[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 22.12.2006

COM(2006) 865 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNK ÉS A TANÁCSNAK

A BELSŐPIACI HARMONIZÁCIÓS HIVATAL (VÉDJEGYEK ÉS FORMATERVEZÉSI MINTÁK) PÉNZÜGYI KILÁTÁSAI

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNK ÉS A TANÁCSNAK

A BELSŐPIACI HARMONIZÁCIÓS HIVATAL (VÉDJEGYEK ÉS FORMATERVEZÉSI MINTÁK) PÉNZÜGYI KILÁTÁSAI

1. BEVEZETÉS

A Belsőpiaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták)[1]feladata a közösségi védjegyek és formatervezési minták lajstromozása. Az OHIM 1996-ban kezdte meg működését. Azóta a világ minden tájáról több mint 200 000 vállalat fordult az Alicantéban található Hivatalhoz, hogy az egész EU-ra kiterjedő védelmet szerezzenek a védjegyeik és formatervezési mintáik számára.

Ez a közlemény az OHIM finanszírozásának hosszú távú igazgatásáról szól. A közösségi költségvetéstől független költségvetéssel rendelkező, önfinanszírozó EU ügynökségként működő OHIM költségvetésére vonatkozik az előírás, miszerint a költségvetésben szereplő bevételeknek és kiadásoknak egyensúlyban kell lenniük. Az OHIM költségvetése elsősorban az üzleti vállalkozások által az OHIM szolgáltatásaiért befizetett díjakból kerül finanszírozásra. Ezeket a díjakat végrehajtási rendeletekben állapítja meg a Bizottság.

Az OHIM jelentős készpénztartalékot termelt több oknál fogva, köztük a védjegy- és formatervezési minta bejelentések számának folyamatos növekedése, a Hivatal fokozódó termelékenysége és javuló hatékonysága, valamint az elektronikus üzleti tevékenység növekedése miatt. A nemrégen történt díjcsökkentések ellenére ez a készpénztartalék várhatóan tovább fog nőni az elkövetkező években. 2005 végére a halmozott készpénztartalék meghaladta a 130 millió eurót és a halmozott tartalék 2010 végére könnyedén elérheti a 375 millió eurót.

A felhalmozott készpénztartalék strukturális, évről-évre történő növekedését előidéző jelentős éves többlet hosszú távon nem elfogadható. A Bizottságnak fel kell lépnie, amennyiben a bevételek folyamatosan meghaladják az OHIM feladatainak szabályszerű teljesítéséhez szükséges anyagi fedezetet és a tartalékok strukturálisan aránytalanokká válnak. Ez a közlemény konkrét javaslatokat tartalmaz annak garantálására, hogy a költségvetés ésszerű egyensúlyát a jövőben minden lehetséges pénzügyi helyzetben megőrizzék. Mind a fennálló öltségvetési többlet körülményei között, mind költségvetési hiány esetében a díjakat rendszeresen és automatikusan felül kellene vizsgálni.

A Bizottság úgy véli, hogy időszerű lenne fontolóra venni egy strukturális megközelítést az OHIM pénzügyi irányítására vonatkozóan. Az OHIM több mint tíz éve működik, amely időtartam alatt sikeresen levezetett olyan fontos eseményeket, mint az elektronikus úton történő benyújtás bevezetését, 2004-ben a tíz új tagállammal történő bővítést vagy 2005-ben a védjegy megújítások első ciklusát. Most van itt a megfelelő idő a költségvetési gyakorlat stabilizálására.

2. AZ OHIM TELJESÍTMÉNYE

Az OHIM-ot az 1994-es közösségi védjegyről szóló rendelet hozta létre. A közösségi védjegy olyan iparjogvédelmi jogcím, ami a jogosultjának az EU egész területén érvényes jogot biztosít. Amióta 1996-ban az OHIM elkezdte a védjegybejelentések feldolgozását, több mint 300 000 védjegyet lajstromozott. 2002-ben a Tanács elfogadta a közösségi formatervezési mintáról szóló rendeletet, ami az EU egészére nézve létrehozott egy közösségi (bejegyzett és nem bejegyzett) formatervezési minta rendszert. A közösségi formatervezési minták lajstromozása 2003-ban kezdődött és mostanra több mint 180 000 formatervezési mintát dolgoztak fel sikeresen.

