HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 21/21

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az EU és az ASEAN közötti kapcsolatok

2011/C 21/04

Előadó: Claudio CAPPELLINI

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2009. február 26-án az eljárási szabályzat 29. cikkének 2. bekezdése alapján úgy határozott, hogy saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Az EU és az ASEAN közötti kapcsolatok.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Külkapcsolatok” szekció 2010. május 11-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. május 26–27-én tartott, 463. plenáris ülésén (a május 26-i ülésnapon) 163 szavazattal, 5 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az EGSZB hangsúlyozza, hogy alapvetően fontos és szükséges az EU intézményei és az ASEAN közötti kapcsolatok megújítása és elmélyítése. Az ebben a szellemben kidolgozott vélemény néhány korábbi, ugyanebben a témakörben készült EGSZB-kezdeményezés (1) folytatása, melyek már tíz évvel ezelőtt is hangsúlyozták annak fontosságát, hogy az EU-nak nagyobb mértékben kellene megcéloznia Délkelet-Ázsiát, és egyértelművé tették, hogy az EU alapvető módon járulhat hozzá az ázsiai regionális integrációhoz.

1.2 Az EGSZB azonban megállapítja, hogy az Európai Unió és az ASEAN közötti partnerség a mai napig nem érte el a remélt haladást. Az EU és az ASEAN közötti, különböző területeket (politika, technikai együttműködés, kereskedelem stb.) érintő strukturált párbeszéd ösztönzése érdekében főleg az utóbbi években pénzügyi téren is megtett erőfeszítések ellenére kevés a konkrét eredmény, és a civil társadalmakkal folytatott, illetve a közöttük folyó párbeszéd még mindig a benne rejlő lehetőségek alatt marad. Az elmúlt évtized inkább elszalasztott alkalomnak tűnik, semmint a partnerség megerősítése idejének azzal a területtel, amelyet stratégiai jelentőségűnek tartanak az uniós érdekek világszintű képviselete szempontjából. (2) E tekintetben jelzésértékű a kereskedelmi tárgyalások esete. Míg az EU és az ASEAN a tárgyalások szüneteltetéséről állapodott meg, az ASEAN kereskedelmi megállapodásokat kötött a globális szinten kiemelkedő jelentőségű többi gazdaságföldrajzi övezettel (Kína, India, Ausztrália; folyamatban lévő tárgyalások az Egyesült Államokkal, Dél-Koreával, Japánnal).

1.3 Ma, egy alapvetően megváltozott nemzetközi helyzetben, ahol egyrészt növekedtek a politikai és gazdasági kényszerek az elmúlt évtizedhez képest, ugyanakkor új lehetőségek merültek fel az integráció és a párbeszéd tekintetében, az EGSZB ezen véleménye néhány megfontolásra érdemes intézkedési javaslatot kíván tenni az EU–ASEAN kapcsolatok újraindítása érdekében.

1.4 Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a méltó munkafeltételek szavatolása és az alapvető munkaügyi normákat meghatározó nyolc ILO-egyezmény tiszteletben tartása továbbra is a regionális partnerség előmozdításának elengedhetetlen feltétele marad. Ehhez hozzáadódik – Burma esetében – az emberi jogok védelmének problémája, mely áthághatatlan akadályt jelent az ezzel az országgal folytatandó tárgyalások esetleges megkezdése előtt, ahogyan azt az Európai Parlament 2008 januárjában világosan megfogalmazta. Az EGSZB üdvözli továbbá, hogy az EU és az ASEAN közötti kereskedelmi tárgyalások az ASEAN által megkötött többi kereskedelmi megállapodásnál ambiciózusabb célokat tűznek ki maguk elé, különösen a munkaügyi és környezetvédelmi normák, valamint a társadalmi párbeszéd vonatkozásában (3). Ebben az összefüggésben a kétoldalú megközelítést (lásd a 4.2.2. pontot) a regionális vagy multilaterális szintű gazdasági és kereskedelmi megállapodások előfeltételének kell tekinteni, nem pedig az azokról való lemondásnak. Az új kereskedelmi megállapodásokra irányuló tárgyalásokról szóló, 2008. áprilisi véleményében (CESE 773/2008) az EGSZB világossá tette, hogy mind ezen, mind pedig a „Globális Európa” című európai bizottsági közleményben előirányzott más tárgyalások esetében az Európai Bizottságnak a GSP Plus rendszer által felsorolt 27 egyezményt kellene „az ázsiai országokkal a fenntartható fejlődés fejezetéről megnyitott tárgyalások során a párbeszéd minimumküszöbének” tekintenie. Ez az ASEAN-nal folytatott tárgyalásokra is vonatkozott. A vélemény elismerte azonban, hogy ezt a feltételt „eseti alapon” kellene értékelni. E vélemény azt is világossá tette, hogy a kétoldalú megállapodásokat „a többoldalúsággal kompatibilis és azt végső soron még erősítő dolognak is kell tekinteni” (lásd az 1.2 pontot).

