[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 4.7.2007

SEC(2007) 894

A BIZOTTSÁG BELSŐ SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA Kísérő dokumentum

Javaslat A TANÁCS RENDELETE a borpiac közös szervezéséről és bizonyos rendeletek módosításáról A hatásvizsgálat összefoglalása {COM(2007) 372 végleges}{SEC(2007) 893}

1. Feladatmeghatározás

A Bizottság „Fenntartható európai borágazat felé” című közleményét[1] kísérő hatásvizsgálat[2] elemzése kimutatta az európai borágazat létfontosságát egyrészt a világ borpiacán képviselt súlya, másrészt pedig a bortermelő tagállamok és régiók mezőgazdasági és vidéki tevékenységein belül játszott alapvető szerepe tekintetében. Ugyanakkor az EU bortermelésének nagy részére jellemző világhírnév és versenyképesség ellenére az ágazat egyre inkább a hiányosságok egész sorával szembesül:

1. évtizedek óta tartó határozott fogyasztásbeli visszaesés , amelynek oka a társadalom egészére jellemző étkezésbeli életmódváltozás,

2. a versenyképesség hanyatlása a nem uniós borokkal szemben,

3. az EU borágazatában tapasztalható nem fenntartható piaci egyensúlyhiány ,

4. a borpolitika jogi keretének összetettsége ,

5. a környezeti aggályok elégtelen figyelembevétele .

E tekintetben valószínűleg több, a KPSZ-hez kapcsolódó politikai eszköz nem eléggé hatékony a céljai eléréséhez:

- az új telepítésekre vonatkozó tilalom nem járt teljes sikerrel a termelés fölött gyakorolt ellenőrzés tekintetében;

- a kivágási program szünetel;

- a lepárlási intézkedések és egyéb piaci eszközök túltermelésre ösztönöznek, így akadályozzák a piaci egyensúlyt;

- A KPSZ számos rendelkezése súlyos igazgatási terheket teremtett;

- egyes – így a címkézéssel és a borkészítési eljárásokkal kapcsolatos – szabályok megfojtják a hatékonyságot és akadályozzák az új termelési technikák és forgalmazási módszerek kialakulását. Különösen a címkézési szabályok túl sokfélék és merevek, és nehezítik az ún. fajtaborok (egy vagy több szőlőfajtából készült borok, amelyeknél forgalmazási okokból nagyobb hangsúlyt fektetnek a fajták nevére mint a termék földrajzi eredetére) kifejlesztését;

- az asztali borok és a meghatározott termőhelyről származó „minőségi” borok jelenlegi kettős felosztása már nem jelent megfelelő keretet a borok földrajzi jelzéseivel kapcsolatos koncepció előmozdításához;

- A Kereskedelmi Világszervezet számos politikai eszközre nyomást gyakorol.

2. Célkitűzések

A 2006. júniusi közlemény rámutatott, hogy a borreformot a KAP 2003-ban megkezdett és 2004-ben (gyapot, komló, olívaolaj, dohány), majd 2005-ben (cukorreform) folytatott általános reformfolyamatának összefüggésében kell szemlélni. A reform által eddig nem fedett fő ágazatot – nevezetesen a zöldség- és gyümölcságazatot – módosító bizottsági jogszabályjavaslat[3] szintén ez irányba mutató kezdeményezés.

A KAP által vett új irány határozott lépést jelent egy előrelátóbb, piacorientáltabb és fenntarthatóbb mezőgazdasági ágazat felé, ezzel jelentősen hozzájárulva a lisszaboni stratégia célkitűzéseihez[4] és a göteborgi Európai Tanácson meghatározott fenntartható fejlődési politikához[5].

Az új borrendszernek szintén igazodnia kell az új KAP alapelveihez , hogy hozzájárulhasson annak eddigi eredményeihez; ezért a borágazat reformját a versenyképesség , illetve a gazdasági, társadalmi és környezeti fenntarthatóság célkitűzései kell hogy vezessék.

