HU    HU HU 
 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 23.7.2009 
COM(2009) 378 végleges 
  
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNA K, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, 
AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁ LIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK 
BIZOTTSÁGÁNAK 
a KHV-irányelv alkalmazásáról és hatékonyságáról  
(a 97/11/EK és a 2003/35/EK irányelvve l módosított 85/337/EGK irányelv) 
 
HU 2   HU A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNA K, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, 
AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁ LIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK 
BIZOTTSÁGÁNAK 
a KHV-irányelv alkalmazásáról és hatékonyságáról  
(a 97/11/EK és a 2003/35/EK irányelvve l módosított 85/337/EGK irányelv) 
1. S ZAKPOLITIKAI ÉS JOGI HÁTTÉR  
E jelentés célja az egyes köz- és magánpr ojektek környezetre gyakorolt hatásainak 
vizsgálatáról szóló, a 97/11/EK irányelvvel1 és a 2003/35/EK irányelvvel2 módosított 
85/337/EGK tanácsi irányelv3 (a környezeti hatásvizsgálatokról szóló irányelv, a 
továbbiakban: KHV-irányelv) Európa i Unión belüli alkalmazásának és 
hatékonyságának értékelése.  
A KHV-irányelvr ől annak 11. cikke alapján már korá bban is rendszeresen készültek 
hasonló jelentések.  E jelentések alapján került  sor 1997-ben a KHV-irányelv 
módosítására. A 97/11/EK irányelv révén kiterjedt a KHV-ir ányelv hatálya, 
megerősödtek az eljárási szakaszok, és beépültek az irányelvbe az országhatáron 
átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló espoo-i ENSZ/EGB egyezményben 
előírt változások. Miután a Közösség (199 8 júniusában) aláírta a környezeti 
ügyekben az információhoz való hozzáférésr ől, a nyilvánosságnak a 
döntéshozatalban történ ő részvételér ől és az igazságszolgáltatáshoz való jog 
biztosításáról szóló Aarhusi Egyezményt , a közösségi jogszabályokat összhangba 
kellett hozni az említett egyezménnyel.  Ennek következtében a KHV-irányelvet 
módosította a 2003/35EK irányelv, amelyne k célja az volt, hogy a nyilvánosság 
döntéshozatalban történ ő részvételére vonatkozó rendelkezéseket hozzáigazítsa az 
Aarhusi Egyezményben foglaltakhoz.  
Az irányelv a környezet és az életmin őség megóvását célozza, egyben gondoskodik a 
tagállami jogszabályok egymáshoz való közelítésér ől a köz- és magánprojektek 
környezeti hatásainak vizsgálata tekintetéb en. Azáltal, hogy projektek széles körét 
fedi le és teszi környezeti szempontból tartóssá, alapvet ő szerepet játszik a 
környezetvédelmi integrációban. Az e cél el érésére szolgáló eszközök meghatározása 
az irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében található, amely el őírja, hogy azoknak a 
köz- és magánprojekteknek az esetében, amelyek – tö bbek között jellegüknél, 
méretüknél vagy elhelyezkedésüknél fogva  – a környezetre várhatóan jelent ős hatást 
gyakorolnak, az engedélyezés el őtt kötelez ő engedély iránti kérelmet benyújtani és 
környezeti hatásvizsgálatot végezni. Azáltal, hogy mi nimumkövetelményeket vezet 
be különösen a hatásvizsgálatnak alávetend ő projekttípusokra, a projektgazdák f őbb 
kötelezettségeire, a hatásvizsgálat tart almára, valamint a hatáskörrel rendelkez ő 
hatóságok és a nyilvánosság részvételére vonatkozóan, az iránye lv összehangolja a 
környezeti hatásvizsgálat alapelveit.  
                                                 
1 HL L 73., 1997.3.14., 5. o. 
2 HL L 156., 2003.6.25., 17. o. 
3 HL L 175., 1985.7.5., 40. o. 
 
HU 3   HU A tagállamok mára átfogó szabályozási kerete ket hoztak létre. Továbbra is kihívást 
jelent azonban annak biztosítása, hogy az irányelvet valamennyi tagállamban 
hatékonyan és következetesen ha jtsák végre. E jelentés, am ely a végrehajtás 20 évét 
értékeli, ezzel a kihívással kíván szembenézn i. A jelentés összeállításához felhasznált 
főbb forrásokat az 1. mellékletben soroljuk fel.  
A jelentés elkészítése több szempontból is id őszerű: 
– az EU 2004-es és 2007-es b ővítését követ ően 12 új tagállamban kezdték meg az 
irányelv alkalmazását;  
– egyre számottev őbb környezeti kihívások jelentkezn ek az éghajlatváltozás és a 
biológiai sokféleség területén;  
– az Európai Bíróság (EB) több olyan fontos döntést is hozott, amelyek 
hozzájárultak egyes KHV-rendelk ezések pontosításához;  
– szinergiát kell teremteni az irányelv és az espoo-i egyezmény között, különös 
tekintettel a stratégiai kör nyezeti vizsgálatról szóló jegyz őkönyvre4;  
– megalkotóinak szándéka sz erint a KHV-irányelv a jöv őbeli egyszer űsítések5 
lehetséges eszköze; célja az átfedések és a hiányosságok feltárása, valamint az, 
hogy meghatározza a szabályozási és igazgatás i terhek csökkentés ének lehetséges 
módjait, különösen a határokon átnyúló (például cs ővezetékekkel vagy tenger 
alatti távvezetékekkel kapcsolato s) projektek vonatkozásában.  
A jelentés kiemeli a KHV-irányelv er ősségeit, megjelöli a továbbfejlesztést igényl ő 
fontosabb területeket, és aj ánlásokat is tartalmaz, ahol erre szükség van. Végül 
áttekintést nyújt az irányelv jobbításának lehetséges módjairól.  
2. A  KHV- IRÁNYELV ER ŐSSÉGEI  
2.1. Átfogó KHV-rendszerek létreh ozása valamennyi tagállamban 
Általánosságban elmondható, hogy a tagá llamok a KHV-irányelv rendelkezéseit 
jórészt az irányelv céljaival és követelmé nyeivel összhangban ültették át nemzeti 
jogukba. A tagállamok esetenként az irá nyelvben foglalt minimumkövetelményeknél 
szigorúbb kötelezettségeket írtak el ő, nevezetesen a környezeti hatásvizsgálat olyan 
alapvető fontosságú szakaszait illet ően, mint a szűrés és az alkalmazási kör 
meghatározása :  
– A szűrés a KHV-folyamat azon része, amely során megállapítják, hogy szükség 
van-e környezeti hatásvizsgálatra.  Egyes tagállamokban kötelez ő környezeti 
hatásvizsgálatot végezni bizonyos, a II. mellékletben felsorolt projekttípusok esetében, illetve az I. és a II. melléklet ben felsoroltakon kívül még néhány további 
projektkategória vona tkozásában is.  
– Az alkalmazási kör meghatározása  a KHV-folyamat azon része, amely során 
meghatározzák, hogy a hatáskörrel rendelkez ő hatóság számára benyújtandó 
környezeti információknak milyen témakör ökre kell kiterjedniük, és milyen 
mélységben. Ez a szakasz f ontos eleme minden megfelel ően működő KHV-
rendszernek, f őként azért, mert javítja a környezeti hatásvizsgálat min őségét. 
Számos tagállam az irányelvben foglalt minimumkövetelményeken túlmutató 
                                                
