[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.6.1.

COM(2010)271 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

az európai uniós keretszabályozás alapján végzett piaci felülvizsgálatokról (3. jelentés)További lépések az elektronikus hírközlés belső piacának konszolidációja felé{SEC(2010) 659}

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. A piacelemzés terén elért előrehaladás 4

3. Egyszerűbb és célirányosabb szabályozás 4

3.1. Bizottsági iránymutatás a 7. cikk szerinti eljárás alapján – átfogó kérdések 5

3.2. Bizottsági kezdeményezések a keretirányelv 19. cikke alapján 5

4. Szabályozási fejlemények 7

4.1. A vezetékes hozzáférés kiskereskedelmi és a híváskezdeményezés nagykereskedelmi piaca 7

4.2. Vezetékes és mobil végződtetés 8

4.3. A széles sávú hozzáférés nagykereskedelmi piacai 9

4.4. Bérelt vonalak 11

4.5. Kilátások 12

5. Következtetés 12

BEVEZETÉS

Az elektronikus hírközlés 2003 óta hatályos keretszabályozása bevezette a „7. cikk szerinti eljárást”, egy európai uniós konzultációs mechanizmust, amelynek célja a következetes szabályozási megközelítés EU-n belüli biztosítása. A nemrégiben módosított hírközlési szabályozás[1] megerősítette a 7. cikk szerinti eljárás központi szerepét az elektronikus hírközlési szolgáltatások versenyképes egységes piacának előmozdítása terén. A módosított szabályozás további kötelezettségeket ró a Bizottságra a korrekciós intézkedések meghozatalára és végrehajtására vonatkozóan, annak érdekében, hogy a piaci szereplők nagyobb jogbiztonsággal rendelkezzenek a határokon átnyúló hírközlési beruházások esetében.

2003 óta a hírközlési piacok versenyképesebbek lettek, a szolgáltatások és termékek pedig Európa-szerte egyre szélesebb körben váltak elérhetővé. Mindez részben a nemzeti szabályozó hatóságok fellépésének is köszönhető, amelyek hozzáférési és árképzési kötelezettségeket határoztak meg a jelentős piaci erővel rendelkező üzemeltetők számára, valamint annak az eredménye, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok szabályozási intézkedéstervezeteinek bizottsági felügyelete Európa-szerte egységes megközelítést biztosított a szabályozásra vonatkozóan. A szabályozás kétségkívül célirányosabbá vált, és fokozottan összpontosít a továbbra is meglévő szűk keresztmetszetekre, a szabályozási eljárások pedig egyszerűbbé és hatékonyabbá váltak.

Nem sikerült azonban minden problémát megoldani. A hírközlés egységes piaca még messze van a megvalósulástól, és eléréséhez további erőfeszítésekre van szükség. Nem minden tagállam halad azonos iramban a piaci felülvizsgálatokkal. Nem minden nemzeti szabályozó hatóság alkalmazza a megfelelő szabályozási megközelítéseket, különösen a versenyproblémák kezelésére vonatkozó korrekciós intézkedések terén. A tagállamonként eltérő versenyfeltételekből eredő összetett helyzet még mindig akadályt jelent a belső piac további fejlődése szempontjából. Míg a hagyományos üzemeltetők továbbra is jelentős piaci erővel rendelkeznek – különösen az upstream vezetékes telefonszolgáltatás és a széles sávú hozzáférés piacain –, folyamatban van az új generációs hozzáférési (NGA) hálózatok kiépítése Európában. E hálózatok kiépítése komoly beruházást tesz szükségessé, azonban a nagy sebességű széles sávú kapcsolatot igénylő szolgáltatásokra irányuló kereslet mértéke továbbra is bizonytalan. Ezért a beruházások és az innováció előmozdítása érdekében jogbiztonságról kell gondoskodni a szabályozás terén a befektetők számára a hatékony verseny fenntartása mellett.

Ez a közlemény azokat a főbb tendenciákat és kérdéseket mutatja be, amelyek a piaci felülvizsgálatokról szóló 2007-es bizottsági közleményt[2] követően, 2009 végéig voltak jellemzőek. Bemutatja, hogy a Bizottságnak a keretirányelv[3] 7. cikke szerinti felügyeleti szerepe hogyan és milyen mértékben járult hozzá az európai hírközlés egységes piacának kialakításához. Végül a közlemény beazonosít számos olyan kulcsfontosságú területet, ahol a Bizottságnak lehet, hogy további iránymutatással kell szolgálnia az európai hírközlési szabályozók számára egy olyan szintű következetesség és előreláthatóság biztosítása érdekében, amely elegendő bizalmat kelt a piaci szereplőkben ahhoz, hogy további beruházásokat valósítsanak meg az uniós piacon.

A PIACELEMZÉS TERÉN ELÉRT ELőREHALADÁS

A nemzeti szabályozó hatóságok eltérő mértékű haladást értek el a keretirányelv 7. cikke szerinti piacelemzés terén. Egyes hatóságok már megkezdték a felülvizsgálat harmadik fordulóját, míg mások még mindig az első fordulónál tartanak[4]. A Bizottság ez idáig több mint 1000, a nemzeti szabályozó hatóságok részéről érkező bejelentés felülvizsgálatát végezte el, és a bejelentések 60 %-ára tett észrevételeket. A nemzeti szabályozó hatóságok az esetek 4 %-ában visszavonták a bejelentett intézkedéstervezetet a Bizottság indokolással ellátott tanácsának kézhezvételét követően. A Bizottság az összes eset kevesebb mint 1 %-ában tett kifogást a tervezett szabályozás ellen[5]. A Bizottság minden esetben válaszolt a nemzeti szabályozó hatóságok intézkedéstervezeteire annak érdekében, hogy további iránymutatással szolgáljon, és következetes, azonban megfelelően árnyalt szabályozási megközelítést biztosítson Európában. A tapasztalatok azt mutatják, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok mindent összevetve kellő mértékben figyelembe veszik ezt az iránymutatást[6].

