C 91/2

Bejelentés az Egységes Szanálási Testület 2020. március 17-i, a Banco Popular Español S.A.-ra vonatkozó szanálási intézkedések által érintett részvényeseknek és hitelezőknek fizetendő kártérítés szükségességének megítéléséről szóló határozatáról (SRB/EES/2020/52) (a „határozat”)

(2020/C 91/02)

Az Egységes Szanálási Testület határozatában megállapítja, hogy a Banco Popular Español S.A.-ra vonatkozó szanálási intézkedések által érintett részvényesek és hitelezők (az „érintett részvényesek és hitelezők”) nem jogosultak a 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 76. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti kártérítésre.

Az Egységes Szanálási Testület határozatának összefoglalása

Az Egységes Szanálási Testület („ESZT”) 2017. június 7-én a Banco Popular Español S.A. („intézmény”) (2) szanálási programjának elfogadásáról szóló, az Európai Bizottság által jóváhagyott határozatot (3) hozott. A határozat 5. és 6. cikkének értelmében az intézmény tekintetében hozott szanálási intézkedések keretében a vagyonértékesítési eszköz alkalmazásával részvénytranszfert hajtottak végre az intézményben a Banco Santander S.A. részére (a 806/2014/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének (a) pontjával összhangban), az intézmény tőkeinstrumentumainak leírását és átalakítását követően (a 806/2014/EU rendelet 21. cikkében foglaltak szerint).

A szanálási intézkedés FROB általi végrehajtását követően a 806/2014/EU rendelet 20. cikkének (16) és (17) bekezdésével, valamint a Bizottság (EU) 2018/344 felhatalmazáson alapuló rendeletének (4) 3. cikkével összhangban az ESZT-nek gondoskodnia kellett egy független értékelő által végrehajtott értékelésről annak felmérése érdekében, hogy az érintett részvényesek és hitelezők jobb elbánásban részesültek volna-e, ha az intézményt rendes fizetésképtelenségi eljárás hatálya alá vonják („az elbánás különbségének értékelése” vagy „3. értékelés”).

Az intézmény szanálásával összefüggésben végzett értékelésre független értékelőként a Deloitte Réviseurs d’Entreprises („Deloitte”) (5) vállalatot kérték fel. 2018. június 14-én (6) az ESZT e-mailben kézhez kapta a Deloitte végleges jelentését az intézmény szanálásával kapcsolatos elbánás különbözőségének értékeléséről („3. értékelésről szóló jelentés”), amelyet a határozathoz I. mellékletként csatoltak. A 3. értékelésről szóló jelentésből kitűnik, hogy nincs különbség az érintett részvényesekkel és hitelezőkkel szembeni tényleges bánásmód és azon bánásmód között, amelyben akkor részesültek volna, ha az intézmény a szanálás időpontjában rendes fizetésképtelenségi eljárás hatálya alatt állt volna.

A fentiek alapján az ESZT 2018. augusztus 2-i értesítésében (7) („értesítés”) előzetesen úgy határozott, hogy nem szükséges a 806/2014/EU rendelet 76. cikke (1) bekezdésének (e) pontja szerint kártérítést fizetni az érintett részvényesek és hitelezők számára.

Továbbá annak érdekében, hogy az ESZT végleges határozatot hozhasson arról, hogy szükség van-e kártérítésre, i. az ESZT az értesítésben felkérte az érintett részvényeseket és hitelezőket, hogy nyilatkozzanak arról, hogy kívánják-e gyakorolni meghallgatáshoz való jogukat (regisztrációs szakasz), és ii. egy későbbi szakaszban felkérte azokat az érintett részvényeseket és hitelezőket, akik élni szerettek volna meghallgatáshoz való jogukkal, és akiknek státuszát az ESZT ellenőrizte, hogy nyújtsák be az ESZT értesítésben foglalt előzetes határozatára és az annak alapjául szolgáló indokolásra vonatkozó észrevételeiket (konzultációs szakasz).

A konzultációs szakasz végén – mivel az érintett részvényesek és hitelezők több olyan elemet is felvetettek, amelyek nem kapcsolódtak az ESZT értesítésben ismertetett előzetes határozatához és annak indokolásához – az ESZT először értékelte ezen észrevételek relevanciáját. Ezt követően az ESZT egybegyűjtötte az összes releváns észrevételt, figyelembe véve azt is, amikor az érintett részvényesek és hitelezők azonos vagy hasonló észrevételeket tettek. Az ESZT alaposan megvizsgálta az előzetes határozatra vonatkozó releváns észrevételeket, a 3. értékelésről szóló jelentésre vonatkozó észrevételeket azonban nem. A 3. értékelésről szóló jelentéssel kapcsolatos releváns észrevételek tekintetében, annak érdekében, hogy következtetést vonjon le arról, hogy ezek az észrevételek hatással lehetnek-e az előzetes határozatára, az ESZT felkérte a Deloitte-t, hogy független értékelői minőségében készítsen dokumentumot ezen releváns észrevételek független értékeléséről, és mérlegelje, hogy a 3. értékelésről szóló jelentés továbbra is érvényes-e ezen észrevételek fényében.