A megreformált bor-KPSZ-nek egészen pontosan a következő célkitűzéseket kell elérnie:

- jobb mennyiségi és minőségi egyensúly a kereslet és a kínálat között ,

- az európai bor versenyképességének javítása,

- a piacorientáltság , a horizontális megközelítés és a kölcsönös megfeleltetés elősegítése,

- a termelők bevételeinek megőrzése,

- a szélesebb társadalmi – így az egészségügyi, fogyasztóvédelmi és környezetvédelmi – kérdések felölelése,

- a termék hitelességének és hagyományos jellegének megőrzése,

- a nemzetközi kötelezettségek tiszteletben tartása,

- a jogalkotás egyszerűsítése és rugalmasabb, hatékonyabb jogi keret lehetővé tétele,

- a szubszidiaritás nagyobb fokának elérése az intézkedések különleges körülményekhez és igényekhez igazításával, de bizonyos egységes szabályok megőrzésével a verseny torzulását elkerülendő,

- Bulgária és Románia zökkenőmentes uniós csatlakozásának biztosítása a borágazatuk modernizálásával és szerkezetátalakításával.

3. JOGALKOTÁSI JAVASLAT

A jogszabályjavaslat nagyrészt a „mélyreható reform” választási lehetőségén alapul, egészen pontosan a 2006. júniusi közleményben megvizsgáltak közül az azóta továbbfejlesztett B. változaton.

A jelenlegi javaslat legfontosabb elemei a „mélyreható reform” opciójához képest a következők:

- a kivágási program alkalmazási körének csökkentése (400 000 ha-ról 200 000 ha-ra);

- a szőlőtermő területek jogosultsága az egységes támogatási rendszerre (SPS) (noha ez nem jelent kapcsolódó új SPS-jogosultságokat);Ez az intézkedés a KAP-reform lehetőségének egy fontos elemét foglalja a javaslatba (a közlemény 3. lehetősége);

- külön hangsúly az európai borok nem uniós piacokon való, a nemzeti kereten keresztüli promócióját illető intézkedéseken és a felelős és mértékletes borfogyasztással kapcsolatos információs kampányokon az EU-ban.

4. Hatáselemzés (az eddigi helyzet fenntartása vagy jogszabályjavaslat)

4.1. A borágazatra gyakorolt gazdasági hatás

4.1.1. Piaci egyensúly

A 27 tagú EU borpiacát illető középtávú kilátások fényében a reform elmaradása egyre növekvő túltermeléshez vezetne, ami fenntarthatatlannak mutatkozik.

A Bizottság által javasolt jogi keret szerint a piaci intézkedések eltörlése garantálná a bortermelés nagyobb piacorientáltságát, és ezáltal segítené a hosszú távú piaci egyensúly elérését.

Rövid távon a Bizottság javaslata a termelési potenciál nagyobb mértékű csökkentésével, az ágazat strukturális kiigazításával és az uniós borok iránti kereslet növelésével a bortúltermelés fokozatos csökkenését tenné lehetővé.

4.1.2. Árak

A jelenlegi helyzet fenntartása esetén a növekvő feleslegek egyre nagyobb nyomást fognak gyakorolni az intervenciós intézkedésekre és az EU költségvetésére. A borkészletek hatékony felszámolása során a piaci eszközök egyre inkább nehézségekbe fognak ütközni. A visszatérő válságok az árak romlásához és ezáltal a mezőgazdasági üzemek bevételének csökkenéséhez vezetnének.

A javasolt reform hosszú távon az árak megfelelő szintjéhez vezetne, ami a piaci egyensúly elérésének közvetlen következménye.

Ugyanakkor az ágazatnak rövid távú árzuhanással kell számolnia, mivel a piaci helyzet megszilárdítása jelentős erőfeszítéseket követel meg a strukturális kiigazítás vonatkozásában.

A borárakra gyakorolt hatást az asztali borok ára és a teljes borkészlet között meghatározott statisztikai viszony alapján vizsgálták, majd ebből következtettek az árakra.

E gyakorlat eredményei azt mutatják, hogy a bizottsági javaslat rövid távon kevésbé jelentős hatást gyakorolna az árakra (–7%) , mintha nem kerülne sor a reformra (–11%) , a továbbiakban pedig gyors árstabilizációt biztosítana.

4.1.3. Versenyképesség

Az EU borágazata versenytársaihoz képest jelenleg bizonyos számú hátránnyal rendelkezik:

- kisebb termelői struktúrák , magasabb termelési költségekkel és a nagykereskedők szükségleteit ki nem elégítő kisebb termelési mennyiséggel.

- kevésbé dinamikus értékesítési stratégia ,

- több szabályozási korlát .

