EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.8.30. 
SEC(2011) 1009 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÓJA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE 
az 1760/2000/EK rendeletnek a szarvasmarhafél ék elektronikus az onosítása és az 
önkéntes marhahús-címkézésre vonatkozó rendelkezések törlése tekintetében történ ő 
módosításáról 
{COM(2011) 525 végleges} 
{SEC(2011) 1008 végleges}  
 
1 A HATÁSVIZSGÁLAT  ÖSSZEFOGLALÓJA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
Javaslat 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE 
az 1760/2000/EK rendeletnek a szarvasmarhafél ék elektronikus azonosítása és az 
önkéntes marhahús-címkézésre vonatkozó re ndelkezések törlése tekintetében történ ő 
módosításáról 
1. BEVEZETÉS  
 
Az adminisztratív terhek Eur ópai Unión belüli csökkentésére irá nyuló cselekvési programról 
szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági közlemény (COM (2009)544) az 1760/2000/EK rendeletet és különös en a szarvasmarhák azonosítására és az 
önkéntes marhahús-címkézésre vonatkozó rendelkezéseket a vállalkozásokra terheket rovó, 
különösen fontos  tájékoztatási kö telezettségek közö tt sorolta fel.  A rendelet meghatározza a 
szarvasmarhák azonosítási- és ny ilvántartási-, valamint a marhahús és marhahústermékek 
címkézési rendszerét (beleértve az önkéntes cí mkézést is), valamint az állatok két füljelz ővel 
történő ellátására, a gazdaságok állomány-nyilvánta rtására, a marhalevélre és a nemzeti 
számítógépes adatbázisokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaz. 
 
A szarvasmarhák szivacsos agyvel őbetegsége (BSE) által okozo tt válság miatt 1997-ben a 
hagyományos állatazonosító jelz ők bevezetésével meger ősítették a szarvasmarhafélék 
azonosítására és nyomonkövethet őségére vonatkozó közösségi sz abályozást. Az elektronikus 
azonosítás (EID) ekkor még nem volt technikailag  elég fejlett a bevezetéshez, de az elmúlt 
évtizedben jelent ős fejlődésen ment keresztül. A rádiófre kvenciás azonosításon alapuló EID 
(RFID) többek között bevezette az egyes állat ok kódjának gyorsabb és pontosabb beolvasását 
közvetlenül az adatfeldolgozási rendszerekbe (lehet ővé téve az esetlegesen fert őzött állatok, 
illetve fert őzött élelmiszer gyorsabb nyomonkövethet őségét). Ez megtakarítj a a kézi leolvasás 
munkaerőköltségét, ugyanakkor növeli a berendezések költségét. A szarvasmarhafélék 
azonosítására vonatkozó meglév ő szabályozás ezért nem tükröz i a legfrissebb technológiai 
fejlesztéseket.   A javaslatnak az állatok azonosítására  vonatkozó átfogó általános célkit űzései a következ ők: 
1. az ágazat versenyképességének támogatása;  
2. az igazgatási terhek csökkentése, vala mint a marhalevelekkel és állomány-
nyilvántartásokkal kapcsola tos eljárások egyszer űsítése; 
3. az állategészségügyi és közegés zségügyi helyzet ja vítása a szarvasmarhafélék gyorsabb 
és pontosabb nyomonkövethet őségét biztosító rendszer által. 
Az önkéntes marhahús-címkézéssel  kapcsolatos általános célkit űzés: 
1. 
a marhahús-címkézéssel kapcsolatos szüks égtelen igazgatási terhek csökkentése. 
 
  
 
2 2. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
 
A jelentésben különböz ő szakpolitikai lehet őségeket  elemzése található a 
szarvasmarhafélékre vonatkozó EID és a marhahús-címkézés tekintetében:   
 
