[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2009.12.22.

COM(2009)689 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Az Európa Kulturális Fővárosa 2007-es (Luxembourg és Nagyszeben /Sibiu/) és 2008-as (Liverpool és Stavanger) eseménysorozat utólagos értékelése

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Az Európa Kulturális Fővárosa 2007-es (Luxembourg és Nagyszeben /Sibiu/) és 2008-as (Liverpool és Stavanger) eseménysorozat utólagos értékelése

(EGT-vonatkozású szöveg)

BEVEZETÉS

A jelentésre az Európa Kulturális Fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK határozat[1] 12. cikke értelmében kerül sor, amely cikk kiköti, hogy „az e határozat szerinti fellépés céljainak és követelményeinek megfelelően a Bizottság minden évben biztosítja az Európa kulturális fővárosa eseménysorozat előző évi eredményeinek külső és független értékelését. A Bizottság az Európa kulturális fővárosa eseménysorozatot követő év végéig értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Régiók Bizottságának.”

A 2007-es és 2008-as év értékelése egyetlen értékelés keretében történt; 2009-től kezdve azonban az értékelést évente végzik el.

E jelentés a Bizottság álláspontját tartalmazza a 2007-es és 2008-as Európa Kulturális Fővárosa eseménysorozat külső értékelésének főbb következtetéseivel és ajánlásaival kapcsolatban; a külső értékelés hozzáférhető az alábbi linken:

http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/index_en.htm

A külső értékelés először egyenként értékelte az Európa Kulturális Fővárosa (a továbbiakban: ECOC) címet viselő négy várost: Luxembourgot (LUX) és Nagyszebent (RO) (2007), valamint Liverpoolt (UK) és Stavangert (NO) (2008). Ezután összevetette a megállapításokat, és mind a négy városra vonatkozó következtetéseket vont le. A megállapítások a négy ECOC által biztosított adatokra, az érdekelt felek visszajelzéseire, valamint az európai szintű politikákra és szakirodalomra alapulnak.

A FELLÉPÉS HÁTTERE

Közösségi fellépés az Európa Kulturális Főváros eseménysorozatban

Az „Európa kulturális városa” tervet először 1985-ben[2], kormányközi szinten fogalmazták meg, és később az „Európai kulturális hónappal” egészítették ki.[3] E tevékenységekből kiindulva az 1419/1999/EK határozat bevezette az Európa Kulturális Fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló[4] közösségi fellépést (a továbbiakban: „a fellépés”). Megállapították a tagállamok időbeli sorrendjét, amely azt mutatja, hogy az egyes években melyik állam jogosult az esemény megszervezésére. Olyan európai államok is jelentkezhettek, amelyek nem tagjai az Európai Uniónak; ezekben az esetekben nem határoztak meg időbeli sorrendet.

Később az 1419/1999/EK határozat helyébe lépett az 1622/2006/EK határozat[5], amely részletezte a fellépés célkitűzéseit, módosította kinevezési és ellenőrzési folyamatot a 2013-as és az azt követő években odaítélt címek esetében, valamint kizárta a lehetőséget, hogy nem tagállamokban található városok is pályázzanak. Bevezetett egy, európai kritériumokkal működő és a kijelölés után az ellenőrzés céljából rendszeres ülésekkel működő kétlépcsős nemzeti versenyt, míg a korábbi határozat a tagállamokra bízta a városok kiválasztásának eljárásával kapcsolatos döntést, és nem határozott meg utólagos ellenőrzést.

2007-ben és 2008-ban a javasolt városok egy európai választótestületnek nyújtották be pályázatukat, amely tartalmazta az adott évekre vonatkozó kulturális programot is; a testület javaslatot tett a Bizottság felé a városok kinevezéséről. A Bizottság ajánlást tett közzé a Miniszterek Tanácsa számára, amely hivatalosan kijelölte az ECOC-ot. Figyelembe véve az ECOC végrehajtásának időbeosztását – a végrehajtás előkészítése 6 évvel a cím viselésének éve előtt kezdődik meg –, a 2006-os határozat kimondja, hogy a 2007., 2008. és 2009. év ECOC-jára az 1999-es határozat érvényes, míg a 2010-2012. évekre átmeneti rendelkezéseket tartalmaz.