EGYSZERűBB ÉS CÉLIRÁNYOSABB SZABÁLYOZÁS

A folyamatban lévő technológiai változásoknak és a hírközlési szabályozás tagállami végrehajtásának köszönhetően az elmúlt évek során csökkent a piacra jutást gátló akadályok száma, és az alternatív szolgáltatóknak lehetőségük nyílt arra, hogy egyre inkább visszaszorítsák a jelentős piaci erővel rendelkező üzemeltetők piaci erejét. Annak érdekében, hogy a szabályozási törekvések és erőforrások a versenyt leginkább akadályozó szűk keresztmetszetekre csoportosuljanak át, szükséges volt újraértékelni az érintett piacokra vonatkozó 2003-as ajánlást[7], és tovább egyszerűsíteni a 7. cikk szerinti eljárást.

A piaci felülvizsgálat eljárására vonatkozó 2007-es közleményben foglalt egyik fő megállapítás az volt, hogy a 7. cikk szerinti eljárás különösen abban bizonyult sikeresnek, hogy következetes értelmezést biztosítson arra vonatkozóan, hogy hol van szükség szabályozásra, azonban kevésbé volt sikeres annak beazonosításában, hogy milyen szabályozásra van szükség. Azóta azonban számos nemzeti szabályozó hatóság azt állapította meg, hogy bizonyos hírközlési piacokon belül egyes földrajzi területeken hamarabb kialakul a hatékony verseny. Így újból felmerült annak a kérdése, hogy hol van szükség szabályozásra.

A korrekciós szabályozási intézkedések továbbra is eltérőek Európában, még abban az esetben is, ha a mögöttes piaci problémák nagyon hasonlóak. Ez súlyos gátat szab a valódi egységes piac kialakulásának. A nemzeti szabályozó hatóságok továbbra is eltérő árképzési módszereket alkalmaznak az olyan alapvető hozzáférési termékek szabályozására, amelyek lehetővé teszik az alternatív szolgáltatók számára, hogy versenybe szálljanak a hozzáférési infrastruktúra jelentős részét birtokló, erőfölénnyel rendelkező vállalkozásokkal. A Bizottság felszólította a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy használjanak megfelelő költségelszámolási módszereket, és vegyék figyelembe a szabályozott hozzáférési árak tényleges európai szintjét[8].

Bizottsági iránymutatás a 7. cikk szerinti eljárás alapján – átfogó kérdések

Földrajzi differenciálás

A széles sávú szolgáltatások nagykereskedelmi áraira vonatkozó szabályozás saját infrastruktúrába (LLU)[9] történő beruházást tett lehetővé a versenytársak számára, amely különösen a sűrűn lakott területeken fokozta a versenyt. Néhány nemzeti szabályozó hatóság a földrajzi piac meghatározásakor vette figyelembe a térségenként differenciált versenyfeltételeket, és oly módon alakította a szabályozást, hogy az számításba vegye a szubnacionális piacok közötti ezen eltéréseket. Más nemzeti szabályozó hatóságok a korrekciós intézkedések meghozatalakor vették figyelembe ezeket a különbségeket. A versenyfeltételek valódi különbségeinek feltérképezésére vonatkozó következetes megközelítés biztosítása érdekében a Bizottság azt tanácsolta a nemzeti szabályozó hatóságoknak, hogy csak abban az esetben határozzanak meg különálló földrajzi piacokat, ha a különböző földrajzi területeken fennálló versenyfeltételek, valamint az e területek között húzódó határok hosszú távon tartósnak bizonyulnak[10].

Funkcionális szétválasztás és kötelezettségvállalás

Számos tagállamban fokozódott a már piaci jelenléttel rendelkező üzemeltetők üzletági szétválasztásának különböző formáira vonatkozó vita[11]. A jelenlegi uniós hírközlési szabályozás alapján a nemzeti szabályozó hatóságoknak – kivételes körülmények között – lehetőségük van a hozzáféréssel kapcsolatos hagyományos kötelezettségektől eltérő korrekciós intézkedések meghozatalára, amennyiben arra a Bizottságtól engedélyt kaptak. Ilyen korrekciós intézkedés a funkcionális szétválasztás, amely előírja az erőfölénnyel rendelkező hálózatüzemeltető számára, hogy szervezetileg válassza külön hálózatüzemeltető és szolgáltató üzletágait. A Bizottság folyamatosan hangsúlyozza, hogy a jelentős piaci erővel rendelkező üzemeltetők által ajánlott, és a nemzeti szabályozó hatóságok által elfogadott kötelezettségvállalásokra – amennyiben azok a meglévő szabályozási kötelezettségek megerősítésére, módosítására vagy felváltására irányulnak – úgy kell tekinteni, mint a meglévő szabályozási kötelezettségekhez közvetlenül kapcsolódó és/vagy azokat kiegészítő kötelezettségekre. Így e kötelezettségvállalások elfogadása nemzeti és európai uniós konzultációt tesz szükségessé annak érdekében, hogy biztosítható legyen az eljárás átláthatósága, és valamennyi érdekelt fél megfelelő szintű bevonása. A nemzeti szabályozó hatóságoknak azt is biztosítaniuk kell, hogy a szétválasztásra vonatkozó kötelezettségvállalások ne befolyásolják negatívan a hagyományos és a piacra újonnan belépő vállalkozások általi beruházásokat, valamint azt, hogy az alternatív szolgáltatók a kötelezettségvállalás által vezérelt megközelítés esetén is legalább olyan hozzáférési lehetőségekkel rendelkezzenek, mint a tisztán szabályozást követő megközelítés alkalmazásakor.

