HU    HU HU 
 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2009.2.23. 
SEC(2009) 218  
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
UNIÓS STRATÉGIA A KATASZTRÓF AKOCKÁZATOK CS ÖKKENTÉSÉNEK 
TÁMOGATÁSÁRA A FEJL ŐDŐ ORSZÁGOKBAN 
  
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA
  
  
{COM(2009) 84 végleges} 
{SEC(2009) 217} {SEC(2009) 220}
 
HU 2   HU 1. A  HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
A katasztrófák aláássák a fejl ődést, és veszélybe sodorják a millenniumi fejlesztési célok 
elérését. A természeti veszélyekkel kapcso latos katasztrófák mind gyakoribbá és er őteljesebbé 
válnak. Lehet, hogy már az éghajlatváltozás áll az újabb kelet ű katasztrófák növekv ő száma és 
erőteljessége hátterében. A katasztrófák leginkább a fejl ődő országokat és azok népességét 
sújtják, mert ők a legvédtelenebbek, és ők rendelkeznek a legsz űkebb kapacitással, hogy 
megbirkózzanak velük. Hosszú ideje biz onyított, hogy a katasztrófakockázatok 
csökkentésének magas az ár-érték aránya. 
Az EU nyújtja a világon a legnagyobb mérték ű hivatalos fejlesztéstámogatást és humanitárius 
segítséget. Az EU széles kör ű tapasztalattal rendelkezik az katasztrófakockázatok 
csökkentését célzó egyes proj ektekre és programokra vonatkozóan, azonban nem rendelkezik 
stratégiai kerettel a fejl ődő országok számára katasztrófakockázatok csökkentése érdekében 
nyújtott támogatásának koherens és összeha ngolt irányítására. Mi vel a katasztrófák 
veszélyeztetik a fejlesztési er őfeszítéseket és beruházásokat,  az Uniónak segítenie kell a 
fejlődő országokat a katasztrófakockázatok csökkentése terén tett er őfeszítéseikben, valamint 
fejlesztési együttm űködését egyrészt rugalmasabbá kell te nnie a katasztrófák tekintetében, 
másrészt biztosítania kell, hogy az csökkenti a katasztrófákkal szembe ni védtelenséget is. 
Ezen arányos hatásvizsgálat fontos alapot te remtett a Bizottság a katasztrófakockázatoknak a 
fejlődő országokban a fejlesztési segély és  a humanitárius segély révén történ ő csökkentése 
támogatására irányuló EU-stratégiájáról sz óló közleményének elfogadásához, amely a 2005-
ös hyogoi cselekvési keret1 és a millenniumi fejlesztési célok megvalósítását segíti el ő. 
A stratégia és a hatásvizsgálat is a civil szervezetek, ENSZ-ügynökségek, fejl ődő országok, 
nemzetközi pénzügyi intézetek, EU-tagállamok és a magánszektor bevonásával 2008 januárja 
és decembere között tartott nyí lt vita eredményét tükrözi. 
A hatásvizsgálat az uniós fellépés szükséges ségével és e fellépés potenciális hozzáadott 
értékével is foglalkozik, és az alábbi három lehet őséget vizsgálja meg:  
(1) a „változatlan szakpolitika” esetét,  
(2) uniós stratégia kido lgozása a katasztrófakockázatok csökkentésének támogatására a 
fejlődő országokban, amely kizárólag a közösségi eszközök számára nyújt 
iránymutatást, és  
(3) uniós stratégia kido lgozása a katasztrófakockázatok csökkentésének támogatására a 
fejlődő országokban, amely mind az Európai Közösség, mind az EU tagállamai 
számára átfogó keretül szolgál a kata sztrófakockázatok csökkentése terén, 
különös tekintettel a lehetség es politikai, gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi 
hatásokra. 
Ugyan a szakpolitikai megoldások mindegyike hasznot hozna a katasztrófakockázatoknak a 
fejlődő országokban történ ő csökkentése szempontjából, a hatá svizsgálat arra a megállapításra 
jut, hogy a – partnerei szükségleteivel kapcso latos hatékonyság, koherencia, konzisztencia és 
proaktív jelleg szempontjából – a Bizottságnak a harmadik lehet őséget kellene el őnyben 
részesítenie, mert ez elégítené ki leginkább a té nyleges szükségleteket, és egyben ez felel meg 
a leginkább az EU katasztrófakoc kázatok csökkentésével kapcsolatos 
kötelezettségvállalásain ak, valamint a segélyhatékonyságra irányuló nemzetközi és uniós 
kötelezettségvállalásoknak is. A katasztrófakockázatoknak a fejl ődő országokban történ ő 
                                                 
