[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 20.2.2008

COM(2007) 746 végleges/2

Helyesbítés -A 2007. november 28-i COM(2007) 746 végleges tanácsi rendeletet törli és a helyébe lép. A javaslathoz csatolt indokolásban módosult a szubszidiaritás elvére vonatkozó bekezdés. Ez a helyesbítés valamennyi nyelvi változatot érinti.

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítási és pénzügyi szolgáltatások kezelésével kapcsolatos végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE

- A javaslat indokai és célkitűzései

A rendeletjavaslat a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének a)–g) pontját és 135. cikkének (1a) bekezdését, valamint 135a. cikkét végrehajtó rendelkezésekből áll. Ezek a cikkek egyértelművé teszik a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások hozzáadottérték-adó (HÉA) alóli mentességére vonatkozó szabályokat a HÉA-mentesség egyöntetűbb alkalmazása, a gazdasági szereplők és hatóságok jogbiztonságának növelése és adminisztratív terheinek csökkentése céljából. Ez a koncepció a következő elemekből áll:

- a HÉA-mentesség alkalmazásának feltételeit objektív gazdasági kritériumokra építi,

- egyértelművé teszi, hogy az adómentesség a biztosítás vagy a pénzügyi szolgáltatás bármelyik önálló egészet alkotó – és az érintett mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező – elemének értékesítésére vonatkozik,

- bevezeti a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó közvetítés közös, harmonizált fogalmát,

A jelenlegi javaslat célja ennek a koncepciónak és a fent leírt elemeinek további részletezése, a jogbiztonság további elősegítése és a gazdasági szereplők és hatóságok adminisztratív terheinek további csökkentése. Ez a célkitűzés a 2006/112/EK irányelv 135. cikke (1) bekezdésének a)–g) pontjában, 135. cikkének (1a) bekezdésében és 135a cikkében leírt fogalmak és feltételek további részletezésével érhető el. Ez – a teljesség igénye nélkül – olyan eseteket sorol fel, amelyek esetében a rendelet meghatározza, hogy a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség hatálya alá tartoznak-e vagy sem. Például: A rendelet 2. cikke előírja, hogy „biztosítás és viszontbiztosítás” körébe tartozik – függetlenül attól, hogy egyéni vagy csoportos életbiztosításról van szó – az életbiztosítás, valamint a nyugdíjbiztosítás és az életjáradékok, amikor a biztosítás, a nyugdíjak vagy az életjáradékok halálozási és túlélési kockázatot is fedeznek. A rendelet ezáltal megszünteti a peres ügyek lehetőségét, mert sok esetben egyértelmű megoldást kínál. Ez növeli a jogbiztonságot.

A rendelet közvetlenül alkalmazandó az összes tagállamban és jelentősen hozzájárul a gazdasági szereplők és adóhatóságok adminisztratív terheinek csökkentéséhez. A gyakorlatban a gazdasági szereplők sok esetben független tanácsadókra voltak utalva, és gyakran kellett egyeztetniük nehézkes és hosszú tárgyalásokon a hazai pénzügyminisztériumokkal arról, vajon egy adott szolgáltatás értékesítése a HÉA-mentesség körébe tartozott-e. A helyi adóhatóságoknak is viselniük kellett a nemzeti pénzügyminisztériumokkal való egyeztetés bürokratikus terheit, amikor arról volt szó hogyan kellene eljárniuk egyedi esetekben. Azokban az esetekben, amelyekre a rendelet egyértelmű megoldást nyújt, a gazdasági szereplők és hatóságok képesek lesznek a biztosításra és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség szabályainak helyes alkalmazására, az említett terhek nélkül.

A biztosítási és pénzügyi szolgáltatások közvetítése tekintetében a javaslat csak korlátozott számú esetben tudott egyértelmű megoldást nyújtani. Ez azzal magyarázható, hogy a közvetítéssel kapcsolatos fogalmak és a közvetítési formák még mindig igen mélyen gyökereznek a nemzetek magánjogában, és ezért jelentősen eltérnek. Azért hogy a jogbiztonság az ilyen szolgáltatások tekintetében is javuljon, a rendelet kiegészítésként pontosítja, hogy milyen objektív szempontokat kell alkalmazni, amikor annak eldöntéséről van szó, hogy egy adott szolgáltatás önálló közvetítési tevékenységnek minősül-e.

A rendelet az Európai Bíróság vonatkozó joggyakorlatára támaszkodik, ezzel is továbbviszi a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások jellemzőinek beazonosítására vonatkozó jól bevált elveket.

