A COVID-19 vírusválság példa nélküli egészségügyi válsághelyzetet okoz. A válság globális szintű komoly veszélyt jelent, amely Európára nézve is jelentős következményekkel jár.

2020-ban megjelenő közvetlen hatások egy részét azonban ellensúlyozni lehet olyan időszerű és hatékony politikai intézkedésekkel, amelyek enyhíthetik a reál-GDP-re gyakorolt negatív hatást. Az uniós intézmények és a tagállamok a válság gazdasági hatásait enyhítő szakpolitikákon dolgoznak. A szakpolitikai intézkedések nem lesznek képesek megóvni az EU-t a Kínából jövő válság kedvezőtlen hatásaival szemben, ha sikerülne is, csak nagyon korlátozott mértékben a munkaerőt sújtó kínálatoldali sokkhatásoktól tudná megvédeni. Mindazonáltal az ilyen intézkedések komoly szerepet játszhatnak az alacsonyabb fogyasztói keresletből és a vállalkozások likviditáskorlátozottságából adódó kedvezőtlen hatások ellensúlyozásában. Együttesen ezek a csatornák a növekedésre gyakorolt hatásnak alig több mint a felét adják, ezért van mozgástér a gazdasági hatások enyhítésére. Összességében az alapforgatókönyv szerint a COVID-19 eredményeként a reál-GDP növekedés 2020-ban nulla vagy akár jelentősen negatív lesz. Az uniós intézmények és a tagállamok összehangolt gazdasági válaszának kulcsfontosságú szerepe van a gazdasági következmények enyhítésében.

Ezenkívül a (még) nem nehéz helyzetben lévő vállalkozások is részesülhetnek ilyen támogatásban, ha rendkívüli és előre nem látható körülmények – például a COVID-19 járvány – miatt sürgős likviditási szükségletekkel szembesülnek, a vonatkozó feltételeknek megfelelően, különös tekintettel a kedvezményezett által az állami kezességvállalásért vagy hitelért fizetendő ellentételezés mértékére.

Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok, azaz a Bizottságnak az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontján alapuló megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatása értelmében a tagállamok hitelgaranciák vagy kölcsönök formájában sürgős és átmeneti támogatást nyújthatnak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások valamennyi típusának. Az ilyen támogatás fedezheti a vállalkozások hathavi időszakra vonatkozó várható működési szükségletét.

Néhány tagállam már elfogadott vagy jelenleg készít elő olyan nemzeti intézkedéseket, amelyek az alapvető termékek rendelkezésre állását érintik. Az ilyen intézkedések, ha nem megfelelően kerülnek kialakításra, inkább súlyosbíthatják, mintsem enyhítik a problémákat, különösen akkor, ha a szóban forgó termékek határokon átnyúló értékesítésének korlátozására összpontosítanak ahelyett, hogy azokat a leginkább rászorulókhoz irányítanák mind az ország területén, mind Európa-szerte, elkerülve ugyanakkor a készletfelhalmozást, a pánikvásárlást és a nem elsődleges vagy akár kontraproduktív felhasználás révén történő pazarlást a szóban forgó tagállamon belül. Az ilyen negatív hatások valószínűleg még súlyosabbak lesznek, ha az egyéni védőeszközök és az orvostechnikai eszközök gyártása, behozatala és forgalmazása terén vezető vagy központi piaci pozícióval rendelkező tagállamok korlátozásokat vezetnek be. A tagállamok által a kivitel betiltására vagy szigorú korlátozására – egy esetben 1324 termékre, többek között paracetamolokra és orvostechnikai eszközökre – vonatkozó közelmúltbeli döntések hozzájárulnak a más tagállamokban tapasztalható hiányok kockázatához, és ezáltal veszélyeztetik az Európában élő emberek egészségét, ezért azokat sürgősen ki kell igazítani.

Negyedszer szükségessé válhat annak biztosítása, hogy hiány esetén orvosi és egyéni védőeszközöket tartalékoljanak a piacon, és eljuttassák azokat a leginkább rászorulóknak. E célból nemzeti intézkedésekre lehet szükség. Az orvosi és védőeszközökhöz való hozzáférést korlátozó, bármilyen tervezett nemzeti intézkedésről tájékoztatni kell a Bizottságot, amely az észrevételek megtétele érdekében tájékoztatja a többi tagállamot. Az összehangolt válasz lehetővé tétele érdekében a Bizottság közös munkacsoportot hoz létre. A Bizottság továbbra is biztosít minden szükséges koordinációt az információcsere megkönnyítése, valamennyi szükséges szinergikus hatás beazonosítása és annak érdekében, hogy hozzájáruljon a nemzeti intézkedések hatékony és következetes végrehajtásához. A nemzeti területen letelepedett vállalkozásokat semmilyen tagállami korlátozó intézkedés sem akadályozhatja meg abban vagy nem riaszthatja el attól, hogy uniós szintű közös közbeszerzési eljárásokban vegyenek részt.

Másodszor, a Bizottság a tagállamokkal és az Európai Gyógyszerügynökséggel karöltve a létrehozta a COVID-19 okozta esetleges gyógyszerhiányok nyomon követésével foglalkozó, végrehajtó irányítócsoportot. A Bizottság az orvostechnikai eszközökkel foglalkozó koordinációs csoport (MDCG) és alcsoportjai keretében is nyomon követi a helyzetet, például a különböző diagnosztikai eszközök rendelkezésre állását és teljesítményét, valamint a diagnosztikai vizsgálatokra vonatkozó különböző nemzeti megközelítésekkel kapcsolatos együttműködést. Végül folyamatos a kapcsolattartás a gyártók főbb szakmai szövetségével és más gazdasági szereplőkkel, páciensekkel, felhasználókkal, stb.