Ezek az adatok a Miniszterek Tanácsa által elfogadott vonatkozó rendeletekkel egyidejűleg készült legoptimistább előrejelzéseket is meghaladják. Ez bizonyítja az olyan szellemi tulajdonjogok értékét az üzleti vállalkozások számára, amelyek az Európai Unió teljes területére nyújtanak védelmet, valamint a Hivatal sikerét a rendszer irányításában. Az ilyen jellegű egységes jogcímek az EU azon szellemi tulajdonjogokra vonatkozó, szélesebb körű stratégiájának pillérei, amely az EU növekedésről és foglalkoztatásról szóló lisszaboni stratégiájának egyik központi kérdése.

A belső piacon a védjegyek és formatervezési minták a modern üzleti vállalkozások alapvető marketing eszközei. Unió-szerte és az Unión túl, az üzleti vállalkozások most már egy hatékony szervezetre támaszkodhatnak, hogy a legértékesebb eszközeik közül néhányat időszerű és hatékony védelemben részesítsenek. Az egyre kifinomultabb fogyasztói ízlések világában, a védjegyek és formatervezési minták által támogatott márkanevek minden méretű üzleti vállalkozást segíthetnek innovációs törekvéseikben, valamint új piacokra történő belépésükben.

A váratlan siker és a szolgáltatásai iránti egyre nagyobb kereslet jelentős kihívást jelentett az OHIM rendszer számára. Az elmúlt években azonban a Hivatal képes volt a teljesítményén jelentősen javítani. Az OHIM ambiciózus célokat tűz maga elé a szolgáltatása és működésének minőségirányítása tekintetében. Bevezetett egy olyan programot, melynek célja az eljárások egyszerűsítése, a munkamódszerek racionalizálása, a bürokrácia csökkentése, a határozott pénzügyi irányítás megvalósítása, valamint a legmodernebb informatikai eszközök és források bevezetése segítségével a teljesítőképesség növelése és a hatékonyság fokozása.

A bejelentési eljárásban fontos irányvonal volt 2002-ben az elektronikus üzleti tevékenység bevezetése. Miután 2005 végén csökkentették az elektronikus úton történő bejelentések és megújítások díjait, a felhasználók ma már jelentős díjkedvezményben részesülhetnek, ha a bejelentéseket és a megújításokat elektronikus úton végzik. Az elektronikus üzleti tevékenység pénzügyi előnyöket jelent a felhasználóknak és minőségi javulást tesz lehetővé, mint például az adatok pontosabb begyűjtését, ami végső soron szintén a felhasználók javát szolgálja. A Hivatalnál az elektronikus üzleti tevékenység növekvő jelentősségét üdvözölni kell.

2004. október 1-jén az EK csatlakozott a védjegyek nemzetközi lajstromozásáról szóló madridi jegyzőkönyvhöz. A madridi jegyzőkönyv az üzleti vállalkozások számára egy egyszerű eljárást kínál, hogy védjegyjogaikat – a Hivatalnál tett egyetlen nemzetközi bejelentés segítségével – az Európai Közösségen kívül 67 országban bejelentsék. A Közösség jelenleg a Genfi Szöveghez való csatlakozást készíti elő, a formatervezési minták nemzetközi lajstromozása terén egy ehhez hasonló gyakorlat bevezetése érdekében.

2005-ben az OHIM és a tagállamok nemzeti hivatalai közötti együttműködés tovább mélyült. Az OHIM úgy döntött, hogy több forrást biztosít a nemzeti hivatalokkal való partnerségek és közös projektek finanszírozására. A Hivatal megtéríti a hozzájárulásaikat és a közösségi védjegyrendszer működtetéséhez nyújtott szolgáltatásaikat. A partnerség várhatóan mind a közösségi, mind a nemzeti védjegy- és formatervezési minta rendszerek felhasználóinak javára fog válni.

