2008
AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁST FINANSZÍROZÓ 
KÖZÖSSÉGI FEJLESZTÉSI TÁMOGATÁSOK A SZUBSZAHARAI AFRIKA ORSZÁGAIBANEURÓPAI 
SZÁMVEVŐSZÉK
10. sz. különjelentés
HU

AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁST 
FINANSZÍROZÓ KÖZÖSSÉGI FEJLESZTÉSI TÁMOGATÁSOK A SZUBSZAHARAI AFRIKA ORSZÁGAIBAN10   2008.   sz. különjelentés
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK(az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdése második albekezdésének alapján)
2
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanEURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK
12, rue Alcide De Gasperi
L-1615 Luxembourg
Tel.: +352 4398-45410
Fax: +352 4398-46430
E-mail: euraud@eca.europa.eu
Internet: http://www.eca.europa.eu
10   2008. sz. különjelentés
Jelentős mennyiségű további információt talál az Európai Unióról az interneten.
Az információk az Európa szerveren, a következő címen állnak rendelkezésre: http://europa.eu
Rendszerezö adatok a kiadvány végén találhatók.
Luxembourg: Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala, 2009
ISBN 978-92-9207-101-1
doi: 10.2865/25026
© Európai Közösségek, 2009
Sokszorosítása engedélyezett, amennyiben a forrást feltüntetik.
Printed in Belgium
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanTARTALOMJEGYZÉK
Bekezdés 
 KIFEJEZÉSGYŰJTEMÉNY
IVI  ÖSSZEFOGLALÁS
13 BEVEZETÉS
46 AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS AZ ELLENŐRZÉSI MEGKÖZELÍTÉS
729   ÉSZREVÉTELEK AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT ERŐFORRÁSOK ELOSZTÁSÁVAL 
ÉS FOLYÓSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
720 A BIZOTTSÁG ÁLTAL AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT ERŐFORRÁSOK
817 PÉNZÜGYI ERŐFORRÁSOK
1820 EMBERI ERŐFORRÁSOK
2129 AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT KÖZÖSSÉGI FINANSZÍROZÁS GYORSASÁGA
2223 EFATÁMOGATÁSOK AZ EGÉSZSÉGÜGYBEN
2425 ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
2629 GLOBÁLIS ALAP
3072  A TÁMOGATÁSI ESZKÖZÖK IRÁNYÍTÁSA ÉS AZ EREDMÉNYESSÉG
3146 KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
3134 A KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS BIZOTTSÁG ÁLTALI ALKALMAZÁSA
3546  EREDMÉNYESEN JÁRULTE HOZZÁ AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁS 
FEJLESZTÉSÉHEZ?
4755 PROJEKTEK
4849 EFAPROJEKTEK
50 AKCSN BELÜLI PROJEKTEK
5155 AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI SORÁBÓL FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
5662 GLOBÁLIS ALAP
5658 HOGYAN KEZELI A BIZOTTSÁG A GLOBÁLIS ALAPNAK NYÚJTOTT TÁMOGATÁSÁT?
5962 A GLOBÁLIS ALAP EREDMÉNYESSÉGE
6372  ÖSSZHANGBAN TÖRTÉNTE AZ ESZKÖZÖK ALKALMAZÁSA, ÉS ILLESZKEDNEKE EGY ÁGAZATI SZINTŰ 
MEGKÖZELÍTÉSBE?
6467 ÖSSZHANGBAN TÖRTÉNTE AZ ESZKÖZÖK BIZOTTSÁGI IRÁNYÍTÁSA?6872 AZ INTÉZKEDÉSEK BEÉPÍTÉSE ÁGAZATI SZINTŰ MEGKÖZELÍTÉSEKBE
7383  KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK
7378 FORRÁSOK7983 A TÁMOGATÁSI ESZKÖZÖK IRÁNYÍTÁSA ÉS AZ EREDMÉNYESSÉG
 I. MELLÉKLET  MILLENNIUMI FEJLESZTÉSI CÉLOK: ELŐREHALADÁS 2007BEN
  II. MELLÉKLET   IDÉZET AZ AKCSORSZÁGOK EGÉSZSÉGÜGYI MINISZTEREINEK BRÜSSZELI 
NYILATKOZATÁBÓL, 2007. OKTÓBER
 III. MELLÉKLET  ORSZÁGISMERTETŐK IV. MELLÉKLET  A MEGVIZSGÁLT PROJEKTEK FELSOROLÁSA
 A BIZOTTSÁG VÁLASZAI
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanKIFEJEZÉSGYŰJTEMÉNY
ACT : Artemisinin-alapú kombinált terápia (malária kezelésére)
AKCS : Afrikai, karibi és csendes-óceáni államok
ARV : Antiretrovirális (kezelés)
CCM : Országos koordinációs mechanizmus
DOTS : Közvetlenül követett rövid távú terápia
ECHO : Az Európai Közösség Humanitárius Hivatala
EFA : Európai Fejlesztési Alapok
EK: Európai Közösség
EuropeAid : EuropeAid Együttműködési Hivatal
Globális Alap : Az AIDS, a tuberkulózis és a malária elleni küzdelem globális alapja
HIPC : Kezdeményezés a nagyon eladósodott szegény országok adósságainak csökkentésére
HIV/AIDS : Humán immunhiány vírus/Szerzett immunhiányos betegség
IMF : Nemzetközi Valutaalap
ITN : Rovarirtószerrel kezelt szúnyogháló (malária megelőzésére)
OVC : Árvák és kiszolgáltatott gyermekek
PEPFAR : Az Egyesült Államok elnökének vészhelyzeti terve az AIDS következményeinek 
enyhítésére
PMTCT : HIV-fertőzés anyáról gyermekre történő átterjedésének megelőzése
PRBS : Költségvetési támogatás a szegénység visszaszorítására
SRH : Szexuális és reprodukciós egészség
SWAp : Ágazati szintű megközelítés
USD : USA-dollár
VCT : Önkéntes HIV/AIDS-tanácsadás és-szűrés
WHO : Egészségügyi Világszervezet
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanÖSSZEFOGLALÁS
I.