Bizottsági kezdeményezések a keretirányelv 19. cikke alapján

Az eljárási ajánlás

A Bizottság 2008-ban átdolgozott eljárási ajánlást[12] fogadott el az eljárási folyamat adminisztratív terheinek csökkentése céljából. A nemzeti szabályozó hatóságok és a piaci szereplők jogbiztonságának növelése, valamint a szabályozási intézkedések kellő időben történő végrehajtása érdekében az átdolgozott ajánlás arra szólítja fel a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy a piacelemzést és a korrekciós intézkedéseket (vagy azok visszavonását) egyidejűleg jelentsék be. A nemzeti szabályozó hatóságokra és a Bizottságra vonatkozó eljárásokat egyszerűsítendő, az ajánlás lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy négy típusú intézkedés bejelentését „rövidített adatlap” segítségével tegyék meg[13]. A Bizottság ezekhez a bejelentésekhez elvben nem tesz észrevételeket.

Azóta a Bizottság főként rövidített bejelentőlapokat kapott az érintett piacokra vonatkozó ajánlásban már nem szereplő piacokra vonatkozóan, valamint az olyan esetekben, amikor a nemzeti szabályozó hatóság úgy ítélte meg, hogy a piac nem indokolja az előzetes szabályozást[14]. Egy esetben azonban a Bizottság felszólította a szabályozót, hogy a meglévő kötelezettségek tényleges visszavonása előtt megfelelő hosszúságú értesítési időszakról rendelkezzen[15]. Csak kevés olyan eset volt, amely kizárólag a korrekciós intézkedés technikai részleteire vonatkozott[16].

A végződtetési díjakról szóló ajánlás

A végződtetési díjak csökkenő tendenciát mutatnak, azonban továbbra is nagyok az eltérések a mobil végződtetési díjak között[17], valamint a vezetékes és mobil végződtetési díjak között. Az e piacokra vonatkozó bejelentések bizottsági értékelése azt tárta fel, hogy ezek a különbségek gyakran az árszabályozás típusára, a költségelszámolási módszerekre, az aszimmetriák kezelésére és az átmeneti időszakok végrehajtására vonatkozó eltérő szabályozói megközelítésből fakadnak. Észrevételeit tartalmazó leveleiben a Bizottság ezért minden esetben arra szólította fel a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy tegyenek lépéseket következetes költségelszámolási módszerek használata felé, alkalmazzanak előretekintő, hosszú távú különbözeti költségeket használó modellt annak érdekében, hogy a végződtetési díjakat egy hatékony üzemeltető költségeit tükröző szintre csökkentsék, valamint késedelem nélkül hozzanak létre a szimmetrikus végződtetési díjak elérését célzó átmeneti időszakot, avégett hogy az üzemeltetőket a hatékonyság mihamarabbi elérésére ösztönözzék.

Ezen elvek megerősítése érdekében a Bizottság elfogadta az EU-ban a helyhez kötött és mobil végződtetési díjak szabályozói kezeléséről szóló ajánlást[18], amely általános iránymutatással szolgál e kérdésben. Az említett ajánlás egyértelmű költségelszámolási elveket határoz meg, amelyeket a nemzeti szabályozó hatóságoknak a végződtetési díjak számításakor kell alkalmazniuk. Az ajánlás előírja, hogy a végződtetési díjakat legkésőbb 2012. december 31-ére költséghatékonyan kell megállapítani, azonban az erőforrás szűkében lévő nemzeti szabályozó hatóságok 2014. július 1-jéig az ajánlásban szereplő célkitűzésre irányuló alternatív módszereket is alkalmazhatnak.

SZABÁLYOZÁSI FEJLEMÉNYEK

A vezetékes hozzáférés kiskereskedelmi és a híváskezdeményezés nagykereskedelmi piaca

Piacmeghatározás

Az érintett piacokra vonatkozó ajánlás már nem tesz különbséget lakossági és nem lakossági felhasználók között a vezetékes hozzáférés kiskereskedelmi piacán belül, mivel legtöbb tagállamban a szerződéses feltételek nem különböznek jelentősen a két fajta hozzáférésre vonatkozóan. Ennek ellenére a Bizottság elfogadta annak szükségességét, hogy az adott nemzeti piacok sajátos körülményeire tekintettel néhány országban[19] fenn kell tartani ezt a különbségtételt. A széles sávú hozzáférési szolgáltatásoknak a kiskereskedelmi piacra történő bevonásával kapcsolatban a Bizottság kihangsúlyozta[20], hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak be kell bizonyítaniuk, hogy az átengedett széles sávú és kis sávszélességű hozzáférési termékek helyettesítő terméknek minősülnek, különösen funkciójuk és árképzési struktúrájuk szempontjából. A Bizottság kételyeket fogalmazott meg a nagykereskedelmi hozzáférési szolgáltatásoknak a híváskezdeményezés nagykereskedelmi piacára történő bevonásával kapcsolatban, mivel a hozzáférési szolgáltatások inkább kiegészítik, mint helyettesítik a híváskezdeményezési szolgáltatásokat[21].

