Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az élelmiszerlánccal, az állategészségüggyel és állatjóléttel, valamint a növényegészségüggyel és a növényi szaporítóanyagokkal kapcsolatos kiadások kezelésére vonatkozó rendelkezések megállapításáról, a 98/56/EK, a 2000/29/EK és a 2008/90/EK tanácsi irányelv, a 178/2002/EK, a 882/2004/EK és a 396/2005/EK rendelet, a 2009/128/EK irányelv és az 1107/2009/EK rendelet módosításáról, valamint a 66/399/EGK, a 76/894/EGK és a 2009/470/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2013/0327 final - 2013/0169 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE · Háttér-információk Az Európai Bizottság 2011. június 29-én előterjesztette a 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát[1], amelyet 2012. július 6-án módosítottak[2]. Figyelemmel az Európai Tanács 2013. február 7–8-i ülésén elfogadott következtetésekre, a Bizottság a 2014–2020-as időszak egészére 1 891,936 millió EUR-ban javasolja maximálni az élelmiszerekre és takarmányokra elkülönített kiadásokat. E rendelet célja az említett területre vonatkozó pénzügyi rendelkezések korszerűsítése. A szóban forgó területek finanszírozására vonatkozó jelenlegi pénzügyi keret főbb jogi aktusai az állat-egészségügyi felszámolási programokra és a biztonsági intézkedéseke vonatkozó 2009/470/EK tanácsi határozat, a növény-egészségügyi intézkedéseket megállapító 2000/29/EK tanácsi irányelv, illetve a hatósági ellenőrzések finanszírozására vonatkozó intézkedéseket meghatározó 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet. További különös pénzügyi rendelkezések találhatók a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről szóló 396/2005/EK rendeletben, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK rendeletben, a peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló 2009/128/EK irányelvben, továbbá az állat- és növényegészségüggyel foglalkozó számos más tanácsi irányelvben. E széttagolt keret nem áll összhangban a költségvetési rendelet egyes rendelkezéseivel, és meglehetősen bonyolult; az idők során változásokon ment keresztül, és ésszerűsítésre szorul. Ez lehetőséget ad arra, hogy a több jogalapban szereplő jelenlegi pénzügyi rendelkezéseket egyetlen, egyértelmű és korszerű pénzügyi keretben vonjuk össze, amely az élelmiszerek és takarmányok terén optimalizálja a végrehajtást és a pénzügyi irányítás működését. Ennek keretében – pontos célokra és mutatókra alapozva – elsősorban a pénzügyi irányítási struktúrák kerülnek egyszerűsítésre. Egyértelműbbé és átláthatóbbá válnak a finanszírozási arányok is. Ez a javaslat az „Egészségesebb állatok és növények az élelmiszerlánc biztonságosabbá tétele érdekében” című javaslatcsomag részét képezi, amelyben az alábbiakra vonatkozó javaslatok szerepelnek: – állat-egészségügyi politika, amelynek célja az állatok – különösen az élelmiszer-termelő állatok – egészségi állapotának védelme és javítása az EU-ban, mindeközben lehetővé téve az állatok és állati eredetű termékek EU-n belüli kereskedelmét és importját, összhangban a megfelelő egészségügyi normákkal és nemzetközi kötelezettségekkel; – növény-egészségügyi szabályozás, amelynek célja az uniós mezőgazdaság és erdőgazdaság védelme azáltal, hogy megakadályozza a nem őshonos károsítók bejutását és elterjedését; – a mezőgazdasági, növényi, erdei, gyümölcs-, szőlő- és dísznövényfajták növényi szaporítóanyagainak termelésére és piaci hozzáférhetőségének biztosítására vonatkozó szabályok, amelyek biztosítják az EU egészségügyi, azonosítási és minőségi kritériumainak teljesülését; – az élelmiszerjog és a takarmányjog alkalmazását biztosító hatósági ellenőrzésekre és más hatósági tevékenységekre vonatkozó szabályok, állat-egészségügyi, állatjólléti és növény-egészségügyi szabályok, valamint a növényi szaporítóanyagokra és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok. · A fellépések célja / Kiadások Az állatorvosi felszámolási programok kulcsfontosságúak számos, jegyzékbe foglalt és az Unió egyes területein honos állatbetegség fokozatos megszüntetése szempontjából, amely egyebek mellett a következő intézkedések révén történik: vakcinázások, az állatok vizsgálata és az állatok levágásáért és kiselejtezéséért fizetendő kártérítés. Az említett intézkedések támogatását célzó uniós finanszírozás prioritásként kezeli a közegészségügyi jelentőségű betegségeket, valamint azon betegségeket, amelyek kereskedelmi vonzataik és a gazdák bevételkiesése miatt meghatározó gazdasági hatást gyakorolnak a tágabb értelemben vett állattenyésztői ágazatra és az ahhoz kapcsolódó ágazatokra. Az EU növény-egészségügyi és a növényi szaporítóanyagokra vonatkozó szabályozása a nem őshonos károsítók bejutásának és elterjedésének megakadályozásával kiemelten kezeli az uniós mezőgazdaság és erdőgazdaság védelmét, továbbá az egészséges növényi anyagoknak a növénytermesztési lánc legelején való rendelkezésre állását és használatát. A hatósági ellenőrzésekhez kapcsolódó kiadások tartalmazzák a „Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért” elnevezésű program finanszírozását is, amely az uniós és a nemzeti ellenőrzési rendszerekben egyaránt használt harmonizált megközelítést hivatott előmozdítani; továbbá tartalmazzák azon európai uniós referencialaboratóriumok finanszírozását, amelyek biztosítják a tudományos és műszaki szakértelmet azokon a területeken, ahol a hatósági ellenőrzések hatékonysága a hatósági laboratóriumok által alkalmazott elemző és vizsgálati módszereknek és azok eredményeinek minőségtől, egységességétől és megbízhatóságától függ. Ugyancsak ide tartoznak az olyan egyéb tevékenységek, amelyek célja a tagállami hatósági ellenőrzések eredményességének és általában az agrár-élelmiszeripari láncra vonatkozó uniós joganyag végrehajtásának a javítása. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI · Konzultáció az érdekelt felekkel Mivel ezen politikák felülvizsgálata már egy ideje folyamatban van, mindegyikükről készült külön hatásvizsgálat, valamint e politikákról különféle konzultációs fórumokon részletes vita folyt az érdekeltekkel. · Gyorsított hatásvizsgálat Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság 2012 augusztusa és szeptembere között hatásvizsgálatot végzett. A vizsgálat négy lehetőségre terjedt ki: – 1. lehetőség: nem történik változtatás. A jelenlegi jogi keret nem lesz összhangban a többéves pénzügyi kerettel. A növény-egészségügyi kiadások nem emelhetők. – 2. lehetőség: a meglévő jogszabályok egyetlen jogi eszközben való összevonása. Ez elősegíti a jogszabályok egyszerűbbé és érthetőbbé válását, de nem teszi lehetővé a pénzügyi keret kiigazítását. – 3.a) lehetőség: egyetlen egységes pénzügyi program létrehozása, nagyrészt a meglévő pénzügyi rendelkezések felhasználásával, illetőleg javításával. A rendszer egyszerűsítése és a finanszírozási arányok harmonizálása csökkenti a Bizottság és a tagállamok adminisztratív terheit. Új pénzügyi irányítási eszközök, például világos célkitűzések és mutatók lehetővé teszik a rendelkezésre álló források hatékonyabb felhasználását. – 3.b) lehetőség: költség- és felelősségmegosztási rendszerek szempontjainak bevezetése. Ez a lehetőség részvételen alapuló megközelítést irányoz elő: az állami hatóságok és a magánszektor együtt viselik az elszenvedett veszteségeknek és a rendszer működtetésének a terhét. Az adminisztratív terhek rövid távon várhatóan emelkednek, és a rendszer valószínűleg nehezen kezelhető. – 4. lehetőség: valamennyi európai uniós intézkedés megszüntetése. Ezt a lehetőséget nem ítéltük megfelelőnek, mert veszélyezteti a szakpolitikai területen kitűzött célokat, és rendkívül negatív hatást gyakorol a kereskedelemre. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 43. cikkének (2) bekezdésén, valamint 168. cikke (4) bekezdésének b) pontján alapul. A 43. cikk (2) bekezdése alapján elfogadott intézkedésekre a közös agrárpolitika célkitűzéseinek megvalósítása érdekében van szükség. A 168. cikk (4) bekezdésének b) pontja alapján elfogadott intézkedéseknek az emberi egészség magas szintű védelmét kell célul kitűzniük. Ez a javaslat az olyan európai uniós és tagállami fellépések támogatását szolgálja, amelyek célja az emberek, állatok és növények egészsége magas szintjének, valamint a fogyasztók magas szintű védelmének és tájékoztatásának biztosítása az élelmiszerlánc mentén. Ezért mind a célkitűzés, mind a javaslat tartalma indokolja az EUMSZ 43. cikke (2) bekezdésének, valamint 168. cikke (4) bekezdése b) pontjának jogalapként való megjelölését. A javaslatot rendes jogalkotási eljárás keretében, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával történő egyeztetést követően kell elfogadni. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK Az Európai Bizottság 2011. június 29-én előterjesztette a 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát[3], amelyet 2012. július 6-án módosítottak[4]. Figyelemmel az Európai Tanács 2013. február 7–8-i ülésén elfogadott következtetésekre, a Bizottság a 2014–2020-as időszak egészére 1 891,936 millió EUR-ban javasolja maximálni az élelmiszerekre és takarmányokra elkülönített kiadásokat. A közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendeletnek megfelelően a Bizottság megbízta az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget az élelmiszer- és takarmányprogram igazgatásának végrehajtási feladataival 2008-tól kezdődően. A Bizottság – költség-haszon elemzés alapján – adott esetben egy meglévő végrehajtó ügynökséget is megbízhat a program végrehajtásával. 5. A RENDELET TARTALMÁNAK ÖSSZEFOGLALÁSA E rendelet az élelmiszerekre és takarmányokra rendelkezésre álló, folyó áron legfeljebb 1 891,936 millió EUR-s költségvetés alkalmazási köréről és célkitűzéseiről rendelkezik. A célkitűzések a következők: az élelmiszerek és az élelmiszereket előállító rendszerek magas szintű biztonsága, az állatok egészségügyi helyzetének és jólétének javítása, a károsítók felderítése és felszámolása, valamint a hatósági ellenőrzések eredményességének biztosítása. E célkitűzések tekintetében mutatók kerülnek meghatározásra. Ez a rendelet továbbá meghatározza a támogatható intézkedéseket és költségeket. A rendelet ésszerűsíti a támogatás esetében alkalmazott finanszírozási arányokat. Az alapráta a támogatható költségek 50 %-ában került meghatározásra. Ez az arány bizonyos feltételek mellett 75 %-ra, illetve 100 %-ra növelhető. A mikroprogramokat sújtó adminisztratív terhek elkerülése érdekében a rendelet a támogatás minimális összegét 50 000 EUR-ban állapítja meg. A rendelet továbbá bizonyos körülmények esetén hozzáférést biztosít a mezőgazdasági válsághelyzetekre képzett tartalékhoz. Ami a növényegészségügyet illeti, annak érdekében, hogy az EU-t meg lehessen védeni a károsítóknak többek között a kereskedelem globalizációjával és az éghajlatváltozással összefüggő terjedése ellen, a rendelet értelmében uniós pénzügyi hozzájárulás nyújtható a károsítók jelenlétének feltárására irányuló felmérési programok és a tagállamok legkülső területeit érintő növény-egészségügyi intézkedések támogatására. A rendelet lehetőséget ad az uniós referencialaboratóriumok és a hatósági ellenőrzések eredményességének és hatékonyságának javítását szolgáló projektek támogatására. Az egyértelműség és az átláthatóság érdekében a rendelet megállapítja a többéves ellenőrzési programok benyújtására és elbírálására, valamint a támogatás alkalmazási körébe tartozó állatbetegségek és károsítók jegyzékének összeállítására és frissítésére vonatkozó eljárásokat. Egyszerűsödik az e területek finanszírozására vonatkozó eljárás is. Különösen a Bizottság által elfogadandó határozatok száma fog jelentősen csökkenni, például a visszatérítési határozatokat ezentúl nem a Bizottság fogadja el. 2013/0169 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az élelmiszerlánccal, az állategészségüggyel és állatjóléttel, valamint a növényegészségüggyel és a növényi szaporítóanyagokkal kapcsolatos kiadások kezelésére vonatkozó rendelkezések megállapításáról, a 98/56/EK, a 2000/29/EK és a 2008/90/EK tanácsi irányelv, a 178/2002/EK, a 882/2004/EK és a 396/2005/EK rendelet, a 2009/128/EK