A 229/2013/EU tanácsi rendelet 20. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „A Bizottság 2016. december 31-én, azt követően pedig ötévente általános jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az e rendelet alapján végzett tevékenység hatásáról, és ahhoz csatolja esetleges javaslatait”.

A SAI-rendszer az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapon (EMGA) keresztül részesül finanszírozásban. A 229/2013/EU rendelet 23,93 millió EUR-ban határozta meg a program éves felső összeghatárát. Emellett Görögország is biztosít nemzeti finanszírozást, évi 0,547 millió EUR összegben. A 2015–2019-es programok pénzügyi végrehajtását (a Görögország által programozott összegekhez képest kifizetett összegek) részletesen e jelentés melléklete mutatja be.

A rendszer 1993-as létrehozása óta változásokon ment keresztül. A 2003-as KAP-reform idején Görögország úgy határozott, hogy 2006. január 1-jétől az egész országra az egységes támogatási rendszert alkalmazza. Az alaprendelet helyébe 2006-ban az 1405/2006/EK tanácsi rendelet lépett, ez azonban nem változtatott a kisebb égei-tengeri szigetekre vonatkozó célkitűzéseken vagy egyedi intézkedéseken. Bevezette ugyanakkor a programozási megközelítést, ami azt jelenti, hogy a SAI-támogatást a nemzeti hatóságok által kialakított éves programban határozzák meg, és a Bizottsághoz jóváhagyásra Görögország nyújtja be és kezeli.

Ezt a sajátos, az EU szárazföldi területével nem összehasonlítható helyzetet figyelembe véve a kisebb égei-tengeri szigetekre a közös agrárpolitika (KAP) keretében egyedi mezőgazdasági intézkedések vonatkoznak. A KAP első pillérében biztosított támogatáson kívül a kisebb égei-tengeri szigetek egy egyedi támogatási rendszerből, a SAI-rendszerből is részesülnek, amely segíti a helyi termelés támogatását és az alapvető termékek ellátásának biztosítását. A rendszer Évia és Kréta kivételével az összes égei-tengeri szigetre kiterjed.

A szigetek némelyike nagyon el van szigetelődve Görögország szárazföldi részétől, és a szigetjelleg problémái kétszeresen vagy akár háromszorosan is jelentkeznek. Szigetjellegük, kis méretük és a piacoktól való távolságuk miatt magasabbak a szállítási költségek, ami kihat az alapvető mezőgazdasági termékekkel való ellátásra.

A helyi termelés támogatásának az a célja, hogy a helyi mezőgazdasági termékek termelésével, feldolgozásával és forgalmazásával kapcsolatos intézkedések révén fejlessze a helyi mezőgazdasági termelést, és biztosítsa a mezőgazdasági termékek ellátását. A programban több olyan terméket is meghatároztak, amely a kisebb égei-tengeri szigetek hagyományos, fontos termékeként jellemezhető. Görögország a helyi termelés támogatására évente átlagosan 18 millió EUR-t különített el. A támogatás kedvezményezettjei a mezőgazdasági termelők vagy termelői szervezetek.

Ezért a SAI-rendszer bizonyos mértékig eredményes volt a hagyományos mezőgazdasági tevékenységek fejlesztésének fenntartására és versenyképességük erősítésére irányuló célkitűzés elérésében annak ellenére, hogy ezen ágazatok közül többnek is voltak bizonyos nehézségei termelésük fejlesztése terén.

A támogatás a kisebb égei-tengeri szigetekre történő szállítás többletköltségeit fedezte 32 % (a legtávolabbi szigetek esetében) és 64 % (a kontinenshez legközelebb eső szigetek esetében) közötti arányban. Ennélfogva a túlkompenzáció kockázata korlátozottnak tűnik, és az SSA-támogatás arányosnak tekinthető. Így a SAI-rendszer a fenti általános célkitűzés elérésében is hatékonynak bizonyult.

A vizsgált időszakban történt pénzügyi végrehajtást (a Görögország által programozott összegekhez képest kifizetett összegek) és az összegeknek a helyi termelés támogatása és az egyedi ellátási szabályok közötti megoszlását a melléklet mutatja be. A kiadások nagyobb részét (körülbelül 75 %) a helyi termelés támogatására irányuló intézkedések teszik ki.

Görögország minden évben szeptember 30-ig éves jelentést nyújt be a Bizottságnak a program előző évi végrehajtásáról, a 181/2014/EU rendelet 31. cikke (1) bekezdésének megfelelően.

