Brüsszel, 18.11.2008

COM(2008) 759 végleges

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

.

– a 384/96/EK rendelet 5. cikke alapján lefolytatott eljárást követően a Belaruszból, a Kínai Népköztársaságból és Oroszországból,

– az ugyanezen rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján lefolytatott hatályveszési felülvizsgálatot követően a Thaiföldről,

– az ugyanezen rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján lefolytatott hatályvesztési felülvizsgálatot, illetve 11. cikkének (3) bekezdése alapján lefolytatott időközi felülvizsgálatot követően az Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről,

– és a Bosznia -Hercegovinából, valamint Törökországból származó ugyanezen termékek behozatalára vonatkozó eljárások megszüntetéséről.

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat indokai és célkitűzései A javaslat tárgya a legutóbb a 2005. december 21-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) alkalmazása a Belaruszból, Bosznia-Hercegovinából, a Kínai Népköztársaságból, Oroszországból, Thaiföldről, Törökországból és Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára. |

Általános háttér A javaslat az alaprendelet végrehajtásával összefüggésben, az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelően lefolytatott vizsgálat eredményeként jött létre. |

A javaslat által érintett területen hatályos rendelkezések A Tanács 2002. szeptember 23-i 1697/2002/EK rendelete a Thaiföldről, Törökországból és Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetéséről. |

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekelt felekkel |

Az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően az eljárásokban érintett érdekelt feleknek a vizsgálat során már lehetőségük nyílt arra, hogy érdekeik védelmében fellépjenek. |

Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |

Nem volt szükség külső szakvéleményre. |

Hatásvizsgálat A javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött létre. Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, viszont tartalmazza a megvizsgálandó körülmények részletes listáját. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

A javasolt intézkedés összefoglalása a) Az alaprendelet 5. cikke alapján a Kínai Népköztársaságból, az Orosz Föderációból, Bosznia-Hercegovinából, valamint Belaruszból származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes vizsgálat A hegesztett acélcsövek európai uniós ágazatának védelmi bizottsága (Defence Comittee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union) 2007-ben az alaprendelet 5. cikke szerint a gyártók egy jelentős, ez esetben az érintett termék teljes közösségi gyártásának több mint 50 %-át képviselő hányada nevében panaszt nyújtott be. Miután megállapította, hogy a dömpingellenes vizsgálat megindításához elegendő bizonyíték áll rendelkezésre, 2007. szeptember 26-án a Bizottság megindította az eljárást[1]. A vizsgálat megállapította az érintett termék dömpingjét, valamint azt, hogy Bosznia-Hercegovina kivételével az érintett országokból érkező behozatal a közösségi gazdasági ágazatnak kárt okozott. A vizsgálatból az is kiderült, hogy a végleges dömpingellenes intézkedések elrendelésével szemben semmilyen nyomós közösségi érdek sem áll. A Bizottság ezért a Belaruszból, a Kínai Népköztársaságból és Oroszországból származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára végleges dömpingellenes vámok kivetését, a Bosznia-Hercegovinából származó azonos termék behozatala tekintetében pedig az eljárás megszüntetését javasolja. b) A Törökországból, Thaiföldről és Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára vonatkozó hatályos dömpingellenes intézkedések hatályvesztési felülvizsgálata és a Törökországból származó behozatalt érintő időközi felülvizsgálat A kérelmet a hegesztett acélcsövek európai uniós ágazatának védelmi bizottsága a gyártók egy jelentős, ez esetben az érintett termék teljes közösségi gyártásának több mint 50 %-át képviselő hányada nevében nyújtotta be. Miután megállapította, hogy a felülvizsgálatok megindításához elegendő bizonyíték áll rendelkezésre, 2007. szeptember 26-án a Bizottság megindította az eljárást[2]. A vizsgálat megerősítette a dömping és a kár folytatásának vagy megismétlődésének valószínűségét, ezért a Bizottság a Thaiföldről és Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedések fenntartását javasolja, Törökországtól eltekintve. A Törökországot érintő időközi felülvizsgálat tekintetében a hegesztett acélcsövek európai uniós ágazatának védelmi bizottságától kapott tájékoztatás szerint az érintett termék Törökországból származó behozatala tekintetében az intézkedések mértéke már nem elegendő ahhoz, hogy a láthatóan komoly mértékben megnövekedett káros dömpinget ellensúlyozni tudja. Törökország esetében az időközi felülvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy az előző rendeletben megállapított vámokat meg kell szüntetni. c) Egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára vonatkozó hatályos dömpingellenes intézkedések dömpingre korlátozott időközi felülvizsgálata az Interpipe Group nevű ukrán vállalat esetében A kérelmet az ukrán Interpipe Group nevű vállalat nyújtotta be azt állítva, hogy a saját költségein/belföldi árain alapuló rendes érték és az EU-hoz hasonló harmadik ország piacán felszámított exportárainak összehasonlítása azt mutatná, hogy a dömping jóval a jelenlegi intézkedések szintje alá csökkent. Az intézkedések további fenntartása a jelenlegi mértékben ezért már nem szükséges a dömping ellensúlyozásához. Miután megállapította, hogy a felülvizsgálat megindításához elegendő bizonyíték áll rendelkezésre, 2008. január 24-jén a Bizottság megindította az eljárást[3]. A vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy az előző rendeletben megállapított vámtételeket ki kell igazítani. A tagállamokkal a dömpingellenes bizottság 2008. ….-i ülésének keretében tartottak konzultációt. X tagállam támogatta a javasolt intézkedést, X ellenezte, X tartózkodott, X pedig nem reagált rá. A Bizottság javasolja, hogy a Tanács fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, amelyet legkésőbb XX-ig közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában. |

Jogalap A legutóbb a 2005. december 21-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet. |

A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ennélfogva nem alkalmazható. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok(ok) miatt. |

Az alaprendelet határozza meg az intézkedések jellegét és nem hagy teret nemzeti döntésnek. |

Nem alkalmazandó utalás arra vonatkozóan, hogy a Közösségre, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági élet szereplőire és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív terhet hogyan csökkentsék a lehető legkisebbre, és e teher milyen mértékben legyen arányos a javaslat célkitűzésével. |

Az eszközök kiválasztása |

Javasolt eszközök: rendelet. |

Egyéb eszközök nem lennének megfelelőek a következő ok miatt: Az alaprendelet nem rendelkezik alternatív lehetőségekről. |

KÖLTSÉGVETÉSI KIHATÁS |

A javaslatnak nincsen kihatása a Közösség költségvetésére. |

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

.

– a 384/96/EK rendelet 5. cikke alapján lefolytatott eljárást követően a Belaruszból, a Kínai Népköztársaságból és Oroszországból,

– az ugyanezen rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján lefolytatott hatályveszési felülvizsgálatot követően a Thaiföldről,

– az ugyanezen rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján lefolytatott hatályvesztési felülvizsgálatot, illetve 11. cikkének (3) bekezdése alapján lefolytatott időközi felülvizsgálatot követően az Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről,

– és a Bosznia -Hercegovinából, valamint Törökországból származó ugyanezen termékek behozatalára vonatkozó eljárások megszüntetéséről.

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre,

tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre[4] (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére, valamint 11. cikkének (2) és (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,

Mivel:

A. AZ ELJÁRÁS

1. Hatályos intézkedések

2. Az 1697/2002/EK rendelettel[5] a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki többek között a Thaiföldről, Törökországból és Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatalára (a továbbiakban: hatályos intézkedések).

3. A jelenlegi vizsgálat

4. Panasz

5. 2007. augusztus 20-án a panaszos, a hegesztett acélcsövek európai uniós ágazatának védelmi bizottsága (Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union) a gyártók egy jelentős, ez esetben egyes hegesztett csövek és csővezetékek teljes közösségi gyártásának több mint 50 %-át képviselő hányada nevében panaszt nyújtott be.

6. A panasz a Belaruszból, Bosznia-Hercegovinából, a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK) és Oroszországból származó említett termék dömpingjére és az abból keletkező jelentős kárra vonatkozóan elegendő bizonyítékot tartalmazott ahhoz, hogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az eljárás megindítása indokolt legyen.

7. Felülvizsgálati kérelmek

8. 2007. június 25-én a panaszos, a hegesztett acélcsövek európai uniós ágazatának védelmi bizottsága a gyártók egy jelentős, ez esetben egyes hegesztett csövek és csővezetékek teljes közösségi gyártásának több mint 50 %-át képviselő hányada nevében az alaprendelet 11. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti felülvizsgálati kérelmet nyújtott be.

9. A kérelem elegendő bizonyítékot tartalmazott a Thaiföldről, Törökországból és Ukrajnából érkező említett termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztési felülvizsgálatának, a Törökországból érkező behozatalt illetően pedig a dömpingre és a kárra irányuló időközi felülvizsgálat megindításához. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság kezdeményezte az alaprendelet 11. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti felülvizsgálatokat.

10. Törökország vonatkozásában a kérelem elegendő bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy abszolút értelemben és a piaci részesedést tekintve is még mindig nagyon magas mértékű az érintett termék behozatala. Azt is állította, hogy az ebből az országból behozott érintett termék mennyiségének és árának – egyéb következmények mellett – negatív hatása volt a közösségi gazdasági ágazat által elért piaci részesedésre és árszínvonalra, ami pedig igen kedvezőtlenül érintette a közösségi gazdasági ágazat általános teljesítményét és pénzügyi helyzetét.

11. 2007. október 15-én egy ukrajnai exportőr, az Interpipe Group az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálatra vonatkozó kérelmet nyújtott be. A kérelem terjedelmében dömpingvizsgálatra irányult.

12. Az eljárás megindítása

13. 2007. szeptember 26-án a Bizottság értesítésben[6] jelentette be (a továbbiakban: első értesítés) – amely megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában –, hogy az alaprendelet 5. cikke szerint a Belaruszból, Bosznia-Hercegovinából, a Kínai Népköztársaságból és Oroszországból származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek behozatala tekintetében dömpingellenes eljárást indít (a továbbiakban: dömpingellenes vizsgálat).

14. Ugyanezen a napon a Bizottság az alaprendelet 11. cikkének (2) és (3) bekezdése szerint értesítésben[7] jelentette be (a továbbiakban: második értesítés) – amely megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában –, hogy egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek tekintetében a Thaiföldről, Törökországból és Ukrajnából érkező behozatalra vonatkozóan hatályvesztési felülvizsgálatot (a továbbiakban: hatályvesztési felülvizsgálat), a Törökországból érkező behozatalt illetően pedig időközi felülvizsgálatot (a továbbiakban: török időközi felülvizsgálat) indít.

15. 2008. január 24-én a Bizottság az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint megjelentette az Európai Unió Hivatalos Lapjában az Ukrajnából származó egyes hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél csövek és csővezetékek egyik exportőre, az Interpipe Group dömpingjére irányuló időközi felülvizsgálat (a továbbiakban: ukrán időközi felülvizsgálat) megindításáról szóló értesítést[8] ( a továbbiakban: harmadik értesítés).

16. Az előbbiekben említett vizsgálatokat együttesen kezelték, mivel nyilvánvalóan összefüggenek egymással, különösen a kár meghatározása és a kár megismétlődésének valószínűsége tekintetében. A helyes közigazgatási gyakorlat érdekében egyetlen rendeletbe foglalták azokat.

17. A jelenlegi eljárásban érintett felek

18. A Bizottság szolgálatai hivatalosan értesítették a panaszost, a panaszban és a kérelemben megnevezett közösségi gyártókat, minden egyéb ismert közösségi gyártót, importőrt, kereskedőt, Belaruszban, Bosznia-Hercegovinában, a Kínai Népköztársaságban, Oroszországban, Thaiföldön, Törökországban és Ukrajnában az ismert exportáló gyártókat és az érintett országok hatóságait.

19. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításról szóló értesítésben megállapított határidőn belül véleményüket írásban ismertessék és meghallgatást kérjenek. A panaszos által képviselt több exportáló gyártó és közösségi gyártó is élt ezzel a lehetőséggel, és a vizsgálat során elbírálandó érveket fogalmaztak meg.

20. Mintavétel

21. Egyes exportáló országok esetében a vizsgálatban érintett nagyszámú exportáló gyártóra, közösségi gyártóra és importőrre való tekintettel a fenti (8) és (9) preambulumbekezdésben megállapított dömpingellenes eljárásban, hatályvesztési felülvizsgálatban és török időközi felülvizsgálatban – amennyiben szükséges – az alaprendelet 17. cikkével összhangban a mintavételi módszer alkalmazását tervezték be.

22. Annak érdekében, hogy a Bizottság eldönthesse, szükség van-e mintavételre, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, felkérték az exportáló gyártókat és a nevükben eljáró képviselőket, a közösségi gyártókat és importőröket, hogy jelentkezzenek, és bocsássák a Bizottság rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésekben kért információkat.