Az ellenőrzés célja annak értékelése volt,  
hogy eredményesen járult-e hozzá az egész-
ségügyi ellátás fejlesztéséhez az a támogatás, 
amelyet az Európai Közösség a szegénység 
visszaszorításáért és a millenniumi fejlesztési 
célok megvalósításáért vállalt kötelezettségei keretében a szubszaharai Afrika országainak 
nyújtott. Az ellenőrök megvizsgálták, hogy az 
egészségügynek juttatott anyagi és emberi 
erőforrások összhangban voltak-e a Közös-ség szakpolitikai kötelezettségvállalásaival, illetve hogy felgyorsította-e a Bizottság ezen 
támogatások végrehajtását. Az ellenőrzés  értékelte továbbá, hogy mennyire eredmé-nyesen alkalmazott a Bizottság az egészség-ügy támogatására különböző eszközöket,  
nevezetesen a költségvetési támogatást,  
a projekteket, valamint az AIDS, a tuberku-lózis és a malária elleni küzdelem globális 
alapját (a továbbiakban: Globális Alap).
II.
A millenniumi fejlesztési célokkal kapcso-latos közösségi kötelezettségvállalások,  
illetve a szubszaharai Afrikát sújtó egész-ségügyi válsághelyzet ellenére a Közösség  
összes fejlesztési támogatásában az egész-
ségügynek juttatott támogatások részaránya 
a 2000-es év óta összességében nem nőtt.  
A Bizottság jelentős mértékű finanszírozást nyújtott a Globális Alap létrehozásához, az 
egészségügyi rendszerek megerősítésére  
azonban nem fordított ugyanekkora figyel-
met, pedig ez utóbbi elvileg prioritást élve-
zett (8–17. bekezdés). A Bizottságnak nem  
állt rendelkezésére elegendő egészségügyi 
szakértő ahhoz, hogy biztosítsa az egészség-ügyi finanszírozás lehető legeredményesebb 
felhasználását (18–20. bekezdés).
III.
A Bizottság a saját maga által irányított  egészségügyi támogatásokat felgyorsí-totta. A Globális Alap ugyan nagy mennyi-
ségű forrást mozgósított, ám kifizetéseinek 
sebessége nem érte el az Európai Fejlesztési Alapokét (a továbbiakban: EFA). Mindegyik eszköz esetében lehetőség lenne a támoga-
tásfolyósítás kiszámíthatóbbá tételére, hogy az országok jobban gazdálkodhassanak az  
egészségügyük számára hozzáférhető for-
rásokkal (22–29. bekezdés).
7
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanÖSSZEFOGLALÁS
IV.
A Bizottság az egészségügyben ritkán élt  
az ágazati költségvetési támogatás eszkö-
zével, holott ez jelentősen hozzájárulhatna 
az egészségügyi ellátás fejlesztéséhez. Sok-
kal szélesebb körben alkalmazta az általános 
költségvetési támogatást, ez viszont kevésbé közvetlenül kapcsolódott az egészségügy-
höz, és a Bizottság sem alkalmazta igazán  
eredményesen (32–46. bekezdés). A projek-
tek összességükben elég eredményesnek  bizonyultak, bár a fenntarthatóságuk gyak-ran kérdéses (47–55. bekezdés). A Bizottság 
központi szerepet játszott a Globális Alap  létrehozásában, amely mára jelentős ered-ményeket ért el, de még eredményesebb  lehetett volna, ha a Bizottság nagyobb sze-
repet vállal az Alapnak a kedvezményezett 
országokban folytatott tevékenységeiben  (56–62. bekezdés).
V.
A Bizottság nem fordított elegendő figyel-met arra, hogy a különböző eszközök együt-tes alkalmazása összhangban történjék. Az 
alkalmazandó eszközök kiválasztásakor  
jobban figyelembe kellene vennie az egyes 
országokban fennálló helyzetet, elsőrenden 
azt, hogy van-e az országnak világosan  
kidolgozott egészségügyi ágazati szakpoli-
tikája. Mivel a szakpolitika erősen befolyá-solja az egyes eszközök eredményességét,  
a Bizottságnak jobban hozzá kell járul-
nia annak kidolgozásához, és biztosítania  
kell, hogy intézkedései beépüljenek abba  
(63–72. bekezdés).VI.
