és

(b) a fedélzeten vagy fölötte szállított hálókat biztonságosan hozzáerősítik a hajó vízszint feletti részének valamely pontjához.

32. cikk Átrakodás

A közösségi hajók nem végezhetnek átrakodási műveleteket NAFO szabályozási területen, kivéve, ha illetékes hatóságaiktól erre előzetes engedélyt kaptak.

33. cikk A halászati erőkifejtés nyomon követése

1. Valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 25. cikkben említett hajóinak halászati erőkifejtése arányban álljon a NAFO szabályozási területen az említett tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségekkel.

2. A tagállamok továbbítják a Bizottságnak a NAFO szabályozási területen, az érintett fajokra halászó hajóik halászati tervét, legkésőbb 2005. január 31-ig, illetve azt követően az ilyen tevékenység megkezdése előtt legalább 30 nappal. A halászati terv megjelöli többek között az ezekben a halászatokban részt vevő hajót vagy hajókat, és a NAFO szabályozási területen illetve az összes többi területen eltölteni szándékozott halászati napok számát, ahol a az érintett hajók halászni kívánnak. A halászati terv bemutatja a halászterület tekintetében alkalmazandó teljes halászati erőkifejtést, az értesítést küldő tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségek mértékéhez viszonyítva.

A tagállamok legkésőbb 2005. december 31-ig beszámolnak a Bizottságnak halászati terveik végrehajtásáról, az ebben a halászatban ténylegesen részt vevő hajók számát és a halászattal töltött napok teljes számát is beleértve.

4. szakaszA norvég garnélára vonatkozó különös rendelkezések

34. cikk Az norvég garnéla halászata

Valamennyi tagállam naponta beszámol a Bizottságnak a NAFO szabályozási terület 3L. körzetében a lobogója alatt hajózó és a Közösségben lajstromozott hajók által fogott norvég garnéla mennyiségeiről. Minden halászati tevékenységet 200 métert meghaladó mélységben kell végezni, és a halászat tagállamonként egy időben egy hajóra korlátozódik.

5. szakasz A GRÖNLANDI LAPOSHALRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

35. CIKK A GRÖNLANDI LAPOSHALRA VONATKOZÓ TILALOM

A közösségi hajók számára tilos a grönlandi laposhal halászata, a 2. NAFO alterületen és a 3 KLMNO körzetekben, valamint az említett övezetben fogott grönlandi laposhal hajón való megtartása, átrakása vagy kirakodása, ha azok:

(a) nem rendelkeznek a lobogó szerinti tagállam által kibocsátott különleges halászati engedéllyel és;

(b) nincsenek bejegyezve a NAFO hajólajstromba.

35a. cikk A hajók listája

1. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy azok a hajók, amelyek számára a 35. cikkben hivatkozott különleges halászati engedélyeket kibocsátották, szerepelnek egy olyan listában, amely tartalmazza nevüket és belső számukat, a 26/2004/EK rendelet I. mellékletében meghatározottak szerint.

2. Mindegyik tagállam elküldi a Bizottságnak az (1) bekezdésben előírt listát, és annak minden további módosítását, számítógép által olvasható formában.

3. Az (1) bekezdésben hivatkozott lista minden módosítását legalább öt nappal az előtt meg kell küldeni a Bizottság részére, mielőtt az említett listába újonnan felvett hajó belép a 2. alterületre és a 3 KLMNO körzetekbe. A Bizottság azonnal továbbítja a lista módosításait a NAFO titkárság részére.

4. Mindegyik tagállam felosztja a grönlandi laposhalra vonatkozó kvótáját az (1) bekezdésben említett listán szereplő hajói között. A tagállamok e rendelet hatálybalépésétől számított 15 napon belül tájékoztatják a Bizottságot a kvóta felosztásáról.

36. cikk Jelentések

1. A 35. cikk (2) bekezdésében említett hajók parancsnokai beszámolnak a lobogó szerinti tagállamnak a következőkről:

(a) A grönlandi laposhalnak a hajón tartott mennyiségei a közösségi hajó a 2. alterületre és a 3KLMNO. körzetekbe történő belépésekor. Ezt a jelentést a hajó ebbe az övezetbe történő valamennyi belépését legfeljebb 12 órával és legalább 6 órával megelőzően kell továbbítani.

(b) A grönlandi laposhal heti fogásai. Ezt a jelentést első alkalommal legkésőbb a hajó a 2. alterületre és a 3KLMNO. körzetekbe történő belépését követő hetedik nap végén kell továbbítani, vagy – ha a halászút hét napnál hosszabb ideig tart – a 2. alterületen és a 3KLMNO. körzetekben a vasárnap éjfélkor lezáruló előző hét során végrehajtott fogások tekintetében legkésőbb hétfőn.

(c) A grönlandi laposhalnak a hajón tartott mennyiségei a közösségi hajó a 2. alterületről és a 3KLMNO. körzetekből történő kilépésekor. Ezt a jelentést a hajó ebből az övezetből történő valamennyi kilépését legfeljebb 12 órával és legalább 6 órával megelőzően kell továbbítani, és tartalmaznia kell a halászattal töltött napok számát és a teljes fogást ebben az övezetben.

