BETŰSZAVAK ÉS RÖVIDÍTÉSEK

DG RELEX : Külkapcsolati Főigazgatóság

EB : Európai Bizottság

ENP : Európai szomszédságpolitika

ENPI : Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz

EU : Európai Unió

EuropeAid : Külső Együttműködési Programokért Felelős Főigazgatóság

GFSM : Kormányzati pénzügyi statisztikai útmutató

MEDA : Mediterrán fejlesztési támogatás (az uniós tagsággal nem rendelkező mediterrán országok gazdasági és társadalmi struktúráinak reformját kísérő intézkedések)

PFM : Közpénzkezelés (Public Finance Management)

TACIS : Technikai segítségnyújtási program a Független Államok Közösségének országai számára

ÖSSZEFOGLALÓ

I. Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközt 2007-ben hozták létre 17 partnerország és -terület számára szóló támogatási intézkedések tervezésének és nyújtásának új kereteként. Ez lett a dél-kaukázusi térség három, az Unió számára komoly gazdasági és stratégiai jelentőséggel bíró országának (Örményország, Azerbajdzsán, Grúzia) nyújtott uniós pénzügyi támogatás fő eszköze (lásd: 1–6. bekezdés).

II. Az ellenőrzés annak értékelésére irányult, hogy sikeresen beindult-e és eredményekkel jár-e az új ENPI a dél-kaukázusi térségben. Az átfogó kérdésre három részkérdés vizsgálatával kerestünk választ:

a) Megfelelően tervezték-e meg az első éves cselekvési programokat?

b) Időben, sikeresen és eredményesen hajtották-e végre az első éves cselekvési programokat?

c) Kellően kiaknázta-e a Bizottság az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz keretében rendelkezésre álló megvalósítási eszközöket?

III. A Számvevőszék ellenőrzése során megvizsgálta az Unió támogatási prioritásainak meghatározására szolgáló tervezési rendszert, az első éves cselekvési programok eredményeit és a különböző megvalósítási eszközök alkalmazását.

IV. Ami a programozást és tervezést illeti, a Bizottság egy többéves tervezési rendszer révén, az ENPI-rendelettel összhangban határozta meg az Unió támogatási prioritásait. Csorbították azonban a programozás hasznosságát egyes bizonytalanságok és a hiányos prioritásmeghatározás. Ahhoz képest, hogy a konfliktusok sújtotta dél-kaukázusi térségben milyen gyorsan változik a helyzet, túl körülményesnek bizonyult a programozási és tervezési folyamat, ami – félő – irrelevánssá teheti a támogatást. A segítségnyújtás programozásának és tervezésének jobban kellett volna támaszkodnia a kedvezményezett országokkal folytatott strukturált párbeszédre (lásd: 10–34. bekezdés).

V. Mindent összevetve vegyes eredmények születtek. Míg az örményországi szakoktatási és szakképzési program kedvezően befolyásolta és erősítette a reformfolyamatot, addig az azerbajdzsáni energiareform terén való előrelépést szinte egyetlen konkrét intézkedés sem segítette. A grúziai közpénzkezelési reform programja az első 12 hónapban igen kevés eredménnyel szolgált, a második évben azonban már jobban erőre kaptak a változások. Az abház válságövezetben az ENPI mindeddig nem bizonyult a gazdasági rehabilitáció és a bizalomépítés megfelelő eszközének. Az ikerintézményi eszköz még csak az induló szakaszában tartott (lásd: 35–56. bekezdés).

VI. Ami a megvalósítási eszközöket illeti, a Bizottság az ágazati költségvetési támogatás és az ikerintézményesítés bevetésével sokrétűbbé tette a pénzügyi segítségnyújtás módjait. Leggyakrabban alkalmazott eszközét, az ágazati költségvetési támogatást azonban nem készítette elő megfelelően, ami a teljesítmény rovására ment. Az alkalmazandó megvalósítási eszköz megválasztásánál nem jártak el elég körültekintően (lásd: 57–66. bekezdés).

VII. Ezen észrevételei alapján a Számvevőszék ajánlásokat fogalmaz meg annak érdekében, hogy a Bizottság eredményesebbé tudja tenni az Örményországnak, Azerbajdzsánnak és Grúziának nyújtott támogatást (lásd: 67–75. bekezdés). A legfőbb ajánlások: ésszerűsíteni kell a programozási és tervezési folyamatot, és körültekintőbben kell az ágazati költségvetési támogatás eszközéhez folyamodni.

BEVEZETÉS

1. Az Európai Unió a 2004. évi bővítését követően is törekedett arra, hogy Európában ne alakuljanak ki új törésvonalak, s hogy az Unió új határain belül és kívül egyaránt növekedjék a stabilitás és a jólét. Új európai szomszédságpolitika (ENP) jött létre, amelynek alapját az Unió és az egyes partnerországok között elfogadott cselekvési tervek képezték.

2. Az ENP túl kíván lépni a meglévő partnerségi és együttműködési megállapodásokon, és lehetőséget kínál a szomszédos országoknak, hogy egyre szorosabbra fűzzék kapcsolataikat az Unióval. Az ENP általános célja a politikai és gazdasági reformfolyamatok előmozdítása, a szorosabb gazdasági integráció, valamint az uniós előírásokhoz és a fenntartható fejlődéshez való közelítés ösztönzése.

3. Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközt [1] 2007-ben hozták létre a támogatási intézkedések tervezésének és nyújtásának új kereteként. A 2007–10 közötti időszakra vonatkozó 5,6 milliárd EUR keretösszegből az ENPI 17 partnerországnak és -területnek nyújt támogatást: ezek közül tíz a mediterrán régióban [2], négy Kelet-Európában [3], három pedig a dél-kaukázusi térségben (Örményország, Azerbajdzsán, Grúzia) található (lásd: Térkép – Dél-Kaukázus). A TACIS [4] és a MEDA [5] helyébe lépve az ENPI vált a fenti országoknak nyújtott uniós pénzügyi támogatás legfőbb eszközévé.

TÉRKÉP

DÉL-KAUKÁZUS

+++++ TIFF +++++

Forrás: Eurostat.

4. Az ENPI legjelentősebb összetevői az éves cselekvési programok, amelyek a 2007–10 közötti időszakban 311 millió eurót különítenek el a három dél-kaukázusi ország részére [6]. E nemzeti előirányzatokon túl az országok az ENPI több országra kiterjedő, határokon átnyúló és regionális programjait, valamint bizonyos költségvetési sorok által finanszírozott programokat is igénybe vehetnek.

5. Az ENPI a korábbi TACIS eszköznél sokrétűbben valósítja meg a segítségnyújtást (lásd: I. melléklet), így ikerintézményesítéssel [7] és ágazati költségvetési támogatással is. A Bizottság meghatározása szerint az ágazati költségvetési támogatás "a pénzügyi forrásoknak egy külső finanszírozási ügynökségtől egy partnerország államkincstárához történő, valamely ágazati program támogatását célzó továbbítása, amennyiben ez utóbbi megfelel bizonyos meghatározott kifizetési feltételeknek. Az így kapott pénzügyi források a partnerország teljes forráskészletének részét képezik, s azokat ennek megfelelően az adott ország közpénzkezelési rendszerével összhangban használják fel".

6. A dél-kaukázusi térség ugyan az ENP keleti régiójának peremén található (a Fekete-tenger révén csak Grúziának van az Unióval közös tengeri határa), ezek az országok az Unió számára mégis komoly gazdasági és stratégiai jelentőséggel bírnak. A dél-kaukázusi térségben a Számvevőszék még soha nem végzett teljesítményellenőrzést, bár vele szomszédos kelet-európai államok – először az Orosz Föderáció (2006) [8], majd Fehéroroszország, Moldova és Ukrajna (2008) [9] – már két ellenőrzés tárgyát képezték. Az európai szomszédságpolitikába tartozó másik régióval, a mediterrán országokkal egy 2006-ban megjelent különjelentés foglalkozott [10].

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS AZ ELLENŐRZÉSI MEGKÖZELÍTÉS

7. Az ellenőrzés annak értékelésére irányult, hogy sikeresen beindult-e és eredményekkel jár-e az új ENPI a dél-kaukázusi térségben. Az ellenőrzés az ENPI első éves cselekvési programjaira összpontosított, amelyeket a Bizottság 2007 októbere és decembere között hagyott jóvá. E programok végrehajtási időszaka több évig tart, és 2013-ig tesz lehetővé kifizetéseket.

8. Ellenőrzésünk fő kérdésére három részkérdés vizsgálatával kerestünk választ:

a) Megfelelően tervezték-e meg az első éves cselekvési programokat?

b) Időben, sikeresen és eredményesen hajtották-e végre az első éves cselekvési programokat?

c) Megfelelően hasznosította-e a Bizottság az ENPI keretében rendelkezésre álló megvalósítási eszközöket?

9. Az ellenőrzés először a támogatási prioritások meghatározására szolgáló stratégiai tervezési rendszert vizsgálta, elsősorban a bizottsági központoknál (Külkapcsolati Főigazgatóság és EuropeAid, Brüsszel). Másodszor, 2009 márciusa és novembere között helyszíni vizsgálatra is sor került mindhárom országban, az első operatív eredmények és az alkalmazott megvalósítási eszközök ellenőrzése érdekében [11]. Az ellenőrzés keretében felkerestünk bizottsági képviseleteket és nemzeti végrehajtó szervezeteket, valamint a nyomon követést végző szerveket is [12].

ÉSZREVÉTELEK

MEGFELELŐEN TERVEZTÉK-E MEG AZ ELSŐ ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMOKAT?

10. Az ENPI-rendelet többéves programozást és stratégiai dokumentumok megfogalmazását írja elő. A többéves programozás elősegíti a kedvezményezett országok igényeinek felmérését és azok stratégiai fejlesztési célkitűzések formájában történő megfogalmazását. Az ezt követő tervezési szakasz során a fejlesztési célkitűzésekből program- és projektjavaslatok születnek (meghatározás és kidolgozás), majd a szakasz a pénzügyi támogatásra vonatkozó határozattal zárul.

11. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a tervezési rendszer vajon egyértelműen és megfelelő időben, a kedvezményezettekkel folytatott strukturált párbeszéd alapján határozza-e meg és rangsorolja-e a kedvezményezett országok igényeit.

MŰKÖDIK A STRATÉGIAI KERET

12. Az első éves cselekvési programok kidolgozása stratégiai tervezési folyamat eredményeképpen történt. A Számvevőszék megvizsgálta ennek a folyamatnak a lépéseit, a vonatkozó dokumentumokat és a dokumentumok közötti kapcsolatokat (lásd: I. diagram). Két bizottsági főigazgatóság felelős: a többéves programozást a Külkapcsolati Főigazgatóság végzi, míg az éves programok tervezése és végrehajtása az EuropeAid feladata.

