[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 09.08.2006

COM(2006) 446 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

a bizottságok 2005. évi munkájáról {SEC(2006) 1065}

A KOMITOLÓGIAI RENDSZERREL KAPCSOLATOS ÁLTALÁNOS ÉSZREVÉTELEK

E jelentés a komitológiai bizottságok 2005. évi tevékenységét mutatja be. A jelentés a következő részekből áll: bevezető, a bizottsági tevékenységek horizontális áttekintése és a komitológiai bizottságok részletes, a Bizottság szervezeti egységei szerint csoportosított statisztikáit tartalmazó melléklet[1]. A mellékletben a statisztikák mellett szöveges észrevételek is szerepelnek, amelyek a bizottságok számának változását és a különleges intézkedéstervezetekkel – kedvezőtlen véleményekkel, az Európai Parlament ellenőrzési joga alapján készült állásfoglalásokkal (lásd 1.2 pont) és a Tanács számára készített előterjesztésekkel (lásd 1.3 pont) – kapcsolatos kivételes eseményeket ismertetik. A Tanácsban (az Európai Parlament és a Bizottság bevonásával) az 1999/468/EK tanácsi határozat felülvizsgálatáról folytatott tárgyalások hivatalos lezárására várhatóan az e jelentés elfogadását követő hetekben kerül sor (lásd az 1.5. pontot). Az eredményekről szóló részletes beszámolót a következő (a 2006. évre vonatkozó) éves jelentés tartalmazza majd.

1.1 A komitológiai bizottságok és intézményi összefüggéseik

a) A komitológiai bizottságok intézményi funkciója

A komitológiai bizottságok célja az, hogy segítsék a Bizottságot azon végrehajtási hatáskörei gyakorlásában, amelyeket a jogalkotó, azaz a Tanács és – együttdöntési eljárás esetén – az Európai Parlament ruházott rá. A komitológiai bizottságok három alapvető ismertetőjellel rendelkeznek:

Először: az alap-jogiaktus elfogadásakor hatályos „jogalkotási” eljárásoknak, nevezetesen az együttdöntési eljárásnak megfelelően hozza őket létre a jogalkotó (a Tanács és az Európai Parlament), méghozzá a Maastrichti Szerződés óta . Ennélfogva a komitológiai bizottságok jogalapja mindig egy „alap-jogiaktus”.

Másodszor: a bizottságok számos tekintetben egységes felépítésűek, és egységes munkamódszereket alkalmaznak . A Bizottság egyik képviselője áll elnökként minden egyes bizottság élén, mely bizottságok a tagállamok képviselőiből állnak[2]. A bizottságok az alap jogalkotási aktusban megállapított eljárások keretében működnek, a Tanács 1999/468/EK[3] komitológiai határozatának megfelelően.

Harmadszor: a bizottságok a Bizottság által az alap-jogiaktusnak megfelelően hozzájuk benyújtott végrehajtási intézkedéstervezetekről adnak véleményt, és az e célt szolgáló tanácsadó, irányító- vagy szabályozási bizottsági eljárások keretében működnek .

A komitológiai bizottságok nem azonosak a Bizottság által felállított egyéb bizottságokkal és szakértői csoportokkal, amelyek a Bizottságot kezdeményezési joga gyakorlásában, illetve a tagállamokkal kapcsolatos ellenőrzési, koordinálási és együttműködési feladatai elvégzésében segítik . Ezzel a mintegy 1 300 tanácsadó testülettel ez a jelentés nem foglalkozik[4].

b) A komitológia és az átláthatóság: a komitológiai dokumentumok jegyzéke és adattára

Az 1999/468/EK határozat 7. cikke, valamint az arra vonatkozó 4. és 5. tanácsi és bizottsági nyilatkozat olyan intézkedéseket vezet be, amelyek javítani kívánják a komitológiai bizottságok tevékenységének átláthatóságát .

Az 1999/468/EK határozat 7. cikkének (5) bekezdése előírja, hogy a Bizottság jegyzékben hozza nyilvánosságra valamennyi olyan dokumentum hivatkozási adatait, amelyet komitológiai eljárás keretében elküldtek az Európai Parlamentnek . E jegyzéket 2003 decembere óta használják[5].