1.5 A tapasztalat azt mutatja, hogy kölcsönös előnyök származnak a világ különböző részein lévő nemzetközi partnerekkel folytatott együttműködésből és párbeszédből. Ez utóbbiak jobb kölcsönös megértést és hatékonyabb megközelítést tesznek lehetővé a megoldásra váró kihívások és problémák terén. Az EGSZB e tekintetben hangsúlyozza, hogy szükség van a szociális partnerek és a civil társadalom szervezeteinek fokozottabb bevonására – mind európai szinten, mind pedig a harmadik országok szintjén – az ASEAN országaival kötött szabadkereskedelmi megállapodások társadalmi-gazdasági fenntarthatóságra, valamint a versenynek leginkább kitett társadalmi csoportok sebezhetőségére gyakorolt hatását elemző folyamatokba, továbbá a civil társadalom megerősítésének és a fenntartható fejlődésnek az előmozdítására az EU-ASEAN közötti „strukturált párbeszéd” keretében. Ezzel kapcsolatban hangsúlyozni kell, hogy az ASEAN azon országaiban, amelyekben a civil szervezetek jobban gyökeret vertek (például Indonéziában, Thaiföldön és a Fülöp-szigeteken), az EU-val fenntartott kapcsolatok lényegesen hatékonyabbak. Jelenleg az a feladat, hogy a leggyengébb civil szervezetekkel is találjunk hatékony együttműködési módokat a régió többi országában.

1.6 Az EGSZB a többi európai intézménnyel való együttműködésben kész ösztönző szerepet játszani, valamint megkönnyíteni és szakértelmével erősíteni az ASEAN-hoz tartozó országok civil társadalmával folytatott párbeszédet, különösen a legsebezhetőbb csoportok tekintetében. Ezt a küldetést bizonyosan megkönnyíti és megerősíti, ha mindez az EU külkapcsolatokért felelős új diplomáciai szolgálatával való szoros együttműködésben és abba integrálva valósul meg.

1.7 Az EGSZB javasolja az EU és az ASEAN társadalmi szervezetei integrált és inkluzív platformjának létrehozását, melynek célja a régióközi integrációs folyamat fő tényezőinek támogatása, valamint a helyi civil társadalom szükségleteivel foglalkozó szervezetek megerősödésének támogatása, főként azokban az országokban, ahol ezek a szervezetek gyengébbek. Az EU és az ASEAN civil társadalmi szereplői közötti együttműködésnek ez az új eszköze az egyes esettanulmányokkal és az integrációs folyamat különböző szempontjaival, így a társadalmi-kulturális párbeszéddel, a tudományos és termelési együttműködéssel, az általános érdekű szolgáltatásokkal, a válságkezeléssel stb. kapcsolatos tapasztalatcserék révén előmozdítana egy kapacitásépítést célzó integrált stratégiát.

1.8 Ebben a szellemben az EGSZB javasolja, hogy vizsgálják meg egy európai alapítvány létrehozásának lehetőségét – esetleg az ASEAN Foundation (4) és az Asia Europe Foundation (ASEF) (5) részvételével –, mely kifejezetten az EU–ASEAN közötti társadalmi, civil, szakmai és kultúraközi párbeszédre irányul. Egy realisztikus éves tevékenységi program hasznos ellenőrző funkciót tölthetne be az érdekelt európai közintézmények szolgálatában.

1.9 Az EGSZB emellett az ajánlja, hogy rövid határidővel hozzák létre az ASEAN modelljeivel és részvételi rendszereivel kapcsolatos „éves jelentést” az elért eredmények ellenőrzése céljából, speciális tematikus súlypontokkal, mint például az élelmiszerbiztonsági, a vízgazdálkodási vagy az egészségügyi ágazat stb. A jelentés lehetőség lenne arra, hogy bizonyos időközönként átvilágítsák és elemezzék a társadalmi-kulturális területen konkrétan végrehajtott tevékenységeket, valamint elősegíthetné a legfőbb nemzetközi szervezetek, elsősorban a FAO, vagy más globális szintű szereplők (például az USA, Japán stb.) által követett hasonló modellekkel és tevékenységekkel történő összehasonlítást.

