HU    HU HU 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2010.5.12. 
SEC(2010) 595 végleges 
  
Ajánlás: 
A TANÁCS VÉLEMÉNYE 
Ciprus 2009–2013 közötti id őszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról 
HU 2   HU INDOKOLÁS  
1. E LŐZMÉNYEK  
A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az er ős, fenntartható, 
munkahelyteremtéshez vezet ő növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkit űzésén 
alapul. A Paktum 2005-ös reformja elismert e a Paktum eredményességét a költségvetési 
fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor a Pa ktum eredményességének és közgazdasági 
megalapozottságának fokozását és az államh áztartás hosszú távú fenntarthatóságának 
védelmét t űzte ki célul. Mindenekel őtt nagyobb rugalmasságot bi ztosított a túlzott hiány 
esetén követend ő eljárásra vonatkozó el őírások alkalmazásához, különösen a „kivételes 
körülmények” meghatározása és a túlzott hiány kiigazítására kit űzött határid ő megállapítása 
tekintetében. 
A költségvetési egyenleg  felügyeletének meger ősítéséről és a gazdaságpolitikák 
felügyeletér ől és összehangolásáról szól ó 1466/97/EK tanácsi rendelet1, amely a Stabilitási és 
Növekedési Paktum része, el őírja, hogy a tagállamoknak stabilitási vagy 
konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk a Tanács és a Bizottság részér e, és azokat évente 
aktualizálniuk kell. Azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) 
stabilitási programokat, azok a tagállamok pe dig, amelyek még nem vezették be a közös 
valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be. 
A Tanács a rendelettel összhangba n – a Bizottság ajánlá sa alapján, valamint a Gazdasági és 
Pénzügyi Bizottsággal folyta tott konzultációt követ ően – 2008. március 4-én véleményt 
fogalmazott meg Ciprus els ő stabilitási programjáról. Az aktualizált stabilitási vagy 
konvergenciaprogramok tekintetében a rendelet el őírása alapján a Bizottság értékeli, a fent 
említett bizottság pedig megvizsgálja azokat, és a fent meghatározott eljárást követve a Tanács megvizsgálhatja az aktualizált programokat.  
2. A
Z AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK EL ŐZMÉNYEI  
A Bizottság megvizsgálta Ciprus 2010. április 1-jé n benyújtott legújabb ak tualizált stabilitási 
programját, és a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el. 
Az aktualizált stabilitási programban szerepl ő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló 
feltételek meghatározás a céljából a következ ő bekezdések összefoglalják: 
(1) a Bizottság 2008. november 26-i közleményét (európai gazdaságélénkítési terv); 
(2) a Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak a kilé pési stratégiára vonatkozó 2009. október 20-
i következtetéseit;   
(3) az ország helyzetének a Stabil itási és Növekedési Paktum  prevenciós ága szerinti 
legújabb értékelését (a stabilitási program el őző változatáról alkotott tanácsi vélemény 
összefoglalása). 
                                                 
1 HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az ebben a szöve gben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhet ők 
el:  
http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm. 
HU 3   HU 2.1. A Bizottság 2008. november 26-i közleménye (európai gazdaságélénkítési terv)  
Tekintettel a pénzügyi piac okat és a világgazdaságot  sújtó példátlan mérték ű 2008/2009-es 
globális válságra, az Európai Bi zottság európai gazdaságélénkítési terv kidolgozását 
indítványozta2. A terv összehangolt anticiklikus makrogazdasági választ javasolt a válság 
kezeléséhez, amelynek középpontjában a gazdaság támogatása áll, az alábbi elemeket tartalmazó ambiciózus intézkedéscsomaggal: i. 200 milliárd EUR összeg ű azonnali 
költségvetési ösztönz ő (az EU GDP-jének 1,5 %-a), egyrészt a tagállamok költségvetésének 
170 milliárd EUR összeg ű növelése (az EU GDP-jének megközelít őleg 1,2 %-a), valamint az 
azonnali intézkedések támogatására re ndelkezésre bocsátott 30 milliárd EUR összeg ű uniós 
finanszírozás (az EU GDP-jének megközelít őleg 0,3 %-a) révén; valamint ii. a lisszaboni 
stratégiára épül ő elsőbbségi fellépések, amelyek célja, hogy a tagállamok gazdaságait – a 
potenciális növekedést el ősegítő strukturális reformintézkedések végrehajtásának 
folytatásával – a hosszú távú kihívásokhoz igazítsa. A terv különböz ő költségvetési 
ösztönzőket javasolt attól függ ően, hogy az egyes tagállamokban milyen az államháztartás 
fenntarthatósága és a versenyképesség. A költségvetési politikának, mindenekel őtt a jelent ős 
külső és bels ő egyensúlyhiánnyal jellemezhet ő, euroövezeten kívüli tagállamokban, 
alapvetően az egyensúlyi problémák kiigazítására ke ll irányulnia. A tervet az Európai Tanács 
2008. december 11-én elfogadta.  
