3.1.2.Egy harmadik ország védintézkedéseire válaszul hozott, az egyensúly helyreállítását célzó intézkedések

A jogérvényesítésről szóló rendelet alkalmazásához alapot nyújtó második helyzet az egyensúly helyreállítását célzó intézkedéseket foglalja magában, amelyek elfogadására akkor kerül sor, ha egy harmadik ország anélkül vezet be védintézkedést, hogy kompenzációról állapodott volna meg az EU-val.

A rendeletet ez idáig egyetlen alkalommal kellett ebből a célból alkalmazni, méghozzá 2018-ban arra válaszul, hogy az Egyesült Államok behozatali vámokat vetett ki az acélra és az alumíniumra. Az EU az egyensúly helyreállítására intézkedéseket vezetett be több, az Egyesült Államokból behozott termékre kivetett kiegészítő vám formájában. Eljárási szempontból az egyensúly helyreállítását célzó intézkedéseket elrendelő végrehajtási jogi aktus elfogadása összesen két hónapot vett igénybe, ami a WTO-egyezmény által előírt határidőnek felel meg. A jogérvényesítésről szóló rendeletnek köszönhetően az EU képes volt gyorsan reagálni az Egyesült Államok által bevezetett védintézkedésekre, és megvédeni az EU gazdasági érdekeit. Ennélfogva megállapítható, hogy a jogérvényesítésről szóló rendelet rendkívül hasznos eszköznek bizonyult, és kulcsfontosságú szerepe volt abban, hogy az EU reagálni tudjon az Egyesült Államok acélra és alumíniumra vonatkozóan hozott intézkedéseire.

3.1.3.Az engedményeknek az 1994. évi GATT XXVIII. cikke szerinti módosítása

A jogérvényesítésről szóló rendelet alkalmazásához alapot nyújtó harmadik helyzet az, amikor egy másik WTO-tag anélkül módosítja az engedményeket az 1994. évi GATT XXVIII. cikke szerint, hogy kompenzációról állapodott volna meg az EU-val. A felülvizsgálati időszakban nem volt ilyen eset. Mindebben azonban maga a rendelet is szerepet játszhatott, hiszen annak puszta létezése is azt jelzi a többi WTO-tag felé, hogy az EU élni tud az egyensúly helyreállítására vonatkozó, XXVIII. cikk szerinti jogaival, ha nem születik megállapodás kompenzációról, és erre még szigorú határidők is vonatkoznak.

3.2.Kereskedelempolitikai intézkedések és eddigi végrehajtás

A jogérvényesítésről szóló rendelet 5. cikke felsorolja azokat az ellenintézkedéseket, úgynevezett kereskedelempolitikai intézkedéseket, amelyeket abban az esetben lehet alkalmazni, ha az EU-nak jogában áll reagálni a másik fél kereskedelmi akadályaira. A lista az uniós intézkedések alábbi három típusát tartalmazza: a) vámengedmények felfüggesztése, új vámok vagy magasabb vámtételek bevezetése; b) az árubehozatalra vagy -kivitelre vonatkozó mennyiségi korlátozások bevezetése vagy fokozása; valamint c) engedmények felfüggesztése a közbeszerzés területén.

A rendelet e részére irányuló felülvizsgálat kiemelt figyelmet fordított a jogérvényesítésről szóló rendelet eddigi alkalmazására. Az Egyesült Államok által az acélra és az alumíniumra kivetett kiegészítő behozatali vámok ügyében az EU az Egyesült Államokból behozott számos termékre kivetett, megemelt behozatali vámokkal reagált az amerikai intézkedésekre. A rendelet nagyon hatékonynak bizonyult mind az időzítés, mind pedig az EU rendelkezésére álló intézkedések tekintetében, különösen azáltal, hogy gyorsan reagált az Egyesült Államok intézkedéseire, és betartotta a végrehajtási jogi aktus elfogadására vonatkozó szoros WTO-határidőket. Az EU az egyensúly helyreállításával érintett amerikai intézkedések összértékének megfelelő összegben vezetett be ellenintézkedéseket, az egyensúly helyreállítását célzó uniós intézkedések jelentős részének alkalmazását azonban az amerikai vámok kivetésétől számítva három évvel elhalasztotta, amint azt a védintézkedésekről szóló WTO-megállapodás 8. cikkének (3) bekezdése is előírja. Ez a WTO-egyezmény által megengedett mértékben helyreállította a kölcsönös engedmények és előnyök egyensúlyát az Egyesült Államok és az EU közötti kereskedelmi kapcsolatokban. Ez szintén megerősítette a jogérvényesítésről szóló rendelet eredményességét, alkalmasságát és jelentőségét az EU arra irányuló képessége szempontjából, hogy gyorsan és hatékonyan reagálhasson és megvédhesse gazdasági érdekeit.