1.10 A szociális partnerek közötti párbeszéd és az intézményi együttműködés elősegítése érdekében végül állandó párbeszéd bevezetését javasoljuk az ASEAN tisztviselői és az EGSZB küldöttei között – támogatva ezáltal az intézményi összehasonlítás és együttműködés lehetőségeit –, melyre rendszeres időközönként kerülne sor, akár a szervezet életének fontosabb eseményeihez, akár az EU-ASEAN és az ASEM közötti strukturált párbeszéd vitáinak legfontosabb pillanataihoz kapcsolódóan. Példának okáért az Európai Bizottságnak elő kellene segítenie az ASEAN különböző szintű képviselői és az európai (illetve az érintett nemzeti) civil szervezetek képviselői közötti állandó párbeszédet egy közös és realisztikus cselekvési program alapján (például az EGSZB-vélemények megvitatása az ASEAN tagországaiban). E tevékenyég eredményei az EU és az ASEAN tagországainak nyelvein könnyen megérthető, minőségi, illetve mennyiségi értékelés formáját kell, hogy öltsék. Egy, az EGSZB égisze alatt megrendezendő EU-ASEAN fórum felkeltheti számos intézmény, valamint köz- és magánszervezet érdeklődését.

2. Az ASEAN jellemzői és története

2.1 Létrejöttétől napjainkig az ASEAN (Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetsége) lassan, fokozatosan fejlődik, és mára a kezdeti struktúrájánál bonyolultabb, új formát öltött. A hidegháborús geopolitika logikájában, a területbiztonság és a függetlenségüket nemrégiben elnyert államok legitimációja iránti igény miatt, valamint a többoldalú kapcsolatok előmozdítása érdekében létrejött ASEAN fokozatosan kiterjesztette a regionális integráció folyamatát, először a gazdaság és kereskedelem területére, majd az 1997-es gazdasági válság nyomán egy nagyobb mértékű intézményi, politikai–gazdasági és szociokulturális integrációs folyamat irányába.

2.2 Az EU az Európai Közösséget létrehozó Szerződésektől kezdve, de még inkább újabban, az egységes fizetőeszköz bevezetése és a keleti bővítés óta „természetes ösztönzőforrásként” szolgál az ASEAN számára, és az EU és az ASEAN közötti strukturált párbeszéd minden bizonnyal hatással volt a délkelet-ázsiai integrációs folyamat legutóbbi fejleményeire. A 2008. december 15-i ASEAN-charta (6) jogi személyiséggel ruházta fel a szervezetet. Az állam- és kormányfők 2009. évi, 14. csúcstalálkozója alkalmából az ASEAN útitervet jelölt ki arra vonatkozóan, hogy 2015-től közös piacként működjön. Az ASEAN szövetség tehát a következő három pilléren alapul: gazdasági közösség (AEC), politikai-biztonsági közösség (APSC) és társadalmi-kulturális közösség (ASCC) (7).

2.3 A gazdasági közösség megteremtése követi az AFTA szerződésben szereplő gazdasági liberalizációt (ASEAN Free Trade Area) és az ESEAN-on belüli befektetésekkel kapcsolatos liberalizációt, melyet az AIA (ASEAN Investment Area) szerződés szabályoz; a CLMV országai számára eltérést engedélyez öt éves időtartamra (8). A politikai és biztonsági közösség továbbra is elsősorban a kormányközi párbeszédhez kapcsolódik. A társadalmi-kulturális együttműködés elsősorban az oktatás terén való együttműködést, a humán erőforrások fejlesztését, a kutatás-fejlesztést és innovációt, a közhivatalokat, a jólétet, a szegénység csökkentését, az élelmiszerbiztonságot, a fertőző betegségek megelőzését és felügyeletét, a természeti katasztrófák kezelését, a kiskorúak, a nők és a fogyatékkal élő személyek jogainak védelmét, valamint a környezetvédelmet érinti.

2.4 Az ASEAN intézményi megerősítése a szervezet nemzetközi szerepének megerősödésével járt együtt. 2010. január elsejével életbe léptek a szabadkereskedelmi megállapodások Ausztráliával és Új-Zélanddal, Kínával és Indiával. Az Ausztráliával és Új-Zélanddal kötött megállapodás (ASEAN-Australia-New Zealand Free Trade Area, AANZFTA) a javak (az Indonéziából, Malajziából, a Fülöp-szigetekről és Vietnamból behozott termékek 99 %-a) kereskedelmének, a szolgáltatásoknak és a befektetéseknek a liberalizációját irányozza elő.

