AZ EURÓPAI PARLAMENT (EU) 2022/1697 ÁLLÁSFOGLALÁSA

(2022. május 4.)

az Európai Unió 2020-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatok szerves részét képező észrevételekkel, III. szakasz – Bizottság és végrehajtó ügynökségek

AZ EURÓPAI PARLAMENT,

— tekintettel az Európai Unió 2020. évi pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatára, III. szakasz – Bizottság,

— tekintettel a végrehajtó ügynökségek 2020. évi pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozataira,

— tekintettel eljárási szabályzata 99. cikkére és V. mellékletére,

— tekintettel a Külügyi Bizottság, a Fejlesztési Bizottság, a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság, a Környezetvédelmi Bizottság, a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság, a Regionális Fejlesztési Bizottság, a Kulturális és Oktatási Bizottság, az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság, valamint a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményére,

— tekintettel a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság levelére,

— tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére (A9-0127/2022),

A. mivel az uniós költségvetés a közös szakpolitikai célkitűzések elérésének fontos eszköze, és az Unió bruttó nemzeti jövedelmének 1,1 %-át vagy a tagállamok általános államháztartási kiadásainak és az Unió összes közkiadásának átlagosan 2,4 %-át teszi ki;

B. mivel a Parlament mentesítést ad a Bizottságnak, ellenőrzi és értékeli, hogy a forrásokat helyesen használták-e fel, és a szakpolitikai célok a belső és külső ellenőrzéseket követően megvalósultak-e, ezáltal megerősítve a Bizottság kiadásainak szabályszerűségét és teljesítményét az ár-érték arány szempontjából;

Politikai prioritások

1. emlékeztet az Európai Unióról szóló szerződésben (EUSZ) és az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (EUMSZ) rögzített alapelvek iránti szilárd elkötelezettségére, beleértve a 317. cikkben meghatározott hatékony és eredményes pénzgazdálkodást és a 325. cikkben meghatározott csalás elleni küzdelmet;

2. kiemeli, hogy az uniós költségvetés fontos szerepet játszik az Unió politikai prioritásainak megvalósításában, valamint előre nem látható helyzetek – például a Covid19-világjárvány és következményei – esetén a tagállamok támogatásában; hangsúlyozza, hogy a költségvetés megfelelő módon és időben történő végrehajtása hozzájárul a különböző szakpolitikai területeken felmerülő szükségletek és kihívások hatékonyabb és eredményesebb kezeléséhez; figyelmeztet rá, hogy ha nem áll rendelkezésre elegendő idő a költségvetés végrehajtására, az nagyobb számú hibához és szabálytalansághoz vezethet;

3. hangsúlyozza az uniós költségvetés programjainak teljesítményére vonatkozó jelentéstétel fontosságát a mentesítési eljárás szempontjából; felhívja a figyelmet arra, hogy a befektetett források hozzáadott értéke szorosan összefügg az elért eredményekkel, valamint azzal, hogy e források hogyan járulnak hozzá az európai polgárok mindennapi életének javításához;

4. ismételten kifejezi mélységes aggodalmát a jogállamiság több tagállamban tapasztalható helyzetével kapcsolatban, ami önmagában is mélyen aggasztó, és végső soron komoly veszteségeket okoz az Unió költségvetése számára, és hangsúlyozza a Bizottsághoz intézett kérését, hogy minden rendelkezésre álló eszközt használjon fel a jogállamiság jelenleg is fennálló súlyos megsértéseinek kezelése és az ilyen veszteségek kockázatának csökkentése érdekében. Ennek magában kell foglalnia az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló, (EU, Euratom) 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a jogállamiságra vonatkozó feltételrendszerről szóló rendelet) azonnali és teljes körű alkalmazását, amihez írásbeli értesítést kell küldeni az érintett tagállamok számára a rendelet 6. cikke (1) bekezdésével összhangban;

5. hangsúlyozza, hogy a Bizottság 2020. évi jogállamisági jelentéséről szóló állásfoglalásában a Parlament már felhívta a Bizottságot, hogy tegyen azonnali lépéseket a jogállamiságra vonatkozó feltételrendszerről szóló rendelet értelmében, valamint haladéktalanul és teljes körűen alkalmazza a meglévő felderítési eszközöket a tagállamok olyan, jogállamisággal kapcsolatos hiányosságainak kezelése érdekében, amelyek hatással vannak az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra, vagy komoly kockázatot jelentenek arra; tudomásul veszi az Európai Unió Bíróságának (a továbbiakban: a Bíróság) közelmúltbeli ítéletét, amely megerősíti, hogy a jogállamiságra vonatkozó feltételrendszerről szóló rendelet összhangban van az uniós szerződésekkel, és különösen rámutat arra, hogy az Európai Unió alapját képező közös értékek tiszteletben tartása nem redukálható olyan kötelezettséggé, amelyet a tagjelölt országnak csak az Unióhoz való csatlakozása érdekében kell teljesítenie, és amely alól a csatlakozását követően mentesülhet; mély aggodalommal veszi tudomásul, hogy a Bíróság által hozott legutóbbi ítélet és a Parlament többszöri felhívása ellenére a Bizottság még nem alkalmazta a jogállamisági feltételrendszerről szóló rendeletet; tudomásul veszi, hogy 2022 áprilisában a Bizottság végre bejelentette a feltételességi mechanizmus első alkalommal történő aktiválását, és emlékeztet az uniós finanszírozás végső címzettjeit és kedvezményezettjeit megillető jogok védelmének fontosságára; úgy véli, hogy a Bizottság azáltal, hogy nem alkalmazza a rendeletet, késlelteti a Szerződések őreként rá háruló feladatok teljesítését;

6. úgy véli, hogy a Bizottság éves jogállamisági jelentése hasznos eszköz a jogállamiság helyzetének hasonló alapokon nyugvó nyomon követésére és értékelésére valamennyi tagállamban; aggodalmát fejezi ki azonban amiatt, hogy a jelentés az uniós kormányoknak szóló világos és konkrét ajánlások nélkül nem fogja javítani a helyzetet a tagállamokban; hangsúlyozza továbbá, hogy az éves jelentések nem tesznek egyértelmű különbséget az elszigetelt problémák és a rendszerszintű jogállamisági hiányosságok között; felhívja a Bizottságot, hogy hajtsa végre a Bizottság 2020. évi jogállamisági jelentéséről szóló, 2021. június 24-i parlamenti állásfoglalásban foglalt ajánlásokat;

7. ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság biztosítsa, hogy a külső segélyt nyújtó valamennyi (uniós vagy nemzetközi) szervezet tiszteletben tartsa a jogállamiságot és az emberi jogokat a támogatásban részesülő országokban; hangsúlyozza különösen annak szükségességét, hogy garantálni kell, hogy a harmadik felek és/vagy természetes személyek a terrorizmussal és/vagy a vallási és politikai radikalizálódással kapcsolatos semmilyen ügyhöz vagy ezek semmilyen formájához ne rendeljenek uniós forrásokat, illetve e források ne kapcsolódjanak ezekhez;

8. hangsúlyozza, hogy az uniós költségvetés védelmének biztosítására irányuló további kezdeményezések még fontosabbá váltak a NextGenerationEU eszköz hatálybalépésével, amelynek révén az uniós költségvetésből folyósított kifizetések teljes összege az elkövetkező években sokkal nagyobb lesz; kiemeli, hogy ennek fényében a Bizottságnak gondoskodnia kellene arról is, hogy az OLAF, a Számvevőszék és az EPPO rendelkezzen az uniós költségvetést érintő esetleges csalások kivizsgálásához szükséges eszközökkel és személyzettel; megállapítja, hogy az OLAF 2020-ban 40 alkalmazottat, 2021-ben pedig további 16 főt helyezett át az EPPO-hoz; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy ez a jelentős létszámcsökkentés a személyzet hiánya és a túlterheltség miatt veszélyeztetheti az OLAF azon képességét, hogy hatékonyan teljesítse megbízatását; ezért szorgalmazza az OLAF létszámtervének (különösen kriminalisztikai és informatikai szakértőkkel történő) bővítését az EPPO-hoz áthelyezett létszám kompenzálása érdekében;

9. megjegyzi, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet (2) 22. cikke értelmében a tagállamok felelősséggel tartoznak azért, hogy biztosítsák az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét; megjegyzi, hogy a Bizottság fontos szerepet játszik annak biztosításában, hogy a nemzeti auditrendszerek hiteles, megbízható és releváns információkat szolgáltassanak; hangsúlyozza, hogy fokozni kell a tagállamok és a Bizottság igazgatási kapacitásait a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosítása érdekében, ami magában foglalja a csalás, a korrupció és az összeférhetetlenség hatékony megelőzését, felderítését és korrekcióját, valamint a kettős finanszírozás elkerülését; megjegyzi, hogy a Bizottság felelőssége technikai segítségnyújtást és tanácsadási szolgáltatásokat biztosítani a tagállamok megfelelő igazgatási kapacitásainak fejlesztéséhez; felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson be a mentesítésért felelős hatóságnak egy áttekintést arról, hogy milyen konkrét intézkedéseket hozott annak érdekében, hogy a Bizottság és az érintett intézmények (nevezetesen a Bíróság, az OLAF, az EPPO, az Europol és az Eurojust) megfelelő számú személyzettel rendelkezzenek feladataik ellátásához; felhívja a Bizottságot, hogy éves irányítási és teljesítményjelentésében nyújtson be megbízhatósági nyilatkozatot a teljesítményadatokról az eszköz végrehajtásához;

10. Sürgeti a Bizottságot, hogy haladéktalanul használja fel a rendelkezésére álló eszközöket, például a felfüggesztési eszközök alkalmazását azokban az esetekben, amikor megállapítást nyert, hogy súlyos hiányosságok állnak fenn az irányítási és ellenőrzési rendszerekben;

11. kiemeli, hogy a Bizottság a Parlament többszöri felszólítása ellenére sem állította össze a megosztott irányítás alatt álló uniós forrásokból legnagyobb mértékben részesülő kedvezményezettek listáját, és ezzel komoly akadályt állít az uniós kiadásokkal összefüggő kockázatok értékelése és a kiadások általános átláthatósága elé; úgy véli, hogy a Bizottság által a kérdés kapcsán a Parlamentnek adott válaszok és magyarázatok nem megfelelőek, valamint hogy a Bizottság által az adatbázis létrehozására tett erőfeszítések nem hatékonyak és sikertelenek;

12. úgy véli, hogy a Bizottság és Andrej Babiš Csehország korábbi miniszterelnöke között az összeférhetetlenségről folytatott, hosszan tartó vita nem hatékony, és indokolatlanul régóta tart; ismételten hangsúlyozza, hogy nem történt semmilyen határozott fellépés az Andrej Babiš miniszterelnök kapcsán felmerülő összeférhetetlenséggel kapcsolatban, és nem vet pozitív fényt a Bizottságra az a tény, hogy végül a választás vetett véget a miniszterelnök összeférhetetlenségének; rámutat arra, hogy Babiš miniszterelnök időközben Csehország nevében részt vett a többéves pénzügyi keretről és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről folytatott tárgyalásokban;

13. hangsúlyozza, hogy súlyos kockázatot jelent, hogy a fennálló kötelezettségvállalások (RAL) összege 2020 végén tovább emelkedett, és új rekordot, 303,2 milliárd EUR-t ért el; elismeri, hogy a fennálló kötelezettségvállalások bizonyos szintje természetes következménye a kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokból álló uniós költségvetési rendszernek, de hangsúlyozza, hogy a két teljes év kifizetési előirányzatainak megfelelő összegű fennálló kötelezettségvállalások a jövőben kockázatot jelentenek a költségvetés zavartalan működése szempontjából, ami komoly nyomás alá kerül, és komoly kockázatot jelenthet az uniós költségvetés likviditására nézve; felhívja a Bizottságot, hogy szorosan kövesse nyomon a végrehajtás előrehaladását az egyes tagállamokban, különösen azokban az esetekben, ahol nem teljes mértékű vagy alacsony arányú a felhasználás, és nyújtson be a mentesítésért felelős hatóságnak országonkénti elemzéseket, amelyekben azonosítja a visszatérő problémákat és a helyzet javítása érdekében hozott intézkedéseket; úgy véli, hogy az előttünk álló NextGenerationEU eszköz és a jelentős mértékben megnövekedett uniós kiadások fényében a Bizottságnak kiemelten fontos feladata, hogy foglalkozzon a fennálló kötelezettségvállalások rendszeres, évenkénti növekedésével, és részletes cselekvési tervet dolgozzon ki a fennálló kötelezettségvállalások összegének csökkentésére; felhívja a Bizottságot, hogy nyújtsa be ezt a tervet a mentesítésért felelős hatóságnak;

14. sajnálja, hogy 2020 végén az előző többéves pénzügyi keret kapcsán szerzett tapasztalatok, valamint a Bizottság által technikai segítségnyújtás formájában biztosított támogatás és együttműködés ellenére az európai strukturális és beruházási alapok kumulatív felhasználási aránya továbbra is körülbelül 7 %-kal alacsonyabb, mint az előző, 2007–2013-as többéves pénzügyi keretben; arra ösztönzi a Bizottságot, hogy folytassa a tagállamokkal – többek között technikai segítségnyújtás keretében – folytatott munkáját, annak érdekében, hogy a tagállamok jobban ki tudják használni a számukra elkülönített forrásokat, és fokozza az európai strukturális és beruházási alapok felhasználási arányának növelésére irányuló erőfeszítéseket anélkül, hogy ez veszélyeztetné a projektek minőségét és az uniós forrásokkal való visszaélések és csalások elkerülése érdekében tett erőfeszítéseket; felhívja a Bizottságot, hogy szükség esetén segítsen az országoknak támogatható – és különösen egyértelmű európai hozzáadott értékkel rendelkező – projekteket találni; felkéri a Bizottságot, hogy a felhasználási arány növelése és a tagállamok közötti bevált gyakorlatok kidolgozása érdekében indítsa újra a végrehajtás javításával foglalkozó munkacsoportot (TFBI);

