[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 31.7.2007

COM(2007) 459 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

a 2002/404/EK bizottsági határozat értelmében Finnország északi régióiban a mezőgazdaságra vonatkozóan megállapított, hosszú távú nemzeti támogatási rendszer végrehajtásáról szóló, 2001–2005. évi jelentés

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK

a 2002/404/EK bizottsági határozat értelmében Finnország északi régióiban a mezőgazdaságra vonatkozóan megállapított, hosszú távú nemzeti támogatási rendszer végrehajtásáról szóló, 2001–2005. évi jelentés

TARTALOMJEGYZÉK

1. BEVEZETÉS 3

1.1. Háttér 3

1.2. Általános elvek 3

1.3. Az alrégiók 4

1.4. Igazgatás és ellenőrzések 4

2. VÉGREHAJTÁS 2001–2005 SORÁN 5

2.1. A Bizottság határozatai 5

2.2. A Finnországban kifizetett támogatás 5

2.3. Közösségi támogatás 6

2.4. A ágazatonként nyújtott skandináv támogatás 6

2.5. Támogatott termelési mennyiség 7

3. A SKANDINÁV TÁMOGATÁSSAL ÉRINTETT RÉGIÓK MEZőGAZDASÁGÁNAK FEJLőDÉSE 8

3.1. A fő termékek alakulása az alrégiókban 8

3.2. A földhasználat alakulása 9

3.3. A mezőgazdaság struktúrájának, termelékenységének és termelési módszereinek alakulása 10

3.4. A mezőgazdaság bevételeinek és nyereségességének alakulása 12

3.5. A szocioökonómiai hatás alakulása 13

3.6. A környezet állapota 13

3.7. Az élelmiszerláncra gyakorolt hatás 14

4. KÖVETKEZTETÉSEK 14

1. BEVEZETÉS

1.1. Háttér

Az Osztrák Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló okmány 142. cikkének értelmében a Bizottság felhatalmazta Finnországot hosszú távú nemzeti támogatás nyújtására a mezőgazdasági tevékenység északi régiókban történő megőrzésének biztosítása érdekében. A skandináv támogatás különösen az éghajlati viszonyoknak természetesen megfelelő hagyományos elsődleges termelés és feldolgozás megőrzését, a mezőgazdasági termékek termelési, forgalmazási és feldolgozási struktúráinak fejlesztését, az említett termékek könnyebb ártalmatlanítását, a környezet védelmét és a táj megóvását célozza.

A skandináv támogatási rendszerrel érintett régiók a 62. szélességi foktól északra találhatók, és ide tartoznak még az említett szélességi foktól délre fekvő egyes szomszédos területek is, amelyekre hasonló, a mezőgazdasági tevékenységet különösen megnehezítő éghajlati feltételek vonatkoznak. Az alábbi tényezőket vették figyelembe a területek meghatározása során: alacsony népsűrűség (legfeljebb 10 fő/km2), mezőgazdasági hasznosítású terület (MHT) az összterület százalékában (kevesebb mint 10%), illetve az emberi fogyasztásra szánt termények termesztésére használt mezőgazdasági terület az MHT százalékában. Ez a terület összesen 1 417 000 hektár MHT, ami Finnország 1994. évi teljes MHT-jának 55,5%-a.

A Bizottság a Tanács részére a csatlakozást követően egy év elteltével, majd minden ezt követő ötödik évben jelentést nyújt be a megítélt engedélyekről és az ilyen engedélyek szerinti támogatás eredményeiről, a 143. cikknek megfelelően. Korábban 1996-ban és 2002-ben nyújtottak be jelentést.

Ez a jelentés a finn hatóságoktól származó információkon alapul, és a következtetések nem a program célkitűzésének teljesítésére irányulnak. A Bizottság ezzel a témával egy külön tanulmányban foglalkozik.

1.2. Általános elvek

A skandináv támogatást régiók szerint differenciálják, és termelési egységek alapján nyújtják, figyelembe véve a közös piacszervezés jelentette korlátozásokat. Az ágazatonként megengedett termelési mennyiség korlátozását átfogó szinten, a regionális szinteket pedig az egyértelműség érdekében állapítják meg. A támogatás nem kapcsolódhat jövőbeli termeléshez, nem eredményezheti a termelés növekedését, sem pedig a kombinált támogatás mértékének növekedését a referencia-időszakban nyújtott támogatás vonatkozásában.

A mennyiségre vonatkozó meglévő nemzeti statisztikák azt mutatják, hogy a mezőgazdasági termékek különböző mennyiségi határértékei megállapításának referenciaidőszaka a csatlakozás előtti 1991–1993 közötti éveken alapult. A teljes támogatást a finnországi és az 1993-as közösségi árak (közvetett támogatások) közötti, valamint a nemzeti költségvetésből finanszírozott közvetlen támogatások és a közös agrárpolitika (KAP) keretében rendelkezésre álló közvetlen támogatások összege közötti különbség alapján számították ki.

