A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

BEVEZETÉS

4.1. 2004-ben a közös agrárpolitika (KAP) – azaz az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (az EMOGA Garanciarészlege) – kiadásai összesen 43 579 millió EUR-t tettek ki (2003: 44 379 millió EUR). A pénzeszközök felhasználását a 4.1. és 4.2. ábra mutatja. A 4.1. ábra gazdasági kategóriánként bontja le a kiadásokat (közvetlen kifizetések, export-visszatérítések stb.), a 4.2. ábra pedig főbb mezőgazdasági ágazatonként (marha- és borjúhús, olívaolaj stb.) mutatja a megoszlást.

4.2. A KAP-kiadások nagyobb részét (59 %) a termelőknek a megművelt földterület nagysága vagy a gazdaságukban tartott állatok száma alapján nyújtott kifizetések jelentik. E kifizetések elsődleges célja az, hogy a termelők számára ellentételezzék a KAP keretében alkalmazott árak csökkentését.

4.3. Gyakorlatilag valamennyi KAP-kifizetést a tagállamok kifizető ügynökségei hajtják végre. A termelőknek történő kifizetések eljárása a következő: a) a kifizetés esedékessége előtti évben a termelők benyújtják a megművelt területre, egy meghatározott birtokon tartási időszakban a tulajdonukban lévő támogatható állatok számára stb. alapozott kérelmüket a kifizető ügynökségeknek; b) a kifizető ügynökségek valamennyi kérelmet adminisztratív ellenőrzésnek vetik alá, a kérelmekből vett mintát pedig helyszíni ellenőrzésnek, főként az Integrált Igazgatási és Ellenőrzési Rendszer (IIER) révén; c) az egyes kifizető ügynökségek fizetnek a kérelmezőknek, majd a felmerült kiadásokat jelentik a Bizottságnak, amely ezeket megtéríti nekik; d) a kifizető ügynökségek számláit és kifizetéseit független ellenőr (igazoló szerv) vizsgálja meg, aki a költségvetési évet követő év februárjában jelentést tesz a Bizottságnak; e) az adott év április 30-áig a Bizottságnak (pénzügyi elszámolási) határozatot kell hoznia arról, hogy elfogadja-e ezeket a számlákat és ellenőrzési jelentéseket, vagy további ellenőrzést, illetve információkat igényel (1); f) a Bizottság ezután maga vizsgálhatja meg a kifizető ügynökségek által eszközölt kifizetéseket. Ha ezek szabálytalanok voltak, vagy ha a pénzügyi ellenőrzés nem volt megfelelő, határozhat úgy, hogy egyes kiadásokat ne az EU költségvetése, hanem az érintett tagállam viseljen (a közösségi szóhasználatban: a Bizottság megfelelőségi határozatot hoz, amely a „számlaelszámolási eljárás” keretében „kizárja a finanszírozásból” az ilyen kiadásokat), vagyis ennek megfelelően csökkenti a kifizető ügynökségnek teendő kifizetéseket (lásd 4.22. bekezdés).

KÜLÖNÉRTÉKELÉS A MEGBÍZHATÓSÁGI NYILATKOZAT KERETÉBEN

Az ellenőrzés hatóköre

4.4. Az ellenőrzés célja az volt, hogy a mezőgazdasági területről alkotott különértékelés révén hozzájáruljon a Számvevőszéknek az általános költségvetésre vonatkozó megbízhatósági nyilatkozatához annak érdekében, hogy bizonyosságot szerezzen az ellenőrzési rendszerek működéséről, valamint az ügyletek jogszerűségéről és szabályszerűségéről. E célból a Számvevőszék: a) értékelte az IIER (azaz a területalapú és állattenyésztési támogatások felügyeleti rendszere) működését, valamint a támogatott mezőgazdasági kivitelre vonatkozó kifizetéseket követő ellenőrzéseket és fizikai ellenőrzéseket (az egyéb mezőgazdasági kiadások fő felügyeleti módszereit) (lásd 4.6–4.14. bekezdés); b) megvizsgálta a Bizottságnak a 2004-es kiadásokra vonatkozó pénzügyi elszámolási határozatát és a 2004-ben hozott, a kedvezményezettek számára a korábbi években folyósított kifizetésekhez kapcsolódó megfelelőségi határozatait (lásd 4.15–4.25. bekezdés); c) közvetlenül megvizsgált egy ügyletmintát (lásd 4.26. bekezdés); d) megvizsgálta a mezőgazdasági főigazgató éves tevékenységi jelentését és nyilatkozatát, és felülvizsgálta a belső ellenőrzési standardok végrehajtását a Bizottságnál (lásd 4.27–4.34. bekezdés).

4.5. A 4.35–4.54. bekezdés a Számvevőszéknek a KAP keretében történő kifizetések jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó, a fent említett információforrásokra alapozott értékelését tartalmazza. Az elszámolások megbízhatóságára vonatkozó észrevételeket az 1. fejezet 1.12., 1.13., 1.15. és 1.16. bekezdései tartalmazzák.

Felügyeleti és ellenőrzési rendszerek

IIER

4.6. Az Integrált Igazgatási és Ellenőrzési Rendszer (IIER) a területalapú támogatási és állattenyésztési támogatási rendszerek kulcsfontosságú irányítási és ellenőrzési eszköze, amely a mezőgazdasági kiadások 59 %-át fedi le. Az IIER a mezőgazdasági üzemek és a támogatási kérelmek számítógépes adatbázisát, a mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerét és az állatállomány azonosítási és nyilvántartási rendszerét, valamint adminisztratív ellenőrzések és helyszíni vizsgálatok összehangolt együttesét foglalja magában. Számos olyan kérelemnek is összhangban kell lennie e rendszerrel, amelyet valamely más közösségi támogatási rendszer keretében nyújtanak be.

4.7. 2004-ben a Számvevőszék négy tagállam további öt kifizető ügynökségénél (4) folytatta az IIER működésének vizsgálatát, Portugáliában pedig két kifizető ügynökség egyesülése után nyomon követte korábbi megállapításait. A felkeresett kifizető ügynökségeknél Görögország kivételével az IIER-ellenőrzések általában működnek és megfelelőnek értékelhetők (lásd 2. melléklet ); az IIER hasonlóan működik, mint ahogy az előző években ellenőrzött kifizető ügynökségeknél működött, bár a kockázatelemzés, az adminisztratív ellenőrzés és a helyszíni vizsgálatok terén még van lehetőség előrelépésre. 4.7. Bár a Bizottság véleménye szerint a 2. függelékben található, Számvevőszék által készített értékelés némely esetben túl szigorúnak bizonyul, saját ellenőrzési eredményei nagyrészt egybeesnek a Számvevőszék megállapításaival, és 2005-től kezdődően előrelépést eredményezett a január 1-jétől kötelező földrajzi információs rendszerek életbeléptetése. Az IIER-re vonatkozó jogi aktusokat 2004-től módosító 118/2004/EK rendelet tovább fogja javítani az általánosságban már kielégítő helyzetet.

4.8. Több mint hét évvel az IIER teljes körű bevezetésének határidejeként megállapított dátum után az IIER Görögországban még mindig nem tudja biztosítani a területalapú támogatás és az állattenyésztési támogatás kifizetéseinek (5) jogszerűségét és szabályszerűségét (lásd még: 4.28. bekezdés b) pontja a Bizottság fenntartásáról az IIER görögországi működésével kapcsolatban; 4.44. bekezdés a Számvevőszék ügyletellenőrzéseinek eredményeiről). A hiányosságok és mulasztások fő okai a következők: a) az adatok bevitelét a számítógépes rendszerbe a termelők egyesületei irányítják. Nincs szavatolva a rendszer adatbiztonsága; a termelők egyesületei a kifizetés előtt bármikor módosíthatják és módosítják is az adatokat. A számítógépes rendszer nem tartja nyilván, hogy mikor és miért változtatnak az eredeti adatokon. A 2004. évi kiadásokra vonatkozóan a termelők egyesületei több mint 22 000 parcella esetében módosították az adatokat több mint 5 hónappal azután, hogy a kérelmek benyújtásának időszaka lezárult. Egy elemzés szerint e szabálytalan változtatások becsült pénzügyi hatása legalább 10 millió EUR, de a kérelmek benyújtásának teljes időszakára gyakorolt hatás lényegesen nagyobb is lehet; b) a helyszíni vizsgálatok színvonala alacsony. A vizsgálatok megállapításait alig vagy egyáltalán nem dokumentálják, illetve az eredményekről történő beszámolás megbízhatatlan. Amikor a kifizető ügynökség minőségbiztosítási céllal újból elvégzett egyes vizsgálatokat, az eredeti vizsgálatok több mint egyharmada esetében nem tudták megerősíteni az eredményeket. Feltehető, hogy néhány jelentés nem tényleges vizsgálatokon alapszik (6). 4.8. Az IIER görögországi helyzete miatt a Bizottság rendszeresen hajtott végre jelentős pénzügyi korrekciókat (1999 és 2004 között 384 millió EUR értékben), továbbá 2002-ben szabálysértési eljárást kezdeményezett a tagállam ellen, amely 2004-ben az Európai Bíróság Görögország ellen hozott ítéletével végződött. Ezenfelül a mezőgazdasági főigazgató éves jelentésében tett kikötésének megfelelően 2003–2004-ben életbe lépett egy olyan speciális cselekvési terv, amely egy továbbfejlesztett ellenőrzési programot és számos további ellenőrzési intézkedést tartalmazott. 2004-ben Görögországban kilenc ellenőrző látogatás során vizsgálták az IIER és a hozzá kapcsolódó intézkedések végrehajtását. A Bizottság ezen intézkedései, illetve egy új görögországi kifizető ügynökség (Opekepe) felállítása további fejlődést eredményezett, így 2004 végére (a 2005. pénzügyi évre) létrejöttek az IIER-rendszer különböző alkotóelemei. A Bizottság mindazonáltal továbbra is figyelemmel kíséri, azonosítja és értékeli az IIER görögországi működésében felmerülő hiányosságokat, és szükség esetén megfelelő pénzügyi korrekciókat hajt végre. A Számvevőszék által említett gyenge pontokat illetően a Bizottság már többször bírálta a termelők egyesületeinek a kérelmek benyújtásának folyamatában betöltött szerepét és a vizsgálatok alacsony színvonalát. A Bizottság 2004 júniusában kelt levelével hivatalos úton felkérte Görögország hatóságait, hogy a támogatások elnyerésére vezessenek be egy olyan új pályázati eljárást, amely kevésbé függ a termelők egyesületeitől. Ez a tény, továbbá a helyi vizsgálatok már a Bizottság által is megállapított alacsony színvonala a jelenleg folyamatban lévő számlaelszámolási ellenőrzés keretei között kerül megvizsgálásra.

A 4045/89/EGK rendelet (7) szerinti kifizetés utáni ellenőrzések – Elvégzetlen feladatok, elégtelen tájékoztatás az elvégzett ellenőrzések eredményeiről

4.9. A tagállamoknak a kifizetéseket követően minden évben programszerűen ellenőrizniük kell az üzleti nyilvántartásokat számos KAP-támogatás tekintetében, beleértve az export-visszatérítéseket, a feldolgozási és átalakítási támogatásokat, a gyapot-, olívaolaj- és dohányfeldolgozási támogatásokat, illetve egyes vidékfejlesztési kiadásokat, azaz összesen a mezőgazdasági kiadások kb. 37 %-ára vonatkozóan. A tagállamoknak meg kell győződniük arról, hogy az ügyletekre sor került, és azokat helyesen hajtották végre, valamint lépéseket kell tenniük a szabálytalanság vagy hanyagság miatt elveszett összegek beszedésére.

4.10. A Bizottság megvizsgálja a tagállamok által évente benyújtott dokumentumokat, és a rendelet végrehajtásának helyszíni ellenőrzése céljából felkereshet néhány tagállamot. A Számvevőszék megvizsgálta a 4045/89/EGK rendelet szerinti ellenőrzéseknek a Bizottság által végzett felügyeletét, és megállapította, hogy: 4.10.

a) a tagállamok által benyújtott jelentések vizsgálata korlátozott értékű, mivel a jelenlegi szabályozás nem kötelezi arra a koordináló szerveket, hogy lényegi elemzést lehetővé tevő formában szolgáltassanak statisztikai adatokat (például feltüntessék a különböző kiadási kategóriákra érvényes hibaarányokat); a) A Bizottság úgy véli, hogy a tagállamok által benyújtott jelentések értékes információkat tartalmaznak. Elismeri azonban, hogy a 4045/89/EGK rendeletnek megfelelően benyújtott jelentések esetében további javításokra lenne szükség, ezért javaslatot fog tenni a 4/2004/EK bizottsági rendelet módosítására. Az eredmények közzétételére például táblázatok beiktatását javasolja, hogy azok segítségével azonosíthatóvá és elemezhetővé váljon az eredmények száma, értéke és típusa. Ezenfelül – a tervek szerint – az elvégzetlen feladatok beazonosítása és a róluk szóló jelentés készítése új módszerekkel történne, aminek köszönhetően a jelentési időszak alatt be nem fejezett vizsgálatokat a későbbi jelentési időszakokról szóló jelentésekben folytatni lehetne.

b) 2003-ban a Számvevőszék tizenegy tagállamban vizsgálta a kifizetés utáni ellenőrzések alkalmazását, és az ellenőrzések kevesebb mint egyharmadát találta teljesen kielégítőnek (8). Válaszintézkedésként a Bizottság 2004-ben felkeresett három tagállamot; 2001 óta ezek voltak az első olyan helyszíni vizsgálatok, amelyeket a kifizetés utáni ellenőrzések teljes körű átvizsgálásának szentelt. A Bizottság ezenkívül rendszeresen áttekinti a kifizetés utáni ellenőrzések egyes vonatkozásait annak a számlaelszámolási ellenőrzésének keretében is, amelyet (az ilyen ellenőrzésnek alávetendő kiadások 25 %-át kitevő) export-visszatérítések tekintetében végez; b) A Számvevőszék 2003. évi éves jelentésében található hasonló megjegyzés következményeképpen a Bizottság további lépéseket tett a helyzet javítására. Még ha a vizsgálatok egy része nem is bizonyult teljes mértékben kielégítőnek, a Bizottság úgy véli, hogy a kifizetés utáni ellenőrzések összetettsége miatt abban az esetben is szükség lehet javításra, ha az elvégzett vizsgálat értéke nem kérdéses. 2004-ben a Mezőgazdasági Főigazgatóság három ellenőrző látogatást tett (Belgium, Görögország, Portugália) az általános szempontokat tartalmazó 4045/89/EGK rendelet végrehajtásával – azaz az éves jelentéssel, a kockázatelemzéssel és az ellenőrzési programmal – kapcsolatban. 2005-ben hat további ellenőrző látogatás van folyamatban, amelyek során a Számvevőszék különleges észrevételei alapján folynak a vizsgálatok. Ezenfelül a Bizottság 2005-ben a megfelelési ellenőrzés keretében még nagyobb hangsúlyt fektetett a 4045/89/EGK rendeletben szabályozott ellenőrzésekre.

c) továbbra is fennállnak a tagállamok kifizetés utáni ellenőrzésekkel kapcsolatos éves programjainak megvalósításában tapasztalt azon késedelmek, amelyekre a Számvevőszék 2003-as éves jelentése rávilágított (9). A tagállamok éves jelentései szerint 2004 végéig a tervezett ellenőrzések közel 40 %-át még nem fejezték be. c) A Bizottság elismeri, hogy néhány tagállam esetében a kifizetés utáni ellenőrzések végrehajtása késedelmet szenvedett. A tagállamok által tervezett vizsgálatok száma azonban jelentősen meghaladja az elvárt minimális számot. Ebből a szempontból nézve a befejezetlen vizsgálatok száma kevesebb, mint 40 %. A vizsgálati időszak végén még lezáratlan vizsgálatokat a következő vizsgálati időszakban kell folytatni és befejezni. A Bizottság kutatja annak okait, hogy néhány tagállamban az ellenőrzési programokat miért nem fejezték be időben. Ahol szükséges, a tagállamoktól ezzel kapcsolatban magyarázatot kér.