15. hangsúlyozza a Bizottsághoz és a végrehajtó ügynökségekhez intézett határozott és ismételt kérését, hogy biztosítsák az uniós költségvetés védelmét azáltal, hogy általánosan és szisztematikusan használják a digitális és automatizált jelentéstételi, nyomon követési és ellenőrzési rendszereket; megjegyzi, hogy ennek magában kell foglalnia az összes uniós programból származó pénzeszközök kedvezményezettjeit tartalmazó kötelező, egységes és interoperábilis adatbázis létrehozását; elismeri, hogy a Bizottság javasolta egyetlen adatkinyerési és kockázatpontozó eszköz használatának kötelezővé tételét a megosztott irányítás alatt álló alapok és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz esetében; megjegyzi, hogy ez a javaslat nem került be az elfogadott szövegekbe; kiemeli, hogy egy ilyen rendszernek arra kell épülnie, hogy valamennyi kedvezményezett egyedi azonosítóval rendelkezik, amely magában foglalja a végső kedvezményezettekre vonatkozó információkat is, és az Unió pénzügyeinek lehető legjobb védelme érdekében automatikusan biztosítania kell az olyan rendszerek használatát, mint például – de nem kizárólag – az ARACHNE adatbányászati eszköz; hangsúlyozza, hogy ennek az integrált és interoperábilis rendszernek lehetővé kell tennie az egy-egy kedvezményezett vagy tényleges tulajdonos számára nyújtott különálló összegek egy összegben történő összesítését; megjegyzi, hogy ez a digitalizálás már régóta esedékes és elengedhetetlen a pénzeszközökkel való visszaélések, a csalások, a hűtlen kezelés, az összeférhetetlenségek, a kettős finanszírozás és egyéb rendszerszintű problémák határokon átnyúló jellege miatt; hangsúlyozza, hogy ennek az egységes adatbányászati eszköznek könnyen kereshetőnek és elérhetőnek kell lennie az OLAF, az EPPO és a Bizottság számára, annak érdekében, hogy erősítsék az uniós költségvetés és a NextGenerationEU védelmét a szabálytalanságokkal, a csalással és az összeférhetetlenséggel szemben;

16. hangsúlyozza, hogy ki kell bővíteni azokat a területeket, ahol a korai felismerési és kizárási rendszert (EDES) a közvetlen irányításon túl is használják, és arra kéri a Bizottságot, hogy használja ezt az eszközt minden uniós alaphoz, beleértve a megosztott irányítás alá tartozó alapokat is; megjegyzi, hogy az EDES-t rendszerszinten kell alkalmazni annak biztosítása érdekében, hogy a csalás, korrupció vagy más súlyos gazdasági bűncselekmény miatt elítélt vállalatok és a tényleges tulajdonosok ne részesülhessenek uniós forrásokból; hangsúlyozza, hogy össze kell hangolni az ARACHNE rendszerben alkalmazott mutatókat az EDES-ben foglalt kizárási okokkal annak biztosítása érdekében, hogy a kizárt gazdasági szereplők az ARACHNE rendszerben is láthatóak legyenek; felszólít az ARACHNE, az EDES és más szoftverek közötti maximális interoperabilitás biztosítására annak érdekében, hogy csökkentsék az információs elemek különböző informatikai rendszerekbe történő többszöri bevitelének szükségességét, és minimalizálják az adminisztratív terheket;

17. felkéri a Bizottságot, hogy kövesse nyomon a Parlament költségvetési rendelet felülvizsgálatára vonatkozó saját kezdeményezésű jelentéseit (3), valamint a Parlament európai jelentéstétel, nyomon követés és ellenőrzés digitalizálásáról szóló, saját kezdeményezésű jogalkotási jelentését (INL) (4), amely konkrét javaslatokat tartalmaz a költségvetési rendelet felülvizsgálatára vonatkozóan;

18. Üdvözli az összeférhetetlenségek költségvetési rendelet szerinti elkerüléséről szóló iránymutatás 2021. áprilisi kiadását – miután 2020 augusztusában kiosztották azt a tagállamoknak –, amely előmozdítja a szabályok egységes értelmezését az összes irányítási mód esetén; ismételten felhívja a Bizottságot, hogy biztosítsa a tagállamok által az összeférhetetlenség elkerülése érdekében hozott megelőző intézkedések megfelelő értékelését ; hangsúlyozza, hogy az összeférhetetlenség minden formáját – beleértve az uniós intézményeknél felmerülő összeférhetetlenségeket is – hatékonyan és eredményesen kell kezelni;

19. emlékeztet arra, hogy a Bizottság ellenőrzési jelentéseit, beleértve az összeférhetetlenségi eseteket is, észszerű időn belül közzé kell tenni, elősegítve annak biztosítását, hogy az ellenőrzöttek végrehajtsák a javasolt korrekciós és nyomonkövetési intézkedéseket; emlékeztet a Költségvetési Ellenőrző Bizottság álláspontjára, amely szerint a Bizottságnak kérésre még az ellenőrzés véglegesítése előtt információkat kell megosztania a Parlamenttel annak érdekében, hogy a Parlament gyakorolhassa politikai ellenőrzési funkcióját;

20. megjegyzi, hogy a Covid19-világjárvány indokolttá tette, hogy átcsoportosítások és költségvetés-módosítások formájában jelentős változtatásokat vigyenek végbe a 2020-as költségvetésben annak érdekében, hogy az Unió nagymértékű hozzájárulást tudjon nyújtani a Covid19-világjárványból eredő kihívások enyhítéséhez, nem utolsósorban a vakcinák gyors fejlesztése révén; megjegyzi továbbá, hogy a Covid19-világjárvány miatt az ellenőrzéseket főként távolról kellett elvégezni; üdvözli az ellenőrzési eljárások digitalizálásának fokozódását, valamint a távoli ellenőrzésekből eredő hatékonyságnövekedést és költségmegtakarításokat, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a távoli ellenőrzések nem helyettesíthetik teljes mértékben a helyszíni ellenőrzéseket; megjegyzi emellett, hogy a Bizottság a 2020-ban elvégzett, a Covid19-cel kapcsolatos konkrét kockázatértékelése alapján úgy véli, hogy a bizonyosság szintje biztosított volt, és a becsült kifizetéskori kockázat és záráskori kockázat reprezentatív a pénzügyi tranzakciók hibaszintjére;

21. megjegyzi, hogy a Számvevőszék a 2019 és 2020. évi éves jelentésében egyaránt „a kiadások általános hibájáról” számol be, és elutasító véleményt ad ki a kiadások jogszerűségéről és szabályszerűségéről; emlékeztet a Számvevőszék többszöri megállapítására, amely szerint a Bizottság és a tagállamok kontrollmechanizmusai egyszerűen nem elég megbízhatóak;

22. tudomásul veszi a 2021–2027 közötti programozási időszakra vonatkozó kötelezettségvállalás-visszavonási szabályok fokozatos átmenetét az N+3 szabályról (2021–2026) az N+2 szabályra (2027) a megosztott irányítású alapok esetében a közös rendelkezésekről szóló rendelet (5) (CPR) értelmében, a Parlament támogatásával;. kéri a Bizottságot, hogy működjön együtt és segítse a tagállamokat programjaik időben történő végrehajtásában; hangsúlyozza, hogy a jelenlegi N+3 szabály célja nem a végrehajtás lassítása vagy késleltetése, hanem az, hogy a projektek megvalósításához elegendő idő álljon rendelkezésre;

23. felszólítja a Bizottságot és a költségvetési hatóságot, hogy biztosítson elegendő finanszírozást az uniós pénzeszközök auditálásához és ellenőrzéséhez, tekintettel az elkövetkező években a többéves pénzügyi keret és a NextGenerationEU mint összevont eszköz keretében kifizetendő pénzeszközök jelentős növekedésére; megjegyzi, hogy a Bizottság értékelni fogja a tagállamok kontrollrendszereit, és iránymutatást fog adni a megbízható monitoring- és kontrollrendszerek bevezetéséhez; felhívja a Bizottságot, hogy bocsássa a mentesítésért felelős hatóság rendelkezésére az egyes tagállamokra vonatkozó ellenőrzési és kontrollrendszerek részletes értékelését;

24. ismételten aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság csak a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz alapjainak kifizetése előtt ellenőrzi a mérföldkövek és célok elérését, és a tagállamokra bízza a közbeszerzési vagy állami támogatási szabályok betartásának biztosítását; megjegyzi, hogy a Bizottság rendszerellenőrzést fog végezni annak megállapítása céljából, hogy a tagállamok bevezettek-e szigorú ellenőrzéseket az Unió pénzügyi érdekeinek összeférhetetlenséggel vagy súlyos szabálytalanságokkal szembeni védelme érdekében; úgy véli azonban, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében megvalósuló beruházásoknál biztosítandó egyenlő versenyfeltételekre vonatkozó szabályoknak való megfelelés tekintetében nem helyénvaló, ha a Bizottság a Szerződések őreként kizárólag a tagállamok ellenőrzéseire támaszkodik; ezért felhívja a Bizottságot, hogy kockázatalapú megközelítését követve az ellenőrzési tevékenységeit a rendszerellenőrzéseken túl terjessze ki a közbeszerzésekre és az állami támogatásokra vonatkozó szabályokra is; e tekintetben emlékeztet egyes tagállamok nemzeti jogszabályaiban a hatékony ellenőrzés és az összeférhetetlenség megelőzése tekintetében fennálló súlyos joghézagokra;

25. megismétli, hogy jobb egyensúlyt kell teremteni a szabályok és eljárások egyszerűsítése és a szabálytalan kiadások leggyakoribb területeinek jobb ellenőrzése között, képzéseket és gyakorlati információkat kell kidolgozni a kérelmezők, különösen az új kérelmezők számára, valamint javítani kell a kkv-knak, a hasznosító vállalkozásoknak, az induló innovatív vállalkozásoknak, az igazgatási és kifizető ügynökségeknek és minden más érintett érdekelt félnek nyújtott segítséget és iránymutatásokat; elismeri a költségvetési rendelet 2018. évi felülvizsgálata és a 2021–2027 közötti időszakra szóló kiadási programok tekintetében bevezetett fejlesztések révén elért eredményeket;

26. a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz és a megreformált közös agrárpolitika új teljesítési modelljeinek fényében hangsúlyozza a teljesítménymutatók megnövekedett jelentőségét, beleértve a mutatók kiválasztását, a célok és mérföldkövek meghatározását, valamint a nyomon követést és jelentéstételt is; üdvözli e tekintetben a Bizottság arra irányuló munkáját, hogy egyszerűsített és minőségi mutatókkal javítsa az uniós költségvetés teljesítményének nyomon követését és az arról szóló jelentéstételt, amint azt a 2021–2027 közötti kiadási programok elfogadott alap-jogiaktusai is tükrözik; megállapítja, hogy a mérföldkövek, a célok és a kimeneti mutatók jellegükben eltérőek; megjegyzi, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz további különbséget tesz a beruházások és a reformok között; hangsúlyozza, hogy a teljesítmény-ellenőrzés új eszköz az illetékes ellenőrző hatóságok számára; felhívja a Bizottságot, hogy adjon áttekintést a tagállamok és a Bizottság teljes ellenőrzési ciklusáról, valamint az illetékes ellenőrző hatóságokkal, köztük a Számvevőszékkel és az OLAF-fal és az Európai Ügyészséggel folytatott együttműködésről;

27. arra ösztönzi a Bizottságot, a Számvevőszéket és a Tanácsot, hogy dolgozzanak a mentesítési eljárás felgyorsításán, hogy az N+1 év legyen, emlékeztetve arra, hogy ez ronthatja a folyamat minőségét;

28. felhívja a Bizottságot, hogy az uniós kiadások minden területén továbbra is mozdítsa elő tömör és konkrét módon a nemek közötti egyensúlyt és a nemek közötti egyenlőség szempontját érvényesítő költségvetés-tervezést; üdvözli a Bizottság által a nemek közötti esélyegyenlőség általános érvényesítésének módszertana és a 2021–2027 közötti többéves pénzügyi keretben a nemek közötti esélyegyenlőséggel kapcsolatos kiadások nyomon követésére szolgáló kísérleti módszertan kidolgozása tekintetében tett előrelépést; kéri a Bizottságot, hogy tájékoztassa a Parlamentet a 2023. évi költségvetési tervezet keretében az uniós finanszírozási programokkal kapcsolatos megvalósíthatósági tesztjéről;

29. megismétli, hogy uniós és tagállami szinten is növelni kell az erőfeszítéseket a csalás elleni küzdelemben, szoros együttműködésben az Európai Ügyészséggel és az OLAF-fal; nagyra értékeli a figyelemre méltó erőfeszítéseket, és hangsúlyozza az Európai Ügyészség szerepét az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalások és egyéb bűncselekmények kivizsgálásában és büntetőeljárás alá vonásában; emlékeztet annak fontosságára, hogy megfelelő pénzügyi és emberi erőforrásokkal lássák el az Európai Ügyészséget és az OLAF-ot;

30. üdvözli, hogy új saját bevételeket hoztak létre azzal a céllal, hogy az uniós költségvetés jobb védelme érdekében 2028-tól kezdve visszafizessék a NextGenerationEU keretében nyújtott kölcsönöket (2050-ig évente mintegy 15 milliárd EUR); megjegyzi, hogy ezáltal az Unió adósságterheit nem a jövő nemzedékei fogják viselni, és nem kell csökkenteni az olyan alapvető uniós programokat, mint az Európai horizont, az ESZA+ és az Erasmus+;

