[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 3.3.2008

COM(2008) 124 végleges

2008/0050 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

takarmány-alapanyagok forgalomba hozataláról és felhasználásáról {SEC(2008) 275} {SEC(2008) 276}

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

Általános háttér

Az Európai Unió mezőgazdasági termelése majd felerészt az állattenyésztésből származik. A takarmány a Közösség 5 millió állattartó gazdálkodója számára az egyik legfőbb költségtényezőt jelenti. A takarmány forgalmazási feltételei döntő hatást gyakorolnak az állattenyésztési ágazat versenyképességére. A takarmány másik jelentős részét a kedvtelésből tartott állatok eledele teszi ki, melyet az Európai Unió több mint 60 millió kisállatot tartó háztartásában vásárolnak rendszeresen. Az EU összetett-takarmány ágazatának éves bevétele (ideértve a kedvtelésből tartott állatok eledelét is) mintegy 50 milliárd euróra rúg, a takarmány-alapanyagok iparát nem számítva.

A címkézés egyrészt végrehajtási, nyomonkövetési és ellenőrzési célokra szolgál, másrészt a felhasználó tájékoztatására. Mivel a címke az eladó és a vevő közötti kommunikáció egyik legfontosabb eszköze, a lehető legegyszerűbbnek és legérthetőbbnek kell lennie. A kötelező követelményeket felül kell vizsgálni abból a szempontból, hogy mi szükséges az átlagos felhasználó számára ahhoz, hogy tudatosan dönthessen egy adott termék mellett. A takarmánycímkézést a felhasználók tájékoztatásának tágabb összefüggésében kell értelmezni. A haszonállatok számára történő takarmánybeszerzés napjainkban vállalatok között zajló ügylet.

A javaslat célkitűzései

Ez a projekt szerepel a Bizottság folytatólagos egyszerűsítési programjában. Ezért az általános célkitűzések – a Közösségben már kialakított, magas szintű takarmány- és élelmiszer-biztonságot megőrizve – a takarmány-alapanyagok és az összetett takarmány forgalmazásáról és címkézéséről szóló irányelvek egységes szerkezetbe foglalására, felülvizsgálása és korszerűsítésére irányulnak. A meglévő szabályok egyszerűsítése azonban nem jelent kockázatot az állatok egészségének nagyfokú védelmére nézve. A javaslat a jogi egyértelműséget, az összehangolt végrehajtást és a belső piac zökkenőmentes működését hivatott biztosítani. Az EU takarmány- és mezőgazdasági ágazata versenyképességének növelésére a műszaki követelményeket egyszerűsíteni kell, a felesleges adminisztratív terheket pedig meg kell szüntetni. Ezenkívül a takarmányt felhasználók számára lehetővé kell tenni, hogy a megtévesztés veszélye nélküli, tudatos döntést hozhassanak.

A takarmány-alapanyagok jegyzékbe vételével kapcsolatos működési célkitűzés konkrétan abban áll, hogy az egyértelmű elnevezések és a fogyasztók pontos tájékoztatása révén biztosítsuk a belső piac zökkenőmentes működését. Az engedélyezési eljárásokkal kapcsolatban pedig az a célunk, hogy a forgalomba hozatal előtti engedélyezési követelmények arányosak legyenek a kockázatokkal, és az új takarmány-alapanyagok helyes használata megfelelően meg legyen határozva. Az összetett takarmányhoz kapcsolódó fokozott innovációt és versenyképességet a felesleges címkézési követelmények csökkentésével kívánjuk elérni. A kedvtelésből tartott állatok eledeléhez fűződő működési cél pedig arra irányul, hogy a kisállatok eledelének címkéi még pontosabb tájékoztatást nyújtsanak, hogy a vevőt ne tévessze meg a félrevezető címkézés.

Meglévő rendelkezések a javaslat által szabályozott területen

A 79/373/EGK tanácsi irányelv az összetett takarmány forgalmazásának szabályait állapítja meg. A 93/74/EGK tanácsi irányelv a különleges táplálkozási célokra szánt („diétás”) takarmányokra – mint az összetett takarmányok fajtájára – vonatkozó alapelveket határozza meg. A 96/25/EK tanácsi irányelv a takarmány-alapanyagok forgalmának és felhasználásának általános szabályait állapítja meg. A 82/471/EGK tanácsi irányelv a takarmány-alapanyagok kategóriájába tartozó úgynevezett „bioproteinek” (a takarmányban felhasznált egyes termékek) forgalmazási feltételeit szabja meg. A 93/113/EK tanácsi irányelv továbbá a takarmányban található enzimek, mikroorganizmusok és ezek készítményeinek felhasználásának és forgalmazásának szabályait határozza meg, a már hatályon kívül helyezett 70/524/EGK tanácsi irányelv még mindig hatályos 16. cikke pedig az összetett takarmányban található takarmány-adalékanyagok címkézéséről rendelkezik.

Ezeket a jogi rendelkezéseket az összetett takarmány plombálatlan csomagban vagy tartályban való forgalmazásának bizonyos esetekben történő engedélyezéséről szóló 80/511/EGK bizottság irányelv, a kedvtelésből tartott állatok összetett takarmányának címkézéséhez használható összetevő-kategóriák megállapításáról szóló 82/475/EGK bizottsági irányelv, a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok tervezett alkalmazási listájának létrehozásáról szóló 94/39/EK bizottsági irányelv és a takarmányozási célú forgalmazás vagy felhasználás tekintetében tiltott anyagok listájának („negatív lista”) elfogadásáról szóló 2004/217/EK bizottsági határozat hajtja végre.

A javaslat ésszerűsíti, egyszerűsíti, aktualizálja és korszerűsíti a fent említett rendelkezéseket.

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

A javaslat összhangban áll a Bizottság jobb szabályozást célzó politikájával és a lisszaboni stratégiával. A fő hangsúly a szabályozási eljárás egyszerűsítésén, és ennélfogva az adminisztratív terhek csökkentésén, továbbá az európai élelmiszeripar versenyképességének fokozásán van, mindez az élelmiszerbiztonság szavatolása, a közegészség magas szintű védelme és globális szempontok figyelembevétele mellett.

2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

Konzultáció az érdekelt felekkel

2002-től kezdve egyre növekvő intenzitással konzultációkon, értekezleteken és kétoldalú kapcsolattartáson keresztül kérték ki a tagállamok, a harmadik országok képviselői és az érintett felek véleményét.

2003-ban a Bizottság egy külső vállalatot bízott meg azzal, hogy tanulmányt végezzen a takarmányokra vonatkozó jogszabályok bizonyos részeiről. A végleges beszámoló 2004 júniusára készült el, „Assessment of the possible adoption of a new proposal recasting legislation on feed labelling and amending the authorisation/withdrawal procedure for some categories of feed materials” (A takarmánycímkézés jogi szabályozásának átdolgozására és a takarmány-alapanyagok bizonyos kategóriáinak engedélyezési/forgalmon kívül helyezési eljárásának módosítására vonatkozó új javaslat lehetséges elfogadásának felmérése) címmel.

2005 novemberében a Bizottság a széles nyilvánosság bevonásával IPM-konzultációt folytatott (Interactive Policy Making – interaktív politikai döntéshozatal), hogy információt gyűjtsön a jelenleg hatályban lévő jogszabályok felülvizsgálata kapcsán megfontolás alatt álló főbb kérdések lehetséges hatásairól.

2007 januárjában és februárjában az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság keretében megbeszéléseket tartottak a tagállamokkal, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósággal, valamint az élelmiszerlánc- és állat- és növényegészségügy kérdéseivel foglalkozó konzultatív csoportban résztvevő érdekelt felekkel. A jogalkotási javaslattervezet egyes elemeiről 2007 júniusában és júliusában két teljes munkanapot felölelő értekezleten kérték ki a tagállamok véleményét.

Hatásvizsgálat

A rendelettervezetben javasolt minden egyes fontos politikai intézkedés esetében több lehetőséget is megvizsgáltunk a különböző érintett felekre és hatóságokra gyakorolt gazdasági, társadalmi és környezeti hatásuk tekintetében – mint például a követelmények eltörlését (dereguláció), a fennálló helyzet fenntartását, az érintett felekkel történő felelősségmegosztást új kötelező intézkedések bevezetése révén (társszabályozás).

A Bizottság hatásvizsgálatot végzett; az arról szóló jelentést ezzel a javaslattal párhuzamosan nyújtják be bizottsági személyzeti munkadokumentumként. A jelentés az alábbi oldalon is megtalálható: http://ec.europa.eu/food/food/animalnutrition/labelling/index_en.htm .

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

A javasolt intézkedés összefoglalása

A takarmány forgalomba hozatalát és felhasználását szabályozó európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadása. A javasolt intézkedés a bizonyos takarmányok forgalmazására és felhasználására vonatkozó meglevő szabályozás felváltásával egyszerűsíti és korszerűsíti a rendelkezéseket, abból a célból, hogy a közegészség védelméből kiindulva gondoskodjon a felhasználók és fogyasztók megfelelő tájékoztatásáról, valamint a belső piac gördülékeny működéséről.

Jogalap

Az EK-Szerződés 37. cikke és 152. cikkének (4) bekezdése.

A szubszidiaritás elve

A szubszidiaritás elve annyiban érvényesül, amennyiben a javaslat nem tartozik a Közösség kizárólagos hatáskörébe.

A javaslat célkitűzéseit a tagállamok egyedül kellő mértékben nem érhetik el, a következők miatt:

A közösségi fellépés lényege, hogy a takarmány Európai Unión belüli forgalmának és felhasználásának feltételeket szabjon. Ezt pusztán tagállami szinten nem lehet megfelelően megvalósítani, ha azt akarjuk, hogy a belső piac zökkenőmentesen működjék, mivel a tapasztalatok szerint az irányelvek nemzeti átültetésében jelentkező különbségek akadályozzák a harmonizált közös piacot, azaz a takarmány szabad forgalmát. Ezenkívül az EU-nak joga van fellépni avégett, hogy egységes termelési feltételek révén fokozza az európai mezőgazdaság termelékenységét és bevételét.

A tagállamok egyedi intézkedései nyomán a takarmány- és élelmiszerbiztonságnak eltérő szintjei alakulnának ki, ami elbizonytalanítaná a fogyasztókat. A takarmány forgalmazására vonatkozó, teljesen összehangolt szabályozás például takarmány forgalomból való kivonását is megkönnyíti majd, amennyiben valamilyen azzal kapcsolatos kockázatot állapítottak meg.

Tekintettel az európai takarmányipari ágazat és állattenyésztés versenyképességére, a takarmány forgalmazásának és felhasználásnak összefüggésében a belső piac hatékony működését célzó közösségi fellépés indokolt. Ezenkívül az összehangolt szabályok az európai takarmányfelhasználók érdekeit is szolgálják, akik így megfelelő tájékoztatásban részesülhetnek.

A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének.

Az arányosság elve

A javaslat a következők miatt megfelel az arányosság elvének.

A javaslat harmonizálja a bizonyos takarmányok forgalmazására és felhasználására vonatkozó szabályozási keretet, és ezáltal hozzájárul az EU takarmányipari ágazatának működéséhez. A javasolt jogi intézkedések – a takarmány- és élelmiszer-biztonság megőrzésének előfeltételével – szigorú vizsgálaton mentek keresztül, melynek során összevetették a várható előnyöket és hátrányokat. Ezen túlmenően pedig a Bizottság minden egyes területet alaposan felmért, ügyelve arra, hogy a konkrét intézkedések ne jelentsenek túlzott vagy indokolatlan terhet.

Ha a vonatkozó jogi szabályozást nem hangolnánk össze, megmaradnának az egyedi nemzeti forgalmazási és termelési feltételek. Az összehangolás csökkenti az adminisztratív terheket.

Az eszközök megválasztása

Javasolt eszköz: egy rendelet

Tekintettel arra, hogy a javaslat egyik lényegi eleme az egyszerűsítésben áll, a rendeletek használata általában kedvezőnek tekinthető az egyszerűsítés szempontjából, mivel így minden szereplőnek egyidejűleg ugyanazokat a szabályokat kell követnie (lásd a Bizottság egyszerűsítésről szóló közleményét, COM(2005) 535).

Más megoldás a következők miatt nem lenne megfelelő.

A Közösség a takarmány forgalmazásával és felhasználásával kapcsolatban széles körű követelményeket dolgozott ki, melyek több irányelvben találhatók, számos kereszthivatkozással utalnak egymásra, és át is fedik egymást. E követelményeket vagy a belső piac szükségleteire adott egyes válaszokként, vagy a Közösség azon célkitűzését szem előtt tartva fogadták el, hogy növelje a takarmány- és élelmiszerbiztonságot. Mindez különböző szabályozások egész sorozatához vezetett, melyek sokasága csak történeti okokból tűnhet indokoltnak.

Ráadásul az irányelvek nemzeti jogba való átültetése nyomán összehangolatlan forgalmazási feltételek alakultak ki, melyek az Európai Unión belüli kereskedelem akadályaként léptek fel, mint ahogy azt az Európai Bíróság elé került több eset is bizonyítja. Hogy bizonyos takarmányok különböző minősítésekben részesülnek, állandó gondot jelent a vállalatoknak, valamint a nemzeti és közösségi hatóságoknak, ideértve a bíróságokat is. Egységes osztályozást nem lehet addig létrehozni, amíg a közösségi szabályokat irányelvekben határozzák meg.