13. Az intenzív bizottsági előkészítő munkát követően az európai szomszédságpolitikai cselekvési terveket az Unió, illetve Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia kétoldalú megállapodások keretében 2006 novemberében elfogadta. Az 1999. évi partnerségi és együttműködési megállapodásokkal [13] együtt ezek alkotják az ENPI fő politikai keretét.

I. DIAGRAM

A TERVEZÉSI FOLYAMATTAL KAPCSOLATOS DOKUMENTUMOK ÁTTEKINTÉSE

+++++ TIFF +++++

1 Külön értesítés vagy megszüntetés hiányában évente automatikusan megújítandó.

14. E keret alapján a Külkapcsolati Főigazgatóság mindhárom ország esetében két stratégiai dokumentumot dolgozott ki:

a) a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó országstratégiai dokumentumot. Ez a dokumentum nem tartalmaz pénzügyi előrejelzéseket, ugyanakkor áttekintést ad az elkövetkező hét év során támogatásra váró valamennyi európai bizottsági támogatási prioritásról [14];

b) a 2007–2010 közötti időszakra vonatkozó nemzeti indikatív programot. Ez a program bontja le az országstratégiai dokumentumban szereplő támogatási prioritásokat az ENPI nemzeti előirányzatainak keretében az elkövetkező négy évre vonatkozó finanszírozási prioritásokra. Meghatározza a teljes szükséges összeg becsült értékét, valamint indikatív lebontásban ismerteti a kiválasztott prioritásokhoz rendelt forrásokat.

15. Ezt követően a EuropeAid kidolgozta a 2007-re vonatkozó éves cselekvési programokat (lásd: II. diagram). A nemzeti indikatív programban meghatározott prioritási területek alapján a három ország esetében eltérő támogatási prioritásokat rögzítettek:

a) Örményországban a szakoktatás és szakképzés területe kapta a legfőbb prioritást. A Bizottság szerint az ezen a téren tett előrelépés segít a szegénység közép- és hosszú távú leküzdésében (lásd: 36–39. bekezdés);

b) Azerbajdzsánban az energiaszektor lett a legfontosabb prioritási terület, s ezen belül a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság kap hangsúlyt (lásd: 40–44. bekezdés);

c) Grúziában a közpénzkezelés kérdését ítélték kiemelkedő fontosságúnak, s az uniós támogatás célja itt közép- és hosszú távon a gazdasági növekedés fellendítése és a szegénység csökkentése (lásd: 46–47. bekezdés). További prioritást képezett a konfliktusövezeteken belüli gazdasági rehabilitáció és bizalomépítés (lásd: 49–52. bekezdés).

II. DIAGRAM

A 2007. ÉVI ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMOK ÁTTEKINTÉSE

+++++ TIFF +++++

16. A támogatás túlnyomórészt ágazati költségvetési támogatás formáját ölti, a kiegészítő technikai segítségnyújtás célja pedig a végrehajtás támogatása. Ezenfelül mindhárom, 2007-re vonatkozó éves cselekvési program tartalmaz ikerintézményi eszközt, amely lehetővé teszi a kedvezményezett országok közigazgatási szervei és az uniós tagállamok hasonló szervei közötti együttműködést.

17. A tervezési szakasz utolsó lépéseként a Bizottság és az egyes kedvezményezett államok finanszírozási megállapodást kötöttek. A finanszírozási megállapodások meghatározzák a támogatás általános és egyedi feltételeit, valamint technikai és adminisztratív rendelkezéseit.

A KÜLKAPCSOLATI FŐIGAZGATÓSÁG TÖBBÉVES PROGRAMOZÁSÁNAK HASZNOSSÁGÁT CSORBÍTJÁK EGYES BIZONYTALANSÁGOK ÉS A HIÁNYOS PRIORITÁSMEGHATÁROZÁS

18. Mivel az európai szomszédságpolitikai cselekvési terv, az országstratégiai dokumentum és a nemzeti indikatív program összefüggései bizonytalanok, a tervezésben is bizonytalanságok tapasztalhatók. A hiányos prioritásmeghatározás csorbítja a programozás eredményességét (lásd: 19–27. bekezdés).

19. Bizonytalanságokat okoz még, hogy esetenként ugyanazzal a témakörrel egyetlen dokumentumon belül többféleképpen is foglalkoznak. Örményországban például az országstratégiai dokumentum két címszó alatt is tárgyalja az oktatás kérdését: "Gazdasági és társadalmi reform, a szegénység csökkentése és fenntartható fejlődés", illetve "Emberek közötti kapcsolatok". Ezenkívül ugyanazok a prioritások időnként egyik dokumentumról a másikra öröklődnek, éppen csak újrafogalmazva és átszerkesztve. Így például Grúziában a közpénzkezelés témája a különböző stratégiai dokumentumokban mindig más és más prioritási címszó alatt szerepel.

20. Stratégiai szinten három különböző időkeretet alkalmaznak. Az európai szomszédságpolitikai cselekvési terv öt évre terjed ki, az országstratégiai dokumentum viszont a hétéves uniós pénzügyi keret egészére, a nemzeti indikatív program pedig négy évre vonatkozik.

21. Az európai szomszédságpolitikai cselekvési tervnek alapvető hivatkozási pontként kellene szolgálnia a támogatási prioritások megállapításánál, hiszen ez a terv különböző prioritási területeket, konkrét intézkedéseket és átfogó célkitűzéseket határoz meg. Mivel azonban sok a prioritásnak minősített, s ráadásul céljait tekintve általánosan megfogalmazott intézkedés, tovább csorbul a fontossági sorrend megbízhatósága (lásd: 1. háttérmagyarázat).

22. A részben az európai szomszédságpolitikai cselekvési terv alapján készült, 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó országstratégiai dokumentum megfelelő áttekintést ad az ország helyzetéről, a prioritások jobb fókuszáltságáért azonban nem sokat tesz. Az erre a tervre következő – rövidebb, négyéves időszakot átfogó – 2007–2010 közötti nemzeti indikatív program csökkenti ugyan a főbb prioritások számát, ám újabb alprioritásokat vezet be. Következésképpen továbbra is számos témakör marad jogosult pénzügyi támogatásra (lásd: 2. háttérmagyarázat). Ez nem áll összhangban a külső támogatások egyéb területein folytatott gyakorlattal [15], ahol többnyire csupán két ágazatot kezelnek prioritásként.

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

TÚL TÁGAN VETT PRIORITÁSOK AZ EURÓPAI SZOMSZÉDSÁGPOLITIKAI CSELEKVÉSI TERVBEN: ÖRMÉNYORSZÁG PÉLDÁJA

Az ENP örményországi cselekvési terve nyolc együttműködési prioritási területet határoz meg; ezek 54 egyedi intézkedést tartalmaznak. A prioritási területek mellett hét "általános célkitűzés" alatt felsorolnak további 248 intézkedést is; az általános célkitűzéseket 20 részcélkitűzésre bontják, azokat pedig 62 al-részcélkitűzésre.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A NEMZETI INDIKATÍV PROGRAMBAN TÚL SZÉLES SKÁLÁN SZEREPELNEK PÉNZÜGYI TÁMOGATÁSRA JOGOSULT TÉMAKÖRÖK: AZERBAJDZSÁN PÉLDÁJA

Az azeri nemzeti indikatív program három rendkívül általános prioritási területet (pl.: "A demokratikus fejlődés és a felelősségteljes kormányzás támogatása"), 10 alprioritást (pl. "Környezetvédelem") és 19 konkrét célkitűzést (pl. "A kereskedelem ösztönzése, valamint a beruházási környezet, a foglalkoztatási és a szociális helyzet fenntartható módon történő javítása") nevez meg.

23. A nemzeti indikatív program keveset ad hozzá az országstratégiai dokumentumhoz, azt leszámítva, hogy megadja a 2007–10 közötti évekre kiválasztott prioritások indikatív költségvetését. A prioritások végrehajtásának ütemezésére nem tesz javaslatot. Ezenfelül a hosszú távú hatást, a konkrét célkitűzéseket, a várható eredményeket és a teljesítménymutatókat csupán igen általánosan, nagy vonalakban mutatja be. Nem nyújt továbbá iránymutatást arra vonatkozóan sem, mely ágazatok felelnek meg az ikerintézményesítés vagy az ágazati költségvetési támogatás szempontjából. Utóbbit csupán rendkívül általános módon támogatja és javasolja "első lehetőségként … amennyiben teljesülnek a szükséges feltételek". [16]

NEM KELLŐEN EGYÉRTELMŰ, HOGY A TÁMOGATÁSHOZ KIVÁLASZTOTT TERÜLETEKET A PROGRAMOZÁSI DOKUMENTUMOK ALAPJÁN JELÖLTÉK KI

24. Az országstratégiai dokumentum és a nemzeti indikatív program valamennyi olyan területet feltüntet, amelyhez az elkövetkező hétéves időszakban (2007–13) támogatás nyújtható, ideértve az elkövetkező négy évre (2007–10) vonatkozó indikatív előirányzatokat is. A Bizottságon belül az első év (2007) fókuszának meghatározása a EuropeAid feladata volt (lásd: 12. bekezdés).

25. A fókusz meghatározásánál az EuropeAidnek elsősorban az a cél lebegett a szeme előtt, hogy a közösségi támogatás legalább 50%-át nemzeti rendszereken keresztül juttassa célba (lásd: 58. bekezdés). Ily módon a 2007. évi éves cselekvési programokban a támogatások meghatározásában fontos tényezővé vált, hogy az egyes területeken mennyire alkalmazható az ágazati költségvetési támogatás.

26. Örményországban például a szakoktatást és szakképzést nevezték meg az első éves cselekvési program keretében támogatandó legfőbb területként. Ezt mégsem emeli ki egyetlen stratégiai dokumentum sem, s így a terület szétaprózva bújik meg a 2007–2010 közötti időszakra vonatkozó nemzeti indikatív program hét alprioritásának 25 konkrét célkitűzése között (lásd: III. diagram). Grúziában az éves cselekvési program középpontjában álló közpénzkezelés az országstratégiai program prioritásain és a nemzeti indikatív program prioritásain belül is elhanyagolható jelentőséggel bírt: előbbiben az ötödik prioritás utolsó bekezdése, utóbbiban az első prioritási terület harmadik alprioritása említi.

III. DIAGRAM

ÖSSZEFÜGGÉSEK A 2007. ÉVI ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMOKBAN MEGHATÁROZOTT PRIORITÁSOK ÉS A STRATÉGIAI DOKUMENTUMOK KÖZÖTT (ÖRMÉNYORSZÁG PÉLDÁJA)

+++++ TIFF +++++

Forrás: az Európai Számvevőszék elemzése a Bizottság stratégiai dokumentumai alapján.