31. komoly aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék azon ismételt megállapításai miatt, amelyek szerint egyes nemzeti ellenőrző hatóságok vagy igazoló szervek hajlamosak arra, hogy túl sok hibát kövessenek el, és ezért munkájuk megbízhatatlannak minősül, ami veszélyezteti a Bizottság éves irányítási és teljesítményjelentése adatainak megbízhatóságát; sajnálja, hogy a Bizottság nem tett intézkedést e konkrét, a 2019. évi bizottsági mentesítési állásfoglalásban foglalt észrevétel nyomán; elvárja a Bizottságtól, hogy tisztázza ezt a szempontot;

A Számvevőszék megbízhatósági nyilatkozata és a költségvetési és pénzgazdálkodás

32. üdvözli, hogy a Számvevőszék a 2020-as évre vonatkozóan megállapítja, hogy az Unió beszámolói megbízhatók, összhangban vannak a költségvetési rendelettel, és hogy a költségvetés bevételi oldala nem tartalmaz lényeges hibákat;

33. sajnálja, hogy a 2020. évre vonatkozóan a Számvevőszék ismét kedvezőtlen véleményt adott ki a költségvetés kiadási oldalának jogszerűségéről és szabályszerűségéről, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a 2020. évi 2,7 %-os hibaszint – amely megegyezik a 2019-es évi adattal – csak a minimális hibaszint lehet a felderítési kockázat miatt, amely azzal a ténnyel függött össze, hogy a Számvevőszék a Covid19-világjárvány miatt elrendelt korlátozások miatt nem tudott helyszíni ellenőrzéseket végezni; hangsúlyozza azonban, hogy a hibaarány nem jelent automatikusan csalást, és megjegyzi, hogy a Számvevőszék 2020-ban hat lehetséges csalási esetet jelentett az Európai Csalás Elleni Hivatalnak (OLAF), míg 2019-ben kilencet; megismétli, hogy uniós és tagállami szinten is növelni kell az erőfeszítéseket a csalás elleni küzdelemben, szoros együttműködésben az Európai Ügyészséggel és az OLAF-fal;

34. megjegyzi, hogy a Számvevőszék 147,8 milliárd EUR összegű tranzakciókat ellenőrzött, szemben a 173,3 milliárd EUR összegű tényleges kiadásokkal, és hogy a nagy kockázatú, elsősorban visszatérítésen alapuló kiadások 87,2 milliárd EUR-t tettek ki az ellenőrzési alapsokaságból, míg az alacsony kockázatú, elsősorban jogosultságon alapuló kiadások 60,6 milliárd EUR-t;

35. aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvevőszék által ellenőrzött 728 auditált tranzakció alapján a nagy kockázatú kiadások becsült hibaszintje továbbra is jóval meghaladja a 4,0 %-os lényegességi küszöböt, míg az alacsony kockázatú kiadások esetében a becsült hibaszint a lényegességi küszöb alatt van;

36. megismétli a Parlament által az elmúlt évek mentesítési állásfoglalásaiban a Számvevőszékhez intézett kéréseket, nevezetesen azt, hogy határozzák meg a hibaarányt az alacsony kockázatú kifizetések és a többéves pénzügyi keret minden egyes kiadása esetében is, terjesszék ki az „Igazgatás” fejezetet annak érdekében, hogy mélyrehatóbb elemzés készüljön valamennyi intézményről, és minősítsék a korrekciós intézkedéseknek az általános hibaszintre gyakorolt hatását;

37. növekvő aggodalommal jegyzi meg, hogy az Unió mérlege szerint 2020 végén a kötelezettségek teljes összege 313,5 milliárd EUR volt, ami az előző évhez (251,5 milliárd EUR) képest 62,0 milliárd EUR összegű, azaz 24,7 %-os növekedést jelent;

38. megjegyzi, hogy az Egyesült Királyság 2020. február 1-jén kilépett az Unióból, és hogy az Unió 2020. december 31-i számlái a kilépésről rendelkező megállapodásban meghatározott kötelezettségek alapján 47,5 milliárd EUR nettó követelést mutatnak az Egyesült Királysággal szemben;

39. megjegyzi, hogy 2020 volt a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret utolsó éve; kiemeli, hogy a 2020-as költségvetés és a költségvetés-módosítások összesen 173,9 milliárd EUR kötelezettségvállalást tettek ki, amelyből 172,9 milliárd EUR-t ténylegesen lekötöttek, míg a költségvetés és a költségvetés-módosítások 164,1 milliárd EUR kifizetést tartalmaztak, amelyből 161,8 milliárd EUR-t ténylegesen elköltöttek; megjegyzi továbbá, hogy a kifizetések 9,9 milliárd EUR összegű címzett bevételből és 1,6 milliárd EUR összegű átvitt előirányzatból álltak, így a kifizetések összege 172,4 milliárd EUR volt;

40. aggodalommal állapítja meg, hogy az esb-alapok kumulatív felhasználási arányában kevés előrelépés történt, ami még mindig csak 55 % volt (7 % -kal alacsonyabb, mint az előző többéves pénzügyi keret utolsó évének végén), bár az éves felhasználási arány 2020-ban ugyanakkora volt, mint az előző, 2007–2013-as többéves pénzügyi keret utolsó évében (15 %); megjegyzi, hogy 2020 végén az esb-alapok keretében a 2014–2020-as időszakra vonatkozóan tett összes kötelezettségvállalás 45 %-át, azaz 209 milliárd EUR-t még nem fizettek ki, és ez teszi ki a 303 milliárd EUR összegű teljes fennálló kötelezettségvállalás (RAL) fő részét;

41. tudomásul veszi a Parlament konkrét kéréseire adott részletes válaszokat, amelyek kiegészítik a Bizottságnak a 2019-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítés nyomon követéséről szóló jelentését (COM(2021) 405);

A Covid19-világjárvány miatti különleges körülmények

42. megjegyzi, hogy a Covid19-világjárvány miatt lazítottak az alkalmazandó szabályokon, hogy további likviditást és rendkívüli és szükséges rugalmasságot biztosítsanak a Covid19-hez kapcsolódó kiadásokhoz, a gyors reagálás érdekében a közigazgatási szabályok és ellenőrzések szintjén is; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy ez növeli a válsághelyzettel visszaélni próbáló bűnszervezetek általi átláthatatlan eljárások, visszaélések és csalás kockázatát; tudomásul veszi az OLAF tájékoztatását az egyéni egészségvédelmi és biztonsági felszerelésekkel, valamint a hamis oltóanyag-ajánlatokkal kapcsolatos bűncselekményekről; hangsúlyozza, hogy e tekintetben utólagos ellenőrzésekre és auditokra van szükség;

43. megjegyzi, hogy a Számvevőszék rendelkezésére bocsátott, nem nyilvános információk szerint a Bizottság 2020-ban a Covid19-világjárvánnyal összefüggő célokra 12,9 milliárd EUR-t bocsátott rendelkezésre közvetlen és közvetett irányítás alá tartozó kötelezettségvállalások formájában, 34,2 milliárd EUR-t pedig megosztott irányítás alá tartozó kötelezettségvállalás formájában; sajnálja, hogy a Bizottság még nem tett közzé jelentést a Covid19-cel kapcsolatos kiadásokról;

44. sajnálja, hogy a Covid19-világjárvány miatt sokkal nehezebbé vált a helyszíni ellenőrzések és auditok elvégzése; megjegyzi ugyanakkor, hogy a Bizottság a 2020-ban elvégzett, a Covid19-cel kapcsolatos konkrét kockázatértékelése alapján úgy véli, hogy a bizonyosság szintje biztosított volt, és a becsült kifizetéskori kockázat és záráskori kockázat reprezentatív a pénzügyi tranzakciók hibaszintjére; hangsúlyozza, hogy az elkövetkező időszakban több személyes ellenőrző látogatásra van szükség az ellenőrzések hatékony és eredményes vezetése érdekében;

A NextGenerationEU eszköz miatti különleges körülmények

45. megjegyzi, hogy a NextGenerationEU eszköz a 2021–2027-es többéves pénzügyi kerettel együtt jelentős mértékben, több mint 1 800 milliárd EUR-ra növeli az összevont finanszírozási keretet;

46. megjegyzi továbbá, hogy az új többéves pénzügyi keret időszakát megalapozó kiadási programokra vonatkozó rendeletek nagy részét viszonylag később fogadták el, mint a korábbi többéves pénzügyi keretek során, ami elkerülhetetlenül késedelemhez vezet a programozásban és a végrehajtásban;

47. hangsúlyozza, hogy az új NextGenerationEU eszköz és a jogszabályok késedelmes elfogadása együttesen azzal a kockázattal járnak, hogy komoly nyomás nehezedik a tagállamok és a Bizottság igazgatási kapacitásaira, ami viszont több hibához, kevesebb ellenőrzéshez és az uniós költségvetés potenciális veszteségéhez vezethet;

48. megállapítja, hogy az ARACHNE adatbázishoz hasonló adatbányászati és kockázatértékelési eszközök használata segíthet megelőzni az összeférhetetlenségeket, a csalást, a korrupciót és a kettős finanszírozást. Megállapítja, hogy a program kedvezményezettjeire vonatkozó információk mellett a tagállamoknak a tényleges tulajdonosra vonatkozó adatokat is gyűjteniük kell. A pénzmosás elleni irányelv központi uniós platformot ír elő, amelyet már létrehoztak, de még nem minden tagállam csatlakozott hozzá; megjegyzi, hogy a tényleges tulajdonosi adatok központi nyilvántartása létezik a tagállamokban, de nem mindegyik tartalmazza a tényleges tulajdonos adatait;

49. megjegyzi, hogy a nyomonkövetési eszközök alapvető fontosságúak a mérföldkövek és célok végrehajtásának ellenőrzéséhez; megjegyzi, hogy a tagállamoknak a Bizottság által kifejlesztett és rendelkezésre bocsátott FENIX rendszert kell alkalmazniuk; üdvözli a helyreállítási és rezilienciaépítési eredménytábla Bizottság általi létrehozását, amely vizuális és felhasználóbarát áttekintést nyújt a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz végrehajtása terén elért eredményekről, és előmozdítja az eszköz átláthatóságát, nyilvános ellenőrzését és elszámoltathatóságát;

50. megjegyzi, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 60. cikke értelmében a Bizottságnak – az érzékeny vagy bizalmas információk mentessége, illetve szükség esetén a megfelelő titoktartási szabályok betartása mellett – egyidejűleg és egyenlő feltételek mellett továbbítania kell a releváns dokumentumokat és információkat a Parlamentnek és a Tanácsnak;

51. megállapítja, hogy az Európai Parlament létrehozott egy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközzel foglalkozó munkacsoportot, amely párbeszédet hoz létre az érintett bizottságok tagjai és a Bizottság között; megjegyzi, hogy a Parlament és a Tanács bevonása kulcsfontosságú a demokratikus felügyelet és ellenőrzés biztosításához; hangsúlyozza, hogy a dokumentumok időben történő, teljes körű továbbítása a Parlament és a Tanács részére a mentesítési eljárás fontos és döntő eleme lesz;

52. megjegyzi, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 31. cikke alapján a Bizottságnak 2022. július 31-ig éves jelentést kell benyújtania a Parlamentnek és a Tanácsnak az eszköz végrehajtásáról;

53. megjegyzi, hogy a Számvevőszék becslése szerint az uniós költségvetésnek a NextGenerationEU eszközből eredő teljes kitettsége jelentősen növekedni fog az elkövetkező években, és 2023 végére elérheti a 940 milliárd EUR-t, ami a 2020 végi 132 milliárd EUR-hoz képest hatalmas növekedést jelent;

54. kéri a Bizottságot, hogy azonosítson további lehetőségeket a tagállamok felhasználási képességének az igazgatási kapacitásokba, a képzésbe, valamint az alapok irányításának digitalizálásába történő befektetések révén történő további megerősítésére;