- Általános háttér

Az adómentes biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó definíciók már elavultak és a tagállamokban eltérő jogszabály értelmezéséhez és alkalmazásához vezettek. Az érdekelt felek az eltérő igazgatási gyakorlat jelentős jogi bonyolultságával találták magukat szembe, ami jogbizonytalanságot eredményezett a gazdasági szereplők és az adóhatóságok számára. Ez a jogbizonytalanság növekvő számú bírósági ügyhöz vezetett és növelte a mentességeket igénybe vevő gazdasági szereplők és a hatóságok adminisztratív terheit. Ezért a nagyobb jogbiztonság megteremtése, valamint a gazdasági szereplők és hatóságok adminisztratív terheinek csökkentése érdekében egyértelművé kell tenni a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó szabályokat . Az érdekelt felekkel 2006-ban lefolytatott nyilvános konzultáció és a Bizottság megrendelésére készült „Study to increase Understanding of the Economic Effects of the VAT Exemption for Financial and Insurance Services” (A pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA mentesség gazdasági hatásainak jobb megértését célzó) független tanulmány is ezt a következtetést támasztotta alá.

- Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének a)–g) pontja, 135. cikkének (1a) bekezdése és 135a. cikke, de a 397. cikken alapuló jelen rendeletjavaslat először vezet be a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó végrehajtási intézkedéseket.

- Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

Lehetőség szerint az új definíciók nagyobb összhangot teremtenek a belső piaci szabályokkal (pl. befektetési alapok, hitelminősítés, származékos ügyletek).

A javaslat a szabályozási környezet egyszerűsítésére vonatkozó bizottsági stratégia része (COM(2006)690, 66. szakasz). A gazdasági szereplők és a tagállamok adóhatóságai számára egyaránt hasznosak lesznek az egyszerűsítések. Ugyanakkor az előnyök nagyságát nem lehet számszerűsíteni.

A javaslat javítja a jogbiztonságot, valamint csökkenti a gazdasági szereplők és a nemzeti adóhatóságok adminisztrációs terheit. Mivel a költségekre is kedvező hatással lesz, nem várható a lakosságnak nyújtott biztosítási és pénzügyi szolgáltatások fogyasztói áraira gyakorolt kedvezőtlen hatás.

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

- Konzultáció az érdekelt felekkel

A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása

A 2004 decemberében, Dublinban megtartott Fiscalis szeminárium a gazdasági szereplők különböző problémáit elemezte, különös tekintettel a kiszervezés (outsourcing) jelenségére. A gazdasági szereplők és a tagállamok egyaránt arra a következtetésre jutottak, hogy a Bizottság jogalkotói kezdeményezésére van szükség.

A szemináriumot követően a Bizottság a pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség gazdasági hatásainak pontosabb megértése céljából egy független szakértői tanulmány elkészítésére adott megbízást. Ezenkívül egy sor kétoldalú konzultációt folytatott le a tagállamokkal és a Bizottság belső szolgálataival, amelyek végeredménye az alapproblémákat és a lehetséges technikai megoldásukat felvázoló alapdokumentum (Working Document Taxud 1802/06 munkadokumentum) lett. A 2006. májusi brüsszeli adókonferencián ennek a dokumentumnak a megvitatására került sor az érdekelt felekkel és a tagállamokkal.

2007 márciusában egy második Fiscalis szemináriumot tartottak azért, hogy az adóhatóságok illetékes tisztviselői megismerjék a szabályozásban bekövetkező változás mögött meghúzódó politikát, és a határokon átnyúló pénzügyi integráció gazdasági mozgatórugóit. A program kitért a jelenleg érvényben lévő szabályozás gyakorlati alkalmazásának kérdéseire is.

A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja

Minden válasz megerősítette, hogy a jogbizonytalanság és az abból adódó adminisztrációs teher a legnagyobb probléma, amelyekkel kiemelten kell foglalkozni. A rendeletjavaslat teljes mértékben megfelel ennek a prioritásnak.

2006. május 9. és június 9. között nyílt internetes konzultáció zajlott. A Bizottság 82 visszajelzést kapott. Az eredmények a http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm oldalon érhetők el.

- Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása

Érintett tudományos/szakértői területek

A pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség gazdasági hatásainak jobb megértését célzó tanulmány (tenderszám: taxud/2005/AO-006)

Alkalmazott módszertan

Független, külső tanulmány

Megkérdezett fő szervezetek/szakértők

Price Waterhouse Coopers

A kapott és felhasznált tanácsok összefoglalása

Visszafordíthatatlan következményekkel járó, potenciálisan súlyos kockázatokról nem történt említés.

A tanulmány következtetései, a Bizottság saját elemzése és a nyilvános konzultációban résztvevő érdekelt felek véleménye között nagy volt az összhang, ami lehetővé tette a Bizottság számára, hogy döntsön a szükséges prioritásokról, és a munkáját a legmegfelelőbb megoldásokra összpontosítsa. A rendeletjavaslat megfelel ezeknek a prioritásoknak.