2.2. A Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak a kilépési stratégiára vonatkozó 2009. 
október 20-i következtetései 
Miután megállt a gazdaság meredek visszaesése és megmutatkoztak a gazdaság 
élénkülésének, a pénzügyi piacok st abilizálódásának és a bizalom er ősödésének els ő jelei, a 
Tanács 2009. október 20-án arra a következteté sre jutott, hogy – bár az élénkülés egyel őre 
igen sérülékeny, így még nincs itt az ideje annak, hogy a kormányok megvonják a gazdaságnak és a pénzügyi ágaz atnak nyújtott támogatásokat – el ő kell készíteni a széles kör ű 
ösztönző politikákból történ ő kilépés összehangolt stratégi áját. Egy ilyen stratégiának 
egyensúlyt kell teremtenie a stabilizáció és  a fenntarthatóság követelménye között, és 
figyelembe kell vennie a különböz ő politikai eszközök kölcsönhatá sait, valamint a globális 
szinten folytatott megbeszéléseket. A stratégia miel őbbi kidolgozása és bejelentése 
hozzájárulna a középtávú politik ákba vetett bizalom meger ősítéséhez és a várakozások 
megalapozásához. Az európai gazdaságélénkítési tervben szerepl ő ösztönző intézkedések 
megszüntetése mellett jelent ős költségvetési konszolidáció ra is szükség van az 
adósságnövekedés megállításához és a tendencia esetleges megfordításához, valamint a stabil 
költségvetési pozíciók helyre állításához. Rövid távon is növelni kell az államháztartás 
hatékonyságát és eredményességét, valamint fokozn i kell a strukturális reformokat, mert ezek 
hozzájárulnak a potenciális kibocsátás növeke déséhez és az adósság csökkentéséhez. A 
Tanács az alábbi elvekr ől állapodott meg a költségvetési kilé pési stratégia tekintetében: i. a 
kilépési stratégiát a Stabilitási és Növekedé si Paktum következetes végrehajtásának keretében 
össze kell hangolni az egyes országok között;  ii. az egyes országok sajátos helyzetének 
figyelembevétele mellett a költségvetési ösztönz őket idejében meg kell  szüntetni; iii. a 
költségvetési konszolidáció ütemét ambiciózusan kell megállapítani, és a legtöbb tagállamban 
strukturális értelemben jóval meg kell ha ladnia az évente a GDP 0,5 %-ában megjelölt 
referenciaértéket; és iv. a st ratégia hitelességét  az államháztartás színvonalának és a 
foglalkoztatás és a potenciáli s növekedés emelésére irányul ó ambiciózus strukturális 
erőfeszítéseknek a fokozását célzó int ézkedésekkel kell alátámasztani.  
                                                 
2 A Bizottság 2008. november 26-i közleménye az Európai Tanácsnak. 
HU 4   HU 2.3. Az el őző változatról alkotott tanácsi véleményben szerepl ő értékelés 
2009. április 3-i véleményében a Tanács a következ őkben foglalta össze értékelését a 
stabilitási program 2008–2012 közötti id őszakot felölel ő előző változatáról. A Tanács 
következtetése szerint „az európai gazdas ágélénkítési tervvel összhangban 2009-ben 
elfogadott jelent ős költségvetési ösztönz ő intézkedések következtében a költségvetési 
irányvonal 2009-ben expanzív  lesz. Az ezt követ ő években a költsé gvetési egyenleg 
várhatóan tovább romlik. A költsé gvetési szigor ennek megfelel ő lazulása nem t űnik 
indokoltnak a viszonylag kedvez ő gazdasági kilátásokra és a nagy küls ő egyensúlytalanságra 
tekintettel. Emellett a gl obális gazdasági környezet er ős romlása miatt a költségvetési 
stratégiához jelent ős lefelé mutató kockázatok kapcsolódnak, tekintettel arra, hogy a program 
makrogazdasági forgatókönyvének alapjául kedvez ő növekedési feltételezések szolgálnak. A 
magas küls ő egyensúlytalanságok fényében kiemelt fontosságú a körültekint ő politika 
folytatása és a költségvetés fenntarthatóságának er ősítése. Ezért a cipr usi költségvetési 
politika számára az egyik f ő kihívást a folyó kiadások ellen őrzése és a prociklikusság 
elkerülése jelenti. Ezenfelü l az egyensúlyhiánnyal szembesül ő gazdaság zökken őmentes 
kiigazításának alátámasztása érdekébe n is fontos az államháztartás min őségének fokozása.” 
Ezen értékelés alapján a Tanács felkérte Cipr ust arra, hogy „i. az euró pai gazdaságélénkítési 
tervvel összhangban, a Stabilitási  és Növekedési Paktum kere tében hajtsa végre a 2009-es 
költségvetési politikát a terve zett módon, ugyanakkor kerülje el az  államháztartásnak a célhoz 
képesti további romlását 2009-ben; ii. a rendezett költségvetési egyenleg középtávú 
biztosítása érdekében 2010-ben és az azt követ ő években – a kiadások növekedésének 
visszafogása révén – fordítsa vi ssza a költségvetési hiány el őre jelzett növekedé sét; iii. az 
elöregedésnek az állami kiadás okra gyakorolt várható hatására tekintettel a nyugdíj- és az 
egészségügyi rendszer reformjának folytatása ré vén szilárdítsa meg az államháztartás hosszú 
távú fenntarthatóságát”. 