Ezek a felhasználók az OHIM általános teljesítményét pozitívan értékelik. Az érdekelt felek elismerését megerősítette egy független piackutató vállalat által végzett széles körű közvéleménykutatás a felhasználók elégedettségéről. A közösségi védjegy- és/vagy formatervezési minta rendszereket 2004. január és 2005. június között közvetlenül felhasználó személyeket és üzleti vállalkozásokat részletesen kikérdezték. A teljes eredményt 2006 márciusában tették közzé[2] Ez az általános elégedettség magas szintjét mutatta ki mind a szellemi tulajdonjogok képviselőinél, mind a szellemi tulajdonjogok jogosultjainál, bár a közvéleménykutatás tökéletesítésre szoruló területeket is megjelölt. A Hivatal komolyan veszi az eredményt és a szolgáltatásainak javítására folyamatosan erőfeszítéseket tesz[3].

3. AZ OHIM PÉNZÜGYEINEK ALAKULÁSAAZ OHIM KÖLTSÉGVETÉSE ÉS A DÍJSZERKEZETE

Az OHIM bevételei elsősorban olyan díjakból származnak, amelyeket a felhasználóknak kell befizetniük a védjegyek és formatervezési minták lajstromozásával kapcsolatban. A közösségi védjegyekről szóló rendelet egyértelműen előírja, hogy a költségvetésben szereplő bevételeknek és kiadásoknak egyensúlyban kell lenniük[4] Más szavakkal élve, az OHIM olyan mértékű költségvetési önállóságot élvez, amely nem teszi szükségessé, hogy a Közösség támogatásában részesüljön a költségvetési egyensúlya fenntartása érdekében.

A rendszer felhasználói által az OHIM-nak befizetendő díjak a Bizottság által elkészített két végrehajtási rendeletben kerültek meghatározásra: a közösségi védjegyek díjairól, valamint a közösségi formatervezési minták díjairól szóló rendeletekben. E díjak közé tartozik a védjegy/formatervezési minta jogosultja által befizetett bejelentési, lajstromozási és megújítási díj, a felszólalási keresetet vagy törlési keresetet benyújtó harmadik fél által fizetett felszólalási díj (csak védjegyek esetében) vagy törlési díj, valamint az OHIM valamely határozatát a fellebbezési tanács előtt megfellebbező fél által fizetett fellebbezési díj. Az OHIM bevételeinek 90%-a azonban a díjak közül mindössze három – a közösségi védjegy bejelentési, lajstromozási és megújítási díj – után befolyó bevételekből származik. A közösségi védjegyről szóló rendelet 139. cikkének (2) bekezdése szerint a közösségi védjegy díjak mértékét úgy kell megállapítani, hogy a belőlük ezt követően származó bevétel elvben elegendő legyen biztosítani az OHIM költségvetésének egyensúlyban tartását.

A Hivatal működésének első néhány évében a kiadások között túlsúlyban voltak a Hivatal infrastrukturális beruházásaival, valamint a vártnál több bejelentés feldolgozásához elegendő alkalmazott felvételével kapcsolatos igények. A bevételek 2000-ig gyorsan nőttek, majd két évig estek, miután a növekedési pálya visszaállt.

2004 végére az OHIM jelentős készpénztartalékot, azaz a forgóeszközökből a rövid lejáratú kötelezettségeket kivonva körülbelül 105 millió eurót halmozott fel, és az előrejelzések folyamatos éves többletet mutattak[5]

Következésképpen 2005-ben, a közösségi védjegy-díj rendszernek a Hivatal létrehozása óta történt első felülvizsgálatakor, körülbelül 20%-kal csökkentettek különböző díjakat [6]

3.1. Az OHIM költségvetését érintő legújabb fejlemények

A védjegyek díjreformja 2005 októberében lépett hatályba. A fő újdonság a bejelentési és lajstromozási díjak csökkentése, az elektronikus úton történő benyújtások esetében bevezetett kedvezmény, valamint a megújítási díjak csökkentése volt. Becslések szerint a díjak csökkentése az üzleti vállalkozásoknak 37 és 40 millió euro közötti megtakarítást jelentett volna évente, de a valós megtakarítások sokkal többnek bizonyultak. Csak 2006-ban az ipar várhatóan 55 millió euro körül fog megtakarítani a 2005-ös díjkedvezmények miatt[7]

Ezen felül két másik új fejlemény is hatással volt az OHIM költségvetésére. Először is a bejelentések és megújítások számának szintje magasabb, mint azt eredetileg előre jelezték. Ez az általános növekedés a világ legtöbb részén tapasztalható tendenciát tükrözi. Másodsorban 2005. volt az első olyan teljes év, amikor a madridi jegyzőkönyv alapján, a WIPO-n keresztül is érkeztek bejelentések. Az OHIM 2005-ben a madridi jegyzőkönyv keretein belül, a nemzetközi bejelentésekért, készpénzben, körülbelül 9 millió euro díjat szedett be.