Az átláthatóság további fokozása érdekében a Bizottság – az 1999/468/EK tanácsi határozatról szóló 5. nyilatkozatának megfelelően – adattárral egészítette ki a jegyzéket, így a 2001. december 3. óta hatályos, az intézmények dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 1049/2001/EK parlamenti és tanácsi rendelettel[6] összhangban számos, az Európai Parlamenthez eljuttatott dokumentum közvetlenül is elérhetővé válik a nyilvánosság számára. Míg a jegyzék csak az egyes dokumentumok meglétéről és fő hivatkozási információiról ad tájékoztatást, az adattár letölthető formátumban tartalmazza a dokumentumokat.

Az 1049/2001/EK rendelet („átláthatósági rendelet”) 4. cikkének (3) bekezdése védi az uniós intézmények döntéshozatali eljárását, amelynek a komitológiai eljárások is a részei. A Bizottság 2005. február 17-én határozott arról, hogy hogyan kívánja alkalmazni ezt a jogi védelmet azzal kapcsolatban, hogy a bizottságban lezajlott szavazás után hozzáférhetővé kell-e tenni a nyilvánosság számára a végrehajtó intézkedések tervezetét[7]. A dokumentumokhoz való közvetlen hozzáférés biztosítását az intézmények csak az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében meghatározott „különleges érdekek” (biztonsági vagy kereskedelmi érdekek) fennállása esetén halaszthatják el az intézkedések Bizottság általi végleges elfogadásáig.[8] Ezt követően a végleges elfogadás után az intézkedések hozzáférhetővé válnak a rendes bizottsági adatbázisok és jegyzékek útján (lásd a bizottsági ülések jegyzőkönyveit a bizottsági dokumentumok jegyzékében[9]).

Az 1999/468/EK tanácsi határozat reformjának kísérő intézkedéseként (lásd az 1.5. pontot) a Bizottság jelenleg a jegyzék további javításának lehetőségeit tanulmányozza, hogy az Európai Parlament átláthatóbb és egységesebb módon férhessen hozzá az adattárban található dokumentumokhoz.

1.2 Az Európai Parlament ellenőrzési joga

Annak érdekében, hogy az Európai Parlament gyakorolhassa az 1999/468/EK határozat 8. cikkében foglalt ellenőrzési jogát, a Bizottság köteles tájékoztatni az Európai Parlamentet a bizottságok munkájáról, és elküldenie számára az együttdöntési eljárásnak (a Szerződés 251. cikke) megfelelően elfogadott alap-jogiaktusok szerint készült valamennyi végrehajtási intézkedéstervezetet.

Az Európai Parlament és a Bizottság 2000 februárjában megállapodást kötött az 1999/468/EK tanácsi határozat végrehajtásának eljárásairól , amely szabályozza a Bizottságra háruló kötelezettségek teljesítése során alkalmazandó eljárásokat[10].

A megállapodás az együttdöntéssel elfogadott jogi aktus szerinti „végleges” végrehajtási intézkedéstervezet[11] kézhezvételétől számítva – sürgős eseteket kivéve – egy hónapos határidőt ír elő az Európai Parlament számára, hogy amennyiben úgy ítéli meg, hogy az intézkedéstervezet túllépi az alap-jogiaktusban foglalt végrehajtási hatásköröket, szükség esetén (plenáris ülés keretében) az 1999/468/EK határozat 8. cikke alapján állásfoglalást fogadjon el[12].

A Bizottság szervezeti egységei a gyakorlatban a fenti megállapodás 1. pontjával összhangban akkor töltik fel a végrehajtási intézkedéstervezetet a jegyzékbe, amikor a bizottsági ülés előkészítéseképpen elküldik azt a tagállamoknak. Ugyanez az eljárás alkalmazandó akkor is, ha bizottság eljárási szabályzatának megfelelően bizottsági ülés nélkül, írásbeli eljárás keretében indítanak szavazást. A szavazás után a Bizottság szervezeti egysége – 2004 közepe óta – szavazati lapot tölt ki, amelyen feltünteti a szóban forgó végrehajtási intézkedéstervezetről folytatott szavazás összesített eredményét. A szervezeti egység azt is feltünteti, hogy a bizottsági vizsgálat nyomán módosították-e a végrehajtási intézkedéstervezetet vagy sem.