 
4 A jegyz őkönyvet a 2008/871/EK határozattal (HL L 308., 2008.11.19., 33. o.) hagyták jóvá. 
5 COM(2009) 15 
 
HU 4   HU rendelkezéseket hozott, kötelez ővé téve az alkalmazási kör meghatározását, és 
lehetőséget biztosítva nyilvános konzultáci ó folytatására az alkalmazási kör 
meghatározása során. 
2.2. A nyilvánosság intenzívebb bevon ása a döntéshozatali folyamatba   
A 2003/35/EK irányelvet 2005. június 25-ig  kellett átültetni a nemzeti jogba. E 
jelentés készítése idején Írország vo lt az egyetlen tagállam, amelyben még nem 
zárult le az irányelv átültetése; az Európai Bíróság egyel őre nem hozott döntést az 
ügyben (C-427/07). Általában úgy t űnik, hogy még mindig igen kevés tapasztalat áll 
rendelkezésre a 2003/35/EK irányelvvel beve zetett új rendelkezések alkalmazását 
illetően. A rendelkezések végrehajtása tekintetében a rendelkezésre álló információk 
alapján megfogalmazott el őzetes megállapítások a 2. mellékletben olvashatók. 
Érdemi következtetéseket majd a nemze ti átültetési intézkedések megfelel őségének 
jelenleg folyamatban lév ő értékelése nyomán lehet levonni. 
A tagállamok többsége arról számolt be, hogy a 2003/35/EK irányelvvel bevezetett 
módosításoknak köszönhet ően a nyilvánosság nagyobb mért ékben kapcsolódik be a 
döntéshozatali folyamatba. Ezenkívül az EU-hoz 2004-ben, illetve 2007-ben csatlakozott tagállamok jelentésében az is szerepel, hogy azáltal, hogy fokozta a 
nyilvánosság részvételét és az átláthat óságot a döntéshozatal ban, a KHV-irányelv 
közvetlenül hozzájárult a demokratikus fejl ődés megszilárdításához. 
2.3. A KHV-irányelv rendelkez éseinek az Európai Bíróság általi pontosítása 
Az EB hangsúlyozta azt a tényt, hogy az irányelv – tág alkalmazási köréb ől és 
céljaiból fakadóan – korlátozza a tagá llamok mérlegelési jogkörét. Az EB 
döntéseinek többsége a sz űrésre összpontosít, illetve  annak a kérdésnek az 
eldöntésére, hogy szükséges-e környezeti hatá svizsgálatot végezni. Az EB ezenkívül 
értelmezett egyes projektkategóriákat és az engedély  fogalmát, valamint foglalkozott 
az engedély nélkül elindított projektek utólagos szabályossá tételét célzó rendezési engedélyek kérdésével is.  A közelmúltban született döntések f őbb megállapításait a 
3. melléklet tartalmazza.  
2.4. A KHV-irányelv általános el őnyei 
Az irányelv értéke lése két fontos el őnyre világított rá. El őször is a környezeti 
hatásvizsgálatnak köszönhet ően a környezetvédelmi megfontolások kezdett ől fogva 
szerepet kapnak a döntéshozatali folyamat ban. Másodszor, a nyilvánosság bevonása 
révén a KHV-eljárás nagyobb átláthatóságot  biztosít a körny ezetvédelmet érint ő 
döntéshozatal során, ami a döntések szélesebb kör ű társadalmi elfogadottságát 
eredményezi. Noha a környeze ti hatásvizsgálatok legtöbb el őnye nem fejezhet
ő ki 
pénzben, széles körben elfogadott és a rendelkezésre álló tanulmányok által is 
megerősített megállapítás, hogy a körny ezeti hatásvizsgálatok elvégzéséb ől származó 
előnyök jelent ősebbek, mint az ilyen hatásvizsg álatok megvalósításának költségei6.  
                                                 
6 A KHV megvalósításának költségei a projekt összkö ltségének százalékos arányában kifejezve általában 
0,1% (nagyszabású projektek esetében) és 1,0% (kisebb projektek esetében) között változnak. E 
költségek értelemszer űen tájékoztató jelleg űek, és nem veszik figyelembe az egyéb költségeket (például 
a későbbi módosításokkal, a jelentéstétellel, a késedelmekkel összefügg ő kiadásokat).  
 
HU 5   HU Ezen túlmen ően a Bizottság az uniós regionális po litika keretében társfinanszírozott 
projektek (és különösen a nagyobb szabású projektek) vizsgálata során azt 
tapasztalta, hogy a környeze ti hatásvizsgálatok kedvez ő hatást gyakoroltak a 
projekttervezésre és a döntéshozatali foly amatra (beleértve a környezetvédelemmel 
foglalkozó hatóságok és a nyilvá nosság részvételét is), és el őmozdították a 
környezetvédelmi szempontok figyelembevételét. 
Végezetül az irányelv végrehajtása sajá tos dinamikus folyamatokat indított el 
nemzeti szinten. Számos esetben a tagáll amok túlmentek az irányelvben foglalt 
minimumkövetelményeken és (az EK-Szerz ődés 176. cikke alapján) azoknál 
szigorúbb, a környezet hatékonyabb védelmére és nagyobb átláthatós ág biztosítására 
irányuló rendelkezéseket f ogadtak el. Több tagállam saját iránymutatást is 
kidolgozott a helyes gya korlatra és konkrét projektkat egóriákra, illetve témakörökre 
vonatkozóan. Ezek a tagállami tapaszta latok uniós szinten is megoszthatók. 
Következésképpen megállapítható, hogy a KHV-irányelv legf őbb célkit űzése 
megvalósult, és eljött az ideje annak, hogy magasabb szintre emeljük az irányelvben 
foglalt minimumkövetelményeket, illetve továbbfejlesszük magát az irányelvet. 
3. A  KHV- IRÁNYELV TOVÁBBFEJLESZTÉST IGÉNYL Ő TERÜLETEI  
Végrehajtásának 20 éve során a KHV-irányelv fejl ődésen ment keresztül. Ezzel 
egyidejűleg az uniós jogszabályok köre is b ővült és új szakpolitikák bontakoztak ki. 
Amellett, hogy gondoskodni kell a KHV-irányelv uniós szint ű, hatékony 
végrehajtásáról, ki kell jelölni azokat a problémás területeket – például a végrehajtás terén mutatkozó hiányosságok, az egyéb jogs zabályokkal való átfedések, valamint az 
irányelv és más uniós szakpol itikák között fenná lló következetlenség ek kérdését –, 
amelyek tekintetében javításokra van sz ükség, és adott esetben ajánlásokat kell 
megfogalmazni e javításokra vonatkozóan. 
3.1. A sz űrési eljárással kapcsolatos aggodalmak 
A KHV-irányelv tág mozgásteret biztosít a tagállamok számára, amelyek esetenkénti 
vizsgálattal vagy saját nemzeti küszöbért ékeik vagy kritériuma ik alapján dönthetik 
el, hogy kell-e környezeti hatásvizsgálatot végezni a II. mellékletben felsorolt projektek esetében. A szóban forgó küszöbért ékek és kritériumok meghatározásakor 
a tagállamoknak figyelembe kell venniük a III. mellékletben meghatározott kiválasztási kritériumokat. Ez a rendelk ezés, amely a szubszidiaritás elvén alapul, 
jelentős eltérésekhez vezetett a tagállami küsz öbértékek és kritériumok típusait és 
szintjeit illet ően.  
Az irányelv végrehajtása során szerzett tapasztalatok és az ítélkezési gyakorlat azt 
mutatják, hogy a tagállamok a küszöbértékek megállapításakor gyakran túllépik 
mérlegelési jogkörüket, vagy oly módon, hogy a III. mellékletben foglalt kiválasztási 
kritériumoknak csak egy részét vesz ik figyelembe, vagy azáltal, hogy egyes 
projekteket eleve mentesítenek a vizs gálati kötelezettség alól. Ezen túlmen ően a 
különböző tagállamokban végrehajto tt környezeti hatásvizsgál atok száma – jóllehet 
általában emelked ő tendenciát mutat – igen változó (a 100-nál is kevesebbt ől 5000-ig 
terjed); még hasonló méret ű tagállamok összevetése is na gy eltéréseket eredményez. 
A küszöbértékek szintje egyértelm űen befolyásolja a környezeti hatásvizsgálatok 
 