  2.1. Szarvasmarhafélékre vonatkozó EID 
1.
 LEHETŐSÉG:  „VÁLTOZTATÁS NÉLKÜLI ” (VAGYIS A JELENLEGI HELYZETET 
FENNTARTÓ ) MEGOLDÁS (ALAPFORGATÓKÖNYV ):    
A jelenlegi rendelkezések változatlanul hagyása  azt jelentené, hogy a szarvasmarhaféléket 
továbbra is kett ő darab hagyományos látható füljelz ővel azonosítanák, és nem csökkenne a 
jelenlegi igazgatási teher. A jelenlegi jogi  keretek nem tiltják a tagállamok számára az 
elektronikus azonosítók önkéntes haszná latát, de azokat a hivatalosan el őírt füljelz ők mellett 
kell alkalmazni. Mivel nem áll rendelkezésre uniós harmonizált m űszaki szabvány, fennáll a 
veszély, hogy különböz ő helyeken eltér ő RFID-frekvenciákon m űködő, különböz ő típusú 
elektronikus azonosítókat és leolvasókat alkalmaznak.   
2. LEHET ŐSÉG: 
ÖNKÉNTES RENDSZER KÉT ALLEHET ŐSÉGGEL:   A 2.  LEHET ŐSÉG 
hivatalos azonosítási módként veze tné be az EID-t. A 2. lehet őség esetén a tagállamok nem 
választhatnák a „változtatási nélküli” fo rgatókönyvet. Az EU tagállamai vagy kötelez ően 
vezetik be az EID-t a területükön (2A. LEHET ŐSÉG), vagy a termel őkre bízzák annak 
eldöntését, hogy bevezetik-e (2B. LEHET ŐSÉG). Az EID-re és a leolvasó berendezésekre 
vonatkozó uniós szint ű harmonizált technikai szabványok alapvet ő fontosságúak lennének 
ehhez a lehet őséghez (az 1. lehet őséggel ellentétben). Ezek  a szabványok azonban nem 
fognak túlmutatni a nemzetközi ISO-szabványokon. 
 
2a. lehet őség: Az elektronikus azonosítás bevezetése uni ós szinten önkéntes lenne, és az 
egyes tagállamoknak lehet őségük lenne kötelez ő bevezetést választani a területükön . 
Amennyiben egy tagállam a kötelező rendszer  mellett dönt, az adott tagállamban a 
3. LEHETŐSÉG alatt meghatározottakkal egyenérték ű kötelezettségek lépnek életbe (azaz a 
szarvasmarhafélék azonosítása egy hagyományos, látható füljelz ővel ÉS egy elektronikus 
azonosítóval, pl. elektronikus füljelz ővel vagy lenyelhet ő jeladóval történik). Amennyiben a 
tagállam az önkéntes rendszert  választja, a szarvasmarhafélék azonosítása a következ őkkel 
történhet: 
1. kettő darab hagyományos füljelz ő, vagy 
2. egy hagyományos, látható füljelz ő ÉS egy hivatalosan jóváhagyott, elektronikus 
azonosító (pl. elek tronikus füljelz ő vagy lenyelhet ő jeladó). 
 
2b. lehet őség: Az elektronikus azonosítás bevezetése uniós szinten önkéntes lenne, és az 
egyes tagállamoknak nem lenne lehet őségük kötelez ő bevezetést választani a 
területükön . Az önkéntes rendszerben a szarva smarhafélék azonosítása a következ őkkel 
történhet: 
1. kettő darab hagyományos füljelz ő, vagy 
2. egy hagyományos, látható füljelz ő ÉS egy hivatalosan jóváhagyott, elektronikus 
azonosító (pl. elek tronikus füljelz ő vagy lenyelhet ő jeladó).  
3. LEHET ŐSÉG:  KÖTELEZ Ő RENDSZER  
 
3 A szarvasmarhafélék azonosítása egy hagyományos, látható füljelz ő ÉS egy elektronikus 
azonosító (pl. elektronikus füljelz ő vagy lenyelhet ő jeladó) használatával történik. Az 
1. lehetőséggel szemben ez a lehet őség szükségessé teszi az EID-re és a leolvasó 
berendezésekre vonatkozó uniós jo gi kötelezettségek kidolgozás át, amelyek nem mutatnának 
túl a nemzetközi ISO-szabványokon.   
 
