HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 344/4

Kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

(2015/C 344/05)

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„TERNERA DE LOS PIRINEOS CATALANES”/„VEDELLA DELS PIRINEUS CATALANS”/„VEDELL DES PYRÉNÉES CATALANES”

EU-SZÁM: MULTI-PGI-0005-01042 – 23.04.2010

OEM ( ) OFJ ( X )

1. Elnevezés

„Vedella dels Pirineus Catalans”/„Vedell des Pyrénées Catalanes”/„Ternera de los Pirineos Catalanes”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Spanyolország

Franciaország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.1. osztály: Friss hús (valamint vágási melléktermék és belsőség)

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A Bruna de los Pirineos, az Aubrac vagy a Gasconne rusztikus szarvasmarha-fajtáktól, illetve az ezen fajtákhoz tartozó anyaállatok és a Charolaise, Limousine vagy Blonde d’Aquitaine fajtájú apaállatok keresztezéséből származó utódok húsa.

A borjak életük első hónapjait anyjuk mellett töltik extenzív tartásban. 8 és 12 hónapos koruk között kerülnek levágásra, amikor elérik a legalább 160 kg-os vágósúlyt.

A hús kerülhet forgalomba egész testek, hasított fél- és negyedtestek (elülső/hátulsó) vagy húsdarabok (többek között darált hús) formájában.

Az oltalom csak az EUROP rendszerben E, U vagy R osztályozást elért testekre vonatkozik, melyek profilja a rendkívül domborútól az egyenesig, húsossága pedig a kivételesen jótól a jóig terjedhet.

A testek faggyúzottsága az EUROP-rendszer 2-es, 3-as vagy 4-es osztályának felel meg, és megfigyelhető az izmokat átszövő faggyú.

A hús színe a rózsaszíntől az élénk pirosig terjedhet. A faggyú színe fehér vagy tört fehér.

Az állatok levágását követő legfeljebb 24 órán belül a testek pH-értéke 6-nál alacsonyabb.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

A borjak tápláléka legalább négy hónapos korukig az anyatej és a friss fű.

Elválasztás utáni nevelésük és hizlalásuk során a borjakat szárított szénával, valamint kiegyensúlyozottan összeállított gabonafélékből és hüvelyesekből készült őrleménnyel táplálják.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

Az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott húsnak a 3.2. pontban említett fajták olyan egyedeitől kell származnia, amelyek a meghatározott földrajzi területen születtek, nevelkedtek és kerültek hizlalásra.

Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területeken kell végrehajtani a következők:

— születés,

— tartás: legalább az élet első négy hónapjában extenzív tartás a gazdaság legelőin vagy hegyvidéki nyári legelőkön,

— elválasztás: 4 hónapos kor után,

— további nevelés és hizlalás: a létesítményeknek fedetteknek vagy félig fedetteknek kell lenniük, és állatonként legalább 3 négyzetméternyi alapterülettel, valamint a táplálkozóterülettől elkülönített pihenőterülettel kell rendelkezniük. Egységenként legfeljebb 20 állat tartható.

3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok

A levágásnak és a darabolásnak nem kell feltétlenül a meghatározott földrajzi területen történnie.

A vágóhídra való szállítás ideje az állatok kímélete és a végtermék minőségének garantálása érdekében nem haladhatja meg a 3 órát.

A testeket a kiskereskedelmi forgalomba hozatal előtt legalább 6 napig pihentetni kell.

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

A címkéken az alkalmazandó jogszabályok által megkövetelt adatok mellett kötelező feltüntetni jól látható módon a „Ternera de los Pirineos Catalanes” vagy „Vedella dels Pirineus Catalans” vagy „Vedell des Pyrénées Catalanes” oltalom alatt álló földrajzi jelzést, valamint az Európai Unió OFJ-logóját.

A származási terület nyelvi sajátosságai következtében a termék elnevezése a meghatározott földrajzi területen használt mindhárom nyelven érvényes, vagyis a spanyol, a katalán és a francia elnevezések egyenértékűek.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

Az OFJ földrajzi területe a Pireneusok katalánok lakta területének felel meg, ami adminisztratív szempontból két külön államhoz tartozik, de kulturális és földrajzi szempontból egységes.

A spanyol oldalon

a földrajzi terület kiterjed a következő körzetek összes településére: Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Solsonès, Ripollès és Val d’Aran, valamint a következő körzetek itt felsorolt településeire: Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys, y La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages és Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer és Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí de d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau és Vilanova de Sau) és Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor).

