Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a behozatalra vonatkozó közös szabályokról (kodifikált szöveg) /* COM/2014/0321 final - 2014/0166 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A Bizottság a népek Európájának jegyében nagy jelentőséget tulajdonít az uniós joganyag egyszerűsítésének és átláthatóbbá tételének annak érdekében, hogy az a polgárok számára világosabb és könnyebben hozzáférhető legyen, így tovább bővítve a számukra biztosított jogok gyakorlásának lehetőségeit. Ez a cél nem érhető el mindaddig, amíg számos, sokszor jelentősen módosított rendelkezés részben az eredeti jogi aktusban, részben pedig a későbbi, módosító jogi aktusokban szétszórtan található meg. A hatályos rendelkezések megállapításához így jelentős kutatómunka és számos jogi aktus összevetése szükséges. Ezen okból, valamint azért, hogy a joganyag egyértelmű és áttekinthető legyen, szükséges a többször módosított jogi aktusok kodifikációja. 2. A Bizottság 1987. április 1-jén úgy határozott[1], hogy szervezeti egységei számára előírja valamennyi jogi aktusnak a legkésőbb a tizedik módosítást követő kodifikációját, hangsúlyozva, hogy ez minimumkövetelményként értendő, és ezen egységeknek törekedniük kell az illetékességükbe tartozó jogi aktusok kodifikációjának még gyakrabban történő elvégzésére annak érdekében, hogy e jogi aktusok rendelkezései áttekinthetők és könnyen érthetők legyenek. 3. Az 1992. decemberi edinburgh-i Európai Tanács következtetései[2] is megerősítették e követelményt, amennyiben rámutattak a kodifikáció fontosságára, ugyanis a tekintetben, hogy valamely adott helyzetre az adott időben mely jogi aktus alkalmazandó, a kodifikáció jogbiztonságot teremt. A kodifikációt a szokásos uniós jogalkotási eljárással összhangban kell elvégezni. Mivel a kodifikáció tárgyát képező jogi aktus érdemben nem módosítható, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 1994. december 20-án intézményközi megállapodást kötöttek arról, hogy a kodifikált jogi aktusok elfogadása során gyorsított eljárás alkalmazható. 4. Ezen javaslat célja a behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. február 26-i 260/2009/EK tanácsi rendelet kodifikációja[3]. Az új rendelet a benne foglalt jogi aktusok[4] helyébe lép. E javaslat teljes egészében megőrzi a kodifikált jogi aktusok tartalmát, és ennek megfelelően, kizárólag a kodifikáció elvégzéséhez szükséges alaki módosítások elvégzésével, azokat pusztán egybefoglalja. 5. A kodifikációs javaslatot a 260/2009/EK rendelet és a módosító aktus előzetes, 22 hivatalos nyelven készült, egységes szerkezetbe foglalt változata alapján az Európai Unió Kiadóhivatala készítette adatfeldolgozó rendszer segítségével. Abban az esetben, ha a cikkek új számozást kaptak, a régi és az új számozás közötti összefüggést a kodifikált rendelet III. mellékletében található megfelelési táblázat tartalmazza. ê 260/2009 (kiigazított szöveg) 2014/0166 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a behozatalra vonatkozó közös szabályokról (kodifikált szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel Ö az Európai Unió működéséről szóló szerződésre Õ és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[5], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) A Ö 260/2009/EK[6] Õ tanácsi rendeletet jelentősen módosították[7]. Az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében az említett rendeletet kodifikálni kell. (2) A közös kereskedelmi politikát egységes elvekre kell alapozni. (3) Az Ö Európai Õ Közösség megkötötte a Kereskedelmi Világszervezetet (a továbbiakban: WTO) létrehozó megállapodást. A megállapodás 1.A. melléklete tartalmazza – egyebek között – az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményt (Ö a továbbiakban: Õ 1994. évi GATT), valamint a védintézkedésekről szóló megállapodást. (4) A védintézkedésekről szóló megállapodás megfelel az 1994. évi GATT, különösen a XIX. cikkben foglalt rendelkezések tisztázására és megerősítésére vonatkozó igénynek. A megállapodás szükségessé teszi az e szabályoknak nem megfelelő olyan védintézkedések megszüntetését, mint az önkéntes kiviteli korlátozások, a szabályos marketingintézkedések és egyéb hasonló behozatali vagy kiviteli intézkedések. (5) A védintézkedésekről szóló megállapodás a szén- és acéltermékekre is vonatkozik. Mivel a behozatalra vonatkozó közös szabályok – különös tekintettel a védintézkedésekre – ennek megfelelően ezekre a termékekre is vonatkoznak, a különösen a szén- és acéltermékekkel kapcsolatos megállapodásra alkalmazandó lehetséges intézkedések sérelme nélkül. (6) 517/94/EK tanácsi rendeletben[8] felsorolt textiltermékekre Ö uniós Õ és nemzetközi szinten különleges elbánás vonatkozik. Ezért ezeket a termékeket e rendelet alkalmazási köréből ki kell zárni. (7) A tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot a behozatal alakulásából származó minden olyan veszélyről, amely Ö uniós Õ felügyeletet vagy védintézkedések alkalmazását teheti szükségessé. (8) Ilyen esetekben a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a behozatal feltételeit, a behozatal alakulását, a gazdasági és kereskedelmi helyzetek különböző vonatkozásait, valamint – szükség esetén – az alkalmazandó intézkedéseket. (9) Amennyiben a korábbi Ö uniós Õ felügyelet kerül alkalmazásra, akkor az érintett termékek szabad mozgásának engedélyezését egységes feltételeknek megfelelő felügyeleti okmány bemutatásától kell függővé tenni. Ezt az okmányt – az importőr egyszerű kérelme alapján – meghatározott időtartamon belül a tagállamok hatóságainak kell kiállítaniuk, anélkül azonban, hogy az importőr ezáltal behozatali jogot szerezne. A felügyeleti okmány ezért csak addig érvényes, amíg a behozatali szabályok változatlanok maradnak. (10) A tagállamoknak és a Bizottságnak az Ö uniós Õ felügyelet eredményeit a lehető legteljesebb mértékben ki kell cserélniük. (11) A Bizottság feladata az Ö Unió Õ érdekei által megkívánt védintézkedések meghozatala. Ezen érdekeket teljes egészükben figyelembe kell venni, különösen az Ö uniós Õ termelők, felhasználók