 
 1. táblázat: A szarvasmarhafélék hivatalos azonosítására szolgáló eszközök az egyes lehet őségek szerint
 
 
   2.2. Önkéntes marhahús-címkézés
 
 
Az önkéntes marhahús-címkézés teki ntetében két forgatókönyvet elemeztek: 
1. LEHET ŐSÉG– változtatás nélkül (alapforgatókönyv):  a jelenlegi rendszer nem változik  
2. LEHET ŐSÉG – az önkéntes marhahús-címkézés megszüntetése. Az önkéntes marhahús-
címkézésre vonatkozó különös rendelkezése k kikerülnének az 1760/2000/EK rendeletb ől.  
 
3. A LEHET ŐSÉGEK ELEMZÉSE  
 
3.1. Szarvasmarhafélékre vonatkozó EID 
 
Az elemzés három forrásra épü l: i. egy 2009-ben elkészült küls ő tanulmány1; ii. a tagállamok 
illetékes hatóságai által biztos ított adatok és iii. az érdekelte kkel folytatott konzultáció során 
gyűjtött adatok. Az elemzés azt mutatja , hogy a közvetlen költségek és el őnyök egyenetlenül 
oszlanak meg az élelmiszerlánc mentén. A f őként a berendezésekkel (jeladók és leolvasók) 
összefügg ő költségeket jellemz ően a gazdálkodók viselnék. Az elektronikus eszközökb ől 
származó teljes kör ű pénzügyi el őnyöket (pl. a már a gazdaság kapujában megtörtén ő 
elektronikus leolvasás) az élelmi szerláncban lejjebb elhelyezked ő gazdasági szerepl ők (pl. 
                                                 
1 Study on the introduction of electronic identification (EID) as official method to identify bovine animals within 
the EU [A szarvasmarhafélék elektronikus azonosítá si rendszerének (EID) bevezetése az EU-ban a 
szarvasmarhafélék hivatalos azonosítási módjaként]: http://ec.europa.eu/food/animal/identification/bovi ne/docs/EID_Bovine_FinalReport_04062009_en.pdf 
 
/ 
 1. lehetőség  
„Változtatás 
nélküli 
forgatókönyv
” 2. lehetőség 
ÖNKÉNTES 
„Az EU tagállamok kötelez ő 
rendszert választhatnak”  
2A 2. lehetőség 
ÖNKÉNTES 
„ az érdekeltek önkéntesen 
választhatják az EID-t”  2B 3. lehetőség 
„EU szinten 
kötelező” 
Hagyományos 
füljelző   
       2 
 1 (a kötelez ő rendszert 
választó EU tagállamok 
esetében ) 
2/1 (a 2B lehet őséget választó 
EU tagállamok esetében)   1 (hajlandó EID-t 
használni)/ 
 2(nem hajlandó EID-t 
használni) 
 1 
 
 
Elektronikus 
jeladó (füljelző vagy 
lenyelhető jeladó)   0 1 (kötelező rendszert választó 
EU tagállamok esetében ) 
1/0 (a 2B lehet őséget választó 
EU tagállamok esetében) 
 1(hajlandó EID-t 
használni)/ 
0(nem hajlandó EID-t 
használni)  1 
 
 
4 piacok, gy űjtőállomások és vágóhidak) élvezik. E zenkívül az illetékes hatóságoknak a 
munkaerő-költség csökkentés e szempontjából is el őnyük származik az összes adat 
automatikus számítógépes feldolgozásának lehet őségéből. A tanulmány arra a következtetésre 
jutott, hogy az önkéntes (2A) lehet őség, az EID harmonizált szabványokon alapuló bevezetése 
lenne a legjobb megoldás a szarvasmarha-ágazatban.  
 
Az 1. „változtatás nélküli” lehet őség hatásai (Alapforgatókönyv)   
 