23. A mintavételben szereplő közösségi gyártók

24. A mintavételi formanyomtatványt 15 fél – 13 panaszos és két támogató gyártó – válaszolta meg, egy mini kérdőív kitöltésével pedig még két vállalat működött együtt. A közösségi termeléshez viszonyítva mintegy 95 %-os együttműködési arány alakult ki.

25. Az panaszossal folytatott konzultációt követően a minta a legnagyobb reprezentatív eladási mennyiség alapján került kiválasztásra az alaprendelet 17. cikke szerint. A művelet eredményeként egy 9 vállalatból álló minta került kiválasztásra. A vizsgálati időszak alatt a mintában szereplő vállalatok a teljes közösségi termelés 67 %-át tették ki.

26. A mintában szereplő importőrök

27. A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján mintegy 140 importőrrel vették fel a kapcsolatot. A 140-ből 16 úgy nyilatkozott, hogy az érintett országokból nem hoz be hegesztett csöveket, három pedig azt válaszolta, hogy már nem működik az érintett termék piacán. A kérdőívet 13 független importőr válaszolta meg, de csak kettő szolgált teljes körű válasszal. A független együttműködő importőrök a teljes érintett behozatal kevesebb mint 5 %-t tették ki, ez nagyon alacsony együttműködési szint.

28. A mintában szereplő exportőrök

29. Az eljárás megindításáról szóló értesítésekben foglaltak szerint a KNK, Oroszország, Törökország, Ukrajna és Thaiföld exportőrei és termelői vonatkozásában terveztek mintavételt. Az érintett országok mintavételi eljárásának részleteit az alábbi országonkénti elemzések tartalmazzák.

30. A kapott információk ellenőrzése

31. A Bizottság beszerezte és ellenőrizte mindazokat az információkat, amelyeket a dömping, a keletkezett kár és a közösségi érdek meghatározása céljából szükségesnek tartott. Az alábbi vállalatok által átadott információk ellenőrzése helyben történt:

a) A közösségi gazdasági ágazat gyártói

- Jäkl Karvina, Cseh Köztársaság (az ArcelorMittal Csoport tagja)

- ArcelorMittal Poland SA, Lengyelország (az ArcelorMittal Csoport tagja)

- Corus Tubes UK, Egyesült Királyság

- Corus Tubes BV, Hollandia

- Laminaciones Arregui SL, Spanyolország

- Ruukki Sverige AB, Svédország

A mintavételben szereplő másik három vállalat esetében:

- Mittal steel Iasi, Románia

- Arvedi Tubi Acciaio spa, Olaszország

- Zelezarny Veseli as, Cseh Köztársaság (ebben az esetben az ellenőrzési módszer az átadott háttér-dokumentáció alapján a válasz részletes elemzéséből és összevetéséből állt).

b) Független importőrök

- Comercial de Tubos, Spanyolország

- Anastel Ltd, Egyesült Királyság

c) Exportáló gyártók és gyártók – Kínai Népköztársaság

- Jinghua Steel Pipe Group:

- Hengshui Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

- Tangshan Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

- Laiwu Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

- Jilin Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

- Guangzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

- Chengdu Pengzhou Jinghua Steel Pipe Co Ltd.

- Zhejian Kingland Group:

- Zhejian Kingland Pipeline and Technologies Co. Ltd.

- Kingland Group Co. Ltd.

- Fubo Group:

- Shandong Fubo Group Co. Ltd.

- Zibo Fubo Steel Pipes Factory Co. Ltd.

- Weifang East Steel Pipe Co. Ltd,

- Huludao Group:

- Huludao City Steel Pipe Industrial Co. Ltd.

- Huludao Seven-Star Steel Pipe Group Co. Ltd.

- Jiangsu Guoqiang Zinc-plating Industrial Co. Ltd.

d) Exportáló gyártók – Oroszország

- TMK Group (Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works („Tagmet”), Taganrog)

- OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works („VMZ”), Vyksa)

Mindként csoportban csak a Közösségbe legtöbbet exportáló gyártót ellenőrizték.

Kapcsolatban álló kereskedők – Oroszország

- CJSC Trade House TMK, Moszkva, TMK Csoport

- Closed Joint Stock Company United Metallurgical Company („UMC”), Moszkva, OMK Csoport

- OMK Steel, LLC, Moszkva, OMK Csoport

Kapcsolatban álló importőr

- TMK Sinara Handel GmbH, Köln, Germany, TMK Csoport

A későbbi kijátszás megelőzése érdekében a dömpingkülönbözetek csoportszinten kerültek kiszámításra.

e) Exportáló gyártó – Thaiföld

- Samchai Steel Industries Public Company Ltd., Samutsakorn, Thaiföld

f) Exportáló gyártók – Ukrajna

- OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant

- OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant.

Ukrajnai illetőségű kapcsolatban álló kereskedők és importőrök:

- Interpipe Ukraine LLC

Ukrajnán kívüli kapcsolatban álló kereskedők és importőrök:

- Interpipe -M LLC.

- Interpipe Europe, SA

A későbbi kijátszás megelőzése érdekében a dömpingkülönbözetek csoportszinten kerültek kiszámításra.

g) Exportáló gyártó – Bosznia-Hercegovina

- Unis Fabrika cijevi a.d., Derventa

h) Piaci szereplő – Belarusz

- Mogilev Metallurgical Works Joint Stock Company

Export felett rendelkező, független importőr:

- FB Stahlhandel GmbH

i) Exportáló gyártók – Törökország

- Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AŞ[9]

- Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AŞ

- Noksel Çelik Boru Sanayi AŞ, Ankara

- Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri

- Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AŞ, Istanbul

- Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun.

A későbbi kijátszás megelőzése érdekében a dömpingkülönbözetek csoportszinten kerültek kiszámításra.

32. Vizsgálati időszak

33. A dömpingellenes vizsgálat esetében a dömping és a kár vizsgálata 2006. július 1-jétől 2007. június 30-ig tartott (a továbbiakban: „vizsgálati időszak”). A kárelemzéssel összefüggésben a tendenciák vizsgálata 2004. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartott (a továbbiakban: „érintett időszak”). Ugyanezt a vizsgálati időszakot használták fel a török időközi felülvizsgálathoz és a hatályvesztési felülvizsgálathoz is, amelyek érintett időszaka azonos volt.

34. Az ukrán időközi felülvizsgálat esetében a vizsgálati időszak a teljes 2007-es naptári évet kitöltötte (a továbbiakban: „Interpipe vizsgálati időszak”).

35. Nyilvánosságra hozatal

36. Minden érdekelt fél tájékoztatást kapott azokról a lényeges tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a Bizottság javasolta:

37. egyes országokból érkező behozatalra végleges dömpingellenes vámok kivetését

38. a Bosznia-Hercegovinából és Törökországból származó behozatal ellen folyó eljárás megszüntetését

39. Az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban határidőt is kaptak a felek, amelyen belül a nyilvánosságra hozatalt követően észrevételeiket előadhatták.

40. A felek által szóban és írásban benyújtott véleményeket megvizsgálták, és a végső megállapításokat adott esetben azoknak megfelelően módosították.

B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK

41. Érintett termék

42. Érintett termék a Belaruszból, Bosznia-Hercegovinából, a Kínai Népköztársaságból, Oroszországból, Thaiföldről, Törökországból és Ukrajnából származó, kör keresztmetszetű és 168,3 mm-nél nem nagyobb külső átmérőjű hegesztett vas- vagy ötvözetlen acél cső és csővezeték, kivéve az olaj vagy gáz szállítására szolgáló csővezetékekben használt típusokat, az olaj- vagy gázfúrásra és -kitermelésre szolgáló csővezetékekben használt típusokat, a polgári repülésben ráerősített szerelvényekkel használt, gázok vagy folyadékok továbbítására alkalmas precíziós csöveket és csővezetékeket. Általában az ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 és ex 7306 30 77 KN-kód alatt szerepel.

43. A hegesztett csövek és csővezetékek felhasználási területe igen széles körű, egyebek mellett víz-gáz, fűtő- és szellőztető rendszerekben, klímaberendezésekben, önműködő sprinklerberendezésekben víz, gőz, földgáz, levegő és egyéb folyadékok és gázok szállítására és hasonló célokra használják fel őket. Építkezési célokra, teherhordásra, csőkerítésekhez, védőeszközként és állványozásra is igen gyakran használják őket.

44. Az érintett termék legfontosabb nyersanyaga a csővé alakított melegen hengerelt tekercs. A hegesztett csöveket és csővezetékeket festéssel vagy galvanizálással utókezelhetik is. Az utókezelés célja a termék minőségének javítása. Főleg nyitva szállítják, de lehetnek cinkkel lemezelt, illetve bevont vagy menetelt végűek is, karmantyúsak vagy karmantyú nélküliek. Az érintett termékeket különböző szabványok és osztályozások szerint többféle méretben gyártják. Végső felhasználásukat tekintve jórészt egymással felcserélhetők, ezért az érintett termékek különböző típusai között jelentős mértékű az átfedés és a versengés. Az azonos terméket érintő korábbi vizsgálatokhoz hasonlóan ezért azt a következtetést vonták le, hogy a vizsgálat szempontjából az érintett termék valamennyi típusát egy terméknek kell tekinteni.

45. A hatályvesztési felülvizsgálat, a török időközi felülvizsgálat és az ukrán időközi felülvizsgálat szempontjából az érintett termék megegyezik azzal, amelyre az (1) preambulumbekezdésben említett eredeti és előző vizsgálat is vonatkozott.

46. Hasonló termék

47. A Belaruszban, Bosznia-Hercegovinában, a Kínai Népköztársaságban, Oroszországban, Thaiföldön, Törökországban és Ukrajnában gyártott és a Közösségbe exportált termék minden tekintetben hasonló az ezen országok hazai piacain értékesített termékhez, illetve a közösségi gyártók által gyártott és a közösségi piacon értékesített termékhez. Ugyanez igaz a közösségi exportra gyártott és értékesített termék tekintetében is a Kínai Népköztársaság és Belarusz esetében piacgazdaságú harmadik országot jelentő USA-ban gyártott és értékesített termékkel összehasonlítva. Ezeket a termékeket ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében mind hasonló terméknek tekintették.

C. DÖMPING

48. ÁLTALÁNOS MÓDSZER

49. Az alábbiakban ismertetett általános módszert megfelelően alkalmazták minden exportáló szereplőre. Az érintett országok dömping ügyeiről később bemutatott megállapítások ezért csak azokat a kérdéseket ismertetik, amelyek az adott exportáló országra jellemzők.

50. RENDES ÉRTÉK

51. Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban minden exportáló gyártó esetében először azt vizsgálták meg, hogy a hazai hegesztett cső és csővezeték eladásai reprezentatívak-e, vagyis az összesen eladott mennyiség a Közösségben általa összesen eladott export mennyiségnek legalább 5 %-át kiteszi-e.

52. A Bizottság ezt követően megállapította, hogy a belföldön értékesített hegesztett cső- és csővezeték típusok közül melyek azok, amelyek a közösségi exportra értékesítettekkel azonosak vagy közvetlenül összehasonlíthatók. A terméktípus alapján történő vizsgálat tekintetében a Bizottság a belföldön értékesített és exportált terméktípusok közül azokat vette figyelembe, amelyek hasonló származása, mérete (külső átmérő), falvastagsága, felületének és végének megmunkálása közvetlenül összehasonlítható.

53. Ha az exportáló gyártók által a hazai piacon értékesített valamely típust a közösségi exportra értékesített hegesztett csövekkel és csővezetékekkel közvetlenül összehasonlíthatónak találták, megállapították, hogy az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szempontjából annak belföldi értékesítése elég reprezentatív-e. Egy adott típusú hegesztett cső és csővezeték belföldi értékesítését akkor tekintették elég reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban az abból a típusból összesen eladott mennyiség a Közösségbe exportált összehasonlítható típusú hegesztett csőből és csővezetékből összesen eladott mennyiségnek legalább 5 %-át kitette.

54. Azt is megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése értelmében a hegesztett csövek egyes típusainak hazai eladásait a rendes kereskedelmi forgalom keretében folyónak lehet-e tekinteni. Ennek során az érintett ország minden exportáló gyártója esetében megállapították, hogy a vizsgálati időszakban az érintett termék egy-egy exportált típusából mekkora volt a hazai piacon független vásárlóknak nyereséggel realizált eladások aránya.

(a) A rendes érték a szóban forgó terméktípus összes hazai értékesítésének átlagáraként került kiszámításra – függetlenül attól, hogy ezek az eladások nyereségesek voltak-e –, ha a mennyiséget tekintve a terméktípus több mint 80 %-át nem az önköltség alatt értékesítették a hazai piacon, vagyis ha az érintett terméktípus átlag eladási ára az érintett terméktípus átlag előállítási költségével egyenlő vagy annál magasabb volt.