A skandináv támogatás termék és ágazat szerinti maximális szintjét bizottsági határozat állapítja meg. A növényi termékek támogatását hektáronkénti lebontásban nyújtják. Az állattenyésztési támogatás mértékét számosállat-egységenkénti bontásban határozzák meg a szarvasmarhafélék, a lófélék, az anyajuhok, a kecskefélék, a sertésfélék esetében, illetve egyedenként a rénszarvasok esetében. A tejtámogatást kilogrammonként nyújtják. A zöldség- és gyümölcsfélék tárolására is igényelhető támogatás. Fiatal gazdálkodók esetében a fű- és gabonafélék termesztéséhez használt terület hektáronkénti átalánytámogatásáról rendelkeznek. Támogatás olyan termelőnek nyújtható, aki (vagy akinek házastársa) betöltötte 18. életévét, de 65 évnél fiatalabb. A támogatás kedvezményezettjeinek legalább három hektár szántóterülettel vagy legalább fél hektár kertészeti műveléssel érintett területtel kell rendelkezniük.

1.3. Az alrégiók

A Finnországnak nyújtott skandináv támogatásra jogosult régió öt alrégióból áll: C1, C2, C2 észak (beleértve a C1 és C2 területek szigeteit), C3 és C4 (lásd 1. ábra). Ez a felosztás lehetővé teszi, hogy a mezőgazdasági támogatást a régiók mezőgazdaságának egyedi jellemzőinek és a természeti hátrányai súlyosságának figyelembe vételével modulálják.

[pic]

1. ábra – Mezőgazdasági támogatásra jogosult területek (a C1–C4 alrégiók szerepelnek a skandináv támogatásban)

1.4. Igazgatás és ellenőrzések

Tizenöt regionális Foglalkoztatási és Gazdaságfejlesztési Központ (EEDC) üzemel a mezőgazdaság igazgatásával foglalkozó regionális szervezetként.

Az önkormányzati hatóságok fogadják a mezőgazdasági termelőktől érkező támogatás iránti kérelmeket és veszik az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IIER) nyilvántartásába az így benyújtott adatokat. A hatóságok elvégzik a támogatásokkal kapcsolatos számításokat és megküldik a támogatási engedélyeket a mezőgazdasági termelők számára. A Foglalkoztatási és Gazdaságfejlesztési Központ tisztviselői ellenőrzik a nemzeti támogatásban részesülőket az uniós támogatások esetén végzett ellenőrzésekkel megegyező módon. Évente a kérelmek 5%-át helyszíni vizsgálat keretében ellenőrzik.

Finnországnak minden évben éves jelentést kell benyújtania a Bizottság részére a nyújtott támogatás – többek között a közösségi támogatás – hatásairól, illetve különösen a támogatásra jogosult termelés és a kapcsolódó eszközök fejlődéséről, az érintett régiók gazdasági tendenciájáról és a környezetre gyakorolt hatásokról. A jelentés és más rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság ellenőrzi, hogy a végrehajtás összeegyeztethető-e a vonatkozó rendelkezésekkel.

2. VÉGREHAJTÁS 2001–2005 SORÁN

2.1. A Bizottság határozatai

A finnországi skandináv támogatási rendszert 1995. május 4-én a 95/196/EK bizottsági határozattal hagyták jóvá.

Az előző, 1996–2000 közötti jelentéstételi időszakban ezt a határozatot a 97/279/EK és a 2000/405/EK bizottsági határozattal kétszer módosították. A Finnországgal kapcsolatos határozat helyébe 2002-ben a 2002/404/EK határozat lépett. Ez a határozat – az árfolyamváltozások és referenciaárak különbségei miatt – elsősorban bizonyos támogatási összegeket helyesbített. Továbbá bizonyos ágazatokat és alágazatokat kombinált az igazgatás egyszerűsítése érdekében. Az egységenkénti támogatás szintjének, az ágazatonkénti támogatás teljes összegének és a támogatással érintett egységek számának korlátozását elegendőnek találták a termelés lehetséges növekedésének megakadályozására.

Azóta a határozatot a C(2004) 2711. számú határozattal módosították annak érdekében, hogy bizonyos ágazatokban 2007-ig magasabb beruházási támogatás legyen kifizethető, valamint hogy az anyateheneknek szánt támogatást üszők esetében is kifizethessék. A SLOM-tejmennyiségek figyelembe vételét és a kvóta lekötés 2005-től való újra bevezetését célzó második módosítást a C(2005) 122. számú határozattal hagyták jóvá. Legvégül a C(2005) 5599. számú határozattal a nemzeti finanszírozású, hátrányos helyzetű területekre irányuló támogatási rendszer figyelembe vétele, illetve az egyes állománysűrűségi korlátok eltörlésére tekintettel a KAP fejleményeihez való kiigazítás érdekében a teljes támogatási összeget 486,69 millió euróról 448,59 millió euróra csökkentették.