2.5 A Kínával kötött megállapodás (China ASEAN Free Trade Area, CAFTA) a vámilleték eltörlését tartalmazza 7000 árucsoport esetében (a vámtételek mintegy 90 %-ánál), integrált piacot teremtve mintegy 1,9 milliárd ember számára, melyet a cserekapcsolatok 4,5 milliárd dolláros volumene jellemez. A CLMV országainak esetében átmeneti időszakot határoztak meg 2015 végéig.

2.6 Az Indiával kötött megállapodás (ASEAN India Trade In Goods, TIG) a vámtarifák fokozatos liberalizációját irányozza elő a kereskedelemben részt vevő termékek több mint 90 %-a esetében, beleértve ebbe olyan speciális termékeket, mint a pálmaolaj, a kávé, a tea vagy a bors. A megállapodás ebben az esetben is egy több mint 1,8 milliárd emberből álló egységes integrált piac létrehozásával jár.

2.7 Az ASEAN ezenkívül a politikai és gazdasági együttműködés terén kiemelt kapcsolatokat tart fenn Dél-Koreával, Japánnal és Kínával is (ASEAN+3-as csoport) és az Egyesült Államokkal, amely, mint közismert, stratégiai érdekeltségekkel rendelkezik a Csendes-óceán dél-keleti térségében és már kötött egy szabadkereskedelmi megállapodást Szingapúrral. Kiemelt stratégiai jelentőséggel bír Obama elnök javaslata arra vonatkozóan (a tárgyalások március óta folyamatban vannak), hogy a – jelenleg Bruneit, Chilét, Új-Zélandot és Szingapúrt összefogó – Trans-Pacific Partnership-TPP-t terjesszék ki az USA-ra, Ausztráliára, Perura és Vietnámra is.

3. EU–ASEAN: a kapcsolatok jelenlegi állása

3.1 Az EU-ASEAN közötti kapcsolatok jelentősége egyértelmű a két gazdaságföldrajzi térség kereskedelmi és pénzügyi kapcsolatainak tekintetében. Az Európai Bizottság 2006-os Global Europe című közleményében az ASEAN-t a növekedési potenciál tekintetében legkiemeltebb piacok között említette: 2004 és 2008 között a javak és szolgáltatások EU–ASEAN közötti kereskedelme több, mint 25 %-kal növekedett és 2008-ban elérte a 175 milliárd eurót (a DG Trade adatai alapján).

3.2 Az ASEAN jelenleg az Európai Közösség harmadik legfontosabb kereskedelmi partnere az Egyesült Államok és Kína után, összes behozatalának mintegy 7 %-ával. Az EU–ASEAN kereskedelmi mérlege jelentős deficitet mutat, amely 2008-ban (az Eurostat adatai szerint) mintegy 25 milliárd eurót tett ki. Az EU mindenekelőtt gépeket (2008-ban 29,2 milliárd euróért) és mezőgazdasági termékeket (2008-ban 12,4 milliárd euróért) importál, miközben a szolgáltatások területén többlet mutatható ki (2007-ben +2,6 milliárd euró, az Eurostat adatai szerint).

3.3 A befektetések tekintetében a 2005 és 2008 közötti időszakban az EU-ból az ASEAN felé irányuló tőkeáramlás 200 %-os növekedést mutatott (az Eurostat adatai szerint 105,4 milliárd euró összértéket ért el). Az európai befektetők az ASEAN-ba áramló közvetlen külföldi összbefektetések mintegy 27 %-át adják. Ezek túlnyomó többsége Szingapúrt (65 %) célozza, ezt követi Malajzia (9 %), Thaiföld, Indonézia, Brunei és Vietnám (mindegyik 5–7 %), míg a befektetések kevesebb, mint 1 %-a áramlik más országok felé. Ugyanebben az időszakban viszont az ASEAN-ból az EU felé irányuló tőkeáramlás is jelentősen emelkedett: 2007-ben 29,7-ról 43,6 milliárd euróra (az Eurostat adatai alapján). A kifelé irányuló tőkeáramlás 85 %-a mindazonáltal összesen két országból jön: Szingapúrból és Malajziából (9).

3.4 Bár a kereskedelmi és pénzügyi kapcsolatok mértéke növekszik, az ASEAN piacai jelentős vámjellegű és nem vámjellegű korlátozásokat tartanak fenn. Ezeknek a korlátozásoknak a megszüntetése egy EU–ASEAN szabadkereskedelmi megállapodáson keresztül egyértelmű haszonnal járna az Európai Unió számára, főként a szolgáltatások területén, de az ASEAN országai részére is, amelyek számára a tendenciát tekintve a haszon – bár különböző mértékben jelentkezik – annál magasabb, minél nagyobb az integráció mértéke (lásd a TSIA-t, DG Trade) (10).