(b) A rendes érték a szóban forgó típusból legalább önköltségen kötött tranzakciók súlyozott eladási áraként került kiszámításra, ha a mennyiséget tekintve a terméktípus legalább 10 %-át, de legfeljebb 80 %-át nem az önköltség alatt értékesítették a hazai piacon.

(c) Az érintett terméktípust nem a rendes kereskedelmi forgalom keretében értékesítettnek tekintették – és ezért az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban a rendes értéket képezni kellett –, ha a mennyiséget tekintve a terméktípus kevesebb mint 10 %-át értékesítették a hazai piacon nem önköltség alatti áron.

55. Ha egy terméktípusból nem volt a rendes kereskedelmi forgalom keretében hazai eladás, akkor megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban a rendes értéket más termelők belföldi ára alapján meg lehet-e állapítani. Az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban képzett rendes értéket alkalmazták, ha más termelőktől megbízható belföldi árak nem álltak rendelkezésre.

56. Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban képezték, az értékesítési, általános és adminisztrációs költségeknél (a továbbiakban: SGA-költségek) és a nyereség összegénél a rendes kereskedelmi forgalom keretében a szóban forgó exportáló gyártó hasonló termékének tényleges termelési és értékesítési adatait vették alapul az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése alapján.

57. EXPORTÁR

58. A független közösségi vásárlóknak exportált érintett termék exportára minden esetben az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdése szerint, nevezetesen a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportár alapján került meghatározásra.

59. Ha az export értékesítés kapcsolatban álló importőrön keresztül történt és azt nem tekintették megbízhatónak, az exportárat a behozatal és viszonteladás között felmerülő összes költséggel, illetve elfogadható SGA-tartalékkal és haszonkulccsal megfelelően kiigazítva az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint annak az árnak az alapján képezték, amelyen a behozott termékeket először adták tovább egy független vevőnek. Ebben a tekintetben a kapcsolatban álló importőr saját SGA-költségeivel dolgoztak. A haszonkulcsot az együttműködő független importőröktől rendelkezésre álló információ alapján állapították meg.

60. Azokban az esetekben, amikor nem volt exportár, és ebből következően nem került sor az importált termékek viszonteladására, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint valamilyen ésszerű alapon került megállapításra.

61. ÖSSZEHASONLÍTÁS

62. Az összehasonlítható terméktípusok rendes értékét és exportárát gyártelepi paritáson hasonlították össze. A rendes érték és az exportár igazságos összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint az árakat és árösszehasonlíthatóságot befolyásoló különbségek tekintetében kiigazítások formájában megfelelő kompenzációt alkalmaztak. A megfelelő kiigazításra minden esetben sor került, ha azt indokoltnak, helyesnek és ellenőrzött bizonyítékokkal alátámasztottnak tartották.

63. DÖMPINGKÜLÖNBÖZET A VIZSGÁLT VÁLLALATOK ESETÉBEN

64. Általános szabályként és az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözetet minden exportáló gyártó esetében a rendes érték súlyozott átlagának és a terméktípusonkénti exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján állapították meg.

65. Az egymással kapcsolatban álló, több vállalatból álló csoportok esetén az intézkedések potenciális kijátszásának megelőzése érdekében a Bizottság szokásos gyakorlatával összhangban a csoport minden vállalatára érvényes közös dömpingkülönbözetet állapítottak meg.

66. MARADÉK DÖMPINGKÜLÖNBÖZET

67. Az együtt nem működő vállalatok esetében a maradék dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg.

68. A maradék dömpingkülönbözet meghatározása érdekében először megállapították az együttműködési szintet. Magasnak tekintették az együttműködési szintet, ha az együttműködő exportáló gyártók exportvolumene megközelítette az Eurostat által az érintett országra megadottat, és nem volt ok azt feltételezni, hogy az együttműködéstől valamelyik exportáló gyártó tartózkodik. Ezekben az esetekben a mérés hatékonyságának biztosítása érdekében a maradék dömpingkülönbözetet a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező együttműködő vállalat szintjén állapították meg.

69. Ha az együttműködési szint alacsony volt, a maradék dömpingkülönbözetet általában egy másik együttműködő gyártó reprezentatív típusára megállapított legmagasabb különbözeten határozták meg. Ezt a módszert szükségesnek tartották ahhoz is, hogy az együtt nem működők jutalmazását megelőzzék.

70. BOSZNIA-HERCEGOVINA

71. Általános megjegyzések

72. A vizsgálati időszakban a Bosznia-Hercegovinából érkező behozatal 33 kilotonna volt, és mintegy 2,5 %-os piaci részesedést ért el. A legnagyobb exportáló gyártó a (hazai piacra és kivitelre szánt) teljes bosznia-hercegovinai termelés több mint 90 %-át képviselte. A vizsgálatban együttműködött és válaszolt a kérdőívre.

73. Rendes érték

74. A hasonló termék hazai eladásának teljes mennyisége a (32) preambulumbekezdésben meghatározottak szerint reprezentatív volt. Az előzőekben ismertetett általános módszer szerint a rendes értéknél a rendes kereskedelmi forgalom keretében a boszniai-hercegovinai független ügyfelek által fizetett vagy fizetendő árakat vették alapul, vagy adott esetben képezték.

75. Exportár

76. Az érintett terméket minden esetben független közösségi ügyfeleknek adták el. Az exportárnál ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően a független közösségi ügyfelek által fizetett vagy fizetendő árakat vették alapul.

77. Az exportőr a panaszos által hivatkozott fuvardíjakat vitatta. A helyszíni vizsgálat során bizonyítani tudta, hogy a költségek valóban alacsonyabbak.

78. Összehasonlítás

79. A rendes értéket és az exportárat gyártelepi alapon hasonlították össze. Az igazságos összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint az árakat befolyásoló különbségek tekintetében kiigazítások formájában megfelelő kompenzációt alkalmaztak. A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik megkérdezett fél kétségbe vonta a Bizottság által a fizikai jellemzők tekintetében tett kiigazításokat. Ugyanakkor a fizikai jellemzőkre vonatkozó kiigazítások nem voltak indokoltak, és ténylegesen nem is alkalmazták azokat a dömpingkülönbözet meghatározásakor Bosznia-Hercegovina egyetlen exportáló gyártója tekintetében.

80. Dömpingkülönbözet

81. A rendes érték és az exportár súlyozott átlagainak szembeállításán alapuló összehasonlítást alkalmazták, ez a módszer pedig 0,7 %-os dömpingkülönbözetet mutatott ki.

82. Mivel a dömpingkülönbözet de minimis szintű, vagyis az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdése szerint kevesebb mint 2 %, a Bosznia-Hercegovina ellen folyó eljárást intézkedések elrendelése nélkül meg kell szüntetni. Az ebből az országból érkező behozatal jellege és hatása a kárról szóló részben az „egyéb tényezők” alatt kerül elemezésre.

83. KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG (KNK)

84. Általános megjegyzések

85. Az Eurostat (összes KN-kódon alapuló) jelentése szerint az elmúlt években a kínai behozatal meredeken, a 2004. évi 22 kilotonnáról 2006-ban 111 kilotonnára emelkedett (a vizsgálati időszakban 180 kilotonna). A KNK így a 2004. évi 1,8 %-ról a vizsgálati időszakban több mint 13,8 %-ra nőtt piaci részesedésével messze a legnagyobb importőr a közösségi piacon. Az együttműködő gyártók még ennél is nagyobb, 233 kilotonnás export mennyiséget jelentettek. A mintavételben szereplő hat vállalat 219 kilotonnát jelentett. Az eltérés először is azzal magyarázható, hogy a kínai kivitel piaci térnyerése és részesedése még az eredeti elképzeléseknél is jelentősebb.

86. Az Eurostat és az együttműködő gyártók által közölt mennyiségek közötti eltérés összefügghet az érintett termék rossz vámáru-nyilatkozatával is. Ez egybecseng a közösségi gazdasági ágazat állításaival, amelyek szerint az érintett terméket rosszul vallják be. A teljes vizsgálat kiderítette, hogy a szereplők egy számlával akár különböző típusú csöveket is eladhatnak (van, amelyik az érintett termékbe tartozik, van, amelyik nem). Attól függően ezért, hogy a számlán a különbségeket mennyire egyértelműen tüntetik fel, nem zárható ki, hogy a bejelentő ezt a lehetőséget kihasználva az érintett terméket nem a hozzá tartozó kód alatt jelenti be.

87. Piacgazdasági elbánás

88. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően a Kínából származó behozatalra vonatkozó dömpingellenes vizsgálatokban a rendes értéket a 2. cikk (1)–(6) bekezdésében foglaltak szerint kell megállapítani azon gyártók esetében, amelyekről megállapítást nyert, hogy megfelelnek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában foglalt feltételeknek.

89. Röviden és csak a hivatkozás megkönnyítése érdekében a piacgazdasági elbánás kritériumai az alábbiakban kerülnek összefoglalásra:

1. Az üzleti döntések és a költségek a piac feltételeihez igazodnak, állami beavatkozás nélkül.

2. A könyvelést a nemzetközi számviteli szabályoknak (IAS) megfelelően független könyvvizsgálat alá vetik, és minden területen alkalmazzák.

3. A korábbi, nem piacgazdasági rendszerből nem maradtak fenn jelentős torzulások.

4. A csődjogi és tulajdonjogi szabályok stabilitást és jogbiztonságot biztosítanak.

5. A valutaátváltás piaci árfolyamon történik.

90. A jelenlegi vizsgálat megindítását követően hat kínai gyártóból/gyártó csoportból álló minta került kiválasztásra („jogi személyek”), közülük mindenki igényt tartott az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja szerinti piacgazdasági elbánásra, és a piacgazdasági elbánásra vonatkozó igénybejelentő lapot a megadott határidőn belül megválaszolta. Az igénybejelentés alapján ellenőrzésük a helyszínen történt. Az egységes gyakorlat szerint a Bizottság megvizsgálja, hogy a kapcsolatban álló vállalatok csoportja együtt megfelel-e a piacgazdasági elbánás feltételeinek. Ezért, ha a leányvállalat vagy a kérelmezővel kapcsolatban álló bármely más vállalat az érintett termék gyártója és/vagy exportőre és/vagy kereskedője volt, a vállalatot felkérték, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozóan töltsön ki egy külön igénybejelentő lapot.

91. A mintavételben szereplő hat jogi személy telephelyén tartott helyszíni ellenőrzések alapján az a döntés született, hogy valamennyi piacgazdasági elbánásra vonatkozó igényt el kell utasítani. Erre amiatt került sor, hogy az 1., 2. és 3. kritériumnak egyik jogi személy sem felelt meg (lásd később az elemzést). A vizsgálat feltárta, hogy a 4. és 5. kritériumnak mindegyik jogi személy megfelel. Ez azt jelenti, hogy a csődjogi és tulajdonjogi szabályok stabilitást és jogbiztonságot biztosítanak, a valutaváltások pedig piaci árfolyamon történnek.

1. kritérium – Az üzleti döntések a piac jelenségeihez igazodnak, jelentősebb állami beavatkozás nélkül, az árak pedig a piaci értéket tükrözik

92. A vállalatok dokumentációja sok esetben nem volt megbízható. Néhány vállalat ugyanannak a dokumentumnak különböző változatait mutatta be (pl. javított működési engedély, alapszabály két különböző példányban, különböző részvényesekkel, soha alá nem írt alapszabály). A helyi hatóságok ezt az állapotot nemcsak elfogadták, hanem minden alátámasztás nélkül még a megfelelő igazolásokat és dokumentumokat is kiállították. A megbízhatatlan dokumentumok miatt ezért a vállalatok jogállása bizonytalanná vált, ami arra engedett következtetni, hogy az állami befolyás nem szűnt meg.

93. Több másik esetben a működési engedéllyel kapcsolatban merültek fel kételyek. Az egyik esetben először egy olyan működési engedélyt mutattak be, amelyben sem a működés kezdő időpontja, sem a végső időpontja nem volt megjelölve. Később egy olyan változatot mutattak be, amely csak egy végső időpontot tartalmazott. Ez általában vonja kétségbe a dokumentum megbízhatóságát.

94. Miután a Bizottság közölte megállapításait, a vállalatok általában azt hangsúlyozták, hogy magán tulajdonban vannak. Állításaikkal szemben azonban az állami beavatkozást ott is meg lehetett állapítani, ahol az állam nem vagy csak részben volt tulajdonos. Az előzőekben bemutatottak szerint más elemek arra a következtetésre vezettek, hogy az állami beavatkozás összességében jelentős.

95. A Bizottság egyetlen beérkezett észrevétel miatt sem változtatott a megállapításain, és azt a következtetést vonta le, hogy a vállalatok jelentős állami beavatkozás alatt állnak.

