Brüsszel, 6.4.2005

COM(2005) 121 végleges

2005/0050 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) létrehozásáról

(előterjesztő: a Bizottság){SEC (2005) 443}

INDOKOLÁS

1. BEVEZETÉS

A lisszaboni Európai Tanács 2000 márciusában kitűzte azt a célt, hogy Európa a világ legversenyképesebb és legdinamikusabban fejlődő tudásalapú gazdasága legyen. Hangsúlyozta a KKV-k számára kedvező feltételek megteremtésének fontosságát, valamint fontosnak tartotta a tagállamok között a legjobb gyakorlat terjesztését és a nagyobb konvergencia megvalósítását. A 2001. júniusi göteborgi Európai Tanács meghatározta a fenntartható fejlődés európai uniós stratégiáját a gazdasági növekedés, a társadalmi integráció és a környezetvédelem egyidejű biztosítása érdekében. A vállalkozások termelési tevékenységének megoszlása jelentős szerepet játszik a fenntartható fejlődésben.

A lisszaboni stratégia új kezdetéről szóló, 2005. februári közleményében a Bizottság javasolja, hogy az „erősebb és tartósabb növekedés megvalósítására, valamint a több és jobb minőségű munkahely teremtésére”[1] fektessék a hangsúlyt. A növekedés, a versenyképesség megteremtése és az az igény, hogy Európát a beruházások és a munkahelyek szempontjából vonzóbbá tegyék, cselekvéseket tesz szükségessé. A közlemény hangsúlyozza a vállalkozói kezdeményezések ösztönzésének, a vállalkozások indításához szükséges kockázati tőkének és egy szilárd európai ipari alap fenntartásának szükségességét, miközben előmozdítják az innovációt és különösen az ökoinnovációt, az oktatásba és képzésbe történő több és jobb beruházást, az információs és kommunikációs technológiák (IKT) alkalmazását és az erőforrások fenntartható felhasználását.

A lisszaboni stratégia a versenyképességet egyértelműen a politikai figyelem középpontjába helyezte. Az elmúlt években nőtt a lisszaboni célok eléréséhez szükséges közösségi programok és eszközök nagyobb koherenciájára és szinergiájára vonatkozó igény. 2003. tavaszi ülésén az Európai Tanács[2] „a versenyképesség érdekében a Bizottság által kidolgozandó, a horizontális és ágazati kérdéseket rendszeresen felülvizsgáló, integrált stratégiát” tűzött ki. A Bizottság a válaszában[3] bemutatta a vonatkozó tevékenységi területek előzetes elemzését, de kifejezte azon szándékát is, hogy az előkészítő munkák keretén belül a következő költségvetési időszakra vonatkozóan javaslatokat tegyen, amelyek meghatározzák a kibővített Unió számára a politikai programot a 2007–2013 időszakra. A Bizottság ezért 2004 júliusában a következő költségvetési évre vonatkozó javaslataival összefüggésben egy, a versenyképességre és az innovációra vonatkozó keretprogramot javasolt[4].

2. A VERSENYKÉPESSÉGI ÉS INNOVÁCIÓS KERETPROGRAM

A versenyképességi és innovációs keretprogram (VIK) egyedi közösségi támogatási programokat és az európai produktivitás, innovációs kapacitás és fenntartható növekedés fellendítéséhez szükséges területeken működő más közösségi programok vonatkozó részeit fogja össze egy közös keretprogrammá, miközben ezzel egy időben figyelmet fordít a kapcsolódó környezetvédelmi érdekekre. Ez a következő, jelenleg hatályos közösségi intézkedéseket érinti: az európai ipar versenyképességét erősítő intézkedésekről szóló 96/413/EK tanácsi határozat[5], a vállalkozásokra, és különösen a kis- és középvállalkozásokra (KKV-kre) vonatkozó többéves programról szóló 2000/819/EK tanácsi határozat[6], a környezetvédelmi célú pénzügyi eszközről (LIFE) szóló 1655/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[7], az e Europe 2005 cselekvési terv figyelemmel kísérésére, a helyes gyakorlatok terjesztésére, valamint a hálózati és informatikai biztonság javítására vonatkozó többéves programról szóló 2256/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat, a globális hálózatokon található európai digitális tartalom fejlesztését és használatát ösztönző, és az információs társadalomban a nyelvi sokféleséget támogató többéves közösségi programról szóló 2001/48/EK tanácsi határozat, a közösségi pénzügyi támogatás transzeurópai hálózatok területén történő nyújtásának általános szabályairól szóló 2236/95/EK tanácsi rendelet, a transzeurópai távközlő hálózatokra vonatkozó iránymutatásokról szóló 1336/97/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[8] és az energia területére vonatkozó, „Intelligens energia – Európa” (2003–2006) többéves cselekvési programról szóló 1230/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[9] az energiahatékonyság, valamint az új és megújuló energiaforrások valamennyi ágazatban, beleértve a közlekedést is, történő támogatása érdekében.

A VIK biztosítja azon közösségi cselekvések fontos és koherens jogalapját, amelyek hozzájárulnak a versenyképesség és az innováció fokozásának átfogó célkitűzéséhez, és kiegészíti a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs közösségi keretprogram által támogatott kutatásközpontú tevékenységeket. Ebből fakadóan a nyilvánosság számára nyilvánvalóbb és érthetőbb lesz. A VIK többféle célkitűzésre irányul és többféle célcsoportot céloz meg, ennek megfelelően felépítése tükrözi az egyes összetevők felismerhetőségének igényét. A VIK ezért egyedi alapprogramokból fog állni: a vállalkozási és innovációs programból, az IKT-politika támogatásának programjából és az „Intelligens energia – Európa” programból.

A VIK nyitva áll az EGT tagjai, a tagjelölt államok és a nyugat-balkáni országok számára a részvételre. Más harmadik országok, különösen a szomszédos országok vagy az innovációval kapcsolatban a Közösséggel történő együttműködésben érdekelt országok részt vehetnek a keretprogramban, ha a velük kötött kétoldalú megállapodások erről rendelkeznek.

A vállalkozási és innovációs program

2004-es tavaszi ülésén az Európai Tanács hangsúlyozta[10], hogy a „versenyképesség, az innováció és a vállalkozási kultúra támogatása a növekedés meghatározó feltételei – lényegesek a gazdaságra mint egészre nézve –, és különösen fontosak a kis- és középvállalkozások számára”. Nyomatékosította azt is[11], hogy „a növekedés fenntarthatósága érdekében annak környezetvédelmi szempontból is megfelelőnek kell lennie. A növekedésről le kell választani a negatív környezeti hatásokat. A tiszta technológiák rendkívül fontosak a vállalkozások és a környezet közötti szinergiák teljes kiaknázása érdekében.”

A Szerződés[12] előírja, hogy Közösség és a tagállamok biztosítják a közösségi vállalkozások versenyképességéhez szükséges feltételek meglétét. Az ilyen tevékenységek magukba foglalják a strukturális változásokhoz való alkalmazkodás megkönnyítését, a vállalkozási kezdeményezések, a kis- és középvállalkozások, valamint a vállalkozások közötti együttműködés számára kedvező környezet kialakításának ösztönzését és a vállalkozások innovációs képessége jobb kihasználásának elősegítését.

A közösségi támogatások jelenleg a vállalat- és vállalkozáspolitika fejlesztésére, az üzleti vállalkozást támogató szolgáltatásokra és a többéves program értelmében a KKV-kra vonatkozó közösségi pénzügyi eszközökre terjednek ki. Ezenkívül a Közösség elemzést készít és cselekvéseket hajt végre az európai iparra és szolgáltatási ágazatra vonatkozó versenyképességi stratégiák meghatározása és támogatása érdekében, beleértve az ipari versenyképesség ágazati meghatározóit. A hatodik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogram számos olyan cselekvést támogat, amely szükséges Európa technológiai adottságainak erősítése és annak innovációs teljesítményének a fejlesztése érdekében[13]. A LIFE program rendelkezik a környezetvédelemben az innovatív technikák és módszerek támogatásáról. A támogatások nagy része a KKV-kra irányul, különösen a különféle tiszta technológiák demonstrációjára olyan kulcsfontosságú területeken, mint a vízminőség és a hulladék újrahasznosítása.

A vállalkozási és innovációs program a vállalkozásra, a KKV-kra, az ipari versenyképességre és az innovációra vonatkozó tevékenységeket foglalja magában. Különösen a kis- és középvállalkozásokat célozza meg[14], a csúcstechnológiával működő vállalkozásoktól kezdve a hagyományos mikro- és családi vállalkozásokig, amelyek a vállalkozások nagy többségét jelentik Európában. Magában foglalja az ipari és a szolgáltatási ágazatokat. Továbbá általában és a különös célcsoportokra irányulóan ösztönzi a vállalkozásokat és a potenciális vállalkozókat, valamint különös figyelmet fordít a nemek egyenlőségének kérdésére. Hozzájárul ahhoz, hogy a fiatalok vállalkozási szelleme kialakuljon, és támogatja a fiatal vállalkozók felemelkedését, ahogy azt az európai ifjúsági paktum[15] előmozdította. Az „Európa ütemterve a vállalkozások érdekében”[16] című dokumentumban meghatározott stratégiai politikai területek kulcsfontosságú cselekvései végrehajtásának és a tagállamoknak a Kisvállalkozások Európai Chartája törekvései[17] érdekében végrehajtott cselekvései közösségi szintű támogatásának fontos, de nem egyetlen eszköze lesz. Bár különösen a vállalkozási és innovációs program célozza meg, a KKV-k érdekei az egész VIK-en át tükröződni fognak.

A vállalkozási és innovációs program az egyik eszköze lesz a Környezettechnológiai Cselekvési Terv végrehajtása támogatásának[18] is, amely megcélozza az akadályok leküzdését a környezettechnológiák lehetőségeinek a környezetvédelem érdekében történő teljes kiaknázása céljából, miközben hozzájárul a versenyképességhez és a gazdasági növekedéshez és biztosítja, hogy az elkövetkezendő években az Európai Unió vezető szerepre tegyen szert a környezetvédelmi technológiák fejlesztésében és alkalmazásában, valamint e célkitűzések támogatása érdekében minden érdekelt fél mozgósításában. A 2004. tavaszi ülésén az Európai Tanács üdvözölte a Cselekvési Tervet, és elrendelte annak végrehajtását. Felszólította különösen a Bizottságot és az Európai Befektetési Bankot (EBB), hogy az ilyen technológiák támogatása érdekében vizsgálják meg a mozgósítható pénzügyi eszközök körét. A Bizottságnak az Európai Tanács 2005. tavaszi ülésére elkészült közleménye[19] hangsúlyozta továbbá az ökoinnováció erős támogatásának szükségességét, és kijelentette, hogy a Bizottság fokozni fogja a környezetvédelmi technológiák támogatását.

Az innováció olyan üzleti folyamat, amely összekapcsolódik az új termékekre, szolgáltatásokra és üzleti folyamatokra vonatkozó piaci lehetőségek kiaknázásával. Valójában az erős versenypiaci nyomás elengedhetetlen a vállalatok számára, hogy azok folyamatosan készek legyenek az innovációra és a KTF-re. Ez szoros kapcsolatban van a kockázatvállalás és az új ötletek piacon való kipróbálásának hajlandóságával, és ehhez a kockázati tőkéhez való hozzáférés rendkívül fontos. A nem megfelelő innováció lényeges oka Európa csalódást keltő növekedési teljesítményének. A Vállalkozási és Innovációs Program ezért horizontális tevékenységeket fog támogatni, hogy fejlessze, bátorítsa és elősegítse a vállalkozások innovációját (beleértve az ökoinnovációt is). Ez magában foglalja az ágazatspecifikus innováció, a klaszterek, az állami-magán innovációs partnerségek és az innovációirányítás alkalmazásának előmozdítását. Továbbá hozzájárul a regionális szintű innovációt támogató szolgáltatások biztosításához, különösen a tudás és a technológia nemzetközi átadása, valamint a szellemi és ipari tulajdonjogok kezelése területén.

2003. május 13-án a versenyképességi tanács felhívta a tagállamokat, hogy határozzanak meg politikai célkitűzéseket az innováció területén, amelyek tükrözik innovációs rendszereik egyedi jellemzőit. A vállalkozási és innovációs program támogatni fogja az innovációirányítás és kultúra fejlődését az innovációs teljesítmény elemzésén és folyamatos ellenőrzésén, valamint az innovációs politika kidolgozásán és koordinációján keresztül. A program támogatni fogja a nemzeti és regionális szintű innovációs politika döntéshozatalában felhalmozodó tapasztalatok cseréjét javulási célból, bátorítani fogja az innovációban résztvevő állami és magánszereplők közötti együttműködést, továbbá támogatni fogja az innováció tudatosítását és a helyes innovációs gyakorlat terjesztését.

