6/2009/EK KÖZÖS ÁLLÁSPONT

a Tanács által 2009. január 9-én elfogadva

az autóbusszal végzett személyszállítás nemzetközi piacához való hozzáférés közös szabályairól szóló európai parlamenti és tanácsi rendelete elfogadása céljából (átdolgozás)

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2009/C 62 E/02)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),

mivel:

A közös közlekedéspolitika bevezetése többek között a nemzetközi közúti személyszállításra vonatkozó közös szabályok, valamint a valamely tagállamban nem honos fuvarozók számára a belföldi közúti személyszállítási szolgáltatás feltételeinek megállapítását is jelenti.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Hatály

(1) Ezt a rendeletet a autóbusszal végzett nemzetközi személyszállításra kell alkalmazni, amelyet valamely tagállamban annak joga szerint letelepedett, ellenszolgáltatás fejében fuvarozó vagy saját számlás fuvarozók a fenti tagállamban bejegyzett, kialakításuknál és felszereltségüknél fogva – a járművezetőt is beleértve – kilencnél több személy fuvarozására tervezett és arra alkalmas járművel biztosítanak, illetve akkor kell alkalmazni, ha a fenti járművek az ilyen személyszállítással kapcsolatban üresen közlekednek.

A rendelet alkalmazását nem érinti a jármű cseréje, vagy ha a személyszállítást amiatt szakítják meg, hogy az utazás egy részét más szállítóeszközzel tegyék meg.

(2) Valamely tagállamból egy harmadik országba és vissza történő személyszállítás esetén e rendeletet az utazás azon részére kell alkalmazni, amely során a jármű egy tagállam területén halad át. Nem kell alkalmazni az utazás azon részére, amely a felszállás vagy a leszállás szerinti tagállam területére esik, amíg a Közösség és az érintett harmadik állam nem kötötte meg az ehhez szükséges megállapodást.

(3) A (2) bekezdésében említett megállapodások megkötéséig e rendelet nem érinti a tagállamok és az érintett harmadik országok között megkötött kétoldalú megállapodásoknak a tagállamok és a harmadik országok közötti személyszállításra vonatkozó rendelkezéseit.

(4) Ezt a rendeletet az V. fejezetnek megfelelően alkalmazni kell az ideiglenesen, ellenszolgáltatás fejében belföldi közúti személyszállítási szolgáltatást végző, az adott tagállamban nem honos fuvarozókra.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

c)

a használt járművek a természetes vagy jogi személy tulajdonában vannak, vagy a természetes vagy jogi személy azokat részletre vagy egy tartósbérleti szerződés keretében szerezte be, és azokat a természetes személy vagy jogi személy által alkalmazott személyzet egy tagja, vagy a természetes személy maga, vagy a vállalkozás által alkalmazott vagy szerződéses kötelezettség alapján a rendelkezésére bocsátott személyzet egy tagja vezeti;

3. cikk

A szolgáltatásnyújtás szabadsága

(1) E rendelettel összhangban az 1. cikkben említett bármely fuvarozó ellenszolgáltatás fejében az állampolgárságán vagy letelepedésének helyén alapuló megkülönböztetés nélkül nyújthat menetrend szerinti autóbuszos személyszállítási szolgáltatásokat, ideértve a menetrend szerinti különcélú járatok és a különjáratok üzemeltetését, amennyiben:

a letelepedés szerinti tagállamban jogosult autóbusszal végzett menetrend szerinti személyszállítás – ideértve a menetrend szerinti különcélú járatokat és a különjáratokat is – végzésére a nemzeti jog által a piachoz való hozzáférés tekintetétben megállapított feltételekkel összhangban;

c)

(2) Az 1. cikkben említett bármely saját számlás fuvarozó az állampolgárságán vagy letelepedésének helyén alapuló megkülönböztetés nélkül végezheti az 5. cikk (5) bekezdése szerinti személyszállítási szolgáltatásokat, amennyiben:

II. FEJEZET

KÖZÖSSÉGI ENGEDÉLY ÉS A PIACHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS

4. cikk

Közösségi engedély

(1) Az autóbusszal végzett nemzetközi személyszállítás a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai által kiállított közösségi engedélyhez kötött.

(2) A közösségi engedély eredeti példányát, amelyet a fuvarozó őriz meg, továbbá a nemzetközi személyszállításban használt, a közösségi engedély jogosultjának rendelkezésére álló járművek számának megfelelő számú hiteles engedélymásolatot a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai állítják ki a jogosult részére, függetlenül attól, hogy ezek a járművek a jogosult tulajdonát képezik, vagy más formában, nevezetesen részletvételi, bérleti, vagy lízingszerződés keretében birtokolja.

A közösségi engedélyeknek és az engedély hiteles másolatainak az I. melléklet szerinti mintának kell megfelelniük. Az engedélynek az I. mellékletben felsorolt biztonsági jellemzők közül legalább kettőt tartalmaznia kell.

A Bizottság az I. mellékletet a technikai fejlődéshez igazítja. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

A közösségi engedélyeket és az engedély hiteles másolatait a kiadó hatóság bélyegzőjével, valamint aláírással és sorszámmal kell ellátni. A közösségi engedély az engedély hiteles másolatainak sorszámát a fuvarozóra vonatkozó adatok részeként be kell jegyezni a közúti fuvarozási vállalkozásoknak a …/2009/EK rendelet 16. cikkében előírt nemzeti elektronikus nyilvántartásába.

(3) A közösségi engedélyt a fuvarozó nevére kell kiállítani, és az harmadik személy részére nem átruházható. A közösségi engedély hitelesített másolatából egy-egy példányt a fuvarozó minden járművén tartani kell, és az ellenőrzésre jogosult személy felszólítására be kell mutatni.

(4) A közösségi engedélyt legfeljebb tízéves, megújítható időszakokra kell kiállítani.

Az e rendelet alkalmazási időpontja előtt kiadott közösségi engedélyek és az engedélyek hiteles másolatai lejáratukig érvényesek maradnak.