Az uniós pénzügyi támogatást az EU kulturális programja biztosítja. A 2007–13. évekre évente és ECOC-onként legfeljebb 1,5 millió eurót tesz elérhetővé. [6] A 2007. és 2008. években a pénzügyi támogatás specifikus projekteknek nyújtott társfinanszírozási támogatás formájában történt, amely az ECOC kulturális programjait részben fedezte.

Európa Kulturális Fővárosai 2007-2008

Ennek következtében a 2007-es és 2008-as ECOC-ok az 1999-es határozatban foglalt kiválasztási eljárás hatálya alá estek. 2007-ben Luxemburg, 2008-ban az Egyesült Királyság kapta meg az ECOC eseménysorozatok megrendezésének jogát. Luxemburg Luxembourg városát és annak nagyobb körzetét („Grande Région (GR)) jelölte a címre; az Egyesült Királyság – egy országos verseny után – Liverpoolt. Emellett Románia (amely 2004-ben még nem volt tagállam) 2007-re Nagyszebent jelölte, míg Norvégia 2008-ra Stavangert. A kiválasztási folyamat 2003–2004-ben ment végbe. Az európai választótestület közzétette jelentését, amelyben a 2007-es címre Luxembourgot és Nagyszebent, a 2008-as címre Liverpoolt és Stavangert ajánlotta, ugyanakkor pedig ajánlásokat tett a javasolt célkitűzések hatékonyabb elérésével kapcsolatban. 2004-ben a Miniszterek Tanácsa a Bizottság ajánlására hivatalosan megadta a címet a pályázó városoknak.

KÜLSő ÉRTÉKELÉS

Az értékelés háttere

A Bizottság az Ecotec Research and Consultingot bízta meg a 2007-es és 2008-as ECOC eseménysorozatok külső értékelésének elkészítésével.[7] Az értékelés célja az volt, hogy a fellépés célkitűzéseinek valamint az ECOC-ok által a pályázatukban és a végrehajtási szakaszban meghatározott célkitűzések figyelembe vételével megállapítsa a négy ECOC relevanciáját, hatékonyságát, hatásosságát és fenntarthatóságát. A külső értékeléshez járultak az egyes ECOC-okról szóló jelentések; a külső értékelés következtetéseket és ajánlásokat tartalmazott a fellépés végrehajtásának fejlesztési módjaival kapcsolatban. Mivel egy ECOC csupán egy éven keresztül viseli a címet, a városokra vonatkozó ajánlásokat „megszerzett tapasztalatok” formájában tartalmazza, annak érdekében, hogy segítse a jövőbeni ECOC-okat a végrehajtásban.

Módszertan

A négy ECOC egyenként került értékelésre, részben hagyatkozva maguk az ECOC-ok által kivitelezett értékelésekre. Az adatgyűjtés két szinten történt: kisebb mértékben az uniós szinten, míg szélesebb körben pedig az ECOC-ok nyújtottak adatokat. Alapvető forrás volt többek között európai szinten a politika és a szakirodalom; az eredeti ECOC-pályázatok, az ECOC által megrendelt tanulmányok és jelentések, az események programjai, a promóciós anyagok és a weboldalak; a tevékenységekről, a teljesítményről és az eredményekről az ECOC által nyújtott kvantitatív adatok; az egyes ECOC-ok igazgatócsoportjaival készült interjúk; az egyes ECOC-okban érdekelt legfontosabb felekkel végzett telefonos felmérés, valamint az egyes városokba tett látogatások. Egy összehasonlító áttekintés és meta-értékelés a négy ECOC kapcsán felmerülő következtetéseket mérlegelte, összevetette és szembeállította a megközelítéseket, valamint igazolta a kutatás minőségét. Az ECOC-fellépéssel kapcsolatos általánosabb következtetéseket mind a négy ECOC-ból levezetett bizonyítékok és következtetések megfontolásából vonták le.