Végezetül pedig a szóban forgó irányelvekre vonatkozó különféle módosítások úgy kerültek megfogalmazásra, hogy a tagállamoknak nemigen maradt „játéktere” az átültetésre, azaz inkább „rendeletszerű”, mintsem irányelv-szellemiségű módosításokról volt szó. A cél pontosan a tagállami alkalmazások különbözőségének elkerülése volt. A takarmányra vonatkozó közösségi jogszabályok megfogalmazása már évek óta ezt a mintát követi, reagálva az egyes szereplők és gyakran a tagállamok által is óhajtott jogi egyértelműség kívánalmára.

Összefoglalásképpen megállapítható, hogy egy új átfogó rendelet az egész közösségi takarmányipari ágazatban következetességet és egyértelműséget vezetne be.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére.

5. TOVÁBBI INFORMÁCIÓK

Egyszerűsítés

A javaslat a jogi szabályozás és mind a (közösségi vagy nemzeti szintű) hatóságok, mind a magánszféra számára az adminisztratív eljárások egyszerűsítéséről gondoskodik.

Azon felesleges lehetőségek megszüntetése, hogy a tagállamok nemzeti szinten eltérhetnek az általános rendelkezésektől, valamint a hasznos eltérések magasabb, közösségi szinten kötelezővé tétele nyomán a jogi szabályozás ésszerűbbé és az érintett felek számára átláthatóvá válik. A szabályozás nyelvi megfogalmazását is korszerűsítjük és egyértelművé tesszük.

A javaslat szerepel a Bizottság folytatólagos egyszerűsítési programjában, illetve a jogalkotási és munkaprogramjában a 2007/SANCO/004 hivatkozási szám alatt.

Európai Gazdasági Térség

A javasolt jogi aktus EGT-vonatkozású ügyeket érint, melyet ezért ki kell terjeszteni az Európai Gazdasági Térségre.

A javaslat részletes magyarázata

1. fejezet – Bevezető rendelkezések

A takarmány-alapanyagok és az összetett takarmány forgalmazására és felhasználására vonatkozó rendelkezések a takarmány- és élelmiszerbiztonság megfelelő szintjének biztosítása mellett modern piaci környezetet hivatottak teremteni az érintett feleknek. Ennek során az idevágó területekre vonatkozó, már meglevő horizontális és különleges jogszabályozást figyelembe kell venni. Ezen célok eléréséhez elengedhetetlen, hogy a különböző takarmányfajtáknak világos fogalommeghatározásai és elnevezései legyenek.

2. fejezet – Általános követelmények

Minden takarmányfajta esetében általános biztonsági és forgalmazási követelményeket kell megállapítani. A termelők és más szereplők számára külön kötelezettségeket határozunk meg, lehetővé téve ezzel számukra, hogy megfelelő ellenőrző és takarmánybiztonsági intézkedéseket hozzanak.

A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy jegyzéket vezessen és aktualizáljon azokról az alapanyagokról, melyeket tilos forgalomba hozni.

3. fejezet – A takarmány egyes fajtáinak forgalomba hozatala

A takarmány-alapanyagok vonatkozásában szennyeződési kritériumokat kell bevezetni, és a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy iránymutatást tegyen közzé, amely segítségével meg lehet különböztetni a takarmány-alapanyagokat más takarmányoktól.

A kiegészítő takarmány fogalmának tisztázása különösen fontos a takarmány-adalékanyagok maximális tartalma tekintetében.

A különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokra (diétás takarmányok) vonatkozó rendelkezéseket meg kell tartani, azzal a lehetőséggel kiegészítve, hogy – szükség esetén az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósággal folytatott konzultáció után – komitológiai eljárás során aktualizálni lehessen az engedélyek jegyzékét.

4. fejezet – Címkézés, kiszerelés és csomagolás

Az összes takarmány-alapanyagra és összetett takarmányra vonatkozó általános címkézési előírások a tájékoztatás pontosságát és megfelelőségét hivatottak biztosítani. A címkézés helyességére vonatkozó felelősséget az egész élelmiszerlánc mentén tisztázni kell. Az ellenőrző hatóságok kérésére a kijelentéseket tudományosan alá kell támasztani.

Az általános, kötelező érvényű címkézési követelményeknek azonosak kell lenniük a takarmány-alapanyagok és az összetett takarmány esetében. A takarmány-adalékanyagokat biztonsági osztályozás alapján kell feltüntetni. A kedvtelésből tartott állatok eledele esetében rugalmasabban is el lehet járni, nehogy az adalékanyagok címkézése elbizonytalanítsa a fogyasztót.

A takarmány-alapanyagokra, az összetett takarmányra és a diétás takarmányra vonatkozóan megfelelő különleges kötelező címkézési követelményeket kell bevezetni.

A takarmányfelhasználónak jogában áll, hogy saját kezdeményezésére a kötelező címkézési adatokon túlmenő tájékoztatást kapjon.

A szennyezett takarmány vonatkozásában különleges címkézési követelményeket kell megállapítani.

A múltbéli pozitív tapasztalatok alapján engedélyezni lehet az alapvető és különleges címkézési követelményektől való eltérést.

Az élelmiszertermelő állatoknak és a kedvtelésből tartott állatoknak szánt összetett takarmány önkéntes címkézésére vonatkozóan szabályozási keretet kell létrehozni.

A takarmány csomagolását illetően valószínűleg el lehet térni bizonyos körülmények között a zárt tartályban történő forgalomba hozatal követelményétől.

A címkézésre vonatkozó elvek a takarmány kiszerelésére és reklámozására is alkalmazandók.

5. fejezet – A takarmány-alapanyagok közösségi jegyzéke és a helyes címkézési gyakorlat kódexei

A takarmány-alapanyagok jegyzékének bővítése és pontos termékazonosításokkal való ellátása kedvezően hatna a piac átláthatóságára. Mivel a takarmány-alapanyagok specifikációinak jegyzéke nem befolyásolja a takarmánybiztonságot, és az érintett felek vannak a leginkább tisztában azzal, hogy az egyes termékek kapcsán mely prioritások a legfontosabbak és mennyire részletes adatokra van szükség, helyénvaló ezt a feladatot az érintett felekre bízni.

Az ágazatban használt, jó takarmányhigiéniai gyakorlatról szóló útmutatók kidolgozása során szerzett pozitív tapasztalatok és az érintett felek jogos elvárása alapján, miszerint részt kívánnak venni az e területen folyó munkában, arra bátorítjuk az érdekelteket, hogy az önkéntes címkézés keretében dolgozzanak ki a helyes címkézési gyakorlatról szóló közösségi kódexeket.

Az önkéntes közösségi jegyzék és a kódexek kidolgozásába tanácsadói és végső jóváhagyó szerepben a Bizottságot is be kell vonni. Gondoskodni kell arról, hogy minden fontos szereplő részt vehessen ezen eszközök kidolgozásában.

6. fejezet – Általános és záró rendelkezések

A rendeletben javasolt intézkedések végrehajtását a Bizottság az 1999/468/EK tanácsi határozatban megállapított szabályozási eljárással összhangban állapítja meg.

Az előkeverékek címkézésének az 1831/2003/EK rendelet 16. cikkében meghatározott követelményeit néhány következetlenség kiküszöbölése végett módosítani kell.

Mellékletek: A takarmány címkézésnek műszaki követelményeit meg kell határozni a szükséges előírások megállapítása céljából. Ide tartoznak a takarmány-alapanyagok és az összetett takarmány címkéin kötelezően és önkéntes alapon feltüntetendő konkrét adatok is. Ezen kívül az adatok ellenőrzéséhez a megengedhető eltéréseket is meg kell határozni.

2008/0050 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

takarmány-alapanyagok forgalomba hozataláról és felhasználásáról

(EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 37. cikkére és 152. cikke (4) bekezdésének b) pontjára,

tekintettel a Bizottság javaslatára[1],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[3],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[4],

mivel:

(1) Az emberek és állatok egészségének magas szintű védelmére irányuló törekvés az élelmiszerjog egyik alapvető célkitűzése, amint azt az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[5] megállapítja. Ez a rendelet vezette be azt a megközelítést, amely szerint az élelmiszerbiztonságnak a termelőtől a felhasználóig kell terjednie, és amely a takarmányt az élelmiszerlánc legelején található érzékeny láncszemnek tekinti.

(2) A takarmányt a takarmány-alapanyagok, az összetett takarmány, a takarmány-adalékanyagok és a gyógyszeres takarmány csoportjaiba lehet besorolni. A takarmány-adalékanyagok forgalmazására vonatkozó szabályokat a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[6], a gyógyszeres takarmány forgalmazására vonatkozó szabályokat pedig a Közösségen belül a gyógyszeres takarmányok előállítására, forgalomba hozatalára és felhasználására irányadó feltételek megállapításáról szóló, 1990. március 26-i 90/176/EGK tanácsi irányelv[7] állapítja meg.

(3) A takarmány-alapanyagok és összetett takarmány, ideértve a kedvtelésből tartott állatok eledelét is, forgalmazására és felhasználására vonatkozó meglevő jogszabályokat, mégpedig az összetett takarmány forgalmazásáról szóló, 1979. április 2-i 79/373/EGK tanácsi irányelvet[8], a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokról („diétás takarmányok”) szóló, 1993. szeptember 13-i 93/74/EK tanácsi irányelvet[9], a takarmány-alapanyagok forgalmáról szóló, 1996. április 29-i 96/25/EK tanácsi irányelvet[10], valamint a takarmányozási célra felhasznált egyes termékekről szóló, 1982. június 30-i tanácsi irányelvet[11] korszerűsíteni kell. Ezen irányelvek felváltása nyomán az összetett takarmány plombálatlan csomagban vagy tartályban való forgalmazásának bizonyos esetekben történő engedélyezéséről szóló, 1980. május 2-i 80/511/EGK bizottsági irányelv[12] felváltása is szükségessé vált.

(4) A 79/373/EGK irányelv felváltása miatt a takarmányban található enzimek, mikroorganizmusok és ezek készítményeinek felhasználásáról és forgalmazásáról szóló, 1993. december 14-i 93/113/EK tanácsi irányelvet[13] is fel kell váltani. A 79/373/EGK irányelv hatályon kívül helyezése továbbá azt vonja maga után, hogy a 70/524/EGK tanácsi irányelv 16. cikkét, amely az irányelv 1831/2003/EK rendelet általi hatályon kívül helyezése után is érvényben maradt, az összetett takarmányokban található takarmány-adalékanyagok címkézésre vonatkozó rendelkezések váltják fel.

(5) Mivel a takarmány fogalmának a közösségi élelmiszer- és takarmányjog általi meghatározása a vízre nem terjed ki, és a vizet takarmányozás céljára nem forgalmazzák, e rendelet nem rendelkezik a takarmányozásra használt vízzel kapcsolatos feltételekről. Ehelyett a takarmányiparban történő vízhasználatot a takarmányhigiénia követelményeinek meghatározásáról szóló, 2005. január 12-i 183/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[14] szabályozza.

(6) A 178/2002/EK rendelet 15. és 16. cikkében és a 183/2005/EK rendelet 4. cikkében meghatározott, takarmányra vonatkozó követelményeken kívül helyénvaló olyan különleges biztonsági és forgalmazási rendelkezések megállapítása, melyek a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt takarmányra is vonatkoznak.

(7) A takarmányipari vállalkozók kötelezettségeiről a 178/2002/EK rendelet 17., 18. és 20. cikke rendelkezik. Ezek a cikkek a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt takarmányra nem vonatkoznak. A közelmúlt tapasztalatai alapján e takarmányok veszélyt jelenthetnek a takarmány- és élelmiszerbiztonságra nézve. Ezért gondoskodni kell arról, hogy e cikkek hatálya a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt takarmányra is kiterjedjen.

(8) A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[15] összhangban a tagállamoknak hivatalos ellenőrzéseket kell végezniük a rendeletnek való megfelelés biztosítása érdekében. Ezek az ellenőrzések nem csupán a kötelező, hanem az önkéntes címkézési adatokra is kiterjednek. Hogy a takarmány összetételéről szóló adatokat is ellenőrizni lehessen, meg kell határozni a feltüntetett értékek megengedhető eltéréseit.

(9) A takarmánybiztonsági kockázatok kezelése érdekében fenn kell tartani a 2004/217/EK bizottsági határozatban[16] megállapított azon termékek jegyzékét, melyek takarmányozási célú forgalomba helyezése tilos. E jegyzék megléte nem jelenti azt, hogy az összes, jegyzékbe fel nem vett terméket biztonságosnak lehet tekinteni.

(10) A takarmány-alapanyagok, a takarmány-adalékanyagok és az állatgyógyászati készítmények megkülönböztetése hatással van a forgalombahozatali feltételekre is. A takarmány-alapanyagokat elsősorban az állatok szükségleteinek, mint például energia-, tápanyag-, ásványianyag- vagy élelmirost-szükséglet, fedezésére használják. Ezeknek az anyagoknak alapvető tápanyag-összetételüktől eltekintve általában nincsen pontos vegyi meghatározásuk. A takarmány-alapanyagok rendeltetésszerű felhasználásai közül ki kell zárni azokat a tudományos értékelés útján megállapítható hatásokat, amelyek a takarmány-adalékanyagokra és az állatgyógyászati készítményekre korlátozódnak. A különféle termékfajták megkülönböztetésére útmutatók kidolgozása ajánlott.