Ajánlások

55. felhívja a Bizottságot, hogy: a) a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet 31. cikkében előírt éves jelentés keretében legkésőbb az előző költségvetési év májusáig elemzést készít minden egyes tagállam vonatkozásában a kapott pénzeszközökről és a végrehajtás helyzetéről; elvárja, hogy a Bizottság első alkalommal 2022 második felének elején tegye közzé az éves jelentést, és haladéktalanul tájékoztassa a mentesítésért felelős hatóságot a megállapításokról; b) a digitális és automatizált jelentéstételi, nyomon követési és ellenőrzési rendszerek általános és szisztematikus alkalmazásával biztosítsa az uniós költségvetés védelmét, valamint a költségvetési rendelet közelgő felülvizsgálatával összefüggésben sürgősen hozzon létre egy kötelező integrált és interoperábilis rendszert, amely többek között a meglévő eszközökre és adatbázisokra épül; dolgozza ki a helyreállítási és rezilienciaépítési eredménytáblát annak érdekében, hogy a mérföldkövek leírása, valamint az ellenőrzés célja és eredménye átlátható legyen; biztosítsa, hogy minden tagállam a tényleges tulajdonosokról és a végső kedvezményezettekről szóló adatszolgáltatásra használja a rendszereket és a központi nyilvántartásokat; c) az uniós pénzeszközök felhasználásával megvalósuló nemzeti közbeszerzések esetében végezzen utólagos helyszíni ellenőrzéseket és ellenőrzéseket, és vegye figyelembe azokat a már elvégzett ellenőrzéseket vagy médiabeszámolókat, amelyek rámutatnak ezen eljárások jogszerűségének jelentős kockázatára; d) az érzékeny vagy bizalmas információk mentessége mellett, szükség esetén a megfelelő titoktartási szabályok betartásával továbbítsa időben a mentesítésért felelős hatóságnak a dokumentumokat, így az ellenőrzések összefoglalóját, valamint az információkat; e) egyszerűsítse a szabályokat és eljárásokat, dolgozzon ki kötelező képzéseket és gyakorlati információkat a kérelmezők, különösen az új kérelmezők számára, valamint javítsa a kkv-knak, a hasznosító vállalkozásoknak, az induló innovatív vállalkozásoknak, az igazgatási és kifizető ügynökségeknek és minden más érintett érdekelt félnek nyújtott segítséget és iránymutatásokat; adjon áttekintést a mentesítésért felelős hatóságnak az elvégzett képzésekről; f) kövesse nyomon a Számvevőszék ajánlásait, beleértve a Covid19-világjárvánnyal összefüggő kiadásokra vonatkozó átfogó és szabványosított jelentést is; g) a felülvizsgálati jelentés fényében ossza meg a költségvetési ellenőrzés tartalmával kapcsolatos eredményeket a mentesítésért felelős hatósággal az illetékes bizottsággal folytatott találkozón; h) fokozza munkáját annak biztosítása érdekében, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből származó forrásokat strukturális reformokat eredményező projektekre, valamint uniós hozzáadott értéket teremtő beruházásokra fordítsák, és hogy elkerüljék a projektek kettős finanszírozását; sürgeti a Bizottságot, hogy kockázatalapú megközelítésben ne csak a tagállamok által az alkalmazandó szabályok, például a közbeszerzésekre és az állami támogatásokra vonatkozó szabályok tekintetében végzett megfelelőségi ellenőrzésekre támaszkodjon, hanem az ellenőrzési tevékenységeit a rendszerellenőrzések körén túl is terjessze ki; i) biztosítja, hogy az uniós költségvetés teljes pénzügyi kitettségéről szóló jelentése egyértelmű és időszerű legyen, hogy az ellenőrző hatóságok és a nyilvánosság világos képet kaphasson arról, hogyan fog alakulni a kitettség az elkövetkező években; j) dolgozzon ki módszertant, és növelje az utólagos ellenőrzések és helyszíni vizsgálatok számát a NextGenerationEU forrásainak felhasználása és a tagállamok fellendülésére gyakorolt hatásuk tekintetében; k) az Unió pénzügyeinek védelme érdekében növelje a Bizottság és a tagállamok igazgatási kapacitását, és javasoljon megfelelő költségvetési tételeket a Számvevőszéknek, az Európai Ügyészségnek és az OLAF-nak a NextGenerationEU eszközzel kapcsolatos jövőbeli új feladatok végrehajtására vonatkozóan; l) legkésőbb 2022 végéig véglegesítsen egy a nemek közötti egyenlőség érvényesítésére vonatkozó, a költségvetés egészében célzott és hatékony ösztönzők révén alkalmazandó tömör és konkrét módszertant, valamint kövesse a Számvevőszék által az uniós költségvetésben a nemek közötti egyenlőség általános érvényesítéséről szóló különjelentésben megfogalmazott ajánlásokat;

Éves irányítási és teljesítményjelentés és az uniós költségvetési teljesítménye

56. megjegyzi, hogy a Számvevőszék az éves irányítási és teljesítményjelentését a Bizottság több jelentéséből származó információkra alapozza; megjegyzi, hogy a Számvevőszék ezeket az információkat kiegészíti saját ellenőrzési és felülvizsgálati munkájának közelmúltbeli megállapításaival; megjegyzi, hogy a Számvevőszék a Bizottságtól a teljesítményre vonatkozóan kapott információkat a hitelesség és a megállapításokkal való összhang szempontjából felülvizsgálja, a megbízhatóság tekintetében azonban nem;

57. tudomásul veszi, hogy 2020-ra vonatkozóan az 51 főigazgató (vagy velük egyenrangú személy) közül 11 főigazgató összesen 19 fenntartást tett, és hogy a fenntartások teljes pénzügyi hatása 1 219 millió EUR volt;

58. hangsúlyozza, hogy az uniós költségvetés teljesítményének ellenőrzése ugyanolyan fontos, mint a szabályszerűség ellenőrzése, mivel így lehet átfogó képet kapni nemcsak a kiadások jogszerűségéről, valamint a kiadások hatékonyságáról, eredményességéről és gazdaságosságáról, hanem az elért eredményekről, valamint a teljesült prioritásokról és célokról is; rámutat a Számvevőszék és a mentesítésért felelős hatóság által kiadott számos ajánlásra, amelyek szerint a Bizottságnak sokkal nagyobb figyelmet kellene fordítania politikái és programjai eredményeinek és hatásainak értékelésére (eredményesség), az elköltött pénzeszközök vagy az egyes programokban részt vevő személyek puszta számának bemutatásán túl (hatékonyság);

59. megjegyzi, hogy a minőségi jogalkotás megközelítése segíti a Bizottságot a politikák és programok múltbeli végrehajtásából levont tanulságok azonosításában; hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak minden kiadási programot felül kell vizsgálnia, rámutat arra, hogy a költséghatékonyság és a költség-haszon elemzések a kiadások felülvizsgálatának fontos eszközei a költségvetés-ellenőrzésben; felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson több minőségi információt, amelyek bemutatják a kiadási programok uniós hozzáadott értékét; üdvözli, hogy a Szabályozói Ellenőrzési Testület hozzájárul az értékelések és a hatásvizsgálatok minőségének javításához; felhívja a Bizottságot, hogy hajtsa végre a Szabályozói Ellenőrzési Testület ajánlásait, és kellően indokolja, ha az észrevételeket nem vette figyelembe;

60. megállapítja, hogy a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló, hét megosztott irányítású alapra vonatkozó közös rendelkezésekről szóló rendelet (CPR) esetében nem végeztek hatásvizsgálatot, mivel a közös rendelkezésekről szóló rendelet közös szabályokat és végrehajtási mechanizmusokat határoz meg más szakpolitikákra vonatkozóan; üdvözli, hogy az alapokkal kapcsolatos rendeleteket saját hatásvizsgálatok kísérték; megállapítja, hogy a KAP-reformra vonatkozó hatásvizsgálat elkészítése előtt nem álltak rendelkezésre a KAP-ra vonatkozó fontos értékelések;

61. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a Bizottság a többéves pénzügyi keret időszakának lejárta után is levonja a tanulságokat a programok teljesítményéről, mivel egyes eredmények és hatások csak több évvel a többéves pénzügyi keret időszakának lejárta után válhatnak nyilvánvalóvá, különösen a nagy összegű fennálló kötelezettségvállalásokkal rendelkező programok esetében, és hogy ezeket a megfigyeléseket és következtetéseket szerepeltesse a mentesítésért felelős hatósággal megosztandó jelentéseiben;

62. tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék az ez évi éves jelentésben felülvizsgálta a Bizottság pénzügyi korrekciókra és visszafizettetésekre vonatkozó jelentését, és aggódik amiatt, hogy azt összetettnek és nem mindig egyértelműnek találta; felszólítja a Bizottságot, hogy gondoskodjon arról, hogy jelentései egyértelmű képet adjanak a kijavított és az uniós költségvetésbe visszafizetett szabálytalan kiadások összegéről;

63. felszólítja a Bizottságot, hogy pontosabban kövesse a Számvevőszék által kiadott ajánlásokat, és kapcsolódjon be a Parlament megbízható ellenőrzési és mentesítési eljárásaiba annak érdekében, hogy jobban ellenőrizni tudja az új teljesítési modellek, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz és a megreformált közös agrárpolitika végrehajtását;

64. ismét aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék azon értékelése miatt, miszerint a tagállamoktól származó nyomonkövetési adatok, amelyeken a Bizottság éves irányítási és teljesítményjelentése és a programindokolások alapulnak, nem teljesen megbízhatók; különösen sajnálja, hogy a Számvevőszék ismét értékelte az éves irányítási és teljesítményjelentést a kohéziós területeken az ellenőrző hatóságok munkájának hiányosságai, valamint a DG EMPL és a DG REGIO éves tevékenységi jelentéseiben szereplő fennmaradó hibaarányokkal kapcsolatban azonosított problémák miatt;

65. tudomásul veszi a Bizottság kijelentését, miszerint nem köteles a módszertanát a Számvevőszék által használthoz igazítani, de sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy ez nagyon eltérő számadatokhoz vezet, különösen a versenyképesség területén, ahol a Bizottság becslése a fizetéskor fennálló kockázatról a többéves pénzügyi keret e fejezetére vonatkozóan a Számvevőszék becsült hibaszintre vonatkozó tartományánál is alacsonyabb; felhívja a Bizottságot, hogy lépjen túl a szigorúan jogszabályi előírásokon, és komolyan vegyen részt a módszertanára vonatkozó vitafolyamatban annak biztosítása érdekében, hogy a Számvevőszék és a Bizottság adatai jobban összehasonlíthatók legyenek;

66. hangsúlyozza határozott és ismételt kérését, hogy biztosítsák az uniós költségvetés védelmét azáltal, hogy általánosan és szisztematikusan használják a digitális és automatizált jelentéstételi, nyomon követési és ellenőrzési rendszereket; sürgeti a Bizottságot, hogy hozzon létre olyan integrált és interoperábilis rendszert, amely többek között a meglévő eszközökre és adatbázisokra épít;

Bevételek

67. megjegyzi, hogy a bevételek 2020-ban 174,3 milliárd EUR-t tettek ki: ebből az összegből 123 milliárd EUR (70,6 %) bruttó nemzeti jövedelmen alapuló saját forrás, 19,9 milliárd EUR (11,4 %) hagyományos saját forrás, 17,2 milliárd EUR (9,9 %) hozzáadottérték-adó alapú saját forrás, 8,2 milliárd EUR (4,7 %) uniós megállapodásokhoz és programokhoz kapcsolódó hozzájárulás és visszatérítés, 3,2 milliárd EUR (1,8 %) előző évi többlet, 2,8 milliárd EUR (1,6 %) pedig egyéb bevétel volt;

68. megjegyzi, hogy a Számvevőszék megvizsgált egy 55 bizottsági beszedési megbízásból álló mintát, amelyet úgy alakított ki, hogy az összes bevételi forrásra reprezentatív legyen, valamint ellenőrizte a Bizottság rendszereit, három tagállam tradicionális saját forrásainak elszámolását, továbbá a Költségvetési Főigazgatóság (DG BUDG) és az Eurostat éves tevékenységi jelentéseit; üdvözli, hogy a minta egyik elemét sem érintette számszerűsíthető hiba; üdvözli, hogy a bevételek tekintetében a Számvevőszék megállapította, hogy a hibaszint nem volt lényeges, és hogy a bevételekkel kapcsolatos rendszerek általában véve eredményesek voltak;

69. hangsúlyozza, hogy a tagállamok hagyományos saját forrásainak számviteli rendszerében nem szereplő kieső összegek nem tartoznak a Számvevőszék bevételekről szóló véleményének hatókörébe; tudomásul veszi, hogy mivel a gazdaság egészére vonatkozóan beszedendő behozatali vámok elméleti szintje és a ténylegesen beszedett behozatali vámok közötti különbség (a „vámbevétel-kiesés”) befolyásolhatja a tagállamok által megállapított vámok összegét, a Számvevőszék már második éve értékeli a bevételkiesés csökkentése és annak kockázatnak a mérséklése érdekében hozott uniós intézkedéseket, hogy a tradicionális saját források nem teljesek;

70. komoly aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság a saját forrásokra vonatkozó GNI-adatok tekintetében 2010-től kezdve lezárta ellenőrzési ciklusát, azaz egy 10 éves kiesés keletkezett; rámutat arra, hogy az ellenőrzési ciklus lezárásának eredményeként a Bizottság számos GNI-fenntartást fogalmazott meg a tagállamok egyedi összeállítási eljárásai tekintetében, amelyek révén ezen eljárások kiigazítására szólította fel a tagállamokat; megjegyzi, hogy ez jelentősen növeli a nemzeti költségvetések költségvetési bizonytalanságát a GNI-alapú hozzájárulás tekintetében; aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék azon megállapítása miatt, hogy a globalizáció által a GNI-re gyakorolt hatással nem foglalkoznak megfelelően, és hogy emiatt az uniós bevétel is érintett lehet;

71. aggodalommal állapítja meg, hogy az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét szolgáló kontrollrendszerek harmonizációja nem kielégítő, főként azon gyenge pontok miatt, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy jelentősen eltérjenek a végrehajtás módjában; megjegyzi, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy mind a Bizottság, mind a tagállamok szintjén hiányosságok jellemzik a kontrollrendszerek eredményességét: a legfontosabb problémák a GNI-ellenőrzési ciklus Bizottság általi lezárása, illetve az egyik tagállamban a hagyományos saját forrásokra vonatkozó kimutatások megbízhatósága kapcsán merültek fel;

72. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a javulás ellenére továbbra is magas a héafenntartások és a hagyományos saját forrásokkal kapcsolatos nyitott kérdések száma, és hogy továbbra is vannak gyenge pontok a tagállamok elszámolásában és a hagyományos saját források kezelésében; aggodalommal jegyzi meg, hogy a Számvevőszék az importadatok szisztematikus nyomon követésének elmaradását állapította meg, és kimutatta, hogy az uniós szinten nincs kellően harmonizálva a vámellenőrzés;

73. aggodalommal jegyzi meg, hogy a Költségvetési Főigazgatóság immár ötödik éve él fenntartással amiatt, hogy az uniós költségvetésbe átcsoportosított hagyományos saját források összege pontatlan a Kínából a 2011–2017-es időszakban behozott textiláruk és cipők alulértékelése miatt; megjegyzi, hogy a kötelezettségszegési eljárás, amelyet a Bizottság az alulértékelt kínai behozatal miatt a hagyományos saját forrásokból kieső összegek kapcsán az Egyesült Királyság ellen indított, az Európai Unió Bíróságának ítéletére vár; tudomásul veszi a Bíróság 2022. március 8-i ítéletét, amely kimondta, hogy az Egyesült Királyság nem teljesítette kötelezettségeit azáltal, hogy nem alkalmazott hatékony vámellenőrzési intézkedéseket, és nem bocsátotta a Bizottság rendelkezésére a hagyományos saját források helyes összegét az érintett behozatal tekintetében;