Amennyiben a végrehajtási intézkedéstervezetet módosították, azt a szavazati lappal együtt másodszor is feltöltik a jegyzékbe, és elküldik az Európai Parlamentnek. Így az Európai Parlament és a nyilvánosság (amelyek a komitológiai eljárás e szakaszában rendszerint közvetlenül hozzáférhetnek az intézkedéstervezethez) világos tájékoztatást kap a fenti megállapodás 6. pontja értelmében vett „végleges” végrehajtási intézkedéstervezetről. Amennyiben a végrehajtási intézkedéstervezet változatlan maradt, csak a szavazati lapot töltik fel és juttatják el az Európai Parlamenthez. Ekkor a végrehajtási intézkedéstervezet eredetileg feltöltött változata tekintendő a végleges tervezetnek.

a) Az Európai Parlament 2005-ben elfogadott állásfoglalásai

Az Európai Parlament 2005-ben két alkalommal fogadott el állásfoglalást[13] arról, hogy a Bizottság bizonyos végrehajtási intézkedések elfogadásakor átlépte a ráruházott végrehajtási hatáskört. Mindkét állásfoglalás a környezetvédelem, pontosabban a hulladékpolitika területén született, és az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló 2002/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (veszélyes anyagokról szóló irányelv) vonatkozott (a részleteket lásd e jelentés mellékletében, a környezetvédelmi statisztikai fejezetben).

A Bizottság az első, 2005. április 12-i (B6-0218/2005) állásfoglalásra adott válaszában kifejtette, hogy véleménye szerint az Európai Parlamentnek nincs ellenőrzési joga annak tekintetében, hogy a Bizottság túllépte-e végrehajtási hatáskörét a veszélyes anyagokról szóló irányelv előírásai alóli mentesítéssel kapcsolatban. A Bizottság újból megvizsgálta a határozattervezet alapjául szolgáló munkát, valamint tanulmányozta a rendelkezésre álló információkat (egy tanulmányt, az érdekeltekkel folytatott konzultációt és a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottságban folytatott megbeszéléseket), és arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedéstervezetet a veszélyes anyagokról szóló irányelv rendelkezéseivel összhangban fogadták el.

A 2005. július 6-án elfogadott második állásfoglalás (B6-0392/2005) tárgya a Bizottság által 2005. június 5-én elfogadott tanácsi határozat-tervezet volt, amely a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítás céljából módosította a veszélyes anyagokról szóló irányelvet, és mentesítette a DekaBDE elnevezésű, a polibrómozott difenil-éterek (PBDE) családjába tartozó veszélyes anyagot a veszélyes anyagokról szóló irányelv 4. cikke (1) bekezdésében foglalt használati korlátozások alól[14]. Az Európai Parlament – bár állásfoglalásában nem az 1999/468/EK határozat 8. cikkére, hanem az 5. cikkének (5) bekezdésére hivatkozott – úgy ítélte meg, hogy a Bizottság túllépte a végrehajtási hatáskörét, mert véleménye szerint a fenti intézkedéshez az együttdöntési eljárásnak megfelelően elfogadott jogalkotási javaslatra lett volna szükség. Mivel a Tanácsban nem érték el a minősített többséget, végül a Bizottság 2005. október 13-án a parlamenti állásfoglalás ellenére elfogadta az eredeti határozattervezetet, ezért az Európai Parlament keresetet nyújtott be az Európai Bírósághoz a Bizottság ellen, és abban kérte a bizottsági határozat érvénytelenítését (C-14/06 ügy; lásd az 1.4 pontot). A határozat elfogadását a Bizottság nem indokolta meg a Parlament számára, mivel a Parlament állásfoglalása a Tanácsnak volt címezve (az ügyet akkor a Tanácsnak terjesztették elő). A Bizottság kiáll álláspontja mellett a Bíróságon, és várja annak ítéletét.

b) A végrehajtási intézkedéstervezetek Európai Parlamentnek való továbbításának felülvizsgálata

Az Európai Parlament 2005. április 12-én elfogadott első határozatában szintén arra szólította fel a Bizottságot, hogy vizsgálja felül alaposan, hogy a jegyzék 2003 decemberi elkészülése óta hogyan továbbítják a végrehajtási intézkedéstervezeteket . A Bizottság 2005. július 20-i közleményében számolt be a felülvizsgálat eredményéről az Európai Parlamentnek. Bizonyos jól körülírt szakpolitikai ágazatokban korlátozott számban előfordultak visszásságok (50 intézkedéstervezetnél). Meg kell említeni, hogy 2005-ben több mint 2 000 intézkedéstervezetet fogadtak el, így éves szinten az összes eset mintegy 1 %-ában fordultak elő szabálytalanságok. Megállapítást nyert, hogy a hibák azon úgynevezett összehangolási rendeletek [15] alkalmazásával kapcsolatban merültek fel, amelyeken keresztül mintegy 140 alap-jogiaktust hoztak összhangba az 1999/468/EK tanácsi határozattal. Sőt, az 1882/2003/EK rendelet 2003. november 20-i hatályba lépése óta jónéhány jogi aktus az együttdöntési eljárás hatálya alá került, ezért az ezekkel kapcsolatos végrehajtási intézkedéstervezeteket az ellenőrzési jog gyakorlása érdekében a továbbiakban minden esetben továbbítani kellett az Európai Parlamentnek[16]