A jelenlegi rendelkezések változatlanul hagyása azt jelentené, hogy minden szarvasmarhát két 
hagyományos, látható füljelz ővel kell azonosítani. Amennyiben az állattartók önkéntes alapon 
elektronikus azonosítót szeretnének ha sználni, azt a ké t hivatalos füljelz ő alkalmazásán 
túlmenően tehetik meg. Az 1. LEHET ŐSÉG nem oldja meg az illeté kes hatóságok által az 
ellenőrzési jelentéseikben említett problémákat (az Élelmiszerügyi és  Állategészségügyi 
Hivatal (FVO) 9505/2003. sz. áttekint ő jelentése). Az igazgatási teher sem csökkenne az 
ágazat számára. A legtöbb megkérdez ett úgy véli, hogy az azonosításra és 
nyomonkövethet őségre szolgáló jelenlegi rendszer haté kony, de van rajta mit fejleszteni. 
Például a szarvasmarhák vészhelyzetben történ ő pontos nyomon követése nehézségekbe 
ütközhet, mivel az állomány-nyilvántart ások nem mindig naprakészek. Például el őfordulhat 
hiányzó dokumentáció, rosszul rendszerezet t adatok és dokumentációk; egyes események 
(születés, szállítás, halá l) jelentésében bekövetkez ő késedelem, hiba vagy elmaradás; továbbá 
az állatok szállítását ne m mindig tartják megfelel ően nyilván a piacokon és 
gyűjtőállomásokon.  
 A legtöbb megkérdezett úgy véli, hogy a nyomon köve tésre szolgáló jelenlegi rendszer 
hatékony, de van rajta mit fejleszteni . Néhány érdekelt fél meg van gy őződve a teljesen 
integrált EID-rendsze r hozzáadott értékér ől, amelynek el őfeltétele az elektronos azonosítás. A 
gyakorlati próbákban, illetv e a tárgyhoz kapcsolódó kutatásokban részt nem vev ő 
gazdálkodók elutasítják az EID kötelez ő bevezetésének ötletét, mivel nem látnak hozzáadott 
értéket abban, hogy a hagyományos füljelz őt egyszerűen csak elektronikusra cseréljék.  
 
Ezzel a lehet őséggel kapcsolatban a f ő aggodalom a harmonizált uniós technikai szabványok 
hiánya . Minden tagállam maga választhatja ki a kívánt szabványokat, és ez a megközelítés a 
harmonizáció hiányához vezethet. Ha egy adott tagállamban használt technológiák eltérnek 
egy másik tagállam által választottaktól, az egyik tagállamból a másikba irányuló export 
esetén nem lehetséges az elektronikus adatcsere, így az EID-rendszerek el őnye is elvész. A 
jelenlegi rendelkezések változatlanul hagyása azt jelentené, hogy minden szarvasmarhát két 
hagyományos, látható füljelz ővel kell azonosítani. A szarvasmarhák egyedi 
nyomonkövethet ősége garantált. Ha az állattartók el ektronikus azonos ítókat szeretnének 
alkalmazni, a jelenlegi jogszabályok erre lehet őséget adnak, de csak a két hivatalos 
(hagyományos) füljelz őn túlmenően, azaz ebben az esetben három azonosító eszközt kell 
használni. Amennyiben a gazdálkodók ezt a megol dást választják annak ellenére, hogy nem 
állnak rendelkezésre harmonizált m űszaki szabványok, akkor ez a 2. (önkéntes) és a 
3. (kötelez ő) lehetőségnél is drágább lenne, mivel az állatokat kettő helyett három 
azonosítóval kellene ellátni . 
 
A 2. lehet őség, az önkéntes rendszer hatásai 
 
A 2. LEHET ŐSÉG esetén nem lehet pontosan el őre jelezni, hogy mely EU tagállamok, illetve 
gazdaságok vezetnék be önként az EID- t, ami megnehezíti e két allehet őség 
költségvonzatainak kiszámításá t a modellben. Ezért a 2. LEHET ŐSÉG összköltsége 
 
5 várhatóan az 1. LEHET ŐSÉG és a 3. LEHET ŐSÉG közé esik. Amennyiben a 2 A. LEHETŐSÉG 
esetén az EID egy adott tagállamban kötelezővé válna, ez a 3. LEHET ŐSÉGGEL megegyez ő 
költségeket vonna maga után.  Ezért a tagállamonkénti költségek  a VI. melléklet, valamint „A 
szarvasmarhafélék elektronikus azonosítási rendszerének (EID) bevezetése az EU-ban a szarvasmarhafélék hivatalos azonosítási módjaként” cím ű tanulmányban meghatározottak 
szerint alakulnának. Nem áll rendelkezésre adat arra vonatkozóan, hogy mely EU tagállamok 
választanák a 2A., illetve a 2B. LEHET ŐSÉGET , és ennek megállapítása e jelentés keretében 
nem is lehetséges. A jelentés azonban már hivatkozott néhány EU tagállamra, amelyek 
önkéntes alapon az EID bevezetése mellett döntöttek. 
 
