[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 27.2.2007

COM(2007) 74 végleges

Javaslat

A TANÁCS EK RENDELETE

a 41/2007/EK tanácsi rendeletnek az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ajánlásában meghatározott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv tekintetében történő módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

110 | A javaslat indokolása és célkitűzései E javaslat célja, hogy a kékúszójú tonhalállományok helyreállítására vonatkozó többéves intézkedések végrehajtásáról szóló tanácsi rendelet elfogadásáig a kékúszójú tonhalállományokat illetően közösségi szinten végrehajtsa az ICCAT által 2007-re vonatkozóan elfogadott helyreállítási tervet. |

120 | Általános összefüggések Az Európai Közösség több regionális halászati szervezetben részt vesz, amely keretet teremt a regionális együttműködésre az egyes nagy távolságra vándorló fajokból álló állományok védelme és kezelése területén. A regionális halászati szervezetek ajánlásokat fogadnak el, többek között a teljes kifogható mennyiségekkel (TAC) és kvótákkal, a legkisebb kifogható halméret meghatározására vonatkozó technikai intézkedésekkel, a halászati tilalom alá tartozó területekkel és időszakokkal, a halászati erőkifejtés korlátozásával és ellenőrzési intézkedésekkel kapcsolatban. Az ajánlások kötik azon szerződő feleket, akik nem emelnek kifogást azokkal szemben. Mivel a Közösség ezen szervezetekben szerződő félként vesz részt, felelőséggel rendelkezik azon elfogadott ajánlások alkalmazásáért, amelyek ellen nem emelt kifogást. A Közösség 1997 novembere óta tagja az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságnak (ICCAT). Következésképpen a közösségi be kell építeni jogba az ICCAT által elfogadott ajánlásokat az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására. Az ICCAT 2006-os éves ülésén az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalállomány tekintetében 15 éves helyreállítási tervet fogadott el. Az állomány helyreállítása érdekében az ICCAT helyreállítási terve előírja a teljes kifogható mennyiségek csökkentését 2010-ig, egyes területeken és időszakokban halászati korlátozást vezet be, meghatározza a kékúszójú tonhal új legkisebb kifogható méretét, sport- és szabadidős horgászati tevékenységre vonatkozó intézkedéseket, valamint ellenőrzési intézkedéseket fogad el, továbbá a helyreállítási terv hatékony végrehajtásának biztosítására rendelkezik a közös nemzetközi ellenőrzés rendszerének bevezetéséről. Mindezeken túlmenően az ICCAT döntést hoz a teljes kifogható mennyiségek szerződő felek közötti elosztásának rendszeréről, amire 2007. január 29–31-én, az ICCAT tokiói ülésén kerül majd sor. Az ICCAT által az Európai Közösségnek biztosított kvóta alapján a Tanácsnak felül kell majd vizsgálnia a Halászati Tanács által 2006 decemberében meghatározott ideiglenes kvótákat és kapcsolódó feltételeket, majd határozatot kell hoznia a 2007-re vonatkozó fogási korlátozásokról és a tagállamok között szétosztandó halászati lehetőségekről, valamint az említett korlátozásokhoz kapcsolódó feltételekről. Tekintettel arra, hogy a közösségi hajók februárban megkezdik a kékúszójú tonhal halászatát, és mivel az e halászati tevékenység kezelésére és ellenőrzésére vonatkozó intézkedések időbeli hatálya – az ICCAT jóváhagyásával – a teljes halászati idényre kiterjed, az említett intézkedéseket nem elég az ICCAT szabályaival összhangban 2007. június 13-án hatályba léptetni, azokat már 2007 februárjától alkalmazni kell, hogy íj módon biztosítható legyen a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv végrehajtása, a legkisebb méretre vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyek majd csak 2007. június 13-án lépnek hatályba. Ezzel összefüggésben az említett intézkedéseket 2007-ben a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2007. évre történő meghatározásáról szóló tanácsi rendelet módosítása szerint kell végrehajtani, amíg a 37. cikk alapján a kékúszójú tonhalállomány helyreállítását célzó többéves intézkedések folyamatos végrehajtásáról tanácsi rendeletet nem hoznak. |

130 | A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A kékúszójú tonhalra vonatkozóan néhány, az ICCAT által elfogadott technikai intézkedést már beépítettek a közösségi jogba, többek között a legutóbb a 831/2004/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29.) módosított, az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendeletbe (HL L 137., 2001.5.19.), illetve – ideiglenes jelleggel – a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2007. évre történő meghatározásáról szóló 41/2007/EK rendeletbe. A technikai intézkedések meghatározzák a kékúszójú tonhal legkisebb kifogható méretét és a halászati tilalom alá tartozó területeket és időszakokat, amelyeket az ICCAT 2006-os éves ülésén módosítottak, és ezért a jelenleg hatályos jogszabályokat ennek megfelelően ki kell igazítani. |

140 | Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel A javaslat a tonhalállományok fenntartható, a közös halászati politika célkitűzéseivel összhangban történő kiaknázására irányuló általános törekvésekbe illeszkedik, és hozzájárul a fenntartható fejlődéshez. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekelt felekkel |

211 | A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása Az ICCAT éves ülésein folyó tárgyalások során képviselendő közösségi álláspont kialakítása érdekében a Bizottság konzultál a tagállamokkal, az adott halászati ágazatban érdekelt felekkel és a nem kormányzati szervezetekkel. |

212 | A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A konzultációba bevont főbb ágazati szereplők jóváhagyták az Atlanti-óceánban és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalállományra vonatkozó többéves helyreállítási tervről kialakított közösségi álláspontot. |

Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |

221 | Az érintett tudományos vagy szakterületek Az ICCAT tudományos bizottsága |

222 | Alkalmazott módszer A tudományos bizottság felméri az állományok állapotát, és a tonhalállományok – különösen technikai intézkedések elfogadása révén megvalósuló – fenntartható kiaknázásának biztosítására gazdálkodási és védelmi intézkedések elfogadását ajánlja. |

223 | A konzultációba bevont legfontosabb szervezetek/szakértők Az ICCAT tudományos bizottsága |

2244 | A beérkezett és felhasznált vélemények összefoglalása Elhangzott, hogy fennáll a visszafordíthatatlan következményekkel járó, potenciálisan súlyos kockázatok veszélye. E kockázatok meglétét illetően teljes az egyetértés. |

225 | Egységes volt a vélekedés, hogy léteznek ilyen kockázatok. 2006-os állományfelmérésében az ICCAT tudományos bizottsága jelezte, hogy a kékúszójú tonhal ívásra képes biomasszája tovább csökken, míg az állománypusztulás mértéke gyorsan növekszik, különösen a nagyobb példányok esetében. A tudományos bizottság rámutatott arra, hogy az említett állomány megfelelő gazdálkodási intézkedések végrehajtása nélkül a közeljövőben teljesen kimerülhet. Az ICCAT tudományos bizottsága intézkedések elfogadását ajánlotta a kékúszójú tonhalfajok fenntartható kiaknázása végett, amely elsősorban a legkisebb kifogható méret és a halászati tilalmi övezetek és időszakok megállapításával valósulhat meg. |

226 | A szakértői vélemény nyilvánosságát biztosító eszközök A tudományos bizottság által készített szakvéleményeket közzéteszik az ICCAT weboldalán. |

230 | Hatásvizsgálat A kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv célja a kékúszójú tonhalállomány fenntartható kiaknázásának biztosítása, és különösen a növendék- és felnőtt egyedek pusztulásának visszaszorítása halászati tilalmi időszakok bevezetésével és a legkisebb kifogható méret növelésével. A közösségi szinten végrehajtandó helyreállítási terv az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójú tonhalra halászó közösségi halászokra vonatkozik. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

