59. felhívja a Bizottságot, hogy a gépkocsikból származó CO 2-kibocsátás csökkentésére irányuló stratégia
részeként haladéktalanul kezdje meg az egész EU-ra kiterjed őökovezetés-kampány el őkészítését;
60. felhívja a Bizottságot, tegyen jelentést az Európai Parlamentnek arról, hogyan lehet nyomon követhe-
tővé tenni az ökovezetés CO 2-kibocsátásra gyakorolt el őnyös hatásait, és –amennyiben a Bizottság úgy
gondolja, erre nincs lehet őség–adjon magyarázatot arra, miért finanszírozza a Bizottság az ECODRIVEN
projektet, amelynek célja a CO2-kibocsátásnak az ökovezetés segítségével történ őmeghatározott csökken-
tése;
61. támogatja azt az elvet, hogy az ökovezetés-tanfolyam elvégzését a vezet ői engedély birtoklásának
kötelez őkövetelményévé kell tenni;
*
**
62. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak és a tagállamok
kormányainak és parlamentjeinek.
P6_TA(2007)0470
Az adózási politika és a lisszaboni stratégia
Az Európai Parlament 2007. október 24-i állásfoglalása az adózási és a vámpolitikának a lisszaboni
stratégiához való hozzájárulásáról (2007/2097(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett, „Az adózási és a vámpolitika hozzájárulása
a lisszaboni stratégiához ”címűbizottsági közleményre (COM(2005)0532),
– tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz
intézett, „A tagállamok közvetlenadó-rendszereinek a bels őpiacon való összehangolása ”címűbizottsági
közleményre (COM(2006)0823),
– tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz
intézett, „Atőkekivonási adóról és a tagállamok adópolitikájának szükséges koordinációjáról ”című
bizottsági közleményre (COM(2006)0825),
– tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz
intézett, „Az adókedvezményeknek a K+F érdekében történ őhatékonyabb felhasználásáról ”címűbizott-
sági közleményre (COM(2006)0728),
– tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz
intézett, „A Közösség lisszaboni programjának végrehajtása: a közös konszolidált társasági adóalap
(»KKTA«) tekintetében megvalósult haladás és a következ őlépések ”címűbizottsági közleményre
(COM(2006)0157),
– tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz
intézett, „Veszteségekkel kapcsolatos adóeljárás határokon átnyúló tényállások esetén ”címűbizottsági
közleményre (COM(2006)0824),2008.10.16. HU C 263 E/441 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 24., szerda
– tekintettel a 2004. március 10-i álláspontjára a különböz őtagállamok társaságainak egyesülésére, szét-
válására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszerér ől szóló,
1990. július 23-i 90/434/EGK irányelv (1) módosításáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslatról,
– tekintettel a 2005. december 13-i állásfoglalására az európai uniós vállalkozások adózásáról: közös
összevont társasági adóalap (2),
– tekintettel az Európai Unió saját forrásainak jöv őjéről szóló, 2007. március 29-i állásfoglalására (3),
– tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Tanács 2004. szeptember 10 –11-én és 2006. április 7 –8-án tartott
informális üléseire,
– tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz
intézett, „A kis- és középvállalkozások társaságiadó-jelleg űakadályainak felszámolása a bels őpiacon –
a székhely államának szabályai szerinti adózás elve lehetséges kísérleti projektjének felvázolása ”című
bizottsági közleményre (COM(2005)0702),
– tekintettel a Bizottság európai adófelmérésére (SEC(2004)1128),
– tekintettel a 2000. március 23 –24-i lisszaboni Európai Tanács, a 2001. március 23 –24-i stockholmi