(d) A grönlandi laposhal minden átrakodásakor berakott és kirakott mennyiségei a hajónak a 2. alterületen és a 3KLMNO. körzetekben való tartózkodása idején. Ezeket a jelentéseket az átrakodás elvégzése után legfeljebb 24 órával kell továbbítani.

2. A tagállamok az (1) bekezdés a), c) és d) pontja szerinti jelentések kézhezvételekor továbbítják azokat a Bizottságnak.

3. Ha úgy ítélik, hogy a grönlandi laposhalnak a (2) bekezdés szerinti értesítésben szereplő mennyiségei kimerítik a tagállamoknak kiosztott kvóta 70%-át, a kapitányoknak naponta kell továbbítaniuk az (1) bekezdés (b) pontjában említett jelentést.

37. cikk Kijelölt kikötők

1. A NAFO szerződő felei által kijelölt kikötőkön kívül tilos a grönlandi laposhal bármilyen mennyiségének kirakodása. A grönlandi laposhal kirakodása tilos a nem szerződő felek kikötőiben.

2. A tagállamok kijelölik azokat a kikötőket, ahol a grönlandi laposhal kirakodható, és meghatározzák a kapcsolódó ellenőrzési és felügyeleti eljárásokat, beleértve az egyes kirakásokon belül a grönlandi laposhal mennyiségeinek feljegyzésére és jelentésére vonatkozó feltételeket.

3. A tagállamok e rendelet hatálybalépésétől számított 15 napon belül elküldik a Bizottságnak a kijelölt kikötők listáját és – ezt követően 15 napon belül – a (2) bekezdésben említett kapcsolódó ellenőrzési és felügyeleti eljárásokat. A Bizottság azonnal továbbítja ezt az információt a NAFO titkárságnak.

4. A Bizottság azonnal továbbítja a (2) bekezdésben említett kijelölt kikötők, valamint a NAFO más szerződő felei által kijelölt kikötők listáját valamennyi tagállamnak.

38. cikk Kikötői ellenőrzés

1. A tagállamok biztosítják, hogy a kijelölt kikötőkbe a NAFO 2. alterületen vagy a 3 KLMNO körzetekben fogott grönlandi laposhal kirakása és/vagy átrakása céljából belépő hajók kikötői ellenőrzésen menjenek keresztül a NAFO kikötői ellenőrzési rendszerének megfelelően.

2. Az ellenőrök megérkezéséig az (1) bekezdésben említett hajókból tilos fogásokat kirakni és/vagy átrakni.

3. Az összes kirakott mennyiséget fajonként le kell mérni, mielőtt hűtőházba vagy más rendeltetési helyre szállítják.

4. A tagállamok az ellenőrzés befejezésétől számított 7 munkanapon belül továbbítják a vonatkozó kikötői ellenőrzési jelentést a NAFO titkárságának, és egy másolatot a Bizottságnak.

39. cikk A kirakodás és átrakodás tilalma a nem szerződő felek hajói számára

A tagállamok biztosítják, hogy megtiltják a nem szerződő felek azon hajóinak, amelyek a NAFO szabályozási területen halászati tevékenységet végeznek, a grönlandi laposhal kirakodását és átrakodását.

40. cikkA halászati tevékenységek követése

A tagállamok legkésőbb 2005. december 31-ig jelentést nyújtanak be a Bizottságnak a 35–39. cikkben megállapított intézkedések végrehajtásáról, a halászattal töltött napok teljes számát is beleértve.

6. szakasz A VÖRÖS ÁLSÜGÉRRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

41. CIKK A MÉLYVÍZI VÖRÖS ÁLSÜGÉR HALÁSZATA

1. A NAFO szabályozási terület 2. alterületén és IF., 3K. és 3M. körzetében vörös álsügérre halászó hajó parancsnoka minden második hétfőn értesíti a lobogó vagy lajstromozás szerinti tagállam illetékes hatóságait a vörös álsügér mennyiségeiről, amelyet az említett övezetekben az előző vasárnap éjfélkor véget érő kéthetes időszakban fogott.

Amikor az összesített fogások elérik a teljes kifogható mennyiség 50%-át, az értesítést minden hétfőn meg kell tenni.

2. A tagállamok minden második kedden déli 12 óra előtt beszámolnak a Bizottságnak az előző vasárnap éjfélkor véget érő kéthetes időszakban a vörös álsügérnek a NAFO szabályozási terület 2. alterületén és IF., 3K. és 3M. körzetében a lobogójuk alatt hajózó és területükön lajstromozott hajók által fogott mennyiségeiről.

Amikor az összesített fogások elérik a teljes kifogható mennyiség 50%-át, a jelentéseket hetente kell elküldeni.

VII. FEJEZET A CCAMLR területén halászó közösségi hajókra vonatkozó különös rendelkezések

1. szakasz Korlátozások és a hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények

42. CIKK Tilalmak és fogási korlátozások

1. A XIV. mellékletben meghatározott fajok célzott halászata az abban a mellékletben feltüntetett övezetekben és a megadott időszakokban tilos.

2. Az új és felderítő halászatra a XV. mellékletben meghatározott fogási és járulékos fogási korlátozásokat kell alkalmazni az említett mellékletben feltüntetett alterületeken/körzetekben.