Az értékelés megállapításai

A fellépés relevanciája

Az értékelés megállapította, hogy a fellépés végrehajtása az EK-Szerződés 151. cikke szempontjából megfelelő volt, azaz hogy a fellépés fontos elemét képezte „a kulturális tevékenység fejlesztése” és „a kultúra európai dimenziójának erősítése, valamint az európai dimenzió erősítése a kultúra révén”. Emellett az értékelés megállapításai arra mutatnak, hogy az ECOC címet viselő városok az évek során egy harmadik széles körű célkitűzést is magukévá tettek, amelyet az értékelők a következőképpen definiálnak: „a társadalmi és gazdasági fejlődés támogatása a kultúra révén”, jóllehet ez a célkitűzés explicit formában nem szerepel a Szerződés 151. cikkében.

A 1999-es határozat preambuluma tett először explicit utalást a kultúra és a turizmus fejlesztésére, valamint a népesség nagy csoportjai mobilizációjának szükségességére. Ezeket az utalásokat a 2006-os határozat megerősítette azzal, hogy explicit kritériumokat tartalmaz „a polgárok részvételének elősegítéséről”, valamint „a hosszú távú fejlődésről”. Számos ECOC tovább ment annyiban, hogy explicit társadalmi, gazdasági vagy turisztikai célkitűzéseket fogalmazott meg. Az, hogy az ECOC-fellépésben megjelentek az ehhez hasonló célkitűzések, alakította és ugyanakkor tükrözte is a kultúrpolitika főbb irányvonalait.

Azonban ahogy ezen célkitűzések fontossága nőtt, vita kezdődött arról, hogy milyen egyensúly határozható meg azzal kapcsolatban, hogy a kultúra a saját értékei miatt kap támogatást vagy mint olyan eszköz, amely révén a befektetés kézzelfogható, mérhető módon térül meg.

A 2007-es és 2008-as ECOC megfelelősége

Az értékelés figyelembe vette az ECOC-címre pályázó városok motivációját, valamint célkitűzéseik relevanciáját a fellépés és a 151. cikk célkitűzéseinek fényében. Mind a négy ECOC igen releváns volt a három specifikus célkitűzés – „a kulturális tevékenység fejlesztése”, „a kultúra európai dimenziójának erősítése, valamint az európai dimenzió erősítése a kultúra révén” és “a társadalmi és gazdasági fejlődés támogatása a kultúra révén” - közül legalább az egyik tekintetében, és bizonyos mértékű relevanciát mindhárommal kapcsolatban mutatott.

Míg mind a négy ECOC megfelelőnek bizonyult „a kulturális tevékenység fejlesztése” célkitűzés szempontjából; e megfelelés legerősebben Stavanger esetében mutatkozott meg, míg a többi három ECOC esetében ez a célkitűzés a többi átfogó célkitűzés fényében jelent meg, pl. határokon átnyúló régió kialakítása (Luxembourg Grande Région, azaz L. és régiója), a város nemzetközi arculatának kialakítása (Nagyszeben), valamint a városi rehabilitáció és integráció (Liverpool) tükrében.

Mind a négy ECOC releváns volt „a kultúra európai dimenziójának erősítése, valamint az európai dimenzió erősítése a kultúra révén” célkitűzése szempontjából, elsősorban amiatt, hogy célul tűzték ki a más tagállamokban működő kulturális szereplőkkel, művészekkel valamint más tagállamokban található városokkal folytatott együttműködés előmozdítását.

Szintén mind a négy ECOC releváns volt „a társadalmi és gazdasági fejlődés támogatása a kultúra révén” célkitűzés elérését tekintve, elsősorban azért, mert az ECOC-ot a város image-ének javítására (a GR Luxembourg esetében) valamint „a társadalmi és gazdasági fejlődés támogatása a kultúra révén” célkitűzés a kultúrához való szélesebb körű hozzáférés biztosításával történő megvalósítására használták fel.

Az irányítás hatékonysága

Az értékeléskor figyelembe vették az ECOC-ok irányításának hatékonyságát, beleértve a kulturális tevékenységek és események kiválasztásának és végrehajtásának folyamatát, a kommunikációt és a promóciót, valamint a finanszírozás megoldását célzó folyamatokat.