HU 6   HU számát. Ezenkívül a kumulatív hatásokat továbbra is sok esetben figyelmen kívül 
hagyják, és nem sikerült megoldást találni az úgynevezett „szalámitaktika”7 
gyakorlatának kiküszöbölésére sem, kül önösen a nagyszabású beruházási tervek 
vonatkozásában. E tényez ők veszélyeztethetik az irányelv legitimációját és 
alááshatják a közös sz űrési előírások létrehozására irányuló er őfeszítéseket. Ezért 
indokolt egyszer űsíteni és pontosítani a sz űrési mechanizmusokat, például a III. 
mellékletben felsorolt kivála sztási kritériumok részlete s meghatározása, valamint 
közösségi küszöbértékek, kritériumok vagy kiváltó mechanizmusok megállapítása révén (például komitológia útjá n). Megfontolandó annak a lehet ősége, hogy az 
engedélyek kiadására egyszer űsített előzetes vizsgálati eljárás alapján kerüljön sor. 
3.2. A környezeti hatásvizsgálatok min őségével kapcsolatos aggodalmak   
A KHV-irányelv alapvet ően eljárási követelményeket állapít meg; nem határoz meg 
ugyanakkor kötelez ő környezetvédelmi el őírásokat. A hatáskörrel rendelkez ő 
hatóságok kötelesek figyelembe venni a konzultációk eredményeit és az 
összegyűjtött információkat, valamint megfelel ő tájékoztatást nyújtani az 
engedélyezési eljárás végén (8. és  9. cikk), de nem kötelesek konkrét 
következtetéseket levonni a környezeti ha tásvizsgálat megállapításaiból. A 
környezeti hatásvizsgálat min őségének ellen őrzéséért jórészt a hatáskörrel 
rendelkez ő tagállami hatóságok felelnek. A me galapozott döntések meghozatalára 
való képességet azonban befolyáso lja a környezeti hatásvizsgálatok 
dokumentációjában felhasznált info rmációk és a KHV-folyamat min ősége. 
Következésképpen a min őség az irányelv hatékonyságának alapvet ő tényezője.  
3.2.1. A környezeti hatásvizsgálatok dokumentá ciójában felhasznált információk min ősége 
Számos tagállam felhívta a figyelmet a rra, hogy problémát jelent a környezeti 
hatásvizsgálatok dokumentációjában felhasznált információk nem kielégít ő 
minősége. Nemcsak a különböz ő tagállamok között figyelhet ők meg számottev ő 
különbségek a környezeti hatásvizsgálat ok dokumentációjában, hanem az egyes 
tagállamokon belül is.  
Több különböz ő
 megoldás kínálkozik a környezeti hatásvizsgálat dokumentációjának 
(amelyet gyakran jelentés formájában nyújtanak be) min őségére vonatkozó 
megfelelő ellenőrzés biztosítására, ezek között említhet ők a következ ők: a környezeti 
hatásvizsgálatot végz ő tanácsadók megfelel ő módon történ ő akkreditálása; független 
tanácsadók felkérése jelentések  készítésére; független küls ő felülvizsgálat vagy 
szakértői segítség igénybevétele; bizonyos projektek esetében figyelembe veend ő 
konkrét kérdésekre vonatkozó iránymutatás ok használata; a felhasznált adatok 
folyamatos frissítése; az alkalm azási kör meghatározásának kötelez ővé tétele; 
komitológiai eljárás bevezetése a IV. me lléklet (a projektgazda által benyújtandó 
információk) frissítése céljából. 
                                                 
7 Az a gyakorlat, amelynek során a projekteket két vagy több különálló egységre bontják annak 
érdekében, hogy ne legyen szükség minden egyes elem  esetében környezeti hatásvizsgálatra, és ezáltal 
nem készül a projekt egészére kiterjed ő értékelés; illetve az a gyakorlat, miszerint olyan projektre 
szereznek engedélyt, amely a vonatkozó küszöbérték  alatt marad (vagyis amely esetében nem kötelez ő 
a környezeti hatásvizsgálat  elvégzése), majd kés őbb kibővítik a szóban forgó projektet vagy annak 
kapacitását, amely így már meghaladja a küszöbértékeket. 
 