74. tudomásul veszi, hogy a Bíróság részben elutasította a Bizottság számítását, mivel jelentős bizonytalanságok álltak fenn a saját források Bizottság által követelt összegének pontosságát illetően, és a Bizottság nem a jogilag megkövetelt módon bizonyította azok összességét; tudomásul veszi, hogy a Bíróság jóváhagyta a Bizottság által a hagyományos forrásokat érintő veszteségek becslésére használt módszert a jogsértési időszak egy része tekintetében, és kimondta, hogy a Bizottság feladata, hogy újra kiszámítsa az uniós saját forrásokat érintő veszteségek még esedékes összegét; felhívja a Bizottságot, hogy fejtse ki a mentesítésért felelős hatóság számára, hogy miben álltak a számítási hibák, hogyan szándékozik a jogilag megkövetelt módon orvosolni a veszteségek kiszámításával kapcsolatos hibát, és hogy tájékoztassa a mentesítésért felelős hatóságot az új számítások eredményéről;

Ajánlások

75. felhívja a Bizottságot, hogy: a) biztosítsa a vámellenőrzések egységes alkalmazását, valamint alakítson ki és vezessen be egy teljes körű uniós szintű elemzési és koordinációs kapacitást; b) vizsgálja felül és aktualizálja a tagállamok GNI-adatainak ellenőrzésére vonatkozó megközelítését a jövőbeli többéves ciklusokban, hogy tovább racionalizálja a folyamatot, és csökkentse azt az időszakot, amely alatt a GNI-adatok a ciklus vége után nyitva maradnak; c) a tagállamokkal együttműködve folytassa a globalizáció nemzeti számlákban való kimutatásának javítását, hogy a 2018-tól kezdődő évekre vonatkozóan kezelje az erre a területre vonatkozó GNI-fenntartást, és szükség esetén értékelje újra a korábbi évek GNI-adatainak minőségét, hogy tájékoztassa a költségvetési hatóságot az így kapott felülvizsgált statisztikákból eredően 2010 óta a bevételi költségvetést érintő következményekről; d) biztosítsa minden tagállam hagyományos saját forrásokra vonatkozó havi és negyedéves kimutatásainak megbízhatóságát azáltal, hogy megoldja vámügyi informatikai rendszereiknek az ellenőrzési nyomvonal hiányával, a duplán lekönyvelt tételek kockázatával és a részleges kifizetések helytelen elosztásával kapcsolatos jelenlegi hiányosságait; e) lépjen fel az e-kereskedelem és a héabeszedés terén elkövetett csalások ellen, különösen a számlák és a héakifizetések nyomon követésére rendelkezésre álló digitális eszközök többletelőnyeit kihasználva; f) a digitális és automatizált jelentéstételi, nyomon követési és ellenőrzési rendszerek általános és szisztematikus alkalmazásával biztosítsa az uniós költségvetés védelmét, és sürgősen hozzon létre egy integrált és interoperábilis rendszert, amely többek között a meglévő eszközökre és adatbázisokra épül;

Versenyképesség a növekedésért és foglalkoztatásért

76. megjegyzi, hogy a többéves pénzügyi keret „Versenyképesség a növekedésért és foglalkoztatásért” című 1a. alfejezete az uniós költségvetés 13,9 %-a, azaz 24,1 milliárd EUR-t tesz ki: ebből az összegből 13,6 milliárd EUR-t (56,4 %) fordítanak a kutatásra, 3,1 milliárd EUR-t (12,8 %) az oktatásra, képzésre, ifjúságra és sportra 2,4 milliárd EUR-t (10,2 %) a közlekedésre és az energiaügyre, 1,6 milliárd EUR-t (6,5 %) az űrkutatásra, a fennmaradó részt pedig egyéb intézkedésekre és programokra; emlékeztet arra, hogy a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret ezen alfejezete alatt tervezett kiadások teljes összege 142 milliárd EUR, amelyből 2020 végéig 104,6 milliárd EUR-t fizettek ki;

77. elismeri, hogy a kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) a növekedést és munkahelyteremtést szolgáló versenyképességgel kapcsolatos minden megfontolás középpontjában kell állniuk, mivel egyes tagállamokban a kkv-k biztosítják a munkahelyek hattizedét és a szakmai gyakorlati képzések nyolctizedét, valamint az Unióban létrehozott hozzáadott érték közel 60 %-át;

78. megjegyzi, hogy a Számvevőszék 133 tranzakcióból álló mintát vizsgált, amelyet úgy tervezett meg, hogy az a többéves pénzügyi keret ezen alfejezetére jellemző kiadások teljes körére nézve reprezentatív legyen; megjegyzi, hogy a Számvevőszék megvizsgálta a Kutatási és Innovációs Főigazgatóság (DG RTD), a Tartalmak, Technológiák és Kommunikációs Hálózatok Főigazgatósága (DG CONNECT) és az Innovációs és Hálózati Projektek Végrehajtó Ügynökség (INEA) éves tevékenységi jelentésében szereplő információk szabályszerűségét is, amelyeket a Bizottság ezt követően belefoglalt az éves irányítási és teljesítményjelentésébe;

79. aggodalommal veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék a hibaszintet 3,9 %-ra becsülte, amely elsősorban a nem támogatható költségekkel, az alapvető bizonylatok hiányával vagy az ajánlattételi dokumentációban szereplő hirdetményekkel kapcsolatos hibákból ered; hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy a hetedik keretprogram és a Horizont 2020 keretprogram kiadásai továbbra is nagyobb kockázatúak, és a fő hibaforrást jelentik;

80. aggodalommal állapítja meg, hogy a személyzeti költségek továbbra is a fő hibaforrást jelentik, különösen a kutatási kiadások esetében; sajnálja, hogy a Horizont 2020 keretében a személyzeti költségek bejelentésére vonatkozó szabályok az egyszerűsítési erőfeszítések ellenére továbbra is bonyolultak; üdvözli a Horizont 2020 keretén belül a kkv-kat célzó számos egyszerűsítést, például a közvetett költségek egységes átalánydíját, beleértve a személyi költségeket is;

81. megjegyzi, hogy a kedvezményezettek csak a közvetlen szerződés alapján dolgozó természetes személy által végzett feladatok személyi költségeit igényelhetik, míg az alvállalkozásba adott feladatok költségei nem támogathatók; tudomásul veszi a Számvevőszék azon észrevételét, miszerint azok a kkv-k, amelyek nem rendelkeznek elegendő létszámú saját személyzettel, különösen hajlamosak a hibákra a külső tanácsadói szolgáltatások vagy a szabadúszók költségeinek személyi költségként való érvényesítését illetően;

82. megjegyzi, hogy a Bizottság megerősítette a hibára hajlamos olyan kedvezményezetteket, például a kkv-kat és az első alkalommal jelentkezőket célzó tájékoztató kampányát, akik korlátozott tapasztalattal és forrásokkal rendelkeznek a pályázati eljáráshoz; megjegyzi, hogy a Bizottság 2020-ban hat webináriumot tartott, amelyeken körülbelül 7 500 közvetlen résztvevő volt jelen; azon a véleményen van, hogy a Bizottság tovább bővítheti tájékoztatási tevékenységét; hangsúlyozza, hogy a potenciális jelentkezőket anyanyelvükön kell tájékoztatni, különösen az olyan összetett szabályokról, mint a személyi költségek és az alvállalkozási költségek;

83. emlékeztet arra, hogy a Bizottság a 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretben célul tűzte ki, hogy az Unió vezető szereplőként erősebb szerepet töltsön be az űrágazatban; kiemeli a kis- és középvállalkozások (kkv-k) és az induló innovatív vállalkozások fontosságát az űrpolitika valamennyi vonatkozásában, különösen a hordozórakéták infrastruktúrája, a rakéták, a műholdak, valamint az upstream és downstream szolgáltatások tekintetében; aggodalmát fejezi ki az űrpolitika területén kiírt – különösen az Unió műholdas konnektivitási rendszerét érintő – azon pályázatok miatt, amelyek kizárták a kkv-kat azáltal, hogy rendkívül magas terheket vezettek be, amelyeket egyetlen kisvállalkozás sem tudott teljesíteni; kéri a Bizottságot, hogy adjon áttekintést a következőkről: a) az 2020-as összes pályázat eredménye, b) a kkv-k vagy induló vállalkozások által részben vagy egészben megnyert ajánlatok száma, c) a kkv-k vagy induló vállalkozások részvétele nélkül elnyert pályázatok száma, d) a nagyvállalatok által elnyert pályázatok száma, valamint e) az összes olyan 2020-as pályázat áttekintése, amely a pályázat kialakításánál fogva kizárta a kkv-kat;

84. felhívja a figyelmet arra, hogy a teljes Horizont 2020 programcsalád utólagos ellenőrzéseinek mintegy 20 %-át a Kutatási és Innovációs Főigazgatóság Közös Ellenőrzési Szolgálata (CAS), 80 %-át pedig annak megbízásából magán könyvvizsgáló cégek végzik; aggodalommal jegyzi meg, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy a mintavétel az ellenőrzött költségelszámolások szintjén nem mindig felelt meg a bevett eljárásoknak; rámutat arra, hogy a Bizottság által bevezetett fejlesztések ellenére a reprezentatív hibaarányt potenciálisan alulbecsülik; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a CAS által végzett utólagos ellenőrzésekben továbbra is hiányosságok tapasztalhatók;

85. sajnálja, hogy a kutatás kiválósági szintje továbbra is jelentősen eltér az egyes tagállamok között; megjegyzi, hogy egyes tanulmányok azt javasolták, hogy ösztönözzék az alacsonyabb kiválósági szintű intézmények kutatóit, szakértőit és más nemzeti szereplőit, hogy aktívan vegyenek részt közös kutatócsoportokban, beleértve a kutatókat és a legmagasabb kiválósági szintű intézményeket; tudatában van annak, hogy a fő felelősség a tagállamokat és az oktatásba való befektetéseiket terheli, de hangsúlyozza, hogy a Bizottság hozzájárulhat a kiválóság terjesztéséhez; üdvözli a „Horizont Europe” tevékenységeinek bővítésére szolgáló megnövelt költségvetést;

86. tudomásul veszi, hogy a hetedik keretprogrammal kapcsolatos ellenőrzési munka befejeződött; sajnálja, hogy a DG RTD és a DG CONNECT éves tevékenységi jelentései megerősítik, hogy a hetedik keretprogram kumulatív fennmaradó hibaaránya meghaladja a 2 %-ot. elismeri, hogy mivel 2019-ben de minimis küszöbértéket vezettek be a pénzügyi fenntartások megfogalmazásához, egy főigazgatóság sem számolt be számszerűsített fenntartásról;

87. aggodalommal jegyzi meg, hogy a Horizont 2020 programra vonatkozóan a DG RTD 2,95 %-os várható reprezentatív hibaarányt jelentett be az összes főigazgatóság és az uniós kutatási kiadásokat kezelő egyéb uniós szerv tekintetében; megállapítja, hogy a fennmaradó hibaarány 2,24 % a DG RTD és 2,20 % a DG CONNECT esetében; aggodalommal jegyzi meg, hogy a Bizottság nem tartja szükségesnek a Horizont 2020 keretprogram kiadásaira vonatkozó fenntartás meghatározását; tudomásul veszi, hogy a végrehajtó testületek arra törekednek, hogy észszerű biztosítékot nyújtsanak egy 2–5 %-os hibakockázatra;

88. üdvözli a Számvevőszéknek az Erasmus+ teljesítményéről szóló jelentését, amely a 2020 végéig teljesített összes kifizetés 13,3 %-át teszi ki a többéves pénzügyi keret e fejezete tekintetében a 2020-as éves irányítási és teljesítményjelentés, a 2022. évi költségvetés-tervezetre vonatkozó programnyilatkozatok, a legfontosabb értékelések és egyéb jelentések alapján;

89. üdvözli a Számvevőszék értékelését, miszerint az Erasmus+ nagyságrendje és hatóköre hozzáadott értéket teremtett, és hogy az elődprogramokhoz képest elvégzett egyszerűsítése révén javult a hatékonysága; tudomásul veszi a Számvevőszék értékelését, amely szerint az Európai Bizottság nem vette figyelembe a nemek közötti egyenlőséget az Erasmus+ minden aspektusában, és hogy az Erasmus+ programnyilatkozata nem tartalmazott pénzügyi becslést a program nemek közötti egyenlőséghez való hozzájárulásáról; emlékeztet arra, hogy bár jelentős nemek közötti különbségek vannak a képzési területek között, a programban résztvevők 58 %-a nő;

90. aggodalommal veszi tudomásul, hogy a női kutatók a Horizont 2020 keretprogramban alulreprezentáltak, és arányuk mindössze 36 % (28 % az Európai Kutatási Tanács (EKT) projektjeiben, 42 % a Marie Skłodowska-Curie támogatásokban és 31 % a program egyéb részeiben);

91. nagyra értékeli, hogy a 2020-as kémiai Nobel-díjat a Horizont 2020 által finanszírozott kutatónak ítélték oda, mivel ő a tizedik résztvevő ebből a programból finanszírozott kutató, akit eddig Nobel-díjjal tüntettek ki;

92. megjegyzi, hogy 2020-ban 1 173 projektet finanszíroztak az EKT-programon keresztül a Horizont 2020 keretprogramban, és 1 255 vezető kutató kapott finanszírozást; megjegyzi azt is, hogy a fogadó intézmények jelenleg 25 tagállam intézményei, a vezető kutatók pedig 23 tagállam állampolgárai; megjegyzi továbbá, hogy 2014 óta a Marie Skłodowska-Curie cselekvések körülbelül 69 000 kutató mobilitását és képzését támogatták, ami meghaladja a 65 000 kutatóra vonatkozóan kitűzött célt;

