5.

hangsúlyozza, hogy a fenntartható erdőgazdálkodás uniós előmozdítása az uniós erdőgazdálkodási stratégia és a közös agrárpolitika (KAP) keretében végrehajtott vidékfejlesztési intézkedések részeként általánosságban pozitív hatást gyakorolt az erdőkre és az erdők állapotára, a vidéki területeken való megélhetésre, az uniós erdők biológiai sokféleségére, és növelte az erdőalapú ágazat által kínált éghajlati előnyöket; megjegyzi azonban, hogy továbbra is szükség van a fenntartható erdőgazdálkodás kiegyensúlyozott módon történő megerősítésére annak biztosítása érdekében, hogy javuljon az erdők ökológiai állapota, javuljon az ökoszisztémák egészsége és ellenálló képessége, jobban tudjanak alkalmazkodni a változó éghajlati feltételekhez, csökkenjenek a természetes bolygatás kockázatai és hatásai, továbbá a jelen és a jövő nemzedékeinek is lehetősége maradjon az erdőgazdálkodásra, például oly módon, hogy az erdőtulajdonosok és a kkv-k célkitűzései megvalósuljanak, valamint hogy javuljon a meglévő erdők és erdős területek minősége; úgy véli, hogy az uniós erdőgazdálkodási stratégiának megfelelő eszközöket kell tartalmaznia e tekintetben; rámutat, hogy a tagállamoknak kötelességük példamutató módon fenntartható erdőgazdálkodást folytatni; úgy véli, hogy az erdőgazdálkodási modelleknek magukban kell foglalniuk az ökológiai, társadalmi és gazdasági fenntarthatóság szempontját is, vagyis az erdők és erdőterületek oly módon történő kezelését és felhasználását, amely révén azok megőrzik biológiai sokféleségüket, termelékenységüket, megújulási kapacitásukat, életerejüket és arra irányuló képességüket, hogy most és a jövőben, helyi, nemzeti és globális szinten egyaránt el tudják látni – más ökoszisztémákat nem károsító – lényeges ökológiai, gazdasági és társadalmi funkcióikat; hangsúlyozza, hogy a tulajdonjogok elismerése és védelme kulcsfontosságú a fenntartható erdőgazdálkodás iránti hosszú távú elköteleződés elérése szempontjából; megjegyzi, hogy erdőink védelme és fenntartható kezelése az általános jólétünk alapvető részét képezi, mivel ezek közhasznú szabadidős, egészségügyi és oktatási tevékenységek helyszínei, és elismeri, hogy a fenntartható erdőgazdálkodás előmozdítja az európai erdők biológiai sokféleségének védelmét; felszólít a megőrzött szerkezetű, fajgazdagságú és megfelelő területtel rendelkező primer erdők védelmére, ahol vannak még ilyenek; megjegyzi, hogy az őserdőkre nincs fogalommeghatározás az EU-ban, és felszólítja a Bizottságot, hogy a jövőbeli uniós erdőgazdálkodási stratégiában vezessen be egy fogalommeghatározást, amelynek kidolgozását az Erdészeti Állandó Bizottságra bízza; hangsúlyozza, hogy a különböző típusú erdők szén-dioxid-elnyelési képességével kapcsolatban eltérő vélemények fogalmazódhatnak meg, ezért úgy véli, hogy az új uniós erdőgazdálkodási stratégiának elő kell mozdítania a fenntartható erdőgazdálkodást; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy egyes tagállamokban fenntarthatatlan gyakorlatok folynak, és illegális fakitermelés zajlik az uniós fa- és fatermékpiaci rendelet ellenére, és felszólítja ezért a tagállamokat, hogy tegyenek többet ennek megszüntetése érdekében, és szükség esetén javítsák vagy erősítsék meg nemzeti jogszabályaikat; sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy e kérdésekben hozzanak sürgős intézkedéseket, szoros nyomon követés és a meglévő uniós jogszabályok végrehajtása révén, és felszólítja a Bizottságot, hogy jogsértés esetén gyorsan indítson kötelezettségszegési eljárásokat, és kövesse nyomon az illegális fakitermeléssel kapcsolatos ügyeket valamennyi illetékes testületen keresztül; felhívja a Bizottságot, hogy haladéktalanul zárja le az illegális fakitermelés elleni uniós szabályok célravezetőségi vizsgálatát;