„a)

Az eredetmegjelölési rendszerhez csatlakozni kívánó gazdaságokra vonatkozó feltételek értékelése és a jóváhagyott gazdaságok ellenőrzése.” „A tanúsító intézet ellenőrzi, hogy a rendszerhez csatlakozni kívánó termelők megfelelnek-e a szabványfüzet előírásainak az alábbiak terén: – a gazdaság elhelyezkedése az előállítási területen belül; – termelési rendszer; – a gazdaságban tartott fajták; – ajánlott profilaxisterv, valamint a szükségesnek ítélt kezelés és/vagy védőoltások.” „A gazdaság felkeresését követően a tanúsító intézet jelentést nyújt be a termelői szövetséghez.” „A tanúsító intézet bármikor és előzetes értesítés nélkül ellenőrzi az adott eredetmegjelölés szerinti minősítésre szánt marhahúst előállító gazdaságokat. Az ellenőrző látogatások során figyelembe kell venni a működő termelési rendszerek munkarendjét.” „Az ellenőrzéseknek kifejezetten a gazdaságokra kell irányulniuk, az alábbiak lefedésével: – a gazdaságban lévő szarvasmarhák azonosítása és kora (az állatokat három hónapos korukig nyilvántartásba kell venni), – az azonosító és egészségügyi kártyák adatainak, valamint a kísérőlapok helyes kitöltésének vizsgálata, – az állatok kezelése és tartása, – a biztosított takarmány (az etetők ellenőrzése), – ürülék-, vizelet- és vérminták gyűjtése elemzés céljából.” „A termelői szövetséget haladéktalanul tájékoztatni kell minden feltárt szabálytalanságról. A felkeresendő gazdaságokat véletlenszerűen kell kiválasztani, és mindegyiküknél legalább két látogatást kell tenni.” „b) A meglévő feltételek értékelése és a vágóhidak ellenőrzése:” „Ahhoz, hogy a vágóhidak csatlakozhassanak az eredetmegjelölési rendszerhez és megtörténjen bejegyzésük a nyilvántartásba, a tanúsító intézetnek előzetesen biztosítania kell az eredetmegjelölési szabványfüzetben foglalt feltételeknek való megfelelést. A vágóhíd felkeresését követően a tanúsító intézet jelentést nyújt be a termelői szövetséghez. A tanúsító intézet ellenőrének jelen kell lennie azon állatok vágásánál, amelyekre eredetmegjelölési státuszt kérnek. Ezt csak nyilvántartásba vett vágóhídon lehet elvégezni.” „Amikor a tanúsító intézet ellenőre a vágóhídra látogat, hogy jelen legyen az állatok vágásánál, mindig meg kell győződnie arról, hogy teljesülnek-e a tanúsítási füzetben meghatározott szabványok, különösen az alábbiak tekintetében:” – annak ellenőrzése, hogy az ott vezetendő nyilvántartások helyesen vannak-e kitöltve a valós adatokkal, különösen a garanciaigazolások használatát illetően; – levághatók-e az állatok, tekintettel az előírt állategészségügyi kezelésekhez meghatározott biztonsági időszakokra; – a vágás előtti pihentetés feltételei, valamint az eredetmegjelölési nyilvántartásokba felvett állatok elkülönített elhelyezése; – a vágóhidakra vonatkozó hatályos jogszabályokban meghatározott technikai és egészségügyi feltételek, nevezetesen az elhelyezés, a higiénia és a tisztaság, a vágás és a hasított testek előkészítése során alkalmazott technikai eljárások, valamint a hűtési feltételek betartása; – az egész hasított testek, féltestek, negyedtestek azonosítása (állategészségügyi jelöléssel), jelölése és osztályozása mind a vágósoron, mind a hűtőházban; – a feladott hasított testek, féltestek és húsrészek rendeltetési helye; – a vágóhídra vágási céllal beléptetett állatok azonosító száma, a vágási számok, a jelen lévő vagy feladott hasított testek, féltestek, negyedtestek, húsrészek és/vagy azok darabjai és a kiállított garanciaigazolások közötti megfelelés.” „Havonta egyszer a tanúsító intézet ellenőre jelen van az állatok vágóhídra érkezésénél és gondoskodik arról, hogy a szállítási, kirakodási és kezelési szabványok, valamint az állatok vágóhídi pihentetésének feltételei megfeleljenek a hatályos jogszabályoknak. E látogatásokra előzetes értesítés nélkül kerül sor. Szintén havonta egyszer a tanúsító intézet ellenőre ellenőrzi az előszámozott feladókönyveket. A vágóhídon a tanúsító intézet ellenőre felel a hasított testek, féltestek és húsrészek jelöléséért és a garanciaigazolások kiállításáért. A bélyegző alakját és méretét, valamint a hasított testek, féltestek, negyedtestek és/vagy húsrészek azzal való jelölésének eljárását a tanúsító intézet határozza meg. A tanúsító intézet minden ellenőrzést követően jelentést nyújt be a termelői szövetséghez. A termelői szövetséget haladéktalanul tájékoztatni kell minden feltárt szabálytalanságról.” „c) A meglévő feltételek értékelése és a csomagolóüzemek ellenőrzése:” „Ahhoz, hogy a csomagolóüzemek csatlakozhassanak az eredetmegjelölési rendszerhez és megtörténjen bejegyzésük a nyilvántartásba, a tanúsító intézetnek biztosítania kell, hogy a meglévő