(11) A kiegészítő takarmány fogalmának a 79/373/EGK irányelvben megadott meghatározása több tagállamban alkalmazási problémákhoz vezetett. A jogszabály egységes alkalmazását elősegítendő, a kiegészítő takarmány egy bizonyos szinten túlmenően nem tartalmazhat adalékanyagokat.

(12) A 82/471/EGK irányelv a Közösség magas fehérjetartalmú takarmánnyal való ellátását kívánta fejleszteni. Az irányelv szerint valamennyi bioproteint a forgalomba hozatal előtt engedélyeztetni kell. Az elmúlt évek során azonban csak nagyon kevés új engedélyt adtak ki, és még mindig nyilvánvaló, hogy hiány van magas fehérjetartalmú takarmányban. Az általános, forgalomba hozatal előtti engedélyezési követelmény tehát tiltó erejűnek bizonyult, és helyette a piacfelügyelet alapján kockázatosnak talált termékek betiltásával is meg lehetne birkózni a biztonsági kockázatokkal. Amennyiben egy bioprotein kockázatfelmérési eredménye negatívnak bizonyul vagy bizonyult, forgalmazását vagy használatát be kell tiltani. A bioproteinek általános, forgalomba hozatal előtti engedélyezési eljárásának különleges követelményét el kell törölni, azzal a következménnyel, hogy ezekre a termékekre ugyanaz a biztonsági rendszer vonatkozik, mint minden egyéb takarmány-alapanyagra.

(13) Bebizonyosodott, hogy a 93/74/EGK irányelvnek a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok tervezett alkalmazási listájának létrehozásáról szóló 94/39/EK irányelv[17] által végrehajtott rendelkezései jól működnek, melyeket ezért korszerűsített formában meg kell őrizni. Az ilyen takarmányok hatékonyságát és biztonságát illetően ki kell kérni az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: a Hatóság) véleményét, amennyiben a rendelkezésre álló tudományos és technikai adatok alapján feltételezhető, hogy egy bizonyos takarmány használatával esetleg nem érhető el a tervbe vett táplálkozási cél, vagy az az állati és emberi egészségre, a környezetre vagy az állatjólétre káros hatást gyakorolhat.

(14) A címkézés végrehajtási, nyomonkövetési és ellenőrzési célokra szolgál. A címkézés célja ezen kívül, hogy ellássa a fogyasztókat az ahhoz szükséges információval, hogy a szükségleteiknek megfelelő, tudatos döntést hozhassanak; ezért annak következetesnek, összefüggőnek, átláthatónak és érthetőnek kell lennie. Mivel a fogyasztók, különösen az állattartó gazdálkodók, az adott terméket nem csupán az árusítás helyszínén választják ki, ahol megtekinthetik a takarmány csomagolását, a címkézés tartalmi követelményei nem csak a terméken található tájékoztatásra vonatkoznak, hanem az eladó és a fogyasztó között zajló egyéb kommunikációra is. Ezek az elvek ezenkívül a takarmány kiszerelésére és reklámozására is érvényesek.

(15) A címkézés kötelező, önkéntes és kiegészítő információkból áll. A kötelező információ alapvető címkézési követelmények és a takarmány-alapanyagokra, illetve az összetett takarmányra vonatkozó különleges címkézési követelmények kombinációja, melyeket a diétás takarmány esetében kiegészítő információ is kísér.

(16) Az az elv, miszerint csak bizonyos takarmány-adalékanyagokat kell a címkéken feltüntetni, ha azokat takarmány-alapanyagokban és összetett takarmányokban használják, jól működőnek bizonyult. Mind az 1831/2003/EK rendeletből eredő kategóriákba sorolás, mind pedig különösen a kedvtelésből tartott állatok tulajdonosai körében tapasztalható, bizonyos kiegészítő címkézés keltette zavarodottság miatt esedékessé vált az idevágó rendelkezések aktualizálása és modernizálása.

(17) A szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalma (BSE) által előidézett válsághelyzet és a dioxinválság következményeként 2002 óta kötelező az összetett takarmányban található valamennyi takarmány-alapanyag tömegszázalékának feltüntetése. Ezzel párhuzamosan az élelmiszer- és takarmánybiztonság szintje időközben lényegesen javult a 178/2002/EK és 183/2005/EK és végrehajtó intézkedéseik nyomán, mégpedig az élelmiszer- és takarmányipari vállalkozók felelősségére való összpontosítással, a továbbfejlesztett nyomonkövetési rendszerrel, a HACCP-elvek takarmányiparban történő bevezetésével és a jó takarmányhigiéniai gyakorlatról szóló útmutatók kidolgozásával. E vívmányok, melyeket az élelmiszerre és takarmányra vonatkozó sürgősségi riasztórendszerben elküldött értesítések is tükröznek, azt igazolják, hogy el kell törölni a takarmány-alapanyagok összetett takarmányban való tömegszázalékának kötelező megadását. A pontos százalékokat önkéntes alapon lehetne feltüntetni.

(18) A fogyasztó pontos, nem félrevezető tájékoztatása végett a pontos tömegszázalékot abban az esetben kell megadni, ha az érintett takarmány-alapanyagot az összetett takarmány címkéjén hangsúlyozottan tüntetik fel.

(19) Bizonyos területeken, ahol a gyártó nem köteles a címkén egyes adatokat feltüntetni, a fogyasztónak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy kiegészítő információ kérhessen. Az összetett takarmányban található takarmány-alapanyagok megadása tömegük szerinti csökkenő sorrendben azonban már önmagában is lényegi tájékoztatást nyújt a takarmány összetételét illetően. A közösségi jogrendszer legújabb fejleményeit figyelembe véve, amely különösképpen a HACCP, a nyomonkövethetőség, a szigorú higiéniai szabályok és a jó higiéniai gyakorlattal kapcsolatos közösségi útmutatók terén nyújt jobb biztosítékokat, lehetővé kell tenni a gyártónak, hogy elutasíthassa a kérelmet, amennyiben úgy véli, hogy a kívánt tájékoztatással szellemi tulajdonára vonatkozó jogokat sértene meg. Ez nem lenne negatív hatással az élelmiszer- és takarmánybiztonságra, mivel az illetékes hatóságoknak mindig jogukban állna, hogy az összes takarmány-alapanyag százalékos arányáról tájékoztatást kapjanak.

(20) A takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[18] nem szabályozza a túlzott mértékben nemkívánatos anyagokat tartalmazó takarmány címkézését. Ezért megfelelő rendelkezéseket kell meghatározni.

(21) Lehetővé kellene tenni az általános címkézési követelményektől való eltérést, amennyiben a követelmények alkalmazása nem szükséges az emberek vagy állatok egészségének, illetve a fogyasztói érdekek védelmében, és indokolatlan terhet róna a címkéken feltüntetendő adatokért felelős gyártóra vagy takarmányipari vállalkozókra. A tapasztalatok alapján akkor lehetne eltérést engedélyezni, ha gazdálkodók közötti takarmányszállításról van szó, amikor a gazdálkodó a saját gazdaságában használja a takarmányt, illetve ha kis mennyiségekről, háromnál nem több takarmány-alapanyagból álló összetett takarmányról, valamint egész növényi magvakból álló keverékekről van szó.

(22) Az összetett takarmányt általában zárt tartályokban kell forgalmazni, de gondoskodni kell a megfelelő eltérési lehetőségekről is.

(23) A 96/25/EK irányelv mellékletének B. része, valamint a 82/471/EGK irányelv melléklete bizonyos takarmány-alapanyagokra nézve megnevezési, leírási és címkézési rendelkezéseket foglal jegyzékbe. E jegyzékek segítik a termékjellemzőkről folytatott, a gyártó és vevő közötti információcserét. E jegyzékek azonban nem kimerítők, ami azt vonja maga után, hogy a jegyzékbe fel nem vett anyagokat is lehet forgalmazni. Továbbá új takarmány-alapanyagokkal már évek óta nem frissítik a jegyzéket, ezért egyre kevesebb a piacon az olyan takarmány-alapanyag, amely szerepel a jegyzékben. E jegyzékeket, különösen az új takarmány-alapanyagokra való tekintettel, ki kellene bővíteni azon érintett felek érdekében, akiknek előnye származik a pontos termékleírásból.

(24) Az érintett feleknek a normák meghatározásába – közösségi higiéniai útmutatók kifejlesztése által – való bevonása kapcsán szerzett tapasztalatok igen pozitívak. A jegyzék érintett felek általi kibővítése sokkal rugalmasabb lenne, és jobban alkalmazkodna a felhasználók információs szükségleteihez, mintha azt a törvényhozó bővítené. Az érintett felek eldönthetik, hogy – a takarmány-alapanyagok jegyzéke értékének függvényében – mekkora ráfordítással végzik ezt a munkát. A 96/25/EK és a 82/471/EGK irányelvekben található takarmány-alapanyagok jelenlegi jegyzékei lesznek a takarmány-alapanyagok közösségi jegyzékének kiinduló verziói, melyeket az érintett felek saját érdekeiknek megfelelően bővítenek tovább. A közösségi jegyzék használata önkéntes alapon történik, de hogy a vevő ne részesüljön félrevezető információban a termék valós mibenlétét illetően, a gyártónak fel kell tüntetni, ha a közösségi jegyzékben megadott megnevezéseket használ, de egyebekben nem alkalmazza a jegyzéket.

(25) A modern címkézés elősegíti a versenyképes piaci környezetet, amelyben a dinamikus, hatékony és innovatív szereplők a címkézést hatékonyan tudják használni termékeik értékesítése során. Tekintettel mind az állati takarmány vállalatok közötti forgalmazására, mind a kedvtelésből tartott állatok eledelének gyártója és vevője közötti kapcsolatra, az erre a két területre vonatkozó helyes címkézésre bevezetett kódexek hasznos eszközök lehetnének a modern címkézés céljainak eléréséhez. Ezek a kódexek értelmezhetik az önkéntes címkézés adott kereteit.

(26) Minden érintett fél bevonása alapvető fontosságú annak érdekében, hogy a közösségi jegyzék és a helyes címkézési gyakorlat kódexei jó minőségűek és pontosak legyenek. Különösen a felhasználók érdekeit kell figyelembe venni, hogy a pontos tájékoztatásra való joguk még jobban érvényesülhessen. Ezt a Bizottság biztosíthatja a közösségi jegyzék és a kódexek jóváhagyásával.

(27) Mivel a célkitűzések, azaz a takarmány- és élelmiszerbiztonság, valamint a belső takarmánypiac zökkenőmentes működése, a tagállamok által nem érhetők el megfelelően, és ezért közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvével összhangban e rendelet nem lépi túl a célkitűzéseinek eléréséhez szükséges mértéket.

(28) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedések elfogadása a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[19] összhangban történik.

(29) Különösen a tekintetben kell felhatalmazni a Bizottságot, hogy határozzon a takarmányként nem használható termékekről, hogy engedélyezze a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányt, hogy jegyzéket állítson össze a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt takarmány címkézési kategóriáiról, hogy módosítsa az önkéntes címkézési adatok jegyzékét, és hogy hozzáigazítsa a mellékleteket a tudományos és technikai fejlődéshez. Mivel ezek az intézkedések általános hatályúak, és céljuk e rendelet nem alapvető elemeinek módosítása, többek között azok kiegészítésével, ezen intézkedések elfogadása az 1999/468/EK tanácsi határozat 5. cikkének a) pontjában meghatározott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban történik.

(30) Az 1831/2003/EK rendelet 16. cikke a takarmány-adalékanyagok és előkeverékek címkézéséről és csomagolásáról rendelkezik. Különösképpen az előkeverékekre vonatkozó szabályok okoztak gyakorlati végrehajtási problémákat az ágazat és az illetékes hatóságok számára. Az előkeverékek következetesebb címkézése érdekében módosítani kell ezt a cikket.

(31) A 79/373/EGK, 80/511/EGK, 82/471/EGK, 93/74/EGK, 93/113/EK és 96/25/EK irányelvek következésképpen hatályukat vesztik.

(32) A tagállamok megállapítják az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést, hogy biztosítsák a rendelet rendelkezéseinek végrehajtását. E szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. fejezet Bevezető rendelkezések

1. cikk Tárgy

A 178/2002/EK rendeletben megszabott általános elveknek megfelelően e rendelet célja, hogy összehangolja a takarmány forgalomba hozatalának és felhasználásának feltételeit a felhasználók és fogyasztók megfelelő tájékoztatását, valamint a belső piac hatékony működését biztosítandó.

2. cikk Hatály

1. Ez a rendelet szabályokat határoz meg a takarmány Európai Unión belüli forgalomba hozatalára és felhasználására vonatkozóan, ideértve a címkézésre, a csomagolásra és a kiszerelésre vonatkozó követelményeket is.

2. Az ebben a rendeletben meghatározott rendelkezések az állati takarmányozásra alkalmazandó egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül alkalmazandók, amelyek a következők:

a) a 90/167/EGK irányelv;

b) 2002/32/EK irányelv;

c) Az Európai Parlament és Tanács 999/2001/EK rendelete (2001. május 21.) az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról[20];

d) Az Európai Parlament és a Tanács 1774/2002/EK rendelete (2002. október 3.) a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról[21];

e) Az Európai Parlament és Tanács 1829/2003/EK rendelete (2003. szeptember 22.) a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról[22]; valamint

f) Az Európai Parlament és Tanács 1830/2003/EK rendelete (2003. szeptember 22.) a géntechnológiával módosított szervezetek nyomonkövethetőségéről és címkézéséről, és a géntechnológiával módosított szervezetekből előállított élelmiszer- és takarmánytermékek nyomonkövethetőségéről, valamint a 2001/18/EK irányelv módosításáról[23].