irányelv és az 1107/2009/EK rendelet módosításáról, valamint a 66/399/EGK, a 76/894/EGK és a 2009/470/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére és 168. cikke (4) bekezdésének b) pontjára, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[5], a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[6], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[7], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) Az uniós jogszabályok követelményeket határoznak meg az élelmiszerek és az élelmiszer-biztonság, valamint a takarmányok és a takarmánybiztonság tekintetében a termelés valamennyi szakaszára, ideértve a tisztességes kereskedelmi gyakorlatoknak és a fogyasztók tájékoztatásának biztosítását célzó szabályokat. Ezen kívül rendelkeznek a fertőző állati betegségek és zoonózisok megelőzésére és ellenőrzésére, valamint az állatjólétre, az állati melléktermékekre, a növényegészségügyre és a növényi szaporítóanyagokra, a növényfajták védelmére, a géntechnológiával módosított szervezetekre, valamint a növényvédő szerek forgalomba hozatalára és használatára és a peszticidek fenntartható használatára vonatkozó követelményekről. Az uniós jogszabályok olyan hatósági ellenőrzéseket és egyéb ellenőrző tevékenységeket is előírnak, amelyek az említett követelmények hatékony végrehajtását és az azoknak való megfelelést célozzák. (2) Az uniós szabályozás általános célja, hogy az említett területeken hozzájáruljon az emberek, az állatok és a növények egészségének magas szintű védelméhez az élelmiszerláncban, valamint a fogyasztók magas szintű védelméhez és tájékoztatásához és a környezet magas szintű védelméhez, elősegítve a versenyképességet és a munkahelyteremtést. (3) E célkitűzés megvalósításához megfelelő pénzügyi források szükségesek. Az Uniónak ezért hozzá kell járulnia az általános célkitűzéssel kapcsolatos különböző területeken hozott intézkedések finanszírozásához. Ezen túlmenően, a kiadások hatékony felhasználása érdekében konkrét célokat és e célok elérésének értékelésére szolgáló mutatókat kell meghatározni. (4) Az élelmiszerhez és takarmányhoz kapcsolódó kiadások uniós finanszírozása a múltban támogatások, közbeszerzések, valamint a területen működő nemzetközi szervezeteknek folyósított kifizetések útján történt Helyénvaló a finanszírozást ebben a formában folytatni. (5) A költségvetési fegyelem érdekében célszerű e rendeletben megállapítani azon intézkedések jegyzékét, amelyek uniós hozzájárulásban részesülhetnek, valamint a támogatható költségeket és az alkalmazandó arányokat. (6) Az Európai Bizottság 2011. június 29-én előterjesztette a 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát[8], amelyet 2012. július 6-án módosítottak[9]. Figyelemmel az Európai Tanács 2013. február 7–8-i ülésén elfogadott következtetésekre, a Bizottság a 2014–2020-as időszak egészére 1 891,936 millió EUR-ban javasolja maximálni az élelmiszerekre és takarmányokra elkülönített kiadásokat. (7) Továbbá, a 2014–2020-as többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatában a Bizottság egy válsághelyzetek megoldására szolgáló sürgősségi mechanizmus létrehozását javasolja. Következésképpen rendkívüli körülmények, például állat- és növény-egészségügyi vészhelyzetek esetén, ha a költségvetés 3. tételében szereplő előirányzatok nem elegendőek, és biztonsági intézkedésekre van szükség, a pénzeszközöket a mezőgazdasági ágazatban jelentkező válságokhoz kapcsolódó tartalékalapból az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési kérdésekben történő együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, […]-i intézményközi megállapodás[10] szerint át kell csoportosítani. (8) A jelenleg hatályos rendelkezések értelmében a támogatható költségek egy része rögzített arányban volt téríthető, míg más költségekre nem vonatkozott korlátozás. A rendszer ésszerűsítése és egyszerűsítése érdekében indokolt rögzíteni a visszatérítés maximális mértékét. Ezt a arányt célszerű a támogatásokra alkalmazott szokásos szinten meghatározni. Szükséges e maximális arány megemelésének lehetőségét is biztosítani bizonyos feltételek mellett. (9) Az e rendelet célkitűzéseinek fontossága miatt helyénvaló bizonyos intézkedések támogatható költségeit 100 %-ban finanszírozni, feltéve, hogy ezen intézkedések végrehajtása során nem támogatható költségek is felmerülnek. (10) Az Unió felelőssége annak biztosítása, hogy a pénzeszközöket megfelelően költsék el, és az is, hogy intézkedéseket hozzon a kiadási programok egyszerűsítésére a kedvezményezettek és az összes érintett szereplő adminisztratív terheinek és költségeinek csökkentése érdekében, összhangban az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett, „Intelligens szabályozás az Európai Unióban” című bizottsági közleménnyel[11]. A költséghatékonyság érdekében egy bizonyos felső határt el nem érő támogatások többé nem nyújthatók sem bizottsági, sem tagállami szinten. (11) Az uniós jogszabályok előírják a tagállamok számára, hogy egyes állatbetegségek és zoonózisok előfordulása és terjedése esetén bizonyos intézkedéseket hajtsanak végre. Ezért az Uniónak pénzügyi támogatást kell nyújtania az ilyen biztonsági intézkedésekhez. (12) Ezenkívül megfelelő felszámolási, ellenőrzési és monitoringintézkedések révén vissza kell szorítani az emberi és állati egészségre kockázatot jelentő állatbetegségek és zoonózisok megjelenésének számát, valamint előfordulásukat is meg kell akadályozni. Az említett betegségek és zoonózisok felszámolására, ellenőrzésére és figyelemmel kísérésére vonatkozó nemzeti programokhoz ezért indokolt uniós finanszírozást nyújtani. (13) Szervezési és hatékonysági okokból helyénvaló az állat- és növény-egészségügyi területeken nyújtott finanszírozásra szabályokat megállapítani a pályázatok tartalmát, beadását, elbírálását és a nemzeti programok jóváhagyását illetően, beleértve az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 349. cikkében említett legkülső régiókban végrehajtott programokat. Ugyanezen okból határidőket kell megállapítani a jelentések és kifizetési kérelmek benyújtására. (14) A növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2000. május 8-i 2000/29/EK tanácsi irányelv[12] előírja a tagállamok számára, hogy a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezetek (károsítók) felszámolására bizonyos biztonsági intézkedéseket hozzanak. Az Uniónak pénzügyi hozzájárulást kell nyújtania az ilyen károsítók felszámolásához. Bizonyos feltételek mellett uniós hozzájárulást kell nyújtani azoknak a károsítóknak a megfékezésére irányuló biztonsági intézkedésekre is, amelyek az Európai Unióban a legnagyobb károkat okozzák, és amelyeket egyes övezetekben nem lehet felszámolni, valamint az ilyen károsítókkal kapcsolatos megelőzési intézkedésekre is. (15) A károsítók ellen hozott biztonsági intézkedéseket, amennyiben azok az egész Unió számára hozzáadott értéket jelentenek, uniós társfinanszírozásban kell részesíteni. Ezért indokolt uniós pénzügyi hozzájárulást nyújtani az azokkal a károsítókkal kapcsolatos intézkedésekre, amelyeket a 2000/29/EK irányelv az Unióban elő nem fordulóként sorol fel. Az Unióban előforduló károsítók esetében csak a legnagyobb károkat okozó károsítókkal kapcsolatos intézkedések jogosultak uniós pénzügyi hozzájárulásra. Uniós pénzügyi hozzájárulást szükséges biztosítani az olyan károsítók elleni intézkedésekre is, amelyek felszámolására uniós biztonsági intézkedésekre van szükség. (16) Bizonyos károsítók előfordulását fontos időben kimutatni. A tagállamok által végzett felmérések nélkülözhetetlenek ahhoz, hogy e károsítókat azonnal fel lehessen számolni. A tagállamok által végzett felmérések elengedhetetlenek a többi tagállam területének védelme szempontjából is. Az Uniónak pénzügyi támogatást kell nyújtania az ilyen felmérésekhez. (17) A tagállamok legkülső régiói távoli fekvésük és korlátozott számú terméktől való függőségük miatt nehézségeket tapasztalnak. Helyénvaló, hogy az Unió pénzügyi hozzájárulást nyújtson a tagállamoknak az ilyen legkülső régiókban az Unió legkülső régiói részére egyedi mezőgazdasági intézkedések megállapításáról és a 247/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. március 13-i 228/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[13] foglalt célkitűzéseknek megfelelően a károsítók elleni védekezés céljából végzett programokra. (18) A tagállamok által végzett hatósági ellenőrzések nélkülözhetetlen eszközök annak ellenőrzésére és nyomon követésére, hogy a vonatkozó uniós követelményeket hogyan alkalmazzák, tartják be és hajtják végre. A hatósági ellenőrzési rendszerek hatékonysága és eredményessége létfontosságú az élelmiszerláncban az emberek, állatok és növények magas szintű biztonságának fenntartása, ugyanakkor a környezet magas szintű védelme érdekében. Az ilyen ellenőrzési intézkedésekre uniós pénzügyi támogatást kell nyújtani. Különösen fontos az uniós referencialaboratóriumoknak nyújtott pénzügyi hozzájárulás a Bizottság által jóváhagyott munkaprogramok végrehajtásából eredő költségek fedezése céljából. Továbbá, mivel a hatósági ellenőrzések eredményessége attól is függ, hogy az ellenőrző hatóságok személyzete jól képzett-e, és az uniós jogszabályokról megfelelő ismeretekkel rendelkezik-e, az Uniónak hozzá kell járulnia az illetékes hatóságok által szervezett képzésekhez és a kapcsolódó csereprogramokhoz. (19) A hatósági ellenőrzések irányításának hatékonysága az ellenőrzésekkel kapcsolatos adatok és információk cseréjének gyorsaságától függ. Ezen túlmenően, a vonatkozó szabályok megfelelő és összehangolt végrehajtása hatékony rendszereknek a tagállamok illetékes hatóságainak bevonásával történő kialakításától függ. Ezért pénzügyi hozzájárulást kell nyújtani az e célt szolgáló számítógépes adatbázisok és információs rendszerek létrehozására és működtetésére is. (20) Az Uniónak finanszírozást kell elérhetővé tennie az uniós jogszabályok helyes végrehajtásához, valamint a jogszabályok tudományos, technológiai és társadalmi fejlődéshez való igazításához szükséges technikai, tudományos, koordinációs és kommunikációs tevékenységekre. Forrásokat kell továbbá rendelkezésre bocsátani olyan projektek számára, amelyek célja, hogy a hatósági ellenőrzések hatékonyságát és eredményességét javítsák. (21) Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet[14] 3. cikke értelmében a jogalkotó hatóságnak benyújtott valamennyi javaslatban egyértelműen utalni kell az említett rendelet rendelkezéseitől való eltérésekre, valamint meg kell nevezni ezen eltérések pontos okait. Ezért, tekintettel e rendelet egyes célkitűzéseinek sajátosságaira, és figyelembe véve, hogy a tagállamok megfelelő illetékes hatóságai vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy végrehajtsák az e célkitűzésekhez kapcsolódó tevékenységeket, a 966/2012/EU, Euratom rendelet 128 cikkének (1) bekezdése értelmében a hatóságokat kell kedvezményezettnek tekinteni. Ezért indokolt lehetővé tenni, hogy az ilyen hatóságoknak pályázati felhívások előzetes közzététele nélkül is odaítélhetők legyenek támogatások. (22) Eltérve a 966/2012/EU, Euratom rendelet 86. cikkétől és a hivatkozott rendelet 130. cikkében említett kivételként, az e rendelet 7. és 17. cikkének hatálya alá tartozó biztonsági intézkedések költségei – ezen intézkedések sürgős és előre nem látható jellege miatt – a betegség előfordulásának vagy károsító jelenlétének egy tagállam általi, a Bizottságnak történő bejelentésének napjától kezdve támogathatók. A kapcsolódó költségvetési kötelezettségvállalások és a támogatható kiadások kifizetése a Bizottságra hárul, miután értékelte a tagállamok által benyújtott kifizetési kérelmeket, adott és szükséges esetben a mezőgazdasági ágazatban jelentkező válságokhoz kapcsolódó új tartalékalapot felhasználva. (23) Rendkívül fontos, hogy az ilyen biztonsági intézkedéseket haladéktalanul végrehajtsák. Célszerűtlen lenne tehát a finanszírozásból kizárni a támogatás iránti kérelem benyújtása előtt felmerült költségeket, mivel ez arra ösztönözné a tagállamokat, hogy a biztonsági intézkedések végrehajtása helyett a pályázat elkészítésére összpontosítsák erőfeszítéseiket. (24) Tekintve