Ebben a közleményben a Bizottság meghatározza, hogy a jövőbeli európai gazdasági és pénzügyminiszter milyen szerepet tölthet be a gazdasági és monetáris unió irányítási struktúrájában. E tekintetben a közlemény részletesen bemutatja az európai gazdasági és pénzügyminiszter legfontosabb funkcióit, felvázolja az intézményi felépítést, amelyben a miniszter működne, továbbá meghatározza az új pozíció létrehozásának lehetséges ütemezését. A közlemény mindenekelőtt bemutatja a gazdasági és monetáris unióért felelős bizottsági alelnök és az eurócsoport elnöke pozíciójának összeolvasztásából származó előnyöket, egyúttal rámutat, hogy a két funkció összevonása már a hatályos uniós szerződések alapján is kivitelezhető.

Az Unió helyzetét értékelő 2017. évi beszédében és az azt kísérő szándéknyilatkozatban Juncker elnök megemlítette az európai gazdasági és pénzügyminiszteri poszt létrehozásának lehetőségét. Az ő szavai szerint: „A gazdasági és pénzügyminiszter pozícióját a gazdasági és pénzügyekért felelős biztosnak kellene betöltenie – aki ideális esetben alelnök is. Ezzel egyidejűleg az eurócsoport elnöki tisztét is neki kellene betöltenie.” Ez a bejelentés képezi ennek a közleménynek az előzményét. A közlemény a gazdasági és monetáris unió elmélyítéséről szóló vitaanyag körül kialakult eszmecserére épül, egyúttal a gyakorlati megvalósítás útját is felvázolja. A közlemény emellett az öt elnök jelentésére, az Európai Parlament által kifejtett elképzelésekre, továbbá a 2011. októberi euróövezeti csúcstalálkozón megfogalmazott ötletekre épít, amelyen az állam-, illetve kormányfők már megvitatták annak lehetőségét, hogy az eurócsoport feladatait teljes munkaidőben ellátó elnököt kapjon.

A szakpolitikai koordináció erősítése, valamint a gazdasági, fiskális és pénzügyi szabályok felügyelete

A gazdasági és pénzügyi válság következtében az uniós gazdaságpolitikai koordináció jelentősen megerősödött. A reformok és azok végrehajtásának előmozdítása érdekében az európai szemeszter kerete folyamatosan fejlesztés alatt van. A közelmúltban a Bizottság által létrehozott Strukturálisreform-támogató Szolgálat technikai segítséget nyújt a tagállamoknak, hogy segítse őket reformtörekvéseik megvalósításában. Ezt további uniós szintű kezdeményezések támogatták, többek között az ifjúsági munkanélküliség kezelése és az adókijátszás elleni küzdelem terén, illetve a közelmúltban a szociális jogok európai pillérének kihirdetése. Az Unió emellett meghatározó lépéseket tett a tőkepiaci unió és a bankunió kiteljesítése felé, és ezeket folytatni kell. A reformok végrehajtása terén azonban a tagállamok továbbra is eltérő eredményeket produkálnak. Lehetőségeket szalasztunk el a koordináció javítása és az egymástól való tanulás terén; a nemzeti és uniós prioritásokat pedig a változó körülmények tükrében folyamatosan össze kell hangolni.

A Bizottság és a tagállamok által együtt már elvégzett munkára alapozva az európai gazdasági és pénzügyminiszter elősegítheti a gazdaságpolitikai koordináció további erősítését, és biztosíthatja a szakpolitikai területek közötti konzisztenciát. A nemzeti hatóságokkal és az Európai Parlamenttel folytatott szoros két- és többoldalú párbeszéd révén a miniszter elősegítheti a tagállami reformok koordinálását és végrehajtását. Mivel a strukturális reformoknak pozitív tovagyűrűző hatásai lehetnek, a miniszteri poszt többletértéket eredményezne, amely az optimális reformprogramnak az Unió és az euróövezet egésze szempontjából történő vizsgálatából fakadna.

