Az Unió és az EFTA-államok közötti harmadik országokkal folytatott politikák konvergenciájának elősegítése érdekében azonban a g) kiigazítás arról is rendelkezik, hogy az EGT-megállapodás Szerződő Felei tájékoztatást és konzultációt folytatnak egymással az EGT Vegyes Bizottság keretében harmadik országokkal kötött megállapodásokról folytatott tárgyalásokról.

A g) kiigazítás az Unió és az EFTA-államok által a Szolvencia II. és a MiFID-rendszerek keretében elfogadott megoldások mintájára készült (lásd az EGT-megállapodás IX. melléklete 1. pontjának d) és e) alpontját, valamint 31ba. pontjának b) alpontját).

A CRD IV-csomag 48. cikke szabályokat tartalmaz az Unió és harmadik országok közötti összevont alapú felügyeletre vonatkozó felügyeleti megállapodások megkötését illetően. E megállapodásoknak lehetőséget kell biztosítaniuk a harmadik országbeli felügyeleti hatóságok számára, hogy információt szerezzenek az unióbeli illetékes nemzeti vagy ágazati hatóságoktól, valamint az Európai Bankhatóság (EBH) számára, hogy összegyűjthesse a harmadik országok felügyeletei által az uniós illetékes nemzeti hatóságok részére továbbított információkat. Mivel az Európai Unió nem köthet olyan megállapodásokat, amelyek arra kötelezik az EFTA illetékes nemzeti hatóságait, hogy harmadik országbeli felügyelőknek adják tovább az információkat, a h) kiigazítás nem alkalmazza a CRD IV-csomag 48. cikkét (hasonlóan az EMIR-rendelet 75. cikkének (2) és (3) bekezdését illetően elfogadott megoldáshoz, lásd az EGT-megállapodás IX. mellékletének 31bc. pontjának zc) alpontját).

Annak érdekében, hogy az EFTA illetékes nemzeti hatóságaihoz a harmadik országbeli felügyelőktől beérkezett információkat továbbíthassák az EBH-nak, amennyiben az technikai feladataik elvégzéséhez szükséges az EFTA-államok tekintetében, a h) kiigazítás azt is előírja, hogy az EFTA-államok arra is törekedni fognak, hogy a felügyeleti megállapodásokba olyan záradékokat is belefoglaljanak, amelyek lehetővé teszik illetékes nemzeti hatóságaik számára, hogy továbbíthassák az EBH-nak a lényeges információkat.

A jövőbeli uniós jogszabályok fenntartása (a 2013/36/EU irányelvhez való k) és o) hozzáigazítás)

Az EGT-megállapodás 7. cikkével összhangban kizárólag az EGT-megállapodásba belefoglalt jogi aktusok kötelező erejűek az EGT-tag EFTA-államokra nézve. Ennélfogva a k) kiigazítás összhangba hozza a CRD IV-csomag 89. cikkének (5) bekezdését, hogy kiemelje, hogy az EGT vonatkozásában a 89. cikk alkalmazása csak akkor szűnik meg, ha a jelentéstételi kötelezettségre vonatkozó új uniós jogalkotási aktus alkalmazandóvá válik az EGT-n belül.

Hasonlóképpen az o) kiigazítás módosítja a 151. cikk (1) bekezdésének szövegét annak érdekében, hogy kiemelje, hogy a CRD IV-csomag XI. címének 1. fejezetében foglalt átmeneti intézkedések csak addig alkalmazandók, amíg az EGT Vegyes Bizottságnak az 575/20013/EU rendelet 460. cikke alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktust magában foglaló határozata alkalmazandóvá nem válik.

Rendszerkockázati tőkepufferek engedélyezésére vonatkozó hatáskör (a 2013/36/EU irányelvhez való n) hozzáigazítás)

A CRD IV-csomag 133. cikkének (14) bekezdése értelmében az unióbeli illetékes nemzeti hatóságoknak bizonyos esetekben meg kell várniuk a Bizottság véleményét, mielőtt intézkedéseket fogadnának el a rendszerkockázati tőkepuffer megállapítása vagy módosítása céljából. Amennyiben a Bizottság véleménye elutasító, az illetékes nemzeti hatóságoknak vagy meg kell felelniük a véleményben foglaltaknak, vagy magyarázatot kell adniuk arra, hogy miért nem teszik ezt.

A CRD IV-csomag 133. cikkének (15) bekezdése értelmében a Bizottság, ha úgy ítéli meg, hogy a rendszerkockázati tőkepuffer nem jár aránytalan mértékű negatív hatásokkal más tagállamok vagy az Unió pénzügyi rendszerére nézve, továbbá az ERKT véleményét figyelembe véve végrehajtási jogi aktust fogad el, amely felhatalmazza az illetékes nemzeti hatóságot a rendszerkockázati tőkepuffer elfogadására. Az EBH véleményt is benyújthat a Bizottságnak.