a felszámolási és felügyeleti intézkedések végrehajtására vonatkozó hatályos uniós jogszabályok hatáskörét, valamint a rendelkezésre álló egyéb szakértelem technikai korlátait, az e rendelet hatálya alá tartozó intézkedések végrehajtása jelentős részben a tagállamok illetékes hatóságaira hárul. Ezért bizonyos esetekben indokolt társfinanszírozni a nemzeti közigazgatások személyzetének bérköltségeit. (25) A programozás lehetővé teszi az összehangolást és a rangsorolást, és így hozzájárul az uniós pénzügyi források hatékony felhasználásához. A Bizottságot ezért fel kell hatalmazni, hogy az e rendeletben előírt egyes intézkedések végrehajtására vonatkozó munkaprogramokat fogadjon el. (26) Az uniós pénzügyi források felelősségteljes és hatékony felhasználásának biztosítása érdekében a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy helyszíni ellenőrzések vagy okmányellenőrzések útján meggyőződjön arról, hogy az uniós forrásokat hatékonyan használják fel a támogatható intézkedések végrehajtására. (27) Az Unió pénzügyi érdekeit a teljes kiadási ciklus során védeni kell, mégpedig a szabálytalanságok megelőzésével és felderítésével, vizsgálatok indításával, valamint az elveszett, jogosulatlanul folyósított vagy helytelenül felhasznált pénzeszközök visszaszerzésével. (28) E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni az uniós finanszírozásra jogosult állatbetegségek és zoonózisok jegyzékének megállapítása és módosítása, valamint a munkaprogramok létrehozásának tekintetében. A biztonsági intézkedések keretében történő finanszírozása jogosult állatbetegségek jegyzékének módosítása esetén a Bizottságnak figyelembe kell vennie az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről szóló, 1982. december 21-i 82/894/EGK tanácsi irányelv[15] szerint bejelentési kötelezettség alá tartozó állatbetegségeket. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[16] megfelelően kell gyakorolni. (29) Az állat-egészségügyi területen támogatásra jogosult állatbetegségek és zoonózisok első jegyzékének elfogadására a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni, mivel a kezdeti jegyzéknek módosítás nélkül kell tartalmaznia az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 2009. május 25-i 2009/470/EK tanácsi határozat[17] keretében ilyen finanszírozásra eleve jogosult állatbetegségeket és zoonózisokat. (30) Az uniós jogszabályokat oly módon kell alkalmazni és végrehajtani, hogy a tapasztalatokat felhasználva az elvárt előnyöket nyújtsák. Ezért helyénvaló, hogy a Bizottság értékelje e rendelet működését és eredményességét, és az eredményekről tájékoztassa a többi intézményt. (31) A Bizottságot különböző bizottságok segítik az e rendelet hatálya alá tartozó uniós szabályok végrehajtásában, különösen a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagvak és Szaporítóanyagok Állandó Bizottságának felállításáról szóló, 1966. június 14-i 66/399/EGK tanácsi határozattal[18], a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság létrehozásáról szóló, 1976. november 23-i 76/894/EGK tanácsi határozattal[19], a dísznövények szaporítóanyagainak forgalmazásáról szóló, 1998. július 20-i 98/56/EK tanácsi irányelvvel[20], a gyümölcstermő növények szaporítóanyagai, illetve a gyümölcstermesztésre szánt gyümölcstermő növények forgalmazásáról szóló, 2008. szeptember 29-i 2008/90/EK tanácsi irányelvvel[21], és az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[22] létrehozott bizottságok. Helyénvaló a bizottsági eljárást ezen a területen ésszerűsíteni, és a 178/2002/EK rendelet 58. cikkével létrehozott bizottságot megbízni azzal feladattal, hogy segítse a Bizottságot az érintett területek tekintetében felmerült kiadásokkal kapcsolatos végrehajtási hatáskörök gyakorlásában, valamint indokolt a bizottság nevét kibővült feladatkörének megfelelően módosítani. Ezért a 66/399/EGK és 76/894/EGK határozatot hatályon kívül kell helyezni, és a 98/56/EK és 2008/90/EK irányelvet, valamint a 178/2002/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell. (32) Ez a rendelet a 2009/470/EK határozat rendelkezéseinek a helyébe lép. Ezen túlmenően, ez a rendelet a 2000/29/EK irányelv 13c. cikke (5) bekezdésének és 22–26 cikkének, a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[23] 66. cikkének, a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2005. február 23-i 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[24] 36. és 37. cikkének, a peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/128/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[25] 22. cikkének, és a növényvédő szerek forgalomba hozataláról valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[26] 76. cikkének a helyébe lép. A 2000/29/EK irányelvet, a 882/2004/EK rendeletet és a 396/2005/EK rendeletet, a 2009/128/EK irányelvet és az 1107/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. CÍM KÖZÖS RENDELKEZÉSEK I. FEJEZET TÁRGY, HATÁLY ÉS CÉLKITŰZÉSEK 1. cikk Tárgy és hatály Ez a rendelet az Európai Unió általános költségvetéséből fedezett kiadásokra kezelésére vonatkozó rendelkezéseket állapít meg az uniós szabályok hatálya alá tartozó alábbi területeken: a) élelmiszerek és élelmiszer-biztonság az élelmiszerek termelésének, feldolgozásának, forgalmazásának és ártalmatlanításának bármely szakaszában, beleértve a tisztességes kereskedelmi gyakorlatoknak és a fogyasztók érdekeinek és tájékoztatásának biztosítását célzó szabályokat, továbbá az élelmiszerrel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagok és tárgyak előállítása és használata; b) takarmány- és takarmánybiztonság a takarmányok termelésének, feldolgozásának, forgalmazásának és ártalmatlanításának bármely szakaszában, beleértve a tisztességes kereskedelmi gyakorlatoknak és a fogyasztók érdekeinek és tájékoztatásának biztosítását célzó szabályokat; c) állat-egészségügyi követelmények meghatározása; d) állatjóléti követelmények meghatározása; e) a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezetek (a továbbiakban: károsítók) elleni védintézkedések a 2000/29/EK irányelv szerint; f) a növényi szaporítóanyagok forgalomba hozatali céllal történő előállítása és forgalomba hozatala; g) a növényvédő szerek forgalomba hozatalára és a peszticidek fenntartható használatára vonatkozó követelmények megállapítása; h) az állati melléktermékek és az azokból származó termékek által jelentett és köz- és állat-egészségügyi kockázatok megelőzése és minimalizálása; i) a géntechnológiával módosított szervezetek szándékos kibocsátása a környezetbe; j) a növényfajtákkal kapcsolatos szellemi tulajdonjogok védelme és a növénygenetikai erőforrások megőrzése és cseréje. 2. cikk Célkitűzések (1) Az 1. cikkben említett kiadásoknak a következők megvalósítását szolgálják: a) az élelmiszerláncban és a kapcsolódó területeteken az emberek, az állatok és a növények egészségének magas szintű védelméhez való hozzájárulásnak, valamint a fogyasztók és a környezet magas szintű védelmének általános célja, lehetővé téve, hogy az uniós élelmiszer- és takarmányágazat a versenyképességet és a munkahelyteremtést ösztönző környezetben működjön; b) az alábbi konkrét célkitűzések: i. hozzájárulás az élelmiszerek és élelmiszer-termelési rendszerek, valamint az olyan egyéb termékek magas szintű biztonságához, amelyek hatással lehetnek az élelmiszer-biztonságra, az élelmiszer-termelés fenntarthatóságának javítása mellett; ii. az állat-egészségügyi helyzet javításához való hozzájárulás az Unióban és az állatjólét javításának támogatása; iii. a károsítók időben történő észleléséhez, és amennyiben e károsítók megjelentek az Unióban, azok felszámolásához való hozzájárulás; iv. a hatósági ellenőrzések eredményességének, hatékonyságának és megbízhatóságának javításához, és az 1. cikkben szereplő uniós szabályoknak való megfelelést és azok hatékony végrehajtását célzó egyéb tevékenységekhez való hozzájárulás. (2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett, elérni kívánt konkrét célok mérésére a következő mutatókat kell alkalmazni: a) az (1) bekezdés b) pontjának i. alpontjában szereplő konkrét célkitűzésnél az élelmiszer-biztonsággal és zoonózisokkal kapcsolatos emberi megbetegedések esetszámának csökkenése az Unióban; b) az (1) bekezdés b). pontjának ii. alpontjában szereplő konkrét célkitűzésnél: i. az olyan állatbetegségektől mentes tagállamok vagy tagállami régiók számának növekedése, amelyek pénzügyi hozzájárulásban részesültek; ii. a betegség paramétereinek (pl. incidencia, prevalencia, kitörések száma) általános csökkenése; c) az (1) bekezdés b). pontjának iii. alpontjában szereplő konkrét célkitűzésnél: i. az Unión belül a károsítókra irányuló felmérések által lefedett terület nagysága, különösen az olyan károsítók esetében, amelyek előfordulása nem ismert, illetve amelyek az Unió területén a legveszélyesebbnek minősülnek; ii. az említett károsítók felszámolásának ideje és eredményessége; d) az (1) bekezdés b). pontjának iv. alpontjában szereplő konkrét célkitűzésnél a Bizottság szakértői által a tagállamokban a különös aggodalomra okot adó területeken végrehajtott és jelentett ellenőrzések eredményeinek kedvező tendenciája. II. FEJEZET FINANSZÍROZÁSI FORMÁK ÉS ÁLTALÁNOS PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK 3. cikk Finanszírozási formák (1) Az 1. cikkben említett kiadások uniós finanszírozásának végrehajtása a 966/2012/EU, Euratom rendeletnek megfelelően történik. (2) A támogatások nemzeti illetékes hatóságoknak történő odaítélésekor a 966/2012/EU, Euratom rendelet 128. cikkének (1) bekezdése értelmében e hatóságokat kell kedvezményezettnek tekinteni. Az ilyen támogatások pályázati felhívás nélkül odaítélhetők. (3) Az e rendeletben említett intézkedésekhez való uniós pénzügyi hozzájárulás a rendelet 1. cikkében említett szabályok hatálya alá tartozó területeken működő olyan nemzetközi szervezeteknek történő önkéntes kifizetések formájában is megvalósulhat, amelyeknek az Európai Unió tagja, vagy amelyeknek munkájában részt vesz. 4. cikk Költségvetés (1) Az 5. cikk sérelme nélkül az 1. cikkben említett kiadások felső határa a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra folyó áron 1 891,936 millió EUR. (2) Az (1) bekezdésben említett maximális összeg az előkészületi, nyomonkövetési, ellenőrzési, auditálási és értékelési tevékenységek költségeit is fedezheti, amelyek az 1. cikkben említett kiadások kezeléséhez és a célkitűzések eléréséhez szükségesek, különösen tanulmányok, szakértői értekezletek és az információk feldolgozására és cseréjére szolgáló informatikai hálózatok költségeit, valamint fedezhet minden más, a Bizottság részéről e kiadások kezeléséhez kapcsolódóan felmerülő technikai és igazgatási segítségnyújtási költséget is. (3) A maximális összegből fedezhetők az e rendelet hatálybalépését megelőzően és azt követően elfogadott intézkedések közötti átmenet biztosításához szükséges technikai és adminisztratív segítségnyújtás költségei is. A 2020. december 31-ig be nem fejezett intézkedések irányításának lehetővé tétele érdekében szükség esetén előirányzatokat lehet megadni a költségvetésben a 2020-on túli időszakra vonatkozóan is a hasonló kiadások fedezésére. 5. cikk A mezőgazdasági ágazatban jelentkező válságokhoz kapcsolódó tartalékalap felhasználása A II. cím I. fejezetének 1. szakaszában és a II. cím II. fejezetének 1. szakaszában említett, vészhelyzetek kezelését célzó intézkedésekre nyújtandó uniós hozzájárulás a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és nyomon követéséről szóló XXX/201X/EU európai parlamenti és a tanácsi rendelet 4. cikke (2) bekezdésének e) pontja alapján is finanszírozható. 