2. kritérium – A vállalat egyetlenegy átlátható, független könyvvizsgálatnak alávetett könyvelést vezet

96. A vizsgált vállalatok számviteli gyakorlata tekintetében több szabálytalanságot is találtak. Minden jogi személy esetében megállapították, hogy nem vezetnek egységes nyilvántartásokat.

97. Több szabálytalanságot állapítottak meg például azzal kapcsolatban, ahogy a vállalatok jegyzett tőkéjüket megemelték (a tőkeemelés semmilyen tényleges befektetést nem tükrözött). Néhány esetben a vállalat saját tőkéjének értékét pénzben vagy természetben soha nem apportálták. Néhány más esetben a behajthatatlan követeléseket nem a nemzetközi számviteli standardok szerint könyvelték. Néhány vállalat pénzügyi kimutatásai nem a társasági dokumentumokban, például az alapszabályban vagy a működési engedélyben szereplő jegyzett tőkét tükrözték. Szabálytalanságokat állapítottak meg az amortizációnál (néhány vállalat nem amortizálta bizonyos eszközeit) vagy a nem megfelelően könyvelt földhasználati jogok tekintetében.

98. Néhány jogi személy arra hivatkozott, hogy az elszámolási rendszer szabálytalanságai nem befolyásolhatták volna ilyen mértékben a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntést. Állításuk szerint az elszámolási rendszerben tapasztalt megannyi szabálytalanságból önmagában még nem következik, hogy a 2. kritérium nem teljesül. Még ha abból is indulunk ki azonban, hogy csekélynek minősíthető számviteli szabálytalanságok esetén a 2. kritérium teljesültnek tekinthető, az előző bekezdésekből következően ebben a konkrét esetben a szabálytalanságok nem csekélyek.

99. Néhány esetben azt is állították, hogy a nyilvántartásokat külső – és így független – könyvvizsgálók megvizsgálták. A könyvvizsgálók azonban egyetlen, a vizsgálat során talált problémára sem mutattak rá, és így nem voltak összhangban a nemzetközi számviteli standardokkal. Az érintett jogi személyek ezért nem tudták bizonyítani, hogy egyetlenegy átlátható, a nemzetközi számviteli szabályoknak megfelelően független könyvvizsgálatnak alávetett könyvelést vezetnek.

3. kritérium - A nem piacgazdasági rendszerből nem maradtak fenn torzulások

100. A földhasználati szerződések tekintetében is voltak szabálytalanságok. Sok esetben nem tudtak bizonyítékot bemutatni arra, hogy a földhasználati jogokért fizetnek, ami miatt – mivel a földterület állami tulajdonú – ezek a jogi személyek jelentős állami befolyásnak vannak kitéve. Néhány jogi személy nem tudott megbízható bizonyítékot bemutatni a részvényszerzésről és -átruházásról. Néhány esetben az eszközök átértékelése egyértelműen önkényes volt. A privatizációs folyamat szabálytalanságai minden későbbi részvényátruházást beárnyékoltak, és valószínűleg ez az oka annak, hogy a helyi hatóságok beavatkozhatnak néhány vállalat működésébe.

101. Következésképpen a privatizációs folyamatot érintő szabálytalanságok a vállalatok jelenlegi helyzetére és működésére még most is kihatnak, mivel a termelési költségeket és az eszközök értékét jelentős mértékben korlátozzák a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből fennmaradt torzulások.

102. Kikérték a tanácsadó bizottság véleményét, a közvetlenül érintett feleket pedig erről tájékoztatták. A közösségi gazdasági ágazat véleményezési lehetőséget kapott, de a piacgazdasági elbánásra vonatkozó döntésre észrevétel nem érkezett.

103. A Bizottság a piacgazdasági elbánás kérelmezőitől kapott észrevételeket. Az észrevételekre adott esetben az előző elemzésben vagy külön az érintett exportőrnek szóló válaszban reagált. A beérkezett észrevételek miatt azonban a piacgazdasági elbánással kapcsolatos megállapításokon nem kellett változtatni.

104. Egyéni elbánás

105. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint az említett cikk hatálya alá tartozó országok vonatkozásában adott esetben országos vámot állapítanak meg, kivéve azokat az eseteket, amikor a vállalatok bizonyítani tudják, hogy az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdésében meghatározott valamennyi követelményt teljesítik.

106. A minden vállalat esetében megállapított állami beavatkozás egész tevékenységüket befolyásolja. Nem zárható ki ezért, hogy ez a befolyás kihat az exportárak és mennyiségek meghatározására, illetve az értékesítési feltételek és az exporttevékenységgel kapcsolatos egyéb szempontok meghatározására.

107. Meg kell említeni, hogy a hat vizsgált jogi személy csaknem a teljes közösségbe irányuló exportot lefedte. Ilyen koncentráció, a viszonylag kevés piaci szereplő és a minden vizsgált jogi személy tekintetében megállapított jelentős mértékű állami beavatkozás miatt nem zárható ki, hogy az állami beavatkozást az intézkedések kijátszására használják fel, ha az egyes exportőrökre különböző vámtételeket alkalmaznak.

108. Következésképpen a vállalatok nem tudták bizonyítani, hogy az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésének b) és e) pontjában meghatározott kritériumokat teljesítik.

109. A rendes érték meghatározása a piacgazdasági elbánásban nem részesített exportáló gyártók esetében

110. Analóg ország

111. Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdésének megfelelően a piacgazdasági elbánásban nem részesíthető vállalatok esetében a rendes értéket egy analóg ország árai vagy számtanilag képzett értéke alapján állapították meg.

112. A Bizottság az első értesítésben jelezte, hogy a KNK és Belarusz esetében az USA-t, mint megfelelő analóg országot kívánja felhasználni a rendes érték megállapításához, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg ezzel kapcsolatos észrevételeiket. Az egyik érdekelt fél a javaslat ellen kifogással élt, jelezve hogy Törökország jobb választás lenne, és rámutatott, hogy az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerint – ha mód van rá – az azonos vizsgálatnak alávetett piacgazdaságú harmadik országot kell felhasználni. Megjegyezte továbbá, hogy az eredeti vizsgálatban Ukrajna esetében Törökországot vették analóg országnak.

113. Az intézmények mindazonáltal fenntartották azon álláspontjukat, hogy – az alábbiakban kifejtett érvekre tekintettel – a jelenlegi új vizsgálat szempontjából az USA alkalmasabb analóg ország.

114. A közösségi intézmények ugyan elvben egyetértenek azzal, hogy egy felülvizsgálaton belül logikus lenne ugyanazon analóg országot kiindulópontként tekinteni, mint az eredeti vizsgálatban (noha még egy vizsgálaton belül is adódhatnak a változtatást szükségessé tévő alapos indokok). Belarusz és a KNK tekintetében azonban ebben a rendeletben nem felülvizsgálatról, hanem új vizsgálatról van szó. Ezért ezek a megfontolások jelen esetben tárgytalanok. Ezenfelül, amint e rendelet másutt kifejti, a WTO fellebviteli testületének a Mexico beef and Rice című jelentése[10] szerint ez az eljárás nem vonatkozott azokra a török vállalatokra, amelyek esetében az első vizsgálatban nulla vámot állapítottak meg. Ezért az intézmények nincsenek teljes egészében tisztában a rendes érték nagyságával a török piacon. Ezenfelül úgy tűnik, hogy a török piacon bizonyos torzulások mutatkoznak. Különösen a török behozatal piaci részesedése volt nagyon alacsony, mindössze 3,3 %, míg az USA-ba irányuló bevitel esetében 39 %-ot tett ki. A behozatal ilyen alacsony szintű piaci részesedése a török piacon a nemzetközi verseny tekintetében fennálló akadályokra utalhat, annak ellenére, hogy Törökországban 15 ismert gyártó van.

115. Másrészt azonban mind általában, mind pedig az érintett termék esetében az USA a hegesztett csövek nagy, méreteit tekintve a Közösséghez hasonló nagyságú felvevő piaca, amelyen szemlátomást komoly méretű verseny mutatkozik. Úgy tűnik, több mint 15 egymással versengő hazai gyártó van jelen, akik a Közösségbe irányuló kínai kivitellel összehasonlítva a hazai eladások jelentős részét teszik ki.

116. Emellett jelentős a harmadik országokból az USA-ba érkező behozatal annak ellenére, hogy a vizsgálati időszakban több országból (Tajvan, Mexikó, Törökország, Thaiföld, Brazília, India, és Korea) érkező behozatalra dömpingellenes intézkedések voltak érvényben. A vizsgálati időszak alatt becslések szerint az amerikai fogyasztás több mint harmadát behozatalból fedezték, a behozott mennyiség kb. háromnegyede pedig olyan országokból származott, amelyekre 0 %-os vámtétel vonatkozott és nem terhelték dömpingellenes vámok. A vizsgálati időszak valójában egybeesik azzal a periódussal, amikor az USA hatóságai a kínai kivitelt állítólagos káros dömpingmagatartás szempontjából vizsgálták, és annak eredményeként 2008. januárban intézkedéseket rendeltek el (amelyeket később, 2008. áprilisban módosítottak és jelenleg 69,2 % és 85,55 % között mozognak)[11]. Ezek az intézkedések a korábban említett elemzést így érzékelhetően nem befolyásolták, viszont azt mutatják, hogy a vizsgálati időszakban az USA-ban a dömpingelt kínai behozatal miatt az árszínvonal mesterségesen nagyon is visszafogott vagy nyomott lehetett.

117. Emellett a gyártási folyamat és a nyersanyagok elérhetősége az USA-ban és a KNK-ban egymással összehasonlítható, nem tapasztalható, hogy az érintett termék gyártásában és értékesítésében az utóbbinak bármilyen érzékelhető természetes előnye lenne.

118. Törökországot és az Egyesült Államokat ennek alapján összehasonlítva arra következtetésre jutottak, hogy a KNK és Belarusz esetében az USA megfelelőbb analóg ország.

119. Az USA-ban minden ismert gyártónak küldtek kérdőívet. A Bizottság egy nagy gyártótól kapott választ. A rendes érték megállapítása szempontjából az együttműködő gyártó termelése és hazai eladása is reprezentatív volt.

120. Az analóg ország rendes értékének meghatározása

121. Analóg országként az USA kiválasztása után, illetve az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint az analóg országban található együttműködő gyártótól kapott információk, vagyis a fizetett vagy fizetendő árak alapján az előző (32)–(37) preambulumbekezdésben meghatározott módszer szerint megállapították a rendes értéket.

122. A KNK-beli exportáló gyártók által a Közösségbe exportált érintett termékkel összehasonlítva a hasonló termék gyártójának hazai eladásait reprezentatívnak találták. Emellett hazai eladásait a rendes kereskedelmi forgalom keretében folyónak tekintették.

123. Exportár

124. Az exportárakat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdése szerint az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg, ha a Közösségbe irányuló kivitelt közvetlenül független ügyfelekkel bonyolították.

125. Az exportárakat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdése szerint a kereskedő vállalatnak, vagyis független vevőnek exportra értékesített termék árai alapján állapították meg, ha a Közösségbe irányuló kivitelt független kereskedő vállalatokon keresztül bonyolították.

126. Összehasonlítás

127. A rendes érték és az exportárak gyártelepi paritáson kerültek összehasonlításra. A rendes érték és az exportár igazságos összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint az árakat és árösszehasonlíthatóságot befolyásoló különbségek tekintetében kiigazítások formájában megfelelő kompenzációt alkalmaztak. Szállítás és biztosítás, hitel, jutalék és banki díjak tekintetében indokolt esetben elvégezték a megfelelő kiigazításokat. Adott esetben a fizikai különbségek tekintetében is megfelelő kiigazításokat hajtottak végre.

128. A dömping meghatározása

129. A KNK valamennyi exportőrére alkalmazandó országos dömpingkülönbözet kiszámítása érdekében a Bizottság először megállapította az együttműködési szintet. Az Eurostat számításai alapján a KNK-ból származó érintett termék teljes importját összehasonlította a KNK-beli exportőrök által a kérdőívre adott válaszokban közölt export mennyiségével. Az (54) preambulumbekezdésben említettek szerint az Eurostat által közölt kivitel mennyisége és az exportáló gyártók által a kérdőívre adott válaszokban bevallott mennyiség között eltérés volt (180 kilotonna szemben 216 kilotonnával). Ennek alapján megállapításra került, hogy az együttműködési szint nagyon magas volt.

130. A dömpingkülönbözetet ezután a következőképpen számították ki. Az együttműködő exportőrök által a kérdőívre adott válaszokban megadott részletes információk alapján kiszámították az exportárat, kivéve az egyik jogi személyt, melynek válasza nem volt teljes és a termékek fizikai jellemzőinek összehasonlítását nem tette lehetővé. Az exportárat összehasonlították az analóg országban megállapított rendes értékkel.