Az díjreform első tapasztalatai azt mutatják, hogy a díjmódosítási csomag a bevételekre bizonyosan mérséklő hatással volt. De az is igaz, hogy a díjcsökkentés ellenére a 2006-os készpénztartalék még így is magasabb lesz, tovább növelve a halmozott készpénztartalékot. Csak a 2005-ös pénzügyi évben a többlet 41,5 millió eurót tett ki a 162,8 millió eurós összköltségvetésből. 2005 végére az összes készpénztartalék elérte a 132 millió eurót. A 2006-os költségvetési évre vonatkozó becslések 179 millió euro összbevételből 50 millió euro többletet jeleznek előre[8]. A költségvetés így egyértelműen nincs egyensúlyban, és ezért újból egyensúlyba kell hozni.

Végül megjegyzendő, hogy a formatervezési minta lajstromozások növekvő száma szintén hozzájárul a költségvetési készpénztartalékhoz, bár sokkal kisebb mértékben. 2005-ben a formatervezési minták bevételei kevesebb mint 10%-át tették ki a közösségi védjegydíjak által termelt bevételnek.

3.2. Költségvetési előrejelzések a jövőre nézve

Változatlan díjpolitika mellett, a költségvetési egyensúlyhiány várhatóan még jobban fog nőni a jövőben. Bármilyen hihető forgatókönyv szerint a készpénztartalék halmozottan fog tovább nőni.

A jövőbeli bevételek messze legnagyobb meghatározó tényezője a közösségi védjegy bejelentések volumene. A melléklet különböző forgatókönyv változatokkal készült számításokat tartalmaz. A becslések egy évi 60 000 közösségi védjegy bejelentésből álló alacsony forgatókönyvön, 75 000 bejelentésből álló közepes forgatókönyvön és 90 000 bejelentésből álló magas forgatókönyvön alapulnak.

A legreálisabb közepes forgatókönyv szerinti évi 75 000 közösségi védjegy bejelentésen alapuló, valamint 60%-os megújítási aránnyal számított becslések szerint az összes bevétel 2010-ben megközelítheti a 200 millió eurót, 2016-ban pedig meghaladhatja a 230 millió eurót. Ennek eredményeképpen a halmozott készpénztartalék körülbelül 375 millió eurót kitevő hatalmas összeget érne el 2010 végére, és közel 700 millió eurót 2016 végére.

Még az évi 60 000 közösségi védjegy bejelentést számításba vevő alacsony becslés mellett is (a Hivatal 64 000 bejelentést vett át 2005-ben), a strukturális készpénztartalék 2010-re több mint 300 millió euro lenne. Ugyanezt a következtetést lehet levonni, ha a 40%-os mérsékelt becslést vesszük figyelembe a megújítási arány 60%-os becslése helyett (a jelenlegi megújítási arány 2006 egészére vetítve körülbelül 63%-ra becsülhető), és e szerint a forgatókönyv szerint a várható készpénztartalék 2010-re 330 millió euro felé emelkedne.

A következő két diagram a 2000-2005 időszak alatt felhalmozott megállapított készpénztartalékokkal összehasonlítva mutatja a 2006-2016 időszakra becsült halmozott készpénztartalékokat (valamennyi, az alábbiakban megadott szám alatt millió euro értendő és 60%-os megújítási arányon alapszik).