HU 5   HU Ajánlás: 
A TANÁCS VÉLEMÉNYE 
Ciprus 2009–2013 közötti id őszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődésre, 
tekintettel a költségvetési e gyenleg felügyeletének meger ősítéséről és a gazdaságpolitikák 
felügyeletér ől és összehangolásáról szóló, 1997. jú lius 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre3 és 
különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére (SP esetén), 
tekintettel a Bizottság ajánlására, a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságga l folytatott konzultációt követ ően, 
A KÖVETKEZ Ő VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG: 
(1) A Tanács [2010. hónap nap]-án/-én megvizsgálta Ciprus 2009–2013 közötti 
időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. 
(2) 2009-ben a gazdasági te vékenység 1,7%-kal sz űkült. Az elmúlt harmincöt év során 
ez az els ő alkalom, hogy Ciprus negatív növek edést tapasztalt. A gyenge hazai 
kereslet és a kedvez őtlen külső környezet súlyos teherként nehezedett a növekedésre. 
Mindenekel őtt a háztartásoknak a szigorú h itelezési feltételekkel párosuló 
nagymérték ű eladósodottsága, a romló munkaer ő-piaci kilátások és  a bizalmat érint ő 
negatív hatások miatt csökkent a magánfogyasztás. Ezzel párhuzamosan a 
beruházások is er ős korrekción estek át, az inga tlan iránti külföldi kereslet 
csökkenése, alacsony kapacitáskihasználás és a társasági mérl egek átalakítása 
közepette. A kormányzati fogyasztás volt a ga zdaságot támogató egyetlen keresleti 
tényező, részben az európai gazdas ágélénkítési tervvel összhangban végrehajtott, a 
GDP 1,5%-át kitev ő ösztönz ő csomagnak köszönhet ően. E diszkrecionális 
intézkedések mellett a gazdaság sz űkülése, az eszközkonjunktúr a fokozatos kifutása 
és a kevésbé adóintenzív összetétel ű növekedés jelent ős nyomást gyakorolt az 
államháztartásra. Ennek eredményeként az államháztartás a 2008-ban a GDP 0,9%-át 
kitevő többletből a GDP 6,1%-át kitev ő hiányba fordult át. A válság rávilágított a 
nagy küls ő egyensúlytalanságok felhalmozódására is, ami nemcsak a magánszektor 
alacsony nettó megtakarításait tükrözi, ha nem az államháztartás nettó egyenlegének 
és a versenyképességnek a romlását is. A gyenge hazai kereslet és a lanyha küls ő 
helyreállás várhatóan károsan hat az élénkülési kilátásokra. Az el őrejelzések szerint a 
GDP-növekedés 2010-ben kisebb mértékbe n ugyan, de tovább zsugorodik, majd 
                                                 
3 HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az ebben a szöve gben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhet ők 
el: 
 http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm. 
HU 6   HU 2011-ben valamelyest helyreáll. Ciprus tehát középtávon azzal a kihívással néz 
szembe, hogy a törékeny globális gazdas ágélénkülés közepette ösztönözze a 
növekedést, és egyúttal körültekint ő költségvetési politika fenntartásával kezelje a 
fennálló makrogazdasági egyensúlyhiányt. Ho sszú távon az ország azzal szembesül, 
hogy a népesség elöregedésére tekintettel meg kell er ősíteni az államháztartás 
fenntarthatóságát.  
(3) Bár a GDP-nek a válság során megfigyelt csökkenése jórészt ciklikus, a potenciális 
kibocsátás szintjére is negatív hatással volt. Emellett a válság a beruházások visszaesése, a hitelhez jutás nehézségei és a növekv ő strukturális munkanélküliség 
révén középtávon befolyásolhatja a potenciál is növekedést is. A gazdasági válság 
hatása továbbá súlyosbítja a népesség elöreg edésének a potenciális kibocsátásra és az 
államháztartás fenntarthatóságára gyakorol t negatív hatását. Ennek ismeretében a 
potenciális növekedés támogatása céljából elengedhetetlen a strukturális reformok 
ütemének felgyorsítása. Ciprus számára különösen fontos, hogy reformokat hajtson 
végre a munkaer őpiac terén, mindenekel őtt, hogy fokozza az egész életen át tartó 
tanulás lehet őségeit, tekintettel az alacsonyabb képzettség ű, idősebb munkavállalókra 
és a munkanélküliekre, valamint biztosítsa a m űszaki és szakképzés tervezett 
reformjának id őben történ ő eredményes végrehajtását. Ezenfelül jobban össze kell 
hangolni a bérnövekedést és a termeléke nységet, a foglalkoztatásnövekedést és a 
versenyképességet.  