és fogyasztók érdekét is beleértve. (12) A WTO valamely tagja elleni védintézkedések csak akkor vehetők figyelembe, ha az érintett terméket olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételek mellett hozzák be az Ö Unióba Õ, amelyek a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékek Ö uniós Õ termelőinek komoly kárt okoznak, vagy ilyen károkozással fenyegetnek, kivéve, ha a nemzetközi kötelezettségek az e szabálytól való eltérést lehetővé teszik. (13) A „komoly károkozás”, a „komoly károkozással való fenyegetés” és az „Ö uniós Õ termelők” kifejezéseket meg kell határozni, és pontos feltételeket kell Ö előírni Õ a kár megállapítása érdekében. (14) Minden védintézkedés alkalmazását vizsgálatnak kell megelőznie, azzal a fenntartással, hogy sürgős esetekben a Bizottságnak jogában áll ideiglenes intézkedéseket alkalmazni. (15) Részletes rendelkezéseket kell hozni a vizsgálatok megkezdéséről, a szükséges ellenőrzésekről és szemlékről, az exportáló országoknak és az érintett feleknek az összegyűjtött információkhoz való hozzáféréséről, az érintett felek meghallgatásairól, valamint az érintett felek nézeteinek kifejtésére szolgáló alkalmakról. (16) A vizsgálatokra vonatkozóan az e rendelet által előírt rendelkezések nem érintik a szakmai titoktartásra vonatkozó Ö uniós Õ , illetve nemzeti szabályokat. (17) Annak érdekében, hogy az érintett gazdasági szereplő jogbiztonsága növekedjék, az is kívánatos, hogy a vizsgálatok megkezdésére és az intézkedések szükségességéről szóló határozatok meghozatalára vonatkozó határidők megállapításra kerüljenek. (18) Amennyiben a védintézkedések kontingens formájában jelennek meg, ez utóbbi szintje alapvetően nem határozható meg alacsonyabban, mint egy legalább hároméves reprezentatív időszak behozatalainak az átlagos szintje. (19) Azokban az esetekben, amikor egy kontingens felosztásra kerül a szállító országok között, minden egyes ország kontingense az országokkal kötött megállapodás útján vagy egy reprezentatív időszak behozatali szintjére való utalással határozható meg. Lehetőséget kell adni mindazonáltal az e szabályoktól való eltérésre, amennyiben komoly károkozás és a behozatal aránytalan növekedése áll fenn, feltéve, hogy a WTO védintézkedésekkel foglalkozó bizottságának a keretében megfelelő konzultációra kerül sor. (20) Meg kell határozni a védintézkedések leghosszabb időtartamát, továbbá meg kell határozni az ezen intézkedések kibővítésére, fokozatos liberalizálására és felülvizsgálataira vonatkozó különös rendelkezéseket. (21) Meg kell határozni azokat a körülményeket, amelyek fennállta esetén a WTO fejlődő tagországából származó termékkel szemben védintézkedés nem hozható. (22) Az Ö Unió Õ egy vagy több térségére korlátozódó felügyeleti vagy védintézkedések alkalmasabbak lehetnek, mint az Ö Unió Õ egészére vonatkozó intézkedések. Azonban ezeket az intézkedéseket csak kivételes esetben és akkor lehet engedélyezni, ha nincs más megoldás. Biztosítani kell, hogy ezek az intézkedések ideiglenesek legyenek, és a belső piac működését a lehető legkevésbé zavarják. (23) A behozatali szabályok egységességének érdekében az importőröktől megkívánt alaki követelményeket egyszerűsíteni kell, és az áruk elvámolásának a helyétől függetlenül egységessé kell tenni. Ezért kívánatos annak biztosítása, hogy minden alaki követelményt az e rendelethez mellékelt mintának megfelelő formanyomtatvány alkalmazásával teljesítsenek. (24) Az Ö uniós Õ felügyeleti intézkedésekkel összefüggésben kiállított felügyeleti okmányoknak az azt kiállító tagállamtól függetlenül az Ö Unió Õ egészében érvényesnek kell lenniük. ê 37/2014 1. cikk és a melléklet 19. pontja (kiigazított szöveg) (25) Ö Ennek Õ a Ö rendeletnek a Õ végrehajtása megkívánja, hogy az ideiglenes és a végleges védintézkedések elfogadása, valamint az előzetes felügyeleti intézkedések bevezetése egységes feltételek mellett történjen. A Bizottságnak ezeket az intézkedéseket a Tanács és az Európai Parlament 182/2011/EU rendeletének megfelelően kell elfogadnia[9]. (26) A tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni a felügyeleti és az ideiglenes intézkedések elfogadására, tekintettel az ilyen intézkedések hatásaira, valamint – a végleges védintézkedések elfogadásának vonatkozásában – az intézkedések sorrendiségének logikájára. Amennyiben az intézkedések késedelmes bevezetése által okozott kár nehezen lenne helyreállítható, a Bizottság számára lehetőséget kell biztosítani, hogy azonnal alkalmazandó ideiglenes intézkedéseket fogadjon el, ê 260/2009 (kiigazított szöveg) ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. FEJEZET Általános alapelvek 1. cikk (1) Ez a rendelet a harmadik országokból származó termékek behozatalára vonatkozik, az alábbiak kivételével: a) az 517/94/EK rendelet értelmében különleges behozatali szabályok hatálya alá tartozó textiltermékek; b) 625/2009/EK tanácsi rendeletben[10] felsorolt egyes harmadik országokból származó termékek. (2) Az (1) bekezdésben említett termékeket az Ö Unióba Õ vámmentesen lehet behozni, és ennek megfelelően az V. fejezet szerinti esetleges védintézkedések sérelme nélkül mennyiségi korlátozás nem vonatkozik rájuk. II. FEJEZET Ö Uniós Õ tájékoztatási és konzultációs eljárás 2. cikk A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, amennyiben a behozatal alakulása felügyeleti vagy védintézkedéseket tesz szükségessé. Ennek a tájékoztatásnak a 9. cikkben megállapított feltételek alapján meghatározott rendelkezésre álló bizonyítékokat is tartalmaznia kell. A Bizottság haladéktalanul továbbítja e tájékoztatást az összes tagállamnak. