Ezért fontos figyelemmel kísérni az új szolgáltatások és alkalmazások, különösen a kooperatív intelligens közlekedési szolgáltatások (ITS) fejlődését, hogy a lehető leghamarabb szinergiákat lehessen teremteni az elektronikus útdíjszedéssel. Sarkalatos pont az is, hogy ugyanazon technológiai platform (fedélzeti berendezés) használatával, mint amelyeket az elektronikus útdíjszedési rendszerek esetében használnak, hozzáadott értéket képviselő szolgáltatásokat lehessen biztosítani.

Elektronikus útdíjszedési rendszert húsz tagállam épített ki nemzeti, regionális vagy helyi szinten, és a rendszerek száma folyamatosan növekszik. Túlnyomó többségük az úthasználók által a járműbe épített speciális berendezésekkel (ún. fedélzeti egységekkel) működik. Néhány ilyen rendszer határokon átnyúló viszonylatban is kölcsönös átjárhatóságot biztosít, de ez inkább kivétel, mint szabály. Ez költségeket és terheket ró a felhasználókra, akik kénytelenek járműveiket több fedélzeti egységgel is felszerelni ahhoz, hogy a különböző országokban akadálytalanul haladhassanak. A költségek a becslések szerint évi 334 millió EUR-t tesznek ki, és 2025-re várhatóan épphogy évi 300 millió EUR alá esnek (amennyiben nem kerül sor új uniós szintű intézkedések elfogadására).

–Az elektronikus útdíjszedési rendszerek kölcsönös átjárhatósága terén is csak kevés előrelépés történt, és néhány kivételtől eltekintve a fedélzeti egységeket nem integrálták más eszközökbe. Abban a kevés esetben, amikor kölcsönös átjárhatóságról beszélhetünk, az elsősorban nemzeti szinten valósult meg, határokon átnyúló megállapodás megkötésére csak néhány esetben, korlátozott mértékben került sor. Az átjárhatóság országok közötti viszonylatban tapasztalható viszonylagos hiánya annak tulajdonítható, hogy számos nemzeti piac szerkezetileg nem versenyképes, és a hatóságok egyetlen útdíjrendszer-üzemeltető számára biztosítanak kiemelt piaci helyzetet, és maga az EETS jogi szabályozása is akadályokat támaszt (lásd például az EETS-szolgáltatók azon kötelezettségét, hogy 24 hónapon belül az egész EU-ban szolgáltatást kell nyújtaniuk). Az átjárhatóság költséges és nehezen valósítható meg, mivel az EETS-jogszabályok által megengedett három technológia alkalmazásában jelentős különbségek mutatkoznak az egyes nemzeti útdíjszedési rendszerekben. Akadályt jelent az is, hogy nincsenek hatékony rendelkezések a valamely másik tagállamban nyilvántartásba vett járművek után esedékes úthasználati díjak beszedésére.

A kezdeményezés javaslatot tesz a gépjármű-nyilvántartási adatok útdíjbeszedés céljából történő cseréjét lehetővé tévő jogi keretre, ami hozzájárulás a jogérvényesülés és az alapvető jogok területén kitűzött célok eléréséhez is. Ami a gyakorlati megvalósítást illeti, a vonatkozó rendelkezések összhangban vannak a közúti közlekedésbiztonságot veszélyeztető közlekedési jogsértésekre vonatkozó információk határokon átnyúló cseréjének megkönnyítéséről szóló (EU) 2015/413 irányelvvel. A vonatkozó rendelkezések a személyes adatok védelemében elfogadott jogszabályokat is tiszteletben tartják.

A kérdőívre összesen 35 válasz érkezett, ami sokkal több, mint az utólagos értékeléshez kapcsolódó hasonló konzultáció során kapott válaszok száma. Számos kiváló észrevétel érkezett, amelyek szerzői mélyrehatóan, statisztikai és egyéb adatokkal alátámasztva elemezték a problémát, és konkrét szakpolitikai megoldásokra vonatkozó ajánlásokat is tettek. A válaszok nagyban hozzájárultak ahhoz, hogy a hatásvizsgálat tényeken alapuljon, és a lehetséges szakpolitikai intézkedések kidolgozását is elősegítették.

A hatásvizsgálatról készült jelentés felülvizsgált változatáról a testület másodszorra is véleményt formált, ez már kedvező vélemény volt, amely azonban fenntartásokat is tartalmazott. A testület fenntartásai három fő szempontot érintettek:

– Átdolgozták az általános célkitűzést, hogy egyértelmű legyen, hogy minden úthasználó számára a szükségleteinek és igényeinek megfelelő mértékben átjárható útdíjszedési szolgáltatásokat kívánnak nyújtani, amibe a teljes átjárhatóság is beleértendő; emellett a szöveg kiegészült az első konkrét célkitűzéssel, amelyet arra vonatkozó magyarázat kísér, hogy a célkitűzés nem csak a háromféle (műszaki, eljárási és szerződéskötési) átjárhatóság megteremtésére irányuló célkitűzéssel egyeztethető össze, hanem az EETS-piac szerkezetének versenyképessé tétele is idetartozik.

A hatásvizsgálati jelentés elkészítésében külön erre a célra felkért külső szakértők segítettek a Bizottságnak. A Ricardo kísérő tanulmányt készített. A hatásvizsgálat két korábbi tanulmány eredményeit is felhasználta, amelyek az utólagos értékelés keretében készültek a Bizottság számára: „State of the art of electronic tolling” (Az elektronikus útdíjszedéssel kapcsolatos technológia jelenlegi állása), valamint „Expert review of the EETS legislative acts” (Az EETS rendszerrel kapcsolatos jogszabályok szakértői felülvizsgálata).

