P8_TA(2018)0431

A Biológiai Sokféleség Egyezmény (COP14) 14. ülése

Az Európai Parlament 2018. október 25-i állásfoglalása a Biológiai Sokféleség Egyezmény Részes Felei Konferenciájának 14. üléséről (COP14) (2018/2791(RSP))

(2020/C 345/08)

Az Európai Parlament,

— tekintettel a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégia félidős értékeléséről szóló, 2016. február 2-i állásfoglalására (1),

— tekintettel a természetre, az emberekre és a gazdaságra vonatkozó cselekvési tervről szóló, 2017. november 15-i állásfoglalására (2),

— tekintettel a Bizottság „A természet állapota az Unióban: Jelentés az élőhelyvédelmi és madárvédelmi irányelvben említett élőhelyek és fajok helyzetéről és trendjeiről az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikkének, valamint a madárvédelmi irányelv 12. cikkének megfelelően” című, 2015. május 20-i jelentésére (COM(2015)0219),

— tekintettel a Biológiai Sokféleség Egyezmény Részes Felei Konferenciájának 14. üléséről (COP14) a Bizottságnak és a Tanácsnak címzett kérdésekre (O-000115/2018 – B8-0413/2018 és O-000116/2018 – B8-0414/2018),

— tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság állásfoglalásra irányuló indítványára,

— tekintettel eljárási szabályzata 128. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (2) bekezdésére,

A. mivel a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei által 2010-ben elfogadott biológiai sokféleségre vonatkozó stratégiai terv (2011–2020) küldetésnyilatkozata a következő: hatékony és azonnali fellépés a biológiai sokféleség (a minket körülvevő ökoszisztémák, fajok és genetikai erőforrások rendkívüli változatossága) csökkenésének a megállítása érdekében, biztosítandó, hogy az ökoszisztémák 2020-ra kellően ellenállóvá váljanak, és továbbra is képesek legyenek az alapvető szolgáltatások nyújtására, ezáltal biztosítva bolygónkon az élet sokszínűségének megőrzését és hozzájárulva az emberek jólétéhez és a szegénység felszámolásához;

B. mivel a Biológiai Sokféleség Egyezmény értelmében elfogadott, 2050-re szóló elképzelés szerint harmóniában fogunk élni a természettel, és ennek során 2050-re értékelni fogjuk a biológiai sokféleséget, megőrizzük, helyreállítjuk és okosan használjuk majd, fenntartva az ökoszisztéma-szolgáltatásokat és bolygónk egészségét, minden ember javát szolgálva;

C. mivel a 2050-re szóló elképzelést öt átfogó célkitűzés támogatja: a) a biológiai sokféleség csökkenése kiváltó okainak kezelése a sokféleség ügyének a kormányzásban és a társadalomban való érvényesítése révén; b) a biológiai sokféleségre nehezedő közvetlen nyomás mérséklése és a fenntartható felhasználás ösztönzése; c) a biológiai sokféleség helyzetének javítása az ökoszisztémák, a fajok és a genetikai sokféleség megóvása révén; d) a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások hasznának növelése mindenki számára; valamint e) a végrehajtás erősítése a részvételen alapuló tervezésen, a tudásmenedzsmenten és a kapacitásépítésen keresztül;

D. mivel hozzáférésről és az előnyök megosztásáról szóló Nagojai Jegyzőkönyv célja a genetikai erőforrások hasznosításából származó előnyök igazságos és méltányos megosztása;

E. mivel a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia célja a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások csökkenésének megállítása az EU-ban, és a biológiai sokféleség globális csökkenésének 2020-ig történő megállításához való hozzájárulás, szem előtt tartva a biológiai sokféleség önmagában vett értékét és az ökoszisztéma-szolgáltatások emberi jólléthez és gazdasági jóléthez való nélkülözhetetlen hozzájárulását;

F. mivel az EU és a tagállamok elfogadták a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrendet és az ahhoz kapcsolódó, világunk átalakítására és bolygónk – ezen belül a szárazföldi és a víz alatti élet – védelmére felszólító fenntartható fejlődési célokat, továbbá elkötelezték magukat ezek maradéktalan végrehajtása mellett;

G. mivel az ökoszisztémák pusztulása óriási társadalmi és gazdasági veszteségekkel jár az EU számára;

Általános észrevételek

1. aggodalommal állapítja meg, hogy a biológiai sokféleség csökkenésének jelenlegi tendenciái alapján nem teljesülnek majd a biológiai sokféleségre vonatkozó 2020-as aicsi célok, és felhívja a Biológiai Sokféleség Egyezmény valamennyi részes felét és érdekeltjét erőfeszítéseik fokozására; e tekintetben sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az uniós célok teljesítése érdekében tegyenek azonnali, jelentős és további erőfeszítéseket a biológiai sokféleség megőrzésére;

