P6_TA(2005)0259

Biztonságpolitikai kutatás

Az Európai Parlament állásfoglalása a biztonságpolitikai kutatásról: a további lépések (2004/2171(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel az Európai Alkotmányt létrehozó szerződésre, amelyet 2004. október 29-én írtak alá Rómában,

- tekintettel az Európai Unió Biztonságpolitikai Stratégiájára - "Egy biztonságos Európa egy jobb világban", amelyet 2003. december 12-én fogadott el az Európai Tanács,

- tekintettel a Bizottság "Biztonságpolitikai kutatás: a további lépések" című közleményére (COM(2004)0590), valamint a Bizottság korábbi közleményeire (COM(2003)0113 és COM(2004)0072),

- tekintettel a Bizottságnak a Tanács és a Parlament számára küldött "Közös jövőnk építése - a kibővített Európai Unió politikai kihívásai és költségvetési eszközei 2007-2013" című közleményre (COM(2004)0101), valamint a Bizottság "Tudomány és technológia, Európa jövőjének kulcsa - Iránymutatások az Európai Unió kutatástámogató politikájához" című közleményére (COM(2004)0353),

- tekintettel a Bizottságnak a Tanács és az Európai Parlament számára szóló közleményeire a következő témakörökben: "A terrorizmus finanszírozásával kapcsolatos megelőzésről és küzdelemről - az információcsere fejlesztésére, az átláthatóság növelésére és a pénzügyi műveletek nyomon követhetőségének fokozására irányuló intézkedések segítségével" (COM(2004)0700), "Felkészültség és a következmények kezelése a terrorizmus elleni küzdelemben" (COM(2004)0701), valamint "A terrortámadásokkal kapcsolatos megelőzés, felkészültség és válaszlépések" (COM(2004)0698),

- tekintettel az 1997. május 15-i [1], 1999. január 28-i [2] és 2002. április 10-i [3] állásfoglalásaira az európai védelemmel kapcsolatos kérdésekről,

- tekintettel 2000. november 30-i állásfoglalására: Közös európai biztonsági és védelmi politika Köln és Helsinki után [4],

- tekintettel 2003. április 10-i állásfoglalására az új európai biztonsági és védelmi struktúráról, annak prioritásairól és hiányosságairól [5],

- tekintettel 2003. november 20-i állásfoglalására az EU védelmi felszerelésére vonatkozó politikájáról [6],

- tekintettel az európai védelemről szóló Fehér Könyvre vonatkozó javaslatra, amelyet az EU Biztonsági Tanulmányok Intézete nyújtott be 2004 májusában,

- tekintettel az Európai emberi biztonsági doktrínáról szóló jelentésre, amelyet a közös kül- és biztonságpolitika főképviselőjének nyújtottak be 2004. szeptember 15-én,

- tekintettel a 2004. március 15-én kelt, "Kutatás egy biztonságosabb Európáért" című, a biztonságpolitikai kutatások területének vezető szaktekintélyeiből álló csoport által megfogalmazott jelentésre,

- tekintettel az eljárási szabályzat 45. szabályára,

- tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére, valamint az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság jelentésére (A6-0103/2005),

A. mivel a legfrissebb geopolitikai, társadalmi és technológiai változásokat, valamint a szintén új keletű világeseményeket követően - mint a 2001. szeptember 11-i egyesült államokbeli és a 2004. március 11-i madridi terrortámadások - a biztonság még sürgetőbb kérdéssé vált, és mivel az EU tagállamainak jobban fel kell készülniük arra, hogy az új biztonsági fenyegetéseket saját szakértelmük hatékonyabb felhasználásával kezelni tudják;

B. mivel az Uniónak 25 tagállamúvá való bővülése újfajta biztonsági kihívásokat eredményez az új Európa számára, amelynek határai ma sebezhetőbb régiók mentén húzódnak;

C. mivel ezek az új fenyegetések új technológiákat használnak, az államhatárokat nem tisztelik, a modern, fejlett technológiájú és demokratikus európai társadalmak eredendő nyitottságát és átláthatóságát aknázzák ki, az EU területén kívülről és belülről egyaránt fenyegetik a tagállamok biztonságát, ezáltal még nehezebbé teszik a belső és külső biztonság szétválasztását;