E hátrányok következtében mind a hazai, mind az exportpiacokon csökkent az uniós boroknak a versenyben részt vevő más borokhoz viszonyított piaci részesedése. Ez borpiacunk aggasztó versenyképességbeli lemaradásának a jele, különösen az alacsony és a közepes minőségi kategóriában.

E tekintetben a reform elmaradása nem javítana a jelenlegi helyzeten.

A Bizottság javaslata a következőkön keresztül tudná hatékonyan kezelni a fennálló nehézségeket :

- jobb piacorientáció és szerkezetjavítás,

- nagyobb rugalmasság a borkészítési eljárások és a címkézési szabályok tekintetében,

- kevesebb szabályozási korlát,

- Az Unió borainak tájékoztatási és promóciós támogatása.

Különösen az új telepítések tilalmának 2014-től történő megszüntetése válna a versenyképesség javára , lehetővé téve a leghatékonyabb termelőknek, hogy optimalizálják mezőgazdasági üzemeik méretét, és hogy elérjék a legkedvezőbb termelési mennyiséget.

Végül az alkoholtartalom-növeléssel kapcsolatosan javasolt rendelkezdések az érintett termelők termelési költségeinek emelkedéséhez vezethetnek ; minél alacsonyabb a borár, annál nagyobb a növekedés, ami még jelentősebb azoknak a termelőknek az esetében, akik támogatott sűrített musttal növelik az alkoholtartalmat, mint azoknál, akik répacukrot használnak.

4.1.4. Az élelmezési célú alkohol ágazatára gyakorolt gazdasági hatás

Az élelmezési célú alkohol lepárlására vonatkozó támogatások eltörlése a lepárlók termelési költségeinek növekedésével járna, akiknek így piaci áron kellene asztali bort beszerezniük.

A költségnövekedés a 40 térfogatszázalékos pálinka esetében 0,4 EUR/literre, a szeszezett borok esetében 0,15 EUR/literre becsülhető. E kis mértékű költségnövekedéssel valószínűleg a termék kiskereskedelmi árát terhelnék.

Mivel az egyliteres pálinka kiskereskedelmi ára még a legalacsonyabb jövedéki adót alkalmazó országokban is körülbelül 10 EUR, a gyártási költség emelkedésének hatása a pálinka árára viszonylag korlátozott (normális esetben 5%-nál kevesebb), a szeszezett borok esetében pedig még kisebb.

Az áremelkedés a boralkohol-fogyasztás csökkenését fogja maga után vonni; ez körülbelül 4 millió hl bornak felel meg.

4.2 . A társadalmi hatás

4.2.1. Mezőgazdasági bevételek

Mint arra a 4.1.2. pont már kitért, a jelenlegi rendszerből következő és a borfeleslegek fokozatos felgyülemléséből fakadó hosszú távú árromlás a gazdaságok bevételeinek jelentős romlásához fog vezetni a borágazatban.

A reformjavaslat hosszú távon a viszonylag magas áraknak megfelelő kielégítő bevételi szinthez vezetne.

Azonban – mint az az árakat illető elemzésből már kitűnt – mind a jelenlegi helyzet fenntartásának forgatókönyvével, mind a bizottsági javaslatéval számolva, a bortermelőknek rövid távú jövedelemveszteséggel kell számolniuk.

Az előrejelzett áresés bevételre gyakorolt hatását a mezőgazdasági számviteli információs hálózat (FADN) adatai és az EU számos nagy bortermelő régiója asztalibor-termelőinek legjelentősebb típusait képviselő néhány „mintagazdaság” vizsgálata alapján szimulálták.

Az elemzés rámutat, hogy a Bizottság javaslatának minden régióban és már rövid távon is kevésbé erős a bevételekre gyakorolt hatása a jelenlegi helyzet fenntartásához képest , és idővel gyors bevételi stabilizációt biztosítana.

4.2.2. A mezőgazdasági foglalkoztatottság

A kivágási program újraélesztése a borreform alkalmazásának első öt évében a megművelt szőlőterület csökkenésével együtt jelentősebb mezőgazdasági foglalkoztatottságcsökkenéshez vezet a reform elmaradásának forgatókönyvéhez képest.

Különösen arra kell számítani, hogy a szőlőültetvények kivágásának legintenzívebb évében (2009) a mezőgazdasági foglalkoztatottság a gazdaságokban 5,1%-kal fog zuhanni. Ez a százalékarány fokozatosan csökkenni fog az azt követő évek során, és 3,3%-on fog megállni, ami megfelel a mezőgazdasági foglalkoztatottság terén a jelenlegi rendszer folytatása esetén várhatóan bekövetkező csökkenésnek.