A pénzügyi támogatás megfelelő formáihoz való nehéz hozzáférést tartják sokszor a vállalkozás és vállalatok innovációja fő akadályának[20]. Ezt a problémát súlyosbíthatják az új számviteli standardok, amelyek a bankokat érzékenyebbé teszik a kockázatokra, és egy minősítési kultúrához kialakulásához vezetnek. A vállalkozási és innovációs program azon ismert tartós piaci hiányosságokat célozza meg a Közösségnek a KKV-k számára kockázati tőke és garanciaeszközök biztosítására szakosodott intézménye, az Európai Befektetési Alap (EBA), által a Bizottság nevében működtetett közösségi pénzügyi eszközökön keresztül, amelyek a KKV-k sajáttőkéhez, kockázati tőkéhez és kölcsönökhöz való nehéz hozzáférésével kapcsolatosak. A többéves program alapján elvégzett független értékelések a legjobb gyakorlatként határozták meg a piacalapú megközelítést és ezen eszközök EBÁ-n keresztül történő alkalmazását[21]. Ezért ezeket az új program folytatja és kiigazítja.

A KKV-kra vonatkozó közösségi pénzügyi eszközök megkönnyítik a magvető tőkéhez illetve a korai stádiumban történő befektetéshez szükséges tőkéhez való hozzáférést a kezdő vagy fiatal innovatív vállalkozások számára. A gyorsan növekvő és innovatív KKV-k támogatásán (GIF) keresztül megoszlik a kockázat és a nyereség a magán tőkebefektetőkkel, biztosítva az innovatív vállalatok számára a tőke-ellátás jelentős javítását. A GIF-eszközök a korai stádiumban és a bővítési fázisban lévő innovatív KKV-k számára a fejlesztésitőke-ellátást növelik a „follow-on” tőke bevonásával, amely segíti a vállalkozásokat, hogy termékeiket és szolgáltatásaikat a piacon értékesíthessék és kutatási, fejlesztési tevékenységeket végezzenek.

A KKV-garanciakeret továbbra is viszont- vagy társgaranciákat biztosít a támogatásra jogosult országokban működő garanciaprogramok számára, és közvetlen garanciákat a pénzügyi közvetítők számára. Ez a piaci működőképesség hiányára helyezi a hangsúlyt (i) a növekedési potenciállal rendelkező KKV-k hitelekhez (vagy hitelhelyettesítőkhöz, pl. lízing) való hozzáférése, (ii) a mikrohitelek biztosítása és (iii) a sajáttőkéhez vagy kvázi tőkéhez való hozzáférés területén. Egy (iv) új értékpapírosítási lehetőség mozgósítja a kiegészítő hitelfinanszírozást a KKV-k számára a célintézményekkel kötött megfelelő kockázat-megosztási megállapodások alapján.

A kapacitáskiépítési rendszer támogatja, hogy a pénzügyi közvetítők kapacitásukat kiegészítő beruházásokra és technológiai szempontokra összpontosítsák. Intézkedést hoznak annak érdekében is, hogy megkönnyítsék a KKV-finanszírozást az olyan országokban, ahol a banki közvetítés az EU-átlagnál jóval alacsonyabb szinten áll.

A vállalkozás és innováció támogatására vonatkozó európai szolgáltatások fontos szerepet játszanak a KKV-k számára az áruk és szolgáltatások közös piacának működéséhez és lehetőségeihez kapcsolódó információkhoz való hozzáférés biztosításában, valamint az innováció, az ismeretek és a technológia nemzetközi szintű átadásában. E szolgáltatások döntő szerepet játszhatnak különösen a közösségi programokról szóló információk és eredmények előmozdításában és terjesztésében, valamint a Bizottság és a KKV-k közötti párbeszéd kialakításában.

A vállalkozási és innovációs program támogatja továbbá a pozitív politika kialakítását a teljesítményértékelésen, a tanulmányokon, valamint a regionális, a nemzeti hatóságok és a vállalat-, vállalkozás-, innováció- és a versenyképességi politika területén működő szakemberek közötti tapasztalatcserén keresztül. Együttműködik a tagállamokkal és más résztvevő országokkal a vállalkozások szabályozási és igazgatási feltételeinek a javítása érdekében. A nemzeti és regionális hatóságok között twinning intézkedéseket lehet kezdeményezni az ilyen politikafejlesztési tevékenység ajánlásainak a nyomonkövetése érdekében.

Az IKT-politika támogatásának programja

Az információs és kommunikációs technológiák (IKT) üzleti vállalkozásban, igazgatásban és a közszolgáltatásban való bevezetésének támogatásához szükséges cselekvéseket nagyrészt a tagállamok cselekvései koordinálásának előmozdítására létrejött e Europe kezdeményezés keretében hajtják végre[22]. Ezek magukban foglalják az eTEN rendszer (transzeurópai távközlési hálózatok)[23] számára nyújtott közösségi finanszírozást, amely elősegíti az IKT-alapú transzeurópai szolgáltatások jóváhagyását és telepítését. Magában foglalja továbbá az e Content programot[24], amely az innovációs európai digitális tartalom fejlesztésének az előmozdítását célozza, valamint a MODINIS-t, amely közvetlen támogatást biztosít azon teljesítményértékelési tevékenységek, tanulmányok, fórumok, támogatási és tudatosságnövelő intézkedések számára, amelyek segítik az e Europe végrehajtását.

Az IKT alkalmazása mind a magán-, mind az állami szektorban kulcsfontosságú eszköz az innovációs teljesítmény és a versenyképesség fejlesztésében. Az IKT adja a tudásalapú gazdaság gerincét. Továbbá ez jelenti az intézményi változás és az innováció katalizátorát is. A gyors növekedés mellett az IKT minden termék és szolgáltatás hozzáadott értékének jelentős és növekvő részét teszi ki. Az EU-ban például az 1995 és 2000 közötti körülbelül 1,4 %-os éves termelékenységnövekedésből becslések szerint körülbelül 0,7 % köszönhető az IKT-nek.

Az IKT segít kielégíteni a jobb egészségügyi ellátás ( e -egészség), a hatékony oktatás és élethosszig tartó tanulás ( e Learning), az idősödő korban a jobb életminőség, a nagyobb biztonság, a társadalmi integráció és részvétel iránti növekvő igényt. Az IKT lehetővé teszi a közszolgáltatások és az új digitális tartalom hatékonyabb, célirányosabb, igényre szabott és könnyebben hozzáférhető módon történő eljuttatását. Az IKT-ba való beruházások értéke és az online szolgáltatások használata Európában azonban alacsonyabb és lassabb, mint a legnagyobb versenytársaknál, különösen a szolgáltatási ágazatban. 1995 és 2001 között az IKT-tőkejavakba történő beruházások a GDP 1,6 %-át – kevesebbet, mint amennyit az Egyesült Államokban – tették ki[25]. Bár a beruházási programokért elsősorban az üzleti vállalkozások és a nemzeti hatóságok maradnak felelősek, a Közösség is szerephez jut. A Távközlési Tanács ezért 2004 decemberében egy átfogó IKT-politika megvalósítására szólított fel. Ezt megerősítette az Európai Tanács a 2005. márciusi ülésén, ahol felszólította a Bizottságot, hogy készítsen el egy új, az információs társadalomra vonatkozó kezdeményezést.

Az IKT-politika támogatásának programja az egyik eszköze lesz a lisszaboni stratégia új kezdetéről szóló, 2005. februári bizottsági közlemény[26] által bejelentett, „i2010: Európai Információs Társadalom” elnevezésű új kezdeményezésben meghatározott támogatási cselekvéseknek. A program ösztönözni fogja az IKT polgárok, üzleti vállalkozások és kormányok által történő szélesebb körű alkalmazását, és megcélozza az IKT-ba való állami beruházás fokozását. A program épít az eTen, az eContent és a MODINIS programokból gyűjtött tapasztalatokra, miközben fejleszti az ezek között meglévő szinergiákat és azok hatásait. A program támogatja az egységes európai információs tér kialakítása, valamint az információs termékek és szolgáltatások belső piacának erősítése érdekében végrehajtott cselekvéseket. Megcélozza az innováció ösztönzését az IKT szélesebb körű használatán és az abba történő beruházások növelésén keresztül egy integrált információs társadalom létrehozása, a közérdekű területeken hatékonyabb és hatásosabb szolgáltatások kialakítása, valamint az életminőség javítása érdekében. A program foglalkozik az európai digitális tartalom piaca felaprózódásának kérdésével, az online európai tartalom készítésének és terjesztésének előmozdításával, valamint Európa kulturális és nyelvi sokszínűségének támogatásával, és 2008-től kezdődően továbbviszi a Tanács és az Európai Parlament által nemrég elfogadott eContentplus programot.

Bár a legtöbb támogatás az IKT terjesztésére és legjobb felhasználására a magánszférából és a tagállamoktól érkezik, a közösségi támogatás lehetővé teszi különösen a közös megközelítések és az összehangolt cselekvések kialakítását, a helyes gyakorlat továbbadását és az Unióban az interoperábilis megoldások létrehozását. Kulcsszerepet játszik a kulturális sokféleséget tiszteletben tartó többnyelvű környezet megteremtésében. A közösségi cselekvés elengedhetetlen a más EU politikákkal – beleértve az elektronikus hírközlésre és a határok nélküli televíziózásra vonatkozó keretszabályokat, a belső piaci, a foglalkoztatási, az oktatási és az ifjúságpolitikát, a fenntartható fejlődésre vonatkozó politikát, a biztonságpolitikát és a kereskedelmi politikát – való együttműködés biztosítása érdekében.

Az „Intelligens energia – Európa” program

Az „Intelligens energia – Európa” programot (2003-2006)[27] a VIK keretében folytatják és kibővítik. A Szerződés 175. cikkének (1) bekezdése alapján a program célkitűzése, hogy az energia szempontjából támogassa a fenntartható fejlődést, és hozzájáruljon a környezetvédelem, az ellátás biztonsága és a versenyképesség általános céljainak megvalósításához.

Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának közel 94 %-a az energiafogyasztásnak tulajdonítható, míg a közlekedés a CO2-kibocsátás növekedésének 90 %-áért felelős. Az energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások alkalmazása elengedhetetlen a kiotói követelmények betartásához és Európának az energiaimporttól való növekvő függősége csökkentéséhez, amely 2030-ban akár a 70 %-ot is elérheti. Az Unió azon ambiciózus cél elérésén dolgozik, hogy 2010-re a bruttó belföldi energiafogyasztás 12 %-a származzon megújuló energiából[28], és hogy tovább csökkenjen a végső energiafogyasztás, de ezeket a célokat csak akkor lehet elérni, ha a tagállamok és a Közösség szintjén további figyelemre méltó intézkedéseket hoznak. Az Unió 2010-re elérendő, világos mennyiségi célokat tűzött ki a megújuló energiaforrások alkalmazására vonatkozóan. Ezek magukban foglalják az európai energiafogyasztásban a megújuló energiaforrások részesedésének a megduplázását, vagyis a 12 % elérését, a megújuló energiaforrások által termelt villamosenergia részesedésének 21 %-ra való növelését, és a közlekedésben használt minden benzinből és gázolajból a bioüzemanyagok részesedésének 5,75 %-ra történő növelését. Számos minőségi cél is elérendő, úgymint az energiatakarékos termékek/gépek eladásának növelése és a nagy energiahatásfokú kapcsolt energiatermelés bővítése. Két fontos javaslat készült a tagállamok számára, amelyek szerint évente 1 %-kal kell még csökkenteniük a végső energiafogyasztást és az energia felhasználásával működő termékek energiafelhasználását, valamint számos terméknek meg kell felelnie az ökotervezés követelményeinek.

E jogszabályi intézkedésekkel párhuzamosan a Közösség programokat működtet a közösségi jogszabályok végrehajtásának támogatására. Az „Intelligens energia – Európa” program a Közösség nem technológiai jellegű programja az energiaágazatban, amely a nem műszaki jellegű akadályok felszámolását, piaci lehetőségek teremtését és a környezettudatosság növelését célozza meg.

Az „Intelligens energia – Európa” utódprogram előzetes értékelése szerint a jelenlegi program költséghatékony, és az új programnak biztosítania kell a folytonosságot.

A VIK keretében az „Intelligens energia – Európa” program ezért megcélozza a fenntartható energia területén kölcsönösen elfogadott közösségi stratégiához és célokhoz kapcsolódó cselekvések felgyorsítását, különösen: az energiára vonatkozó keretszabályozás továbbfejlesztésének és végrehajtásának elősegítését, az új és legjobb teljesítményű technológiákba történő beruházások szintjének növelését, valamint az energiahatékonyság, a megújuló energiaforrások és az energiadiverzifikáció – beleértve a közlekedési ágazatot is – alkalmazásának és az irántuk való keresletnek a növelését, a környezettudatosságnak és a tudásnak az európai uniós kulcsszereplők körében való fokozásán keresztül. A program segít áthidalni az innovatív technológiák sikeres demonstrációja és a tömeges alkalmazás érdekében való tényleges piaci bevezetése közötti távolságot. Segít az igazgatási kapacitás erősítésében mind a stratégiák és politikák kidolgozása, mind a meglévő szabályozás végrehajtása vonatkozásában, különösen az új tagállamokban. A program további célja a fenntartható gazdasági növekedés megvalósítása a munkahelyteremtésen, a nagyobb társadalmi kohézión és a jobb életminőség megteremtésén keresztül a természeti erőforrások elpazarlásának megelőzésével egy időben.