A francia oldalon

Pyrénées-Orientales megyében Vinça, Sournia, Arles sur Tech, Prats de Mollo, Prades, Olette, Mont Louis és Saillagouse kantonok minden települése, valamint a következő kantonok itt felsorolt települései: Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère et Corbère les Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte Colombe de la Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro, Passa), Latour de France (Belesta és Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas las Illas, Les Cluses, Le Perthus, l’Albère), Argelès (Montesquieu des Albères, Villelongue dels Monts, Laroque des Albères, Sorède, Argelès sur Mer), Saint Paul de Fenouillet (Vira, Fenouillet, Caudiès de Fenouillèdes, Prugnanes, Fosse, Saint Martin).

Emellett a földrajzi területhez tartoznak Aude megyében a Pyrénées-Orientales megyével határos hegyvidéki területek. Ezek a következők: Axat, Belcaire, Mouthoumet y Quillan kantonok települései, valamint a következő kantonok itt felsorolt települései: Couiza (Arques, Bugarach, Camps sur l’Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières sur Cinoble, Fourtou, Luc sur Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes le Château, Rennes les Bains, Serres, Sougraigne, Terroles, Valmigère), Lagrasse (Mayronnes y Saint Martin des Puits), Limoux (Alet les Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes et Saint André, La Bezole, Saint Couat du Razès, Véraza), Saint Hilaire (Belcastel et Buc, Caunette sur Lauquet, Clermont sur Lauquet, Greffeil, Ladern sur Lauquet, Villardebelle, Villefloure), és Tuchan (Cucugnan, Duilhac sous Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern, Rouffiac des Corbières).

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

A Pireneusok katalánok lakta vidéke ideális feltételeket teremt az extenzív állattartáshoz. Alacsony- és magashegységi rétek és ezeket összekötő útvonalak jellemzik, így a terület az év nagy részében, a rossz idő beköszöntéig hatalmas természetes legelőterületeket biztosít az állatok számára. A mediterrán éghajlat befolyása alatt álló területeken (nedves szubmediterrán zóna) tovább használhatók a nyári legelők és a hegyvidéki rétek is.

Ezen a vidéken bőséges a víz és a napsütés is, ezért sajátos és gazdag növényvilág alakult ki (fő növényei: Festuca pratensis, Festuca alpina, Poa pratensis, Dactylis glomerata, Sisleria coeruela, Bromus erectus és Arrhenaterum elatius), kitűnő legelőt biztosítva a haszonállatok számára. Ugyanez a körülmény azt is lehetővé teszi, hogy a gazdálkodók a középhegységi területeken fűfélékből és hüvelyesekből álló takarmányt termesszenek azokra az időszakokra, amikor az időjárás nem teszi lehetővé a magas fekvésű legelők használatát. A leggyakrabban termesztett takarmánynövények a lóhere, a perje, a lucerna, a baltacim és a csenkesz.

Az oltalom alatt álló termék különleges jellegét a környezethez alkalmazkodott fajták (Bruna de los Pirineos, Aubrac és Gasconne) és azok szabadtéri tartása adja. Ezek a területre jellemző rusztikus fajták, amelyek a hegyvidéki hagyományos gazdálkodásban nagyra értékelt tulajdonságokkal rendelkeznek: egyrészt jól bírják a szélsőséges időjárási körülményeket, másrészt kevés takarmányozást igényelnek annak köszönhetően, hogy képesek megélni a bőséges időszakokban képzett tartalékukon (vándorlegeltetés), harmadrészt tökéletesen alkalmazkodtak mind az éghajlathoz, mind a domborzathoz.

Az így nevelt borjak táplálkozásának köszönhető húsuk színe és puhasága, testük izmoltsága, valamint az intramuszkuláris faggyúzottság. A borjak szoptatása bőséges kalciumforrást biztosítva járul hozzá megfelelő fejlődésükhöz. Elősegíti a csontozat egészséges növekedését, ami alapfeltétele az izmolt test kialakulásának. A később, a hizlalási szakaszban adott szárított széna és a gabonafélékből és hüvelyesekből kiegyensúlyozottan összeállított őrlemény lehetővé teszi az erőteljes növekedés folytatódását és az erőteljes testformák kifejlődését.