Korrekciós intézkedések

Mindkét fenti piacon a hagyományos szereplők piaci részesedése továbbra is körülbelül 90 % majdnem minden tagállamban. A Bizottságot aggodalommal töltötte el mind a kiskereskedelmi, mind a nagykereskedelmi szabályozás hatékonysága[22], és felhívta a figyelmet arra, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak a kiskereskedelmi piacokra vonatkozó szabályozás szükségességének értékelése során elemezniük kell a nagykereskedelmi piacokra vonatkozó meglévő korrekciós intézkedések hatásait. A legtöbb tagállamban előírásokkal biztosították a szolgáltatóválasztás, szolgáltató-előválasztás és nagykereskedelmi vonalbérlés megvalósítását a hozzáférési, illetve híváskezdeményezési piacon. A nagykereskedelmi vonalbérlés lehetővé teszi az alternatív szolgáltatók számára, hogy teljes hozzáférésre irányuló, egyre jelentősebb beruházásokba kezdjenek és a kiskereskedelmi piacon csomagban kínálják ajánlataikat. Abban az esetben, ha a nagykereskedelmi vonalbérlést nem írták elő, vagy nem megfelelően hajtották végre[23], a Bizottság felszólította a nemzeti szabályozó hatóságokat[24], hogy ismételten vizsgálják meg arra vonatkozó kötelezettségüket.

Észrevételeit tartalmazó leveleiben a Bizottság főként a javasolt árszabályozásra és költségelszámolásra vonatkozó korrekciós intézkedésekkel foglalkozott[25]. A Bizottság felszólította a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy állapítsanak meg vagy tartsanak fenn árszabályozási kötelezettségeket ott, ahol a nagykereskedelmi piacokra vonatkozó szabályozás még nem bizonyult elegendőnek ahhoz, hogy a verseny kiskereskedelmi szinten legyen biztosítható[26], vagy ott, ahol felmerült annak kockázata, hogy jelentős piaci erővel rendelkező szolgáltató túlzó árképzést alkalmaz[27]. Számos esetben az észrevételek a bejelentés részletezettségének hiányára[28] vonatkoztak, mivel ezáltal nem biztosítható megfelelő átláthatóság és jogbiztonság a piaci szereplők számára. Emellett a Bizottság észrevételeket tett az átláthatóságra vonatkozó kötelezettség ugyanazon az érintett piacon belüli differenciálására[29], valamint a számviteli elkülönítés mellőzésére[30] vonatkozóan. Egy esetben a Bizottság arra emlékeztette a nemzeti szabályozó hatóságot, hogy a hagyományos szereplő által ajánlott kötelezettségvállalásokat, a meglévő korrekciós intézkedések felváltását vagy kiegészítését, valamint az új korrekciós intézkedések bevezetését az uniós konzultációs eljárás alapján be kell jelenteni[31].

Vezetékes és mobil végződtetés

Piacmeghatározás

A nemzeti szabályozó hatóságok továbbra is a hívásvégződtetés egy különálló érintett piacaként határoznak meg minden egyes vezetékes- és mobilhálózat-üzemeltetőt, és általában jelentős piaci erő fennállását is megállapítják. A mobil telefonszolgáltatás területén néhány nemzeti szabályozó hatóság jelentős hívásvégződtetési piacokat azonosított be a virtuális hálózati üzemeltetők esetében, ahol ezek az üzemeltetők a gazdahálózataiktól függetlenül határozhatják meg a végződtetésre vonatkozó kereskedelmi feltételeiket[32].

Korrekciós intézkedések

Észrevételeit tartalmazó leveleiben és a végződtetési díjakról szóló ajánlásában a Bizottság arra szólította fel a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy a végződtetési díjakat egy hatékony üzemeltető költségei alapján[33], és ezáltal szimmetrikusan[34] állapítsák meg. A Bizottság különösen az előretekintő LRIC[35]-modell[36] használatára hívta fel a figyelmet, valamint hangsúlyozta, hogy késedelem nélkül létre kell hozni a hatékony díjak elérését célzó átmeneti időszakot[37], és azt a 7. cikk szerinti eljárás alapján be kell jelenteni[38]. A releváns költségek meghatározása terén a Bizottság továbbra is kiemelte annak fontosságát, hogy a LRIC-modellek egy hatékony technológiát alkalmazó hatékony üzemeltető folyó költségeivel számoljanak[39]. Emellett a Bizottság hangsúlyozta, hogy a hívásvégződtetés nagykereskedelmi díjszabásához kapcsolódó releváns költségek jellemzően azok a többletköltségek, amelyek a szolgáltatás nyújtásából erednek[40]. A nemzeti szabályozó hatóságok egyre inkább elkötelezik magukat a végződtetési díjakról szóló bizottsági ajánlásában előírt költségelszámolási megközelítés iránt[41].