(4) A program alapjául szolgáló makr ogazdasági forgatókönyv azzal számol, hogy a 
reál-GDP növekedése a 2009-es -1,7%-ró l 2010-re 0,5%-ra emelkedik, majd a 
programid őszak hátralev ő részében átlagosan közel 2,6%-ra er ősödik. A jelenleg 
rendelkezésre álló információk
4 fényében úgy t űnik, hogy a forgatókönyv a teljes 
programid őszakra optimista növekedési feltétel ezéseken alapul. Különösen, mivel a 
magánfogyasztás a várakozások szerint kedvez ő trendet követ, amelyet a némileg 
optimista foglalkoztatás- és bérnöveke dési feltételezés vezérel. A program 
előrejelzése alapján az építési beruházás ok reálnövekedése rövid távon negatív 
marad, majd a programid őszak második felében er őre kap. Az el őretekintő mutatók 
azonban középtávon az építési ágazatban er ősebb korrekciós pályára utalnak a 
programban tervezettnél. Ezenfelül a javu ló gazdasági kilátások ellenére a 
programban foglalt makrogazdaság i forgatókönyv szempontjából nem 
elhanyagolható lefelé mutató kockázat okat von maga után az, hogy Ciprus f ő 
kereskedelmi partnereinek gazdaságél énkülése sérülékeny. 2009-ben a gazdaság 
szűkülése miatt so r került a küls ő hiány jelent ős, bár részleges korrekciójára, amely 
ennek ellenére a GDP 8,5%-ával magas mara dt, és a program szerint az import várt 
fellendülésével 2013-ra újra er őteljesen megnövekszik, a GDP 12,9%-ára. A küls ő 
egyensúlytalanság középtávon valószín űleg nyomást gyakorol a gazdasági 
növekedésre. Az állami szektor jelent ős költekezését külföldi hitelek vagy hazai 
magánmegtakarítások révén kellene finans zírozni. Ezért a folyó fizetési mérleg 
egyensúlyhiányának kiigazítása vagy magasabb költség ű hitelfelvételt, vagy 
jelentősebb magánszektorbeli megtakar ításokat igényel. Ez utóbbi a 
magánfogyasztás és beruházások alacs onyabb szintje miatt kisebb mérték ű 
kibocsátásnövekedéssel járna (kiszor ító hatás). A program inflációs el őrejelzése 
valószerűnek tűnik.  
                                                 
4 Az értékelés a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi el őrejelzését és más, azóta elérhet ővé vált 
információkat is figyelembe vesz.   
HU 7   HU (5) A program szerint az államháztartá si hiány a 2008-ban a GDP 0,9%-át kitev ő 
többletről erőteljesen, a GDP 6,1%-át kitev ő hiányra romlott 2009-ben, ami 
nagymértékben tükrözi a válság államháztar tásra gyakorolt hatását, de hozzájárultak 
a GDP 1,5%-ának megfelel ő ösztönző intézkedések is, amelyeket a kormány az 
európai gazdaságélénkítési tervvel ö sszhangban hozott. A program alapján a 
költségvetési politika restriktív lesz, azzal a céllal, hogy a feltételezett növekedési 
forgatókönyv mellett 2013-ig megsz űnjön a túlzott hiány. 
(6) Az aktualizált program szerint a 2010- es költségvetési cél a GDP 6%-át kitev ő hiány. 
A 2010. évi (a parlament által 2009. decem ber 24-én jóváhagyott) költségvetési 
törvény a 2009-re becsült, nagyjából a GDP 3%-át kitev ő hiány alapján a GDP 4,5%-
ának megfelel ő hiányt célzott meg. Mivel a 2009-es eredmény végül a GDP 6%-ának 
megfelelő hiány volt, a költségvetési törvényb ől még magasabb hiány következik. A 
program mindazonáltal tartalmaz olyan int ézkedéseket, amelyek célja a költségvetés 
további romlásának megállítása és a hián y stabilizálása a 2009-es szinten. Az 
aktualizált program a 2009-es eredményh ez képest 2010-ben a GDP-arányos bevétel 
körülbelül 1,25 százalékponttal történ ő emelkedésére számít. Az állami kiadások 
várhatóan GDP-arányosan 1,25 száz alékponttal emelkednek. Az els ődleges kiadások 
a tervek szerint tovább emelkednek, f őként a szociális transz ferek, támogatások és a 
közszféra béreinek további emelése révén. Az aktualizált program alapján a kamatfizetések folytatják csökken ő pályájukat, és a növekv ő adósságállomány 
ellenére GDP-arányosan 0,25 százalékponttal visszaesnek. Az állami beruházások a 
tervek szerint a 2009-es szinten maradnak. Összességében a programban szerepl ő, a 
strukturális egyenleggel mért (azaz a ci klikusan kiigazított, egyszeri és egyéb 
átmeneti intézkedések nélküli) költs égvetési politikai irányvonal 2010-ben 
nagyságrendileg a GDP 0,5%-ával szigorodik.  