A jelentés főbb ajánlásai értelmében a  Bizottság:
az egészségüggyel kapcsolatos millen- –
niumi fejlesztési célok iránti elkötele-
zettsége jegyében a tizedik EFA félidős értékelése során fontolja meg, hogy  
növeli az egészségügynek nyújtott  
támogatásait;
vizsgálja felül az egészségügynek jutta- –
tott támogatásai elosztását, hogy azok  elsősorban a szakpolitikai prioritásra,  azaz az egészségügyi rendszerek erősí-tésére összpontosuljanak;
gondoskodjék róla, hogy mindegyik   –
képviselet elegendő egészségügyi szak-értelemmel rendelkezzék, akár magánál 
a képviseletnél, akár más partnerek szak-
értői révén;
alkalmazzon gyakrabban ágazati költség- –
vetési támogatást az egészségügyben,  
az általános költségvetési támogatásnál pedig helyezzen nagyobb hangsúlyt az  
egészségügyi ellátás fejlesztésére;
továbbra is hajtson végre projekteket,   –
különösen a szakpolitikák kidolgozására és a kapacitásfejlesztésre adott támoga-
tások, a kísérleti intézkedések és a sze-
gényebb régióknak nyújtott segélyek  
területén;
működjék szorosabban együtt a Globális  –
Alappal a kedvezményezett országokban;
nyújtson világosabb útmutatást a tekintet- –
ben, hogy mikor melyik eszközt kell alkal-mazni, és hogy mikor a leghatékonyabb az eszközök együttes alkalmazása;
igyekezzék jobban hozzájárulni ahhoz,   –
hogy a kedvezményezett országok vilá-
gos egészségügyi ágazati politikát dol-gozzanak ki.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanBEVEZETÉS
 1.  Míg a lakosság jó egészségi állapota a gazdasági növekedés és fejlődés 
fontos mozgatórugója, a rossz egészségi állapot a szegénységnek egy-
szerre oka és következménye. Az egészség központi szerepet játszik a szegénység visszaszorításában, és ez kifejezésre jut a 2000–2015-ös 
időszak nemzetközi fejlesztési együttműködése alapkövének szánt  
millenniumi fejlesztési célokban is. A nyolc célból ezért három (4. cél: 
A gyermekhalandóság csökkentése, 5. cél: Az anyák egészségének  
javítása, 6. cél: A HIV/AIDS, a malária és más betegségek elleni küz-
delem) közvetlenül kapcsolódik az egészségügyhöz. Az ENSZ a célok teljesüléséről készített 2007-es félidős értékelésében
1 ugyanakkor  
megállapította, hogy – amint az I. mellékletben  is látható – a meg-
valósítás terén a szubszaharai Afrikában várható a legnagyobb elma-radás. 2007-es csúcstalálkozójukon az AKCS-országok egészségügyi miniszterei komoly aggodalmukat fejezték ki a célokon kívül eső  egyéb egészségügyi problémák miatt is, illetve amiatt, hogy ezek  kezelése rendkívül nagy feladatot ró egészségügyi szolgálataikra  (lásd: II. melléklet ).
 2.  A Bizottság 2000-ben a szegénység visszaszorítását tűzte ki fejlesztési 
politikája átfogó céljául2, és kötelezettséget vállalt arra, hogy segíti 
a fejlődő országokat a millenniumi fejlesztési célok megvalósításá-
ban. A 2005-ös „Európai konszenzus a fejlesztési politikáról” ismét 
hangsúlyozta ezeknek a prioritásoknak a fontosságát. A Bizottság  egészségügyi politikája a szegénység visszaszorításával és a millen-
niumi fejlesztési célokkal összefüggésben két fő kezdeményezésben 
öltött testet:
a 2000-ben bevezetett szakpolitika célja a HIV-vel, illetve az AIDS- a) 
szel, a maláriával és a tuberkulózissal szembeni fellépés felgyor-
sítása volt3. A Bizottság kiemelte, hogy hosszú távon elsősorban 
„az egészségügyi rendszereknek nyújtott támogatás fokozása”  
révén kíván hozzájárulni az egészségügyi helyzet javításához –  
ideértve az említett betegségek leküzdését is –, „hozzáférhetőbbé téve ezáltal a legszegényebbek számára a megelőzést és a keze-lést”. Hangsúlyozta azonban a Bizottság azt is, hogy „ez a három betegség olyan vészhelyzetet teremtett mind világszerte, mind az egyes országokon belül, hogy nem lehet kivárni az egészség-ügyi rendszerek tökéletesedését, hanem már időközben is szükség 
van a hagyományos egészségügyön túlmutató intézkedésekre”.  
A Bizottság ezért új partnerségekre és gyorsabb támogatásnyújtási mechanizmusokra tett javaslatokat, és ezzel a kezdeményezésével 
hozzájárult a Globális Alap 2001-es létrehozásához;1 2007. évi jelentés a millenniumi 
fejlesztési célokról, ENSZ, New 
York, 2007.
2 A Tanács és a Bizottság 
nyilatkozata az Európai Közösség 
fejlesztési politikájáról, 13458/00, 
2000. november 16.