2.2. A Finnországban kifizetett támogatás

Az időszak kezdetén a megítélt skandináv támogatás a 2001. évi 351 millió euróról évről évre enyhén növekedve elérte a 2004. évi 385 millió eurós összeget. A 2005-ben bekövetkezett 328,1 millió euróra való csökkenést a fent említett a hátrányos helyzetű területeknek nyújtott nemzeti finanszírozású támogatási rendszer bevezetésével magyarázzák, mivel ezt a skandináv támogatás megfelelő összegének csökkentéséből finanszírozták. Az időszak végén a skandináv támogatás összege a skandináv támogatási régiókban kifizetett teljes mezőgazdasági támogatás összegének 34%-át tette ki. A 2001–2005 között rendelkezésre álló skandináv támogatásra vonatkozó kifizetési engedélyek hozzávetőlegesen 74%-át használták fel.

2.3. Közösségi támogatás

A skandináv támogatási rendszer által érintett régiókban a mezőgazdaság uniós finanszírozású pénzügyi eszközökhöz is hozzájut, például a közös agrárpolitika két pillére keretében. E két pillér keretében nyújtott támogatás – ahogy az az 1. táblázatban is látható – 2001 óta 15%-kal nőtt. Ez bizonyos mértékig a 2003-as KAP-reform eredményeképpen a tejágazatnak nyújtott közvetlen kifizetések bevezetésével és a mezőgazdasági kifizetések vártnál magasabb igénybe vételével magyarázható.

1. táblázat – Az egyes közösségi támogatások összefoglalása 2001-ben és 2005-ben

Év | Közös piacszervezési kifizetések (millió €) | Kompenzációs támogatás, LFA( (millió €) | Agrár-környezetvédelmi kifizetések (millió €) | Összesen (millió €) |

2001 | 202 | 230 | 133 | 565 |

2005 | 254 | 234 | 162 | 650 |

( hátrányos helyzetű térségek |

2.4. A ágazatonként nyújtott skandináv támogatás

Az összes nyújtott támogatás összege minden ágazatban az megengedett mérték alatt maradt ( 2a. és 2b. táblázat). Ez főleg a takarékosságra törekvő költségvetési fegyelemmel és egyes ágazhatok vártnál alacsonyabb termelési szintjeivel magyarázható.

2a. táblázat – A skandináv támogatás állattenyésztéssel kapcsolatos összegeinek összefoglalása 2001-ben és 2005-ben

Termék | Összes megadott támogatás 2001-ben, (millió €) | Összes megadott támogatás 2005-ben, (millió €) | Megengedett skandináv támogatás 2005-ben (millió €) |

Marha | 51,1 | 54,9 | 91,17 |

Juh- és kecskefélék | 2,5 | 3,25 | 3,50 |

Sertés és baromfi | 46 | 37,03 | 61,3 |

Rénszarvas | 2,7 | 3,49 | 6,16 |

Lófélék | 2,1 | 2,23 | 2,52 |

Tej | 182,5 | 158,9 | 225,22 |

Szállítási támogatás tejre és húsra | 1,6 | 2,15 | 2,27 |

Összesen | 288,5 | 261,9 | 392,2 |

2b. táblázat – A skandináv támogatás területhez kapcsolódó összegeinek összefoglalása 2001-ben és 2005-ben

Termék | Összes megadott támogatás 2001-ben, (millió €) | Összes megadott támogatás 2005-ben, (millió €) | Megengedett skandináv támogatás 2005-ben (millió €) |

Cukorrépa | 0,5 | 0,38 | 1,34 |

Keményítőgyártásra szánt burgonya | 0,9 | 0,65 | 1,24 |

Gabonafélék és egyéb szántóföldi növények | 9,9 | 12,90 | 15,14 |

Kert, gyümölcsös, szőlő | 21,4 | 21,43 | 24,69 |

Szabadföldi zöldségfélék és almák | 0,8 | 0,64 | 0,90 |

Tárolási támogatás | 1,07 | 1,00 | 2,86 |

Mezőgazdasági hasznosítású terület (legelő, ugar, stb.) | 15,7 | 16,48 | 27,87 |

Fiatal mezőgazdasági termelők | 12,1 | 12,68 | 16,66 |

Összesen | 62,4 | 66,16 | 89,95 |

A tej-, a szarvasmarha-, a juh- és kecskeágazat 2005 során ideiglenes beruházási támogatásban – beleértve a takarmány- és trágyatároláshoz, illetve kifutókarámokhoz nyújtott támogatást – részesült. Ennek keretében 917 projekt jutott összesen 14,14 millió eurós támogatáshoz.