42a. cikk A CCAMLR területén halászó hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények

1. A 601/2004/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében az engedéllyel rendelkező hajók számára előírt tájékoztatási kötelezettségen túlmenően a tagállamoknak 2005. augusztus 1-jétől a következőkről kell tájékoztatniuk a Bizottságot az ilyen hajók vonatkozásában:

(a) a hajó IMO száma (ha kibocsátották)

(b) korábbi lobogó, ha volt ilyen;

(c) nemzetközi rádióhívójel;

(a) hajó tulajdonosának/tulajdonosainak neve és címe, és bármely haszonélvezője, ha ismert;

(e) a hajó típusa;

(f) építésének helye és ideje;

(g) hossza;

(h) a hajó színes fényképe, amely az alábbiakat mutatja:

(i) egy legalább 12 x 7 cm nagyságú kép, amely a hajó jobb oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;

(ii) egy legalább 12 x 7 cm nagyságú kép, amely a hajó bal oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;

(iii) egy legalább 12 x 7 cm nagyságú kép, amely a hajó farát mutatja hátulról;

(i) a fedélzetre szerelt műholdas nyomonkövető rendszer csalásbiztos működésének biztosítása céljából tett intézkedések.

2. Az (1) bekezdésben jelzett dátumtól kezdődően a tagállamoknak célszerű gyakorisággal tájékoztatniuk továbbá kell a Bizottságot a CCAMLR területén való halászatra jogosult hajókkal kapcsolatos alábbi információkról:

(a) az üzemeltető neve és címe, amennyiben az eltér a hajó tulajdonosától/tulajdonosaitól;

(b) a parancsnok, és ahol van, a halászati parancsnok neve és nemzetisége;

(c) a halászati módszer vagy módszerek típusa;

(d) merevítőrúd (m);

(e) bruttó regiszter tonna;

(f) a hajó kommunikáció típusai és száma (INMARSAT A., B. és C. számok);

(g) normális állományi létszám;

(h) a főhajtómű vagy hajtóművek teljesítménye (kW);

raksúly (tonna), hal rakodóterek száma és befogadóképessége (m³);

(j) bármely egyéb célszerűnek tartott információ (pl. jég osztályba sorolás).

2. SZAKASZ FELDERÍTő HALÁSZAT

43. CIKK Részvétel felderítő halászatban

1. A Spanyolország lobogója alatt hajózó és ott lajstromozott halászhajók, amelyekről a CCAMLR-t a 601/2004/EK rendelet 7. cikke rendelkezéseinek megfelelően értesítették, részt vehetnek a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a 88.1. FAO-alterületen és az 58.4.1., 58.4.2., 58.4.3a) körzetek nemzeti joghatóságon kívüli területein, valamint az 58.4.3b) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein.

2. Az 58.4.3a) és 58.4.3b) körzetekben egy időben csak egy halászhajó halászhat.

3. A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a 88.1 alterület valamint az 58.4.1. és 58.4.2. körzetek vonatkozásában, és ezek felosztását kisléptékű kutatási egységenként (SSRU-k) ezek mindegyikén belül a XV. melléklet határozza meg. A halászatot bármely SSRU területén berekesztik, ha a bejelentett fogás eléri a meghatározott fogási korlátot, és az említett SSRU-t a szezon hátralévő részére lezárják a halászat elől.

4. A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információ megszerzése és a fogás és erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban az 58.4.1. és 58.4.2. körzetben tilos a halászat az 550 méternél kisebb mélységben.

44. cikk Jelentési rendszerek

A 43. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő halászhajókra a következő fogási és erőkifejtési jelentési rendszerek vonatkoznak:

(a) a 601/2004/EK rendelet 12. cikkében meghatározott ötnapos fogási és erőkifejtési jelentési rendszer, azoknak a tagállamoknak a kivételével, amelyeknek a fogási és erőkifejtési jelentéseket legfeljebb két nappal a jelentési időszakok vége után be kell nyújtaniuk a Bizottságnak a CCAMLR-nek való azonnali továbbítás céljából. A 88.1. alterületen és az 58.4.1. és 58.4.2. körzetekben a jelentéseket a kisléptékű kutatási egységek végzik.

(b) a 601/2004/EK rendelet 13. cikkében meghatározott havi, részletes bontású fogási és erőkifejtési jelentési rendszer;

(c) jelentést kell tenni a visszaengedett Dissostichus eleginoides és Dissostichus mawsoni teljes számáról és tömegéről, a „megkocsonyásodott” állapotúakat is beleértve.

45. cikk Különleges követelmények

1. A 43. cikkben említett felderítő halászatot a 600/2004/EK rendelet 8. cikkének megfelelően végzik, tekintettel a horogsoros halászatok folyamán a tengeri madarak ezzel járó halálozásának csökkentésére alkalmazandó intézkedésekre. Ezen intézkedéseken kívül ezeken a halászterületeken tilos a belsőségeket a tengerbe dobni.