(7) A program középtávú költs égvetési stratégiájának f ő célja, hogy az államháztartási 
hiány 2013-ra a GDP 3%-ában meghatározo tt referenciaérték alá csökkenjen. A 
program el őrejelzése szerint a nominális költségvetési hiány 2011-ben a GDP 4,5%-
ára csökken (az el őző évi 6,1%-ról), majd 2012-ben 3,4%-ra, és végül 2013-ban 
elérheti a 2,5%-ot. Az els ődleges egyenleg várhatóan hasonló pályát követ és az 
időszak végére egyensúlyi helyzetet ér el, a 2010-ben a GDP 3,7%-át kitev ő
 
hiányról. A közösen megállapított módszerta n alapján számított strukturális hiány 
2010 után tovább javul, és 2011-ben eléri a GDP mintegy 3,5 %-át, majd 2012-ben 
valamivel 3% alatt, míg 2013-ban 2,25 % lesz. Az éves költségvetési er őfeszítés 
átlagosan a GDP 0,75%-át éri el a 2010–2013 közötti id őszakban. A kiigazítás el őre 
ütemezettnek t űnik, bár a 2010-ben meghozott intézk edések teljes hatása 2011-ben 
bontakozik ki. Ezenkívül az európai gazd aságélénkítési terv keretében hozott 
intézkedéseket csak 2010 végén szüntetik meg. A konszolidációt f őként a 
költségvetés bevételi oldalán tervezik megvalósítani, amely az el őrejelzések szerint 
2010–2013 között GDP-arányosan 2,6 százalékponttal emelkedik, míg a kiadások visszaszorítása további e gy százalékpontos hozzájárulás t jelent. A bevételoldali 
intézkedések közé tartozik az adócsalás elleni küzdelem, a várostervezési amnesztia, a kőolajtermékek minimális jövedéki adóján ak összehangolása és csökkentett héa 
alkalmazása élelmiszerekre és gyógysze rekre valamint a félkormányzati 
szervezetekt ől származó osztalékbevételek. A kiadásoldali intézkedéseket illet ően a 
program szerinti kiigazítás zömében a m űködési kiadások ellen őrzéséből és a folyó 
transzferek csökkentéséb ől ered. Amennyiben a szociális partnerek között 
konszenzus alakul ki, a program a szociális tr anszferek célzottságát  és a közszférában 
a bérnövekedés nagyságának és ütemének  visszafogását soro lja a konszolidáció 
HU 8   HU kiadáskategóriái közé. Az aktualizált program meger ősíti az elkötelezettséget az 
országspecifikus középtávú költségvetési célkit űzés mellett, amely strukturális (azaz 
ciklikusan kiigazított, egyszer i és egyéb átmeneti intézkedések nélküli) értelemben 
kiegyensúlyozott költségvetési  egyenleg. A középtávú célkit űzés megfelel ően 
tükrözi a Paktum célkit űzéseit. A program hiánycéljai hoz kapcsolódó strukturális 
egyenlegek alapján a középtávú célkit űzést nem érik el a programid őszakon belül.  
(8) A költségvetés teljesítménye a programban el őre jelzettnél rosszabbul is alakulhat. 
Úgy tűnik, az aktualizált változatban el őre vetített makrogazdasági forgatókönyv a 
teljes programid őszak tekintetében optimista növekedési feltételezéseken alapul. A 
bevételi oldalon az államháztartá s kockázatai –különösen 2010–2011-ben – 
nagyobbak, mint az el őző években, és egyrészt a gazdasági növekedés er ősebb 
visszaeséséhez, másrészt ahhoz kapcso lódnak, hogy a növekedés összetételében 
kisebb lehet az adóbevételek aránya. A várt lassú gazdaságélénkülésre és a belföldi 
kereslet közkiadások növelése révén történ ő ösztönzésére irányuló nyomásra 
tekintettel a kiadások esetleges túllépésének kockázata nem elhanyagolható. Ezek a kockázatok f őleg a pótköltségvetések év közbeni elfogadásának gyakorlatához 
kapcsolódnak, amely a források szándékolt átcsoportosításán túl a folyó kiadások 
növekedéséhez vezetett. Ezenfelül a mú ltbeli teljesítmény alapján és célkövet ő 
mechanizmus hiányában, valamint a némileg optimista foglalkoztatással (és munkanélküliséggel) kapcsolatos növekedési el őrejelzések fényé ben a szociális 
transzferek a vártnál magasabbak lehetnek.  
(9) A bruttó államadósság 2009-ben várhatóan a GDP 56,2%-a lesz, az el őző évi 48,4%-
ot követően. A hiány emelkedése és a GDP-növekedés visszaesése mellett a GDP-
arányosan 1 százalékpontot kitev ő SFA-tételek is hozzájá rultak az adóssághányad 
emelkedéséhez. Ez utóbbi a kormányza ti eszközök felhalmozódását tükrözi, 
amelynek oka a 2010. január elején felmerül ő kötelezettségek teljesítése érdekében 
történő 2009. év végi túlfin anszírozás volt. Az adóssághányad a programid őszak alatt 
várhatóan emelkedik, f őként a folytatódó, bár csökken ő elsődleges hiányok miatt. Az 
adóssághányad 2010-ben meghaladj a a GDP 60%-ában meghatározott 
referenciaértéket, és az el őrejelzés szerint a programid ő
szak során felette marad. A 
becslések alapján 2011-ben és 2012-ben a GDP 63%-a körüli értékre emelkedik, 
majd lassan csökkenésnek indul. A költs égvetési célokhoz és a makrogazdasági 
forgatókönyvhöz kapcsolódó negatív kockáza tokra tekintettel az adóssághányad a 
program el őrejelzéseinél valószín űleg szintén kedvez őtlenebbül alakul.   