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 2. alpontja 3. cikk (1) A Bizottság munkáját egy védintézkedésekkel foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU értelmében vett bizottságnak minősül. (2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni. (3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. (4) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendeletnek az 5. cikkével együtt értelmezett 8. cikkét kell alkalmazni. (5) A 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében, amennyiben az e rendelet 16. cikkével összhangban végleges intézkedés elfogadása céljából írásbeli eljárás alkalmazására kerül sor, az írásbeli eljárást eredmény nélkül le kell zárni, amennyiben az elnök által megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági tagoknak a 182/2011/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott többsége ezt kéri. Amennyiben az olyan egyéb esetekben, amikor az intézkedéstervezet a bizottságban vita tárgyát képezte, írásbeli eljárás alkalmazására kerül sor, ezen eljárást eredmény nélkül le kell zárni, ha az elnök által megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági tagok egyszerű többsége ezt kéri. Amennyiben az olyan egyéb esetekben, amikor az intézkedéstervezet a bizottságban nem képezte vita tárgyát, írásbeli eljárás alkalmazására kerül sor, ezen eljárást eredmény nélkül le kell zárni, ha az elnök által megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági tagok legalább egynegyede ezt kéri. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) III. FEJEZET Ö Uniós Õ vizsgálati eljárás 4. cikk (1) A 7. cikkben foglaltak sérelme nélkül, az vizsgálati eljárást Ö az uniós Õ védintézkedések alkalmazását megelőzően kell lefolytatni. (2) A 9. cikkben hivatkozott tényezőket alapul véve a vizsgálat során azt kell meghatározni, hogy az érintett termék behozatala az érintett Ö uniós Õ termelők számára komoly kárt okoz-e, vagy ilyen károkozással fenyeget-e. (3) A következő meghatározások alkalmazandóak: a) „komoly károkozás”: az Ö uniós Õ termelők helyzetének általános és jelentős romlása; b) „komoly károkozással való fenyegetés”: egyértelműen fenyegető komoly károkozás; c) „Ö uniós Õ termelők”: a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékeknek az Ö Unió Õ területén működő valamennyi vagy azon termelője, akinek hasonló vagy közvetlenül versenyző termékekből álló össztermelése e termékek Ö uniós Õ össztermelésének jelentős részét képezi. 5. cikk ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 3. alpontja (1) Amennyiben a Bizottság számára nyilvánvaló, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a vizsgálat megindításához, a Bizottság a tagállamtól kapott tájékoztatás beérkezését követő egy hónapon belül megindítja a vizsgálatot, és értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Az értesítés: ê 260/2009/EK a) tartalmazza a kapott információk összegzését és előírja, hogy minden lényeges információt közölni kell a Bizottsággal; b) továbbá meghatározza azt az időszakot, amelyen belül az érintett felek írásban közölhetik álláspontjukat és információkat nyújthatnak be, amennyiben ezeket az álláspontokat és információkat figyelembe kell venni a vizsgálat során; c) meghatározza továbbá azt az időszakot, amelyen belül az érintett felek a (4) bekezdésnek megfelelően a Bizottságtól szóbeli meghallgatást kérhetnek. A Bizottság a tagállamokkal együttműködve megkezdi a vizsgálatot. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 3. alpontja A Bizottság az információk beérkezését követően főszabályként 21 napon belül tájékoztatja a tagállamokat az információkra vonatkozó elemzéséről. (2) A Bizottság minden általa szükségesnek tartott információt beszerez, és amennyiben indokoltnak tartja, a tagállamok tájékoztatását követően ezen információk ellenőrzésére tesz kísérletet az importőröknél, kereskedőknél, ügynököknél, termelőknél, kereskedelmi szövetségeknél és szervezeteknél. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) E feladat ellátásban a Bizottságot azon tagállam munkatársai segítik, amelynek területén az ellenőrzésekre sor kerül, feltéve, hogy Ö ez Õ a tagállam ezt kéri. (3) A tagállamok a Bizottság kérésére és az általa meghatározott eljárásoknak megfelelően közlik a Bizottsággal a vizsgálat tárgyát képező termék piaci helyzetének alakulásáról rendelkezésükre álló információkat. (4) Az (1) bekezdés első albekezdesének megfelelően fellépő érdekelt felek, valamint az exportáló ország képviselői írásbeli kérelemre a vizsgálattal összefüggésben a Bizottság rendelkezésére bocsátott összes információt megtekinthetik (kivéve Ö az Unió Õ vagy a tagállamok hatóságai által készített belső dokumentumokat), feltéve, hogy ezek az információk ügyük előterjesztéséhez szükségesek, és a 8. cikk értelmében nem minősülnek titkosnak, továbbá hogy azokat a Bizottság a vizsgálat során felhasználja. A fellépő érdekelt felek az ezen információkkal kapcsolatos álláspontjukat közölhetik a Bizottsággal. Ezek az álláspontok amennyiben elegendő bizonyítékkal vannak alátámasztva, figyelembe vehetők. (5) A Bizottság az érintett feleket meghallgathatja. Az érintett feleket köteles meghallgatni, ha azok az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben előírt időtartamon belül a meghallgatást írásban kérik, és a kérelemben valószínűsítik, hogy a vizsgálat eredményei hatással lehetnek rájuk, és szóbeli meghallgatásuk szükségességét különleges okokkal támasztják alá. (6) Amennyiben az információk szolgáltatása nem az e rendelet vagy az e rendelet értelmében a Bizottság által meghatározott határidőn belül történik, vagy a vizsgálat komoly akadályba ütközik, akkor a tényállás megállapítására a rendelkezésre álló adatok alapján kerül sor. Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy valamely érintett fél vagy harmadik fél hamis vagy félrevezető információkat szolgáltatott, akkor ezeket az információkat figyelmen kívül hagyja és a rendelkezésre álló tényeket használhatja fel. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 3. alpontja (7) Amennyiben a Bizottság számára nyilvánvaló, hogy nem áll rendelkezésre elegendő bizonyíték a vizsgálat megindításához, a tagállamoktól kapott tájékoztatás kézhezvételét követő egy hónapon belül tájékoztatja a tagállamokat erről a döntéséről. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) 6. cikk (1) A vizsgálat végén a Bizottság az eredményekről jelentésben számol be a bizottságnak. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 4. alpontja (kiigazított szöveg) (2) Amennyiben a Bizottság a vizsgálat megindításától számított kilenc hónapon belül azt állapítja meg, hogy nincs szükség uniós felügyeleti vagy védintézkedésekre, a vizsgálatot egy hónapon belül meg kell szüntetni. A Bizottság a vizsgálatot a 3. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében szünteti meg. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) (3) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Ö uniós Õ felügyeleti vagy védintézkedésekre van szükség, akkor a IV. és V. fejezettel összhangban a szükséges határozatokat legkésőbb a vizsgálat megkezdésétől számított kilenc hónapon belül meghozza. Kivételes esetekben ez a határidő legfeljebb további két hónappal meghosszabbítható; a Bizottság ebben az esetben a meghosszabbítás időtartamáról és indokainak összegzéséről szóló értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. 7. cikk (1) E fejezet rendelkezései nem zárják ki a 10–14. cikk szerinti felügyeleti intézkedések vagy a 15., 16. és 17. cikk szerinti ideiglenes védintézkedések alkalmazását. Ideiglenes védintézkedések az alábbi esetekben alkalmazandók: a) kritikus körülmények fennállása esetén, ha a késedelem nehezen helyrehozható károsodást okozna, és így azonnali intézkedésre van szükség; és b) ha az előzetes megállapítás arra vonatkozó egyértelmű bizonyítékkal szolgál, hogy a megnövekedett behozatal komoly kárt okozott vagy ilyen károkozással fenyeget. Ezen intézkedések időtartama nem haladhatja meg a 200 napot. (2) Az ideiglenes védintézkedések a vámok jelenlegi szintjének a növelését jelentik (függetlenül attól, hogy azok értéke nulla vagy annál magasabb), amennyiben ezekkel az intézkedésekkel a komoly károkozás elkerülhető vagy orvosolható. (3) A Bizottság az összes, még szükséges vizsgálatot haladéktalanul lefolytatja. (4) Amennyiben az ideiglenes védintézkedéseket komoly károkozás vagy ilyen károkozással való fenyegetés hiánya miatt hatályon kívül helyezik, akkor az ideiglenes intézkedések eredményeként beszedett vámokat hivatalból a lehető leghamarabb vissza kell téríteni. Ebben az esetben a 450/2008/EK tanácsi és európai parlamenti rendelet[11] 79. és azt követő cikkeiben meghatározott eljárás alkalmazandó. 8. cikk (1) Az e rendelet alkalmazásában kapott információk csak a kért célra használhatók fel. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 5. alpontja (2) A Bizottság és a tagállamok – ideértve tisztviselőiket – az információkat nyújtó fél kifejezett engedélye nélkül nem fedhetik fel az e rendelet alapján kapott, bizalmas jellegű információkat, sem semmilyen egyéb, bizalmas jelleggel közölt információt. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) (3) Minden titkos kezelésre irányuló kérelmet meg kell indokolni. Amennyiben azonban a titkos információkezelés iránti kérelem megalapozatlannak bizonyul, és az információ szolgáltatója nem kívánja az információkat nyilvánosságra hozni vagy engedélyezni azok általánosított vagy összegzett formájú közzétételét, akkor a kérdéses információk figyelmen kívül hagyhatók. (4) Az információk titkosnak tekintendők, ha közzétételük az információ szolgáltatójára vagy az információ forrására jelentős hátrányt gyakorolna. (5) Az (1)–(4) bekezdés nem zárja ki azt, hogy az Ö uniós Õ hatóságok általános információkra és különösen olyan indokokra hivatkozzanak, amelyeken az e rendelet szerint hozott határozatok alapulnak. E közösségi hatóságoknak azonban figyelembe kell venniük az érintett jogi és természetes személyek ahhoz fűződő jogos érdekeit, hogy üzleti titkaik ne kerüljenek nyilvánosságra. 9. cikk (1) A behozatal alakulása, az arra vonatkozó feltételek és a behozatalból származó, Ö az uniós Õ termelőket érő vagy azokat fenyegető komoly károk vizsgálata során különösen az alábbi tényezőket kell figyelembe venni: a) a behozatal mennyisége, különösen az, hogy történt-e jelentős növekedés akár abszolút értelemben, akár az Ö Unión Õ belüli termelésre vagy fogyasztásra nézve; b) a behozatali árak, különösen az, hogy történt-e jelentős alákínálás hasonló, az Ö Unióban Õ előállított termék árával összehasonlítva; c) az Ö uniós Õ termelőket ebből következően érő hatás, amit egyes, többek között az alábbi gazdasági mutatók alakulása jelez: – termelés, – kapacitáskihasználás, – készletek, – eladások, – piaci részesedés, – árak (azaz az árak leszorítása vagy a rendszerint bekövetkező áremelkedések megakadályozása), – nyereségek, – a felhasznált tőke megtérülése, – cash-flow, – foglalkoztatás; d) egyéb tényezők, kivéve a behozatal olyan alakulása, amely az érintett Ö uniós Õ termelőknek kárt okoz, vagy okozhat. (2) Komoly károkozással való fenyegetés esetén a Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, hogy egyértelműen előrelátható-e az, hogy egy adott helyzet tényleges károkozáshoz vezethet. Ebben a vonatkozásban olyan tényezők vehetők figyelembe, mint: a) az Ö Unióba Õ irányuló kivitelek növekedési üteme; b) a származási vagy exportáló országban már meglevő vagy belátható időn belül fennálló kiviteli kapacitás, és annak a valószínűsége, hogy az ebből származó kivitel az Ö Unióba Õ irányul majd. IV. FEJEZET Felügyelet 10. cikk (1) Amennyiben az Ö Unió Õ érdekei úgy kívánják, és az e rendelet szerinti valamely harmadik országból származó termék behozatalának alakulása az Ö uniós Õ termelők számára károkozással fenyeget, az adott termék behozatalát az alábbiak szerint lehet felügyelni: a) visszamenőleges Ö uniós Õ felügyelet a (2) bekezdésben említett határozatban meghatározott rendelkezésekkel összhangban; b) előzetes Ö uniós Õ felügyelet a 11. cikkel összhangban. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 6. alpontja (kiigazított szöveg) (2) A felügyelet elrendeléséről szóló határozatot a Bizottság a 3. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében, végrehajtási jogi aktus révén hozza meg. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) (3) A felügyeleti intézkedések érvényességének időtartama korlátozott. Egyéb rendelkezés hiányában ezek az intézkedések a bevezetésüket követő hat hónap után következő újabb hat hónapos időszak lejártakor érvényüket veszítik. 