[pic]

[pic]

4. STRUKTURÁLIS MEGOLDÁS A KIEGYENSÚLYOZOTT KÖLTSÉGVETÉS GARANTÁLÁSÁRA

4.1. Kiváló minőségű védjegy-lajstromozási rendszer Európában

Amint az a korábbiakban már megállapításra került, az OHIM növekvő éves többlete a költségvetést aránytalanná teszi, ami nem felel meg a közösségi védjegyről szóló rendelet 139. cikke (2) bekezdésében lefektetett elvnek, azaz, hogy a díjak mértékét úgy kell megállapítani, hogy elegendő bevételt biztosítsanak a költségvetés egyensúlyban tartásához. A Bizottság véleménye szerint strukturális megoldásra van szükség. Egy ilyen jellegű megközelítésnek azonban szorosan kapcsolódnia kell a Hivatal kiváló teljesítményéhez.

Elöljáróban ki kell emelni, hogy az OHIM a költségvetését megbízható költségvetési és számviteli elvek szerint, az OHIM költségvetési bizottsága és a Számvevőszék felügyelete alatt igazgatja. Ezek között szerepel például az óvatosság elve (a nyereséget csak akkor számolják el, ha azt az év végéig realizálták, de az előrelátható kockázatokat és függő kötelezettségeket felmerülésükkor számolják el), a megbízható pénzügyi irányítás elve és az átláthatóság elve. Fontos hangsúlyozni, hogy a készpénztartalékot ugyanezen elvek alapján számítják és kezelik, valamint, hogy az OHIM a jövőbeli előrejelzések becslését is óvatos és elszámoltatható módon végzi.

A Bizottság úgy véli, hogy a készpénztartalék egy részét fel lehet használni az OHIM működése terén kihívást jelentő feladatok finanszírozására. Jóllehet a felhasználók körében végzett friss közvéleménykutatás általános elégedettséget mutatott ki az OHIM teljesítményével kapcsolatban, a Bizottság tudatában van annak, hogy még további munkára van szükség. A Hivatalnak a teljesítmény javítása érdekében, a közvéleménykutatásban megjelölt területeken tett kezdeményezéseit ezért üdvözölni kell. Ez a munka az Alicantéban hozott határozatok jobb érthetőségéhez, nagyobb következetességéhez és hiánytalanságához, az egyszerűbb adminisztratív eljárásokhoz, valamint a Hivatal működésének kulcsfontosságú területein gyorsabb eljárásokhoz kell, hogy vezessen. Az ilyen jellegű minőségi fejlesztések valószínűleg további anyagi befektetéseket igényelnek.

Továbbá a Bizottság ki kívánja emelni az OHIM és a tagállamok hivatalai közötti közös partnerségek fontosságát a közösségi és nemzeti védjegy-rendszerek hatékony megvalósítása és azok eredményes együttműködése szempontjából. Intenzív együttműködési programokat alakítanak ki és hajtanak végre olyan területeken, mint a továbbképzés, informatika, promóció és az információs szolgáltatások. Az ilyen technikai együttműködési partnerségek elősegítése és fejlesztése céljából a szükséges mértékben több anyagi forrást lehetne rendelkezésre bocsátani.

Mindazonáltal a jó igazgatás és számvitel elveit is figyelembe véve, a működés, illetve az együttműködési partnerségek területén történő óvatos további befektetések csak viszonylag kis hatással lehetnek a készpénztartalék azon jelentős növekedésére, amit az elkövetkezendő tíz évre becsülnek.

4.2. További díjreformok

A Bizottság azon a véleményen van, hogy az egyre növekvő többlet, és ezáltal az aránytalan szintű készpénztartalékok miatt, a jelenlegi helyzetre az elkerülhetetlen megoldás a díjak szintjének további csökkentése. A díjak alacsony szinten tartása megnyerő választási lehetőség, mert ez a közösségi védjegyet pénzügyi szempontból még vonzóbbá tenné a vállalatok számára, kiváltképpen az EU egész területén belül és az EU-n kívül működő KKV-k számára.

A tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy a jelenlegi közös szabályok és gyakorlatok mellett a díjak csökkentése nem egyszerű feladat. A díjak megállapítását az úgynevezett „komitológiai” eljárás szabályozza, és az OHIM-nak 2005-ben befizetendő díjakról szóló bizottsági rendelet felülvizsgálatához vezető tárgyalások a közösségi védjegyek díjszabásával foglalkozó bizottság keretein belül – a készpénztartalék rendeltetésére és a különböző díjak legmegfelelőbb szintjeire vonatkozó eltérő nézetek miatt – nehézkesek voltak. A csökkentési mérték, amelyben végül megállapodtak, nem elegendő a költségvetés kiegyensúlyozásához.