D. mivel az Európai Uniónak képesnek kell lennie polgárai biztonságának szavatolására, az európai kontinens és a szomszédos területek stabilizáláshoz való hozzájárulásra, és az Egyesült Nemzetek Alapokmánya elveinek és a közös kül- és biztonságpolitika céljainak megfelelően a béke és a nemzetközi biztonság megőrzéséhez való hozzájárulásra;

E. mivel hiteles biztonság- és védelmi politika, illetve egy biztonságosabb Európa szavatolása nehéz olyan technológiailag fejlett színvonalat képviselő eszközök és lehetőségek híján, amelyek a legmodernebb technológiát hasznosítva a lehető legkisebb szintre csökkentik a biztonsági fenyegetéseket;

F. mivel a biztonsági technológia kutatása és fejlesztése terén meglévő uniós lehetőségek ellenére az uniós szinten folyó biztonságpolitikai kutatások egyedi keretének hiánya, valamint a biztonságpolitikai kutatási rendszerekre és infrastruktúrára jellemző átfedések és nagy töredezettség jelentős akadályokat gördít a költséghatékony megoldások útjába;

G. mivel az Amerikai Egyesült Államok átlagosan négyszer annyit költ nemzetbiztonságra, mint Európa, és mivel e költségeket - amely nem tartalmazza az amerikai Védelmi Minisztérium által fejlesztett kettős felhasználású technológiákkal kapcsolatos kutatásokat - számos minisztérium megosztva fedezi, ami a biztonságpolitikai kutatásokra vonatkozó átfogó megközelítést jelzi;

H. mivel a védelmi szektorban a kutatás és fejlesztés területén történő befektetések a tagállamokban körülbelül ötöde az azonos amerikai befektetéseknek, ez tovább növeli annak a kockázatát, hogy az EU még sérülékenyebbé és kiszolgáltatottabbá válik ezen a téren;

I. mivel a polgári és katonai kutatások közötti határvonal egyre elmosódottabbá válik;

J. mivel a biztonságpolitikai kutatás stratégiai szerepet játszhat Európa ipari versenyképességének előmozdításában, valamint tudományos és technológiai alapjainak megerősítésében, amit a lisszaboni és barcelonai célkitűzések fogalmaztak meg;

1. üdvözli a Bizottság Európai Biztonságpolitikai Kutatási Programra (ESRP) vonatkozó javaslatát; hangsúlyozza a strukturált és hatékony biztonságpolitikai kutatási program uniós szinten történő fejlesztésének szükségességét, a leendő biztonsági kihívásokat és a világosan megfogalmazott európai követelményeket, amelynek célja a jelenlegi és leendő biztonsági kihívások kezelése, az európai polgárok biztonságának növelése, valamint az ESRP működése során a hatékonyság és Európa hitelének biztosítása, miközben az európai gazdaság növekedéséhez és versenyképességéhez is hozzájárul;

2. úgy ítéli meg, hogy egy hatékony biztonságpolitikai kutatási programnak koordinált hivatkozási alapon kell nyugodnia, amelybe beletartoznak a releváns biztonságpolitikai kutatásban részt vevő felek, valamint a megfelelő és észszerű pénzügyi támogatás, és amely a közös kutatási programok irányítása terén már meglévő közösségi tapasztalatokra épül;

3. hangsúlyozza, hogy a biztonságpolitikai kutatás valamennyi vonatkozásában közérdekű, ezért kéri, hogy erre a területre vonatkozó programok és projektek stabilitása megfelelő legyen, és a költségvetési hozzájárulás kapcsolódjon a bruttó hazai termék változásaihoz, ezzel biztosítva a lehető legnagyobb időbeli folytonosságot és a legjobb eredményeket;