93. üdvözli, hogy az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (CEF) olyan digitális szolgáltatási infrastruktúrákat telepített, amelyek biztosítják az online szolgáltatások határokon átnyúló interoperabilitását az uniós polgárok, vállalkozások és közigazgatási szervek számára; hangsúlyozza, hogy közel 630 millió EUR-t fektettek be az olyan konkrét digitális szolgáltatások uniós szintű interoperabilitásába, mint az e-egészségügy, a nyilvános nyílt adatok, az elektronikus azonosítás és a kiberbiztonság;

94. hangsúlyozza a fenntartható közlekedési hálózatokba való beruházás fontosságát a fenntarthatóbb közlekedési módokra való szükséges átállás lehetővé tétele érdekében; ösztönzi a 2021–2027-es Európai Hálózatfinanszírozási Eszközt, hogy törekedjen a CEF által elért jelentős eredmények megismétlésére; megjegyzi, hogy javítani kell a CEF támogathatósági szabályaival kapcsolatos tájékozottságot a kedvezményezettek körében;

95. üdvözli, hogy a 2014–2020-as időszakban az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 23,03 milliárd EUR-s közlekedési társfinanszírozását 959 intézkedés között osztották fel, emellett a program a transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) törzshálózata és átfogó hálózata mentén foglalkozik az infrastruktúrával is, támogatását a törzshálózatra összpontosítva, több mint 170 szakaszt érintve;

Ajánlások

96. felhívja a Bizottságot, hogy: a) terjessze ki a pénzügyi kimutatásokra vonatkozó igazolások hatályát az új kutatási keretprogram, a Horizont Európa egységköltség-kategóriáira annak érdekében, hogy ezzel emelje az egységköltségekben előforduló, észlelt és korrigált hibák szintjét; szorgalmazza a Horizont Európa keretében a személyzeti költségekre vonatkozó szabályok egyszerűsítését; b) hajtson végre cselekvési terveket, köztük a pénzügyi kimutatásokban előforduló hibák fő okainak időszakos felülvizsgálatát, iránymutatás nyújtását olyan összetett kérdésekben, mint az alvállalkozásra vonatkozó szabályok, és tájékoztató kampányok szervezését a Horizont 2020 hibaarányának csökkentése érdekében; c) javítsa tovább az utólagos ellenőrzések minőségét azáltal, hogy a költségkimutatások szintjén orvosolja a mintavételi eljárások hiányosságait, és alkalmazza a korrekciókat a Horizont Európa hibaszámítási módszerére. d) továbbra is törekedjen a 2 % alatti hibaszint elérésére ezen a kiadási területen; e) egyszerűsítse a szabályokat és eljárásokat, dolgozzon ki kötelező képzéseket és gyakorlati információkat a kérelmezők, különösen az új kérelmezők számára, valamint javítsa a kkv-knak, a hasznosító vállalkozásoknak, az induló innovatív vállalkozásoknak, az igazgatási és kifizető ügynökségeknek és minden más érintett érdekelt félnek nyújtott segítséget és iránymutatásokat; hozzon létre az Access2Markets Trade Assistant adatbázishoz hasonló digitális gyűjteményt az európai kkv-k és középvállalatok számára a többéves pénzügyi kereten belül és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében támogatott munkahelyteremtési és növekedési lehetőségekre vonatkozó szabályozási információkkal kapcsolatban; f) jobb megközelítést alkalmazzon a nemek közötti egyensúlyra a Horizont Európa forrásainak kedvezményezettjei tekintetében, valamint a földrajzi egyensúlyra az alulreprezentált tagállamokból érkezők tekintetében, továbbá támogassa jobban az egyetemeken folyó kutatást és együttműködést valamennyi tagállamban; számoljon be a Parlamentnek a programban részt vevő férfi és női kutatók arányáról; g) a digitális és automatizált jelentéstételi, nyomon követési és ellenőrzési rendszerek általános és szisztematikus alkalmazásával biztosítsa az uniós költségvetés védelmét; és sürgősen hozzon létre olyan integrált és interoperábilis rendszert, amely többek között a meglévő eszközökre és adatbázisokra épít; h) az elvárások kezelése érdekében határozzon meg reális és elérhető célkitűzéseket és célértékeket; úgy véli, hogy az új, megerősített uniós ifjúsági garanciának pozitívabb eredményeket kell hoznia a fiatalok munkaerő-piaci hozzáférése terén; felszólítja az Európai Bizottságot, hogy jobban működjön együtt a tagállamokkal a szakképzés tekintetében az Erasmus+ fejlesztése érdekében, különösen bizonyos műszaki szakmák, az iparos szakmák stb. esetében; felhívja a Bizottságot, hogy ösztönözze az Egyesült Királyságot az Erasmus programhoz való újbóli csatlakozásra; kéri továbbá a hallgatói és tudományos csereprogramok fejlesztését a keleti partnerség országai, különösen Ukrajna számára; fokozza tovább a kiválósághoz való hozzáférés uniós szintű javítását célzó bővítési tevékenységeit, és tegyen jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak; i) hozzon létre egy új költségvetési tételt az idegenforgalom számára, hogy támogassa a Covid19-válság által súlyosan érintett ágazat helyreállítását, és a jövőre nézve rezilienssé, digitalizálttá és fenntarthatóvá tegye a szektort; j) folytassa a Covid19 elleni védekezés érdekében az oltóanyagok csoportos beszerzésével kapcsolatos tevékenységét, amely megtakarításokat tesz lehetővé, és fejleszti az Unió szuverén autonómiáját az egészségügy területén, és amely kiterjeszthető más területekre is, mint például az energia, a félvezetők vagy a ritkaföldfémek; k) biztosítson elegendő forrásokat a Horizont Európa és annak pillérei, a közös európai érdeket szolgáló fontos projektek és más finanszírozási eszközök és projektek számára, többek között a munkahelyteremtéssel kapcsolatban is, biztosítva a nemzeti helyreállítási tervekkel való szinergiákat a kutatás előmozdítása és a növekedési stratégia kidolgozása érdekében, valamint új uniós partnerségek elindítását olyan területeken, mint a tiszta hidrogén, az üzemanyagcellák, a szélenergia, az elektromos vontatómotorok, a fotovoltaikus energia, a robotika, a drónok, a 3D nyomtatás, az akkumulátorok, a tiszta légi közlekedés, a vasút, az összekapcsolt és automatizált mobilitás, a kibocsátásmentes közúti és vízi közlekedés, valamint a külföldi digitális technológiák, különösen a 2021–2022-es munkaprogram tekintetében, és üdvözli a Horizont Európa által e tekintetben elért eredményeket; hangsúlyozza, hogy olyan projekteket kell támogatni, amelyek hozzájárulnak különösen a az időtálló, fenntartható, intelligens, versenyképes, megfizethető és klímabarát európai közlekedési hálózathoz; l) tegyen javaslatot egy új, eredményorientált mechanizmusra, beleértve a rövid, közép- és hosszú távú tervezést és technikai segítségnyújtást, emellett erősítse meg a finanszírozás és a projektek mérföldköveinek elérése közötti kapcsolatot az uniós alapok hozzáadott értékének növelése, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok teljesítsék a 2030-as, illetve 2050-es megvalósítási célokat a törzshálózat és az átfogó TEN-T hálózatok tekintetében;

Gazdasági, társadalmi és területi kohézió

97. megjegyzi, hogy a többéves pénzügyi keret „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” című 1b. alfejezete az uniós költségvetés 34,3 %-a, azaz 59,5 milliárd EUR-t tesz ki: ebből az összegből 32,4 milliárd EUR-t (54,5 %) fordítanak az Európai Regionális Fejlesztési Alapra (ERFA), 10,2 milliárd EUR-t (17,1 %) a Kohéziós Alapra, 14,7 milliárd EUR-t (24,7 %) az Európai Szociális Alapra (ESZA), 2,2 milliárd EUR-t (3,7 %) pedig egyéb intézkedésekre;

98. emlékeztet a többéves pénzügyi keret 1b. alfejezete („Gazdasági, társadalmi és területi kohézió”) alatti kiadások fontos szerepére, amely a különböző tagállamok és régiók eltérő fejlettségi szintjei közötti különbségek csökkentésére és a régiók versenyképességének erősítésére összpontosít;

99. megjegyzi, hogy a Számvevőszék 227 tranzakcióból álló mintát vizsgált, amelyet úgy tervezett meg, hogy az a többéves pénzügyi keret ezen alfejezetére jellemző kiadások teljes körére nézve statisztikailag reprezentatív legyen; megjegyzi, hogy a Számvevőszék a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság (DG REGIO) és a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Összetartozás Főigazgatósága (DG NEAR) éves tevékenységi jelentéseiben, valamint a Bizottság éves irányítási és teljesítményjelentésében szereplő információk szabályszerűségét is megvizsgálta;

100. aggodalommal jegyzi meg, hogy az ellenőrző hatóságok által korábban feltárt hibákat és a programhatóságok által alkalmazott korrekciókat figyelembe véve a Számvevőszék a hibaszintet 3,5 %-ra becsülte, ami jóval a lényegességi küszöb felett van; üdvözli, hogy ez ennek ellenére a hibaarány csökkenését jelenti a 2019. évi vizsgálatban bejelentett 4,4 %-os hibaarányhoz képest; megjegyzi, hogy a feltárt hibák a nem támogatható költségeket, a közbeszerzéseket, számviteli és számítási hibákat, az állami támogatásokat és a hiányos bizonylatokat érintették;

101. aggodalommal veszi tudomásul a 2020. évi egységes piaci eredménytáblában szereplő, közbeszerzésekre vonatkozó adatokat, amelyek alapján különösen aggasztónak tartja a csupán egyetlen ajánlattevővel kötött szerződések arányát: 19 tagállam elérte vagy meghaladta a 20 %-os küszöbértéket, hat tagállamban (Csehország, Görögország, Magyarország, Lengyelország, Románia, Szlovénia) pedig ez az arány 39–51 % volt; megjegyzi, hogy az ajánlattételi felhívás nélkül, egy vállalattal kötött közbeszerzési szerződések aránya 8 tagállamban elérte vagy meghaladta a 10 %-os küszöbértéket, négy tagállamban (Bulgária, Ciprus, Románia, Szlovénia) pedig elérte a 22–29 %-ot; megjegyzi, hogy az olyan ajánlati felhívás után odaítélt szerződések aránya, amelyek neve és feltételei nem voltak egyértelműek, tíz tagállamban meghaladta a 3 %-os küszöbértéket, négy tagállamban (Belgium, Bulgária, Málta és Szlovénia) pedig 8–9 % között volt;

102. mély aggodalmát fejezi ki ezen észrevételek miatt, mivel ezek több tagállamban is a közbeszerzési eljárások súlyos és rendszerszintű hiányosságaira utalnak, amelyek valószínűleg az uniós források kezelésére és felhasználására is hatással vannak; ezzel kapcsolatban tudomásul veszi a Számvevőszéknek a magyarországi közbeszerzések irányítási ellenőrzésével kapcsolatban végzett korai megelőző rendszerellenőrzésre vonatkozó észrevételét, amelynek eredményeként egy négyéves időszakra vonatkozóan 10 %-os átalánykorrekciót hajtottak végre – mintegy 770 000 000 EUR értékben – az összes érintett szerződés tekintetében;

103. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a hibák 72 %-a nem támogatható projektekből és költségekből, 27 %-a pedig a belső piaci szabályok megsértéséből (különösen az állami támogatási szabályok be nem tartásából) ered; megállapítja, hogy öt projekt sértette meg az uniós állami támogatási szabályokat; tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék véleménye szerint két projekt nem részesülhetett volna közfinanszírozásban az Uniótól és/vagy a tagállamtól; kiemeli, hogy e projektek a becsült hibaszint 1,0 százalékpontját tették ki;

104. üdvözli, hogy 2020-ban sikeresen lezárult az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében 2019-ben kiírt többéves pályázati felhívás, melynek során 125 projektet választottak ki, összesen több mint 2 milliárd EUR-s hozzájárulással; megjegyzi, hogy az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz hozzájárulásának több mint 90 %-át olyan projektekre fordították, amelyek várhatóan az éghajlattal kapcsolatos célkitűzések megvalósítására irányulnak, különös tekintettel a vasúti, belvízi és tengeri kikötői infrastruktúrákra, valamint az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának kiépítésére;

105. megjegyzi, hogy a DG REGIO 2,1 %-os súlyozott átlagos hibaarányt és 2,6 %-os „maximális hibaarányt”, a DG EMPL pedig 1,4 %-os súlyozott átlagos hibaarányt és 1,9 %-os „maximális hibaarányt” jelentett; rámutat arra, hogy a Számvevőszék szerint a DG EMPL nem vette teljes mértékben figyelembe a feltárt hibákon túlmenő lehetséges hibákat, amely esetben a maximális arány 2,1 % lett volna; hangsúlyozza a Számvevőszék azon megállapítását, miszerint a Bizottság által bejelentett általános fennmaradó hibaarányt minimális hibaaránynak kell tekinteni; kiemeli, hogy a jövőbeni korrekciók nem biztos, hogy elegendőek lesznek annak biztosítására, hogy a lezáráskor ne maradjon lényeges hibaszint;

106. aggodalmának ad hangot amiatt, hogy feltárt hibák száma és hatása azt mutatja, hogy az érvényben lévő kontrollok még nem mérséklik kellően az erre a területre jellemző magas eredendő hibakockázatot; aggasztja, hogy ez különösen igaz azokra az irányító hatóságokra, amelyek kis hatékonysággal végzik a kedvezményezettek által bejelentett kiadások szabálytalanságainak megelőzésére és feltárására irányuló felülvizsgálataikat; aggodalommal jegyzi meg, hogy a Számvevőszék szerint más hibák is az irányító hatóságok saját döntéseiből adódnak;