Európai Tanács, a 2002. március 15 –16-i barcelonai Európai Tanács, a 2005. március 22 –23-i, a
2005. december 15 –16-i és a 2006. március 23 –24-i brüsszeli Európai Tanács elnökségi következteté-
seire,
– tekintettel „Az ártalmas adóztatási verseny: Egyre sürget őbb globális probléma ”című1998. évi OECD-
jelentésre,
– tekintettel az „Adózási struktúrák az Európai Unióban ”című2006. évi bizottsági jelentésre,
– tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
– tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A6-0391/2007),
A. mivel, hogy a nemzeti adórendszereknek egyre inkább figyelembe kell venniük a gazdaság globalizáció-
ját és a humánt őke tudásalapú társadalomba történ őösszpontosításának szükségességét;
B. mivel az Európai Unióban létez ő27 különböz őadórendszer akadályozza a bels őpiac zökken őmentes
működését, továbbá az adminisztráció és az el őírásoknak való megfelelés tekintetében jelent ős több-
letköltséget jelent a határokon átnyúló kereskedelem és üzleti tevékenység számára, hátráltatja a vállalatiszerkezetátalakítást, csökkenti az uniós vállalkozások globális szint űversenyképességét és kett ős adózta-
tást eredményez;
C. mivel a saját források jöv őjéről szóló 2007. március 29-i parlamenti jelentés hangsúlyozza, hogy az
Európai Unióban a saját források bármely jöv őbeli rendszerének tiszteletben kell tartania a tagállamok
fiskális szuverenitását és a fiskális semlegességet, ugyanakkor pedig –a saját források jöv őjével kapcso-
latos, esetleges hosszú távú lehet őségként –megemlíti egy közösségi adó vagy az Európai Unió javát
közvetlenül szolgáló új nemzeti adók bevezetését;
D. mivel az Európai Unióban az adóverseny a dinamikus vállalkozási környezet révén EU-szerte gazdasági
hasznot eredményezett és eredményez, de a megfelel őEU-szint űadó-összehangolás, amely nem törek-
szik az adókulcsok harmonizálására, hozzájárulhat ahhoz, hogy az adóverseny el őnyein a vállalkozások,
munkavállalóik és fogyasztóik még szélesebb körben osztozzanak;
(1) HL C 102 E., 2004.4.28., 569. o.
(2) HL C 286. E, 2006.11.23., 229. o.
(3) Elfogadott szövegek, P6_TA(2007)0098.C 263 E/442 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 24., szerda
E. mivel bizonyos európai uniós országokban a nagyobb általános gazdasági növekedés és különösen a
számos új társaság elindulása és jelent ős nyereségnövekedése következtében a t őkéből származó adóbe-
vétel emelkedett, ellentétben azokkal az országokkal, amelyekben a bevételi kapacitás a lassabb növeke-dés miatt csökkent;
F. mivel a tagállamokban az általános adózási szintek a bruttó hazai termék (GDP) 28,4 és 50,5%-a között
mozognak, aminek az a következménye, hogy a gazdaság különböz őmértékben torzul;
G. mivel a K+F növekedésre és munkahelyekre gyakorolt hatása miatt meg kell vizsgálni a K+F-re vonat-
kozó adóösztönz ők hatékonyabb alkalmazását;
H. mivel a lisszaboni stratégia céljainak eléréséhez a tagállamok adópolitikájának fokozott mérték űössze-
hangolására van szükség; mivel Európának olyan egyedülálló gazdasági és társadalmi keretet kell kiala-kítania, amely a kulturális örökség sokszín űsége és a szellemi t őke adta versenyel őnyt innováción ala-
puló termelékenységi növekedéssé alakítja;
I. mivel az adórendszerek jelenlegi széttagoltságával kapcsolatos elemek alkotják az adókijátszást lehet ővé
tevőkibúvókat, mivel a csalás és az adókijátszás miatt elmaradó bevételek a becslések szerint csak a
hozzáadottérték-adó esetében 200 –250 milliárd eurót tesznek ki;