Mind a négy ECOC szembesült nehézségekkel az irányítással kapcsolatos szervezés terén, különösen a fejlesztési időszakban. Ezek a nehézségek elsősorban a szervezeti struktúra létrehozásával, valamint a kulturális program végrehajtásához megfelelő készségekkel rendelkező csapat kialakításával álltak összefüggésben. Minden esetben szélesebb körű készségekre volt szükség, és ennek következtében a sikeres pályázatot készítő csoportétól eltérő struktúrára, ugyanakkor az is szükséges volt, a legfontosabb személyek legtöbbje továbbra is részt vegyen a munkában.

Fontos szerepet játszottak a következő kérdések: ki kellett egyensúlyozni a művészeti és politikai jellegű érdekeket; biztosítani kellett, hogy minden új megvalósítási mechanizmust jól fogadnak a már meglévő érdekelt felek; ki kellett alakítani a már meglévő és a kirendelt személyzet, valamint az új tehetségek megfelelő arányát. Végül mindegyik ECOC hatékony irányítási rendszert alakított ki, amelyet az érdekelt felek többsége elismert.

A 2007-es és 2008-as tapasztalatok azt mutatják, hogy általában új és független struktúrák ajánlatosak: olyanok, amelyek gondosan testre szabottak, és ennek következtében jól tükrözik a város – és tágabb értelemben az ország – politikai és kulturális kontextusát. A 2007-es és 2008-es évek egy másik fontos következtetése volt az ECOC-ok által megrendelt értékelések jelentősége.

Az ECOC-mechanizmusok hatékonysága uniós szinten

Az egyik legfontosabb szempont az Európai Bizottság által működtetett kiválasztási, ellenőrzési és pénzügyi folyamatok hatékonysága volt. A négy ECOC nagy elégedettségének adott hangot az európai választótestület működésével kapcsolatban, mindazonáltal korai lenne határozott következtetéseket levonni a folyamat hatékonyságával, hatásosságával és tárgyilagosságával kapcsolatban, mivel ezekben az esetekben a testület feladata kizárólag az volt, hogy az egyes pályázatok abszolút értelemben vett pozitívumait véleményezze, nem pedig a versenyben szereplő további jelöltekhez képest jelentkező relatív pozitívumokat, mivel további jelöltek nem voltak.

Az 1999-es határozat nem tesz említést ellenőrzési szakaszról. Ennek ellenére a négy városból három esetében az általánosan elfogadott vélemény az volt, hogy egy ilyen funkció hasznos lett volna. E funkció valóban segített volna a potenciális problémák kiszűrésében és a helyreigazítást célzó korábbi fellépés megvalósulásában.

Mind a négy ECOC pozitívan fogadta, hogy a Bizottság előmozdítja a korábbi, a jelenlegi és a jövőbeli ECOC-ok hálózatba szervezését.

Az ECOC-onként 1,5 millió euró uniós támogatás kritériumai egyértelműek voltak; az adminisztratív folyamatok a többi uniós programokéhoz hasonlítottak. Mindegyik ECOC kapott támogatást specifikus projektekre az EU kulturális programjától. Az egyes ECOC-ok kulturális programjai teljes költségének az uniós támogatás csupán igen szerény részét fedezte. Mivel az EU költségvetése ilyen kis mértékű összeget biztosított, az ECOC kinevezés komoly kiegyenlítő hatással járt.

Az ECOC-fellépés a pályázó városok részéről nagy keresletet, a kulturális programok – és általában a városok – esetében pedig jelentős beruházásokat generál, valamint a média és a nyilvánosság is kiemelt figyelemmel kíséri. Kétséges, hogy bármely más politikai mechanizmus hasonló eredményt tudott volna hozni hasonló mértékű – pénzügyi források és erőfeszítés formájában megvalósuló – uniós beruházás mellett. Mindazonáltal csak később mutatkozik meg, hogy a „megtérülés” mértéke csökken-e az elkövetkező években, és hogy szükség lesz-e alternatív politikai mechanizmusokra, amelyek mindazonáltal merítenek majd az ECOC-fellépést meghatározó koncepciókból és az eddig megszerzett tapasztalatokból.