11. cikk (1) Az előzetes Ö uniós Õ felügyelet alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátásának felügyeleti okmány bemutatása a feltétele. Ezt az okmányt a tagállamok által kijelölt illetékes hatóságnak térítésmentesen a kért mennyiség egészére vonatkozóan és az attól számított legfeljebb öt munkanapon belül, hogy az illetékes nemzeti hatóság bármely Ö uniós Õ importőr nyilatkozatát kézhez vette, záradékkal kell ellátnia, függetlenül attól, hogy ez utóbbinak hol van az Ö Unión Õ belüli üzletviteli helye. Ellenkező bizonyíték hiányában e nyilatkozat legkésőbb a benyújtását követő három munkanapon belül az illetékes nemzeti hatóság részére kézbesítettnek tekintendő. (2) A felügyeleti okmányt az I. mellékletben szereplő mintának megfelelő formanyomtatvány alapján kell kiállítani. A felügyelet megindításáról szóló határozat eltérő rendelkezése hiányában a felügyeleti okmány iránti, importőr által benyújtott kérelem csak az alábbiakat tartalmazza: a) kérelmező teljes neve és címe (ideértve a telefon- és telefaxszámokat és minden egyéb olyan számokat, ami az illetékes nemzeti hatóság számára a kérelmezőt azonosítja), valamint a kérelmező héa-nyilvántartási számát, amennyiben hozzáadottérték-adó fizetésére kötelezett; b) adott esetben a nyilatkozattevő vagy a kérelmező által kijelölt képviselő teljes neve és címe (ideértve a telefon- és telefaxszámokat); c) az áruk megnevezése, a következő Ö adatainak Õ megadásával: – kereskedelmi név, – a megfelelő Kombinált Nómenklatúra szerinti kód, – származási és feladó ország; d) a bejelentett mennyiség kilogrammban és, adott esetben, bármely kiegészítő mértékegységben (pár, tétel stb.); e) Ö EU Õ -határparitáson számított CIF-ár EUR-ban kifejezve; f) a következő nyilatkozat, dátummal és a kérelmező aláírásával, valamint a kérelmező nevének nyomtatott nagybetűkkel történő kiírásával: „Alulírott igazolom, hogy a kérelemben feltüntetett adatokat jóhiszeműen és legjobb tudomásom szerint a valóságnak megfelelően adtam meg, és az Ö Unió Õ területén letelepedett személy vagyok.” (3) A felügyeleti okmány az azt kibocsátó tagállamtól függetlenül az Ö Unió Õ egész területén érvényes. (4) Az érintett termék szabad forgalomba bocsátását nem zárja ki annak megállapítása, ha az ügylet során alkalmazott egységár kevesebb, mint 5 %-kal meghaladja a felügyeleti okmányban feltüntetett árat, vagy ha a behozandó termékek összértéke vagy mennyisége kevesebb, mint 5 %-kal meghaladja a felügyeleti okmányban feltüntetett értéket vagy mennyiséget. A Bizottság, meghallgatva a bizottságban elhangzott véleményeket, valamint figyelembe véve a termékek jellegét és az érintett ügyletek egyéb különleges jellemzőit, eltérő százalékot is meghatározhat, amely azonban rendes körülmények között nem haladhatja meg a 10 %-ot. (5) A felügyeleti okmányok csak addig használhatók fel, amíg az érintett ügyletek vonatkozásában a behozatal liberalizációjára vonatkozó intézkedések hatályban vannak. A felügyeleti okmányok a termékek jellegére, valamint az ügyletek egyéb különleges jellemzőire tekintettel meghatározott időszak lejártát követően nem használhatók fel. (6) Amennyiben a 10. cikk értelmében hozott határozat előírja, Ö az uniós Õ felügyelet alatt álló termékek származását származási bizonyítvánnyal kell igazolni. E bekezdés nem érinti az ilyen bizonyítvány bemutatására vonatkozó egyéb rendelkezéseket. (7) Amennyiben az előzetes Ö uniós Õ felügyelet alatt álló termékre valamely tagállamban regionális védintézkedések vonatkoznak, abban az esetben a behozatali okmányt az ezen tagállam által kiadott felügyeleti engedély helyettesítheti. (8) A felügyeleti okmány és annak kivonatai két példányban készülnek, az egyik példány a „Tulajdonos eredeti példánya” jelöléssel és 1-es számmal jelölve, amelyet a kérelmező részére állítanak ki, és a másik „Az illetékes hatóság példánya” jelöléssel és 2-es számmal, az okmányt kibocsátó hatóságnál kerül elhelyezésre. Adminisztratív okokból az illetékes hatóság kiegészítő példányokat mellékelhet a 2. nyomtatványhoz. (9) A nyomtatványok fehér, famentes papíron kerülnek kinyomtatásra, amely írásra készült és amelynek súlya négyzetméterenként 55 és 65 gramm között van. Mérete: 210 × 297 mm; a sorok közötti gépelési távolság 4,24 mm (egyhatod hüvelyk); a nyomtatványok formai elrendezését pontosan követni kell. Az 1. számú példány mindkét oldala, mely maga a felügyeleti okmány, emellett rendelkezik egy sárga nyomtatott guilloche-mintájú háttérrel a mechanikai vagy vegyi eszközökkel történő hamisítás megelőzésére. (10) A tagállamok felelősek a nyomtatványok kinyomtatásáért. A nyomtatványokat azon tagállam által kijelölt nyomdák is kinyomtathatják, amelyben letelepedtek. Az utóbbi esetben a tagállam által történő kijelölésre vonatkozó utalásnak meg kell jelennie valamennyi nyomtatványon. Minden nyomtatványnak tartalmaznia kell a nyomda nevére és címére vonatkozó utalást vagy egy olyan jelölést, mely lehetővé teszi annak azonosítását. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 7. alpontja 12. cikk Amennyiben valamely termék behozatala nem került előzetes uniós felügyelet alá, a Bizottság 17. cikknek megfelelően bevezethet olyan felügyeletet, amely az Unió egy vagy több térségébe irányuló behozatalra korlátozódik. Amint meghozta határozatát a felülvizsgálat megindításáról, a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) 13. cikk (1) A regionális felügyelet alá tartozó termékek az érintett régióban csak felügyeleti okmány bemutatásával bocsáthatók szabad forgalomba. Ezt az okmányt az érintett tagállam(ok) által kijelölt illetékes hatóságnak térítésmentesen a kért mennyiség egészére vonatkozóan, az azt követő legfeljebb öt munkanapon belül, hogy az illetékes nemzeti hatósághoz bármely Ö uniós Õ importőr nyilatkozata kézhez vette, záradékkal kell ellátnia, függetlenül attól, hogy ez utóbbi az Ö Unión Õ belül hol végzi üzleti tevékenységét. Ellenkező bizonyíték hiányában ezt a nyilatkozatot legkésőbb a benyújtását