131. Az országos dömping szintje a közösségi határparitáson számított CIF-importár 130,8 %-ában került megállapításra.

132. BELARUSZ

133. Általános megjegyzések

134. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint Belarusz nem tekinthető piacgazdaságú országnak. A Közösségbe irányuló belarusz kivitel tekintetében a rendes értéket ezért egy piacgazdaságú harmadik ország gyártójától beszerzett adatok alapján határozták meg.

135. A vizsgálati időszakban a Belaruszból érkező behozatal 29 kilotonna volt, és így mintegy 2,3 %-os piaci részesedése volt. Az egyetlen ismert belarusz gyártó együttműködött a vizsgálatban és elküldte a kérdőívre adott válaszát. Bérmunka-megállapodás keretében két németországi és svájci importőrrel működik együtt. A vizsgálatban csak az EU-beli importőr működött együtt.

136. A bérmunka-megállapodás értelmében a német importőr – egy a Belarusz gyártótól független jogi személy – nyersanyagot szállít az utóbbinak és fedezi a belarusz behozatallal kapcsolatos összes költséget (szállítási, áruátrakodási és biztosítási költségek). Bérmunkadíjat is fizet és fedezi a Belarusz és az EU között felmerülő szállítási, áruátrakodási és biztosítási költségeket. A gyártási folyamatban a Belaruszból exportált érintett termék mindvégig a német importőr tulajdonában marad. Mivel a bérmunka-megállapodás értelmében nincs tényleges exportár, ezért azt képezni kellett.

137. A Belaruszból származó érintett termék Eurostat adatai alapján (az ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 és ex 7306 30 77 KN-kód felhasználásával) számított teljes importja összehasonlításra került az együttműködő gyártó és az előzőekben említett német szereplő által a kérdőívre adott válaszokban közölt export mennyiségével. Ennek alapján megállapították, hogy az együttműködési szint alacsony, vagyis a Közösségbe irányuló teljes belarusz kivitel 30 %-a volt.

138. Az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése szerint nem volt egyéni elbánásra vonatkozó kérelem.

139. Rendes érték

140. Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerint a rendes érték egy analóg ország árai vagy képzett értéke alapján került megállapításra.

141. Analóg ország

142. A KNK-ról szóló előző részben említettek szerint az első értesítésben jelezték, hogy Belarusz, illetve a KNK esetében az USA-t, mint megfelelő analóg országot kívánják felhasználni a rendes érték megállapításához. Az előzőekben a KNK elemzésében említett, USA-ra esett választás mellett szóló legfőbb érvek Belaruszra is vonatkoznak. Két fél kifogásolta analóg országként az USA kiválasztását és helyette Törökországot javasolta. Az előző (76)–(84) preambulumbekezdésben már felvázolásra került, hogy melyek voltak a legfontosabb okok, amelyek miatt a Bizottság Törökország helyett az USA-t választotta.

143. Következésképpen a (32)–(37) preambulumbekezdésben részletezett módszert alkalmazták a rendes érték meghatározásához.

144. Exportár

145. A német importőr által szolgáltatott adatok a Belaruszból származó és a Közösségbe exportált termékeknek csak egy részére vonatkoztak. A behozatal másik, nagyon jelentős részére vonatkozóan nem szolgáltattak adatokat, ezért ez utóbbi részre vonatkozóan az alaprendelet 18. cikke alapján a rendelkezésre álló legalkalmasabb tényekre kellett hagyatkozni.

146. Két fő információs forrás került elemzésre. Az Eurostat adatait nem tartották megfelelőnek. Először is tartalmazta a német szereplővel bonyolított bérmunka tranzakciókat, amelyeknek nem volt exportára. Másodszor tartalmazta a svájci szereplővel bonyolított bérmunka tranzakciókat is, aki nem működött együtt. Hangsúlyozni kell azt is, hogy néhány fél állítása szerint – és az ukrán időközi felülvizsgálatnak alávetett ukrán vállalat, az Interpipe Group weboldala szerint is – a csoport a svájci vállalattal és a belarusz vállalattal is kapcsolatban van. Mivel a svájci vállalat egyáltalán nem működött együtt, az általa bonyolított tranzakciók exportárait nem tudták megállapítani.

147. Másrészről viszont – a költségeket és kiadásokat is beleértve – rendelkezésre álltak az előzőekben említett német szereplővel kapcsolatos tranzakciók típusonkénti adatai. Ez lehetővé tette, hogy a vizsgáló hatóság az alábbiakban ismertetettek szerint típusonként állapítsa meg az exportárat, ezért a Bizottság ezt tekintette a rendelkezésére álló legalkalmasabb információnak.

148. Az exportárat az együttműködő német importőr első független ügyfelének eladott érintett termék ára alapján képezték. A bérmunka-megállapodás miatt ebben a konkrét esetben a megbízható közösségi határparitásos exportár megállapítása érdekében bizonyos kiigazításokat kellett elvégezni. Ezért a közösségi határ és a német importőr első független ügyfele között felmerülő összes költség tekintetében kiigazításokat végeztek. Ezek közé tartozott a német importőr SGA-költsége és nyeresége, illetve a Közösségen belüli szállítás, biztosítás és vám díja.

149. Összehasonlítás

150. A rendes érték és az exportárak gyártelepi paritáson kerültek összehasonlításra. A rendes érték és az exportár igazságos összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint az árakat és árösszehasonlíthatóságot befolyásoló különbségek tekintetében kiigazítások formájában megfelelő kompenzációt alkalmaztak. A fizikai jellemzőket, szállítási, biztosítási költségeket és vámterheket illetően a megfelelő kiigazításra minden esetben sor került, ha azt indokoltnak, helyesnek és ellenőrzött bizonyítékokkal alátámasztottnak tartották.

151. A dömping meghatározása

152. Ennek alapján az országos dömping szintje a közösségi határparitáson számított CIF-importár 92,4 %-ában került megállapításra.

153. OROSZORSZÁG

154. Általános megjegyzések

155. Az orosz behozatal mennyisége 36 kilotonna volt, ami a vizsgálati időszakban 3,3 %-os piaci részesedésnek felel meg.

156. Az exportáló gyártók tapasztalható nagy száma miatt először kiválasztották a mintát. Ezzel összefüggésben négy csoportot kértek fel, hogy válaszoljon a Bizottság kérdőívére, válasz azonban csak kettőtől érkezett, ezért a mintavételre már nem volt szükség.

157. Rendes érték

158. Az érintett termék hazai eladásának teljes mennyisége a (32) preambulumbekezdésben meghatározottak szerint mindkét exportáló gyártó esetében reprezentatív volt. A (33) és az azt követő preambulumbekezdésekben ismertetett általános módszer szerint a rendes értéknél a rendes kereskedelmi forgalom keretében az oroszországi föderációbeli független ügyfelek által fizetett vagy fizetendő árakat vették alapul.

159. A gyártási költségek – különösen pedig a gázt illető energiaköltségek – tekintetében megvizsgálták, hogy az exportáló gyártók által fizetett gázárak megfelelően tükrözik-e a gáz előállításával és értékesítésével kapcsolatos költségeket.

160. Megállapításra került, hogy az exportáló gyártók által fizetett hazai gázár az Oroszországból származó földgáz exportárának egynegyede körül volt. E tekintetben minden rendelkezésre álló adat azt mutatja, hogy Oroszországban a hazai gázárak olyan szabályozott árak, amelyek jóval a földgázért, a nem szabályozott piacokon fizetett ár alatt vannak. Mivel a gáz költségei az exportáló gyártók nyilvántartásaiban nem voltak megfelelően kimutatva, ezért azokat az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdésében foglaltak szerint megfelelően ki kellett igazítani. Az orosz hazai piacra vonatkozó, kellően reprezentatív gázárak hiányában helyénvalónak tartották, ha a 2. cikk (5) bekezdése szerint a kiigazítást az egyéb reprezentatív piacokról származó információkra alapozzuk. A kiigazított ár az exportra értékesített orosz gáz helyi értékesítési költségekkel kiigazított német-cseh határparitásos (Waidhaus) átlagárán alapult. Waidhaus az EU-ba irányuló orosz gázeladás fő csomópontja, amely az orosz gáz legnagyobb piaca, árai pedig megfelelően tükrözik a költségeket, ezért az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdése értelmében reprezentatív piacnak tekinthető.

161. Azoknál a terméktípusoknál, amelyeknél a rendes értéket az előzőekben ismertetettek szerint képezték, a képzést az exportált típusok gázköltséggel kiigazított gyártási költségei alapján végezték.

162. Exportár

163. Azokban az esetekben, amikor a Közösségbe irányuló kivitel közösségi illetőségű kapcsolatban álló importőrön keresztül történt, a képzett exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése alapján állapították meg. Azokban az esetekben, amikor a kivitel az Orosz Föderációban illetőséggel bíró kapcsolatban álló kereskedőn keresztül független közösségi ügyfelek részére történt, az exportáraknál a független közösségi ügyfelek által fizetett vagy fizetendő árakat vették alapul.

164. Összehasonlítás

165. A hitel, szállítási, biztosítási költségeket és járulékos terheket illetően a megfelelő kiigazítást minden esetben elvégezték, ha azt indokoltnak és ellenőrzött bizonyítékokkal alátámasztottnak tartották.

166. Dömpingkülönbözet

167. A rendes érték és az exportár összehasonlítása dömping meglétét mutatta ki. A nyilvánosságra hozatalt követően mindkét orosz exportáló gyártó észrevételeket tett. Az első esetben bizonyítékokkal alátámasztott észrevételekről volt szó, amelyek elsősorban a képzett rendes érték kiigazítására vonatkoztak, és a dömpingkülönbözet csekély mértékű változását eredményezték. Ez azonban nem lesz hatással a dömpingellenes vámra, mivel a felülvizsgált dömpingkülönbözet továbbra is a kárszint felett van. A második esetben az érdekelt fél egy elírásra mutatott rá, amely azt eredményezte, hogy az SGA-költségeket kétszeresen vették figyelembe; ezt a hibát kijavították. Mindezt figyelembe véve a CIF közösségi határparitásos ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetek vámfizetés nélkül (exportálógyártó-csoportonként) a következők:

168. TMK Csoport (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company és Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works) – 22,7 %

169. OMK Csoport (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works és Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant) – 10,1 %

170. Az oroszországi dömpinggel kapcsolatos következtetések

171. Mivel az együttműködési szint magas volt (az Eurostat jelentése szerint az érintett termék Orosz Föderációból Közösségbe irányuló kivitelének több mint 90 %-a), az Orosz Föderációban minden exportőrre alkalmazandó maradék dömpingkülönbözet az együttműködő exportáló gyártó TMK Csoportéval azonos szinten, nevezetesen 22,7 %-ban került meghatározásra.

D. A DÖMPING FOLYTATÁSÁNAK VAGY MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE AZ ALAPRENDELET 11. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSE SZERINT; A DÖMPINGET ILLETŐEN AZ INTÉZKEDÉSEK MÉRTÉKÉNEK ALKALMASSÁGA AZ ALAPRENDELET 11. CIKKÉNEK (3) BEKEZDÉSE SZERINT

172. ÁLTALÁNOS MEGJEGYZÉSEK

173. Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerint megvizsgálták, hogy a Thaifölddel, Törökországgal és Ukrajnával szemben hatályos intézkedések esetleges megszűnése után lehet-e számítani a dömping folytatására vagy megismétlődésére.

174. Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint Törökország és az egyetlen ukrán vállalat esetében megvizsgálták továbbá, hogy a dömping tekintetében az eredeti vizsgálat óta volt-e olyan körülményváltozás, amely tartós jellegűnek tekinthető.

175. THAIFÖLD

176. Előzetes megjegyzések

177. Az eredeti vizsgálattól eltérően az Eurostat adatai szerint a vizsgálati időszakban az érintett termékből Thaiföldről nem volt kivitel. Az egyetlen együttműködő gyártó nem számolt be közösségi eladásról, más együttműködő exportáló szereplő pedig nem volt. A thai kiviteli statisztikákból arra lehetett következtetni, hogy a vizsgálati időszakban regisztráltak bizonyos olyan thai kivitelt, aminek részben az érintett termékhez is lehetett köze, ez azonban mennyiségét tekintve mindenképpen elhanyagolható volt, és így nem lehetett reprezentatív.

178. Az együttműködési szint a jelen felülvizsgálatban igen alacsony volt, az eljárás során csak egy thai gyártó jelentkezett. A panasz szerint azonban – amit a nyilvánosan hozzáférhető adatok is megerősítettek – a vizsgálati időszakban Thaiföldön az érintett terméknek legalább még tizenkét gyártója volt. Közülük egy sem működött együtt a vizsgálatban, ennek következtében pedig az együttműködési szint az érintett termék teljes becsült thai gyártásának kevesebb mint 10 %-ának felelt csak meg.