A Bizottság azt javasolta az Európai Parlamentnek, hogy végezzen utólagos ellenőrzést az összes felderített szabálytalanság esetében, így az érintett parlamenti bizottságok megvizsgálhatták a szóban forgó végrehajtási intézkedéseket. A Bizottság azt is felajánlotta, hogy az Európai Parlament kérésére hatályon kívül helyez bármely intézkedést, és ez meg is történt az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról szóló, 2005. január 24-i 2005/63/EK bizottsági határozat[17] (elhasználódott járművekről szóló határozat) esetében. A Bizottság ezenkívül igazgatási eljárásokon belüli megerősített belső ellenőrzési mechanizmusokat alakított ki annak érdekében, hogy a jövőben elkerülje a hasonló problémákat.

1.3 A Tanácsnak előterjesztett végrehajtási intézkedéstervezetek

2005-ben összesen 11 végrehajtási intézkedéstervezetet terjesztettek a Tanács elé.

Az 1999/468/EK tanácsi határozat alapján az intézkedéstervezeteket akkor kell a Tanács elé terjeszteni, ha a Bizottságnak a szabályozási bizottsági eljárás keretében nem sikerül megszereznie a végrehajtási intézkedéstervezetet megerősítő véleményhez szükséges többséget, vagy az irányítóbizottsági eljárás keretében minősített többségi ellenállásba ütközik.

A 2005. évi 11 eset a következő négy szakpolitikai területtel volt kapcsolatos: egészségügy és fogyasztóvédelem (5), környezetvédelem (4), Europe Aid (1), valamint statisztika (1).

Az előterjesztések száma igen alacsony, nem haladja meg Bizottság által az irányítóbizottsági vagy szabályozási bizottsági eljárás szerint elfogadott végrehajtási intézkedések (2 637) 0,5 %-át[18].

2005-ben összesen – abszolút értékben – kevesebb ügyet terjesztettek a Tanács elé, mint 2004-ben (amikor 14 előterjesztés történt). Említésre érdemes, hogy a 2005. évi 10 előterjesztés közül 6 olyan bizottsági határozattervezet volt, amely a géntechnológiával módosított termékek piaci bevezetésének engedélyezésére vonatkozott (az egészségügyi, fogyasztóvédelmi és környezetvédelmi ágazatban). A géntechnológiával módosított szervezetekkel kapcsolatos szakpolitika területén azért nyújtottak be olyan sok előterjesztést, mert a tagállamok véleménye megoszlik az új termékek tudományos értékelésére alkalmazandó normákkal kapcsolatban (lásd az e jelentés mellékletének az egészségügyi, fogyasztóvédelmi és környezetvédelmi statisztikákról szóló fejezeteiben található külön megjegyzéseket).

1.4 Ítélkezési gyakorlat[19]

a) A 2005. október 25-i ítélet (feta sajt)

A Bíróság 2005. október 25-i, C-465/02 és C-466/02 Németország és Dánia (Franciaország és az Egyesült Királyság támogatásával) felperes kontra Bizottság (Görögország támogatásával) egyesített ügyekben hozott ítéletében[20] elutasította az 1107/96/EK rendelet mellékletének a feta név tekintetében történő módosításáról szóló, 2002. október 14-i 1829/2002/EK bizottsági rendelet[21] érvénytelenítése iránti keresetet. A Bizottság tehát megfelelően járt el, amikor a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló 2081/92/EGK rendelet módosításáról szóló, 2003. április 8-i 692/2003/EK tanácsi rendelet (az alap-jogiaktus) alapján[22] védett eredetmegjelölésként bejegyezte a „feta” nevet.

A német kormány többek között azzal érvelt, hogy megsértették az alap-jogiaktus 15. cikke alapján létrehozott szabályozási bizottság eljárási szabályzatát. A szabályozási bizottság 2001. november 20-i ülésén megvizsgálandó dokumentumokról nem küldtek 14 nappal az ülés előtt értesítést a német kormánynak, és az értesítéseket nem német nyelven küldték el.