3. Ez a rendelet a vízre nem vonatkozik, sem akkor, ha közvetlenül az állatok veszik magukhoz, sem akkor, ha azt szándékosan adták a takarmányhoz.

3. cikk Fogalommeghatározások

1. E rendelet alkalmazásában a „takarmány”, a „takarmányipari vállalkozás”, a „takarmányipari vállalkozó”, a „forgalomba hozatal”, a „nyomonkövethetőség” fogalmak meghatározása a 178/2002/EK rendelet szerint, a „takarmány-adalékanyag”, az „előkeverék”, a „technológiai segédanyag” és a „napi adag” fogalmak meghatározása az 1831/2003/EK rendelet szerint alkalmazandó.

2. A következő meghatározások szintén alkalmazandók:

a) „élelmiszertermelő állat”: olyan állat, amelyet emberi fogyasztásra szánt élelmiszer előállítására tartanak, ideértve azokat az állatokat is, amelyeket ugyan nem fogyasztanak el, de a Közösségben általában fogyasztható fajba tartoznak;

b) „nem élelmiszertermelő állat”: tartott vagy tenyésztett, nem emberi fogyasztásra használt állat, mint például a prémes állatok, a kedvtelésből tartott állatok, a laboratóriumban, állatkertben vagy cirkuszban tartott állatok;

c) „prémes állat”: a prémjéért tartott vagy tenyésztett, nem emberi fogyasztásra használt állatok;

d) „kedvtelésből tartott állat”: táplált, tenyészett vagy tartott állat, amely olyan fajba tartozik, amelyet a Közösségben általában nem használnak emberi fogyasztásra;

e) „takarmány-alapanyagok”: olyan természetes állapotú, friss vagy tartósított, növényi vagy állati eredetű termékek, amelyek elsődleges rendeltetése az állatok táplálkozási szükségleteinek fedezése, illetve az ilyen termékek ipari feldolgozásából származó termékek, valamint olyan szerves vagy szervetlen anyagok, adalékanyagokkal vagy azok nélkül, amelyeket akár közvetlenül, akár feldolgozás után állatok etetéséhez, összetett takarmányok előállításához vagy előkeverékek hordozójaként szándékoznak felhasználni;

f) „összetett takarmány”: takarmány-alapanyagok keveréke, adalékanyagokkal vagy azok nélkül, amelyet állatok etetésére használnak teljes értékű vagy kiegészítő takarmány formájában;

g) „teljes értékű takarmány”: olyan összetett takarmány, amely összetételénél fogva napi adagként elegendő;

h) „kiegészítő takarmány”: olyan összetett takarmány, amelynek legalább egy takarmány-alapanyaga nagy mennyiségben tartalmaz bizonyos anyagokat, de amely összetételénél fogva kizárólag más takarmánnyal együtt kombinálva elegendő napi adagként;

i) „ásványi takarmány”: olyan kiegészítő takarmány, amely legalább 40 % nyers hamut tartalmaz;

j) „tejpótló takarmány”: olyan takarmánykeverék, amely szárazon vagy meghatározott folyadékmennyiségben feloldva fiatal állatok táplálására szolgál az anyatej kiegészítéseként vagy pótlásaként a kolosztrum felvétele utáni időszakban, illetve amellyel levágásra szánt borjakat, bárányokat és kecskegidákat táplálnak;

k) „hordozóanyag”: olyan saját technológiai hatás nélküli anyag, amelyet az takarmány-adalékanyagok oldására, hígítására, diszpergálására vagy másféle fizikai módosítására használnak, hogy megkönnyítsék azok kezelését, alkalmazását vagy használatát anélkül, hogy technológiai funkcióját megváltoztatnák;

l) „különleges táplálkozási cél”: azon állatok különleges táplálkozási igényei kielégítésének a célja, amelyeknél az emésztés, felszívódás vagy anyagcsere folyamata ideiglenesen vagy visszafordíthatatlanul károsodott vagy károsodhat, és ezért javukra válik, ha állapotuknak megfelelő takarmányt fogyasztanak;

m) „különleges táplálkozási célokra szánt takarmány”: olyan takarmány, amely speciális összetétele vagy különleges előállítási eljárása folytán különleges táplálkozási célt elégít ki, és amelyeknek köszönhetően világosan megkülönböztethető az általános fogyasztásra használt takarmánytól. A különleges táplálkozási célokra szánt takarmány nem foglalja magában a 90/167/EGK irányelv értelme szerinti gyógyszeres takarmányokat;

n) „minimális eltarthatósági idő”: az az időpont, ameddig a gyártó felelősséget vállal azért, hogy a termék megfelelő tárolási körülmények mellett legalább a sajátos jellemzőit megőrzi;

o) „gyártási tétel” vagy „szállítmány”: egyetlen üzemben egységes előállítási paraméterek felhasználásával előállított termelési egység vagy – amennyiben azokat összefüggő sorban állítják elő és együtt tárolják – több ilyen egység. Beazonosítható mennyiségű takarmányból áll, és közös jellemzőkkel kell rendelkeznie, úgymint eredet, fajta, a csomagolás típusa, csomagoló, feladó, címkézés;

p) „címkézés”: bármilyen szöveg, adat, védjegy, márkanév, ábra vagy jelzés egy takarmányhoz történő rendelése, ezeknek az információknak a takarmányra vonatkozó vagy azt kísérő bármilyen médiumon (mint csomagolás, tartály, felirat, címke, dokumentum, gyűrű, gallér vagy internet) történő elhelyezése által;

q) „címke”: a takarmány tartályára írt, nyomtatott, előnyomott, rábélyegzett, préselt vagy rányomott, illetve ahhoz hozzáerősített függőcímke, márkanév, védjegy, képi vagy egyéb leírás;

(r) „kiszerelés”: a takarmányok alakja, megjelenése, csomagolása és csomagolóanyagai, azok elrendezési módja, vagy a környezet, amelyben a takarmányt bemutatják.

2. fejezet Általános követelmények

4. cikk Biztonsági és forgalmazási követelmények

1. E rendelet alkalmazásában a 178/2002/EK rendelet 15. és 16. cikke, valamint a 183/2005/EK rendelet 4. cikke értelemszerűen a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt takarmányra is alkalmazandó.

2. A takarmányt csak akkor lehet forgalomba hozni és felhasználni, ha:

a) egészséges, eredeti, a célnak megfelelő és forgalomképes minőségű;

b) nem bír közvetlen káros környezeti vagy állatjóléti hatással;

c) az ebben a rendeletben, a 90/167/EGK irányelvben, illetve az 1831/2003/EK rendeletben meghatározott rendelkezéseknek megfelelően címkézték, csomagolták és szerelték ki.

3. A takarmány megfelel az I. mellékletben megfogalmazott, szennyeződésekre és egyéb vegyi tényezőkre vonatkozó technikai rendelkezéseknek.

5. cikk A takarmányipari vállalatok felelőssége és kötelezettségei

1. E rendelet alkalmazásában a 178/2002/EK rendelet 17., 18. és 20. cikke értelemszerűen a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt takarmányra is alkalmazandó.

2. A takarmánytermelők a hatósági ellenőrzésekért felelős hatóságok rendelkezésére bocsátanak minden általuk forgalomba helyezett takarmány összetételére és állítólagos jellemzőire vonatkozó olyan információt, amely alapján a címkézés során megadott információ pontossága ellenőrizhető.

6. cikk Tilalom

1. A takarmány nem tartalmaz olyan anyagokat, vagy nem áll olyan anyagokból, melyek takarmányozási célú forgalomba hozatala vagy felhasználása tilos.

2. Különösen a tudományos bizonyítékokat, a technikai haladást, az élelmiszerre és takarmányra vonatkozó sürgősségi riasztórendszerben elküldött értesítéseket és a 882/2004/EK rendeletnek megfelelő hatósági ellenőrzések eredményeit figyelembe véve a Bizottság elfogadja azon anyagok jegyzékét, melyek takarmányozási célú forgalomba hozatala vagy felhasználása tilos.

Azokat az intézkedéseket, amelyek e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására vonatkoznak, a 29. cikk (4) bekezdésében hivatkozott, ellenőrzéssel történő szabályozási eljárással fogadják el.

3. fejezet A takarmány egyes fajtáinak forgalomba hozatala

7. cikk A takarmányfajták jellemzői

A 29. cikk (2) bekezdésében hivatkozott eljárásnak megfelelően a Bizottság útmutatókat fogadhat el a takarmány-alapanyagok, a takarmány-adalékanyagok és az állatgyógyászati készítmények közötti különbségtétel tisztázására.

8. cikk A kiegészítő takarmány adalékanyag-tartalma

A kiegészítő takarmány – az érintett takarmány-adalékanyagot engedélyező rendeletben meghatározott felhasználási feltételek sérelme nélkül – nem tartalmazhat több takarmány-adalékanyagot, mint a teljes értékű takarmány esetében rögzített maximális adalékanyag-tartalom százszorosa vagy a kokcidiosztatikum- és hisztomonosztatikumtartalom ötszöröse.

9. cikk A különleges táplálkozási célokra szánt takarmány forgalmazása

A különleges táplálkozási célokra szánt takarmány forgalmazása csak akkor lehetséges, ha az rendelkezik a takarmány tervezett felhasználásaként feltüntetett táplálkozási célnak megfelelő lényegi táplálkozási jellemzőkkel, mely rendeltetést engedélyeztek és a 10. cikkel összhangban létrehozott jegyzékbe felvettek.

10. cikk A tervezett felhasználások engedélyezése

1. A tervezett felhasználásokra vonatkozó engedélyeket egy a Közösségben letelepedett személy kérelmére vagy valamely tagállam kérésére lehet adni. Az ilyen kérelmeket vagy kéréseket a Bizottsághoz intézik.

2. A kérelmező összegyűjti az arra vonatkozó dokumentációt, hogy az adott takarmány megfelel a tervezett különleges táplálkozási célnak, és hogy nincsen káros hatással az állati és emberi egészségre, a környezetre vagy az állatjólétre.

3. A Bizottság a kérelmező által összegyűjtött dokumentációt továbbítja a tagállamoknak.

4. Amennyiben az elérhető tudományos és technikai információ alapján a Bizottság joggal feltételezi, hogy az adott takarmány felhasználásával nem érhető el a tervezett különleges táplálkozási cél vagy káros hatással lehet az állati és emberi egészségre, a környezetre vagy az állatjólétre, a Bizottság három hónapon belül az adott takarmány értékelésére vonatkozó kérelmet intéz az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósághoz (a továbbiakban: a Hatóság), amely mellé a dokumentációt is csatolja. A Hatóság a kérés kézhezvételét követő hat hónapon belül véleményt ad. E határidőt minden alkalommal meg kell hosszabbítani, amikor a Hatóság kiegészítő információt kér a kérelmezőtől.

5. Hat hónappal azt követően, hogy a Bizottság továbbította a tagállamoknak a dokumentációt, illetve adott esetben a Hatóság véleményét megkapta, rendeletet fogad el a szóban forgó engedély megadásáról vagy megtagadásáról, és ennek megfelelően a 9. cikkben említettek szerint jegyzéket állít össze.

Azokat az intézkedéseket, amelyek e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására vonatkoznak, a 29. cikk (4) bekezdésében hivatkozott, ellenőrzéssel történő szabályozási eljárással fogadják el.

6. A jegyzékbe vett tervezett felhasználás jegyzékből való törlését az eredeti kérelmező vagy valamelyik tagállam kérheti. A kérést a jegyzékből való törlést indokló dokumentáció kíséri. A Bizottság is kezdeményezhet eljárást a jegyzékből való törlésre, amennyiben lényegi információval rendelkezik a szóban forgó dokumentáció összeállításához.

7. A Bizottság véleményezés céljából továbbítja a dokumentációt a tagállamoknak és az eredeti kérelmezőnek. A (4)–(5) bekezdésben előírt eljárást értelemszerűen kell alkalmazni.

4. fejezet Címkézés, kiszerelés és csomagolás

11. cikk Általános elvek

1. A takarmány címkézése és kiszerelése nem tévesztheti meg a felhasználót

a) a takarmány tervezett felhasználását és jellemzőit illetően, különös tekintettel a takarmány jellegére, előállításának vagy termelésének módszerére, azonosíthatóságára, tulajdonságaira, összetételére, mennyiségére, eltarthatóságára, valamint azokra az állatfajokra vagy -kategóriákra, melyek etetésére szánták;

b) olyan hatások és jellemzők a takarmánynak való tulajdonításával, amelyekkel a takarmány nem rendelkezik, vagy annak a sugallásával, hogy a takarmány különleges jellemzőkkel bír, miközben minden hasonló takarmány is rendelkezik ilyen jellemzőkkel;

c) a téren, hogy a címkézés megfelel a közösségi jegyzéknek, valamint a 25. és 26. cikkben hivatkozott közösségi kódexeknek.