305 | A javasolt intézkedések összefoglalása A közösségi jogba át kell ültetni a tonhalfajok kezelésében illetékes ICCAT által elfogadott intézkedéseket, amely szervezetnek az Európai Közösség szerződő fele. |

310 | Jogalap A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke. |

329 | A szubszidiaritás elve A javaslat olyan területet érint, amely a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazandó. |

Az arányosság elve |

331 | A javaslat a következő okok miatt felel meg az arányosság elvének: A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlások közvetlenül alkalmazhatók a Közösségre és a tagállamokra. Az egyértelműség és az átláthatóság érdekében, illetve pontosításuk végett azonban azokat bele kell foglalni egy tanácsi rendeletbe, ami által a tagállamok és a halászok számára könnyebben alkalmazhatóvá válnak. |

332 | A javaslat nem jár pénzügyi következményekkel. |

A jogi eszközök megválasztása |

341 | Javasolt eszköz: rendelet. |

342 | Más eszközök nem lennének alkalmasak a következő ok(ok) miatt: A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlásokat egy tanácsi rendelet ülteti át. |

KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |

409 | A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére. |

TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |

570 | A javaslat részletes magyarázata E javaslat célja az ICCAT által elfogadott kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó helyreállítási terv átültetése, különösen a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat, a halak legkisebb fogható méretének meghatározására vonatkozó technikai intézkedéseket, a halászati tilalmi övezeteket és időszakokat, valamint az ellenőrzési intézkedéseket illetően. |

E-5213 |

1. Javaslat

A TANÁCS EK RENDELETE

a 41/2007/EK tanácsi rendeletnek az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ajánlásában meghatározott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv tekintetében történő módosításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 20. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

mivel:

(1) A 41/2007/EK tanácsi rendelet[2] a 2007. évre rögzíti az egyes halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeket és kapcsolódó feltételeket.

(2) A Közösség 1997. november 14. óta szerződő fele az atlanti tonhalak védelmére létrehozott nemzetközi egyezménynek[3].

(3) Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (a továbbiakban: ICCAT) a 2006 novemberében tartott éves ülésén elfogadta az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó 15 éves helyreállítási terv létrehozásáról szóló 2006[05] sz. ajánlást.

(4) A 41/2007/EK rendelet – a kékúszójú tonhalállományok ICCAT egyezmény alapján történő végleges elosztásáról szóló megállapodás elfogadásáig – ideiglenes jelleggel meghatározta a kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó halászati lehetőségeket és kapcsolódó feltételeket

(5) Az állomány helyreállítása érdekében az ICCAT helyreállítási terve előírja a teljes kifogható mennyiségek fokozatos csökkentését a 2007 és 2010 közötti időszakban, egyes területeken és időszakokban halászati korlátozásokat vezet be, meghatározza a kékúszójú tonhal új legkisebb fogható méretét, sport-és szabadidős horgászati tevékenységre vonatkozó intézkedéseket, valamint ellenőrzési intézkedéseket fogad el, és a helyreállítási terv hatékony végrehajtásának biztosítására rendelkezik a közös nemzetközi ellenőrzés rendszerének alkalmazásáról. A kékúszójú tonhalfajok védelmének előmozdítása érdekében, az említett intézkedéseket 2007-től kell alkalmazni, az említett fajok helyreállítási tervére vonatkozó többéves intézkedések végrehajtásáról szóló tanácsi rendelet elfogadásáig.

(6) Tekintettel arra, hogy a közösségi hajók 2007 februárjában kezdik meg a kékúszójú tonhal halászatát, az adott halászati tevékenységre vonatkozóan az ICCAT keretében elfogadott gazdálkodási és ellenőrzési intézkedéseket, ellentétben az ICCAT 2006[05] sz. ajánlásában említett 2007. június 13-i dátummal, már 2007 februárjától alkalmazni kell a kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó helyreállítási terv hatékonyságának biztosítása érdekében.

(7) Az 41/2007/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A 41/2007/EK rendelet a következőképpen módosul:

1. A 41/2007/EK rendelet következő fejezettel egészül ki:

"Xa. fejezet

Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalállományra vonatkozó többéves helyreállítási terv

1. szakasz Gazdálkodási intézkedések

80A. CIKKHATÁLY

E fejezet az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által a kékúszójú tonhalra ( thunnus thynnus ) vonatkozóan előterjeszett többéves helyreállítási terv Közösség általi alkalmazásával kapcsolatos általános szabályokat határozza meg. A helyreállítási terv az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalra vonatkozik.

A helyreállítási terv célja a maximális, legalább 50%-os valószínűséggel fenntartható hozamnak (MFH) megfelelő biomassza elérése.

80b. cikkFogalommeghatározásokE fejezet alkalmazásában az alábbi meghatározások alkalmazandók:

a) „CPC-k”: az „atlanti tonhal védelmére létrehozott nemzetközi egyezmény szerződő felei, és az együttműködő nem szerződő felek, egyéb jogi személyek és halászatot folytató jogalanyok.

b) „halászhajó”: bármely olyan hajó, amelyet a tonhalállományok kereskedelmi kiaknázására használnak vagy szánnak, beleértve a halfeldolgozó hajókat és az átrakodásban részt vevő hajókat is;

c) „közös halászati művelet”: kettő vagy több, különböző ICCAT szerződő fél vagy a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajó közötti művelet, amely során a fogást az egyik hajó halászeszközéből egy másik hajóra rakják át.

d) „átrakodások”: bármely olyan tevékenység, amely során kékúszójú tonhalat rakodnak át:

i. a halászhajóról egy kékúszójú tonhalat hizlaló gazdaságba, beleértve a szállítás során elpusztult vagy kiszabadult halakat is,

ii. egy kékúszójú tonhalat hizlaló gazdaságból vagy tonhalcsapdából halfeldolgozó hajóra, szállítóhajóra, vagy a partra.

e) „tonhalcsapda”: olyan rögzített halászeszköz, amelynek az alja le van horgonyozva és amelyre általában a halat egy zárt részbe terelő vezetőhálót szerelnek;

f) „Ketreces haltartás”: olyan módszer, amely során a kékúszójú tonhalat nem a fedélzeten tárolják, beleértve a hízlalást és a tenyésztést is;

g) „hízlalás”: az a folyamat, amely során a kékúszójú tonhalat rövid ideig (2–6 hónapig) ketrecben tartják elsősorban a hal zsírtartalmának növelése érdekében;

h) „tenyésztés”: az a folyamat, amely során a kékúszójú tonhalat egy évnél hosszabb ideig ketrecben tartják a teljes biomassza növelése céljából;

i) „átrakodás”: egy halászhajó fedélzetén lévő halmennyiség egy részének vagy egészének egy másik halászhajó fedélzetére történő átrakodása a kikötőben;

j) „halfeldolgozó hajó”: olyan hajó, amelynek fedélzetén a halászati termékeken csomagolásuk előtt egy vagy több műveletet végeznek el az alábbiak közül: filézés vagy darabolás, fagyasztás és/vagy feldolgozás;

k) „sporthorgászat”: olyan nem kereskedelmi célú halászati tevékenység, amelynek résztvevői egy nemzeti sportszervezethez tartoznak és a szervezet által kiadott nemzeti sportengedéllyel rendelkeznek.

l) „szabadidős horgászat”: olyan nem kereskedelmi célú halászati tevékenység, amelynek résztvevői nem tartoznak nemzeti sportszervezethez és nem rendelkeznek nemzeti sportengedéllyel.

m) „Task II.”: a Task II. módszer az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által az „Atlanti tonhalak és tonhalszerű halak helyszíni statisztikai és mintavételi kézikönyvében” (harmadik kiadás, ICCAT, 1990) meghatározottak szerint.