A 4.3. ábra az utóbbi hat jelentési időszakban elvégzett ellenőrzéseknek, illetve feltárt szabálytalanságoknak a tagállamok által megadott számát mutatja. Mivel az adatok alapján nem végezhető a kiadások összege vagy típusa szerinti elemzés, a szabálytalanságok jelentett gyakorisága változásainak jelentőségére, illetve okára nézve nem lehet következtetéseket levonni. 4.3. ábra A tagállamok jelentést tesznek a 4045/89/EGK rendeletben meghatározott vizsgálatokban feltárt minden szabálytalanságról. Ezek a 2001/2002-es ellenőrzési program során 23,4 millió EUR-t tettek ki.

Az exporttámogatásban részesülő mezőgazdasági termékek fizikai ellenőrzései (10) – Az ellenőrzött ügyletek és a szabálytalanságok értéke ismeretlen

4.11. Az EU mezőgazdasági termékeinek kivitelével foglalkozó exportőröknek folyósított export-visszatérítések fedezik az EU belső piaci árai és a világpiaci árak közötti különbséget, és lehetővé teszik az EU termelési többletének világpiaci elhelyezését. 2004-ben a visszatérítések körülbelül 3,6 milliárd EUR-t, a KAP-kiadások 7,5 %-át tették ki (2003-ban 8,3 %). A tagállamok kötelesek fizikailag ellenőrizni a kivitel 5 %-át annak biztosítására, hogy a termékek megjelölése megfelel a valóságnak, és fennáll a jogosultság az igényelt export-visszatérítésre. A tagállamok által végzett ellenőrzések minőségét és számát a Bizottság felügyeli.

4.12. 2004-ben a Bizottság 7 tagállamot keresett fel a fizikai ellenőrzések végrehajtásának értékelése céljából. A Bizottság fő előzetes megállapításaiban az alábbiakkal kapcsolatban szerepelnek hiányosságok: a) minőség és/vagy gyakoriság; b) a szállítmányok kiválasztásának eljárásai; c) előzetes értesítés; d) statisztika. Ezek az eltérő jelentőségű hiányosságok a felkeresett tagállamok nem mindegyikében fordultak elő. 4.12. Amint azt a Számvevőszék is megállapítja, a megjegyzések előkészítő jellegűek, és a Bizottság csak akkor véglegesítheti álláspontját, amikor a tagállamok már éltek a válaszadáshoz való jogukkal.

4.13. A Bizottság nem tudott tájékoztatást nyújtani a fizikailag ellenőrzött ügyletek értékére és a feltárt szabálytalanságok értékére vonatkozóan. 2004 során a Bizottság rendeletet fogadott el, amely a 2005. évi jelentéssel kezdődően kötelezi a tagállamokat ezen információk közlésére. A 4.1. táblázat az ellenőrzött nyilatkozatok és a feltárt szabálytalanságok számát összegzi a 2001–2003 közötti időszakra vonatkozóan. 4.13. A Számvevőszék azon ajánlásaira, amelyeket először a 2002. évi éves jelentésében fogalmazott meg, a Bizottság alkalmas időpontban az 1454/2004/EK rendelet elfogadásával reagált, amely előírja, hogy a tagállamok 2005-ig kötelesek az ellenőrzött ügyletek értékét, illetve a 200 EUR-t meghaladó szabálytalanságokat bejelenteni. 2005-ig a szabálytalanságok értékéről szóló tájékoztatás attól függött, hogy mennyire voltak megbízhatók a tagállamok által az OLAF felé közölt, az 595/91/EGK rendelet 3. cikkében meghatározott szabálytalanságokról szóló információk, amelyek egyébként nem tartalmazták a 4 000 EUR-nál kisebb értékű szabálytalanságokat.

4.14. A Bizottság 2004-es éves tevékenységi jelentése tájékoztat a benyújtott kiviteli nyilatkozatok számáról, a tagállamok által ellenőrzött nyilatkozatok számáról és a talált szabálytalanságok számáról. Nem utal azonban a jelentés a tagállamok által végzett fizikai ellenőrzések végrehajtására vonatkozó bizottsági értékelés eredményeire, és arra sem, hogy ezek alapján milyen mértékben lehet ésszerű bizonyosságra szert tenni. 4.14. Mint ahogyan az az éves tevékenységi jelentésben is szerepel (4.2.2. szakasz), a 386/90/EGK rendelet értelmében nyújtott bizonyosság szerves részét képezi a főigazgató által nyert teljes bizonyosságnak. Lásd még a 4.29–4.31. pontra vonatkozó választ.

Számlaelszámolás

Pénzügyi elszámolás

4.15. A Számvevőszék megvizsgálta: a) az igazoló szervek jelentéseit a 25 kifizető ügynökségről (lásd 4.2. táblázat ), amelyek ügyleteiből mintát vettek (lásd 4.26. bekezdés), és valamennyi olyan kifizető ügynökség jelentéseit, amelyek beszámolójáról fenntartásos vélemény született; b) a Bizottság pénzügyi elszámolásról szóló határozatát; c) a Bizottságnak az előző évekről elhalasztott számlaelszámolását (11).

4.1. táblázat – 386/90/EGK rendelet: fizikai ellenőrzések száma és a talált szabálytalanságok (12) 2003 2002 2001 Szabálytalanságok Fizikai ellenőrzések Szabálytalanságok Fizikai ellenőrzések Szabálytalanságok Fizikai ellenőrzések Spanyolország 23 4 786 59 6 816 12 7 965 Németország 20 6 644 61 8 476 63 9 713 Franciaország 8 3 459 19 3 642 12 4 290 Dánia 8 1 470 22 1 631 33 1 827 Írország 6 872 3 724 6 707 Belgium 2 2 776 2 2 891 3 3 440 Portugália 2 494 2 363 3 505 Hollandia 1 7 229 0 8 192 0 7 857 Finnország 1 668 0 689 0 742 Olaszország 0 4 618 0 5 491 0 5 513 Görögország 0 1 418 0 2 570 0 2 987 Egyesült Királyság 0 976 0 1 131 0 1 435 Ausztria 0 835 0 1 016 0 1 066 Svédország 0 242 0 254 0 286 Luxemburg 0 0 0 0 0 4 Összesen 71 36 487 168 43 886 132 48 337 Forrás: a Bizottság, DG AGRI D03 által készített összefoglalás a tagállamok 2003-as éves jelentéseiről és összefoglalás a tagállamok 2002-es éves jelentéseiről.

4.2. táblázat – Kifizető ügynökségek 2004-ben bejelentett kiadások szerint Szám Tagállam Kifizető ügynökség Bejelentett összegek millió EUR-ban Teljes %-a Minősített elszámolás Felosztott számlák (13) 1 Franciaország ONIC 4 413,80 10,19 2 Olaszország AGEA 3 835,46 8,86 × × 3 Egyesült Királyság RPA 2 854,11 6,59 4 Görögország OPEKEPE 2 781,44 6,42 × 5 Franciaország OFIVAL 1 897,26 4,38 6 Írország DAF 1 820,73 4,20 7 Spanyolország Andalúzia 1 709,70 3,95 8 Dánia EU-direktoratet 1 215,85 2,81 9 Ausztria AMA 1 101,64 2,54 10 Németország Bayern, Landwirtschaft 1 074,15 2,48 × 11 Franciaország ONIOL 1 000,20 2,31 12 Spanyolország Castilla-Léon 940,67 2,17 13 Finnország MMM 869,36 2,01 14 Svédország SJV 844,25 1,95 15 Spanyolország Castilla-La Mancha 810,45 1,87 16 Franciaország CNASEA 802,45 1,85 × 17 Franciaország ONILAIT 530,51 1,23 18 Németország Nordrhein-Westfalen 475,58 1,10 × 19 Spanyolország FEGA 467,09 1,08 20 Németország Baden-Württemberg 440,92 1,02 × 21 Németország Brandenburg 380,94 0,88 22 Hollandia LASER 362,23 0,84 23 Egyesült Királyság NAWAD 278,70 0,64 24 Franciaország FIRS 273,94 0,63 25 Belgium ABKL (Vlaamse Gemeenschap) 220,88 0,51 A 2004-es DAS által lefedett KÜ Összesen (14) 31 402,32 72,51 26 Németország Niedersachsen 795,90 1,84 27 Portugália INGA 754,26 1,74 × 28 Belgium BIRB 617,65 1,43 29 Spanyolország Extremadura 616,27 1,42 30 Egyesült Királyság SERAD 614,59 1,42 31 Spanyolország Aragón 520,32 1,20 32 Hollandia PZ 448,82 1,04 33 Németország Hamburg-Jonas 439,64 1,02 34 Németország Mecklenburg-Vorpommern 407,74 0,94 35 Németország Sachsen-Anhalt 384,88 0,89 36 Olaszország Region Lombardie 359,66 0,83 37 Olaszország AVEPA (Veneto) 359,44 0,83 38 Spanyolország Katalónia 349,54 0,81 × 39 Németország Schleswig-Holstein 341,16 0,79 40 Olaszország AGREA 323,79 0,75 41 Németország Sachsen 312,99 0,72 42 Hollandia HPA 297,38 0,69 43 Franciaország ONIFLHOR 282,90 0,65 × 44 Németország Türingia 282,21 0,65 45 Egyesült Királyság DARD 281,61 0,65 46 Franciaország ONIVINS 245,19 0,57 47 Belgium Région Wallonne 234,40 0,54 × 48 Németország Hessen 228,27 0,53 49 Németország BLE 222,59 0,51 50 Olaszország ARTEA (Toscana) 187,56 0,43 51 Németország Rheinland-Pfalz 187,44 0,43 52 Olaszország SAISA (ex DCCC) 185,47 0,43 53 Spanyolország Kanári-szigetek 164,13 0,38 54 Franciaország ODEADOM 143,58 0,33 × 55 Spanyolország Galicia 139,30 0,32 56 Spanyolország Valencia 138,36 0,32 57 Spanyolország Navarra 116,35 0,27 × 58 Olaszország ENR 114,32 0,26 59 Spanyolország Murcia 98,29 0,23 60 Portugália IFADAP 69,97 0,16 × 61 Spanyolország Asturias 62,84 0,15 62 Hollandia PT 58,23 0,13 63 Spanyolország País Vasco 57,73 0,13 64 Spanyolország Madrid 57,02 0,13 × × 65 Hollandia DLG 56,18 0,13 66 Hollandia PVE 42,17 0,10 67 Spanyolország La Rioja 41,24 0,10 68 Ausztria ZA Salsburg 40,19 0,09 69 Luxemburg Ministère de l'Agriculture 37,80 0,09 × × 70 Spanyolország Cantabria 34,22 0,08 71 Spanyolország Baleares 25,57 0,06 72 Németország Bayern, Umwelt 23,82 0,06 × × 73 Németország Saarland 20,23 0,05 × 74 Egyesült Királyság FC 17,30 0,04 75 Lengyelország ARR 11,42 0,03 76 Franciaország OFIMER 9,23 0,02 77 Írország DMNR 9,20 0,02 78 Németország Hamburg 6,72 0,02 79 Egyesült Királyság CCW 5,63 0,01 80 Németország Nordrhein-Westfalen LfEJ 4,99 0,01 81 Csehország SAIF 4,94 0,01 × 82 Németország Bremen 2,49 0,01 83 Franciaország ACCT/SDE 1,87 0,00 × × 84 Spanyolország FROM 1,68 0,00 85 Szlovákia APA 1,48 0,00 86 Németország Berlin 1,40 0,00 87 Észtország PRIA 0,55 0,00 88 Litvánia NPA 0,53 0,00 89 Magyarország ARDA 0,51 0,00 × 90 Szlovénia AAMRD 0,07 0,00 91 Lettország RSS 0,03 0,00 Összesen 11 903,25 27,49 Mindösszesen 43 305,57 100,00 11 507,17 3 955,97 NB.: Árfolyamok az euro-zónán kívül levő tagállamokban: Csehország: 30,031; Dánia: 7,4502; Észtország: 15,6466; Magyarország: 247,25; Lettország: 0,6960; Litvánia: 3,4528; Lengyelország: 4,0876; Szlovákia: 38,75; Szlovénia: 239,7; Svédország: 9,1687; Egyesült Királyság: 0,6867. Forrás: A Bizottság összefoglaló jelentése az EMOGA Garanciarészleg 2004-es számláinak pénzügyi elszámolásáról.

Az igazoló szervek munkája

4.16. Az igazoló szerveknek a kifizető ügynökségektől függetlenül kell működniük (15). A kiállított igazolásokat az eljárások vizsgálatára és az ügyletekből vett mintára kell alapozniuk. Az igazolásnak meg kell állapítania, hogy a kifizető ügynökségek számlái valódiak, hiánytalanok és pontosak-e, valamint hogy belső ellenőrzési eljárásaik kielégítő módon működtek-e. Ezt az igazolást az igazoló szerv megállapításait tartalmazó jelentésnek kell alátámasztania. A jogszerűségre és szabályszerűségre vonatkozóan az igazoló szerv célja kizárólag annak biztosítása, hogy a kifizető ügynökség képes igazolni olyan igazgatási struktúra meglétét, amelynek révén a kérelmek közösségi előírásoknak való megfelelése a kifizetés előtt ellenőrizhető. Helyszíni ellenőrzést az igazoló szerv általában nem végez az uniós támogatások kedvezményezettjei által benyújtott kérelmekre vonatkozóan.

4.17. A Bizottság igyekszik biztosítani, hogy az igazoló szervek megfelelően ellenőrizzék a kifizető ügynökségek által kezelt kiadásokat. Iránymutatást bocsát ki az igazoló szervek számára (amely az ügyletekből történő mintavételre is kitér), és ezek jelentéseiben vizsgálja, hogy követték-e az iránymutatást.

