Ugyanakkor a biocid termékekről szóló rendelet hatálybalépésekor már forgalomban lévő hatóanyagok esetében ezzel ellentétes megközelítést kell alkalmazni. A rendelet átmeneti időszakot határozott meg az ilyen hatóanyagok értékelésére, amely folyamán az érintett hatóanyagokat tartalmazó biocid termékek továbbra is forgalomba hozhatók a tagállamokban alkalmazott gyakorlatnak megfelelően.

Először is a biocid hatásért felelős hatóanyagot uniós szinten kell jóváhagyni, miután veszélyes tulajdonságait és lehetséges kockázatait értékelték.

E jelentés alapjául egy előzetes tanulmány szolgált, amely az illetékes tagállami hatóságok, az ipar és a nem kormányzati szervezetek képviselőinek széles körében végzett felmérést is magában foglalt (a továbbiakban: a tanulmány).

E jelentés célja tehát a biocid termékekről szóló rendelet 18. cikkében felsorolt elemek vizsgálata (2. szakasz), de a jelentés további elemekre is kitér (3. szakasz).

A biocid termékekről szóló rendelet 18. cikke előírja, hogy a rendelet alkalmazása terén összegyűlt tapasztalatok alapján a Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak arról, hogy hogyan járul hozzá a rendelet a biocid termékek fenntartható felhasználásához. A jelentésnek arra is ki kell térnie, hogy szükségesnek tartja-e további intézkedések megtételét a biocid termékek által az emberek egészségére – különösen a munkahelyi felhasználás esetében –, az állatok egészségére, valamint a környezetre jelentett kockázatok mérséklése érdekében.

Megjegyzendő azonban, hogy a biocid termékek az emberi egészség, állati egészség és a környezet védelmét szolgáló fontos eszközök, és a nem vegyi alternatívák nem mindig hatásosak, praktikusak vagy egyszerűen nem állnak rendelkezésre. A fenntartható felhasználásra vonatkozó stratégiáknak ezért azt is biztosítaniuk kell, hogy e célkitűzések eléréséhez elegendő biocid termék álljon rendelkezésre.

Különösen a fertőtlenítőszerek esetében a HACCP megközelítése a megelőzésre összpontosít (a lehetséges kockázatok nyomonkövetését is beleértve), amely a megfelelő alkalmazás esetén biztosítja a helyes higiénés gyakorlat alkalmazását, ami a fertőtlenítőszereknek a fenntartható felhasználás elveinek megfelelő felhasználásában is segíthet.

A veszélyelemzés és kritikus szabályozási pontok (Hazard Analysis and Critical Control Points – HACCP) elveinek alkalmazása kötelező az élelmiszeripari vállalkozók számára. Hasonlóképpen a bizonyos műveleteket végző takarmányipari vállalkozóknak is a HACCP-elveken alapuló eljárásokat kell alkalmazniuk.

Ebben a tekintetben figyelemre méltó fejlemény „a rágcsálóirtó csalétek mint biocid termék az Európai Unióban történő használatának bevált gyakorlataira vonatkozó iránymutatás” , amelyet az európai biocid-ágazat készített. Ez az iránymutatás leírja, hogy mit kell tenni a rágcsálóirtó szer használata előtt, közben és után, a rágcsálóirtó szer felhasználásának sokféle különböző helyzeteiben követendő gyakorlati iránymutatást ad, leírja, hogyan lehet a rágcsálóirtó csalétkek folyamatos alkalmazása nélkül nyomon követni a rágcsálók elszaporodását, és kitér a rágcsálóirtó szerek alternatíváira is. Az iránymutatás továbbá tanácsot ad arról, hogy hol lehet információt szerezni a véralvadásgátló szerek elleni rezisztenciáról, és mi ennek a legjobb kezelési módja.

A hatóanyag jóváhagyásával például a kizárási kritériumoknak megfelelő, de a biocid termékekről szóló rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében foglalt eltérés alapján jóváhagyott és engedélyezett hatóanyagokat tartalmazó biocid termékekre is lehet alkalmazni a szabad forgalmazás vagy az internetes értékesítés tilalmát. Továbbá e biocid termékek esetében érdemes megfontolni, hogy a forgalmazást és értékesítést megfelelő képzettséggel rendelkező szakemberekre korlátozzák.

