HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 21.9.2005 
COM(2005) 446 végleges 
  
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI 
PARLAMENTNEK 
Tematikus stratégia a leveg őszennyezésr ől 
  
{SEC(2005) 1132} 
 
{SEC(2005) 1133}  
 
HU 2   HU A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI 
PARLAMENTNEK 
Tematikus stratégia a leveg őszennyezésr ől 
 
(EGT vonatkozású szöveg) 
1. B EVEZETÉS  
A levegőszennyezés kárt tesz az emberi egészségben és a környezetben. A tisztább 
levegő kibocsátása iránti szükségletet már több évtizede elismerték azzal, hogy 
nemzeti és uniós szint ű fellépéseket tettek, valamint  nemzetközi egyezményekben1 
aktívan részt vettek. Az uniós  fellépések a környezeti leveg ő minimális min őségi 
előírásainak létrehozására,  valamint a savas es ő és a talajközeli ózon problémáinak 
megoldására összpontosítottak. A nagy tüzel őberendezésekb ől és a mozgó 
forrásokból származó szennyez őanyag-kibocsátás csökkent; az üzemanyag min ősége 
javult, és környezetvédelmi követelményeke t integráltak a közlekedési ágazatba, 
valamint az energiaszektorba. 
A jelentős eredmények ellenére is komoly leveg őszennyezési hatások maradtak fenn. 
E körülményekre való tekintettel a Közössé g hatodik környezetvédelmi cselekvési 
programja egy leveg őszennyezésr ől szóló tematikus stratégi a kidolgozását sürgette, 
amelynek célkit űzése szerint el kell érni „a levegő minőségének olyan szintjét, amely 
nem idéz el ő jelentős negatív hatást és kockázatot az emberi egészségre és a 
környezetre ”2. A Tiszta Leveg őt Európának elnevezés ű programról ( CAFE – Clean 
Air For Europe  programme ) szóló közleményét3 követően a Bizottság 
megvizsgálta, hogy a jelenlegi jogszabályok  elégségesek-e ahhoz, hogy a hatodik 
környezetvédelmi cselekvési program célkit űzéseit 2020-ra elérjék. E vizsgálat a 
jövőbeni kibocsátásokra, valamint az eg észségre és a környezetre gyakorolt 
hatásokra vonatkozott, és a re ndelkezésre álló legmegfelel őbb tudományos és 
egészségügyi információk felhasználásáv al történt. Kimutatta, hogy jelent ős negatív 
hatások maradnak fenn akkor is, ha a jelenlegi jogszabályokat hatékonyan végrehajtják.  
Ennek megfelel ően e leveg őszennyezésr ől szóló tematikus stratégia (továbbiakban: a 
stratégia ) átmeneti célkit űzéseket állít fel az uniós leveg őszennyezésre vonatkozóan, 
és megfelel ő intézkedéseket javasol azok teljesítésére. Javaso lja, hogy modernizálják 
a jelenlegi jogszabályokat, és hogy azok jobban összpontosítsanak a legkomolyabb 
szennyező anyagokra, valamint hogy több er őfeszítés történjen a környezetvédelmi 
szempontok más szakpolitikákba és programokba történ ő integrálása felé. 
                                                
 
1 Ilyen például a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjed ő légszennyezésr ől szóló egyezmény 
(CLRTAP ). 
2 1600/2002/EK határozat, HL L 242., 2002.9.10., 1. o. 
3 COM(2001) 245. 
 
HU 3   HU 2. A  JELENLEGI HELYZET VIZSGÁLATA  
A levegőszennyezés helyi, ugyanakkor országhatárokat átlép ő probléma is, amelyet 
bizonyos szennyez ő anyagok kibocsátása okozza. Az anyagok önmagukban vagy 
pedig kémiai reakciókon keresztül negatív  környezeti és egészségügyi hatásokhoz 
vezetnek.  
Az aggodalomra leginkább okot adó szennyez ő anyag az egészséget illet ően a 
talajközeli ózon és a por („fino m por”). Ezen anyagokkal történ ő expozíció 
következményei a légz őrendszert érint ő kisebb hatásoktól a korai elhalálozásig 
terjednek (lásd a 2. mellékletet). Az ózon nem közvetlenül kibocsátás útján 
keletkezik, hanem az illékony szerves vegyül etek (VOC) és a nitrogén-oxidok (NOx) 
reakcióján keresztül a napfény jele nlétében alakul ki. A por a leveg őbe közvetlenül is 
kibocsátásra kerülhet (ún. primer részecskék), va gy „szekunder részecskékként” 
olyan gázok közrem űködésével alakulhat ki a légkör ben, mint a kén-dioxid (SO 2), a 
nitrogén-oxidok (NOx) és az ammónia (NH 3).  
Az ökológiai rendszert károsítja ezen kí vül 1) a savasító anyagok – a nitrogén-
oxidok, a kén-dioxid és az ammónia – lerakódása, amely a flóra és fauna 
pusztulásához vezet; és 2) az ammónia és a nitrogén-oxidok formájában jelentkez ő 
tápanyagnitrogén-többlet, amely növényközös ségek felbomlását okozhatja, az 
édesvizekbe beszivároghat, és minden es etben a biodiverzitás csökkenéséhez vezet 
(ezt hívják „eutrofizáció”-nak); 3) a ta lajközeli ózon, amely eredményeképpen fizikai 
károk keletkeznek, valamint lassul a mez őgazdasági termékek, erd ők és növények 
növekedése. A leveg őszennyezés anyagi károkat is okoz, mivel az épületek és a 
műemlékek megrongálódásához vezet. 
A levegőt szennyez ő főbb anyagok csökkentésével kapcsolatban már jelent ős 
előrelépés történt. Az 1. ábra a nitrogén- oxidok, a kén-dioxid, az illékony szerves 
vegyületek, és az ammónia ki bocsátásainak 1990 óta végbemen ő csökkenését 
mutatja, amely a jelenlegi szakpolitikáknak köszönhet ő. 
E csökkenéseknek voltak pozitív hatásai, noha a Skandináviában vizsgált tavak és 
folyóvizek kétharmada még mindig ki van té ve a savlerakódás veszélyének, valamint 
az összes unióbeli ökológiai rendszer mint egy 55 %-a eutrofizációtól szenved. Újabb 
intézkedések hiányában a környezeti és egészségügyi problémák 2020-ra még a 
meglévő jogszabályok teljes mérték ű végrehajtása mellet is megmaradnak. Míg a 
2000-es évi alapállapothoz képest a túlzo tt savlerakódás álta l érintett ökológiai 
rendszerekkel jellemzett te rületek körülbelül 44 %-kal  csökkennek, a jelenlegi 
adatok azt sugallják, hogy az eu trofizáció által érintett te rületek csökkenése csak 
14 %-os lesz, amely az ammóniakibocsá tás-csökkenés csekély mértékének 
tulajdonítható. Nem tudták azonban belevenni ezen el őrejelzésekbe a közös 
agrárpolitika reformja4, valamint az egyéb újabb kelet ű intézkedések után esetleg 
végbemen ő ammóniakibocsátás-csökkentést. A túlságosan magas ózonszint által 
érintett erd ők területe csupán 14 %-kal csökken. 
                                                 