Röviden tehát a bizottsági reformjavaslat hatása némileg felgyorsítja a munkaerő-alkalmazás racionalizálása és a mezőgazdasági foglalkoztatottság csökkenése felé mutató hosszú távú tendenciát . Különösen érdekes megfigyelni azt, hogy a foglalkoztatottság általános szintje a reform átmeneti időszakának vége (2013) után pontosan ugyanaz, mint ami két évvel később (2015) a jelenlegi helyzet fenntartása esetén is bekövetkezne.

4.2.3. Foglalkoztatottság a borértékesítési láncon és a kapcsolódó ágazatokban

A gazdaságokon kívüli bortermelés 8 600 szövetkezeti egységet és magánpincészetet jelent, amelyek mintegy 76 000 főt foglalkoztatnak az EU egészében.

A kivágási program újraélesztésével egyes szőlőtermelők, akik termésüket a pincészeteknek szánták, felhagynak tevékenységükkel, ami az érintett pincészetek tekintetében hirtelen bortermelés-csökkenést von maga után.

A bortermelés egészének csökkenéséből adódóan a borkészítési ágazat jelentős strukturális kiigazítására kerülhet sor; az optimális méret eléréséhez ez a borszövetkezetek méretnövekedésére vagy egybeolvadására sarkallhat. Egyrészt e folyamat lehet, hogy munkahelyek elveszítésével jár, másrészt azonban elősegítheti a borkészítő ipar racionalizálását, az ugyanis kis mérete okán hatékonysági problémákkal küzd. Emellett a borrégiókban a vidékfejlesztési intézkedéseknek szánt források növekedése tovább lendítheti a borkészítőknél megfigyelhető azon tendenciát, hogy a tevékenységi körük borértékesítési láncon belüli kiterjesztésével növeljék termékeik hozzáadott értékét.

A bortermeléshez kapcsolódó másik iparág, a borlepárlás Olaszországban, Franciaországban és Spanyolországban 256 lepárlóból tevődik össze, amelyek 6 800 főt foglalkoztatnak (nincs adat a többi tagállam vonatkozásában).

A lepárlási intézkedéseknek és különösen a melléktermékek lepárlásának – ami a borlepárlók üzleti tevékenységének nagy részét képezi – eltörlése kétségtelenül nagy nyomást gyakorol majd e lepárlókra, és némelyikük várhatóan bezár . Ugyanakkor más lepárlóknak jó esélye van az új helyzethez való alkalmazkodásra , tekintettel arra is, hogy termelésük egy másik része (nevezetesen az alkoholtartalmú italok termelése) jelentős piaci igényt szolgál ki. Megnövelt vidékfejlesztési pénzeszközök állnak rendelkezésre az új technológiák fejlesztését célzó beruházások finanszírozására a költségek csökkentése vagy a lepárlókból érkező termékek új felvevőpiacának megtalálása érdekében, illetve arra, hogy a bezáró lepárlók átállási lehetőségeinek megtalálására szerkezetátalakítási fellépéseket lehessen elindítani.

4.3 . A környezetre gyakorolt hatás

A bortermelés környezeti terheléssel jár több szempontból is (hatások a talajra, növényvédő és különösen gombaölő szerek intenzív használata, borkészítési melléktermékek eltávolítása, az öntözés egyre nagyobb használata bizonyos régiókban, túlzott specializálódás).

A jelenlegi helyzet fenntartásával folytatódna a környezet valamennyi szempontból történő terhelése .

A reformjavaslat számos jótékony hatással járna a környezetet illetően, különösen azáltal, hogy a szőlőtermő vidékek az egységes kifizetési rendszer (SPS) igénybevételére jogosulttá válnának , a bor-KPSZ alapján megítélt támogató intézkedéseket rendszeresen össze lehetne kapcsolni a kölcsönös megfeleltetési szabályokkal , és az új pénzeszközöket a második pillérbe csoportosítanák át .

A kivágási intézkedések megerősítése összességében pozitív hatással lehet a környezetre, mivel általában csökkenti a monokultúrás gazdálkodást. A kölcsönös megfeleltetés összekapcsolása a termelésből való végleges kivonásért járó támogatásokkal és a kivágott területre megítélt SPS-jogosultsággal segítené megelőzni a földterületek termelésből való kivonásának ellentmondásos hatásait.