E kötelezettségekre azóta van lehetőség, amióta a biocid termékekről szóló rendelet hatálya a biocid termékek forgalmazására is kiterjed (az első szállítástól a felhasználási pontig), és amióta a hatóanyagok jóváhagyása végrehajtási rendeletek, általános hatályú intézkedések útján történik, ami lehetővé teszi az ellátási láncra vonatkozó rendelkezések elfogadását.

Ez az értékesítési pontokra rótt kötelezettségek egy példája, amelyek célja annak biztosítása, hogy ne csupán az információ jusson el a végfelhasználóhoz, hanem az egyéni védőeszköz is. A példa azt mutatja, hogy a bevált gyakorlatok terjesztése és a biocid termékek fenntartható felhasználásának elősegítése céljából hogyan lehet az ellátási lánccal és különösen a kiskereskedelmi szinttel szemben követelményeket megállapítani.

Az algásodásgátló termékeknél az eddig jóváhagyott összes hatóanyagra vonatkozik egy olyan rendelkezés, amely az algásodásgátló termékeket nem hivatásszerű felhasználók részére forgalmazó személyeket arra kötelezi, hogy e termékekhez megfelelő kesztyűt is biztosítsanak.

Amennyiben létezik tanúsítási vagy képzési program, az arra való hivatkozást is fel lehet tüntetni az engedélyben. Ezt a megközelítést követi például az Egyesült Királyság a rágcsálóirtó szerek engedélyezésével kapcsolatban, ahol a véralvadásgátló rágcsálóirtó szerek jóváhagyásának feltételeként egy javasolt iparági termékgondozási rendszernek kell megfelelni .

A rendelkezésre álló útmutatók vagy bevált gyakorlatokat tartalmazó kódexek terjesztésének egyik módja a termékengedélyben e dokumentumokra történő hivatkozás, így a termék használati utasítása is egyértelműen hivatkozik rájuk. Németországban például a véralvadásgátló rágcsálóirtó szerek engedélyében egy jogilag kötelező hivatkozást helyeztek el e termékek szakosodott és engedéllyel rendelkező szakemberek általi alkalmazására vonatkozó bevált gyakorlatok kódexére, amely a létező ipari iránymutatásokon és uniós jogi rendelkezéseken alapul . Ennél a lehetőségnél azonban elvárható, hogy a végfelhasználó olvassa el és tartsa be az adott ajánlásokat.

A képzésnek és az információnak arra is ki kell térnie, hogy hogyan lehet elkerülni a szükségtelen alkalmazásokat és esetleges nem vegyi alternatívákat használni.

A vízre és talajvízre vonatkozó kockázatokat illetően a tanulmány arra ösztönzi a tagállamokat, hogy az egyéb megfigyelési rendszerekből rendelkezésre álló információkat is használják fel, mint például az elsőbbségi anyagoknak és a vízgyűjtő-specifikus szennyező anyagoknak a víz-keretirányelv szerinti megfigyelése, amely hasznos információkat tartalmaz a biocid termékekből a vízi környezetre irányuló külön kockázatokról. Ebben az összefüggésben egy megfigyelési listán alapuló mechanizmust dolgoztak ki, amelynek célja a lehetséges aggodalomra okot adó anyagok (többek között az új szennyező anyagok) egész EU-ra kiterjedő célirányos megfigyelésének biztosítása, hogy ezáltal támogassák az elsőbbségi anyagok listájának jövőbeli felülvizsgálata során az elsőbbségi sorrend felállításának folyamatát.

A nemzeti szabályokkal összhangban forgalomba hozott egyéb terméktípusok esetében nem számoltak be különleges kockázatról.

Ezért különleges berendezéseket főként az ipari vagy szolgáltatási ágazatokban használnak, ahol már számos berendezés az expozíció minimalizálását (például automatizált rendszer a faanyagok kezelésére) vagy a túladagolás elkerülését (például a tartályban forgalomba hozott készítményeket tartósító szerek kalibrált adagolása, lerakódásgátló festéket szóró permetezők kalibrálása) szolgálja. Ezek a berendezések a tapasztalatok szerint a célnak megfelelnek.

Amennyiben kívánatos konkrét korlátozások vagy követelmények megállapítása, ezt eseti alapon, az anyag jóváhagyásán vagy a termékengedélyen feltüntetett különleges feltételek segítségével lehet biztosítani.

Végül ha a megfelelő adagoló berendezés használata fontos tényező egyes biocid termékek alkalmazásában, más tényezőket is figyelembe kell venni az expozíció minimalizálása érdekében, mint például a megfelelő termék kiválasztása, az időjárási viszonyok meghatározása, a fertőzöttség szintje stb. Ez megint a felhasználók rendelkezésére álló egyes terméktípusokhoz igazított megfelelő használati utasítás fontosságát hangsúlyozza.