4 A 2003-as KAP-reform legels ő becsült hatása – amely kizárólag az állatállomány számának várható 
csökkenésének köszönhet ő – 5 és 6 % körüli ammóniakibocsátás-csökkentésnek felel meg a 2000-es 
alapállapothoz viszonyítva. E becslés nem veszi figyelembe a nitrogén m űtrágya várható csökkentett 
használatának pozitív hatását. 
 
HU 4   HU Ami az egészségügyi hatásoka t illeti, a várható átlago s élettartam az Európai 
Unióban jelenleg körülbelül nyolc hónappal rövidül meg a leveg őben található PM 2.5 
miatt, amely évi 3,6 millió elvesztett élet évnek felel meg. A 2. ábra azt mutatja, hogy 
még a jelenlegi szakpolitikák  hatékony végrehajtása is csupán körülbelül 5,5 hónapra 
csökkenti le ezt a számot (amely 2,5 m illió elvesztett életévnek vagy 272 000 korai 
elhalálozásnak felel meg). Az ózonnal kapcsolatban körülbelül 21 000 korai 
elhalálozásra számítanak 2020-ben. Az életmin őséget ezáltal súlyos következmények 
fenyegetik. A gyerekek, az id ősek, illetve az asztmában és szív- és érrendszeri 
megbetegedésekben szenved ő polgárok különösen sebezhet ők. Pénzügyi 
szempontból egyedül az emberi egészség re mért károkat a 2020-as évre 189-609 
milliárd euróra becsülik. Ezen költségek miatt újabb intézkedések meghozatalának elutasítására nincs lehet őség. 
3. A
 „STRATÉGIA ” CÉLKIT ŰZÉSEI  
A hatodik környezetvédelmi cselekvési program célkit űzéseinek elérése, amely 
szerint biztosítani kell „ a levegő minőségének olyan szintjét, amely nem idéz el ő 
jelentős negatív hatást és kockázatot az emberi egészségre és a környezetre”  a 
természeti környezetre nézve azt jelenti, hogy nem szabad túllépni a kritikus terheléseket és szinte ket. Az emberi egészségre nézv e a helyzet összetettebb, mivel , 
bizonyos szennyez ő anyagok (mint például a por  és a talajközeli ózon) 
expozíciójának biztonságos szintje nem is mert. Ugyanakkor határozott egészségügyi 
bizonyítékok támasztják alá azt, hogy az e szennyez ő anyagok csökkentésére 
vonatkozó intézkedések az Unió lako sságának hasznát szolgálják majd. 
1. ábra – A nemzeti kibocsátási határértékekr ől szóló irányelvben (NECD) 
felsorolt szennyez ő anyagok szárazföldi eredet ű kibocsátása az EU 25 
országában  
0500010000150002000025000
1990 2000 2010 2020kilótonnaSO2
NOx
VOC
NH3
 
 
HU 5   HU 2. ábra – A por halálozásra irányuló hatásai 2000-ben és 2020-ben (jelenlegi 
szakpolitikák)
Javulás 2020-ig:
- 1,1 millió elvesztett életév 
megtakarítása
- 76 000 korai elhalálozás megtakarítása
- a várható átlagos 
élettartam csökkenésének 
megfékezése 2,5 hónappal 
   A 2020-ban fennmaradó 
problémák:
 - 2,5 millió elvesztett életév
- 272 000 korai elhalálozás
- a várható átlagos élettartam 5,5 
hónappal csökken
Ezen stratégiai célkit űzések megvalósításának érdekében a hatásvizsgálat5 során 
különféle forgatókönyveket elemeztek, amelyek az újabb intézkedések 
meghozatalának elutasításától a va lamennyi technikailag kivitelezhet ő intézkedés 
alkalmazásáig terjedtek. Még akkor sem lenne lehetséges a hatodik 
környezetvédelmi cselekvési program ambiciózus célkit űzéseit elérni, ha költségekre 
való tekintet nélkül valame nnyi technikailag kivitelezhet ő intézkedés alkalmazásra 
kerülne. Ennélfogva szakpolitikai döntést kell hozni a 2020-ra elérend ő egészségügyi 
és környezetvédelmi szintr ől, figyelembe véve az ezzel járó hasznokat és 
költségeket. A különböz ő ambíciószintek költségeir ől és hasznairól átfogó elemzés 
készült annak érdekében, hogy meghatáro zásra kerüljön az a legköltséghatékonyabb 
szint, amely összhangban áll a Közösség lisszaboni, illetve a fenntartható fejl ődést 
célzó stratégiájával. Az elemzés és a különböz ő forgatókönyvek az e közleményt 
kísérő hatásvizsgálatban kerültek részletes bemutatásra. 
A kiválasztott stratégia egészségügyi és környezetvédelmi célkit űzéseket (lásd a 3. 
mellékletet), valamint a f őbb szennyez ő anyagokkal kapcsolatban a kibocsátás 
csökkentésére vonatkozóan céloka t állít fel. Ezen célkit űzések egymást követ ő 
szakaszokban teljesülnek majd. A 2020-ra elérend ő célkitűzések felállítása az uniós 
polgárok számára védelmet fog nyú jtani a por-expozíció és a leveg őben lévő ózon 
ellen, az európai ökológiai rendszereket pedig megfelel őbben óvja majd a savas 
esőtől, a tápanyagnitrogén-többlett ől és az ózontól. Ez azt jelenti, hogy 2020-ra a 
PM 2,5-koncentrációnak 75 %-kal, a talajkö zeli ózonnak 60 %-kal kell csökkennie 
ahhoz képest, ami technikailag kivitelezhet ő. Ezen kívül a természetes környezetet 
fenyegető savasodás is, és az eutrofizáció is 55 %-kal fog csökkenni ahhoz képest, 
ami technikailag megvalósítható. Ezen célkit űzések teljesítéséhez a SO
2-kibocsátást 82 %-kal, a NOx-kibocsátást 
60 %-kal, a VOC-t 51 %-kal, az ammóniát 27 %-kal és a primer PM 2,5-t 59 %-kal 
kell csökkenteni a 2000-es kibocsátásokhoz képest. Ezen kibocsátás-csökkentések 
                                                 