(10) A népesség elöregedésének hossz ú távú költségvetési hatása jelent ősen meghaladja 
az uniós átlagot, f őként a GDP-arányos nyugdíjkiadá sok viszonylag nagy mérték ű 
emelkedése miatt az elkövetkez ő évtizedekben, ami részbe n annak tulajdonítható, 
hogy a nyugdíjrendszer még nem egészen kifo rrott. A program foglalkozik a 2009 
áprilisában bevezetett nyugdíjreformmal , amely várhatóan kissé csökkenti a 
nyugdíjkiadások emelkedését, és jelent ősebb mértékben növeli a 
társadalombiztosítási járulékokat. A refo rm javítana a nyugdíjrendszer hosszú távú 
egyenlegén és csökkentené a fenntarthatóság  kockázatait, ugyanakkor nincs hatása az 
átfogó értékelésre. A programban becs ült 2009. évi költségvetési egyenleg 
súlyosbítja a népesség elöregedésének  a fenntarthatósági résre gyakorolt 
költségvetési hatását. Az els ődleges egyenleg középtávú javu lásának biztosítása és az 
elöregedéssel kapcsolato s kiadások – különösen a nyugdíj- és az egészségügyi 
kiadások – el őrevetített növekedésének megfékezésér e irányuló további intézkedések 
végrehajtása hozzájárulnának , az államházt artások fenntarthatóságával kapcsolatos – 
HU 9   HU a Bizottság 2009. évi fenntar thatósági jelentésében5 magasnak becsült – kockázatok 
csökkentéséhez. A középtávú adósság-el őrejelzések – amelyek szerint a GDP 
növekedési üteme csak fokozatosan fog visszaállni a válság el őtt várt értékekre és az 
adóhányad a válság el őtti szintre tér majd vissza, va lamint magukban foglalják az 
elöregedéssel kapcsolatos kiadások várt növekedését – azt mutatják, hogy a 
programban felvázolt költségvetési stratégia ebben a formában és változatlan politika mellett nem elégséges a GDP-ará nyos adósságráta 2020-ig történ ő stabilizálásához. 
(11) Az utóbbi években Ciprus  túlteljesíte tte költségvetési célja it, bár élénk gazdasági 
tevékenységgel és adóintenzív növekedési  összetétellel jellemzett környezetben. A 
költségvetési keretet a közelmúltban javíto tták a pénzügyi irányítási elszámolási 
rendszer elfogadásával, a hároméves középtá vú költségvetési keret és a program- és 
teljesítményalapú költségvetés-te rvezés fokozatos bevezetésével. A 
pótköltségvetések év közbeni elfogadásá nak eddigi gyakorlata azonban a források 
szándékolt átcsoportosítását meghaladó mértékben vezetett a folyó kiadások növekedéséhez. A program szerint az új köl tségvetési keret – amint teljes mértékben 
végrehajtják – várhatóan véget vet majd ennek a gyakorlatnak, valamint eredményesebb és hatékonyabb költségvetési eljárást eredményez, hozzájárulva ezzel 
a kiadások megfékezéséhez. Az új költségvetési eljárás ugyanakkor megfelel ő alapot 
teremt a kiadások átcsoportosításához a növekedést ösztönz ő tevékenységek javára, a 
nemzeti reformprogramban meghatározott pr ioritásokkal összhangban. Az új keret 
azonban még a végrehajtás korai szakaszában  van, és várhatóan csak 2012-ben lép 
teljesen érvénybe. Hatása ezért csak középtávon nyilvánulhat meg. Az államháztartás 
sikeres és tartós konszolidációjáho z elengedhetetlen az új keret id őben történ ő 
alkalmazása. 
(12) Az államháztartás színvonalát illet ően a program elismeri, hogy fontos eszköz a 
potenciális növekedés támogatása és az államháztartás hosszú távú 
fenntarthatóságának biztosítása érdekébe n. A program figyelembe veszi a középtávú 
költségvetési keret és a program- és te ljesítményalapú költsé gvetés-tervezés teljes 
végrehajtásának hatását, azaz a források jobb, a kiemelt fontosságú, növekedést ösztönző területekre irányuló elosztását , a nem termelékeny kiadások jobb 
ellenőrzésével együtt. A kiadási oldalon a pr ogram áttekinti a köz- és a magánszféra 
közötti partnerség révén történ ő infrastruktúra-fejlesztést célzó közelmúltbeli 
projekteket, valamint az alap- és kö zépfokú oktatásban a fokozott számítógép 
használat és a kutatás és a fels őoktatási intézmények fejlesz tése révén az oktatás 
javítására irányuló intézkedés eket. Az aktualizált program  kitér az állami kórházak 
önálló egységekké történ ő átalakítására szánt forrásokra, valamint a nemzeti 
egészségügyi program elfogadására, amelyne k célja a szabályozott versenyen és a 
költségvisszafogáson keresztüli hatékonyságnövelés. Ez alapvet ően fontos eszköznek 
tűnik a népesség elöregedéséhez kapc solódó feltételezett kiadásnövekedés 
ellenőrzésére. A bevételi oldalon a program hangsúlyozza a középtávú költségvetési 
keret bevezetésének pozitív hatását,  amelyet a középtávú bevételi el őrejelzések 
pontosságának és érzékenységének javítá sára gyakorol. A hatóságok megjegyzik, 
                                                 
5 Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács 
felhívja a tagállamokat, hogy a soron következ ő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák 
figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákr a”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a 
Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következ ő 
fenntarthatósági jelentéshez megfelel ő időben – további módszereket dolgozzanak ki az 
államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának  értékeléséhez”, amelye t 2012-re terveznek. 