6. cikk A támogatások maximális aránya és minimális összege (1) Amennyiben az uniós pénzügyi hozzájárulás támogatás formájában történik, nem haladhatja meg a támogatható költségek 50 %-át. (2) Az (1) bekezdésben említett maximális támogatási arány a támogatható költségek 75 %-ára növelhető a következők esetében: a) két vagy több tagállam közösen végrehajtott, határokon átnyúló, károsítók vagy állatbetegségek ellenőrzésére vagy felszámolására irányuló tevékenysége; b) olyan tagállamok, amelyek egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelme a legfrissebb Eurostat-adatok szerint nem éri el az uniós átlag 90 %-át. (3) Az (1) bekezdésben említett maximális támogatási arány a támogatható költségek 100 %-ára növelhető az uniós hozzájárulásban részesülő alábbi tevékenységek esetében: a) az Uniót érintő súlyos egészségügyi kockázatok ellenőrzése; b) a Bizottság által a 35. cikk (1) bekezdése szerint elfogadott munkaprogramban az Unió számára kifejezetten megjelölt, különös fontosságú konkrét feladatok; vagy c) harmadik országokban végrehajtott tevékenységek. (4) 50 000 EUR-nál kisebb összegű támogatás nem nyújtható. II. CÍM PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK I. FEJEZET ÁLLATEGÉSZSÉGÜGY 1. szakasz Biztonsági intézkedések 7. cikk Támogatható intézkedések (1) A támogatások odaítélése a tagállamoknak a 8. cikk szerint felsorolt állatbetegségek egyike előfordulásának megerősítése esetén hozott intézkedésekre a 6. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében megállapított maximális arányban történik, feltéve, hogy az intézkedéseket azonnal, és a vonatkozó uniós jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően alkalmazzák. (2) A támogatások odaítélhetők olyan tagállamoknak, amelyek a 8. cikk szerint felsorolt állatbetegségek egyike előfordulásának megerősítése esetén a járvány megfékezése érdekében szorosan együttműködnek egy vagy több tagállammal. (3) A támogatások odaítélhetők tagállamoknak, harmadik országoknak és nemzetközi szervezeteknek, a harmadik országok vagy tagállamok területén a 8. vagy 11. cikk szerint felsorolt állatbetegségek és zoonózisok egyikének előfordulása vagy terjedése által az Unió egészségügyi helyzetére jelentett közvetlen fenyegetéssel szembeni védekező intézkedésekre. (4) A támogatások odaítélhetők tagállamoknak, ha egy tagállam kérésére a Bizottság úgy határoz, hogy készleteket kell létrehozniuk a 8. vagy 11. cikk szerint felsorolt állatbetegségek és zoonózisok ellenőrzésére szolgáló biológiai készítményekből. (5) Uniós pénzügyi hozzájárulás nyújtható biológiai készítmények készleteinek létrehozására vagy oltóanyagok beszerzésére, ha a 8. vagy 11. cikk szerint felsorolt állatbetegségek és zoonózisok egyikének egy harmadik országban vagy egy tagállamban történő előfordulása vagy terjedése veszélyt jelent az Unióra. 8. cikk Állatbetegségek jegyzéke (1) A Bizottság végrehajtási jogi aktus útján meghatározza a 7. cikk szerint támogatásra jogosult állatbetegségek jegyzékét. Ez a jegyzék tartalmazza a 2009/470/EK határozat 3. cikke (1) bekezdésében, 4. cikke (1) bekezdésében, 6. cikke (2) bekezdésében és 14. cikke (1) bekezdésében szereplő állatbetegségeket. Az említett végrehajtási jogi aktust az e rendelet 39. cikkének (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás szerint kell elfogadni. (2) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján módosíthatja az állatbetegségek (1) bekezdés szerint meghatározott jegyzékét, figyelembe véve a 82/894/EGK irányelv szerinti bejelentési kötelezettség alá tartozó állatbetegségeket és azokat a betegségeket, amelyek valószínűleg új veszélyt jelentenek az Unió számára a következőkre gyakorolt jelentős hatásuk miatt: a) emberi egészség; b) állati egyészség vagy állatjólét; vagy c) a mezőgazdasági vagy víziállat-tenyésztés, vagy kapcsolódó gazdasági ágazatok. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az e rendelet 39. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. 9. cikk Támogatható költségek (1) A 7. cikk (1) bekezdésében említett intézkedések végrehajtása során a tagállamoknál felmerülő következő költségek támogathatók, az említett bekezdés szerint: a) a tulajdonosoknak fizetett, a levágott vagy leselejtezett állatok értékéért nyújtott kártérítés, az állatok közvetlenül levágásuk vagy leselejtezésük előtti piaci értékének korlátain belül; b) a tulajdonosoknak fizetett, a megsemmisített termékek értékéért nyújtott kártérítés, a termékek közvetlenül megsemmisítésük előtti piaci értékének korlátain belül; c) a gazdaságok és berendezések tisztítási, rovarirtási és fertőtlenítési költségei; d) a szennyezett takarmány megsemmisítésének, és amennyiben nem fertőtleníthetők, a szennyezett berendezések megsemmisítésének költségei; e) az oltóanyagok megvásárlásának és alkalmazásának költségei, ha a Bizottság ezeket előírta vagy engedélyezte; f) adott esetben az állati tetemek feldolgozó üzemekbe történő szállításának költségei; g) kivételes és megfelelően indokolt esetekben a betegség felszámolásához elengedhetetlen bármely egyéb költség, e rendelet 35. cikkének (3) bekezdésében említett finanszírozási határozatban előírtaknak megfelelően; (2) Kivételként a 966/2012/EU, Euratom rendelet 130. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint a költségek attól naptól kezdve támogathatók, amikor a tagállam a Bizottságnak bejelenti a betegség előfordulását. Miután értékelte a tagállamok által benyújtott kifizetési kérelmeket, a Bizottság megteszi a kapcsolódó költségvetési kötelezettségvállalásokat és kifizeti a támogatható költségeket. 2. szakasz az állatbetegségek és a zoonózisok felszámolását, ellenőrzését és felügyeletét célzó programok 10. cikk Támogatható programok A tagállamoknak támogatások ítélhetők oda a 11. cikk szerint felsorolt állatbetegségek és zoonózisok felszámolásának, ellenőrzésének és felügyeletének éves vagy többéves nemzeti programjaira (a továbbiakban: nemzeti programok). 11. cikk Az állatbetegségek és zoonózisok jegyzéke (1) A Bizottság végrehajtási jogi aktus útján meghatározza a 10. cikk szerint támogatásra jogosult állatbetegségek és zoonózisok jegyzékét. A jegyzék tartalmazza a 2009/470/EK határozat I. mellékletében felsorolt állatbetegségeket és zoonózisokat. Az említett végrehajtási jogi aktust az e rendelet 39. cikkének (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás szerint kell elfogadni. (2) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján módosíthatja az (1) bekezdés szerint meghatározott jegyzéket, figyelembe véve: a) azoknak az állatbetegségeknek a helyzetét, amelyek jelentős hatást gyakorolnak az állattenyésztésre vagy -kereskedelemre; b) az emberekre veszélyt jelentő zoonózisok terjedését; vagy c) az új tudományos vagy járványügyi fejleményeket. Az ilyen végrehajtási jogi aktusokat e rendelet 39. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. 12. cikk Támogatható költségek A nemzeti programok végrehajtása során a tagállamoknál felmerülő következő költségek lehetnek jogosultak a 10. cikk szerinti támogatásra: a) az állatokból való mintavétel költségei; b) vizsgálatok költségei, feltéve, hogy azok az alábbiakra korlátozódnak: i. azonosítható és kifejezetten a vizsgálatok végzéséhez használt tesztkészletek, reagensek és fogyóeszközök költségei; ii. a vizsgálatok végzésében közvetlenül részt vevő személyzet költségei, függetlenül a státuszuktól; c) tulajdonosoknak fizetett, a nemzeti programok keretében levágott vagy leselejtezett állatok értékéért nyújtott kártérítés, az állatok közvetlenül levágásuk vagy leselejtezésük előtti piaci értékének korlátain belül; d) tulajdonosoknak fizetett, megsemmisített termékek értékéért nyújtott kártérítés, a termékek közvetlenül megsemmisítésük előtti piaci értékéig; e) a programokhoz felhasznált oltóanyagadagok vagy állati vakcinák és csalétkek beszerzésének és tárolásának költségei; f) a háziállatok vakcinázásának költségei; g) a vadon élő állatoknak szánt vakcinák és csalétkek kihelyezésének költségei; h) a gazdaságok és berendezések tisztítási, fertőtlenítési és rovarirtási költségei a kórokozók epidemiológiai jellemzői alapján; i) kivételes és megfelelően indokolt esetekben egyéb szükséges intézkedések végrehajtása során felmerülő, az a)–h) pontban nem említett költségek, feltéve, hogy az ilyen intézkedések a 14. cikk (2) bekezdésében említett támogatási határozatban kerültek meghatározásra. Az első albekezdés c) pontja alkalmazásában az állatok maradványértékét adott esetben le kell vonni a kártérítés összegéből. Az első albekezdés d) pontja alkalmazásában a hőkezelt, nem keltetett tojások maradványértékét le kell vonni a kártérítés összegéből. 13. cikk A nemzeti programok tartalma és benyújtása (1) A tagállamok minden év május 31-éig benyújtják a Bizottságnak a következő évben kezdődő nemzeti programjaikat, amelyekre támogatást kérnek. A május 31. után benyújtott programok a következő évben nem részesülhetnek finanszírozásban. (2) A nemzeti programoknak legalább a következőket kell tartalmazniuk: a) az állatbetegség vagy zoonózis járványügyi helyzetének leírása a program kezdési dátumát megelőző időszakban; b) azon földrajzi és igazgatási terület leírása és elhatárolása, ahol a program végrehajtását tervezik; c) a program időtartama; d) a végrehajtandó intézkedések; e) a becsült költségvetés; f) a program befejezéséig elérendő célok és azok várható előnyei; g) a program célkitűzései elérésének mérésére szolgáló megfelelő mutatók. Valamennyi többéves nemzeti program esetében meg kell adni az első albekezdés a)−g) pontjában említett információkat a program minden egyes évére vonatkozóan. (3) A tagállamok nemzeti programjai – a betegségeknek és zoonózisoknak az Unióban való megjelenése elleni védekezés érdekében – a szomszédos harmadik országok területén, ezen országok hatóságaival együttműködve végrehajtandó intézkedéseket is magukban foglalhatnak a 11. cikk szerint felsorolt azon állatbetegségek és zoonózisok előfordulása vagy terjedése esetén, amelyek valószínűleg veszélyeztetnék az Unió egészségügyi helyzetét. 14. cikk A nemzeti programok értékelése és jóváhagyása (1) A nemzeti programokat, a 35. cikk (1) bekezdésében említett éves vagy többéves munkaprogramokban meghatározott és adott esetben az e cikk (5) bekezdésében említett éves vagy többéves iránymutatásokban felvázolt prioritásokat és kritériumokat figyelembe véve kell értékelni. (2) Az éves nemzeti programokat és a kapcsolódó finanszírozást az adott év január 1-jétől december 31-ig végrehajtott intézkedésekre és felmerült költségekre vonatkozó támogatási határozat révén minden év január 31-ig jóvá kell hagyni. A 15. cikkben említett időközi jelentések benyújtását követően a Bizottság szükség esetén a teljes támogatási időszakra nézve módosíthatja a határozatot. (3) A többéves nemzeti programokat és az azokhoz kapcsolódó finanszírozást a végrehajtott intézkedésekre, valamint a végrehajtás első évének január 1. napja és a végrehajtási időszak vége között felmerült költségekre vonatkozó támogatási határozat révén a végrehajtás első évének január 31. napjáig jóvá kell hagyni. (4) A többéves nemzeti programok (3) bekezdés szerinti jóváhagyása esetén a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre oszthatók. Amennyiben a költségvetési kötelezettségvállalásokat éves részletekre osztják fel, a Bizottság az éves részletekre vonatkozó kötelezettségvállalásokat a programok előrehaladását, a becsült igényeket és a rendelkezésre álló költségvetést figyelembe véve teszi meg. (5) A Bizottság a nemzeti programok értékeléséhez alkalmazott állat-egészségügyi prioritásokat és kritériumokat tartalmazó éves vagy többéves iránymutatásokat fogadhat el. 15. cikk Jelentéstétel Valamennyi jóváhagyott éves vagy többéves nemzeti program esetében a tagállamok minden év március 31-ig benyújtanak a Bizottságnak egy, az előző évre vonatkozó részletes technikai és pénzügyi éves jelentést, amely tartalmazza a 13. cikk (2) bekezdésének g) pontjában említett mutatók alapján mért elért eredményeket és a felmerült támogatható költségek részletezését. Ezen túlmenően, a tagállamok minden év július 31-ig valamennyi jóváhagyott éves nemzeti programra időközi technikai és pénzügyi jelentést nyújtanak be a Bizottságnak. 16. cikk Kifizetések A nemzeti programok tekintetében egy adott évre szóló kifizetési kérelmeket a tagállamok következő év március 31-ig nyújtják be a Bizottságnak. A Bizottság a támogatható költségekre nyújtott uniós pénzügyi hozzájárulást a 15. cikkben említett jelentések megfelelő ellenőrzését követően fizeti ki. NÖVÉNYEGÉSZSÉGÜGY 1. szakasz Biztonsági intézkedések 17. cikk Támogatható intézkedések (1) A támogatások odaítélése a tagállamoknak a 6. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében megállapított maximális arányban történik, a 18. cikkben meghatározott feltételek mellett, a károsítók elleni alábbi intézkedésekre: a) egy fertőzött területen egy károsító megsemmisítését célzó, az illetékes hatóságok által a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (1) és (2) bekezdése alapján hozott intézkedések, vagy az említett irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott uniós intézkedések; b) egy olyan károsító elterjedésének megakadályozására hozott intézkedések, amely ellen a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján uniós intézkedéseket fogadtak el egy olyan fertőzött területre vonatkozóan, ahol megsemmisítése nem lehetséges, amennyiben ezek az intézkedések az említett károsítónak az Unióban történő további terjedése elleni védelem érdekében elengedhetetlenek. Ezek az intézkedések kizárólag az érintett károsítónak a pufferzónában történő megsemmisítésére vonatkozhatnak, amennyiben az adott pufferzónában észlelték a jelenlétét. c) egy olyan károsító elterjedésének megakadályozására hozott további védekezési intézkedések, amely ellen a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján az a) pontban említett megsemmisítési és a b) pontban említett, az elterjedés megakadályozására hozott intézkedésektől eltérő uniós intézkedéseket fogadtak el, amennyiben ezek az intézkedések az említett károsítónak az Unióban törtnő további terjedése elleni védelem érdekében elengedhetetlenek. (2) Az (1) bekezdésben említett támogatások odaítélhetők olyan tagállamnak is, amelynek területén az (1) bekezdésben említett károsítók nincsenek jelen, ha intézkedéseket hoztak ezen károsítóknak az adott tagállam területén való felbukkanása ellen valamely szomszédos tagállam vagy harmadik ország közvetlenül szomszédos, határ menti területén való jelenlétük miatt. 18. cikk Feltételek A 17. cikkben említett intézkedések jogosultak lehetnek támogatásra, feltéve, hogy azokat azonnal végrehajtották, és a vonatkozó uniós jogszabályok alkalmazandó rendelkezéseinek eleget tettek, és feltéve, hogy legalább a következő feltételek egyike teljesül: a) a 2000/29/EK irányelv I. melléklete A. részének I. szakaszában és II. melléklete A. részének I. szakaszában felsorolt károsítókra vonatkoznak; b) a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján a Bizottság által elfogadott valamely intézkedés hatálya alá tartoznak; Az első bekezdés b) pontjában foglalt feltételt teljesítő intézkedések esetében a támogatás nem fedezi a Bizottság által a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott intézkedés befejezését követően felmerülő költségeket. 19. cikk Támogatható költségek (1) A 17. cikkben említett intézkedések végrehajtása során a tagállamoknál felmerülő következő költségek lehetnek jogosultak támogatásra az említett cikk szerint: a) az intézkedésekben közvetlenül részt vevő személyzet költségei függetlenül a státuszuktól, valamint berendezések, fogyóeszközök bérleti költségei és bármely egyéb szükséges anyag, kezelésre szolgáló termék és laboratóriumi vizsgálatok költségei; b) az intézkedések egy részének megvalósítására harmadik felekkel kötött szolgáltatási szerződések költségei; c) az érintett piaci szereplőknek fizetett, a növények, növényi termékek és egyéb tárgyak megsemmisítésének és azt követő eltávolításának, valamint a helyiségek, a föld, a víz, a talaj, a táptalaj, a létesítmények, gépek és berendezések tisztításának és fertőtlenítésének költségeiért nyújtott kártérítés; d) kivételes és megfelelően indokolt esetekben egyéb szükséges intézkedések végrehajtása során felmerülő, az a)–c) pontban nem említett költségek, feltéve, hogy az ilyen intézkedések a 35. cikk (3) bekezdésében említett finanszírozási határozatban kerültek meghatározásra. (2) Kivételként a 966/2012/EU, Euratom rendelet 130. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint a költségek attól a naptól kezdve támogathatók, amikor a tagállam a Bizottságnak bejelenti a károsító jelenlétét. Miután értékelte a tagállamok által benyújtott kifizetési kérelmeket, a Bizottság megteszi a kapcsolódó költségvetési kötelezettségvállalásokat és kifizeti a támogatható költségeket. 2. szakasz A károsítókra vonatkozó felmérési programok 20. cikk Támogatható felmérési programok A támogatások ítélhetők oda a tagállamoknak a károsítók jelenlétére vonatkozó éves és többéves felmérési programok (a továbbiakban: felmérési programok) végzésére, feltéve, hogy e felmérési programok legalább a következő feltételeket teljesítik: a) a 2000/29/EK irányelv I. melléklete A. részének I. szakaszában és II. melléklete A. részének I. szakaszában felsorolt károsítókra vonatkoznak; b) a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott valamely intézkedés hatálya alá tartoznak; Az első bekezdés a) pontjában említett károsítók esetében a felmérési programok az e károsítóknak az érintett tagállam területén való megjelenése, megtelepedése és elterjedése kockázatának értékelésén alapulnak, és legalább a fő kockázatokat jelentő károsítókra és az e kockázatoknak kitett legfontosabb növényfajokra irányulnak. Az első bekezdés b) pontjában foglalt feltételt teljesítő intézkedések esetében a támogatás nem fedezi a Bizottság által a 2000/29/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott intézkedés befejezését követően felmerülő költségeket. 21. cikk Támogatható költségek A 20. cikkben említett felmérési programok végrehajtása során a tagállamoknál felmerülő következő költségek lehetnek jogosultak támogatásra az említett cikk szerint: a) a mintavétel költségei; b) a vizsgálatok költségei, feltéve, hogy azok az alábbiakra korlátozódnak: i. az azonosítható és kifejezetten a vizsgálatok végzéséhez használt tesztkészletek, reagensek és fogyóeszközök költségei; ii. a vizsgálatok végzésében és a minták gyűjtésében közvetlenül részt vevő személyzet költségei, függetlenül a státuszuktól; c) kivételes és megfelelően indokolt esetekben egyéb szükséges intézkedések végrehajtása során felmerülő, az a)–b) pontban nem említett költségek, feltéve, hogy az ilyen intézkedések a 23. cikk (2) bekezdésében említett, támogatásról szóló határozatban kerültek meghatározásra. 22. cikk A felmérési programok tartalma és benyújtása (1) A tagállamok minden év május 31-ig benyújtják a Bizottságnak a következő évben kezdődő felmérési programjaikat, amelyekre támogatást kérnek. A május 31-ét követően benyújtott felmérési programok a következő évben nem részesülhetnek finanszírozásban. (2) A felmérési programnak legalább a következőket kell tartalmaznia: a) a károsítók megnevezése, amelyekre a program irányul; b) azon földrajzi és igazgatási terület leírása és elhatárolása, ahol a program végrehajtását tervezik, és e területek helyzetének leírása az érintett károsítók jelenléte tekintetében; c) a program időtartama; d) a károsítók, növények, növényi termékek és egyéb érintett tárgyak tekintetében tervezett szemrevételezések, mintavételek és vizsgálatok száma; e) a becsült költségvetés; f) a program befejezéséig elérendő célok és azok várható előnyei; g) a program célkitűzései elérésének mérésére szolgáló megfelelő mutatók. Valamennyi többéves felmérési program esetében meg kell adni az első albekezdés a)−g) pontjában említett információkat a program minden évére vonatkozóan. 23. cikk A felmérési programok értékelése és jóváhagyása (1) A felmérési programokat a 35. cikk (1) bekezdésében említett éves vagy többéves munkaprogramokban meghatározott és adott esetben a említett az e cikk (5) bekezdésében említett éves vagy többéves iránymutatásokban felvázolt prioritásokat és kritériumokat figyelembe véve kell értékelni. (2) Az éves felmérési programokat és az azokhoz kapcsolódó finanszírozást az adott év január 1-jétől december 31-ig végrehajtott intézkedésekre és felmerült költségekre vonatkozó támogatási határozat révén minden év január 31-ig jóvá kell hagyni. A 15. cikkben említett időközi jelentések benyújtását követően a Bizottság szükség esetén a teljes támogatási időszakra nézve módosíthatja a határozatot. (3) A többéves felmérési programokat és az azokhoz kapcsolódó finanszírozást a végrehajtott intézkedésekre, valamint a végrehajtás első évének január 1. napja és a végrehajtási időszak vége között felmerült költségekre vonatkozó támogatási határozat révén a végrehajtás első évének január 31. napjáig jóvá kell hagyni. (4) A többéves felmérési programok (3) bekezdés szerinti jóváhagyása esetén a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre bonthatók. Amennyiben a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre bontják, a Bizottság a különböző éves részletekre a programok haladását, a becsült igényeket és a rendelkezésre álló költségvetést figyelembe véve vállal kötelezettséget. (5) A Bizottság a felmérési programok értékelésekor alkalmazandó növény-egészségügyi − különösen az Unió területén ismerten elő nem forduló károsítók és az Unió területén legveszélyesebbnek minősülő károsítókra vonatkozó − prioritásokat és kritériumokat tartalmazó éves vagy többéves iránymutatásokat fogadhat el. 24. cikk Jelentéstétel és kifizetések A 15. és a 16. cikket a felmérési programokra vonatkozóan értelemszerűen kell alkalmazni. 3. szakasz Károsítók elleni védekezésre irányuló programok az Unió legkülső régióiban 25. cikk Támogatható intézkedések és költségek (1) A tagállamoknak a 228/2013/EU rendelet 2. cikkében meghatározott céloknak megfelelően támogatások ítélhetők oda az Európai Unió működéséről szóló szerződés 349. cikkében felsorolt legkülső uniós régiókban a károsítók elleni védekezésre irányuló programok (a továbbiakban: legkülső régiók programjai) végrehajtására. Ezek a támogatások a károsítók elleni védekezésre vonatkozó, e régiókban hatályos szabályok e régiókban történő megfelelő végrehajtásának biztosításához szükséges tevékenységeket érintik. (2) A legkülső régiók programjainak végrehajtása során a tagállamoknál felmerülő következő költségek lehetnek jogosultak uniós támogatásra: a) az intézkedésekben közvetlenül részt vevő személyzet költségei, függetlenül a státuszuktól, valamint berendezések, fogyóeszközök és kezelésre szolgáló termékek bérleti költségei; b) az intézkedések egy részének megvalósítására harmadik felekkel kötött szolgáltatási szerződések költségei; c) a mintavétel költségei; d) a vizsgálatok költségei, feltéve, hogy azok az alábbiakra korlátozódnak: i. azonosítható és kifejezetten a vizsgálatok végzéséhez használt tesztkészletek, reagensek és fogyóeszközök költségei; ii. a vizsgálatok végzésében és a minták gyűjtésében közvetlenül részt vevő személyzet költségei, függetlenül a státuszuktók; 26. cikk A legkülső régiók programjainak tartalma és benyújtása (1) A tagállamok minden év május 31-ig benyújtják a Bizottságnak a legkülső régiókra vonatkozó, következő évben kezdődő programjaikat, amelyekre támogatást kérnek. A legkülső régiók május 31-ét követően benyújtott programjai a következő évben nem részesülhetnek finanszírozásban. (2) A legkülső régiók programjainak legalább a következőket kell tartalmazniuk: a) a károsítók megnevezése, amelyekre a program irányul; b) azon földrajzi és igazgatási terület leírása és elhatárolása, ahol a program végrehajtását tervezik, és e területek helyzetének leírása az érintett károsítók jelenléte tekintetében; c) a regionális növény-egészségügyi helyzet technikai elemzése; d) a program időtartama; e) a program tevékenységei, és adott esetben a károsítók, növények, növényi termékek és egyéb érintett tárgyak tekintetében tervezett szemrevételezések, mintavételek és vizsgálatok száma; f) a becsült költségvetés; g) a program befejezéséig elérendő célok és azok várható előnyei; h) a program célkitűzései elérésének mérésére szolgáló megfelelő mutatók. A legkülső régiók valamennyi programja esetében meg kell adni az első albekezdés a)−h) pontjában említett információkat a program minden évére vonatkozóan. 