Hatékonyság a kulturális tevékenységek fejlesztése terén

Az értékelés felmérte az egyes ECOC-ok hatékonyságát a kulturális program végrehajtása, valamint a város hosszú távú kulturális fejlődésére gyakorolt hatás terén. Minden ECOC-térségben szélesebb körű kulturális program került végrehajtásra, mint az ECOC-cím hiányában került volna. Számos valóban innovatív projekt és új megbízás kezdődött meg, a kulturális műfajok széles skáláján. Általában elmondható, hogy a kulturális tevékenységek közönsége az ECOC-ot megelőző évekéhez képest jóval nagyobb volt, és azokban az esetekben, ahol vannak hozzáférhető adatok, a közönség igen elégedett volt.

A korábbi helyzethez képest a városok kulturális élete élénkebb, valamint országosan és nemzetközileg elismertebb, mint korábban. Habár mindegyik kulturális program számos elismert nemzetközi és országos művészt szerepeltetett, minden esetben nagy számban kaptak támogatást a kulturális élet helyi szereplői. Ezek a szereplők nagyobb ismeretségre és kiterjedtebb kapcsolatokra tettek szert, A beszámolók szerint ezenkívül mind a négy ECOC esetében az egyik legfontosabb előny a szereplők professzionalizmusának és operatív kapacitásának növekedése volt. Sok esetben már a puszta tény, hogy szorosabb együttműködésben dolgoztak a kulturális intézményekkel és hatóságokkal, nagyobb támogatást tett számukra lehetővé. A megemelt mértékű állami támogatáshoz például jellemzően hozzájárult a gyakorlati segítség, amelynek köszönhetően a kisebb szervezetek könnyebben köthettek szerződéseket és hatékonyabban pályázhatnak támogatásra.

Általában elmondható, hogy mindegy egyes ECOC – és ennek következtében az általában vett fellépés is – igen sikeres volt annyiban, hogy elérte a cím viselésének évében zajló kulturális események fejlesztésével kapcsolatos célkitűzésit. Természetesen a kulturális programok nem mindegyik eleme volt teljes mértékben sikeres, és bizonyos érdekelt felek elégedetlenségüknek adtak hangot (ilyenek voltak például azok a kulturális intézmények, amelyek számára az ECOC relevanciája korlátozott volt); egyes helyi művészek úgy érezték, hogy a nemzetközi képzőművészek indokolatlanul kedvezőbb helyzetben voltak; a kulturális élet egyes szereplőinek pénzügyi és egyéb támogatással kapcsolatos elvárásai nem teljesülhettek. A fellépés azonban lehetővé tette négy olyan széles körű kulturális program megvalósítását, amely számos izgalmas és innovatív projektet foglalt magában.

Hatékonyság „a kultúra európai dimenziójának erősítése, valamint az európai dimenzió erősítése a kultúra révén” területen

Az 1999-es határozat nem tartalmazza az „európai dimenzió” egyértelmű definícióját; az „európai dimenzió” 2006-os határozatban megállapított kritériumai igen rugalmas értelmezést tesznek lehetővé. Talán ennek következménye, hogy a 2007-es és 2008-as ECOC-ok igen különböző módon értelmezték az ECOC-fellépés európai dimenzióját. Ezért az értékelés az ECOC európai dimenzió erősítése terén felmutatott hatékonyságának vizsgálatakor figyelembe vette ezt a sokféleséget. Mind a négy ECOC hatékonyan hajtott végre igen széles körű tevékenységeket az európai dimenzió terén, ám e dimenzió természete és a hatékonyság mértéke már különböző volt:

- a cím következtében a városra irányuló figyelem mind a négy várost segítette abban, hogy a turizmus nagy mértékben növekedjen, holott a négy város közül ez csak kettő számára volt fontos célkitűzés;

- mind a négy város sikeres volt az együttműködés, a közös produkciók és a csere kivitelezésében, jóllehet ez a tevékenység csak Luxembourg és régiója esetében volt széles körű; a többi ECOC-nál a fő kulturális programhoz képest az együttműködés periférikus volt, és jobbára a többi hasonló címet viselő várossal kapcsolatban valósult meg;

- hasonlóképpen, mindegyik város hatékonyan alakított ki transznacionális partnerségeket más városokkal és régiókkal, de ez a tevékenység csak Luxembourg és régiója esetében volt széles körű;

- három ECOC sikeresen teljesítette a célkitűzést, miszerint európai jelentőségű művészeket kívánt vonzani;

- a negyedikben (Luxembourg és régiója) ez kisebb jelentőségű célkitűzés volt, jóllehet ebben az esetben is számos európai művész érkezett;

- „a városban már meglévő európai történelemmel, identitással és örökséggel” kapcsolatos tevékenységek csak Luxembourg és régiója, illetve Nagyszeben esetében kerültek széles körű megvalósításra, jóllehet mindkét esetben relatíve hatékonyan;

- mindegyik ECOC csupán mérsékelt figyelmet fordított az európai témák és kérdések kialakítására.