3.5 2007 júliusában kereskedelmi tárgyalások kezdődtek meg az EU és a legkevésbé fejlett országok közé nem tartozó hét ASEAN-ország (11) között, amelyeket azonban 2009 márciusában közös megállapodással felfüggesztettek. A kereskedelmi tárgyalások során áthághatatlan akadálynak bizonyult az ASEAN-partnerek nagymértékű különbözősége gazdasági szempontból (eltérő a humán fejlettség mértéke, a várható élettartam, a szegénységi szint, illetve az állami kiadások prioritásai) és az alkalmazott kereskedelmi politikák terén, amihez alapvető politikai különbségek is társulnak (elegendő a katonai diktatúrára vagy az emberi jogokkal kapcsolatos kérdésekre gondolni Burma/Mianmarban). E témában az EGSZB csatlakozik az Európai Parlament álláspontjához, mely 2008. januárjában nemlegesen nyilatkozott a jelenlegi katonai diktatúra irányítása alatt álló Burmával kötendő kereskedelmi megállapodás időszerűségét illetően.

3.6 Miközben a gazdasági és kereskedelmi integrációra irányuló törekvésekből kifogyott a lendület, az EU és az ASEAN közötti politikai és intézményi kapcsolatok – kizárólag kormányközi szinten ugyan – lassan megélénkültek. Példa erre többek között az ASEAN-EU program a regionális integráció támogatásáért (I. és II. ütem) (12), a Transzregionális EU–ASEAN kereskedelmi kezdeményezés (TREATI) (13), valamint az EU–ASEAN közötti regionális párbeszéd eszköze (READI). (14)

3.7 E megállapodások mellett a két szervezet közös nyilatkozatot is elfogadott a terrorizmus elleni küzdelemről (14. miniszteri találkozó, 2003.) (15); 2007. március 15-én Nürnbergben pedig a 16. miniszteri találkozó keretében közös cselekvési tervet fogadtak el (Nürnbergi cselekvési terv a 2007–2012 közötti időszakra).

3.8 Az EU és az ASEAN ezen túlmenően külügyminisztereik és magas rangú tisztviselőik közös találkozói formájában tartja fenn a politikai együttműködést. Az EU–ASEAN külügyminiszterek 2009. május 27–28-án, a kambodzsai Phnom Penh városában tartott, 17. találkozója alkalmat adott a nürnbergi cselekvési terv végrehajtásának első két évéről szóló mérleg elkészítésére, illetve a sürgető kérdések megvitatására (mint a globális recesszió és az A/H1N1 vírussal kapcsolatos járvány veszélye). Összegzésképpen új dokumentum került elfogadásra, mely meghatározza a 2009–2010-es kétéves időszakban követendő prioritásokat és célkitűzéseket: lásd az úgynevezett „Phnom Penh Agenda”-t.

3.9 Bár nem tartozik bele szorosan az EU–ASEAN párbeszédbe, megemlítendő még az ASEM-mel (Asia–Europe Meeting) kapcsolatos pozitív tapasztalat, mely továbbra is az Európa és Ázsia közötti többoldalú kapcsolattartás elsőszámú csatornája jelenleg. (16) Az éves kétoldalú kormányközi csúcstalálkozók (17) mellett az ASEM az Ázsia és Európa Civil Fórumát (Asia Europe People’s Forum), az Ázsia–Európa Parlamenti Partnerséget és az Ázsia–Európa Vállalkozói Fórumot is megrendezi. Ezenkívül létrehozott egy Trans-Eurasia Information Network (TEIN) elnevezésű hálózati platformot is az oktatási és kutatási együttműködés elősegítése érdekében (18).

4. Az EU–ASEAN kapcsolatok fontosabb témái

4.1 Az EGSZB véleménye szerint – a teljesség igénye nélkül – hasznos lenne a figyelmet néhány olyan, elsőbbséget élvező és kritikus kérdésre összpontosítani, amelyek stratégiai jelentőségűeknek tekinthetők az EU–ASEAN kapcsolatok jövőbeli alakulása szempontjából, az irányvonalak és a konkrét intézkedések lehetőségeinek meghatározása céljából.