2. hangsúlyozza, hogy a globális biológiai sokféleség védelme alapvető kihívás, és így stratégiai uniós érdek, amelynek a legmagasabb politikai figyelmet kell kapnia; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy különösen külső eszközeik révén aktívan vonják be a harmadik országokat a biológiai sokféleség megőrzését célzó intézkedések és az ezzel kapcsolatos irányítás előmozdításába és megerősítésébe, elsősorban minden többoldalú megállapodásban;

3. hangsúlyozza, hogy átfogó irányítási rendszerre van szükség a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások megőrzésének és fenntartható használatának kezeléséhez; felhívja az Uniót és a tagállamokat, hogy őrizzék meg határozott elkötelezettségüket a Biológiai Sokféleség Egyezmény megerősítése iránt, és vállaljanak vezető szerepet a 2020 utáni keret előkészítésében, különösen a Részes Felek Konferenciájának 14. és 15. ülésére készülve, és átláthatóan tegyék közzé a globális biológiai sokféleség 2020 utáni keretéről alkotott elképzeléseiket és prioritásaikat;

4. emlékeztet arra, hogy a biológiai sokféleség megőrzése és helyreállítása alapul szolgál a legtöbb fenntartható fejlesztési cél megvalósításához, és elengedhetetlen a többek között a környezethez, az élelmezésbiztonsághoz, az éghajlatváltozás mérsékléséhez és az ahhoz való alkalmazkodáshoz, az egészséghez, a katasztrófakockázat csökkentéséhez és a migrációhoz kapcsolódó uniós szakpolitikai célok eléréséhez;

5. emlékeztet arra, hogy a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma megőrzése szervesen összekapcsolódik, és a fenntartható fejlődés alapeleme; hangsúlyozza a biológiai sokféleség általános érvényesítése és a környezetvédelmi politika jobb koherenciája elfogadásának szükségességét az EU minden belső és külső politikájában, és a fenntartható fejlesztési célok 2030-ig történő maradéktalan végrehajtására vonatkozó kötelezettségvállalásaikra tekintettel is felhívja a Bizottságot és a tagállamokat ennek előmozdítására;

6. úgy véli, hogy döntő fontosságú a biológiai sokféleség csökkenését okozó tényezők hosszú távú stratégiai megközelítéssel való kezelése és az eredményes döntések és intézkedések kidolgozása és végrehajtása, amelyek köre felöleli a védett területeknek az adott terület érzékenységén, a veszélyeztetett fajok jelenlétén vagy az azonosított tudásbeli hiányon és/vagy hatékony irányításon alapuló meghatározását és megőrzését, a biológiai sokféleség csökkenésének és ennek az őslakos és helyi közösségek területeire és megélhetésére gyakorolt negatív hatásának korlátozását, az ökoszisztémák és szolgáltatásaik helyreállítását a védett területeken kívül is, valamint a biológiai sokféleség más ágazatokban – így a mezőgazdaságban, az erdőgazdálkodásban, az erdőgazdálkodásban, a földhasználat-tervezésben, a fejlesztési együttműködésben, a kutatásban és az innovációban, a közlekedésben, a bányászatban és az egészségügyben – való általános érvényesítését, továbbá a visszás támogatások megszüntetését; alapvetőnek tartja a biológiai sokféleség csökkenésének, valamint a földre és a helyi és bennszülött közösségek megélhetéséhez szükséges eszközökre ezáltal gyakorolt negatív hatás korlátok közé szorítását is;

Az Egyezmény és a biológiai sokféleségre vonatkozó stratégiai terv (2011–2020) végrehajtása

7. emlékeztet arra, hogy az egyiptomi COP14 csúcstalálkozóra az Egyezmény életbe lépésének 25. évfordulóján került sor; ezért kiemelten fontosnak tartja a 2011–2020-as időszakra szóló, biológiai sokféleségre vonatkozó aktuális stratégiai terv végrehajtására irányuló erőfeszítések fokozását, a biológiai sokféleségre vonatkozó aicsi célok elérésének és a genetikai erőforrásokhoz való hozzáférésről, valamint a hasznosításukból származó hasznok igazságos és méltányos megosztásáról szóló Nagojai Jegyzőkönyv alapvető elemeinek középpontba állítását, valamint egy olyan nagyratörő, 2050-re szóló forgatókönyv kidolgozását célzó 2020 utáni stratégiai terv és végrehajtási mechanizmus kidolgozását, amely a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrenddel és a fenntartható fejlesztési célokkal összhangban figyelembe veszi az új kihívásokat a biológiai sokféleség terén;