80c. cikk

1. A tagállamok a kékúszójú tonhalra vonatkozó kvótáikat szétoszthatják azon halászhajóik és tonhalcsapdáik között, amelyek számára engedélyezték a kékúszójú tonhal tekintetében aktív halászatát.

2. Egy tagállam és egy szerződő fél állampolgára között olyan magánjellegű kereskedelmi megállapodást kötni, amely alapján az említett tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajót egy ICCAT szerződő fél tonhalkvótája keretében használnak halászatra, kizárólag az érintett tagállam engedélyével lehet, amely arról tájékoztatja a Bizottságot.

80d. cikkKözös halászati műveletek

1. A tagállami lobogó alatt közlekedő hajók részvételével folytatott közös kékúszójútonhal-halászati műveletekre engedélyt adni csak a lobogó szerinti tagállam beleegyezésével lehet.

2. A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy a közös halászati műveletben részt vevő halászhajóiktól részletes információkat szerezzenek a közös halászati művelet időtartamáról és a résztvevő hajók üzemeltetőiről.

3. A tagállamok továbbítják az ICCAT titkársága és a Bizottságnak a (2) bekezdésben említett információkat.

2. szakasz Technikai intézkedések

80E. CIKKHALÁSZATI TILALMI IDőSZAK

A 973/2001/EK rendelet 5. cikkében meghatározott rendelkezésektől eltérve:

a) az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 24 méternél nagyobb, horogsorral felszerelt nyílt tengeri hajókkal történő halászata 2007. június 1-jétől december 31-ig tilos, a NYH 10° és az ÉSZ 42° által körülhatárolt terület kivételével;

b) az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal erszényes kerítőhálóval történő halászata 2007. július 1-jétől december 31-ig tilos;

c) az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal csalit használó hajókkal történő halászata 2007. november 15-től 2008. május 15-ig tilos;

d) az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal nyílt tengeri vonóhálós hajókkal történő halászata 2007. november 15-től 2008. május 15-ig tilos.

80f. cikkRepülőgépek használata

A 973/2001/EK rendelet 5. cikkében meghatározott rendelkezésektől eltérve a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az egyezmény alá tartozó területen betiltsák a repülőgépeknek vagy helikoptereknek a kékúszójú tonhal felkutatására történő használatát.

80g. cikkLegkisebb méret

1. A 973/2001/EK rendelet IV. mellékletében megállapított rendelkezésektől eltérve, az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal legkisebb fogható mérete 2007. június 13-tól 30 kg.

2. Az (1) bekezdéstől eltérve és a 80i. cikkre is figyelemmel, a kékúszójú tonhal legkisebb fogható mérete 2007. június 13-tól 8 kg a következő esetekben:

a) az Atlanti-óceán keleti részén csalival, pergetett horogsorral és nyílt tengeri vonóhálós hajóval fogott kékúszójú tonhal;

b) az Adriai-tengeren tenyésztés céljából kifogott kékúszójú tonhal.

3. Az Atlanti-óceán keleti részén csalival, pergetett horogsorral és nyílt tengeri vonóhálós hajóval kifogott kékúszójú tonhalra vonatkozó további egyedi feltételek a XVIa. melléklet I. részében kerülnek meghatározásra.

80r. cikkA kékúszójú tonhalra vonatkozó mintavételi terv

1. A 973/2001/EK rendelet 5a. cikkében megállapított rendelkezésektől eltérve, valamennyi tagállam kialakít egy mintavételi programot a kifogott kékúszójú tonhal méret szerinti darabszámának becslésére;

2. A halketrecekben végzett, méret szerinti mintavételezést 100 tonnányi élő halanként 100 egyeden vagy a ketrecben lévő összes hal 10%-án kell elvégezni. A méret szerinti mintát – hossz és súly alapján – a halgazdaság lehalászásakor, illetve a szállítás közben elpusztult halakon kell venni, összhangban a Task II. keretében az ICCAT által elfogadott adatküldési módszerrel.

3. A több mint egy évig nevelt halakra vonatkozóan további mintavételi módszereket és technikákat kell kidolgozni.

4. A mintavételt a lehalászás során szúrópróbaszerűen, valamennyi ketrecre kiterjedően kell elvégezni. Az előző, 2007. évi mintavételre vonatkozó adatokat 2008. május 31-ig el kell juttatni az ICCAT-hoz.

80i. cikkJárulékos fogások

1. A halászhajók számára – akár aktívan halásznak a kékúszójú tonhalra akár nem – a kékúszójú tonhal tekintetében legfeljebb 8%-os, 10 és 30 kg közötti tömegű járulékos fogás engedélyezett.

2. Az (1) bekezdésben említett százalékos értéket e hajók teljes kékúszójútonhal-fogásában a kirakodásonkénti összes járulékos fogás egyedszáma vagy a százalékos súlyegyenérték alapján kell kiszámítani.

3. A járulékos fogást le kell vonni a lobogó szerinti tagállam kvótájából. Az elpusztult halakat tilos a tengerbe visszadobni, és azokat le kell vonni a lobogó szerinti tagállam kvótájából

4. A kékúszójú tonhal járulékos fogásainak kirakodására a 80n. cikket és a 80p. cikk (3) bekezdését kell alkalmazni.

80j. cikkSzabadidős horgászat

1. Szabadidős horgászat esetében hajóutanként egy példánynál több kékúszójú tonhal kifogása, fedélzeten való tárolása, átrakodása és kirakodása tilos.

2. A szabadidős horgászat során fogott kékúszójú tonhalat tilos forgalomba hozni, kivéve ha az karitatív célokat szolgál.

3. A tagállamok nyilvántartják a szabadidős horgászatra vonatkozó adatokat és továbbítják azokat az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságának.

4. A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak a lehető legnagyobb mértékű biztosítására, hogy a szabadidős horgászat során élve kifogott kékúszójú tonhalat – különösen a növendékegyedeket – visszaengedjék a tengerbe.

80k. cikkSporthorgászat

1. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a sporthorgászat – elsősorban halászati engedélyek révén történő – szabályozására.

2. A sportversenyek során fogott kékúszójú tonhalat tilos forgalomba hozni, kivéve ha az karitatív célokat szolgál.

3. A tagállamok nyilvántartják a sporthalászatra vonatkozó adatokat és továbbítják azokat az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságának.

4. A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak a lehető legnagyobb mértékű biztosítására, hogy a sporthalászat során élve kifogott kékúszójú tonhalat – különösen a növendékegyedeket – visszaengedjék a tengerbe.

3. szakaszEllenőrző intézkedések

80L. CIKKA KÉKÚSZÓJÚ TONHAL HALÁSZATÁRA ENGEDÉLLYEL RENDELKEZő HAJÓK NYILVÁNTARTÁSA

1. A tagállamok 2007. április 1-jéig elektronikus úton elküldik a Bizottságnak azon lobogójuk alatt közlekedő hajóknak a listáját, amelyek különleges halászati engedély birtokában engedéllyel rendelkeznek az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhal halászatára.

2. A bizottság továbbítja ezt az információt az ICCAT ügyvezető titkárságának, hogy a hajókat felvegyék a kékúszójú tonhal halászatára engedéllyel rendelkező hajók nyilvántartásába.

3. Az ICCAT nyilvántartásába fel nem vett közösségi hajók az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren nem halászhatnak, nem tarthatnak a fedélzeten, nem szállíthatnak, nem rakodhatnak át és nem rakodhatnak ki kékúszójú tonhalat.

4. Az 1936/2001/EK rendelet 8a. cikkének (2), (4), (6), (7) és (8) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.

80m. cikkA kékúszójú tonhal halászatára engedéllyel rendelkező tonhalcsapdák nyilvántartása

1. A tagállamok 2007. április 1-jéig elektronikus úton elküldik a Bizottságnak azon jóváhagyott tonhalcsapdák listáját, amelyek különleges halászati engedéllyel rendelkeznek az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő a kékúszójú tonhal halászatára. A listán fel kell tüntetni a tonhalcsapdák nevét és nyilvántartási számát.