179. Dömpingelt behozatal a vizsgálati időszak alatt

180. Az egyetlen együttműködő thai gyártónak az érintett termékből a vizsgálati időszak alatt nem volt közösségi exportja. Tekintettel arra, hogy az érintett termékből nem volt Thaiföldről származó közösségi kivitel, a dömping folytatásáról nem lehetett szó. Ebből következően az elemzést ebben az esetben arra kellett alapozni, hogy az intézkedések megszüntetése esetén várható-e a dömping megismétlődése.

181. Az import alakulása az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén

182. Előzetes megjegyzések

183. A (120) preambulumbekezdésben vázoltak szerint a vizsgálatból kiderült, hogy a vizsgálati időszak alatt az érintett terméknek Thaiföldön legalább tizenhárom gyártója volt, de a vizsgálatban csak egy működött együtt.

184. Megvizsgálták, hogy mennyiben lehet az egyetlen együttműködő thai gyártótól származó adatokat a Thaiföldről származó kivitel várható alakulásával kapcsolatos általános helyzet elemzéséhez felhasználni, konkrétabban pedig a hazai és az exportárak, a költségek, a gyártási kapacitások és a kapacitáskihasználtság mutatóinak tekintetében jelenthetnek-e viszonyítási pontot.

185. E tekintetben az együttműködő vállalat által szolgáltatott adatokkal kapcsolatban több hiányosságot is tapasztaltak. Először is a vizsgálati időszakra vonatkozóan nem tudta a vállalat a hazai és az exportárakat a tényleges tranzakcióknak és saját ellenőrzött kimutatásainak megfeleltetni. Ezenkívül a vállalat nem tudta megadni az érdekelt feleknek kiküldött kérdőíveken meghatározottak szerint a termékkódonként bontott előállítási költségeket. A gyártó az előállítási költséget csak átlag előállítási költségként tudta megadni, az összes gyártott fekete és galvanizált termékkód bontásában. A Közösséget is ideértve a vizsgálat más érintett országainak különböző gyártóitól származó termékkódok költségszerkezetéből kiderült, hogy a termékkódonkénti előállítási költségek valóban nagyon változatosak. Ez a szóban forgó thai vállalat által gyártott és értékesített konkrét terméktípusokra is igaz. Ilyen körülmények között a termékkódonkénti összehasonlítást nem biztosító költségbontás nem tekinthető elégségesnek a hazai rendes érték meghatározásához.

186. Ha ezeket az adatokat be is lehetne szerezni, akkor is figyelembe kell venni, hogy Thaiföldön az együttműködő gyártó az érintett termék teljes hazai gyártásának kevesebb mint 10 %-át jelentette csak, ami azt jelenti, hogy az adatokat mindenképpen ki kellene egészíteni más statisztikai anyaggal ahhoz, hogy az országos értékelés céljából reprezentativitását felmérhessék.

187. A vállalatot tájékoztatták arról, hogy a Bizottság az alaprendelet 18. cikkét szándékozik alkalmazni, és arról is, hogy a vizsgálat határidőire tekintettel ezt egy ésszerű időn belül miért tartják szükségesnek. Észrevételeket kaptak, azokat alaposan elemezték és részletesen megválaszolták. A vállalat által adott magyarázatokat nem találták kielégítőnek ahhoz, hogy a Bizottság az előzőekben kiemelt területeken mellőzhesse a rendelkezésre álló legalkalmasabb tények alkalmazását.

188. Következésképpen a thai exportőrök esetében a hazai és a más országokba irányuló export áraira vonatkozó információknál a rendelkezésre álló legalkalmasabb tényeket vették alapul, ideértve a panaszt és a nyilvánosan hozzáférhető adatokat is.

189. A vállalat által a raktárkészletekre, a termelési szintre és a kapacitásra vonatkozóan megadott adatokat ugyanakkor le tudták ellenőrizni, ezért ezt az információt a panaszban szereplő adatokkal együtt felhasználhatták az összes thaiföldi exportáló gyártó termelési volumenének és kapacitásának megállapításához.

190. Az előzőekre tekintettel az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén várható hatások értékelésénél a következő szempontokat vették figyelembe.

191. Termelés, kihasználatlan kapacitások és a kapacitások Közösségbe irányításának valószínűsége

192. A panasz több mint 370 kilotonnás thaiföldi tartalékkapacitást jelez, ami a teljes kapacitás csaknem 30 %-át teszi ki. Ez a tartalékkapacitás a (a (231) preambulumbekezdében meghatározott) teljes közösségi fogyasztás több mint 25 %-ának felel meg, ami a közösségi piacra irányítható.

193. Az együttműködő gyártónál még hangsúlyosabb a tartalékkapacitási szint, amely a vizsgálati időszakban a teljes thai termelés több mint 10 %-át jelentette. A vizsgálati időszakban 50 %-on felüli tartalékkapacitásokat találtak ennél a gyártónál.

194. Ezek a tényezők együtt jelentős thaiföldi tartalékkapacitás meglétére utalnak. Mivel nem volt arra utaló bizonyíték, hogy ez a kapacitás hazai értékesítéssel, más harmadik országba irányuló értékesítéssel vagy az érintett terméken kívüli termékek gyártásával eltüntethető, arra a következtetésre jutottak, hogy az intézkedések megszűnésével ezeket a tartalékkapacitásokat minden valószínűség szerint a Közösségbe fogják irányítani, nem kis részben azért, mert a Közösség vonzó exportpiac.

195. Figyelembe véve, hogy a közösségi piac a világon az egyik legnagyobb, puszta mérete miatt is vonzó az érintett termék minden thai exportáló gyártója számára. A közösségi piac potenciális jelentőségét tovább fokozza az, hogy egy másik nagy piacon, az Egyesült Államokban, a Thaiföldről ékező importra intézkedések vannak érvényben.

196. Úgy tekinthető, hogy ha ezt a jól fejlett terjesztési csatornákkal rendelkező Közösség viszonylag vonzó árszínvonalához hozzávesszük, akkor nyilvánvaló, hogy az intézkedések hiánya gazdaságilag arra ösztönöz, hogy az Egyesült Államokhoz hasonló nagy harmadik piacokról a kivitelt átállítsák a Közösségre.

197. Mindent összevéve, ilyen körülmények között a jelenlegi kapacitáskihasználtság valószínűleg a kivitelre, konkrétan pedig a közösségi piacra terelődik.

198. Várható árszínvonal

199. Több tényező is azt mutatja, hogy a Közösségbe irányuló thai exportárak valószínűleg dömpingeltek lennének.

200. Először is látszik, hogy a harmadik országok nagy piacaira irányuló kivitel dömpingárakon történik. Ezt az is alátámasztja, hogy az Egyesült Államokban 15 % körüli dömpingellenes intézkedések vannak érvényben a thai hegesztett cső kivitelre. Ez a nagy harmadik piacokra irányuló, dömpingen alapuló általánosabb jellegű magatartásformára utal. Minthogy a Közösségbe irányuló thai kivitel az intézkedések elrendelése után megszűnt, ez tovább erősíteni látszik azt az elképzelést, hogy a thai exportáló gyártók nem tudnának vagy nem is akarnának dömping nélküli árszínvonalon értékesíteni.

201. Ezenkívül az általában meglehetősen homogén érintett termék esetén a potenciális thai eladók a termékeket valószínűleg az egyéb közösségi behozatal irányadó árain adnák. Az előző bekezdések megállapításai szerint a többi exportáló ország importárai általában alacsonyak. Ha figyelembe vesszük, hogy a thai exportáló gyártók termelés potenciális exportárainak valószínűleg ezeket az alacsony árakat kellene tükrözniük, és ha az egész világon komoly emelkedést mutató acéltekercs és cink áraktól erősen függő érintett termék költségszerkezetét is figyelembe vesszük, az exportárak valószínűleg dömpingeltek lennének.

202. Következtetés

203. Valószínű így, hogy a Közösségben jelentős mennyiségű thai exportárut adnak el dömpingárakon, ha az intézkedések megszüntetését lehetővé teszik.

204. TÖRÖKORSZÁG (i): A DÖMPINGRŐL ÁLTALÁBAN, ÉS A 11. CIKK (2) BEKEZDÉSÉVEL KAPCSOLATOS KÉRDÉSEK

205. Általános ügyek

206. A panaszos azt állította, hogy a Törökországból érkező dömpingelt behozatal valószínűleg igen komoly károkat fog okozni a közösségi gazdasági ágazatnak, ha az intézkedések megszüntetését lehetővé teszik. Az időközi felülvizsgálattal összefüggésben (lásd később) érkezett panaszos beadvány szerint az állítólagosan megnövekedett dömping- és kárszint miatt az intézkedéseket fokozni kell.

207. A statisztikai adatok azt mutatták, hogy a Törökországból érkező behozatal 110 kilotonna volt, ami (a (231) preambulumbekezdésben meghatározott) közösségi fogyasztásnak csaknem 9 %-át jelenti. Az Eurostat és a vállalatok által közölt mennyiségek között eltérés volt (138 kilotonna). Hivatkozni lehet az (55) preambulumbekezdésben tett megjegyzésekre.

208. A dömpingszámításnál felhasznált (a fenti (31)–(46) preambulumbekezdésben meghatározott) általános módszer került alkalmazásra minden törökországi exportáló gyártóra. Ez a módszer eltér attól az eredeti vizsgálatban alkalmazott módszertől, amelyet az eredeti vizsgálati időszakban tapasztalt erős árfolyam-ingadozások miatt néhány exportőr esetében kivételes jelleggel alkalmaztak. Ezen ingadozások miatt úgy ítélték meg, hogy az eredeti vizsgálatban alkalmasabb összehasonlítani a rendes érték havi súlyozott átlagát és az exportár havi súlyozott átlagát. Ugyanakkor a jelenlegi vizsgálatban ezek a különleges körülmények nem álltak fenn, és ehelyett a (31)–(46) preambulumbekezdésben említett általános módszer került alkalmazásra. Így tehát a jelenlegi vizsgálatban a törökországi exportáló gyártók esetében a dömpingkülönbözetet a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján állapították meg.

209. Kezdetben azokat a vállalatokat vizsgálták meg a felülvizsgálat során és válogatták be a mintába, amelyek egyéni dömpingkülönbözete az eredeti vizsgálatban nulla volt. Ezek a vállalatok a következők: Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AS, Istanbul és Noksel Çelik Boru Sanayi AŞ, Ankara. Az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik ugyan, hogy az eredeti vizsgálatban nulla vagy de minimis szintű különbözettel rendelkező vállalatokat az új vizsgálatba be lehet vonni, azonban nem kötelezi a közösségi intézményeket e vállalatok bevonására. Ezenkívül az alaprendelet elfogadása után a Mexico-Beef and Rice ügyben a WTO Vitarendezési Testülete értelmezése szerint az ADA vonatkozó rendelkezése tiltja ezeknek a vállalatoknak a felülvizsgálatát. A közösségi intézmények ezért arra a következtetésre jutottak, hogy célszerű, ha az e három vállalatot érintő felülvizsgálat során összegyűjtött adatokat nem használják fel. Ezek a vállalatok következésképpen kikerültek a mintából. E rendeletben abból indulnak ki továbbá, hogy jelenleg a vállalatok közül egy sem folytat dömpingtevékenységet.

210. Mintavétel (exportőrök) és együttműködés

211. Törökországban 15 potenciális gyártónak és exportőrnek küldtek mintavételi formanyomtatványt, közülük nyolc válaszolt. A mintába a Közösségbe irányuló teljes török behozatal 41 %-át adó három vállalat/csoport került beválasztásra.

212. Rendes érték

213. Az előzőekben ismertetettek szerint a rendes értéket vagy képezték vagy a rendes kereskedelmi forgalom keretében a törökországi független ügyfelek által fizetett, illetve fizetendő árak alapján megállapították. Több exportáló gyártó által igényelt kiigazítást elutasítottak vagy módosítottak.

214. Hitelköltségek

215. A Bizottság ténymegállapításainak közzétételét követően néhány exportőr kérte, hogy a hitelköltségeket a gyártók és ügyfeleik közötti megállapodás szerinti tényleges fizetési feltételek alapján állapítsák meg. Ezt a kérést elfogadták.

216. Vámvisszatérítés

217. Egyes vállalatok vámvisszatérítésekre vonatkozó helyreigazítást igényeltek azon az alapon, hogy a törökországi fogyasztásra szánt hasonló termékhez felhasznált nyersanyagra importterheket vetettek ki, amelyeket aztán visszatérítettek, ha a terméket közösségi exportra értékesítették.