Az Európai Biztonsági Kutatási Programról és annak finanszírozásáról

4. tudomásul veszi a Bizottság javaslatát, miszerint az ESRP az Európai Unió 7. kutatási keretprogramja keretében kerülhetne kialakításra; kiemeli, hogy az ESRP-nek tiszteletben kell tartania a biztonságpolitikai kutatás különleges jellemzőit, számításba véve az egyedi elemeket, úgymint a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó szabályokat, a titkos információk kezelését, a védett információ védelmét és a technológiatranszfert; hangsúlyozza, hogy az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Programnak együttdöntési eljáráson kellene alapulnia;

5. felkéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe azt a tényt, hogy a 29. cikk alapján felállított adatvédelmi munkacsoport feladata a Bizottság részére tanáccsal szolgálni valamennyi, a természetes személyek jogait és szabadságjogait érintő, a személyes adatok feldolgozására és magánéletére vonatkozó közösségi intézkedés tekintetében;

6. a Tanácsot és a Bizottságot - az Európai Parlamenttel együttműködve - arra ösztönzi, hogy - mielőtt kutatás céljára bármilyen támogatást előirányoznának - megfelelő testületeiken belül, illetve azok között világosan határozzák meg a biztonságpolitikai kutatás célkitűzéseit és prioritásait, valamint a tagállamok és az érintett európai hatóságok szerepét a kutatás egyes szakasziban;

7. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a belső biztonság tekintetében a terrorizmus elleni küzdelemre irányuló Hágai Program megvalósítására vonatkozó működési keretprogram alapján, míg a külső biztonság tekintetében az Európai Biztonsági Stratégia alapján állítsák fel a prioritásokat;

8. javasolja, hogy a jövőbeli Európai Biztonságpolitikai Kutatási Program prioritásai között szerepeljen a terrorizmus elleni küzdelem, a területi ellenőrzés, a polgári védelem, az Unió külső határainak védelme, valamint más olyan területek, melyek esetében a közösségi fellépés hozzáadott értéket jelenthetne anélkül, hogy ezzel tagállamok hatáskörével összeütközésbe kerülne;

9. úgy ítéli meg, hogy a program egyik fő célja az Unió külső határainak és létfontosságú infrastruktúrájának - például a transzeurópai hálózatok és atomerőművek - védelme lenne;

10. felszólítja a Bizottságot, hogy a kiemelt területek megerősítése érdekében hasznosítsa az előkészítő tevékenység részeként kiírt első pályázati felhívás során szerzett tapasztalatokat; azon a véleményen van, hogy nagyobb figyelmet kellene fordítani annak feltérképezésére, hogyan fogadja a közvélemény a biztonságpolitikai kutatásokat, valamint a minősített adatok kezelésére annak érdekében, hogy a tagállamok közötti adatcsere nagyobb legyen,

11. osztja azt a nézetet, miszerint az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Programnak határozottan, de nem kizárólagosan a közös hozzáadott értékkel rendelkező kutatási tevékenységekre és technológiai területekre kellene összpontosítania annak érdekében, hogy sikeresen felkészülhessen, figyelemmel kísérhesse és enyhíthesse az új biztonsági kihívásokat, úgymint a bioterrorizmussal, számítógépes bűnözéssel és a modern szervezett bűnözés bármely más formájával kapcsolatos kihívásokat annak érdekében, hogy az EU biztonsági küldetését megvalósíthassa, és az áldozatok számát a lehető legkisebbre csökkentse;

12. ragaszkodik ahhoz, hogy a biztonságpolitikai kutatási program létrehozását kapcsolják össze a biztonsági szükségletek átfogó és rendszeres felmérésével, amelynek célja a hidegháborút követően kialakult és folyamatosan változó biztonságpolitikai terep kihívásainak való megfeleléshez szükséges technológiai és nem technológiai eszközök meghatározása;

13. javasolja, hogy a technológiai jellegű kutatással párhuzamosan, a tagállamok számára egyes esetekben kínálkozó komparatív előnyök kihasználásával a közös modellalkotás és fenyegetettségi elemzések fejlesztése is a figyelem középpontjába kerüljön;