J. mivel az adóteher pontos mértéke a nominális adókulcsból és adóalapból álló tényleges adókulcs;K. mivel az energiaadóztatás hasznos eszköze mind a „szennyez őfizet”elv alkalmazásának, mind pedig a
szennyezés forrásnál történ őcsökkentése elérésének; mivel az éghajlatváltozás kezelése érdekében sür-
gősen foglalkozni kell a közlekedés egyre növekv őkörnyezeti hatásával;
L. mivel az energia adóztatása és az EU kibocsátás-kereskedelmi rendszere két lényeges, az energiafogyasz-
tás és a CO
2-kibocsátások kezelésére már jelenleg használt gazdasági eszköz;
Az adópolitika hozzájárulása a lisszaboni stratégiához
1. emlékeztet arra, hogy az adópolitikával kapcsolatos döntések –például a vállalkozások számára
adóösztönz ők nyújtása –a munkahelyteremtés és a munkahelyek száma növelésének, valamint a K+F befek-
tetések és a környezetbarát technológiák száma növelésének legf őbb eszközei; hangsúlyozza azonban, hogy
ha az adópolitika jelent ős mértékben hozzá akar járulni a lisszaboni stratégiához, akkor szükség van a
vállalkozások számára nyújtott ilyen adókedvezménnyel generált többletbevétel újbóli elosztási módjánakállandó nyomon követésére annak biztosítása céljából, hogy a többletbevételt ténylegesen az innovációbaés a még inkább környezetbarát technológiába való további befektetésekre használják;
2. tudomásul veszi a társasági adókulcsok csökkenésével kapcsolatos tendenciát az Európai Unióban,
valamint más OECD-országokban, ami a pénzügyi piacokon tapasztalható egyre nagyobb globális versenyt,szerkezeti változást és fejl ődést tükrözi; hangsúlyozza azonban, hogy Európában az általános adószintek
még mindig magasabbak más OECD-országokéhoz képest; felhívja a figyelmet arra is, hogy az állami bevé-
telek egészében véve a tényleges társasági adókulcsok csökkenése ellenére növekedtek; megállapítja, hogy atársaságok –és különösen a KKV-k –számára kedvez ő, valamint a növekedés megújítására és a munkahely-
teremtésre irányuló, összehangolt fiskális keretre van szükség, beleértve a vállalati adóval kapcsolatos rendel-kezéseket is;
3. szükségesnek tartja olyan államháztartási politikai környezet létrehozását, amely a gazdasági növekedés
és a foglalkoztatás tekintetében kedvez ő, és amely a foglalkoztatottak és a fogyasztók, valamint a vállalatok
és a t őkejövedelmet szerz őszemélyek közötti általános adóteher-megosztás érdekében egy uniós szint ű
egészséges adóversenyt eredményez; rámutat, hogy az Európai Uniónak az új vállalkozások létrehozásánakés a technológiai innováció ösztönzése érdekében kell el őmozdítania az adórendelkezéseket;2008.10.16. HU C 263 E/443 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 24., szerda
4. hangsúlyozza, hogy általánosságban a tagállami adórendszerek túl messzire mentek a tekintetben, hogy
az alacsony adókategóriákra viszonylag magas adókulcsokat alkalmaztak, ami eltántorít a kockázatvállalástólés tevékenységek megkezdését ől;
5. úgy véli, hogy lehetséges versenyképes adószabályokat alkalmazni az állami finanszírozás aláásása nél-
kül, amint az azokban az európai országokban tapasztalható, amelyek az elmúlt évtizedben sikeresen növel-ték adóbevételüket az adóalapok kiszélesítésével kísért adócsökkentések révén, miközben visszafogták a kia-dásokat és ezzel csökkentették hiányukat;
6. üdvözli a Bizottság szándékát, hogy megoldásokat fejlesszen ki a transzferárképzéssel kapcsolatos
problémákra az Európai Unión belül;
7. üdvözli a Bizottság által javasolt, a székhely szerinti országban történ őadóztatásra vonatkozó elvnek a
KKV-k által fizetett társasági adóra történ őalkalmazására irányuló kísérleti projektet;