5 SEC(2005) 1133. 
 
HU 6   HU nagy része a tagállamok által már elfoga dott és végrehajtott intézkedések 
segítségével fog teljesülni. Becslések szerint e csökkentések körülbelül 1,71 millió 
elvesztett életévet mentenek meg (amelyet  a por-expozíció követelt volna), valamint 
az ózon-expozíció okozta akut halálozást a 2000-es helyzethez képest 2 200-zal 
mérséklik. Jelent ősen csökkenti az erd őkre, a tavakra, a folyókra és a biodiverzitásra 
mért károkat, amelyeket savas es ő okoz, valamint megfelel őbb védelmet nyújt az 
európai ökológiai rendszerek részére a tápanyag-nitrogén légköri hozzájárulásai 
ellen. A stratégia egy rész e a környezeti leveg ő minőségével kapcsolatos jelenlegi 
jogszabályok felülvizsgálásán keresztül kerül megvalósításra, amely két tényez őből 
áll: 
(a) a meglév ő rendelkezések egységesítése és öt jogi eszköz egyetlen 
irányelvbe történ ő összevonása; 
(b) új levegőminőségi előírások bevezetése a leveg őben lévő porra 
(PM
2,5)vonatkozóan. 
Felülvizsgálják a nemzeti kibocsátási határértékekr ől szóló irányelvet6 is (NECD – 
National Emission Ceilings Directive) annak érdekében, hogy biztosítsák a 
nitrogén-oxidok, a kén-dioxid, az illékony szerves vegyületek, az ammónia és a 
primer por kibocsátásának mérséklésé t a 2020-ra javasolt átmeneti célkit űzésekkel 
összhangban. 
Becslések szerint az e stratégia számára kit űzött ambíciószint az egészségügyi 
szempontokra való tekintettel legalább évi 42 milliárd euró hasznot hoz majd. Ezen 
előnyök közé tartoznak a kevesebb korai elhalálozás, a kisebb mérték ű 
megbetegedések, a kevesebb kórházi keze lés, a jobb munkatermelékenység, stb. 
Noha az ökológiai rendszer re mért károk számszer űsítésére nincs egységes módszer, 
a csökkentett leveg őszennyezés környezeti el őnyei is jelent ősek lesznek a mérsékelt 
kockázatok, valamint az olyan ökológiai rendszerek területének csökkenése szempontjából, amelyekben kárt tehet a sava sodás, az eutrofizáció és az ózon. A már 
sérült ökológiai rendszerek állapota is  gyorsabban áll helyre. Ráadásul az 
épületekben és más anyagokban okozott ká rok is csökkennek ma jd. Hasonlóképpen, 
a mezőgazdasági termékekkel kapcsolatban a kár körülbelül évi 0,3 milliárd euróval 
csökken. 
Becslések szerint ezen célok elérése körülbe lül évi 7,1 milliárd euróba kerül (amely 
az EU 25 országának 2020-ban a GD P körülbelül 0,05 %-át jelenti). A 
foglalkoztatással kapcsolatban nem várh ató nettó változás. A betegség okozta 
termelésveszteség csökkenni fog. E stra tégiának leginkább az alacsony jövedelm ű 
társadalmi csoportok láthatják el őnyét, amelyek rendszerint a legmagasabb szint ű 
levegőszennyezésnek vannak kitéve. 
A környezetvédelmi el őírások katalizátorként szolgá lhatnak a gazdasági növekedés 
és az innováció számára.  Az EU a versenyben el őnyökhöz juthat, valamint 
lehetőségeket használhat ki azzal, hogy a kutatást és a fe jlesztést az er őforrás-
hatékony és a kevésbé szennyez ő technológiákra összpontosítja; az ilyen 
technológiákat más országoknak is át kell majd végül venniük. A fejlett országoknak, 
például az USA-nak és Japánnak már vannak leveg őszennyezéssel kapcsolatos 
                                                
 
6 2001/81/EK irányelv, HL L 309., 2001.11.27., 22. o. 
 