8. kiemeli biológiai sokféleségre vonatkozó aicsi célok szerepét a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrend és a fenntartható fejlesztési célok végrehajtásában, különös tekintettel a 14. fenntartható fejlesztési célra (az óceánok, tengerek és tengeri erőforrások megőrzése és fenntartható használata) és a 15. fenntartható fejlesztési célra (a Föld ökoszisztémáinak fenntartható használata, fenntartható erdőgazdálkodás, az elsivatagosodás leküzdése, valamint a talaj degradációjának feltartóztatása és visszafordítása, valamint a biodiverzitás csökkenésének megállítása);

9. aggodalommal állapítja meg, hogy a természetvédelmi szempontból értékes fajok és élőhelyek védettségi helyzetének Unióban végzett értékelése ( 3 ) szerint csak a tengeri fajok 7 %-a és a tengeri élőhelytípusok 9 %-a mutat „kedvező védettségi helyzetet”, és hogy a fajok értékelésének 27 %-a és az élőhelytípusok értékelésének 66 %-a mutat „kedvezőtlen védettségi helyzetet”;

A globális biológiai sokféleségre vonatkozó 2020 utáni keret

10. sürgeti a biológiai sokféleségre vonatkozó 2020 utáni globális keret ambiciózusabbá tételére és működésének javítására irányuló lépéseket; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a részes felek számára nyújtott átláthatóság és elszámoltathatóság, valamint a biológiai sokféleségre vonatkozó jövőbeli globális keret általános eredményessége javítása érdekében aktívan törekedjenek olyan egyértelmű, számszerű és mérhető célok kidolgozására, amelyek teljesítménymutatókat, jobb nyomon követési eszközöket, kötelezettségvállalási folyamatokat, valamint a Párizsi Megállapodás mechanizmusaihoz hasonló értékelési és jelentési mechanizmusokat foglalnak magukban;

11. kiemeli, hogy erősebb nemzetközi keretre van szükség a globális biológiai sokféleség védelmére, jelenlegi csökkenésének megállítására, és lehető legnagyobb mértékű helyreállítására; úgy véli, hogy ennek a keretnek nemzeti szinten megállapított – és helyi és regionális hozzájárulásokkal támogatott – hozzájárulásokból és más megfelelő eszközökből, pénzügyi kötelezettségvállalásokból és jobb kapacitásépítési biztosítékokból, valamint ötévenkénti felülvizsgálati mechanizmusból álló célkitűzéseken és önkéntes kötelezettségvállalásokon kell alapulnia, a védett területek jobb igazgatására és az eredményesebb természetvédelmi intézkedésekre, valamint az egyre nagyratörőbb ambíciókra helyezve a hangsúlyt;

12. kiemeli a globális biológiai sokféleségre vonatkozó 2020 utáni keret elfogadása és annak nemzeti biológiai sokféleségi célokra való átültetése közötti esetleges időeltolódások minimalizálásának fontosságát a biológiai sokféleség csökkenését megállító konkrét fellépések késedelmességének megakadályozása érdekében;

Gazdasági megfontolások és finanszírozás

13. kiemeli, hogy a gazdasági növekedés csak akkor segítheti elő a fenntartható fejlődést, ha azt sikerül függetlenné tenni a biológiai sokféleség csökkenésétől és a természet emberi jóllét előmozdítására való képességének csökkenésétől továbbá hangsúlyozza azon természetalapú megoldások nagyobb léptékben történő alkalmazásának fontosságát, amelyek segítséget nyújthatnak a társadalmak számára abban, hogy maradéktalanul fenntartható módon kezeljék a társadalmi és gazdasági vonatkozásokkal rendelkező összetett kihívásokat;

14. kiemeli a biológiai sokféleség megfelelő finanszírozásának szükségességét; rámutat, hogy a következő többéves pénzügyi tervben a biológiai sokféleség védelmének figyelembe vétele és a biológiai sokféleségre fordítandó források lehetséges elkülönítése jelentős és pozitív hatással járna a 2050-re szóló elképzelés elérése szempontjából;

15. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat a Biológiai Sokféleség Egyezményhez kapcsolódó, a biológiai sokféleség megőrzését szolgáló új nemzetközi finanszírozási mechanizmusok létrehozásának előmozdítására, és kiemeli e tekintetben a magánfinanszírozási kezdeményezések fontosságát;