8. elismeri az Európai Unióban és az OECD-országokban a KKV-k el őtt álló, a projektjeik finanszírozá-
sával kapcsolatos nehézségeket, és helyesli adóösztönz ők nyújtását annak érdekében, hogy ösztönözzék a
KKV-kat, hogy gyakrabban vegyenek igénybe olyan köztes finanszírozási mechanizmusokat, mint például a
vállalkozási részvényt őke és üzletiangyal-hálózatok;
9. felhívja a figyelmet az állami bevétel azon hiányára, amely az Európai Unióban az adócsalás miatt
keletkezik, és felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy hozzanak további intézkedéseket az adócsaláselleni küzdelem érdekében;
10. azon a véleményen van, hogy az adókijátszás és az adócsalás elleni hatékony küzdelem érdekében
modern szervezeti, valamint hatékony és eredményes igazgatási elveken alapuló, gyökeres változásra vanszükség az adószolgálatok m űködésének módjában, és hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak jelent ős kezdemé-
nyezéseket kell tennie ezen ágazat közösségi szint űkoordinációjának támogatása érdekében;
11. úgy ítéli meg, hogy a közhasznú állami, illetve részben állami vállalatok számára a hozzáadottérték-
adó területén fenn kell tartani az adókiváltságokat; úgy véli, hogy az EU-szerte meglév őhéa-kötelezettségük
kezelése érdekében be kell vezetni az egyablakos ügyintézést a társaságok számára;
12. felszólítja a tagállamokat, hogy jobb struktúrák révén és a költségvetés kiadási részére koncentrálva
gondoskodjanak az adóterhek igazságosabb elosztásáról;
13. bírálja az Európai Unióban a hozzáadottérték-adó kulcsának emelked őtendenciáját, mert ez regresz-
szív hatású és csökkenti a keresletet; hangsúlyozza, hogy egyes EU-tagállamokban a tapasztalat azt mutatta,hogy akkor keletkezik nagyobb bevétel, amikor az adóalapot kiszélesítik, amikor a foglalkoztatási növekedésa fogyasztás növekedését eredményezi, és amikor a feltételek adottak a feketegazdasági tevékenységek szabá-lyossá tételéhez, ezt folyamatot pedig a héa-kulcsok növelése veszélyezteti;
14. újólag megismétli, hogy támogatja a munkaer ő-igényes szolgáltatások –mint a héa-rendszer struktu-
rális eleme –vonatkozásában alacsonyabb héa-kulcsokkal való kísérletezést, amely rugalmasságot biztosít a
tagállamok számára a tekintetben, hogy a f őként helyi és a határokon átnyúló versenyt nem torzító, lakos-
ságközeli szolgáltatások ágazataiban ilyen adókulcsokat alkalmazzanak;
15. támogatja a Bizottság törekvését, hogy az adópolitikát ambiciózus környezetvédelmi célokhoz iga-
zítsa; véleménye szerint egy ilyen intézkedés el őmozdíthatja a környezetvédelmi technológiák intenzívebb
kutatását és alkalmazását, ezáltal fejlesztve az EU versenyképességét e területen; hangsúlyozza azonban, hogylépeseket kell tenni a szegényebb háztartások még nagyobb terhelésének elkerülésére;
16. megállapítja, hogy teljesen új megközelítésre van szükség a jövedéki adópolitika tekintetében; hang-
súlyozza, hogy el kell utasítani azt a politikai irányvonalat, amely a legalacsonyabb adókulcs EU-szintentörtén őmeghatározására törekszik, és olyan általános magatartási kódexet kell elfogadni, melynek célja,
hogy a tagállamokat az er ősen eltér őjövedékiadó-kulcsaik közelítésére ösztönözze;C 263 E/444 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 24., szerda
17. megítélése szerint az adópolitikának általánosságban hozzá kellene járulnia ahhoz, hogy az ipart az
externális költségek internalizálására ösztönözzék, ugyanakkor célszer űnek tartja a tiszta, nem fosszilis alapú
energiaforrások adójelleg űés másfajta támogatásának megtartását, illetve bevezetését;