A Pireneusok katalán lakosságának évszázadok óta elsődleges megélhetési forrása a földművelés és az állattartás. Már a középkorban is tartottak szarvasmarhát, de a juhtartásról csak a XIX. század közepétől került át a hangsúly a szarvasmarha-tartásra, amikor is öntözőcsatornák építésével megnövelték a takarmány előállítására alkalmas területet, és az már eltartotta a marhákat is. A XX. század eleje óta a Pireneusok katalánok lakta vidékét sem kerülte el a fokozatos kivándorlás, a földművelés és az állattartás elhagyása vagy a gazdasági tevékenységek megváltozása. 1933 és 47 között a juhállomány a felére csökkent (ebben szerepe volt a háborúknak, a vidék elnéptelenedésének, valamint annak, hogy a juhtartás viszonylag munkaerő-igényes), és így a második világháború után a húsmarhák tartása vált dominánssá.

A pireneusi katalán gazdaságokban hagyományosan kevés (2–5) állat volt, ezeket vagy igásállatként használták, vagy családi fogyasztásra szánták. Nyaranta az állatok felvonultak a hegyi rétekre a tavasszal született borjakkal. Így az alacsonyabb fekvésű területeken be lehet takarítani télire a termést, és több dolgos kéz marad a nyári mezőgazdasági munkálatok elvégzésére. Napjainkban, jóllehet nagyobbak a gazdaságok, még mindig nem tartanak sok állatot (a gazdaságok 80 %-ában nincs több 25 állatnál), és a gazdák továbbra is a hagyományos tartási módot használják, ennek köszönhető az állatoknak a hentesek által nagyra értékelt húsossága és a húsnak a fogyasztók által kedvelt színe.

A Pireneusok katalánok lakta vidékén számos ünnep, búcsú és vásár kötődik az állattartáshoz, és ezeken a borjak fontos szerephez jutnak. Kiemelendő a Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell (melynek hagyománya a XI. századig nyúlik vissza), a feria d’Olette, a feria de Prats de Mollo, a feria de Vinça, valamint a hagyományos hegyi mezőjárás a helyi nemzeti parkban (Parque Natural Regional de los Pirineos Catalanes). Az utóbbi évtizedekben felfejlődött turizmus lehetőséget teremtett a helyi kiváló minőségű hústermékek népszerűsítésére, és a származási területen túl is elterjesztette a termék jó hírét fogyasztók és szakmabéliek körében egyaránt. Egy 15 évvel ezelőtt készült felmérés egyértelműen megerősítette, hogy az erről a területről származó borjúhús igen ismert és kedvelt: a katalán lakosság 60 %-a ismerte (a teljes spanyol lakosság 16 %-a), és 45 % vélte úgy, hogy az e területről származó marhahús a legfinomabb.

Mindezeknek köszönhetően számos kiadvány említi a terméket, lásd. „Cuina amb denominació d’origen” (Coessetània Edicions, 2014.), „Regió7” (2009. május 3-i cikk) és „Bondia Andorra” (2014. április 7-i cikk), valamint internetes források is: http://www.lleidatur.com, http://www.laseu.cat o http://www.gastroteca.cat

Az oltalom alatt álló földrajzi jelzést viselő, hagyományos és a helyi gazdák hozzáértését bizonyító termék nem csak társadalmi elismertségnek örvend, hanem hatósági elismerést is nyert. A katalán kormány („Generalitat de Catalunya”) 1994-ben bejegyezte minőségi termék elnevezéseként a „Vedella dels Pirineus Catalans/Ternera de los Pirineos Catalanes” kifejezést (lásd a katalán hivatalos közlöny „Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya”1995. január 18-i 1999. számát), és 2006-ban felvette a jellegzetes és hagyományos helyi élelmiszer-ipari termékek jegyzékébe („Inventario de Productos de la Tierra”).

Összegzésképpen elmondható, hogy a hegyvidéket jellemző zord életkörülményekből előnyt kovácsolt egy olyan minőségi hústermék előállítása, amelynek hírneve mára elválaszthatatlan a régiótól. Mivel a rusztikus helyi fajták mind a magashegységi, mind az alacsonyabban fekvő területeket tudják használni, biztosítják a természetes környezet fennmaradását. A termelők piacra viszik a terméküket (ami ismert és keresett mind a fogyasztók, mind az értékesítők körében, és az átlagosnál magasabb áron kel el), így folytatni tudják a gazdálkodást (ez az ellátási lánc más szereplőinek is kedvez), és meg tudnak élni a viszontagságos hegvidéki körülmények között folytatott mezőgazdasági tevékenységből.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(A rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-ternera-pirineos-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDC-Vedell-des-Pyreenes-Catalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.