2. A 23. cikk (2) bekezdésével összhangban az ömlesztve vagy le nem zárt csomagokban vagy tartályokban forgalmazott takarmány-alapanyagokat vagy összetett takarmányokat olyan dokumentum kíséri, amelyen az ennek a rendeletnek megfelelő, minden kötelező címkézési adat fel van tüntetve.

3. Ha a takarmányt a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[24] 2. cikkében meghatározott távközlő eszköz révén értékesítették, az e rendelet által előírt kötelező címkézési adatokat a távértékesítést lehetővé tevő médiumon keresztül közlik.

4. A II. melléklet kiegészítő általános címkézési rendelkezéseket határoz meg.

5. A takarmány-alapanyagok vagy az összetett takarmány összetételére vonatkozó, a címkéken feltüntetett adatok, valamint a 882/2004/EK rendelettel összhangban folytatott hatósági ellenőrzések által megállapított értékek között megengedhető eltéréseket a rendelet III. melléklete foglalja jegyzékbe.

12. cikk Felelősség

1. A takarmánygyártó felelős a címkéken feltüntetett adatokért, valamint gondoskodik meglétükről és alapvető pontosságukról.

2. Amennyiben a takarmányt egy a gyártóval nem azonos takarmányipari vállalkozó neve vagy vállalkozásának neve alatt forgalmazzák, a szóban forgó takarmányipari vállalkozó felel a címkéken feltüntetett adatokért.

3. Amennyire tevékenységük az ellenőrzésük alatt álló vállalkozáson belüli címkézést befolyásolja, a takarmányipari vállalkozók olyan mértékben biztosítják, hogy az információ megfelel e rendelet követelményeinek, bármilyen médiumon keresztül is szolgáltatták azt.

4. Azok a kereskedelemmel vagy elosztási tevékenységgel foglalkozó takarmányipari vállalkozások, amelyek nincsenek befolyással a címkézésre, a kellő körültekintéssel járnak el annak érdekében, hogy elősegítsék a címkézési követelményeknek való megfelelést, különösen azáltal, hogy nem szállítanak olyan takarmányt, amelyről mint szakmabeliek a birtokukban lévő információk alapján tudják vagy feltételezhették volna, hogy nem felelnek meg a követelményeknek.

5. A takarmányipari vállalkozók biztosítják az ellenőrzésük alatt álló vállalkozásban a kötelező címkézési adatok meglétét az egész élelmiszerláncon keresztül, lehetővé téve ezzel a végső felhasználó e rendelet szerinti tájékoztatását.

13. cikk Kijelentések

1. A takarmány címkézése és kiszerelése felhívhatja a figyelmet egy bizonyos anyag takarmányban való meglétére vagy hiányára, különleges táplálkozási jellemzőkre vagy folyamatra vagy az előbb említettek valamelyikéhez kapcsolódó különleges funkcióra, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:

a) a kijelentés tárgyilagos, az illetékes hatóságok által ellenőrizhető és érthető a takarmány felhasználója számára; továbbá

b) a címkézésért felelős személy az illetékes hatóságok kérésére a kijelentés helytállóságát – vagy a nyilvánosság számára elérhető tudományos bizonyíték, vagy dokumentált vállalati kutatási tevékenység segítségével – tudományosan alá tudja támasztani. Az állítások tudományos alátámasztásának elérhetőnek kell lennie a takarmány forgalomba hozatalának időpontjában.

2. Az (1) bekezdés sérelme nélkül megengedettek a táplálkozás optimalizálásáról és az élettani állapot támogatásáról és védelméről szóló kijelentések, amennyiben nem farmakológiai vagy immunológiai hatáson alapulnak.

3. A takarmány címkézésén és kiszerelésén nem állítható, hogy:

a) segítségével megelőzhető, kezelhető vagy gyógyítható valamilyen betegség; vagy

b) a 9. cikkben hivatkozott jegyzékben felsoroltakon kívüli különleges táplálkozási célokat szolgál és különleges jellemzőkkel bír.

14. cikk A kötelező címkézési adatok feltüntetésének módja

1. A kötelező címkézési adatokat teljességükben a csomagolás, tartály vagy az ezekre erősített címke szembeötlő részén tüntetik fel, tisztán láthatóan, jól olvashatóan, letörölhetetlenül, legalább a forgalomba hozatal helye szerinti tagállam egyik hivatalos nyelvén.

2. A kötelező címkézési adatok könnyen azonosíthatók, és nem takarja el őket egyéb információ. Olyan színben, betűtípussal és méretben kerülnek feltüntetésre, amely nem szorítja háttérbe vagy nem emeli ki az információ egyik részét sem, hacsak e változtatás nem azt a célt szolgálja, hogy biztonsági figyelmeztetésekre hívja fel a figyelmet.

3. Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott követelmények specifikációit a 26. cikkben hivatkozott közösségi kódexekbe lehet foglalni.

15. cikk Általános kötelező címkézési követelmények

A takarmány-alapanyagot vagy összetett takarmányt nem lehet forgalomba hozni az alábbi adatok címkén való feltüntetése nélkül:

a) a takarmány típusa: „takarmány-alapanyag”, „teljes értékű takarmány”, „kiegészítő takarmány”, értelemszerűen;

„kiegészítő takarmány” esetén értelemszerűen az alábbi megnevezéseket lehet használni: „ásványi takarmány”, „teljes értékű tejpótló takarmány”, „kiegészítő tejpótló takarmány”;

a macskáktól és kutyáktól eltérő, kedvtelésből tartott állatok esetében a „teljes értékű takarmány” és a „kiegészítő takarmány” kifejezést helyettesíteni lehet az „összetett takarmány” kifejezéssel;

(b) a címkézési adatokért felelős takarmányipari vállalkozó neve vagy vállalkozásának neve és címe;

c) a létesítmény 1774/2002/EK rendelet 17. cikkével vagy a 183/2005/EK rendelet 10. cikkével összhangban megadott engedélyezési száma, amennyiben van ilyen; Ha a gyártó több engedélyezési számmal rendelkezik, akkor a 283/2005/EK rendelet szerint kapottat használja.

d) az árutétel vagy szállítmány hivatkozási száma;

e) szilárd termékek esetében tömegegységben, folyékony termékek esetében pedig tömeg- vagy térfogategységben kifejezett nettó mennyiség;

f) a takarmány-adalékanyagok felsorolása, nevükkel és mennyiségükkel kezdve az V. vagy VI. melléklet 1. fejezetével összhangban, a szóban forgó takarmány-adalékanyagot engedélyező rendeletben meghatározott címkézési előírások sérelme nélkül;

g) nedvességtartalom az I. melléklet 6. pontjával összhangban

16. cikk A takarmány-alapanyagok különleges kötelező címkézési követelményei

1. A takarmány-alapanyagok címkéjén a 15. cikkben előírt követelményeken kívül a takarmány-alapanyagnak a kötelezően feltüntetendő kategóriamegjeleléssel kísért nevét is fel kell tüntetni a IV. mellékletben található jegyzéknek megfelelően.

2. Az (1) bekezdésben hivatkozott adatok a 25. cikkben hivatkozott közösségi jegyzékben meghatározott adatokkal helyettesíthetők.

3. Amennyiben a takarmány-alapanyag megadott neve a 25. cikkben hivatkozott közösségi jegyzékbe felvett valamelyik névvel megegyezik, de a címkézésért felelős személy annak rendelkezéseit nem alkalmazza, ezt a címkén világosan fel kell tüntetni.

17. cikk Az összetett takarmány különleges kötelező címkézési követelményei

1. Az összetett takarmány címkézése a 15. cikkben előírt követelményeken kívül a következő adatokra is kiterjed:

a) azon állatfajok vagy -kategóriák, melyek etetésére az összetett takarmányt szánták;

b) útmutató a rendeltetésszerű használathoz, a takarmány tervezett felhasználásának jelölésével;

c) amennyiben nem a gyártó felel a címkézési adatokért, az alábbi információkat kell feltüntetni:

- a gyártó neve vagy vállalkozásának neve és címe, vagy

- a 183/2005/EK rendelet 19. cikkével összhangban kiadott azonosító szám, amennyiben nincs ilyen azonosító szám, a gyártó kérésére a 183/2005/EK rendelet V. melléklete II. fejezetében meghatározott formátumban kiadott nyilvántartási szám;

d) a minimális eltarthatósági idő feltüntetése az alábbi követelményeknek megfelelően:

- „felhasználandó: …”, amit a bomlási folyamatoknak köszönhetően gyorsan romlandó takarmány esetében egy bizonyos napot megjelölő dátum követ;

- „minőségét megőrzi: …”, amit egyéb takarmányok esetében egy bizonyos hónapot megjelölő dátum követ.

Ha az gyártás időpontja is szerepel a címkén, a fenti dátumokat a következő módon is meg lehet adni: „a gyártást követő (napban vagy hónapban kifejezett időszak)–ig”;

e) azon takarmány-alapanyagok felsorolása, amelyekből a takarmány áll, az „összetétel” címszó után, minden egyes takarmány-alapanyag nevét megadva, tömegük szerinti csökkenő sorrendben; a felsorolásban a tömegszázalékot is fel lehet tüntetni.

f) az V. vagy VI. melléklet II. fejezetében előírt kötelezően feltüntetendő adatok, értelemszerűen.

2. Az (1) bekezdés e) pontjában megadott felsorolás tekintetében a következő követelmények alkalmazandók:

a) amennyiben valamelyik takarmány-alapanyag jelenlétét a címkén megnevezik vagy szavakkal, képekkel vagy ábrákkal kiemelik, az alapanyag nevét és tömegszázalékát fel kell tüntetni;

b) amennyiben az élelmiszertermelő állatoknak szánt összetett takarmány alapanyagainak tömegszázaléka nem szerepel a címkén, a gyártó kérésre +/- 15 %-os pontossággal rendelkezésre bocsátja a mennyiségi összetételi adatokat a takarmány-összetételnek megfelelően, hacsak nem tekinti úgy, hogy ez üzleti szempontból érzékeny információ, melynek közlésével a saját szellemi tulajdonára vonatkozó jogokat sértene meg.

c) a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt összetett takarmány esetében, a takarmány-alapanyag különleges megnevezése helyett fel lehet tüntetni annak a kategóriának a nevét, amelybe a takarmány-alapanyag tartozik.

3. A (2) bekezdés c) pontja alkalmazásában a Bizottság jegyzékbe foglalja azokat a takarmányalapanyag-kategóriákat, amelyeket fel lehet tüntetni egyes takarmány-alapanyagok megnevezése helyett a nem élelmiszertermelő állatoknak szánt összetett takarmány címkézése során.

Azokat az intézkedéseket, amelyek e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására vonatkoznak, a 29. cikk (4) bekezdésében előírt ellenőrzéssel történő szabályozási eljárással fogadják el.

18. cikk A különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok kiegészítő címkézési követelményei

Az értelemszerűen 15., 16. vagy 17. cikkben meghatározott általános kötelező követelmények mellett a különleges táplálkozási célokra szánt takarmány címkézése az alábbiakra is kiterjed:

a) A csak a különleges táplálkozási célokra szánt takarmány esetében használható „diétás” minősítés, a 15. cikk a) pontjában meghatározott takarmánymegnevezés után;

b) az egyes tervezett felhasználásokra vonatkozó, a 9. cikkben hivatkozott jegyzék 1., 2., 3., 4., 5. és 6. oszlopában felsorolt adatok;

c) annak jelzése, hogy a takarmánnyal való etetés vagy a használati idő meghosszabbítása előtt ki kell kérni táplálkozási szakértő véleményét.

19. cikk További címkézési követelmények a kedvtelésből tartott állatok eledelére

A kedvtelésből tartott állatok eledelének címkéjén egy díjmentesen hívható telefonszámot tüntetnek fel, hogy a fogyasztó a kötelező adatokon túlmenően kiegészítő tájékoztatást is kaphasson az alábbiakról:

a) az eledelben található takarmány-adalékanyagok; valamint

b) az eledelben található takarmány-alapanyagok, melyekre csak kategóriájuk szerint hivatkoznak a 17. cikk (2) bekezdésének c) pontja szerint.

20. cikk További címkézési követelmények szennyezett takarmányra

1. A 2002/32/EK irányelv alapján megengedhető szintet meghaladó mértékben nemkívánatos anyagokat tartalmazó takarmány címkéjén a 15., 16., 17. és 18. cikkben meghatározott követelmények kiegészítéseképpen a következő szöveget tüntetik fel: „rendkívül magas mértékben …-t (a nemkívánatos anyag(ok) megnevezése a 2002/32/EK irányelv I. mellékletének megfelelően) tartalmazó takarmány, csak engedélyezett méregtelenítő létesítmények számára”. E létesítményeket a 183/2005/EK rendelet 10. cikkének (2) és (3) bekezdése alapján engedélyezik.

2. Ha a szennyeződést tisztítás útján csökkenteni vagy megszüntetni kívánják, a szennyezett takarmány kiegészítő címkéjén a következő szöveget tüntetik fel: „rendkívül magas mértékben …-t (a nemkívánatos anyag(ok) megnevezése a 2002/32/EK irányelv I. mellékletének megfelelően) tartalmazó takarmány, takarmányként csak megfelelő tisztítás után használható”.