4.2 Ahogyan fent már aláhúztuk, az EU–ASEAN tárgyalások jelenleg szünetelnek. A térségbeli jelenlétének fenntartása érdekében az EU tárgyalásokat kezdett az ASEAN néhány tagállamával (Szingapúrral és Vietnámmal kezdve a sort) kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodások aláírása érdekében.

4.2.1 Kétségtelen, hogy az ASEAN országai továbbra is igen eltérőek mind politikai-intézményi (az ASEAN-ban demokratikus és tekintélyelvű rendszerek egyaránt megtalálhatóak, nem beszélve olyan valódi katonai diktatúrákról, amilyen Burmát jellemzi), mind gazdasági szempontból (valamennyi társadalmi-gazdasági fejlettségi mutató alapján jelentős eltérés tapasztalható az ún. ASEAN-6 országok gazdasága és a 4 új CLMV tagország között). Az ASEAN intézményei (a titkárság és az elnökség) ráadásul nem rendelkeznek a tárgyalásokra vonatkozó mandátummal. Óvatosságra intenek ezenkívül a CLMV-országok mély gazdasági integrációjával járó szociális költségek is (19).

4.2.2 Ugyanakkor a kétoldalú megállapodások opciója továbbra is jellemzően „a második legjobb” választás marad, egyes országoknak (Burma, Kambodzsa és Laosz) a tárgyalásokból való kizárását pedig maguk az ASEAN tagországok illették éles kritikával. Ezenfelül alapvetően fontos és nélkülözhetetlen regionális alapon megvalósuló valódi tárgyalást elősegíteni a térségbeli európai jelenlét megerősítése érdekében, valamint – a térségbeli gazdaságok szoros összefonódását látva – a Kínával való párbeszéd előmozdítása végett. Ebből a szemszögből az ASEAN országokkal megkötendő kétoldalú szerződések elindítását kizárólag a regionális természetű politikai partnerségre vonatkozó szélesebb megállapodás felé vezető első lépésnek szabad tekinteni, mind az ázsiai térségnek a nemzetközi politikai-gazdasági egyensúlyban és közvetetten az EU–Kína kapcsolatokban betöltött központi szerepe miatt, mind pedig a délkelet-ázsiai térség országainak – az EU által technikailag és pénzügyileg támogatott – arra irányuló szándéka miatt, hogy 2015-re közös piacot hozzanak létre.

4.3 Az EU a kiszélesített együttműködésre vonatkozó különleges megállapodásokról (Partner and Co-operation Agreements-PCAs) tárgyal az ASEAN országaival, és támogatja az ASEAN kezdeményezést az integráció előmozdításáért (IAI), valamint a szubregionális növekedés területeivel kapcsolatos kezdeményezéseket (20). Emellett megerősödött az együttműködés az oktatás és szakképzés területén, a legfontosabb célkitűzések között az oktatási standardok emelése, a nyelvtanulás előmozdítása, valamint a modern információs és kommunikációs technológiák használata szerepel (21).

4.3.1 Az élelmiszerbiztonság kényes kérdésére való tekintettel az EU erősíteni kívánja a FAO-val való együttműködését a régióban. A FAO az ASEAN-nal közösen létrehozta az ASEAN Integrated Food Security Framework (AIFS) keretmegállapodást, illetve a hozzá tartozó stratégiai cselekvési tervet (Strategic Plan of Action for Food Security (SPA-FS). A FAO ezen felül egyetértési megállapodást készít elő az ASEAN-nal a kölcsönös kapcsolatok formalizálása céljából, valamint a régió élelmiszer-biztonságát érintő technikai segítségnyújtással kapcsolatos intézkedések megkönnyítése érdekében.

4.3.2 A régiónak a külső behatásokkal szembeni sebezhetőségére tekintettel, valamint a szabadkereskedelmi megállapodások megkötése által kiváltott várható mellékhatások miatt, melyek egyes tagországok és a szabad versenynek jobban kitett némely társadalmi csoport sebezhetőségét növelni fogják, nagyobb figyelmet kell szentelnie a gazdasági együttműködés ezen részeinek, beleértve az egyéb nemzetközi intézményekkel és kutatóközpontokkal való tudáscserét is.

4.4 Az Európai Unió és az ASEAN közötti együttműködés továbbra is határozottan kormányközi természetű, és a külügyminiszterek és magas tisztviselők részvételével rendszeres időközönként (kétévente) megrendezett találkozók által bontakozik ki. Ezek a miniszteri találkozók ugyanakkor hozzájárultak a külpolitikai kérdésekben elfoglalt álláspontok fokozódó közeledéséhez. Így például az EU csatlakozási kérelmet nyújtott be az ASEAN Treaty of Amity and Co-operation-hoz (ASEAN Barátsági és Együttműködési Szerződés), az ASEAN pedig e célból elfogadta a Szerződésnek nemzetek fölötti jogi személyekre való kiterjesztését.