16. hangsúlyozza a Párizsi Megállapodásban foglalt kötelezettségvállalások elérését célzó beruházások növelésének fontosságát az éghajlatváltozás biológiai sokféleségre gyakorolt hatásának csökkentése és az éghajlatváltozás mérséklésére és az ahhoz való alkalmazkodásra, illetve a biológiai sokféleségre irányuló szakpolitikák közötti összhang biztosítása érdekében;

Erdőgazdálkodás és mezőgazdaság

17. üdvözli, hogy a COP14 határozatának 10.2.g) (XXI/1.) sz. ajánlása megemlíti az erdőgazdálkodásban és a mezőgazdaságban rejlő lehetőségeket; hangsúlyozza, hogy a mezőgazdasági tevékenységek és a biológiai sokféleség megőrzése szorosan összefüggnek; hangsúlyozza, hogy a fenntartható mezőgazdaság és erdőgazdálkodás nagyban hozzájárul a fajok, élőhelyek és ökoszisztémák sokféleségéhez, és csökkenti az éghajlatváltozás hatásait;

18. rámutat ugyanakkor az intenzív mezőgazdaságnak a biológiai sokféleségre gyakorolt negatív hatására, különös tekintettel az erdőirtásra és a peszticidek használatára; emlékeztet az ökoszisztémák jó működéséhez kulcsfontosságú beporzók riasztó mértékű pusztulására; felhívja a részes feleket, hogy tegyenek határozott kötelezettségvállalásokat a fenntartható mezőgazdaság és erdőgazdálkodás érdekében, ideértve az agrárökológiai megközelítések előmozdítására, a káros növényvédő szerek fokozatos megszüntetésére vonatkozó követelmények támogatását, valamint a talaj és az élőhelyek védelmét biztosító stratégiákat;

Innováció

19. üdvözli, hogy a 10.2.h) (XXI/1.) sz. ajánlás megemlíti a technológiai fejlődést; ismételten hangsúlyozza az innováció, a kutatás és a fejlesztés fontosságát a 2050-es elképzelés elérése érdekében, és felhívja a részes feleket, hogy összpontosítsanak különösen a biológiai sokféleség megőrzése és az emberi egészség és gazdasági jólét közötti kapcsolatokra, és hangolják össze az adatgyűjtési intézkedéseket;

Kapacitásépítés, tudatosítás és minden fél bevonása

20. hangsúlyozza, hogy a kapacitásépítés és a – többek között a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások értékével kapcsolatos – figyelemfelhívás a sikeres végrehajtás kulcsai; üdvözli ezért, hogy a COP13 a XIII/23. sz. határozatában és a XXI/1. sz. ajánlásában rövid távú cselekvési tervet (2017–2022) fogadott el a kapacitásépítés, valamint saját kommunikációs stratégiája erősítésére és támogatására, és felhívja a COP14-et, hogy folytassa a munkát e kulcsfontosságú kérdésekben;

21. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a 2020 utáni keret kialakítására átfogó és részvételen alapuló folyamat keretében kerüljön sor;

22. üdvözli, hogy a széles nyilvánosságnak szóló tájékoztató kampányokról is szó esik a XXI/1. sz. határozatban a COP14 előkészítésére, és felhívja a részes feleket, hogy mozdítsák elő a tudatosítást és sok érdekelt fél bevonását, hogy testreszabott megoldásokat biztosítsanak a helyi közösségek és az őslakos népek részvételével a nagyobb biológiai sokféleséget eredményező, fenntartható földhasználat támogatására, hogy teljes mértékben tiszteletben tartsák a táj és az élőhelyek tekintetében a regionális különbségeket;

23. üdvözli a sok érdekelt felet aktívan célzó, a regionális és helyi szereplőket is bevonó megközelítés szándékát, amely alapvető fontosságú a biológiai sokféleség értékelése, védelme, megőrzése, fenntartható használata és helyreállítása szempontjából, és kiemeli, hogy az irányítási szintek és ágazatok, valamint az üzleti platformok és a biológiai sokféleséggel foglalkozó platformok jobb bevonása és együttműködése lehetőségeket fog teremteni a biológiai sokféleséggel összefüggő célok jobb végrehajtására és más szakpolitikákban való általános érvényesítésére;

o

o o

24. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

(1) HL C 35., 2018.1.31., 2. o.

(2) HL C 356., 2018.10.4., 38. o.

(3) A biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal foglalkozó kormányközi tudománypolitikai platform: „The Regional Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services for Europe and Central Asia” (Regionális értékelési jelentés a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-rendszerekről Európában és Közép-Ázsiában), 2018.