2. A bizottság 2007. április 15-e előtt továbbítja listát az ICCAT ügyvezető titkárságának, hogy a tonhalcsapdákat felvegyék a kékúszójú tonhal halászatára engedéllyel rendelkező tonhalcsapdák nyilvántartásába.

3. Az ICCAT nyilvántartásában nem szereplő tonhalcsapdákkal az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren nem halászhatnak, azokban nem tárolhatnak, illetve azokból nem rakodhatnak át és nem rakodhatnak ki kékúszójú tonhalat.

4. Az 1936/2001/EK rendelet 8a. cikkének (2), (4), (6), (7) és (8) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.

80n. cikkKijelölt kikötők

1. A 80l. cikkben említett hajók számára az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren halászott kékúszójú tonhal bármely mennyiségének kirakodása vagy átrakodása a szerződő felek által kijelölt kikötőkön kívül más helyen tilos.

2. A tagállamok egy kirakodásra használt helyet vagy egy parthoz közeli helyet jelölnek ki (kijelölt kikötők), ahol engedélyezik a kékúszójú tonhal kirakodását vagy átrakodását.

3. A tagállamok legkésőbb 2007. április 1-jéig elküldik a Bizottság számára a kijelölt kikötők jegyzékét. A Bizottság 2007. április 15-e előtt továbbítja ezt az információt az ICCAT ügyvezető titkárságának. A jegyzék minden ezt követő módosításáról, a változások hatályba lépésének időpontja előtt legalább tizenöt nappal értesíteni kell a Bizottságot, amely azt továbbítja az ICCAT ügyvezető titkárságának.

80o. cikkÁtrakodás

1. A 2847/93/EGK rendelet 11. cikkétől eltérve, az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal tengeren történő átrakodása tilos, a nagyméretű, horogsoros tonhalhalászó hajók által végzett átrakodásokra vonatkozó program létrehozásáról szóló 2005[06] sz. ICCAT ajánlás módosított változatával összhangban halászó nagyméretű, horogsoros tonhalhalászó hajók kivételével.

2. A fogadó hajó (halászhajó vagy halfeldolgozó hajó) kapitánya vagy annak képviselője a kikötőbe érkezés várható időpontja előtt legalább 48 órával, az érintett kikötő vagy halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága számára továbbítja a következő információkat:

a) az érkezés várható időpontja,

b) a fedélzeten tárolt kékúszójú tonhal becsült mennyisége,

c) arra a földrajzi területre vonatkozó információ, ahol a fogás történt,

d) a halászhajó neve és a kékúszójútonhal-halászatra jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT nyilvántartás szerinti száma,

e) a fogadó hajó neve és a kékúszójútonhal-halászatra jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT nyilvántartás szerinti száma.

f) az átrakodni kívánt kékúszójú tonhal mennyisége,

3. Az átadó halászhajók kizárólag a lobogójuk szerinti állam által előzetesen kiadott engedély birtokában végezhetnek átrakodást.

4. Az átadó halászhajó kapitánya az átrakodás megkezdése után a következő információkat küldi el a lobogó szerinti állam számára:

a) az átrakodott kékúszójú tonhal mennyisége,

b) az átrakodás napja és az átrakodási kikötő,

c) a fogadó hajó neve, lajstromszáma és felségjelzése, valamint a kékúszójú tonhalhalászatra jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT-nyilvántartás szerinti száma.

d) a tonhalfogás helye.

5. A fogadó hajó megérkezésekor az átrakodási kikötő vagy az átrakodásban érintett halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága átvizsgálja a hajót, ellenőrzi a rakományt és az átrakodásra vonatkozó dokumentációt.

6. Az átrakodási kikötő vagy az átrakodásban érintett halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága, az átrakodás befejezése után 48 órán belül átrakodási jelentést küld az átadó hajó lobogója szerinti tagállam illetékes hatósága számára.

7. A 80l. cikkben említett közösségi hajók kapitányai kitöltik és a hajó lobogója szerinti tagállam illetékes hatóságai számára továbbítják az ICCAT átrakodási nyilatkozatot. A nyilatkozatot, a XVIa. melléklet III. részében meghatározott formátumban az átrakodás időpontjától számított 15 napon belül el kell küldeni.

80p. cikkNyilvántartási követelmények

1. A 2847/93/EGK rendelet 6. és 8. cikkének betartása mellett, a 80l. cikkben említett közösségi hajók kapitányai a XVIa. melléklet II. részében felsorolt információkat bejegyzik a hajónaplóba.

2. A 80l. cikkben említett közösségi hajók kapitányai, amennyiben közös halászati műveletben vesznek részt, a következő információkat jegyzik be a hajónaplóba:

a) amennyiben a fogást a fedélzeten tárolják vagy halketrecbe rakodják át:

- dátum és időpont,

- földrajzi helymeghatározás (hosszúsági/szélességi fok),

- a fedélzeten tárolt vagy halketrecbe átrakodott fogás mennyisége,

- a fogást ejtő halászeszközhöz tartozó halászhajó neve és nemzetközi rádióhívójele;

b) amennyiben a fogást nem a fedélzeten tárolják, illetve ha a fogást az átrakodási műveletek előtt hálóban tartják, vagy ha azt nem rakodják át halketrecbe:

- dátum és időpont,

- földrajzi helymeghatározás (hosszúsági/szélességi fok),

- megjegyzés, hogy a fogásokat nem a fedélzeten tárolták, illetve hogy a fogásokat nem rakodták át halketrecbe,

- a fogást ejtő halászeszközhöz tartozó halászhajó neve és nemzetközi rádióhívójele.

3. A 2847/93/EGK rendelet 7. cikkében megállapított rendelkezésektől eltérve, az e rendelet 80l. cikkében említett közösségi hajók kapitányai vagy azok képviselői a kikötőbe érkezés várható időpontja előtt legalább 4 órával értesítik a használni kívánt kikötő vagy kirakodóhely szerinti tagállam illetékes hatóságát a következő információkról:

a) az érkezés várható időpontja,

b) a fedélzeten tárolt kékúszójú tonhal becsült mennyisége,

c) arra az övezetre vonatkozó információ, ahol a fogás történt.

4. A tagállam illetékes hatósága, a kirakodás befejezése után 48 órán belül kirakodási jelentést küld a hajó lobogó szerinti hatóságának.

80q. cikkKikötői vagy a halgazdaságban végzett ellenőrzés

1. A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a kijelölt kikötőkbe az Atlanti-óceán keleti részén vagy a Földközi-tengeren fogott kékúszójú tonhal kirakodása és/vagy átrakodása céljából belépő, a kékúszójú tonhal halászatára jogosult hajók ICCAT nyilvántartásában szereplő hajók kikötői ellenőrzésen menjenek keresztül.

2. A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket a joghatóságuk alá tartozó halgazdaságokban lévő halketrecek ellenőrzésének biztosítására.

3. Amennyiben a halgazdaságok a tagállamok joghatósága alá tartozó vizeken kívül találhatóak, a (2) bekezdésben meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni értelemszerűen azon tagállamokra, amelyekben a halgazdaságért felelős természetes vagy jogi személyek telephelye található.

80r. cikkFogási jelentés

1. A 80l. cikkben említett közösségi halászhajók kapitányai a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai számára fogási jelentést küldenek, amelyben feltüntetik a kékúszójú tonhal kifogott mennyiségét, beleértve azt az esetet is, ha nem volt fogás.