követő három munkanapon belül az illetékes nemzeti hatóság részére kézbesítettnek kell tekinteni. A felügyeleti okmányok csak addig használhatók fel, amíg az érintett ügyleteket tekintve a behozatal liberalizációjára vonatkozó intézkedések hatályban vannak. (2) A 11. cikk (2) bekezdését alkalmazni kell. 14. cikk (1) Ö Uniós Õ vagy regionális felügyelet esetén minden hónap első tíz napján belül a tagállamok közlik a Bizottsággal: a) előzetes felügyelet esetén a CIF-áron számított pénzösszegeket és árumennyiségeket, amelyekre vonatkozóan az előző időszakban a felügyeleti okmányok kibocsátása megtörtént; b) minden esetben az a) pontban említett időszakot megelőző időszak alatti behozatalt. A tagállamok által nyújtott információkat termékek és ország szerinti bontásban kell megadni. A felügyeleti intézkedésekkel egy időben és ugyanazon eljárás keretében eltérő rendelkezések is meghatározhatók. (2) Amennyiben a termékek jellege vagy különleges körülmények ezt szükségessé teszik, a Bizottság saját kezdeményezésére vagy tagállam kérésére a fenti információk benyújtására előírt időpontokat módosíthatja. (3) A Bizottság erről értesíti a tagállamokat. V. FEJEZET Védintézkedések 15. cikk (1) Amennyiben valamely terméket olyan megnövekedett mennyiségben, illetve olyan feltételek vagy kikötések mellett hoznak be az Ö Unióba Õ, amely az Ö uniós Õ termelők számára komoly kárt okoz, vagy ilyen károkozással fenyeget, a Bizottság az Ö Unió Õ érdekeinek a védelmében saját kezdeményezésére vagy valamelyik tagállam kérésére: a) korlátozhatja a 11. cikk szerint alkalmazandó és ezen intézkedés hatálybalépését követően kiadandó felügyeleti okmányok érvényességének időtartamát; b) megváltoztathatja az érintett termékre vonatkozó behozatali szabályokat azáltal, hogy a szabad forgalomba bocsátást behozatali engedély bemutatásától teszi függővé, amelyet a Bizottság által meghatározott rendelkezések és korlátok alapján adnak meg. Az a) és b) pontokban említett intézkedések azonnal alkalmazandók. (2) WTO-tagországokkal szemben az (1) bekezdésben említett intézkedések csak akkor hozhatók, ha az említett bekezdés első albekezdésében szereplő két feltétel teljesül. (3) Kontingens meghatározása esetén különösen az alábbiakat kell figyelembe venni: a) a hagyományos kereskedelmi forgalom lehetőség szerinti fenntartásának a kívánatossága; b) az e fejezet szerinti valamely védintézkedés hatálybalépése előtti szokásos feltételek és kikötések mellett kötött szerződések alapján kivitt áruk mennyisége, amennyiben e szerződésekről az érintett tagállam értesítette a Bizottságot; c) a kontingens kialakításánál kitűzött cél veszélyeztetésének elkerülése iránti igény. Egyik kontingens sem alakítható ki alacsonyabban, mint a rendelkezésre álló statisztikákkal alátámasztott utolsó három reprezentatív év alatti behozatal átlagos szintje, kivéve, ha a komoly károkozás elkerülése vagy orvoslása érdekében ettől eltérő szintre van szükség. (4) Amennyiben egy kontingens a szállító országok között kerül felosztásra, a felosztásról ezen országok közül azokkal lehet megállapodni, amelyeknek az érintett termék Ö Unióba Õ történő behozatalában jelentősen érdekeltek. Amennyiben ez nem lehetséges, a kontingenst a szállító országok között aszerint kell felosztani, hogy egy korábbi reprezentatív időszak során milyen arányban részesültek az érintett termék Ö Unióba Õ történő behozatalából, megfelelő módon figyelembe véve minden olyan különleges tényezőt, amely az adott termék kereskedelmét befolyásolhatta, vagy befolyásolhatja. Feltéve, hogy eleget tesz az annak biztosítására vonatkozó kötelezettségének, hogy a konzultációk a WTO védintézkedésekkel foglalkozó bizottságának a keretében folyjanak, az Ö Unióba Õ súlyos károkozás esetén eltérhet ettől a felosztási módszertől, amennyiben az érintett termék vonatkozásában az egy vagy több szállító országból származó behozatal aránytalan mértékben megnövekedett a behozatal egy korábbi reprezentatív időszak alatti összes növekedéséhez képest. (5) Az e cikk szerinti rendelkezések a hatálybalépésüket követően szabad forgalomba bocsátott minden termékre alkalmazandók. A 17. cikknek megfelelően ezek az Ö Unió Õ egy vagy több térségére korlátozhatók. Ezen intézkedések azonban nem akadályozhatják meg a már az Ö Unió Õ felé tartó termékek szabad mozgását, feltéve, hogy a termékek rendeltetési állomása nem változtatható meg, és azokat a termékeket, amelyek a 10. és 11. cikk értelmében csak felügyeleti okmány bemutatása esetén bocsáthatók szabad forgalomba, ténylegesen ilyen okmány kíséri. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 8. alpontja (kiigazított szöveg) (6) Amennyiben valamely tagállam a Bizottság beavatkozását kérte, a Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében vagy – sürgős esetben – a 3. cikk (4) bekezdésének megfelelően eljárva, a kérelem kézhezvételétől számított legfeljebb öt munkanapon belül meghozza döntését. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 9. alpontja (kiigazított szöveg) 16. cikk Amennyiben az Unió érdekei úgy kívánják, a Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében és a III. fejezet rendelkezéseinek megfelelően eljárva meghozhatja a megfelelő intézkedéseket annak megakadályozására, hogy egy termék olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben, illetve olyan feltételek vagy kikötések mellett kerüljön behozatalra az Unióba, ami a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékek uniós termelőinek komoly kárt okoz, vagy ilyen károkozással fenyeget. A 15. cikk (2)–(5) bekezdése alkalmazandó. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) 17. cikk Amennyiben különösen a 9. cikkben említett tényezők alapján bebizonyosul, hogy az intézkedések elfogadására vonatkozó, a 10. és 15. cikk alapján meghatározott feltételek az Ö Unió Õ egy vagy több térségében teljesülnek, a Bizottság a megoldási alternatívák vizsgálatát követően az érintett térség(ek)re vonatkozóan kivételesen korlátozott felügyeleti vagy védintézkedések alkalmazását engedélyezheti, feltéve, hogy úgy ítéli meg, ezen intézkedések e szinten történő alkalmazása megfelelőbb megoldást jelent, mint az Ö uniós Õ szinten történő. Ezeknek az intézkedéseknek átmenetieknek kell lenniük, és ezek a lehető legkisebb mértékben zavarhatják a belső piac működését. Az intézkedéseket a 10. és a 15. cikkben meghatározott feltételekkel összhangban kell meghozni. 