HU 10   HU hogy az utóbbi években az adórugalma sság eszközkonjunktúrának köszönhet ő 
volatilitása miatt az eszközárak és a GDP-növekedés összetételi hatásának figyelembevétele érdekében kiigazították a bevételi el őrejelzéseket. A program 
említést tesz az adókedvezmény rendszerének hatóságok általi folyamatos megfigyelésér ől is, annak érdekében, hogy a munka kifizet ődő legyen, ugyanakkor 
biztosítva a kiszolgáltatott társad almi csoportok támogatását is.  
(13) Összességében, figyelembe véve a költségvetési célok fent említett kockázatait, az 
ösztönző költségvetési politika 2010-ben történ ő fenntartására irányuló stratégia az 
európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban lév őnek tekinthet ő. Mindazonáltal a 
gazdasági válság kedvez őtlen hatásai nyomán az államháztartási hiány 2010-ben a 
GDP 6%-a marad, majd ezt követ ően fokozatosan csökken a 3%-os referenciaérték 
alá. A programban lév ő stratégia a 2010–2013 közötti id őszakban GDP-arányosan 
0,75 százalékpontos éves átlagos költségvetési er őfeszítést irányoz el ő, ez azonban 
lefelé mutató kockázatoknak van ki téve. Ezért a kockázatok fényében el őfordulhat, 
hogy a költségvetési er őfeszítés nem lesz elegend ő ahhoz, hogy a hiányt a tervek 
szerint 2013-ra a GDP 3%-ában meghatá rozott referenciaérték alá csökkentsék. 
Ezenfelül úgy t űnik, hogy a programban szerepl ő konszolidációs stratégia összetétele 
nagyrészt a bevételnövel ő intézkedéseken alapul, míg a kiadások visszafogása 
minimális. A program el őrejelzése szerint a GDP-ará nyos kiadási hányad 2013-ban a 
2009-es eredménynél magasabb szinten stab ilizálódik. Még mindig tárgyalnak a 
szociális partnerekkel azokról az intézkedésekr ől, amelyekkel ez a helyzet 
megfordítható, és ezért megva lósításuk feltételei és id őzítése kockázatoknak van 
kitéve. Következésképp el őfordulhat, hogy az adóssághányad alakulása, amely a 
tervek szerint 2010-t ől meghaladja a GDP 60%-át, szintén kedvez őtlenebb lesz az 
aktualizált programban el őrevetítettnél. 
(14) Ami a stabilitási és konvergenciapr ogramok magatartási k ódexében meghatározott 
adatszolgáltatási követelményeke t illeti, a program minden el őírt és nem kötelez ő 
adatot megad. 
Általános következteté sként megállapítható, hogy Ciprus  államháztartása a gazdasági 
visszaesés és az európai gazdaságélénkíté si tervvel összhan gban elfogadott jelent
ős ösztönz ő 
intézkedések miatti expanzív költségvetési irányvonal hatására jelent ősen romlott. Ennek 
eredményeképp a költségvetési egyenl eg a 2008-ban a GDP 0,9%-át kitev ő többletből 2009-
ben a GDP 6,1%-át kitev ő hiányba fordult át. A program 2010-ben kezd ődő konszolidációs 
pályát vázol fel, amelynek célja, hogy az ál lamháztartási hiányt 2013-ra a GDP 3%-ában 
meghatározott referenciaérték alá szorítsa. Mindazonáltal a kiigazítást f őként a költségvetés 
bevételi oldaláról tervezik elérni, míg a GDP-a rányos kiadási hányad az eddigi legmagasabb 
szinten marad. Emellett a törékeny globális gazdaságélénkülés miatt a költségvetési 
stratégiához jelent ős lefelé mutató kockázatok kapcsolódnak, tekintettel arra, hogy a program 
makrogazdasági forgatókönyvének alapjául optimis ta növekedési feltételezések szolgálnak. A 
nagy bels ő és külső egyensúlyhiány fényében kiemelt figyelemmel kell kezelni a körültekint ő 
politika folytatását és a költs égvetés fenntarthatóságának er ősítését. A konszolidációs tervek 
és a költségvetési célkit űzések megvalósításának ezért alapvet ő eszköze lenne a folyó 
kiadásoknak a hatékony többéves költségvetési  keret végrehajtásán keresztül történ ő 
ellenőrzése. Ezenkívül az államháztartás színvonal ának további fokozása azért is fontos, hogy 
a makrogazdasági egyensúlytalanságok fényé ben alátámasztható legyen a gazdaság 
zökkenőmentes kiigazítása, nevezetesen a potenciális GDP emelése, a versenyképesség 
fokozása és a küls ő egyensúlytalanság további sz űkítése révén.  
HU 11   HU A fenti értékelés alapján Cipr us felkérést kap arra, hogy: 
i. legfeljebb a GDP 6%-ában korlátozza a 2010. évi hiányt, szükség esetén a 
konszolidációs intézkedések meger ősítésével, f őként ha a makrogazdasági 
fejlemények a program forgatókönyvénél kevésbé kedvez őnek bizonyulnak, és 
időben hozzon intézkedéseket egy kiadás orientáltabb konszo lidációs stratégia 
meghatározása érdekében; a bejelentett költségvetési er őfeszítéseken túl ragadjon 
meg minden alkalmat arra, hogy felgyorsíts a a költségvetési konszolidációt és a 
bruttó államadósság arányának csök kenését a referenciaérték felé; 
ii. a költségvetési célok be tartásának biztosítása és a kiadások szigorú középtávú 
korlátozása érdekében a tervek  szerint hajtson végre hatékony többéves költségvetési 
keretet;  
iii. az elöregedéssel kapcsolatos kiadások el őrevetített növekedésének megfékezése 
érdekében a nyugdíj- és egészségügyi kiadások visszafogására irányuló 
reformintézkedések végrehajtásával javítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát. 