Az euróövezet számára megfelelő, az Európai Központi Bank monetáris politikáját támogató fiskális politika képviselete.

A monetáris politikával együtt a fiskális politika is kulcsfontosságú szerepet tölt be a makrogazdasági környezet stabilizálásában, egyúttal pedig a tágabb értelemben vett költségvetési fenntarthatóságot és az újraelosztást is szolgálja.

A Bizottság rendszeresen ad útmutatást a Tanácsnak a tagállamok fiskális politikájára vonatkozóan, melynek során figyelembe veszi a hatályos uniós költségvetési szabályok által biztosított rugalmasságot is. Emellett az elmúlt években a Bizottság és a Tanács nagyobb hangsúlyt helyezett az aggregált költségvetési irányvonalra, szem előtt tartva az euróövezet egészének általános érdekeit és az euróövezet egészéért viselt kollektív felelősséget . Ugyanakkor az euróövezet megfelelő aggregált költségvetési irányvonalának sikeres végrehajtásához elengedhetetlen, hogy a tagállamok egyenként és kollektíven is elkötelezettek legyenek a megvalósítás iránt.

Az európai gazdasági és pénzügyminiszter hozzájárulhat az euróövezet egésze számára megfelelő fiskális politika meghatározásához és megvalósításához. A Bizottság tagjaként a miniszter koordinálná a tagállami fiskális politikák felügyeletét, biztosítaná a költségvetési fenntarthatóságot, továbbá alkalmazná a Stabilitási és Növekedési Paktum szabályait az ott meghatározott gazdasági értelmezés szerint. E feladat része lenne az euróövezet költségvetési irányvonala megfelelőségének vizsgálata is, mely által a miniszter hozzájárulna a tagállamok költségvetési érdekei és az euróövezet egésze számára legjobb megoldás közötti egyensúly megtalálásához. A miniszter egy másik feladata az államháztartások minőségének javítása és legjobb összetételének előmozdítása, valamint a nemzeti költségvetési keretrendszer működésének elősegítése lenne azzal a céllal, hogy maximalizálja azok foglalkoztatásra és növekedésre gyakorolt hatását. E feladat ellátása során a miniszter az Európai Költségvetési Tanács véleményére támaszkodna, és meghatározó központi partnere lenne a nemzeti költségvetési tanácsoknak.

Az uniós és az euróövezeti költségvetési eszközök – azaz a reformintézkedéseket, a makrogazdasági stabilizációt és a konvergenciát támogató eszközök – felhasználásának felügyelete

Az uniós költségvetés, valamint más uniós és euróövezeti költségvetési eszközök már most is stratégiai jelentőséggel bírnak a tagállamok konvergenciája, a hosszú távú növekedés, a beruházások és a pénzügyi stabilitás elősegítése szempontjából. Jelenleg az uniós finanszírozás mintegy felét fordítják konkrét projektekre az öt európai strukturális és beruházási alapon keresztül. A közös prioritások támogatása céljából az évek során megerősítették ezen források és az európai szemeszter prioritásai közötti kapcsolatot. Az uniós költségvetés által támogatott intézkedéseket számos európai és euróövezeti eszköz és szervezet egészíti ki, így például az Európai Beruházási Bank és az Európai Stabilitási Mechanizmus. Mindazonáltal a válság rámutatott, hogy az uniós közpénzügyek szerkezete és hatóköre még nem felel meg teljes mértékben az euróövezet sajátos szükségleteinek. Jóllehet az elmúlt években megnőtt az Unió és az euróövezet hitelezési kapacitása, a makrogazdasági stabilizáció és a konvergencia támogatása céljából rendelkezésre álló források még mindig korlátozottak. Ami a jövőt illeti, a Bizottság a mai napon bemutat egy sor, az euróövezeti stabilitást szolgáló, uniós jogi keretbe foglalt új költségvetési eszközre vonatkozó javaslatot.