2019. december 18-án a Deloitte benyújtotta az ESZT-nek értékelését („pontosító dokumentum”), amelyet II. mellékletként csatoltak a határozathoz. A pontosító dokumentumban a Deloitte – miután áttekintette az érintett részvényesek és hitelezők észrevételeit az ESZT által a Deloitte-nek továbbított 3. értékelésről szóló jelentéssel kapcsolatban – megerősítette, hogy mind a 3. értékelésről szóló jelentésben részletezett stratégia és különböző hipotetikus felszámolási forgatókönyvek, mind az azokban alkalmazott módszerek és elemzések továbbra is érvényesek maradnak.

A meghallgatáshoz való jogra vonatkozó eljárás során a Deloitte függetlenségével kapcsolatban benyújtott észrevételek értékelése alapján az ESZT úgy véli, hogy a 3. értékeléshez kapcsolódó feladatok ellátása során a Deloitte független értékelőként járt el, összhangban a 806/2014/EU rendelet 20. cikkének (1) bekezdésében és az (EU) 2016/1075 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet IV. fejezetében foglalt követelményekkel. (8)

Továbbá, figyelembe véve a 3. értékelésről szóló jelentést és a pontosító dokumentumot, az ESZT úgy véli, hogy a 3. értékelésről szóló jelentés megfelelő alapul szolgál az ESZT számára a határozat elfogadásához. Az ESZT ezért megállapítja, hogy a tényleges elbánás, amelyben az érintett részvényesek és hitelezők részesültek, nem különbözik attól, amelyben abban az esetben részesültek volna, ha a szanálás időpontjában az intézményt rendes fizetésképtelenségi eljárás alá vonják.

Ennek következtében az ESZT megállapítja, hogy az érintett részvényesek és hitelezők a 806/2014/EU rendelet 76. cikke (1) bekezdésének e) pontjával összhangban nem jogosultak az Egységes Szanálási Alapból származó kártérítésre.

A határozat címzettje nemzeti szanálási hatóság minőségében az FROB.

Az ESZT határozatáról és annak mellékleteiről, azaz a 3. értékelésről szóló jelentésről (I. melléklet) és a pontosító dokumentumról (II. melléklet) további információ az ESZT hivatalos honlapján található:https://srb.europa.eu/en/content/banco-popular

(1) Az Európai Parlament és a Tanács 806/2014/EU rendelete (2014. július 15.) a hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról (HL L 225., 2014.7.30, 1. o.).

(2) SRB/EES/2017/08 (HL C 222., 2017.7.11., 3. o.).

(3) A Bizottság (EU) 2017/1246 határozata (2017. június 7.) a Banco Popular Español S.A. szanálási programjának jóváhagyásáról (HL L 178., 2017.7.11, 15. o.).

(4) A Bizottság (EU) 2018/344 felhatalmazáson alapuló rendelete (2017. november 14.) a 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálás keretében alkalmazott elbánás különbségének értékelésére szolgáló módszerek kritériumait meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 67., 2018.3.9., 3. o.).

(5) A vonatkozó egyedi szerződésnek megfelelően a Deloitte Belgiumban, Spanyolországban és az Egyesült Királyságban található irodáiból kért fel munkatársakat a feladatra.

(6) A mellékelt 3. értékelésről szóló jelentés, amely a Deloitte által hozzáadott kiegészítésben foglalt, csak szerkesztési hibákra kiterjedő módosításokat is tartalmazza, 2018. július 31-én e-mailben érkezett az ESZT-hez.

(7) Az Egységes Szanálási Testület 2018. augusztus 2-i értesítése a Banco Popular Español S.A.-ra vonatkozó szanálási intézkedések által érintett részvényeseknek és hitelezőknek fizetendő kártérítés szükségességének megítéléséről szóló előzetes határozatáról, illetve a meghallgatáshoz való joghoz fűződő eljárás elindításáról (SRB/EES/2018/132) (HL C 277 I., 2018.8.7, 1. o.).

(8) A Bizottság (EU) 2016/1075 felhatalmazáson alapuló rendelete (2016. március 23.) a 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a helyreállítási tervek, szanálási tervek és csoportszintű szanálási tervek tartalmát, az illetékes hatóság által a helyreállítási tervek és csoportszintű helyreállítási tervek tekintetében értékelendő minimumkövetelményeket, a csoporton belüli pénzügyi támogatás feltételeit, a független értékelőkre vonatkozó követelményeket, a leírási és átalakítási hatáskörök szerződéses elismerését, az értesítési követelmények és a felfüggesztésre vonatkozó közlemény eljárásait és tartalmát, valamint a szanálási kollégiumok operatív működését meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 184, 2016.7.8., 1. o.).