A szakértői tanácsok nyilvánosság számára elérhetővé tételére használt eszközök

http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm

- Hatásvizsgálat

A szóba jött megoldások részletes leírása a hatásvizsgálatban található

Nulla kulcs alkalmazása (31. o.), a mentesített szolgáltatások alkalmazási körének bővítése (32. o.) egységes, korlátozott adólevonási jog (33. o.) választható adózás (34. o.) határon átnyúló HÉA-szervezetek (37.o.), különálló jogi személyek és határokon átnyúló ügyletek (37. o.), csoportos HÉA-alanyiság (38.o.), költségmegosztási intézkedések (41.o.), csökkentett HÉA-kulcs a megvásárolt szolgáltatásokra (44. o.), és egyéb lehetőségek (44.o.).

A Bizottság elvégezte a munkaprogramban szereplő hatásvizsgálatot (a jelentés a Taxud 15570. sz. dokumentumban található).

A JAVASLAT JOGI ELEMEI

- A javasolt intézkedés összefoglalása

A javaslat két intézkedésből áll:

- a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség hatálya alá vagy azon kívül eső esetek felsorolása,

- az annak eldöntésére alkalmazandó objektív kritériumok meghatározása, hogy egy adott szolgáltatás önálló közvetítési tevékenységnek minősül-e.

- Jogalap

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 397. cikke.

- A szubszidiaritás elve

A szubszidiaritás elve annyiban érvényesül, hogy a Közösség nem rendelkezik kizárólagos hatáskörrel a javaslatot illetően.

A javaslat célkitűzéseit a tagállamok a következő okok miatt nem tudják kielégítő mértékben megvalósítani.

A javaslat a következők miatt megfelel a szubszidiaritás elvének.

A biztosítási és pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó szabályok a 2006/112/EGK tanácsi irányelv 135. cikke révén már közösségi szabályozás alá tartoznak. Az említett irányelv 397. cikke alapján a végrehajtási rendelkezések bevezetéséhez a közösségi jogalkotó fellépésére van szükség.

A tagállamok nem fogadhatnak el olyan új nemzeti szabályokat, amelyek nincsenek összhangban a közösségi jogszabályokkal.

A tagállamok fellépése önmagában nem tudná megvalósítani a HÉA-mentes biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó definíciók harmonizált értelmezésének és alkalmazásának célkitűzését; a definíciók tagállamok általi heterogén alkalmazása a gazdasági szereplők problémáinak gyökere.

A tagállamok nem módosíthatják a közösségi jogot, a tagállami adóhatóságok és a gazdasági szereplők közötti peres ügyek növekvő száma jelentősen megnövelte az adóhatóságok adminisztratív terheit, és részben veszélybe sodorta költségvetési stabilitásukat. Ebben a helyzetben a tagállamok által hozott nemzeti intézkedések tisztességtelen adóversenybe torkolló lefelé mutató spirál kialakulását eredményezhetik.

A javaslat célkitűzéseit közösségi fellépéssel hatékonyabban lehet megvalósítani a következő ok(ok) miatt.

A javaslatokat a rendelettervezet tartalmazza, a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó, a Közösség teljes területén alkalmazandó szabályoknak csak egy helyes értelmezése lehet, ezt a célkitűzést csak a rendelettervezettel egy időben benyújtott új irányelvjavaslat szerinti – a 2006/112/EK irányelv régi definícióit módosító – 135. és 135a. cikkre vonatkozó végrehajtási rendelkezések bevezetésével lehet elérni.

A Bizottság szolgálatai, az érdekelt felek, a tagállamok és a független szakértők között egyetértés van abban, hogy a kívánt célokat csak közösségi jogszabállyal lehet elérni.

Az előzőekben felsorakoztatott okok önmagukért beszélnek, és bizonyítják, hogy a javaslat hatálya azokra a célokra korlátozódik, amelyeket a tagállamok önmagukban nem tudnak kielégítően elérni, viszont a közösségi jogalkotó eredményesebben megvalósíthat.

A javaslatokat a rendelettervezet tartalmazza, a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó, a Közösség teljes területén alkalmazandó szabályoknak csak egy helyes értelmezése lehet, ezt a célkitűzést csak a 2006/112/EK irányelv régi definícióinak módosításával, valamint megfelelően pontos végrehajtó rendelkezések bevezetésével lehet elérni.

Az egyértelmű meghatározások és a gazdasági kritériumok csökkentik a lehetséges pereskedés alapját, ennélfogva jogbiztonságot nyújtó környezetet teremtenek, ahol a definíciók értelmezéséről és alkalmazásáról folytatott lehetséges többoldalú tagállami megállapodások jelentette adminisztratív terhek jelentősen csökkennek.

- Az arányosság elve

A javaslat az alábbi ok(ok) miatt tesz eleget az arányosság elvének.

A biztosítási és pénzügyi szolgáltatások összetett adókörnyezetében a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó, a Közösség teljes területén alkalmazandó szabályoknak csak egy helyes értelmezése lehet, ezt a célt csak a javasolt végrehajtási rendelkezések bevezetésével lehet elérni, mert azok pontosan meghatározzák, hogy mely esetek tartoznak a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség hatálya alá vagy esnek azon kívül.