HU 7   HU hasonló szakpolitikái, mint például az Államok Közötti Tiszta Leveg ő Szabályzata az 
Egyesült Államokban. Egyértelm ű az is, hogy a fejl ődő országokat, mint Kínát és 
Koreát, a leveg őszennyezés egyre inkább foglalkoztatja, pozitív lépéseket tesznek a 
kibocsátások korlátozása érdekében, és ehhez szakpolitikai és technikai ötleteket várnak Európától. 
4. I
NTÉZKEDÉSEK ÉS MÓDSZEREK  
Ezen stratégiai célkit űzések elérése érdekében a jelenlegi leveg őminőségi 
jogszabályokat egyszer űsítik, más jogszabályokat pedig adott esetben 
felülvizsgálnak. Az új járm űvekkel kapcsolatban újabb kezdeményezéseket tesznek, 
valamint alapos hatásvizsgálatot követ ően a kis tüzel őberendezések, a hajók és a légi 
járművek kibocsátását érint ő új intézkedések el őirányzására kerülhet sor. A 
közösségi strukturális alapok, a nemzetközi együttm űködés, a jobb végrehajtás és a 
megfelelő eszközök kiválasztása mind a javasolt kevert szakpolitika ( policy mix ) 
részei. 
4.1. A környezetvédelmi jogszabályok hatékonyabb m űködéséért 
E stratégia feltételezi, hogy a jelenlegi jogszabályokat hatékonyan hajtják végre. 
Ennek érdekében, valamint a „jobb szabál yozás” elérése céljából a Bizottság a 
jelenlegi leveg őminőségi jogszabályok egységesítését javasolja a tagállamok 
adminisztrációs terheinek enyh ítése végett, és hogy lehet ővé tegye számukra, hogy 
legyőzzék a jelenlegi szabályoknak való megfel elés során tapasztalt nehézségeket. A 
Bizottság ezen kívül a leveg őminőség vizsgálatainak összehangolásának javításán is 
dolgozik, terjeszti a legj obb gyakorlatot és a tagá llamokkal folytatott épít ő 
párbeszédére támaszkodik.  
4.1.1. A leveg őminőségi jogszabályok egyszer űsítése 
Ehhez a stratégiához jogalkotási javasl atot csatoltak, amel y egyesíti magában a 
keretirányelvet7, az első8, a második9 és a harmadik10 származékos irányelvet, 
valamint az információcserér ől szóló határozatot11. Bevonják majd e javaslatba a 
nemrég elfogadott negyedik származékos irányelvet12 is egy egyszer űsített „egységes 
szerkezetbe foglalási” folyamat segíts égével. A javaslat tisztáz és egyszer űsít, elavult 
rendelkezéseket helyez hatályon kívül, modernizálja a jelentési követelményeket, valamint a finom porra vonatkozóa n új rendelkezéseket vezet be. 
A végrehajtás meger ősítése 
A keretirányelv és a származékos irányelvek értelmében leveg őminőségi 
határértékeket kell alkalmazni a tagállam ok területén. A gyakorlat azt mutatja, hogy 
bizonyos övezetekben súlyos és kivételes problémák állnak fenn. Következésképpen 
                                                
 
7 96/62/EK irányelv, HL L 296., 1996.11.21., 55. o. 
8 1999/30/EK irányelv, HL L 163., 1999.6.29., 41. o. 
9 2000/69/EK irányelv, HL L 313., 2000.12.13., 12. o. 
10 2002/3/EK irányelv, HL L 67., 2002.3.9., 14. o. 
11 97/101/EK határozat, HL L 35., 1997.2.5., 14. o. 
12 2004/107/EK irányelv, HL L 23., 2005.1.26., 3. o. 
 
HU 8   HU az új javaslat részeként, és amennyiben a tagállamok be tudják bizonyítani, hogy e 
jogszabályok végrehajtása érdekében valamennyi ésszer ű intézkedést meghozták azt 
javasolják, hogy a tagállamok az érintett övezetekre vonatkozóan kérhessék a jogszabályoknak való megfelelés határidejé nek kiterjesztését abban az esetben, ha 
megfelelnek bizonyos szigorú kritérium oknak, és ha a megfelelés érdekében 
kidogozott tervekkel rendelkeznek. 
A jelentés és az ellen őrzés (monitoring) modernizációja 
A tagállamok körülbelül 3 000 helyszínen ellen őrzik a leveg őminőséget, majd 
rendszeresen a nyilvánossá g és a Bizottság rendelkezésére bocsátják az err ől szóló 
információkat. A Bizottság az Európai Környezetvédelmi Ügynökséggel közösen javasolja, hogy térjenek át egy olyan elek tronikus jelentési rendszerre, amely a 
térbeli adatok jelentésére létrehozott INSPIRE-keret
13 (infrastructure for spatial 
information – térinformatikai infrastruktúra ) alkalmazásával egy olyan rendszeren 
alapulna, amelyben az információkat a kö zhatóságok összes szintje között 
megosztják. Ez a megközelítés visszaszorítja a bürokráciát, csökkenti a jogszabályoknak való megfelelésre vonatkoz ó jelentések számát, egységesíti az 
információáramlást, és megkönnyíti a nyilvánosság információkhoz történ ő 
hozzáférését. 
A környezeti leveg őn történő emberi PM
2.5 -expozíció szabályozása  
A finom por (PM 2.5) bizonyítottan veszélyesebb, mint a nagyobb szemcséj ű, noha a 
durvább frakciót (amelynek átmér ője 2,5-től 10 µm-ig terjed) sem lehet figyelmen 
kívül hagyni. A PM 10-zel kapcsolatos meglév ő szabályozáson kívül ezért védelmet 
kell biztosítani a PM 2.5-expozíció okozta indokolatlanul magas veszélyek ellen, és a 
polgárok általános expozícióját mindenütt csökkenteni kell. A javasolt védelmi fels ő 
határ 25 µg/m3, amely valószín űleg nem jelent külön te rheket, kivéve az EU 
legszennyezettebb területein. A kiválasztott fels ő határ szintje figyelembe veszi a 
PM 2.5 okozta veszélyekre vonatkozó jelenlegi ismereteinkben rejl ő 
bizonytalanságokat. Az is belekerült a javaslatba, hogy a tagá llamok a területükön 
történő átlagos városi koncentráció mérséklésének els ő lépéseként átfogóbb 
ellenőrzéseket végezzenek a városi területen lév ő környezeti PM 2,5-szintekkel 
kapcsolatban. A javaslat valamennyi ta gállam részére 2010 és 2020 között elérend ő 
20 %-os egységes átmeneti csökkentést céloz meg. El őreláthatóan ezt akkor fogják 
felülvizsgálni, amikor a leveg őminőségi ellen őrzésnek köszönhet ően több információ 
áll rendelkezésre. E felülvizsgálat legf őképpen az egyes tagállamokra vonatkozó, a 
levegőszennyezési helyzetükt ől függő különböz ő célok bevezetésének kérdéseire, 
illetve e célok jogilag kötelez ő erejűvé emelésének érdemi voltára fog 
összpontosítani.  
4.1.2. A nemzeti kibocsátási határértékekr ől szóló irányelv (NECD) felülvizsgálata 
A Bizottság 2006-ban felülvizsgálja a nemzeti kibocsátás i határértékekr ől szóló 
irányelvet és az e stratégiában megálla pított forgatókönyvön ala puló felülvizsgált 
kibocsátási határértékeket javasol. A javaslatot részletes hatásvizsgálat el őzi meg és 
tekintetbe veszi, hogy a nitrogén kezeléséh ez integrált megközelítésre van szükség 
                                                 