14. rámutat arra, hogy bizonyos esetekben a javasolt projektek a biztonság és a biztonságosság kettős elemét tartalmazzák, amelyeknek ezért szorosan össze kell fonódniuk; kiemeli, hogy a céllal ellentétes elvárás lenne az ESPR keretében zajló kutatásoktól azt várni, hogy kizárólag a biztonsági szempontokkal foglalkozzanak; javasolja ezért egy integráltabb megközelítés és szoros együttműködés megvalósítását az ESRP és más kutatási tevékenységek között az EU 7. kutatási keretprogramján belül; javasolja, hogy az ESRP a lehető legvilágosabban különítse el a katonai és nem katonai kutatásokat;

15. úgy ítéli meg, hogy a Bizottság közleménye a technológiai kutatásra fekteti a hangsúlyt; kiegyensúlyozottabb interakciót kér a természettudományok, a technológia és más tudományok kutatása között, különös tekintettel a politika-, társadalom- és bölcsészettudományokra;

16. úgy véli, hogy a kutatás és a valós alkalmazások közötti szakadék áthidalása és a technológiai fejlesztések valós, mindennapi használatban való alkalmazása érdekében több figyelmet kell fordítani a műveletkutatásra (OR), a rendszerelemzésre (SA), és a szimulációra;

17. rámutat, hogy a tagállamoknak a C4ISR rendszerek területén (vezetés, irányítás, kommunikáció és számítástechnika, hírszerzés, megfigyelés és felderítés) megnyilvánuló alapvető gyengeségek és hibák kezelése érdekében nagyobb mértékű előrelépésre van szükség az érzékelő rendszerek, a biotechnológia, az űrtechnológia és az információs technológia területén;

18. megjegyzi, hogy a légtérhasználathoz kapcsolódó alkalmazások és szolgáltatások meghatározó szerepet játszhatnak a globális helymeghatározás, a globális megfigyelés és az adatgyűjtés területén, ezért hangsúlyos szerepet kell kapniuk az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Programban;

19. felszólítja a Bizottságot, hogy támaszkodjon a biztonságpolitikai kutatások területének vezető szaktekintélyeiből álló csoport "Kutatás a biztonságos Európáért" című jelentésre, valamint az Űrkutatási és Biztonsági Szakértői Testület végleges jelentésére annak érdekében, hogy a nemzeti műholdas kezdeményezésekre is kiterjedjen az a fajta biztonságpolitikai kutatásra jellemző együttműködés és közreműködés, amely a polgári, katonai és kettős felhasználású rendszerkapacitások maximalizálásához, valamint az Unió operatív szükségleteinek és követelményeinek kielégítéséhez szükséges;

20. elismeri, hogy egy koherens és eredményes biztonságpolitikai kutatási programhoz további és megfelelőbb mértékű pénzügyi támogatásra van szükség; ezért úgy ítéli meg, hogy a gazdasági és politikai vezetőkből álló csoport által javasolt évi 1 milliárd eurós támogatási szint úgy érhető el, hogy a kutatási keretprogram forrásait és más forrásokat is felhasználnak;

21. úgy véli, hogy a fenti támogatással párhuzamosan az Uniónak a meglévő források racionalizálására, azok hatékonyabb felhasználására, valamint a kiadások széttöredezettségének megszüntetésére kellene törekednie;

22. hangsúlyozza mindazonáltal, hogy a biztonságpolitikai kutatás területén megvalósuló nagyobb arányú befektetések nem eredményezhetik a polgári kutatások költségkeretének csökkentését;

23. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy tanulmányozzák egy olyan rendszer felállítását, amely lehetővé teszi a kiegészítő forrásokkal kapcsolatos költségek kiegyensúlyozott elosztását annak érdekében, hogy a közösségi kutatási programban előirányzottakon túlmenően is mozgósíthatók legyenek ilyen források; e rendszer révén biztosítható lenne, hogy a kutatási költségeket a tagállamok gazdasági súlyuknak megfelelően, GNP-jük meghatározott százalékos arányában viseljék, és az így meghatározott, több évre kiterjedő kötelezettségvállalás révén lehetséges lenne a megbízható hosszú távú tervezés.