Hatékonyság a gazdasági, városfejlesztési és turisztikai hatások terén

Az értékelés úgy találta, hogy mind a négy ECOC sikeres volt a gazdasági, turisztikai és városfejlesztési célkitűzésekkel kapcsolatos hatások elérése terén; mind a négy esetben növekedett a turizmus, és adatok bizonyítják a helyi gazdaságra gyakorolt hatást; mind a négy ECOC vagy közvetlenül finanszírozta a kulturális infrastruktúrát vagy a városfejlesztési beruházásokat, vagy nagyobb lendületet adott azoknak. Nem egyértelmű ugyanakkor, hogy vajon az ECOC-koncepció városrehabilitációt előremozdító folyamatos hatásának mértéke korlátozott-e. A jövőben lehetséges tehát, hogy az erőfeszítések történnek majd ECOC korai éveire jellemző, kizárólag kulturális célkitűzésekhez történő visszatérésre, vagy hogy a koncepció felülvizsgálatára lesz szükség.

Hatékonyság a kultúra révén megvalósuló társadalmi fejlődés előmozdítása terén

Az értékelés felmérte az ECOC hatékonyságát a fellépés társadalmi dimenziója kapcsán is. Adatok bizonyítják, hogy mindegyik város hatékony volt a társadalmi célkitűzések – különösen a kultúrához való hozzáférés bővítése és az önkéntesek részvétele – megvalósítását célzó végrehajtási tevékenységek terén (elsősorban Nagyszeben és Liverpool). Bizonyított az is, hogy megnőtt a kulturális események és a kulturális tevékenységekben történő részvétel aránya, így a célcsoportok esetében is (erre Luxembourg lehet példa). Emellett számos új módszert fejlesztettek ki e csoportok bevonására: ilyen például az új helyszínek létrehozása, kulturális események rendezése különböző városrészekben és közösségi művészeti projektek indítása. A 2007-es és 2008-as ECOC-ok társadalmi dimenziója azonban elsősorban a kultúrához való hozzáférés szélesítéséből állt, semmint a tényleges kulturális vagy társadalmai integrációból.

Fenntarthatóság

Az értékelés végül figyelembe vette az ECOC-ok tevékenységeinek fenntarthatóságát, azok hatását a kulturális irányításra, valamint az adott város hosszú távú fejlődését. Miközben a kulturális tevékenység mértéke természetesen csökkent a cím viselésének éve után, mind a négy ECOC esetében van bizonyíték arra, hogy számos, a cím viselésének évében indított tevékenység továbbra is folytatódott, és egyes esetekben a hatóságok biztosították a folyamatos finanszírozást. Számos példa van arra, hogy a cím viselésének évében indított fesztiválokat később is megrendezik. Emellett sok példa van arra, hogy a kulturális intézmények és a kulturális élet független szereplői a cím viselésének éve előtti időszakhoz képest intenzívebb tevékenységbe kezdtek, jóllehet e tekintetben voltak olyan lehetőségek is, amelyekkel nem éltek.

A 2007. és 2008. évek tapasztalatai azt mutatták, hogy a cím viselésének évének végén a megvalósításon dolgozó elkötelezett ügynökségek feloszlanak, és bizonyos mértékben elkerülhetetlen az addig megszerzett tapasztalat elvesztése. Egyértelmű azonban, hogy az adott városokban az ECOC fontos változásokat eredményezett az irányítási kultúrában. Nem csupán az valósult meg, hogy a tapasztalat nagy részét meg tudták őrizni (sok személy vett továbbra is részt a város kulturális irányításában, miután visszatértek további munkaadóikhoz, például az önkormányzathoz, vagy új állást kaptak, például a kulturális intézményekben), hanem az ECOC hatására új munkamódszerek, új partnerségek és új stratégiák is kialakultak. Az ECOC számos esetben új kapcsolatokat alakított ki a helyi önkormányzatok és a kulturális élet szereplői között, valamint a kultúra a helyi politikai eszmecsere témájává vált. Összességében elmondható, hogy az ECOC hatására jelentős változások következtek be a kulturális tevékenységek kivitelezésében, és ennek során olyan új cselekvési fórumok alakultak ki, amelyek valószínűleg a jövőben is fennállnak majd.