27. cikk A legkülső régiók programjainak értékelése és jóváhagyása (1) A legkülső régiók programjait a 35. cikk (1) bekezdésében említett éves vagy többéves munkaprogramokban meghatározott prioritásokat és kritériumokat figyelembe véve kell értékelni. (2) A legkülső régiók éves programjait és az azokhoz kapcsolódó finanszírozást az adott év január 1-jétől december 31-ig végrehajtott intézkedésekre és felmerült költségekre vonatkozó támogatási határozat révén minden év január 31-ig jóvá kell hagyni. A 15. cikkben említett időközi jelentések benyújtását követően a Bizottság szükség esetén a teljes támogatási időszakra nézve módosíthatja a határozatot. (3) A legkülső régiók többéves programjait és az azokhoz kapcsolódó finanszírozást a végrehajtott intézkedésekre, valamint a végrehajtás első évének január 1. napja és a végrehajtási időszak vége között felmerült költségekre vonatkozó támogatási határozat révén a végrehajtás első évének január 31. napjáig jóvá kell hagyni. (4) A legkülső régiók többéves programjainak a (3) bekezdés szerinti jóváhagyása esetén a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre bonthatók. Amennyiben a költségvetési kötelezettségvállalásokat éves részletekre bontják, a Bizottság az éves részletekre a programok haladását, a becsült igényeket és a rendelkezésre álló költségvetést figyelembe véve vállal kötelezettséget. 28. cikk Jelentéstétel és kifizetések A 15. és a 16. cikket a legkülső régiók többéves programjaira vonatkozóan értelemszerűen kell alkalmazni. III. FEJEZET A HATÓSÁGI VIZSGÁLATOK ÉS AZ EGYÉB TEVÉKENYSÉGEK PÉNZÜGYI TÁMOGATÁSA 29. cikk Az uniós referencialaboratóriumok (1) A 882/2004/EK rendelet 32. cikkében említett uniós referencialaboratóriumoknak pénzügyi támogatás ítélhető oda a Bizottság által jóváhagyott munkaprogramok végrehajtásából eredő költségek viselésére. (2) Az (1) bekezdés szerint a következő költségek lehetnek jogosultak támogatásra: a) a laboratóriumok uniós referencialaboratórium minőségben végzett tevékenységeiben közvetlenül részt vevő személyzet költségei, függetlenül a státuszuktól; b) a munkaeszközök költségei; c) a fogyóeszközök költségei; d) a minták szállításának költségei, a kiküldetések, találkozók, képzési tevékenységek költségei; 30. cikk Képzés (1) Az Unió finanszírozhatja az illetékes hatóságoknak a 882/2004/EK rendelet 51. cikkében említett hatósági ellenőrzésekért felelős személyzete képzéseit annak érdekében, hogy biztosítsa az emberi és állati egészség és a környezet magas szintű védelmét szolgáló hatósági ellenőrzések és más hivatalos tevékenységek összehangolt megközelítését. (2) A Bizottság képzési programokat dolgoz ki, amely meghatározza az azonosított közegészségügyi, állat-egészségügyi, állatjóléti és növény-egészségügyi kockázatokon alapuló beavatkozás prioritásait. (3) Az (1) bekezdés szerinti uniós finanszírozásra való jogosultság feltétele, hogy az illetékes hatóságok gondoskodjanak arról, hogy az említett bekezdés szerinti képzési tevékenységek során megszerzett ismereteket szükség szerint terjesszék és a nemzeti képzési programokban megfelelő módon alkalmazzák. (4) Az (1) bekezdésben említett pénzügyi hozzájárulásra a következő költségek lehetnek jogosultak: a) a képzési vagy csereprogramok szervezési költségei; b) az illetékes hatóságok képzésben részt vevő személyzetének utazási és szállásköltségei. 31. cikk Tagállami szakértők Uniós pénzügyi hozzájárulás nyújtható a tagállamok szakértőinél abból adódóan felmerülő utazási és tartózkodási költségekre, hogy a Bizottság kijelöli őket saját szakértőinek segítésére a 882/2004/EK rendelet 45. cikkének (1) bekezdésében és 46. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint. 32. cikk Koordinált ellenőrzési tervek és adatgyűjtés (1) Támogatások ítélhetők oda a tagállamoknak a 882/2004/EK rendelet 53. cikkében említett koordinált ellenőrzési tervek végrehajtásával és az adatgyűjtéssel kapcsolatban felmerült költségeire. (2) Az alábbi költségek támogathatók: a) a laboratóriumi vizsgálatok költségei; b) a hatósági ellenőrzések és az adatgyűjtés elvégzéséhez szükséges eszközök költségei. IV. FEJEZET EGYÉB INTÉZKEDÉSEK 33. cikk Információs rendszerek (1) Az Unió finanszírozza az 1. cikkben említett szabályok hatékony és eredményes végrehajtásához szükséges és a Bizottság által irányított adatbázisok és számítógépes információs rendszerek létrehozását és működtetését. (2) Uniós pénzügyi hozzájárulás nyújtható harmadik felek − ideértve a nemzetközi szervezeteket − adatbázisainak és számítógépes információs rendszereinek létrehozására és működtetésére, feltéve, hogy az ilyen eszközök: a) bizonyítottan hozzáadott értéket jelentenek az Unió egészében, és szerte az Unióban hozzáférhetők minden érdeklődő felhasználó számára; valamint b) az 1. cikkben említett szabályok hatékony és eredményes végrehajtásához szükségesek. 34. cikk A szabályok végrehajtása és kiigazítása (1) Az Unió finanszírozhat műszaki és tudományos tevékenységeket, beleértve az 1. cikkben említett szabályok megfelelő végrehajtásának biztosításához, valamint e szabályoknak a tudományos, technológiai és társadalmi fejlődéshez való igazításához szükséges tanulmányokat és koordinációs tevékenységeket. Uniós pénzügyi hozzájárulás nyújtható a tagállamoknak vagy az 1. cikkben említett területeken működő nemzetközi szervezeteknek is az 1. cikkben említett szabályok kidolgozását és végrehajtását támogató tevékenységekre. (2) Támogatások ítélhetők oda az egy vagy több tagállam által a hatósági ellenőrzések innovatív technológiák és vizsgálati tervek alkalmazása révén történő hatékonyabb teljesítése céljából szervezett projektekre. (3) Uniós pénzügyi hozzájárulás nyújtható a tájékoztató és tudatosságnövelő kezdeményezések támogatására is, amelyek célja az 1. cikkben említett szabályok végrehajtása során a szabályoknak megfelelő és fenntartható viselkedés biztosítása. III. CÍM PROGRAMOZÁS, VÉGREHAJTÁS ÉS ELLENŐRZÉS 35. cikk Munkaprogramok (1) A Bizottság végrehajtási aktusok útján a II. címben, kivéve az I. fejezet 1. szakaszában II. fejezet 1. szakaszában említett intézkedések végrehajtására közös vagy különálló éves vagy többéves munkaprogramok fogad el. Az ilyen végrehajtási aktusokat a 39. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni. (2) Az (1) bekezdésben említett munkaprogramokban meg kell határozni az elérendő célokat, a várható eredményeket, a végrehajtás módszerét és azok teljes összegét. A munkaprogramok tartalmazzák továbbá a finanszírozandó intézkedések leírását, az egyes intézkedésekre előirányzott finanszírozási összegek megjelölését, valamint végrehajtásuk tervezett menetrendjét. Tartalmazzák a támogatási prioritásokat, az alapvető értékelési kritériumokat és finanszírozási arányt. (3) A II. cím I. fejezetének 1. szakaszában és II. fejezetének 1. szakaszában említett intézkedések végrehajtása esetén, vagy ha vagy ha előre nem látható fejleményekre kell reagálni, a Bizottság a 966/2012/EU, Euratom rendelet 84. cikke (2) bekezdésének megfelelően ad hoc finanszírozási döntéseket fogad el. 36. cikk A Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzések A Bizottság a tagállamokban és a kedvezményezettek telephelyein helyszíni ellenőrzéseket végezhet, különösen az alábbiak ellenőrzése céljából: a) az uniós hozzájárulásban részesülő intézkedések eredményes végrehajtása; b) az igazgatási gyakorlatok uniós rendelkezéseknek való megfelelése; c) a szükséges bizonylatok megléte és azok megfelelése az uniós hozzájárulásban részesülő intézkedéseknek. 37. cikk Az információkhoz való hozzáférés A tagállamok és a kedvezményezettek a Bizottság rendelkezésére bocsátanak az intézkedések végrehajtásának ellenőrzéséhez szükséges minden információt, és meghoznak minden olyan intézkedést, amely megkönnyíti a Bizottság által az uniós finanszírozás irányítása keretében szükségesnek ítélt ellenőrzések elvégzését, beleértve a helyszíni ellenőrzéseket is. 38. cikk Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme (1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel – csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az Európai Unió pénzügyi érdekei az e rendelet alapján finanszírozott fellépések végrehajtása során ne sérüljenek. (2) A Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni a támogatások kedvezményezettjeinél, valamint az e rendelet alapján uniós forrásokban részesülő végrehajtó szerveknél, vállalkozóknál és alvállalkozóknál. Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK rendeletben[27] előírt eljárásoknak megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására, hogy történt-e az uniós finanszírozásra vonatkozó támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás, korrupciós vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit sérti. Az első és második albekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásokban, a támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF elvégezheti az említett helyszíni és egyéb ellenőrzéseket és vizsgálatokat. IV. CÍM ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 39. cikk Bizottsági eljárás (1) A Bizottságot a 178/2002/EK rendelet 58. cikkének (1) bekezdésével létrehozott Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül. (2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni. Amikor a bizottság szakvéleményét írásbeli eljárás keretében kell megkérni, az írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják, amennyiben a szakvélemény benyújtásához rendelkezésre álló határidőn belül a bizottság elnöke így dönt, vagy a bizottsági tagok többsége ezt kéri. (3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. Amikor a bizottság szakvéleményét írásbeli eljárás keretében kell megkérni, az írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják, amennyiben a szakvélemény benyújtásához rendelkezésre álló határidőn belül a bizottság elnöke így dönt, vagy a bizottsági tagok többsége ezt kéri. 40. cikk Értékelés (1) 2018. december 31-ig a Bizottság értékelő jelentést készít a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott, a II. cím I. és II. fejezetében, valamint a III. fejezet (eredmények és hatások) 29. és 30. cikkében említett intézkedésekkel kapcsolatos célkitűzések eléréséről, a források felhasználásának hatékonysága és uniós szintű hozzáadott értéke tekintetében. Az értékelés ezenkívül megvizsgálja valamennyi célkitűzés egyszerűsítési lehetőségeit, folyamatosan releváns voltát, továbbá az intézkedések hozzájárulását az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedési prioritásaihoz. Figyelembe veszi továbbá a korábbi intézkedések hosszú távú hatásairól készült értékelések eredményét. (2) 2022. június 30-ig a Bizottság a tagállamokkal szoros együttműködésben elvégzi az (1) bekezdésben említett intézkedések utólagos értékelését. Az (1) bekezdésben említett intézkedések utólagos értékelése az 1. cikkben említett kiadások eredményességét, hatékonyságát és hatását vizsgálja. (3) Az (1) és (2) bekezdésben említett értékelésekben az elért haladást a 2. cikk (2) bekezdésben említett mutatók alkalmazásával kell megjelenítnei. (4) A Bizottság az (1) és (2) bekezdésben említett értékelések következtetéseit közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával. 41. cikk Tájékoztatás, kommunikáció, nyilvánosságra hozatal (1) Adott esetben a kedvezményezettek és az érintett tagállamok biztosítják, hogy az e rendelet szerint nyújtott támogatásokkal kapcsolatban a nyilvánosságot megfelelően tájékoztassák az Uniónak az intézkedések végrehajtásában játszott szerepéről. (2) A Bizottság a finanszírozott intézkedésekre és az eredményekre vonatkozóan tájékoztató és kommunikációs tevékenységet folytat. Ezen túlmenően az e rendelet értelmében kommunikációra elkülönített költségvetés fedezi az uniós politikai prioritásokkal kapcsolatosan végzett intézményi kommunikáció költségeit is. 42. cikk Hatályukat vesztő jogszabályok (1) A 66/399/EGK, a 76/894/EGK és a 2009/470/EK határozat hatályát veszti. (2) A 66/399/EGK és a 76/894/EGK határozatra történő hivatkozásokat a 178/2002/EK rendelet 58. cikkének (1) bekezdésére történő hivatkozásként kell értelmezni. 