A jogérvényesítésről szóló rendelet által lehetővé tett másik két intézkedéstípus – az árubehozatalra vagy -kivitelre vonatkozó mennyiségi korlátozások bevezetése vagy fokozása, illetve engedmények felfüggesztése a közbeszerzés területén – tesztelésére még nem került sor, de azok a jövőben is alkalmazhatók lesznek.

Ezenfelül, bár a rendelet nem határoz meg más lehetséges intézkedéseket, különösen a szolgáltatások és a szellemi tulajdon területén, a Bizottság megítélése szerint a rendelet 10. cikkének (2) bekezdése szerinti, 2017. évi kezdeti felülvizsgálatában szereplő értékelése változatlanul érvényes ebben a szakaszban. Ez a felülvizsgálat kifejezetten a rendelet alapján elfogadható kereskedelempolitikai intézkedésekre irányult. A Bizottság jelen pillanatban nem tartja szükségesnek és hasznosnak a rendelet kiterjesztését e tekintetben. Ez különösen azért van így, mert a felülvizsgálat kimutatta, hogy jelenleg és a rendelet eddigi alkalmazása alapján elegendő számú hatékony intézkedés áll az EU rendelkezésére ahhoz, hogy a rendelet jövőbeli alkalmazása során is megvédhesse érdekeit. Emlékeztetni kell arra is, hogy a rendelet lehetővé tesz két másik intézkedéstípust is, amelyek alkalmazására eddig még nem került sor, viszont a jövőben is rendelkezésre állnak majd. A Bizottság fontosnak tartja a rendelkezésre álló intézkedések és azok hasznosságának nyomon követését és felülvizsgálatát. Az ilyen felülvizsgálatnak az alkalmazás jövőbeli esetein és más olyan fejleményeken kell alapulnia, amelyek tágabb összefüggésben hatással lehetnek a jogérvényesítésről szóló rendelet hatékonyságára.

4.Következtetés

Következésképpen elmondható, hogy a jogérvényesítésről szóló rendelet – jóllehet ez idáig csak egyszer kellett alkalmazni – alapvető eszköznek bizonyult az EU gazdasági érdekeinek védelmére a harmadik országok által bevezetett kereskedelmi akadályokkal szemben. Bár alkalmazása korlátozott, a gyakorlat azt bizonyítja, hogy a rendelet létezése gyors és hatékony reagálást tesz lehetővé az EU számára. A Bizottság megítélése szerint a rendelet eddigi alkalmazásán túl puszta létezésének is jelentős hatása van, mivel határozott üzenetet közvetít arról, hogy az EU képes jogainak védelmére. A rendelet felülvizsgálati időszakon belüli korlátozott alkalmazása – részben – azon múlhatott, hogy a kereskedelmi viták mely eljárási szakaszban jártak. A jogérvényesítési szakasz már nagyon előrehaladott szakaszt jelent a kereskedelmi vitákban, és ebbe a szakaszba csak kevés vita jut el, mivel a legtöbb jóval korábban sikeresen rendeződik.

A WTO-n belül a vitarendezéssel kapcsolatban kialakult intézményi válság kapcsán felmerülő, valamint az egyéb nemzetközi kereskedelmi megállapodások keretein belüli vitarendezés lehetséges hiányosságai aggályokat vetnek fel azt illetően, hogy kellően eredményes-e a rendelet a jelenlegi formájában. A Bizottság ezért szükségesnek tartja a jogérvényesítésről szóló rendelet alkalmazásához alapot nyújtó helyzetek körének módosítását, hogy az EU a jövőben is képes legyen hatékonyan megvédeni gazdasági érdekeit. A módosítási javaslattal összhangban a Bizottság továbbra is figyelemmel fogja kísérni a rendelet általános alkalmazását és hasznosságát.