4.18. A Bizottság pénzügyi elszámolásról szóló határozatát kísérő összefoglalójában megállapítja, hogy általában véve elégedett az igazoló szervek jelentéseinek minőségével és tartalmával, de megemlíti, hogy e szerveknek nagyobb figyelmet kell fordítaniuk a következő területekre: előlegfizetések és biztosítékok; kinnlevőségek; a korábbi igazolási ellenőrzések során feltárt pénzügyi hibák nyomon követése; mintavétel és hibaértékelés; a maximális garantált mennyiségek ellenőrzése; a vidékfejlesztési kiadások ellenőrzése. A Számvevőszék egyetért ezekkel a megállapításokkal.

A 2004-es pénzügyi elszámolásról szóló határozat

4.19. A Bizottság 2005. május 13-án hozta meg pénzügyi határozatát (16). A 2004. október 15-én véget ért pénzügyi évre vonatkozóan 71, összesen 32 milliárd EUR-t kezelő kifizető ügynökség kapott az igazoló szervétől fenntartás nélküli ellenőrzési véleményt (lásd 4.2. táblázat ). A többi 20 ügynökségről adott ellenőrzési vélemény korlátozó vagy elutasító záradékot tartalmazott, habár csak korlátozott összegekre nézve. Az okok a következők voltak: az igazoló szervek túlfizetésekre és nem támogatható kiadásokra találtak; hiányoztak egyes igazoló okmányok; a kifizető ügynökségek kifogásolható módon ruháztak át bizonyos feladatokat más szervekre;az adósokra vonatkozó információk hiányosak, helytelenek vagy félrevezetőek voltak. 4.19. A minősítések és a kedvezőtlen vélemények az esetek többségében a szóban forgó húsz kifizető ügynökség különös jellegére vagy különös intézkedésére vonatkoznak. A Bizottság már kezdeményezte a jogtalan kifizetések behajtására irányuló eljárást (lásd még 4.20. pont).

4.20. A 91 kifizető ügynökség közül a Bizottság 86 ügynökség elszámolását elfogadta, míg öt kifizető ügynökség esetében (ez a bejelentett összes kiadás 9 %-ának, 4 milliárd EUR-nak felel meg) az érintett igazoló szervek pontatlan vagy elégtelen munkája miatt elhalasztotta a számlaelszámolást (17). A Bizottság 14 kifizető ügynökség esetében (18) pénzügyi korrekciókat szándékozik alkalmazni (kb. 7 millió EUR összértékben).

A kifizető ügynökségek előző években el nem fogadott („elkülönített”') elszámolásai

4.21. 2004-ben a Bizottság elvégezte az azokkal a számlákkal kapcsolatos feladatait, amelyeket a 2001-es és 2002-es pénzügyi elszámolási határozatba – a legtöbb esetben az igazoló szervek által végzett munka elégtelensége vagy néhány információ tisztázásának szükségessége miatt – nem tudott felvenni. Elvégezte a számlaelszámolást 4 olyan kifizető ügynökség esetében, amelyeknek az elszámolását 2001-ben, valamint 17 olyan kifizető ügynökség esetében, amelyeknek az elszámolását 2002-ben nem fogadták el.

A 2004-ben hozott megfelelőségi határozatok

4.22. A megfelelőségi határozatok általában több év kiadásaira vonatkoznak, és meghozatalukra néhány évvel később kerül sor. A 2004-ben hozott megfelelőségi határozatokban tett korrekciók tehát nem vonatkoznak a végső kedvezményezetteknek 2004-ben folyósított KAP-kifizetésekre. 4.22. A megfelelőségi határozatokat eredményező pénzügyi ellenőrzések elsősorban a tagállamok által felállított igazgatási és ellenőrzési rendszerekre összpontosulnak. Amennyiben ezek a pénzügyi ellenőrzések nem tárnak fel hiányosságokat, illetve hatásukra a rendszereket visszamenőleg kijavítják, az általuk érintett kiadások jogszerűsége és szabályossága tekintetében a következő években is helytállók maradnak. Ezek az ellenőrzések azt bizonyítják, hogy a számlaelszámolási eljárás lefolytatása hozzájárul a kívánt elfogadható bizonyosság eléréséhez.

4.23. 2004-ben a Bizottság három megfelelőségi határozatot hozott az 1998–2003 közötti időszakban bejelentett kiadások tekintetében (19), és 406 millió EUR összegű finanszírozást utasított el (20). Az előző évekhez hasonlóan ezek legnagyobb része (71 %-a) átalánykorrekció (21). A korrekciókat főleg az állattenyésztési támogatások (186 millió EUR), zöldség és gyümölcs (70 millió EUR) és szántóföldi növények (67 millió EUR) esetében alkalmazták, és ezek főként Franciaországot (213 millió EUR), Olaszországot (63 millió EUR), Görögországot (46 millió EUR) és Spanyolországot (34 millió EUR) érintik. A Bizottság szerint a korrekciók fő okai a szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerében meglévő hiányosságokban, valamint a helyszíni vizsgálatok számának és/vagy minőségének elégtelenségében keresendők.

Az utóbbi évek megfelelőségi határozatai

4.24. A 4.3. táblázatban a Bizottság elszámolási határozatainak az 1991-re és a későbbi évekre vonatkozó eredményei láthatók. 2004 végéig még egyetlen 1998 utáni év számlaelszámolása sem zárult le. A korrekciók teljes összege azon kiadások összességét jelenti a Bizottság által vizsgált költségvetési tételek és tagállamok tekintetében, amelyeket - főként a kiadások kezelésére és ellenőrzésére szolgáló tagállami rendszerek hiányosságai következtében - a Bizottság véleménye szerint nem a közösségi költségvetésből kellene finanszírozni. 4.24. A Bizottság igyekszik a múltban felhalmozódott terheket megszüntetni: a mezőgazdasági kiadások ellenőrzésének 2005. évre szóló munkaprogramját például a legrégebb óta rendezetlen esetekre különös figyelmet fordítva készítette el. Ennek eredménye a 2005. júniusi helyzet: a 2001-ben végzett ellenőrzések (amelyek 1999-ig visszamenőleg engedélyeznek pénzügyi korrekciót) 94,3 %-a, a 2002-ben végzett ellenőrzések (melyek 2000-ig visszamenőleg engedélyeznek pénzügyi korrekciót) 78,7 %-a zárult le.

4.25. A 4.4. és 4.5. ábra a korrekciók tagállamok és piaci ágazatok szerinti megoszlását mutatja a Bizottság 1999–2004 (22) között hozott határozataiban. Ezek a határozatok a Közösség 1996–2003 közötti költségvetési éveiből származó kiadási tételekre vonatkoznak.

4.3. táblázat – Korrekciók a végső pénzügyi elszámolási határozatokban az 1991–2003-as költségvetési évekre vonatkozóan (millió EUR) 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Bejelentett kiadás 31 255,9 30 480,2 34 008,0 33 592,8 35 654,4 39 062,5 40 884,3 38 857,4 40 726,2 40 410,6 41 593,8 42 710,8 44 212,0 Korrekciók teljes összege –1 504,1 – 788,2 – 736,6 – 307,8 – 572,8 – 790,0 – 481,4 – 329,3 – 275,6 – 380,4 – 251,7 – 147,5 –37,0 amelyből: a) tejilletékek – 979,2 – 419,7 – 230,6 –2,7 –15,1 – 215,0 – 110,2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 b) el nem ismert kiadás – 524,9 – 368,5 – 506,0 – 305,1 – 557,7 – 575,0 – 371,2 – 329,3 – 275,6 – 380,4 – 251,7 – 147,5 –37,0 El nem ismert kiadás a bejelentett kiadás arányaként kifejezve 1,7 % 1,2 % 1,5 % 0,9 % 1,6 % 1,5 % 0,9 % 0,8 % 0,7 % 0,9 % 0,6 % 0,3 % 0,1 % Forrás: az 1991–2003-as költségvetési évekre vonatkozó végső számlaelszámolási határozatok.

A Számvevőszék mintavétele az ügyletekből

4.26. A Számvevőszék 25 (együttesen a KAP-kiadások 72,5 %-át kezelő) kifizető ügynökség kifizetéseiből, valamint a Bizottság közvetlen kifizetéseiből választott reprezentatív mintát vizsgált. Vizsgálata révén a Számvevőszék arról kívánt közvetlen bizonyítékot nyerni, hogy a kifizetéseket támogatható tevékenységre vonatkozóan, helyesen hajtották-e végre. Ezek a vizsgálatok megfelelő bizonyítékkal szolgálnak a területalapú (lásd 4.35–4.38. bekezdés), illetve kisebb mértékben az állattenyésztési (lásd 4.39–4.42. bekezdés) támogatások jogszerűségére és szabályszerűségére; e két területen az ellenőr általában rendelkezik fizikai jellegű bizonyítékokkal. Ezzel szemben az export-visszatérítések (lásd 4.49. és 4.50. bekezdés) vagy a termelt mennyiség alapján fizetett támogatások (lásd 4.43. bekezdés) esetében az ellenőr csak bizonylatokat tud ellenőrizni. Az, hogy ezek mennyiben tekinthetők megbízható bizonyítéknak, egyrészt az ügyletek természetétől (lásd 4.48. bekezdés), másrészt az alkalmazott ellenőrzési rendszertől (lásd 4.54. bekezdés) függ.

A mezőgazdasági főigazgató 2004-es éves tevékenységi jelentése

Tapasztalható némi javulás az elmúlt évhez képest

4.27. Az éves tevékenységi jelentés tartalmazza a főigazgató abbéli nyilatkozatát, hogy az ellenőrzési eljárások biztosítékot jelentenek a 2004. évi KAP-ügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére.

4.28. A jelentés megállapítja, hogy: a) a Mezőgazdasági Főigazgatóság (DG AGRI) általában véve megfelel a belső ellenőrzési standardoknak, bár néhány területen további erőfeszítéseket kell tenni (23); b) az IIER kiváló eszköz a közösségi pénzeszközök megfelelő felhasználásának biztosítására, Görögország esetét kivéve; c) a kifizetés utáni ellenőrzések megfelelő bizonyosságot nyújtanak arra, hogy az érintett kiadások megfelelnek a közösségi jogszabályoknak; d) a tanúsítási eljárás bizonyosságot nyújt a kifizető ügynökségek elszámolásának hiánytalanságáról, pontosságáról és megbízhatóságáról, valamint bizonyos mértékig szavatolja az ügynökségek belső ellenőrzési rendszerének működését, és azt, hogy képesek biztosítani a kifizetések jogszerűségét és szabályszerűségét; e) a 2004-es kiadások tekintetében az ellenőrzési rendszerek ellenőrzésének befejezésére és a végső pénzügyi korrekciók megállapítására legkorábban 2006-ban kerül sor; f) fennáll a kockázat, hogy nem támogatható kiadások finanszírozására is sor került, de a megfelelőségi eljárások alkalmazásával ezek a kiadások a következő években ellenőrizhetők, és így van lehetőség a pénzügyi korrekcióra (24); g) az elszámolási eljárás szerinti pénzügyi korrekciók és a tagállamokban végrehajtott behajtások együtt lefedik az „átfogó pénzügyi kockázatot”.

4.29. A főigazgató nyilatkozatának alapjául szolgáló információforrások csak korlátozottan vonatkoznak a 2004-es kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére, és csak korlátozott bizonyosságot nyújtanak ezek tekintetében. Az IIER-vizsgálatok eredményei foglalkoznak ugyan a termelőknek folyósított kifizetések jogszerűségével és szabályszerűségével, de e kifizetéseket független szerv nem igazolja és nem hagyja jóvá megfelelően. Az igazoló szervek munkája felfedhet problémákat a kifizető ügynökségek szintjén, de abból a szempontból nem lehet rá hagyatkozni, hogy bizonyosságot nyújtson a termelők és kereskedők kérelmeire vonatkozóan. 4.30. Annak érdekében, hogy a végső kedvezményezetteknek folyósított kifizetések jogszerűségéről és szabályszerűségéről megbízható információkkal rendelkezzen, a főigazgatónak: a) vagy arról kellene intézkednie, hogy az igazoló szervek a végső kedvezményezettekre is kiterjesszék tevékenységüket, akár a termelőknek a mintavételen alapuló vizsgálatokba való bevonása által, akár úgy, hogy az IIER vizsgálati statisztikáinak és a kifizetés utáni ellenőrzéseknek az ellenőrzését és jóváhagyását is magukra vállalják (25); b) vagy elő kellene írnia saját alkalmazottainak, hogy megfelelő mintavételi módszer alkalmazásával a végső kedvezményezettek szintjén ellenőrizzék az adott évben esedékes ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét. 4.29–4.30. A Bizottság azon az állásponton van, hogy a főigazgató már elegendő információval rendelkezik ahhoz, hogy a mezőgazdasági kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére elfogadható bizonyosságot szerezzen. Mint ahogy az a Számvevőszék 2003. évi éves jelentésére vonatkozó válaszban már szerepelt, a kifizető ügynökségek tagállamokban történő felállítása és akkreditálása, az éves tanúsítási eljárás és a különböző igazgatási és ellenőrzési rendszerek – ideértve az IIER-t – alkalmazása bizonyos szinten biztosítja a bejelentett kiadások ellenőrzésének megbízhatóságát. A teljes rendszer további fejlesztése érdekében a közös mezőgazdasági politika finanszírozásáról szóló új alaprendelet előírja, hogy a kifizető ügynökségek vezetőinek kiadásaik jogszerűségéről és szabályszerűségéről ezentúl alá kell írniuk egy utólagos nyilatkozatot. A főigazgató nyilatkozatának alapjául szolgáló információ többéves megközelítésen alapuló rendszerből származik. A Bizottság ezért nem támogatja a Számvevőszék által ajánlott lehetséges megoldásokat.