Konzultáció és együttműködés az érdekelt felekkel

24. üdvözli az európai biztonságkutatási tanácsadó testület javasolt felállítását; úgy ítéli meg, hogy a politikákat kialakító felépítmény jelenlegi hiányában több információra van szükség a tekintetben, hogy a tanácsadó testület elég hatékonynak és felkészültnek bizonyul-e a biztonságpolitikai kutatás tartalmi kérdéseit érintő eredményes tanácsadásban és a program operációs problémáival kapcsolatban; hangsúlyozza, hogy az Európai Parlamentnek az európai biztonságkutatási tanácsadó testületben öt tag által - az illetékes bizottságok elnökei (a Külügyi Bizottság, a Biztonsági és Védelmi Politikai Albizottság, az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság, a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság elnökei) - vagy azok megbízottjai által kellene képviseltetnie magát;

25. hangsúlyozza az európai biztonságkutatási tanácsadó testület keretén belül működő minden releváns kutatócsoport szakértőivel való egyeztetés és együttműködés hozzáadott értékét; sürgeti mindazonáltal a munkaügyi képviselők, kutatási szponzorok, állami és privát fogyasztók, tudományos kutató testületek, közintézmények, polgári szabadságjogi szervezetek képviselőinek kiegyensúlyozott bevonását;

26. kéri, hogy az Európai Parlament tisztázza és ellenőrizze az európai biztonságkutatási tanácsadó testület tevékenységét és munkamódszereit;

27. hangsúlyozza, hogy az európai biztonságkutatási tanácsadó testület felállításának mindenféle átfedést el kell kerülnie a biztonságpolitikai kutatási struktúrán belül;

28. osztja a nézetet, miszerint a jelenlegi biztonságpolitikai struktúrában és programokban megtalálható átfedések és széttöredezettség miatt felmerülő magas költségek csökkentése érdekében elő kell segíteni a nagyobb mértékű és szorosabb együttműködést és koordinációt a tagállamok, más uniós kutatási programok és egyéb, a globális vagy regionális biztonsági kérdésekkel foglalkozó nemzetközi szervezetek által működtetett európai biztonságpolitikai kutatási tevékenységek és erőfeszítések között;

29. javasolja, hogy a transzatlanti kapcsolatok keretében az európai biztonságpolitikai kutatás tegye meg a szükséges erőfeszítéseket az átfedések elkerülése és az átjárhatóság előmozdítása érdekében, tiszteletben tartva a kutatási területre jellemző uniós sajátosságokat; mégis hangsúlyozza, hogy az Unió biztonságpolitikai kutatási célokra rendelkezésre álló költségvetését az EU vállalati érdekeinek fejlesztésére kell fordítani;

Intézményi struktúra

30. ragaszkodik ahhoz, hogy az Európai Parlament ne csupán olyan módon vegyen részt az európai biztonságpolitikai kutatási tevékenységben, hogy rendszeres tájékoztatást kap az előrelépésekről, hanem a tervezett program megvalósítását megelőzően konzultáljon is;

31. felszólítja a Bizottságot, hogy haladéktalanul terjessze a Parlament elé a cselekvési irányvonalakat, a végrehajtási alapelvekre és mechanizmusokra vonatkozóan kapott tanácsokat, a részvételre, az ESPR keretében folytatott kutatási tevékenységek szerződési típusaira és pénzügyi eszközeire vonatkozó konkrét javaslatokat, illetve a biztonságkutatási tanácsadó testülettel közösen kidolgozott a szellemi tulajdonról és a technológiatranszferről szóló megállapodásokat;

32. felkéri az illetékes biztost, hogy az ESPR végrehajtását megelőzően számoljon be mind a Külügyi Bizottságnak, mind az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottságnak;

33. az ESRP, az új Európai Védelmi Ügynökség és az Unió biztonsági és védelmi kérdésekkel kapcsolatos idetartozó politikái közötti együttműködés és hatékony koordináció előmozdítása érdekében koherensebb politikai és intézményi kerethez ragaszkodik;

34. úgy ítéli meg, hogy az új Európai Védelmi Ügynökség tevékenységeinek részleteit és paramétereit, elsősorban a biztonságpolitikai kutatási tevékenységeket és az ESRP-vel való munkakapcsolatát pontosabban kell meghatározni;

35. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az ESRP és az Európai Védelmi Ügynökség (EDA) közötti hatékony és hatásos kapcsolat biztosítása érdekében kerüljön mindennemű kutatással vagy technológiával kapcsolatos átfedést;

36. felszólítja a Bizottságot, hogy mind a tagállamok, mind az Európai Unió szempontjából vegye figyelembe a biztonságpolitikai kutatások "közérdekű" jellegét, és ezáltal elkerülhető legyen olyan projektek finanszírozása, amelyek nem esnek egybe a politikai prioritásokkal, bizonyos, a közérdekhez vagy a személyi szabadság védelméhez fűződő kötelezettségekkel vagy az emberi jogok, polgári szabadságjogok, illetve a magánélet védelmével; kiemeli az átláthatóság fontosságát a szerződések odaítélésekor;

37. kéri, a katonai és polgári kutatás között lehetséges szinergiák optimalizálását az alkalmazások integrációján és a két szektor közötti technológiatranszferen keresztül; ugyanakkor a biztonsági vonatkozású kutatás adott problémáinak megoldását segítő eszközök világosabb meghatározását kéri;

Az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Program irányítása

38. úgy ítéli meg, hogy az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Program eredményes irányításának biztosítása érdekében kulcsszerepet kell játszania az előkészítő intézkedések során a támogatási mechanizmusok, módszerek és az intézményi rend területén szerzett tapasztalatoknak;

39. ragaszkodik ahhoz, hogy a határokon átnyúló együttműködés erősítése, a szükségtelen átfedések elkerülése és az Unió erőfeszítései koherenciájának javítása érdekében az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Program irányítása emelje ki az átjárhatóság és kapcsolódási képesség által teremtett értékeket;

40. határozottan támogatja a közös kutatási és fejlesztési infrastruktúrák fejlesztését, a laboratóriumok uniós szintű együttműködésének előmozdítását, valamint az emberi erőforrások fejlesztését a kutatás és technológia területén annak érdekében, hogy Európa vonzóbb célponttá váljon a jól képzett kutatók számára ezen a területen;

41. ragaszkodik a rendszeres együttműködés elősegítéséhez és az ágazat és a kutatói közösség együttes erősségeinek feltárásához annak érdekében, hogy az európai innovációs ráta világviszonylatban a legmagasabb szintre kerüljön;

42. úgy ítéli meg, hogy az Európai Biztonságpolitikai Kutatási Programnak összeegyeztethetőnek kell lennie egy nyitott, integrált és versenyképes európai védelmi piac kialakításával, és olyan innovatív mechanizmusok bevezetésével, amelyek az európai iparág számára lehetőséget teremtenek, hogy az a világpiacokon komparatív előnyre tegyen szert; rámutat arra, hogy a szerződések odaítélésének átláthatósága a lehető legnagyobb fontossággal bír;

43. hangsúlyozza azokat az előnyöket, amelyeket egy versenyképesebb európai biztonsági ágazat - a védelmi ipar és más, az új technológiai infrastruktúrákhoz kapcsolódó, specializálódott területek meglévő kapacitása alapján - az európai gazdaság növekedéséhez és általános versenyképességének erősítéséhez biztosíthatna, és hangsúlyozza annak az Európai Unióban a társadalmon belül elért kedvező eredményeit is;

44. hangsúlyozza, hogy az EU biztonságpolitikai kutatási kezdeményezései nem eredményezhetik az emberi jogokra, a demokratikus jogokra, a politikai szabadságjogokra, a polgári szabadságjogokra és az etikára vonatkozó uniós elvek és értékek gyengülését;

*

* *

45. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok parlamentjeinek és az Európa Tanács főtitkárának.

[1] HL C 167., 1997.6.2., 137. o.

[2] HL C 128., 1999.7.5., 86. o.

[3] HL C 127. E, 2003.5.29., 582. o.

[4] HL C 228., 2001.8.13., 173. o.

[5] HL C 64. E, 2004.3.12., 599. o.

[6] HL C 87. E, 2004.4.7., 518. o.

--------------------------------------------------