Az AMT-t az OLAF és a tagállamok olyan közös vámműveletben használták, amely a behozott termékek alulértékelésének felderítésére irányult – ez a jelenség évről évre hatalmas rést üt az uniós, illetve a tagállami költségvetéseken. A művelettel 80 millió EUR összegű vám kiesését sikerült megelőzni. A művelet tervezési és operatív szakaszában fontos szerepet kapott a becsült tisztességes árak használata, amelyeket az AMT projekt kimeneti adatállománya biztosított. Az OLAF és a részt vevő vámhatóságok egy hónap leforgása alatt több mint 1500 olyan konténerre bukkantak, amelynek tartalmát jelentősen alulértékelték. A vámérték alulértékelése történhetett az áruleírás, a tömeg vagy a mennyiség meghamisításával, illetve hamis áru behozatalával. A hatóságok emellett több „hiányzó” kereskedőt és nem létező importőrt is felderítettek, aminek nyomán több országban is büntető- és közigazgatási eljárások indultak.

A nagy adatmennyiségek elemzését szolgáló informatikai eszközök fejlesztését a program szintén támogatta. Ezek egyike, a „Contraffic” eszköz a konténerek státuszáról és mozgásáról látja el információkkal a vámszerveket nyílt forrásokból származó konténerstátusz-üzenetek segítségével. A Contraffic eszközhöz évente több mint 15 000 adatkérés érkezik be több mint 300 vámtisztviselőtől, és az eszköznek köszönhetően a vámszervek hatékonyabban képesek felderíteni a csalásokat. Az eszköz emellett egy 12 tagállamra kiterjedő kísérleti projekt keretében több mint 2 millió, tengeri fuvarozók által behozatali vámáru-nyilatkozatként benyújtott egységes vámokmány automatizált elemzését tette lehetővé a származási országra vonatkozó hamis nyilatkozatok felderítése céljából. Egy másik informatikai támogatási eszköz, az automatikus monitoringeszköz (AMT) a kiugró kereskedelmi adatok esetén generál automatikus riasztást, így segítségével a tagállami vámhatóságok nyomon követhetik az értesülések elemzése vagy a célirányos ellenőrzések szempontjából számottevő kereskedelmi forgalmakat. Az AMT segítségével a hatóságok képesek hatékonyabban felderíteni az alulértékelt importtermékeket, és általában hatékonyabban látják el feladataikat, mivel humánerőforrást és időt tudtak felszabadítani más nyomozati munkákra. Teljes potenciálját azonban az AMT csak akkor érheti el, ha sikerül csökkenteni a „hamis pozitív” riasztások számát, ám az erre irányuló munkálatok még csak a Herkules III programban kezdődtek el, és 2015–2016 során is folytatódni fognak.

Az értékelés szerint a program alapján biztosított technikai segítségnyújtás támogatása is meghozta a várt eredményeket: különösen a kedvezményezetteknek az Unió pénzügyi érdekeit sértő tevékenységek elleni fellépésre irányuló operatív és nyomozati kapacitása erősödött. A felmérések, az érdekelt felekkel folytatott interjúk és az esettanulmányok tanúsága szerint általában csekély a valószínűsége annak, hogy az érintettek a szóban forgó felszereléseket uniós társfinanszírozás nélkül is beszerezték volna. A technikai segítségnyújtás révén a bűnüldöző hatóságok gyakran olyan kiváló minőségű felszerelésekhez jutottak, amelyek hatékonyabban segítették elő a korrupcióra, csalásra és csempészetre vonatkozóan bizonyítékok gyűjtését a tagállamokban. A technikai segítségnyújtás emellett növelte a kedvezményezettek rugalmasságát és nyomozati kapacitását is.

A technikai segítségnyújtási, képzési és informatikai támogatási tevékenységek finanszírozásának célja a cigarettacsempészet és cigarettahamisítás elleni küzdelem támogatása volt. A dohányipari vállalkozásokkal kötött megállapodásokat követően a program (elődjéhez képest) jobban fókuszált erre a területre, aminek következtében fokozódtak az erre irányuló erőfeszítések. Ezt jól mutatja, hogy számos tevékenység biztosít finanszírozást technikai felszerelések beszerzésére, és az eredményeket megerősíti a kedvezményezettek véleménye is: a felmérés válaszadóinak 75 %-a egyetértett azzal, hogy a program e tekintetben sikeres volt.