Az önkéntes megközelítés egyik f ő előnye, függetlenül attól, hogy a 2
A. LEHETŐSÉG vagy a 
2B. LEHETŐSÉG választásáról van-e szó, abba n rejlik, hogy a gazdasági szerepl őknek elegend ő 
idejük lenne megismerni az EID rendszert, és azonosítani az adott körülmények között az EID 
által nyújtott hozzáadott értéket. Az önkéntes bevezetés nyitva hagyja a lehet őséget az EU 
tagállamok és a magánszféra szerepl ői számára az önszervez ődésre, ezáltal maguk 
értékelhetik ki, hogy valóban el őrelépésről lenne-e szó, figyelembe véve a regionális 
különbségeket, a különböz ő termelési módokat, valamint, hogy a rendszer elég rugalmas-e 
ahhoz, hogy elnyerje a hatóságok támogatását. Szarvasmarhák azonosítására szolgáló EID-
rendszereket már számos tagállamban engedélyezt ek, és a gazdálkodók, illetve a magánszféra 
üzleti szerepl ői kereskedelmi érdekb ől és az irányítási/gazdálk odási követelmények miatt 
használják azokat. Ha az EID bevezetése önkéntes lenne , feltételezhetjük, hogy a rendszer 
alkalmazását azok a gazdálkodók választanák, amelye k jelenleg is kihasználják a gazdaság 
irányításával kapcsolatos azonnali el őnyöket. Ez az egyes gazdasági szerepl ők teljesen önálló, 
piacvezérelt feltételek alapj án hozott gazdasági döntése. Ezek a szerepl ők azonban attól 
függően állnak készen az EID önkéntes bevezeté sére, hogy a Bizottság milyen szabályozási 
előnyöket ajánl. Például, ha az egyedi in formációkat központilag rögzítenék, akkor nem lenne 
szükség a gazdaságok szintjén állomány-nyilv ántartást vagy az á llatok szállítását rögzít ő 
dokumentumokat vezetni  (amelyek akkor is szükségesek, ha  marhalevél kiállítását nem írják 
elő); a harmadik fél általi bejelentés  (pl. szállítók – így az állattartónak nem kell jelentenie a 
szállítást, ahogy azt már más állatoknál bevezették) lehet ővé tétele is ösztönz ő erőt jelenthet. 
Kiemelték továbbá, hogy jelent ős előnyökkel járna, ha az állatok elszállítá sát a kritikus 
ellenőrzési pontokon rögzítenék (pl. piacon vagy vágóhídon). A rendelet ilyetén 
módosításával a felhasználók számszakilag kifejezhet ő szabályozási el őnyöket 
azonosíthatnának, ezáltal saját elhatározás ból döntenének az EID használata mellett.  A 
tagállami vagy uniós szint ű teljes extrapoláció azonban esetleges lenne, és helytelen 
következtetésekhez vezethetne. Az önkéntes megközelítés azonban rövid távon negatív következményekkel is járhat, mivel az EU-ban tagállamonként eltér ő helyzet alakulhat ki, ami 
az azonosítás területén bizonyos mérték ű zavart okozhat. EU-n belü li kereskedelem esetén 
nehéz lesz nyomon követni, hogy hol milyen típus ú hivatalos azonosítást használnak.  Az 
1. LEHET ŐSÉGHEZ hasonlóan egyes uniós tagálla mok (és érdekeltek) úgy vélik, hogy a 
szarvasmarhák azonosítására és nyomon követésé re szolgáló jelenlegi rendszer a mostani 
formájában is teljes mértékben üzemképes és megfelel ő. A fogyasztói bizalommal 
kapcsolatban a 2. LEHET ŐSÉG esetén nehéz lenne megállapítani az EID-azonosított és a 
hagyományosan jelölt húsok közötti különbséget, ezért nem állapítható meg hatás. A nyomonkövethet őséget biztosító nemzeti,  illetve regionális rends zerek azonban pontosabbak 
és gyorsabbak lehetnek a 2A. lehetőséget választó uniós tagá llamokban, ami a fogyasztói 
bizalmat is er ősítheti. 
 