18. cikk Nem alkalmazható védintézkedés a WTO fejlődő tagországától származó termékre mindaddig, amíg ezen országnak az érintett termék Ö uniós Õ behozatalában levő részesedése nem haladja a meg 3 %-ot, feltéve, hogy a 3 %-nál kevesebb behozatali részesedésű WTO fejlődő tagországok együttesen nem tesznek ki 9 %-nál többet az érintett termék Ö Unióba Õ irányuló összes behozatalából. 19 cikk (1) A védintézkedések időtartamát a komoly károkozás elkerüléséhez vagy orvoslásához, valamint az Ö uniós Õ termelők részéről történő hozzáigazítás elősegítéséhez szükséges időszakra kell korlátozni. Ez az időszak nem haladhatja meg a négy évet, beleértve az esetleges ideiglenes rendelkezések időtartamát is. (2) Ez a kezdeti időszak a 15. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdésében említett intézkedések kivételével meghosszabbítható, feltéve, hogy megállapítást nyer: a) a védintézkedésre a komoly károkozás megakadályozása vagy orvoslása érdekében továbbra is szükség van; b) és Ö az uniós Õ termelők részéről a hozzáigazítás bizonyíthatóan megtörtént. (3) A meghosszabbításra vonatkozó intézkedéseket a III. fejezet rendelkezéseivel összhangban és az eredeti intézkedésekre érvényes eljárások keretében kell elfogadni. Az így meghosszabbított intézkedés nem lehet korlátozóbb jellegű, mint az eredeti érvényességi időszak végén. (4) Amennyiben az intézkedés időtartama meghaladja az egy évet, az intézkedést az alkalmazási időszak során rendszeres időközönként fokozatosan liberalizálni kell, ideértve a meghosszabbítási időszakot is. (5) Valamely védintézkedés teljes alkalmazási időszaka – ideértve az ideiglenes rendelkezések alkalmazási időszakát, a kezdeti alkalmazási időszakot és annak esetleges meghosszabbításait is – nem haladhatja meg a nyolc évet. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 10. alpontja (kiigazított szöveg) 20. cikk (1) Amíg a IV. és V. fejezetnek megfelelően alkalmazott felügyeleti vagy védintézkedések alkalmazása tart, a Bizottság akár tagállami kérésre, akár saját kezdeményezés alapján, és a három évet meghaladó időtartamú intézkedések esetében legkésőbb azok alkalmazási idejének feléig: a) megvizsgálhatja az intézkedés hatásait; b) meghatározhatja, hogy szükség van-e a liberalizáció ütemének a felgyorsítására, és ha igen, miként; c) megállapíthatja, hogy továbbra is szükség van-e az intézkedés alkalmazására. Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy továbbra is szükség van az intézkedés alkalmazására, értesíti erről a tagállamokat. (2) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy valamely, a 10., 12., 15., 16. vagy 17. cikkben említett felügyeleti vagy védintézkedést vissza kell vonni vagy módosítani kell, a 3. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében eljárva visszavonja vagy módosítja azt. Amennyiben a határozat regionális felügyeleti intézkedésekre vonatkozik, az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő hatodik naptól alkalmazandó. ê 260/2009/EK ( kiigazított szöveg) 21. cikk (1) Amennyiben egy termék behozatala már védintézkedés hatálya alá tartozott, az adott termékre további ilyen intézkedés az előző intézkedés időtartamának megfelelő hosszúságú időszak elteltéig nem alkalmazható. Ez az időszak két évnél nem lehet rövidebb. (2) Az (1) bekezdéstől függetlenül, 180 napos vagy ennél rövidebb védintézkedés ismételten kiszabható egy termék behozatalára, ha a) legalább egy év telt el az érintett termék behozatalára vonatkozó védintézkedés bevezetésének napja óta; és b) ez a védintézkedés ugyanarra a termékre nem vonatkozott kettőnél több alkalommal az intézkedés bevezetésének napját közvetlenül megelőző ötéves időszakban. VI. FEJEZET Záró rendelkezések ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 11. alpontja 22. cikk Amennyiben az Unió érdekei úgy kívánják, a Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében végrehajtási jogi aktusok formájában elfogadhatja a megfelelő intézkedéseket az Uniónak, illetve az összes tagállamnak a – különösen az alapanyag-kereskedelemmel kapcsolatos – jogai és kötelezettségei nemzetközi szinten történő gyakorlásának és teljesítésének lehetővé tétele érdekében. ê 37/2014/EU 1. cikk és a melléklet 19. pontjának, 12. alpontja (kiigazított szöveg) 23. cikk A Bizottság az 1225/2009/EK tanácsi rendelet[12] 22a. cikkének megfelelően az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott, a kereskedelmi védintézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról szóló éves jelentésében tájékoztatást ad e rendelet végrehajtásáról. ê 260/2009/EK (kiigazított szöveg) 24. cikk (1) Ez a rendelet nem zárja ki az Ö Unió Õ és a harmadik országok közötti megállapodások külön rendelkezésein alapuló kötelezettségek teljesítését. (2) Az egyéb Ö uniós Õ rendelkezések sérelme nélkül e rendelet nem zárja ki az a következő tagállami intézkedések elfogadását vagy alkalmazását: a) a közerkölcs, a közérdek vagy a közbiztonság, valamint az emberek, állatok vagy növények egészségének és életének a védelme, a művészi, történelmi vagy régészeti értékű nemzeti kincsek védelme, vagy az ipari és kereskedelmi tulajdon védelme alapján tilalmakat, mennyiségi korlátozások vagy felügyeleti intézkedések; b) devizára vonatkozó különös alaki követelmények; c) a nemzetközi megállapodások alapján a szerződéssel összhangban bevezetett alaki követelmények. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az első albekezdés alapján bevezetni vagy módosítani kívánt intézkedésekről, illetve alaki követelményekről. Rendkívül sürgős esetekben a nemzeti intézkedéseket vagy alaki követelményeket azok elfogadása után azonnal közlik a Bizottsággal. 