A háromféle tevékenység eredményei kiegészítik egymást, és nem mondható meg, hogy melyikük járult hozzá hatékonyabban a program eredményeihez és hatásaihoz. A technikai segítségnyújtás például rendkívül hatékonyan biztosította a bűnüldöző és vámhatóságok számára nyújtott technikai és működési támogatás megerősítését, és javította a nyomozati, nyomon követési és hírszerzési tevékenységeket. Kisebb mértékű volt a tagállami hatóságok és a Bizottság közötti fokozott transznacionális és multidiszciplináris együttműködéshez nyújtott hozzájárulása, de nem is ez volt a fő célkitűzése. A képzések, a szemináriumok és a konferenciák növelték a tagállami hatóságok közötti transznacionális együttműködést, erősítették a hálózatokat és az információcserét, ugyanakkor kevésbé hatékonyan harmonizálták a csempészáru és a hamisított termékek felderítésére irányuló tagállami készségek, felszerelések és készültség szintjét. A technikai segítségnyújtáshoz biztosított informatikai támogatás javította a nyomozati, nyomon követési és hírszerzési tevékenységeket.

A programban részt vevő harmadik országok nemzeti és regionális hatóságaira vonatkozó egyetértési megállapodások hiányában a kedvezményezettek földrajzi eloszlása a tagállamokra korlátozódott. (Egyes eseményeken ugyanakkor – például a digitális kriminalisztikai képzéseken – sok harmadik ország képviselője is részt vett). A tevékenységek általában egyenletesen oszlottak meg a tagállamok között, bár kétségtelenül kiütközött néhány különbség is: a legtöbb finanszírozásban valamennyi tevékenységtípus tekintetében Belgium, Franciaország és Németország részesült, és ezek az országok hajtották végre a legtöbb projektet is (támogatások és szerződések), miközben technikai segítségnyújtási támogatást minden tagállam kedvezményezettjei kaptak – a pénzösszegek tekintetében a legnagyobb kedvezményezett Spanyolország, Lengyelország és Magyarország, majd ezeket követve Belgium, Németország, Litvánia, Hollandia, Portugália, Románia és Finnország volt. E tagállamok mindegyike vagy nagy forgalmú beutazási pont az Unióba, vagy keleti szárazföldi külső határral rendelkezik. Képzésre, szemináriumra és konferenciára Lengyelország, Magyarország és Románia kapta a legtöbb támogatást. Konferenciára emellett Belgium is jelentős támogatást kapott, mivel itt működik az egyik olyan vállalkozó, amely a más tagállamokban és harmadik országokban rendezett konferenciákat és szemináriumokat szervezte. Kisebb jogi konferenciákra és képzésekre egyes olaszországi és németországi egyetemek és nem kormányzati szervezetek is sikeresen jutottak finanszírozáshoz. E rendezvények résztvevői azonban számos uniós tagállamból és harmadik országból érkeztek.





2. ábra: Tagállamonkénti kötelezettségvállalási előirányzatok (2007–13) valamennyi tevékenységtípusra (technikai segítségnyújtás, képzés, jogi képzés és informatikai támogatás) vonatkozóan, összesítve

Hatékonyság

Az értékelés a programvégrehajtás hatékonyságát vizsgálva (elsősorban interjúk és felmérések alapján) arra a következtetésre jutott, hogy megalapozottan feltételezhető, hogy a program ésszerű költségek mellett érte el tervezett hatásait. Bár arra vonatkozóan nem lehet következtetéseket levonni, hogy összességében hatékonyságnövekedést eredményezett-e a tagállamokban, a felmérésekből és az érdekeltekkel folytatott interjúkból úgy tűnik, hogy a program Bizottság (OLAF) általi irányítása hatékony volt abból a szempontból, hogy kellő időben, mennyiségben és minőségben bocsátott erőforrásokat a kedvezményezettek rendelkezésére. Mindazonáltal további hatékonyságnövekedés érhető el, ha a tagállamok megosztják egymással a felszerelések beszerzésével és közbeszerzésével kapcsolatos bevált módszereiket.

A program éves költségvetése 13,7 és 15 millió EUR között mozgott, évente 67–91 tevékenységet finanszíroztak. Így a támogatások, illetve szerződések átlagos összege nem érte el a 190 000 EUR-t. A kedvezményezettek és a Bizottság ügyleti költségeinek minden esetben arányosnak kell lenniük az odaítélt összeggel. A felmérések során a kedvezményezettek 90 %-a egyetértett vagy határozottan egyetértett azzal, hogy a kívánt eredményeket ésszerű költségek mellett sikerült elérni.

A program végrehajtásáról szóló három éves jelentésben szereplő információk, az esettanulmányokban vizsgált technikai segítségnyújtásról szóló zárójelentések adatai, valamint az érdekeltekkel folytatott interjúkban elhangzott kijelentések alapján durva becslést lehetett készíteni a program keretében vásárolt technikai felszerelések és szolgáltatások felhasználása révén végrehajtott lefoglalások és elkerült veszteségek pénzügyi hatásáról. Ez több mint 270 millió EUR-t, a program teljes költségének (98 millió EUR) háromszorosát teszi ki.