21. cikk Eltérések

1. A 15. cikk c), d) és e) pontjában, valamint a 16. cikk (2) bekezdésében hivatkozott adatokat nem kell megadni, amennyiben a vásárló minden egyes ügylet előtt írásban kijelenti, hogy nincs szüksége ezekre az információkra. Egy ügylet több szállítmányt is magába foglalhat.

2. A 15. cikk c), d) és e) pontjában, valamint a 17. cikk (1) bekezdésének c), d) és e) pontjában hivatkozott adatokat a csomagolt takarmány csomagolásán a 14. cikk (1) bekezdésében a címke helyeként kijelölt helyen kívül is fel lehet tüntetni. Ebben az esetben meg kell adni ezeknek az adatoknak a helyét.

3. A 183/2005/EK rendelet I. mellékletének sérelme nélkül az e rendelet 15. cikke c), d) és e) pontjában, valamint 16. cikke (2) bekezdésében hivatkozott adatok nem kötelezők azon takarmány-alapanyagok esetében, amelyek a tartósítószerektől és szilázs-adalékanyagoktól eltekintve takarmány-adalékanyagokat nem tartalmaznak, illetve amelyeket a 183/2005/EK rendelet 5. cikke (1) bekezdésének megfelelően működő takarmányipari vállalkozó állított elő és szállított el egy elsődleges termelést folytató takarmányfelhasználónak a saját gazdaságán belüli felhasználás céljából.

4. A 17. cikk (1) bekezdésének f) pontjában hivatkozott, kötelezően feltüntetendő adatokat egész növényi magvakból álló keverékek esetében nem kell megadni.

5. A háromnál nem több takarmány-alapanyagból álló összetett takarmány esetében a 17. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában hivatkozott adatok megadása nem kötelező, ha a termékleírás világosan feltünteti a felhasznált takarmány-alapanyagokat.

6. A végső felhasználónak szánt, ömlesztve árult takarmány-alapanyagok vagy összetett takarmány 20 kg-ot meg nem haladó mennyiségei esetében elegendő, ha az árusítás helyén hívják fel a vásárló figyelmét a 15., 16. és 17. cikkekben hivatkozott adatokra egy megfelelő tájékoztató révén. Ebben az esetben az értelemszerűen a 15. cikk a) pontjában, a 16. cikk (1) bekezdésében vagy a 17. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában hivatkozott adatokat legkésőbb a számlán kinyomtatják a fogyasztó számára.

7. A kedvtelésből tartott állatok eledelének olyan mennyiségei esetében, amelyek nem haladják meg a szóban forgó kisállat napi adagját, és amelyeket több tartályt tartalmazó csomagolásban árulnak, a 15. cikk b), c) és f) pontjában, valamint a 17. cikk (1) bekezdésének c), e) és f) pontjában hivatkozott adatokat elegendő a csomagoláson feltüntetni az egyes tartályok helyett.

8. E rendelet rendelkezéseitől eltérve a tagállamok nemzeti rendelkezéseket alkalmazhatnak a tudományos vagy kísérleti célokra tartott állatoknak szánt takarmány vonatkozásában, feltéve, hogy a takarmány címkéjén világosan feltüntetik ezt a rendeltetést. A tagállamok ezekről a rendelkezésekről a Bizottságot haladéktalanul értesítik.

22. cikk Önkéntes címkézés

1. A kötelező címkézési követelmények kiegészítéseképpen az összetett takarmány címkézése önkéntes címkézési adatokat is magába foglalhat, feltéve, hogy a 11. cikkben meghatározott általános elvek érvényesülnek.

2. A kiegészítő önkéntes címkézés csupán a következő adatokra terjedhet ki:

a) az V. és VI. mellékletben meghatározott, szabadon feltüntethető adatok;

(b) a termelő vagy előállító ország;

(c) a termék leírása vagy kereskedelmi neve;

(d) a takarmány fizikai jellemzőinek vagy különleges feldolgozási eljárásának feltüntetése;

e) nedvességtartalom;

(f) a gyártás időpontja;

g) különleges tárolási feltételek;

h) a termék ára.

3. A Bizottság a (2) bekezdésben meghatározott adatok jegyzékét módosíthatja.

Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedések elfogadása a 29. cikk (4) bekezdésében hivatkozott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban történik.

23. cikk Csomagolás

1. A takarmányt csak lezárt csomagokban vagy tartályokban lehet forgalomba helyezni. A csomagokat és tartályokat úgy zárják le, hogy a csomag vagy a tartály felnyitása esetén a plomba megsérül, és újrafelhasználása lehetetlenné válik.

2. Az (1) bekezdésben előírtaktól eltérve a következő takarmányokat ömlesztve, illetve lezáratlan csomagokban vagy tartályokban is forgalomba lehet hozni:

a) takarmány-alapanyagok;

b) kizárólag gabona vagy egész gyümölcs összekeverésével nyert összetett takarmány;

c) az összetett takarmányok előállítói közötti szállítások;

d) közvetlenül a takarmányfelhasználóhoz szállított összetett takarmány;

e) az összetett takarmány előállítóitól a csomagoló üzemekig történő szállítások;

f) az összetett takarmány 50 kg-ot meg nem haladó tömegű, a végső felhasználónak szánt mennyiségei, melyeket közvetlenül egy lezárt csomagból vagy tartályból vettek ki;

g) tömbök vagy nyalósó;

24. cikk A csomagolás megváltoztatása

1. Amennyiben egy takarmánytételt megosztanak, az ebben a rendeletben előírt kötelező címkézési adatokat az eredeti tételre tett utalással együtt újra feltüntetik az adott tétel minden egyes újabb egységének csomagolásán, tartályán vagy kísérőokmányán.

2. Amennyiben valamely takarmány összetételét forgalomba hozatalát követően megváltoztatták, ezt a kötelező címkézési adatok megfelelő módosítása követi, melyért a takarmány megváltoztatásáért felelős takarmányipari vállalkozó felelős.

5. fejezet A takarmány-alapanyagok közösségi jegyzéke és a helyes címkézési gyakorlat közösségi kódexei

25. cikk A takarmány-alapanyagok közösségi jegyzéke

1. A takarmány-alapanyagokról közösségi jegyzéket állítanak össze a takarmányalapanyag-címkézés fejlesztésének eszközeként. Ez minden egyes jegyzékbe vett takarmány-alapanyag esetében az alábbi adatokat tartalmazza:

a) megnevezés;

b) azonosítási szám;

c) a takarmány-alapanyag leírása és szükség esetén az előállítási eljárásról szóló információ;

d) a tápanyag-összetételre vonatkozó azon különleges adatok, melyeket a 16. cikk (2) bekezdése szerint fel kell tüntetni a címkén;

e) az említett eljárások és technikai kifejezések fogalommeghatározásait magába foglaló szószedet.

2. A közösségi jegyzék első bejegyzései – a 29. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint – a 96/25/EK irányelv mellékletének B. részében, valamint a 82/471/EGK irányelv mellékletében felsoroltak.

3. A közösségi jegyzék módosítása a 27. cikkben meghatározott eljárás szerint történik.

4. E cikk rendelkezései az ennek a rendeletnek a 4. cikkében meghatározott biztonsági követelmények sérelme nélkül alkalmazandók.

26. cikk A helyes címkézési gyakorlat közösségi kódexei

1. A Bizottság ösztönzi a helyes címkézési gyakorlatról szóló két közösségi kódex (a továbbiakban: közösségi kódexek) kidolgozását, melyek közül az egyik a kedvtelésből tartott állatok eledelére, a másik az élelmiszertermelő állatok takarmányára vonatkozik. A közösségi kódexek az önkéntes címkézés 22. cikkben meghatározott hatályára vonatkoznak, és hozzájárulnak a címkézés megfelelőségének javításához.

2. A közösségi kódexek kidolgozása és azok bármilyen módosítása a 27. cikkben meghatározott eljárás szerint történik.

27. cikk A közösségi jegyzék és a közösségi kódexek kidolgozása

1. Ha a közösségi jegyzék és a közösségi kódexek megvannak, továbbfejlesztésüket és módosításukat az európai takarmányipari ágazat valamennyi megfelelő képviselője végzi:

a) más érdekeltekkel, mint például a takarmányfelhasználókkal konzultálva;

b) a tagállamok illetékes hatóságaival, illetve szükség esetén a Hatósággal folytatott együttműködésben;

c) a Hatóság által kiadott szakvéleményekből, valamint a tudományos vagy műszaki ismeretek fejlődéséből leszűrt megfelelő tapasztalatok figyelembe vételével.

2. A Bizottság a 29. cikk (2) bekezdésében hivatkozott eljárással jóváhagyja a közösségi jegyzéket, a közösségi kódextervezeteket és az ezekre vonatkozó módosítástervezeteket, feltéve, hogy az alábbi feltételek teljesülnek:

a) az említett dokumentumokat az (1) bekezdésnek megfelelő módon dolgozták ki;

b) tartalmuk az érintett ágazatok számára a Közösség egészében megvalósítható; valamint

c) alkalmasak a kitűzött célok eléréséhez.

3. A Bizottság a közösségi jegyzék és a közösségi kódexek címét és hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi.

6. fejezet Általános és záró rendelkezések

28. cikk A mellékletek módosításai és végrehajtási intézkedések

1. A Bizottság az I–IV. mellékleteket módosíthatja a tudományos és technikai fejlődéshez való hozzáigazításuk céljából.

Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket a 29. cikk (4) bekezdésében hivatkozott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban fogadják el.

2. Az e rendelet alkalmazásához szükséges végrehajtási intézkedéseket a 29. cikk (3) bekezdésében hivatkozott eljárással összhangban lehet elfogadni.

29. cikk Bizottsági eljárás

1. A Bizottság munkáját a 178/2002/EK rendelet 58. cikkével létrehozott Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.

2. Az erre a bekezdésre való hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikke alkalmazandó, tekintettel a 8. cikkben foglalt rendelkezésekre is.

3. Az erre a bekezdésre való hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikke alkalmazandó, tekintettel a 8. cikkben foglalt rendelkezésekre is.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő három hónap.

4. Az erre a bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdése és 7. cikke alkalmazandó, tekintettel a határozat 8. cikkében foglalt rendelkezésekre is.

30. cikk Az 1831/2003/EK rendelet módosítása

Az 1831/2003/EK rendelet 16. cikke a következőképpen módosul:

(1) Az (1) bekezdés a következőképpen módosul:

a) a d) pont helyébe a következő szöveg lép:

„d) adott esetben a 183/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet* 10. cikke alapján a takarmány-adalékanyagot vagy az előkeveréket előállító vagy forgalomba helyező létesítmény engedélyezési száma;

* HL L 35., 2005.2.8., 1. o.”

(b) a szöveg a következő albekezdéssel egészül ki:

„előkeverékek esetén a b), d), e) és g) pont nem alkalmazandó az azokban található takarmány-adalékanyagokra.”

(2) A (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„3. Az (1) bekezdésben meghatározott információk mellett a III. mellékletben meghatározott funkcionális csoportba tartozó takarmány-adalékanyag vagy adalékanyagot tartalmazó előkeverék csomagolásán vagy tartályán jól látható, tisztán olvasható és letörölhetetlen formában fel kell tüntetni az abban a mellékletben jelzett információkat.”

(3) A (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„4. Az előkeverékek esetében a nagybetűkkel feltüntetett „előkeverék” szónak szerepelnie kell a címkén, a takarmány-alapanyagok esetében pedig a hordozóanyagok nevét kell feltüntetni a(z) [takarmány forgalomba hozataláról és felhasználásáról szóló] …/…/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet* 17. cikk (1) bekezdése e) pontjának megfelelően.

* HL L…”.

31. cikk Hatályon kívül helyezés

Directives 79/373/EEC, 80/511/EEC, 82/471/EEC, 93/74/EEC, 93/113/EC and 96/25/EC are repealed.

A hatályon kívül helyezett irányelvekre vonatkozó hivatkozások az erre a rendeletre történő hivatkozásként és a VII. mellékletben foglalt megfelelési táblázat szerint értelmezendők.

32. cikk Szankciók

A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó pénzbírságra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek a rendelkezések végrehajtása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.

A tagállamok legkésőbb [date of application]-ig értesítik a Bizottságot ezen rendelkezésekről, és haladéktalanul tájékoztatják az azokat érintő bármely későbbi módosításról.

33. cikk Átmeneti intézkedések

A 29. cikk (3) bekezdésében hivatkozott eljárással összhangban átmeneti intézkedések elfogadására kerül sor.

34. cikk Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételét követő [huszadik] napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet a közzététele utáni tizenkét hónap elteltével kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

I. MELLÉKLET

A SZENNYEZőDÉSEKRőL, A TEJPÓTLÓ TAKARMÁNYRÓL, VALAMINT A HAMU- ÉS NEDVESSÉGTARTALOM MEGKÖTÉSÉRE VAGY DENATURÁLÁSÁRA SZOLGÁLÓ TAKARMÁNY-ALAPANYAGOKRÓL SZÓLÓ, A 4. CIKKBEN HIVATKOZOTT TECHNIKAI RENDELKEZÉSEK

1. A takarmány-alapanyagoknak – a 183/2005/EK rendeletben meghatározott, az előállítás helyes gyakorlatáról szóló útmutató szerint – az előállítási folyamatukból és az ahhoz szükséges segédanyagokból származó vegyi szennyeződésektől mentesnek kell lenniük, hacsak a 25. cikkben hivatkozott közösségi katalógus nem szab meg egyedi maximális tartalmat.