HU 7   HU 3.2.2. A környezeti hatásvizsgálati folyamat min ősége  
Az irányelv végrehajtásával összefüggésb en szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy 
vannak bizonyos problémák, amelyek gyakran felmerülnek a környezeti hatásvizsgálati eljárások során.  
Ami az alternatívákat  illeti, az irányelv értelmében a környezeti hatásvizsgálat 
dokumentációjában feltüntetend ő információk közé tartozik „a projektgazda által 
megvizsgált f őbb alternatívák áttekintése és a választás f őbb okainak megjelölése”  is. 
Egyes tagállamok jogilag kötelez ővé tették konkrét alternatívák mérlegelését, mások 
viszont nem vezettek be efféle kötelezettséget. A hatáskörrel rendelkez ő hatóságok 
és a nyilvánosság is hozzájárulhatnak a me gvizsgálandó alternatívák  kiválasztásához. 
Az alternatívák környezeti hatásviz sgálati eljárások keretében történ ő értékelése 
általában bonyolult kérdés. Szükséges lehet pontosítani, hogy az irányelv 
rendelkezései értelmében milyen kötelezettség eket kell teljesíteni, bevezetve például 
az alternatívák kötelez ő vizsgálatát, vagy kijelölve egy sor tanulmányozandó 
alternatívát (köztük a fellépés elmaradásának lehet őségét is).  
Aggodalomra ad okot továbbá , hogy az irányelv nem re ndelkezik az engedély 
megadására vonatkozó ésszer ű és lehet őleg rögzített id őkeretről, a környezeti 
hatásvizsgálat érvényességének  időtartamáról, illetve a projektek végrehajtásával 
összefüggésben jelentkez ő jelentős környezeti hatások nyomon követésér ől. Ezeket 
a hiányosságokat konkrét rendelkezéseknek az irányelvbe történ ő bevezetésével 
lehetne pótolni. 
3.3. A nyilvánosság döntéshozatalban való részvételéhez kapcsolódó összehangolt 
gyakorlatok hiánya 
Habár a nyilvánosság egyre nagyobb mérték ben kapcsolódik be a döntéshozatali 
folyamatba, e téren még mindig nincs uniós szint ű bevett gyakorlat. Ezt mutatják az 
alábbi tények is: 
– A nyilvánosság számára kell ő időben tényleges lehet őséget kell biztosítani a 
környezettel kapcsolatos dönt éshozatali folyamatban való részvételre. Nincs 
közösen meghatározott referencia-id őpont a konzultációk megkezdésére 
vonatkozóan. Számos tagállamban már a projekt korai szakaszában (a sz űrési 
szakaszban vagy az alkalmazási kör megha tározásának szakaszában) konzultációt 
folytatnak a nyilvánossággal. Az eset ek többségében azo nban a nyilvánosság 
véleményét els ő ízben az 5. cikk alapján összegy űjtött információk kapcsán kérik 
ki, ami az irányelvben megállapított minimumkövetelménynek felel meg.  
– A KHV-irányelv értelmében a nyilvá nossággal folytatandó hatékony konzultáció 
céljára ésszer ű időkeretet kell meghatározni, mert a sz űkös időkeret akadályt 
jelenthet e tekintetben. Az alkalmazott id őkeretek azonban nagyon változóak8.  
– A nyilvánosság tájékoztatására és véle ményének kikérésére vonatkozó részletes 
szabályokat a tagállamok határozzák me g. Ha azonban a tagállami szabályok túl 
                                                 
8 A sz űrés szakaszában a fels ő határ 45 nap; az alkalmazási kör  meghatározásának és a környezeti 
hatásvizsgálati dokumentációról folytatott konzultációnak a szakaszában pedig az id őkeret 10 és 60 nap 
között változik. 
 
HU 8   HU sok megszorítást tartalmaznak (pél dául ha a környezeti hatásvizsgálati 
dokumentáció kizárólag a hatáskörrel rendelkez ő hatóság hivatali helységeiben áll 
rendelkezésre betekintésre), a nyilváno sság nem képes hatékonyan részt venni a 
döntéshozatalban.  
– Az érintett nyilvánosság felülvizsgálati eljáráshoz való jogát illet ően az érvényben 
lévő kritériumok között tagállamonként jelent ős eltérések mutatkoznak, az eljárási 
költségeket pedig egyes tagállamokban az igazságszolgáltatáshoz  való hozzáférés 
akadályának tekintik. 
E problémák kiküszöbölhet ők lennének a nyilvánossággal kell ő időben, az 
alkalmazási kör meghatározásakor és a sz űrési szakaszban folytatandó konzultációk 
biztosítása (ideértve az érdekelt felek bevonását is) és minimum id őkeretek 
meghatározása révén. Ezenkívül iránymut atást lehetne kidolgozni az érintett 
nyilvánosságnak a környezeti hatásvizsgál ati dokumentációhoz való hozzáférését 
elősegítő legjobb gyakorlatokról.  
3.4. A határokon átnyúló környezeti hatá svizsgálati eljárások kapcsán felmerül ő 
nehézségek   
A KHV-irányelv széles döntés i jogkört biztosít a tagáll amok számára a tekintetben, 
hogy mikor és hogyan vonjanak be más tagá llamokat a határokon átnyúló hatású 
projektekhez kapcsolódó környezeti  hatásvizsgálati eljárásokba. 
Több tagállam is rámutatott a határokon át nyúló környezeti hatásvizsgálati eljárások 
kapcsán felmerül ő nehézségekre, amelyek f őként a nemzeti környezeti 
hatásvizsgálati eljárások különbségeib ől, így például a projekt-el őterjesztési folyamat 
szakaszainak és az id őkereteknek az eltéréseib ől, valamint a nyelvi akadályokból 
fakadnak.  
A több tagállam közös joghatósága alatt lév ő területeken (például tengeri 
medencékben) végrehajtott projekte k esetében nagy az átfedések, a 
következetlenségek, a túlzott (igazgatási) te rhek és a lehetség es érdekellentétek 
kockázata. Ezenkívül fennáll a kockázata an nak is, hogy a több országot is érint ő 
projekt hatásait nem együttesen értékelik. 
A szomszédos országok köz ött a határ okon átterjed ő hatásokról folytatandó 
konzultációk tekintetében megfelel őbb hivatalos és nem hivatalos megállapodásokra 
van szükség. E cél elérését szolgálhatná a megfelel ő iránymutatás kidolgozása vagy 
az irányelv rendelkezéseinek a megs zilárdítása (például a következ ők tekintetében: a 
határokon átnyúló konzultációr a vonatkozó minimum id őkeretek meghatározása, 
összehangolt vagy lehet őség szerint közös környezeti hatásvizsgálati eljárások 
lefolytatása a több országot érint ő projektek esetében; az egységes környezeti 
hatásvizsgálati eljárás lehet őségének tanulmányozása).  
Ezen túlmen ően, az espoo-i egyezményhez kapcso lódó, a stratégiai környezeti 
vizsgálatról szóló jegyz őkönyv Tanács általi jóváhagyását követ ően sor kerülhetne a 
KHV-irányelv felülvizsgálatára az említett jegyz őkönyvben foglalt követelmények 
hatékonyabb végrehajtásának biztosítása céljából.  
 