Annak elkerülése érdekében, hogy a gazdaságilag életképtelen vállalatokat mesterségesen a piacon tartsák, azok a vállalatok, amelyek az elmúlt 10 évben már részesültek ilyen támogatásban, általában nem jogosultak további támogatásra (az „először és utoljára” elv). A Bizottság azonban készen áll arra, hogy egyedi értesítést követően kivételes és előre nem látható körülmények – például a COVID-19 járvány – esetén elfogadja az e szabály alóli kivételeket.

Ezenkívül a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy célzott támogatási rendszereket vezessenek be a kkv-k és az állami tulajdonban lévő kisebb vállalatok számára, többek között annak érdekében, hogy legfeljebb 18 hónapig fedezzék sürgős likviditási szükségleteiket. A Bizottság például 2019 februárjában jóváhagyott egy 400 millió eurós írországi támogatási programot, amelynek célja a kkv-k sürgős likviditási, megmentési és szerkezetátalakítási szükségleteinek fedezése a brexitre való felkészülés keretében. Az ír hatóságok most átdolgozták ezt az intézkedést, hogy segítsenek a vállalatoknak megbirkózni a COVID-19 járvánnyal. Más tagállamokban, nevezetesen Finnországban, Franciaországban, Németországban, Lengyelországban és Szlovéniában, valamint Ausztria, Belgium és Spanyolország egyes régióiban már szintén léteznek hasonló támogatási rendszerek. A Bizottság készen áll arra, hogy szükség esetén segítséget nyújtson a többi tagállamnak hasonló programok gyors bevezetéséhez. Amennyiben a tagállamok a COVID-19 járvány kitörésére tekintettel növelni kívánják a jóváhagyott programok költségvetését, a költségvetés kevesebb mint 20 %-os növelését nem kell bejelenteni, és az ilyen növelést a tagállamok közvetlenül, a Bizottság további bevonása nélkül is végrehajthatják. A költségvetés több mint 20 %-os növeléséről szóló bejelentések esetében a Bizottság egyszerűsített értékelési eljárást fog alkalmazni.

Támogatás vállalkozásoknak a COVID-19 járvány miatt elszenvedett károk ellentételezésére

Az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésének b) pontja lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy jóváhagyja a tagállamok által a közvetlenül természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott állami támogatást.

Ahhoz, hogy egy esemény rendkívülinek minősüljön, i. előre nem láthatónak vagy nehezen előreláthatónak; ii. jelentős nagyságrendűnek/gazdasági hatásúnak; és iii. rendkívülinek, azaz a piac szokásos működési feltételeitől élesen eltérőnek kell lennie. A Bizottság úgy véli, hogy a COVID-19 járvány ilyen rendkívüli eseménynek minősül az EU-ban.

Az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti intézkedések meghatározott ágazatok (programok formájában) vagy egyedi vállalkozások támogatására irányulhatnak. Ezért ez a lehetőség hasznos lehet a tagállamok számára ahhoz, hogy a különösen súlyosan érintett ágazatokban (pl. légi közlekedés, turizmus és vendéglátás) működő valamennyi típusú vállalat számára programokat dolgozzanak ki, vagy meghatározott vállalatoknak egyedi támogatást nyújtsanak.

A tagállamok az ilyen rendszereket a korábbi tapasztalatokra és joggyakorlatra támaszkodva alakíthatják ki. Például a 2001. szeptember 11-i merényletekkel összefüggésben a Bizottság az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján támogatási programokat hagyott jóvá Franciaországban és Németországban a légitársaságok által a 2001. szeptember 11. és 14. közötti időszakban a merényletek miatti légtérzárhoz kapcsolódóan elszenvedett működési veszteségek fedezésére. Ezenkívül a 2010. áprilisi izlandi vulkánkitöréssel és porfelhővel összefüggésben a Bizottság jóváhagyott egy támogatási programot Szlovéniában a légitársaságok és repülőterek gazdasági veszteségeinek 60 %-ának fedezésére (szemben azzal a helyzettel, ha a katasztrófa nem következett volna be) a katasztrófát követő időszakra vonatkozóan, amíg a vállalatok újra rendesen nem működhettek.

Az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésének b) pontja azt is lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy kártalanítsák az események szervezőit, amennyiben az olyan rendezvényeket, mint a koncertek, fesztiválok, sportversenyek, kulturális vagy kereskedelmi vásárok, a területükön bekövetkezett rendkívüli esemény közvetlen következményeként törlik. 2020. március 10-én a Bizottság bejelentést kapott Dániától (a COVID-19 járványhoz kapcsolódó első és eddig egyetlen állami támogatási bejelentés) a COVID-19 járvány miatt törölt több mint 1 000 fős rendezvények szervezőinek kártalanítására irányuló programról. A Bizottság a Dánia által küldött bejelentés kézhezvételétől számított 24 órán belül határozatot hozott az intézkedés jóváhagyásáról. A Bizottság készen áll arra, hogy e minta alapján segítséget nyújtson azoknak a tagállamoknak, amelyek hasonló intézkedéseket kívánnak végrehajtani.

Az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján hozott valamennyi intézkedés esetében közvetlen ok-okozati összefüggésnek kell fennállnia az odaítélt támogatás és az egyes kedvezményezettek számára a rendkívüli eseményből eredő kár között, és a támogatásnak a kár helyreállításához szükséges mértékre kell korlátozódnia. Ezzel összefüggésben a Bizottság készen áll arra, hogy együttműködjön a tagállamokkal annak érdekében, hogy az uniós szabályokkal összhangban működőképes megoldásokat találjunk, ideértve például a helyettesítő adatok alkalmazását a gazdasági veszteség meghatározására.