Az előző megfontolások fényében helyénvaló egy racionalizált és strukturális megközelítést keresni a becsült kiadásokkal arányos bevételek beáramlásának biztosítására. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a díjakra vonatkozóan olyan rendszeres felülvizsgálati módszer kerüljön bevezetésre, amely a Hivatal pénzügyi kilátásain alapszik, valamint, hogy a készpénztartalékot egy előre meghatározott képlet szerint igazgassák . A felülvizsgálat a Hivatal szokásos módon elkészített pénzügyi statisztikáján alapulna, beleértve a Hivatal azon előrejelzését is, amely a következő időszak során a készpénztartalék várható összegére vonatkozna.

A képletnek csak a védjegy díjakra kellene összpontosítania. Amint az már korábban említésre került, a költségvetési egyensúlyhiány majdnem teljes egészében a közösségi védjegyek lajstromozása által generált bevételek következménye. Az, hogy a közösségi formatervezési minta rendszerrel való tapasztalatok viszonylag rövid időre tekintenek vissza, egy másik érvet jelent a formatervezési mintáknak pillanatnyilag a képletből való kihagyása mellett.

A védjegy-díjak rendszeres felülvizsgálatára vonatkozó módszer bevezetése egyértelmű előnyöket nyújt.

Először is a Hivatal pénzügyi önállósága meg lesz védve. Egyrészről a tartalékok felélésének kockázatával járó strukturális hiányok és a támogatások szükségessé válása elkerülhető. Másrészről a tartalékok túlzott felhalmozódása is elkerülhető, ami a bevételek és kiadások ésszerű egyensúlyának biztosításához szükséges.

Másodsorban egy ilyen képlet alkalmazása jobban tükrözné az OHIM rendszer felhasználóit

érintő költségeket. Bár számos elemet kell figyelembe venni a díjak megállapításakor, a felhasználóknak felszámított összegnek tükröznie kell a nyújtott szolgáltatás költségét.

Harmadsorban a jövőbeli többletek vagy hiányok kezelését és tompítását szolgáló képlet bevezetése, ami automatikusan kapcsolódna a díjakhoz, nem tűnik úgy, hogy különleges technikai nehézségeket jelentene. A közösségi védjegyről szóló rendelet leszögezi, hogy a díjrendeleteknek pontosan meg kell állapítaniuk a díjak összegét és a befizetésük módját[9]. A Bizottság javasolni fogja a közösségi védjegyről szóló rendelet előírásának megfelelően a díjszabásról szóló bizottsági rendelet „komitológiai” eljárással történő módosítását. Amennyiben politikai szinten meg tudnak állapodni a változtatás – ami lehet csökkentés vagy növelés – kiszámításának módjában, ezek a szabályok magukban foglalhatnak egy olyan képletet, amely alapján a díjakat rendszeresen felül lehetne vizsgálni a költségvetés ésszerű egyensúlyának megvalósítása érdekében.

4.3. A díjak rendszeres felülvizsgálatára javasolt módszer fő jellemzői

A díjaknak az OHIM pénzügyi kilátásai alapján történő automatikus felülvizsgálatát és módosítását néhány alapfeltétel tiszteletben tartása mellett kell elvégezni. A Bizottság egy, a következő vélelmeken alapuló módszert szándékozik javasolni a rendszeres felülvizsgálathoz.

- A jogbiztonság érdekében, valamint, hogy a költségvetés egy korlátozott időszak alatt történő valós alakulását lehessen figyelembe venni, bármilyen szükséges módosításnak rendszeresen (például évenként) kell történnie.

- Amint meghatározták a becsült többletet (vagy hiányt), a felülvizsgálat alapja a három legfontosabb alapdíj kell, hogy legyen: az (egyedi) védjegyek bejelentési, lajstromozási és megújítási díjai. E három díj csökkentése vagy növelése arányos kell, hogy legyen, a relatív súlyukkal[10]A rendszeres automatikus módosítások egy ingadozási sávon kívül nem léphetnek hatályba.