(5) A közösségi engedélykérelem benyújtásakor vagy az e cikk (4) bekezdésével összhangban a közösségi engedély megújításakor a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai ellenőrzik, hogy a fuvarozó teljesíti-e, illetve, hogy továbbra is teljesíti-e a 3. cikk (1) bekezdésében megállapított feltételeknek.

(6) Amennyiben a 3. cikk (1) bekezdésében említett feltételek nem teljesülnek, a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai egy indokolással ellátott határozatban megtagadják a közösségi engedély kiadását vagy meghosszabbítását, illetve visszavonják azt.

(7) A tagállamok biztosítják a közösségi engedély kérelmezőjének vagy jogosultjának fellebbezési jogát a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságainak az engedély kiadásának megtagadására vagy az engedély visszavonására irányuló határozatával szemben.

(8) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy a közösségi engedély a belföldi szállítási tevékenységekre is érvényes legyen.

5. cikk

Hozzáférés a piachoz

(1) A menetrend szerinti járatokat bárki igénybe veheti, adott esetben helyfoglalási kötelezettség mellett.

E járatok működtetése a III. fejezet rendelkezéseivel összhangban engedélyköteles.

A tagállamokból valamely harmadik országba és onnan visszafelé közlekedő, menetrend szerinti járatok a tagállam és a harmadik ország közötti, valamint – adott esetben – a tagállam és a tranzittagállam közötti kétoldalú megállapodással összhangban mindaddig engedélykötelesek, amíg a Közösség és az érintett harmadik ország közötti szükséges megállapodást meg nem kötötték.

A járatok menetrend szerinti jellegét nem befolyásolja a járat működési feltételeinek kiigazítása.

A fennálló menetrend szerinti járatokéval azonos utasokat kiszolgáló párhuzamos vagy időszakos járatok szervezésére, bizonyos megállók kihagyására és a menetrend szerinti útvonalon további megállók kiszolgálására a fennálló menetrend szerinti járatokra alkalmazandó szabályok vonatkoznak.

(2) A menetrend szerinti különcélú járatok közé a következők tartoznak:

Az a tény, hogy egy különcélú járat az azt használók igényeihez igazodik, nem befolyásolhatja annak menetrend szerinti járatként történő besorolását.

A menetrend szerinti különcélú járatok nem kötöttek a III. fejezet szerinti engedélyezéshez, ha azokat a szervező és a fuvarozó közötti szerződés szabályozza.

(3) A különjáratok nem kötöttek a III. fejezet szerinti engedélyezéshez.

A meglévő menetrend szerinti járatokkal összevethető és ugyanazokat az utasokat kiszolgáló párhuzamos vagy időszakos járatok szervezése azonban a III. fejezetben megállapított eljárásnak megfelelően engedélyköteles.

A különjáratok kizárólag azzal az indokkal, hogy bizonyos időközönként közlekednek, nem kerülhetnek ki a különjáratok meghatározása alól.

A különjáratokat egy fuvarozókból álló csoport ugyanazon vállalkozó nevében eljárva üzemeltetheti, és az utasok útközben egy tagállam területén az azonos csoporthoz tartozó másik fuvarozó valamely csatlakozó járatára is átszállhatnak.

A Bizottság elfogadja a szóban forgó fuvarozók nevének és az út során érintett átszállási pontoknak az érintett tagállamok illetékes hatóságaival való közlésére vonatkozó eljárásokat. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében előírt, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(4) A (2) bekezdés harmadik albekezdésében és a (3) bekezdés első albekezdésében említett szállítási tevékenységgel kapcsolatos üres járatok szintén nem engedélykötelesek.

(5) A saját számlás személyszállítási tevékenység mentesül minden engedélyezési eljárás alól, ugyanakkor igazolványrendszer vonatkozik rá.

Az igazolványokat a jármű bejegyzése szerinti tagállam illetékes hatóságai adják ki, és azok a teljes utazásra érvényesek, beleértve a tranzitot is.

A Bizottság megállapítja az igazolványok formátumát. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

III. FEJEZET

MENETREND SZERINTI ENGEDÉLYKÖTELES JÁRATOK

6. cikk

Az engedély jellege

(1) A kiadott engedélyek néver szólóakés másra át nem ruházhatók. Ugyanakkor az engedélyt megszerző fuvarozó azon tagállam illetékes hatóságának egyetértésével (a továbbiakban „engedélyező hatóság”) kell benyújtani, amelynek területén az indulás helye található, a járatot alvállalkozó bevonásával is üzemeltetheti. Ebben az esetben az alvállalkozó nevét és alvállalkozói szerepét fel kell tüntetni az engedélyen. Az alvállalkozónak teljesítenie kell a 3. cikk (1) bekezdésében megállapított feltételeket. E bekezdés alkalmazásában az indulási hely „a járat egyik végállomását” jelenti.

A menetrend szerinti járatok lebonyolítása céljából társult vállalkozások esetében az engedélyt valamennyi vállalkozás nevére ki kell állítani és az engedélyen mindegyik fuvarozó nevét fel kell tüntetni. Az engedélyt a tevékenységet irányító vállalkozásnak adják ki, a többi vállalkozás másolatot kap.

(2) Az engedély érvényességének időbeli hatálya legfeljebb öt év. Ez az időtartam a kérelmező kérelmére vagy az utasok fel-, illetve leszállása szerinti tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak kölcsönös egyetértése alapján rövidebb is lehet.

(3) Az engedélyben a következőket kell meghatározni:

c)

(4) A Bizottság megállapítja az igazolványok formátumát. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(5) Az engedélyek menetrend szerinti járatok üzemeltetésére jogosítják fel a jogosult(ak)at mindazon tagállamok területén, amelyeken a járatok útvonala áthalad.

(6) A menetrend szerinti járatok üzemeltetője átmeneti jellegű és kivételes helyzetek kezelésére további járműveket alkalmazhat.

Ebben az esetben a fuvarozónak biztosítania kell, hogy a következő dokumentumok a járművön legyenek:

c)

7. cikk

Az engedélykérelmek benyújtása

(1) Az engedélykérelmeket az engedélyező hatósághoz kell benyújtani.