Mivel a bizottság az ülés idején még nem fogadta el eljárási szabályzatát, a Bíróság a Bizottság által 2001. január 31-én elfogadott egységes eljárási szabályzat [23] vonatkozó rendelkezéseit vizsgálta meg. Ezen egységes eljárási szabályzat 3. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az elnök legkésőbb 14 naptári nappal az ülés előtt meghívja az ülésen részt vevő küldöttségeket, és elküldi nekik a kapcsolódó dokumentumokat.

Bár nem vitatott, hogy a német kormány nem németül kapta meg a dokumentumokat, és nem az előírt 14 naptári nappal az ülés előtt[24], a Bíróság a bevett ítélkezési gyakorlatot alkalmazta erre a helyzetre, amely szerint ilyen jellegű eljárási szabálytalanság esetén csak akkor semmisíthető meg a Bizottság végül elfogadott jogszabálya, ha az eljárás a szabálytalanság hiányában más eredményre vezetett volna[25]. Ebben az ügyben erről nem volt szó, mivel a szóban forgó ülésen a bizottság tagjait csak arra kérték, hogy nyújtsák be észrevételeiket egy bizottsági kérdőív eredményeiről, míg a Bizottság rendelettervezetét csak a következő, 2002. májusi ülésen vizsgálták[26].

b) Az Európai Parlament keresete a Bizottság ellen (deka-BDE)

Az Európai Parlament 2006. január 11-én keresetet nyújtott be a Bizottság ellen az Európai Bírósághoz, és kérte a 2005. október 13-i 2005/717/EK bizottsági határozat megsemmisítését (lásd az 1.2a) pontot). Az Európai Parlament szerint amikor a Bizottság mentesítette a deka-BDE egy különleges területen való alkalmazását a veszélyes anyagokról szóló irányelvben előírt tilalom alól, nem tartotta be az irányelvben előírt feltételeket, ezért túllépte végrehajtási hatáskörét. Az Európai Parlament szerint a Bizottság ezenkívül nyilvánvalóan tévesen értékelte a tudományos bizonyítékokat, nem tartotta be az elővigyázatosság elvét, és azáltal, hogy a mentességet a deka-BDE valamennyi polimer-alkalmazására kivétel nélkül kiterjesztette, megsértette az arányosság elvét[27]. A Bizottság vitatja a felhozott érveket. Az Európai Bíróság még nem hozott döntést az ügyben.

1.5 Tágabb értelemben vett fejlemények

a) A jelenlegi komitológiai rendszer átalakítása

A Bizottság szabályozási bizottsági eljárás felülvizsgálatára irányuló javaslatában[28] az szerepel, hogy az Európai Parlament és a Tanács egyenlő jogokat kapjon az együttdöntési eljárás (a Szerződés 251. cikke) szerint az Európai Parlament és a Tanács által a Bizottságra ruházott egyes végrehajtási hatáskörök gyakorlásának felügyelete során. A szóban forgó végrehajtási intézkedések az együttdöntési jogi aktusokat igazítják ki, vagy hajtják végre széles körben.

A Szerződés 202. cikke értelmében a komitológiai határozatot (1999/468/EK) akkor lehet felülvizsgálni, ha előzőleg konzultációt folytatnak az Európai Parlamenttel, és a Tanács egyhangú döntést hoz. 2005 szeptemberében a Tanács brit elnöksége (2005 második fele) létrehozott egy „elnökség barátai” elnevezésű csoportot a javasolt reform megvitatására. Ez a csoport a Tanács brit és azt követő osztrák elnöksége (2006 első fele) idején egyaránt rendszeresen összeült.

Az Európai Parlament megbízta két képviselőjét, Joseph Dault (FR/PPE, a Bizottsági Elnökök Értekezletének elnöke) és Richard Corbettet (UK/PSE, az Alkotmányügyi Bizottság komitológiai előadója), hogy folytasson politikai megbeszéléseket a Tanács elnökségével és a Bizottsággal.