3.Az innovációt ösztönző és a fenntartható felhasználást elősegítő eszközök

A tanulmány egyéb eszközöket vagy intézkedéseket is figyelembe vett, amelyeket szintén fel lehet használni az innováció ösztönzésére és a jobb profillal rendelkező új termékek kifejlesztésére.

3.1.Kizárás, helyettesítés és összehasonlító értékelés

A biocid termékekről szóló rendelet a hatóanyagok kizárására és helyettesítésére vonatkozó kritériumokkal, valamint a helyettesítendő hatóanyagot tartalmazó biocid termékek összehasonlító értékelésével rendkívül hatékony mechanizmusokat biztosít a nagy és rendkívül nagy aggodalomra okot adó anyagok használatának fokozatos kivezetéséhez. Ráadásul a jobb alternatívák kifejlesztéséhez is ösztönzést nyújt.

E mechanizmusok még nem érték el teljes potenciáljukat, mivel számos hatóanyag még mindig értékelés alatt áll, és sok biocid termék vár engedélyezésre. De a mechanizmusok várhatóan jelentős mértékben hozzájárulnak majd a biocid termékek fenntartható felhasználásához.

3.2.Címkézési rendszerek

A tanulmány vizsgálta azon biocid termékek könnyű és jól látható azonosítását szolgáló eszközöket, amelyek kisebb hatással vannak az emberi egészségre, állati egészségre és a környezetre, azzal a céllal, hogy segítsék a végfelhasználókat a megalapozott döntések meghozatalában, de azért is, hogy e termékeknek előnyt biztosítsanak a versenytársakkal szemben, így egyértelműen jobb termékek kifejlesztésére ösztönzik az ipart.

A tanulmány különösen azt vizsgálta, hogy fel lehet-e használni erre a célra a meglévő ökocímke-rendszereket (mint például az uniós ökocímke, a német „Blauer Engel” (kék angyal) vagy a skandináv Nordic Swan (hattyú)), és hogy az iparszövetségek vagy egyes vállalatok dolgoztak-e ki olyan (önkéntes) rendszereket, amelyekből ihletet lehet meríteni.

3.2.1.Az uniós ökocímkéről szóló rendelet

A 66/2010/EK rendelet (a továbbiakban: ökocímke-rendelet) célja olyan önkéntes uniós odaítélési rendszer biztosítása, amely segíti a fogyasztókat azon termékek és szolgáltatások beazonosításában, amelyek teljes életciklusukat tekintve, tehát a nyersanyag kitermelésétől egészen a gyártásig, felhasználásig és ártalmatlanításig kisebb mértékben károsítják a környezetet.

A tanulmány azonban kimutatta, hogy a biocid termékek sajátosságaik és a nemkívánatos szervezetek szabályozására irányuló céljuk miatt nem minősülnek e rendszerre alkalmasnak vagy jogosultnak.

A biocid termékek és a felhasználásuk szerinti ágazatok sokféleségét szintén nehézségként emelték ki, mivel az ökocímke-kritériumokat termékspecifikus alapon határozzák meg.

Végezetül az uniós ökocímke a biocid termékek rendelkezésre álló alternatíváit segíti elő, mint például a hagyományosan impregnált anyagok alternatívájaként szolgáló biocid-mentes anyagok.

3.2.2.Iparági kezdeményezések

Maga az iparág illetve az iparszövetségek is tettek néhány kezdeményezést a fenntartható gyakorlatok népszerűsítése vagy termékeik „környezetbarát” jellegének kihangsúlyozása céljából.

Bár előfordulhat, hogy ezek csupán az egyes vállalatok kezdeményezéseire korlátozódnak, gyakran e vállalatok termékgondozási rendszerének vagy marketingstratégiájának részét képezik, mégis azt bizonyítják, hogy a vállalatok is hozhatnak saját intézkedéseket a biocid termékek környezetre gyakorolt hatásának csökkentése érdekében. Ezenkívül ezek a kezdeményezések hasznos elemeket is tartalmaznak, amelyeket szélesebb körben is fel lehet használni az innováció ösztönzésére vagy az emberi egészség, állati egészség és a környezet szempontjából jobb profilú termékek kifejlesztésére, és általában hozzájárulnak a biocid termékek fenntartható felhasználásához.