(2) A Bizottság megállapítja a kérelmek formátumát. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(3) Az engedélykérelmet benyújtó személyeknek minden további, általuk lényegesnek tartott vagy az engedélyező hatóság által előírt adatot meg kell adniuk, így különösen a vezetési- és pihenőidőről szóló közösségi jogszabályoknak való megfelelés ellenőrzését lehetővé tévő vezetési tervet, továbbá a közösségi engedély másolatát.

8. cikk

Engedélyezési eljárás

(1) Az engedélyek kiadásához minden olyan tagállam hatóságainak egyetértése szükséges, amelynek területén az utasok fel-, illetve leszállhatnak. Az engedélyező hatóság e hatóságok, illetve azon tagállamok illetékes hatóságai számára, amelyek területén a járat az utasok fel-, illetve leszállása nélkül áthalad, megküldi a kérelem, valamint minden lényeges dokumentum másolatát, illetve azok értékelését.

(2) A tagállamok azon illetékes hatóságai, amelyek hozzájárulását kérelmezték, a kérelemmel kapcsolatos határozatukról két hónapon belül értesítik az engedélyező hatóságot. Ezt a határidőt a hozzájárulás kézhezvételének az átvételi elismervényen feltüntetett dátumától kell számítani. Ha a tagállamok azon illetékes hatóságainak határozata, amelyek hozzájárulását kérelmezték, kedvezőtlen, azt kellő indokolással kell alátámasztani. Ha az engedélyező hatóság két hónapon belül nem kap választ, akkor úgy kell tekinteni, hogy a megkeresett hatóságok hozzájárulása biztosított, és az engedélyező hatóság kiadhatja az engedélyt.

Azon tagállamok hatóságai, amelyek területén a járat az utasok fel-, illetve leszállása nélkül halad át, észrevételeikről az első albekezdésben megállapított határidőn belül tájékoztathatják az engedélyező hatóságot.

(3) Az engedélyező hatóságnak a kérelem benyújtásától számított négy hónapon belül határoznia kell a fuvarozó kérelméről.

(4) Az engedélyt nem lehet kiállítani, ha:

a kérelmező nem tartotta be a közúti fuvarozás hazai vagy nemzetközi előírásait, különösen a nemzetközi közúti személyszállítás engedélyezésére vonatkozó feltételeket és követelményeket, vagy ha a kérelmező súlyosan megsértette a közösségi közúti közlekedési előírásokat, különösen a járművekre, valamint a járművezetők vezetési- és pihenőidejére vonatkozó előírásokat;

engedély megújítása iránti kérelem esetén nem tartották be az engedélyezés feltételeit;

c)

Abban az esetben, ha egy működő nemzetközi autóbuszjárat komolyan veszélyezteti a közvetlenül érintett szakaszokon a közösségi jogszabályoknak megfelelő egy vagy több közszolgáltatási szerződés hatálya alá tartozó hasonló szolgáltatás életképességét, a tagállam a Bizottság egyetértésével a fuvarozó értesítése után hat hónappal felfüggesztheti vagy visszavonhatja a nemzetközi autóbuszjárat működtetésére jogosító engedélyt.

Az a tény, hogy valamely fuvarozó más közúti fuvarozónál alacsonyabb árat ajánl, illetve hogy a kérdéses útvonalat már más közúti fuvarozók kiszolgálják, önmagában még nem indokolja a kérelem elutasítását.

(5) Az engedélyező hatóság és az (1) bekezdésben előírt egyetértés létrejöttére irányuló eljárásban érintett valamennyi tagállam illetékes hatóságai kizárólag az e rendeletben megállapított okok alapján utasíthatják el a kérelmeket.

(6) Az (1)–(5) bekezdésben megállapított eljárás befejezését követően az engedélyező hatóság kiadja az engedélyt vagy hivatalosan visszautasítja a kérelmet.

A kérelmet elutasító határozatokat indokolni kell. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy kérelmük elutasítása esetén a fuvarozó vállalkozások benyújthassák észrevételeiket.

Az engedélyező hatóság határozatáról egy másolat elküldése révén tájékoztatja az e határozat (1) bekezdésében említett összes hatóságot.

(7) Amennyiben az (1) bekezdésben említett egyetértés elérését célzó eljárás alapján az engedélyező hatóság valamely kérelem ügyében nem tud dönteni, az ügy az (1) bekezdés értelmében megkeresett egy vagy több tagállam elutasító határozata közlésének időpontjától számított két hónapos határidőn belül a Bizottság elé terjeszthető.

(8) Az érintett tagállamokkal folytatott konzultációt követően a Bizottság az engedélyező hatóságtól érkezett közlés kézhezvételét követő négy hónapon belül határozatot hoz, amely az érintett tagállamoknak küldött értesítésétől számított 30 nap elteltével lép hatályba.

(9) A Bizottság határozata addig alkalmazandó, ameddig az érintett tagállamok között megállapodás nem jön létre.

9. cikk

Az engedély meghosszabbítása és módosítása

A 8. cikket értelemszerűen alkalmazni kell az engedélyek meghosszabbítására vagy az engedélyköteles járatok üzemeltetésére vonatkozó feltételek módosítására is.

Az üzemeltetési feltételek kismértékű módosítása esetén, különösen ha az a viteldíjakat, a járatok sűrűségét és a menetrendeket érinti, elég, ha a változtatásokról csak az érintett tagállamokat értesíti az engedélyező hatóság.

Az érintett tagállamok abban is megállapodhatnak, hogy az engedélyező hatóság egy járat üzemeltetési feltételeinek módosításáról egyedül határoz.

10. cikk

Az engedélyek megszűnése

(1) A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanács rendelet (12) rendelkezéseinek sérelme nélkül a menetrend szerinti járat üzemeltetésére vonatkozó engedély érvényessége az érvényességi időtartam lejártakor szűnik meg, vagy három hónappal azután, hogy az engedélyező hatóság kézhez kapta az engedély jogosultjától a járat megszüntetésének szándékáról szóló értesítést. A fenti értesítést indokolni kell.

(2) Amennyiben a járat iránti igény szűnik meg, úgy az (1) bekezdésben megállapított időtartam egy hónap lesz.