13 COM(2004) 516, 2004.7.23. 
 
HU 9   HU (lásd a 4.2.3. szakaszt). Ezenkí vül fontolóra vesz egyszer űsített végrehajtási és 
jelentési intézkedéseket, valamint a primer részecskékre vonatkozóan egyes célokat. Nem várható újabb változás az 50 MWth-nál nagyobb tüzel őberendezésekkel 
kapcsolatban a két meglév ő irányelvhez képest, melyek: a nagy 
tüzelőberendezésekr ől szóló irányelv
14 és a környezetszennyezés integrált 
megelőzéséről és csökkentésér ől szóló irányelv15 (IPPC  – integrated pollution  
prevention and control ). Megvizsgálják azonban az ipari kibocsátásokra vonatkozó 
meglévő jogszabályok egységesítésének lehet őségét is. 
4.1.3. E stratégia és egyéb környezetvédelmi politikák közötti összefüggés 
A stratégia összhangban áll az éghajlatváltozással kapcsolato s politikákkal. Segíteni 
fog abban, hogy a biodiverzitás csökke nésének megállításával kapcsolatos 
kötelezettségek megvalósuljanak, valamint támogatni fogja a biodiverzitás hosszabb 
távú helyreállítását. Az e stratégiában  körvonalazott intézkedések a közösségi 
higanystratégia16 célkitűzései felé – azzal, hogy csökkentik az égéssel összefügg ő 
higany-kibocsátást – a víz ügyi keretirányelv célkit űzései felé, valamint a tengeri 
környezetr ől szóló elkövetkez ő tematikus stratégia célkit űzései felé haladnak. 
A talaj, a vízmin őség és a biodiverzitás ellen őrzése meg fog jelenni a 
levegőszennyezéssel kapcsolatos szakpolitikák értékelésében, mivel mindegyiket 
érinti a savasodás és a tápanyag-nitrogén. Hasonlóképpen, a leveg őminőség 
ellenőrzése és jelentése támogatja a környezeti és egészségügyi cselekvési tervet.  
4.2. Leveg őminőségi szempontok integrálása más szakpolitikai területekbe 
Az e stratégiában megállapított célok elérése érdekében más szektorok 
erőfeszítéseire és kötelezettségvá llalásaira is szükség lesz. 
4.2.1. Energia 
Az energia hatékonyabb, valamint a természetes források megfelel őbb használata 
hozzájárulhat a káros kibocsátások csökkent éséhez. Az EU azt az indikatív célt t űzte 
ki maga elé, hogy 2010-re az energia 12 %-át és az elektromos áram 21 %-át megújuló energiaforrásokból termeli ki. E zenkívül minimális célokat fogadott el a 
bioüzemanyag részesedésér ől is, és biztonsági intézkedéseket javasolt az 
atomenergia területén. Különféle intézkedéseket hoztak az energiaigény mérséklésére, ideértve az energiafogyasztás címkézését, az épületek energiateljesítményére vonatkozó igazo lását, egy kapcsolt energiatermelésr ől szóló 
irányelvet és az energia-felhasznál ó termékek öko-tervezési követelményeire 
vonatkozó irányelvet. Az energi ahatékonyságról szóló zöld könyv
17 szintén olyan 
módszereket vizsgál meg, amelyekkel további fejl ődést lehet elérni ezen a területen. 
                                                 
14 2001/80/EK irányelv, HL L 309., 2001.11.27., 1. o. Az irányelv 4. cikke (7) bekezdése értelmében 
felülvizsgálatot végeztek.. Lásd: http://europa.eu.int/comm/environment/air/future_stationary.htm. 
15 96/61/EK irányelv, HL L 257., 1996.10.10., 26. o. 
16 COM(2005) 20. 
17 COM(2005) 265. 
 