2.5. Támogatott termelési mennyiség

A skandináv támogatásra vonatkozó határozat megállapítja a támogatásra jogosult maximális termelési mennyiséget. A maximális termelés határértékeit 2001–2005 között enyhén túllépték a sertés és a baromfi, illetve egyes években a lófélék esetében, ezért a támogatási összegeket ennek megfelelően csökkentették. A támogatásban részesült rénszarvasok száma emelkedett, miután a támogatható egyedek számát kérelmezőnként 50 darabra korlátozták.

3a. táblázat – A támogatott termelési mennyiség összefoglalása az állattenyésztésre vonatkozóan 2001-ben és 2005-ben

Termék | Támogatott SZÁE 2001-ben | Támogatott SZÁE 2005-ben | SZÁE referenciaszintek 2005-ben | Százalékban kifejezett többlet/hiány 2005-ben |

Szarvasmarha | 120 344 | 130 862 | 167 274 | –22% |

Juh- és kecskefélék | 4 740 | 5 668 | 5 886 | –4% |

Sertés és baromfi | 147 764 | 133 967 | 139 200 | –4% |

Rénszarvas (egyedszám) | 185 731 | 155 254 | 229 000 | –32% |

Lófélék | 7 754 | 5 593 | 6 000 | –7% |

Tej (t) | 1 848 123 | 1 825 664 | 1 759129 | 4% |

Az adott időszakban a növénytermesztési ágazatokban a termelés összességében nem lépte túl az megengedett mennyiségeket, de egyes években enyhén meghaladta a küszöbértékeket ( lásd 3b. táblázat ).

3b. táblázat – A támogatott területek összefoglalása a növénytermesztésre vonatkozóan 2001-ben és 2005-ben

Termék | Támogatott hektárok száma 2001-ben | Támogatott hektárok száma 2005-ben | Hektár referenciaszintek 2005-ben | Százalékban kifejezett többlet/hiány 2005-ben |

Cukorrépa | 2 302 | 2 034 | 3 750 | –46% |

Keményítő | 4 933 | 4 546 | 6 580 | –31% |

Gabonafélék és egyéb szántóföldi növények | 304 707 | 315 975 | 557 700 | –43% |

Kert, gyümölcsös, szőlő | 216 | 190 | 203 | –6% |

Szabadföldi zöldségfélék és almák | 2 080 | 1 774 | 2 095 | –15% |

Mezőgazdasági hasznosítású terület (legelő, ugar, stb.) | 421 738 | 427 022 | 848 812 | –50% |

3. A SKANDINÁV TÁMOGATÁSSAL ÉRINTETT RÉGIÓK MEZőGAZDASÁGÁNAK FEJLőDÉSE

E fejezet következtetései a finn hatóságok által a csatlakozási okmány 143. cikke (2) bekezdésének értelmében nyújtott tájékoztatáson alapulnak.

3.1. A fő termékek alakulása az alrégiókban

A finn északi régiók fő mezőgazdasági ágazatai a tej-, a szarvasmarha- és sertéságazat. Ezek együttesen a piaci bevételek 72%-át teszik ki. A következő szakaszok a fő termékek alakulását mutatják be az egyes alrégiókban. A rendelkezésre álló információk alapján az egyes alrégiókon belüli fejlemények nem elemezhetők.

Tej

A támogatott területen végzett tejtermelés a teljes finnországi termelés 77%-át képviseli. Ez az arány alapvetően változatlan maradt a teljes időszak során. A 2000–2005 közötti mennyiségek kisebb változásaitól eltekintve a termelési mennyiség hozzávetőlegesen 1,2%-kal csökkent, igaz a változások támogatott területenként különbözőek.

4a. táblázat – A tejtermelés alakulása az alrégiókban 2001–2005 között (ezer tonna)

Támogatott terület/kvótaidőszak | 2000/2001 | 2001/2002 | 2002/2003 | 2003/2004 | 2004/2005 | 2005/2006 |

C1 | 527,5 | 535,5 | 521,0 | 512,1 | 501,1 | 501,4 |

C2 | 1 022,1 | 1 047,4 | 1 031,8 | 1 026,5 | 1 016,7 | 1 032,1 |

C2N | 105,4 | 108,2 | 107,5 | 107,3 | 103,1 | 104,9 |

C3 | 172,6 | 177,1 | 178,4 | 174,4 | 168,8 | 170,5 |

C4 | 23,0 | 23,5 | 23,.3 | 22,4 | 20,6 | 20,5 |

Összesen | 1 850,6 | 1 891,7 | 1 862,1 | 1 842,7 | 1 810,4 | 1 829,3 |

Megjegyzés: Az északi területeken végzett teljes tejtermelés számadatai (a skandináv támogatás nélküli termeléssel együtt). |

Szarvasmarha

A skandináv támogatási régiókban végzett szarvasmarha-tenyésztés is a teljes finnországi termelés 77%-át teszi ki. Az erősebb piaci igény következtében a 2003-ban és 2004-ben a termelési mennyiség is növekedett. A támogatott régiók részesedése a marhahústermelésben kis mértékben változott, de itt is alrégiónként különböző mértékben. Meg kell jegyezni, hogy a tej- és marhahústermelésben tapasztalható változások többé-kevésbé követik egymást a két termelés közötti összefüggést feltételezve.