3 „Gyorsított fellépés a fontosabb 
fertőző betegségekkel szemben, 
a szegénység enyhítésével 
összefüggésben”. A Bizottság 
közleménye a Tanácsnak és 
az Európai Parlamentnek, 
COM(2000) 585 végleges, 2000.9.20.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban9
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanmíg a 2000. évi szakpolitikai kezdeményezés a HIV/AIDS, a malá- b) 
ria és a tuberkulózis köré összpontosult, 2002-ben a Bizottság  
új átfogó egészségügyi politikát dolgozott ki, hogy fejlesztési  politikája jobban tükrözze a szegénység visszaszorítására irányuló 
célkitűzéseit
4. Ez a politika továbbra is az országos programok  
köré rendezte a Közösség egészségügyi beruházásait, és fontos-
sági sorrendbe állította a következő területekre irányuló intézke-
déseket: a közegészségügy javítása, az egészségügyi rendszerek 
megerősítése, a szegényeket támogató egészségfinanszírozási  rendszerek, a fertőző betegségek, valamint a reproduktív és sze-
xuális egészség és jogok;A Bizottság egészségügyi beavatkozásai továbbra is elsősorban c) 
ezen a két szakpolitikán alapulnak, bár a 2000-es közleményt  2004-ben aktualizálták, hogy lefedje a 2007–2011-es időszakot. Ezenkívül a legfontosabb kezdeményezés, mely egyébként az  egészségügyi rendszerek megerősítésére irányult, a fejlődő orszá-gok egészségügyében jelentkező emberierőforrás-válság megol-dását célzó uniós stratégia kidolgozása volt 2005-ben.
 3.  Az egészségügy terén nyújtott közösségi támogatások fő forrásait, 
a támogatási csatornákat és a támogatás megvalósításának eszközeit 
az 1. táblázat  mutatja.4 A Bizottság közleménye 
a Tanácsnak és az Európai 
Parlamentnek: Egészségügy 
és a szegénység enyhítése a fejlődő országokban, 
COM(2002) 129 végleges, 
2002.3.22.
Forrás : ECA
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban10AZ EK ÁLTAL NYÚJTOTT EGÉSZSÉGÜGYI TÁMOGATÁSOKAT FINANSZÍROZÓ MECHANIZMUSOK ÁTTEKINTÉSE1. TÁBLÁZAT
Európai Fejlesztési Alapok Általános költségvetési 
sorok
Országos 
programokRegionális 
programokAKCS-n belüli 
finanszírozásCivil szervezetek 
társfinanszírozásaEgészségügyi 
támogatás
Általános 
költségvetési 
támogatásÁgazati
költségvetési 
támogatásGlobális Alap
Források Csatornák EszközökAz AKCS-országok és a 
Bizottság az Európai 
Fejlesztési Alapok egyes idĘszakaira országos 
programokban állapodnak 
meg. A Bizottság általános 
támogatási összeget hagy jóvá, és rendszerint kiválaszt két olyan 
ágazatot, amelyekre a 
támogatásokat 
összpontosítják.A regionális programok az 
országos programokkal 
megegyez Ę módon 
mĦködnek, de egy adott 
régión belül több országra 
terjednek ki. A regionális 
programokat azonban csak ritkán alkalmazták egészségügyi támogatások 
nyújtására, és akkor is csak 
projekteket finanszíroztak.A Cotonoui Megállapodás 
(IV. meIléklet, 12. cikk) az 
AKCS-n belüli finanszírozást olyan, regionális együttm Ħködés 
céljára el Ęirányzott 
pénzeszközökként határozza meg, amelyeket több vagy 
valamennyi AKCS állam
hasznát szolgáló 
tevékenységekre különítenek el.Lásd különösen: az Európai 
Parlament és a Tanács 
1568/2003/EK rendelete (2003. július 15.) a fejl ĘdĘ országokban a 
szegénységgel összefügg Ę 
betegségek (HIV/AIDS, tuberkulózis 
és malária) elleni küzdelemhez nyújtott segítségr Ęl, valamint az 
Európai Parlament és a Tanács 
1567/2003/EK rendelete (2003. 
július 15.) a reproduktív és 
szexuális egészséget szolgáló politikák és intézkedések céljaira 
nyújtott támogatásról.A Tanács 1658/98/EK 
rendelete a fejl ĘdĘ országok 
érdekeltségi területein az európai nem kormányzati fejlesztési szervezetekkel 
közösen finanszírozott 
mĦveletekrĘl.
Ennek a rendeletnek a keretében 1998 és 2006 
között több ágazatban, így az 
egészségügyben is 
finanszíroztak projekteket.
Projektek-
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban11
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE 
ÉS AZ ELLENŐRZÉSI MEGKÖZELÍTÉS
 4.  A számvevőszéki ellenőrzés annak értékelésére irányult, hogy 2000 óta 
a közösségi támogatás eredményesen járult-e hozzá a szubszaharai 
Afrika egészségügyi ellátásának javításához a szegénység visszaszorí-tásának fényében. Az ellenőrzés négy fő kérdésre kereste a választ:
Összhangban volt-e a Bizottság által az egészségügynek jut- a) 
tatott erőforrások mennyisége a Bizottság szakpolitikai  
kötelezettségvállalásaival?
Felgyorsította-e a Bizottság az egészségügynek juttatott támo- b) 
gatások finanszírozását?
Eredményesen alkalmazta-e a Bizottság a rendelkezésére álló  c) 
egyes eszközöket az egészségügyi ellátás javításához?A Bizottság a rendelkezésére álló eszközök együttes alkalma- d) 
zása során eredményesen járult-e hozzá az egészségügyi ellátás 
javításához?