HU 10   HU 4.2.1.1. Kisebb tüzel őberendezések 
Ezt az egyre fontosabb kibocsátási forrást közösségi szinten nem szabályozzák. A 
Bizottság meg fogja vizsgálni a környezetszennyezés integrált megel őzéséről és 
csökkentésér ől szóló irányelv (IPPC) 50 MWth-nál kisebb forrásokra történ ő 
kiterjesztésének érdemi voltá t. Ezenkívül harmonizált m űszaki szabványokat fognak 
létrehozni a házi tüzel őberendezések használatával és üzemanyagaikkal 
kapcsolatban. Lehet őség szerint a kisebb lakó- és kereskedelmi épületeket bele 
fogják venni az energiahat ékonyságról szóló irányelvbe18 annak bővítése során. 
4.2.1.2. VOC-kibocsátás az üzemanyagtölt ő-állomásokon 
Tekintettel az illékony szer ves vegyületeknek a talajköz eli ózon kialakulásában 
játszott szerepére, a Bizotts ág e témát tovább fogja vizsgálni a benzinkutaknál 
előforduló VOC-kibocsátás cs ökkentése érdekében.  
4.2.2. Közlekedés 
A közös közlekedéspolitik áról szóló fehér könyvben19 lefektetett 
kötelezettségvállalásoknak való megf elelés érdekében a Bizottság a jöv őben 
támogatni fogja a kevésbé szennyez ő közlekedési módokra való átállást, az alternatív 
üzemanyagokat, a tehermentesítést és a küls ő tényezőknek a szállítási költségekbe 
történő internalizálását. Ami az infrastruktúr ák díjazását illeti, a Bizottság már 
elkészítette javaslatait a közúti infras truktúra használati d íjaira vonatkozólag, 
amelyet a nehéz tehergépjárm űvekre kell alkalmazni (E urovignette), és kell ő időben 
egy valamennyi közlekedési módra vonatkozó köz ös keretet is vizs gálat alá vet. Az 
alábbiakban egyéb lehetséges intézkedések kerülnek bemutatásra, amelyeket a fehér 
könyv 2005-ös felülvizsgálata során más intézkedések egészíthetnek ki. 
4.2.2.1. Szárazföldi közlekedés 
Kezdeményezések történtek az európai vasúti rendszerek feltámasztása és integrálása 
érdekében. Ezeket a 2004- ben elfogadott transzeurópa i közlekedési hálózatokkal 
kapcsolatos iránymutatások támogatják,  amelyek prioritásként kezelik a 
környezetbarát közlekedési módokat, bel eértve a vasutat is. A „Marco Polo” 
programon keresztül továbbá támogatják az összetett teherszállítást, a GALILEO 
európai m űholdas rádiónavigációs rendszerre l pedig hatékonyabbá teszik a 
közlekedést.  
2005-ben elfogadásra kerül az új személygépkocsik és tehergépkocsik 
kibocsátásának csökkentésére irányuló java slat (EURO V.). Ezenkívül a Bizottság 
egy olyan javaslattal is el ő fog állni, amely a nehéz tehergépjárm űvek kibocsátásának 
további csökkentésére irányul . Hosszabb távon a Bizottsá g megvizsgálja azt is, hogy 
megvalósítható-e a típusjóváhagyási folyam at hatékonyabbá tétele, hogy a vizsgálati 
ciklusban történ ő kibocsátások megfelel őbben tükrözzék a tényleges vezetést.  
A Bizottság a következ ő intézkedéseket is mérlegelni fogja: 
                                                 
18 2002/91/EK irányelv, HL L 1., 2003.1.4., 65. o. 
19 COM(2001) 370, 2001.9.12. 
 
HU 11   HU • differenciált díjazással kapcsolatos gyakor lati iránymutatások; a differenciált 
díjazás a környezeti szempontból érzékeny területeken el őidézett 
levegőszennyezési károktól és hatásoktól függne; 
• a hatóságokra háruló kötelezettségek és a hatóságok felé tett ajánlások, amelyek 
szerint a tisztább és en ergiahatékonyabb új járm űvekre minimális éves beszerzési 
kvótákat kell alkalmazniuk; 
• közös keret létrehozása alacsony kibocs átási övezetek kije lölése céljából. 
A régebbi közúti járm űvek aránytalan méret ű szennyezettségi szintet okoznak. A 
levegőminőségi célkit űzések elérésére irányuló te rvek elkészíté sekor ezért a 
tagállamoknak gondolniuk kell a céltudatos felú jításra és a selejtezési programokra. 
A városi környezetr ől szóló tematikus stratégiájában a Bizottság azt vizsgálja, hogy 
miképpen lehet a legmegfelel őbben segíteni a tagállamokat és a helyi hatóságokat 
abban, hogy olyan fenntartható városi kö zlekedési terveket készítsenek és 
valósítsanak meg, amelyek a tömegközlekedé si fejlesztéseket a közlekedési igények 
kielégítésével ötvözik annak érdeké ben, hogy biztosítsák a közlekedési 
tevékenységek megfelel ő hozzájárulását a leveg őminőséggel, a zajjal, illetve az 
éghajlatváltozással kapcsolatos célkit űzésekhez. 
4.2.2.2. Légi közlekedés 
Az éghajlatváltozás és a leveg őminőség közötti lehetséges szinergiákra vonatkozó 
intézkedéseket egy elkövetkez ő közleményben vitatják majd meg, amely a légi 
járművek által okozott éghajlatváltozási hatások csökkentését célzó, gazdaságos 
eszközök használatairól fog szólni. 
4.2.2.3. Hajózás 
A hajók által okozott, leveg őt szennyez ő SO 2- és NOx-kibocsátások komoly gondot 
jelentenek, mivel 2020-ra várhatóan túllépik majd ezen anyagok valamennyi szárazföldi eredet ű kibocsátásait. A kibocsátásokat a Nemzetközi Tengerészeti 
Szervezet (IMO) tenger i környezeti szennyezésr ől szóló egyezményének VI. 
melléklete szabályozza, és valamennyi olya n tagállamnak, amely még nem ratifikálta 
ezt, a lehet ő legkorábban meg kellene azt tennie. 
A Bizottság kidolgozott egy EU-stratégiá t a hajók kibocsátás áról, és megegyezés 
történt a hajózási tüzel őanyagok kéntartalmáról szóló irányelvvel
20 kapcsolatban is. 
Mindamellett még több er őfeszítésre van szükség, és  a Bizottság a következ őket 
kívánja elvégezni: 
• Olyan határozatra vonatkozó ajánlást kíván a Tanács elé terjeszteni, amely 
felhatalmazza a Bizottságot, hogy az IMO ke retén belül tárgyalásokat folytasson a 
jelenlegi kibocsátási el őírások szigorításáról; a Bizottság 2006 végéig meg kíván 
vizsgálni egy olyan javaslatot, am ely szigorítaná a NOx-ra vonatkozó el őírásokat, 
amennyiben az IMO ezen id őpontig nem javasol szigorúbb el őírásokat. 
                                                 