A széles sávú hozzáférés nagykereskedelmi piacai

Piacmeghatározás

Az új generációs hozzáférési hálózatok hatékony kiépítése – ahogy az a digitális menetrendben[42] is szerepel – prioritást képez a Bizottság számára. A hálózatok kiépítése jelentősen befolyásolta a piacmeghatározást, mind a nagykereskedelmi vezetékes hálózati infrastruktúrához való hozzáférés piacán (beleértve a részleges vagy teljes átengedést (LLU)), mind a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacán. Mindez annak volt köszönhető, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak különböző típusú infrastruktúrákon (FttN[43], FttH[44] vagy VDSL) alapuló hozzáférési termékek bevonásáról kellett dönteniük.

A Bizottság folyamatosan kitartott azon álláspontja mellett, hogy ahol hasonló szolgáltatások nyújthatók réz és optikai hálózaton keresztül is, mindkét megoldást helyettesítő termékként és ugyanazon érintett piac részeként kell felfogni. Ennek megfelelően, amennyiben a nemzeti szabályozó hatóságok úgy döntöttek, hogy felveszik az optikai-alapú hozzáférési termékeket a helyi hurok átengedése és a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacaira vonatkozó meghatározásba[45], a Bizottság jóváhagyta a felvételt. E termékeknek a nemzeti szabályozó hatóságok általi kizárását[46] általában olyan tényezők magyarázzák, mint a (kiterjedt) optikai hozzáférési hálózat kiépítésének hiánya. Ilyen esetekben a Bizottság felszólította a nemzeti szabályozó hatóságokat arra, hogy kövessék nyomon a piaci fejleményeket, figyelembe véve az optikai hálózatok növekvő elérhetőségét és az üzemeltetők fejlesztési terveit[47].

Visszatérő problémát jelentett a kábeltelevíziós hálózaton nyújtott hozzáférésnek a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacára való felvétele, közvetlen[48] vagy közvetett korlátozásokhoz[49] kapcsolódóan. A Bizottság elismerte, hogy a vertikálisan integrált vállalkozások kiskereskedelmi szintű versenye közvetett korlátozást fejthet ki még a kábeltelevíziós hozzáférés megfelelő nagykereskedelmi ajánlatának hiánya ellenére is, azonban ez a korlátozás általában nem módosíthatja a piacmeghatározást, hanem azt a jelentős piaci erő értékelésével összefüggésben kell figyelembe venni[50]. Egy esetben – tekintettel a jelenlegi nemzeti körülményekre – a Bizottság elfogadta a mobil széles sávú kapcsolat felvételét a lakossági kiskereskedelmi széles sávú piacra az xDSL és a kábeltelevíziós hálózaton keresztüli széles sávú hozzáférési termékek közvetlen helyettesítőjeként. Mindez lehetővé tette a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacának deregulációját a lakossági felhasználók számára nyújtott széles sávú kapcsolatok ellátása szempontjából[51].

Korrekciós intézkedések

A helyi hurok átengedésének piacáról azt állapították meg, hogy nem versenyképes, és azt az arról bejelentést tevő valamennyi tagállamban szabályozás alá vonták. A nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacáról megállapítást nyert, hogy az Málta kivételével egyik tagállamban sem versenyképes[52]. Az Egyesült Királyságban és Portugáliában a piac földrajzilag felosztott, és a nemzeti terület egyes részei hatékony versenyképességet mutattak.

A piacok megfelelő körülhatárolására vonatkozó legfontosabb fejlemények az új generációs hozzáférési hálózatok kiépítéséhez kapcsolódó korrekciós intézkedések voltak. A helyi hurok átengedésének piacán néhány nemzeti szabályozó hatóság kötelezettségeket határozott meg az alhurokhoz való hozzáférés, kiegészítő szolgáltatások (helymegosztás) és az FttN-re vonatkozó forgatókönyv szerinti megfelelő backhaul biztosítása érdekében[53]. Az FttH-hoz való hozzáférésre vonatkozóan néhány nemzeti szabályozó hatóság hozzáférést tett lehetővé az optikai hurkokhoz[54] költségalapú árakon, kockázati díj mellett[55]. Két nemzeti szabályozó hatóság javaslatot tett épületeken belüli vonaltelepítésre vonatkozó hozzáférés megadására minden olyan üzemeltető számára, amely optikai vezetéket épít ki a fogyasztók otthonába, függetlenül attól, hogy ezek az üzemeltetők jelentős piaci erővel rendelkeznek-e. Ez a megoldás „szimmetrikus” szabályozásként ismert[56]. További jelentős fejleménynek számít az a javaslat, amely szerint köteleznék a hagyományos szereplőt, hogy biztosítson hozzáférést az építési infrastruktúrához[57]. Néhány tagállam az átláthatóság kérdésével[58], valamint a réz hálózatról az optikai hálózatra való migrációval[59] is foglalkozott. Amennyiben nem ez az eset állt fenn[60], a Bizottság felszólította a nemzeti szabályozó hatóságokat arra, hogy dolgozzanak ki olyan korrekciós intézkedéseket, amelyek világosan meghatározzák a migrációs eljárás részleteit, mivel az említett migráció és a központok lebontása alapvetően befolyásolja az alternatív szolgáltatók üzleti terveit. Mindenesetre a nemzeti szabályozó hatóságok által alkalmazott megközelítések sokfélesége kiemeli a további bizottsági iránymutatás szükségességét.