27. Ha az Unió az ágazati költségvetési támogatást alkalmazza fő eszközeként, akkor a 2007–2010-es nemzeti indikatív programokban meghatározott alprioritásoknak talán a felével tud majd érdemben foglalkozni, mivel a rendelkezésre álló éves támogatás viszonylag nagy része ágazati költségvetési támogatás. Azerbajdzsánban például a négyéves időszak során az ágazati költségvetési támogatási programok a tíz alprioritás közül csupán négyet fognak érinteni.

HA A PROGRAMOZÁS ÉS TERVEZÉS KÉT ÉVIG TART, A TÁMOGATÁS AKÁR IRRELEVÁNSSÁ IS VÁLHAT

28. A 2007. évi éves cselekvési program több mint két évig tartó programozás (DG RELEX) és tervezés (EuropeAid) eredményeként jött létre. Grúziában például a 2007. évi éves cselekvési program keretében az első kifizetésekre csak 2008 februárjában került sor, pedig az országstratégiai dokumentum számára végzett első stratégiai igényfelmérés már 2005 novemberében elkészült (lásd: táblázat).

29. Bizottsági jóváhagyásukat megelőzően az országstratégiai programmal, a nemzeti indikatív programmal és az éves programmal kapcsolatban egy sor minőségellenőrzési és konzultációs intézkedésre is sor került. E folyamat főbb lépései voltak: a Bizottság minőségbiztosítási csoportjainak értékelései, a bizottsági részlegközi egyeztetés, a tagállamok ENPI irányítóbizottsága által végzett felülvizsgálat és az Európai Parlament vizsgálata.

30. Míg az egyes programozási lépések önmagukban indokoltak voltak, együttesen azt eredményezték, hogy az ütemterv igen hosszúra nyúlt. Az ENPI induló szakasza legfőképp azért tartott ilyen soká, mert a minőségellenőrzés és a jóváhagyás két egymást követő szakaszban történt: először a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó országstratégiai dokumentummal és a 2007–2010-es nemzeti indikatív programmal kapcsolatban a Külkapcsolati Főigazgatóság hatáskörén belül, majd a 2007. évi éves cselekvési programmal kapcsolatban az EuropeAid hatáskörén belül. Ezekre a DG RELEX-en és EuropeAiden belüli, egymást követő eljárásokra azonban csak akkor kerül sor, amikor az országstratégiai dokumentum vagy a nemzeti indikatív program érvénybe lép, illetve felülvizsgáltatik [17].

TÁBLÁZAT

A 2007. ÉVI ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMMAL KAPCSOLATOS ENPI PROGRAMOZÁSI LÉPÉSEK ÉS TERVEZÉSI FOLYAMAT (GRÚZIA PÉLDÁJÁN)

Szakaszok | A folyamat kulcslépései | Időpont | Elsődlegesen felelős főigazgatóság | Tervezési eszköz |

Tartalmi szövegezés | Első elvi dokumentum, a RELEX Tbiliszibe látogat | 2005. nov. | RELEX | Országstratégiai dokumentum 2007–2013 + Nemzeti indikatív program 2007–2010 |

Programozási célú kiküldetés Tbiliszibe | 2006. június |

A Grúziával foglalkozó RELEX-részleg ülése | 2006. július |

Az országstratégiai dokumentum/nemzeti indikatív program tervezetének benyújtása a grúz hatóságokhoz | 2006. szept. |

Minőségellenőrzés + újraszövegezés + demokratikus ellenőrzés | A részlegközi minőségbiztosítási csoportok értékelést végeznek | 2006. szept. |

A grúz hatóságok benyújtják észrevételeiket | 2006. okt. és nov. |

Részlegközi konzultáció | 2006. nov. |

Az ENPI irányítóbizottság ülése | 2006. dec. |

Európai parlamenti konzultáció | 2006. dec. |

Hivatalos jóváhagyás | Grúzia elfogadja a nemzeti indikatív program költségvetését és prioritásait | 2007. febr. |

Bizottsági jóváhagyás | 2007. márc. |

Tartalmi szövegezés | A finanszírozandó intézkedések meghatározása és kidolgozása (ideértve a grúziai kiküldetést) | 2006 vége/ 2007 eleje | EuropeAid | Nemzeti program 2007 + Finanszírozási megállapodások |

Minőségellenőrzés + újraszövegezés + demokratikus ellenőrzés | Az operatív minőségbiztosítási csoport értékelése (két egymást követő lépésben) a(z) 1)meghatározási adatlapokról2)intézkedési adatlapokról | 2007. febr. 2007. április |

Részlegközi konzultáció | 2007. máj. |

Az ENPI irányítóbizottság ülése | 2007. július |

Európai parlamenti konzultáció | 2007. szept. |

Hivatalos jóváhagyás | Bizottsági jóváhagyás | 2007. okt. |

Finanszírozási megállapodások aláírása Grúziával | 2007. dec. 2008. jan. |

Első kifizetések | | 2008. febr. |

31. Ha túl hosszú időre kell tervezni, az azzal a veszéllyel jár, hogy a támogatás közben irrelevánssá válhat. Kérdés az is, hogy vonatkozhat-e a stratégia a hétéves pénzügyi keretnél rövidebb időszakra. A konfliktusok sújtotta dél-kaukázusi országok gyorsan változó helyzetében egy ilyen hosszú távú stratégiánál elkerülhetetlenül felmerül az irrelevánssá válás kérdése, ami félidős felülvizsgálatokat tesz szükségessé. A 2008. augusztusi grúz-orosz háború következtében jelentős új igények merültek fel (lásd: V. melléklet). Örményországban a 2008. év eleji súlyos politikai válság [18] teremtett olyan igényeket, amelyekre a stratégia addig nem vonatkozott: Ennek nyomán a kormányt közvetlenül tanácsokkal segítő uniós tanácsadói csoportokat hoztak létre (lásd: 65. bekezdés). Az új fejlemények példájaként említhetjük azt is, hogy erősödött a keleti partnerség kialakítására irányuló politikai akarat [19]. Általában véve azt kell mondani, hogy az országok helyzete a pénzügyi és gazdasági világválság miatt jelentősen megváltozott.

NEM ELÉGSÉGES A KEDVEZMÉNYEZETT ÁLLAMOKKAL FOLYTATOTT, A PROGRAMOZÁST ÉS TERVEZÉST ALÁTÁMASZTANI HIVATOTT STRUKTURÁLT PÁRBESZÉD

32. A partnerség elve megköveteli, hogy a kedvezményezett országokban az érintetteket a lehető legnagyobb mértékben bevonják minden művelet programozásába és tervezésébe. A dél-kaukázusi országok esetében számos tényező nehezítette a rendszeres és kiegyensúlyozott párbeszédet:

a) Örményországban és Azerbajdzsánban a Bizottság alig képviseltette magát a helyszínen. A jereváni (Örményország) regionális képviselet ekkor még nem működött teljes értékű képviseletként [20]; a bakui (Azerbajdzsán) képviseletet 2008 februárjában állították fel, ám teljes körű működését csak 2009-ben kezdte meg;

b) az is korlátozta a kedvezményezett államokkal folytatott párbeszéd lehetőségeit, hogy a Bizottság a programozási és tervezési folyamat során inkább a belső eljárásaira (DG RELEX, illetve EuropeAid) összpontosított: míg a belső párbeszédet számos bizottsági szabály és iránymutatás szabályozta, addig a kedvezményezett országokkal folytatott strukturált párbeszédet nem segítették konkrét iránymutatások;

c) a kedvezményezett országok nemzeti koordinációs szervezetei képtelenek voltak egységet teremteni az országon belüli eltérő álláspontok és érdekek között, így nem tudtak hatékony közvetítőként fellépni a Bizottság és a kormányok között.

33. Mindemiatt behatárolt maradt az a konzultáció, amely a nemzeti hatóságokkal, más donorokkal és civil szervezetekkel az országstratégiai dokumentum, a nemzeti indikatív program és az éves cselekvési program prioritásainak meghatározásáról folyt. A párbeszédet még leginkáb a Bizottság központi részlegei (a DG RELEX és a EuropeAid) serkentették, ám a közvetlen véleménycsere így a helyszíni kiküldetések néhány napjára korlátozódott. Az e látogatásokat követő bizottsági jelentésekből nem mindig derült ki világosan, hogy miről is folytak a megbeszélések.

34. A párbeszéd hézagossága miatt mindhárom országban alkalmanként félreértették a különböző tervezési dokumentumok célját vagy az új megvalósítási eszközök jellegét. Azzal sem voltak mindig tisztában, hogy a prioritásokról vagy a programokról tett észrevételeikkel milyen időpontban tudják még befolyásolni a bizottsági döntéshozatalt.

IDŐBEN, SIKERESEN ÉS EREDMÉNYESEN HAJTOTTÁK-E VÉGRE AZ ELSŐ ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMOKAT?

35. Az ENPI 2007. évi elindítása után három évvel a Számvevőszék megvizsgálta, hogy milyen gyakorlati intézkedésekre vezettek az Unió pénzügyi segítségnyújtásra vonatkozó döntései, s hogy ezek az intézkedések segítettek-e elérni a programok tervezett eredményeit.

ÖRMÉNYORSZÁG: A REFORMFOLYAMAT ERŐSÖDÖTT A "SZAKOKTATÁS ÉS SZAKKÉPZÉS" TÁMOGATÁSI PRIORITÁSON BELÜL, ÁM AZ EREDMÉNYEK BIZONYTALAN LÁBAKON ÁLLNAK

36. Az ENPI keretében 2008 januárjában indult a szakoktatásra és szakképzésre vonatkozó első ágazati költségvetési támogatási program (lásd: 15. bekezdés a) pontja), azzal az átfogó céllal, hogy támogassa a szegénység csökkentését célzó kormányzati stratégiát. A cél az volt, hogy javuljon a szakoktatási és szakképzési ágazat minősége, illetve kerüljön összhangba a szakoktatás és szakképzés szerkezete és háttere a munkaerőpiac által igényelt készségekkel, így fokozva az aktív lakosság foglalkoztathatóságát és a vállalkozások versenyképességét.

37. Az ágazati költségvetési támogatás folyósítása egyrészt általános feltételek [21], másrészt a szakoktatással és szakképzéssel kapcsolatos külön feltételek teljesítésétől függött. Utóbbiak közé tartozott a regionális szakoktatási és szakképzési központok kiválasztása és korszerűsítése, illetve nemzeti szakoktatási és szakképzési intézmények létrehozása. A költségvetési támogatás három, egyenként 5 millió EUR összegű részletben volt folyósítható, amelyek közül az első összege rögzített volt, a második és harmadik részlet pedig a feltételek teljesítésének mértékétől függően változhatott.