4.31. Az a tény, hogy a főigazgató nyilatkozata olyan kiadásokra vonatkozik, amelyek esetében később pénzügyi korrekciók alkalmazására kerülhet sor, és nem jelöli meg, hogy a kiadásokat milyen mértékben érinthetik ilyen korrekciók, korlátozza a nyilatkozatból a Számvevőszék által meríthető bizonyosság mértékét (26). A nyilatkozatban meg kellene különböztetni egyrészt az ellenőrzött (és adott esetben korrekciónak alávetett vagy alávetendő) kiadásokat, amelyekre vonatkozóan a főigazgató elfogadható biztosítékkal tud (vagy nem tud) szolgálni, másrészt pedig azokat a kiadásokat, amelyek további ellenőrzés (és lehetséges korrekciók) tárgyát képezik. 4.31. A Bizottság nem ért egyet a Számvevőszék javaslatával, miszerint az éves tevékenységi jelentésben meg kellene különböztetni a már ellenőrzött kiadásokat és a további ellenőrzések tárgyát képező kiadásokat. Mivel a megfelelőségi elszámolás folyamata több évet vesz figyelembe, a különbségtétel kifejezetten önkényes lenne, továbbá sértené a számlaelszámolási eljárás során a tagállamokat megillető védelemhez való jogot. A főigazgató nyilatkozatát és az azt kísérő éves tevékenységi jelentést az 1258/1999/EK rendelet 7. cikkében szabályozott EMOGA-számlák elszámolására kialakított szélesebb körű szabályozás kontextusába kell helyezni. A teljes eljárás egyrészről egy éves pénzügyi elszámolásból, másrészről egy több évre kiterjedő megfelelőségi elszámolásból áll. Ez lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a közösségi finanszírozásból kiszűrje azon kiadásokat, amelyek 24 hónappal azelőtt történtek, hogy a Bizottság ellenőrzéseinek eredményéről írásos közleményt nyújtott be a tagállamoknak. Ebből kifolyólag a Bizottság szolgálatainak ellenőrzési munkája – főként a főigazgató éves tevékenységi jelentését illetően – önmagában nem nyújt a megosztott irányítás alatt álló kiadások jogszerűségének és szabályszerűségének vonatkozásában éves szinten elfogadható bizonyosságot, ezért szükséges a helyszínen ellenőrizni, hogy a tagállamok betartják-e igazgatással és ellenőrzéssel kapcsolatos kötelezettségeiket. Amennyiben a Bizottság ellenőrzései során a későbbiekben is tár fel hiányosságokat, meghatározza a nem támogatható kiadások kockázatát, és megfelelő pénzügyi korrekciókat léptet életbe. Az, hogy a számlaelszámolási határozatokat általában a szóban forgó kiadás éve után több évvel hozzák, szintén az eljárás szerves része, mivel az eljárás előírja a tagállamoknak a megállapításokkal szembeni védelemhez való jogát. Ezt a tényt a főigazgató 2004. évi éves tevékenységi jelentésében is nyíltan kifejti.

4.32. Jelenleg a főigazgató nem ismeri és nem is becsülte fel a KAP által finanszírozott szabálytalan kifizetések mértékét (27). Nem állíthatja megalapozottan, hogy a szabálytalan kifizetések teljes összegének megfelelő összeg behajtható a számlaelszámolási eljárás (28) és a tagállamok behajtási eljárásai révén. A megfelelőségi határozatok a legtöbb esetben az ellenőrzési rendszerek hiányosságai miatt alkalmazott átalánykorrekciókra szorítkoznak, és nem adnak becslést az egyes hibák kihatásáról. 4.32. A Bizottság figyelembe vesz az adott évre vonatkozó minden pénzügyi korrekciót, amelyhez hozzáadódnak a végső kedvezményezettekre nemzeti szinten kiszabott bírságok, így tudja érdemben felbecsülni a szabálytalan kifizetések összességét.

Belső ellenőrzési standardok – Néhány standard végrehajtása nem teljes körű

4.33. A Bizottság különböző részlegeinek pénzügyi irányítását érintő reform keretében bevezetett újítások egyike az a követelmény, hogy meg kell felelni 24 belső ellenőrzési standardnak, amelyeket 71 alapkövetelmény formájában tettek kézzelfoghatóbbá. A Mezőgazdasági Főigazgatóság –2 004. évi önértékelése szerint – az összes standardnak és alapkövetelménynek megfelelt (lásd 4.28. bekezdés a) pontja).

4.34. A Számvevőszék megvizsgálta nyolc standard (29) végrehajtását, és megállapította, hogy ezek közül négy kívánnivalót hagyott maga után (30). A Mezőgazdasági Főigazgatóság belső ellenőrzési részlegének (lásd 1. fejezet, 1.81. bekezdés) 2004-ben kiadott jelentései megerősítették ezt. 4.34. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a Mezőgazdasági Főigazgatóság 2004 végére megfelelt a Bizottság által a 24 belső ellenőrzési standardban megfogalmazott alapvető követelménynek. Ettől függetlenül – amint ezt a Mezőgazdasági Főigazgatóság a 2004 végére jellemző helyzet értékelésénél is megemlítette – még néhány területen lehetséges, hogy szükség van fejlesztésre.

A Számvevőszék értékelése a KAP kiadási területeiről

Területalapú támogatási programok

4.35. 2004-ben a szántóföldi növénytermesztésre nyújtott területalapú támogatás 17 475 millió EUR-t tett ki, ami a KAP kiadásainak 39 %-a. Az összes ilyen kifizetés az IIER alá tartozik.

4.36. A 2003-as (a 2 004-es kifizetésekre benyújtott) területbejelentésekre vonatkozó IIER-vizsgálat eredményei a 4.4. táblázatban találhatók.

4.37. A tagállamok azt jelentették a Bizottságnak, hogy a helyszínen ellenőrizték a kérelmek 8,1 %-át, ami a kérelmek által érintett terület 11,4 %-ának felel meg. Az IIER-t megfelelően kiépítő 14 tagállam véletlenszerű ellenőrzései 1,6 %-os hibaarányt mutattak. Ez elfogadható becslést nyújt arról, hogy a kifizetett kérelmek esetében mekkora a valószínű hibaarány. A helyszíni vizsgálatok esetében a vizsgált kérelmekben szereplő, meg nem talált terület (31) (lásd 4.4. táblázat és 4.6. ábra ) a véletlenszerűen és a kockázatelemzés alapján kiválasztott kérelmek ellenőrzésének eredményeiből tevődik össze. Az előző évekhez hasonlóan egyes tagállamokban a hibaarány a kockázatelemzés alapján kiválasztott ügyleteknél kisebbnek bizonyult, mint a véletlenszerűen kiválasztott ügyleteknél. 4.37. Először is meg kell jegyezni, hogy a helyszíni vizsgálatok általános szintje magasan túlszárnyalja a minimum elvárásokat. Azt is meg kell állapítani, hogy néhány tagállamban a véletlenszerűen végzett vizsgálatok hatékonyabbnak bizonyultak. Korábban már kifejtettük, hogy mindez nagyrészt annak köszönhető, hogy néhány tagállam a távérzékelési ellenőrzéseket is „véletlenszerűen végzett vizsgálatként” jelenti be, pedig valójában, legalábbis részben, kockázatelemzés alapján végzett vizsgálatokról van szó. A 118/2004/EK rendelet 2004-es életbelépése óta a tagállamok kötelesek az ellenőrzések eredményeit felülvizsgálni, és a kockázatelemzési eljárások színvonalát ennek megfelelően fejleszteni. Ez a kötelezettség jelentheti a probléma megoldását. Mindenesetre a rendellenességek száma csökkenni látszik. Az IIER-rendszer – ideértve az adminisztratív ellenőrzések 100 %-át is – jó minőségi színvonala miatt a helyszínen feltárt rendellenességek gyakorisága alacsony, így a véletlenszerűen végzett és a kockázatelemzésen alapuló vizsgálatok eredményei közötti különbség alacsony, és valószínűleg a mintavétel nagysága közti különbségekkel magyarázható. Ezenfelül a Számvevőszék a területi eltérésekre alapozza számításait, ugyanakkor a szabálytalanságot elkövető termelők számán alapuló hasonló összehasonlítás egyes tagállamokban más eredményhez vezet.

4.4. táblázat – Területalapú támogatás, takarmánytermesztés és egyéb szántóföldi termények – IIER helyszíni ellenőrzések és távellenőrzések eredményei 2003-ban a 2004-ben kifizetett kérelmekhez viszonyítva Tagállam Benyújtott kérelmek Ellenőrzött kérelmek Hibás kérelmek Szám Terület (ha) Átlagos méret (ha) Szám % Terület (ha) % Átlagos méret (ha) Szám % Terület (ha) % Belgium 41 618 1 019 389 24 4 172 10,0 151 209 14,8 36 1 422 34,1 1 326 0,9 Dánia 49 574 2 319 081 47 2 611 5,3 137 759 5,9 53 716 27,4 647 0,5 Németország 305 315 14 008 476 46 18 467 6,0 941 989 6,7 51 7 878 42,7 5 731 0,6 Görögország 328 200 3 897 336 12 37 088 11,3 1 913 787 49,1 52 11 375 30,7 29 326 1,5 Spanyolország 429 069 17 889 474 42 44 994 10,5 2 077 268 11,6 46 19 972 44,4 60 579 2,9 Franciaország 409 976 23 777 964 58 27 990 6,8 1 870 383 7,9 67 11 293 40,3 10 593 0,6 Írország 127 532 4 686 612 37 9 092 7,1 529 153 11,3 58 1 408 15,5 1 745 0,3 Olaszország 588 069 7 068 768 12 45 678 7,8 1 270 819 18,0 28 20 731 45,4 43 759 3,4 Luxemburg 1 953 121 680 62 106 5,4 8 292 6,8 78 95 89,6 133 1,6 Hollandia 45 914 654 439 14 3 239 7,1 54 624 8,3 17 1 212 37,4 2 280 4,2 Ausztria 127 059 2 465 204 19 8 680 6,8 200 402 8,1 23 4 434 51,1 2 517 1,3 Portugália 130 648 1 984 370 15 11 687 8,9 1 271 815 64,1 109 8 463 72,4 21 613 1,7 Finnország 68 329 2 086 447 31 4 674 6,8 191 490 9,2 41 2 064 44,2 1 189 0,6 Svédország 58 958 2 745 792 47 4 054 6,9 204 571 7,5 50 2 280 56,2 6 377 3,1 Egyesült Királyság 128 135 14 146 232 110 7 932 6,2 1 134 869 8,0 143 4 437 55,9 7 348 0,6 Összesen 2003 2 840 349 98 871 264 35 230 464 8,1 11 958 430 12,1 52 97 780 42,4 195 163 1,6 Összesen 2002 2 894 917 97 955 796 34 248 572 8,6 11 656 029 11,9 47 94 717 38,1 198 079 1,7 Összesen 2001 2 935 273 98 275 675 33 299 716 10,2 11 638 423 11,8 39 105 099 35,1 240 786 2,1 NB. 1: A távellenőrzés műholdas vagy légi felvételek használatát tartalmazza az IIER-kérelem ellenőrzésére. NB. 2: Az N. évben végzett ellenőrzések az N + 1. évben teljesített kifizetésekre vonatkoznak. Forrás: a tagállamok által a Mezőgazdasági Főigazgatóságnak benyújtott IIER-statisztikák.

4.38. A területalapú támogatás egészére nézve a Számvevőszék ügyletekre vonatkozó vizsgálatának eredményei általában megegyeznek a tagállamok által végzett véletlenszerű vizsgálatok eredményeivel, és hibatípus szerinti megoszlásuk hasonlít az előző évekéhez: a) a kifizetések többsége hibamentes volt; b) a kifizetések körülbelül egyharmadánál viszonylag kis mérési hibát állapítottak meg. Az előző évekhez hasonlóan az ilyen jellegű és mértékű hibáknak, ha gyakoriak is, nincs jelentős hatásuk a kiadások egészére; c) csekély számú esetben komolyabb hibát állapítottak meg, de az ilyen esetek száma és hatása kevésbé volt jelentős, mint az előző években. 4.38. A Számvevőszék megjegyzései nagyrészt megegyeznek a Bizottság által megállapított következtetésekkel: a tagállamok nagy többségében általában kielégítő a helyzet.

Állattenyésztési támogatási programok

4.39. 2004-ben az állattenyésztési támogatásokra fordított kiadások 9 019 millió EUR-t, azaz a KAP-kiadások 20 %-át tették ki. Az IIER állattenyésztési támogatásra vonatkozó vizsgálati statisztikája kimutatja azoknak a támogatási kérelmekben bejelentett állatoknak a számát, amelyeket az ellenőrök nem létezőnek vagy nem támogathatónak találtak. Az állattenyésztési támogatásról készült statisztikák továbbra is kevésbé megbízhatóak, mint a területalapú támogatási kérelmek hasonló statisztikái. 4.39. A (hat különböző) állattenyésztési támogatási programra vonatkozóan több statisztikai adat van, mint a szántóföldi növényekre vonatkozó támogatási programok esetében. Ezzel magyarázható a tagállamok jelentéseinek minőségi különbsége. Sőt az állattenyésztési támogatási ágazatban zajló, a piacot és az ellenőrzés területét érintő számos reform szükségessé tette a jelentés-készítés követelményeinek rendszeres felülvizsgálatát. Mindazonáltal a statisztikai adatokat azok legfontosabb célja – a tagállamok megfelelőségének rendszeres ellenőrzések és szankciók útján történő nyomon követése – tekintetében megfelelően megbízhatónak ítélik. Ezenfelül emelkedett a minőség színvonala, és „normává” vált a határidőn belül beadott jelentés, ami az eddigi helyzethez viszonyítva igen nagy előrelépést jelent.

4.40. 2003-ban (azaz a 2004-ben kifizetett kérelmekre vonatkozóan) a legnagyobb programot, az anyatehén-támogatást (lásd 4.5. táblázat és 4.7. ábra ) illetően a tagállamok a támogatási kérelmek által érintett állatállomány 17,3 %-át vizsgálták, és azt állapították meg, hogy ezek 1,4 %-a hiányzik vagy nem támogatható, ami a 2002-es évi 2 %-os nem támogathatósághoz képest csökkenést jelent. A juh- és kecsketámogatás esetében a hiányzó állatok aránya a 2002-es 7,2 %-ról 2003-ban 8,2 %-ra nőtt. Olaszország és Görögország a juh- és kecsketámogatás esetében a többi tagállammal összehasonlítva jelentősen magasabb hibaarányról számol be; 2003-ban a többi 13 tagállam hibaaránya 1,8 % volt (2002-ben 2,2 %). 4.40. A jelentésekben szereplő számadatok javulást mutatnak a termelők által rosszul vagy túlzó számadatokkal bejelentett állatokkal kapcsolatban. Az ismertetett görögországi és olaszországi eset szintén azon ellenőrzési eljárások eredménye, melyek minősége a számlaelszámolási eljárás keretében ösztönzött intézkedéseknek köszönhetően javuló tendenciát mutat.

4.41. Általában véve a szarvasmarhák 2003. évi IIER-ellenőrzése során megállapított hibaarány tagállamonként kis eltéréseket mutat, Olaszország kivételével, ahol a nem támogatható szarvasmarhák aránya még mindig nagyon magas (10,2 % az anyatehén-támogatás, illetve 22,3 % a különleges szarvasmarha-támogatás iránti kérelmek által érintett állatok esetében). 4.41. A Számvevőszék megjegyzéseiben szereplő nem támogatható olaszországi szarvasmarhák aránya azzal magyarázható, hogy a tagállam késedelmesen állította fel nemzeti adatbázisát, illetve hogy magas volt azon termelők aránya, akik nem feleltek meg az előírásoknak, és akiket mostanra hatékonyan kiszűrtek és megbírságoltak.