HU 9   HU 3.5. Nagyobb összhang a KHV-irányelv és egyé b uniós irányelvek és szakpolitikák 
között   
Számos esetben a KHV-irányelv hatály a alá tartozó proj ektekre más uniós 
környezetvédelmi irányelvek és szakpolitik ák hatálya is kiterj ed. Annak ellenére, 
hogy fennáll a vizsgálatra vonatkozó krit ériumok közötti átfedések kockázata, a 
tagállamok nem számoltak be komolyabb problémákról a KHV-irányelv és más 
irányelvek, illetve szakpolitikák öss zehangolásával kapcsolatban. Ellenkez őleg: 
általánosságban elmondható, hogy ezen ir ányelvek és szakpolitikák együttes 
alkalmazása zökken őmentesen zajlik. Mindazonáltal célszer ű megvizsgálni, hogyan 
lehetne er ősíteni a szinergiát a KHV-irányelv  és egyéb, konkrét környezetvédelmi 
területeket – például a leveg őminőséget, a zajnak való kitettséget, a hulladék- és 
vízgazdálkodást, a tengeri környezet véde lmét, a talajvédelmet, a katasztrófák 
kockázatának csökkentését (beleértve a sú lyos balesetek veszélyeinek ellen őrzését 
is), az éghajlatváltozást és a biológiai sokféleséget – érint ő jogszabályok és 
szakpolitikák között. A nagyobb összhang biztosítása érdekében szükség van egyes konkrét kérdések alapos kivizsgálására.  
3.5.1. A környezeti hatásvizsgálat és a stratégiai környezeti vizsgálat 
A 2001/42/EK irányelv
9 (a stratégiai környezeti vi zsgálatra vonatkozó irányelv, a 
továbbiakban: SKV-irányelv) a tervezési folyamat fels őbb szintjén alkalmazandó 
(„upstream”) szabályozás, amely bizonyos közszektorbeli tervekre és programokra  
vonatkozik, míg a KHV-irányelv a folyam at alsóbb szintjén („downstream”) 
alkalmazandó, bizonyos köz- és magánszektorbeli projektekre . A két irányelv mind 
tárgyát, mind jellegét tekintve eltér egymástól. A legfontosabb különbségek a 
következők: az SKV-irányelv célj ai a fenntartható fejl ődéshez kapcsolódnak, míg a 
KHV-irányelv céljai kimondottan a környezetvédelemre összpontosítanak; az SKV-irányelv el őírja, hogy konzultálni kell a hatáskörrel rendelkez ő hatóságokkal a sz űrés 
szakaszában, kötelez ővé teszi az ésszer ű alternatívák megvizsgálását, és kifejezett 
rendelkezéseket tartalmaz az egyéb forrásokból származó információk 
felhasználására vonatkozóan; az SKV-irá nyelv magában foglal  nyomon követésre és 
minőségellenőrzésre vonatkozó követelményeket is. 
Elméletileg kizárható az átfedések el őfordulásának lehet ősége. Mára azonban 
nyilvánvalóvá vált, hogy több különböz ő területen is átfedések lehetnek
10 a két 
irányelv alkalmazásában. Példaként említhet ő különösen az, hogy nem mindig 
nyilvánvaló, mi min ősül tervnek, programnak vagy projektnek, így kétségek 
merülhetnek fel a tekintetben, hogy a vizsgá lat tárgya megfelel-e a KHV-irányelv 
vagy a SKV-irányelv, vagy esetleg mindkett ő alkalmazását szükségessé tév ő 
kritériumoknak. Ezzel összefüggésben egye s – gyakran a földhasználatot érint ő – 
projektkategóriák megha tározása nem egyértelm ű, aminek eredményeként a 
projektre vonatkozó el őírások összekeverhet ők a stratégiai környezeti vizsgálatra 
vonatkozó el őírásokkal. 
                                                 
9 HL L 197., 2001.7.21., 30. o. 
10 Például amikor nagyszabású projektek alprojektekb ől épülnek fel; a földhasználati tervek módosítását 
szükségessé tev ő projektek esetében; az olyan tervek és  programok esetében, amelyek a projektek 
jövőbeli engedélyezésére vonatkozó kötelez ő kritériumokat határoznak meg; valamint azokban az 
esetekben, amikor a stratégiai  környezeti vizsgálat és a környeze ti hatásvizsgálat hierarchikus 
viszonyban áll egymással („szintekbe szervezés”). 
 
HU 10   HU A tagállamok különböz ő megközelítéseket választott ak annak érdekében, hogy az 
egymást átfed ő eljárások ne vezessenek az intézkedések eredménytelenségéhez. 
Számos tagállam ugyanakkor úgy látja, hogy nem rendelkezik elegend ő tapasztalattal 
ahhoz, hogy felismerje és megfelel ő módon megítélje az esetleges átfedéseket. 
Éppen ezért csak nagyon kevés tagállam javasolta a két irányelv egységes szerkezetbe foglalását. S őt sok tagállam inkább hangsúlyozta, hogy mindkét 
folyamatot fenn kell tartani, méghozzá egymástól elkülönítve, mivel kegészítik egymást, és különböz ő szakaszokat és eljárásokat fednek le. A tagállamok ezenkívül 
iránymutatást tartalmazó dokumentumok összeállítását is kérték. 
Tekintettel a két folyamat sajá tosságaira és arra, hogy egyel őre kevés tapasztalat áll 
rendelkezésre az SKV-irányelv alkalmazását illet ően, jelenleg nem indokolt a szóban 
forgó irányelvek összevonása. Ebben a szakaszban oly módon érhet ő el nagyobb 
összhang a két irányelv között, hogy me gszüntetjük a rendelkezéseik közötti 
ellentmondásokat, és pontosítjuk azo n projektkategóriák fogalmának 
meghatározását, amelyek vonatkozásáb an átfedések fordulhatnak el ő. Mindez 
megvalósítható a KHV-felülvizsgálat keretében. 
3.5.2. A környezeti hatásvizsgálat és a kö rnyezetszennyezés integrált megel őzése és 
csökkentése 
Nagyon kevés tagállam választotta azt a lehet őséget, hogy egyetlen egységes eljárás 
alá vonja azokat a projekteket, amelyekre a KHV-irányelv és (a környezetszennyezés 
integrált megel őzéséről és csökkentésér ől szóló) 2008/1/EK irányelv
11 (a 
továbbiakban: IPPC-irányelv) hatálya e gyaránt kiterjed; néhány tagállamban a 
projektgazda kérésére alkalmazhatnak ily en egységes eljárást. A tagállamok 
megbízható koordinációs megoldásokat dol goztak ki (ilyenek például a következ ők: 
a környezeti hatásvizsgálati dokumentáció ré szét képezi az IPPC-irányelv alapján 
benyújtott kérelmekhez kapcsolódó dokument ációnak; az IPPC-irányelv szerinti 
engedély megadásának feltétele, hogy kedvez ő döntés szülessen a környezeti 
hatásvizsgálat vonatkozásában; a felh asznált adatok azonosak; a nyilvánosság 
döntéshozatalba való bevonására szol gáló eljárások megegyeznek).  
A tagállamok általában nem számoltak be különösebb problémákr ól a két irányelv 
együttes alkalmazásával összefüggésben. Arra azonban akad példa, hogy adott 
tevékenységtípusra vonatkozóan az IPPC-irá nyelv a környezeti hatásvizsgálatokról 
szóló irányelv alapján meghatározottaktól eltér ő küszöbértékeket állapít meg, ami 
zavart okozhat. Ezért célszer ű megfontolni a szóban forgó irányelvek el őírásai által 
szabályozott projektek meghatározására használt küszöbértékek  és kritériumok 
összehangolását (például komitológia útján) , valamint az információszolgáltatási 
követelményekre vonatkozó rendelkezése k harmonizálását (az IPPC-irányelv 
folyamatban lév ő felülvizsgálatát is szem el őtt tartva). 
3.5.3. A környezeti hatásvizsgálat és a biológiai sokféleség 
A tagállamok hivatalos és nem hivatalos jelleg ű kapcsolódási pontokat egyaránt 
kialakítottak a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv, illetve az 
                                                 