2. Az első jelentést legkésőbb az Atlanti-óceán keleti részére vagy a Földközi-tengerre való belépést vagy a halászati út megkezdését követő 10 napos időszak végén kell elküldeni. Közös halászat esetén a kapitány jelzi, hogy melyik hajó vagy hajók lobogó szerinti államának kvótájából kell levonni a fogásokat.

3. 2007. június 1-jétől a halászhajók kapitányai ötnaponta küldenek jelentést a kékúszójú tonhal kifogott mennyiségéről, beleértve azt az esetet is, ha nem volt fogás.

4. A tagállamok, a fogási jelentések kézhezvételét követően elektronikus úton vagy más módon továbbítják azokat az ICCAT titkársága számára.

5. A tagállamok minden hónap 15. napja előtt számítógéppel olvasható formában értesítik a Bizottságot az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren fogott kékúszójú tonhalnak a lobogójuk alá tartozó hajók által az előző hónapban kirakodott, átrakodott vagy halketrecben elhelyezett mennyiségeiről.

80s. cikkKeresztellenőrzések

1. A tagállamok többek között VMS-adatok alapján ellenőrzik a hajónaplók benyújtásának tényét, valamint a hajónaplókba, az átadási/átrakodási nyilatkozatokba és a fogási nyilatkozatokba bejegyzett vonatkozó adatok helytállóságát.

2. A tagállamok adminisztratív keresztellenőrzéseket végeznek valamennyi kirakodás, átrakodás vagy ketreces haltartás vonatkozásában a hajónaplóba bejegyzett fajonkénti mennyiségek, vagy az átrakodási nyilatkozatban rögzített fajonkénti mennyiségek, valamint a kirakodási nyilatkozatban rögzített mennyiségek és a es haltartásra vonatkozó nyilatkozatban rögzített mennyiségek, illetve bármely egyéb dokumentumban – többek között számlázási és/vagy értékesítési bizonylatban – szereplő mennyiségek összevetésével.

80t. cikkKetreces haltartási műveletek

1. Az a tagállam, amelynek joghatósága alá egy adott kékúszójútonhal-gazdaság tartozik, a ketreces haltartásról, a művelet befejezésétől számított egy héten belül, egy megfigyelő által hitelesített jelentést küld a tonhalat halászó halászhajók szerinti tagállamok vagy szerződő felek, valamint az ICCAT titkársága számára. A jelentés tartalmazza a ketreces haltartásról készített nyilatkozatban az 1936/2001/EK rendelet 4b. cikkében meghatározottak szerint feltüntetett információkat.

2. Amennyiben a hizlaló gazdaságok a tagállamok joghatósága alá tartozó vizeken kívül találhatóak, értelemszerűen az (1) bekezdésben meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni azokra a tagállamokra, amelyekben a hizlaló gazdaságért felelős természetes vagy jogi személyek telephelye található.

3. Az átrakodások megkezdése előtt a halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága tájékoztatja a halászó hajó lobogója szerinti tagállamot a halászhajója által fogott halmennyiségek ketrecbe történő áthelyezéséről. A halászó hajó szerinti tagállam illetékes hatósága felkéri a halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatóságát, hogy foglalja le a fogásokat, és a halakat engedje vissza a tengerbe, amennyiben a következő információk kerülnek birtokába:

a) a halfogást bejelentő hajó nem rendelkezik elegendő kvótával a ketrecben tartott kékúszójú tonhal halászatára,

b) a halak mennyiségét nem megfelelő módon jelentették be, így azt nem vették figyelembe a rendelkezésre álló kvóta kiszámításánál,

c) a halfogást bejelentő hajó nem rendelkezik engedéllyel kékúszójú tonhal halászatára.

4. A közösségi halászhajók kapitánya a XVIa. melléklet III. részében meghatározott nyomtatványmintának megfelelően kitölti az ICCAT átrakodási nyilatkozatot, és azt legkésőbb a vontatóhajóra vagy ketrecbe történő átrakodás után 15 nappal továbbítja a lobogó szerinti tagállamnak. Az átrakodási nyilatkozatban fel kell tüntetni a halketrechez való szállítás alatt átrakodott halmennyiséget.

80u. cikkTonhalcsapdával végzett műveletek

1. A tonhalcsapdákkal végzett valamennyi halászati tevékenység során kifogott mennyiségeket fel kell jegyezni, és az így készített fogási jelentést elektronikus úton vagy bármely más módon a halászati tevékenység végét követően 48 órán belül el kell küldeni az illetékes hatóságnak.

2. A tagállamok, a fogási jelentések kézhezvételét követően azokat elektronikus úton vagy más módon továbbítják az ICCAT titkársága számára.

80v. cikkMegfigyelői program

1. A tagállamok gondoskodnak a 15 méternél hosszabb halászhajóik megfigyelési programban való részvételéről, amely legalább a következőkre terjed ki:

a) az aktív halászatot folytató erszényes kerítőháló hajóik 20%-a. Közös halászat esetén a művelet ideje alatt megfigyelő tartózkodik a fedélzeten;

b) nyílt tengeri vonóhálós halászhajóik 20%-ára;

c) horogsoros halászhajóik 20%-ára;

d) csalit használó halászhajóik 20%-ára;

e) a tonhalcsapdák begyűjtését végző hajók 100%-ára.

A megfigyelők feladata elsősorban a következőkre terjed ki:

a) annak vizsgálata, hogy a hajó megfelel-e az e fejezetben meghatározott rendelkezéseknek;

b) a halászati tevékenységekre vonatkozó információk rögzítése és jelentése;

c) a fogások megfigyelése és mennyiségi becslése, valamint a hajónaplóba bejegyzett adatok ellenőrzése;

d) az ICCAT védelmi intézkedéseit láthatóan megsértő halászati tevékenységet folytató hajók megfigyelése és jelentése.

A megfigyelő mindezek mellett az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság felkérésére tudományos munkát is végez az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságától kapott utasítások alapján, többek között begyűjti az ICCAT által meghatározott, a Task II. programmal kapcsolatos adatokat.

2. Azok a tagállamok, amelyek joghatósága alá kékúszójútonhal-gazdaság tartozik, biztosítják megfigyelő jelenlétét a kékúszójú tonhalak valamennyi ketrecbe helyezésénél és a halak ketrecekből történő begyűjtése során.

A megfigyelők feladata elsősorban a következőkre terjed ki:

a) annak vizsgálata és ellenőrzése, hogy a halgazdaságban folytatott tevékenységek megfelelnek-e az 1936/2001/EK rendelet 4a., 4b. és 4c. cikkének;

b) a 80t. cikkben említett ketreces haltartásról szóló jelentés hitelesítése;

c) az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság felkérésére tudományos munkák – többek között mintagyűjtés – elvégzése, az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságának utasításai alapján.

80w. cikkVégrehajtás

1. A tagállamok végrehajtási intézkedéseket foganatosítanak azokkal a lobogójuk alatt közlekedő hajókkal szemben, amelyek esetében – saját nemzeti jogszabályaik alapján – megállapították, hogy nem felelnek meg a 80e., 80g., 80n., 80o. és 80p. cikk rendelkezéseinek. Az említett intézkedések – a cselekmény súlyosságától függően és a nemzeti jogszabályok vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően – különösen a következő szankciókat tartalmazhatják:

a) pénzbírság,

b) a tiltott halászeszköz és fogás lefoglalása;

c) a hajó lefoglalása;

d) a halászati engedély felfüggesztése vagy visszavonása;

e) adott esetben a halászati kvóta csökkentése vagy visszavonása.