- Az OHIM pénzügyi önállóságát minden körülmények között biztosítani kell.

5. KÖVETKEZTETÉS

A közösségi védjegyről szóló rendelet előírja, hogy az OHIM költségvetésének pénzügyileg egyensúlyban kell lennie. Egy változatlan díjpolitika mellett, a közösségi védjegy bejelentések és megújítások jövőbeli éves arányainak reális előrejelzései alapján, nem ez lesz a helyzet. A halmozott készpénztartalék körülbelül 375 millió euróra rúghatna 2010 végére, és közel 700 millió euróra 2016 végén. Ezért haladéktalanul cselekedni kell a készpénztartalékok kordában tartása érdekében.

A Bizottságot külön felelősség terheli, mert az ő feladata a díjak szintjét megállapítani. Ezeket a díjakat olyan szinten kell megállapítani, hogy a bevételek elvben elegendőek legyenek az OHIM költségvetésének egyensúlyát biztosítani. A díjak alkalmankénti módosításával járó eseti megközelítés választása egy nehezen tartható irányvonalat jelölne ki, mivel ez a „komitológiai” eljárások kapcsán hosszadalmas és ismétlődő vitákhoz vezethetne. Jobb választási lehetőség egy részletes, strukturális megoldásra összpontosítani. Ezért – az OHIM pénzügyi helyzetének alakulásáról rendelkezésre álló legjobb információk felhasználásával – a költségvetési helyzet rendszeres felülvizsgálatának bevezetését javasoljuk, egy olyan irányadó megközelítést alkalmazva, amely alapján a legfontosabb díjak szükség szerint felfelé vagy lefelé mozgathatóak. Azt követően, hogy politikai egyetértés alakult ki erről a megközelítésről, az ilyen fajta képletet például évente kellene alkalmazni. A képletnek figyelembe kell vennie minden idevágó elemet, hogy garantálva legyen a díjszerkezet kiegyensúlyozottsága és megvalósíthatósága.

A Bizottság úgy véli, hogy ez a megfelelő pillanat az OHIM aránytalan készpénztartalékainak elkerülése érdekében a strukturális javaslat benyújtásához. A létrehozása óta eltelt több mint tíz év során az OHIM következetesen magas színvonalon végezte a közösségi védjegyek, és újabban a közösségi formatervezési minták lajstromozását. Továbbá a Hivatal sikeresen levezetett néhány olyan, pénzügyi hatással járó jelentős eseményt, mint az elektronikus úton történő benyújtás bevezetését, 2004-ben a tíz új tagállammal történő bővítést és 2005-ben a védjegy megújítások első ciklusát.

Az előre meghatározott képlet nem veszélyeztetheti az OHIM magas színvonalú teljesítményét és nem akadályozhatja az optimális együttműködést a nemzeti hivatalokkal. Nem is vezethet a jövőben hiány kialakulásához. A felhasználók és a társadalom egésze érdekében a Hivatalnak minden körülmények között folytatnia kell tudnia a védjegyek és formatervezési minták modern, hatékony és célravezető lajstromozási rendszereinek működtetését.

Az OHIM jelenlegi költségvetési többlete fényében a Bizottság a lehető leggyorsabban kíván cselekedni, miközben tiszteletben kívánja tartani a felelősségteljes kormányzás elvét. A Bizottság a díjakról szóló bizottsági rendelet módosítására 2007 tavaszán szándékozik javaslatokat benyújtani. A javaslatokat egy arányos hatástanulmány kíséri majd.

A Bizottság felkéri a Tanácsot és az Európai Parlamentet, hogy az észrevételeiket tegyék meg az e közleményben javasolt megközelítésről.

MELLÉKLET

A táblázat számos feltételezést összesít a 2006–2016 időszak költségvetési előrejelzéseiről (minden adat millió euróban van megadva). A becslésen alapuló feltevés 75 000 bejelentéssel számol évente, illetve az évi 60 000 és 90 000 bejelentés alternatíváit is levezeti. A közösségi védjegy megújítási arányát mindhárom esetben az egész időszakra vetítve stabilan 60%-os aránynál rögzítettük.