11 HL L 24., 2008.1.29., 7. o. 
 
HU 11   HU élőhelyvédelmi12 és a madárvédelmi13 irányelv között (kül önös tekintettel az el őbbi 
irányelv 6. cikkének (3) és (4) bekezdésére14). Noha a tagállamok nem számoltak be 
jelentősebb problémákról, a Bizottság végrehajtással kapcsolatos tapasztalatai azt 
mutatják, hogy a 6. cikk (3) és (4) bekezd ésében foglalt követelmények nem kapnak 
megfelelő figyelmet a környezeti hatásvizsg álati eljárások so rán. Ezenkívül a 
környezeti hatásvizsgálati eljárások f őként a Natura 2000 területekre gyakorolt 
hatásra összpontosítanak, míg a fajok védelmére irányuló el őírásokat gyakran 
figyelmen kívül hagyják.  
A KHV-irányelv nem hivat kozik kifejezetten a biológi ai sokféleség fogalmára 
(csupán megemlíti az állat- és növényvilá got). Több tagállam ezzel összefüggésben 
arról tájékoztatta a Bizottság ot, hogy a KHV-irányelv már kell őképpen figyelembe 
veszi a biológiai sokféleségre vonatkozó cselekvési tervben15 foglaltakat, és hogy 
nemzeti környezeti hatásvizsg álati rendszereik hatékonyan el őzik meg a biológiai 
sokféleség csökkenését. E nnek ellenére nagyon valószín űtlennek tűnik, hogy az EU 
eléri a 2010-re kit űzött célt, a biológiai sokféles ég hanyatlásának megállítását16. 
Komoly er őfeszítésekre lesz szükség. Ezzel összefüggésben célszer ű lenne 
kifejezetten megjeleníteni a biológiai sokféleséggel kapcsolatos szempontokat a 
KHV-irányelv szövegében. Indokolt lenne tová bbá egységes vizsgálati eljárást 
kidolgozni azokra a projektekre vonatkozóa n, amelyekre a KHV-irányelvnek és az 
élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) és (4) be kezdésének a hatálya egyaránt kiterjed.  
3.5.4. A környezeti hatásvizsgálat és az éghajlatváltozás 
A környezeti hatásvizsgálatról szóló irá nyelv nem foglalkozik kifejezetten az 
éghajlatváltozást érint ő kérdésekkel. A legtöbb tagállam elismeri, hogy az 
éghajlatváltozással kapcsolatos kérdések me ghatározása és vizsgálata nem történik 
meg kielégít ő módon a környezeti hatásvizsgálati folyamat keretében. Az 
éghajlatváltozás hatásain ak áttekintése – leveg őminőségi tanulmányok vagy 
közvetett hatásokkal foglalkoz ó vizsgálatok részeként – gyakran a szén-dioxid és 
egyéb üvegházhatást okozó gázok ipari eredet ű vagy forgalomnövekedéssel 
összefügg ő kibocsátásainak vizsgálatára korlá tozódik. A környezeti hatásvizsgálat 
legtöbbször nem megy túl a meglév ő kibocsátások értékelésén és a környezeti leveg ő 
minőségére vonatkozó el őírások betartásának ellen őrzésén. Ezenfelül a környezeti 
hatásvizsgálat keretében nem kapnak kell ő figyelmet a globális éghajlatra gyakorolt 
hatások, a kiegészít ő projektek kumulatív hatásai és  az éghajlatváltozáshoz való 
alkalmazkodás. 
Ezekkel a problémákkal foglalkozni kell. T öbb olyan konkrét projektkategória került 
meghatározásra, amelyek esetében az égha jlatváltozással kapcsolatos szempontokat 
világosan meg kell jeleníteni a környeze ti hatásvizsgálat keretében. Ezek a 
kategóriák f őként olyan projekteket foglalnak magukban, amelyek – mint például az 
energetikai és közlekedési infrastruktúrá val kapcsolatos projektek – megvalósítása 
                                                 
12 A természetes él őhelyek, valamint a vadon él ő állatok és növények védelmér ől szóló 92/43/EGK 
irányelv, HL L 206., 1992.7.22., 7. o. 
13 A vadon él ő madarak védelmér ől szóló 79/409/EGK irányelv, HL L 103., 1979.4.25., 1. o. 
14 A szóban forgó cikk eljárási és dologi biztosítékokat tartalmaz valamennyi olyan terv vagy projekt 
vonatkozásában, amely várhatóan jelent ős hatással lesz valamely Natura 2000 területre. 
15 COM(2006) 216. 
16 COM(2008) 864. 
 
HU 12   HU jelentős szén-dioxid-kibocsátással járhat , vagy olyan projekteket, amelyek 
középpontjában az energiahatékonyság áll.  A komitológiai eljárás bevezetése 
lehetőséget nyújthatna az I. és a II. melléklet frissítésére.  
Ezenkívül a tagállamok értékelési eszközök kifejlesztését is szorgalmazták (például 
az éghajlatváltozással kapcsolatos kérd éseknek a környeze ti hatásvizsgálati 
folyamatba történ ő integrálásával összefüggésben). A Bizottság 2011-re 
iránymutatást dolgoz ki annak biztosítás ára, hogy az éghajlati  hatások megfelel ő 
figyelmet kapjanak a KHV-irányelvben.17 
4. K ÖVETKEZTETÉS  
Jelentésünk megállapította, hogy a környeze ti hatásvizsgálatról szóló irányelv 
célkitűzései általában véve megvalósultak. A környezeti hatásvizsgálat alapelvei 
beépültek a nemzeti környezeti hatásvizsgál ati rendszerekbe. Valamennyi tagállam 
átfogó szabályozási keretet hoz ott létre, és a KHV-irányel vet jórészt az abban foglalt 
követelményekkel összhangban hajtja végre. Több esetben a tagállamok túl is mentek az irányelv minimumkövetelmé nyein. Mindezek eredményeként ma már 
környezetvédelmi szempontokat is figye lembe vesznek az átláthatóbbá váló 
döntéshozatali folyamat során.  
A környezeti hatásvizsgálat fejl ődési folyamata azonban még nem ért véget. 
Amellett, hogy biztosítjuk a KHV-ir ányelv hatékony végrehajtását a kib ővített EU 
egészében, arról is gondoskodnunk kell, hogy az irányelv szervesen illeszkedjék a 
közösségi és a nemzetközi politikai és jogi háttérbe. Jele ntésünkben felhívjuk a 
figyelmet néhány olyan területre, amelyeke n javulásra van szükség (ide tartoznak 
például a következ ők: a szűrés, a nyilvánosság részvétele , a környezeti hatásvizsgálat 
minősége, a határokon átnyúló környezeti ha tásvizsgálati eljárá sok, összhang a 
KHV-irányelv és egyéb – például az éghajlatváltozással vagy a biológiai 
sokféleséggel foglalkozó – környezetvédelm i irányelvek és szakpolitikák között), 
továbbá ajánlásokat fogalmazunk meg a lehetséges fellépésekre vonatkozóan.  
E megállapításoknak nagy jelent őségük van az irányelv egyszer űsödése 
szempontjából. A Bizottság mérlegelni fogja az egyszer űsítés valamennyi lehetséges 
módját (kodifikáció, kodifikáció komitol ógiai eljárás beveze tésével, átdolgozás, 
egyesítés, rendelet alkalmazása). Az egyszer űsítésre irányuló mindennem ű 
kezdeményezés célja a környezet védelmén ek javítása, a harmonizáció szintjének 
emelése és a meglév ő eljárások egyszer űbbé tétele lesz. A Bizottság a választott 
megközelítést ől függetlenül gondoskodni fog a rról, hogy minden fontosabb 
módosítás tárgyában konzultáció folyjon valamennyi érdekelt bevonásával, és sor kerüljön jogalkotási hatásvizsgálatra. 
                                                