2. Azon tagállamok, amelyek joghatósága alá egy adott kékúszójú-tonhal-gazdaság tartozik, végrehajtási intézkedéseket foganatosít azokkal a gazdaságokkal szemben, amelyek esetében – saját nemzeti jogszabályaik alapján – megállapították, hogy nem felelnek meg az 1936/2001/EK rendelet 4a., 4b. és 4c. cikk rendelkezéseinek. Az említett intézkedések – a cselekmény súlyosságától függően és a nemzeti jogszabályok vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően – különösen a következő szankciókat tartalmazhatják:

a) pénzbírság,

b) a hizlaló halgazdaság nyilvántartásának felfüggesztése vagy visszavonása;

c) kékúszójú tonhalak ketreces tartásának vagy forgalomba hozatalának megtiltása.

80x. cikkPiaci intézkedések

1. Tilos az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhal minden olyan belső kereskedelme, kirakodása, behozatala, kivitele, halketrecben történő tenyésztése, újrakivitele és átrakodása, amely tevékenységek nincsenek az e fejezetben előírt módon pontosan, kimerítően dokumentálva és a dokumentumok hitelesítve.

2. Tilos minden olyan halászhajó által az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben fogott kékúszójú tonhal belső kereskedelme, behozatala, kirakodása, halketrecben történő tenyésztése, feldolgozása, kivitele, újrakivitele és átrakodása, amely hajó lobogó szerinti állama nem rendelkezik kvótával, fogási korlátozással, vagy halászati erőkifejtéssel az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhal halászatára az ICCAT gazdálkodási és védelmi intézkedési alapján, illetve amely lobogó szerinti állam halászati lehetőségei kimerültek.

3. Tilos minden olyan kékúszójútonhal-gazdaságból származó hal belső kereskedelme, behozatala, kirakodása, feldolgozása és kivitele, amely gazdaság nem felel meg a kékúszójútonhal-gazdaságokról szóló 2006[07] sz. ICCAT-ajánlásnak.

80y. cikkÁtváltási együtthatók

Az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottsága által elfogadott átváltási együtthatók alkalmazandók a feldolgozott kékúszójú tonhalnak megfelelő kerekített tömeg kiszámításához.

80z. cikkAz ICCAT közös nemzetközi ellenőrzési rendszere

1. Az ICCAT negyedik rendes éves ülésén (Madrid, 1975 november) elfogadott ICCAT közös nemzetközi ellenőrzési rendszer alkalmazandó a Közösség területén. Az ellenőrzési rendszer szövegét a XVIa. melléklet IV. része tartalmazza.

2. Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójú tonhal halászatára jogosult halászhajókkal rendelkező tagállamok a tengeren történő ellenőrzések végrehajtására ellenőröket jelölnek ki.

3. A Bizottság közösségi ellenőröket jelölhet ki a rendszer keretében.

4. A Bizottság a Közösség nevében összehangolja a felügyeleti és ellenőrzési tevékenységet. E célból az érintett tagállamokkal összhangban olyan közös ellenőrzési programokat dolgozhat ki, amelyek lehetővé teszik, hogy a Közösség teljesítse a rendszer keretében vállalt kötelezettségeit. Azok a tagállamok, amelyek hajói szabályozott erőforrások halászatában vesznek részt, meghozzák a szükséges intézkedéseket, hogy elősegítsék e programok végrehajtását, különösen a szükséges emberi és anyagi erőforrások, valamint telepítésük időszakai és területei tekintetében.

5. A tagállamok 2007. április 1-ig értesítik a Bizottságot azon ellenőrök és ellenőrhajók nevéről, amelyeket a következő év során a rendszerben való részvételre ki akarnak jelölni. Ezeknek az információknak a felhasználásával a Bizottság a tagállamokkal együttműködve előzetes tervet dolgoz ki a Közösségnek a 2007. évi rendszerben való részvételéről, és azt elküldi a ICCAT titkárságának és a tagállamoknak.

(2) Az ID. melléklet e rendelet I. melléklete szerint módosul.

(3) E rendelet II. mellékletének szövegét XVIa. mellékletként kell csatolni.

2. cikkHatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, …-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

A 41/2007/EK rendelet ID. mellékletében az Atlanti-óceánnak a NYH 45°-tól keletre eső övezetében, valamint a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalra vonatkozó bejegyzés helyébe a következő szöveg lép:

Faj: | Kékúszójú tonhal Thunnus thynnus | Övezet: | Atlanti-óceán a nyugati hosszúság 45°-ától keletre és a Földközi-tenger BFT/AE045W |

Ciprus | 154,68 |

Görögország | 287,23 |

Spanyolország | 5568,21 |

Franciaország | 5493,65 |

Olaszország | 4336,31 |

Málta | 355,59 |

Portugália | 523,88 |

Valamennyi tagállam | 60 | (1) |

EK | 16.779,55 |

TAC | 29.500 |

(1) Ciprus, Franciaország, Görögország, Málta, Olaszország, Portugália és Spanyolország kivételével, és kizárólag járulékos fogásként. |

II. MELLÉKLET

A rendelet a következő XVIa. melléklettel egészül ki:

XVIa. MELLÉKLET Az ICCAT kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terve

I. részAz Atlanti-óceánon csalival, pergetett horogsorral és a nyílt tengeren vonóhálóval halászó hajókra alkalmazandó különleges feltételek

1. A tagállamok a kékúszójú tonhal célzott halászatában 2006-ban részt vett hajók számában korlátozzák a kékúszójú tonhal halászatára jogosult, csalival és pergetett horogsorral halászó hajók maximális számát.

2. A tagállamok korlátozzák a járulékos fogásként kékúszójútonhal-halászatra jogosult nyílt tengeri vonóhálós hajóik maximális számát.

3. A tagállamok 2007. április 1-jéig megküldik az ICCAT titkárságának halászhajóknak az (1) és (2) bekezdés alapján megállapított számát.

4. a) A tagállamok biztosítják, hogy azokról az (1) és (2) bekezdésben említett halászhajókról, amelyek számára különleges halászati engedélyt állítottak ki, jegyzéket készítenek, amelyben a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2003/EK bizottsági rendelet[4] I. mellékletében meghatározottak szerint feltüntetik a hajók nevét és közösségi flotta-nyilvántartási számát. A tagállamok csak abban az esetben állítják ki a különleges halászati engedélyt, ha a hajót előzőleg bejegyezték a kékúszójú tonhalhalászatra jogosult hajókra vonatkozó ICCAT-nyilvántartásba.

b) A tagállamok számítógép által olvasható formában elküldik a Bizottság számára az a) bekezdésben említett jegyzéket, és annak minden, később módosított változatát.

c) A 4a) bekezdésben említett jegyzék minden módosítását legalább öt nappal az előtt kell megküldeni a Bizottság részére, hogy az említett jegyzékbe újonnan felvett hajó belépne az Atlanti-óceán keleti részére és a Földközi-tengerre. A Bizottság azonnal továbbítja a módosításokat a ICCAT titkársága számára.

5. A tagállamok a kékúszójú tonhalra vonatkozó kvóta legfeljebb 10%-át osztják ki az említett engedéllyel rendelkező hajóknak, amellyel a legfeljebb 17 méter hosszúságú, csalit használó halászhajók legfeljebb 200 tonna, egyedenként legalább 6,4 kg-os kékúszójú tonhalat foghatnak ki.

6. A tagállamok a számukra kiosztott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó kvóta legfeljebb 2%-át oszthatják ki a part menti kisüzemi halászhajóiknak.

7.a) Az e melléklet (1) és (2) bekezdésében említett hajók számára az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren halászott kékúszójú tonhal bármely mennyiségének kirakodása vagy átrakodása a szerződő felek által kijelölt kikötőkön kívül más helyen tilos.

b) A tagállamok egy kirakodásra használt helyet vagy egy parthoz közeli helyet jelölnek ki (kijelölt kikötők), ahol engedélyezik az kékúszójú tonhal kirakodását vagy átrakodását.

c) A tagállamok legkésőbb 2007. április 1-jéig elküldik a Bizottság számára a kijelölt kikötők jegyzékét. A Bizottság 2007. április 15-e előtt továbbítja ezt az jegyzéket az ICCAT ügyvezető titkárságának. A jegyzék minden ezt követő módosításáról, a változások hatályba lépésének időpontja előtt legalább 15 nappal értesíteni kell a Bizottságot, amely továbbítja azt az ICCAT ügyvezető titkársága felé.