(3) Az engedély megszűnéséről az engedélyező hatóság értesíti a többi érintett tagállam illetékes hatóságait.

(4) Az engedély jogosultja megfelelő hirdetmények útján egy hónappal a járat megszűnése előtt értesíti az érintett járat igénybevevőit.

11. cikk

A fuvarozók kötelezettségei

(1) Vis maior esetének kivételével a menetrend szerinti járat üzemeltetője az engedély megszűnéséig megtesz minden intézkedést annak érdekében, hogy eleget tegyen a folyamatosságra, a menetrend betartására és a kapacitásra vonatkozó előírásoknak, és megfeleljen a hatáskörrel rendelkező hatóság által a 6. cikk (3) bekezdésével összhangban megállapított egyéb feltételeknek.

(2) A fuvarozónak a járat útvonalát, megállóit, menetrendjét, viteldíjait és fuvarozási feltételeit valamennyi felhasználó számára könnyen elérhető módon meg kell jelentetnie.

(3) Az 1370/2007/EK rendelet rendelkezéseinek sérelme nélkül az érintett tagállamok számára a közöttük létrejött közös megegyezés és az engedély jogosultjával történt megegyezés útján lehetőséget kell biztosítani a menetrend szerinti járat üzemeltetési feltételeinek módosítására.

IV. FEJEZET

KÜLÖNJÁRATOK ÉS MÁS NEM ENGEDÉLYKÖTELES JÁRATOK

12. cikk

Ellenőrző okmányok

(1) Az 5. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében említett járatok kivételével a különjáratokat menetlevél kíséretében kell lebonyolítani.

(2) A különjáratokat üzemeltető fuvarozó az egyes utazások megkezdése előtt menetlevelet tölt ki.

(3) A menetlevélnek legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:

c)

(4) A menetlevéltömböket a fuvarozó vállalkozás letelepedése szerinti tagállam illetékes hatóságai, vagy az általuk kijelölt szervek biztosítják.

(5) A Bizottság megállapítja a menetlevelek és menetlevéltömbök formátumát, illetve használatuk módját. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(6) Az 5. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott menetrend szerinti különcélú járatok esetén a szerződés vagy annak hiteles másolata szolgál útiokmányként.

13. cikk

Helyi kirándulások

Nemzetközi különjárat keretében a fuvarozó más tagállamokban is üzemeltethet különjáratokat (helyi kirándulásokat), mint amelyekben letelepedett.

Ezeket a járatokat azok a nem az adott tagállamban lakóhellyel rendelkező utasok vehetik igénybe, akiket az első albekezdésben említett nemzetközi járatok egyikén előzőleg ugyanaz a fuvarozó szállított, és ugyanazzal a járművel vagy ugyanannak a fuvarozónak, illetve fuvarozók csoportjának a járműjével szállítanak.

V. FEJEZET

KABOTÁZS

14. cikk

Általános alapelv

Az a fuvarozó, aki ellenszolgáltatás fejében közúti személyszállítást végez és rendelkezik közösségi engedéllyel, az e fejezetben megállapított feltételekkel és a fuvarozó állampolgárságán vagy letelepedésének helyén alapuló megkülönböztetés nélkül végezhet a 15. cikkben meghatározott kabotázst.

15. cikk

Engedélyezett kabotázs

Kabotázs a következő járatok esetén megengedett:

c)

16. cikk

A kabotázsra vonatkozó szabályok

(1) A kabotázsra, amennyiben közösségi jogszabályok másként nem rendelkeznek, a fogadó tagállam hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései az irányadók a következők tekintetében:

c)

Az első albekezdés b) pontjában említett tömegek és méretek adott esetben meghaladhatják a fuvarozó székhelye szerinti tagállamban érvényes tömeget és méreteket, ugyanakkor semmilyen körülmények között nem haladhatják meg a fogadó tagállamban a belföldi forgalomra vonatkozó határértékeket vagy a 96/53/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében említett igazolásokban szereplő műszaki jellemzőket.

(2) Amennyiben a közösségi jogszabályok másként nem rendelkeznek, a 15. cikk c) pontjában szabályozott szállítási szolgáltatások részeként végzett kabotázs a fogadó tagállam hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek hatálya alá tartozik az engedélyezést, a versenytárgyalási eljárásokat, a kiszolgálandó vonalakat, a járat rendszerességét, folyamatosságát és gyakoriságát, valamint az útvonalakat illetően.

(3) A kabotázst végző járművek kialakítására és felszereltségére ugyanazok a műszaki szabványok vonatkoznak, mint a nemzetközi szállításban forgalomba állított járművekre.

(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett nemzeti törvényeket, rendeleteket és közigazgatási rendelkezéseket ugyanolyan feltételekkel kell alkalmazni a nem honos fuvarozókra, mint a fogadó tagállamban letelepedett fuvarozókra, annak érdekében, hogy minden, az állampolgárságon vagy a letelepedés helyén alapuló megkülönböztetést megelőzzenek.

17. cikk

Ellenőrző iokmányok kabotázs esetén

(1) A különjáratként végzett kabotázs a 12. cikkben említett menetlevél alapján történik, amelyet a járművön kell tartani, és bármely ellenőrzésre jogosult személy felszólítására be kell mutatni.

(2) A menetlevélnek a következő információkat kell tartalmaznia:

(3) A menetleveleket a 12. cikknek megfelelően tömbökben adják ki, amelyeket a letelepedés szerinti tagállamban illetékes hatóság vagy szerv hitelesít.

(4) Menetrend szerinti különcélú járat esetén ellenőrző okmányként a fuvarozó és a szállításszervező által megkötött szerződés vagy annak hitelesített másolata szolgál.

A menetlevél kitöltése ilyen esetben havi nyilatkozat formájában történik.

(5) A menetleveleket a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatósága vagy szerve részére kell visszaküldeni az adott hatóság vagy szerv által megállapított eljárással összhangban.

VI. FEJEZET

ELLENŐRZÉS ÉS SZANKCIÓK

18. cikk

Menetjegyek

(1) A menetrend szerinti különcélú járatok kivételével a menetrend szerinti járatokat működtető fuvarozóknak egyéni vagy közös menetjegyet kell kiadniuk, amely a következő adatokat tartalmazza:

c)

(2) Az (1) bekezdésben említett menetjegyet bármely ellenőrzésre jogosult személy felszólítására fel kell mutatni.