A peres ügyek, és főleg az Európai Bíróság előzetes eljárásainak száma az utóbbi évtizedben jelentősen megemelkedett. Ezen esetek nagy része a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások mentességére vonatkozó fogalommeghatározások eltérő alkalmazásából eredt. Az egyértelmű meghatározások és a gazdasági kritériumok csökkentik a lehetséges pereskedés alapját, ennélfogva jogbiztonságot nyújtó környezetet teremtenek, ahol a szabályok értelmezéséről és alkalmazásáról folytatott lehetséges többoldalú tagállami megállapodások jelentette adminisztratív terhek jelentősen csökkennek.

- Az eszközök megválasztása

Javasolt eszköz: rendelet.

Más eszközök nem lennének alkalmasak a következő ok(ok) miatt:

A rendelet közvetlenül alkalmazandó ezért a gazdasági szereplőket megkíméli attól, hogy az adómentességre vonatkozó jogi kérdésekben a tagállamok különböző pénzügyminisztériumaival kelljen egyeztetniük, hiszen ha a rendelet megoldást ad a kérdésre, a helyi adóhatóság közvetlenül alkalmazni tudja a megfelelő HÉA-eljárást.

KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére.

TOVÁBBI INFORMÁCIÓK

- Egyszerűsítés

A javaslat biztosítja a jogi környezet egyszerűsítését, az (EU-s és nemzeti) hatóságok adminisztratív eljárásainak egyszerűsítését, valamint a magánfelekre vonatkozó adminisztratív eljárások egyszerűsítését.

A rendelet minden tagállamban közvetlenül alkalmazandó lesz, egyszerűsíti a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség alkalmazását a hatálya alá vagy azon kívül eső esetek felsorolásával.

A helyi adóhatóságokat magas igazgatási költségek terhelik, ha a speciális esetek tisztázása érdekében a nemzeti pénzügyminisztériumokkal kell egyeztetniük. A pénzügyminisztériumok is jelentős erőforrásokat fordítanak az ilyen fajta egyeztetésekre. Sok esetben a rendelet egyértelmű megoldást nyújt, és a hatóságok képesek lesznek e nélkül a teher nélkül alkalmazni a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség szabályait.

Sok esetben a gazdasági szereplők független tanácsadókra voltak utalva, és gyakran kellett egyeztetniük nehézkes és hosszú tárgyalásokon a hazai pénzügyminisztériumokkal arról, vajon egy specifikus szolgáltatás értékesítése a HÉA-mentesség alá tartozott-e vagy sem. A rendelet sok esetben egyértelmű megoldást nyújt, és a gazdasági szereplők képesek lesznek e nélkül a teher nélkül alkalmazni a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség szabályait.

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítási és pénzügyi szolgáltatások kezelésével kapcsolatos végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 397. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[2],

Mivel:

(1) A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvben[3] megállapított, a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó hatályos szabályok elavultak, azokat eltérően értelmezték és alkalmazták. A szabályok bonyolultsága és az eltérő adminisztratív gyakorlatok jogbizonytalanságot teremtenek a gazdasági szereplők és az adóhatóságok számára. Ez a bizonytalanság több peres ügyhöz vezetett és növelte az adminisztrációs terheket. Ezért egyértelműsíteni kell, hogy mely biztosítási és pénzügyi szolgáltatások mentesülnek az adó alól, ezáltal nő a jogbiztonság és csökkennek a gazdasági szereplők és hatóságok adminisztratív terhei.

(2) A pénzügyi szolgáltatási piac változásainak figyelembevétele érdekében a 2006/112/EK irányelvet a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások tekintetében a 20XX/XXX/EK irányelv módosította. A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdése a)–g) pontjának és 135a. cikkének egységes alkalmazása érdekében, valamint az arra vonatkozó egységes értelmezés kidolgozása céljából, hogy egy adott szolgáltatás az említett rendelkezések alapján adómentes-e, egyértelműsíteni kell, hogy mely szolgáltatások tartoznak az említett irányelv 135. cikke (1) bekezdésének a)–g) pontjában említett kategóriákba és melyek nem.

(3) Egyes alkalmazási kérdésekre válaszul célszerű szabályokat lefektetni, hogy az adott kérdéseket a Közösség egész területén azonos módon kezeljék. A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének a)–g) pontjában és 135. cikke (1a) bekezdésében felsorolt szolgáltatások tekintetében biztosítani kell az egyértelműséget. A pénzügyi szolgáltatások piacának összetettsége és a folyamatosan megjelenő új termékek miatt, a mentesség hatálya alá tartozó vagy azon kívül eső esetek felsorolásának ezért szabad teljes körűnek lennie.