38. A Bizottság 2008 júniusában folyósította az első, kötelezően 5 millió EUR összegű részletet. Annak megállapításához, hogy milyen összegű második részletet folyósítson, a Bizottság 2008 végén külső szakértőket bízott meg a reform előrehaladásának áttekintésével. A szakértők megítélése szerint méltánylandó előrehaladás történt, ám nem teljesült minden feltétel. Ennek alapján 2009 januárjában a Bizottság a lehetséges 5 millió euróból 3,25 millió eurót szabadított fel (lásd: II. melléklet). A csökkentett kifizetés újabb lépésekre sarkallta a kormányt: többek között berendezésekkel látta el a regionális szakoktatási és szakképzési központokat, és több munkaerőt bocsátott az Oktatási és Tudományos Minisztérium szakoktatással és szakképzéssel foglalkozó osztályának rendelkezésére.

39. Összességében a Számvevőszék arra a következtetésre jutott, hogy az ENPI keretében nyújtott első ágazati költségvetési támogatás kedvezően befolyásolta és erősítette a szakoktatás és szakképzés reformjának folyamatát Örményországban. Az eredmények azonban bizonytalan lábakon állnak, mivel a támogatási program érintetlenül hagyott bizonyos strukturális akadályokat:

a) az ágazati program még nem foglalkozott eléggé a szakoktatás és szakképzés keresleti oldalával, például azzal, hogyan mérhetők fel a munkaadók és a munkanélküliek igényei;

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A REGIONÁLIS SZAKOKTATÁSI ÉS SZAKKÉPZÉSI KÖZPONTOK HIÁNYOS TÁMOGATÁSA

Az ijeváni képzési intézmény felújítása során új tetőszerkezet készült, központi gázfűtést helyeztek üzembe, kicserélték a bejárat és a központi lépcsőház ablakait. Az osztálytermek fatüzelésű kályhái helyébe korszerű fűtési rendszer került, ám e korszerűsítés eredményességének nem tett jót, hogy az összes ablak közül csak kb. minden tizedik helyébe raktak újat. A régiek már nem zártak jól, sőt jó pár ablakon az üveg is meg volt repedve.

Vanadzorban ezzel szemben valamennyi ablakot kicserélték, itt viszont az új központi gázfűtést a régi, csaknem 20 éve használaton kívül álló radiátorokra kötötték rá. A felújítás volumene tehát elégtelennek tűnt, még az igen kezdetleges WC-k korszerűsítésére sem futotta a pénzből.

Az Ijeván részére beszerzett felszerelés között voltak általános jellegű tételek (tantermi és irodai bútor, számítógépek, sportfelszerelés), az alaptanterv óráihoz szükséges tananyag, valamint a szakfoglalkozásokhoz (gépjárműjavítás és fafeldolgozás) szükséges tárgyak. Az iskola igazgatója szívesen fogadta az új felszerelést, de megemlítette azt is, hogy ezek használatba vételéhez fel kellene újítani a tantermeket. Az ehhez szükséges összeg még nem állt rendelkezésre. Az iskola amúgy is finanszírozási problémákkal küzdött, mivel tanulóinak létszáma az előző két évben – a Jereváni Állami Egyetem ijeváni intézményének megnyitása nyomán – 230 fővel csökkent (780 főről).

b) a szakoktatási és szakképzési intézményekkel kapcsolatos kormányzati felelősség elaprózott jellege megnehezíti az ágazati koordinációt. A 82 állami oktatási intézmény közül csupán 51 tartozik az Oktatási és Tudományos Minisztérium hatáskörébe, míg a többi iskoláért más minisztériumok felelősek;

c) ha a rendszeres – elsősorban állami – támogatás nem nő számottevően, akkor a szakoktatás és szakképzés reformja vajmi kevés eredményt mutathat fel. A programban részt vevő két képzési intézmény (Ijevánban és Vanadzorban) helyszíni vizsgálata nyilvánvalóvá tette, hogy hiányos támogatás mellett aligha érhető el az a cél, hogy az intézmények hosszú távon is fenntartható regionális szakoktatási és szakképzési központokká alakuljanak át. A jelek szerint csak esetleges és minimális felújításra került sor (lásd: 3. háttérmagyarázat).

AZERBAJDZSÁN: ELÉGTELEN ELŐREHALADÁS AZ "ENERGIA" TÁMOGATÁSI PRIORITÁS TEKINTETÉBEN

40. Azerbajdzsán gyorsan vált jelentős kőolaj- és földgáztermelővé, s közben a Kaszpi-medencéből és Közép-Ázsiából az Unióba irányuló gázellátás tranzitországa is lett. Az energiaágazat kétoldalú jelentőségét tükrözte a 2006 novemberében aláírt, az energiaügyi stratégiai partnerségre vonatkozóan az EU és az Azerbajdzsáni Köztársaság között létrejött egyetértési megállapodás.

41. Az ENPI ágazati költségvetési programja Azerbajdzsánban két fejlesztésre váró területre összpontosít: a megújuló energiaforrásokra és az energiahatékonyságra (lásd: 15. bekezdés b) pontja). Az összesen 13 millió EUR támogatás kifizetése a tervek szerint három éven keresztül történik majd; egy rögzített összegű 3 millió eurós kezdeti részlet, majd két, egyenként 5 millió eurós változó összegű részlet formájában.

42. Míg az első rögzített összegű részlet felszabadításához csupán két általános feltétel teljesítése szükséges, addig a következő 5 millió eurós változó összegű részletek maradéktalan kifizetéséhez öt egyedi feltételt is teljesíteni kell. Ezek a következők: egy átfogó energiastratégia kormányzati jóváhagyása, három intézkedés a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság terén (cselekvési tervek, új jogszabályi keret, egy állami szervezet létrehozása), valamint egy közpénzkezelési cselekvési terv elfogadása (lásd: III. melléklet).

43. A Számvevőszék 2009. novemberi helyszíni látogatásának időpontjáig Azerbajdzsán nem kért kifizetést. A Bizottság 2007. decemberi finanszírozási határozatát két éves stagnálás követte (lásd: 4. háttérmagyarázat). Szinte egyetlen konkrét lépés sem történt a programcélok elérése érdekében. Az ágazati stratégiát nem vizsgálták felül, és nem kezdődött meg az ágazati politikai párbeszéd. Ilyenformán az említett időpontig az Unió által megajánlott ágazati költségvetési támogatás aligha ösztönözhette vagy gyorsíthatta fel a tervezett reformfolyamatot.

44. Azerbajdzsán ennek ellenére is mutatott valamelyes érdeklődést a megújuló energiaforrások fejlesztése iránt. 2008-ban és 2009-ben például az uniós támogatástól függetlenül három kísérleti szélturbinát emeltek Bakutól északra, egy partmenti síkságon, és lépések történtek, hogy ugyanezen a vidéken létrehozzák az ország első szélerőműparkját is. A különböző donorok által végzett tanulmányok azonban rámutattak, hogy a megújuló energiaforrások területén a magánjellegű fellépéseknek nincsen nemzeti kerete, például nincs garantálva a villamosenergia-hálózatra való rácsatlakozás. Előrelépés csak akkor lehetséges, ha a nemzeti szinten befolyásos termelők egyetértésre jutnak az állami politika kívánatos irányváltozásáról.

4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

AZERBAJDZSÁN: AZ ENERGIAREFORM TÁMOGATÁSI PROGRAMJÁRA VONATKOZÓ BIZOTTSÁGI FINANSZÍROZÁSI HATÁROZATOT KÖVETŐ KÉT ÉVBEN KEVÉS ELŐRELÉPÉS TÖRTÉNT

Az energiareformra irányuló támogatási program végrehajtásának előkészítési időszaka a másik két országhoz viszonyítva különösen hosszúra nyúlt. Két év telt el a Bizottság 2007. decemberi finanszírozási határozata után: egyéves azerbajdzsáni mérlegelési időszak előzte meg a kapcsolódó finanszírozási megállapodás 2008. decemberi aláírását, majd még egy év kellett az új ágazati költségvetési támogatási eszköz belső végrehajtási módjainak meghatározásához. Ezt egyrészt az azerbajdzsáni belső jóváhagyási eljárások elhúzódása, másrészt az új támogatási eszközre vonatkozó bizottsági tájékoztatás elégtelensége okozta.

Az Azerbajdzsán által bevezetett belső végrehajtási eljárások az uniós támogatással (13 millió EUR) kapcsolatos közbeszerzésre és a támogatás elköltésére összpontosítanak, pedig azt, hogy a Bizottság rendelkezésre bocsássa a támogatási összeget, csak a támogatási program feltételeinek teljesítése szavatolja.

GRÚZIA: A "KÖZPÉNZKEZELÉS" TÁMOGATÁSI PRIORITÁS TERÉN SZERÉNY AZ ELŐREHALADÁS; A "GAZDASÁGI REHABILITÁCIÓ ÉS BIZALOMÉPÍTÉS" TÁMOGATÁSI PRIORITÁS TERÉN EGYÁLTALÁN NEM TÖRTÉNT ELŐRELÉPÉS

45. Amint a 15. bekezdés c) pontjában ismertettük, Grúzia elsősorban a közpénzkezelés terén részesült támogatásban. További prioritásként nevezték meg az Abháziára/Nyugat-Grúziára irányuló gazdasági rehabilitációt és bizalomépítést.

KÖZPÉNZKEZELÉS

46. Az ENPI 2007 decemberében indított, közpénzkezelési reformot célzó ágazati költségvetési támogatási programja (15 millió EUR) azt célozta, hogy "hatékonyabbá tegye a közszolgálatot, és ezzel is segítse a szegénység csökkentését". A költségvetési támogatást három, egyenként 5 millió EUR összegű részletben lehetett kifizetni, amelyek közül az első összege rögzített volt, a második, illetve a harmadik kifizetés pedig rögzített és változó összegű részletekből állt össze. Hét egyedi feltétel vonatkozott a közpénzkezelési reform menetrendjének tervezésére és ellenőrzésére, valamint a közpénzkezelési rendszer hat területén megvalósítandó előrelépésre. A IV. melléklet tartalmazza a második részletre vonatkozó egyedi feltételeket.