4.42. A Számvevőszék által végzett közvetlen vizsgálat jelentős hibákat nem tárt fel.

4.5. táblázat – IIER-ellenőrzések az anyatehén-tenyésztési támogatásra vonatkozóan – helyszíni ellenőrzések eredményei 2003-ban, 2004-ben kifizetett kérelmekhez kapcsolódóan Tagállam Ellenőrzött kérelmek Részben visszautasított ellenőrzött kérelmek Teljesen visszautasított ellenőrzött kérelmek Ellenőrzött állatok Visszautasított ellenőrzött állatok Benyújtott kérelmek teljes száma Szám % Szám % Szám % Benyújtott állattámogatási kérelmek teljes száma Szám % Szám % Belgium 15 433 748 4,8 7 0,9 2 0,3 394 047 40 354 10,2 39 0,1 Dánia 8 754 1 053 12,0 20 1,9 3 0,3 109 444 32 337 29,5 44 0,1 Németország 33 326 3 496 10,5 302 8,6 100 2,9 635 750 92 878 14,6 1 412 1,5 Görögország 11 513 11 426 99,2 213 1,9 113 1,0 212 310 212 602 100,1 2 665 1,3 Spanyolország 62 837 5 912 9,4 319 5,4 37 0,6 1 734 717 352 008 20,3 2 323 0,7 Franciaország 121 849 17 311 14,2 1 946 11,2 452 2,6 4 286 741 695 530 16,2 4 751 0,7 Írország 62 861 4 655 7,4 326 7,0 32 0,7 1 105 245 121 632 11,0 1 007 0,8 Olaszország 58 890 6 567 11,2 184 2,8 1 037 15,8 797 680 124 429 15,6 12 699 10,2 Luxemburg 508 38 7,5 1 2,6 1 2,6 23 391 3 080 13,2 4 0,1 Hollandia 4 234 652 15,4 13 2,0 11 1,7 55 347 16 041 29,0 126 0,8 Ausztria 61 324 6 872 11,2 468 6,8 100 1,5 397 376 63 795 16,1 996 1,6 Portugália 25 066 2 771 11,1 170 6,1 113 4,1 328 935 60 041 18,3 1 149 1,9 Finnország 1 532 203 13,3 22 10,8 2 1,0 36 794 5 079 13,8 71 1,4 Svédország 9 599 616 6,4 5 0,8 1 0,2 150 902 11 173 7,4 16 0,1 Egyesült Királyság 31 273 2 977 9,5 534 17,9 16 0,5 1 414 748 193 212 13,7 1 339 0,7 Összesen 2003 508 999 65 297 12,8 4 530 6,9 2 020 3,1 11 683 427 2 024 191 17,3 28 641 1,4 Összesen 2002 539 093 78 087 14,5 6 056 7,8 2 933 3,8 11 934 249 2 230 816 18,7 45 408 2,0 NB. 1: Egy kérelem akkor teljesen visszautasított, ha a bejelentett állatok száma és a támogathatónak ítélt állatok száma közötti különbség nagyobb mint 20 %, vagy ha a különbség szándékosan elkövetett szabálytalanság eredménye. NB. 2: Az N. évben elvégzett ellenőrzés az N + 1 évben folyósított kifizetésre vonatkozik. Forrás: a tagállamok által a Mezőgazdasági Főigazgatóságnak benyújtott 2003-as IIER-statisztikák.

A termelt mennyiség alapján fizetett támogatások

4.43. Az EU az olívaolaj-, gyapot- és dohánytermelést (4 132 millió EUR támogatás, 2004-ben a KAP-kiadások 9,2 %-a) nem a megművelt terület nagysága, hanem a termelt mennyiség alapján támogatja. Az ilyen jellegű kiadás sajátos kockázatokkal jár, amelyeket a közösségi jogszabályok számos ellenőrzési mechanizmus révén próbálnak csökkenteni. Többek között az alábbiakat írják elő: a) a kérelmek feleljenek meg az IIER keretében bejelentett területnek; b) a feldolgozóknak számos követelménynek eleget kell tenniük (például a mérőeszközök minőségével vagy a standard számviteli információkkal kapcsolatban); c) Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország és Portugália hozzák létre olajfakataszterüket és térinformatikai (TIR) rendszerüket (34), és (Franciaország kivételével) olívaolaj-ügynökségeket a sajtolóüzemek, termelők és termelői szövetségek ellenőrzésére. Ha ezek az ellenőrzési mechanizmusok nem működnek hatékonyan, nem lehet megbizonyosodni a folyósított kifizetések pontosságáról.

4.44. A Számvevőszék ellenőrzése több hiányosságot állapított meg: 4.44.

a) Görögországban egyes olívaolaj-termelésre vonatkozó kérelmeket nem lehetett ellenőrizni, mivel a bejelentett parcellák nem a megjelölt helyen voltak; a)–c) A Bizottság a számla-ellenőrzési eljárás során hasonló meglátásokra jutott.

b) a 2004-ben folyósított kifizetésekhez figyelembe vett időszakban Görögországban még mindig nem működött az olívaolajra vonatkozó TIR-rendszer, az ennek ellensúlyozására előírt helyszíni vizsgálatok elvégzése pedig nem volt kielégítő;

c) Görögországban egyes esetekben a termelői szervezetek nem végezték el a szükséges ellenőrzéseket, például az olívaolaj elhelyezésével vagy a kérelmet alátámasztó feldolgozási igazolással kapcsolatban;

d) Andalúziában helytelenül számították ki az azokra az olívatermesztőkre kiszabott bírságokat, akik a TIR-rendszerben rögzítettnél több olajfát jelentettek be. d) A Bizottság korábbi ellenőrző látogatásai Spanyolország több autonóm közösségében azt mutatták ki, hogy a fákra vonatkozó túlzott bejelentés esetén kiszabandó szankciók kiszámolásakor rendszeresen hibás tűréshatárt állapítottak meg. Ezeket az ügyeket a Bizottság fokozott figyelemmel követi.

4.45. A négy érintett tagállam olívaolaj-ellenőrzési ügynökségeinek megállapításait a 4.6. és 4.7. táblázat tartalmazza. Az ügynökségek munkája többek között a sajtolóüzemek ellenőrzéséből áll (a termelőknek az üzemek által igazolt olívaolaj-mennyiség alapján fizetnek). Amennyiben az ügynökségek hibát vagy hiányosságot találnak (úgymint hibás elszámolás, nagyobb mennyiség jelentése), számos szankciót javasolhatnak, amelyek közül a legsúlyosabb a sajtolóüzem működési engedélyének megvonása. A sajtolóüzemekben 2003-ban végzett (a 2004-es kifizetéseket érintő) ellenőrzések eredményeként az ügynökségek a felkeresett üzemek 9 %-ának esetében javasolták az engedély megvonását. Ezeket a javaslatokat azonban a tagállami hatóságok gyakran nem hajtják végre (lásd 2003-as éves jelentés, 4.39. bekezdés). 4.45. Az olívaolaj-malmok ellenőrzésének minőségét a Bizottság szintén elsődleges jelentősséggel bíró kérdésként (ún. kulcsfontosságú ellenőrzés) kezeli. Nem csupán az ellenőrzés minőségéről van szó, hanem az ellenőrzési ügynökségek által tett javaslatok nyomon követésének minőségéről is. A Bizottság úgy véli, hogy a szankciókra vonatkozó javaslatok végrehajtásának indokolatlan elmulasztása pénzügyi korrekciók alkalmazását teszi szükségessé.

4.6. táblázat – Olívaolaj-ellenőrzési ügynökségek: malmok ellenőrzése (2002–2003) 2004-ben kifizetett kérelmekre vonatkozóan Tagállam Malmok száma Ellenőrzött malmok Javaslat az engedély visszavonására Összesen Mélységi ell. Összefoglalás (35) Szám % Szám % Szám % Szám Ellenőrzött malmok %-a Görögország 2 198 1 097 49,9 739 33,6 358 16,3 180 16,4 Spanyolország 1 686 958 56,8 825 48,9 133 7,9 73 7,6 Olaszország 5 762 3 124 54,2 1 852 32,1 1 272 22,1 285 9,1 Portugália 579 428 73,9 428 73,9 (36) (36) 22 5,1 Összesen 10 225 5 607 54,8 3 844 37,6 1 763 17,2 560 10,0 Forrás: A görög, spanyol, olasz és portugál olívaolaj-ügynökségek 2002–2003-as éves jelentései.

4.7. táblázat – Olívaolaj ellenőrzési ügynökségek: termelők ellenőrzése (2002–2003), 2004-ben kifizetett kérelmekhez kapcsolódóan Tagállam Termelők száma Ellenőrzött termelők Visszavont vagy csökkentett támogatási kifizetés Összesen Helyszíni Dokumentumok használatával Szám % Szám % Szám % Szám Ellenőrzött termelők %-ában Görögország 593 500 3 591 0,6 2 619 0,4 972 0,2 37 1,0 Spanyolország 485 000 1 324 0,3 943 0,2 381 0,1 47 3,5 Olaszország 932 822 2 013 0,2 432 0,0 1 581 0,2 63 3,1 Portugália 148 542 1 768 1,2 1 768 1,2 N/A 0,0 271 15,3 Összesen 2 159 864 8 696 0,4 5 762 0,3 2 934 0,1 418 4,8 Forrás: A görög, spanyol, olasz és portugál olívaolaj-ügynökségek 2002–2003-as éves jelentései.

Vidékfejlesztés

4.46. Az EMOGA Garanciarészlegének vidékfejlesztési kiadásai 2004-ben 5 395 millió EUR-t tettek ki (37) (a KAP-támogatás 12 %-át). Ez magában foglalja az agrár-környezetvédelmi programokkal kapcsolatos kiadásokat, a hátrányos helyzetű térségekben történő gazdálkodásra nyújtott kompenzációs összegeket, és az erdőgazdálkodásra, beruházásokra, fiatal és nyugdíjas korú termelők támogatására fordított összegeket. Ezeknek a programoknak a támogathatósági feltételei gyakran viszonylag bonyolultak, csak nehezen és költségesen ellenőrizhetőek, és ezért a szabálytalanságok szempontjából magas kockázatot hordoznak.

4.47. A vidékfejlesztési kiadásokat illetően az igazoló szervek 12 kifizető ügynökség (38) elszámolása esetében látták el – bár csak korlátozott pénzügyi hatást illetően – korlátozó záradékkal az ellenőrzési véleményüket. A fenntartásokat jelentős hibák, nem támogatható kiadások és egyes igazoló okmányok hiánya indokolták, és főként agrár-környezetvédelmi intézkedésekre, illetve mezőgazdasági és erdőgazdálkodási befektetésekre vonatkoztak. Két esetben (Görögország és Luxemburg) a Bizottság már megtette a hiányosságok feltárását követő első lépéseket.

4.48. A vidékfejlesztési támogatásra való jogosultság a legtöbb esetben annak függvénye, hogy a kedvezményezettek betartják-e a vállalt kötelezettségeket, például a helyes gazdálkodási gyakorlatot, és e jogosultság kiszámítása a megművelt hektárok száma, az állatok száma stb. alapján történik. A Számvevőszéknek az agrár-környezetvédelmi intézkedésekről – a legnagyobb vidékfejlesztési kiadáscsoportról – szóló különjelentése (lásd 4.98 és 4.99 bekezdés) megállapítja, hogy az ilyen jellegű kiadások ellenőrzése sajátos problémákat hordoz, és ritkán eredményez elfogadható költségek mellett ésszerű bizonyosságot a kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére nézve. 4.48. Mivel az agrár-környezetvédelmi intézkedések igen összetettek, számos technikai és pénzügyi erőforrásból kell meríteniük. Ezért az agrár-környezetvédelmi intézkedések alaposabb ellenőrzése aránytalanul megemelné a többletköltségeket, és csak korlátozott mértékben, a kockázat minimalizálása terén teremtene hozzáadott értéket. Lásd még a 4.98–4.99. pontra vonatkozó választ.

Egyéb kiadások

4.49. A 4.35–4.48. bekezdésekben nem említett kiadások 8 674 millió EUR-t tesznek ki. Ezek tartalmazzák az export-visszatérítéseket (3 384 millió EUR), a termelési többlet piacról történő kivonására és tárolására vonatkozó támogatásokat, számos kisebb támogatási programot és az állat-egészségügyi kiadásokat.

4.50. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a Bizottság miként ellenőrizte két olyan rendelet alkalmazását, amelyek az IIER hatókörébe nem tartozó, itt túlnyomóan egyéb kiadásként besorolt kiadásokra vonatkoznak.

4.51. 2004-ben a kifizetés utáni ellenőrzések bizottsági nyomon követése átfogóbb is lehetett volna. A tervezett ellenőrzések jelentős hányadára nem került sor, és a tagállamok jelentése a hibák értékére, jellegére és eloszlására, valamint a vizsgált ügyletek értékére vonatkozóan hiányos volt. Mindezen tényezőket figyelembe véve a Számvevőszék úgy véli, hogy az elvégzett munka nem volt elégséges ahhoz, hogy a Bizottság abból ésszerű bizonyosságra tehessen szert (lásd 4.10. bekezdés). 4.51. A Bizottság 2004-ben is fokozott figyelemmel kísérte a kifizetés utáni ellenőrzéseket, elemezte a tagállamok által benyújtott dokumentumokat, és ellátogatott a tagállamokba, hogy a helyszínen ellenőrizze a rendelet végrehajtását (lásd a 4.10. pontra vonatkozó választ). Tekintve, — hogy a kifizetés utáni ellenőrzések a kifizetés előtti ellenőrzések felülvizsgálatának egy további, kiegészítő szintjét jelentik (melyek az eljárások nagy részénél elfogadható bizonyosságot nyújtanak), — hogy a kifizetés utáni ellenőrzések száma 2004 vége előtt többnyire elérte a minimálisan kötelező számot, — hogy a tagállamok éves jelentésükben közölték a feltárt szabálytalanságok számát, értékét és jellegét, illetve a vizsgált ügyletek értékét, a Bizottság megfelelő alappal rendelkezik ahhoz, hogy bizonyosságot szerezzen a benyújtott anyaggal kapcsolatosan (lásd még a 4.52. pontra vonatkozó választ). Bár a jelentések minősége tovább fog javulni, már most is elégséges minőségi színvonalat képvisel ahhoz, hogy az elvégzett munkával kapcsolatosan bizonyosságot nyújtson.