4.4.1 A 2009–2010-es kétéves időszakra vonatkozó társadalmi-kulturális együttműködést a Phnom Penh-i menetrend szabályozza, amely közös követendő célkitűzéseket határoz meg különböző ágazatok számára: az egészségbiztonságtól, a tudomány és technológia, a szakképzés, a művészeti és kulturális örökség védelmének területéig. Mindazonáltal a civil társadalom bevonása még a társadalmi együttműködés területén is paradox módon szerény marad. Jelenleg ugyanis hiány van olyan testületekből, amelyek lehetővé tennék a szociális partnerek és a többi polgár különböző igényeinek és elvárásainak kifejezését a jelenlegi helyzettel, illetve az EU–ASEAN együttműködés jövőbeli perspektíváival kapcsolatban. (22)

4.4.2 Végül az emberi jogok szempontjából elégedettségre ad okot az emberi jogok védelmével foglalkozó kormányközi bizottság nemrégiben (az ASEAN chartájának hatálybalépése által) történt létrehozása. Bár a testületnek (legalábbis jelenleg) nincsen kényszerítő és szankcionáló ereje, így inkább az emberi jogok támogatásáért, mint védelméért felelős, kétségkívül egy első lépésről van szó az emberi jogok összetettebb védelme felé, amely a szervezet feladata lesz majd az elkövetkezendő években. AZ EGSZB ugyanakkor hangsúlyozza, hogy amennyiben nem történik változás az emberi jogok helyzetét illetően, nincs lehetőség előrehaladásra a jelenlegi burmai katonai diktatúrával való tárgyalások során.

Kelt Brüsszelben, 2010. május 26-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Mario SEPI

(1) EXT/132 (1996); EXT/153 (1997).

(2) Lásd az Európai Bizottság 2006. évi közleményét: Globális Európa: nemzetközi versenyképesség.

(3) Bár nem lehet összehasonlítani a két helyzetet, az EU és Dél-Korea közötti szabadkereskedelmi megállapodás 13. fejezete hasznos hivatkozási pont lehet.

(4) Az ASEAN alapítványa 1997. december 15-én került létrehozásra Kuala Lumpurban, a szövetség 30. évfordulója alkalmából. Célja Dél–Kelet–Ázsia népei életmódjának és jólétének javítása és a tudatosság növelése a regionális integráció kedvező hatásaival kapcsolatban, az emberek közötti kapcsolatok fejlesztése, valamint a társadalmi és akadémiai intézmények közötti együttműködés fejlesztése által.

(5) Az Asia-Europe Foundation-t (ASEF) 1997 februárjában hozták létre az ASEM-hez tartozó országok, feladata az Ázsia és Európa népei közötti párbeszéd és együttműködés előmozdítása kulturális és intellektuális cserék, valamint az emberek közötti kapcsolatok fejlesztése révén, az érintett országok civil társadalmának és közösségeinek bevonása mellett.

(6) Lásd: Az ASEAN chartája, Szingapúr, 2007. november 20. Ez az alkotmányszerződés képezi a szervezet alapvető keretét. A Charta preambulumból, 13 fejezetből és 55 cikkből áll.

(7) Lásd: Az ASEAN gazdasági közösségére (AEC) vonatkozó projekt (Szingapúr, 2007. november 20.); ASEAN politikai-biztonsági közösségére (APSC) vonatkozó projekt (Cha-Am, 2009. március 1.) és Az ASEAN társadalmi-kulturális közösségére (ASCC) vonatkozó projekt (Cha-Am, 2009. március 1.).

(8) A CLMV betűszó a szervezet újabb tagjaira vonatkozik (Kambodzsa, Laosz, Myanmar és Vietnám).

(9) Az ASEAN világszinten az első 100-ba tartozó 18 multinacionális cége közül 11 Szingapúrban, 6 pedig Malajziában található (az UNCTAD adatai alapján).

(10) DG Trade, Trade Sustainability Impact Assessment (TSIA) of the FTA between the EU and ASEAN, 2009 június, TRADE07/C1/C01 – Lot 2.

(11) Indonézia, Malaysia, Szingapúr, Brunei, Thaiföld, Fülöp-szigetek, Vietnám.