(a) ezeken a halászterületeken tilos a belsőségeket a tengerbe dobni;

(b) az 58.4.1. és 58.4.2. körzetekben felderítő halászatban részt vevő halászhajók, amelyek megfelelnek a CCAMLR jegyzőkönyveknek (A., B. vagy C.) a horogsoros rakodásra vonatkozóan, mentesülnek az éjszakai kihelyezés követelménye alól; azonban azoknak a hajóknak, amelyek összesen három (3) tengeri madarat megfognak, azonnal vissza kell állniuk az éjszakai kihelyezésre a 601/2004/EK rendelet 8. cikkének megfelelően;

(c) Azoknak a 88.1 alterületen és az 58.4.1 és 58.4.2 körzetekben felderítő halászatban részt vevő halászhajóknak, amelyek összesen három (3) tengeri madarat megfognak, azonnal fel kell függeszteniük a halászatot, és nem engedélyezhető számukra a normál halászati szezonon kívüli halászat a 2004/05. évi szezon fennmaradó részében.

2. A 88.1. FAO-alterületen felderítő halászatban részt vevő halászhajókra továbbá a következő követelmények vonatkoznak:

(a) a hajóknak megtiltják a következőket:

(i) olaj vagy üzemanyag-termékek vagy olajos szermaradványok tengerbe ürítése, a 73/78 MARPOL (Nemzetközi egyezmény a hajókról történő szennyezés megelőzéséről) I. mellékletében engedélyezettek kivételével;

(ii) a szemét kirakása;

(iii) olyan élelmiszer-hulladék kirakása, amely egy legfeljebb 25 mm-es lyukú szűrőn nem megy át;

(iv) baromfihús vagy részei (a tojáshéjat is beleértve) kirakása; vagy

(v) a szennyvíz kiürítése a szárazföldtől vagy jégselfektől 12 tengeri mérföld távolságon belül, illetve olyankor, amikor a hajó 4 csomónál kisebb sebességgel halad, vagy

(vi) a hulladékégetésből származó hamu kiürítése

(b) A 88.1. alterületre tilos élő baromfit vagy más élő szárnyast behozni, és az el nem fogyasztott tisztított baromfit el kell távolítani a 88.1. alterületről.

(c) A Dissostichus spp. halászata a 88.1. alterületen a Balleny-szigetek partjától mért 10 tengeri mérföld távolságon belül tilos.

46. cikk A fogások meghatározása

1. E szakasz alkalmazásában egy fogás egy vagy több horogsor elhelyezéséből áll egyetlen helyszínen. A fogási vagy tevékenységi jelentés alkalmazásában a fogás pontos földrajzi helyzetét a felhasznált horogsor vagy horogsorok középpontja határozza meg.

2. Ahhoz, hogy kutatási fogásnak minősüljön:

(a) az egyes kutatási fogásoknak a többi kutatási fogástól legalább 5 tengeri mérföld távolságra kell lenniük, amely távolságot az egyes kutatási fogások földrajzi középpontjától kell mérni;

(b) az egyes fogások legalább 3 500 és legfeljebb 10 000 horogból állnak; ez ugyanazon a helyszínen több külön horogsor kihelyezésével is megvalósítható;

(c) egy horogsor minden egyes fogásánál legfeljebb hatórás merítési időt kell hagyni, amelyet a kihelyezési eljárás befejezésének idejétől a bevonási eljárás megkezdéséig mérnek.

47. cikk Kutatási tervek

A 43. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a 88.1. FAO-alterület valamint az 58.4.1 és 58.4.2. körzetek felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják a kutatási terveket. A kutatási tervet a következőképpen hajtják végre:

(a) a kisléptékű kutatási egység területére való első belépéskor az első 10 fogást – amelyet az „első sorozat”-ként jelölnek – „kutatófogás”-ként kell feltüntetni, és meg kell felelniük a 46. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak;

(b) a következő 10 fogást vagy 10 tonnányi fogást – amelyik jelzőszintet előbb elérik – a „második sorozat”-nak nevezik. A második sorozat fogásai, a hajóparancsnok döntésétől függően, a rendes felderítő halászat részeként is kifoghatók. Ezek a fogások azonban kutatófogásoknak is tekinthetők, amennyiben teljesítik a 46. cikk (2) bekezdésének kritériumait;

(c) a fogások első és második sorozatának befejezésekor, amennyiben a hajóparancsnok folytatni kívánja a halászatot a kisléptékű kutatási egység területén, a hajónak „harmadik sorozat”-ot kell vállalnia, amelynek eredményeképpen a három sorozatban összesen 20 kutatófogást hajtanak végre. A fogások harmadik sorozatát a kisléptékű kutatási egység területén tett ugyanazon látogatás során kell elvégezni, mint az első és második sorozatot;

(d) 20 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén;

(e) a 88.1. alterület A., B., C., E. és G. kisléptékű kutatási egységén, ahol a tengerfenék halászható területe 15 000 km2-nél kisebb, a b), c) és d) pontot nem kell alkalmazni, és 10 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén.

48. cikk Adatgyűjtési tervek

1. A 43. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő halászhajók a 88.1. FAO-alterület valamint az 58.4.1. és 58.4.2. körzetek felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják az adatgyűjtési terveket. Az adatgyűjtési terv a következő adatokat tartalmazza:

(a) helyzet és tengermélység egy fogás minden horogsorának mindkét végén;

b) a kihelyezés, merítés és fogás ideje;

c) a felszínen elvesztett halak száma és faja;

d) a kihelyezett horgok száma;

e) a csali típusa;

f) a csali alkalmazásának sikeressége (%);

g) a horog típusa; és

h) tenger- és felhőviszonyok, valamint a holdfázis a horogsorok kihelyezése idején.