47. A közpénzkezelési program lassú rajtot vet, mivel a grúz oldal nem mutatott elegendő reformkészséget. A grúz kollégákkal nehéz konstruktív párbeszédet folytatni, panaszolták a bizottsági képviseletről. A EuropeAid 2008 decemberében mégis részben felszabadította a második részletet, vagyis a maximális 5 millió euróból kifizetett 4 milliót. Ez a kifizetési döntés az elért haladás két egymást követő külső felülvizsgálatán alapult: az egyik negatív eredménnyel zárult (2008 novemberében), a következő viszont az akkoriban rendelkezésre bocsátott új bizonyítékok alapján pozitív eredményt hozott (2008 decemberében). A Számvevőszék tudomásul vette, hogy a 2008 augusztusától kezdődően Grúziában uralkodó igen nehéz helyzet miatt a Bizottság a közpénzkezelési reform terén tett törekvéseket az esedékes részlet felszabadításához elegendőnek tekintette. A Számvevőszék mindazonáltal megjegyzi, hogy a részlet felszabadításának nem minden feltétele teljesült.

48. Összegezve, a közpénzkezelési program az első egy év során rendkívül kevés eredményt ért el. 2009 elején azonban biztató változás történt a grúz fél hozzáállásában. Míg például a kormány 2008-ban ellenségesen viszonyult a belső ellenőrzés elképzeléséhez, 2009-ben már belső ellenőrzési stratégiát fogadott el. A közpénzkezelési reform iránti nagyobb fogékonyságra az alapvető körülmények megváltozása adhat magyarázatot. A 2008. augusztusi orosz-grúz konfliktus és a világválság kettős megrázkódtatását követően a grúz gazdaság rá volt utalva a külső segítségre, s ennek következtében a kormány nagyobb figyelmet fordított a bejövő uniós költségvetési támogatásra.

GAZDASÁGI REHABILITÁCIÓ ÉS BIZALOMÉPÍTÉS

49. Miután Grúzia 1991-ben elnyerte függetlenségét a Szovjetuniótól, az abháziai és dél-oszétiai szakadárokkal folyó konfliktusok tűzszüneti megállapodásokba, egyfajta "se háború, se béke" állapotba torkolltak. Azóta az Unió mindkét területen folyamatosan támogatja a társadalmi és gazdasági rehabilitációt célzó programokat. A grúz kormány által irányított területeken az Unió emellett az "országon belül lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyeket" támogató intézkedéseket finanszírozott. A 2008. augusztusi grúz-orosz háború visszavetette ezeket a programokat, hiszen a Grúzia és a szakadár területek közötti béketeremtési folyamat is az erőszak martalékává vált.

50. Az ENPI első programja (technikai segítségnyújtás) 4 millió eurót irányzott elő a gazdasági rehabilitációt és a bizalomépítést célzó intézkedésekre. Ez a program elsősorban a szakadár abház régión belüli rehabilitációra összpontosított, ám nem valósult meg, mivel a támogatásokat a gyakorlatban már a 2008. augusztusi háborút megelőzően letiltották, jóllehet a Bizottság és a grúz hatóságok 2008 januárjában aláírták a finanszírozási megállapodást. Az előrelépést meggátolták a mind grúz, mind abház oldalon felmerülő politikai aggodalmak:

a) a grúz hatóságokat az aggasztotta, hogy bármely Abháziának nyújtott külső támogatás megerősítheti a terület szakadár státuszát. Attól tartottak például, hogy olyan abház iskolák kapnának támogatást, ahol nem használják vagy nem tanítják a grúz nyelvet, vagy hogy kedvezne a szeparatizmusnak, ha a projekteket helyi civilszervezetek közvetlenül hajtanák végre;

b) az abház hatóságok a jelek szerint úgy tekintettek az Unió intézkedéseire, mint amelyek kizárólag a grúz érdekeket szolgálják, hiszen a grúz kormány egyedül hagyja jóvá és írja alá a programot.

51. Megállapítható, hogy 2009 végéig bezárólag az ENPI nem bizonyult a gazdasági rehabilitáció és a bizalomépítés megfelelő eszközének az abház válságövezetben.

52. Abháziával ellentétben, ahol az ajtó továbbra is nyitva állt a tárgyalások előtt, Dél-Oszétia és Grúzia között semmiféle együttműködés nincs a konfliktus óta, és valamennyi folyamatban lévő uniós újjáépítési projekt holtpontra jutott. A rehabilitációs programok folytatásához nincs megfelelő alap (például politikai akarat vagy közös érdek). Ezért a Bizottság a 2008. évi éves cselekvési programban eredetileg a grúz/dél-oszét konfliktusövezetbe szánt összegekből 6 millió eurót átcsoportosított az azóta lakóhelyüket elhagyni kényszerült, a grúz kormány irányítása alatt álló területekre menekült személyek igényeinek kielégítésére, elsősorban szállásteremtésre. Megjegyzendő, hogy az ilyen intézkedések végrehajtása költséghatékonysági kockázattal jár (lásd: V. melléklet).

MINDHÁROM ORSZÁG: AZ ENPI KERETÉBEN AZ IKERINTÉZMÉNYESÍTÉS TOVÁBBRA IS AZ INDULÓ SZAKASZBAN TART

53. A 2007. évi éves cselekvési programok része az ikerintézményi eszköz, amely összesen 14 millió eurót irányoz elő a három ország számára [22]. A Bizottság tervei szerint az első ikerintézményi projekteknek 2008-ban kellett volna elkezdődniük. Az ENPI első ikerintézményi szerződését mégis csak 2009 júniusában írták alá Grúziában. Örményországban és Azerbajdzsánban 2009 második felében több szerződés előkészítése is folyt, de aláírásra még egyik esetében sem került sor. Így tehát az ENPI ikerintézményi eszköze késlekedve indult be [23].

54. Ennek egyik fő oka az volt, hogy az országok nem szívesen szánnak forrásokat az ikerintézményesítéshez szükséges irányítási struktúra kiépítésére. Elképzelhető, hogy az uniós csatlakozási kilátások hiánya is gyengíti az ikerintézményesítéstől várható kölcsönös közeledés ösztönző hatását.

55. Az ikerintézményi eszköz irányítása az egyes országokban a programigazgatási hivatal (PAO) feladata volt. E hivatalok létrehozását a Bizottság egymást követő TACIS-projektek révén támogatta. A projektek befejezésekor azonban a programigazgatási hivatalok még nem tudták önállóan irányítani és vezetni az ikerintézményi eszközt. Kapacitásépítés helyett jellemzőbb volt, hogy a TACIS-projektek külső szakértői vették át a programigazgatási hivatal teendőit.

56. A Bizottság a technikai segítségnyújtásra további szerződéseket fogalmazott, amelyek magántanácsadókat vontak be az ikerintézményi projektek feladatmeghatározásainak kidolgozásába. Az ikerintézményesítés korai szakaszában tehát jelentős mértékben közreműködött a magánszektor – egy olyan területen, ahol a tudásnak a közszférán belül kellene maradnia.

KELLŐEN KIAKNÁZTA-E A BIZOTTSÁG AZ EURÓPAI SZOMSZÉDSÁGI ÉS PARTNERSÉGI TÁMOGATÁSI ESZKÖZ KERETÉBEN RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ MEGVALÓSÍTÁSI ESZKÖZÖKET?

57. A támogatás eredményessége nagy mértékben függ a különböző megvalósítási módok átgondolt felhasználásától. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a Bizottság helyesen alkalmazta-e az ágazati költségvetési támogatás új eszközét, és megfelelően élt-e a rendelkezésére álló különböző eszközökkel.

A BIZOTTSÁG SOKRÉTŰBBÉ TETTE A PÉNZÜGYI SEGÍTSÉGNYÚJTÁS MÓDJAIT

58. Az új eszközök közül a Bizottság leginkább az ágazati költségvetési támogatást részesítette előnyben. Napjainkban világszerte számos donor véli úgy – a Bizottság is –, hogy a kormányzati költségvetés támogatása több fejlesztési lehetőséget kínál, mint a projektalapú segítségnyújtás. A TACIS keretében domináló technikai segítségnyújtási projektek [24] után a Bizottság újított az ágazati költségvetési támogatás és az ikerintézményesítés bevezetésével.

59. Az ágazati költségvetési támogatás összhangban van a 2005. decemberi "európai fejlesztési konszenzussal" is, amely célul tűzi ki, hogy a kormányok által kormányoknak nyújtott támogatás 50%-át a támogatott ország rendszerein keresztül folyósítsák. Míg azonban az Unió fejlesztési együttműködésében az elsődleges cél a szegénység csökkentése, a dél-kaukázusi országokkal folytatott együttműködés elsősorban azt célozza, hogy közelítse őket az Unióhoz. Grúzia országstratégiai dokumentumában például a Bizottság hangsúlyozta, hogy az Unió és Grúzia közötti szorosabb gazdasági és társadalmi integrációnak kell a támogatás középpontjában állnia. Az országstratégiai dokumentum szerint az Unió szerepe így világosan elkülönülne a többi, fejlesztésre összpontosító donorétól.

AZ ÁGAZATI KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁSRA TÖRTÉNŐ ÁTÁLLÁS ELŐKÉSZÍTÉSE ELÉGTELEN VOLT, AMI BEFOLYÁSOLTA A TELJESÍTMÉNYT

60. Több tényező arra mutat, hogy a Bizottság nem készítette elő megfelelően az átállást az ágazati költségvetési támogatásra, s ez veszélyeztette a végrehajtást (lásd: a 39., 43. és 47. bekezdésben ismertetett problémák):

a) az ágazati költségvetési támogatás hatékony felhasználásának előzetes feltételeiről szóló megállapításokat nem dokumentálták kellő alapossággal (lásd: 61. és 62. bekezdés);

b) téves volt az a feltételezés, hogy a hasonló típusú intézkedésekkel kapcsolatos korábbi tapasztalatok alapján a partnerországok jól megértik majd az ágazati költségvetési támogatás új eszközének működését (lásd: 63. bekezdés);

c) helyi szinten a Bizottság nem rendelkezett az ágazati költségvetési támogatás mechanizmusaival kapcsolatos szakértelemmel. A végrehajtási módok technikai szempontjait illetően (pl. a feltételmátrixok megtervezése vagy annak értelmezése, megfelelően teljesültek-e a feltételek) a küldöttségeknek túlnyomórészt külső szakértők munkájára kellett hagyatkozniuk.

61. Saját iránymutatásai szerint a Bizottságnak bármely ágazati költségvetési program elindítása előtt hét "fő értékelési területen" meg kellene vizsgálnia a helyzetet (lásd: 5. háttérmagyarázat). A Bizottság végzett ilyen értékeléseket, de nem jutott egyértelműen dokumentált következtetésekre. Az értékelések továbbá hajlamosak voltak nagy jelentőséget tulajdonítani a kedvezményezett országok jövőbeni intézkedésekre vonatkozó ígéreteinek. Különösen meglátszott ez akkor, amikor a monitoring és az ágazati koordináció eredményes rendszereinek meglétét kellett értékelni. Grúziában például a Bizottság ugyan észlelte, hogy a meglévő monitoringrendszer teljesítménye alacsony, ám csupán annyit állapított meg, "hogy a középtávú kiadási keret teljes körű alkalmazása megbízható és releváns teljesítménymutatók bevezetését irányozza elő".

