Az Európai Uniónak készen kell állnia arra, hogy ebben az új, változó környezetben cselekedjen, illetve alakítsa e környezetet. Új lehetőségek nyílnak majd meg Európa előtt, hogy a zöld technológiák terén betöltött vezető szerepét kihasználva világszerte előmozdítsa az igazságosabb és fenntarthatóbb fejlődést, ugyanakkor új kihívások is várnak rá energiabiztonságát és ellátási láncainak rezilienciáját illetően, különösen az energetikai átállás szempontjából kulcsfontosságú kritikus nyersanyagok tekintetében.

Európának is el kell indulnia ezen az úton. A 2009-es gázválság óta hozott diverzifikációs és belső energiabiztonsági intézkedések ellenére Európa még mindig túlságosan függ egy olyan szállítótól, aki kész az energiát fegyverként használni. E sebezhetőség leküzdése érdekében az Európai Bizottság 2022. március 8-án előterjesztette a REPowerEU közleményt, amely felvázolja az Oroszországból származó fosszilis energia behozatalának jóval 2030 előtt történő megszüntetésére vonatkozó tervet. Ehhez diverzifikálni kell az EU energiaellátását, fokozni kell az energiamegtakarítást és az energiahatékonyságot, valamint fel kell gyorsítani a zöld energiára való átállást.

Ugyanakkor Oroszország az Ukrajnával szemben provokáció nélkül indított, indokolatlan agresszív háborújával semmibe vette a nemzetközi szabályokat. Ez teljesen felforgatta az energia- és élelmiszerpiacokat, nagyobb áringadozást és bizonytalan energiaellátást idézve elő, ami nemcsak a közvetlen szomszédságára, hanem az egész világra hatással van. E téren olyan válaszra van szükség, amely az EU és partnerei rövid távú szükségleteit és az őket érintő hosszú távú következményeket egyaránt kezeli. Az EU teljes mértékben szolidaritást vállal Ukrajnával, és továbbra is támogatja energiarendszerét.

Az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület a hatodik jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy 2030-ig 43 %-kal kell csökkenteni a globális üvegházhatásúgáz-kibocsátását, hogy a globális felmelegedés 1,5 °C-ra való korlátozására vonatkozó célt továbbra is tartani lehessen. Mivel az energiaágazat központi szerepet játszik az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésében, ezért az átállás középpontjában fog állni.

Az Európai Unió és a világ az éghajlatváltozás és az egyre súlyosbodó energiaválság jelentette egzisztenciális fenyegetéssel néz szembe. Ha nem gyorsítjuk fel az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenése elleni küzdelmet, a Párizsban elfogadott célok elérhetetlenné válnak, és ezzel együtt elúszik annak lehetősége is, hogy elkerüljük a kiterjedt éghajlati válságot, amely világszerte pusztító következményekkel járna az emberekre és a környezetre nézve.

Az EU olyan partnerekkel is találkozókat fog tartani, mint az Európai Beruházási Bank (EBB), az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank (EBRD) és a Világbank, hogy ösztönzőket hozzanak létre a veszendőbe ment fosszilis gázok – köztük a metán – gyors összegyűjtésére, és e veszteségek nemzetközi vevőknek értékesíthető, értelmes termékekké való összevonására.

Az EU annak biztosítására fog törekedni, hogy a meglévő és új gázszolgáltatóktól származó további gázszállításokhoz a metánszivárgás leküzdésére, valamint a lefúvatás és fáklyázás kezelésére irányuló célzott intézkedések társuljanak, ami további likviditást teremt a globális piacokon, ugyanakkor jelentős éghajlati előnyöket biztosít. Az EU ezért a metánkibocsátás csökkentése érdekében együtt fog működni a fosszilis tüzelőanyagot szállító partnereivel. A lefúvatás és fáklyázás miatt évente legalább 46 milliárd m3 földgáz vész el azokban az országokban, amelyek ezt a földgázt az Unióba is szállíthatnák. Az ilyen metán (a földgáz fő összetevője) nagy részének fenntartható és gazdaságos módon való megkötésére már létezik technológia. Az EU készen áll arra, hogy technikai segítséget nyújtson partnereinek az ilyen kölcsönösen előnyös „Ön összegyűjti, mi megvesszük” rendszerek létrehozásához.

A szubszaharai Afrika és különösen Nyugat-Afrika országai – például Nigéria (az EU 2021. évi behozatalának 15 %-át már most is ő szállítja), Szenegál és Angola a cseppfolyósított földgáz terén szintén kiaknázatlan lehetőségeket rejtenek. Az átfogó közös cselekvési terv teljes körű és hatékony végrehajtása elősegítené annak a lehetőségnek a célzott mérlegelését, hogy az Irán Európa megbízható gázszolgáltatójává váljon.