A SAI-rendszer, amely főként a működési költségekhez ad támogatást (termelés, feldolgozás és forgalmazás), korlátozott mértékben képes befolyásolni a hagyományos mezőgazdasági termékek versenyképességének javítását. Versenyképességüknek főként más támogatási eszközök kedveztek, különösen a vidékfejlesztési program keretében.

8.4.Hozzájárulás a KAP célkitűzéseihez

A SAI-rendszer hozzájárult az elemzett időszak átfogó KAP-célkitűzéseinek megvalósításához. Az ágazatok többségében a termelési szintek fenntartásának támogatásával járult hozzá a fenntartható élelmiszer-termeléshez, ezáltal támogatta a mezőgazdasági termelők jövedelmi stabilitását. Mivel azonban a SAI-rendszer a kisebb égei-tengeri szigeteken alkalmazott alaptámogatási rendszert kiegészítő támogatást nyújt egyes termelőtevékenységekhez, a mezőgazdasági termelők jövedelmére gyakorolt hatása kisebb, mint azokban a POSEI-rendszerből részesülő régiókban, amelyek nem tartoznak az alaptámogatási rendszer hatálya alá.

A SAI-rendszer a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodáshoz is hozzájárult a kölcsönös megfeleltetési szabályok révén, amelyek arra kötelezik a mezőgazdasági termelőket, hogy tartsák be a környezetvédelemre, a közegészségügyre, az állat- és növényegészségügyre vonatkozó kötelező uniós szabályokat. A rendszer támogatta a kis ökológiai lábnyommal járó növénytermesztést, amelyek főként a környezetre nézve viszonylag ártalmatlan külterjes gazdálkodási rendszereket alkalmazzák. Az olajbogyó termelésében a peszticidek használata nagyon korlátozott. A méhészet hozzájárult a szigetek érzékeny növényvilágának megőrzéséhez. A táj és a természeti környezet védelmét más növények is segítették, például a masztixfa, a szőlő vagy az árpa.

A fenntartható gazdálkodási módszereket azonban tovább kell fejleszteni, a termék minősége (ökológiai termelés vagy más címkék és tanúsítványok), technológiai előny, környezetvédelmi követelmények stb. révén. Szorgalmazni lehet a termékeknek a nem áralapú versenyképesség révén történő megkülönböztetését (olívaolaj, oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott (OEM) bor stb.). Az elmúlt években egyre több SAI-termék szerzett OEM és oltalom alatt álló földrajzi jelzés (OFJ) státuszt. Maradt azonban még néhány hiányosság. Például annak ellenére, hogy az olívaolaj nagy részét ökológiai szabványoknak megfelelően állítják elő, nem forgalmazzák ökológiai termékként, mivel a szigeteken nehézségekbe ütközik az ökológiai minősítés megszerzése.

Ami a kiegyensúlyozott területfejlesztéshez való hozzájárulást illeti, a SAI-program különösen a távolabbi területeken folyó termelőtevékenységeket támogatja, amelyek létfontosságúak ahhoz, hogy el lehessen kerülni az elnéptelenedést és az idegenforgalomtól való függést. A SAI-támogatás a megművelt területek és a gazdaságok fenntartásával segítette a vidéki területek fejlődését és ezáltal a foglalkoztatást. Elősegítette továbbá egyedi társadalomszerkezeti földhasználati szakpolitikák végrehajtását, és a kölcsönös megfeleltetés révén közvetetten támogatta a környezetbarát gazdálkodási módszereket.

Az értékelt időszakban nagy volt a koherencia a SAI-program és a vidékfejlesztési program (a KAP második pillére) között. Ez döntő fontosságú a KAP céljainak eléréséhez, tekintettel a két támogatástípus közötti nagymértékű kölcsönös függőségre.

A SAI-rendszer, a vidékfejlesztési programok és a nemzeti támogatás között szinergia működik az olyan kezdeményezések terén, mint a képzés, a fiatal mezőgazdasági termelők pályakezdése és a vidékfejlesztési programok által támogatott beruházások, illetve a SAI által támogatott termelés. A vidékfejlesztési programok a kölcsönös megfeleltetésen túl is támogatják a fenntartható gazdálkodási módszereket, köztük a SAI által támogatott termelést. Az agráripari beruházásokat ugyancsak támogatják a vidékfejlesztési programok, ahogyan az agrár-élelmiszeripari ágazatban foglalkoztatott személyek képzését is. A SAI-rendszer támogatja e mezőgazdasági és agráripari termékek feldolgozását és forgalmazását. A nemzeti támogatásokkal és más KAP intézkedésekkel (bor-, gyümölcs- és zöldségágazat esetében) szintén erős koherencia áll fenn.