A 3. lehet őség, a kötelez ő rendszer hatásai  
 
 
6 Ez a lehet őség nem feltétlenül a legjobb megközelítés,  mivel egyes érdekeltek (pl. a 
kistermelők) számára gazdasági nehézségeket  okozna, azonban a fogyasztóvédelem 
(nyomonkövethet őség), az igazgatási terhek csökkentés e és a két azonosítási rendszer 
egyidejű alkalmazásából ered ő kockázatok elkerülése szempontjából ez lenne a 
leghatékonyabb megoldás . Ezt a lehet őséget a más állatfajtáknál (p l. juhok) már alkalmazott 
EID-re vonatkozó unós politiká kkal való jobb összhang megt eremtése is  indokolná. A 
3. LEHETŐSÉG (kötelező bevezetés) elemzése ahhoz a következtetéshez vezet, hogy a legtöbb 
költséget a gazdálkodók vi selnék, míg a haszon az élelmiszerlá nc egésze mentén oszlik el. Az 
érdekeltek által megfogalmazott egyik f ő kritika az volt, hogy a beruházás tényleges 
haszonélvez ői nem a költségvisel ők. A tanulmány a 3. LEHET ŐSÉGET vizsgálva két 
megközelítés között tesz különbséget tesz, az els ő szerint minden szarvasmarhafélét az új 
rendelet hatálybalépését követ ő egy éven belül  el kell látni elek tronikus azonosítóval 
(azonnali bevezetés - lásd 8. táblázat ), az átmeneti megközelítés  szerint pedig csak az újszülött 
állatok kapnak elektronikus azonosítót. Egye s érdekeltek (különösen a húsipar képvisel ői) a 
kötelező bevezetést részesítik el őnyben az „ egy éven belüli ” végrehajtási megközelítéssel. A 
3. lehetőség nem vezetne a 2. lehet őségnél kifejtett, a két azonosítási rendszer egyidej ű 
alkalmazásából ered ő problémákhoz. A 3. lehet őség választása esetén minden érdekelt EID-t 
használna, ami optimális mértékben javítaná a nyomonkövethet őség pontosságát és 
gyorsaságát. 
 Az érdekeltekre gyakorolt gazdasági hatást  tekintve a leginkább érintett csoport az állattartó 
gazdálkodók lennének , mivel ők viselik az azonosító jelz ők költségeit. Az elektronikus 
leolvasás és a kézi leolvasá s összehasonlítása (3. lehet őség az 1. lehet őséggel szemben) 
egyértelm űen bizonyítja, hogy a bere ndezések (azonosító jelz ők és leolvasók) költségének 
növekedését a munkaer őköltség terén jelentkez ő megtakarítások nem kompenzálják 
automatikusan a gazdák számára. Egyes uniós tagállamok esetleg a vidékfejlesztési alapok vagy más állami segélyalapok felhasználás ával kompenzálják a ga zdákat az azonosító 
jelzőkkel való ellátás költségeiért. A 3. lehet őség azonban egyértelm űen csökkentheti a hibák 
kockázatát az állatok azonosítása, szállításuk nyilvántartása, il letve bejelentése során, ami az 
1. és 2. lehet őséghez képest a közvetlen kifizetések  és más KAP-rendszerek esetleges 
csökkenéséhez vezethet. Az RFID-jeladók
 tejipari és borjúhús-ágazati automatizálásban 
történő felhasználásának hatásait a XXI. melléklet tartalmazza részletesen,  mely megállapítja, 
hogy a mez őgazdasági automatizálásában alkalmazott RFID-jeladóknak a húsmarha-
tenyésztésben is vannak el őnyeik, de ezek kevésbé jelentkeznek a már nagymértékben 
automatizált tejgazdaságokban. Az el ektronikus leolvasás másrészr ől a piacok, 
gyűjtőállomások, és kisebb mért ékben a vágóhidak számára  lenne költséghatékonyabb. 
Ezek az érintettek gyakran szállí tanak állatokat, és csak a leol vasó berendezések költségét kell 
viselniük, az azonosító jelz ők költségeit nem. Az EID-száll ítókra (vállalatokra) gyakorolt 
hatás attól függ, hogy az EU ta gállamok miként döntenek az eszközszállítás megszervezésér ől 
(pl.: ajánlattételi felhívás, nemzeti szervek, un iós tagállamonként egy ko rmányzati beszállító 
stb.). Egyes érdekeltek (kül önösen a húsipar képvisel ői) a kötelez ő bevezetést részesítik 
előnyben az „ egy éven belüli ” végrehajtási megközelít éssel. Ez költségvetési 
következményekkel is jár az illetékes hatóságok  számára, mivel a jelenlegi IT-rendszereket 
az elektronikus azonosítás ig ényeihez kell igazítani. A tanulmány  megállapította, hogy az 
illetékes hatóságoknak a munkaer ő-költség és az igazgat ási terhek csökkentése  
szempontjából is el őnyük származik az összes adat  automatikus számítógépes 
feldolgozásának lehet őségéből.  Az EID megkönnyíthe ti az illetékes hatóságok 
tevékenységeit is, mint példáu l a közvetlen kifizetések és  a KAP-rendszerek auditálását 
(mivel az ellen őröket már ellátták a juhok és kecskék elektronikus leolvasásához szükséges 
berendezésekkel). Az illetékes hatóságok számára a 3. LEHET ŐSÉG több el őnyt 
 