107. aggodalommal jegyzi meg, hogy a Számvevőszék arra a következtetésre jutott, hogy az ellenőrző hatóságok által bejelentett fennmaradó hibaarányok nem mindig voltak megbízhatóak, és hogy az ellenőrző hatóságok munkájának elvégzésében és dokumentálásában továbbra is vannak hiányosságok; hangsúlyozza a Számvevőszék azon megállapítását, hogy az ellenőrző hatóságoknak a műveletek ellenőrzése során jobban nyomon kell követniük a csalás kockázatát;

108. ismételten mély csalódottságának ad hangot egyes tagállamok azon gyakorlata miatt, hogy rendszeresen túlkönyvelik a programokat, és a problémás vagy jogellenes projekteket átcsoportosítják a nemzeti költségvetésbe, miután a Bizottság vagy az OLAF szabálytalanságokat vagy visszaéléseket észlelt; elítéli, hogy a nemzeti adófizetőkre hárul az összeférhetetlenség, csalás vagy egyéb hiányosságok által érintett projektek kifizetésének terhe;

109. megjegyzi, hogy a Számvevőszék „A kohéziós politika végrehajtása: viszonylag alacsonyak a költségek, de nincs elég információ az egyszerűsítéstől várt megtakarítások értékeléséhez” című, 07/2020. számú különjelentésében megállapította, hogy a kohéziós politikai alapok végrehajtásával kapcsolatban bejelentett összköltség viszonylag alacsony, de ez a megállapítás olyan adatokon alapul, amelyek nem eléggé teljes körűek, egységesek és koherensek; aggodalommal jegyzi meg, hogy a Számvevőszék szerint a rendelkezésre álló költséginformációk alapján nem lehetett felmérni az uniós szabályok egyszerűsítésének hatását;

110. megjegyzi, hogy a Számvevőszék a „Teljesítményalapú finanszírozás a kohéziós politikában: figyelemre méltóak a törekvések, de a 2014–2020-as időszakban még maradtak akadályok” című, 24/2021. számú különjelentésében megállapította, hogy a 2014–2020-as időszakra vonatkozó közös rendelkezésekről szóló rendelet a tagállami operatív programok tekintetében egyértelmű teljesítménymérési keretről rendelkezett, többek között előírta az európai strukturális és beruházási alapok beruházásaival elérendő részcélokat és célértékeket;

111. kiemeli az új teljesítménykeret által előirányzott teljesítménytartalékot, ami azt jelenti, hogy a források 6 %-át befagyasztják, és azt így a 2019. évi éves végrehajtási jelentést követő teljesítmény-felülvizsgálat alapján a meghatározott célokat teljesítő programoknak osztják ki, hogy a tagállamokat a finanszírozás felhasználásának optimalizálására ösztönözzék; sajnálja, hogy a legfrissebb adatok szerint a Bizottság és a tagállamok csak részben voltak sikeresek abban, hogy fokozzák a kohéziós politika finanszírozásának teljesítményorientáltságát; aggasztja, hogy a tagállamok nagyon korlátozott érdeklődést mutattak az új teljesítményalapú finanszírozási modellel, azaz a „közös cselekvési tervek” és a „költségfüggetlen finanszírozás” alkalmazása iránt; ösztönzi az egyszerűsített költségelszámolási módszerek szélesebb körű alkalmazását, amelyek a Számvevőszék szerint csökkenthetik a kedvezményezettek adminisztratív terheit, és kevésbé hajlamosak a hibázásra;

112. emlékeztet arra, hogy a kohéziós politika hozzájárul ahhoz, hogy támogatást nyújtson a tagállamoknak a Covid19-világjárvány negatív hatásainak enyhítéséhez, és lehetővé tegye a 2014–2020 közötti időszakban rendelkezésre álló források gyors átirányítását a legsúlyosabban érintett ágazatokhoz, és jelentős egyszerűsítéseket javasoljon (CRII és CRII+ kezdeményezések 2020-ra); megjegyzi továbbá, hogy 179 operatív program vette igénybe e kezdeményezéseket az egészségügy, a kisvállalkozások és a munkavállalók támogatására, és 12,9 milliárd EUR összegű hatással járt (6,2 milliárd EUR 2020-ban, illetve 6,7 milliárd EUR 2021-ben); megjegyzi, hogy a CRII és a CRII+ kezdeményezések felgyorsították az esb-alapok végrehajtását, és hozzájárultak a fennálló kötelezettségvállalások csökkentéséhez;

113. tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék „Az uniós kohéziós politika kiadásainak szabályszerűsége: A Bizottság által évente közzétett minimális becsült hibaszint nem végleges” című, 26/2021. számú különjelentésében megállapította, hogy a 2021–2027-es programozási időszakra vonatkozó új jogi rendelkezések megoldást jelentenek az elszámolások elfogadásának bizonyos korlátaira; sajnálja azonban, hogy a Számvevőszék szerint egyes kockázatok a visszatartott kifizetések folyósításakor továbbra is fennállnak;

114. megjegyzi, hogy a Számvevőszék megállapításai szerint a Bizottság dokumentumalapú ellenőrzései nem arra szolgálnak, hogy további nem támogatható kiadásokat tárjanak fel, ennélfogva csak korlátozottan tudnak hozzájárulni az alapul szolgáló ügyletek szabályszerűségének és az ellenőrző hatóságok által bejelentett fennmaradó teljes hibaarány érvényességének megerősítéséhez; megjegyzi továbbá, hogy az igazoltan alacsony hibaarányt felmutató programok esetében az ilyen dokumentumalapú ellenőrzések hatékony eszközt jelentenek a bejelentett hibaarányok és az ellenőrző hatóságok által kiadott ellenőri vélemény megerősítésére; aggodalommal jegyzi meg, hogy mind a Bizottság szabályszerűségi ellenőrzései, mind a számvevőszéki ellenőrzések olyan lényeges hibákat tártak fel, amelyeket a dokumentumalapú vizsgálatok révén nem lehetett kiszűrni;

115. tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék megállapítása szerint a Bizottság nem mindig alkalmazta a saját maga által előírt kockázatalapú megközelítést a szabályszerűségi ellenőrzések legkockázatosabb ellenőrző hatóságainak kiválasztásakor, és bár a Bizottság feltár szabálytalan kiadásokat a szabályszerűségi ellenőrzések során, a tagállamokkal folytatott nyomonkövetési szakaszban gyakran átértékeli végleges ellenőrzési eredményeit;

116. mély aggodalmát fejezi ki 8 romániai programmal kapcsolatban, amelyek esetében az 1,1 milliárd EUR értékű romániai ITI Duna-delta eszköz keretében felhasznált uniós kohéziós forrásokat illetően súlyos és rendszeres korrupcióról és visszaélésekről számoltak be; megjegyzi, hogy e pénzeszközöket Romániában a Duna-delta menti szegénységcsökkentési, természetvédelmi és környezetvédelmi projektekre irányozták elő, amelyeket 5 különböző európai strukturális és beruházási alapból finanszíroznak; megjegyzi, hogy a szabálytalanságokkal kapcsolatos vádak egy programra, a regionális operatív programra irányulnak, amely egy prioritási tengelyen belül 3 projektfelhívást érint, amelyek 104 000 000 EUR összegben, 347 projektet finanszírozva főként kkv-kat és mikrovállalkozásokat támogatnak; megjegyzi, hogy 2021 májusában az OLAF vizsgálatot indított csalás és egyéb szabálytalanságok vádjával a romániai ITI Duna-delta eszköz keretében finanszírozott egyik konkrét projekt kapcsán;

117. aggodalmát fejezi ki az azzal kapcsolatos médiahírek miatt, hogy az egyik román nemzeti hatóságnál korrupciót követtek el, és e hatóság olyan politikusok részvétel megvalósuló projektek engedélyezésében közreműködött, akik esetében összeférhetetlenség állt fenn, mivel nem a Duna-delta térségében élnek;

118. megjegyzi, hogy a csalással, összeférhetetlenséggel és sikkasztással kapcsolatos súlyos vádakról szóló médiabeszámolókat követően a Bizottság 2021 júniusában felfüggesztette a kifizetéseket, és a román hatóságok által végzett ellenőrzések eredményéig befagyasztotta a 347 kockázatos projektnek nyújtott uniós visszatérítéseket; megjegyzi, hogy a román hatóságok 73 projektet választottak ki ellenőrzésre, amelyek közül 35 projektről csalás gyanúja miatt további vizsgálat céljából értesítést küldtek a nemzeti csalásellenes hivatalnak vagy ügyészségnek; megjegyzi, hogy a román irányító hatóságok további 22 műveletet ellenőriztek annak megvizsgálása érdekében, hogy szabályszerűek-e, és hozzájárulnak-e a Duna régió fejlődéséhez, és ennek során egy további lehetséges szabálytalanságot tártak fel;

119. megjegyzi, hogy a Bizottság megállapodott a román hatóságokkal abban, hogy az irányító hatóság az ellenőrző hatóság rendelkezésére bocsátja az általa végzett ellenőrzések eredményeit azzal a céllal, hogy ez utóbbi független vizsgálatot végezzen a felülvizsgálandó műveletek kiválasztásához használt kockázatértékelési módszer és az elvégzett ellenőrzések megfelelőségét illetően, valamint megerősítse az eredményeket; megjegyzi, hogy e következtetéseket a Bizottság figyelembe veszi a 2022 elején tervezett célzott ellenőrzés előkészítése során, amelynek keretében a helyszínen fogja ellenőrizni a román hatóságok által hozott intézkedések hatékonyságát; sürgeti a Bizottságot, hogy folyamatosan tájékoztassa a mentesítésért felelős hatóságot minden új fejleményről és különösen a pénzügyi korrekciókról;

120. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az ilyen súlyos vádakkal kapcsolatos információkat ismét újságírók hozták nyilvánosságra, és azokat nem a Bizottság ellenőrzése tárta fel; emlékeztet arra, hogy az újságírók rámutattak, hogy az összeférhetetlenséggel szembeni román jogszabályok súlyos hiányosságokat és kiskapukat rejtenek; hangsúlyozza, hogy e jogszabályokat sürgősen össze kell hangolni az uniós pénzügyi szabályozás követelményeivel; emlékeztet arra, hogy az összeférhetetlenséggel szembeni világos és egyértelmű nemzeti szintű jogszabályok a visszaélések, a korrupció és a csalás megelőzésének, felderítésének és az ellenük való küzdelem fontos előfeltételét jelentik;

121. sajnálja, hogy a Számvevőszék „A nemek közötti egyenlőség általános érvényesítése az uniós költségvetésben: a szavak után eljött a tettek ideje” című, 10/2021. számú különjelentésében foglaltak szerint nem sikerült kiaknázni az európai strukturális és beruházási alapokban a nemek közötti egyenlőség javítása terén rejlő jelentős potenciált, és hogy a nemek közötti egyenlőség általános érvényesítését nem vezetik be megfelelően a költségvetési eljárás minden szakaszában; úgy véli, hogy a nemek közötti esélyegyenlőség általános érvényesítését bürokráciától mentesen és tömör formában, célzott és hatékony ösztönzőkkel kell kezelni;

122. üdvözli a Számvevőszék ESZA teljesítményéről szóló jelentését, amely a 2014–2020-as kohéziós politika keretében 2020 végéig teljesített összes kifizetés 25,9 %-át teszi ki; megjegyzi, hogy az ESZA kiadásai a végrehajtás növekedése miatt 2019. évi 11,2 milliárd EUR-ról 2020-ban 13,7 milliárd EUR-ra nőttek. tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék által végzett munka a Bizottság teljesítményére vonatkozó információkon alapul, amelyek különösen a 2020-as éves irányítási és teljesítményjelentésből, a 2022. évi költségvetés-tervezetre vonatkozó programnyilatkozatokból, a legfontosabb bizottsági értékelésekből, valamint a 7. kohéziós jelentésből álltak;

123. emlékeztet az ESZA, az Erasmus+, a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alap (FEAD) és a Páneurópai Garanciaalap alapvető fontosságára, amelyek az EU fő eszközei a foglalkoztatás és munkaerő-mobilitás növelése, valamint a készségekkel és az egész életen át tartó tanulással kapcsolatos oktatás és szakképzés előmozdítása terén, továbbá a társadalmi befogadás előmozdításában, illetve a szegénység és a megkülönböztetés elleni küzdelemben; üdvözli, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy az ESZA teljesítménykerete jól kidolgozott, és hogy a Bizottság „teljesítési arányt” állít össze a célokkal rendelkező mutatókra vonatkozóan; sajnálja, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy bár az ESZA teljesítménykerete növelte a teljesítményre vonatkozó információk hozzáférhetőségét, a hangsúly azonban továbbra is a pénzügyi ráfordításokon és kimeneten maradt, és nem összpontosított eléggé az eredményekre, és hogy az értékelések ugyan az ESZA legtöbb területére kiterjednek, viszont több módszertani erőfeszítésre van szükség a politikák hatásának a munkaerőpiacról leszakadt emberek elérése szempontjából történő értékeléséhez;

124. tudomásul veszi, hogy a mutatók alapján a tagállamok jól haladnak a célok felé, hogy a Bizottság felszabadította az ESZA-programok teljesítménytartalékának 85 %-át, és hogy a 2021–2027-es időszakra szóló ESZA+ javaslat további egyszerűsítésre és szinergiákra törekszik;

125. sajnálja, hogy a korlátozottan rendelkezésre álló adatok és azon tény miatt, hogy a számvevőszéki ellenőrzés idején sok művelet még folyamatban volt, a Számvevőszék nem tudott átfogó következtetést levonni az ESZA-kiadások tényleges teljesítményéről a 2014–2020-as időszakban;