18. úgy véli, hogy az üzemanyag-adók növelése pozitív környezeti hatással járna, ha gazdaságos és vonzó
tömegközlekedési eszközök állnának rendelkezésre;
19. úgy véli, hogy a felzárkózó országok nagyobb externális költségekkel szembesülnek, amiért azonban
nem szabad hátrányos helyzetbe kerülniük;
20. hangsúlyozza, hogy továbbra is csökkenteni kell a foglalkoztatási adókat, ami a 70%-os foglalkozta-
tási arányra vonatkozó lisszaboni stratégia elérésének fontos eszköze;
21. a bels őpiac létrejöttének érdekében fontosnak tartja a vámjogszabályok egyszer űsítését és a vámeljá-
rások racionalizálását a határokon átnyúló ügyleteket végz ővállalkozások adminisztratív költségének csök-
kentése céljából; fenntartja a vállalkozások határokon átnyúló megfelelési kötelezettségeinek egyszer űsítését;
támogatja az EU-ban a határokon átnyúló értékesítések tekintetében történ őhéa-kivetésre vonatkozó, egy-
szerűsített rendszer irányába történ őelmozdulást, például a fordított adózási mechanizmus végrehajtásával;
Közös konszolidált társasági adóalap
22. támogatja a Bizottságnak az egész Európában egységes közös konszolidált társasági adóalap (KKTA)
létrehozására irányuló törekvéseit; megjegyzi, hogy egy KKTA nagyobb átláthatóságot eredményez, mivellehet ővé teszi a vállalatok számára, hogy külföldön és belföldön azonos szabályok szerint m űködjenek,
továbbá növeli a határokon átnyúló kereskedelmet és befektetéseket, és jelent ősen csökkenti az adminisztrá-
ciós költségeket, valamint az adóelkerülés és az adócsalás lehet őségét; úgy véli, hogy szükséges a kifejezetten
a KKV-k el őtt álló adómegfelelési költségek csökkentésére irányuló intézkedések bevezetése –ilyen például a
székhely szerinti tagállamban való adózás rendszere;
23. rámutat, hogy a KKTA olyan politika, amelyet a meger ősített együttm űködés keretében lehet folytatni,
amint arról a szerz ődések rendelkeznek;
24. emlékeztet arra, hogy a KKTA az adóalapra vonatkozó közös szabályokat fog magába foglalni, és
semmi esetre sem fogja korlátozni a tagállamok saját adókulcsok meghatározására vonatkozó szabadságát;
25. üdvözli a Bizottság azon szándékát, hogy meger ősített együttm űködés keretében elindítja a KKTA-t;
hangsúlyozza azonban, hogy ez csupán a második legjobb megoldás, mivel egy átfogó, az egész közösségre
kiterjed őrendszer hiányában az átláthatóság és az alacsonyabb igazgatási költségek el őnyei részben csökken-
hetnek;
26. üdvözli a Bizottság megközelítését, miszerint a KKTA legyen egységes, és tegye egyszer űbbé a hely-
zetet, és azt ajánlja, hogy a közös normakeret meghatározásával egyidej űleg dolgozzanak ki a bevételeknek
az érintett tagállamok közötti elosztására vonatkozó mechanizmust; úgy véli továbbá, hogy egy valóbanközös, egységes adóalap megteremtése érdekében fontos a határokon átnyúló gazdasági tevékenységekrevonatkozó összehasonlítható vagy –a legjobb esetben –közös nyilvántartási dokumentáció létrehozása is;
27. üdvözli „Az adókedvezményeknek a K+F érdekében történ őhatékonyabb felhasználásáról ”című
bizottsági közleményt, és hangsúlyozza, hogy meg kell osztani a bevált gyakorlatokat, és a lehet őlegtelje-
sebb mértékben egyértelm űvé kell tenni az ilyen ösztönz ők közösségi jogszabályokkal való összeegyeztethe-
t
őségét;
28. hangsúlyozza, hogy a környezetvédelmi adózás rugalmas politikai eszköz egy adott szennyezés-kor-
látozási cél eléréséhez, a technológiai innovációra vonatkozó további ösztönz ők biztosításához és a szeny-
nyez őanyag-kibocsátások további csökkentéséhez;
29. arra ösztönzi a Bizottságot, hogy foglalkozzon a határokon átnyúló módon m űködő, nagyobb cso-