 5.  E kérdések megválaszolása érdekében az ellenőrök elsősorban az aláb-
biakat végezték el:
az egészségügyhöz kapcsolódó közösségi támogatási politikára a) 
vonatkozó dokumentumok áttekintése;
az EFA-nak, az általános költségvetésnek és a Globális Alapnak  b) 
a terhére vállalt kötelezettségek, illetve az ezekből folyósított  kifizetések felülvizsgálata;
helyszíni ellenőrzések Kenyában, Lesothóban, Malawiban, Maliban c) 
és Szváziföldön;
burundi, elefántcsontparti és etiópiai közegészségügyi intézke- d) 
dések dokumentumalapú áttekintése;kérdőíves felmérés az egészségügynek nyújtott közösségi támoga- e) 
tásokról a szubszaharai Afrikában működő összes (41) bizottsági 
képviseletnél
5.
 6.  Az ellenőrzés az EFA-támogatásban részesülő szubszaharai országokra 
korlátozódott, ugyanis ezekben a legsúlyosabb az egészségügyi  
válsághelyzet. A vizsgálatnak nem képezte tárgyát, hogy más ága-zatok – például a vízellátás és a közegészségügyi infrastruktúra kiépí-
tése – hogyan járultak hozzá az egészségügy javításához, vagy hogy 
egészségügyi kérdéseket miként építettek be más ágazatok intézkedé-
seibe. Az ellenőrzés nem terjedt ki az Európai Közösség Humanitárius 
Hivatalának (ECHO) közegészségügyi intézkedéseire sem.5 A Bizottság jó 
együttműködésének köszönhetően 
a szubszaharai Afrikában működő 
41 bizottsági képviseletből 37 válaszolt a kérdőívre.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanÉSZREVÉTELEK AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK 
JUTTATOTT ERŐFORRÁSOK ELOSZTÁSÁVAL ÉS FOLYÓSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
A BIZOTTSÁG ÁLTAL AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT 
ERŐFORRÁSOK
 7.  Ez a rész arra keresi a választ, hogy a Bizottság által az egészségügy-
nek juttatott anyagi és emberi erőforrások összhangban voltak-e  
a Bizottság szakpolitikai kötelezettségvállalásaival. A Számvevőszék 
a Bizottság szakpolitikai elvi nyilatkozatait, az Európai Parlament  
által meghatározott célszámokat, a nyújtott támogatásokat, valamint 
a támogatás szintjének okait és következményeit vizsgálta meg.
PÉNZÜGYI ERŐFORRÁSOK
A Bizottság jelentős szakpolitikai kötelezettségeket vállalt az egészségügy terén 
 8.  A Bizottság az egészségügyi támogatásokkal kapcsolatos szakpolitikájában 
jelentős kötelezettségeket vállalt az egészségügy terén. A 2000. évi „gyorsított fellépés” politikájának „cselekvési programjában” leszö-gezte, hogy „az elkövetkező öt év során” (2002–2006) „a fejlesztési együttműködésre szánt összköltségvetésen belül kiemelt szerepet jut-tat az egészségügyi, az AIDS-szel kapcsolatos és a népességpolitikai intézkedéseknek”
6. Ezt követően a cselekvési terv teljesítéséről szóló 
2003-as jelentés7 említette célként, hogy a kilencedik EFA keretében 
programozott támogatások 15%-át az egészségügyre fordítják. Az  
egészségügyre és a szegénység visszaszorítására irányuló 2002-es szak-
politika hangsúlyozta, hogy a nemzetközi közösségnek jóval nagyobb 
erőfeszítéseket kell tennie az egészségügy támogatása érdekében, és 
ebben az Európai Közösségnek fontos szerepet kell vállalnia.
 9.  Az Európai Parlament 2004-ben úgy juttatta kifejezésre, milyen fontos-
nak tartja, hogy a közösségi támogatásokat az egészségügyi és az  
oktatási millenniumi fejlesztési célokra fordítsák, hogy a költségve-
téshez fűzött megjegyzéseiben konkrét támogatási célt határozott  meg a fejlesztési együttműködés valamennyi területén, ideértve az afrikai, a karibi- és csendes-óceáni térségi (AKCS) országokat: „(mivel) a fejlesztési együttműködés célja e megnevezés keretében elsősor-ban a millenniumi fejlesztési célok eléréséhez való hozzájárulás, [...] a teljes éves kötelezettségvállalás legalább 20%-át az egészségügyi 
alapellátás és az alapszintű iskoláztatás működésére utaljuk ki”
8. 
2006-ban a Bizottság hivatalosan kötelezettséget vállalt arra, hogy az új Fejlesztési Együttműködési Eszköz alá tartozó országos progra-
mokban elsőbbséget juttat ezeknek az ágazatoknak, és hogy az ezek-
hez kapcsolódó költségvetési támogatást is figyelembe véve betartja 
a 20%-os célszámot
9. Az EFA keretében ez a megközelítés nehezen  
alkalmazható, ott ugyanis – a Fejlesztési Együttműködési Eszköz-zel ellentétben – a költségvetési támogatások többségét általános  
költségvetési támogatás formájában utalják ki, márpedig ez utóbbi esetében nincsen bevett módszer arra, hogy a támogatásokat meg-határozott ágazatokhoz kössék. Az EFA-val kapcsolatban a Bizottság 
ugyan nem vállalt hasonló kötelezettséget, ám a Parlament kijelen-
tette, hogy a Bizottság vállalt kötelezettségét „a következetesség  
érdekében minden európai fejlesztési politikai kiadásra, köztük az  EFA kiadásaira is alkalmazni kell”
10.6 Cselekvési program: gyorsított 
fellépés a HIV/AIDS, a malária és 
a tuberkulózis ellen a szegénység 
enyhítésével összefüggésben, 
COM(2001) 96 végleges, 2001.2.21.