Végül pedig a lepárlási intézkedések eltörlése is pozitív hatással lehet a környezetre, feltéve hogy a borkészítési melléktermékeket környezetvédelmi szempontból helyesen kezelik.

4.4 . A kereskedelemre gyakorolt hatás és a WTO-nak való megfelelés

A borágazatban a következő főbb kérdések merülnek fel a WTO-val összefüggésben:

- belső támogatás :a borpiac közös szervezésével kapcsolatban felmerülő éves kiadások nagy része a kereskedelmet leginkább torzító támogatási típusba, a sárga dobozba tartozik.

- export-visszatérítések :A WTO-tárgyalások esetlegesen minden exporttámogatás fokozatos megszüntetéséhez vezetnek;

- minőségi politika/földrajzi jelzések :a minőségre vonatkozó jelenlegi keretszabályok nem teszik lehetővé földrajzi jelzéseink optimális nemzetközi oltalmát a WTO-TRIPS egyezmény értelmében.

- címkézési előírások :szabályainkat egyes harmadik országok diszkriminatívaknak tekintik.

A reform elmaradásának esetén a meglévő borászati rendszer majdnem összes, WTO-val kapcsolatos problémája megoldatlan maradna; ezért a borpiac közös szervezésének számos rendelkezése támadás tárgyát képezhetné a jövőben .

A reformjavaslat a bor-KPSZ-t sokkal „ WTO-barátabbá ” tenné, noha a nemzeti kereteken belül a zöld-doboz státus nem biztosított minden javasolt intézkedés esetében.

4.5 . A borminőségre, egészségre és fogyasztóvédelemre gyakorolt hatás

4.5.1. Borminőség

A reformjavaslattal a piaci intézkedések megszüntetésén keresztül elért jobb piaci irányultság várhatóan kedvező hatással lenne a kiváló minőségű borok szegmensére .

4.5.2. Egészségügyi és fogyasztóvédelmi politika

A borpiac jelenlegi közös szervezése keretében az élelmezési célú alkohollá történő lepárlás negatív hatással van a közegészségügyre, mivel támogatja a bor magas alkoholtartalmú itallá történő átalakítását. A borpárlatok alacsony költségen történő előállításának lehetősége ösztönzi az egészségre káros alkoholfogyasztást.

Az élelmezési célú alkohollá történő lepárlás támogatásának megszűnése és – sokkal általánosabban – a felesleg csökkentésének a termelés jobb piaci irányultságán keresztül elérendő célja pozitív hatással lehet a közegészségügyre . Ezenfelül a minőségi politikával, a földrajzi jelzések rendszerével és a címkézési szabályokkal kapcsolatban javasolt egyszerűsítések, valamint a javasolt oktatási és tájékoztatási kampányok javíthatnák a fogyasztók számára az átláthatóságot .

4.6 . Az igazgatási hatékonyságra gyakorolt hatás

A jelenlegi KPSZ fenntartása egy bonyolult rendszer folytatását jelentené, egyre növekvő terheket róva a gazdasági szereplőkre , ami pedig akadályozná a versenyképességüket , és nem hagyna valós teret a szubszidiaritásnak .

A bizottsági javaslat bonyolult intézkedések (telepítési jogok, lepárlás, bor magántárolása, alkohol intervenciós tárolása) – egyes esetekben egy átmeneti időszak után történő – megszüntetésén keresztül jelentős egyszerűsítésről rendelkezik. Növelné a szuszidiaritás szintjét is egy nemzeti keret bevezetésével, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy alternatív intézkedések közül válasszanak, valamint a vidékfejlesztési támogatásoknak a bortermelő régiókban történő növelésével.

Végül a bizottsági javaslat egyértelműen a költségvetési semlegesség elvén alapul (kb. 1,3 milliárd EUR/év ). Így nem lesz változás az ágazat támogatásának egészére nézve; ugyanakkor a közösségi pénzeszközök nagyobb költséghatékonysága valósul meg.

[1] SEC(2006) 770, 2006.6.22., http://ec.europa.eu/agriculture/capreform/wine/fullimpact_en.pdf.

[2] COM(2006) 319, 2006.6.22.,http://ec.europa.eu/agriculture/capreform/wine/com2006_319_en.pdf

[3] COM(2007) 17.

[4] COM(2005) 24.

[5] Elnökségi következtetések, 2001. június 15–16.