7 eredményez, mint az 1. vagy a 2. lehet őség. A fogyasztói  árakra gyakorolt esetleges hatás az 
1. LEHET ŐSÉGHEZ képest kicsi. Tételezzük fel, hogy a húsárak emelkedése ellentételezné 
az EID bevezetése által okozott termelésikölts ég-növekedést; ebben az esetben a húsárak 
maximum 1 %-kal emelkednének.   Az alábbi összefoglaló tábláza tok tartalmazzák a szarvasmarhafélék hivatalos azonosításához 
megvalósítandó feladatok becsült költségeit az alapforgatókönyv (1. lehet őség, de a 
táblázatokban 3. lehet őségként szerepel) és a kötelez ő bevezetés (3. lehet őség, de a 
táblázatokban az 1. lehet őségként szerepel) esetén, feladatonkénti és szerepl őnkénti 
bontásban. Ebb ől le lehet vezetni az alapforgatókönyvet meghaladó összes költséget. A 
kötelező bevezetés (a táblázatban 1. lehet őségként szerepel) költségei tükrözik az elektronikus 
füljelzők vagy lenyelhet ő jeladók használatából ered ő költségeltéréseket. 
 
2. táblázat: a kötelez ő bevezetés és az alapforgatókönyv költség einek összehasonlítása feladatonként a két 
forgatókönyv esetén  
 
 
3. táblázat: a kötelez ő bevezetés és az alapforgatókönyv költségeinek összehas onlítása szerepl őtípusonként (1000 
EUR-ban és %-os bontásban) a két forgatókönyv esetén  
 
8 
 
 
 3.2. Önkéntes marhahús-címkézés  
Az önkéntes marhahús-címkézés tekint etében két forgatókönyv áll rendelkezésre: 
1. lehetőség – változtatás nélkül (alapváltozat):  a jelenlegi rendszer nem változik  
2. lehetőség – az önkéntes marhahús-címkézés megszüntetése.  Az önkéntes marhahús-
címkézésre vonatkozó különös rendelkezések kikerülnek a 1760/2000/EK rendeletb ől, 
azonban a marhahús eredetének kötelez ő jelölése változatlanul marad. 
Az előnyben részesített lehet őség gazdasági hatása az alapforgatókönyvvel összehasonlítva: 
az önkéntes marhahús-címkézési jelzések jóvá hagyásához szükséges igazgatási eljárás 
megszűnne. A gazdasági szerepl ők továbbra is használhatnák a meglév ő címkéket. A 
fogyasztók tájékoztatása nem forogna ve szélyben, mivel minden címkézési jelölés a 
marhahúsra vonatkozó, meglév ő horizontális uniós jogszabál yok hatálya alá esne ugyanúgy, 
ahogy ez jelenleg a többi húsfajta esetében történik. „Az Európai Unió projektje az 
adminisztratív költségek alapméré sére és csökkentésére„ elnevezés ű projekt az igazgatási 
terhek 362 000 EUR mérték ű lehetséges megtakarításával számolt. A VIII. melléklet részletes 
áttekintést ad a különböz ő gazdasági szerepl őkre gyakorolt hatásokról 
 