7 Az EK cselekvési programjának 
aktuális helyzete: gyorsított 
fellépés a HIV/AIDS, a malária és 
a tuberkulózis ellen a szegénység 
enyhítésével összefüggésben, 
COM(2003) 93 végleges, 2003.2.26.
8 Az Európai Unió 2004-es 
pénzügyi évre vonatkozó 
általános költségvetése (HL L 105., 
2004.4.30., 1169. o.)
9 A Bizottság közleménye az 
Európai Parlamentnek a fejlesztési 
együttműködés finanszírozási 
eszköze létrehozásáról szóló 
európai parlamenti és tanácsi 
rendelet elfogadására vonatkozó 
tanácsi közös álláspontról. Melléklet a Fejlesztési 
Együttműködési Eszköz 5. cikkéről, 
COM(2006) 628 végleges, 
2006.10.24.
10 Jelentés a 10. Európai 
Fejlesztési Alap programozásának végrehajtásáról, Európai 
Parlament, A6-0042/2008, 
2008. február.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban13
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAz egészségügy bizottsági finanszírozása a Globális Alapba 
történő jelentős befizetések ellenére összességében elmarad a 
szakpolitikai kötelezettségvállalásoktól és referenciaértékektőe
 10.  Amint a 2. táblázatból  látható, a kilencedik EFA összes kötelezettségvállalásá-
nak 5,5%-a kötődött közvetlenül11 a szubszaharai Afrika egészségügyének 
támogatásához, ami jóval a 15%-os cél alatt marad (lásd: 8. bekezdés). 
Ezen nem változtatott az sem, hogy az AKCS-n belüli közegészségügyi 
intézkedésekhez – főként a Globális Alapba történő befizetések formájá-ban – jelentős új forrásokat rendeltek, aminek köszönhetően a nyolcadik 
EFA-ra jellemző 4,4%-hoz képest emelkedés történt.
A NYOLCADIK ÉS KILENCEDIK EFA EGÉSZSÉGÜGYI KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSAINAK 
ARÁNYA AZ ÖSSZES EFAKÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSHOZ KÉPEST A SZUBSZAHARAI AFRIKÁBAN MILLIÓ EUR 2007.12.31ÉN
Nyolcadik EFA Kilencedik EFA
Összes EFA-
kötelezettségvállalás9 787,0 13 930,7
Az egészségügyi 
támogatás típusaEgészségügyi 
kötelezettség-vállalás az EFA 
keretébenArány az 
összes EFA-
kötelezettség-
vállaláshoz 
képestEgészségügyi 
kötelezettség-vállalás az EFA 
keretébenArány az 
összes EFA-
kötelezettség-
vállaláshoz 
képest
Egészségügy az országos programok részeként369,3 3,8% 351,2 2,5%
Egészségügy a regionális 
programok részeként13,1 0,1% 19,7 0,1%
Egészségügy az AKCS-n 
belül ﬁ  nanszírozott 
tevékenységek részeként47,6 0,5% 399,7 2,9%
Összesen 430,0 4,4% 770,6 5,5%2. TÁBLÁZAT
 11.  A 3. táblázatból  látható, hogy a szubszaharai Afrika országos program-
jaiban az egészségügyhöz közvetlenül kötődő kötelezettségvállalások nagymértékben elmaradtak az Európai Parlament által meghatáro-
zott céltól (lásd: 9. bekezdés); a nyolcadik EFA-ban 5,1%-ot tettek  
ki, majd a kilencedik EFA-ban 3,6%-ra csökkentek, a tizedik EFA-ban 
pedig a programozott támogatások mértéke már csak 3,5%. Történt 
mindez annak ellenére, hogy a Bizottság politikájának értelmében az 
országos programok képezik az egészségügynek nyújtandó támogatás 
fő csatornáját (lásd: 2. bekezdés). Az egészségügy terén elmaradó  kötelezettségvállalásokat nem ellensúlyozta többletkötelezettségek vállalása az oktatás terén sem: az országos programokban az egész-ségügyhöz és oktatáshoz kapcsolódó kötelezettségvállalások összesí-
tett mértéke a nyolcadik EFA-ra jellemző 7,5%-ról a kilencedik EFA-ban 
6,2%-ra csökkent, és a programozás alapján a tizedik EFA-ban is ezen 
a szinten marad.11 Az általános költségvetési 
támogatást nem számítva 
(lásd: 12. bekezdés).