Ezen a ponton túlságosan korai lenne értékelni a gazdasági és turisztikai hatások fenntarthatóságát. Ugyan a 2007-es és 2008-as ECOC-ok a cím viselésének évében a turizmus megerősödésének és szélesebb körű nemzetközi ismertségnek örvendtek, fennáll annak veszélye, hogy a jelenlegi gazdasági körülmények mellett nehéz lesz fenntartani ezeket az előnyöket; jóllehet persze, hogy a címet viselő városokba többen látogatnak el, mint ahányan az ECOC-cím nélkül tették volna, és hogy a városok a globális gazdasági helyzet rendeződésekor jobban hasznot tudnak kovácsolni az előnyökből.

A KÜLSő ÉRTÉKELÉS FőBB AJÁNLÁSAI ÉS A BIZOTTSÁG MEGJEGYZÉSEI

A Bizottság egyetért az értékelő ajánlásainak általában vett lényegével, azonban úgy véli, hogy bizonyos mértékben párhuzamos munkavégzés valósult meg, és ezért az ajánlásoknak az alábbiakban felvázolt módon kissé módosított – de lényegét tekintve változatlan – változatát fogja végrehajtani.

Az irányítás hatékonysága

A Bizottságnak minden ECOC számára ajánlania kellene kulturális programjaik és a kapcsolódó tevékenységek hatása értékelésének megrendelését.

Az ECOC-mechanizmusok hatékonysága uniós szinten

A jövőbeli értékeléseknek figyelembe kell venniük:

- a 2006-os határozat által bevezetett kiválasztási és ellenőrzési folyamatok hatékonyságát, hatásosságát és pártatlanságát;

- az ECOC „márkanév” továbbra is fennálló értékét, mind a címet viselő városok, mind a tágabb környezet (a média, a kulturális ágazatban működő szervek és a nagyközönség) szempontjából; abban az esetben, ha a márkanév értéknek csökkenése figyelhető meg, a Bizottságnak fel kellene tárnia az alternatív megközelítési lehetőségeket és azok relatív pozitívumait össze kellene vetnie az ECOC pozitívumaival.

Hatékonyság a gazdasági, városfejlesztési és turisztika hatások, valamint a kultúrán keresztül megvalósuló társadalmi fejlődés támogatása terén

A jövőbeni vitákban az Európai Bizottságnak fel kellene tárnia azt, hogy az ECOC-koncepció (és tágabb értelemben véve az ECOC-kultúra) milyen mértékben használható (továbbra is) és használandó a következők előmozdítására:

- városrehabilitáció és gazdasági fejlődés – vagy esetleg vissza kell-e térni egy olyan megközelítéshez, amely inkább önmagát a kultúrát tekinti célnak;

- a városok tényleges társadalmi megújulása és minden polgár elérése szemben azzal, amikor pusztán a már meglévő közönség számára nyújtanak szélesebb kulturális lehetőségeket;

- meg kell-e tartani a városok rugalmasságát abból a szempontból, hogy az egyensúlyt saját maguk találják meg.

A BIZOTTSÁG KÖVETKEZTETÉSEI

A Bizottság egyetért az értékelő átfogó értékelésével, és a fentiekben megfogalmazott formában elfogadja ajánlásait. A Bizottság tudatában van annak, hogy minden ECOC erejének alapja az adott város sokszínűsége és kulturális egyedisége, és biztosítani fogja, hogy a városok számára megfelelő mértékű mozgástér álljon rendelkezésre ahhoz, hogy végrehajtsák a fellépés célkitűzéseit (1. ajánlás).