126. elismeréssel veszi tudomásul, hogy a Bizottság jelentése szerint az ESZA és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés 2020 végéig 45,4 millió résztvevőt támogatott, és a két program keretében 5,4 millió ember talált munkát (beleértve az önfoglalkoztatókat is);

127. üdvözli a szükséghelyzeti munkanélküliségi kockázatokat mérséklő ideiglenes támogatást nyújtó eszköz (SURE) hatását, amelyről a Bizottság a második jelentésében számolt be; megjegyzi, hogy a SURE sikeresen tompította a Covid19-világjárványból eredő súlyos társadalmi-gazdasági hatásokat; megjegyzi, hogy 2020-ban a SURE a 19 kedvezményezett tagállamban megközelítőleg 31 millió embert – ezen belül is 22,5 millió munkavállalót és 8,5 millió önfoglalkoztatót – támogatott, valamint mintegy 2,5 millió, Covid19-világjárvány által érintett vállalkozás részesült a SURE támogatásában, ami lehetővé tette számukra, hogy megtartsák a munkavállalóikat;

128. üdvözli, hogy 2020-ban valamennyi európai strukturális és beruházási alapon belül nőtt a pénzügyi eszközök végrehajtása, ami a végső kedvezményezettek számára 10,3 milliárd EUR halmozott kifizetést eredményezett (2019-ben 4,7 milliárd EUR);

129. megjegyzi, hogy a horvátországi Pelješac-híd építését a kohéziós alapok finanszírozásával egy kínai állami tulajdonú vállalat végezte el, amely a kínai kormánytól támogatásban részesülhetett és hasznot húzhatott az alacsonyabb és nem megfelelő munkaügyi normákból is, versenyelőnyhöz jutva az ugyanerre a felhívásra pályázó uniós vállalatokkal szemben; úgy véli, hogy a Bizottságnak a Szerződések őreként egyenlő versenyfeltételeket kell biztosítania az uniós és a harmadik országbeli vállalatok számára a nyilvános ajánlattételi és közbeszerzési felhívások során; ezért úgy véli, hogy a közbeszerzési és építési pályázatoknak az uniós szintű szociális és munkajogi normákra vonatkozó szigorú rendelkezéseket kell tartalmazniuk;

130. aggodalmát fejezi ki azon beszámolók miatt, amelyek szerint a magyar kormány államosítani kívánja a Budapest melletti Liszt Ferenc repülőteret, és kijelentette, hogy az uniós kohéziós alapokat infrastruktúrafejlesztésre kívánja felhasználni a repülőtér értékének csökkentése érdekében azzal a céllal, hogy csökkentse a kisajátítás költségeit, és ezzel kárt okozzon a jelenlegi tulajdonosoknak; mély aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az ilyen fenyegetések bizonytalanságot jelentenek a nemzetközi befektetők számára; emlékeztet arra, hogy az uniós kohéziós alapokat a repülőtér társfinanszírozásához használták fel, ami a repülőtér kényszerű vagy nem önkéntes eladása esetén oligarchikus struktúráknak kedvezne; megjegyzi, hogy a kormány rendkívül bürokratikus akadályokat gördített és további követelményeket támasztott a repülőtér üzemeltetőjével szemben; megdöbbentőnek tartja a miniszterelnök közvetlen és szoros kapcsolatban álló oligarchák által a repülőtér kapcsán tett alacsony összegű vételi ajánlatokat;

131. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az építőipar és a nyersanyagok áremelkedései sok projekt esetében megváltoztathatják a teljes költségvetést, és ez a költségvetés alultervezéséhez, elmulasztott mérföldkövekhez és a végrehajtás lehetetlenné válásához vezethet, aláásva a TEN-T törzshálózat befejezését;

132. aggodalommal veszi tudomásul, hogy az Alpac Capital portugál kockázatitőke-alap – amely a jelentések szerint szoros kapcsolatban áll a magyar miniszterelnökkel – 88 %-os részesedést szerzett az Euronewsban; megállapítja, hogy az Euronews szerkesztőbizottságában jelenleg három Alpac által kiválasztott személy foglal helyet, ezért aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy ez befolyásolhatja az Euronews teljes szerkesztői függetlenségét; megállapítja, hogy 2020-ban az Euronews 18,12 millió EUR-t kapott az uniós költségvetésből; sürgeti a Bizottságot annak biztosítására, hogy ezt a pénzt valóban független újságírók által végzett, objektív és tényeken alapuló híradásra használják fel;

Ajánlások

133. felhívja a Bizottságot, hogy: a) az ellenőrzés keretében végzett értékelés javítása érdekében ne a fennmaradó hibaarányt, hanem a kifizetéseknél jelentkező hibaarányt bocsássa rendelkezésre; b) folytassa az együttműködést a Számvevőszékkel az adatszabványok további harmonizálása és a jogi szövegek értelmezésének összehangolása érdekében; c) ösztönözze a tagállamokat az egységköltség-alapú térítésének használatára, és szorosan felügyelje ezt, mivel a szabályok és eljárások további egyszerűsítése hozzájárulhat a források hatékonyabb felhasználásához és a hibaarány csökkentéséhez, miközben biztosítja, hogy a rendszer ne eredményezzen túlzott egyensúlytalanságokat a tagállamok javára; d) ösztönözze az ellenőrző hatóságokat, hogy ellenőrző listájukba vegyenek fel kifejezetten a csalási kockázatokra vonatkozó kérdéseket és dokumentálják az ellenőrzés során feltárt ilyen kockázatok kezelésére tett lépéseket. amennyiben a forrásokhoz kapcsolódó csalás és korrupció fokozott kockázata áll fenn, fordítson kiemelt figyelmet azon tagállamokra, valamint biztosítson intenzívebb technikai támogatást számukra, amelyek irányítási és kontrollrendszerei csak részben megbízhatók vagy egyáltalán nem megbízhatók; e) kötelezően és rendszerszinten használja az informatikai eszközöket – például az EDES és az Arachne eszközt – valamennyi uniós alap esetében, beleértve a megosztott irányítás alá tartozó alapokat is, valamint biztosítsa az új technológiák jobb használatát az ellenőrzések szigorítása és az uniós költségvetés csalással és visszaélésekkel szembeni védelme érdekében; f) a digitális és automatizált jelentéstételi, nyomon követési és ellenőrzési rendszerek általános és szisztematikus alkalmazásával biztosítsa az uniós költségvetés védelmét, és sürgősen hozzon létre egy integrált és interoperábilis rendszert, amely többek között a meglévő eszközökre és adatbázisokra épül; g) biztosítsa, hogy a tagállamok figyelembe vegyék és előmozdítsák a partnerség elvének alkalmazását és a nemek közötti egyenlőséget valamennyi program előkészítése, végrehajtása, nyomon követése és értékelése során, összhangban az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) és az (EU) 2021/1060 rendelettel; h) a pénzeszközök felhasználása során biztosítsa a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást, beleértve a jogállamiság és az alapvető jogok tiszteletben tartását, amelyek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás és a hatékony finanszírozás alapvető előfeltételei; i) biztosítsa, hogy a tagállamok az éves összefoglalóban elegendő információt tegyenek hozzáférhetővé a következtetésekről és azon műveletek nyomon követéséről, amelyek tekintetében összegeket vontak le a még folyamatban lévő szabályszerűségi vizsgálat alatt álló számlákról; j) terjesszen elő egy, a költségvetési rendelet közelgő felülvizsgálatához kapcsolódó jogalkotási javaslatot annak biztosítása érdekében, hogy a kifizetések visszatartása megfelelő védelemben részesüljön a kifizetések felszabadítása előtt, javítsa ellenőrzési munkáját, ellenőrzési dokumentációját és felülvizsgálati eljárását, erősítse meg az éves tevékenységi jelentésekben szolgáltatott információk szabályszerűségének főbb elemeit, és biztosítsa, hogy a biztosok testülete releváns és megbízható információkat szolgáltasson az éves irányítási és teljesítményjelentésben; hangsúlyozza, hogy a javaslatnak egyértelmű és korlátozott hatókörűnek kell lennie annak érdekében, hogy ne befolyásolja hátrányosan az alapok teljesítményét; k) javítsa az igazgatási költségekkel kapcsolatos vizsgálatok megközelítését azáltal, hogy bejelentik, mit és mikor fognak vizsgálni, valamint értékelje, hogy a becsült igazgatási költségmegtakarítások megvalósultak-e; l) a kohéziós politika teljesítményalapú finanszírozásával összefüggésben a lehető legjobban használja ki a 2021–2027-es időszakban a kedvező feltételeket, időben készítse elő a terepet egy hatékony félidős értékelés számára, és tisztázza az uniós finanszírozásra vonatkozó megbízhatósági nyilatkozat szabályait és megközelítését a költségfüggetlen finanszírozási modellben; m) egyszerűsítse a szabályokat és eljárásokat, ösztönözze a tagállamokat és a Bizottságot kötelező képzések és gyakorlati információk kidolgozására a kérelmezők, különösen az új kérelmezők számára, valamint javítsa a kkv-knak, a hasznosító vállalkozásoknak, az induló innovatív vállalkozásoknak, az igazgatási és kifizető ügynökségeknek és minden más érintett érdekelt félnek nyújtott segítséget és iránymutatásokat; n) biztosítson arra vonatkozó iránymutatást és kontrollokat, hogy a szociális és munkavállalói jogok megfelelő minimumszabályai követelményként szerepeljenek a közbeszerzési felhívásokban és különösen az építési pályázatokban, elkerülhetővé téve az uniós vállalkozások versenyhátrányát a harmadik országbeli ajánlattevőkkel szemben; felhívja a Bizottságot annak biztosítására, hogy az egyenlő versenyfeltételek és az egyenlő hozzáférés biztosítása érdekében csak olyan harmadik országbeli vállalatok vehessenek részt az uniós nyilvános pályázatokon, amelyek a nyilvános pályázataikon lehetővé teszik az uniós vállalatok részvételét; o) segítse elő a határon átnyúló európai mechanizmus elfogadását, amely pozitív hatást gyakorolhat a határokon átnyúló közlekedési projektek végrehajtásának ütemére, és végső soron növelheti a közlekedési szolgáltatások hatékonyságát ezeken a területeken;

Természeti erőforrások

134. megjegyzi, hogy a többéves pénzügyi keret „Természeti erőforrások” című 2. fejezete az uniós költségvetés 35 %-a, azaz 60,6 milliárd EUR-t tesz ki: ebből az összegből 41,6 milliárd EUR-t (68,7 %) az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) közvetlen kifizetéseire, 2,6 milliárd EUR-t (4,3 %) az EMGA piachoz kapcsolódó kiadásaira, 14,6 milliárd EUR-t (24,1 %) az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra (EMVA), 0,9 milliárd EUR-t (1,4 %) az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra (ETHA), a többit pedig egyéb területekre fordítják;

135. megjegyzi, hogy a Számvevőszék 218 tranzakcióból álló mintát vizsgált, amely 19 tagállamot és az Egyesült Királyságot foglalt magában, és amelyet úgy tervezett meg, hogy az a többéves pénzügyi keret e fejezetére jellemző kiadások teljes körére nézve reprezentatív legyen; megjegyzi, hogy a Számvevőszék megvizsgálta az Európai Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóságának (DG AGRI) és Környezetvédelmi Főigazgatóságának (DG ENV) éves tevékenységi jelentéseit, valamint a Bizottság éves irányítási és teljesítményjelentését is;

136. elégedetten veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék munkája alátámasztja azt a következtetést, hogy a közvetlen kifizetésekben összességében nem voltak lényeges hibák, és ezek a kifizetések a többéves pénzügyi keret e fejezete kiadásainak 69 %-át tették ki; megjegyzi, hogy a mezőgazdasági termelőknek folyósított közvetlen kifizetések jogosultságon alapulnak, és hogy az ilyen kifizetések kisebb hibakockázattal járnak, amennyiben a kapcsolódó feltételek nem bonyolultak; elismeri, hogy a Számvevőszék szerint a közvetlen kifizetések fő irányítási eszközei, az integrált igazgatási és kontrollrendszer (IACS) és a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer (MePar) hatékony irányítási és kontrollrendszert alkotnak; megjegyzi, hogy a KAP 2022 utáni reformjának már nem a megfelelésen, hanem a teljesítményen kellene alapulnia; reméli, hogy ez az alapvető változás pozitív hatással lesz a közvetlen kifizetések hibaarányára;

137. aggodalommal veszi tudomásul a Számvevőszék által a vidékfejlesztés, a piaci intézkedések és a „természeti erőforrások” egyéb kiadási területein feltárt hibákat, amelyek a kiadások 31 %-át teszik ki; aggódik a Számvevőszék értékelése miatt, miszerint az összetettebb támogathatósági feltételek növelik a hibakockázatot; sajnálja, hogy a hibaszintet ezen a területen lényegesnek ítéli;

138. elismeri, hogy a Mezőgazdasági Főigazgatóság számításai szerint a kifizetéskori kockázat 2020-ban a KAP-kiadások egészére vonatkozóan 1,9 % körül lesz; megjegyzi, hogy a Számvevőszék a hibaszintet 2 %-ra becsüli, ami 2019-hez képest 0,1 %-os növekedést jelent; sajnálja, hogy a „természeti erőforrásokra” fordított kiadások hibaszintje közel áll a lényegességi küszöbhöz;

139. üdvözli az olyan új technológiák alkalmazását, mint például a monitoring útján végzett ellenőrzés, amely az EU Kopernikusz programjának Sentinel műholdas adatain alapuló automatizált folyamatokat használ az egyes KAP-szabályoknak való megfelelés ellenőrzésére; üdvözli, hogy ezeket a változtatásokat a 2022 utáni KAP-ra vonatkozóan is jóváhagyták, és arra ösztönz