218. Az egyik esetben megállapításra került, hogy az igényelt összeg nagyobb, mint a hazai piacon értékesített hasonló termékbe fizikailag bedolgozott anyagokat terhelő vámok. Megállapították, hogy a vámteher kisebb, mivel ez a vállalat/csoport a hazai termelésben nemcsak vámmal behozott tekercset, hanem 0 %-os vámtétellel behozott, illetve helyben vásárolt tekercseket is használ. Következésképpen a kiigazításokat ennek megfelelően elvégezték.

219. Egy másik vállalat, amely esetében az helyreigazítást eredetileg elutasították, úgy érvelt, hogy helyreigazítási kérelmének helyt kellett volna adni, mivel a belföldi piacon értékesített áruira vámot szabtak ki. Ezen érvelését részben elfogadták.

220. Ezzel összefüggésben a közösségi gazdasági ágazat azt állította, hogy ez kiegyenlíthető támogatás lenne, meg kell azonban jegyezni, hogy a jelenlegi eljárás dömpingellenes vizsgálat, ezért ez az állítás nem került elemzésre.

221. Értékesítési, általános és adminisztrációs költségek (SGA)

222. Az egyik török exportőr állítása szerint negatív az SGA azon eladásainál, amelyek tekintetében a rendes értéket képezni kellett. Ennek oka, hogy jelentős deviza árfolyamnyeresége volt, ami meghaladta az SGA teljes összegét. Ebben az esetben a pénzügyi nyereséget figyelmen kívül hagyták és csak a vállalat kölcsöneihez kötődő pénzügyi költségeket vették figyelembe. Az SGA-t ennek megfelelően kiigazították.

223. Exportár

224. Az érintett terméket minden esetben független közösségi ügyfeleknek adták el. Az exportárnál ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően a független közösségi ügyfelek által fizetett vagy fizetendő árakat vették alapul minden exportőr esetében.

225. Összehasonlítás

226. A rendes értéket és az exportárat gyártelepi alapon hasonlították össze. Az igazságos összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint az árakat befolyásoló különbségek tekintetében kiigazítások formájában megfelelő kompenzációt alkalmaztak. Ennek megfelelően – ha lehetett, és azt az ellenőrzött bizonyítékok alátámasztották – a visszatérítések, az árengedmények, a szállítás, az áruátrakodás, a berakodási költségek, a bankköltségek és a biztosítási és hitelköltségek terén jelentkező különbségek tekintetében kiigazításokat végeztek.

227. Dömping a vizsgálati időszak alatt

228. A törökországi exportőr gyártók esetében a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdése szerint a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján állapították meg.

229. Az exportárak súlyozott átlagának és a rendes érték súlyozott átlagának összehasonlítása a következő dömpingkülönbözeteket mutatta ki:

Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri („Erbosan”) 0,5 %,

- Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AŞ, Istanbul („Borusan”) -1,4 %,

- Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun („Toscelik”) 0,9 %.

- Két vállalat jelezte együttműködési szándékát, azonban ők nem szerepeltek a mintában. Mivel a megállapított dömpingkülönbözetek a mintában szereplő valamennyi vállalat esetében de minimis szintűek voltak, és a vizsgálat ideje alatt rendkívül nagyfokú együttműködést lehetett tapasztalni, a dömpingkülönbözetet az egész országra vonatkozóan de minimis szintűnek minősült.

- Ezért arra következtetésre jutottak, hogy Törökország esetében a dömping nem folytatódott. Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti további vizsgálat ezért kizárólag a dömping megismétlődésének valószínűségére összpontosít.

- Valószínűség elemzés

- Általános megjegyzések

- Tagadhatatlan, hogy az EU nagyon vonzó piac a török gyártók számára. Ennek több tényezője van, amelyek közül az első a méret. A méret nemcsak a nagy fogyasztással, hanem azzal is összefügg, hogy a többi harmadik ország piacára irányuló török kivitel töredezett – azaz kis mennyiségeket szállítanak nagyon sok helyre. Ebben az értelemben a Közösség vonzóbb, mivel egyetlen, nagy felvevő kapacitással rendelkező célállomás.

- A másik fontos tényező a földrajzi közelség, mivel ezeknek a termékeknek a szállítási költségei nem jelentéktelenek.

- A Közösség a török exportőrök hagyományos piaca is, akik jól bejáratott értékesítési csatornákkal és nagy ügyfélkörrel rendelkeznek.

- Az EU-ba történő kivitel és árképzési gyakorlatok

- A vizsgálati időszak alatt a Törökországból származó kivitel a hatályos rendelkezések ellenére is folytatódott. Ugyanakkor azonban a mintavételben szereplő vállalatok egyikénél sem állapítottak meg dömpinget. Megjegyzendő, hogy a mintavételben szereplő, illetve a mintavételben nem szereplő, de a jelenlegi felülvizsgálatban együttműködő vállalatok, valamint azok a vállalatok, amelyek dömpingkülönbözete az eredeti vizsgálatban nulla vagy de minimis szintű volt, a Törökországból a Közösségbe irányuló kivitelnek kb. 90 %-át teszik ki. E török kivitel piaca a megítélések szerint stabil és semmi jel nem utal arra, hogy a vállalatok változtatni kívánnának árképzési stratégiájukon. Azonkívül a mintában szereplő három vállalat, valamint azok a vállalatok, amelyek dömpingkülönbözete az eredeti vizsgálatban nulla vagy de minimis szintű volt, magasan a piac legnagyobb szereplői és az ármeghatározásban is jelentős szerepük van. Ezért valószínűsíthető, hogy más vállalatok követni fogják ezen vállalatok árképzési gyakorlatát. Ennek következtében tehát nem várható, hogy Törökországban a dömping megismétlődik. A teljesség kedvéért azonban az alábbi tényezőket is megvizsgálták.

- Kihasználatlan kapacitás Törökországban

- A vizsgálati időszakban a vizsgálat körülbelül 143 000 tonnányi teljes tartalékkapacitást állapított meg az együttműködő gyártóknál, beleértve mind a mintavételben szereplő, mind az abban nem szereplő vállalatokat. Ez a mennyiség a hegesztett csövek (a (231) preambulumbekezdésben meghatározott) teljes közösségi fogyasztásának mintegy 10 %-át teszi ki.

- Harmadik ország piacainak esetleges felvevőképessége

- Az érintett termék legnagyobb harmadik országbeli piacán (USA) a török kivitelre 14,7 %-ig terjedő dömpingellenes intézkedések vannak érvényben. Ebből arra lehet következtetni, hogy – ha más tényezők nem változnak – az USA valószínűleg nem fog felvenni Törökországból származó további jelentős exportmennyiségeket. Ugyanakkor az a tény, hogy a harmadik országok felé irányuló kivitel töredezett, és több, különböző rendeltetési helyre történik szállítás, arra enged következtetni, hogy a török exportőrök aktívan részt vesznek új piacok feltárásában, így valószínű, hogy ezek a harmadik országbeli piacok a török kapacitások egy részét fel fogják venni. Várható továbbá, hogy a jelenlegi kihasználatlan kapacitások értékesítése esetén a Közösségbe, illetve harmadik országokba történő török kivitel aránya – mely jelenleg 70/30 –, ugyanakkora marad. A Közösségbe behozott árumennyiség ez esetben körülbelül 100 000 tonnával növekedne, amely a vizsgálati időszakban megállapított fogyasztási adatokhoz képest további 7 %-os piaci részesedét jelentene. Megjegyzendő azonban, hogy ez már az értékesítési volumen tekintetében elvileg maximálisan elérhető növekedésnek felelne meg, amely azon feltételezésen alapulna, hogy a tartalékkapacitások 100 %-át kihasználják. Ez azonban ebben az iparágban ritkán fordul elő.

- Ártényezők

- A Közösségbe irányuló, illetve harmadik országokba történő kivitelek közötti árkülönbségek nem voltak jelentősek, az érintett vállalatoktól függtek. A nyilvánosságra hozatalt követő további elemzés után megállapítást nyert, hogy a török exportárak a harmadik országokba történő kivitel estén magasabbak voltak a Közösségbe történő kivitel exportárainál. Mivel Törökország esetében nem állapítottak meg dömpinget a Közösségbe irányuló kivitelei tekintetében, feltételezhető, hogy általában véve a harmadik országokba történő export sem dömpingárakon történt. Továbbá arra sem utal semmi, hogy a török exportőrök változtatnának árstratégiájukon. Sem a piaci körülmények, sem pedig az exportőrök helyzete nem engedett arra következtetni, hogy általános piaci magatartásukon várhatóan változatni kívánnának.

- Az előzőekre való tekintettel megállapítható, hogy a Törökországból származó behozatal estében a dömping minden valószínűség szerint nem ismétlődik meg.

- TÖRÖKORSZÁG (ii): A 11. CIKK (3) BEKEZDÉSÉVEL KAPCSOLATOS KÉRDÉSEK

- A panaszos azt állította, hogy a hatályos intézkedések nem akadályozták meg a dömpingelt behozatal folytatását, illetve hogy az intézkedések fokozata már nem elegendő a Törökországból származó érintett termék káros dömpingjének ellensúlyozásához.

- A megváltozott körülmények tartóssága

- Az előzőekben megállapítottak szerint a Törökországból származó behozatal többé már nem dömpingárakon történt. Sőt valamennyi, jelen vizsgálatban megállapított dömpingszint a de minimis szint alatt volt. Különösen igaz ez három olyan vállalat esetében, amelyeknél eredetileg dömpinget állapítottak meg.

- A közösségi piac, mint ahogyan az már említésre került, igen nagy valószínűséggel továbbra is vonzó piac marad a török exportőrök számára mind az árak, mind pedig a jól megalapozott és hosszútávú kereskedelmi kapcsolatok tekintetében. A törökországi gyártók ugyanakkor jelentős mennyiségű árut adnak el saját piacukon. Ezeket a mennyiségeket a többi nagy piachoz képest – beleértve az EU-t és az USA-t is – versenyképes és viszonylag alacsony áron értékesítik. Lényegében a hazai árak és így a rendes értékek is olyan szinten voltak, hogy a dömping a Közösségbe történő export tekintetében teljes egészében megszűnt.

- A vizsgálat nem tárt fel arra utaló körülményt, hogy az intézkedések megszüntetése esetén az árak és a dömping terén valószínűleg változások következnének be. Azon vállalatok esetében, amelyekre már az eredeti vizsgálat óta nulla vámtétel vonatkozott, továbbra is a (143) preambulumbekezdésben már kifejtett Mexico Beef and Rice jelentésen alapuló megfontolások alkalmazandók. Ami a többi vállalatot illeti, a jelenlegi vizsgálat valóban kimutatta a körülmények megváltozását, és megállapította, hogy többé nem áll fenn a dömping ténye. Ezenfelül nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek arra utalnának, hogy a megváltozott körülmények nem tartós jellegűek. Továbbá 2006 folyamán és a vizsgálati időszakban valamennyi vizsgált vállalat exportált harmadik országokba, magasabb exportárakon, mint a Közösségbe történő export esetében. Ugyanezekben az időszakokban a Közösségbe exportál termékek exportárai meghaladták a belföldi értékesítési árakat. Ez egyértelműen utal arra, hogy a megváltozott körülmények (a dömpingelt kivitel megszűnése) tartós jellegűek.

- Következtetés

- Azt a következtetést lehet ezért levonni, hogy ha az intézkedések megszüntetése lehetővé válik, a Közösségbe irányuló kivitel valószínűleg nem dömpingelt áron fog történni. A dömping hiányára vonatkozó eredeti vizsgálathoz képest megváltozott körülményeket is joggal lehet tartós jellegűeknek tekinteni.

- A fentiekre való tekintettel a Törökországból származó behozatalra vonatkozó eljárást meg kell szüntetni.

- UKRAJNA (i): A 11. CIKK (3) BEKEZDÉSÉVEL KAPCSOLATOS KÉRDÉSEK

- Általános megjegyzések

- Az Interpipe Group nevű vállalat azt állította, hogy a saját költségein/belföldi árain alapuló rendes érték és az EU-hoz hasonló harmadik ország piacán felszámított exportárainak összehasonlítása azt mutatná, hogy a dömping jóval a jelenlegi intézkedések szintje alá csökkent. Azt állította ezért, hogy az intézkedések további fenntartása a jelenlegi mértékben már nem szükséges a dömping ellensúlyozásához.

- A vizsgálat során a vállalatot tájékoztatták arról, hogy a Bizottság az alaprendelet 18. cikkét szándékozik alkalmazni. Erre azért volt szükség, mert az előállítási költségekre vonatkozó adatokat a vállalat nem az előírt formában (termékkód) adta meg. A vállalat az előállítási költségre vonatkozó adatokat csak egy konkrét üzemegységben előállított összes terméktípus átlagaként adta meg.