4.52. A 386/90/EGK rendelet alapján a kivitel időpontjában megejtett fizikai és dokumentációs áruellenőrzést a legtöbb exporttámogatásban részesülő termék legalább 5 %-án végre kell hajtani. A programszerűen, 7 tagállamban végzett helyszíni bizottsági vizsgálat előzetes megállapításai hiányosságokat tártak fel ezeknek az ellenőrzéseknek a végrehajtásában (lásd 4.11–4.14. bekezdés). A Bizottság nem nyilatkozott arról, hogy milyen mértékű bizonyosság nyerhető ezekből az áruellenőrzésekből. 4.52. A tagállamok hatóságai a fizetés előtti és utáni fizikai ellenőrzés széles skáláját vehetik igénybe. Bármilyen ellenőrzés során felmerülő gyenge pontok értékelését ebben a kontextusban kell végrehajtani. Mindenesetre az ellenőrzési hibák minden típusa a számlaelszámolási eljárás keretei közt történő pénzügyi korrekció tárgyát képezi. Így a főigazgató a számlaelszámolási rendszer egészét illetően szerez bizonyosságot. A pénzügyi ellenőrzés tárgyának kiválasztása egy, a Számvevőszék által előzetesen elismert éves kockázatelemzés alapján történik, a főigazgató az ellenőrzések ezen összességéből és ezek nyomon követéséből szerez bizonyosságot.

4.53. Bár az export-visszatérítések a KAP-költségvetésnek kevesebb mint 10 %-át teszik ki, a Bizottságnak az 595/91/EGK rendelet (39) értelmében 2004-ben bejelentett KAP-szabálytalanságok 26 %-a mégis ezekre vonatkozott. A Bizottságnak ezért hatékonyabban kellene felügyelnie a kifizetés utáni ellenőrzések rendszerét, és közzé kellene tennie a fizikai ellenőrzések végrehajtásával kapcsolatos megállapításait, illetve azt, hogy milyen mértékű bizonyosság nyerhető ezekből az ellenőrzésekből. 4.53. A Bizottság jelenleg éppen olyan rendszeres ellenőrzéseket végez, amelyek a Számvevőszék által a 4.10. pont b) alpontjában meghatározott, export-visszatérítések kifizetés utáni ellenőrzéseire vonatkozó speciális szempontokat vizsgálják. A fizikai ellenőrzések tekintetében a Bizottság nem gondolja, hogy helyénvaló lenne a speciális megállapításokat azelőtt közzétenni, mielőtt a számlaelszámolási eljárás során feldolgozásra kerülnének. A KAP-szabálytalanságokon belül felmerülő export-visszatérítések aránytalanságai – legalábbis részben – az export-visszatérítések kifizetéseinek köszönhetők, melyek általában magasabbak, mint azok, amelyek az intervenciós intézkedések és különösképpen a közvetlen kifizetések esetében tapasztalhatók. Ezért az export-visszatérítések szabálytalanságai nagy valószínűséggel meghaladják azt a 4 000 EUR-s határértéket, amelynek túllépése az 595/91/EGK rendelet értelmében jelentési kötelezettséget von maga után.

4.54. A Számvevőszék hiányosságokat állapított meg a szárított szőlőre (Görögország, amelyet a 2002-es és a 2003-as éves jelentés is említ), az iskolatejre (Egyesült Királyság) és a diófélékre (Spanyolország) fizetett támogatások esetében. 4.54. A Bizottság a szárított szőlő esetében felmerülő hiányosságokra vonatkozóan már végrehajtott, és a továbbiakban is javasol majd pénzügyi korrekciókat. A diófélék vonatkozásában a Bizottság nyomon fogja követni a fenti eseteket.

Következtetés és ajánlások

Általános következtetés

4.55. A korábbi évekhez hasonlóan a Számvevőszék - valamenynyi rendelkezésre álló információforrás figyelembevételével és a KAP-kiadások összességét tekintve - ismételten bizonyítékot talált arra, hogy e kiadásokban továbbra is lényeges hibák jelentkeztek. A Számvevőszék tudatában van, hogy a KAP-kiadások különböző fő kiadási területeire eltérő mértékű kockázatok és hiányosságok jellemzők. 4.55. A Bizottság ezen észrevételek alapján, továbbá a 4.38. és 4.42. pontban található alpontok figyelembevétele mellett megállapítja, hogy az IIER-en keresztül kezelt és ellenőrzött mezőgazdasági kiadások esetén a helyzet kielégítő, mivel a Számvevőszék által megállapított kockázatok a többi KAP-intézkedésekre összpontosulnak (lásd 4.57.). Pillanatnyilag az IIER a KAP-kiadások 60 %-ára terjed ki. Meg kell jegyezni, hogy a 2003. és 2004. évi KAP-reformok még tovább csökkentik a kockázat globális szintjét azáltal, hogy az IIER-t a kiadások 80 %-ára terjesztik ki. Általánosságban a hibákra vonatkozóan a következőt lehet megállapítani: mivel a Számvevőszék éves jelentése szoros határidővel készült, a Számvevőszék az egyéni esetekre vonatkozó következtetését azelőtt vonta le, mielőtt a tagállamoknak lehetősége nyílt volna a Számvevőszék megállapításaira reagálni. A Bizottság szolgálatai – szükség esetén az érintett tagállamokkal együttműködve – a Számvevőszék által kiszűrt hibákról átfogó elemzését készítenek, amely hibák némelyike nem von maga után számlaelszámolási pénzügyi korrekciót.

4.56. A Számvevőszék vizsgálati eredményei szerint az IIER (25 000 millió EUR) olyan ellenőrzési rendszer, amely – megfelelő alkalmazás esetén – hatékonyan korlátozza a szabálytalan kiadások kockázatát. Görögországban, habár az IIER alkotóelemei hivatalosan már készen állnak, a rendszer működését olyan súlyos hiányosságok terhelik, hogy az emiatt nem tekinthető megbízhatónak (1 000 millió EUR). 4.56. A Bizottság egyetért a Számvevőszékkel abban, hogy az IIER olyan ellenőrzési rendszer, amely hatékonyan korlátozza a szabálytalan kiadások kockázatát. A görögországi rendszer működésében még léteznek alapvető gyenge pontok. Ezek nyomon követése olyan cselekvési terv keretében történik, amely a tagállam számára intenzív számlaelszámolási programot ír elő – lásd még a 4.8. pontra adott választ.

4.57. Az IIER által nem ellenőrizhető egyéb költségek (19 500 millió EUR) nagyobb kockázatot jelentenek, mert az esetükben alkalmazható ellenőrzési rendszerek kevésbé hatékonyak. 4.57. Még ha az egyéb kiadások nagyobb kockázattal is járnak, tény, hogy sok rendszer az IIER-rel összeegyeztethető módon működik. Ezenfelül a fent említett kiadások az ellenőrzések egy további szintjének, a 4045/89/EGK rendeletben meghatározott utólagos ellenőrzéseknek képezik tárgyát.

Kifizetés utáni ellenőrzések

4.58. Figyelembe véve a Bizottság ellenőrzési tevékenységének korlátozott hatókörét (2004-ben csupán három tagállamot keresett fel, hogy meggyőződjék a kifizetéseket követő ellenőrzések teljes körű végrehajtásáról) és a befejezésre váró ellenőrzések nagy számát, és tekintve, hogy a hiányosságokat a Számvevőszék már a 2003-as éves jelentésében is jelezte (40), a Számvevőszék nem érthet egyet a 2004-es éves tevékenységi jelentésben foglalt bizottsági kijelentés alapjával, miszerint „A beérkezett információk alapján, illetve a rendelet alkalmazásának értékelése érdekében éves rendszerességgel végzett helyszíni vizsgálatok nyomán megállapítható, hogy a 4045/89/EGK rendelet értelmében végzett ellenőrzések megfelelő bizonyossággal szolgálnak arra, hogy a rendelet hatálya alá tartozó ágazatok kiadásai megfelelnek a közösségi jogszabályoknak”. 4.58. Amint az a 4.10. pontban kifejtésre került, a Bizottság úgy véli, hogy a 4045/89/EGK rendeletben meghatározott minden kötelezettségének eleget tett. A Bizottság kézhez kapta és elemezte a kockázatelemzési javaslatokat, éves programokat, éves jelentéseket, kölcsönös segítségnyújtás iránti kérelmeket és az azokra érkező válaszokat, a más tagállamokban alapított vállalkozások számára történő kifizetések összefoglalását és az egyéb, közlemények/jelentések formájában érkező információkat. A Számvevőszék által említett három ellenőrző látogatáson kívül további hat szerepel a 2005-re szóló tervekben. Ezenfelül 2001 óta folynak az export-visszatérítésekre vonatkozó 4045/89/EGK rendelet speciális szempontjaira irányuló, rendszeres ellenőrző látogatások. A Bizottság a tagállamoktól érkező minden kérdésre vagy kérelemre küldött választ. A fentiekre, illetve arra tekintettel, — hogy a kifizetés utáni ellenőrzések a kifizetés előtti ellenőrzések felülvizsgálatának egy további, kiegészítő szintjét jelentik (amelyek az eljárások nagy részénél elfogadható bizonyosságot nyújtanak), — hogy a kifizetés utáni ellenőrzések száma 2004 vége előtt többnyire elérte a minimálisan kötelező számot, — hogy a tagállamok éves jelentésükben közölték a feltárt szabálytalanságok számát, értékét és jellegét és a vizsgált ügyletek értékét, a Bizottság azon állásponton van, hogy a 4045/89/EGK rendeletben meghatározott ellenőrzések hozzájárulnak a 2004. évi kiadások jogszerűségének és szabályszerűségének teljes körű bizonyosságához.

Számlaelszámolás

4.59. Az igazoló szervek jelentései biztosítékot nyújtanak arra, hogy a kifizető ügynökségek által szolgáltatott (és a Bizottság elszámolásaiba átvett) pénzügyi információk lényegileg pontosak (41). A Bizottság 2004-es pénzügyi elszámolásról szóló határozata számára általánosságban véve szilárd alapot nyújtott az igazoló szerveknek az elszámolások megbízhatósága tekintetében végzett munkája. Az elszámolások jóváhagyásának elhalasztására vonatkozó határozatok tekintetében a Bizottság helyesen járt el (lásd 4.19–4.21. bekezdés).

4.60. Mindazonáltal nem tartozik az igazoló szervek (az 1663/95/EK rendeletben meghatározott) feladatai közé, hogy közvetlen biztosítékot nyújtsanak a kérelmezők által szolgáltatott, a kifizető ügynökségeknél az esedékes kifizetések kiszámításához felhasznált információk helyességére, illetve a kifizetések ebből következő jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozóan, és nem is nyújtanak ilyen biztosítékot. A Számvevőszék fenntartja azon álláspontját, hogy a hitelesítésnek (vagy az ellenőrzési lánc bármely más részének) a kedvezményezettek szintjén történő kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére is ki kell terjednie (42) – a jelenlegi rendszer csupán korlátozott biztosítékot nyújt a Számvevőszéknek, mivel az igazoló szervek általában nem ellenőrzik a támogatások kedvezményezettjeit. 4.60. Mint ahogy az már a Számvevőszék 2003. évi éves jelentésére vonatkozó válaszban is szerepel, a kifizető ügynökségek a tagállamokban történő felállítása és akkreditálása, az éves tanúsítási eljárás és a különböző igazgatási és ellenőrzési rendszerek – ideértve az IIER-t – alkalmazása bizonyos szinten biztosítja a bejelentett kiadások ellenőrzésének megbízhatóságát. A teljes rendszer további fejlesztése érdekében a közös mezőgazdasági politika finanszírozásáról szóló új alaprendelet előírja, hogy a kifizető ügynökségek vezetőinek kiadásaik jogszerűségéről és szabályszerűségéről ezentúl utólagos nyilatkozatot kell aláírniuk.

4.61. A Bizottság megfelelőségi határozatai, amelyek által bizonyos kiadásokat kizárhat a közösségi finanszírozásból, egyetlen 1998 utáni évre vonatkozóan sem készültek el (lásd 4.24. bekezdés). 4.61. A 2005 júniusában fennálló helyzet a 4.24. pontban jelzett válasznak megfelelően: a 2001-ben végzett ellenőrzések (amelyek 1999-ig visszamenőleg engedélyeznek pénzügyi korrekciót) 94,3 %, a 2002-ben végzett ellenőrzések (amelyek 2000-ig visszamenőleg engedélyeznek pénzügyi korrekciót) 78,7 %-a zárult le.

A mezőgazdasági főigazgató éves tevékenységi jelentése

4.62. A látható javulások ellenére a jelentés csak korlátozottan vonatkozik a 2004-es kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére, és csak korlátozott bizonyosságot nyújt ezek tekintetében. Mivel a jelentés nem jelezheti, hogy a kiadásokat később milyen mértékben érinthetik pénzügyi korrekciók, a Számvevőszék csupán korlátozott bizonyosságot meríthet belőle. A jelentés azt sem állítja, hogy a szabálytalan kifizetések behajtása megvalósulna a számlaelszámolási eljárás és a tagállamok behajtási eljárásai révén. 4.62. Az éves tevékenységi jelentés és a Mezőgazdasági Főigazgatóság éves nyilatkozata a helyi rendszerekből és azok működéséből nyerhető bizonyosságra alapul. A tevékenységi jelentés bemutatja a KAP-kiadások megosztott irányítás alatt zajló ellenőrzésének egész folyamatát. A rendszer elfogadható bizonyosságot nyújt arról, hogy a teljes folyamat végére az esetlegesen komoly hiányosságokat feltárják és megfelelő pénzügyi korrekciókat szabjanak ki a tagállamokra. Ezen alapul a főigazgató megbízhatósági nyilatkozata. Az éves nyilatkozat aláírásának pillanatában előfordulhat, hogy a megosztott irányítás alatt álló összes kiadás még számlaelszámolási ellenőrzés és esetleges pénzügyi korrekció alatt áll. Ez a jelleg – az EU jogszabályainak megfelelően – a megosztott irányítás rendszerének természetéből fakad, és nem olyan tényezőként kellene értékelni, amely a főigazgatót korlátozza éves nyilatkozata megtételében. A bizonyosságot a kifizető ügynökségek által benyújtott, az új KAP költségvetési rendeletben előírt éves nyilatkozatok is meg fogják erősíteni, csakúgy, mint azok az eljárások, amelyeket a Bizottság az integrált belső ellenőrzési keretrendszer ütemtervéről szóló közleményében (COM(2005) 252 végleges) javasolt.