8. A 2847/93/EGK rendelet 7. cikkében megállapított rendelkezésektől eltérve, az (1) és (2) bekezdésben említett közösségi hajók kapitányai vagy azok képviselői a kikötőbe érkezés várható időpontja előtt legalább 4 órával értesítik a használni kívánt kikötő vagy kirakodóhely szerinti tagállam illetékes hatóságát a következő információkról:

a) az érkezés várható időpontja,

b) a fedélzeten tárolt kékúszójú tonhal becsült mennyisége,

c) arra az övezetre vonatkozó információ, ahol a fogás történt.

9. A tagállamok bevezetik a fogási jelentések rendszerét, amely biztosítja a hajók által használt kvóták hatékony nyomon követését.

10. A kékúszójú tonhalfogások, az értékesítési módszerektől függetlenül, nem hozhatók forgalomba a végső fogyasztók számára elérhető kiskereskedelmi piacon, kivéve ha azokon megfelelő jelöléssel és címkézéssel jelzik:

a) a fajt, a használt halászeszközt;

b) a fogás helyét és napját.

11. Az Atlanti-óceán keleti részén élő kékúszójú tonhal halászatára jogosult, csalit használó hajókkal rendelkező tagállamok 2007. június 1-től farokcímke használatát vezetik be a következők szerint:

a) a farokcímkéket közvetlenül a kirakodás után helyezik el valamennyi kékúszójú tonhalpéldányon;

b) a farokcímkék egyedi azonosító számmal rendelkeznek, amelyeket be kell vezetni a kékúszójú tonhalra vonatkozó statisztikákba, illetve amelyeket minden tonhalat tartalmazó csomag külső felén fel kell tüntetni.

II. részA hajónapló jellemzői:

A hajónaplóval kapcsolatos általános alapkövetelmények

1. A hajónapló oldalait számozni kell.

2. A hajónaplót minden nap (éjjel) és minden kikötőbe érkezés előtt ki kell tölteni.

3. A hajónaplót tengeren végzett ellenőrzés során ki kell tölteni.

4. A hajónaplóhoz csatolni kell az egyes oldalak másolatát.

5. A hajónaplót egy műveleti éves időszakig kell a fedélzeten tartani.

A hajónapló tartalmára vonatkozó alapkövetelmények

1. A kapitány neve és címe

2. A kihajózások napja és az indulási kikötő, az érkezések napja és az érkezési kikötő

3. A hajó neve, lajstromszáma, ICCAT-száma és (adott esetben) IMO-száma. Közös halászat esetén a műveletben részt vevő valamennyi hajó neve, lajstromszáma, ICCAT-száma és (adott esetben) IMO-száma.

4. Halászeszközök:

a) FAO típuskód

b) Méret (hossza, szembőség, horgok száma…)

5. A halászati út minden napján (legalább) egy sor bejegyzés a tengeren végzett műveletekről, a következők feltüntetésével:

a) Tevékenység (halászat, hajózás…)

b) Földrajzi helymeghatározás: Pontos napi helymeghatározás (fokban és percben), minden halászati művelet után vagy délben, ha az adott nap semmiféle halászati tevékenységet nem folytattak.

c) Fogások feljegyzése:

6. A fajok meghatározása:

a) FAO-kód szerint

b) Kerekített tömeg kg-ban naponta

7. A kapitány aláírása

8. A megfigyelő aláírása (adott esetben)

9. Mérési módszerek: Becslés, mérlegelés a fedélzeten.

10. A hajónaplót a halak élősúlya szerint kell vezetni, és fel kell tüntetni az értékeléskor használt átváltási együtthatókat.

A kirakodás, átrakodás, illetve átadás esetén bejegyzendő alapvető információk:

1. A kirakodás/átrakodás/átadás napja és a kikötő

2. Termékek

a) kiszerelés

b) a halak vagy ládák száma, és kg-ban megadott mennyisége

3. A hajó kapitányának vagy ügynökének aláírása

III. rész ICCAT ÁTADÁSI/ÁTRAKODÁSI NYILATKOZAT

Nyomtatvány száma ICCAT ÁTADÁSI/ÁTRAKODÁSI NYILATKOZAT

Vontató/szállítóhajó A hajó neve és rádióhívójele: Lobogó: A lobogó szerinti állam által kiadott engedély száma: Nemzeti nyilvántartási szám ICCAT nyilvántartási szám IMO-szám | Halászhajó A hajó neve és rádióhívójele: Lobogó: A lobogó szerinti állam által kiadott engedély száma: Nemzeti nyilvántartási szám ICCAT nyilvántartási szám Külső azonosító jelek: A halászati hajónapló lapjainak száma |

Nap Hónap Óra Év(2_(0_(__(__( Halászhajó kapitányának neve: A vontató/szállítóhajó kapitányának neve: AZ ÁTRAKODÁS HELYE

Indulás időpontja (__(__( (__(__( (__(__( helye (__________(

Visszaérkezés időpontja (__(__( (__(__( (__(__( helye (__________( Aláírás: Aláírás:

Átadás/Átrakodás (__(__( (__(__( (__(__( (__________(

Átrakodás esetén adja meg az egység kilogrammban mért súlyát vagy a használt egységet (pl. láda, kosár) és az adott egység kirakodott súlyát kilogrammban: (___( Kg.

Élő hal átadása esetén adja meg az egység számát és az élő súlyt.

Kikötő

|Tengeri

Szélességi fokhosszúsági fok | Faj | Egységek száma

halak | Termék típusa

Élő | Termék típusa

Egész |Termék típusa

Kibelezve |Termék típusa

Fej nélkül | Ttermék típusa

Filé | Termék típusa

| További átadás/átrakodások

Dátum:Helymeghatározás:

Engedély száma

Átadó hajó kapitányának aláírása:

Fogadó hajó neve:

Lobogó

ICCAT nyilvántartási szám

IMO-szám

A hajó kapitányának aláírása

Dátum:Helymeghatározás:

Engedély száma

Átadó hajó kapitányának aláírása:

Fogadó hajó neve:

Lobogó

ICCAT nyilvántartási szám

IMO-szám

A hajó kapitányának aláírása

| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | ICCAT megfigyelő aláírása (adott esetben):

Kötelezettségek átadás/átrakodás esetén:

1. Az átadási/átrakodási nyilatkozat eredeti példányát át kell adni a fogadó vontató-/halfeldolgozó/szállítóhajónak.

2. Az átadási/átrakodási nyilatkozat másodpéldányát a halászó hajó őrzi meg.

3. Minden további átadási vagy átrakodási műveletre engedélyt kell kérni a hajó működési engedélyét kiállító szerződő féltől.

4. Az átadási/átrakodási nyilatkozat eredeti példányát a halat a halgazdaságba vagy a kirakodási helyre szállító fogadó hajó őrzi meg.

5. Az átadást vagy átrakodást a műveletben részt vett valamennyi hajó hajónaplójába be kell vezetni.

IV. részICCAT KÖZÖS NEMZETKÖZI ELLENŐRZÉSI RENDSZER

Az Atlanti Tonhal Védelmére Léterehozott Nemzetközi Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) negyedik rendes éves ülésén (Madrid, 1975 november) a következőkben állapodott meg:

Az egyezmény IX. cikkének (3) bekezdése alapján a bizottság ajánlásában a nemzeti joghatóságon kívül eső vizek nemzetközi ellenőrzésére vonatkozóan a következő rendelkezések elfogadására tesz javaslatot az egyezmény és az egyezmény alapján elfogadott hatályos intézkedések alkalmazásának biztosítása érdekében:

1. Az ellenőrzéseket a szerződő felek halászati ellenőrzési szolgálatainak ellenőrei hajtják végre. Az e feladat elvégzésére a nemzeti kormányok által kijelölt ellenőrök nevét elküldik a bizottság számára.