 
17 COM(2009) 147. 
 
HU 13   HU 1. MELLÉKLET: A jelentés elkészítéséhez felhasznált f őbb források  
– A KHV-irányelv alkalmazására vonatkozó bizottsági kérd őívre (2007 és 2008 
folyamán) adott tagállami válaszok 
– A Bizottság megbízásából készült tanul mány a KHV-irányelv alkalmazásáról és 
hatékonyságáról (2009) 
– A KHV-irányelv alkalmazásáról és haté konyságáról szóló korábbi jelentések 
megállapításai 
– A Bizottság megbízásából készült tanulmányok a szóban forgó kérdésr ől: „The 
Relationship between the EIA and the SEA Directives” [A környezeti 
hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv kapcsolata] (2005); „Costs and benefits of the EIA Directive” [A 
környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelvvel összefügg ő költségek és el őnyök]  
(2006);  „Inventory of EU Member States' measures on access to justice in 
environmental matters" [Az EU tagállamai á ltal a környezeti ügyekben az 
igazságszolgáltatáshoz való joggal kapc solatban hozott intézkedések leltára]  
(2007); „Evaluation of EU legislation - Directive 85/337/EEC (Environmental 
Impact Assessment, EIA) and associated amendments" [Az EU jogszabályainak 
értékelése – A 85/337/EGK irányelv (a  környezeti hatásvizsgálatról szóló 
irányelv) és a kapcsolódó módosítások]  (2007).   
– A Bizottság által a KHV-irányelv végreh ajtása terén szerzett tapasztalatok 
(ideértve a panaszokból és petíci ókból, valamint a joggyakorlatból vett 
információkat is). 
 
HU 14   HU 2. MELLÉKLET: A 2003/35/EK irányelv által bevezetett új rendelkezések 
végrehajtására vonatkozó el őzetes megállapítások  
A „nyilvánosság” és az „érintett nyilvánossá g” fogalmának meghatároz ása (az 1. cikk (2) 
bekezdése):  úgy tűnik, hogy valamennyi tagállam tágan értelmezi a „ nyilvánosság ” fogalmát, 
minden természetes és jogi személy számára lehet ővé téve a döntéshozatal i folyamatban való 
részvételt. Az „ érintett nyilvánosság ” fogalmának értelmezését illet ően már változatosabb a 
kép. A tagállamok többsége nemzeti jogszabál yában meghatározta a kérdéses fogalmat. 
Néhány tagállam nem tesz különbséget a „ nyilvánosság ” és az „ érintett nyilvánosság ” között; 
egyelőre nem egyértelm ű, hogy a külön fogalommeghatározás hiánya okozhat-e problémát. 
A nemzetvédelmi célokat szolgál ó projektek eseti alapon történ ő mentesítése a környezeti 
hatásvizsgálat alól (az 1. cikk (4) bekezdése):  A tagállamok többsége nemzeti jogszabályában 
rendelkezik e kérdésr ől. A Bizottság rendelkezésére álló  információk azonban azt mutatják, 
hogy a tagállamok nagyon ritkán élnek a szóban forgó lehet őséggel.  
A nyilvánossággal folytatandó konzultációra vonatkozó meger ősített rendelkezések (a 6. cikk 
(2) és (3) bekezdése):  a nyilvánosság általában kielégít ő módon vehet részt a döntéshozatali 
folyamatban. Noha ahhoz, hogy megítélhessük a szóban forgó rendelkezések végrehajtásának 
hatékonyságát, részletesebb vizs gálatra van szükség, néhány poz itív elem már most is 
kiemelhet ő: több tagállam már az alkalmazási kör meghatározásának szakaszára nézve el őírja 
a nyilvánossággal folytatandó konzultációt, néhány tagállam pedig a sz űrés szakaszában is 
kötelezővé teszi azt. 
Az I. és a II. mellékletben említett projektek módosítása vagy kiterjesztése:  valamennyi 
tagállam arról számolt be, hogy nemzeti intézk edéseket fogadtak el a 2003/35/EK irányelv 
által bevezetett változtatásoknak való megfelelés érdekében. 
A végső határozatban a nyilvánosság részvételének folyamatára vonatkozóan feltüntetend ő 
információk (a 9. cikk (1) bekezdése)  és a nyilvánosság felülvizsgálat i eljáráshoz való jogára 
vonatkozó el őírások (10a. cikk):  ebben a szakaszban lehetetlen bármiféle következtetést 
levonni e rendelkezések végrehajtásáról. Mindazoná ltal a Bizottság néhány tagállam esetében 
már tárt fel átültetéssel kapcsolatos problémákat, és az EK-Szerz ődés 226. cikkével 
összhangban jogsértési eljárást kezdeményezett.  
 