Néhány nemzeti szabályozó hatóság csak korlátozott, vagy semmilyen korrekciós intézkedést nem határozott meg egyes hálózatokkal vagy funkcionalitásokkal kapcsolatban a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacán, tekintettel a helyi hurok átengedésének piacán meghatározott kötelezettségekre[61]. Ebben az esetben a Bizottság kihangsúlyozta a piaci fejlemények figyelemmel kísérésének fontosságát annak megállapítása érdekében, hogy a helyi hurok átengedésének piacán bevezetett korrekciós intézkedések elegendőek-e a hatékony verseny kiskereskedelmi szinten történő megteremtéséhez, illetve amennyiben nem azok, akkor megfelelő korrekciós intézkedéseket lehessen bevezetni a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piacán.

A költségalapúság meghatározására alkalmazott módszerek vizsgálata azt mutatta, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok által alkalmazott megközelítések szükségtelenül nagy mértékben különböznek egymástól. Ezen a területen is következetesebb megközelítésre van szükség egész Európában a főbb mutatószámokra vonatkozó számviteli szabályozáshoz kapcsolódóan.

Bérelt vonalak

Piacmeghatározás

A verseny és az új generációs hozzáférési hálózatok kiépítése szempontjából fontos, hogy a bérelt vonalak piaca működőképes legyen. A bérelt vonalak végződtető és trönkszegmensei közötti pontos határvonal jelentős mértékben függ az egyes nemzeti hálózatok topológiájától. Néhány nemzeti szabályozó hatóság a bérelt vonalak nagykereskedelmi végződtető szegmenseit a sávszélesség alapján osztotta fel[62]. Más nemzeti szabályozó hatóságok ehelyett feltérképezték a versenyfeltételek közötti jelentős földrajzi eltéréseket, és különálló földrajzi piacok meghatározására tettek javaslatot[63]. Egy hatóság[64] a bérelt vonalak végződtető szegmenseit azok tervezett felhasználási módja alapján osztotta fel, és javasolta a mobilhálózat-üzemeltetők bázisállomásaihoz kapcsolt bérelt vonalak deregulációját. A Bizottság elfogadta, hogy technológiailag semleges felvenni a piacmeghatározásba az olyan alternatív interfésszel rendelkező bérelt vonalak nagykereskedelmi szolgáltatását, mint amilyenek az Ethernet-alapú termékek, amelyek kapacitás és a bérelt vonalakhoz való kapcsolódásuk szempontjából funkcionálisan egyenértékűek a hagyományos interfészekkel[65].

Korrekciós intézkedések

Minden olyan nemzeti szabályozó hatóság, amely piacot jelentett be a bérelt vonalak végződtető szegmenseire vonatkozóan, úgy találta, hogy a hagyományos vezetékes szolgáltató jelentős piaci erővel rendelkezik[66]. A Bizottság kiemelte, hogy a javasolt kötelezettségek hatályát az érintett piacra vonatkozó verseny hiányának korrekciójára kell korlátozni[67]. Nem szabad a szabályozási kötelezettségeket túl hosszú időszakra vonatkozóan meghatározni, ha a versenyfeltételek várhatóan rövid vagy középtávon javulni fognak[68]. Az árszabályozással kapcsolatos kötelezettségekhez fűződően a Bizottság közvetlen szabályozói beavatkozást javasolt a hagyományos üzemeltető általi önszabályozás helyett[69]. A versenyképesnek ítélt piacok tekintetében a Bizottság kiemelte, hogy a szabályozási kötelezettségeket csak megfelelő átmeneti időszakot követően szabad visszavonni, amely során kellő idő áll az üzemeltetők részére ahhoz, hogy felszámolják a rendszereikben még fennálló szűk keresztmetszeteket[70].

Kilátások

A módosított uniós hírközlési szabályozás további felelősségeket ró majd a Bizottságra a nemzeti szabályozó hatóságok által meghozott és végrehajtott korrekciós intézkedésekkel kapcsolatban. Az uniós keretszabályozás következetes alkalmazását biztosítandó a Bizottság szoros együttműködésben fog dolgozni az újonnan létrehozott Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozó Hatóságok Testületével (BEREC) annak érdekében, hogy a fogyasztók és a vállalkozások javára létrejöjjön az elektronikus hírközlési szolgáltatások egységes piaca.

A 7. cikk szerinti eljárás lehetőséget nyújtott a Bizottságnak arra, hogy feltérképezze azokat a területeket, ahol célirányosabb szabályozás lenne kívánatos, ahol a szabályozás új formái jelennek meg, és ahol lehetséges lenne a szabályozás visszavonása . Ezzel összefüggésben a 7. cikk szerinti eljárás fontos megállapításokkal szolgál az érintett piacokra vonatkozó ajánlás rendszeres bizottsági felülvizsgálatához. A 7. cikk szerinti eljárás azonban arra is rámutatott, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok továbbra is eltérő megközelítéseket alkalmaznak hasonló versenyproblémák kezelésére. Mindez akadályozza a valódi egységes piac kialakulását. Az ide tartozó példák magukban foglalják a nagykereskedelmi vonalbérlésre vonatkozó kötelezettségek bevezetését és végrehajtását, az optikai hozzáférési termékeknek a nagykereskedelmi széles sávú piacokon való kezelését, valamint a hozzáférési vagy összekapcsolási díjakra vonatkozó költségelszámolási módszerek alkalmazását. A 7. cikk szerinti eljárás arra is rámutatott, hogy az olyan piacokon, ahol a hagyományos kötelezettségek nem bizonyultak elegendőnek a piac tartósan elégtelen működésének kezeléséhez, a szabályozói megközelítések a hagyományos szereplők szétválasztásra irányuló kötelezettségvállalásai alapján fejlődnek. Mindez arra utal, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak további iránymutatásra van szükségük a szabályozási alapelvekkel kapcsolatban ahhoz, hogy elkerülhető legyen a megközelítések Unión belüli – a piacok határokon átnyúló integrációjának gátat szabó – következetlensége. A Bizottság jelenleg véglegesíti az új generációs hozzáférési (NGA) hálózatokhoz való hozzáférés szabályozására vonatkozó ajánlását, amely a nemzeti széles sávú piacok felülvizsgálatainak keretében nyújtott bizottsági iránymutatásra épül. A Bizottságnak és a BEREC-nek lehet, hogy további iránymutatást kell nyújtania a nemzeti szabályozó hatóságok számára a szétválasztásra irányuló kötelezettségvállalások és a korrekciós intézkedések következetes végrehajtásával kapcsolatban.