A program három egyedi területre irányul: (i) energiahatékonyság és az energia racionális felhasználása, különösen az épületekben és az iparban („SAVE”); (ii) az új és a megújuló energiaforrások alkalmazása a villamos energia és a fűtés centralizált és decentralizált előállításában, valamint ezek integrálása a helyi környezetbe és az energiarendszerekbe („ALTENER”); (iii) a közlekedési ágazat energiaspecifikus szempontjai, a tüzelőanyagok diverzifikációja, pl. új, fejlesztés alatt álló és megújuló energiaforrásokon keresztül, valamint a megújuló tüzelőanyagok és az energiahatékonyság alkalmazása a közlekedésben („STEER”). Ezenkívül a program támogatást biztosít a gazdaság különböző ágazataiban az energiahatékonyságot és a megújuló energiaforrásokat integráló és/vagy a különböző eszközöket és szereplőket egyazon cselekvésben vagy projektben összefogó horizontális kezdeményezésekre.

Az Intelligens energia – Európa program nemzetközi dimenziói („COOPENER”) a Bizottság által a 2004 szeptemberében javasolt[29] új külső támogatási eszközök keretén belül folytatódnak.

A program két fő projekttípust támogat: egyrészről olyan népszerűsítési és terjesztési projekteket, amelyek célja a fenntartható energetikai technológiáknak kedvező általános feltételek előmozdítása, beleértve az igazgatási struktúrákat, az általános környezettudatosságot, a horizontális és a vertikális együttműködést és hálózatokat, valamint a keretszabályozás jobb végrehajtását; másrészről olyan replikálási projekteket, amelyek szisztematikusan előmozdítják a fenntartható energiákhoz kapcsolódó új technológiák alkalmazását.

A program végrehajtása és igazgatása tekintetében a Bizottság megfontolja az újonnan létrehozott „Intelligens Energia Végrehajtási Ügynökség” hivatali idejének meghosszabbítását és a politikai döntést nem igénylő programigazgatási feladatoknak e testületre történő átruházását.

3. AZ ÚJ VERSENYKÉPESSÉGI ÉS INNOVÁCIÓS KERETPROGRAM IGAZGATÁSA

Bár a VIK egyes programjai saját irányítóbizottságokkal rendelkeznek és munkaprogramjaikat maguk dolgozzák ki, a VIK biztosítja az átfogó célkitűzések koherens megközelítését. A végrehajtási eszközök gyakran több programot szolgálnak, miáltal működésük egyértelműbbé válik a felhasználók számára. A VIK ezért egyszerűbb lesz a jelenlegi intézkedéseknél, amelyek esetében több finanszírozási rendszer és eszköz létezik egymás mellett.

Például:

- A közösségi finanszírozási eszközök a hagyományos ágazatokban működő és azon KKV-kat támogatják, amelyek az IKT-ba, az innovációba és a környezetvédelmi technológiákba fektetnek be.

- A vállakozást és az innovációt támogató szolgáltatások fontos szerepet játszanak a KKV-k számára a közös piac működéséhez és lehetőségeihez kapcsolódó információkhoz való hozzáférés biztosításában, a KKV-któl a politika kialakítására és a hatásvizsgálatokra vonatkozó visszacsatolás biztosításában, valamint a vállalkozások határon átnyúló együttműködésének a támogatásában. De szerepet játszanak az innovációhoz kapcsolódó politikákra, jogszabályokra, és támogatási programokra vonatkozó információk terjesztésben és a tudatosság növelésében is, támogatják a kutatási programok eredményeinek a kiaknázását, és közvetítői szolgáltatásokat nyújtanak a technológia- és az ismeretátadás, valamint az innovációban résztvevők közötti partnerség kiépítése során[30].

- Az érdekeltek közötti hálózatok központi részét képezik a programnak. Ez megkönnyíti az ismeretek és az ötletek áramlását, ami már önmagában rendkívül fontos feltétele az innovációnak.

Az egyedi programokhoz kapcsolódó egyes feladatokat a Bizottság új ügynökségeken és/vagy a meglévő végrehajtó ügynökségek kiigazításán keresztül, közvetetten igazgatja. Ez különösen az energiaágazaton belül azon projektekre érvényes, amelyek igazgatását és végrehajtását a kibővített „Intelligens Energia Végrehajtási Ügynökség” fogja végezni. A KKV-k részére létrehozott közösségi pénzügyi eszközöket főleg az EBA igazgatja. A nemzetközi pénzügyi intézményekkel való együttműködésben részt vesznek a nemzetközi fejlesztési bankok, mint például az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank (EBRD).

4. ÖSSZEHANGOLÁS MÁS POLITIKÁKKAL

A VIK, a strukturális alapok és a vidékfejlesztés

A regionális dimenzió kiemelkedő fontosságú az európai versenyképesség és innováció javítása szempontjából. A Bizottság által javasolt új kohéziós politika azáltal, hogy a versenyképességet és az innovációt a „konvergencia” és a „regionális versenyképesség és foglalkoztatás” célkitűzésben a strukturális alapok igénybevételének explicit és központi elemévé teszi, figyelmet fordít az említett területeken mutatkozó tartós regionális egyenlőtlenségekre. A Bizottság javaslatot tesz továbbá a kohézióra vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatásra, amely meghatározza, hogy az EU-szintű elsőbbségi területeket – beleértve a versenyképességet és az innovációt – miként kell figyelembe venniük a strukturális alapok igazgatásáért felelős nemzeti és regionális hatóságoknak. Az iránymutatással lehetőség nyílik az irányító hatóságok határozott ösztönzésére, hogy azok bátorítsák az EU versenyképességi és innovációs politikáját kiegészítő beruházásokat. E célkitűzések hatékony és eredményes megvalósításához a strukturális alapok működését a KKV-k szükségleteinek, a vállalkozások támogatására vonatkozó hatékony politikáknak, az innováció és az IKT alkalmazásának, a környezetvédelmi technológiákat, az energiafelhasználást, a hiteleszközök és a tulajdoni részesedést megtestesítő eszközök helyes gyakorlatát, valamint a technológiaátadást célzó beruházások ismeretében kell meghatározni.

Hasonló meggondolások vonatkoznak az új vidékfejlesztési politika végrehajtására. Fő célkitűzéseit követve – az agrárélelmiszer-lánc versenyképességének javítása, fenntartható földgazdálkodás, gazdasági diverzifikáció és helyi fejlesztés – a vidékfejlesztési politika hozzájárul a vidéki területek Európa-szerte megvalósuló fenntartható fejlődéséhez, a növekedéshez és a foglalkoztatáshoz. Különös hangsúlyt fektet az innovációra. A vidéki területeken a legtöbb vállalkozás KKV, ezen belül is nagy a részaránya a mikro- és kisvállalkozásoknak, amelyek számára életfontosságú az innovációhoz és az IKT-hoz való hozzáférés.

A strukturális alapok konvergencia-célkitűzése alapján támogatásra jogosult régiókat a VIK keretében szervezett cserefolyamatokban való részvételre ösztönzik, hogy egyedi körülményeiket figyelembe lehessen venni a szükségleteikhez igazított helyes gyakorlat meghatározásakor.

Míg a VIK az említett területeken a legjobb gyakorlatot és kiválósági szintet határozza meg és támogatja, a kohéziós alapokat és az új vidékfejlesztési alapot a nemzeti és regionális hatóságok ideális esetben a fejlődésben lemaradt régióknak az említett kiválósági szintre történő felzárkóztatására, a regionális versenyképesség javítására, az innováció előmozdítására és ezáltal az egyenlőtlenségek csökkentésére használják. A regionális szervezetek a regionális finanszírozás tekintetében saját szükségleteiknek és céljaiknak megfelelő javaslatokat dolgoznak ki (a szubszidiaritás és az arányosság megerősített alapelveinek megfelelően). Ennek megfelelően ügyelni kell arra, hogy ne sérüljön a kohéziós alapelv és a strukturális alapok fordított irányítási szerkezete. A VIK mindazonáltal aktívan ösztönzi a tagállamokat és a régiókat annak biztosítására, hogy az ERDF és az EARDF (Európai Vidékfejlesztési Alap) által támogatott intézkedések a legjobb gyakorlati példákat kövessék az adott területen a VIK-cselekvések keretében kidolgozottak és meghatározottak szerint, különösen a hálózati tevékenységeken keresztül.

A VIK és a 7. KTF-keretprogram

Az európai versenyképességet és innovációt a 7. kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogramon (7. KTF-KP) kívül a VIK is támogatja. Ezek a programok a lisszaboni célkitűzések támogatása tekintetében kiegészítő jellegűek és kölcsönösen erősítik egymást.

A VIK az innovációnak mind a technológiai, mind a nem technológiai szempontjaira figyelmet fordít. A technológiai innováció tekintetében középpontjában a kutatási és innovációs folyamat downstream részei állnak. Konkrétabban: támogatja az innovációt előmozdító szolgáltatásokat a technológiaátadásban és felhasználásban, az IKT, az energia és a környezetvédelem területén a már létező új technológiák alkalmazására és piaci befogadására irányuló projekteket[31], valamint a nemzeti és a regionális innovációs programok és politikák kidolgozását és koordinálását. Ugyancsak javítja külső finanszírozási források rendelkezésre állását és az innovatív KKV-k ezen forrásokhoz való hozzáférését, különösen a K+F és az innovációs tevékenységek területén, valamint ösztönzi a KKV-k 7. KTF-KP-ban való részvételét.

A maga részéről a 7. KTF-KP továbbra is támogatja és erősíti a transznacionális együttműködést a kutatás, a technológiafejlesztés és a demonstráció területén – különös tekintettel a vállalkozások és az állami kutatási szervezetek közötti együttműködésre –, a KKV-k javára szervezett egyedi KTF-programokat és a kutatóknak a vállalkozások és az egyetemi intézmények közötti mobilitását. Mindeközben nagyobb hangsúlyt fektet az ipar technológiai innovációs igényeire, és új intézkedéseket hoz közös technológiai kezdeményezések formájában az ipari szempontból kulcsfontosságú területeken. Ugyancsak támogatja a kutatási eredmények terjesztését és felhasználását a projekteken és az egyedi tematikus területeken belül, valamint a nemzeti kutatási programok és politikák koordinálását. A VIK innovációt ösztönző regionális politikákra és cselekvésekre vonatkozó tevékenységei kiegészítik a kutatásalapú regionális klaszterek közötti transznacionális együttműködés támogatását.

A VIK és az élethosszig tartó tanulás

Az oktatás és a képzés kiemelkedő fontosságú annak biztosításában, hogy az európai humán tőke az innovációhoz szükséges adottságok és ismeretek tekintetében megfelelően felkészült legyen. A magasan képzett munkaerő könnyebben reagál a vállalkozások gyorsan változó igényeire, és könnyebben vált munkahelyet. Az oktatás és a képzés hozzájárul továbbá az ismeretek terjesztésében és abban a folyamatban, amely révén a szervezetek tanulhatnak tapasztalataikból és fejleszthetik eljárásaikat, termékeiket és szolgáltatásaikat. Európának több és hatékonyabb beruházásra van szüksége az oktatás és a képzés területén, és az „élethosszig tartó tanulásra vonatkozó integrált cselekvési program”[32] elfogadása előmozdítja a vállalkozási hajlamot, támogatja a folyamatos szakképzést, valamint hozzájárul a szervezetek „tanuló szervezetté” válásához.

Az Európai Szociális Alap (ESZA) szintén kiemelten, a dolgozók és a vállalkozások alkalmazkodóképességének növelésére vonatkozó elsőbbségi terület részeként támogatja az élethosszig tartó tanulási rendszereket, különösen a vállalkozások (ezen belül is a KKV-k) és a munkavállalók humán erőforrásba történő befektetéseinek előmozdításán keresztül.

A VIK, az ESZA és az élethosszig tartó tanulás programja, különösen a Leonardo da Vinci program keretében indított cselekvések tehát kölcsönösen erősítik egymást.

A digitális írástudást előmozdító cselekvések figyelembe veszik a „Tanulás és Képzés 2010” támogatásával megvalósított, az alapismeretekről szóló politikai munkákat, valamint a digitális írástudásnak az „élethosszig tartó tanulás programja” alapján történő támogatását.

A VIK és a transzeurópai hálózatok

Az Európai Unió versenyképessége és társadalmi-gazdasági kohéziója szempontjából kiemelkedő fontosságú a közlekedési, az energiaügyi és a távközlési transzeurópai hálózatok kiépítése és működése. A hálózatokhoz való hozzáférés olyan kulcsfontosságú tényező, amely elsőrendű fontosságú a KKV-k sikere szempontjából a belső piacon, amint arra a Szerződés 154. cikke hivatkozik. A VIK és a transzeurópai hálózatokra vonatkozó politika kölcsönösen erősíti egymást a vállalkozások versenyképességének ösztönzésével: például az „Intelligens energia – Európa” program racionálisabb, hatékonyabb és fenntarthatóbb módszereket támogat az energiafelhasználás területén, az igazgatási, a kommunikációs és az egyéb, nem technológiai jellegű akadályok meghatározásával és felszámolásával. A VIK tehát megkönnyíti a transzeurópai energiahálózatok összekapcsolódását és az azokhoz való hozzáférést.