Az EU még idén nyár előtt háromoldalú megállapodást kíván kötni Egyiptommal és Izraellel Európa cseppfolyósított földgázzal való ellátásáról. Japán és Korea már számos LNG-szállítmányt irányított át Európába, és tovább dolgoznak azon, hogy e lehetőséget a jövőben is ki lehessen használni. Katar készen áll arra, hogy megkönnyítse az ázsiai országokkal folytatott csereügyleteket. Ami a vezetékes gázt illeti, Norvégia már növelte az Európába irányuló szállításait, valamint Algéria és Azerbajdzsán is hajlandónak mutatkozik erre. Az EU az Algériával folytatott energiaügyi párbeszéd újraindítására fog törekedni, valamint a Déli Gázfolyosó stratégiai jelentőségére tekintettel fokozni fogja együttműködését Azerbajdzsánnal. Az Adria-gázvezeték kapacitásának növelése javítaná az EU és a nyugat-balkáni országok gázellátását.

A diverzifikációs erőfeszítések elősegítése érdekében az Európai Bizottság és az Egyesült Államok megállapodtak abban, hogy amerikai export, de egyúttal más nemzetközi partnerekkel folytatott együttműködés keretében igyekeznek további (2022-ben legalább 15 milliárd m3 és legalább 2030-ig évente körülbelül 50 milliárd m3) cseppfolyósított földgázt szállítani az Unióba. A Bizottság Kanadával létrehozott egy külön munkacsoportot is az elkövetkező évek LNG- és hidrogénszállítási lehetőségeinek megvizsgálása céljából.

A következő években szükséges gázellátás biztosításához az Uniónak növelnie kell a nem orosz forrásokból származó gázimportját: főként cseppfolyósított földgázból (LNG) (+50 milliárd m3), de vezetékes gázból is (+10 milliárd m3 vagy több). Ezért az Unió útjára indította az uniós energiaügyi platformot, amelynek célja, hogy a REPowerEU-ról szóló bevezető közleményben foglaltaknak megfelelően a gáz és hidrogén közös beszerzésének megkönnyítése érdekében összevonja a keresletet, összehangolja az infrastruktúra használatát és tárgyalásokat folytasson a nemzetközi partnerekkel.

Az Ukrajna elleni orosz invázió következtében valószínűleg továbbra is jellemző lesz a piaci volatilitás és a piac szűkössége, és ez nemcsak az Uniót, hanem a világ összes olajfogyasztóját érinti, különösen a legkiszolgáltatottabbakat. Az EU nemzetközi partnereivel együttműködve igyekszik biztosítani, hogy világszerte továbbra is elegendő mennyiségű olaj álljon rendelkezésre megfizethető áron. Az EU a G7-ek energiaügyi minisztereinek csoportjával együtt arra kéri az olajtermelő országokat, hogy vizsgálják meg annak lehetőségét, hogy a rendelkezésre álló szabad kapacitás teljes kihasználásával növelhető-e világpiacra történő szállítás.

Folyik a munka az Ukrajnával a megújuló gázok – köztük a hidrogén és a biometán – terén kialakítandó stratégiai partnerség tekintetében is azzal a céllal, hogy – amint a körülmények lehetővé teszik – azt jelentősen bővítsék.

A szubszaharai Afrikán belül Dél-Afrikában és Namíbiában már halad a megújuló hidrogén ágazatának fejlesztése, és felkeltette az uniós ipar érdeklődését. A megújuló hidrogénnel kapcsolatos megerősített együttműködés az EU által az olyan országokkal folytatott kétoldalú együttműködéseknek is a részét képezi, mint Egyiptom és Marokkó, ahol az Európai Bizottság megkezdte az EU és Marokkó közötti zöld partnerség kialakítását.

Az EU 2022 áprilisában, az ötödik szankciós csomag keretében úgy döntött, hogy leállítja az Oroszországból származó szén behozatalát. Ez azt jelenti, hogy a válság rövid távú kezeléséhez évente 44–56 millió tonna szenet kell pótolni, főként importból. Hosszabb távon az Unióban – a legtöbb országban 2030-ig – fokozatosan kivezetik a szenet. Az orosz szénre vonatkozó uniós embargó elfogadásával az árak az Unióban mintegy 15 %-kal – 325 EUR/tonnára – nőttek, de a szénellátás terén nem várhatóak nagyobb nehézségek, mivel április végén az árak visszatérnek az embargó előtti szintre.

Az atomerőművek tüzelőanyag-ellátásának diverzifikálása a munka egy fontos területe, mivel néhány uniós tagállam még mindig teljes mértékben orosz nukleáris tüzelőanyagtól függ. Az EU segíteni fogja a nukleáris létesítményeket abban, hogy felgyorsítsák az orosz tervezésű VVER reaktorokat kiváltó alternatív tüzelőanyagok engedélyezési eljárását, és együttműködik a nemzetközi nukleáris szervezetekkel, például a Nemzetközi Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ) és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) alá tartozó Nukleáris Energia Ügynökséggel (NEA) az ellátásbiztonság terén való együttműködés kiépítése érdekében. Már folyik a munka Kanadához hasonló partnerekkel.