portok beszámolóinak, adózásának és adóigazgatásának összevonásával kapcsolatos kérdésekkel;2008.10.16. HU C 263 E/445 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 24., szerda
Az adókedvezményeknek a K+F érdekében történ őhatékonyabb felhasználásáról
30. megítélése szerint a K+F tevékenységek adókedvezménnyel történ őtámogatása nagy jelent ősséggel bír
a lisszaboni stratégia céljainak elérése tekintetében, például Európában a K+F kiadások növelésének, különö-
sen a KKV-k K+F tevékenységének el ősegítése tekintetében; megjegyzi azonban, hogy ilyen adókedvezmé-
nyek a nemzeti vállalatoknak nyújtott közvetett támogatásként nem alkalmazhatók;
31. meggy őződése, hogy az adópolitikát oly módon kell kidolgozni, hogy az a termelékenység által
előidézett növekedést eredményezzen a gazdaság valamennyi ágazatában azáltal, hogy lehet ővé teszi az
adófizet őszámára, hogy a K+F kiadások tekintetében adólevonást alkalmazzon, vagy adócsökkentést igé-
nyeljen;
32. úgy véli, hogy a tagállamok közötti technológiai szakadék azt jelenti, hogy különbségek vannak az
adópolitikában, valamint hogy csak akkor kell közösségi szint űintézkedéseket elfogadni, ha az egyes tagál-
lamok intézkedései nem nyújthatnak hatékony megoldást; azon a véleményen van, hogy a K+F adókedvez-mények megtervezésével kapcsolatos bevált gyakorlatok és az adópolitika jobb összehangolásának támoga-tása segítheti a tagállamokat a lisszaboni célkit űzések elérésében;
Tőkekivonási adó
33. sürgeti a Bizottságot, hogy az off-shore pénzügyi központok tekintetében alkalmazzon kezdeménye-
zőbb stratégiát;
34. támogatja a Bizottság nézetét, miszerint az eszközök harmadik országba történ őátadása esetén az
adminisztratív együttm űködés hiánya miatt indokolt a kivonáskor azonnal esedékes adókivetés;
Veszteségekkel kapcsolatos adóeljárás határokon átnyúló tényállások esetén
35. megállapítja, hogy gyakran terjesztenek az Európai Közösségek Bírósága elé adózással kapcsolatos
ügyeket, f őként az átláthatóság hiánya és az európai adórendszerek rendkívüli bonyolultsága miatt, és ezért
felhív az adótörvények egyszer űsítésére Európa-szerte; hangsúlyozza, hogy azokban az esetekben, amelyek-
ben a külföldi leányvállalatnál határon átnyúló veszteség keletkezik, el kell kerülni az anyavállalat kett ős
adóztatását, az adóügyi hatásköröket igazságosan kell megosztani a tagállamok között, meg kell akadályoznia veszteségek kétszeri elszámolását és az adóelkerülést;
36. megállapítja, hogy a veszteségkiegyenlítés határokon átnyúló csatornái nélkül a cégek annak biztosí-
tására fognak törekedni, hogy nyereségüket olyan országokban adóztassák meg, amelyek saját piaca elégnagy ahhoz, hogy elegend őnyereség keletkezzen az esetleges külföldi veszteségek ellensúlyozására;
37. úgy véli, hogy mind a társaságok, mind pedig a külföldi egységekkel rendelkez őcsoportok számára ki
kell dolgozni a veszteségelszámolás határokon átnyúló rendszerét ;tudomásul veszi a „Veszteségekkel kap-
csolatos adóeljárás határokon átnyúló tényállások esetén ”címűbizottsági közleményt;
38. úgy látja, hogy a „Veszteségekkel kapcsolatos adóeljárás határokon átnyúló tényállások esetén ”című
bizottsági közlemény alap a további vitához, különösen a közleményben –a KKTA alkalmazásáig –a vesz-
teségelszámolási rendszer és a fogadó tagállamok általi utólagos megadóztatás végrehajtására vonatkozóanmeghatározott lehetséges megoldások tekintetében;
*
**
39. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.C 263 E/446 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 24., szerda