Ajánlások

4.63. A Bizottságnak törekednie kellene a következőkre: 4.63.

a) javítsa a KAP-kiadások ellenőrzését azokon a területeken, ahol továbbra is jelentős hiányosságok állnak fenn; a) A Bizottság ragaszkodik a folyamatosan – például az IIER görögországi alkalmazásában – fennálló hiányosságok orvoslásához. Ebből kifolyólag a 2003. évi, a mediterrán termékek esetében pedig a 2004. évi KAP-reformok még tovább csökkentik a kockázat globális szintjét azáltal, hogy az IIER-t más kiadásokra is kiterjesztik.

b) amint már tavaly is felmerült, javítson a felügyeleti rendszerek eredményeiről szóló jelentések formáján. Tegye különösen a kifizetés utáni ellenőrzéseket a szabálytalan KAP-kifizetések azonosításának hatékonyabb eszközévé azáltal, hogy a vizsgált ügyletek értékét megadva és a feltárt szabálytalanságokat költségvetési tételek szerint feltüntetve enyhíti a tagállamoktól bekért adatok hiányosságait (lásd 4.10. bekezdés a) pontja). Értékelje az elvégzett ellenőrzések minőségét, és indokolt esetben iktasson be további helyszíni vizsgálatokat a tagállamokban (lásd 4.10. bekezdés b) pontja), továbbá tegyen megfelelő intézkedéseket a tervezett programok teljesítésének biztosítására (lásd 4.10. bekezdés c pontja); b) Először is a Bizottság egyetért azzal, hogy a 4045/89/EGK rendeletben meghatározott jelentési eljárás folyamata fejlesztésre szorul, ennek érdekében javaslatot fog tenni a 4/2004/EK bizottsági rendelet módosítására. A vizsgált ügyletek és a feltárt szabálytalanságok ismertetésére olyan táblázatokat fognak beiktatni, melyek alapján világosan kiderül és elemezhető lesz azok száma, értéke és jellege. Másodsorban a Bizottság már rendszeresen értékeli az elvégzett ellenőrzések minőségét. 2001–2004 között a Mezőgazdasági Főigazgatóság 27 ellenőrző látogatást végzett, amely magában foglalta a 4045/89/EGK rendeletben szabályozott export-visszatérítések ellenőrzésének felülvizsgálatát is. A Számvevőszék 2003. évi éves jelentését követően a Bizottság intézkedéseket hajtott végre annak érdekében, hogy javítsa az elvégzett ellenőrzések soron követését. Az általános kérdéseket illetően 2004-re három látogatást tervezett, 2005-re hatot, a megfelelőségi kérdésekkel kapcsolatban pedig 2005-re tíz látogatást. Ezenfelül tervezik, hogy az elvégzetlen feladatok felismerésének és a róluk szóló jelentés készítésének olyan új módjait vezetik be (a 4/2004/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló javaslatban), amelyek lehetővé teszik a jelentési időszak alatt befejezésre nem kerülő vizsgálatoknak a későbbi jelentési időszakokról szóló jelentésekben való folytatását. A Bizottság ebben a kérdésben is kutatja annak okait, hogy az ellenőrzési programok néhány tagállam esetében miért nem kerültek időben befejezésre, és ahol szükséges, a tagállamoktól ezzel kapcsolatban magyarázatot kér.

c) biztosítsa, hogy az ellenőrzési és felügyeleti rendszerek a végső kedvezményezettek szintjén nyújtanak biztosítékot az ügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére; c) A Bizottság véleménye az, hogy a fennálló igazgatási és ellenőrzési rendszerek, ha megfelelő módon helyezkednek egy több évet felölelő folyamat keretei közé, a végső kedvezményezettek szintjén már elfogadható bizonyosságot nyújtanak az ügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére. A teljes eljárás egyrészről egy éves pénzügyi elszámolásból, másrészről egy több évre kiterjedő megfelelőségi elszámolásból áll. Ez lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a közösségi finanszírozásból kiszűrje azon kiadásokat, amelyek 24 hónappal azelőtt történtek, hogy a Bizottság az általa végzett pénzügyi ellenőrzések eredményéről írásos közleményt nyújtott be a tagállamoknak. Ebből kifolyólag a Bizottság szolgálatainak ellenőrzési munkája önmagában nem nyújt a megosztott irányítás alatt álló kiadások jogszerűségének és szabályszerűségének vonatkozásában éves szinten elfogadható bizonyosságot, ezért szükséges a helyszínen ellenőrizni, hogy a tagállamok eleget tesznek-e a kezeléssel és ellenőrzéssel kapcsolatos kötelezettségeiknek. Abban az esetben, ha a Bizottság ellenőrzései során a későbbiekben is tár fel hiányosságokat, meghatározza a nem támogatható kiadások kockázatát, és megfelelő pénzügyi korrekciókat léptet életbe.

d) alaposan becsülje fel a szabálytalanságok mértékét, és a megfelelő eljárások révén biztosítsa a szóban forgó összegek behajtását; d) A szabálytalanságok mértékének a Számvevőszék által kért felmérése tekintetében a Bizottság figyelembe vesz az adott évre vonatkozó minden pénzügyi korrekciót, amelyhez hozzáadódnak a végső kedvezményezettekre nemzeti szinten kiszabott bírságok, így tudja érdemben felbecsülni a szabálytalan kifizetések összességét. A szabálytalanságok következtében jogtalanul kifizetett összegek behajtása a tagállamok felelőssége. A Bizottság az 1258/1999/EK rendelet 8. cikkének megfelelően nyomon követi a nemzeti szinten zajló behajtási folyamatokat.

e) a főigazgató megbízhatósági nyilatkozatában különböztesse meg egyrészt az ellenőrzött (és adott esetben korrekciónak alávetett vagy alávetendő) kiadásokat, amelyekre vonatkozóan a főigazgató elfogadható biztosítékkal tud (vagy nem tud) szolgálni, másrészt pedig azon kiadásokat, amelyek további ellenőrzés (és lehetséges korrekciók) tárgyát képezik; e) A Bizottság nem ért egyet a Számvevőszék javaslatával, miszerint az éves tevékenységi jelentésben meg kellene különböztetni a már ellenőrzött kiadásokat és a további ellenőrzések tárgyát képező kiadásokat. Mivel a megfelelőségi elszámolás folyamata több évre vonatkozik, a különbségtétel kifejezetten önkényes lenne, továbbá sértené a számlaelszámolási eljárás során a tagállamokat megillető védelemhez való jogot.

f) kutassa tovább annak az okát, hogy az IIER terület-ellenőrzései esetében a véletlenszerűen végzett vizsgálatok miért mutatnak továbbra is magasabb hibaarányt, mint a kockázatelemzés alapján elvégzett vizsgálatok. Értékelje továbbá a kockázatelemzésben 2004-ben történt változások hatásait is. f) A 2004. január 1-jével bevezetett rendeleti módosítások előrelépést fognak jelenteni a kérdésben, a Bizottság pedig a pénzügyi ellenőrzést a szokásos módon folytatja. A Számvevőszék által leírt hatások csupán néhány tagállamot érintenek, és némely esetben annak köszönhetők, hogy a távérzékelési ellenőrzések a véletlenszerű vizsgálatok kategóriájába kerülnek. Ezenfelül, ha a szabálytalanságot elkövető termelők számával fejezik ki, a kockázati tényezőkre alapuló kiválasztás során létrejött eredmények meggyőzőbbek, mint a véletlenszerűen történő kiválasztás esetén. Mindenesetre meg kell jegyezni, hogy a szabálytalanságok csökkenő mértéke és az adminisztratív vizsgálatok 100 %-os hatékonysága miatt a véletlenszerű és kockázatelemzésre alapuló helyszíni vizsgálatok eredményei közötti különbség várhatóan csekély lesz.

ÚJ TAGÁLLAMOK: ÁTMENET

Az új tagállamok EMOGA kifizető ügynökségeinek akkreditálása

4.64. A csatlakozó országok számára előírták, hogy 2004. május 1-jéig hozzák létre és akkreditálják az EMOGA kifizető ügynökségeket.

4.65. Az új tagállamoknak ki kellett jelölniük a kifizető ügynökség akkreditálásáért felelős illetékes hatóságot. Az akkreditációs vizsgálatot végző szervnek be kell számolnia az igazgatási és számviteli feltételekről, beleértve azokat az eljárásokat, amelyeket a kifizetett előlegek, a biztosítéknyújtás, az intervenciós készletek és a beszedendő összegek tekintetében a Közösség érdekeinek védelmére fogadtak el. E jelentés alapján az illetékes tagállami hatóság határoz a kifizető ügynökség ideiglenes vagy végleges akkreditálásáról.

4.66. A 11 kifizető ügynökség közül hetet akkreditáltak (43), de kettőt közülük csak korlátozott időtartamra (44), négynek pedig ideiglenes jogállása van.

4.67. A Bizottság nem ellenőrizte, hogy ezek a kifizető ügynökségek megfelelnek-e az akkreditációs feltételeknek. A 2004-es kiadások elhanyagolhatók voltak (19,5 millió EUR), a 2005-ös EMOGA-évben azonban valószínűleg jelentős összegek kifizetését igénylik az alapból. Ezért fontos, hogy a Bizottság a lehető legkorábban elvégezze feladatát. 4.67. A Bizottság 2005. évi audit munkaprogramja minden új tagállamra kiterjed. Az új tagállamokban folytatott ellenőrző látogatások 2005 júniusa és novembere között kerülnek végrehajtásra. Így minden új kifizető ügynökség ellenőrzésére sor kerül azelőtt, hogy kezdetét venné a 2005. pénzügyi évre vonatkozó számlaelszámolási eljárás. A Bizottság 2003 elejétől nagy jelentőséget tulajdonított a kívánt struktúrák kialakításának, és aktív előkészítő szerepet vállalt minden új tagállam (ekkor még tagjelölt országok) nyomon követésében. E célból ellenőrzési látogatásokat hajtottak végre, és kialakították az írott kommunikáció útján történő információáramlást. A Bizottság szolgálatai és minden új tagállam illetékes és egyéb szolgálata közös találkozókat tartott. Feljegyezték az így feltárt problémák orvoslásához szükséges intézkedéseket.

4.68. Amint a 4.8. táblázatból kitűnik, az akkreditálási jelentések szerint öt kifizető ügynökség megfelelő mértékben eleget tesz a feltételeknek. Két ügynökségnél két területen, négynél pedig legalább négy területen mutatkoznak jelentős hiányosságok.

4.8. táblázat – Az új tagállamok kifizető ügynökségeire vonatkozó akkreditálási jelentésekben megállapított hiányosságok összefogalalása (45) Tagállam EMOGA-kiadások 2004-ben (millió EUR) Kifizető ügynökség Írott eljárások Feladatok elkülönítése Kifizetési ellenőrzések és eljárások Számviteli eljárások (46) Számítógépek biztonsága Belső ellenőrzés Delegált szervek (47) Ciprus — CAPO (Ciprusi Mezőgazdasági Kifizetések Szervezete) × × × × × × × Csehország 4,70 SZIF (Állami Mezőgazdasági Intervenciós Alap) Nincsenek jelentős problémák Észtország 0,50 PRIA (Mezőgazdasági Nyilvántartási és Tájékoztatási Testület) × × Magyarország 0,50 MVH (Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal) × × × × × Lettország 0,50 LAD (Vidékfejlesztés-támogatási Hivatal) × × × × Litvánia 0,50 NMA (Nemzeti Kifizető Ügynökség) Nincsenek jelentős problémák Lengyelország 10,80 ARiMR (Mezőgazd. Szerkezeti Átalakításának és Korszerűsétésének Hivatala) × × × × × Lengyelország — ARR (Mezőgazdasági Piacfejlesztő Ügynökség) Nincsenek jelentős problémák Málta — MRAE keretén belül működő „Kifizető Ügynökség” × × Szlovák Köztársaság 1,40 PPA (Mezőgazdasági Kifizető Ügynökség) Nincsenek jelentős problémák Szlovénia 0,10 AAMRD (Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Ügynökség) Nincsenek jelentős problémák Forrás: az illetékes hatóságok által a Számvevőszéknek benyújtott akkreditálásról szóló jelentések.

SAPARD – Megfelelő a felügyelet, de a kérelmek értékelésében hiányosságok mutatkoznak

4.69. A Speciális Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Csatlakozási Program (SAPARD) (48) célja, hogy segítséget nyújtson a tíz kedvezményezett közép- és kelet-európai országnak (49) a mezőgazdasági ágazataik és vidéki térségeik strukturális alkalmazkodásából fakadó problémák kezelésében, valamint hogy hozzájáruljon a közös agrárpolitika és a kapcsolódó politikák végrehajtásához (lásd a 8. fejezetet).

4.70. Az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozott országok esetében a szerződési időszak 2004-ben lezárult, az előző években szerződésbe foglalt projektekre azonban folytatódnak a kifizetések. Az utolsó szerződési időszakban (50) – az első évek alacsony feldolgozási arányai miatt (51) – nagyon sok pályázatot dolgoztak fel rövid idő alatt. Következésképp ezeknek a kiértékeléseknek a minősége és a kapcsolódó kifizetési kérelmek magasabb kockázatot hordoz magában. 4.70. Az átmeneti (a SAPARD-tól a csatlakozást követő programokig terjedő) időszak során a Bizottság figyelmeztette az új tagállamokat annak fontosságára, hogy a SAPARD-program irányításában részt vevő munkaerő szakképzettségének megfelelő szinten tartása megtörténjen. A Bizottság tisztában van a potenciális kockázattal, és pénzügyi ellenőrzései során számításba is veszi azt, azonban eddig nem talált bizonyítékot a pénzügyi kockázatra.

4.71. Valamennyi SAPARD-ország köteles a Bizottságnak évente benyújtani az elszámolásokra vonatkozó igazolást és az igazoló szerv által készített ellenőrzési jelentést, amelyek a Bizottság éves számlaelszámolási határozatának az alapját képezik. A Bizottság 2004. szeptember 28-án hét ország (Csehország, Észtország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Szlovénia és Szlovákia) 2003-as SAPARD-elszámolását lezárta, a Lengyelország, Bulgária és Románia elszámolásairól szóló határozatot azonban elhalasztotta. A Bizottság döntésének számvevőszéki felülvizsgálata nem vezetett jelentősebb megállapításra. 4.71. A Bizottság az érintett országok igazoló szerveitől kiegészítő ellenőrzési munkálatok elvégzését kérte. Mihelyt véglegesíti és kielégítőnek ítéli az értékelést, elkezdi a SAPARD-számlák elszámolását.

4.72. A Számvevőszék megvizsgálta a SAPARD-országok által kötelezően benyújtandó éves végrehajtási jelentések bizottsági elemzését is. A vizsgálat megállapítása szerint nem minden elemzés esetében tartották be az előírt határidőt. 4.72. A Bizottság fokozott figyelmet fordít a határidők betartására.

4.73. A Számvevőszék két SAPARD-országot keresett fel, Magyarországot és Szlovéniát, ahol mintavétel alapján 20 projekt kifizetéseit ellenőrizte, és felülvizsgálta a SAPARD kifizető ügynökségek által alkalmazott eljárást, leírásokat és ellenőrző listákat. A Számvevőszék által feltárt hibák (lásd következő bekezdés) dacára a SAPARD-rendszerek figyelemmel voltak a főbb alapfogalmakra (felelősségi körök elválasztása, belső ellenőrzés stb.); az eljárásokat jól dokumentálták, és a rendszerek a gyakorlatban általában a leírásnak és az akkreditálásnak megfelelően működtek.