4b. táblázat – A marhahústermelés alakulása az alrégiókban 2001–2005 között (ezer tonna)

Támogatott terület/év | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |

C1 | 19,8 | 19,9 | 20,2 | 19,6 | 18,2 |

C2 | 37,7 | 38,6 | 41,6 | 41,3 | 38,2 |

C2N | 3,7 | 3,6 | 3,9 | 3,7 | 3,6 |

C3 | 5,4 | 5,5 | 6,1 | 5,7 | 5,3 |

C4 | 0,6 | 0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,6 |

Összesen | 67,2 | 68,1 | 72,4 | 70,9 | 65,9 |

Sertéshústermelés

A támogatott területen állítják elő a finnországi sertéshús 43%-át. A területen a sertéshústermelés 2000-2005 között hozzávetőlegesen 22%-kal nőtt, de az ország teljes sertéshús-termeléséből való részesedése nagyjából egy szinten maradt.

4c. táblázat – A sertéshústermelés alakulása az alrégiókban 2001–2005 között (ezer tonna)

Támogatott terület/év | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |

C1 | 47,9 | 50,1 | 53,5 | 55,2 | 57,9 |

C2 | 23,9 | 25,7 | 27,9 | 28,7 | 28,0 |

C2N | 1,2 | 0,9 | 1,1 | 1,2 | 1,2 |

C3 és C4 | 1,1 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 |

Összesen | 74,1 | 77,7 | 83,5 | 86,1 | 88,1 |

3.2. A földhasználat alakulása

A skandináv támogatási rendszer által érintett régiókban 2005-ben a mezőgazdasági hasznosítású terület összesen 1,185 millió hektárt, azaz a Finnország teljes mezőgazdasági hasznosítású területének hozzávetőlegesen 52%-át tette ki. Az északi régiók mezőgazdasági területeinek 39%-a a C1 területen, 49%-a a C2 és 12%-a a legészakibb C2N–C4 területeken található.

A teljes támogatott terület vonatkozásában a mezőgazdasági hasznosítású terület nagysága 4,4%-kal, vagyis 50 400 hektárral nőtt 2000–2005 között az elburjánzott földterületeknek a várható KAP-reformok miatt történő felszámolása következtében. Ez a terület még így is hozzávetőlegesen 16%-kal kisebb, mint a 2002/404/EK bizottsági határozatban megállapított maximális terület.

A mezőgazdasági földterületek használata folytatódott, azonban a támogatott terület néhány legtávolabb eső szántóföldje kikerült a termelésből. Nem tapasztalható hajlandóság a földterületek bérletbe vételére – még alacsony áron sem –, mivel a földterület megművelési költsége túl magas a parcellák kis mérete és a nagy távolságok miatt. A további földterületek ára északon általában igen mérsékelt, mégha – az állattenyésztő gazdaságok közelében eladásra vagy bérletre kínált földterületek által gerjesztett verseny következtében – az árak az átlagnál meredekebben is emelkednek.

2005-ben a mezőgazdasági hasznosítású területek 44%-át gabonafélék, 40%-át fű, 6%-át egyéb növények termesztésére használták, illetve 10%-át pihentették. A gabonafélék termesztésére használt és a pihentetett területek 2000–2005 között növekedtek, és fűtermesztésre használt terület csökkent. Ez a változás főleg annak köszönhető, hogy számos gazdaság felhagyott az állattenyésztéssel, míg – különösen a támogatott területek déli részein – a takarmánycélú gabonafélék és egyéb növények termesztése tovább folytatódott, illetve a földterületek egyes részeit bérletbe adták a terjeszkedő gazdaságok számára.

3.3. A mezőgazdaság struktúrájának, termelékenységének és termelési módszereinek alakulása

A mezőgazdaság szerkezeti átalakulása gyorsan fejlődött a skandináv támogatási rendszer által érintett régiókban. Ez a tendencia tovább folytatódott a 2000-es évek elején: a kisebb gazdaságok felhagytak az állattenyésztéssel, és részidős növénygazdálkodásba kezdtek, vagy földterületeiket bérletbe adták nagyobb gazdaságok számára. A szántóterületek bérletbe adása az egész támogatott területen általánosabbá vált, és 2005-ben már a termesztést folytató szántóterületek közel 35%-át adták bérbe. A gazdaságok közel harmada hagyott fel a termeléssel 1995–2005 között, és a támogatott területen a gazdaságok átlagos mérete 19-ről 31 hektárra nőtt. 2005-ben a támogatott területen 39 650 gazdaság volt. A csökkenés a C2N támogatási területeken volt a leglassabb, a leggyorsabb pedig a C3 támogatási területen.