E tárgyalások eredményeként az osztrák elnökség végén a három intézmény megállapodott az 1999/468/EK tanácsi határozat módosításáról, bevezetve így az „ellenőrzéssel kiegészített szabályozási bizottsági eljárást”. Ez az új eljárás azokra az általános hatályú végrehajtási intézkedésekre terjed majd ki, amelyek együttdöntési eljárás keretében elfogadott alap-jogiaktusok nem alapvető elemeit módosítják. Az Európai Parlament vétójogot kap az említett végrehajtási intézkedések tartalmát illetően, így sokkal jobban tudja majd ellenőrizni a komitológiai eljárásokkal a Bizottságra ruházott végrehajtási feladatokat.

b) Bővítés

2005. április 25-én aláírták a Bulgáriával és Romániával kötött csatlakozási szerződést. A 2004. májusi csatlakozást megelőzően alkalmazott, a tíz új tagállamra vonatkozó megközelítéshez hasonlóan 2005. április 26-tól Bulgária és Románia számára is aktív megfigyelői státuszt biztosítottak, így részt vehetnek a bizottsági üléseken[29]. A hátralévő két tagjelölt ország, Törökország és Horvátország[30], valamint 2005 decembere óta Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság részvétele továbbra is „A tagjelölt országok közösségi programokban, ügynökségekben és bizottságokban való részvételéről szóló, Tanácsnak címzett bizottsági közlemény” alapján történik[31].

A TEVÉKENYSÉGEK HORIZONTÁLIS ÁTTEKINTÉSE

2.1 A bizottságok száma

A komitológiai bizottságok nem tévesztendők össze más szervekkel, különösen a Bizottság által létrehozott „szakértői csoportokkal”. Az utóbbiak feladata a szakpolitikák előkészítése és végrehajtása, míg a komitológiai bizottságok a jogalkotási aktusok végrehajtásában vesznek részt. E jelentés kizárólag a komitológiai bizottságokkal foglalkozik. A komitológiai bizottságok számát a 2005. december 31-i állapotnak megfelelően, tevékenységi területenként határoztuk meg (I. táblázat). Összehasonlítási alapként feltüntettük az előző évi számadatokat (2004. december 31-i állapot) is.

I. TÁBLÁZAT – A bizottságok száma összesen

Szakpolitikai terület | 2004 | 2005 |

Vállalkozáspolitika (ENTR) | 29* | 32 |

Foglalkoztatási és szociális ügyek (EMPL) | 6 | 6 |

Mezőgazdaság (AGRI) | 30 | 31 |

Közlekedés/energia/transzeurópai hálózatok (TREN) | 39 | 38 |

Környezetvédelem (ENV) | 35 | 32 |

Kutatás (RTD) | 3 | 3 |

Információs társadalom (INFSO) | 9* | 10 |

Halászat (FISH) | 3 | 3 |

Belső piac (MARKT) | 11 | 10 |

Regionális politika (REGIO) | 2 | 2 |

Adózás és vámunió (TAXUD) | 10 | 10 |

Oktatás és kultúra (EAC) | 9 | 7 |

Egészségügy és fogyasztóvédelem (SANCO) | 13 | 15 |

Igazságügyek, szabadság, biztonság (JLS) | 10 | 13 |

Külkapcsolatok (RELEX) | 3 | 3 |

Kereskedelem (TRADE) | 11 | 12 |

Bővítés (ELARG) | 2 | 3 |

Europe Aid (AIDCO) | 9 | 8 |

Humanitárius segélyek (ECHO) | 1 | 1 |

Statisztika (ESTAT) | 7 | 8 |

Költségvetés (BUDG) | 2 | 2 |

Csalás Elleni Hivatal (OLAF) | 1 | 1 |

ÖSSZESEN | 245 | 250 |

Az ENTR és INFSO területen működő bizottságok számát 2004-re visszamenőlegesen csökkenteni kellett eggyel, mert az e szakpolitikai ágazatoknál felsorolt testületek a RESEARCH szakpolitikai ágazat két bizottságához tartoznak.