2. Minden kutatófogás esetében össze kell gyűjteni az (1) bekezdésben meghatározott valamennyi adatot; különösen, a kutatófogásban minden halat – 100 darabig – meg kell mérni, és legalább 30 halból álló mintát kell kivenni biológiai vizsgálatokra. Ha a fogás több mint 100 halból áll, alkalmazni kell egy módszert a halak véletlenszerű almintákra osztására.

49. cikk Jelölési program

A 43. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajó végrehajt továbbá egy jelölési programot a következőképpen:

(a) a Dissostichus spp. példányokat megjelölik és visszaengedik a szezon folyamán ejtett egyes fogások friss tömegének egy tonnája után egy példány arányban, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyv szerint. A hajók csak akkor hagyják abba a jelölést, ha már 500 példányt megjelöltek, illetve elhagyják a halászterületet, miután a fogott mennyiség friss tömegének minden tonnája után egy példányt megjelöltek;

(b) a programnak minden méretnagyságú példányt célba kell vennie, hogy teljesüljön a fogás friss tömegének minden tonnája után egy megjelölt példány követelménye. Minden visszaengedett példányt kétszeresen kell megjelölni, és a visszaengedésnek a lehető legkiterjedtebb földrajzi területen kell megtörténnie;

(c) minden jelzésen jól olvasható, egyedi sorszámnak kell szerepelnie, valamint egy visszaküldési címnek, amely biztosítja, hogy a megjelölt példány újbóli kifogása esetén a jelzés eredete visszakereshető;

(d) semmilyen újból kifogott példányt (azaz olyan kifogott halat, amelyet korábban jelöléssel láttak el) nem szabad újból visszaengedni, még akkor sem, ha csak egy rövid időszakra volt szabadon;

(e) minden újból kifogott példányról biológiai adatfelvételt kell készíteni (hossz, tömeg, nem, ivarállapot), ha lehet, elektronikus fényképet kell készíteni, az egyensúly szervet (otolith) fel kell tárni, és a jelölést el kell távolítani.

(f) minden vonatkozó jelölési adatot és az újbóli kifogások jelölési adatait elektronikus úton a CCAMLR űrlapján kell jelenteni a CCAMLR részére, három hónapon belül azt követően, hogy a hajó elhagyta ezeket a halászterületeket;

(g) minden vonatkozó jelölési adatot, az újbóli kifogások jelölési adatait és az újbóli kifogások mintapéldányait elektronikus úton a CCAMLR űrlapon kell jelenteni az illetékes regionális adatgazdának, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyv szerint.

50. cikk Tudományos megfigyelők

A 43. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajóval legalább két tudományos megfigyelő foglalkozik; egyikük a CCAMLR nemzetközi tudományos megfigyelési rendszerének megfelelően kinevezett megfigyelő, aki a halászati időszakban valamennyi halászati tevékenység során a hajón tartózkodik.

VIII. FEJEZETZáró rendelkezések

51. cikkTudományos nyomonkövetés

(a) Ez a rendelet nem vonatkozik azokra a kizárólag tudományos célú halászati tevékenységekre, amelyeket az érintett tagállam felügyelete alatt folytatnak, és amelyről a Bizottságot és azt a tagállamot, amelynek vizein a kutatást végzik, előre tájékoztatták.

(b) Az (a) pontban hivatkozott tengeri élőlények eladhatók, tárolhatók, kiállíthatók vagy eladásra felkínálhatók, feltéve, hogy:

- megfelelnek a 850/98/EK tanácsi rendelet XII. mellékletében rögzített előírásoknak, valamint a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló 1999. december 17-i 104/2000/EK tanácsi rendelet[32] 2. cikke szerint elfogadott kereskedelmi előírásoknak, vagy

- közvetlenül nem emberi fogyasztás céljából adják el azokat.

52. cikk Adatátvitel

A 2847/93/EGK rendelet alapján a tagállamok számítógéppel olvasható formában elküldik a Bizottságnak a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az egyes állományok táblázataiban meghatározott állománykódok felhasználásával.

53. cikkHatálybalépés

Ez a rendelet 2005. január 1-jén lép hatályba.

Ahol a CCAMLR-területre vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket a 2005. január 1-je előtt kezdődő időszakra határozták meg, a 42. cikket a teljes kifogható mennyiségek megfelelő alkalmazási időszakainak kezdetétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]

a Tanács részéről

az elnök

[…]

I. MELLÉKLET Közösségi hajókra alkalmazandó halászati lehetőségek olyan területeken, ahol fogási korlátozások vannak érvényben, továbbá harmadik országok hajóira vonatkozó halászati lehetőségek közösségi vizeken, faj és terület szerint (eltérő rendelkezés hiányában élősúly-tonnában)

Az e mellékletben meghatározott fogási korlátozásokat a 9. cikk alkalmazásában kvótáknak kell tekinteni, és ezért ezekre a 2847/93/EK rendeletben, különösen annak 14. és 15. cikkében megállapított szabályok vonatkoznak.