KÖVETKEZTETÉS

Azáltal, hogy célirányos és következetes hírközlési szabályozást biztosít az EU-n belül, a 7. cikk szerinti eljárás alapvető szerepet tölt be az elektronikus hírközlési szolgáltatások egységes piacának előmozdításában. A 7. cikk szerinti konzultációs mechanizmusba foglalt átláthatóság lehetővé tette, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok a mechanizmus révén nagyon hasznos iránymutatáshoz jussanak. Míg a bejelentést tevő szabályozók általában a legteljesebb mértékben figyelembe vették a Bizottság észrevételeit, a többi nemzeti szabályozó hatóság az észrevételeket iránymutatásként használta fel a saját szabályozói stratégiájához. Ez különösen igaz volt a piacok termékek és földrajzi elhelyezkedés mentén történő meghatározása és az érintett piacokon belüli versenyfeltételek értékelése esetében. Emellett az érintett piacokra vonatkozó átdolgozott ajánlás és az új eljárási ajánlás egyszerűsítette a szabályozási eljárást, és a nemzeti szabályozó hatóságok, illetve a Bizottság törekvéseit azokra a piacokra összpontosította, ahol továbbra is szűk keresztmetszetek vannak. A korrekciós intézkedések alkalmazásának magasabb fokú következetessége érdekében a Bizottság elfogadta az EU-ban a helyhez kötött és mobil végződtetési díjak szabályozói kezeléséről szóló ajánlást, és jelenleg véglegesíti az új generációs hozzáférési hálózatokhoz való hozzáférés szabályozására vonatkozó ajánlást. Végezetül, a hírközlési reformcsomag további kötelezettségeket ró a Bizottságra és a BEREC-re a korrekciós intézkedések meghozatalával és végrehajtásával kapcsolatban. Mindez tovább segíti majd az elektronikus hírközlési szolgáltatások egységes piacának kialakulását.

[1] A 2009. november 25-én elfogadott módosított európai uniós hírközlési szabályozás, amelyet 2011. május 25-ig kell átültetni a nemzeti jogba. (Lásd HL L 337., 2009.12.18., 37. o.).

[2] COM(2007)401 végleges, 2007.7.11.

[3] 2002/21/EK irányelv (HL L 108., 2002.4.24.).

[4] Az áttekintést lásd a szolgálati munkadokumentum II., III., és IV. mellékletében.

[5] Az esetek közel 3 %-ában a Bizottság egy további értékelési időszakot indított (2. szakasz).

[6] Az I. melléklet áttekintést nyújt a 7. cikk szerinti eljárásról.

[7] A Bizottság 2003/311/EK ajánlása (HL L 114., 2003.5.8.).

[8] LT/2009/0990, SI/2009/1010, SE/2009/1018, DK/2009/1023.

[9] A helyi hurok átengedése (local loop unbundling).

[10] UK/2007/0733, PT/2008/0851, ES/2008/0805, FI/2009/0900.

[11] UK, SE, SL, IT, PL, PT.

[12] A Bizottság 2008/850/EK ajánlása (HL L 301., 2008.11.12.).

[13] Mégpedig az olyan határozatokat, amelyek i. a 2003/311/EK ajánlásban már nem szereplő piacok deregulációjára; ii. az ajánlásban szereplő, de továbbra is hatékony versenypiacnak minősülő piacok szabályozás alá nem vonására; iii. a korábbiakban kirótt korrekciós intézkedés technikai részleteinek módosítására; és iv. meglévő intézkedéseknek egy hasonló helyzetben lévő másik piaci szereplőre történő kiterjesztésére vonatkoznak.

[14] Például: ES/2008/0817, PL/2008/0831, CZ/2008/0840, NL/2008/0849, CZ/2008/0857, CZ/2009/0872, SI/2009/0893, SK/2009/0954, SE/2009/0968, PL/2009/0971, FI/2009/0985, IT/2009/0998, IT/2009/0999, SK//2009/1008, DK/2009/1024.

[15] IT/2009/0999.

[16] Például: IT/2008/0842, BE/2009/0882, UK/2009/0901, IE/2009/0928, PT/2009/0956, RO/2009/1003, PT/2009/1011, PT/2009/1012, FR/2009/1028.

[17] BG/2009/866 és MTR Benchmark Snapshot, ERG (09) 23_final_090604.

[18] A Bizottság 2009/396/EK ajánlása (HL L 124.).

[19] AT, BG, FR, IT, NL, UK.

[20] IT/2009/0890, DE/2009/0897, BG/2009/0911, SE/2009/0965, RO/2009/1001.