4.74. Az ellenőrzés idején végrehajtás alatt álló főbb intézkedésekkel kapcsolatos kifizetések felülvizsgálata a következő – csak csekély pénzügyi hatással járó – hiányosságokat és hibákat tárta fel, amelyek közül néhány hasonlít a más SAPARD-országokban feltártakhoz (52): a) az üzleti tervek egyes lényeges számadatait nem támasztották alá igazoló okmányok; b) a projektdosszié nem tartalmazott a teljes támogatható költség ellenőrzését tanúsító megfelelő bizonyítékot; c) a hatóságok által a helyszíni látogatások során ténylegesen elvégzett munkára vonatkozó bizonyíték vagy nem volt egyértelmű, vagy nem felelt meg, ami egy esetben azt eredményezte, hogy egy csak részben teljesített befektetés részére történt kifizetés; d) hibákat állapítottak meg a három árajánlatra vonatkozó eljárásnak való megfelelés terén (53) (54).

4.75. Néhány nagy értékű tételre vonatkozó számlát, amelyeket a SAPARD-ügynökség utólag visszatérített, a kedvezményezettek készpénzzel egyenlítettek ki – a kifizetések tényleges megtörténte azonban megállapíthatatlan maradt. A készpénzkifizetések az egyéb kifizetési módoknál magasabb kockázatot hordoznak, mivel megtörténtük nehezebben bizonyítható. 4.75. Az érintett tagállam úgy ítéli meg, hogy megfelelő bizonyítékot kapott arról, hogy a beszállító részére a kifizetés ténylegesen megtörtént. Mindenesetre a Bizottság egyetért azzal, hogy a készpénzzel történő kifizetés potenciálisan magasabb kockázati szintet képvisel.

4.76. Az elvégzett ellenőrzés alapján – a 4.73–4.75. bekezdésekben említett megállapítások kivételével – a Számvevőszék ez évben is arra a véleményre jutott (55), hogy a SAPARD felügyeleti és ellenőrzési rendszerei általában működtek a gyakorlatban.

KORÁBBI ÉSZREVÉTELEK NYOMON KÖVETÉSE

A banánágazat közös piacszervezése

4.77. 2002 novemberében a Számvevőszék különjelentést (56) tett közzé a banánágazat közös piacszervezésére (KPSZ) vonatkozóan. A Számvevőszék megállapítása szerint a KPSZ célkitűzéseinek és várt hatásának nem elég egyértelmű meghatározása megnehezítette hatásának és hatékonyságának mérését, és lehetetlen volt véleményt alkotni a kompenzációs támogatási rendszer költséghatékonyságáról. Hiányosságokat állapítottak meg a támogatás kifizetéseinek dokumentációjában és a behozatali ellenőrzésekben is. 4.77. Amint az a Számvevőszék 2002. évi különjelentésére vonatkozó válaszban áll, a Bizottság úgy találja, hogy a banánpiac közös szervezésének célkitűzései a Szerződés 33. cikkében lefektetett mezőgazdasági politika célkitűzéseit tükrözik, továbbá, hogy a célkitűzések definíciója és mennyiségi meghatározása nem kevésbé részletes, mint más hasonló piacok közös szervezésének célkitűzései. A piac közös szervezésének jelenleg folyó értékeléséhez szükséges dokumentáció elkészítésekor a vezető bizottság részletesen meghatározta és rendszerezte a célkitűzéseket. Ez utóbbiakat, ahol szükséges, alaposabb elemzésnek is alávetik, és – a Bizottság által 2005 második felére beütemezett hatásvizsgálat keretei közt – az értékelés eredményeinek fényében felülvizsgálják.

4.78. A Számvevőszék azt javasolta, hogy a Bizottság végezze el a KPSZ mélyreható értékelését és – tekintettel arra, hogy 2006. január 1-jére áttérést terveznek egy csak vámtarifát alkalmazó rendszerre – a különböző lehetőségekhez kapcsolódó kockázatok, költségek és előnyök teljes elemzését. A Tanács támogatta (57) a Számvevőszék ajánlásait, és 2004-re várta az átfogó értékelés befejezését. A Bizottság ezt a feladatot a 2001-es mentesítési eljárásra vonatkozó cselekvési tervében (58) elvállalta. 4.79. A Bizottság átfogó értékelése a Számvevőszék 2005. áprilisi utólagos ellenőrzése idejére még nem készült el, vagyis a KPSZ céljaira és célkitűzéseire vonatkozó mélyreható felülvizsgálatra a Számvevőszék 2002-es különjelentése óta még nem került sor. Az értékelés késése fontos vezetési információktól fosztja meg a Bizottságot: megakadályozza mind a kompenzációs támogatás költséghatékonyságának felmérését, mind annak értékelését, hogy a Strukturális Alapok intézkedései milyen mértékben járulnak hozzá a KPSZ-hez, valamint az AKCS-országok termelőire vonatkozó támogatási intézkedések hatáselemzését is. 4.78–4.79. Az értékelést 2003-ban bocsátották ki, a szerződés pedig 2004 augusztusában került aláírásra. A mostanra már az utolsó stádiumba jutott értékelési jelentés tartalmazza a piac közös szervezésének végrehajtását és hatását, ideértve egy olyan értékelést is, amely a bizottsági termelés támogatásának hatékonyságáról és hatásfokáról szól. Az értékelési jelentés és a Számvevőszék jelentése szolgál alapul a hatásvizsgálathoz. A Bizottság azt tervezi, hogy a fent említett forrásokra és az általuk valószínűleg kiváltott nyilvános vitára alapozva 2006 során reformokra vonatkozó javaslatokat nyújt be a Parlamenthez és a Tanácshoz.

4.80. A Bizottság 2005 februárjában a 404/93/EGK rendelet (59) 32. cikkének megfelelően jelentést tett a költségvetési hatóságoknak (60). E jelentés tartalmának és a benne foglalt elemzésnek azonban határt szabott az értékelési eredmények hiánya, így a rendelet működésére vonatkozóan az nem is fogalmazott meg javaslatokat vagy alternatívákat. 4.80. A 404/93/EGK rendelet 32. cikke értelmében a Bizottság köteles volt a Parlamenthez és a Tanácshoz a banánpiac közös szervezéséről legkésőbb 2004. december 31-ig jelentést benyújtani. Az értékelés és a 2006. január 1. óta az importra alkalmazandó tarifákkal kapcsolatos nemzetközi tárgyalások eredményeire várva a Bizottság úgy találta, hogy elég egy csak tényeket felsorakoztató jelentést készítenie.

4.81. Tekintettel az EU banánbehozatala terén legkésőbb 2006. január 1-jére tervezett áttérésre a csak vámtarifát alkalmazó rendszerre (61), a Bizottság elfogadta a Számvevőszék ajánlását, mely szerint a fent említett felülvizsgálat keretében alapos elemzést kell készíteni az átmenetnek az összes érintett félre gyakorolt hatásáról. 2005 januárjában a Bizottság értesítette a Kereskedelmi Világszervezetet (WTO), hogy új, 230 EUR/tonnás közös vámtarifa bevezetését tervezi (a jelenlegi 75 EUR/tonnás tarifa helyett az A és B kontingensbe tartozó mennyiségek esetén, illetve 2 653 000 tonnáig terjedő mennyiségekre nem AKCS-országok esetén). 2005 márciusában az EU négy fő kereskedelmi partnere a javasolt új vámtarifa tekintetében választottbírósági határozatot kért a WTO-tól. A választottbírósági eljárás folyamatban van.

4.82. A közösségi termelőket célzó banántámogatási program keretében nyújtott támogatás egyike a hektáronkénti legmagasabb támogatásoknak (átlagban több mint 8 800 EUR/ha (62)). A Számvevőszék jelentése szerint a vámkontingensrendszer költsége a fogyasztók számára kétszer vagy háromszor magasabb volt, mint az EU termelőinek kifizetett összes támogatás. Az értékelés késése azonban hátrányosan befolyásolja a Bizottság szinte minden, a Számvevőszék észrevételeivel kapcsolatos lépését, annál is inkább, mert már nem sok idő van hátra a csak vámtarifát alkalmazó rendszer kötelező bevezetéséig. 4.82. A Bizottság elismeri, hogy az értékelés nem az eredeti ütemterv alapján ment végbe. Mindazonáltal olyan szilárd értékelés fog rendelkezésére állni, mely bizonyosan érdemben járul majd hozzá azokhoz a vitákhoz, amelyeket a Bizottság 2005 második felében szeretne kezdeményezni.

4.83. A Bizottság intézkedése a kompenzációs támogatás ellenőrzésének a Számvevőszék által feltárt hiányosságaival kapcsolatban az volt, hogy pénzügyi korrekciókat szabott ki az érintett tagállamokra. 2001-es cselekvési tervének utólagos értékelésében (63) a Bizottság azonban megállapította, hogy továbbra is problémás a behozatal ellenőrzése, és e gondok megoldására utasította a tagállamokat. Ez nem áll összhangban a Számvevőszék ajánlásával és azt követő tanácsi következtetéssel, miszerint „a Bizottság a tagállamokkal konzultálva utasításokat fogalmaz meg az ellenőrzési eljárásokra vonatkozóan”. 4.83. A Bizottság jelenleg egy olyan javaslaton dolgozik, amely a Közösségen belül szabad forgalomba bocsátott friss banán súlyellenőrzésére vonatkozó rendelkezések módosítására irányul, és amelynek célja az ellenőrzési környezet javítása és a törvényes kereskedő érdekeinek figyelembevétele. A Bizottság a javaslatot, amelyet a Közösség különböző szolgálataival folytatott megbeszélések után, a Vámkódex Bizottság 2005. július 13-i gyűlését és a banánkereskedők álláspontjait figyelembe véve készít elő, 2005 őszére fogja befejezni.

4.84. Ezért a Számvevőszék megismétli azon ajánlását, hogy a Bizottság végezze el a KPSZ korábban bejelentett mélyreható vizsgálatát és újbóli értékelését, valamint folytasson átfogó konzultációt a Közösség termelőivel, fogyasztóival és fő kereskedelmi partnereivel a KPSZ célkitűzéseinek jobb meghatározása és irányításának javítása céljából. 4.84. A Bizottság egyetért a Számvevőszékkel abban, hogy a piac közös szervezésének értékelését ki kellene egészíteni egy 2005 második felében kezdődő hatásvizsgálattal.

Az export-visszatérítések előfinanszírozása

4.85. Egyes mezőgazdasági termékek kivitelére vonatkozó támogatásokat („export-visszatérítéseket”) legfeljebb négy hónappal a kivitel napját megelőzően folyósítanak („előfinanszíroznak”) az exportőröknek. Az érintett termékeket vámfelügyelet alá kell venni, és összetett ellenőrzési rendszeren kell átmenniük annak biztosítására, hogy az előfinanszírozott áruk kivitelére ténylegesen sor kerül.

4.86. A Számvevőszék 1/2003. sz. különjelentésében azzal bírálta az előfinanszírozást, hogy az nehézkes, bajosan ellenőrizhető, és már nem szolgálja azon eredeti célját, hogy előnyt biztosítson a Közösség területéről származó mezőgazdasági termékeknek. A jelentés végén a Számvevőszék felkérte a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a rendszert, és vegye fontolóra annak megszüntetését. Ezt követően a Parlament mentesítési határozatában (64) felkérte a Bizottságot, hogy 2004 decemberéig nyújtson be javaslatot az előfinanszírozás eltörlésére vonatkozóan.

4.87. A Számvevőszék ajánlásaira válaszintézkedésként a Bizottság az előfinanszírozáshoz kapcsolódóan két új, horizontális szabályokat megállapító rendeletet, valamint további három új, ágazatspecifikus rendeletet léptetett életbe (65). A rendeletek nem szüntették meg a rendszert, csak a végrehajtási szabályokat változtatták meg egy „próbaidőszak” idejére. 4.88. A Számvevőszék jelentése óta – a piaci feltételek változása és a gabonaágazatban kifizetett visszatérítések mértékének jelentős csökkentése miatt – az előfinanszírozás keretében kifizetett visszatérítések összege körülbelül 600 millió EUR-ról 188 millió EUR-ra, az összes visszatérítés megközelítőleg 5 %-ára csökkent. 4.89. A Bizottság egy – a Számvevőszék jelentését követően készített – belső elemzésben elfogadja, hogy a gabona- és a feldolgozottmarhahús-ágazatban más lehetőségek is alkalmazhatók az előfinanszírozás helyett. A „friss” (a valóságban fagyasztott) marhahús esetében azonban a Bizottság azzal indokolja az előfinanszírozás fenntartását, hogy ez lehetővé teszi az ilyen jellegű kivitelre alkalmazandó – magasabb mértékű – külön visszatérítés kifizetését; hogy a rendszer megszüntetése veszélyeztetné a marhahúskivitel ellenőrzését; továbbá, hogy előfinanszírozás hiányában a vállalatok kártalanítása céljából növelni kellene a visszatérítések mértékét, ami külön terhet róna az Unió költségvetésére. 4.90. A Számvevőszék megítélése szerint alapjában véve hibás az olyan rendszer, amely a kivitel előtt akár négy hónappal is kifizetéseket folyósít azért, hogy korlátozott számú kereskedőnek magasabb mértékű, külön visszatérítést nyújtson, és hatékony ellenőrzést valósítson meg. 4.91. A Bizottság nem tett eleget a Parlament azon kérésének, hogy a megszabott határidőre javaslatokat nyújtson be az előfinanszírozás eltörlésére vonatkozóan. 4.87–4.91. A Bizottság tudomásul vette a Számvevőszék különjelentésében szereplő, az előfinanszírozási rendszerrel kapcsolatos kritikát, és a feltárt gyenge pontok orvoslása céljából cselekvési tervet hajtott végre. Az előfinanszírozás valójában olyan két ágazatra korlátozódott (marhahús- és gabona), ahol ez a támogatási mód egyelőre még szükségesnek bizonyult. Ezenfelül lerövidült az az időszak, amelyen belül a termékek előfinanszírozás alatt állhatnak, életbe léptek más egyszerűsítő hatású változtatások is, és néhány ellenőrzési eljárás felülvizsgálata is megtörtént. A Bizottság bejelentette, hogy bizonyos próbaidő lejárta után a módosított rendszer felülvizsgálatára kerül sor. Amint azt a Számvevőszék a 4.89. pontban megállapítja, a Bizottság szolgálatai 2004-ben belső elemzést készítettek, amelyben az előfinanszírozást kiváltó alternatív megoldásokat vázolták fel, viszont megállapították, hogy a rendszer esetleges eltörlését az annak helyettesítésére javasolt ellenőrzési rendszerek függvényében kellene végiggondolni. A Bizottság nemsokára befejezi a jelenlegi rendszer működésének elemzését, amely alapján véglegesíteni fogja a jövőbeni előfinanszírozási rendszerre vonatkozó javaslatát.

Burgonya-