HU 12   HU Kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési el őrejelzések összehasonlítása  
    2008 2009 2010 2011 2012 2013 
SP 2010. április 3,6 -1,7 0,5 1,5 3,0 3,2 
BIZ 2010. 
május 3,6 -1,7 -0,4 1,3 n.a. n.a. Reál-GDP 
(%-os változás) SP 2009. 
február 3,8 2,1 2,4 3,0 3,2 n.a. 
SP 2010. április 4,4 0,2 2,7 2,0 2,0 2,0 
BIZ 2010. 
május 4,4 0,2 2,7 2,5 n.a. n.a. HICP-infláció 
(%) SP 2009. 
február 4,4 2,0 2,5 2,5 2,5 n.a. 
SP 2010. április 2,9 -1,3 -2,4 -2,5 -1,6 -0,5 
BIZ 2010. 
május 3,4 -0,7 -2,1 -1,6 n.a. n.a. Kibocsátási rés1 
(a potenciális GDP %-ában)  SP 2009. 
február 0,8 -0,1 -0,6 -0,5 -0,2 n.a. 
SP 2010. április -17,7 -8,5 -11,5 -12,2 -12,6 -12,9 
BIZ 2010. 
május -17,6 -8,2 -6,8 -6,7 n.a. n.a. A külfölddel szembeni nettó 
finanszírozási 
képesség/finanszírozási igény 
(a GDP %-ában) SP 2009. 
február -12,4 -12,1 -11,5 -10,9 -10,2 n.a. 
SP 2010. április 43,5 40,3 41,6 42,8 43,6 44,2 
BIZ 2010. 
május 43,5 40,3 41,2 41,3 n.a. n.a. Államháztartási bevétel 
(a GDP %-ában) SP 2009. 
február 45,3 43,8 44,0 44,4 44,8 n.a. 
SP 2010. április 42,6 46,4 47,6 47,2 47,0 46,7 
BIZ 2010. 
május 42,6 46,4 48,3 49,0 n.a. n.a. Államháztartási kiadás 
(a GDP %-ában) SP 2009. 
február 44,3 44,6 45,5 46,3 47,1 n.a. 
SP 2010. április 0,9 -6,1 -6,0 -4,5 -3,4 -2,5 
BIZ 2010. 
május 0,9 -6,1 -7,1 -7,7 n.a. n.a. Államháztartási egyenleg 
(a GDP %-ában) SP 2009. 
február 1,0 -0,8 -1,4 -1,9 -2,2 n.a. 
SP 2010. április 3,7 -3,6 -3,7 -2,1 -1,0 0,1 
BIZ 2010. 
május 3,7 -3,6 -4,4 -4,8 n.a. n.a. Elsődleges egyenleg 
(a GDP %-ában) SP 2009. 
február 3,9 1,5 0,8 0,2 -0,2 n.a. 
SP 2010. április -0,2 -5,6 -5,1 -3,5 -2,8 -2,3 
BIZ 2010. 
május -0,4 -5,8 -6,3 -7,1 n.a. n.a. Ciklikusan kiigazított 
egyenleg1 
(a GDP %-ában)  SP 2009. 
február 0,7 -0,8 -1,2 -1,7 -2,1 n.a. 
SP 2010. április -0,2 -5,6 -5,2 -3,6 -2,9 -2,3 
BIZ 2010. 
május -0,4 -5,8 -6,3 -7,1 n.a. n.a. Strukturális egyenleg3 
(a GDP %-ában)  SP 2009. 
február 0,7 -0,8 -1,2 -1,7 -2,1 n.a. 
SP 2010. április 48,4 56,2 61,0 63,2 63,1 62,3 
BIZ 2010. 
május 48,4 56,2 62,3 67,6 n.a. n.a. Bruttó államadósság 
(a GDP %-ában) 
SP 2009. 49,3 46,8 45,4 44,2 44,2 n.a. 
HU 13   HU február 
Megjegyzések : 
1Kibocsátási rések és ciklikusan kiigazított egyenlegek  a programok szerint, ahogy a Bizottság szolgálatai a 
programokban szerepl ő információk alapján újraszámították. 
2A 2009–2013 közötti id őszakra vonatkozóan 2,0%-os, 2,8%-os, 2,8%-o s, 2,8%-os és 2,8%-os becsült potenciális 
növekedés alapján. 
3Ciklikusan kiigazított egyenleg, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül. Egyszeri és egyéb átmeneti 
intézkedések a program legújabb változata szerint 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben 0,1% (mind hiánycsökkent ő). A 
Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi el őrejelzésében nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések.  
Forrás : 
Stabilitási program (SP); a Bizo ttság szolgálatainak 2010. tavaszi el őrejelzése (BIZ); a Bizottság szolgálatainak 
számításai.