Mivel a SAI-rendszer a 2023–2027-es időszakra szóló, Görögországra vonatkozó KAP stratégiai terv hatályán kívül marad, biztosítani kell e program és a KAP stratégiai terv szerinti új intézkedések közötti általános koherenciát.

8.5.A SAI-rendszer relevanciája és az uniós hozzáadott érték

A SAI-program olyan intézkedéseket és tevékenységeket tartalmaz, amelyek lehetővé teszik a kisebb égei-tengeri szigeteken a mezőgazdasági ágazatot érintő legjelentősebb problémák – különösen a gazdasági kihívások – kielégítő kezelését.

A termelőknek nyújtott jövedelemtámogatás lehetővé teszi számukra, hogy folytassák tevékenységüket és csökkentsék az egyébként felmerülő magas költségeket vagy esetleges veszteségeket. A kontinentális Európával folytatott árverseny, valamint a jelentős szállítási költségek és a piaci szereplők számának csökkenése valószínűleg leküzdhetetlen kihívást jelentene a helyi értéklánc számára, ha nem lenne a SAI-rendszer által nyújtott támogatás. A program emellett segíti a termelőket abban, hogy ellenálljanak az urbanizáció és az idegenforgalmi ágazat által bizonyos területeken kifejtett nyomásnak. A kifizetett támogatás ezenkívül részben ellensúlyozza a piacokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos nehézségeket, támogatja új felvevőpiacok kialakítását, és arra ösztönzi a termelőket, hogy tartsák meg mezőgazdasági területüket. Ez a távolabbi területeken is érvényes, ahol megakadályozza a földterületek termelésből való kivonását és ezáltal a talajeróziót.

Ami az új KAP egyedi célkitűzéseit illeti, a program mindenekelőtt a reziliens mezőgazdasági ágazat előmozdítására irányuló három gazdasági célkitűzéssel foglalkozik, a fenntarthatóság szempontját pedig továbbra is kölcsönös megfeleltetési szabályok biztosítják. Ha a jogi keret összhangban áll az új KAP-célkitűzésekkel, az elkövetkező években értékelni kell a programok hatékony végrehajtásának relevanciáját.

A szakpolitika szintjét tekintve az uniós hozzáadott érték megítélése nagyrészt pozitív, mivel a rendszer elismeri azt a tényt, hogy a kisebb égei-tengeri szigetek előtt álló számos súlyos akadály egyedi intézkedéseket tesz szükségessé. A POSEI programokkal párhuzamosan irányított rendszer hasznosíthatná a legkülső régiók által programjaik megtervezése és végrehajtása során szerzett tapasztalatokat.

A SAI-rendszer a minőségi és környezetvédelmi követelmények végrehajtását tekintve is hasznosnak bizonyult. A programok megtervezése és végrehajtása szintjén ugyancsak kedvezőnek bizonyult a rendszer a tekintetben, hogy Görögország rugalmasan, a sajátos szükségletei alapján határozhatta meg a programját. Ezenkívül az eredményeken alapuló irányítási kultúrának is kedvezett.

8.6.A SAI-program igazgatása és irányítása

Bár az elmúlt években történt némi előrelépés, még mindig van mit javítani a stratégián, amelynek részletesebbnek kell lennie a programokat illetően, amibe az éves végrehajtási jelentésben feltüntetendő konkrét mutatók továbbfejlesztése is beletartozik. A programban azt is világosabban ki kell fejezni, hogy a rendszer hogyan járul hozzá a KAP átfogó célkitűzéseihez, és össze kell kapcsolni az egyes számszerű célkitűzésekkel.

A programban kidolgozott stratégiát bizonyos mértékig átalakították. Az Európai Bizottság 2016. évi, végrehajtásról szóló jelentésében megállapított hiányosságok azonban továbbra is érvényesek.

Az éves végrehajtási jelentések javultak, különösen az utóbbi években, és követik az új sablont, amelyet 2018-ban pontosítottak és egyszerűsítettek. Mindazonáltal további javulásra van szükség, különösen a program egyedi célkitűzéseinek teljesítése és a célkitűzésekhez viszonyított teljesítménye tekintetében.

9.Javító célzatú javaslatok