(4) Az önálló, ugyanakkor egy biztosítás vagy pénzügyi szolgáltatás részét is alkotó szolgáltatások HÉA-ja vonatkozásában bizonytalanság uralkodik. Ezért indokolt annak megállapítása, hogy mely szolgáltatások bírnak az adott mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével, és melyek nem. Az Európa Bíróság ítélkezési gyakorlata során kidolgozott kritériumok fényében, megkülönböztetést kell alkalmazni a mentesített ügylet feleinek pénzügyi és jogi helyzetét megváltoztató szolgáltatások, valamint a pusztán anyagi és technikai jellegű szolgáltatások között.

(5) A jelenleg hozzáadottérték-adó rendszer egységesebb alkalmazása céljából, az arányosság elvével összhangban, szükséges és célszerű a 2006/112/EK irányelv 135. cikke (1) bekezdésének a)–g) pontját, 135. cikkének (1a) bekezdését és 135a. cikkét végrehajtó intézkedések megállapítása. A Szerződés 5. cikkének megfelelően, ez a rendelet nem lépi túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

(6) A 20XX/XXX/EK irányelvet és ezt a rendelet ugyanattól az időponttól célszerű és szükséges alkalmazni.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. fejezet Tárgy

1. cikk

Ez a rendelet a 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdése a)–g) pontjának és 135. cikke (1a) bekezdésének, valamint 135a. cikkének végrehajtási rendelkezéseit állapítja meg.

II. fejezet Mentesített biztosítási és pénzügyi szolgáltatások

2. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 1. pontjában meghatározott „biztosítás és viszontbiztosítás” legalább az alábbiakra kiterjed:

1. életbiztosítás, függetlenül attól, hogy egyéni vagy csoportos életbiztosításról van szó, nyugdíjbiztosítás és életjáradékok, amikor a biztosítás, a nyugdíjak vagy az életjáradékok halálozási és túlélési kockázatot is fedeznek, beleértve a végállapotú betegség diagnosztizálását, a súlyos betegség diagnosztizálását, betegség miatt bekövetkező rokkantságot, a tartós fogyatékosságot, a baleseti halált és a hosszú távú ellátást.

2. betegség-, rokkantsági és munkanélküliségi biztosítás,

3. egészségbiztosítás,

4. vagyonbiztosítás, beleértve a tűz, árvíz, természeti katasztrófa, balesetek, gépek meghibásodása, bűncselekmény és terrorizmus okozta veszteségekkel szembeni biztosítást,

5. felelősségbiztosítás,

6. pénzügyi veszteséggel szembeni biztosítás,

7. Visszaengedményezés, együttes biztosítás, biztosítási és viszontbiztosítási poolok

3. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 2. pontjában meghatározott „hitelnyújtás” legalább az alábbiak nyújtására kiterjed:

a) kölcsönök, akár konzorciálisak akár nem, beleértve az áruk illetve szolgáltatások értékesítésével összefüggésben finanszírozási elemként adott kölcsönt, feltéve hogy a finanszírozási elem nem az ellenérték szerves része,

b) ingatlanfedezet mellett nyújtott kölcsönök, beleértve a jelzálogkölcsönöket,

c) ingóvagyon-fedezet mellett nyújtott kölcsönök, beleértve a zálogkölcsönt,

d) olyan hitelmegállapodások, amelynek alapján egy személy meghatározott összegű pénzösszeg feletti rendelkezésre jogosult.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 2. pontjában meghatározott „hitelnyújtás” az alábbiakra nem terjed ki:

a) olyan megállapodások, melyek alapján áruk vagy szolgáltatások értékesítésével kapcsolatban részletfizetést vagy meghosszabbított fizetési határidőt biztosítanak,

b) bérleti vétellel és lízingmegállapodásokkal kapcsolatos hitelnyújtás, ha a hitel ellenértéke a bérleti vétel vagy lízingmegállapodás ellenértékének szerves részét képezi,

c) betéti kártyával és előre fizetett kártyával kapcsolatos szolgáltatások nyújtása.

4. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 3. pontjában meghatározott „tartozások utáni kezességvállalás” legalább az alábbiak nyújtására kiterjed:

a) hitel-nemteljesítési csereügyletek,

b) vámkezesség.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 3. pontjában meghatározott „tartozások utáni kezességvállalás” az alábbiakra nem terjed ki:

a) hibás áruk javítására és cseréjére vonatkozó szavatosság nyújtása,

b) vagyontárgyak átadása – nem hitelnyújtásból származó – tartozás fedezeteként,

c) garancia nyújtása bérleti tartozás vagy elmulasztott bérletfizetés kiegyenlítésének biztosítékaként,

d) exporthitel–garancia nyújtása,

e) nem pénzügyi kötelezettséggel járó kötelezettségvállalás.

5. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 4. pontjában meghatározott „pénzbetét” legalább az alábbiakra kiterjed:

a) látra szóló betétek (azonnal lehívható betétek),

b) takarékbetétek,

c) lekötött betétek,

d) betétek takarékjegy formájában,

e) betéti okiratok,

f) Garantált évjáradékért vagy a nyugdíjba vonulásig felhalmozott készpénzegyenlegért elhelyezett betétek, beleértve a nyugdíj-takarékossági rendszer keretében elhelyezett betéteket is,

g) tőke-visszafizetési kötvények,

h) nyugdíjbiztosítások és évjáradékok, ahol a halálozási vagy túlélési kockázat fedezete kiegészítő jellegű.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 4. pontjában meghatározott „pénzbetét” meghatározása az alábbiakra nem terjed ki:

a) gyűjteménydarabok, illetve jogot, követelést vagy jogcímet megtestesítő értékpapírok letétbe helyezése,

b) Páncélszekrények, őrzött területek és helyiségek bérbevétele.

6. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 5. pontjában meghatározott „számlakezelés” legalább az alábbiakra kiterjed:

1. betéti számlák kezelése,

2. folyószámlák kezelése,

3. pénz elhelyezése, átutalása és felvétele bankszámlára vagy bankszámláról, akár elektronikus úton, akár nem,

4. egy adott számlához tartozó csekkszolgáltatások,

5. rendszeres átutalások,

6. közvetlen terhelés,

7. internetes és telefonos banki ügyintézés működtetése és ahhoz hozzáférés nyújtása,

8. egy adott számlához kapcsolódó betéti kártya és csipkártya szolgáltatások,

9. pénzügyi intézmények közötti elszámolás és pénzátutalás,

10. pénzátutalás egy adott számláról más fizetőeszközre, például telefonkártyára, mobiltelefon-egyenlegre és más eszközökre, amelyek lehetővé teszik az árukért és szolgáltatásokért történő fizetést,

11. pénz szortírozása és számolása egy adott számlához kapcsolódóan,

12. hitellehetőségek biztosítása.

7. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 6. pontjában meghatározott „valutaváltás” az alábbiakra nem terjed ki:

1. gyűjteménydarabokkal kapcsolatos ügyletek, azaz a szokásosan törvényes fizetőeszközként nem használt, illetve numizmatikai értékű, aranyból, ezüstből vagy más fémből készült érmék, valamint bankjegyek ügyletei,

2. törvényes fizetőeszköznek nem minősülő valuták váltása.

8. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett „készpénzellátás” legalább az alábbiakra kiterjed:

a) kézi vagy gépi készpénzkiadás,

b) utazási csekkel kapcsolatos szolgáltatások,

c) számlától független csekkszolgáltatások,

d) hitellevelek,

e) bankjegyek és pénzérmék váltása ugyanazon pénznemben.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett „készpénzellátás” az alábbiakra nem terjed ki:

a) gyűjteménydarabokkal kapcsolatos ügyletek, azaz a szokásosan törvényes fizetőeszközként nem használt, illetve numizmatikai értékű, aranyból, ezüstből vagy más fémből készült érmék, valamint bankjegyek ügyletei,

b) törvényes fizetőeszköznek nem minősülő valuta kiadása.

9. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 8. pontjában meghatározott „értékpapír-értékesítés” legalább az alábbiakra kiterjed:

1. osztalékos értékpapírok, részvényeket is beleértve,

2. tartozás visszafizetésének ígéretét rögzítő eszközök, beleértve az adósleveleket, kötvényeket és vállalati kötvényeket, kötelezvényeket, hitelviszonyt megtestesítő euro-értékpapírokat és egyéb kereskedelmi forgalomban értékesíthető papírokat,

3. hibrid értékpapírok, beleértve az elsőbbségi részvényeket, a részvényopciós utalványokat, a kibocsátó vállalat közönséges részvényeire átváltható hiteleszközöket kötvények illetve elsőbbségi részvények formájában,

4. egységnyi tulajdont megtestesítő eszközök kollektív befektetési vállalkozásokban, például nyíltvégű és zártvégű alapokban, tőzsdén jegyzett alapokban, kölcsönös és nyugdíjalapokban, fedezeti alapokban, ingatlanbefektetési alapokban.

III. fejezet Mentesített közvetítői és kezelési szolgáltatások

10. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 9. pontja alkalmazásában egy tevékenység önálló közvetítői tevékenységnek minősül, ha az alábbi feltételek legalább egyike megvalósul:

a) a közvetítő felhatalmazással rendelkezik arra, hogy a mentesített biztosítási vagy pénzügyi szolgáltatás nyújtója vagy vevője nevében kötelezettséget vállaljon,

b) a tevékenység a felek – a mentesített biztosítási és pénzügyi szolgáltatások vonatkozásában fennálló – jogainak és kötelezettségeinek keletkezését, folytatását, megváltozását vagy megszűnését eredményezheti,

c) a tevékenység a mentesített biztosítási vagy pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szaktudást tükröző tanácsadói tevékenységből áll.