5. KONZULTÁCIÓK ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

A Bizottságnak a VIK-re vonatkozó javaslatán hatásvizsgálatot végeztek, és a javaslatot nyilvános vitára bocsátották. Az érintett felek véleményét a javasolt VIK-ről egy konzultációs dokumentum alapján gyűjtötték össze 2004 decembere és 2005 februárja között. Ebben a hangsúlyt azokra az előnyökre és hozzáadott értékekre helyezték, amelyek a különböző elemek egy egységes programban történő összevonásából származnak, valamint arra, hogy a program miképpen kapcsolódik a versenyképességre és az innovációra vonatkozó más közösségi intézkedésekhez. A VIK néhány egyedi eleméről az érintett felekkel külön egyeztettek.

Az alapötlet, hogy a versenyképesség és az innováció ösztönzésére irányuló cselekvések számára egy keretprogramot kell létrehozni, általánosan pozitív visszhangra talált, bár egyesek tartanak attól, hogy az egyedi programok meghatározása, átláthatósága és stratégiai összpontosítottsága gyengülhet. A program fő célkitűzései szintén széles körű támogatásra leltek, különös tekintettel az innováció előmozdítására. A résztvevők egyetértettek abban, hogy az említett területeken egyértelmű igény van európai szintű beavatkozásra, mindamellett, hogy az elsődleges felelősség a tagállamokra hárul. Az érintett felek többsége úgy ítélte meg, hogy a javasolt keretprogramban lehetőség nyílik arra, hogy a VIK-et alkotó programokat a KKV-k számára használhatóbbá és könnyebben hozzáférhetővé tegyék.

A konzultációk során számos hasznos vélemény és javaslat került felszínre; ezek azonban inkább a programozási és a megvalósítási szakaszokban hasznosíthatóak, mint a jogszabályra, és azokat majd a megfelelő időben célszerű figyelembe venni.

6. SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

Jogalapjaival összhangban a program a meghatározott feladatokat arányos módon, a szubszidiaritási alapelvnek megfelelően kezeli[33]. A VIK által szabályozott minden terület a tagállamok és a Közösség megosztott felelőssége alá tartozik[34]. A VIK csak abban az esetben avatkozik be, ha a közösségi eszközök alkalmazása kimutatható európai hozzáadott értéket jelent a nemzeti és a szubnacionális szinten az eredmények javításában, illetve a közösségi célkitűzések elérésében. A program egyes elemeihez létrehozott irányítóbizottságok biztosítják, hogy a program által támogatott tevékenységek összhangban álljanak a tagállamok prioritásaival. Az arányosságot elsődlegesen az biztosítja, hogy a beavatkozást a piaci zavarok esetén alkalmazzák.

A program eszközei ugyancsak összhangban állnak a szubszidiaritás és az arányosság elvével:

- A KKV-k rendelkezésére álló közösségi pénzügyi eszközök, az EBA AAA minősítésének támogatásával további segítséget nyújtanak a nemzeti eszközök számára. Az említett eszközök arányosságát a piacon működő közvetítőkön keresztül biztosítja. Az eszközök a pénzügyi szolgáltatások piacán az integráció ellenére folyamatosan jelen lévő, az ismert és tartós piaci zavarok miatt kialakuló problémák megoldását célozzák, és az EBA más (saját forrásból történő) beavatkozásának, illetve más nemzetközi pénzügyi intézmények tevékenységének kiegészítéseként szolgálnak. Az európai dimenzió biztosítja a helyes gyakorlat terjedését az említett eszközök rendelkezésre bocsátásában, és egyben ösztönzőleg hat az összehangolt tevékenységre. Számos tagállamban a rendelkezésre bocsátás nem működik tökéletesen, és a megfelelő pénzügyi forrásokhoz való hozzáférés továbbra is akadály marad a vállalkozási kedv erősítése, az innováció előmozdítása, az információs társadalom kiépítése, valamint a környezetvédelmi technológiák kifejlesztése és alkalmazása tekintetében.

- Az európai vállalkozásokat és az innovációt támogató szolgáltatások közösségi támogatása hozzájárul ahhoz, hogy a tagállamokban működő partnerszervezetek a KKV-k számára további vállalkozást és innovációt támogató szolgáltatást nyújtsanak, illetve, hogy a vállalkozásokat együttműködésre ösztönözzék az EU egész területén. Egy közös támogatási struktúra révén az egyes központok képesek lesznek decentralizált információs és tanácsadási szolgáltatást nyújtani. Az arányosságot az adott régió gazdasági életébe megfelelően integrálódott partnerszervezetekkel történő együttműködés biztosítja.

- A politika kialakítására irányuló cselekvések, mint például a tapasztalatcsere, a teljesítményértékelés és a nemzeti politikák összehangolása segítik a hatóságokat a vállalkozásokat, a KKV-fejlesztést, az innovációt, az ökoinnovációt, valamint az IKT fejlesztését és bevezetését érintő eljárási módszereik tökéletesítésében. Ezek a cserék a nyílt koordinációs mechnizmus részét képezik, és a nemzeti hatóságok számára saját politikájuk javításának eszközeként szolgálnak. Nyomon követhetők olyan, intézményközi együttműködésekre irányuló cselekvésekkel, amelyek közösségi hozzáadott értéke a határokon átnyúló jellegükből adódik.

- Európában a vállalkozások innovációs projektjeinek támogatását elsősorban nemzeti és regionális programokon keresztül biztosítják. A programok mindazonáltal az ország- és régióhatárok szerint még mindig széttagoltak, és így gyakran nem tudnak hasznot húzni a más EU-országokban rendelkezésre álló kreatív potenciálból. E probléma megoldását a vállalkozásokat és az innovációt előmozdító nemzeti és regionális programok együttműködésének támogatása célozza, különös tekintettel a legjobb gyakorlat terjesztésére és fejlesztésére.

- A innováció előmozdítását, az érintett felek hálózatba szervezésének ösztönzését és az új technológiák átadását és piaci befogadását a megvalósítási, a kísérleti és a piaci replikálási projektekhez hasonló megosztott költségű projektek célozzák, gyakran határokon átnyúló alapon. Az ilyen projektek pénzügyi támogatását a cselekvés közösségi hozzáadott értéke alapján és az adott program célkitűzéseivel és munkaprogramjával összhangban határozzák meg.

7. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK

Az e határozathoz mellékelt „jogszabályi pénzügyi kimutatás” meghatározza az előirányzott költségvetési hatásokat. A kimutatás összhangban áll a Bizottság javaslata szerinti, a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó pénzügyi programmal.[35]

2005/0050 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) létrehozásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 156. cikkére, 157. cikke (3) bekezdésére és 175. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[36],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[37],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[38],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[39],

mivel:

(1) A lisszaboni Európai Tanács 2000 márciusában kitűzte azt a célt, hogy Európa a világ legversenyképesebb és legdinamikusabban fejlődő tudásalapú társadalma legyen. Hangsúlyozta a kis- és középvállalkozások (KKV-k) számára kedvező feltételek megteremtésének fontosságát, valamint fontosnak tartotta a tagállamok között a legjobb gyakorlat terjesztését és a nagyobb konvergencia megvalósítását. A 2001. júniusi göteborgi Európai Tanács meghatározta a fenntartható fejlődés európai stratégiáját a gazdasági növekedés, a társadalmi integráció és a környezetvédelem egyidejű biztosítása érdekében. A vállalkozások termelési tevékenységének a megoszlása jelentős szerepet játszik a fenntartható fejlődésben.

(2) A Közösségben a versenyképesség és az innovációs kapacitás fokozása, a tudásalapú társadalom haladása és a kiegyensúlyozott gazdasági növekedésen alapuló fenntartható fejlődés érdekében létre kell hozni a versenyképességi és innovációs keretprogramot (a továbbiakban: „keretprogram”).

(3) Ez összhangban van a tavaszi Európai Tanácsnak benyújtott, a „Közös munkával a növekedésért és a munkahelyekért – A lisszaboni stratégia új kezdete”[40] című bizottsági közleménnyel, amely megállapítja, hogy a növekedés és a versenyképesség megteremtése, valamint az az igény, hogy Európa a beruházások és a munkahelyek szempontjából vonzóbbá váljon, cselekvéseket tesz szükségessé; emlékeztet, hogy a vállalkozói kezdeményezést ösztönözni kell, a vállalkozások indításához elegendő kockázati tőkét kell rendelkezésre bocsátani, és a szilárd európai ipari alapot fenn kell tartani, miközben támogatni kell az innovációt és különösen az ökoinnovációt, vagyis a környezetvédelmi technológiák használatához kapcsolódó vagy azokat alkalmazó innovációt, továbbá az információs és kommunikációs technológiák (IKT) alkalmazását és az erőforrások fenntartható használatát. Míg a versenyképességet föként a nyitott és versenyfeltételek között működő piacon jelen lévő és a megfelelő keretfeltételek, különösen az innovációt elősegítő szabályozó környezet által támogatott, aktív vállalkozások határozzák meg, a közösségi finanszírozás szerepet játszik a multiplikátorhatás és a kiegészítő finanszírozás biztosításában a piaci működőképesség hiányának leküzdése érdekében.

(4) A keretprogram a vállalkozások, a KKV-k, az ipari versenyképesség, az innováció, az információs és kommunikációs technológia (IKT), a környezetvédelmi technológiák és az intelligens energia területén hozott közösségi intézkedéseket foglalja magába, amelyeket eddig az európai ipar versenyképességét erősítő közösségi cselekvési program végrehajtásáról szóló, 1996. június 25-i 96/413/EK tanácsi határozat[41]; a vállalkozásokra, és különösen a kis- és középvállalkozásokra (KKV-kre) vonatkozó többéves programról szóló, 2000. december 20-i 2000/819/EK tanácsi határozat[42]; a környezetvédelmi célú pénzügyi eszközről (LIFE) szóló, 2000. július 17-i 1655/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[43]; az e Europe 2005 cselekvési terv figyelemmel kísérésére, a helyes gyakorlatok terjesztésére, valamint a hálózati és informatikai biztonság javítására vonatkozó többéves (2003–2005) (MODINIS) program elfogadásáról szóló, 2003. november 17-i 2256/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[44]; a globális hálózatokon található európai digitális tartalom fejlesztését és használatát ösztönző, és az információs társadalomban a nyelvi sokféleséget támogató többéves közösségi program elfogadásáról szóló, 2000. december 22-i 2001/48/EK tanácsi határozat[45]; a transzeurópai távközlő hálózatokra vonatkozó iránymutatásokról szóló, 1997. június 17-i 1336/97/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[46] valamint az energia területére vonatkozó, „Intelligens energia – Európa” (2003–2006) többéves cselekvési program elfogadásáról szóló, 2003. június 26-i 1230/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[47] szabályozott.

(5) A keretprogram közös célkitűzéseket, az e célkitűzések végrehajtásához szükséges teljes költségvetési keretet, a végrehajtási intézkedések különböző típusait, a monitoringra és értékelésre, valamint a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó intézkedéseket határozza meg.

(6) A keretprogram nem foglalja magában a Szerződés 166. cikkével összhangban végrehajtott kutatási és technológiafejlesztési tevékenységeket, ellenben kiegészíti a …-i […] európai parlamenti és tanácsi határozattal[48] létrehozott kutatási és technológiafejlesztési közösségi keretprogramot.

(7) A keretprogram közös célkitűzéseit a vállalkozási és innovációs program, az IKT-politika támogatásának programja és az „Intelligens energia – Európa” program elnevezésű egyedi programokon keresztül kell megvalósítani.

(8) E határozat a program teljes időtartamára meghatároz egy pénzügyi keretet, amely az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló, 1999. május 6-i intézményközi megállapodás[49] 33. pontja értelmében a költségvetési hatóság számára a fő hivatkozási alapot jelenti.

(9) Minden egyedi programhoz külön indikatív költségvetést kell készíteni.

(10) Biztositani kell, hogy a finanszírozás csak a piaci hiányosságok kiküszöbölésére korlátozódjon, ezért a piac torzulásainak elkerülése érdekében a keretprogramból történő finanszírozásnak összhangban kell lennie a Közösség állami támogatásokra vonatkozó szabályaival, a kapcsolódó eszközökkel és a KKV-k fogalmának érvényes közösségi meghatározásával.

(11) Az Európai Gazdasági Térség (EGT) létrehozásáról szóló megállapodás és a társulási megállapodások kiegészítő jegyzőkönyvei rendelkeznek az egyes országoknak a közösségi programokban való részvételéről. Más országok akkor vehetnek ezekben részt, ha a megállapodások és eljárások ezt lehetővé teszik.

(12) A keretprogramot és az egyedi programokat rendszeresen felül kell vizsgálni és értékelni kell a folyamatos kiigazítás érdekében.

(13) A szabálytalanságok és a csalás megelőzése érdekében megfelelő intézkedéseket kell hozni, valamint meg kell tenni a szükséges lépéseket az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel[50], az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/EK, Euratom tanácsi rendelettel[51] és az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[52] összhangban az elveszett, a jogtalanul kifizetett és a szabálytalanul felhasznált támogatások visszakövetelésére vonatkozóan.