62. Továbbá: a Számvevőszék nem talált arra utaló jelet, hogy a Bizottság, mielőtt az ágazati költségvetési támogatás mellett döntött, megvizsgálta volna ennek alternatíváit, nevezetesen az összevont támogatást és az európai bizottsági projekteljárásokat [25].

63. Tervezési dokumentumainak tanúsága szerint a Bizottság bízott benne, hogy a kedvezményezett országok jól megértik majd a költségvetési támogatási mechanizmus működését, hiszen már van tapasztalatuk hasonló intézkedésekkel. A valóságban azonban ezek az országok keveset tanultak e tapasztalataikból. Igaz, hogy az említett országok már sok éve részesültek költségvetési támogatásban az élelmiszer-biztonsági programok révén, ám e programok egyedibb jellegűek voltak, mintsem hasznos útmutatásként szolgálhattak volna az ENPI keretében tervezett ágazati költségvetési támogatás bevezetéséhez. Az élelmiszer-biztonsági programok például nem egyetlen ágazat reformját célozták, nem ugyanazokat a minisztériumokat érintették, és a változó nagyságú részletekkel szemben jellemzően rögzített összegű támogatást nyújtottak.

5. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

AZ ÁGAZATI TÁMOGATÁSI PROGRAMOK HÉT FŐ ÉRTÉKELÉSI TERÜLETE

(1) A makrogazdasági keret stabilitása (2) A program hitelessége és relevanciája a közpénzkezelési rendszerek tökéletesítése szempontjából (3) Az ágazati politika és az átfogó stratégiai keret egységessége és következetessége (4) Az éves ágazati költségvetések hitelessége, teljessége és átláthatósága, ideértve a középtávú stratégiai költségvetési kilátásokat is (5) Kormányzati irányítású ágazati és donorkoordinációs rendszer megléte és eredményes működése (6) Teljesítményfigyelő rendszer megléte és eredményes működése (7) Az intézményi kapacitás erősítését célzó program megléte és eredményes működése.

Forrás: EuropeAid iránymutatások az ágazati programokhoz nyújtott támogatásokhoz (2007. július).

AZ ALKALMAZANDÓ MEGVALÓSÍTÁSI ESZKÖZ MEGVÁLASZTÁSÁNÁL NEM JÁRTAK EL ELÉG KÖRÜLTEKINTŐEN

64. A 2007. évi éves cselekvési programok alapvetően csupán két fő eszközt kínálnak: az ágazati költségvetési támogatást és az ikerintézményesítést (a három országnak szóló költségvetési előirányzat teljes összegének 72%-a [26], illetve 22%-a). A technikai segítségnyújtási projekteken keresztül nyújtott hagyományos támogatás csak a grúziai konfliktusövezetek rehabilitációjában játszott szerepet (6%). Annak, hogy az éves cselekvési programokon belül az ágazati költségvetési támogatásra és az ikerintézményesítésre helyezik a hangsúlyt, megvannak a maga korlátjai:

a) a civil társadalomnak és a magánszektornak csak olyan konkrét programok révén lehet közvetlen pénzügyi támogatást nyújtani, mint például a demokrácia és az emberi jogok előmozdítását célzó eszköz [27], míg az ENPI éves cselekvési programja keretén belül szinte egyáltalán nem; ugyanakkor az ágazati költségvetési támogatás domináns alkalmazása folytán a támogatás uniós jellege szinte elsikkad;

b) az ágazati költségvetési támogatás és az ikerintézményesítés keretei közé rendkívül nehéz beilleszteni a konkrét problémákra adott gyors, rugalmas és egyedi igényekhez igazított megoldásokat (lásd: 65. bekezdés).

65. Örményországban közvetlen ENP-célkitűzéseket is az ENPI keretén kívül finanszíroztak. Hogy az európai szomszédságpolitikai cselekvési tervvel összhangban segítse a reformfolyamatot, a bizottsági kirendeltség létrehozta a Stabilitási Eszközből finanszírozott "uniós tanácsadó csoportot". Ez a csoport a tervek szerint személyi tanácsadók biztosítása révén számos fontos szervezet, például minisztériumok számára nyújtana átfogó támogatást. Ez a megvalósítási eszköz kiegészíti az ikerintézményesítést, így koordinációt igényel.

66. A Számvevőszék megállapítása szerint az ágazati költségvetési támogatás a három országban a legszívesebben alkalmazott módszer, ám nem azért, mert tüzetesen összevetették volna a különböző eszközök adta lehetőségeket. Azerbajdzsán esetében kétségek merültek fel, hogy helyénvaló-e ágazati költségvetési támogatást alkalmazni egy olyan országban, amely egyre növekvő olaj- és földgázexportból húz hasznot [28]. Az a kérdés tehát, hogy helyénvaló-e a költségvetési támogatás, az ENPI irányítóbizottságának 2007. szeptemberi ülésén felmerült. A Bizottság Azerbajdzsán számára a legfőbb támogatási eszközként mégis az ágazati költségvetési támogatást választotta. Az ellenőrzés során a kormány képviselői hangsúlyozták az ellenőröknek, hogy az ország a költségvetési támogatással szemben a technikai segítségnyújtást részesítette előnyben.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

67. A Bizottság a három dél-kaukázusi országban elindította az új Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközt, ám ez vegyes eredményekkel járt.

AZ ELSŐ ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMOK TERVEZÉSI FOLYAMATÁBAN MEGFIGYELHETŐ HIÁNYOSSÁGOK

68. Az ENPI rendelettel összhangban a Bizottság egy többéves tervezési rendszer révén határozta meg az Unió támogatási prioritásait. Az európai szomszédságpolitikai cselekvési terv, az országstratégiai dokumentum és a nemzeti indikatív program bizonytalan összefüggései miatt azonban a tervezésben bizonytalanságok tapasztalhatók. A bizonytalanságokat az is tetézte, hogy ugyanazok a prioritások egyik dokumentumról a másikra öröklődnek, éppen csak újrafogalmazva és átszerkesztve. A hiányos prioritás-meghatározás csorbítja a programozás hasznosságát.

69. Ez a három egymást követő dokumentum nem szűkítette le kellően a prioritások körét. Nem volt eléggé egyértelmű, hogy az első éves cselekvési programokban a támogatásra kiválasztott területeket e stratégiai dokumentumok alapján jelölték ki. Ehelyett a 2007. évi éves cselekvési programokban a támogatások meghatározásában fontos tényezővé vált, hogy az egyes területeken mennyire megfelelő az ágazati költségvetési támogatás. Ráadásul a három dokumentum mindegyike eltérő időtartamra vonatkozott (öt, hét, illetve négy évre).

70. Az első éves cselekvési programok jóváhagyását megelőző programozási és tervezési folyamat több mint két évig tartott. Ennek fő oka az volt, hogy a minőségellenőrzésre és jóváhagyásra két egymást követő ciklusban, két különböző főigazgatóságnál – a Külkapcsolati Főigazgatóságnál és az EuropeAidnél – került sor. A konfliktusok sújtotta dél-kaukázusi térség gyors változásai között túl hosszúnak bizonyult a folyamat kifutása, s ez – félő – irrelevánssá teheti a támogatást.

71. A segítségnyújtás programozása és tervezése nem támaszkodott kellően a kedvezményezett országokkal folytatott strukturált párbeszédre, mivel a folyamat elsősorban a Bizottság belső eljárásaihoz igazodott. A párbeszédet tovább nehezítette, hogy Örményországban és Azerbajdzsánban a Bizottság alig képviseltette magát a helyszínen, valamint hogy nem volt olyan megfelelő nemzeti közvetítő, aki összefogta volna az egyes országok érdekeit.

1. AJÁNLÁS

Az Európai Külügyi Szolgálat létrehozásával lehetőség kínálkozik a programozási és tervezési folyamat ésszerűsítésére. Ebben az összefüggésben a következőket kell mérlegelni:

a) egy olyan szervezeti struktúra biztosítását, amely erősíti a stratégiai dokumentumok (programozás) és az éves cselekvési programok (tervezés) közötti kapcsolatot, valamint kiküszöböli az egymást követő jóváhagyási ciklusokat;

b) a stratégiai dokumentumok ésszerűsítését (törekedve a dokumentumok esetleges egyesítésére, s arra, hogy azok egységes időszakokra vonatkozzanak);

c) a prioritások pontosítását a programozás során, azzal az iránymutató céllal, hogy a szomszédos országok előtt kilátás nyíljék az Unióval folytatott kapcsolataik szorosabbra fűzésére.

AZ ELSŐ ÉVES CSELEKVÉSI PROGRAMOK VÉGREHAJTÁSÁNAK VEGYES EREDMÉNYEI

72. Mindent összevetve az eredmények vegyes képet mutatnak. Az örmény szakoktatási és szakképzési ágazati költségvetési támogatási program sikeresen erősítette a reformfolyamatot, az azerbajdzsáni energiareformot célzó program előrehaladása viszont elégtelennek bizonyult. A grúz közpénzkezelési reformot segítő program az első 12 hónapban nem késztette különösebb serénységre a grúz résztvevőket, ám a második évben már beindultak a változások. Az abház válságövezetben az ENPI mindeddig nem bizonyult a gazdasági rehabilitáció és a bizalomépítés megfelelő eszközének.

73. Az ENPI keretében létrehozott ikerintézményi összetevő mindhárom országban az előkészítési szakaszban maradt, elsősorban amiatt, hogy az országok nem szívesen szántak forrásokat az eszköz irányításához szükséges struktúra létrehozására.

2. AJÁNLÁS

Javasoljuk, hogy a Bizottság:

a) Örményország esetében: a szakoktatás és szakképzés területén a fenntartható javulás elérése érdekében fordítson figyelmet a reformfolyamatban ez idáig mellőzött kérdésekre: a szakoktatás és szakképzés keresleti oldalára (a munkaadók és a munkanélküliek igényeire), a kormányzati ágazati koordinációra és a megfelelő (rendszeres) nemzeti támogatás hiányára;

b) Azerbajdzsán esetében: vizsgálja meg, vajon jelentős késlekedést követően az ország továbbra is kész-e a feltételeket teljesítve előrelépni az energiareform területén;

c) Grúzia esetében: a közpénzkezelés terén az ágazati költségvetés-támogatási program számára előírt feltételek teljesülését szigorúbban értékelje; a konfliktusövezetekben történő gazdasági rehabilitáció és bizalomépítés szempontjából mérlegelje az ENPI-től eltérő eszközök használatát;

d) Az ikerintézményesítésre vonatkozóan mindhárom országban: gondoskodjék róla, hogy a kedvezményezett országok kormányai elkötelezzék magukat az eszköz irányításához szükséges saját kapacitás kiépítése mellett.