19. cikk

Ellenőrzés a közutakon és a vállalkozásoknál

(1) Az engedélyt vagy az ellenőrző okmányt a járműben kell tartani, és bármely ellenőrzésre jogosult személy felszólítására be kell mutatni.

(2) A nemzetközi személyforgalomban autóbuszokat üzemeltető fuvarozóknak minden olyan ellenőrzést lehetővé kell tenniük, amely annak megállapítását szolgálja, hogy a személyszállítás – különösen a vezetési- és pihenőidő tekintetében – megfelelően történik-e. E rendelet végrehajtásának keretében az ellenőrzésre jogosult személyek:

c)

20. cikk

Kölcsönös segítségnyújtás

A tagállamok kölcsönösen segítséget nyújtanak egymásnak e rendelet alkalmazásában és figyelemmel kísérésében. Információt cserélnek a …/2009/EK rendelet 18. cikke alapján létrehozott nemzeti kapcsolattartó pontokon keresztül.

21. cikk

A közösségi engedélyek visszavonása

(1) A fuvarozó székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságai visszavonják a közösségi engedélyt, amennyiben az engedély jogosultja:

(2) Az engedélyező hatóság az engedélyt visszavonja, ha az engedély jogosultja az e rendelet alapján kiadott engedély feltételeinek már nem felel meg, különösen ha a fuvarozó székhelye szerinti tagállam ezt kéri. A hatóság erről haladéktalanul értesíti az érintett tagállam illetékes hatóságait.

22. cikk

A jogsértések szankcionálása a letelepedés helye szerinti tagállam által

(1) A közösségi közúti szállításra vonatkozó jogszabályok bármely tagállamban elkövetett, illetve megállapított súlyos megsértése esetén, különös tekintettel a járművekre, valamint a járművezetők vezetési- és pihenőidejére vonatkozó előírások megsértésére, továbbá az 5. cikk (1) bekezdésének ötödik albekezdésében említett párhuzamos vagy időszakos járatok engedély nélküli üzemeltetése esetén a jogsértést elkövető fuvarozó letelepedési helye szerinti tagállam illetékes hatóságai megteszik az ügyben a szükséges intézkedéseket, ami többek között a következő közigazgatási szankciók megállapítását is jelentheti:

A szankciókat – azt követően, hogy az ügyben megszületett a végleges döntés – a közösségi engedély jogosultja által elkövetett jogsértés súlyosságának figyelembevételével, valamint a nemzetközi szállítás vonatkozásában az engedély birtokosának rendelkezésére álló hiteles engedély másolatok számára tekintettel lehet meghatározni.

(2) A letelepedés helye szerinti tagállam illetékes hatóságai a lehető leghamarabb, de legkésőbb az üggyel kapcsolatos végleges határozattól számított két hónapon belül tájékoztatják azon tagállam illetékes hatóságait, ahol a jogsértést megállapították, hogy alkalmaztak-e szankciót, és amennyiben igen, az (1) bekezdésben megállapított szankciók közül melyeket.

Ha szankció megállapítására nem kerül sor, a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai ezt indokolják.

(3) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az érintett fuvarozóra kiszabott szankciók együttesen arányban álljanak a szankció alapjául szolgáló jogsértés vagy jogsértések súlyosságával, figyelembe véve a megállapított jogsértés helye szerinti tagállamban ugyanezen jogsértésért esetlegesen már kiszabott szankciókat.

(4) Ez a cikk nem érinti a fuvarozó székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságainak azon lehetőségét, hogy egy nemzeti bíróság előtt eljárást indítsanak. Amennyiben ilyen eljárás indul, az érintett illetékes hatóság tájékoztatja erről azon tagállamok illetékes hatóságait, ahol a jogsértést elkövették.

(5) A tagállamok biztosítják azt, hogy a fuvarozók fellebbezési joggal rendelkezzenek bármely, e bekezdés értelmében megállapított közigazgatási szankcióval szemben.

23. cikk

A jogsértések szankcionálása a fogadó tagállam által

(1) Amennyiben egy tagállam illetékes hatóságai tudomást szereznek arról, hogy egy nem honos fuvarozó e rendeletet vagy a közösségi közúti szállításra vonatkozó jogszabályokat súlyosan megsértette, az a tagállam, amelynek a területén a jogsértést megállapították, a lehető leghamarabb, de legkésőbb két hónappal a végleges határozat meghozatalát követően, a fuvarozó letelepedése szerinti tagállam számára eljuttatja az alábbi információkat:

c)

A fogadó tagállam illetékes hatóságai felkérhetik a fuvarozó letelepedés szerinti tagállamának illetékes hatóságait, hogy a 22. cikkel összhangban közigazgatási szankciókat állapítsanak meg.

(2) Az esetleges büntetőeljárás megindításának sérelme nélkül a fogadó tagállam illetékes hatóságai szankciót állapíthatnak meg azon nem honos fuvarozókra, amelyek a tagállam területén kabotázs során sértették meg e rendeletet, vagy a közúti szállításra vonatkozó közösségi vagy nemzeti jogszabályokat. A szankciók megállapítására megkülönböztetés nélkül kerül sor, és az többek között lehet figyelmeztetés, vagy súlyos jogsértés esetén kabotázstól való ideiglenes eltiltás azon fogadó tagállam területén, ahol a jogsértés történt.

(3) A tagállamok biztosítják azt, hogy a fuvarozók fellebbezési joggal rendelkezzenek bármely, e bekezdés értelmében megállapított közigazgatási szankcióval szemben.