A halállományokra minden területen a fajok latin nevének betűrendi sorrendjét követve kell utalni. A következő táblázat e rendelet alkalmazásában a fajok közönséges nevének és latin nevének megfelelését tartalmazza:

+++++ TABLE +++++

IA. MELLÉKLET BALTI-TENGER

Ezen a területen minden teljes kifogható mennyiséget –a sima lepényhal és a tőkehal kivételével a 25-32. alkörzetben – az IBSCF keretében kell elfogadni.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IB. MELLÉKLET A SKAGERRAK, A KATTEGAT, AZ ÉSZAKI-TENGER ÉS A NYUGATI KÖZÖSSÉGI VIZEK Az Vb. (közösségi vizek), VI., VII., VIII., IX., X. ICES-terület, CEKAF (közösségi vizek) és Francia Guyana

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IC. MELLÉKLET AZ ATLANTI-ÓCEÁN ÉSZAKKELETI RÉSZE ÉS GRÖNLAND az I., II., IIIa., IV., V., XII., XIV. ICES-terület és a 0., 1. NAFO-terület (grönlandi vizek)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

ID. MELLÉKLET AZ ATLANTI-ÓCEÁN ÉSZAKNYUGATI RÉSZE NAFO terület

Valamennyi teljes kifogható mennyiséget és a kapcsolódó feltételeket a NAFO keretében kell elfogadni.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IE. MELLÉKLET HOSSZÚ TÁVON VÁNDORLÓ HALFAJOK – Valamennyi terület

Az e területre vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket a tonhal halászatával foglalkozó nemzetközi halászati szervezetek, például az ICCAT és az IATTC keretében kell elfogadni.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IF. MELLÉKLET ANTARKTISZ – CCAMLR terület

Ezek a CCAMLR által elfogadott teljes kifogható mennyiségek nincsenek szétosztva a CCAMLR-tagok részére, és ezért a közösségi részesedés nincs meghatározva. A fogásokat a CCAMLR titkársága felügyeli, és közli, ha a halászatot be kell szüntetni a teljes kifogható mennyiség kimerítése miatt.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

II. MELLÉKLET HERINGRE VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES INTÉZKEDÉSEK A III. ÉS IV. ALTERÜLETEN

1. A tagállamok különleges intézkedéseket fogadnak el az Északi-tengerből vagy a Skagerrak és Kattegat tengerszorosból kifogott hering fogására, válogatására vagy kirakodására vonatkozóan azzal a céllal, hogy biztosítsák a fogási korlátozások – különösen az IB. mellékletben meghatározottak – betartását. Ezek az intézkedések különösen a következőket foglalják magukban:

a) különleges ellenőrzési és vizsgálati programok,

b) halászati tevékenységi tervek, beleértve az engedélyezett hajók listáját, valamint – amennyiben a 70%-ot meghaladó kvótafelhasználás alapján szükségesnek tartják – az engedélyezett hajók tevékenységére vonatkozó korlátozások,

c) az átrakodás és olyan gyakorlatok ellenőrzése, amelyek a halállomány bizonyos részének visszaengedését vonják magukkal,

d) amennyiben lehetséges, a halászat ideiglenes betiltása azokon a területeken, ahol a hering, különösen az ivadékok, járulékos fogásának aránya magas.

2. A fogás maradékából nem kiválogatott hering kirakodása esetén a tagállamok biztosítják, hogy megfelelő mintavételi programok állnak rendelkezésre a járulékos heringfogás kirakodásának hatékony megfigyelésére. Azokban a kikötőkben, ahol az említett mintavételi programok nem állnak rendelkezésre, be kell tiltani az olyan halfogások kirakodását, amelyek nem kiválogatott heringet tartalmaznak.

3. A Bizottsági ellenőrök – a 2847/93/EGK rendelet 29. cikkével összhangban és bármikor, amikor a Bizottság az 1. és 2. pont értelmében szükségesnek tartja – független vizsgálatokat folytatnak annak ellenőrzése céljából, hogy az illetékes hatóságok végrehajtják a mintavételi programokat és az 1. pontban említett különleges intézkedéseket.

4. A Bizottság betiltja a hering kirakodását, amennyiben úgy vélik, hogy az 1. pontban említett különleges intézkedések végrehajtása nem biztosítja valamennyi halászterületen a heringhalászat okozta állománypusztulásának szigorú ellenőrzését.

III. MELLÉKLET ÁTMENETI TEKHNIKAI INTÉZKEDÉSEK

A. RÉSZBalti-tenger

1. SZAKASZ TőKEHAL HALÁSZAT

1. A KÖZÖNSÉGES TőKEHAL BALTI-TENGERI HALÁSZATÁHOZ ENGEDÉLYEZETT HALÁSZFELSZERELÉS-TÍPUSOK

1.1. Vontatott háló

1.1.1. Szelektáló ablak nélkül

Szelektáló ablak nélküli vontatott hálók használata tilos.

1.1.2. Szelektáló ablakkal

A 88/98/EK rendelet V. mellékletében szereplő, a különleges szelektáló eszközökre vonatkozó rendelkezésektől eltérve, e melléklet 1. függelékének rendelkezéseit kell alkalmazni.

1.1.3. Egy hálós szabály

Vontatott háló szelektáló ablakkal történő használata esetén nem tartható más típusú halászfelszerelés a fedélzeten.