1 A 2005-ös katasztrófacsökkentési világkonferencián fogadták el. 
 
HU 3   HU csökkentésére irányuló uni ós stratégia célja az  volna, hogy a közeljöv őben – amikor a 
Bizottság és hozzávet őleg tíz tagállam növelni fogja a ka tasztrófakockázat ok csökkentésére 
nyújtott támogatást – elejét vegye a ka tasztrófakockázatok csökkentésére tett er őfeszítések 
szétaprózódásának és felesleges átfedéseinek. Az Európai Közösség2 és a tagállamok által 
eddig elvégzett munkára, valamint a fejl ődő országok régióiban a katasztrófakockázatok 
csökkentése terén szerzett ki terjedt tapasztalatokra é pül, és azokat aknázza ki. 
Az uniós szint ű fellépés szükségességét tehát a következ ő szempontok indokolják: 
• Az európai konszenzus a fejlesztési politikáról és a humanitárius 
segítségnyújtással kapcsolatos eu rópai konszenzus egyaránt a 
katasztrófakockázatok csökkentésére irán yuló fellépések és szakpolitikák 
fejlesztésére kötelezi az Unió t. Az uniós stratégia el ősegíti majd az egyetértést az 
elsőbbségi célkit űzéseket és azon területeket illet ően, amelyeken az uniós 
eszközök révén érhet ő el a legjelent ősebb hatás. 
• Az EU a világ legnagyobb segélydonora,  azonban az eredményesség és a 
hatékonyság fokozása, valamint a tranzakci ós költségek csökke ntése terén további 
eredményeket kell elérni. Ehhez járu l majd hozzá a katasztrófakockázatok 
csökkentésére irányuló közös kerett el kapcsolatos szorosabb uniós 
együttműködés, amely jó politikát és bevált gyakorlatot alkalmaz; a közös uniós 
fellépés hatékonyabb lesz, mint a egyes tagállamok fellépései, valamint a fellépések jobban kiegészítik majd egymást. 
• A Bizottság és a tagállamok er ősségeinek a katasztrófa kockázatok csökkentésére 
történő minél jobb stratégiai alkalmazása te ljes mértékig összhangban áll a 
támogatáshatékonyságról szóló párizsi nyila tkozattal és az EU  munkamegosztásra 
vonatkozó magatartási kódexével. 
• Az Unió partnerországai hasznát lá tják majd a (kevesebb donorral való 
együttműködést és következetesebb üzeneteket eredményez ő) 
donorkoordinációnak, valamint – a fina nszírozás fokozása, valamint az 
erőfeszítések szétaprózódása és fölösleg es átfedések visszaszorítása révén – 
valószínűleg jelent ősebb támogatást kapnak a katasztrófakockázatok 
csökkentésére. 
                                                
 
2 Az Unió katasztrófaelhárítási képességének meger ősítéséről szóló bizottsági közlemény 
(COM(2008)130); Az Európai Unió és az éghajlatváltozás által leginkább sebezhet ő szegény fejl ődő 
országok közötti éghajlatváltozás elleni globális szövetség kiépítésér ől szóló bizottsági közlemény 
(COM(2007)540); Az EU harmadik országok katasztrófáira és válságaira történ ő reagálásának 
erősítéséről szóló bizottsági közlemény (COM(2005)153), az éghajlatváltozásról és a nemzetközi 
biztonságról szóló f őképviselői és bizottsági közös dokumentum (S113/08), valamint a katasztrófákra 
való felkészülésr ől és azok megel őzéséről szóló bizottsági szolgálati munkadokumentum (2003).