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban14
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 12.  A szubszaharai Afrika egészségügyének nyújtott bizottsági támogatás 
értékelésekor a közvetlenül nyújtott támogatásokon kívül az általános 
költségvetési támogatást is figyelembe kell venni, bár a gyakorlatban 
ennek számszerűsítése rendkívül bonyolult:
a hetedik és a nyolcadik EFA keretében a Bizottság 3 240 millió eurót a) 
kötött le költségvetés-támogatási programokra. A 2000-es évig  
a programok által létrehozott partneralapokat közvetlenül a nemzeti 
egészségügyi és oktatási költségvetéshez rendelték, és így az 1990–
1999-es időszakban becslések szerint 800 millió eurót (80 millió EUR évente; a partneralapok 35%-a) juttattak az egészségügynek;
a kilencedik EFA keretében 2 000 millió eurót tettek ki az álta- b) 
lános költségvetési támogatások nyújtására vállalt kötelezettsé-
gek, ezeket azonban már nem kötötték konkrét ágazatokhoz. Bár 
nem határozható meg, hogy mennyi forrás jutott az egészségügy-nek, a becslések alapján ez kevesebb volt, mint az előző két EFA 
időszakában. Ha azt feltételezzük, hogy az országok az általános 
költségvetési támogatást a költségvetésük egyes területei relatív 
súlyának megfelelően költik el, akkor az egészségügy támogatását 
kb. 200 millió euróra tehetjük (33 millió euró évente), a szubszaharai 
Afrikában ugyanis az egészségügy részesedése a nemzeti költség-
vetésekből átlagosan 9–10%-ot tesz ki. Ez az arány jóval alulmúlja a Bizottság által az egészségügyre korábban előirányzott 35%-ot. 
A szubszaharai Afrikának juttatott költségvetési támogatásokról 
szóló 2007-es értékelésében ugyanakkor a Nemzetközi Valutaalap 
(IMF) kimutatta, hogy egyes országok ezeknek a támogatásoknak 
átlagosan akár 70%-át is a költségvetési deficit csökkentésére  fordítják
12. Ez arra utal, hogy a kilencedik EFA esetében az orszá-
gok egészségügyi költségvetésére ténylegesen 200 millió eurónál inkább kevesebb általános költségvetési támogatást fordítottak;a tizedik EFA keretében kb. 3 300 millió eurót programoztak álta- c) 
lános költségvetési támogatásra. Noha ez több, mint a kilencedik 
EFA esetében volt, nem valószínű, hogy ennek hatására annyi  
forrást irányítanak majd az egészségügyhöz, mint a hetedik és  nyolcadik EFA idején.A NYOLCADIK ÉS KILENCEDIK EFA EGÉSZSÉGÜGYI 
KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSAINAK ARÁNYA AZ EFA KERETÉBEN KÉSZÍTETT ORSZÁGOS PROGRAMOK ÖSSZEGÉHEZ KÉPEST A SZUBSZAHARAI AFRIKÁBAN MILLIÓ EUR 2007.12.31ÉN
Nyolcadik EFA Kilencedik EFA
Az EFA keretében készített országos 
programok összege7 268,6 9 793,8
Egészségügyre fordított összeg 
az országos programokban369,3 5,1% 351,2 3,6%
Oktatásra fordított összeg az országos 
programokban175,5 2,4% 255,8 2,6%
Egészségügy és oktatás összesen az 
országos programokban544,8 7,5% 607 6,2%3. TÁBLÁZAT
12 Az IMF és a szubszaharai 
Afrikának juttatott támogatások. 
Az IMF Független Értékelési 
Hivatala, 2007.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban15
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 13.  Egészségügyi támogatások az általános költségvetésből is finanszíroz-
hatók (lásd: 1. táblázat ). A támogatási összegek a 2003–2006-os idő-
szakban jelentősen, átlagosan évi 109 millió euróra nőttek, aminek kb. egyharmadát kötötték le közvetlenül a szubszaharai Afrikában.  
Az 1997–2002-es időszakhoz képest, amikor a támogatások összege 
évente 22 millió eurót tett ki, ez igen kedvező változást jelent,  
a 2007–2013-as időszakban azonban az ugyanerre jutó költségvetés 
már évi 84 millió euróra esett vissza.
 14.  Bár a pontos adat kiszámítása komoly nehézségekbe ütközik, és a tisz-
tán inputalapú megközelítések eleve korlátozottak, a Számvevőszék elemzése szerint a kilencedik EFA időszakában az általános költség-vetési támogatást és az általános költségvetésből történő finanszíro-
zást is figyelembe véve a szubszaharai Afrika egészségügye számára 
összességében megközelítőleg 1 100–1 200 millió EUR támogatás  
juthatott. A nyolcadik EFA időszakához képest ez abszolút mérték-ben akár 30%-os növekedést is jelenthet. Tekintve azonban, hogy  
a kötelezettségvállalások teljes összege a nyolcadik EFA-hoz képest 
a kilencedik EFA-ban több mint 40%-kal nőtt, a szubszaharai Afrika 
egészségügyére lekötött uniós források százalékos aránya csökkent. 
Bár a tizedik EFA esetében a keretösszegek a kilencedik EFA-hoz  
képest 60%-kal nőttek, a szubszaharai Afrikának juttatott egészség-
ügyi források nagyjából azonosra becsülhetők, mint a kilencedik EFA időszakában. A szubszaharai Afrika országos programjaiban alacsony 
hányadot képviselnek a közvetlenül egészségügyi beavatkozásokra 
fordított támogatások, ami szöges ellentétben áll az ázsiai országok-
ban nyújtott közösségi támogatásokkal, itt ugyanis a 2007–2010-es 
többéves indikatív programok forrásainak 14%-át az egészségügyi  alapellátásra fordítják, annak ellenére, hogy az ázsiai országok sokkal 
előrébb tartanak az egészségüggyel kapcsolatos millenniumi fejlesz-
tési célok megvalósításában.