2.az összes probléma megoldása jogszabályok révén, a 2009/750/EK határozatban alkalmazott „piaci alapú” megközelítés megtartása mellett; valamint

3.egyes problémák oly módon történő kezelése, hogy az elektronikus útdíjszedési rendszerek technikai és eljárási harmonizációja teljes mértékben megvalósul az EU-ban, más problémák pedig jogszabályok révén kerülnek kezelésre.

Az előnyben részesített lehetőség a 2. lehetőség: Azért esett erre a választás, mert a célkitűzések elérése szempontjából – összességében pozitív mellékhatásokkal – nagyon eredményesnek mutatkozik, és ez a lehetőség ígérkezik a leghatékonyabbnak (költség-haszon arány).

A várt előnyök a következők:

·az úthasználók 2025-ig összesen mintegy 370 millió EUR -t takaríthatnak meg (nettó jelenérték). Ebből leginkább a közúti fuvarozók, vagyis javarészt kkv-k fognak profitálni;

·az úthálózat-fenntartók számára pedig az fog megtakarításokat eredményezni, hogy nem kell felesleges fedélzeti egységeket beszerezniük – 2025-ig 48 millió EUR (nettó jelenérték) –, és az úthasználati díjak országok közötti behajtására vonatkozó jogszabályok javításának köszönhetően pluszbevételekre tehetnek szert (150 millió EUR évente); valamint

·az EETS-szolgáltatóknak pedig csökkennek az újabb nemzeti piacokra való belépéshez kapcsolódó adminisztratív terheik (2025-ig 10 millió EUR nettó jelenérték, várhatóan 12 EETS-szolgáltatóval számolva), és évente 700 millió EUR többletbevételre számíthatnak.

A várt költségek a következők:

·az úthálózat-fenntartók szintjén abból adódnak költségek, hogy útdíjszedési rendszerekeit hozzá kell igazítaniuk az új követelményekhez (2025-ig összesen 174 millió EUR, nettó jelenérték), és hogy az EETS-szolgáltatók részére évi további 700 millió EUR-t kell fizetniük (kumulált érték minden úthálózat-fenntartó és minden EETS-szolgáltató figyelembevételével). Ez azonban költségvetési szempontból semleges hatást jelent, mivel azon tevékenységek kiszervezésének felel meg, amelyeket a jelenlegi gyakorlat szerint maguk az úthálózat-fenntartók vagy alvállalkozóik végeznek.

Az előnyben részesített szakpolitikai lehetőség nettó kumulatív haszna (vagyis ha a haszonból kivonjuk a költségeket) 2025-ig összesen 254 millió EUR (nettó jelenérték).

•Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

A kezdeményezés 2025-ig várhatóan 254 millió EUR-val csökkenti a vállalatok adminisztratív terheit a következők révén:

–az úthasználók a szabályozásból eredő terhek csökkenésének köszönhetően 2025-ig összesen 370 millió EUR-t takaríthatnak meg. Ez leginkább a közúti árufuvarozók javát szolgálja, melyek többsége kisvállalkozás (többnyire mikrovállalkozások);

–az útdíjszedők (azaz az úthálózat-fenntartók), akik közül egyik sem kkv, adminisztratív terhei összesen 126 millió EUR-val nőnek; valamint

–az EETS-szolgáltatók (elsősorban nagy vagy nagyon nagy vállalatok leányvállalatai) szabályozásból eredő terhei összesen 10 millió EUR-val csökkennek.

Mivel az érdekelt felek leginkább érintett és legnagyobb csoportjában (azaz a közúti árufuvarozóknál) a kkv-k és a mikrovállalkozások vannak túlsúlyban, a rájuk gyakorolt hatások pedig pozitívak, mentességekre és külön rájuk vonatkozó szabályokra nincs szükség.

A kezdeményezés valószínűleg elő fogja mozdítani a versenyt, és lehetővé fogja tenni, hogy új szereplők is be tudjanak lépni a korábban monopolisztikus nemzeti elektronikus útdíjszedési piacokra. Csökkenteni fogja a közúti árufuvarozási ágazatra nehezedő szabályozási terheket, növelve ezzel az ágazati versenyképességet. Emellett az elektronikus útdíjszedési módszerek nagyobb fokú harmonizációja az európai berendezésgyártóknak is előnyére válik, akik a szigorú és hatékony uniós szabványoknak köszönhetően már most is globális vezető szerepet töltenek be.

A javaslat hozzájárul az egységes digitális piac célkitűzéseinek megvalósításához.

•Alapjogok

A működő EETS megvalósítása terén elért haladás a határokon átnyúló közlekedést is elősegíti, és ily módon az áruk és a személyek szabad mozgását is támogatja. A jogosulatlan úthasználók azonosítására szolgáló információcsere eredményeként javul az útdíjbeszedési arány, ami biztosítja egyben azt is, hogy az úthasználók egyenlő bánásmódban részesüljenek, függetlenül attól, hogy járművüket melyik tagállamban vették nyilvántartásba. A javaslat olyan rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek célja, hogy az EETS-szolgáltatók a hagyományos piaci szereplőkkel azonos bánásmódban részesüljenek.