Pénzügyi év | |2006 |2007 |2008 |2009 |2010 |2011 |2012 |2013 |2014 |2015 |2016 | | | | | | | | | | | | | | | | Forgatókönyv: |Bevételek | 179 |174 |179 |188 |197 |194 |188 |196 |198 |202 |232 | | Évi 75 000 |Kiadások | 130 |142 |132 |134 |137 |140 |144 |147 |150 |153 |156 | | közösségi |Eredmény | 50 |32 |47 |54 |60 |54 |44 |50 |49 |49 |76 | | védjegy |Halm. többlet |182 |214 |261 |314 |374 |428 |472 |521 |570 |619 |695 | | | | | | | | | | | | | | | | Forgatókönyv: |Bevételek | |186 |196 |209 |219 |216 |210 |219 |221 |225 |255 | | Évi 90 000 |Kiadások | |146 |139 |139 |142 |145 |149 |152 |155 |159 |162 | | közösségi |Eredmény | |39 |57 |70 |77 |71 |61 |67 |66 |66 |93 | | védjegy |Halm. többlet | |221 |278 |349 |425 |497 |558 |625 |691 |757 |850 | | | | | | | | | | | | | | | | Forgatókönyv: |Bevételek | |160 |161 |166 |174 |170 |164 |173 |175 |178 |208 | | Évi 60 000 |Kiadások | |138 |130 |129 |132 |135 |138 |141 |144 |147 |150 | | közösségi |Eredmény | |22 |31 |37 |42 |35 |26 |32 |31 |31 |58 | | védjegy |Halm. többlet | |204 |235 |272 |314 |349 |375 |407 |438 |468 |526 | |

[1] A továbbiakban:„OHIM” vagy „a Hivatal”.

[2] Lásd http://oami.europa.eu/en/office/survey05.htm.

[3] Lásd a felhasználói elégedettségéről szóló közvéleménykutatás eredményére az OHIM által adott választ a következő címen: http://oami.europa.eu/en/office/pdf/USS_Response.pdf.

[4] Lásd a legutóbb a 2004. február 19-i, 422/2004/EK tanácsi rendelettel módosított, a közösségi védjegyről szóló 1993. december 20-i, 40/94/EK tanácsi rendelet 134. cikkének (2) bekezdését, HL L 70, 2004.3.9., 1. o.

[5] Az éves többlet egyetlen költségvetési év eredménye. A (felhalmozott) többletek azonban nem mutatják megfelelően, hogy mennyi szabad készpénz van. A felhalmozott többletek egy része nem áll szabad készpénzként rendelkezésre, például azért mert állóeszközökbe, mint például épületekbe fektették be. Ez a közlemény ezért a „készpénztartalék” fogalmát használja a szabad készpénz méréséhez. A készpénztartalékok a forgóeszközök és a rövid lejáratú kötelezettségek különbségének felel meg.

[6] A Bizottság 2005. június 29-i, 1042/2005/EK rendelete a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnak (védjegyek és formatervezési minták) fizetendő díjakról szóló 2869/95/EK rendelet módosításáról, HL L 172., 2005.7.5., 22. o. A formatervezési minták jelenlegi díjait lásd a közösségi formatervezési minták lajstromozása tekintetében a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnak (védjegyek és formatervezési minták) fizetendő díjakról szóló 2002 december 16-i, 2246/2002/EK bizottsági rendeletet, HL L 341., 2002.12.17., 54. o.

[7] A 2006-os költségvetési évben a bejelentési és lajstromozási díjak csökkentéséből adódó összes megtakarítást körülbelül 20 millió euróra becslik; a megújítási díjakra gyakorolt hatást 28,5 millió euro körül számították ki, valamint az elektronikus úton történő benyújtásokra vonatkozó kedvezmények hatása további 4,5 millió euróra becsülhető. A kiegészítő osztályonkénti díjak összesített hatása további 2 millió euro megtakarítás jelenthet.

[8] 2006. október 1-i becslés.

[9] Lásd a módosított 40/94/EK rendelet 139. cikkének (2) bekezdését.

[10] A három fő díjfajta előre meghatározott képlet szerint történő rendszeres módosítása nem zárja ki valamennyi díj reformját. A strukturális módosítások szükségesek lehetnek például az EU bővítésével, vagy jogszabályi módosításokkal kapcsolatban is.