 
4 AZ EL ŐNYBEN RÉSZESÍTETT LEHET ŐSÉGEK
 
 4.1. Szarvasmarhafélékre vonatkozó EID  
Megállapítható, hogy a 3.
 LEHET ŐSÉG szerinti kötelez ő rendszer bevezetése jelenleg nem 
lenne a legjobb megközelítés , mert egyes érintettek (pl. kistermel ők) számára gazdasági 
hátrányt okozna, azonban a fogyasztóvédelem (nyomonkövethet őség), az igazgatási terhek 
csökkentése és az EU-n belü li kereskedelem terén jelentkez ő kockázatok csökkentése 
szempontjából ez lenne a leghatékonyabb megoldás.   A „változtatás nélküli” 
1. LEHETŐSÉG különböző műszaki szabványok kialakulásával és az EU-n belüli 
kereskedelemre gyakorolt negatív következményekkel járhat. Ezenkívül ez a lehet őség 
 
9 nem teljesíti az ágazat elvárásait az igazgat ási teher csökkentésével kapcsolatban.  Az 
érdekeltek szintjén történ ő önkéntes bevezetésen alapuló 2 B. LEHETŐSÉG a legtöbb 
megkérdezett szerint nem reális, mivel minden uniós tagállamban két különböz ő rendszer és 
két külön piac kialakítását eredményezhet i, ami zavart okozhat a jelenlegi nyomon 
követhetési rendszer hatékonyságában.   
Az azonosítási rendszer megváltoztatását legjobban önkéntes alapon lehet bevezetni 
(2A. LEHETŐSÉG), megadva a lehet őséget minden uniós tagállam számára annak 
eldöntésére , hogy kötelez ően szeretné-e bevezetni az EID- t. A tagállamok nagymértékben 
eltérő gazdálkodási gyakorlattal és  ágazati szervezetekkel re ndelkeznek. Ezért célszer ű lenne, 
ha a tagállamok saját hatáskörben tudnának együttm űködni az élelmiszerlánc minden 
szereplőjével az EID hozzáadott értékének azonosítása és a rendszer elfogadottságának 
biztosítása érdekében, hogy az EID-t a megfelel ő pillanatban lehessen kötelez ővé tenni. 
Minden tagállam maga dönthetne úgy, hogy az EID-t a megfelel ő időben vezeti be 
jogszabályilag anélkül, hogy nyo mást gyakorolnának rá. A 2A. LEHET ŐSÉG a 
2B. LEHETŐSÉGHEZ  képest  csökkenti a két azonosítási rendszer egyidej ű alkalmazásából 
eredő kockázatokat.  Az igazgatási terhek csökkentése szempontjából a 2A. LEHET ŐSÉG 
részesítend ő előnyben a 2B. LEHET ŐSÉGHEZ  képest . Annak ellenére, hogy az elektronikus 
azonosítás költsége nagyobb a hagyományos azonos ításénál, bizonyított, hogy adott esetben 
előnyös lehet a vállalkozások szám ára. A gazdasági szerepl ők valószín űleg csak a 
szabályozási és az üzleti el őnyök együttes figyelembevételével fogják elfogadni az EID-t. 
Ezért az előnyben részesített lehet őség az önkéntes rendszer (2. lehet őség) lenne, fenntartva 
annak a lehet őségét, hogy a tagállamok nemzeti szinten kötelez ő rendszert vezessenek be 
(2A. allehet őség). A 2A. lehet őség eredményessége, hatékonysága és koherenciája a 
megvalósítás után bizonyos id ővel értékelhet ő. Az említett értékelés alapján a Bizottság 
mérlegelheti az EID uniós szint ű kötelező bevezetése meger ősítésének szükségességét. 
 
 
4.2. Önkéntes marhahús-címkézés  
Megállapítható, hogy a 2. lehet őség az előnyben részesített lehet őség.