20 COM(2002) 595. 
 
HU 12   HU • Partmenti villamos energiát (lehet őleg megújuló energiaforrásból származót) 
kíván biztosítani a kiköt őkben horgonyzó hajók számára iránymutatások 
kidolgozásával, valamint az energiára vona tkozó adómentesség megvizsgálásával. 
• Biztosítani kívánja, hogy az alacsony ki bocsátást valóban kritériumként 
alkalmazzák az uniós finanszírozási programokban, ideértve a Marco Polo programot és a „Tengeri gyorsforgalmi utak” elnevezés ű (Motorways of the Sea ) 
programot is. 
4.2.3. Mez őgazdaság 
Az ammónia-kibocsátás okhoz leginkább a szarvasmarha-, sertés- és 
baromfitenyésztési ágazat, valamint a m űtrágyák használata járul hozzá. A közös 
agrárpolitika legújabb reformja csökkenteni fogja a mez őgazdasági eredet ű 
ammónia-kibocsátásokat az alábbiakat követ ően: 1) a pénzügyi támogatás és az adott 
állatszámra irányuló kötelezettség közötti  kapcsolat megszüntetése; 2) az 
intenzifikációra irányuló ösztönz ők megszüntetése, amely a m űtrágyák 
használatának csökkenését fogja eredmény ezni; és 3) környezetvédelmi irányelvek 
kölcsönös megfeleltetésére  vonatkozó kötelezettség bevezetése a közvetlen 
kifizetések teljes odaítélésének feltételeké nt. További javulások is várhatók bizonyos 
környezetvédelmi irányelvek, mi nt például a nitrátszennyezésr ől szóló irányelv, a 
környezetszennyezés integrált megközelítésér ől és csökkentésér ől szóló irányelv 
(IPPC), a környezeti hatásvizsgálati iránye lv és a vízügyi keretirányelv hatékony 
végrehajtásának köszönhet ően. 
Előfordulhat, hogy ezen javulások nem elégségesek a stratégia célkit űzéseinek 
eléréséhez. Tekintette l arra, hogy a nitrogén  számos környezeti problémában szerepet 
játszik, a Bizottság egységes és integr ált megközelítést fog alkalmazni ezen anyag 
kezelésével kapcsolatban
21. Prioritásként fogják kezelni az olyan intézkedéseket és 
szakpolitikákat, amelyek a mez őgazdaság „túlzott” nitrogénhasználatának 
csökkentését célozzák meg, és amelyek egyidej űleg a vízben lév ő nitrát és a 
levegőben lévő ammónia és dinnitrogén-oxid ké rdéskörét is lefedik. Az ilyen 
szakpolitikák a következ ő kérdésekkel foglalkozhatn ak: 1) az állati tápanyag 
nitrogéntartalma; 2) a nitrogén m űtrágyák túlzott használata; és 3) a nitrogén-
körforgásra és környezeti jelent őségeire vonatkozó jöv őbeli kutatások el őmozdítása.  
Annak érdekében, hogy megfeleljenek a meglév ő ammónia-kibocsátási 
határértékeknek, valamint a NECD felülviz sgálata után az új ammónia-kibocsátási 
határértékeknek, a tagállamoknak terveket és programokat kell kidolgozniuk annak szemléltetéseképpen, hogy hogyan fogják el érni ezen új határértékeket. A 
csökkentésre vonatkozó célkit űzések elérése szükségessé teheti nemzeti cselekvési 
programok kidolgozását, ideértve a gazdasági szinten alkalmazandó 
kötelezettségeket is, amelyek lehet ővé teszik, hogy a kibocsátások csökkentésére a 
NECD felülvizsgálatának elfogadásátó l számított tíz éves, vagy annál hosszabb 
időtartam alatt kerüljön sor. 
                                                