Az EGT-megállapodás IX. mellékletének 31f. és 31g. pontja által létrehozott rendszer alapján az ERKT és az EBH ajánlásokat adhat ki az EFTA-államokban fennálló helyzetekre vonatkozóan, és az EBH az EBH-rendelet 19. cikke szerinti nem kötelező jellegű közvetítést is végrehajthat a valamely EFTA-államot érintő véleménykülönbség esetén. Az EBH-rendelet 19. cikke szerinti EFTA-pillérben kötelező erejű határozatok elfogadására irányuló hatáskörről az EFTA Felügyeleti Hatóság rendelkezik.

Az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyve (4) bekezdésének d) pontjával összhangban azonban a Bizottság feladatait az EFTA-államok által az EGT-megállapodásban foglalt szabályoknak való megfelelés ellenőrzésére vagy jóváhagyására szolgáló eljárásokkal összefüggésben az EFTA-pillérbe tartozó valamely jogalanynak kell ellátnia. A rendszerkockázati tőkepufferekkel kapcsolatos határozatok jelentőségének és összetettségének tekintetében ezt a hatáskört az EFTA-államokat illetően az EFTA-államok Állandó Bizottsága gyakorolja.

Az n) kiigazítás ezért az egyértelműség érdekében megállapítja az EFTA-államok Állandó Bizottságának hatáskörét a vélemények vagy ajánlások kiadása tekintetében (mivel ezeket a hatásköröket az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvének (4) bekezdése d) pontjának szövege nem tartalmazza egyértelműen), miközben biztosítja, hogy az ERKT és az EBH a CRD IV-csomag 133. cikkének (14) és (15) bekezdése szerinti értékeléseiket adott esetben továbbítja az említett Állandó Bizottságnak.

A „lakóingatlan” fogalmának meghatározása Norvégiában (e) hozzáigazítás az 575/2013/EU rendelethez kapcsolódóan)

A szövetkezeti lakások Norvégiában széles körben elterjedt lakhatási forma. A részvényesek részesedést szereznek egy lakásszövetkezetben, amely a lakhelyük szerinti épület(ek) és ingatlan tulajdonosa vagy ellenőrzése alatt áll. Minden részvényes jogosult egy meghatározott egység igénybevételére.

Norvégiában a hitelezők egy lakásszövetkezethez kapcsolódó védelmét általában a közvetlen tulajdonrésszel egyenértékűnek tekintik. A jogbiztonság érdekében azonban egyértelművé kell tenni, hogy a tőkekövetelményekről szóló rendeletben a „lakóingatlan” fogalma magában foglalja a norvég lakásszövetkezetekben egy lakásban való lakhatás jogát. Ennélfogva az e) kiigazítás a Svédországot érintő 4. cikk (1) bekezdése 75. pontjának szövegét módosítja a norvég helyzet figyelembevétele érdekében.

A Bizottság hatásköre a nagykockázat-vállalásokra vonatkozó korlátozások elfogadására, valamint a Tanács arra vonatkozó hatásköre, hogy a makroprudenciális vagy rendszerszintű kockázat esetén szigorúbb nemzeti intézkedéseket engedélyezzen (az 575/2013/EU rendelethez való i) és j) hozzáigazítás)

A tőkekövetelményekről szóló rendelet 395. cikke értelmében az unióbeli illetékes nemzeti hatóságoknak bizonyos esetekben meg kell szerezniük a Bizottság jóváhagyását, mielőtt az adott tagállamban engedélyezett hitelintézetek számára az egyes jogi személyekkel szembeni kitettségük csökkentését előíró strukturális intézkedéseket fogadnak el. A Bizottság az EBH véleménye alapján csak akkor utasíthat el nemzeti intézkedést, amikor az aránytalan mértékű negatív hatásokkal jár más tagállamok vagy az Unió pénzügyi rendszerére nézve.

A tőkekövetelményekről szóló rendelet 458. cikke értelmében a tagállamoknak bizonyos esetekben meg kell szerezniük a Tanács engedélyét egyes szigorúbb nemzeti intézkedések elfogadása előtt, amelyek a nemzeti pénzügyi rendszert és a reálgazdaságot érintő makroprudenciális és rendszerszintű kockázatok kezelésére irányulnak. A Bizottság feladata, hogy a nemzeti intézkedés engedélyezésére vagy elutasítására vonatkozó intézkedéstervezetet a Tanács elé terjessze. A Tanács csak korlátozott számú esetben utasíthatja el a nemzeti intézkedéseket, figyelembe véve az ERKT és az EBH véleményét. Más tagállamok elismerhetik a tőkekövetelményekről szóló rendelet 458. cikke szerint elfogadott nemzeti intézkedéseket, és alkalmazhatják azokat az engedélyezett tagállamon belüli fióktelepekre.

Az EGT-megállapodás IX. mellékletének 31f. és 31g. pontja által létrehozott rendszer alapján az ERKT és az EBH véleményt adhat ki az EFTA-államokban fennálló helyzetekre vonatkozóan.