Az adatok jól mutatják az egyes szakpolitikai területeken folyó komitológiai eljárások viszonylagos jelentőségét. A legtöbb bizottság továbbra is a közlekedés/energia (38), a vállalkozáspolitika (32), a környezetvédelem (32) és a mezőgazdaság (31) területén működik. A 250 bizottság több mint fele, 133 e szakpolitikai területeken működik. A Bizottság az elmúlt években sikeresen stabilizálta a bizottságok számát. Bár 2005 végén a bizottságok száma valamivel magasabb volt, mint 2004-ben, még mindig tartható a Bizottság célkitűzése, hogy a szám 250 körül maradjon. Néhány, olyan szakpolitikai területen (például az igazságügyek, a szabadság és a biztonság , illetve az egészségügy és a fogyasztóvédelem területén), ahol gyarapodtak a tevékenységek, a jogalkotó új bizottságokat hozott létre, míg más szakpolitikai területeken a jogi keret átalakításával csökkent a bizottságok száma. Egyes szakpolitikai területeken azért nőtt vagy csökkent a bizottságok száma, mert az adott feladatkört a Bizottság valamely másik szervezeti egységébe helyezték át. A bizottságok létrehozásáról, megszüntetéséről, áthelyezéséről és összevonásáról a mellékletben szereplő, egyes szakpolitikai területeket bemutató táblázathoz fűzött megjegyzések adnak részletes tájékoztatást.

2.2 A vélemények és a végrehajtási intézkedések száma

Az előző jelentésekhez hasonlóan ez a jelentés is átfogó számadatokat közöl a bizottságok által kiadott hivatalos véleményekről [32], valamint az ezek nyomán a Bizottság által elfogadott végrehajtási intézkedésekről (jogi aktusokról, igazgatási és finanszírozási határozatokról). E számadatok mutatják a bizottságok konkrét „teljesítményét” (II. táblázat). A bizottságok 2004-ben összesen 2 582 véleményt adtak ki (a 2004. évi 2 777-tel szemben); a Bizottság pedig 2,654 végrehajtási intézkedést fogadott el (a 2004. évi 2 625-tel szemben).

II. TÁBLÁZAT – A vélemények és végrehajtási intézkedések száma (2005)

Vélemények | Végrehajtási intézkedések | Vélemények | Végrehajtási intézkedések |

ENTR | 69 | 55 | EAC | 56 | 55 |

EMPL | 9 | 1 | SANCO | 303 | 303 |

AGRI | 1.321 | 1.481 | JLS | 16 | 15 |

TREN | 36 | 32 | RELEX | 2 | 2 |

ENV | 50 | 47 | TRADE | 14 | 12 |

RTD | 202 | 202 | ELARG | 83 | 83 |

INFSO | 86 | 85 | AIDCO | 139 | 124 |

FISH | 19 | 9 | ECHO | 50 | 50 |

MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 30 | 21 |

REGIO | 12 | 12 | BUDG | 7 | 6 |

TAXUD | 61 | 47 | OLAF | 2 | 0 |

Az egyes szakpolitikai területeken – mezőgazdaság (1 481), egészségügy és fogyasztóvédelem (303), kutatás (202), Europe Aid (124), továbbá információs társadalom (85) – elfogadott nagyszámú végrehajtási intézkedés azt jelzi, hogy e területeken intenzív munka folyik a komitológiai eljárások révén a Bizottságra ruházott feladatok terén[33]. Tavaly óta jelentősen növekedett az információs társadalom területén elfogadott intézkedések száma (2004-ben 34 végrehajtási intézkedés), míg csökkenés figyelhető meg az oktatás és kultúra területén (2004-ben 115 végrehajtási intézkedés, 2005-ben csak 55).

A mellékletben további horizontális táblázatok találhatók (III. táblázat: a bizottságok száma eljárásonként és IV. táblázat: az ülések száma).

[1] A melléklet a Bizottság szolgálatainak különálló munkadokumentumaként került előterjesztésre

[2] Jogi értelemben a tagállamok a bizottságok „tagjai” és ők gyakorolják a szavazati jogokat, nem pedig az őket képviselő személyek.

[3] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

[4] A Bizottság összeállította a szakértői csoportok jegyzékét, amely az EUROPA szerveren férhető hozzá: http://ec.europa.eu/secretariat_general/regexp/

[5] Lásd a következő internetcímet: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=en. A jegyzék a 2003 közepe óta készült dokumentumokat tartalmazza.

[6] HL L 145., 2001.5.31., 43. o.

[7] A szavazásra sor kerülhet rendes bizottsági ülésen, illetve írásbeli eljárás keretében, az adott bizottság eljárási szabályzatával összhangban.

[8] Illetve titkos dokumentumok esetén teljesen meg is tagadhatják.

[9] http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regdoc/registre.cfm?CL=en

[10] HL L 256., 2000.10.10., 19. o. A megállapodás a következő korábbi megállapodások helyébe lép: az 1988. évi Plumb–Delors megállapodás, az 1996. évi Samland–Williamson megállapodás és az 1994. évi modus vivendi.