43. cikk Átmeneti rendelkezések A 2013. évre vonatkozó, állatbetegségek és zoonózisok felszámolását, az ellenük való védekezést és figyelemmel kísérésüket célzó, a 2009/470/EK határozat 27. cikkében előírt pénzügyi intézkedés alapján uniós finanszírozásban részesülő nemzeti programokra az említett cikk (7) és (8) bekezdése továbbra is alkalmazandó. 44. cikk A 98/56/EK irányelv módosítása A 98/56/EK[28] irányelv a következőképpen módosul: 1. A 17. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(1) A Bizottság munkáját a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikkének (1) bekezdésével létrehozott Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.” 2. A 18. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(1) A Bizottságot a 178/2002/EK rendelet 58. cikkének (1) bekezdésével létrehozott Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.” 45. cikk A 2000/29/EK irányelv módosítása A 2000/29/EK irányelv a következőképpen módosul: 1. A 13c. cikk (5) bekezdését el kell hagyni. 2. A 22–26. cikket el kell hagyni. 46. cikk Az 178/2002/EK rendelet módosítása 1. Az 178/2002/EK rendelet 58. cikke (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: '(1) A Bizottságot a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága (továbbiakban: a bizottság) segíti. Az említett bizottság a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[29] értelmében vett bizottságnak minősül. A bizottság szekciókban tevékenykedik, ezek a szekciók vitatják meg a megfelelő ügyeket.” 2. Az uniós jogszabályokban minden, az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottságra való hivatkozást a 178/2002/EK rendelet 58. cikkének (1) bekezdésében említett bizottságra való hivatkozásként kell értelmezni. 47. cikk A 882/2004/EK rendelet módosítása A 882/2004/EK rendelet 66. cikkét el kell hagyni. 48. cikk A 396/2005/EK rendelet módosítása A 396/2005/EK rendelet 36. és 37. cikkét el kell hagyni. 49. cikk A 2008/90/EK irányelv módosítása A 2008/90/EK irányelv 19. cikkének (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép: „(1) A Bizottság munkáját a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikkének (1) bekezdésével létrehozott Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága segíti. Az említett bizottság a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti bizottságnak minősül. 50. cikk A 2009/128/EK irányelv módosítása A 2009/128/EK irányelv 22. cikkét el kell hagyni. 51. cikk Az 1107/2009/EK rendelet módosítása Az 1107/2009/EK rendelet 76. cikkét el kell hagyni. 52. cikk Hatálybalépés és alkalmazás Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba. Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, -án/-én. Az Európai Parlament részéről a Tanács részéről az elnök az elnök PÉNZÜGYI KIMUTATÁS 1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI 1.1. A javaslat/kezdeményezés címe 1.2. A tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek) 1.3. A javaslat/kezdeményezés típusa 1.4. Célkitűzés(ek) 1.5. A javaslat/kezdeményezés indoklása 1.6. Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama 1.7. Tervezett irányítási módszer(ek) 2. IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK 2.1. A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések 2.2. Irányítási és kontrollrendszer 2.3. A csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések 3. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA 3.1. A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik? 3.2. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás 3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése 3.2.2. Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás 3.2.3. Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás 3.2.4. A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség 3.2.5. Harmadik felek részvétele a finanszírozásban 3.3. A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás PÉNZÜGYI KIMUTATÁS 1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI 1.1. A javaslat/kezdeményezés címe Az élelmiszerlánccal, az állategészségüggyel és állatjóléttel, valamint a növényegészségüggyel és a növényi szaporítóanyagokkal kapcsolatos kiadások (élelmiszerrel és takarmánnyal kapcsolatos kiadások) kezelésére vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló rendeletre irányuló javaslat 1.2. A tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[30] 17 04 Élelmiszer- és takarmánybiztonság, állategészségügy, állatjólét és növényegészségügy 1.3. A javaslat/kezdeményezés típusa ¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul ¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést követő új intézkedésre irányul[31] ¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul P A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított intézkedésre irányul 1.4. Célkitűzések 1.4.1. A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések Az e rendelettel szabályozott kiadások arra irányulnak, hogy az élelmiszerláncban és az ahhoz kapcsolódó területeken biztosítsák az emberek, az állatok és a növények jó egészségi állapotát, garantálják a fogyasztók és a környezet magas szintű védelmét, valamint hogy az uniós élelmiszeripart képessé tegyék a versenyképességet és a munkahelyteremtést ösztönző környezetben való működésre. 1.4.2. Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) 1. konkrét célkitűzés Hozzájárulás az élelmiszerek és élelmiszer-termelési rendszerek, valamint az olyan egyéb termékek magas szintű biztonságához, amelyek hatással lehetnek az élelmiszer-biztonságra, az élelmiszer-termelés fenntarthatóságának javítása mellett 2. konkrét célkitűzés Az állat-egészségügyi helyzet javításához való hozzájárulás az Unióban és az állatjólét javításának támogatása 3. konkrét célkitűzés A károsítók időben történő észleléséhez, és amennyiben e károsítók megjelentek az Unióban, azok felszámolásához való hozzájárulás 4. konkrét célkitűzés A hatósági ellenőrzések eredményességének, hatékonyságának és megbízhatóságának javításához, és az élelmiszerrel és takarmánnyal kapcsolatos kiadások kezelésére vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló rendeletben előírt uniós szabályoknak való megfelelést és azok hatékony végrehajtását célzó egyéb tevékenységekhez való hozzájárulás 1.4.3. Várható eredmény(ek) és hatás(ok) A 2007–2013-as többéves pénzügyi keret elsősorban a tagállamokat és illetékes hatóságaikat érinti, mivel ők a pénzügyi hozzájárulás fő kedvezményezettjei. A többéves pénzügyi keret közvetett módon az érdekelteket is érinti, így például az elsődleges termelőket (például a mezőgazdasági termelők stb.), más piaci szereplőket és állatorvosokat, jóllehet az ő szerepük e tekintetben másodlagos. A 2014–2020-as időszakot lefedő rendeletre irányuló javaslat nem fog változtatni ezen a helyzeten. Összességében a várt eredmény az, hogy uniós társfinanszírozás révén: – kitörések esetén gyorsabban felszámolhatók lesznek az állatbetegségek és a károsítók – elkerülhető lesz az állatbetegségek és a károsítók megjelenése – élelmiszer- és takarmánybiztonságról szóló uniós jogszabályok alkalmazása összehangoltabb lesz az EU egész területén Ezenkívül a fentiek hozzájárulnak a belső piac zökkenőmentesebb működéséhez és a harmadik országok piacaihoz való könnyebb hozzáféréshez, ami pozitív hatással lehet az uniós foglalkoztatásra. Eredmény- és hatásmutatók 1. célkitűzés: Hozzájárulás az élelmiszerek és élelmiszer-termelési rendszerek, valamint az olyan egyéb termékek magas szintű biztonságához, amelyek hatással lehetnek az élelmiszer-biztonságra, az élelmiszer-termelés fenntarthatóságának javítása mellett E célkitűzés teljesülésének értékelése az alapján fog történni, hogy csökken-e az élelmiszerbiztonsággal és a zoonózisokkal összefüggésben az Unió területén előforduló emberi megbetegedések száma. 2. célkitűzés: Az állat-egészségügyi helyzet javításához való hozzájárulás az Unióban és az állatjólét javításának támogatása E célkitűzés teljesülésének értékelése a következő szempontok alapján fog történni: azon tagállamok vagy régióik számának növekedése, amelyek mentesek az olyan állatbetegségektől, amelyek felszámolására pénzügyi támogatást nyújtanak, valamint a betegségek bizonyos paramétereinek (pl. előfordulás, elterjedtség, kitörések száma) csökkenése. 3. célkitűzés: A károsítók időben történő észleléséhez, és amennyiben e károsítók megjelentek az Unióban, azok felszámolásához való hozzájárulás E célkitűzés teljesülésének mérése a következő szempontok alapján fog történni: – az Unión belül a károsítókra irányuló felmérések által lefedett terület nagysága, különösen az olyan károsítók esetében, amelyek előfordulása nem ismert, illetve amelyek az Unió területén a legveszélyesebbnek minősülnek, valamint – az említett károsítók felszámolásának ideje és eredményessége. 4. célkitűzés: A hatósági ellenőrzések eredményességének, hatékonyságának és megbízhatóságának javításához, és a rendeletjavaslat 1. cikkében szereplő uniós szabályoknak való megfelelést és azok hatékony végrehajtását célzó egyéb tevékenységekhez való hozzájárulás E célkitűzés teljesülésének értékelése az alapján fog történni, hogy a bizottsági szakértők által a tagállamokban bizonyos, aggodalomra okot adó területeken elvégzett és jelentett ellenőrzések eredményeinek tendenciái kedvezőek-e. 1.5. A javaslat/kezdeményezés indoklása 1.5.1. Rövid vagy hosszú távon kielégítendő szükséglet(ek) A magánszektort védeni kell a betegségek és károsítók rendkívül káros hatásaival szemben, ami hozzájárul a növekedés és munkahelyteremtés ösztönzéséhez az EU-ban. E rendelet rendelkezéseinek minden olyan területen elő kell segíteniük a szakpolitikai célkitűzések teljesülését, amelyek célja fenntartani az állatok és növények jó egészségi állapotát, a növényi szaporítóanyagok jó egészségi állapotát, valamint a hatósági ellenőrzések színvonalát. A rendelet 2014 után is támogatni fogja az élelmiszerbiztonság területén hozott uniós intézkedések végrehajtását. A rendelet a meglévő jogszabályok révén elért eredményekre és az e javaslatot kísérő, gyorsított hatásvizsgálat eredményeire épít. 1.5.2. Az uniós részvételből adódó többletérték Ez az intézkedés arra irányul, hogy – összhangban az élelmiszer- és takarmánybiztonságnak a „szántóföldtől az asztalig” elvű megközelítésével – javulást eredményezzen az élelmiszerlánc teljes hosszában. A szóban forgó ágazat tevékenységét EU-szinten harmonizálták, és a tagállamok között jelentős mennyiségű kereskedelem folyik. Az uniós élelmiszer- és italipar Európa legnagyobb feldolgozóipari ágazata, amelynek éves forgalma 2009-ben 954 milliárd EUR-ra rúgott. Az ágazat 54 milliárd EUR értékben exportál élelmiszer- és italtermékeket harmadik országokba, hozzájárul a hozzávetőleg 10 milliárd EUR értékű pozitív kereskedelmi mérleg eléréséhez, valamint 4,2 millió embert foglalkoztat. (Forrás: Európai Élelmiszer- és Italgyártók Szövetsége) A súlyos állat- és növénybetegségek kitörése jelentős közvetlen veszteségeket okozhat a mezőgazdaság számára és potenciálisan hatalmas közvetett veszteségeket idézhet elő az európai gazdaság számára. Az ilyen betegségek gyorsan terjedhetnek a tagállamok között, és az egész EU-piacot is érinthetik. A kéknyelv-betegség nemrégiben Európa számos területén megjelent jelentős károkat okozva, ami újabb bizonyítéka annak, hogy az állatbetegségek kitörése mennyire váratlan és súlyos lehet. Az uniós fellépés célja a lehető legkisebbre csökkenteni az emberi és állati egészségre, illetve a piacokra gyakorolt hatást, valamint hogy megelőző intézkedések és kríziskezelés révén mérsékelni lehessen a kockázatokat az élelmiszerlánc teljes hosszában. Az EU hozzájárul az állatok egészségi állapotának javítására vagy az olyan betegségek felszámolására irányuló nemzeti programokhoz, amelyek ártalmasak az emberre vagy amelyek megjelenése súlyos társadalmi, gazdasági és politikai hatásokkal jár. A felszámolási, felügyeleti és nyomon követési programok szükségesek ahhoz, hogy a közegészséget és/vagy az állatok egészségét fenyegető kockázatokat elfogadható szintre lehessen mérsékelni. Ezenkívül uniós szintű felmérések készülnek a madárinfluenzához és a fertőző szivacsos agyvelőbántalmakhoz (TSE) hasonló betegségekről. Sürgősségi intézkedések céljára pénzügyi hozzájárulás (sürgősségi alap) áll rendelkezésre, amely a tagállamok számára segítséget nyújt az állatbetegségek okozta válságok leküzdéséhez, továbbá oltóanyagbankok létesültek, amelyek készleteit folyamatosan pótolják azért, hogy sürgősségi felhasználás céljára mindenkor legyen elegendő oltóanyag-készlet. Ezen túlmenően a pénzügyi eszközök állnak rendelkezésre olyan tagállamok megsegítésére, amelyek területén – főként a tagállamok közötti, illetve harmadik országokkal folytatott intenzív kereskedelemből eredően – növénykárosító szervezetek jelentek meg. Ez a növénykárosító szervezetek faanyagra és a fa csomagolóanyagokra (pl. raklapok) gyakorolt hatásuk miatt nemcsak az élelmiszeripart, hanem általában véve az ipart is befolyásolják. Az uniós referencialaboratóriumok hálózata is finanszírozást kap a fokozottabb felkészültség biztosítására, illetve azért, hogy uniós szintén tudományos támogatást nyújtson a Bizottságnak és a tagállamoknak. Ez hozzájárul a bevett diagnosztikai módszerek uniós szintű harmonizálásához. Az intézkedés oktatási programot („Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért” (BTSF) program) is magában foglal, amelynek célközönsége mind az uniós tagállamok, mind az Unión kívüli országok illetékes hatóságainak munkatársai, és amely az uniós előírások megfelelő végrehajtását hivatott biztosítani. 