5a. táblázat – A mezőgazdasági üzemek száma az egyes alrégiókban és az ország egész területén 2001–2005 között

Terület/év | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Változás 2001–2005 között | Változás százalékban kifejezve 2001–2005 között |

C1 | 18 347 | 17 720 | 17 264 | 16 820 | 16 281 | –2 066 | –11% |

C2 | 20 153 | 19 713 | 19 257 | 18 877 | 18 285 | –1 868 | –9% |

C2N | 2 073 | 2 223 | 2 152 | 2 103 | 1 999 | –74 | –4% |

C3 | 3 242 | 3 163 | 3 075 | 2 972 | 2 865 | –377 | –12% |

C4 | 734 | 731 | 710 | 689 | 666 | –68 | –9% |

Finnország | 77 320 | 75 474 | 73 714 | 72 054 | 69 517 | –7 803 | –10% |

2000 óta a 100 hektárnál nagyobb területű gazdaságok száma több mint kétszeresére, részesedésük a teljes területből pedig 6%-ról 13,6%-ra nőtt.

5b. táblázat – A gazdaságok száma és eloszlása a skandináv támogatási régiókban 1995-ben, 2000-ben és 2005-ben

A skandináv támogatási terület gazdaságainak eloszlása (százalékban kifejezve) és teljes száma | A gazdaságok eloszlása (százalékban kifejezve) és száma | A földterületek eloszlása (százalékban kifejezve) és a gazdaságok átlagos mérete (hektárban kifejezve) |

1995 | 2000 | 2005 | 1995 | 2000 | 2005 |

20 ha alatt | 62,1 | 48,6 | 44,2 | 34,9 | 20,6 | 15,5 |

20–29 ha között | 20,5 | 19,8 | 18 | 25,9 | 18,7 | 14,3 |

30-39 ha között | 9,6 | 12,8 | 12,3 | 17,0 | 16,9 | 13,8 |

40-49 ha között | 4,2 | 7,5 | 8,5 | 9,7 | 12,8 | 12,2 |

50-99 ha között | 3,3 | 10,1 | 14,1 | 10,8 | 25,1 | 30,6 |

100 ha felett | 0,3 | 1,2 | 2,9 | 1,8 | 6,0 | 13,6 |

Összesen/átlagosan | 58 115 | 44 326 | 39 649 | 19,3 | 26,2 | 31,1 |

A támogatott terület tejgazdaságainak átlagos állománynagysága 1995–2005 között 12-ről 20-ra nőtt . Ugyanebben az időszakban a több mint 50 tehénnel rendelkező gazdaságokban termelt tej részaránya 0,3%-ról 8,5%-ra emelkedett.

Ezzel párhuzamosan az egyéb szarvasmarha-tenyésztő gazdaságokban az állatférőhelyek átlagos száma 20-ról 50-re nőtt. Az egyéb szarvasmarha-tenyésztő gazdaságok közel egyharmada rendelkezik gazdaságonként több, mint 50 szarvasmarhafélével, miközben ezek részaránya 1995-ben az egytizedet sem érte el.

5c. táblázat – A tej- és szarvasmarha-tenyésztő gazdaságok száma és eloszlása a skandináv támogatási területen 1995-ben, 2000-ben és 2005-ben

Skandináv támogatási területek | A gazdaságok eloszlása (százalékban kifejezve) és száma | Az állatok eloszlása (százalékban kifejezve), teljes és átlagos száma |

1995 | 2000 | 2005 | 1995 | 2000 | 2005 |

Tejgazdaságok |

kevesebb, mint 10 tehén/gazdaság | 35 | 21,3 | 15,9 | 19,1 | 8,7 | 5,5 |

10–19 tehén/gazdaság | 54,9 | 50,2 | 44,6 | 61,4 | 44,3 | 33,1 |

20-29 tehén/gazdaság | 9,2 | 21,6 | 24,8 | 16,8 | 31 | 30,2 |

30-49 tehén/gazdaság | 0,9 | 6,2 | 12,1 | 2,4 | 13,5 | 22,7 |

több, mint 50 tehén/gazdaság | 0,1 | 0,6 | 2,5 | 0,3 | 2,5 | 8,5 |

Gazdaságok száma | 23 442 | 16 422 | 12 335 | 288 456 | 267 654 | 240 645 |

Az állatok gazdaságonkénti átlagos száma | 12,3 | 16,3 | 19,5 |

Egyéb szarvasmarha-tenyésztő gazdaságok |

kevesebb, mint 10 szarvasmarhaféle/gazdaság | 36,8 | 24,8 | 22,1 | 8,9 | 3,4 | 2,2 |