A Bizottság megjegyzi, hogy a legtöbb ECOC már rendelkezik olyan értékelési sémákkal, amelyek részben vagy egészben lefedik kulturális programjaikat, és ajánlani fogja a helyi szintű teljes értékeléseket (2. ajánlás). A bevált gyakorlatok megosztásának előmozdítása érdekében a Bizottság egy olyan politikai kezdeményezést támogat, amely keretében a Liverpool (2008) által kialakított átfogó értékelési modellt a jövőbeni ECOC-ok szükségleteihez alakítják. [8] A Bizottság ugyanakkor behatóbban meg fogja vizsgálni, hogy az ECOC milyen módon használja és tudja használni a strukturális alapokat.[9] A Bizottság örömmel veszi tudomásul, hogy a 2006-os határozatban foglalt új kiválasztási, ellenőrzési és finanszírozási eljárások már most az értékelések megállapításai által javasolt irányba mutatnak. Biztosítani fogja, hogy az új rendszerek a megfelelő időben megfelelő értékelésre kerülnek.[10] A Bizottság tudatában van az ECOC „márkanévnek”: a pályázó városok[11] számára az ECOC-útmutatóval segítséget nyújt annak használatával kapcsolatban, és továbbra is ellenőrzi majd a márkanév felhasználását és értékét.

A Bizottság előmozdítja majd a bevált gyakorlatok megosztását, és hangsúlyozza azt a tapasztatot, miszerint az ECOC a kultúra révén végrehajtott városfejlesztés “laboratóriuma”. Ami azt az inherens feszültséget illeti, ami kultúra társadalmi és gazdasági célokra, eszközként történő felhasználása, valamint azon belső értékek között áll fenn, amelyet a kultúra az európai polgárok számára képvisel, a Bizottság meggyőződött afelől, hogy a sikeres ECOC jó példáit mutatja fel a művészi minőség és a társadalmi-gazdasági fejődés összeegyeztetési lehetőségeinek (3. ajánlás).

[1] HL L 304, 2006. november 3.

[2] Az “Európa Kulturális Fővárosa” címet azzal a céllal hozták létre, hogy közelebb hozza egymáshoz az európai polgárokat. Lásd a kulturális ügyekért felelős miniszterek állásfoglalását az „Európa kulturális városa” éves megrendezéséről, 1985.06.13. http://eur-ex.europa.eu/Notice.do?mode=dbl&lang=en&lng1=en,en&lng2=da,de,el,en,es,fr,it,nl,&val=117538:cs&page=1&hwords=

[3] A Tanács keretében ülésező kulturális miniszterek 1990. május 18-i következtetései az „európai kulturális fővárossá” történő kijelölésről 1996 után, valamint a „kulturális hónapról.” http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:41992X0616:EN:HTML

[4] Az Európa Kulturális Fővárosa eseménysorozat 2005-2019. évekre szóló közösségi cselekvési programjának megállapításáról szóló, 1999. május 25-i 1419/1999/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 166, 1999.7.1., 1.o.) A határozat módosítva: 649/2005/EK határozat (HL L 117, 2005.5.4, 20. o.). http://www.europa.eu/eur-lex/pri/en/oj/dat/1999/l_166/l_16619990701en00010005.pdf http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2005/l_117/l_11720050504en00200021.pdf

[5] Az Európa Kulturális Fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 304, 2006.11.3., 1. o.). http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:L:2006:304:SOM:EN:HTML

[6] A kultúra program (2007–2013) létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1855/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 372, 2006.12.27., 1. o.). Lásd az 1.3 területet

[7] EAC/03/06 szolgáltatási keretszerződés az értékelésről, az értékeléssel kapcsolatos szolgáltatásokról és a hatásvizsgálat támogatásáról

[8] http://www.liv.ac.uk/impacts08/

[9] Tanulmány arról, hogy a kultúra hogyan járul hozzá az európai regionális politika részét képező helyi és regionális gazdasági fejlődéshez http://ec.europa.eu/culture/key-documents/doc537_en.htm

[10] 2010 ECOC: az ellenőrzési eljárások és a Melina Mercouri-díj; 2013 ECOC: a teljes kiválasztási eljárás, a 2006-os határozat alapján

[11] http://ec.europa.eu/culture/our-programmes-and-actions/doc629_en.htm