(14) Az ipari és a szolgáltatási ágazatban működő vállalkozások növekedése és versenyképessége a vállalkozások azon képességétől függ, hogy milyen gyorsan alkalmazkodnak a változáshoz, és mennyire használják ki innovációs potenciáljukat. E kihívás a vállalkozások minden méretét érinti, de különösen fontos a kisebb vállalkozások számára. Ezért helyénvaló a „vállalkozási és innovációs program” elnevezésű egyedi program létrehozása.

(15) A Közösség a katalizátor és a koordinátor szerepét töltheti be a tagállamok erőfeszítéseiben. A Közösség hozzájárulhat a tagállamok sikeréhez, és a tagállami cselekvéseket elsősorban azzal tudja kiegészíteni, hogy támogatja a nemzeti és regionális tapasztalatok és gyakorlat cseréjét, meghatározza és terjeszti a legjobb gyakorlatot, és a vállalkozásokat és az innovációt előmozdító szolgáltatások széles skáláját teszi elérhetővé az európai vállalkozások, különösen a KKV-k számára.

(16) A Tanácsnak és az Európai Parlamentnek benyújtott, „A fenntartható fejlődést szolgáló technológiák ösztönzése: az Európai Unió környezettechnológiai cselekvési terve” című bizottsági közlemény[53] a környezetvédelmi technológiák fejlesztésének és befogadásának támogatására közösségi programok létrehozását és a környezetvédelmi technológiákat érintő befektetési kockázat megosztására pénzügyi eszközök mozgósítását tartja szükségesnek.

(17) A KKV-knak szóló piacalapú közösségi pénzügyi eszközök kiegészítik és erősítik a nemzeti pénzügyi rendszereket. A közösségi pénzügyi eszközök ösztönözhetik a magánbefektetések növekedését az új innovatív vállalkozások létrehozásában, és segíthetik a nagy növekedési potenciállal rendelkező vállalkozásokat abban, hogy a bővítési fázisban a sajáttőke-hiány csökkenjen. Elősegíthetik továbbá a meglévő KKV-k hitelfinanszírozáshoz való hozzáférését olyan tevékenységek számára, amelyek erősítik versenyképességüket és növekedési potenciáljukat.

(18) Az Európai Befektetési Alap (EBA) a Közösség KKV-k számára nyújtható kockázatitőke-beruházással és garanciaeszközökkel foglalkozó speciális szerve. Az EBA hozzájárul a közösségi célkitűzések megvalósításához, többek között a tudásalapú társadalom, az innováció, a gazdasági növekedés, a foglalkoztatás és a vállalkozási kedv ösztönzése terülétén. Az EBA biztosítja a közösségi programok irányításához szükséges folyamatosságot, amely tekintetben széles körű tapasztalattal rendelkezik. Ezért a KKV-kat célzó közösségi pénzügyi eszközöknek a Bizottság nevében az EBA által történő működtetését a független értékelések jó gyakorlatnak minősítették. Az EBA egyben megfelelő technikai eszközökkel rendelkezik azon új, állami-magán partnerségen alapuló tagállami projektek támogatására, amelyek célja ösztönözni a nagy kockázattal járó tőkepiaci befektetéseket az innovatív kisvállalkozások fejlesztése érdekében.

(19) A pénzügyi környezetben történő változások és az új számviteli standardok következtében a pénzügyi intézmények érzékenyebbé válnak a kockázatokra, minősítési kultúra alakul ki, és ezáltal szűkülhet a KKV-knak biztosított hitelellátás, legalábbis egy átmeneti időszakra. A vállalkozási és innovációs program ezért megoldást nyújt a KKV-k változó pénzügyi igényeire, beleértve a vállalkozásközeli finanszírozás és annak az új pénzügyi környezethez való hozzáigazításának az igényét, elkerülve egyidejűleg a piactorzulást.

(20) A vállalkozást és az innovációt támogató szolgáltatások fontos szerepet játszanak a KKV-k számára az áruk és szolgáltatások közös piacának működéséhez és lehetőségeihez kapcsolódó információkhoz való hozzáférés biztosításában, valamint az innováció, az ismeretek és a technológia nemzetközi szintű átadásában. Döntő szerepet játszanak továbbá a KKV-k számára a rájuk alkalmazandó közösségi jogszabályokra, valamint a jövőbeli jogszabályokra vonatkozó információkhoz való hozzáférés megkönnyítésében, hogy azokra a KKV-k költséghatékony módon felkészülhessenek és azokhoz igazodhassanak. A külső értékelések hangsúlyozták, hogy a vállalkozást támogató európai szolgáltatások horizontális szerepét erősíteni kell. Ez a közösségi programokra vonatkozó információk terjesztését és a KKV-k e programokban, különösen a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs közösségi keretprogramban való részvételét érinti. Az értékelések hangsúlyozták még a Bizottság és a KKV-k közötti párbeszéd megkönnyítésének fontosságát.

(21) A Közösségnek szilárd analitikai alapot kell kiépítenie a KKV-k, a vállalkozás, az innováció és az ipari ágazatok versenyképességének területein a politika kialakításának támogatása érdekében. Egy ilyen alap segíthet e területeken a nemzeti szinten rendelkezésre álló információk értékének növeléséhez. A Közösségnek gondoskodnia kell az ipari és a szolgáltatási ágazatok versenyképességi stratégiáinak közös kidolgozásáról, valamint a vállalkozási környezettel és kultúrával kapcsolatos legjobb gyakorlat előmozdításáról, beleértve a vállalkozások társadalmi felelősségét, a nemek egyelőségét és a fiatal vállalkozók kiemelkedését.

(22) A 2003. március 20-i és 21-i Európai Tanács elsőbbséget biztosított az innováció és a vállalkozások támogatásának, és hangsúlyozta annak szükségességét, hogy Európa többet tegyen az ötletek valóságos hozzáadott értékké alakításában. A Tanács további intézkedéseket szorgalmazott a vállalkozások számára kedvező innovációs feltételek megteremtése érdekében. Az innováció lineáris modellje, amely abból indul ki, hogy a kutatás közvetlenül az innovációhoz vezet, alkalmatlannak bizonyult az innovációs teljesítmény magyarázatára és a megfelelő innovációs politikai reakciók kidolgozására. Felismervén, hogy az innovációs folyamat központi eleme a vállalkozás, a vállalkozások innovációs tevékenységeinek ösztönzésére és az innováció piaci befogadásának előkészítésére szolgáló finanszírozási eszközök, illetve az innovációirányítás és az innovációs kultúra a vállalkozási és innovációs program részét képezi. Ez hozzájárulhat annak biztosításához, hogy az innováció a versenyképesség javítását szolgálja, és hogy hatását a vállalkozások szintjén a gyakorlati alkalmazás során fejti ki. A 2004. március 25–26-i Európai Tanács hozzátette, hogy a tiszta technológiák létfontosságúak a vállalkozások és a környezetvédelem közötti szinergiák teljes körű kiaknázásához. Az ökoinnováció támogatása, amely az innovatív tiszta technológiákra is kiterjed, hozzájárulhat a technológiai potenciál kiaknázásához.

(23) A tudásátadás és a tudás felhasználás piaca gyakran nem átlátható, és az információ vagy a piaci kapcsolatok hiánya piaci akadályokat teremt. A vállalkozások számára nehézséget okoz a megszokott tevékenységi területükön kívül eső technológiák integrálása és az új kompetenciák kialakítása. Az innováció szempontjából magas lehet a pénzügyi kockázat, az innováció a fejlesztési nehézségek miatt csak később térül meg, és az adózás többnyire nincs tekintettel sikerre vagy sikertelenségre. A lehetőségek kiaknázásához szükséges képességek gyakran nem elegendőek. Az intézményi és szabályozási akadályok késleltethetik vagy alááshatják új piacok kialakulását vagy az azokhoz való hozzáférést. Ezenkívül a gazdasági körülmények is meghatározhatják, hogy sor kerül-e innovációra vagy sem.

(24) Az innovatív technológiák piaci bevezetésének említett akadályai különösen a környezetvédelmi technológiákat érintik. A piaci árak nagyon gyakran nem megfelelően tükrözik a termékek és szolgáltatások környezeti költségeit. A piaci árban nem tükrözött költségrész megtérítése nem a szennyezés okozójára, hanem a társadalom egészére hárul. A források megőrzésének, a környezetszennyezés megelőzésének és a környezetvédelemnek a leginkább költséghatékony módszerekkel történő megvalósítására vonatkozó közösségi érdekkel együtt ez a piaci hiányosság indokolja az ökoinnováció fokozott támogatását.

(25) Az innovációt előmozdító közösségi cselekvések célja a tagállamok és a régiók innovációs politikájának támogatása, valamint a nemzeti, a regionális és az európai innovációs politika és az azt támogató tevékenységek közötti szinergikus hatások kiaknázásának megkönnyítése. A Közösség képes a transznacionális cserefolyamatok, a kölcsönös tanulás és hálózati együttműködés megkönnyítésére, valamint ösztönözheti az együttműködést az innovációs politika tekintetében. Az érintett felek közötti hálózati együttműködés fontos eleme az innovációhoz nélkülözhetetlen ismeretek és ötletek terjesztésének.

(26) A 2004. december 9-i Távközlési Tanácsban elfogadott állásfoglalás lefekteti az információs társadalomra vonatkozó új kezdeményezésről szóló javaslat alapját az információs társadalom Európa teljesítményéhez való hozzájárulásának erősítése érdekében. „A lisszaboni stratégia új kezdete” címmel kiadott közleményében a Bizottság azt javasolja, hogy az erőfeszítéseket az „erősebb és tartósabb növekedés megvalósítására, valamint a több és jobb minőségű munkahely teremtésére” kell koncentrálni. A közlemény kiemeli, hogy az IKT mind a magán-, mind az állami szféra által történő alkalmazása kiemelkedő fontosságú Európa innovációs teljesítményének és versenyképességének előmozdítása szempontjából. Létre kell hozni ezért egy „IKT-politika támogatásának programja” elnevezésű egyedi programot.

(27) Az IKT a tudásalapú gazdaság gerince. A modern gazdaságokban a termelékenységnövekedés mintegy felerészben az IKT révén valósul meg, amely egyben sajátos megoldásokat kínál a legfontosabb társadalmi kihívások megoldására. Az állami és a közérdekű szolgáltatások javításának a vonatkozó közösségi politikákkal szoros együttműködésben kell történnie, különösen a közegészségügy, az oktatás és képzés, a környezetvédelem, a közlekedés és a belső piac kiépítése, illetve a versenypolitika területén.

(28) Ösztönözni kell az innovatív, IKT-alapú megoldások bevezetését és helyes alkalmazását, különösen a közérdekű szolgáltatások területén. A közösségi támogatás az információs társadalom kiépítését célzó cselekvések összehangolását és végrehajtását is megkönnyíti az összes tagállamban.

(29) Az eTEN (Transzeurópai Telekommunikációs Hálózatok) program félidős értékelése a közérdekű területeken a transzeurópai szolgáltatásokat támogató projektekre irányuló közösségi beavatkozásra a keresletorientált megközelítést ajánlja.

(30) Az eGovernmentről[54] és az eHealthről[55] szóló bizottsági közlemények, valamint a Tanács kapcsolódó következtetései fokozott erőfeszítéseket tartanak szükségesnek az innováció, a helyes gyakorlat cseréje és a kölcsönös interoperabilitás területén, valamint felhívják a figyelmet az említett területekre vonatkozó EU-programok közötti nagyobb szinergiák szükségességére.

(31) Az információs társadalomban a digitális tartalommal kapcsolatos kihívások kezelésére jogszabályi keretet hoztak létre. Ezt a közszféra információinak további felhasználásáról szóló, 2003. november 17-i 2003/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[56], az információs társadalomban a szerzői és kapcsolódó jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[57] és az adatbázisok jogi védelméről szóló, 1996. március 11-i 96/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[58] határozza meg.

(32) A tagállamokban alkalmazott eltérő gyakorlat továbbra is olyan technikai akadályokat teremt, amelyek gátolják a közszféra információinak a Közösségben való széleskörű elérhetőségét és további felhasználását.

(33) A digitális tartalomra vonatkozó közösségi cselekvések során figyelembe kell venni a Közösség többnyelvű és multikulturális jellegét.

(34) A természeti erőforrások, amelyeknek körültekintő és ésszerű felhasználását a Szerződés 174. cikke írja elő, magukban foglalják a megújuló energiaforrások mellett a kőolajat, a földgázt és a szilárd tüzelőanyagokat, amelyek kiemelt fontosságú energiaforrások, de egyben a széndioxid-kibocsátás fő forrásai is.

(35) Az „Útban az energiaellátás biztonságát célzó európai stratégia felé” című zöld könyv[59] megállapította, hogy az Európai Unió egyre inkább függ a külső energiaforrásoktól, és ez a függőség 20–30 év múlva elérheti a 70%-os mértéket. A zöld könyv ezért hangsúlyozta, hogy egyértelmű lépéseket kell tenni a kínálatorientált politikának a keresletorientált politikával szembeni ellensúlya felé, valamint felszólított a fogyasztás hatékonyabb irányítására és környezetbarátabbá tételére, különösen a közlekedés és az épitöipar területén. Felhívta továbbá a figyelmet arra, hogy az energia kínálati oldalán elsőbbséget kell biztosítani az új és a megújuló források fejlesztésének a globális felmelegedés hatásaira való megfelelő válasz és a korábbi cselekvési tervekben és állásfoglalásokban már meghatározott cél – 2010-re a bruttó belső energiafogyasztásban 12%-os megújulóenergia-felhasználási arány – teljesítése érdekében.