10–19 szarvasmarhaféle/gazdaság | 27,3 | 19,6 | 18 | 18,9 | 8 | 5,1 |

20-29 szarvasmarhaféle/gazdaság | 13,7 | 13,5 | 11,8 | 16,2 | 9,3 | 5,8 |

30-49 szarvasmarhaféle/gazdaság | 13,3 | 17,5 | 16,9 | 25 | 19,3 | 13,2 |

több, mint 50 szarvasmarhaféle/gazdaság | 8,8 | 24,6 | 31,3 | 31 | 60 | 73,8 |

Gazdaságok száma | 5 436 | 3 069 | 2 760 | 110 353 | 108 805 | 137 438 |

Az állatok gazdaságonkénti átlagos száma | 20,3 | 35,5 | 49,8 |

2000–2005 között a 40 évnél fiatalabb gazdálkodók tulajdonában lévő gazdaságok részaránya 28%-ról 24%-ra csökkent, de e gazdaságok átlagos mérete nőtt és nagyobb mértékben növekedett, mint az idősebb gazdálkodók esetében.

A támogatott terület gazdaságai a legtöbbet (97,7 millió €) további földterületek vásárlásába ruháztak be (bruttó beruházási kiadásokban kifejezve), ezt követi a tejhasznú szarvasmarhák tartására szolgáló épületekbe (75,8 millió €), a gazdaság indításába (57 millió €) és marhahús-termelési egységekbe (27,5 millió €) történt beruházás

Ha a mezőgazdasági termelés hagyományos formái tovább is folytatódnak a régióban, a gazdaságok méretében bekövetkezett növekedés olyan, a nagyobb gazdaságokra jellemző termelési technológiák és módszerek átvételét eredményezte, amelyek hosszú távon a költségek csökkenésével járnak.

3.4. A mezőgazdaság bevételeinek és nyereségességének alakulása

A piaci hozam és a termelési költségek közötti arány kedvezőtlen alakulása miatt a Finnország északi régióiban folytatott mezőgazdasági termelés nagyban függ a szektornak nyújtott jövedelemtámogatás mértékétől. A skandináv támogatás és a gazdaságok nettó hozzáadott értékének (ghéa) aránya 0,4 és 0,5 között változott a 2000–2006 közötti időszak során.

A gazdaságok nettó hozzáadott értékének éves munkaerő-egységenkénti (ghéa/éme) éves növekedése 2000–2004 között átlagosan 1,8% volt. Ugyanezen időszak során a családi munkaerő-egységenkénti családi gazdasági bevétel évente 1,3%-kal nőtt.

A családi gazdaságok bevétele 2000–2004 között számottevő eltérést mutatott az északi régió különböző részeiben. A C2 területen a bevétel átlagos éves növekedése egyértelműen kisebb volt, mint a többi területen. A C2 területen tapasztalható fejlemény egyik oka az, hogy az állattenyésztéssel felhagyó gazdálkodók miatt megnőtt az alacsony terméshozammal rendelkező és magas költségekkel járó gabonaféléket termelő kisgazdaságok száma.

A családi munkaerő-egységenkénti családi gazdasági bevétel növekedése főleg a mezőgazdaság szerkezeti fejlődésének és a javuló termelési hatékonyságnak köszönhető. A termelés fokozása és a hatékonyság javítása csak az egyik lehetőség, amellyel a családi gazdaságok jövedelmüket biztosíthatják. A termelés fokozását és a hatékonyság javítását az igen magas összegű beruházási támogatások is elősegítik.

A gazdaságok méretének növekedése és a termelés fokozása nagyobb mértékű a tejágazatban, mint a marhahús-ágazatban. A marhahús termelői árainak alakulása visszafogott volt, a költségek növekedése pedig a jövedelem és a nyereségesség csökkenését eredményezte, különösen a szóban forgó időszak vége felé.

A sertéstenyésztő és gabonaféléket termesztő gazdaságok jövedelem- és nyereségességmutatóiban egyértelműbben érezhetőek a méretgazdaságosságból fakadó előnyök, azonban az időszak vége felé e gazdaságokban is csökkent a jövedelmek és a nyereségesség átlagos fejlődése .

3.5. A szocioökonómiai hatás alakulása

A mezőgazdasági és élelmiszeripari ágazat szerepe 1995 óta folyamatosan csökken a támogatott területek regionális gazdaságában. Észak-Finnországban 2003-ban a mezőgazdaság 61 150 személyt, míg az élelmiszeripar 13 900 személyt foglalkoztatott. A mezőgazdasági alkalmazottak száma 1995–2003 között több mint 25%-kal esett, mialatt az élelmiszeriparban foglalkoztatottak száma közel változatlan maradt.