(2) Ha az (1) bekezdésben leírt helyzeteken kívül egy szolgáltatás oly mértékben standardizált, hogy azt egy személy előzetes utasítások alapján nyújthatja, akkor az a 2006/112/EK irányelv 135a. cikkének 9. pontja értelmében nem minősül önálló közvetítői tevékenységnek.

11. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 9. pontjában meghatározott „biztosítási és pénzügyi ügyletek közvetítése” legalább az alábbiakra kiterjed:

a) szolgáltatásnyújtás a termék feltételeire vonatkozó tárgyalással együtt,

b) tőzsdeügynöki és jelzálogügynöki tevékenység.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 9. pontjában meghatározott biztosítási és pénzügyi ügyletek közvetítése az alábbiakra nem terjed ki:

a) telefonos ügyfélszolgálat által nyújtott szabványosított szolgáltatások,

b) brand hosting, tárhelybiztosítás, egyéb webes vagy tárhelyet biztosító szolgáltatások,

c) hirdetés és egyéb tájékoztatási szolgáltatás.

12. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 11. pontjában meghatározott „befektetési alapkezelés” legalább az alábbiakra kiterjed:

a) stratégiai és taktikai vagyonkezelés és eszközallokáció, beleértve a valuta- és kockázatkezelést,

b) operatív vagyonkezelés, beleértve a részvényválasztást, döntéshozatalt és végrehajtást, befektetések vásárlására és eladására vonatkozó döntések, a kereskedések nettósítása, kereskedés előtti kapcsolattartás a brókerrel, a kereskedés adminisztrációja és ellenőrzése, a brókerrel és a letétkezelővel való kapcsolattartás,

c) garancianyújtás, beleértve a fedezeti portfolió kezelését,

d) a részvények vagy befektetési jegyek kezelése, beleértve az elosztást/értékesítést és a letéti bankkal való kapcsolattartást,

e) értékpapír és kötvényhitelek szervezése és kezelése,

f) alapkezelésére vonatkozó utasítások végrehajtása, az automatizált kezelést is beleértve,

g) piac és vállalatelemzés,

h) teljesítménymérés, beleértve a befektetési teljesítményről szóló jelentés elkészítését és a felosztható megtérülés elemzését,

i) értékelés, adó-visszaigénylések, vezetői információ nyújtása és nettó eszközérték számítása,

j) letétkezelés, értékpapír megőrzés és ellenőrzés,

k) az alap letétkezelő általi felügyelete,

l) az ügyfelek jövedelmének kifizetése és meghatalmazás útján történő szavazás.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 11. pontjában meghatározott „befektetési alapkezelés” az alábbiakat terjed ki:

a) az alap külső auditálása, az alap marketingje és általános költségeinek kezelése,

b) rendszerfejlesztés, például új technológia tervezése és bevezetése, a meglévő rendszerek jelentősebb fejlesztése és rendszerkarbantartás,

c) a rendelkezések betartását célzó szolgáltatások.

IV. fejezet A mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatások

13. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1a) bekezdésének alkalmazásában legalább az alábbiak a mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkezőnek minősülnek:

a) portfolió-kezelés:

b) ügyfelek mentesített biztosítási vagy pénzügyi szolgáltatásra való jogcímét megtestesítő szerződés és igazolás kibocsátása,

c) mentesített biztosítási vagy pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződések megszüntetése, megújítása, módosítása és felmondása,

d) hitelminősítési szolgáltatások, beleértve egy biztosítási vagy pénzügyi szolgáltatást nyújtó vagy igénybevevő személy hitelképességének a felmérését,

e) pénzügyi fedezet értékelése.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1a) bekezdésének alkalmazásában az alábbiak nem minősülnek a mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkezőnek:

a) letétkezelés,

b) adminisztratív feladatok,

c) adósság beszedése vagy behajtása,

d) jogi szolgáltatások, számvitel, auditálás, könyvelés,

e) a rendelkezések betartásával összefüggő szolgáltatások,

f) személyazonosság ellenőrzése, pénzmosást és csalást kiszűrő vizsgálatok,

g) a bankjegyek és pénzérmék visszaforgatására vonatkozó adatgyűjtési szolgáltatások,

h) marketing, kutatás, új termékek és lehetőségek feltárása és kidolgozása,

i) szoftver értékesítése és tervezése,

j) páncélszekrények és más őrzött területek bérlése,

k) szolgáltatások, amelyek árukra vagy szolgáltatásokra biztosítanak jogot vagy lehetőséget.

14. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 1. pontjában meghatározottak alapján a „biztosítás és viszontbiztosítás” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

a) biztosítás,

b) kockázat- és befektetéskezelés,

c) kárigények kezelése,

d) kereskedelmi forgalomba nem hozható biztosítási derivatívák kibocsátása.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 1. pontjában meghatározottak alapján a kárfelmérés nem minősül a „biztosítás és viszontbiztosítás” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak.

15. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 2. pontjában meghatározottak alapján a „hitelnyújtás” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

1. a hitelkockázatok és a hitelezési stratégiát is magában foglaló hitelkockázatból eredő veszteségek mérése, előrejelzése és ellenőrzése,

2. a hitelnyújtás,

3. nyilvántartás vezetése, a hitelkifizetés megszervezése és ellenőrzése,

4. hitelderivatívák kibocsátása,

5. nem pénzügyi fedezet értékelése.

16. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 3. pontjában meghatározottak alapján a „tartozások utáni kezességvállalás” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

a) a kezességvállalás eszközeinek kialakítása és ellenőrzése,

b) hitelgarancia-derivatívák.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 3. pontjában meghatározottak alapján a jelzáloghitel nemfizetése után visszavett ingatlan értékesítése nem minősül a „tartozások utáni kezességvállalás” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak.

17. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 4. pontjában meghatározottak alapján a „pénzbetét” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

1. pénz szortírozása és számolása a betét elhelyezése céljából,

2. jelentéskészítés a betétek egyenlegéről és a kamatok számítása, számlakivonatok készítése és a lekötött betétek áttekintése,

3. a nyugdíj-takarékossági rendszerek felmondásával kapcsolatos adók és díjak kiszámítása,

4. számlaköltségvetés készítése, beleértve a gazdasági megvalósíthatósági tanulmányokat is az ügyfelek igényeinek felmérésére,

5. betéti tanúsítványok letétbe helyezése megőrzés céljából,

6. pénzbetét automatizált elfogadása,

7. betétderivatívák kibocsátása,

18. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 5. pontjában meghatározottak alapján a „számlavezetés” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

a) A piaci szereplők közötti szolgáltatások a pénzügyi számlák közötti átutalás tekintetében, illetve az átutalás elszámolása,

b) számlához kapcsolódó fizetési kártyával vagy rendszerrel kapcsolatban a tagság, a csatlakozás vagy az előfizetés keretében nyújtott szolgáltatás,

c) a pénzügyi számlák közötti átutalások szabályos feldolgozására vonatkozó ellenőrző, biztonsági jellegű szolgáltatások,

d) ügyfeleknek és kereskedőknek szóló elszámolások készítése,

e) fizetési műveletek ellenőrzése,

f) adott számlához kapcsolódó csekk-könyv kibocsátása.

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 5. pontjában meghatározottak alapján nem minősül a „számlaművelet” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak:

a) csekk-könyvek nyomtatása,

b) íratlan kártyák értékesítése,

c) internetes tárhelybiztosítás,

d) kártyás fizetési műveletek feldolgozására szolgáló végberendezések és egyéb gépek bérlése.

19. cikk

(1) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett „valutaváltás” illetve „készpénzellátás” specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

a) elszámolások kibocsátása az ügyfelek és kereskedők részére a bankjegyek és érmék váltásáról és kiadásáról,

b) pénzintézetek számára értékesített készpénzkiadó automaták működtetésével kapcsolatos szolgáltatások,

c) azonnali ügyletek, tőzsdén kívüli határidős ügyletek, tőzsdei határidős ügyletek, valuta-csereügyletek, devizaopciók, deviza-csereügyletek (forex swaps),

d) devizaderivatívák kibocsátása,

(2) A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett „valutaváltás” illetve „készpénzellátás” esetében az alábbiak nem minősülnek specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak :

a) pénz megőrzése és tárolása,

b) futár- és őrzött szállítási szolgáltatások,

c) átváltási árfolyamok közzététele,

d) pénzkiadó automaták felszerelése.

20. cikk

A 2006/112/EK tanácsi irányelv 135a. cikkének 8. pontjában meghatározottak alapján az „értékpapír-értékesítés” specifikus/egyedi és lényegi jellemzőjével rendelkező szolgáltatásnak az alábbiak minősülnek:

1. értékpapírokkal kapcsolatos opciók, tőzsdei és tőzsdén kívüli határidős ügyletek kibocsátása,

2. értékpapírokkal kapcsolatos törzsrészvénycsere-ügyletek és egyéb teljes kamathozam-csereügyletek kibocsátása,

3. kereskedelmi forgalomba hozható adóssághoz kötődő derivatívák kibocsátása, beleértve a kamatlábcsere-ügyletek kibocsátását,

4. értékpapírok teljesítménymérése, minősítése, teljesítmény-előrejelzése és ellenőrzése,

5. ügyletek bonyolítása és felügyelete az értékpapír-megállapodás alapján, beleértve az esetleges szavazati jogokat.

V. fejezet Záró rendelkezések

21. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet ... ...-től kell alkalmazni. [az irányelv átültetésének időpontja + 1 nap]

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

[…]

[1] HL L 347., 2006.12.11., 1. o. A legutóbb a 20XX/XXX/EK (HL L XXX) irányelv által módosított irányelv. .

[2] HL C […], […], […] o.

[3] HL L 347., 2006.12.11., 1. o.