1.2. Kopoltyúháló

A 88/98/EK rendelet IV. mellékletének rendelkezéseitől eltérve, a kopoltyúháló esetében a legkisebb szembőség 110 mm.

A hálók hosszúsága nem haladhatja meg a 12 km-t olyan hajók esetében, amelyek teljes hossza legfeljebb 12 m.

A hálók hosszúsága nem haladhatja meg a 24 km-t olyan hajók esetében, amelyek teljes hossza meghaladja a 12 m-t.

A hálók vízbentartási ideje nem haladhatja meg a 48 órát a hálók első vízbe merítésétől a hálóknak a halászhajó fedélzetére történő teljes visszahúzásáig.

2. A közönséges tőkehal balti-tengeri járulékos fogása

2.1 A 88/98/EK rendelet 3. cikke (4) bekezdésének rendelkezéseitől eltérve, méreten aluli közönséges tőkehal nem tartható a hajón a 2.2. pontban foglalt eset kivételével.

2.2 Azonban az említett rendelet 3. cikke (5) bekezdésének rendelkezéseitől eltérve, a közönséges tőkehalnak a legfeljebb 32 mm szembőséggel történő, hering- és spratthalászat melletti járulékos fogása nem haladhatja meg a 3 súlyszázalékot. E járulékos fogásból legfeljebb 5% mennyiségű méreten aluli közönséges tőkehal tartható a hajón.

2.3 A közönséges tőkehal járulékos fogása nem haladhatja meg a 10%-ot a heringtől és a sprattól eltérő halfajtáknak az 1.1.2. pontban említettektől eltérő vonóhálóval és dán kerítőhálóval történő halászata esetén.

3. Legkisebb méret közönséges tőkehal esetén a Balti-tengerben

A 88/98/EK rendelet III. mellékletében megállapított rendelkezésektől eltérve, a közönséges tőkehal esetében a legkisebb fogható méret 38 cm.

4. A balti-tengeri közönséges tőkehalra vonatkozó nyári tilalom

A Balti-tengeren, a Bæltek és az Øresund területén 2005. június 15-től 2005. augusztus 15-ig tilos a közönséges tőkehal halászata.

5. Tőkehal halászati tilalom a Balti-tengeren

a) Tilos a halászat a következő koordinátákat összekötő vonalak által meghatározott tengerszakaszon, amelyeket a WGS84 koordináta rendszer szerint kell mérni:

1. terület:

- ÉSZ 56°00’, KH 15°00’

- ÉSZ 56°00’, KH 16°30’

- ÉSZ 54°30’, KH 16°30’

- ÉSZ 54°30’, KH 15°00’

- ÉSZ 56°30’, KH 15°00’

2. terület:

- ÉSZ 56°00’, KH 19°00’

- ÉSZ 54°30’, KH 19°30’

- ÉSZ 54°30’, KH 18°40’

- ÉSZ 55°30’, KH 18°00’

- ÉSZ 56°00’, KH 18°00’

- ÉSZ 56°00’, KH 19°00’

b) Az a) ponttól eltérve, megengedett a halászati tevékenység az említett pontban meghatározott területeken vontatott halászfelszereléssel és 100 mm-nél kisebb szembőségű rögzített felszereléssel.

6. Átmeneti és kiegészítő feltételek a balti-tengeri tőkehal állományok helyreállításának nyomon követése, felülvizsgálata és felügyelete vonatkozásában

6.1. Általános rendelkezések

6.1.1. A balti-tengeri tőkehal állományokra vonatkozó nyomon követési, felülvizsgálati és felügyeleti programja az alábbi elemekből áll:

A tőkehal halászatára vonatkozó különleges feltételek a Balti-tengeren.

Dánia, Észtország, Finnország Németország, Lettország, Litvánia, Lengyelország és Svédország által kialakítandó nemzeti ellenőrzési rendszerek.

További nyomon követési, ellenőrzési és felülvizsgálat intézkedések.

Közös felügyelet, és ellenőrök cseréje.

6.1.2. A Bizottság kezdeményezésére vagy egy tagállam kérését követően a tőkehal állományokra vonatkozó nemzeti ellenőrzési cselekvési programokat felül lehet vizsgálni.

6.2. Különleges feltételek a közönséges tőkehal balti-tengeri halászatára vonatkozóan

6.2.1. Minden hajónak, amely tőkehalra kíván halászni a Balti-tengeren, a közönséges tőkehal balti-tengeri halászatára vonatkozó különleges engedéllyel kell rendelkeznie.

6.2.2. Valamennyi tagállamnak listát kell vezetnie a közönséges tőkehal balti-tengeri halászatára vonatkozó különleges engedéllyel rendelkező hajókról.

6.2.3. A halászhajó parancsnokának vagy képviselőjének, aki számára a tagállam a közönséges tőkehal balti-tengeri halászatára vonatkozó különleges engedélyt kiállította, meg kell felelnie a 2. függelék feltételeinek.

6.3. Nemzeti ellenőrzési cselekvési programok.

6.3.1. Minden érintett tagállam kialakít egy nemzeti ellenőrzési cselekvési programot.

6.3.2. A Bizottság 2005-ben legalább egyszer összehívja a Halászati és akvakúltúra szakbizottság ülését, hogy kiértékeljék a balti-tengeri tőkehal állományokra vonatkozó nemzeti ellenőrzési cselekvési programok megfelelőségét és eredményeit.