24. cikk

Nemzeti elektronikus nyilvántartásba vétel

A tagállamok biztosítják, hogy a területükön honos fuvarozóknak betudható, a közösségi közúti fuvarozásra vonatkozó jogszabályok valamely tagállam által szankciókkal sújtott súlyos megsértésének, illetve a közösségi engedély vagy annak hitelesített másolata ideiglenes vagy végleges visszavonásának tényét bevezetik a a fuvarozási vállalkozásokat tartalmazó nemzeti elektronikus nyilvántartásba. A közösségi engedély ideiglenes vagy végleges visszavonását tartalmazó bejegyzéseket ideiglenes visszavonás esetén a visszavonás időtartamának lejártától, vagy végleges visszavonás esetén a visszavonás időpontjától számított legalább két évig megőrzik a nyilvántartásban.

VII. FEJEZET

VÉGREHAJTÁS

25. cikk

Tagállamok közötti megállapodások

(1) A tagállamok az e rendelet hatálya alá tartozó járatok további liberalizációjára – különös tekintettel az engedélyezési rendszerre és az útiokmányok egyszerűsítésére vagy megszüntetésére – vonatkozóan két- vagy többoldalú megállapodásokat köthetnek.

(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés alapján megkötött valamennyi megállapodásról.

26. cikk

Bizottsági eljárás

(1) A Bizottságot a a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló, 1985. december 20-i 3821/85/EGK tanácsi rendelet (13) 18. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottság segíti.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését, valamint (5) bekezdésének b) pontját, és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

27. cikk

Szankciók

A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértésére alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, valamint minden szükséges intézkedést meghoznak azok végrehajtása érdekében. Az előírt szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok legkésőbb …-ig (14) értesítik a Bizottságot ezekről az intézkedésekről, illetve haladéktalanul értesítik bármilyen későbbi, ezeket érintő módosításról.

A tagállamok biztosítják, hogy ezen intézkedéseket a fuvarozó nemzetisége és székhelye tekintetében hátrányos megkülönböztetés nélkül hozzák meg.

28. cikk

Jelentéstétel

(1) A tagállamok kétévente közlik a Bizottsággal az előző évben a menetrend szerinti járatokra kiadott engedélyek számát és a menetrend szerinti járatokra e jelentési időszak végéig érvényes összes engedély számát. A tájékoztatást a menetrend szerinti járatok célországai szerinti lebontásban kell megadni. A tagállamok szintén közlik a Bizottsággal a honos fuvarozók által a jelentési időszakban a menetrend szerinti különcélú járatok és különjáratok formájában kabotázs keretében üzemeltetett járatok adatait.

(2) A fogadó tagállam illetékes hatóságai kétévente megküldik a Bizottság részére a 15. cikk c) pontjában említett menetrend szerinti járatként végzett kabotázshoz kiadott engedélyek számáról szóló statisztikai kimutatást.

(3) A Bizottság megállapítja a (2) bekezdésben hivatkozott statisztikai kimutatások közlésére használt táblázatok formáját. Aze rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(4) A tagállamok legkésőbb minden év január 31-ig tájékoztatják a Bizottságot az előző év december 31-én közösségi engedéllyel rendelkező fuvarozók, valamint az akkor forgalomban lévő járművek számának megfelelő példányszámú hiteles másolatok számáról.

VIII. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

29. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 684/92/EGK és a 12/98/EK rendelet hatályát veszti.

A hatályon kívül helyezett rendeletekre való hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni a III. mellékletben található megfelelési táblázattal összhangban.

30. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet …-tól (14) kell alkalmazni.

(1) HL C 10., 2008.1.15., 44. o.

(2) Az Európai Parlament 2008. június 5-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2009. január 9-i közös álláspontja és az Európai Parlament …-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács …-i határozata.

(3) HL L 74., 1992.3.20., 1. o.

(4) HL L 4., 1998.1.8., 4. o.

(5) HL L 102., 2006.4.11., 1. o.

(6) HL L 18., 1997.1.21., 1. o.

(7) HL L …

(8) HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

(9) HL L 57., 1992.3.2., 27. o.

(10) HL L 235., 1996.9.17., 59. o.

(11) HL L 226., 2003.9.10., 4. o.

(12) HL L 315., 2007.12.3., 1. o.

(13) HL L 370., 1985.12.31., 8. o.

(14) E rendelet hatálybalépésétől számított 2 év.

A TANÁCS INDOKOLÁSA

I. BEVEZETÉS

A Bizottság 2007. május 25-én„a közúti szállításról szóló csomag” három javaslata egyikeként az autóbusszal végzett személyszállítás piacához való hozzáférés közös szabályairól szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatot nyújtott be (1).

Az Európai Parlament 2008. június 5-én megszavazta az első olvasat során kialakított véleményét.

A Tanács 2009. január 9-én a Szerződés 251. cikkének megfelelően elfogadta közös álláspontját.

Munkája során a Tanács figyelembe vette az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét is. A Régiók Bizottsága úgy döntött, hogy nem nyilvánít véleményt a három javaslatról.

II. A KÖZÖS ÁLLÁSPONT ELEMZÉSE

1. Általános megjegyzések

Az Európai Tanács 2007 tavaszi ülésének „A közlekedési ágazatnak a lisszaboni stratégia teljesítéséhez való hozzájárulásáról szóló következtetéseit” követően a Bizottság úgy döntött, hogy – többek között abból a célból, hogy biztosítsa, hogy az adminisztratív terhek megfelelőek és arányosak legyenek – javaslatokat terjeszt elő azon meglévő jogi keretek felülvizsgálata érdekében, amelyek a közúti fuvarozói szakma gyakorlására, a nemzetközi közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférésre, illetve az autóbusszal végzett nemzetközi személyszállítás piacához való hozzáférésre vonatkoznak. Együttesen az új javaslatok célja az, hogy korszerűsítsék, felváltsák és egyesítsék a közúti árufuvarozókra és személyszállítókra, valamint a közúti fuvarozói piachoz való hozzáférésre vonatkozó rendelkezéseket.

Az autóbusszal végzett személyszállítás piacához való hozzáférés közös szabályairól szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat két jelenleg alkalmazandó jogszabályt vált fel (2). A fő célkitűzés a menetrend szerinti nemzetközi járatok engedélyezési eljárásának leegyszerűsítése egyrészt a jobb harmonizáció elérése, másrészt a belső piacon belüli tisztességesebb verseny előmozdítása érdekében.