2. A takarmány-alapanyagok botanikai tisztaságának mértéke nem lehet alacsonyabb, mint 95 %, hacsak a 25. cikkben hivatkozott közösségi jegyzék nem határoz meg ettől eltérő szintet. Botanikai szennyeződéseknek minősülnek a növényi anyagokból származó, az állatokra nem ártalmas szennyeződések, pl. más kultúrfajok vagy gyomok szálai és magvai. Az olyan botanikai szennyeződések, mint az egyéb olajos magvak vagy olajtartalmú termések egy korábbi előállítási folyamatból származó maradványai, nem haladhatják meg a 0,5 %-ot.

3. A legfeljebb 70 kg élősúlyú borjú részére készült tejpótló takarmányok vastartalma a 12 %-os nedvességtartalmú összetett takarmányokban kilogrammonként legalább 30 mg.

4. Amennyiben takarmány-alapanyagokat használnak egyéb takarmány-alapanyagok denaturálására vagy megkötésére, az eredmény is takarmány-alapanyagnak minősül. A megkötésre vagy denaturálásra használt takarmány-alapanyagok megnevezését, jellegét és mennyiségét fel kell tüntetni a címkén. Ha egy takarmány-alapanyagot egy másik takarmány-alapanyag megkötésére használnak, az előbbi mennyisége nem haladhatja meg az összsúly 3 %-át.

5. A sósavban oldhatatlan hamu szintje nem haladhatja meg a szárazanyag 2,2 %-át. Az alábbiak azonban mégis meghaladhatják a 2,2 %-os szintet :

- takarmány-alapanyagok;

- engedélyezett ásványi kötőanyagokat tartalmazó összetett takarmány;

- ásványi összetett takarmány;

- rizst vagy cukorrépa-melléktermékeket 50 %-ot meghaladó szinten tartalmazó összetett takarmány;

- hallisztet 15 %-ot meghaladó szinten tartalmazó, haltenyésztésre szánt összetett takarmány;

feltéve, hogy az anyagok szintjét a címkén feltüntetik.

6. Feltéve, hogy a III. mellékletben vagy a 25. cikkben hivatkozott közösségi jegyzékben nem határoztak meg más szintet, a takarmány nedvességtartalmát fel kell tüntetni, amennyiben az meghaladja az alábbi értékeket:

- 5 % a szerves anyagokat nem tartalmazó ásványi takarmány esetében;

- 7 % a tejpótló takarmányok és a 40 %-ot meghaladó tejterméktartalmú egyéb összetett takarmányok esetében;

- 10 % a szerves anyagokat tartalmazó ásványi takarmányok esetében,

- 14 % egyéb takarmányok esetében.

II. MELLÉKLET

A 11. CIKK (4) BEKEZDÉSÉBEN HIVATKOZOTT, ÁLTALÁNOS CÍMKÉZÉSI RENDELKEZÉSEK

1. Eltérő rendelkezés hiányában az anyagtartalmak vagy -szintek megjelölt vagy feltüntetendő értékei a takarmány-alapanyag tömegére vonatkoznak.

2. Az adalékanyagok felsorolása elé a következő szöveget kell illeszteni: „Adalékanyagok kilogrammonként”.

3. A dátum számszerű megadása a címkén feltüntetett más megállapítás hiányában nap, hónap, év sorrendben történik.

4. Rokon értelmű kifejezések bizonyos nyelveken:

a) Német nyelven a „Futtermittel-Ausgangserzeugnis” kifejezést fel lehet váltani az „Einzelfuttermittel” kifejezéssel, görög nyelven a „πρώτη ύλη ζωοτροφών” kifejezést a „απλή ζωοτροφή” kifejezéssel, valamint olasz nyelven a „materie prime per alimenti degli animali” kifejezést a „mangime semplice” kifejezéssel;

b) A kedvtelésből tartott állatok eledelének megjelöléseként a következő kifejezések is használhatók: holland nyelven a „samengesteld voeder”; angol nyelven a „pet food”; magyar nyelven az „állateledel”; olasz nyelven az „alimento”; lengyel nyelven a „karma”; szlovén nyelven a „hrane za hišne živali”; spanyol nyelven az „alimento”.

5. A teljes értékű takarmányra vonatkozó rögzített maximális szinteket meghaladó mértékben adalékanyagokat tartalmazó kiegészítő takarmány megfelelő használatára vonatkozó utasításokban meg kell állapítani az állat számára naponta legfeljebb megengedhető kiegészítő takarmány mennyiségét grammban vagy kilogrammban kifejezve.

6. Az vizsgálati módszerek sérelme nélkül a „nyers fehérje” kifejezés helyett a „fehérje”, a „nyersolajok és -zsírok” helyett a „zsírtartalom”, a „nyershamu” helyett az „hamvasztási maradvány” vagy „szervetlen anyag” kifejezést is lehet használni.

III. MELLÉKLET

A TAKARMÁNY-ALAPANYAGOK ÉS ÖSSZETETT TAKARMÁNY ÖSSZETÉTELÉRE VONATKOZÓ, A 11. CIKK (5) BEKEZDÉSÉBEN ELőÍRT CÍMKÉZÉSTőL VALÓ ELTÉRÉSEK

1. Az ebben a mellékletben meghatározott eltérések technikai és vizsgálati tűréshatárokat foglalnak magukban. Amint közösségi szinten a mérési bizonytalanságokat és az eljárások eltérőségéből eredő különbségeket is felölelő vizsgálati tűréshatárokat állapítanak meg, a (2) bekezdésben meghatározott értékeket ki kell igazítani, hogy azok csak a technikai tűréshatárokra vonatkozzanak.

2. Amennyiben valamely takarmány-alapanyagról vagy egy összetett takarmányról megállapítást nyer, hogy a címkéjén feltüntetett érték negatív irányban eltér a termék valós összetételétől, a következő eltérések megengedettek:

a) nyersfehérje, cukrok, keményítő és inulin esetében:

- legalább 30 %-os feltüntetett tartalom esetén 3 egység,

- 30 %-nál alacsonyabb, de 10 %-nál magasabb feltüntetett tartalom esetén a feltüntetett tartalom 10 %-a,

- 10 %-nál alacsonyabb feltüntetett tartalom esetén 1 egység;

b) nyersrost, nyersolajok és –zsírok esetében:

- legalább 15 %-os feltüntetett tartalom esetén 2,2 egység,

- 15 %-nál alacsonyabb, de 5 %-nál magasabb feltüntetett tartalom esetén a feltüntetett tartalom 15 %-a,

- 5 %-nál alacsonyabb feltüntetett tartalom esetén 0,8 egység;

c) nedvesség, nyershamu, sósavban oldhatatlan hamu és NaCl-ban kifejezett kloridok, összes foszfor, nátrium, kalcium-karbonát, kalcium, magnézium, savszám, valamint petroléterben oldhatatlan anyagok esetében:

- 15 % (15) vagy magasabb feltüntetett tartalom (érték) esetén 1,5 egység, értelemszerűen,

- 15 %-nál (illetve 15-nél) alacsonyabb, de 2 %-nál (illetve 2-nél) magasabb feltüntetett tartalom (illetve érték) esetén a feltüntetett tartalom (érték) 10 %-a,

- 2 %-nál (illetve 2-nél) alacsonyabb feltüntetett tartalom (illetve érték) esetén (értelemszerűen) 0,2 egység;

d) az energiaérték esetében 5 %, a fehérjeérték esetében 10 %;

e) a takarmány-adalékanyagok[25] esetében:

- legalább 1000 egység esetében a feltüntetett tartalom 10 %-a;

- 500 egységnél magasabb, de 1000 egységnél alacsonyabb feltüntetett tartalom esetében 100 egység;

- 1 egységnél magasabb, de 500 egységnél alacsonyabb feltüntetett tartalom esetében a feltüntetett tartalom 20 %-a;

- 0,5 egységnél magasabb, de 1 egységnél alacsonyabb feltüntetett tartalom esetében 0,2 egység;

- 0,5 egységnél alacsonyabb feltüntetett tartalom esetén a feltüntetett tartalom 40 %-a.

Ezek az eltérések az összetett takarmányban található takarmány-adalékanyagok maximális szintjeire is vonatkoznak.

3. Ameddig a takarmány-adalékanyagok rögzített maximális szintjeit nem haladja meg, a feltüntetett tartalomtól való eltérés a (2) bekezdésben meghatározott tűréshatárok háromszorosát is elérheti.

4. A mikroorganizmusok csoportjába tartozó takarmány-adalékanyagokra vonatkozó megengedhető felső határ a rögzített maximális szintnek felel meg.

IV. MELLÉKLET

A TAKARMÁNY-ALAPANYAGOK KÖTELEZő CÍMKÉZÉSI ADATAI A 16. CIKK (1) BEKEZDÉSE SZERINT

A takarmány-alapanyag összetevői: | Kötelezően feltüntetendő adatok: |

1. | Zöldtakarmányok és szálastakarmányok | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersrost |

2. | Gabonamagvak |

3. | A gabonamagvak termékei és melléktermékei | Keményítő, ha > 20 % Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersolajok és –zsírok, ha > 5 % Nyersrost |

4. | Olajos magvak, olajtartalmú gyümölcsök |

5. | Olajos magvak és olajtartalmú gyümölcsök termékei és melléktermékei | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersolajok és –zsírok, ha > 5 % Nyersrost |

6. | Hüvelyesek magjai |

7. | Hüvelyesek magjainak termékei és melléktermékei | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersrost |

8. | Gumók, gyökerek |

9. | Gumók és gyökerek termékei és melléktermékei | Keményítő Nyersrost Sósavban oldhatatlan hamu, ha > 3,5 % |

10. | A cukorrépa-feldolgozóipar termékei és melléktermékei | Nyersrost, ha > 15 % Összes cukor, szacharózban számítva Sósavban oldhatatlan hamu, ha > 3,5 % |

11. | A cukornád-feldolgozóipar termékei és melléktermékei | Nyersrost, ha > 15 % Összes cukor, szacharózban számítva |

12. | Egyéb magvak és gyümölcsök, azok termékei és melléktermékei | Nyersfehérje Nyersrost Nyersolajok és –zsírok, ha > 10 % |

13. | Egyéb növények, azok termékei és melléktermékei | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersrost |

14. | Tejtermékek és –melléktermékek | Nyersfehérje Nedvesség, ha > 5 % Laktóz, ha > 10 % |

15. | Szárazföldi állatokból nyert termékek és melléktermékek | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersolajok és –zsírok, ha > 5 % Nedvesség, ha > 8 % |

16. | Halak, egyéb tengeri állatok, az azokból nyert termékek és melléktermékek | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyerszsír, ha > 10 % Nedvesség, ha > 8 % |

17. | Ásványi anyagok | Kalcium Nátrium Foszfor Egyéb fontos ásványi anyagok |

18. | Vegyes | Nyersfehérje, ha > 10 % Nyersrost Nyersolajok és –zsírok, ha > 10 % Keményítő, ha > 30 % Összes cukor, szacharózban kifejezve, ha > 10 % Sósavban oldhatatlan hamu, ha > 3,5 % |

V. MELLÉKLET

AZ ÉLELMISZER-TERMELŐ ÁLLATOKNAK SZÁNT TAKARMÁNYRA VONATKOZÓ CÍMKÉZÉSI ADATOK

I. fejezet: A 15. cikk (f) pontjában és a 22. cikk (2) bekezdésében hivatkozott takarmány-adalékanyagok

1. Az alábbi adalékanyagokat az 1831/2003/EK rendelet I. melléklete szerint nevükkel, mennyiségükkel, azonosítási számukkal, valamint funkcionális csoportjuk megnevezésével együtt, illetve a kokcidiosztatikumok vagy hisztomonosztatikumok esetében kategóriájukkal együtt fel kell sorolni:

a) azok az adalékanyagok, melyekre vonatkozóan maximális tartalmat határoztak meg;

b) az „állattenyésztésben alkalmazott adalékanyagok”, valamint a „kokcidiosztatikumok és hisztomonosztatikumok” kategóriáiba tartozó adalékanyagok;

c) az 1831/2003/EK rendelet I. mellékletében meghatározott, „tápértékkel rendelkező adalékanyagok” kategóriájába tartozó „karbamid és származékai” funkcionális csoportba tartozó adalékanyagok.

2. Az (1) bekezdésben nem említett takarmány-adalékanyagokat önkéntes alapon fel lehet tüntetni, teljes vagy részleges formában.

3. A takarmányt forgalomba hozó takarmányipari vállalkozó az (1) bekezdésben nem említett takarmány-adalékanyagok nevét a fogyasztó kérésére megadja.

4. Ha az 1831/2003/EK rendelet I. mellékletében hivatkozott, tápértékkel rendelkező adalékanyagokat önkéntes alapon feltüntetik a címkén, meg kell adni, hogy milyen mértékben vannak jelen a takarmányban.

5. Amennyiben egy adalékanyag több funkcionális csoportba tartozik, a szóban forgó takarmány szempontjából elsődleges funkciójának megfelelő csoportot kell megadni.