2. Az ellenőröket szállító hajók a bizottság által jóváhagyott különleges zászló vagy jelzőlobogó alatt hajóznak annak jelzésére, hogy az ellenőrök nemzetközi ellenőrzési feladatokat végeznek. Az e célra használt hajók nevét, amelyek lehetnek különleges ellenőrhajók vagy halászhajók is, a lehető leghamarabb el kell küldeni a bizottság számára.

3. Az ellenőrök egy azonosító okmányt tartanak maguknál, amelyet a bizottság által jóváhagyott formában a lobogó szerinti állam hatóságai állítanak ki és adják át nekik kinevezésükkor, feltüntetve bennük, hogy az ellenőr a bizottság által jóváhagyott rendelkezések alapján intézkedéseket hozhat.

4. A (9) bekezdés alapján elfogadott rendelkezésekre is figyelemmel, az egyezmény területén a nemzeti joghatóságon kívül eső vizeken tonhalra vagy tonhalfélékre halászó hajónak meg kell állnia, ha erre egy ellenőrt szállító hajóról a nemzetközi jelkódex szerint utasítást kap, kivéve ha a hajó éppen halászati műveletet folytat, amely esetben megállási kötelezettségének a halászati művelet befejezését követően kell haladéktalanul eleget tennie. A hajó kapitánya[5] engedélyt ad az ellenőrnek, és adott esetben az ellenőrt kísérő tanúnak, hogy a fedélzetre lépjen. A kapitány biztosítja, hogy az ellenőr megvizsgálhassa a fogásokat vagy a halászeszközöket, illetve minden olyan okmányt, amelyet szükségesnek tart annak igazolására, hogy a hajó eleget tesz a bizottság hatályos ajánlásaiban az érintett hajó lobogó szerinti állama tekintetében meghatározott követelményeknek, és az ellenőr feltehet bármilyen, általa szükségesnek tartott kérdést.

5. Hajóra szálláskor az ellenőr bemutatja a (3) bekezdésben említett okmányt. Az ellenőrzést úgy kell elvégezni, hogy a hajót minél kevésbé akadályozzák és zavarják, illetve hogy a fogott hal minősége ne romoljon. Az ellenőr azon tények vizsgálatára szorítkozik, amelyek a bizottságnak az érintett hajó lobogó szerinti államára vonatkozóan érvényes ajánlásaiban megállapított követelmények teljesítésének igazolásához szükségesek. A vizsgálat végzése során az ellenőr a kapitánytól bármilyen segítséget kérhet. A bizottság által jóváhagyott formában az ellenőrzésről jelentést készít. Az ellenőr a hajó kapitányának jelenlétében aláírja a jelentést, aki a jelentéssel kapcsolatban észrevételeket tehet és észrevételeit alá kell írnia. A jelentésről a hajó kapitánya és az ellenőr kormánya másolatot kap, akik továbbítják azt a hajó lobogó szerinti tagállamának érintett hatóságai és a bizottság számára. Amennyiben az ajánlásokkal kapcsolatban jogsértést fedez fel, az ellenőr a bizottság mellett a lobogó szerinti állam illetékes hatóságait és a lobogó szerinti állam valamennyi közelben tartózkodó ellenőrhajóját értesíti.

6. Az ellenőrrel szembeni fellépést vagy az ellenőr utasításainak megtagadását a hajó lobogó szerinti állama ugyanúgy szankcionálja, mint a saját ellenőreivel szembeni fellépést vagy az ellenőrei által adott utasítások megtagadását.

7. Az ellenőrök a rendszerből adódó feladataikat az ezen ajánlásban megállapított szabályoknak megfelelően látják el, de továbbra is nemzeti hatóságaik operatív ellenőrzése alatt maradnak és nekik tartoznak felelősséggel.

8. A szerződő kormányok az e megállapodás alapján működő külföldi ellenőrök jelentéseit a saját ellenőreik által készített jelentésekre vonatkozó nemzeti jogszabályoknak megfelelően kezelik és veszik figyelembe. E bekezdés rendelkezései nem rónak a szerződő kormányokra olyan kötelezettséget, hogy a külföldi ellenőr által készített jelentésnek nagyobb bizonyító erőt tulajdonítsanak, mint amellyel az adott ellenőr saját országában rendelkezne. A szerződő kormányok együttműködnek annak érdekében, hogy előmozdítsák az e megállapodás keretében működő ellenőrök jelentéseivel kapcsolatos bírósági és egyéb jogi eljárásokat.

9. i. A szerződő felek minden év március 1-jéig tájékoztatják a bizottságot a megállapodásban való részvételükkel kapcsolatos következő évi előzetes terveikről, és a bizottság javaslatokat tehet a szerződő kormányoknak az e területet érintő nemzeti tevékenységek összehangolására, beleértve az ellenőrök és az ellenőröket szállító hajók számának megállapítását is.

ii. Az ezen ajánlásban meghatározott megállapodás és az abban való részvételi tervek alkalmazandóak a szerződő kormányokra, hacsak nincs közöttük erre vonatkozóan más megállapodás; a bizottságot minden ilyen jellegű megállapodásról értesíteni kell.

Ez azonban csak azzal a feltétellel történhet, hogy az ellenőrzési rendszer végrehajtását felfüggesztik két szerződő fél között abban az esetben, ha bármelyikük – egy adott megállapodás megkötéséig – erről értesíti a bizottságot.

10. i. A halászeszközöket az arra az alterületre vonatkozó hatályos szabályzat szerint kell megvizsgálni, ahol az ellenőrzést végzik. Az ellenőr e jelentésben állapítja meg a jogsértés jellegét.

ii. Az ellenőrök valamennyi használt, illetve a fedélzeten használatra előkészített halászeszközt megvizsgálahatnak.

11. Az ellenőrök az érintett hajó lobogó szerinti tagállamára vonatkozóan érvényes bizottsági ajánlásokat láthatóan sértő, ellenőrzött halászeszközt a bizottság által jóváhagyott azonosító jelzéssel látják el, és ezt feltüntetik a jelentésben.

12. Az ellenőrök fényképeket készíthetnek azokról a halászeszközökről, illetve a halászeszközök azon részéről, amelyek véleményük szerint nem felelnek meg a hatályos szabályoknak; ilyen esetben a lefényképezett tárgyakról a jelentésben listát készítenek, és a fényképek másolatát csatolják a lobogó szerinti állam számára küldött jelentésmásolathoz.

13. Az ellenőrök, a bizottság által meghatározott esetleges korlátozásokra is figyelemmel, megvizsgálhatják a fogásokat annak megállapítására, hogy azok megfelelnek-e a bizottság ajánlásainak. A vizsgálat eredményéről a lehető leghamarabb jelentést küldenek az ellenőrzött hajó lobogója szerinti állam hatóságai számára. (Kétéves jelentés 1974–75, II. rész).

Megjegyzések

A megállapodás szerint a nemzetközi ellenőrzési rendszer hatályba lépésének időpontját elhalasztják addig, amíg a bizottság másként nem dönt.

ICCAT-jelzőlobogó:

[pic]

[1] Hl L 358., 2002.12.31., 59. o.

[2] Hl L 15., 2007.1.20., 1. o.

[3] HL L 162., 1986.6.18., 33. o.

[4] HL L 5., 2004.1.9., 25. o.

[5] A kapitány a hajó irányításával megbízott személy.