[21] DK/2005/0141, NL/2008/0822.

[22] CZ/2006/0356, EE/2007/0637-638, DE/2006/0402, SK/2007/0676, SK/2007/0696 and AT/2007/0579-580, NL/2008/0821, BG/2009/0911, LV/2009/0960, MT/2009/0979, LV/2009/0994.

[23] Például: DK, EE, DE, HU, LV, SK, AT, CZ.

[24] EE/2007/0637-638, HU/2007/0662-663, SK/2007/0740, LV/2009/0960, LV/2009/0994, RO/2009/1001-1002, DE/2009/1006.

[25] Például: ES/2008/0815, LU/2006/0526-527, BE/2007/0640, DE/2006/0402, IE/2007/0632, AT/2006/0543, CZ/2006/0351, SK/2007/0740, UK/2009/0898, DE/2009/1006.

[26] EE/2007/0637-638, SK/2007/0696. .

[27] ES/2008/0815, CZ/2008/0755.

[28] LV/2007/0565-566, GI/2007/0710-711, EE/2007/0637-638, IE/2007/0632, PL/2006/0380, GI/2007/0716, LV/2009/0994.

[29] ES/2008/0815.

[30] DE/2006/0402, LV/2007/0565-566, SK/2007/0696, LV/2009/0994.

[31] IT/2009/0890.

[32] ES/2007/0706, DE/2008/0813, DK/2009/1014.

[33] FR/2007/0669, FI/2008/0778, IT/2008/0779, PL/2008/0794, DK/2009/1014, GI/2009/0976-0977.

[34] ES/2007/0598, PT/2007/0707, DK/2008/0785, GI/2009/0976, PL/2009/0996.

[35] Hosszú távú különbözeti költség.

[36] BG/2009/0866, DK/2009/0914, CZ/2009/0959, SE/2009/1018.

[37] IE/2008/0746, CZ/2009/0959.

[38] DE/2008/0813.

[39] UK/2006/0498, EL/2008/0786, IT/2008/0802, PL/2009/0991.

[40] EL/2008/0786, IT/2008/0802, SE/2009/0941, DK/2009/1014.

[41] FR/2008/812, IT/2008/0802 (ezt követően a szabályozó elkötelezte magát amellett, hogy 2010-ig az ajánlással összhangban lévő költségmodellt fogad el), BG/2009/0865, BG/2009/0866, RO/2009/0878, AT/2009/0910.

[42] 2010. május 19-én, az Európa 2020 stratégia (COM(2010)2020) keretében a Bizottság európai digitális menetrendet fogadott el.

[43] Fibre to the Node/Cabinet (csomópontig/elosztószekrényig kiépített optikai hálózat).

[44] Fibre to the Home/Building (a végfelhasználó otthonáig/épületéig kiépített optikai hálózat).

[45] Például: EE/2009/0942, FI/2008/0839, FR/2008/0780, IE/2009/0875, NL/2008/827, PT/20080850 (a helyi hurok átengedésének piaca); BE/2007/0736 and BE/2009/0950, EE/2009/0943, FI/2009/0900, FR/2008/0781, NL/2008/0827, PT/2008/0851 (a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piaca) .

[46] Például: CY/2009/0869, CZ/2009/0933, amelyet a nemzeti szabályozó hatóság visszavont, DK/2008/0860, EL/2009/0934, SK/2009/0929, amelyet a nemzeti szabályozó hatóság visszavont (a helyi hurok átengedésének piaca); CY/2009/0870, CZ/2008/0797, EL/2009/0935 (a nagykereskedelmi széles sávú hozzáférés piaca).

[47] Például: AT/2009/0970, CY/2009/0870, CZ/2008/0797, EL/2009/0935.

[48] MT/2008/0803.

[49] További részleteket lásd a szolgálati munkadokumentum III. mellékletének 5.1. fejezetében.

[50] Például: UK/2007/0733, DK/2008/0862.

[51] AT/2009/0970.

[52] MT/2008/0803.

[53] Például: DE/2007/0646, BE/2008/0801, SI/2009/0957.

[54] NL/2008/0826, SI/2009/0957.

[55] NL/2009/0868, SI/2009/0957.

[56] ES/2008/0820, FR/2009/993.

[57] Például: FR/2008/0780, EE/2009/0942, ES/2008/0804, PT/2008/0851, IT/2009/0891.

[58] Például: FR, ES, EL.

[59] Például: BE, ES, NL, DK, EE.

[60] Például: FI/2008/0839, IT/2009/0988.

[61] Például: NL/2008/0827.

[62] LT/2006/0430, EL/2006/0422, UK/2008/0747, UK/2008/0787, NL/2008/0823, AT/2008/0836.

[63] UK/2008/0787, AT/2008/0836.

[64] IT/2009/1000.

[65] Például: EE/2007/0643, DE/2007/0677.

[66] Egy nemzeti szabályozó hatóság nem állapított meg jelentős piaci erőt a bérelt vonalak nagyos magas kapacitású végződtető szegmenseire meghatározott szűkebb piac vonatkozásában (UK/2008/0787). Egy másik nemzeti szabályozó hatóság csak az alacsony kapacitású bérelt vonalak piacán tárt fel jelentős piaci erőt (LT/2006/0430).

[67] NL/2008/0823-0825.

[68] UK/2008/0859.

[69] EE/2007/0643.

[70] IT/2009/0999-1000.