ÚJ MEGVALÓSÍTÁSI ESZKÖZÖKET VEZETTEK BE, DE NEM FOLYAMODTAK ELÉG KÖRÜLTEKINTÉSSEL AZ ÁGAZATI KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁSHOZ

74. A korábban domináló technikai segítségnyújtási projektek helyébe a Bizottság sikeresen vezette be az ágazati költségvetési támogatás és az ikerintézményesítés alternatíváit. Az ágazati költségvetési támogatást azonban nem készítette elő megfelelően, ami befolyásolta a teljesítményt: noha felmérte, hogy melyek az eredményes alkalmazásának előfeltételei, mégsem jutott egyértelműen dokumentált következtetésekre, és hajlamos volt nagy jelentőséget tulajdonítani a kedvezményezett országok jövőbeni intézkedésekre vonatkozó ígéreteinek. Túl derűlátónak bizonyult a Bizottságnak az a feltételezése is, hogy korábbi tapasztalataikból merítve az érintett országok jól megértik majd az új eszköz működését. Végül: a Bizottság nem gondoskodott elegendő számú és megfelelő szakértelemmel rendelkező helyszíni személyzetről.

75. A 2007. évi éves cselekvési programok alapvetően két megvalósítási eszközt kínáltak az országoknak, az ágazati költségvetési támogatást és az ikerintézményesítést. E két eszköz túlhangsúlyozása korlátozta a civil társadalom és a magánszektor közvetlen ENPI-támogatásának lehetőségét, és megakadályozta, hogy az éves cselekvési programok az egyes konkrét problémákra gyors és agilis megoldásokkal álljanak elő. Ezenfelül az ágazati költségvetési támogatás domináns alkalmazása folytán a támogatás uniós jellege szinte elsikkadt. Azerbajdzsán esetében az ágazati költségvetési támogatás nem vette tekintetbe az ország technikai segítségnyújtás iránti igényét. Az ágazati költségvetési támogatás nem minden ország számára, nem minden esetben a legjobb eszköz.

3. AJÁNLÁS

Javasoljuk, hogy a Bizottság:

a) jobban válogassa meg, mikor érdemes ágazati költségvetési támogatást alkalmazni, s az ENPI kínálta valamennyi lehetőséget figyelembe véve nyúljon kiegyensúlyozottabban a különböző eszközökhöz;

b) fejlessze a költségvetés-támogatási műveletek megindítására irányuló döntések előkészítési és dokumentálási módjait;

c) biztosítson megfelelő számú képesített személyzetet az eszköz végrehajtásához, mivel az ágazati költségvetési támogatás más elemzési készséget kíván meg, mint a projektfinanszírozás;

d) találja meg a módját, hogy az ágazati költségvetési támogatás uniós jellege kidomborodjék, és gondoskodjék az új eszköz monitoringjáról;

e) az ikerintézményesítést kiegészítő intézkedések alkalmazásával (pl.: a közszolgálatoknak nyújtott általános horizontális támogatással) segítse elő a kedvezményezett országok általános közigazgatási kereteinek megerősítését.

Ezt a jelentést Jan KINŠT számvevőszéki tag elnökletével a III. kamara a 2010. november 16-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 2006. október 24-i 1638/2006/EK rendelete az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz létrehozására vonatkozó általános rendelkezések meghatározásáról (HL L 310., 2006.11.9.). A rendelet 2007.1.1-jétől 2013.12.31-ig alkalmazandó.

[2] Algéria, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Líbia, Marokkó, Palesztin Hatóság, Szíria, Tunézia.

[3] Fehéroroszország, Moldova, Orosz Föderáció, Ukrajna.

[4] Technikai segítségnyújtási program a Független Államok Közösségének országai számára.

[5] Az euro-mediterrán partnerség keretén belül a gazdasági és társadalmi struktúrák reformját kísérő pénzügyi és technikai intézkedések.

[6] A megítélt támogatások mértéke a következő: Örményország: 98,4 millió EUR, Azerbajdzsán: 92,2 millió EUR, Grúzia: 120,4 millió EUR. A 2008. évi grúziai konfliktust követően a Bizottság úgy határozott, hogy 61,5 millió euróval megnöveli a Grúzia részére kiutalt összeget (lásd: V. melléklet).

[7] Az uniós tagállamok közigazgatásában dolgozó nemzeti szakértők teljes munkaidőben és hosszú távra szóló kiküldése a kedvezményezett országokba. Az ikerintézményi szerződések azok a jogi dokumentumok, amelyek mindkét felet kötelezik a kívánt eredmények elérésére.

[8] 2/2006. sz. különjelentés a TACIS forrásaiból az Orosz Föderációban finanszírozott projektek teljesítményéről (HL C 119., 2006.5.19.).

[9] 9/2008. sz. különjelentés "A szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén megvalósuló támogatás eredményességéről Fehéroroszország, Moldova és Ukrajna esetében" (HL C 71., 2009.3.25.).

[10] 5/2006. sz. különjelentés a MEDA-programról (HL C 200., 2006.8.24.).

[11] A kapcsolódó kifizetésekre 2008-ban és 2009-ben került sor.

[12] A Bizottság a programok nyomon követését konzorciumi szerződés keretében végezteti.

[13] Ezek a megállapodások jelentik az Unió és a három ország közötti kapcsolatok jogi alapját. Érvényességük ideje a megkötést követően tíz év, majd azt követően évente automatikusan megújulnak, feltéve, hogy egyik fél sem értesíti írásban a másikat a megállapodás felmondásáról.

[14] Többek között: az ENPI országprogramjai, több országra kiterjedő programjai, határokon átnyúló együttműködési programjai, valamint a tematikus programok és a Stabilitási Eszköz.

[15] Fejlesztési és Együttműködési Eszköz; Európai Fejlesztési Alap.

[16] Lásd Örményország 2007–2010 közötti időszakra vonatkozó nemzeti indikatív programját.

[17] Az ENPI-rendelet értelmében a stratégiai dokumentumokat félidőben vagy szükség szerint felül kell vizsgálni, és a dokumentumok módosíthatók is.

[18] Miután 2008 februárjában vitatott elnökválasztásra került sor, az országban az év első felében súlyos politikai válság bontakozott ki.

[19] A keleti partnerséggel foglalkozó prágai csúcstalálkozó együttes nyilatkozata, 2009. május 7.

[20] 2008 februárjában vált azzá.

[21] A makrogazdasági stabilitást célzó következetes politika végrehajtásának folytatása; az államháztartás további javítása; a program végrehajtásával kapcsolatos dokumentumok rendelkezésre bocsátása.

[22] A TAIEX eszközt (Technikai Segítségnyújtási Információcsere Hivatal), amelyet korábban csak az Unió tagjelölt országai vehettek igénybe, a szomszédos országok számára is elérhetővé tették.

[23] Habár Azerbajdzsánban 2008-ban három, a TACIS által finanszírozott ikerintézményi szerződés vette kezdetét.

[24] Elsősorban szaktudás és know-how átadása, ideértve a képzést, illetve a beruházások előmozdítását és támogatását célzó ellátást és támogatást is.

[25] EuropeAid iránymutatások az ágazati programokhoz nyújtott támogatásokhoz (2007. július).

[26] Magában foglalja az ágazati költségvetési támogatás gyakorlati felhasználását elősegítő, 3 millió EUR összegű technikai segítségnyújtást is.

[27] Az Európai Parlament és a Tanács 2006. december 20-i 1889/2006/EK rendelete a demokrácia és az emberi jogok világszintű előmozdítása finanszírozási eszközének létrehozásáról (HL L 386., 2006.12.29.).

[28] Az olaj- és földgázexport először 2006-ban hozott jelentős bevételeket.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

AZ ENPI KERETÉBEN NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK ESZKÖZTÁRA [1]

INTÉZKEDÉSTÍPUSOK

1. A közösségi támogatást programok, projektek és minden olyan intézkedés finanszírozásához használják fel, amelyek hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez.

2. A közösségi támogatás ezenkívül felhasználható:

a) a tagállamokból és a programban közreműködő regionális és helyi hatóságaikból küldött, többek között a közszférából érkező szakértőket bevonó technikai támogatás és célzott igazgatási együttműködési intézkedések finanszírozására is;

b) beruházások és beruházáshoz kapcsolódó tevékenységek finanszírozására;

c) az Európai Beruházási Bank vagy más közvetítő pénzintézet részére történő hozzájárulás formájában, a 23. cikkel összhangban, kölcsönök finanszírozására, tőkebefektetésekre, garanciaalapokra vagy befektetési alapokra;

d) kivételes esetben, nemzetközi szinten megállapított adósságcsökkentő programok alapján adósságcsökkentő programokra;

e) ágazati vagy általános költségvetési támogatásra, amennyiben a partnerország közpénzek elköltéséért felelős igazgatása eléggé átlátható, megbízható és hatékony, és amennyiben az adományozók, többek között adott esetben a nemzetközi pénzügyi intézmények által jóváhagyott, megfelelően kialakított ágazati vagy makrogazdasági politikát alakítottak ki;

f) különösen környezetvédelmi hitelek esetén kamattámogatás nyújtására;

g) biztosítás nyújtására nem kereskedelmi jellegű kockázatok ellen;

h) a Közösség, a tagállamok, nemzetközi vagy regionális szervezetek és más adományozó vagy partnerországok által létrehozott alaphoz való hozzájárulásra;

i) nemzetközi pénzügyi intézmények vagy regionális fejlesztési bankok tőkéjéhez való hozzájárulásra;

j) a közösségi támogatásban részesülő országokban a hatékony igazgatáshoz és a projektek és programok felügyeletéhez szükséges költségek finanszírozására;

k) mikroprojektek finanszírozására;

l) élelmiszer-biztonsági intézkedésekre.