Vagyis levonhatjuk a következtetést: a program ésszerű költségek mellett érte el tervezett hatását. Ugyanakkor viszont nem tudunk következtetést levonni azt illetően, hogy jelentős hatékonyságnövekedést eredményezett-e a tagállamok bűnüldöző hatóságainak az Unió pénzügyi érdekei védelmének fokozására irányuló erőfeszítései terén. Az adatok alapján a projektmenedzsment hatékony volt abból a szempontból, hogy kellő időben, mennyiségben és minőségben bocsátott erőforrásokat a kedvezményezettek rendelkezésére. A különböző tapasztalatok azonban arra utalnak, hogy további előnyök nyerhetők azáltal, ha a tagállamok összehasonlítják az általuk használt felszerelések típusát és közbeszerzésük módját.

Az értékelés rámutat a program 2010-es félidős felülvizsgálatát, valamint egy 2008-as belső ellenőrzést követően bevezetett kiegészítő monitoring-követelmények fontosságára, különösen a technikai segítségnyújtásra irányuló támogatásokra vonatkozó jelentéstételi követelmények szempontjából.

A felmérések és az érdekeltekkel folytatott interjúk során kapott válaszokból kiderül, hogy a program keretében vásárolt felszerelések hatékonyan védik az Unió pénzügyi érdekeit. Általánosságban véve az érdekeltek a különböző tevékenységtípusok kapcsán egyetértettek abban, hogy az ilyen felszerelések segítségével elért eredményeket nem vagy csak kisebb mértékben lehetett volna elérni a nemzeti vagy regionális hatóságok, illetve partnerek által rendelkezésre bocsátott eszközök révén. Ez a megállapítás a tevékenységek mindhárom típusára igaz, bár a képzést, szemináriumokat és konferenciákat a nemzetközi együttműködés elősegítéséhez és olyan hálózatok kialakításához tekintik alapvetőnek, amelyek egyébként nem jöttek volna létre. Az informatikai támogatás és a technikai segítségnyújtás keretében kidolgozott és biztosított eszközök közvetlenebb hozzáadott értékkel bírnak a nemzeti vám- és bűnüldöző hatóságok nyomozásai során, hozzájárulva így az Unió pénzügyi érdekeinek védelméhez.

A kedvezményezettek üdvözölték azt a fejleményt, hogy a program irányítását 2012-ben egy egységhez központosították az OLAF-on belül. Összességében pozitív véleménnyel vannak a pályázati felhívásokkal kapcsolatos eljárásokról (a válaszadók 81 %-a egyetértett vagy határozottan egyetértett). Bár viszonylag könnyen teljesíthetőnek tekintik a jelentéstételi követelményeket (a válaszadók 78 %-a egyetértett vagy határozottan egyetértett), a tények azt mutatják, hogy többet kellene tenni javításukért. A Bizottság jobban nyomon tudná követni a finanszírozott tevékenységek eredményeit és hatását, ha a megfelelő adatok szolgáltatását írná elő a kedvezményezettek számára technikai zárójelentésükben.

A kedvezményezettek és a résztvevők elégedettek a program azon képességével, hogy a tagállamok szintjén kielégítse szükségleteiket. A kedvezményezettek körében végzett felmérés során a 68 válaszadó túlnyomó többsége (86 %) egyetértett vagy határozottan egyetértett azzal, hogy a projekt, amelyben érintettek voltak, orvosolta országukban a szükségleteket és problémákat. Különösen a csalás elleni képzési projekteket értékelték úgy, hogy azokat nagymértékben az országok szükségleteire szabták: a válaszadók 94 %-a egyetértett vagy határozottan egyetértett azzal, hogy a projektek orvosolták szükségleteiket és problémáikat. A tevékenységek túlmutatnak a tagállamok szükségletein, mivel hozzájárulnak az Unió pénzügyi érdekeinek védelméhez. A program elérte célkitűzéseit, vagyis az értékelés szerint hozzájárult az uniós költségvetés veszteségeinek elkerüléséhez. Ugyanakkor a program nem tudta teljes mértékben kielégíteni a tagállamok vámhatóságainak technikai felszerelések iránti, műveleti kapacitásuk megerősítését célzó igényeit.

Uniós hozzáadott érték és az eredmények fenntarthatósága

Valamennyi forrás megerősítette, hogy a program hozzáadott értéket nyújtott uniós szinten. Általánosságban véve az érdekeltek a különböző tevékenységtípusok kapcsán egyetértettek abban, hogy saját célkitűzéseiket nem vagy csak kisebb mértékben lehetett volna elérni nemzeti vagy regionális eszközök révén. A hozzáadott érték jellege különböző az egyes tevékenységtípusok esetében: a képzés és a konferenciák alapvetőek a nemzetközi együttműködés elősegítéséhez és hálózatok kialakításához, míg az informatikai eszközök és a technikai segítségnyújtás közvetlenebb hozzáadott értéket biztosítanak a nemzeti vám- és bűnüldöző hatóságok nyomozásaihoz.