(36) A belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/77/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[60] előírja a tagállamok számára, hogy határozzák meg a közösségi célelőirányzatokhoz igazodó nemzeti célelőirányzatokat, annak érdekében, hogy 2010-re a bruttó nemzeti energiafogyasztás 12 %-a, és különösen a Közösség összes villamosenergia-fogyasztásának 21 %-a megújuló energiaforrásokból származzék. „A megújuló energiaforrások részesedése az EU-ban” című bizottsági közlemény[61] figyelmeztet arra, hogy a Közösség összes energiafogyasztásban a megújuló energia 12%-os részesedésének 2010-re való teljesítése nem valósítható meg további tettek nélkül.

(37) Az épületek energia teljesítményérõl szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[62] rendelkezéseinek megfelelően a tagállamoknak alkalmazniuk kell az energiateljesítményre vonatkozó minimumkövetelményeket az új és a már meglévő épületekre, gondoskodniuk kell az épületek energia teljesítményének igazolásáról és az épületekben lévő kazánok és légkondicionáló rendszerek rendszeres ellenőrzéséről.

(38) A közlekedési ágazatban a bioüzemanyagok, illetve más megújuló üzemanyagok használatának előmozdításáról szóló, 2003. május 8-i 2003/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[63] előírja a tagállamok számára, hogy biztosítsák, hogy a bioüzemenyagok és más megújuló üzemanyagok forgalomba kerülő mennyisége legalább egy bizonyos részarányt elérjen.

(39) A hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításáról szóló, 2004. február 11-i 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[64] rendelkezéseinek megfelelően a tagállamoknak elemzéseket kell készíteniük a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelési potenciáljukról, és támogatási rendszereket kell kidolgozniuk a megállapított nemzeti potenciáljuknak megfelelően.

(40) Az említett közösségi intézkedések végrehajtásának megkönnyítése, a megújuló energiaforrások szélesebb körű piaci bevezetése, valamint az energiahatékonyság javítása érdekében közösségi szintű egyedi támogatási programokra van szükség a fenntartható energiarendszerek feltételeinek megteremtéséhez, különösen a megújuló energiaforrásokat előállító vagy használó berendezések szabványosításának támogatására, a technológiai fejlesztések előmozdítására és a kereslet irányítására vonatkozó legjobb gyakorlat terjesztésére. Ugyanez vonatkozik az elektromos, elektronikus, irodai és kommunikációs eszközök energiahatékonysági címkézésére, illetve a világító, fűtő és légkondicionáló készülékek szabványosítására vonatkozó közösségi intézkedésekre. Ezért létre kell hozni az „Intelligens energia – Európa program” elnevezésű programot.

(41) A fenntartható energiafelhasználásra vonatkozó stratégia teljes hatásának elérése érdekében nemcsak folyamatos közösségi támogatást kell nyújtani a politikák fejlesztésére és végrehajtására, valamint a meglévő nem technológiai jellegű akadályok felszámolására hatékonyabb marketingkampányokon keresztül, hanem mindenekelőtt támogatni kell az innovatív technológiákra irányuló beruházások felgyorsítását és ösztönözni kell a piaci befogadást beruházásokat a Közösség egész területén.

(42) A megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság nemcsak környezetvédelmi szempontból fontosak, hanem egyben a Közösség leggyorsabban fejlődő iparágai közé tartoznak, amelyek új és innovatív munkahelyeket teremtenek. A megújuló energiaforrások európai ipara a világon az első a megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia-termelés technológiáinak fejlesztésében. Jótékony hatással vannak egyben a gazdasági és szociális kohézióra és a források megőrzésére.

(43) Az energia területére vonatkozó, „Intelligens energia – Európa (2003–2006)” többéves cselekvési program elfogadásáról szóló, 2003. június 26-i 1230/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[65] 2006. december 31-én hatályát veszti.

(44) Az 1230/2003/EK határozatban létrehozott program négy sajátos területéből három e program alatt folytatódik. Ezek a következők: (i) energiahatékonyság és az energiaforrások racionális felhasználása („SAVE”); (ii) az új és megújuló energiaforrások támogatása („ALTENER”); és (iii) a közlekedésben az energiahatékonyság javítása és az új és a megújuló energiaforrások felhasználásának támogatása („STEER”).

(45) Az 1230/2003/EK határozatban létrehozott program nemzetközi dimenzióját („COOPENER”) a külső segítségnyújtásra vonatkozó új közösségi eszközök keretében kell folytatni[66].

(46) A felelősségteljes kormányzás és a szabályozás javítására vonatkozó alapelveknek megfelelően a Bizottság független szakértőket bízott meg az energia területén kidolgozandó új, többéves közösségi program előzetes értékelésével, amely 2006. december 31-e után a jelenlegi „Intelligens energia – Európa” programot folytatja. Jelentésükben a szakértők megállapították, hogy szükség van az „Intelligens energia – Európa” program 2006 után való folytatásának biztosítására és megújítására egy átfogóbb és ambiciózusabb eszköz keretében.

(47) Miután a közösségi versenyképesség és innováció előmozdítása érdekében hozandó cselekvések célkitűzéseit a tagállamok nem tudják kellő hatékonysággal megvalósítani, mivel ahhoz többoldalú együttműködés, transznacionális mobilitás és közösségi szintű információcsere szükséges, és mivel ezért ezek a célok a szükséges cselekvések és intézkedések jellegéből adódóan sikeresebben valósíthatók meg közösségi szinten, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanezen cikkben meghatározott arányosság elvével összhangban ez a határozat nem lépi túl az említett célkitűzések megvalósításához szükséges mértéket.

(48) Az e határozat végrehatásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlásának szabályairól szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[67] összhangban kell elfogadni.

(49) Az egyedi programok alá tartozó területek jellegéből adódóan a Bizottság munkáját az egyes egyedi programok végrehajtásában különböző bizottságok segítik.

(50) A(z) xxx/2005/EK európai parlamenti és tanácsi határozat az európai digitális tartalom hozzáférhetőbbé, használhatóbbá és hasznosíthatóbbá tételére egy eContentplus nevű többéves programot hozott létre. Az említett határozat 2008 végén hatályát veszti. Ezt követően az európai digitális tartalom hozzáférhetőbbé, használhatóbbá és hasznosíthatóbbá tételét célzó intézkedéseket az e határozatban[68] létrehozott IKT-politika támogatásának programja keretein belül kell folytatni.

(51) A 96/413/EK határozatban meghatározott intézkedéseket a vállalkozási és innovációs programba kell integrálni. A 96/413/EK határozatot ezért hatályon kívül kell helyezni,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

I. CÍM KÖZÖS RENDELKEZÉSEK

I. fejezet A versenyképességi és innovációs keretprogram

1. cikk Létrehozás

(1) A versenyképesség és az innováció területén a közösségi cselekvés keretprogramja (a továbbiakban: „keretprogram”) a 2007. január 1-jétől 2013. december 31-ig tartó időszakra létrehozásra kerül.

(2) A keretprogram hozzájárul a Közösség, mint fejlett tudásalapú társadalom, versenyképességi és innovációs kapacitásához, amely kiegyensúlyozott gazdasági növekedésen alapuló fenntartható fejlődéssel, valamint a környezet minőségének magas szintű védelmén és javításán nyugvó, rendkívül versenyképes szociális piacgazdasággal rendelkezik.

(3) A keretprogram nem foglalja magában a Szerződés 166. cikkével összhangban végzett kutatási és technológiafejlesztési tevékenységeket.

2. cikk Célkitűzések

(1) A keretprogram célkitűzései a következők:

a) a vállalkozások és különösen a kis- és középvállalkozások (KKV) versenyképességének előmozdítása;

b) az innováció támogatása, beleértve az ökoinnováció támogatását is;

c) a versenyképes, innovatív és integrált információs társadalom fejlődésének felgyorsítása;

d) az energiahatékonyság, valamint az új és megújuló energiaforrások támogatása valamennyi ágazatban, beleértve a közlekedést is.

(2) A keretprogram célkitűzéseit a következő, a II. címben megállapított egyedi programok (a továbbiakban: „egyedi programok”) végrehajtásán keresztül kell megvalósítani:

a) a vállalkozási és innovációs program;

b) az IKT-politika támogatásának programja;

c) az „Intelligens energia – Európa” program.

3. cikk Költségvetés

(1) A keretprogram végrehajtására biztosított pénzügyi referenciaösszeg 4 212,6 millió euro.

(2) Az egyedi programokra vonatkozó indikatív költségvetési bontást az I. melléklet tartalmazza.

(3) Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság engedélyezi a pénzügyi terv keretein belül.

4. cikk Harmadik országok részvétele

A keretprogram nyitva áll a következő országok részvételére:

a) azon EFTA országok, amelyek az EGT tagjai, az EGT-megállapodásban megállapított feltételeknek megfelelően;

b) az előcsatlakozási stratégiákból részesülő tagjelölt országok, a megfelelő keretmegállapodás és a társulási tanácsi határozatok által az ezen országoknak a közösségi programokban való részvételére megállapított általános alapelvekkel és feltételekkel összhangban;

c) a nyugat-balkáni országok, a közösségi programokban való részvételükre vonatkozó keretmegállapodások létrehozását követően az ezen országokkal meghatározandó rendelkezésekkel összhangban;

d) más harmadik országok, amennyiben megállapodások ezt lehetővé teszik.

II. fejezetA keretprogram végrehajtása

5. cikk Munkaprogramok

(1) A Bizottság az egyedi programokra vonatkozóan éves munkaprogramokat fogad el a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.

A Bizottság biztosítja azok végrehajtását.

(2) Az (1) bekezdésben említett éves munkaprogramok több mint 1 millió eurós költségvetési bontást érintő módosításait a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

6. cikk A végrehajtási intézkedések típusai

(1) A munkaprogramok végrehajtására vonatkozó intézkedések különösen a következők:

a) a KKV-knak biztosított közösségi pénzügyi eszközök;

b) a különböző érdekeltek hálózatainak a kiépítése;

c) az innováció megkezdésének támogatása érdekében kísérleti projektek, replikálási projektek és egyéb intézkedések;

d) politikai elemzések, fejlesztés és koordináció a részt vevő országokkal;

e) információcsere, terjesztés és a tudatosság növelése;

f) a tagállamok és régiók együttes cselekvéseinek a támogatása;

g) a tagállamokkal együttműködésben kidolgozott műszaki előírásokon alapuló beszerzés;

h) a nemzeti és regionális szintű hatóságok közötti twinning.

(2) A II. cím I., II. és III. fejezetének 2. szakaszában meghatározott ezen intézkedéseket és kiegészítő végrehajtási intézkedéseket bármely egyedi program esetében alkalmazni lehet, amennyiben a vonatkozó munkaprogram így rendelkezik.

(3) A támogatásnak teljesen összhangban kell lennie a Közösség állami támogatásokra vonatkozó szabályaival és a kapcsolódó eszközökkel.

7. cikk Technikai segítségnyújtás

Az e határozatban megállapított költségvetési keret magában foglalhatja az e határozat végrehajtásához és célkitűzéseinek eléréséhez közvetlenül szükséges előkészítő cselekvésekhez, monitoringhoz, ellenőrzéshez, könyvvizsgálathoz és értékeléshez kapcsolódó kiadásokat.

Ezek a cselekvések magukban foglalhatják különösen a tanulmányokat, az értekezleteket, az információs tevékenységeket, a kiadványokat, az információcseréhez és -feldolgozáshoz szükséges informatikai eszközökre, rendszerekre és hálózatokra vonatkozó kiadásokat, és minden egyéb olyan technikai, tudományos és igazgatási segítségnyújtásra és szakértelemre vonatkozó kiadást, amelyre a Bizottságnak szüksége lehet e határozat végrehajtásának céljából.

8. cikk Monitoring és értékelés

(1) A Bizottság rendszeresen figyelemmel kíséri a keretprogram és annak egyedi programjainak a végrehajtását.

A Bizottság minden egyedi program vonatkozásában a pénzügyi végrehajtás eszközeivel támogatott tevékenységekről, az eredményekről és a hatásokról éves végrehajtási jelentést készít.

(2) A keretprogramról és annak egyedi programjairól közbenső és végleges értékelést kell készíteni, amely során az alkalmasságot, a koherenciát, a szinergiákat, a hatékonyságot, az eredményességet, a fenntarthatóságot és a hasznosságot vizsgálják.

A közbenső értékelés magában foglalhat korábbi programokra vonatkozó utólagos értékelési elemeket is.

(3) Az egyedi programok közbenső és végleges értékelését és a szükséges költségvetési előirányzatokat az egyes munkaprogramok tartalmazzák.

A keretprogram közbenső és végleges értékelését és a szükséges költségvetési előirányzatot a II. cím I. fejezetével létrehozott vállalkozási és innovációs egyedi program munkaprogramja tartalmazza.

(4) A keretprogram közbenső értékelését 2009. december 31-ig, végleges értékelését 2011. december 31-ig kell elkészíteni.