(12) A Regionális integráció támogatására szolgáló ASEAN–EU program (ASEAN-EU Programme for Regional Integration Support (APRIS I), melynek aláírására 2003 szeptemberében, Dzsakartában került sor, 4,5 millió euróval járult hozzá a vientianéi cselekvési program céljainak teljesítéséhez, az ASEAN egyablakos rendszerének megvalósításához a vámeljárások harmonizálása érdekében, a kereskedelem technikai akadályainak csökkentéséhez, a régió minőségi szabványainak összehangolásához és az ASEAN-titkárság technikai jellegű támogatásához. Az APRIS II fontosabb célkitűzései (lásd: A regionális integráció támogatására szolgáló ASEAN–EU program (APRIS)-II. szakasz, Dzsakarta, 2006. november) viszont a következők: a kereskedelem területén az ASEAN-szabványok nemzetközi szabványokhoz történő hozzáigazításának támogatása, beruházási téren cselekvési terv elfogadásának elősegítése a tőke régióba történő beáramlása és szabad mozgása előtt álló akadályok felszámolásának meggyorsítása érdekében, intézményi téren a konfliktuskezelésre szolgáló ASEAN-mechanizmus megszilárdításának elősegítése, valamint az ASEAN titkárságának támogatása, hogy biztosítani lehessen hatékony működését. Az APRIS II a 2006–2009-es időszakra vonatkozik, és pénzügyi fedezetét az EU egy korai, 8,4 millió eurós kötelezettségvállalása garantálja. 2007-ben további 7,2 millió eurós támogatást kaptak az APRIS-II projekt kezdeményezései, mindenekelőtt abból a célból, hogy a régió országai közös szabványokat alakítsanak ki a mezőgazdasági-élelmiszeripari, az elektronikai, a kozmetikai és a fatermékszektorban.

(13) Technikai segítségnyújtásra vonatkozó program, amellyel az EU a délkelet-ázsiai országokat abban támogatja, hogy gyorsabban elérjék az ASEAN által kitűzött integrációs célokat a következő területeken: az agrár-élelmiszeripari és ipari termékekre vonatkozó szabványok, valamint a kereskedelem technikai akadályai. Lásd: Transzregionális EU–ASEAN kereskedelmi kezdeményezés, Luang Prabang, 2003. április 4.

(14) A READI lefedi az együttműködés összes nem kereskedelmi területét, és előmozdítja a politikai párbeszédet a közös érdeklődésre számot tartó területeken, mint amilyen például az információs társadalom, az éghajlatváltozás, a polgári légi közlekedés biztonsága, a foglalkoztatás és a szociális ügyek, vagy az energia, a tudomány és a technológia.

(15) Lásd: Közös nyilatkozat a terrorizmus elleni küzdelemről, Brüsszel, 2003. január 27–28.

(16) Az ASEM jelenlegi 45 tagja a világ éves GDP-jének mintegy felét, a világ összlakosságának mintegy 60 %-át és a világkereskedelem mintegy 60 %-át jelenti (az Európai Bizottság adatai).

(17) A nyolcadik csúcstalálkozóra ez év októberében Brüsszelben kerül sor, és témája „az életminőség javítása” lesz.

(18) A TEIN3 projekt (http://www.tein3.net/) az ázsiai–csendes-ócenáni térség mintegy 8 000 kutatási központja és akadémiai intézménye számára hozott létre egy portált, mely a tudományos együttműködést és az európai partnerintézményekkel közös projektekben való részvételt segíti elő. Az Európa és Ázsia közötti kutatás során a telematikus együttműködést a GÉANT hálózattal való számítógépes kapcsolat biztosítja.

(19) A WTO által elfogadott „speciális és differenciált megközelítés” szerint az EU kész figyelembe venni a partnerországok eltérő fejlettségi szintjét. Figyelmet érdemel az, hogy Laosz és Kambodzsa exportja már most kedvezményes hozzáférést élvez az uniós piachoz a „Bármit, csak fegyvereket ne!” kezdeményezésnek köszönhetően.

(20) Jelenleg öt közös projekt van megvalósítási szakaszban, 55,5 millió euró összköltségvetéssel.

(21) Elsőbbséget kell biztosítani a szakképzéssel, a közlekedéssel, az energiával és a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos projekteknek. Lásd: Regional EU-ASEAN Dialogue Instrument, Kuala Lumpur, 2005.

(22) Az egyetlen (részbeni) kivétel a 2001-ben létrehozott, brüsszeli székhelyű ASEAN-EU Business Network, melynek célja a felek közötti kereskedelmi kapcsolatok ösztönzése.