 
21 A harmadik nemzetközi nitrogén konferencia (2004. október, Nanking, Kína) nyilatkozatával 
összhangban. 
 
HU 13   HU A jelenlegi vidékfejlesztési rendelet és a 2007–2013 közötti id őtartamra vonatkozó 
vidékfejlesztéssel kapcsolatos bizottsági javaslatok számos lehet őséget biztosítanak a 
mezőgazdasági eredet ű ammónia-kibocsátás problémáinak megoldására. Ezek között 
vannak a gazdaságok modernizálására, az el őírások teljesítése és az agrár-
környezetvédelemre vonatkozó intézkedések. A Bizottság ezen intézkedések teljes 
mértékű alkalmazására sürgeti a tagállamokat.  A tagállamok létrehozhatnak olyan 
agrár-környezetvédelmi rendszereket, amelye k túlmutatnak a jogszabályokból fakadó 
környezetvédelmi kötelezetts égeken, illetve a vidékf ejlesztési programokban 
megállapított, a trágyázószerek használa tára vonatkozó minimumkövetelményeken. 
Ez elősegítheti a CLRTAP helyes gazdálkodá si gyakorlatáról sz óló szabályzatával22 
való hatékonyabb megfelelést is. 
4.2.4. Strukturális alapok 
A strukturális alapok a tagállamokban és régiókban több olyan intézkedést 
társfinanszíroznak, amelyek hozzájárulnak a jobb leveg őminőséghez. A 2007–2013 
közötti id őtartamra vonatkozó kohéziós polit ika reformjáról szóló bizottsági 
javaslat23 olyan javaslatokat tartalmaz, amelyek el ő fogják segíteni e stratégia 
célkitűzéseinek elérését. Ilyen például a fe nntartható közlekedési rendszerek, a 
fenntartható és tisztább energiaellátás, vala mint a gazdátlan földek helyreállításának 
és újrahasznosításának támogatása. A kör nyezetvédelmet felvették a három javasolt 
célkitűzés közé, melyek: konvergencia, versenyk épesség és foglal koztatás, területi 
együttműködés. Ami az els ő célkitűzést illeti, amely a há trányos helyzetben lév ő 
régiókra és országokra  irányul, a leveg őminőséget megemlítették az Európai 
Regionális Fejlesztési Alapról (ERFA)24 szóló rendeletjavaslatban. Az öko-
innovációk és technoló giák teljes mérték ű kihasználásának biztosítása, valamint a 
környezetvédelmi vezetési rendszereknek a kis- és középvállalkozásokba történ ő 
bevezetése szintén prioritást élvez a jöv őbeli kohéziós politikákban. 
4.2.5. Nemzetközi dimenzió 
Mivel az európai leveg őszennyezéshez a regionális és globális háttér egyre inkább 
hozzájárul, a Bizottságnak arra kell törekednie, hogy az északi félteke 
levegőszennyezésének fontossága körül nemzetközi konszenzust alakítson ki. A 
Bizottság a tagállamok közrem űködésével és az USA-val közösen a CLRTAP 
keretén belül egy új munkacsoportot fog irányítani az északi félteke 
levegőszennyezésér ől. A Bizottság ezen kí vül fokozza a leveg őszennyezéssel 
kapcsolatos együttm űködését Kínával. Az EU továbbra is támogatja az egyezmény 
tudományos és ellen őrzési tevékenységeit. 
5. A  KÖVETKEZ Ő LÉPÉSEK  
5.1. Értékelés, felülvizsgálat és kutatás 
E stratégiát 2010-ben vizsgálják felül. A felülvizsgálat a hatodik környezetvédelmi 
cselekvési program végs ő értékeléséhez fog kapc solódni. A szakpolitikák 
                                                 
22 Amelyet a CLRTAP Göteborgi Jegyz őkönyve IX. melléklete tesz kötelez ővé. 
23 COM(2004) 492. 
24 COM(2004) 495, 4. cikk. 
 
HU 14   HU folyamatban lév ő értékelése továbbra is a meglév ő mutatókat és jelentett 
információkat fogja használni. Az értékelé si munkát felgyorsítják, hogy készen álljon 
a felülvizsgálatra. 
Az e stratégiát alátámasztó vizsgálat a leveg őszennyezéssel kapcsolatos – ideértve a 
por egészségügyi hatásait is – közösségi kutatásra épül, amelyet a különféle kutatási 
és technológiai fejlesztési keretprogramokon25 belül végeztek el. A stratégia a 
Közösség kutatási és fejlesztési alapjai26 segítségével kife jlesztett gazdasági-
környezeti modellekre és es zközökre is épül.  
Az elkövetkezend ő években több kutatás válik szükség essé a kibocsátási források, a 
légköri kémia, a szennyez ő anyagok terjedése, valamint a leveg őszennyezés 
egészségügyi és környezeti hatásai téma körében, ideértve a hosszú távú európai 
járványtani tanulmányokat is. Javítani ke ll az ökológiai rendszerre gyakorolt hatások 
pénzügyi értékelését, valamint a jelenleg  végrehajtás alatt álló intézkedések 
költségeinek és hatékonyságának vizsgálatát.  Ehhez szükséges lesz  az EU kutatási és 
fejlesztési alapjának finanszírozása, az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának 
munkája, valamint a tagállamok támogatása.  
5.2. Konzultációra vonatkozó megállapodások 
A CAFE program során körülbelül száz ta lálkozóra került sor az érdekelt felek 
részvételével és e stratégia kapcsán ké thónapos, interneten keresztül lebonyolított 
konzultáció történt a nyilvánosság bevoná sával. Összesen 11 578 visszajelzés 
érkezett, melyek közül körülbelül 10 000 magánszemélyekt ől jött. A hozzászólók 
szerint egyértelm űen szükség van a nyilvánosság megfelel őbb tájékoztatására és a 
levegőszennyezés elleni védelemre; a válaszadók hajlandók a csökkentett 
kockázatokért is átalányban fizetni, mint  ahogyan ez az ivóvíz esetében történik. 
A CAFE-irányítócsoport lesz továbbra is a jöv őbeni érdekelt felek konzultációjának 
legfőbb fóruma, de a leveg őszennyezéssel kapcsolato s konzultációs csoportok 
jelenlegi szerkezetét id ővel módosítani kell. 2005 máju sában ezenkívül létrehoztak 
egy munkacsoportot a NECD felülvizsgál atával kapcsolatos technikai munkák 
segítésére. A leveg őszennyezéssel kapcsolatos s zabályozási bizottságot is 
valószínűleg gyakrabban hívják majd segítsé gül a végrehajtási, különösen az 
ellenőrzési és a jelentési kérdésekkel kapcsolatban. 
6. K ÖVETKEZTETÉS  
A levegőszennyezés továbbra is negatív hatássa l van az uniós polgárok egészségére 
és életmin őségére, valamint a természetes környezetre. Ezen hatások jelent őssége túl 
nagy ahhoz, hogy figyelmen kívül lehessen őket hagyni, és a meglév ő jogszabályok 
végrehajtása önmagában nem elégsége s a probléma megoldásához. E stratégia 
hosszú távú tervet állít fel anna k érdekében, hogy Európában a leveg ő tisztább 
legyen. 
                                                 
25 CLEAR-csoport (http://www.nilu.no/cl ear/); INTEGAIRE tematikus hálózat 
(http://www.integaire.org/). 
26 Egészségügyi értékelés: ExternE és NewExt projektek; a makroökonómiai vizsgálatot a GEM-E3 
általános egyensúlyi modellel készítették.