II. fejezet: A 17. cikk (1) bekezdésének f) pontjában és a 22. cikk (2) bekezdésében említett analitikai alkotóelemek

Takarmány | Analitikai alkotóelemek és szintjeik | Az élelmiszer-termelő állatok fajai vagy kategóriái |

Kötelezően feltüntetendő adatok | Szabadon feltüntethető adatok |

Teljes értékű takarmány | - Nyersfehérje - Nyersrost - Nyersolajok és -zsírok - Nyershamu - Keményítő - Összes cukor (mint szacharóz) - Összes cukor keményítővel együtt - Energiaérték* - Fehérjeérték* - Rostfrakciók - Lizin - Metionin - Egyéb aminosavak - Vitaminok - Nyomelemek - Kalcium - Nátrium - Foszfor - Kálium - Magnézium | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Sertés és baromfi Sertés és baromfi | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Kérődzők A sertésen és baromfin kívüli állatfajok A sertésen és baromfin kívüli állatfajok Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj |

Kiegészítő takarmány – ásványi | - Nyersfehérje - Nyersrost - Nyersolajok és -zsírok - Nyershamu - Keményítő - Összes cukor (mint szacharóz) - Összes cukor keményítővel együtt - Energiaérték* - Fehérjeérték* - Rostfrakciók - Lizin - Metionin - Egyéb aminosavak - Vitaminok - Nyomelemek - Kalcium - Nátrium - Foszfor - Kálium - Magnézium | Sertés és baromfi Sertés és baromfi Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Kérődzők | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Kérődzők A sertésen és baromfin kívüli állatfajok A sertésen és baromfin kívüli állatfajok Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj A kérődzőkön kívüli állatfajok |

Kiegészítő takarmány – Egyéb | - Nyersfehérje - Nyersrost - Nyersolajok és -zsírok - Nyershamu - Keményítő - Összes cukor (mint szacharóz) - Összes cukor keményítővel együtt - Energiaérték* - Fehérjeérték* - Rostfrakciók - Lizin - Metionin - Egyéb aminosavak - Vitaminok - Nyomelemek - Kalcium ≥ 5 % < 5 % - Nátrium - Foszfor ≥ 2 % < 2 % Kálium … - Magnézium | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Sertés és baromfi Sertés és baromfi Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Kérődzők | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Kérődzők A sertésen és baromfin kívüli állatfajok A sertésen és baromfin kívüli állatfajok Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj A kérődzőkön kívüli valamennyi állatfaj |

* Az értéket az EK-módszernek megfelelően kell feltünteni, amennyiben az rendelkezésre áll, vagy az abban a tagállamban használt hivatalos nemzeti módszer szerint, ahol a takarmányt forgalomba helyezik, amennyiben ilyen módszer rendelkezésre áll.

VI. MELLÉKLET

A NEM ÉLELMISZER-TERMELŐ ÁLLATOKNAK SZÁNT TAKARMÁNYRA VONATKOZÓ CÍMKÉZÉSI ADATOK

I. fejezet: A 15. cikk (f) pontjában és a 22. cikk (2) bekezdésében említett takarmány-adalékanyagok

1. Az alábbi adalékanyagokat az 1831/2003/EK rendelet I. melléklete szerint nevükkel és/vagy azonosítási számukkal, mennyiségükkel, valamint funkcionális csoportjuk megnevezésével együtt, illetve a kokcidiosztatikumok vagy hisztomonosztatikumok esetében kategóriájukkal együtt fel kell sorolni:

a) azok az adalékanyagok, melyekre vonatkozóan maximális tartalmat határoztak meg;

b) az „állattenyésztésben alkalmazott adalékanyagok”, valamint a „kokcidiosztatikumok és hisztomonosztatikumok” kategóriáiba tartozó adalékanyagok;

c) az 1831/2003/EK rendelet I. mellékletében meghatározott, „tápértékkel rendelkező adalékanyagok” kategóriájába tartozó „karbamid és származékai” funkcionális csoportba tartozó adalékanyagok.

2. Az (1) bekezdésben nem említett takarmány-adalékanyagokat önkéntes alapon fel lehet tüntetni, teljes vagy részleges formában.

3. Ha az 1831/2003/EK rendelet I. mellékletében hivatkozott, tápértékkel rendelkező adalékanyagokat önkéntes alapon feltüntetik a címkén, meg kell adni, hogy milyen mértékben vannak jelen a takarmányban.

4. Amennyiben egy adalékanyag több funkcionális csoportba tartozik, a szóban forgó takarmány szempontjából elsődleges funkciójának megfelelő csoportot kell megadni.

II. fejezet: A 17. cikk (1) bekezdésének f) pontjában és a 22. cikk (2) bekezdésében említett analitikus alkotóelemek

Takarmány | Analitikai alkotóelemek és szintjeik | A nem élelmiszer-termelő állatok fajai vagy kategóriái |

Kötelezően feltüntetendő adatok | Szabadon feltüntethető adatok |

Teljes értékű takarmány | - Fehérje - Élelmi rostok - Nyersolajok és -zsírok - Nyershamu - Keményítő - Összes cukor (mint szacharóz) - Összes cukor keményítővel együtt - Energiaérték* - Aminosavak - Vitaminok - Nyomelemek - Kalcium - Nátrium - Foszfor - Kálium - Magnézium | Macskák ás kutyák Macskák ás kutyák Macskák ás kutyák Macskák ás kutyák | A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj |

Kiegészítő takarmányok - Ásványi | - Fehérje - Élelmi rostok - Nyersolajok és -zsírok - Nyershamu - Keményítő - Összes cukor (mint szacharóz) - Összes cukor keményítővel együtt - Energiaérték* - Aminosavak - Vitaminok - Nyomelemek - Kalcium - Nátrium - Foszfor - Kálium - Magnézium | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj | Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj |

Kiegészítő takarmány - Egyéb | - Fehérje - Élelmi rostok - Nyersolajok és -zsírok - Nyershamu - Keményítő - Összes cukor (mint szacharóz) - Összes cukor keményítővel együtt - Energiaérték* - Aminosavak - Vitaminok - Nyomelemek - Kalcium - Nátrium - Foszfor - Kálium - Magnézium | Macskák ás kutyák Macskák ás kutyák Macskák ás kutyák Macskák ás kutyák | A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok A macskákon és kutyákon kívüli állatfajok Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj Valamennyi állatfaj |

VII. MELLÉKLET

MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

79/373/EGK irányelv | 96/25/EK irányelv | Egyéb jogi aktusok: A 80/511/EGK (1), a 82/471/EGK (2), a 93/74/EGK (3) vagy a 93/113/EK (4) irányelv | Ezen rendelet |

- | - | - | 1. cikk |

1. cikk | 1. cikk | (2), (4): (2), (4): 1. cikk (3): 4. cikk | 2. cikk |

2. cikk | 2. cikk | (2), (3): 2. cikk | 3. cikk |

- | - | - | 4. cikk (1) bekezdés |

3. cikk | 3. cikk | (3): 1. cikk (2) bekezdés | 4. cikk (2) bekezdés |

4. cikk | 4. cikk (3) bekezdés |

- | - | - | 5. cikk (1) bekezdés |

12. cikk | (3): 10. cikk (2) bekezdés | 5. cikk (2) bekezdés |

10a. cikk (3) bekezdés | 11. cikk b) pont | (2): 8. cikk | 6. cikk |

- | - | - | 7. cikk |

- | - | - | 8. cikk |

(3): 3. cikk | 9. cikk |

(3): 6. cikk | 10. cikk |

5e. cikk | 11. cikk (1) bekezdés |

5. cikk (2) bekezdés | 5. cikk (1) bekezdés | (2): 5. cikk (2) bekezdés | 11. cikk (2) bekezdés |

- | - | - | 11. cikk (3) bekezdés |

5. cikk (6) bekezdés | 4. cikk és 6. cikk (4) bekezdés | 11. cikk (4) bekezdés |

6. cikk | 4. cikk | 11. cikk (5) bekezdés |

5. cikk (1) bekezdés | 5. cikk (1) bekezdés | 12. cikk |

5e. cikk | 5. cikk (2) bekezdés | (3): 5. cikk (6) bekezdés | 13. cikk |

5. cikk (1) bekezdés, 11. cikk | 5. cikk (1) bekezdés, 9. cikk | 14. cikk |

5. cikk (1) bekezdés, 5. cikk (5) bekezdés c) pont | 5. cikk (1) bekezdés | (4): 7. cikk (1) bekezdés e) pont és a 70/542/EGK irányelv 16. cikk | 15. cikk |

5. cikk (1) bekezdés c) és d) pont, 7. cikk | 16. cikk |

5. cikk (1) bekezdés, 5c. és 5d. cikk | 17. cikk (1) bekezdés |

- | - | - | 17. cikk (2) bekezdés |

5c. cikk (3) bekezdés | 17. cikk (3) bekezdés |

(3): 5. cikk (1), (4) és (7) bekezdés, 6a. cikk | 18. cikk |

- | - | - | 19. cikk |

8. cikk | 20. cikk |

6. cikk (1) bekezdés a) pont | 21. cikk (1) bekezdés |

5. cikk (5) bekezdés d) pont | 21. cikk (2) bekezdés |

6. cikk (3) bekezdés a) pont | 21. cikk (3) bekezdés |

5. cikk (5) bekezdés b) pont | 21. cikk (4) bekezdés |

5. cikk (5) bekezdés a) pont | 21. cikk (5) bekezdés |

5. cikk (2) bekezdés | 5. cikk (3) bekezdés, 6. cikk (1) bekezdés b) pont | 21. cikk (6) bekezdés |

- | - | - | 21. cikk (7) bekezdés |

14. cikk c) pont | 21. cikk (8) bekezdés |

5. cikk (3) bekezdés, 5c. cikk (4) bekezdés és 5e. cikk | 5. cikk (2) bekezdés | 22. cikk |

4. cikk (1) bekezdés | (1): 1. cikk | 23. cikk |

5. cikk (4) bekezdés | 24. cikk |

- | - | - | 25. cikk |

- | - | - | 26. cikk |

- | - | - | 27. cikk |

10. cikk | 11. cikk | 28. cikk |

13. cikk | 13. cikk | (2): 13. és 14. cikk (3): 9. cikk | 29. cikk |

- | - | - | 30. cikk |

- | - | - | 31. cikk |

- | - | - | 32. cikk |

- | - | - | 33. cikk |

- | - | - | 34. cikk |

A melléklet A. részének 2., 3. és 4. pontja | A melléklet A. részének II. és VI. szakasza | I. melléklet |

A melléklet A. részének 1. pontja, 5. cikk (6) bekezdés | 6. cikk (4) bekezdés | II. melléklet |

A melléklet A. részének 5. és 6. pontja | A melléklet A. részének VII. szakasza | III. melléklet |

A melléklet C. része | IV. melléklet |

A melléklet B. része | V. melléklet |

A melléklet B. része | VI. melléklet |

[pic][pic][pic]

[1] HL C […]., [ …]., […]. o.

[2] HL C […]., [ …]., […]. o.

[3] HL C […]., [ …]., […]. o.

[4] HL C […]., [ …]., […]. o.

[5] HL L 31., 2002.2.1., 1. o. A legutóbb az 575/2006/EK bizottsági rendelettel (HL L 100., 2006.4.8., 3. o.) módosított rendelet.

[6] HL L 268., 2003.10.18., 29. o. A 378/2005/EK bizottsági rendelettel (HL L 59., 2005.3.5., 8. o.) módosított rendelet.

[7] HL L 92., 1990.4.7., 42. o.

[8] HL L 86., 1979.4.6., 30. o. A legutóbb a 807/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.) módosított irányelv.

[9] HL L 237., 1993.9.22., 23. o. A legutóbb a 806/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 1. o.) módosított irányelv.

[10] HL L 125., 1996.5.23., 35. o. A legutóbb a 806/2003/EK rendelettel módosított irányelv.

[11] HL L 213., 1982.7.21., 8. o. A legutóbb a 2004/116/EK bizottsági irányelvvel (HL L 379., 2004.12.24., 81. o.) módosított irányelv.

[12] HL L 126., 1980.5.21., 14. o. A 98/67/EK határozattal (HL L 2611998.9.24. 10. o.) módosított határozat.

[13] HL L 334., 1993.12.31., 17. o. A 97/40/EK irányelvvel (HL L 180., 1997.7.9. 21. o.) módosított irányelv.

[14] HL L 35., 2005.2.8., 1. o.

[15] HL L 165., 2004.4.30., 1. o. Az 1791/2006/EK tanácsi rendelettel (HL L 363., 2006.12.20., 1. o.) módosított rendelet.

[16] HL L 67., 2004.3.5., 31. o.

[17] HL L 207., 1994.8.10., 20. o.

[18] HL L 140., 2002.5.30., 10. o. A legutóbb a 2006/77/EK bizottsági irányelvvel (HL L 271., 2006.9.30., 53. o.) módosított irányelv.

[19] HL L 184., 1999.7.17., 23. o. A 2006/512/EK határozattal (HL L 200., 2006.7.22. 11. o.) módosított határozat.

[20] HL L 147., 2001.5.31., 1. o.

[21] HL L 273., 2002.10.10., 1. o.

[22] HL L 268., 2003.10.18., 1. o.

[23] HL L 268., 2003.10.18., 24. o.

[24] HL L 144., 1997.6.4., 19. o.

[25] Ebben a bekezdésben 1 egység jelentése: a szóban forgó takarmány-adalékanyag 1 mg, 1000 IU, 1x109 telepképző egységnyi (CFU) vagy 100 enzimaktivitási egységnyi mennyisége.