HU 15   HU 3. MELLÉKLET: Az Európai Bírós ág közelmúltbeli döntéseinek f őbb megállapításai  
Az Európai Bíróság hangsúlyozta, hogy a KHV-irá nyelv mind hatályát, mind pedig célját 
tekintve igen széles kör ű18, és annak biztosítására töreks zik, hogy a tagállamok mérlegelési 
jogköre ne szolgálhasson alapul  az irányelv azon céljának meghiúsításához, amely szerint 
azok a projektek, amelyek az irányelv értelmében várhatóan jelent ős hatással lesznek a 
környezetre, ne mentesülhessenek a hatásvizsgálat alól, kivéve  ha az adott kizárt projektr ől 
átfogó szűrés alapján megállapítható, hogy várh atóan nem lesznek ilyen hatásai.  
Szűrési mechanizmus (a környezeti ha tásvizsgálat szükségességének vagy 
szükségtelenségének megállapítása)   
A tagállamok a II. melléklet szerinti projek tekre vonatkozó kritériumok vagy küszöbértékek 
meghatározásakor kötelesek figyelembe venni valamennyi, a III. mellékletben felsorolt kiválasztási kritériumot. Amennyiben valame ly tagállam olyan küszöbértékeket és/vagy 
kritériumokat határoz meg, amelyek csupán a pr ojektek méretén alapul nak, nem pedig a III. 
mellékletben felsorolt kritériumok összességé n, az adott tagállam az irányelv értelmében 
átlépi mérlegelési jogkörének határait.
19  
A határozatnak, amelyben  a hatáskörrel rendelkez ő nemzeti hatóság megállapítja, hogy a 
projekt jellegzetességei nem te szik szükségessé a környezeti ha tásvizsgálatot, tartalmaznia 
kell minden olyan információt – illet őleg ezeket csatolni kell hozzá –, amely lehet ővé teszi 
annak ellen őrzését, hogy a határozat a 85/337/EGK ir ányelv követelményeivel összhangban 
elvégzett, megfelel ő előzetes vizsgálaton alapul.20 
Egyes, az I. vagy a II. mellékletben szerepl ő projektkategóriák értelmezése  
A KHV-irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az kötelez ővé teszi környezeti hatásvizsgálat 
elvégzését az olyan, városi utak felújítására és korszer űsítésére irányuló projektek (az I. 
melléklet 7. pontjának b) és c) alpontja, illetve a II. melléklet  10. pontjának e) alpontja és 13. 
pontja szerinti projektek) esetében, amelyek jellegükb ől, méretükb ől vagy megvalósítási 
helyükből, továbbá – adott esetben – más projek tekkel való kölcsönhatásukból kifolyólag 
jelentős hatást gyakorolhatnak a környezetre.21  
A II. melléklet 12. pontja – összefüggésben  a 85/337/EGK irányelv I. mellékletének 
7. pontjával – eredeti vá ltozatában magában foglalja az ol yan munkálatokat is, amelyek egy 
már megépített repül őtér infrastruktúrájának módosítására  irányulnak, de nem terjednek ki a 
kifutópálya meghosszabbítására, ame nnyiben e munkálatok különösen jellegükb ől, 
kiterjedésükb ől és jellegzetességeikb ől adódóan magának a repül őtérnek az átalakításaként 
foghatók fel. Ez különösen a repül őtéri műveletek és a légiforgalom jelent ős mértékű 
növelésére szolgáló munkálatokra vonatkozik.22  
Az olyan nemzeti rendelkezés, amel y csupán városi térségen kívüli városfejlesztési 
projektek  (a II. melléklet 10. pontjának b)  alpontja) vonat kozásában ír el ő környezeti 
                                                 
18 Lásd például a C-121/03. sz. ügyet. 
19 C-66/06. sz. ügy, 62–63. pont 
20 C-87/02. sz. ügy, 49. pont 
21 C-142/07. sz. ügy 
22 C-2/07. sz. ügy 
 
HU 16   HU hatásvizsgálatot, korlátozza az irányelv hatályát.23 A Bíróság elutasította azt az érvet, 
miszerint egy már korábban teljesen  átalakított területen kivitelezend ő projekt nem jár 
jelentős környezeti hatásokkal. Annak meghatározásakor, hogy az ilyen típusú projekt 
jelentős hatásokkal jár-e, a tagállamoknak figyele mbe kell venniük a konkrét projekt jellegét, 
méretét, megvalósításának helyét, továbbá valamennyi, a III. mellékletben felsorolt sz űrési 
kritériumot.  
Engedély   
A hatóság és magánvállalkozás között létrejö tt megállapodás a KHV-irányelv értelmében nem 
minősül projektnek; „a nemzeti bíróság feladata, hogy az  alkalmazandó nemzeti jogszabályok 
alapján meghatározza, hogy ez a megállapodás tartalmaz-e az 1. cikk (2) bekezdésének 
értelmében vett engedélyt. Ilyen körülmények kö zött meg kell vizsgálni, hogy ez az engedély 
egy több szakaszból álló, alaphat ározatot és végrehajtási hatá rozatokat tartalmazó eljárás 
része-e, és hogy figyelembe kell-e venni több olyan projektnek a halmozott hatását, amelyek 
környezeti hatását összességében kell értékelni .”24 
Ha a nemzeti jog több szakaszból álló engedélyezési eljárást ír el ő, amelyen belül az egyik 
szakasz az alaphatározat, a másik pedig a végr ehajtási határozat meghozatalát foglalja 
magában, oly módon, hogy a végrehajtási határo zat nem haladhatja meg az alaphatározat által 
meghatározott paramétereket, a projekt által vá rhatóan a környezetre gyakorolt hatásokat az 
alaphatározatra vonatkozó eljárás során kell azonosítani és megvi zsgálni. A hatásvizsgálatot 
csak abban az esetben indokolt a végrehajtási ha tározatra vonatkozó eljá rás során elvégezni, 
ha a szóban forgó környezeti hatások csupán ezen eljárás során azonosíthatók.25 Amennyiben 
a több szakaszból álló engedélyezés esetében  a második szakaszban  nyilvánvalóvá válik, 
hogy a projekt várhatóan jelent ős hatást fog gyakorolni a kör nyezetre, indokolt a környezeti 
hatásvizsgálatot valamely kés őbbi szakaszban elvégezni. 
Rendezési engedélyek („retention p ermissions”) és a szabálytalan m űveletek utólagos 
szabályossá tétele 
Noha a közösségi jog nem akadályozhatja meg, hogy az alkalmazandó nemzeti jogszabályok 
bizonyos esetekben lehet ővé tegyék egyes, a közösségi jog értelmében szabálytalan 
műveletek vagy intézkedések szabályossá tételét, „ ennek lehet őségét azon feltételhez kellene 
kötni, hogy e rendezés ne biztosítson alkalmat  arra, hogy az érdekeltek megkerüljék a 
közösségi jogszabályokat, vagy kivonják az ok alkalmazása alól magukat, valamint hogy 
kivételes jelleg ű maradjon ”.26  
                                                 
23 C-332/04. sz. ügy 
24 C-2/07. sz. ügy 
25 C-201/02. sz. ügy, 52. pont; C-508/03. sz. ügy; C-290/03. sz. ügy 
26 C-215/06. sz. ügy, 57–61. pont 
 
HU 17   HU Közigazgatási díjak 
A nyilvánosságnak a konzultációs folyamatban való részvételéhez kapcsolódó közigazgatási 
díj kivetése önmagában nem összeegy eztethetetlen a KHV-irányelv céljával.27 Ezeket a 
díjakat „ nem lehet  azonban olyan szinten megállapítani , hogy akadályozzák az említett 
irányelv teljes és céljának megfelel ő érvényesülését ”. Ez az eset állna fenn akkor, ha az 
összege miatt a díj akadályát ké pezhetné az irányelv 6. cikkéb ől eredő részvételi jogok 
gyakorlásának.  
                                                 
27 C-216/05. sz. ügy, 37–38. és 42–44. pont Ez a döntés az irányelvnek a 2003/35/EK irányelv által 
bevezetett módosításokat megel őzően hatályban lév ő változatára vonatkozik.