Az európai gazdasági és pénzügyminiszter koordinálná az érintett uniós és az euróövezeti költségvetési eszközök felhasználását, és törekedne a közös prioritások támogatása terén elért hatásuk maximalizálására. A miniszter elkötelezett lenne aziránt, hogy ezeket az eszközöket koherens és hatékony módon vegyék igénybe, és végrehajtásuk terén a felelős biztosokkal és valamennyi szintre kiterjedően a közigazgatási szervekkel szorosan együttműködve folyamatosan törekedne szinergiák elérésére. A Bizottság által az európai beruházási tervvel összefüggésben végzett munka koordinálása egy kiemelten fontos feladat lenne. Ebből a funkcióból adódóan a miniszter felelne majd a Bizottságnak az Európai Beruházási Bankkal fenntartott kapcsolataiért is.

3.INTÉZMÉNYI SZEMPONTOK: DEMOKRATIKUS ELSZÁMOLTATHATÓSÁG ÉS LEGITIMITÁS

Az újként létrehozandó európai gazdasági és pénzügyminiszteri poszt hozzájárulhat az uniós irányítási keret további egyszerűsítéséhez és a gazdaságpolitikai döntéshozatal európai dimenziójának erősítéséhez. A kettős szerepkör – azaz, hogy a miniszter egyszerre tagja a Bizottságnak és elnöke az eurócsoportnak – a hatályos szerződések alapján már most is megvalósítható. A Szerződésekhez csatolt, az eurócsoportról szóló 14. jegyzőkönyv 2. cikke kimondja, hogy „Azon tagállamok miniszterei, amelyek pénzneme az euró, e tagállamok többségével két és fél évre elnököt választanak.” A miniszteri poszttal nem jönne létre újabb szupranacionális szint a bürokráciában, és nem sérülnének a nemzeti hatáskörök sem. A meglévő funkciók és szakértelem uniós szinten történő összevonásával a miniszter elősegítené szinergiák létrehozását, ezáltal pedig hozzájárulna egy hatékonyabb irányítási keret megteremtéséhez.

A miniszter, mint a Bizottság alelnöke

Tekintettel a Bizottságnak az általános érdekek előmozdítójaként viselt intézményi szerepkörére, a Bizottság alelnöke betöltheti az európai gazdasági és pénzügyminiszter funkcióját.

Ez lehetővé tenné, hogy az Unió egésze és az euróövezet gazdasági és fiskális érdekeit egy mindenki számára világos megbízatással rendelkező és egységes támogatást élvező képviselő jelenítse meg, aki a Bizottságon belül és kívül egyaránt kulcsfontosságú referenciapontként szolgálna.

A miniszter irányítaná és koordinálná számos szakpolitikai terület és szolgálat munkáját a Bizottságon belül. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 284. cikkének (1) bekezdésével összhangban a miniszter képviselné a Bizottságot az Európai Központi Bank Kormányzótanácsának ülésein, szavazati jog nélkül. A miniszter felelne az uniós szintű szociális párbeszédért és a kulcsfontosságú érdekelt felekkel folytatott együttműködésért.

A miniszter, mint az eurócsoport elnöke

Az európai gazdasági és pénzügyminiszter megválasztható az eurócsoport elnökének, aki így az euróövezet egészének érdekeit képviselheti. Az eurócsoport elnöki tisztségét mindeddig valamely euróövezeti tagállam pénzügyminisztere töltötte be. Az eurócsoport elnökeként a miniszter konszenzus elérésére törekszik, illetve konszenzust jelenít meg az euróövezetre vonatkozó átfogó szakpolitikai irányvonalak és stratégia tekintetében, és ennek érdekében segít egyensúlyt találni a nemzeti miniszterek álláspontjai között, illetve összehangolni álláspontjaikat az euróövezet és az Unió szintjén meghatározott közös prioritásokkal. A miniszter gondoskodna az euróövezeti csúcstalálkozók koherens előkészítéséről is.