Az egyedi programok közbenső és végleges értékelését úgy kell elkészíteni, hogy azok eredményeit figyelembe lehessen venni a keretprogram közbenső és végleges értékelése során.

(5) A keretprogram és annak egyedi programja közbenső és végleges értékelésének főbb eredményeit a Bizottság továbbítja az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának.

9. cikk A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

(1) A Bizottság biztosítja, hogy amennyiben az e határozat értelmében finanszírozott cselekvéseket végrehajtják, a Közösség pénzügyi érdekei védelemben részesüljenek a 2988/95/EK, Euratom, a 2185/96/EK, Euratom és az 1073/1999/EK rendelettel összhangban a csalás, a korrupció és minden egyéb jogellenes tevékenység megelőzése érdekében hozott intézkedések alkalmazásával, hatékony ellenőrzésekkel, a jogosulatlanul kifizetett összegek visszakövetelésével, valamint – amennyiben szabálytalanságokat állapítanak meg – hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók alkalmazásával.

(2) Az e határozat értelmében finanszírozott közösségi cselekvések esetében a 2988/95/EK, Euratom és a 2185/96/EK, Euratom rendeletet kell alkalmazni a közösségi jogszabályi rendelkezés elleni bármely jogsértésre, beleértve a program által keletkeztetett szerződéses kötelezettség egy gazdasági szereplő cselekménye vagy mulasztása miatt történő megsértését is, amelynek eredményeként az Európai Közösségek általános költségvetése vagy az Európai Közösségek által kezelt költségvetések kárt szenvednek vagy szenvednének valamely indokolatlan kiadási tétel következtében.

(3) Az e határozat alapján meghozott valamennyi végrehajtási intézkedésnek rendelkeznie kell különösen a Bizottság vagy az általa felhatalmazott bármely képviselője által történő vagy az Európai Számvevőszék könyvvizsgálatain keresztül történő szükség esetén helyszíni felülvizsgálat és pénzügyi ellenőrzés lehetőségéről.

II. CÍMAZ EGYEDI PROGRAMOK

I. fejezet A vállalkozási és innovációs program

1. szakaszCélkitűzések és a cselekvések területei

10. CIKK Létrehozás és célkitűzések

(1) A vállalatok, a KKV-k, a vállalkozás, az innováció és az ipari versenyképesség támogatásra egy program (a továbbiakban: „vállalkozási és innovációs program”) kerül létrehozásra.

(2) A vállalkozási és innovációs program a következők támogatására, javítására, ösztönzésére és előmozdítására vonatkozó cselekvéseket írja elő:

a) a KKV-k beindításához és növekedéséhez szükséges finanszírozáshoz való hozzáférés, valamint az innovációs tevékenységekbe – beleértve az ökoinnovációt is – történő befektetések eszközlése;

b) a KKV-k közötti együttműködés kedvező feltételeinek megteremtése;

c) a vállalkozások innovációja, beleértve az ökoinnovációt is;

d) vállalkozói és innovációs kultúra;

e) a vállalkozáshoz és az innovációhoz kapcsolódó gazdasági és igazgatási reform.

11. cikk Hozzáférés a KKV-k beindításához és növekedéséhez szükséges finanszírozáshoz

A KKV-k beindításához és növekedéséhez szükséges finanszírozáshoz és az innovációs tevékenységekbe – beleértve az ökoinnovációt is – történő befektetések finanszírozásához való hozzáférés sel kapcsolatos cselekvések magukban foglalhatják a következőket:

a) a kockázatitőke-alapok beruházási volumene és az „üzleti angyalok” által támogatott befektetési eszközök növelését;

b) a KKV-k hitelfinanszírozási eszközei áttételének a biztosítását;

c) a KKV-k számára a pénzügyi környezet javítását.

12. cikk A KKV-k közötti együttműködés

A KKV-k közötti együttműködéshez kapcsolódó cselekvések magukban foglalhatják a következőket:

a) a KKV-kat támogató szolgáltatások előmozdítását;

b) a KKV-k határokon átnyúló együttműködését segítő intézkedésekhez való hozzájárulást, beleértve a KKV-k részvételét az európai szabványosításba;

c) a nemzetközi üzleti együttműködés előmozdítása és megkönnyítését.

13. cikk A vállalkozások innovációja, beleértve az ökoinnovációt is

Az innovációhoz, beleértve az ökoinnovációt is, kapcsolódó cselekvések magukban foglalhatják a következőket:

a) az ágazatspecifikus innováció, a klaszterek, az innovációs hálózatok, az állami-magán innovációs partnerségek és az érintett nemzetközi szervezetekkel való együttműködés, valamint az innovációirányítás alkalmazásának előmozdítását;

b) az üzleti innováció érdekében a nemzeti és regionális programok támogatását;

c) az innovatív technológiák alkalmazásának támogatását;

d) a transznacionális ismeret- és technológiaátadásra, valamint a szellemi és ipari tulajdonjogok kezelésére vonatkozó szolgáltatások támogatását;

e) új típusú innovációs szolgáltatások felderítését;

f) az adatok archiválásán és átadásán keresztül a technológia és az ismeretek előmozdítását.

14. cikk Vállalkozás és az innovációs kultúra

A vállalkozással és az innovációs kultúrával kapcsolatos cselekvések magukban foglalhatják a következőket:

a) a vállalkozói kedv, a vállalkozási képesség és kultúra ösztönzését, valamint a vállalkozói kockázat és sikerek egyensúlyát, különösen a fiatal vállalkozók tekintetében;

b) az innováció, a vállalkozásfejlesztés és növekedés számára kedvező üzleti környezet megteremtésének ösztönzését;

c) a politikák kidolgozása és a szereplők – beleértve a nemzeti és regionális programvezetőket is – közötti együttműködés támogatását.

15. cikk A vállalkozással és az innovációval kapcsolatos gazdasági és igazgatási reform

A vállalkozással és az innovációval kapcsolatos gazdasági és igazgatási reformot érintő cselekvések magukban foglalhatják a következőket:

a) az adatgyűjtést, a teljesítményelemzést és monitoringot, valamint a politika kidolgozását és koordinálását;

b) az ipari és szolgáltatási ágazathoz kapcsolódó versenyképességi stratégiák meghatározásához és támogatáshoz való hozzájárulást;

c) a kölcsönös kiválósági tanulás támogatását a nemzeti és regionális igazgatásban.

2. szakaszVégrehajtás

16. CIKK A KKV-knak biztosított közösségi pénzügyi eszközök

(1) A közösségi pénzügyi eszközöket azzal a céllal kell működtetni, hogy megkönnyítsék a KKV-k számára azok életciklusa bizonyos szakaszaiban - alapításuk, elindításuk, bővítésük, valamint az átadás során - a finanszírozáshoz való hozzáférést. A KKV-k által az olyan tevékenységekbe, mint a technológiafejlesztés, az innováció és a technológiaátadás történő befektetések a pénzügyi eszközök alkalmazási körébe tartoznak.

(2) Az (1) bekezdésben említett eszközök a következők:

a) a gyorsan növekvő és innovatív KKV-k támogatása (GIF);

b) a KKV-garanciakeret;

c) a kapacitáskiépítési rendszer.

(3) A különböző eszközöket érintő végrehajtási intézkedéseket a II. melléklet tartalmazza.

17. cikk A GIF

(1) A GIF-et a Bizottság nevében az EBA működteti.

A következő feladatokat végzi:

a) a KKV-k alapításához és finanszírozásához való hozzájárulás, a sajáttőkével és a kockázati tőkével kapcsolatos piaci hiányosságok csökkentése, amelyek akadályozzák a KKV-kat növekedési potenciáljuk kihasználásában;

b) az innovációs és a gyorsan növekvő KKV-k támogatása, különösen pedig azoké, amelyek kutatási, fejlesztési és egyéb innovációs tevékenységeket végeznek;

(2) A GIF két részből áll:

Az első rész, a GIF 1 a korai beruházásokat (alapítás elõtti, beindítás) foglalja magában. Ennek célja a szakosodott kockázatitőke-alapokba, úgymint a korai stádiumban történő, a regionálisan működő, illetve a meghatározott ágazatokat, technológiákat vagy K+F-et célzó alapokba és az inkubátorházakhoz kapcsolódó alapokba történő befektetések, amelyek cserébe a KKV-k számára tőkét biztosítanak. Az „üzleti angyalok” által támogatott alapokban és beruházási eszközökben is részt vehet társfinanszírozóként.

A második rész, a GIF 2 a bővítési szakaszban történő beruházásokat foglalja magában, és a szakosodott kockázatitőke-alapokatba fektet be, amelyek cserébe az innovatív, gyorsan növekvő KKV-k számára kvázitőkét vagy sajáttőkét biztosítanak azok bővítési szakaszában. A GIF 2 befektetései elkerülik a kivásárlásokat és a kiváltási tőkét.

A GIF közvetítőkbe is befektethet, adott esetben, olyan nemzeti programokkal együttműködve, amelyek célja a kisvállalkozásokban érdekelt befektetési cégek fejlesztése.

18. cikk A KKV-garanciakeret

(1) A KKV-garanciakeretet a Bizottság nevében az EBA működteti.

A következő feladatokat végzi:

a) viszont- vagy adott esetben társgaranciák biztosítása a jogosult országokban működő garanciaprogramok számára;

b) közvetlen garanciák biztosítása bármely más megfelelő pénzügyi közvetítő számára.

(2) A KKV-garanciakeret négy részből áll:

Az első rész: (a) hitelfinanszírozás kölcsönökön vagy lízingen keresztül, amelynek feladata, hogy KKV-knek a tudásalapú tevékenységekhez – úgymint a technológiai fejlesztéshez, az innovációhoz és a technológiaátadáshoz – kapcsolódó ismert kockázat és a megfelelő garancia hiánya miatti, a finanszírozáshoz való hozzáféréssel kapcsolatos különleges nehézségeit csökkentse.

A második rész: (b) mikrohitel biztosítása annak ösztönzése érdekében, hogy a pénzintézetek nagyobb szerepet vállaljanak a kisebb összegű kölcsönök biztosításán keresztül, amelyek az elégtelen garanciákkal rendelkező kölcsönfelvevők esetében egy ügyfélre vetítve arányosan nagyobb kezelési költséggel járnak. A garanciákon vagy viszontgaranciákon kívül a pénzügyi közvetítők támogatásban részesülhetnek a mikrohitel-finanszírozással járó magas adminisztrációs költségek részbeni ellensúlyozására.

A harmadik rész: (c) a KKV-k sajáttőke- vagy kvázitőke-beruházásainak garanciája, amely magában foglalja az olyan helyi vagy regionális alapokba történő befektetéseket, amelyek magvető tőkét és/vagy tőkét biztosítanak a vállalkozás beindítási szakaszában, valamint a mezzanine finanszírozási alapokba történő befektetéseket, hogy csökkenjenek a KKV-k előtt álló, gyenge pénzügyi struktúrájukból fakadó vagy az üzemátszállásból származó nehézségeket.

A negyedik rész: (d) a KKV-k hitelportfóliójának értékpapírosítása, amely a KKV-k számára kiegészítő hitelfinanszírozást mozgósít a célintézményekkel kötött megfelelő kockázatmegosztási megállapodások alapján. E tranzakciók támogatásának feltétele az intézmények arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy a mozgósított tőkéből származó likviditás jelentős részét ésszerű időn belül új KKV-hitelezésre fordítsák.

19. cikk A kapacitáskiépítési rendszer

(1) A kapacitáskiépítési rendszert a nemzetközi pénzügyi intézményekkel – beleértve az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankot (EBRD), az Európai Beruházási Bankot (EBB), az Európai Befektetési Alapot (EBA) és az Európa Tanács Fejlesztési Bankját (CEB) – kell működtetni.

A következő feladatokat végzi:

a) az innovatív vagy a növekedési potenciállal rendelkező KKV-kba befektető alapok befektetésének és technológiai ismereteinek a javítása;

b) a KKV-knak számára a hitelnyújtás ösztönzése a hitelértékelési eljárás javításán keresztül.

(2) A kapacitáskiépítési rendszer a magvetőtőke-finanszírozási cselekvésből és a partnerségi cselekvésből áll.

A magvetőtőke-finanszírozási cselekvés támogatást nyújt az innovatív és az egyéb, növekedési potenciállal rendelkező KKV-k számára – beleértve a hagyományos gazdaságban szereplőket is – a kockázati tőke ösztönzésére, a kezdőtőke-alapok és indulófinanszírozási alapok vagy hasonló szervezetek támogatásán keresztül. Támogatást biztosít a különleges befektetési vagy technológiai ismeretekkel rendelkező kiegészítő személyzet hosszú távú alkalmazására.

A partnerségi cselekvés támogatást biztosít a pénzügyi közvetítők számára a KKV-k hitelfinanszírozására vonatkozó hitelértékelési eljárás javítása érdekében nyújtott technikai segítség költségeinek fedezésére, hogy ösztönözzék az azon országokban lévő KKV-k finanszírozását, ahol a banki közvetítés alacsonyabb szinten áll.