- A tények vizsgálatából kiderült, hogy az előállítási költségre vonatkozóan megadott adatokat a Bizottság nem fogadhatja el, mivel azok nem biztosítják terméktípusonként a megfelelő összehasonlítást a hazai piac eladási áraival.

- A vállalatot értesítették arról, hogy az alaprendelet 18. cikkének (4) bekezdésében előírtak szerint egy ésszerű időn belül miért van erre szükség. Észrevételeket kaptak, azokat elemezték és részletesen megválaszolták. A vállalat által adott magyarázatokat nem találták kielégítőnek ahhoz, hogy a Bizottság az alábbiakban kiemelt területen mellőzhesse a rendelkezésre álló legalkalmasabb tények alkalmazását.

- A nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos kérvényezte, hogy zárják le az ügyet, mivel az egyetlen ukrajnai gyártó oly csekély mértékben működött együtt, hogy a Bizottságnak az alaprendelet 18. cikke szerint kellett eljárnia az előállítási költségek kiigazítása céljából. Megjegyzendő azonban, hogy a 18. cikket annak érdekében alkalmazták, hogy a Bizottság kiegészíthesse az egyetlen együttműködő ukrajnai gyártó által benyújtott információkat a rendelkezésre álló lehető legjobb információk felhasználásával. Ezért e kérelmet elutasították.

- Rendes érték

- A Bizottság megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése értelmében a hazai eladásokat a rendes kereskedelmi forgalom keretében folyónak lehet-e tekinteni. Ennek érdekében megvizsgálták az együttműködő gyártók által előállított és a hazai piacon értékesített termék előállítási költségét.

- Az érintett terméket gyártó OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP) nem bocsátotta rendelkezésre termékkódonként az előállítási költségek bontását. Az exportáló gyártó csak a mindkét üzemegységében gyártott összes termékkód átlag előállítási költségeit adta meg. A Közösséget is ideértve a vizsgálat más érintett országainak különböző gyártóitól származó termékkódok költségszerkezetéből kiderült, hogy a termékkódonkénti előállítási költségek nagyon változatosak.

- Az NMPP-bel kapcsolatban álló OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk (NTRP) csőhengermű termékkódonként megadta az előállítási költségek bontását.

- A (173) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint a Bizottság a termékkódonkénti előállítási költség megszerzése érdekében az NMPP esetében az alaprendelet 18. cikkét alkalmazta. Megvizsgálták az eredeti vizsgálatból származó adatok felhasználási lehetőségét is, mivel azonban Ukrajna azóta piacgazdasági státuszt kapott, ezeket az adatokat nem tartották a rendelkezésre álló legalkalmasabb információknak. Emellett a Bizottság úgy vélte, hogy a közösségi gazdasági ágazat által közölt információk olyan minőségűek, amelyek lehetővé teszik a termékkódonkénti előállítási költségekre vonatkozó következtetések levonását. Ezért úgy tekinthető, hogy az együttműködő közösségi gazdasági ágazat által megadott információk a legmegbízhatóbbak és a rendelkezésre állók közül a legalkalmasabbak arra, hogy azokból a termékkódonkénti előállítási költségek levezethetők legyenek. E tekintetben a vizsgálat megállapításaiból kiderült, hogy a legolcsóbb közösségi gazdasági ágazat termékkódja és az összes egyéb termékkód közötti szórást ki lehet számítani. Ezt a szórást alkalmazták aztán az NMPP által közölt átlag előállítási költségekre. Ha a közösségi gazdasági ágazat által előállított termékkód és az NTRP által előállított azonos termékkód között egyezés volt, az NTRP költségével dolgoztak.

- Ugyanez a fél kétségbe vonta azt is, hogy a Bizottság a vizsgálati időszakból származó adatokra támaszkodott a rendes érték és az interpipe vizsgálati időszakban alkalmazott exportár megállapításához. A Bizottság a két eljárás egymást átfedő hat hónapja alatt a közösségi CIF exportárak súlyozott átlagát vette figyelembe. Ezenfelül amikor a Közösségbe exportált minden egyes érintett terméktípus rendes értékének súlyozott átlagát összehasonlították az érintett termék minden egyes megfelelő típusa exportárának súlyozott átlagával, az ugyanazon az időszakon belüli tisztességes összehasonlítás lehetővé tétele érdekében kiigazították az együttműködő gyártók előállítási árait. A kiigazításra azért került sor, hogy a közösségi CIF exportárak kiszámításakor figyelembe vett előállítási árakat megfelelően tükrözzék az ugyanabban a hat hónapban alkalmazott előállítási árak. Az egyetlen együttműködő ukrajnai gyártó érvelése szerint a Bizottságnak a kapcsolatban álló vállalat, a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk (NTRP) Tube Rolling Plant, előállítási költéségének egységét kellene alkalmaznia abban az esetben, ha a termékkódok csaknem azonosak az OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP) vállalat termékkódjaival. A (175) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság bizonyítékokkal rendelkezik arra vonatkozóan, hogy a termékkódonkénti előállítási költségekben jelentős eltérések mutatkoznak. Ezért ezt a kérelmet elutasították.

- Exportár

- Ami a Közösségbe irányuló kivitelt illeti, az Interpipe vizsgálati időszak alatt az érintett termékből a csoport elhanyagolható mennyiséget exportált a Közösségbe. Önmagukban ezek a tranzakciók nem tekinthetők reprezentatívnak annak megállapításához, hogy a magatartásban történt-e valamilyen tartós jellegű változás.

- Az Interpipe Csoport a harmadik országokba irányuló kivitel alkalmazását javasolta annak megállapítása érdekében, hogy a Közösségbe irányuló kivitel milyen árszínvonalon történne. Az exportőr konkrétan kérte e tekintetben, hogy az Oroszországba irányuló kivitel kerüljön alkalmazásra. A vállalat a harmadik országbeli piacokra és az orosz piacra irányuló kivitelére vonatkozó bizonyítékokat szolgáltatott.

- Először meghatározták, hogy az érintett termékből az Interpipe Csoport által javasolt harmadik országba kivitt mennyiség elég jelentős-e az összes eladást tekintve. E tekintetben arra a következtetésre jutottak, hogy az oroszországi eladások a csoport teljes kivitelének több mint felét tették ki, és elvileg alkalmasak következtetések levonására, ha az orosz piac eléggé hasonlít a Közösségére.

- Annak felmérése érdekében, hogy az intézkedések új mértékének megállapítása céljából az Oroszországba irányuló kivitel megbízhatóan helyettesíthető-e a Közösségbe irányuló kivitel áraival, a Bizottság rendelkezésére álló információk alapján megvizsgálták, hogy Oroszország piaci feltételei és szerkezete hasonlít-e a Közösségben kialakultra.

- Egyfelől az érintett termék számára az orosz piac mérete – hasonlóan a Közösségéhez – tekintélyesnek tűnik, a mindkét területen értékesített terméktípusok pedig általában hasonlóak.

- Másfelől a két piac között éles különbségeket tártak fel. Először is Oroszországban jelentős behozatali vámok vannak, ezzel szemben a Közösségben ilyen vámok nem léteznek[12]. Ez megmutatkozik a behozatal részesedésében, amely jóval alacsonyabb, mint a Közösségben. Ezenkívül, amíg az oroszországi termelési ágazat sokkal koncentráltabb és egy maroknyi nagy gyártó lefedi a tevékenység nagyját, addig a Közösségben a tevékenység több gyártó között oszlik meg. A terjesztési csatornákban is kevesebb a nagybani kereskedő, mint a Közösségben. Az továbbá, hogy a Közösségben erős az orosz dömping, az árképzés különbségeit és az orosz belföldi piac torzulásait mutatja, ami nélkül ez a magatartás nem létezhetne.

- Ezenkívül a dömping léte azt mutatja, hogy Oroszországban a belföldi árszínvonal magasabb azoknál az áraknál, amelyeken az exportőrök hajlandóak lennének a Közösségbe exportálni. Ennek oka, hogy a Közösségben markánsan jelen lévő importőrökre irányadó árak színvonala valószínűleg megegyezik az orosz exportárakéval, másrészt pedig homogén jellegű az érintett termék, ami azt jelenti, hogy a Közösségbe behatolni szándékozó exportőröknek minden valószínűség szerint a legalacsonyabb árakon kínálók színvonalához kellene igazodniuk.

- A fentiek olyan eltéréseket mutatnak, amelyek az árképzést és így a színvonalat is befolyásolják, és azt jelentik ezért, hogy az orosz árakat az intézkedések új fokozatának megállapításához nem lehet felhasználni.

- A Bizottság megvizsgálta továbbá, hogy az Oroszországon kívüli országokba irányuló kivitel árait fel lehet-e használni erre a célja. Először megvizsgálták, hogy a kivitelt tekintve a második legnagyobb piacot lehet-e referenciaországnak tekinteni. Ezt a lehetőséget azonban elvetették, mivel Belarusz nem piacgazdaságú ország. Elemezték a többi országban történő eladásokat is, de ezek export mennyisége nagyon kicsi volt ahhoz, hogy reprezentatívnak lehessen tekinteni.

- Ilyen körülmények között az Ukrajnából Oroszországba irányuló kivitel árai (és még azon harmadik országba irányulóét, ahová a kérelmező az Interpipe vizsgálati időszak alatt exportált) az exportár valószínűsíthető közösségi viselkedése szempontjából nem tekinthető reprezentatívnak, ezért elvetették azokat. A fentiekre tekintettel az Interpipe Csoport esetében inkább az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésének alkalmazását tartották szükségesnek. E tekintetben megvizsgálták, hogy az ukrán exportáló gyártó exportárának megállapításánál kiindulásként fel lehet-e használni termékkódonként összesítve azon közösségi CIF exportárak súlyozott átlagát, amelyeket a vizsgálatban érintett valamennyi ország valamennyi együttműködő exportáló gyártója a vizsgálati időszakban realizált.

- Ezt a módszert alkalmasnak találták, mivel joggal lehet feltételezni, hogy ha az ukrán kivitel a közösségi piacra belépett, ott már a közvetlen konkurencia, vagyis a Közösségbe még exportálók árainak viselkedésétől jelentős mértékben nem tér el.

- A (181) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően, az exportár megállapításakor a Bizottság kizárólag a vizsgálati és az interpipe vizsgálati időszak egymást átfedő hat hónapjából származó adatokat használta fel.

- Az Interpipe csoport exportárának megállapításához ezért ezen exportőrök termékkódjainak megfelelő export egységárait használták fel.

- A nyilvánosságra hozatalt követően az egyetlen ukrajnai exportáló gyártó azt kérte, hogy az exportár megállapításakor nem következtessenek a kapcsolatban álló vállalat általános és adminisztratív költségeire és haszonrésére, mivel az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése nem alkalmazható a jelen esetben. Azzal érveltek, hogy az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése kizárólag a Közösségen belüli kapcsolatban álló importőrökre vonatkozik, hiszen szövegezése világos különbséget tesz „az importálás és a viszonteladás” között. Érvelésükben elhangzott továbbá, hogy a kapcsolatban álló vállalat exportrészlegként működik.

- Megjegyzendő, hogy az érintett termék Közösségbe történő értékesítése esetében az egyetlen ukrajnai exportáló gyártó az érintett terméket közvetlenül a Közösségbe szállította, minden egyes szállítmányhoz a Svájcban lévő kapcsolatban álló vállalata állította ki a számlát, illetve ez utóbbinak utalták át a számlán szereplő összeget. Az exportáló gyártó tehát egy exportőr valamennyi funkcióját teljesítette. A svájci székhelyű kapcsolatban álló vállalat folytatott tárgyalásokat az adásvételi szerződésekről és ő állított ki a számlát az első független közösségi vevőnek. A kapcsolatban álló vállalat bonyolította le az értékesített termékek szállítását is.

- Az ukrán vállalatnak a nyilvánosságra hozatalt követően tett megjegyzéseit illetően úgy vélik, hogy az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése értelmében az exportárak abban az esetben képezhetők , ha exportár nincs (a 2. cikk (9) bekezdése szerinti első lehetőség). Szintén a 2. cikk (9) bekezdésben szerepel, hogy exportár bármely ésszerű alapon megállapítható. Ez az ésszerű alap magában foglalja a kapcsolatban álló vállalatok SGA-költségeit, valamint egy ésszerű nyereséget is. Még akkor is, ha úgy gondolták, hogy ezek az elemek az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontjával összhangban álló „jutalékként/felárként” megfelelőbben tükröződnek vissza, quod non , a kapott dömpingkülönbözet ugyanakkora lenne. Mivel a kapcsolatban álló vállalat nyereségét befolyásolta az a tény, hogy vállalatközi feltételek mellett vásárolt, az ésszerű nyereséget a vizsgálatban együttműködő független importőröktől/kereskedőktől begyűjtött adatok alapján állapították meg.

- A nyilvánosságra hozatalt k