feltételek garantálják az eredetmegjelölési szabványfüzetben foglaltaknak való megfelelést. A csomagolóüzem felkeresését követően a tanúsító intézet jelentést nyújt be a termelői szövetséghez. Minden csomagolóüzemet évente legalább hat alkalommal, előzetes értesítés nélkül és a tanúsító intézet által megfelelőnek ítélt időpontban kell felkeresni.” „Minden csomagolóüzemben különösen a következő pontokat kell ellenőrizni: – az ott vezetendő nyilvántartások – ezeket helyesen kell kitölteni a valós adatokkal, különösen a garanciaigazolások használatát illetően, – a hatályos jogszabályokban előírt higiéniai és egészségügyi feltételek betartása, – a helyszínen – akár a hűtőházban, akár darabolva és csomagolva – található, eredetmegjelöléssel ellátott húsrészek és/vagy azok darabjainak azonosítása (eredetmegjelölés szerint) és származása, – az átvett és feladott hasított testek, féltestek és/vagy negyedtestek közötti megfelelés, – a tanúsító intézet által a darabolásra és csomagolásra vonatkozóan megállapított előírásoknak és a hatályos jogszabályoknak való megfelelés, – az alkalmazott csomagolás típusa (átlátszónak kell lennie).” „A tanúsító intézet minden ellenőrzést követően jelentést nyújt be a termelői szövetséghez. A termelői szövetséget haladéktalanul tájékoztatni kell minden feltárt szabálytalanságról.” „d) A meglévő feltételek értékelése és az árusítóhelyek ellenőrzése:” „Ahhoz, hogy az árusítóhelyek csatlakozhassanak az eredetmegjelölési rendszerhez és megtörténjen bejegyzésük a nyilvántartásba, a tanúsító intézetnek látogatás útján kell felmérnie, hogy a lehetséges árusítóhely képes-e megfelelni az eredetmegjelölési szabványfüzetben foglalt feltételeknek.” „Az árusítóhelyek esetében különösen a következőket kell ellenőrizni: – a hatályos jogszabályokban foglalt higiéniai és egészségügyi feltételek betartása; – az árusítóhelyen kívüli azonosítás; – az ott vezetendő nyilvántartások – ezeket helyesen kell kitölteni a valós adatokkal; – az átvett és értékesített húsrészek és/vagy azok adagjai közötti megfelelés; – a helyszínen – akár a hűtőházban, akár kirakva – található, eredetmegjelöléssel ellátott húsrészek és/vagy azok darabjainak azonosítása vagy származása; – az értékesítésre szánt húsrészek csomagolása és címkézése; – kiskereskedelem esetén az eredetmegjelöléssel igazolt húsok elkülönítése, valamint a kizárólagos értékesítési napok betartása, ha vannak ilyenek; – az egyes árusítóhelyeken a minősített húson található garanciaigazolások összehasonlítása az átvett és az értékesített húsra vonatkozó nyilvántartásokkal; – a szerződési feltételek ellenőrzése.” „e) Az ellenőrzés egyéb szempontjai:” „Minden ellenőrzési eljárást az eredetmegjelölési szabványfüzet rendelkezéseivel összhangban kell megszervezni és végrehajtani. Általánosságban minden ellenőrzési eljárást úgy kell megszervezni, hogy az előállítás minden szakaszában könnyen megállapíthassák a termék eredetét és a termelési lánc összes előző láncszemét könnyen azonosítani tudják. Az eredetmegjelölési szabványfüzetben foglaltakkal és a tanúsító intézet döntésével összhangban a tanúsító szerv az előállítás bármely szakaszában visszautasíthatja az állatokat, húsrészeket vagy azok darabjait. A tanúsító intézet valamennyi említett ellenőrzési pontot ellenőriz és értékel, jelentését pedig megküldi a termelői szövetséghez. Minden nyilvántartásba vett termelőnek, vágóhídnak, csomagolóüzemnek és árusítóhelynek joga van ahhoz, hogy az összes elvégzett értékelésről tájékoztatást kapjon. Az e szabályzatban nem tárgyalt helyzetekben a tanúsító intézet döntése végleges.” „II. Az eredetmegjelölési szabványfüzetnek való megfelelés biztosítása érdekében végzett elemzések” „Az eredetmegjelölési szabványfüzetnek az állattartási és vágási feltételek tekintetében való megfelelés biztosítása érdekében fizikai és kémiai elemzéseket kell végezni.” Az elemzéseknek különösen az alábbiakra kell kiterjedniük: – vér, ürülék és vizelet (a gazdaságban gyűjtött); – máj, izom és zsír (a vágóhídon gyűjtött).” „Minden hónapban a gazdaságok nagyjából 10 %-át kell kiválasztani elemzési célú mintavételre. Minden egyes vágóhídon havonta kell mintát venni az eredetmegjelöléssel való igazolás céljából levágott állatok 2 %-ából. A mintavételt úgy kell megszervezni, hogy az összes gazdaság állataiból hathavonta mintát vegyenek.” Új szöveg: (törölve) Törölték azon ellenőrzési rendelkezéseket, amelyek a jelenlegi jogszabályok fényében elavultak vagy feleslegesek, a hatósági ellenőrzéseket illetően kevésbé állnak összhangban az e területre vonatkozó keretszabályokkal, vagy nem képezhetik az ellenőrzési eljárás vagy a termékleírás részét.