A finnországi skandináv támogatás által érintett régióban – és annak is a legtávolabb eső részein – azonban a gazdálkodók az agrárnépesség jelentős hányadát teszik ki. A skandináv támogatási rendszer azon intézkedések részét képezi, amelyek az északi és keleti régiók lakosságának megőrzését szolgálják. Az északi területeknek nyújtott hosszú távú támogatás jelentősen hozzájárult a gazdálkodó és agrárnépesség fogyatkozásának kezeléséhez és a csökkenésből fakadó negatív következmények mérsékléséhez.

3.6. A környezet állapota

A skandináv támogatási rendszer egyik célja, hogy pozitív hatást gyakoroljon a környezet védelmének és megóvásának megvalósítására olyan támogatás-odaítélési feltételek kikötése révén, mint a szántóterületek használati módjának (helyes gazdálkodási gyakorlatok) és az állatállomány mennyiségének meghatározása (maximális állománysűrűség). Mivel a környezetre számos különböző operatív program is hatást gyakorol, egy adott program kihatásait nehéz elválasztani a programok általános hatásaitól. A vidékfejlesztési politika keretében hozott intézkedések a régió gazdaságainak több mint 95%-át és hozzávetőlegesen ugyanekkora hányadú szántóterületet érintenek.

A skandináv támogatási program által érintett terület nitrogén- és foszformutatói a környezet állapotának kisebb javulására utalnak. A kedvező környezeti hatással bíró lépések magukban foglalják a kiegészítő trágyatárolási kapacitás létrehozását és s műtrágyák csökkentett alkalmazását. A szarvasmarha-tenyésztés során keletkező trágya mennyisége az állomány fogyatkozásával párhuzamosan csökkent.

3.7. Az élelmiszerláncra gyakorolt hatás

A nagy- és kiskereskedelem, a skandináv támogatás által érintett termékek feldolgozása és forgalomba hozatala viszonylag stabil maradt az említett időszakban és az adott területen. A támogatott terület élelmiszeripari vállalkozásainak körében az értékelési időszak során csökkent a nyersanyagot a mezőgazdaságtól beszerző tejfeldolgozó üzemek és vágóhidak száma .

A nemzeti feldolgozó vállalkozások szempontjából a legészakibb területek sok problémát vethetnek fel: a területről származó nyersanyag mennyisége viszonylag kevés az ilyen vállalkozások által felhasznált mennyiségekhez képest, a szállítási költségek magasak és a piacok nagy távolságokra fekszenek.

4. KÖVETKEZTETÉSEK

E jelentés áttekintést ad a megítélt engedélyekről és az elért eredményekről. A jelentés a finn hatóságok által a csatlakozási okmány 143. cikke (2) bekezdésének értelmében nyújtott tájékoztatáson alapul és a Tanács elé kell terjeszteni. A jelentés alapján a főbb sajátosságok az alábbiak:

1. A skandináv támogatásban részesülő legtöbb ágazat tekintetében a támogatásban részesülő termelés megengedett termelési szintjeit vagy a teljes támogatási határértéket az értékelési időszakban nem lépték túl. A sertés- és baromfihúsra, a tejre és a gabonafélékre vonatkozó termelési szinteket azonban alkalmanként meghaladták. A támogatás összegét és a támogatásra jogosult egységek számát ennek megfelelően csökkenteni kellett.

2. Az ellenőrzéseket a tagállamok hajtották végre és a nemzeti hatóságok szerint nem találtak jelentős szabálytalanságot. A szükséges jelentéseket benyújtották a Bizottsághoz a csatlakozási okmányban meghatározottak szerint.

3. A skandináv támogatási rendszer célja annak biztosítása, hogy a régióban fenntartsák a mezőgazdasági tevékenységet. Nehéz azt igazolni, hogy a skandináv támogatás elérte-e ezt a célt, mivel a régióban más, mezőgazdasági célú támogatási rendszereket is alkalmaznak. Bevezetését követően a rendszert – ideértve a kifizetéseket és az egyes összegeket, illetve az alrégiók kijelölését – sohasem ellenőrizték. A Bizottság ezért tanulmányt készíttetett annak érdekében, hogy részletesebb képet kapjon a rendszer 1995 és 2005 közötti végrehajtásának eredményességéről, hatékonyságáról és jelentőségéről. A vizsgálatnak a közös agrárpolitika reformját is figyelembe kell vennie. E vizsgálat eredményei 2007 őszén állnak rendelkezésre, és ezeket felhasználják a skandináv támogatási rendszer további fejlesztésére.

A finn hatóságok által benyújtott információk alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a finn hatóságok általában megfelelően alkalmazták az északi régiók támogatásáról szóló 95/195/EK és 2002/404/EK bizottsági határozatot.