[11] A tervezeteket először a bizottsági ülést megelőzően küldik el, és amennyiben azokon lényeges módosításokat hajtanak végre, az ülést követően ismét elküldik.

[12] Ezt az alapeszközt az együttdöntési eljárás keretében kell elfogadnia a Tanácsnak és a Parlamentnek (a Szerződés 251. cikke).

[13] Az elsőt (B6-0218/2005) 2005. április 12-én, a másodikat (B6-0392/2005) pedig 2005. július 6-án.

[14] HL L 271., 2005.10.15., 48. o. Az eredeti bizottsági határozattervezetet a hulladékokkal foglalkozó bizottság 2005. április 19-én nem hagyta jóvá, ezután a végrehajtási intézkedéseket a Tanácsnak küldték el.

[15] Különösen Bizottságot az EK-Szerződés 251. cikkében említett eljárásnak (együttdöntési eljárás) megfelelően elfogadott jogi aktusokban megállapított végrehajtási hatásköreinek gyakorlása során segítő bizottságokkal kapcsolatos rendelkezéseknek az 1999/468/EK tanácsi határozathoz történő hozzáigazításáról szóló 2003. szeptember 29-i, 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 284., 2003.10.31. 1. o.).

[16] A mulasztás oka az lehetett, hogy a felelős szervezeti egységek figyelmen kívül hagyták, hogy az alap-jogiaktusok az együttdöntés hatálya alá kerültek, ezért ezentúl továbbítani kell azokat az intézkedéstervezeteket, amelyek alap-jogiaktusát a fenti „átfogó” összehangolási rendelettel hangolták össze a megfelelő szakpolitikai területeken.

[17] HL L 25., 2005.1.28., 73. o. Az elhasználódott járművekről szóló határozatot hatályon kívül helyező jogi aktus: 2005/437/EK., HL L 152., 2005. 06. 15., 18. o. Az elhasználódott járművekről szóló határozat újbóli elfogadásáról szóló jogi aktus: 2005/438/EK., HL L 152., 2005. 06. 15., 19. o.

[18] A végrehajtási intézkedések száma összesen 2 654 (lásd a II. táblázathoz fűzött megjegyzéseket), ám ebből 17-et tanácsadó bizottsági eljárás keretében fogadtak el.

[19] 2005-től évente jelentés készül az Európai Bíróság valamennyi kimondott ítéletéről és a Bírósághoz benyújtott keresetekről.

[20] Az Európai Bírósági Határozatok Tárában még nem jelent meg; az értesítést lásd: HL C 86., 2006.4.8., 1. o.

[21] HL L 277., 2002.10.15., 10. o.

[22] HL L 99., 2003.4.17., 1. o.

[23] HL C 38., 2001.2.6., 3. o.

[24] 2001. november 9-én, lásd az ítélet 35. pontját.

[25] Lásd az ítélet 37. pontját.

[26] Lásd az ítélet 38. pontját.

[27] Az értesítést lásd: HL C 86., 2006.4.8., 11. o.

[28] A Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999/468/EK határozat módosításáról szóló tanácsi határozatjavaslat (COM(2002) 719 végleges, 2002. december 11-én fogadták el). Ezt a javaslatot 2004 áprilisában módosították – COM (2004) 324 végleges, 2004.4.22. – az Európai Parlament technikai módosításainak (a 2003.9.2-án elfogadott állásfoglalás (P5-TA(2003)0352)) beillesztésével.

[29] A Bizottság 2005. március 23-i határozata C(2005)874 (7. cikk).

[30] Bulgária és Románia jelenleg csatlakozó státuszú országok.

[31] COM (1999) 710 végleges, 1999. december 20-án fogadták el. Lásd még a Bizottság közleményét a Tanácsnak és a Parlamentnek a Nyugat-Balkáni országok közösségi programokban és ügynökségekben való részvételének előkészítéséről (COM (2003) 748 végleges, elfogadva: 2003. december 3-án).

[32] Beleértve mind a kedvező, mind a kedvezőtlen véleményeket, amelyeket a szabályozási bizottsági és irányítóbizottsági eljárás esetében hivatalos szavazást követően adtak ki. Nem számítanak ide azok az esetek, amikor a bizottság nem adott ki véleményt, mivel a hivatalos szavazáson nem érték el a szükséges (minősített) többséget.

[33] Természetesen az elfogadott jogi eszközök száma önmagában nem jelzi a határozatok politikai, gazdasági vagy pénzügyi jelentőségét.