A Tanács által elfogadott közös álláspont koherens keretet hoz létre a Közösségben autóbusszal végzett nemzetközi személyszállításhoz. Egyszerűbb és gyorsabb eljárást ír elő a menetrend szerinti nemzetközi járatok engedélyezésére. A javaslat az adminisztratív terhek és a különösen a közúti ellenőrzések során keletkező időveszteség csökkentése érdekében egyszerűsíti és szabványosítja a közösségi engedély és a hiteles másolatok formátumát. A közös álláspont ezen felül – a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának feltételeiről szóló rendeletnek megfelelően létrehozandó nemzeti kapcsolattartó pontok kialakítása révén – megerősíti a tagállamok közötti információcserét.

2. Kulcsfontosságú szakpolitikai kérdések

i. A rendelet hatályának, fogalommeghatározásainak és alapelveinek egyértelműsítése

A Tanács nagymértékben követte a bizottsági javaslatot, és közös álláspontja előírja, hogy a rendelet a Közösség területén végzett minden nemzetközi fuvarozásra vonatkozik, beleértve a harmadik országokba vagy harmadik országokból végzett fuvarozást, valamint a nem honos vállalkozás által ideiglenesen végzett nemzeti közúti személyszállítást („kabotázs”) is. A nemzetközi fuvarozást illetően a Tanács átfogó fogalommeghatározást adott meg: a harmadik országból vagy harmadik országba végzett fuvarozás tekintetében a közös álláspont előírja, hogy a Közösség és az érintett harmadik ország közötti megállapodás hiányában a rendelet nem vonatkozik az utazás azon részére, amely a felszállás vagy a leszállás szerinti tagállam területére esik. Alkalmazandó ugyanakkor a tranzittagállamokon belül. A fuvarozók nemzetközi fuvarozás végzése esetén kötelesek minden egyes járművükön egy-egy példányt tartani a közösségi engedély hiteles másolatából annak érdekében, hogy segítsék a végrehajtó hatóságok által végzett hatékony ellenőrzést, különösen a fuvarozó székhelye szerinti tagállamon kívül végzett ellenőrzéseket.

Az Európai Parlament úgy döntött, hogy a Bizottság megközelítését követi, és nem fogadott el módosításokat e kérdésről.

ii. Közösségi engedély és hiteles másolatok

A bizottsági javaslat szerint a közösségi engedélyt öt éves megújítható időszakra bocsátják ki. A javaslat ezen felül arra kötelezi a tagállamokat, hogy a vezessék be az engedély és a hiteles másolatok sorszámát a közúti fuvarozási vállalkozásokról vezetett azon országos elektronikus nyilvántartásukba, amelyet a közúti fuvarozó szakma gyakorlásának feltételeiről szóló rendeletre irányuló javaslat előír.

A Tanács közös álláspontjában rugalmasabb megközelítést és a közösségi engedély hosszabb érvényességi időtartamát teszi lehetővé, mivel a fenti nyilvántartás lehetővé fogja tenni a fuvarozási vállalkozás jelenlegi állapotának azonnali ellenőrzését. A közös álláspont ezért kiterjeszti a megújítható közösségi engedély érvényességi idejét „legfeljebb 10 évre”, bevezeti az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárást (komitológiai eljárást) a közösségi engedély érvényessége jövőben szükséges technikai kiigazításainak kezelésére, és megfelelően módosítja az engedély kibocsátási és megújítási feltételeinek ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket is.

A fenti okmányok lehetséges hamisításának megakadályozása érdekében a Tanács úgy határozott, hogy módosítja az I. mellékletet azáltal, hogy biztonsági jellemzőket ad hozzá, amelyek közül az okmánynak legalább kettőt tartalmaznia kell. Az Európai Parlament úgy döntött, hogy a Bizottság megközelítését követi, és nem fogadott el módosításokat e kérdésről.

iii. A menetrend szerinti nemzetközi járatok engedélyezési eljárása

A Tanács nagymértékben követte a bizottsági javaslatot, és közös álláspontja a 684/92/EK rendeletben előírthoz képest racionalizált és egyszerűsített eljárást irányoz elő. Az engedélyeket ezentúl meg kell adni, kivéve az alábbi két esetben: a kérelmezett szolgáltatás súlyosan veszélyeztetné az érintett közvetlen szakaszokon a közösségi jogszabályoknak megfelelő egy vagy több közszolgáltatási szerződés hatálya alá tartozó hasonló szolgáltatás életképességét, vagy a szolgáltatás fő célja nem az, hogy különböző tagállamok területén található megállóhelyek között utasokat fuvarozzon. Ezzel összefüggésben a tagállamoknak megkülönböztetésmentes kritériumokat kell kidolgozniuk, amelyek lehetővé teszik a közszolgáltatási szerződések életképességének megállapítását a nemzetközi menetrend szerinti járatok engedélyezési eljárása keretében. A Tanács követte a bizottsági megközelítést, mely szerint azon tagállamok hatóságai, amelyek területén a járat csak áthalad, de utasok felszállására és leszállására nem kerül sor, csak tájékoztatásban részesülnek, amikor az érintett tagállamok már megállapodtak abban, hogy engedélyezik a szóban forgó járatot. A Tanács azonban ezen túl megállapított egy két hónapos határidőt is a Bizottság számára arra, hogy döntést hozzon az engedélyezésről azokban az esetekben, amikor az engedélyező hatóság nem tud döntést hozni.

Az Európai Parlament ellenben törölte a tagállamok azon lehetőségét, hogy felfüggesszék vagy visszavonják az engedélyt, ha az súlyosan veszélyezteti egy közszolgáltatási szerződés életképességét.

iv. Kabotázs

A kabotázst illetően a Tanács nagyjából követte a bizottsági javaslatot. Ennélfogva a kabotázsra vonatkozó szabályok lényegüket tekintve nagyjából nem változnak. A Tanács különösen jóváhagyta a 12/98/EK rendelet 9. cikkében szereplő, a belső szállítási piac súlyos zavara esetére meghatározott védintézkedésekről szóló rendelkezés törlését. E rendelkezést a kabotázs nemzeti piacainak megnyitása óta egyszer sem alkalmazták, ezért feleslegesnek tekinthető. Ami a nemzetközi menetrend szerinti járatok során végzett kabotázst illeti, a Tanács meghatározza, hogy ez a következőt jelenti: e rendelet rendelkezéseivel összhangban „utasok felvétele és célba juttatása” ugyanazon tagállamban, feltéve, hogy nem ez a szóban forgó járat fő rendeltetése.