6.4. A tagállamok által elfogadandó nyomon követés, felülvizsgálat és felügyelet.

6.4.1. Minden érintett tagállam e rendelet hatálybalépésétől számított 15 napon belül megküldi a Bizottság számára a kijelölt kikötők listáját, majd újabb 15 napon belül a nemzeti ellenőrzési programot és a végrehajtási ütemtervet. A Bizottság továbbítja ezeket az információkat az érintett tagállamok számára.

6.4.2. A 2847/93/EGK rendelet 6. cikkétől függetlenül, minden olyan közösségi halászhajó parancsnok, aki 50 kg-nál nagyobb élősúlynak megfelelő tőkehalat tart a fedélzeten, vagy rakodik ki, naplót vezet tevékenységeiről, különös tekintettel a kifogott és fedélzeten tárolt egyes fajok mennyiségeire, a fogások dátumára és helyére (ICES statisztikai négyszög) és az alkalmazott felszerelés típusára.

6.4.3. A 2807/83/EGK rendelet 5. cikkétől eltérően, a TAC alá tartozó, fedélzeten tartott halakra vonatkozó kilogrammban mért mennyiség becslésének tűrési határértéke 8%.

6.4.4. A tagállamok illetékes hatóságai igényelhetik, hogy bármilyen mennyiségű kifogott, és először az említett tagállamban kirakodott tőkehal mérlegelését ellenőrök jelenlétében végezzék, mielőtt elszállítanák azt az első kirakodás kikötőjéből. Egy kijelölt kikötőben először kirakodott tőkehal vonatkozásában a kirakodott mennyiség legalább 20%-át kitevő reprezentatív mintát a tagállam által meghatalmazott ellenőrök jelenlétében kell mérlegelni, mielőtt azt először eladásra felkínálják, vagy eladják. Ebből a célból a tagállamok e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül megküldik a Bizottság számára az alkalmazandó mintavételi módszer részleteit.

6.4.5. A 2847/93/EGK rendelet 19a. cikkének (1a) bekezdésétől függetlenül, az említett rendelet 19e., 19f., 19g., 19h. és 19i. cikkét kell alkalmazni minden hajóra, amely halászati tevékenységet folytat a Balti-tengeren.

6.4.6. A 2244/2003/EK rendelet 13. cikkének rendelkezéseivel összhangban, a tagállamok biztosítják, hogy a közönséges tőkehal balti-tengeri halászatára vonatkozó különleges engedéllyel rendelkező hajóknak az említett rendelet 8. cikke, 10. cikkének (1) bekezdése és 11. cikkének (1) bekezdése szerint kapott VMS adatait használják:

a) a kikötőbe történő mindenegyes be- és kilépés feljegyzésénél, számítógép által olvasható formában, három éven keresztül;

b) a Balti-tengeren zárt halászati területekre történő mindenegyes be- és kilépés feljegyzésénél.

6.4.7. A tagállamok bevezethetnek olyan alternatív ellenőrzési intézkedéseket a 4.5 pontban hivatkozott jelentési kötelezettségeik megfelelőségének biztosítására, amelyek ugyanolyan hatékonyak és átláthatók, mint az említett jelentési kötelezettségek. Az ilyen alternatív intézkedésekről értesíteni kell a Bizottságot ezek bevezetése előtt.

6.4.8. A 2847/93/EGK rendelet 13. cikkétől eltérően, az 50 kg-nál nagyobb tőkehal mennyiségeket, amelyeket más helyre szállítanak, mint a kirakodás vagy a beszállítás helye, el kell látni a 2847/93/EGK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében előírt egyik nyilatkozat egy példányával, amely a szállított fajok mennyiségeit tartalmazza. A 2847/93/EGK rendelet 13. cikke (4) bekezdésének b) pontjában említett kivételek nem alkalmazhatók.

6.4.9. A 2847/93/EGK rendelet 34(c) cikkének (1) bekezdésétől eltérően a balti-tengeri tőkehal különleges nyomon követési programja a hatálybalépés dátumától számított két évnél tovább tarthat.

6.5. Közös felügyelet és ellenőrök cseréje

6.5.1. Az érintett tagállamok vállalkozhatnak közös felülvizsgálati és felügyeleti tevékenységekre, és ebből a célból kialakíthatnak a felügyeleti gyakorlatukra alkalmazható közös működési eljárásokat.

6.5.2 Az e rendelet hatálybalépését követő 30 napon belül össze kell hívni az illetékes nemzeti hatóságokat, a közös felülvizsgálati és felügyeleti program összehangolása céljából.

6.5.3. Az érintett tagállamok biztosítják, hogy meghívják az érintett tagállamok ellenőreit, hogy legalább közös felülvizsgálati tevékenységeikben részt vegyenek.

6.5.4. A Bizottság ellenőrei részt vehetnek ezekben a cserékben, és részt vehetnek a közös felülvizsgálatokon.

2. szakaszRigai-öböl

7. A RIGAI-ÖBÖLRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

7.1 Különleges halászati engedély

1. A hajóknak az 1627/94/EK rendelet 7. cikkének megfelelően kiállított különleges halászati engedélly