[1] Az 1638/2006/EK rendelet 15. cikke.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

ÖRMÉNYORSZÁG: A SZAKOKTATÁSI ÉS SZAKKÉPZÉSI ÁGAZATI TÁMOGATÁSI PROGRAM EGYEDI FELTÉTELEI, MÁSODIK VÁLTOZÓ ÖSSZEGŰ RÉSZLET (5 MILLIÓ EUR)

Feltételek | Arány | Rendelkezésre álló összeg (millió EUR) | Ténylegesen kifizetett összeg (millió EUR) |

1.A kiválasztott szakoktatási és szakképzési központokban folyamatosan zajlanak a felújítási munkálatok és a korszerűsített berendezések beszerzése:A felújítási munkálatokra vonatkozó szerződéseket a teljes összegre aláírtákKiírhatók a berendezések szállítására vonatkozó pályázatok | 40% | 2 | 1,5 |

2.Felmérték, hogy a donorok milyen támogatást adnak az oktatásnak | 10% | 0,5 | 0,5 |

3.Megerősítették a minisztérium belső monitoringkapacitását, és létrehozták a 2007. évi ágazati politikai támogatási program monitoringmechanizmusát | 10% | 0,5 | 0,25 |

4.Előkészítették és jóváhagyták a nemzeti szakoktatási és szakképzési fejlesztési központ létrehozására vonatkozó döntést | 10% | 0,5 | 0,5 |

5.A kormány elfogadta a szakoktatási és szakképzési osztálynak a munkacsoport által javasolt, majd az Oktatási és Tudományos Minisztérium által jóváhagyott működési felülvizsgálattal összhangban módosított szervezeti felépítését | 10% | 0,5 | 0,25 |

6.A szakoktatási és szakképzési osztály személyzetére vonatkozó munkaköri és hatásköri leírásokat kidolgozták, ezeket a munkacsoport elfogadta és a Közszolgálati Tanács jóváhagyta | 10% | 0,5 | 0,25 |

7.A munkacsoport Nemzeti Szakoktatási és Szakképzési Tanáccsá alakult, vagyis olyan háromoldalú testületté, amelynek tiszte irányt mutatni a nemzeti szakoktatási és szakképzési rendszer kidolgozásához:Egyértelműen meghatározták a Nemzeti Szakoktatási és Szakképzési Tanács feladat- és hatáskörétJóváhagyták a Tanács létrehozásáról szóló jogi aktusokat | 10% | 0,5 | 0 |

| 100% | 5 | 3,25 |

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

AZERBAJDZSÁN: AZ ENERGIAREFORMRA IRÁNYULÓ ÁGAZATI TÁMOGATÁSI PROGRAM EGYEDI FELTÉTELEI, MÁSODIK (VÁLTOZÓ ÖSSZEGŰ) RÉSZLET (5 MILLIÓ EUR)

Egyedi feltételek | Arány (változó összegű részlet) | Rendelkezésre álló összeg (millió EUR) | Ténylegesen kifizetett összeg (millió EUR) |

1.Politikai keret

A kormány elfogadta az átfogó és teljes körűen integrált ágazati stratégiát | 25% | 1,25 | 0 |

2.A megújuló energiaforrásokkal és az energiahatékonysággal kapcsolatos cselekvési tervek

A 2010. évi energiareformot támogató program során a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság végrehajtására irányuló, határidőhöz kötött cselekvési tervekről más intézményekkel megállapodtak, és azokat az Ipari és Energiaügyi Minisztérium rendeletben elfogadta | 15% | 0,75 | 0 |

3.A megújuló energiaforrásokra és az energiahatékonyságra vonatkozó jogszabályi keret

A megújuló energiaforrások használatáról és az energiahatékonysági intézkedések elfogadásáról szóló jogszabálytervezetet benyújtották a Parlamenthez. | 20% | 1,00 | 0 |

4.A megújuló energiaforrásokért és az energiahatékonyságért felelős nemzeti ügynökség

Létrejött az Ipari és Energiaügyi Minisztérium alá tartozó, a megújuló energiaforrásokért és az energiahatékonyságért felelős nemzeti ügynökség, amelynek meghatározták jogait és kötelességeit, valamint biztosították a működését. | 20% | 1,00 | 0 |

5.Közpénzkezelés

Elfogadták a közpénzkezeléssel kapcsolatos cselekvési tervet | 20% | 1,00 | 0 |

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

A GRÚZIAI KÖZPÉNZKEZELÉSI ÁGAZATI TÁMOGATÁSI PROGRAM EGYEDI FELTÉTELEI, MÁSODIK VÁLTOZÓ ÖSSZEGŰ RÉSZLET (5 MILLIÓ EUR)

| Egyedi feltételek | Mutatók | Arány (változó összegű részlet) | Rendelkezésre álló összeg (millió EUR) | Ténylegesen kifizetett összeg (millió EUR) |

(Rögzített összegű részlet) | 1.A közpénzkezelési reform menetrendjének tervezése és ellenőrzése |

A Pénzügyminisztérium a közkiadási és pénzügyi elszámoltathatósági program (PEFA) eredményeit követően aktualizálni fogja a közpénzkezelés stratégiai elképzelését, majd a közpénzkezelési reform átfogó menetrendjének aktualizálásához szükséges határidőket és megvalósítási szakaszokat tartalmazó cselekvési tervet dolgoz ki. | Az illetékes szervek elfogadták a közpénzkezelésre vonatkozó, határidőhöz kötött eredményalapú mutatókat tartalmazó cselekvési tervet. | N/A | | |

2.A középtávú kiadási kereten alapuló költségvetési folyamat | 3 | 3 |

A költségvetés-tervezés és a középtávú kiadási keret folyamatát a középtávú ágazati tervezés és az ágazati költségszámítás javítása, valamint mindennek az éves költségvetés-tervezési folyamatba történő beillesztése révén tovább erősítik. A 2009–12-re vonatkozó középtávú kiadási keret támogatásainak tartalmát 3 kiválasztott szakminisztériumban tökéletesítik, valamint kiterjesztik azt a regionális kormányzati stratégiákra is. | A 2009–2012-re vonatkozó alapvető adatok és útmutatások a továbbiakban a regionális kormányzati stratégiák és prioritások általános ismertetését is tartalmazzák; Az Igazságügyi Minisztérium, az Energiaügyi Minisztérium és a Munkaügyi és Szociális Minisztérium olyan költségszámítást tartalmazó stratégiákkal rendelkezik, amelyekben egyértelmű összefüggés áll fenn a politika, a kiadástervezés és az éves költségvetés-tervezés között. A kiválasztott régiók egyike olyan költségszámítást tartalmazó stratégiával rendelkezik, amelyben egyértelmű összefüggés áll fenn a kiadástervezés és az éves költségvetés-tervezés között. | N/A | | |

Változó összegű részlet | 3.Az Államkincstár elszámolási rendszerei |

A kormányzati pénzügyi statisztikák 2001. évi útmutatójának (GFSM) első szakasza befejeződött. | Az Államkincstárnak a kormányzati pénzügyi statisztikák 2001. évi útmutatójában szereplő osztályozást tartalmazó általános főkönyve működésbe lépett. | 20% | 0,4 | 0,4 |

4.Külső ellenőrzés |

Az Ellenőrző Kamara kidolgozta az ellenőrzés-irányítási politikát és az eljárási iránymutatásokat. Elfogadták az Ellenőrző Kamarára vonatkozó jogszabálytervezetet. | Az Ellenőrző Kamara új irányítási politikáját és közös fejlesztési stratégiáját felülvizsgálták és elfogadták; | 10% | 0,2 | 0,2 |

Az ellenőrzési iránymutatások hozzáférhetőek, és az alkalmazottak képzésében alapvető tananyagként használják azokat. | 10% | 0,2 | 0 |

5.Belsőkontroll-rendszerek és belső ellenőrzés |

A kormány politikai dokumentumot és cselekvési tervet fogadott el egy összehangolt belső állami pénzügyi kontrollrendszer (irányítói elszámoltathatóság és belső ellenőrzés) fokozatos bevezetéséről. | A politikai dokumentumot és a cselekvési tervet jóváhagyó kormányzati jegyzőkönyv | 20% | 0,4 | 0 |

6.Közbeszerzés |

A közbeszerzések jogi és szabályozási kereteinek átalakítását célzó, a munkacsoport ajánlásain alapuló cselekvési tervet benyújtották a kormányhoz, amely azt elfogadta. | Munkacsoport ajánlásai; | 10% | 0,2 | 0 |

a kormány elfogadta a cselekvési tervet. | 10% | 0,2 | 0 |

7.Adóhivatalok |

Az állami adóstratégiát kidolgozták. Az eljárási iránymutatásokat kidolgozták. A vámellenőrzés és az adófizetői rendszer valamennyi elemével kapcsolatos kockázatelemzési eljárásokat továbbfejlesztették, és azokat a Pénzügyminisztérium elfogadta. | Az adóhivatal valamennyi eljárásának fejlesztését és fenntartását célzó módszert, rendszert és szabványt alkalmaznak. | 20% | 0,4 | 0,4 |

| | 100% | 5,00 | 4 |

--------------------------------------------------

V. MELLÉKLET

GRÚZIA: A VÁLSÁG UTÁNI TOVÁBBI UNIÓS TÁMOGATÁSI FORRÁSOK KÖLTSÉGHATÉKONYSÁGÁVAL KAPCSOLATOS KOCKÁZATOK

Az Unió a 2008. augusztusi grúziai válságra a politikai és pénzügyi támogatás kiterjesztésével reagált, és egy 2008 októberében megrendezett donorkonferencián 500 millió EUR összegű vállalást tett. Ezek a források több különböző pénzügyi eszközből, így az ENPI-ből is származnak. Jóllehet a 2007–2010 közötti időszakra vonatkozó ENPI nemzeti indikatív programot nem módosították, a Bizottság úgy döntött, hogy a humanitárius segélycsomag fontos részeként különleges intézkedések keretében lekötött további 61,5 millió euróval növeli a Grúziának megítélt nemzeti ENPI-előirányzat összegét.

Ez a kiegészítő előirányzat elsősorban a 2008. évi harcok során lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek Grúzia belsejébe telepítését támogatta. A megvalósítási mód az "országon belül lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek" lakhatási igényeinek célzott költségvetési támogatása, amelyet a grúziai Településfejlesztési Alap hajt végre [1]. 2009 júliusáig a Bizottság két kifizetést teljesített (9,8 millió EUR és 12,1 millió EUR) az állami költségvetés részére lakásépítés céljára, ideértve a kapcsolódó víz- és villamosenergia-hálózat kialakítását is.

A támogatást indokoló kiadások a külső ellenőrök által végzett vizsgálat szerint megfeleltek a vonatkozó jogszabályoknak és előírásoknak. A források felhasználásának hatékonyságára vonatkozó ellenőrzésre azonban ez idáig még a következő komoly kapcsolódó kockázatok ellenére sem került sor: a Településfejlesztési Alap nem írt ki nyílt pályázatot a megbízott vállalatok számára; a közpénzkezelés területének belső és külső ellenőrzésében csekély előrelépés történt; a dél-oszétiai előprogram során negatív tapasztalatok születtek a megépített menedékhelyek minősége tekintetében.

[1] A grúziai Településfejlesztési Alap közjogi jogi személy, amelyet 1997-ben az állami településfejlesztési program részeként a grúz elnök rendeletben hozott létre.

--------------------------------------------------