A partnerségi cselekvés alkalmazásában az „alacsonyabb szinten álló banki közvetítés” azon országokban lévő bankokra vonatkozik, ahol a hazai hitel az ország bruttó hazai termékének százalékában kifejezve jelentősen a közösségi átlag alatt van az Európai Központi Bank vagy a Nemzetközi Valutaalap vonatkozó adatai alapján.

A partnerségi cselekvés a nemzetközi pénzügyi intézmények által a jogosult országokban a partnerbankoknak vagy pénzügyi intézményeknek biztosított hitelkereteket vagy a kockázatmegosztást kíséri. A partnerségi cselekvés jelentős része a bankok arra vonatkozó képességeinek a javításához kapcsolódik, hogy a jelentős ökoinnovációs összetevővel rendelkező projektek kereskedelmi életképességét felmérjék.

20. cikk A vállalkozást és az innovációt támogató szolgáltatások

(1) A vállalkozást és az innovációt támogató szolgáltatásokat ösztönözni kell, különösen a KKV-k esetében.

(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a pénzügyi támogatást a hálózati partnereknek lehet nyújtani, különösen a következők biztosítása érdekében:

a) az információra, a visszacsatolásra és a vállalkozások együttműködésére vonatkozó szolgáltatások;

b) az innovációra, a technológia- és ismeretátadásra vonatkozó szolgáltatások;

c) a KTF közösségi keretprogramban való KKV-részvétel bátorítására vonatkozó szolgáltatások.

E szolgáltatásokra vonatkozó részleteket a III. melléklet tartalmazza.

(3) A Bizottság a hálózati partnereket a (2) bekezdés a), b) és c) pontjában említett különböző szolgáltatásokkal kapcsolatos ajánlattételi felhívások útján választja ki. Ezeket követően a Bizottság a kiválasztott partnerekkel partnerségi keretmegállapodást köthet, amely a felajánlott tevékenységek típusát, a támogatások odaítélésére vonatkozó eljárását és mindkét fél általános jogait és kötelezettségeit tartalmazza. A partnerségi keretmegállapodás a program egész időtartamára érvényes lehet.

(4) A (2) bekezdés a), b) és c) pontjában említett szolgáltatásokon kívül a Bizottság pénzügyi támogatást biztosíthat a keretprogram egyéb tevékenységeinek végrehajtására, de kizárólag a hálózati partnereknek szóló az ajánlattételi felhívások alapján.

(5) A Bizottság a hálózati partnereket a megfelelő együttműködési és működési támogatás rendelkezésre bocsátásán keresztül támogatja. Az azon országokban létrehozott szervezetek, amelyek nem vesznek részt a programban, részesülhetnek ebből az együttműködési és működési támogatásból.

(6) A Bizottság biztosítja a hálózati partnerek együttműködését, valamint azt, hogy abban az esetben, ha a hálózati partner nem tud egy hozzá intézett megkeresésre válaszolni, akkor a partner azt egy illetékes hálózati partnerhez utalja.

21. cikk A vállalkozási innovációs támogatási rendszer

(1) A vállalkozás innovációjának támogatási programja előmozdítja a vállalkozásinnovációt támogató programok nemzetközi együttműködését.

(2) Az együttműködő programok valamely csoportja akkor jogosult a közösségi támogatásra, ha:

a) azokat nemzeti vagy szubnacionális szinten a hatóságok külön-külön igazgatják, és

b) magukban foglalnak legalább három résztvevő országot, és

c) azokat összehangoltan vagy közösen hajtják végre.

(3) A közösségi ajánlattételi felhívásokat követően az együttműködő programok alkalmas csoportját támogatásra ki lehet választani.

(4) Az együttműködő programok kiválasztott csoportjai számára támogatást lehet nyújtani azzal a céllal, hogy az egész csoportnak vagy a csoport egy vagy több egyedi cselekvésének hozzáadott értéket biztosítsanak, szinergiát teremtsenek az együttműködő programok között vagy biztosítsák a kritikus tömeget.

(5) Az együttműködő programok kiválasztott csoportjai számára kiegészítő közösségi finanszírozás formájában is lehet támogatást biztosítani a következőkhöz való hozzájárulással:

a) az együttműködő programok egy csoportja tevékenységeit támogató közös alaphoz, vagy

b) az együttműködő programok egy csoportja egyedi közös cselekvéseinek finanszírozásához.

(6) Az ilyen közös alapból támogatott cselekvésnek vagy a közösségi finanszírozásból előnyt élvező egyedi közös cselekvésnek mindazok számára nyitva kell állniuk, akik a csoport bármely együttműködő programja keretében a megfelelő cselekvésben való részvételre jogosultak lennének.

22. cikk Politikaelemzés, fejlesztés és koordináció a résztvevő országokkal

A résztvevő országokkal kapcsolatos politikaelemzés, fejlesztés és koordináció támogatása a következőket foglalhatja magában:

a) amennyiben lehetséges, hivatalos statisztikákon alapuló tanulmányok, adatgyűjtés, felmérések és kiadványok készítését;

b) a szakértők – beleértve a közintézmények és az érdekelt felek munkatársait is – ülései, konferenciák és más rendezvények szervezését;

c) a tudatosság növelését, hálózatok kiépítését és egyéb vonatkozó tevékenységeket;

d) a nemzeti és regionális teljesítmények értékelését, valamint a legjobb gyakorlatok kidolgozását, azok terjesztését és megvalósítását.

23. cikk A nemzeti és regionális szintű hatóságok közötti twinning

(1) A célirányos igazgatási együttműködés érdekében a twinninget a nemzeti kapcsolattartó pontokhoz benyújtandó ajánlattételekre vonatkozó felhívások útján lehet létrehozni. Ezek a pontok az illetékes nemzeti vagy regionális hatóságok beleegyezésével meghatározhatnak egy vezető szakértőt vagy szakértői csoportot.

(2) A Bizottság a vezető szakértő vagy a szakértői csoportok által elkészített munkatervet felülvizsgálja, és a támogatást odaítélheti a hatóságoknak.

(3) A twinninget kísérhetik a Bizottság központi támogatási szolgálatai.

24. cikk A program támogatási intézkedései

A Bizottság a következőket végzi:

a) a versenyképesség és az ágazati kérdések elemzése és monitoringja, az európai ipar versenyképességéről szóló éves bizottsági jelentése számára is;

b) a vállalkozások versenyképességéhez különösen szükséges közösségi intézkedések hatásvizsgálatainak az elkészítése;

c) a program egyedi szempontjainak vagy egyedi végrehajtási intézkedéseinek értékelése;

d) a programmal kapcsolatos megfelelő információk terjesztése.

3. szakaszMunkaprogram

25. CIKK Munkaprogram

A munkaprogram részletesen tartalmazza a célkitűzéseket, a prioritásokat és a működési ütemterveket, valamint a 16–23. cikkben említett intézkedések részvételi, kiválasztási és értékelési feltételeit.

II. fejezet Az IKT-politika támogatásának programja

1. szakaszCélkitűzések és a cselekvések területei

26. CIKK Létrehozás és célkitűzések

(1) Az információs és kommunikációs technológiák támogatásának programja, a továbbiakban: az „IKT-politika támogatásának programja”, létrehozásra kerül.

(2) Az IKT-politika támogatásának programja a következő cselekvésekről rendelkezik:

a) az egységes európai információs tér kialakítása, valamint az információs termékek és szolgáltatások belső piacának erősítése;

b) az innováció ösztönzése az IKT szélesebb körű bevezetésén és az abba történő beruházáson keresztül;

c) egy integrált információs társadalom és a közérdekű területeken hatékonyabb és hatásosabb szolgáltatások kialakítása, valamint az életminőség javítása.

(3) A (2) bekezdésben említett cselekvések végrehajtása során különös hangsúlyt kell fektetni azon lehetőségek és előnyök előmozdítására és a rájuk vonatkozó tudatosság növelésére, amelyeket az IKT a polgárok és a vállalkozások számára jelent.

27. cikk Az egységes európai információs tér

Az egységes európai információs térrel kapcsolatos cselekvések céljai:

a) az IKT-alapú szolgáltatásokhoz való folyamatos hozzáférés biztosítása, valamint a konvergáló digitális kommunikáció és szolgáltatások – beleértve az interoperabilitást, a biztonságot és a megbízhatóságot – gyors és megfelelő alkalmazása keretfeltételeinek megteremtése;

b) a digitális tartalom fejlesztésére vonatkozó feltételek javítása, különös tekintettel a többnyelvűségre és a kulturális sokszínűségre;

c) az európai információs társadalom monitoringja az adatgyűjtésen és a fejlődés elemzésén, a digitális kommunikációs szolgáltatások – beleértve az internet fejlesztését, a széles sávú szolgáltatásokhoz való hozzáférést, valamint a tartalom és a szolgáltatások fejlesztését – hozzáférhetőségén és használatán keresztül.

28. cikk Az IKT szélesebb körű bevezetésén és az abba történő beruházásokon keresztül történő innováció

Az IKT szélesebb körű bevezetésén és az abba történő beruházásokon keresztül történő innovációval kapcsolatos cselekvések céljai:

a) az IKT által lehetővé tett folyamatokban, szolgáltatásokban és termékekben az innováció előmozdítása, különösen a KKV-k és a közszolgáltatások területén, figyelembe véve a szükséges tudásbeli követelményeket;

b) a köz- és a magánszféra interakciójának, valamint az állami-magán partnerségek előmozdítása az innováció és az IKT-ba történő beruházások fokozása érdekében;

c) azon lehetőségek és előnyök előmozdítása és a rájuk vonatkozó tudatosság növelése, amelyeket az IKT a polgárok és a vállalkozások számára jelent, valamint az IKT kirajzolódó fejlődési irányairól szóló európai szintű viták ösztönzése.

29. cikk Egy integrált információs társadalom, valamint a közérdekű területeken hatékonyabb és hatásosabb szolgáltatások kialakítása és az életminőség javítása

Az integrált információs társadalom, valamint a közérdekű területeken hatékonyabb és hatásosabb szolgáltatások kialakításával és az életminőség javításával kapcsolatos cselekvések céljai:

a) az IKT-hoz való hozzáférés és a digitális írástudás bővítése;

b) az IKT-alkalmazással kapcsolatos bizalom erősítése, valamint az IKT alkalmazásának támogatása, különösen az adatvédelem kérdéseit illetően;

c) a közérdekű területeken és az IKT által lehetővé tett társadalmi részvétel érdekében az elektronikai szolgáltatások minőségének, hatékonyságának és hozzáférhetőségének javítása, beleértve az interoperábilis páneurópai vagy határokon átnyúló közszolgáltatásokat, valamint a közös érdekű szolgáltatási elemek kialakítását és a helyes gyakorlatok cseréjét.

2. szakaszVégrehajtás

1. alszakaszA projektek, a legjobb gyakorlatokra vonatkozó cselekvések és a tematikus hálózatok megvalósítása

30. cikk Általános szabályok

Az IKT-politikát támogató programot projektekkel, a legjobb gyakorlatra vonatkozó cselekvésekkel és tematikus hálózatokkal lehet végrehajtani, beleértve a páneurópai dimenziójú innovatív közszolgáltatások széles körű kipróbálására és demonstrációjára vonatkozó cselekvéseket.

A projektek, a legjobb gyakorlatra vonatkozó cselekvések és a tematikus hálózatok célja az innovatív IKT-alapú megoldások terjesztésének és legjobb használatának ösztönzése, különösen a közérdekű szolgáltatások esetében. A közösségi támogatás célja továbbá, hogy előmozdítsa a tagállamokban az információs társadalom kialakítására vonatkozó cselekvések koordinációját és végrehajtását.

31. cikk Projektek, a legjobb gyakorlatra vonatkozó cselekvések és tematikus hálózatok

(1) A következőket kell támogatni:

a) projektek, beleértve a végrehajtási, a kísérleti és a replikálási projekteket;

b) a legjobb gyakorlatra vonatkozó cselekvések, a Közösségben az ismeretek terjesztése és a tapasztalatok cseréje érdekében;

c) az adott célkitűzéshez kapcsolódó különböző érdekeltek tematikus hálózatai, a koordinációs tevékenységek és az ismeretátadás megkönnyítése érdekében.

(2) A projektek célja az innováció, a technológiaátadás és a már piaci bevezetésre alkalmas új technológiák terjesztésének előmozdítása.

A Közösség támogatást nyújthat az 1. cikk a) pontjában említett projektek költségvetésére, azok összköltsége maximum 50 %-ának megfelelő összegig. A közszektorbeli szervek a kiegészítő költségek 100 %-a alapján kaphatnak térítést.

(3) A legjobb gyakorlatra vonatkozó cselekvéseket az egymással tematikus hálózatokon keresztül kapcsolatban álló, egyedi témákkal foglalkozó klaszterek hajtják végre.

Az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott intézkedésekre vonatkozó közösségi hozzájárulás a cselekvés egyedi célkitűzéseinek eléréséhez szükséges vagy annak megfelelő közvetlen költségekre korlátozódik.

(4) A tematikus hálózatok összekapcsolódhatnak a legjobb gyakorlatra vonatkozó cselekvésekkel.

A tematikus tevékenységekre vonatkozó támogatást a hálózat koordinálásának és megvalósításának támogatható, kiegészítő költségeire nyújtják. A közösségi részvétel ezen intéz