A Tanács ezen felül közös álláspontjában – az Európai Parlamenthez hasonlóan – a kabotázsra vonatkozó szabályok tekintetében törölte az összes, a munkaidőre vonatkozó rendelkezésre való utalást.

v. Tagállamok közötti együttműködés

A Tanács – a bizottsági javaslatot követve, a nemzeti hatóságok közötti információcsere elősegítése és megerősítése érdekében – úgy határozott, hogy közös álláspontjába belefoglal egy rendelkezést, amely a tagállamokat a nemzeti kapcsolattartó pontokon keresztüli információcserére kötelezi. A Tanács követte a bizottsági javaslatot azon kötelezettséget illetően is, hogy a tagállamoknak a közösségi fuvarozási jogszabályok valamennyi súlyos, szankcióval sújtott megsértését be kell vezetniük a közúti fuvarozási vállalkozásokról vezetett országos nyilvántartásukba. Ezen felül a Tanács úgy határozott, hogy az országos nyilvántartásba be kell vezetni a közösségi engedély vagy a hiteles másolatok bármilyen ideiglenes vagy állandó visszavonását. Ez utóbbi bejegyzések két évig maradnak az adatbázisban.

A nemzeti kapcsolattartó pontok, valamint az országos nyilvántartások létrehozásáról szóló rendelkezéseket a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételekről szóló rendelet is tartalmazza.

Az Európai Parlament úgy döntött, hogy a bizottsági javaslatot követi, és nem fogadott el módosításokat e kérdésről.

vi. A jogsértések szankcionálása

A tagállamok által jelenleg alkalmazott felügyeleti és ellenőrzési rendszer harmonizálása érdekében a Bizottság a közösségi engedélyek kibocsátására és visszavonására feljogosított nemzeti hatóságok hatáskörének és eszközeinek kiterjesztését javasolja. A javaslat ezért figyelmeztetés megküldésére kötelezi a vállalkozás székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságát, ha egy vállalkozás súlyos, vagy kisebb de ismétlődő jogsértést követett el a közúti fuvarozási jogszabályok tekintetében. E kötelezettség a vállalkozás más tagállamban elkövetett jogsértésére is alkalmazandó. További rendelkezés pontosítja azon szankciókat, amelyeket a tagállam kiszabhat a területén székhellyel rendelkező vállalkozásra, nevezetesen a közösségi engedély hiteles másolatainak vagy magának a közösségi engedélynek, illetve a gépjárművezetői engedélynek az ideiglenes vagy részleges visszavonását.

A Tanács által elfogadott közös álláspont nagymértékben követte a Bizottság súlyos jogsértésekre vonatkozó megközelítését. A Tanács azonban a figyelmeztetés ellen döntött, és megállapodott abban, hogy a fellépés megválasztását a tagállamokra hagyja. A Tanács ezen felül megállapodott abban, hogy a kisebb de ismétlődő jogsértések megítélését a tagállamok mérlegelésére bízza. A közös álláspont bevezeti azt a kötelezettséget is, hogy a vállalkozás székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságának értesítenie kell a megállapított jogsértés szerinti tagállam illetékes hatóságát, hogy kiszabtak-e szankciókat, és mely szankciókat szabták ki. Ezt az értesítést a kérdésről szóló jogerős határozat megszületése után legkésőbb két hónappal kell kiadni.

A bizottsági javaslat új eljárást is bevezet arra az esetre, ha egy tagállam megbizonyosodik egy nem honos vállalkozás által elkövetett súlyos jogsértésről. Az eljárást követően a tagállamnak egy hónapon belül kell eljuttatnia az információkat a székhely szerinti tagállamnak, amely közigazgatási szankciókat szabhat ki. Az érintett vállalkozás székhelye szerinti tagállamnak három hónap áll a rendelkezésére a másik tagállam értesítésére a következményekről.

A tanácsi közös álláspont átveszi ezt a rendelkezést, de két hónapot hagy a közlésre. A tanácsi közös álláspont nem tartalmaz olyan kötelezettséget, mely szerint a vállalkozás székhelye szerinti tagállamnak jelentést kell készítenie a további intézkedésekről.

Az Európai Parlament is a kisebb de ismétlődő jogsértésekre vonatkozó rendelkezések szerepeltetése ellen döntött. Továbbá megszavazott egy olyan rendelkezést, amely lehetséges szankcióként lehetővé teszi pénzbírság kiszabását.

3. Az Európai Parlament által elfogadott más módosítások

A további, a közös álláspontban nem szereplő módosítások a következőkre vonatkoznak:

— 2009. január 1-je, mint a rendelet alkalmazásának rögzített időpontja;

— a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelvre való hivatkozás a kabotázsra vonatkozó szabályok tekintetében;

— az a lehetőség, hogy a menetrend szerinti, határokat átszelő, a határtól legfeljebb 50 kilométerre eltávolodó járatok mentesüljenek az engedélyezési eljárás alól;

— a helyi kirándulások engedélyezésének kiterjesztése; valamint

— a 12 napos szabálynak a vezetési és pihenőidőkről szóló jogszabályokba való ismételt bevezetése.

III. ÖSSZEGZÉS

A Tanács közös álláspontja kialakítása során teljes mértékben figyelembe vette a Bizottság javaslatát, és az Európai Parlament első olvasat során elfogadott véleményét. Az Európai Parlament által javasolt módosítások tekintetében a Tanács megállapítja, hogy e közös álláspont a módosítások jelentős részét – elvben, részben vagy teljes egészében – magában foglalja.

(1) A másik két jogalkotási javaslat a következő:

— Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a nemzetközi közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférés közös szabályairól (átdolgozás)

— Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek közös szabályainak megállapításáról.

(2) A 684/92/EGK és a 12/98/EK rendelet.