25. cikk (1) E rendelet nem érinti a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról szóló szabályozások vagy az azokból következő Ö uniós Õ vagy nemzeti igazgatási szabályok vagy a mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó árukra vonatkozó különös szabályozások sérelme nélkül alkalmazandó. Ez a rendelet e szabályok kiegészítéseként érvényesül. (2) A 11–14. és a 21. cikk nem vonatkozik az (1) bekezdésben említett azon termékekre, amelyeknél a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre vonatkozó Ö uniós Õ szabályok engedély vagy egyéb behozatali okmány bemutatását teszik szükségessé. A 15., 17. és a 20–24. cikk nem vonatkozik azon termékekre, amelyeknél az említett szabályok mennyiségi behozatali korlátozások alkalmazását írják elő. 26. cikk A Ö 260/2009/EK Õ rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni és a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni. 27. cikk Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését Ö követő Õ huszadik napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, -án/-én. az Európai Parlament részéről a Tanács részéről az elnök az elnök [1] COM(87) 868 PV. [2] Lásd a következtetések A. részének 3. mellékletét. [3] E kodifikáció a 2014. évi jogalkotási programban szerepel. [4] Lásd ezen javaslat II. mellékletét. [5] HL C […]., […]., […]. o. [6] A Tanács 2009. február 26-i 260/2009/EK rendelete a behozatalra vonatkozó közös szabályokról (HL L 84, 2009.3.31, 1. o.). [7] Lásd a II. mellékletet. [8] A Tanács 1994. március 7-i 517/94/EK rendelete az egyes harmadik országokból származó textiltermékek kétoldalú megállapodások, jegyzőkönyvek, egyéb megállapodások vagy egyéb különleges közösségi importszabályozás hatálya alá nem tartozó behozatalának közös szabályairól (HL L 67., 1994.3.10., 1. o.). [9] Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i 182/2011/EU rendelete a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.). [10] A Tanács 2009. július 7-i 625/2009/EK rendelete az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról (HL L 185, 2009.7.17, 1. o.). [11] Az Európai Parlament és a Tanács 2008. április 23-i 450/2008/EK rendelete a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) (HL L 145, 2008.6.4., 1. o.). [12] A Tanács 2009. november 30-i 1225/2009/EK rendelete az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről (HL L 343., 2009.12.22., 51. o.). ê 260/2009 (adapted) I. MELLÉKLET || EURÓPAI UNIÓ || FELÜGYELETI OKMÁNY || 1 || 1. Kérelmező (név, teljes cím, ország, héaszám) || 2. Kibocsátási szám || A kérelmező eredeti példánya || || || || 3. A behozatal tervezett helye és ideje || || || || 4. A kibocsátó illetékes hatóság (név, cím, telefonszám) || || || 5. Nyilatkozattevő/képviselő (név és teljes cím) || 6. Származási ország (és geonómenklatúra kód) || || || || || 7. Feladó ország (és geonómenklatúra kód)) || || || || || 8. Az érvényesség utolsó napja || 1 || || || || 9. Árumegnevezés || 10. KN-kód és árukategória || || || || || || 11. Mennyiség kilogrammban (nettó tömeg) vagy kiegészítő mérték-egységben kifejezve || || || || || || 12. EU-határparitáson számított CIF‑ár euróban kifejezve || || || || || 13. További adatok || || || || 14. Az illetékes hatóság záradéka || || || || Dátum: …………………………………….. || || Aláírás: ……………………………………. || (Pecsét) || || || || 15. TULAJDONSÁGOK Jelölje meg a 17. oszlop 1. részében található mennyiséget és a 2. részben leírt mennyiséget 16. Nettó mennyiség (nettó tömeg vagy egyéb mértékegység az egység meghatározására) || 19. Vámokmány (nyomtatvány és szám) vagy kivonat száma és a leírás dátuma || 20. Név, tagállam és a leírást adó hatóság bélyegzője és aláírása 17. Számokban || 18. A leírt mennyiség betűkkel || || 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. A kiegészítő oldalak ide csatolandók. || EURÓPAI UNIÓ || FELÜGYELETI OKMÁNY 2 || 1. Kérelmező (név, teljes cím, ország, héaszám) || 2. Kibocsátási szám Az illetékes hatóság példánya || || || 3. A behozatal tervezett helye és ideje || || 4. A kibocsátó illetékes hatóság (név, cím, telefonszám) || 5. Nyilatkozattevő/képviselő (név és teljes cím) || 6. Származási ország (és geonómenklatúra kód) || || || 7. Feladó ország (és geonómenklatúra kód)) || || || 8. Az érvényesség utolsó napja 2 || || || 9. Árumegnevezés || 10. KN-kód és árukategória || || || || 11. Mennyiség kilogrammban (nettó tömeg) vagy kiegészítő mérték-egységben kifejezve || || || || 12. EU-határparitáson számított CIF‑ár euróban kifejezve || || || 13. További adatok || || || 14. Az illetékes hatóság záradéka || || Dátum: …………………………………….. || Aláírás: ……………………………………. || (Pecsét) || || 15. TULAJDONSÁGOK Jelölje meg a 17. oszlop 1. részében található mennyiséget és a 2. részben leírt mennyiséget 16. Nettó mennyiség (nettó tömeg vagy egyéb mértékegység az egység meghatározására) || 19. Vámokmány (nyomtatvány és szám) vagy kivonat száma és a leírás dátuma || 20. Név, tagállam és a leírást adó hatóság bélyegzője és aláírása 17. Számokban || 18. A leírt mennyiség betűkkel || || 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. 1. || || || 2. A kiegészítő oldalak ide csatolandók. _____________ é II. MELLÉKLET A hatályon kívül helyezett rendelet és módosításainak jegyzéke Az Európai Tanács 260/2009/EK rendelete (HL L 84., 2009.3.31., 1. o) || || || Az Európai Parlament és a Tanács 37/2014/EU rendelete (HL L 18., 2014.1.21., 1. o.) || Kizárólag a melléklet 19. pontja _____________ III. MELLÉKLET Megfelelési Táblázat 260/2009/ EK rendelet || This Regulation 1. cikk || 1. cikk 2. cikk || 2. cikk 4. cikk || 3. cikk 5. cikk || 4. cikk 6. cikk || 5. cikk 7. cikk || 6. cikk 8. cikk || 7. cikk 9. cikk || 8. cikk 10. cikk || 9. cikk 11. cikk || 10. cikk 12. cikk || 11. cikk 13. cikk || 12. cikk 14. cikk || 13. cikk 15. cikk || 14. cikk 16. cikk || 15. cikk 17. cikk || 16. cikk 18. cikk || 17. cikk 19. cikk || 18. cikk 20. cikk || 19. cikk 21. cikk || 20. cikk 22. cikk || 21. cikk 23. cikk || 22. cikk 23a. cikk || 23. cikk 24-27. cikk || 24-27. cikk I. melléklet || I. melléklet II. melléklet || II. melléklet III. melléklet || III. melléklet _____________