1.5.3. Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága A jelenlegi jogi keret problémái elsősorban abból adódnak, hogy a szabályozási keretet hozzá kell igazítani a megváltozott ágazati igényekhez, amelyekre több egymást követő felülvizsgálat is rávilágított. Ezeket az igényeket jobban tükrözni kell a jövőbeli szabályozásban, függetlenül attól, hogy a kiadásokról szóló rendelkezések az ágazatra vonatkozó jogi aktusokban szerepelnek vagy azokat egyetlen „horizontális” jogi aktus tartalmazza. 1. problémaforrás: A jelenlegi jogi keret túl összetett A finanszírozási ráták áttekinthetetlensége komoly nehézségeket jelent a tagállamok számára a tervezési szakaszban. E rendelet ezért három maximális rátát ír elő: 50 %, 75 % és 100 %. A 100 %-os finanszírozási ráta az oltóanyag vásárlására és az uniós referencialaboratóriumok támogatható költségeire alkalmazandó. A 75 %-os ráta azon tagállamok támogatható költségeire vonatkozik, amelyekben az egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelem nem éri el az uniós átlag 90 %-át. Az 50 %-os ráta alkalmazandó minden más támogatható költségre, és 2014-től ez tekintendő alaprátának. Meg kell említeni azt is, hogy a különféle pénzügyi rendelkezések több különböző jogi aktusban találhatók. Ez a probléma úgy oldható meg, ha ezeket az előírásokat egyetlen jogalapba csoportosítjuk. A támogatásonkénti legalább 50 000 EUR-s küszöb mindenképpen egyszerűsíteni fogja a tagállami közigazgatások és az európai intézmények számára a költségvetési gazdálkodást. 2. problémaforrás: A meglévő pénzügyi irányítási eszközök hiányosak A meglévő pénzügyi rendelkezések nem határoznak meg egyértelmű és következetes célokat és mutatókat. Nem egyértelmű a támogatható intézkedések és a kapcsolódó költségek meghatározása. A 2012-es belső ellenőrzési jelentés azt az ajánlást fogalmazta meg, hogy ezeket egyértelművé kell tenni és egyszerűsíteni kell. Mindezek a tényezők olyan helyzet kialakulásához vezetnek, ahol a rendszer túl bonyolult és a hibaarány túl nagy. Egy, a tagállami képviselők körében végzett felmérés arra megállapításra jutott, hogy a többéves és éves programtervezési keretet a megkérdezettek tehernek érzik. A tervkészítés, értékelés, jóváhagyás, elfogadás és a jelentéstétel éves ciklusa erőforrás-igényes és évről-évre rendkívül ismétlődő jellegű feladatokkal jár. 1.5.4. Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel Alapvetően fontos, hogy a jelenleg mérlegelés tárgyát képező javaslat más uniós szakpolitikákkal is összhangban legyen. Ez magas politikai szinten annyit jelent, hogy a javaslatnak támogatnia kell az EU 2020 stratégia és a többéves pénzügyi keret céljainak elérését. Talán ennél is fontosabb, hogy a kereskedelem és más fontos gazdasági tevékenységek előmozdítása révén a pénzügyi keret támogatást biztosítson a gazdaság helyreállításához. Más területeken arról kell gondoskodni, hogy a takarmány- és élelmiszer-biztonsággal foglalkozó politika támogasson és kiegészítsen más uniós szakpolitikákat, ne pedig átfedje és gyengítse azokat. Ez különösen igaz a mezőgazdaság és a kereskedelem területére. A közös agrárpolitikáról szóló új javaslatok ugyanazokat az átfogó célkitűzéseket támogatják, mint a jelenlegi rendelettervezet, de más konkrét célokat tűznek ki és azokat különféle módokon kívánják elérni. Létfontosságú az is, hogy a tervezet továbbra is támogassa az európai kereskedelmet, valamint hogy összhangban legyen a meglévő és jövőbeli kereskedelmi szabályokkal. Némi mérlegelésre van szükség a tengerpolitika vonatkozásában – például abban az esetben, amikor a pénzügyi keret támogatást biztosít az akvakultúra keretében tenyésztett víziállatokat érintő betegségek megelőzésére és felszámolására. Végezetül a környezetvédelmi politika céljait is fontos szem előtt tartani, mivel a szóban forgó szakpolitika szorosan kapcsolódik a közegészségügyi, állatjóléti és más politikákhoz, amelyeket össze kell hangolni egymással. 1.6. Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama þ A javaslat/kezdeményezés határozott időtartamra vonatkozik – þ A javaslat/kezdeményezés 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig érvényes. – þ Pénzügyi hatás: 2014-től 2020-ig (kötelezettségvállalási előirányzatok) ¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra vonatkozik – Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig – Azt követően: rendes ütem. 1.7. Tervezett irányítási módszer(ek)[32] þ Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által þCentralizált irányítás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással: – þ végrehajtó ügynökségek – ¨ a Közösségek által létrehozott szervek[33] – ¨ tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek – ¨ az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott személyek ¨ Megosztott irányítás a tagállamokkal ¨ Decentralizált irányítás harmadik országokkal ¨ Nemzetközi szervezetekkel közös irányítás Egynél több igazgatási módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a „Megjegyzések” rovatban. Megjegyzések Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (EAHC): A közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendeletnek[34] megfelelően a Bizottság a „Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért” program (BTSF, 2007–2013) irányításához szükséges végrehajtási feladatokkal bízta meg[35] az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget. A Bizottság ennélfogva úgy határozhat, hogy a 2014–2020 közötti időszak BTSF programjának irányításához szükséges végrehajtási feladatokkal szintén az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget bízza meg. 2. IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK 2.1. A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések Jelenleg az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség kezeli a „Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért” program kiadásait. Minden más kiadást közvetlenül a Bizottság kezel. Több figyelmet fordítunk majd a bemutatott állat- és növény-egészségügyi programok elemzésére. A 2013-as állat-egészségügyi programokat most első alkalommal külső értékelésre bocsátottuk, és ezt a gyakorlatot az elkövetkező években továbbfejlesztjük. Jelenleg kidolgozás alatt állnak a teljesítménymutatók, amelyek hasznosak lesznek a program eredményeinek értékeléséhez. A Bizottság az intézkedések meghosszabbítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó döntés meghozatala céljából 2018 végéig értékelő jelentést készít az intézkedések célkitűzéseinek megvalósulásáról (az eredményekre és hatásokra kitérve), a források felhasználásának hatékonyságáról és annak európai hozzáadott értékéről. Az értékelés ezenkívül ki fog térni az egyszerűsítés lehetséges mértékére, valamennyi célkitűzés folyamatos relevanciájára, valamint arra, hogy az intézkedések milyen mértékben járulnak hozzá az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó uniós prioritások megvalósulásához. Figyelembe veszi továbbá a korábbi intézkedések hosszú távú hatásairól készült értékelések eredményét. Ezen túlmenően legkésőbb 2022 közepéig utólagos értékelésre is sor kerül. A Bizottság ezen értékelés eredményeit saját észrevételei kíséretében közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával. 2.2. Irányítási és kontrollrendszer 2.2.1. Felismert kockázat(ok) A pénzeszközök többsége a tagállamokba irányul. A költségvetés végrehajtásának főbb elemei a következők: Végrehajtási jogi aktusok révén közös vagy külön éves munkaprogramok kerülnek majd elfogadásra a pénzügyi hozzájárulásnak a hatósági ellenőrzésekre és más tevékenységekre való felhasználása érdekében. Az említett éves munkaprogramok meghatározzák az elérendő célokat, a várható eredményeket, a megvalósítás módját és a teljes összegeket. Tartalmazzák továbbá a finanszírozandó intézkedések leírását, az egyes intézkedésekre előirányzott finanszírozási összegek megjelölését, valamint végrehajtásuk tervezett ütemtervét. A támogatások vonatkozásában meghatározzák a prioritásokat, az alapvető értékelési kritériumokat és a finanszírozási rátát. Az állat- és növényegészségügy területén a felszámolási, felmérési és nyomonkövetési programok végrehajtása érdekében a Bizottság a benyújtott programok értékelését követően minden évben január 30-ig – adott esetben bizonyos feltételekkel – jóváhagyja a programokat és dönt a támogatás összegéről. Többéves programok jóváhagyása esetén a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekre bonthatók. Ilyen esetben a Bizottság az éves részletekre vonatkozóan minden évben a programok eredményeinek, a becsült igényeknek és a rendelkezésre álló költségvetés figyelembevételével tesz kötelezettségvállalást. Az állat- és növény-egészségügyi sürgősségi intézkedések végrehajtása érdekében, illetve amennyiben előre nem látható fejleményekre kell reagálni, a Bizottság ad hoc finanszírozási határozatokat fogad el. Ezen túlmenően számos szolgáltatási szerződést kell odaítélni. A főbb kockázatok a következők: – a hatósági ellenőrzések tekintetében a nem megfelelő végrehajtás kockázata, ami csökkenti a társfinanszírozott intézkedések hatékonyságát; – a felszámolási programokra és sürgősségi intézkedésekre fordított pénzeszközök nem hatékony vagy nem gazdaságos felhasználása a tényleges támogatható költségek visszatérítésének bonyolultsága és a támogatható költségek dokumentumalapú ellenőrzésének korlátozott lehetőségei miatt. 2.2.2. Tervezett ellenőrzési módok Általában véve a pénzügyi ügyleteket (kötelezettségvállalások, kifizetések, beszedési megbízások stb.), valamint az élelmiszerrel és takarmánnyal kapcsolatos kiadások politikájához kapcsolódó szerződéseket/támogatási megállapodásokat a tevékenységért felelős, átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselők ellenőriznek, engedélyeznek és írnak alá. Az átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselők munkáját egy decentralizált munkacsoport segíti, amely a pénzügyi tranzakciók és a szerződések/támogatási megállapodások aláírása előtt ellenőrzi és kiegészíti a vonatkozó dokumentumokat. A műveletek kezdeményezését és ellenőrzését a felelős szervezeti egység munkatársai végzik. Emellett a központi pénzügyi munkacsoport az ügyletekből kiválasztott minta alapján elvégzi a második szintű előzetes adminisztratív ellenőrzést. Ezenkívül a Főigazgatóság helyszíni ellenőrzéseket végző központi egysége a helyszínen ellenőrzi, hogy a kedvezményezett által visszaigényelt költségek valóban támogathatók-e. Az utólagos ellenőrzések megszervezésére az Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóság (DG SANCO) egy arra szakosodott vállalat segítségét is kérte. Támogatások: Tekintettel egyrészt a fenti keretrendszerre, másrészt arra, hogy az uniós támogatások kedvezményezettjei túlnyomórészt közigazgatási intézmények, a szabálytal