Fő intézkedések:

·együttműködés a G7-ekkel, a G20-akkal és más nemzetközi fórumokkal, valamint kétoldalú együttműködés az érintett országokkal a megfelelően ellátott és jól működő olajpiacok biztosítása érdekében;

·a Kőolaj-exportáló Országok Szervezetével (OPEC) megkezdett párbeszéd folytatása annak érdekében, hogy az olajpiacon biztosítani lehessen a stabilitást és a megfizethetőséget;

·az olajpiacokra nehezedő nyomásra adott uniós válasz koordinálása, beleértve az olajkészleteknek az IEA közös fellépése keretében történő esetleges felszabadítását, illetve az ellátási zavarokra adott uniós válaszlépéseket is;

·az atomerőművek tüzelőanyag-ellátása diverzifikálásának felgyorsítása, többek között az EURATOM-mal együttműködésben.

2.4.Az energiamegtakarítás és az energiahatékonyság előtérbe helyezése

Ahogy az EU eltávolodik az orosz energiaszállítástól, előtérbe fogja helyezni az energiamegtakarítást és az energiahatékonyságot, és rövid távon 5 %-kal kívánja csökkenteni az olaj- és gázkeresletet. Ez csökkenteni fogja az árakkal és kereslettel kapcsolatban a globális piacokra nehezedő nyomást. Az Unió nemzetközi partnerekkel is együtt fog működni annak érdekében, hogy az energiamegtakarítás és az energiahatékonyság globális prioritássá váljon. Az Unió – más fejlett gazdaságokkal együtt – különösen az energiafogyasztás csökkentésére fog összpontosítani, többek között az IEA „Playing My Part” (Én is tehetek érte) kampányára támaszkodva.

Az energiahatékonyság számos környezeti, társadalmi és gazdasági előnnyel jár. Az IEA nulla nettó kibocsátásos forgatókönyve szerint a világgazdaság 2030-ra 40 %-kal nő, de 7 %-kal kevesebb primerenergiát használ fel, és az erre vonatkozó megoldások technikailag már most is készen állnak, költséghatékonyak és minden ágazat számára elérhetőek. A legnagyobb megtakarítási potenciál a köz- és magánépületek fűtése és hűtése terén érhető el. További jelentős energiamegtakarítás érhető el a hatékonyabb folyamatok, a körforgásos gazdaságra való átállás és a közlekedés, valamint a – mind az otthonokban (például hőszivattyúk), mind az iparban használt – hatékonyabb készülékek révén.

Az EU olyan szabályozási, jogalkotási, szabványosítási és címkézési tapasztalatokat szerzett, amelyekre számos ország támaszkodhat. Az Unió nemzetközi szinten elő fogja mozdítani e normákat és gyakorlatokat, elismerve ugyanakkor partnerei sajátos körülményeit. Az állami és a magánszektorból származó nagy tőkeberuházások mozgósítása ugyancsak döntő fontosságú. A pénzügyi intézményekkel és a nemzetközi partnerekkel szoros együttműködésben megoszthatók és tovább bővíthetők az energiahatékonyság finanszírozásával kapcsolatos uniós bevált gyakorlatok.

A metánszivárgás megállításának esete rávilágít arra, hogy az energiamegtakarítási intézkedések negatív kibocsátáscsökkentési költségekkel járhatnak: az olaj-, gáz- és szénágazatból származó metánkibocsátás akár 70 %-a is megakadályozható a jelenlegi technológia segítségével, és ennek csaknem fele nyereségesen vagy költségmentesen.

Az Európai Bizottság már elfogadott egy uniós metánstratégiát és egy jogalkotási javaslatot a metánkibocsátás kezelése céljából, amely egyértelmű nemzetközi dimenzióval bír. Nemzetközi szinten az EU az Egyesült Államokkal közösen bevezette a globális metánkibocsátás csökkentésére vonatkozó kötelezettségvállalást. A résztvevő országok kötelezettséget vállalnak arra, hogy 2030-ig a 2020-as szinthez képest legalább 30 %-kal csökkentik kollektív metánkibocsátásukat. Már több mint 110 ország csatlakozott e kötelezettségvállaláshoz, ami az emberi eredetű globális metánkibocsátás mintegy felét teszi ki.

Fő intézkedések:

·együttműködés a partnerekkel annak érdekében, hogy az energiahatékonyság és az energiamegtakarítás globális prioritássá váljon;

·az energiafogyasztás csökkentése érdekében a körforgásosabb gazdaságra való globális átállás támogatása;

·az energiahatékonysági és energiamegtakarítási beruházásokhoz szükséges finanszírozási eszközök rendelkezésre állásának elősegítése és az azokhoz való hozzáférés megkönnyítése;