Nincs elegendő nemzetközi támogatás az egészségügyi 
rendszerek megerősítéséhez
 15.  A kilencedik EFA-val kezdve a Bizottság és az Unió tagállamai töreked-
tek arra, hogy megszerzett tapasztalataik és a felismert komparatív 
előnyök alapján megfelelő munkamegosztást alakítsanak ki egymás 
között. Noha a munka adományozók közötti felosztása összhangban 
áll a hatékony és eredményes irányítás elvével, azt nem biztosítja,  hogy elegendő támogatást juttatnak a szubszaharai országoknak az 
egészségügyi ellátás minimális szintjének megvalósításához, illetve 
ahhoz, hogy a millenniumi fejlesztési célok elérésében jelentős elő-
relépést tegyenek. A Bizottság, az uniós tagállamok és az Egészség-
ügyi Világszervezet (a továbbiakban: WHO) által készített elemzések alapvető gondokat tártak fel az egészségügyi támogatások általános 
szintjével és elosztásával kapcsolatban, melyeket a nemzetközi közös-ségnek kezelnie kell (lásd: 1. keretes szöveg). E gondokat részben  az okozta, hogy a Bizottság, amely fontos adományozó
13, viszonylag 
kevéssé volt jelen az ágazatban. Az Európai Parlament úgy foglalt  
állást, hogy a munka felosztásának elve nem elfogadható indok arra, 
hogy a Bizottság ne játsszék vezető szerepet az egészségügyben14.13 Az Európai Bizottság 
Franciaországgal, az Egyesült 
Királysággal, az Egyesült 
Államokkal és a Világbankkal együtt a szubszaharai Afrikában 
fellépő öt legnagyobb 
adományozó egyike.
14 Az Európai Parlament 
2007. április 24-i állásfoglalása 
a hatodik, hetedik, nyolcadik és 
kilencedik EFA 2005-ös pénzügyi 
évre vonatkozó költségvetésének 
végrehajtása alóli mentesítésről 
szóló határozatról, az annak 
szerves részét képező megjegyzésekkel, 29. bekezdés.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban1616
1. KERETES SZÖVEG
Az uniós tagállamok és a Bizottság egészségügyi szakértői 2006-ban arra a következtetésre jutottak, hogy az EU külső 
fejlesztési támogatásain belül az egészségügy 6,6%-os aránya nem elégséges, valamint hogy az Unió által nyújtott egész-
ségügyi támogatás nem jelent az érintett országok egészségügy-ﬁ  nanszírozási hiányával arányban álló segítséget.
A Fejlesztési Főigazgatóság becslése szerint a szubszaharai Afrika 32 országában az alapszintű egészségügyi ellátás16 
biztosítása még abban az esetben is 9 767 millió eurós ﬁ  nanszírozási hiánnyal járna, ha az afrikai államfők 2001-es 
abujai csúcstalálkozóján kitűzött célnak megfelelően a nemzeti költségvetés 15%-át az egészségügyre fordítanák.
A WHO egy egészségügyi támogatásokról szóló tanulmánya szerint az adományozók egyes országokat mostohán 
kezelnek, és nincsen egyértelmű összefüggés egy ország egészségügyi helyzete és az általa kapott támogatások között. Azok az országok, ahol elterjedtebb a HIV/AIDS, még akkor is több egészségügyi támogatásban részesülnek, ha másutt 
legalább annyira rossz vagy még rosszabb az egészségügyi helyzet
17.ALAPVETŐ KÉRDÉSEK AZ EGÉSZSÉGÜGYI TÁMOGATÁSOK ÁLTALÁNOS SZINTJÉVEL 
ÉS ELOSZTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN 16.  Az Európai Uniónak a fejlesztési politika terén való komplementaritásról és 
munkamegosztásról szóló 2007-es magatartási kódexe15 hangsúlyozza, 
hogy a mostohán kezelt országok problémájával foglalkozni kell. Itt gyakran „törékeny” államokról vagy a közelmúltban válsághelyzetet 
átélt országokról van szó. Az ezekben az országokban betölthető sze-
repet illetően a Bizottságnak komparatív előnye van, és ezt mind a 
2000-es, mind a 2005-ös fejlesztési szakpolitika felismeri. Ez egyrészt 
azért van így, mert a Bizottságnak több képviselete van ezekben az 
országokban, mint az egyes uniós tagállamoknak, másrészt azért, mert ismeretes, milyen helyreállítási és fejlesztési támogatást ad a Bizott-
ság az ECHO segítségnyújtási műveleteinek befejezése után. Mivel az ECHO intézkedéseinek jelentős része az egészségügyhöz kapcsolódik, különösen fontos, hogy az egészségügyi intézkedéseknek legyen foly-
tatásuk. A tizedik EFA keretében ezek közül az országok közül csak 
kevesen (Angola, Burundi, Elefántcsontpart, Kongói Demokratikus  
Köztársaság, Libéria és Zimbabwe) választották az egészségügyet  kiemelt ágazatnak.
16 A Makrogazdaságtani és Egészségügyi Bizottság 2001-es adata szerint személyenként évente 30 dollárra van szükség 
a legalapvetőbb egészségügyi ellátás biztosításához. Ebbe nem tartoznak bele olyan fontos területek, mint a családtervezés, 
a harmadlagos ellátást nyújtó kórházak és a sürgősségi ellátás.
17 A WHO tanulmánya szerint a szubszaharai Afrika következő országait kezelik az egészségügyi támogatások szempontjából 
mostohán: Közép-afrikai Köztársaság, Elefántcsontpart, Kongói Demokratikus Köztársaság, Etiópia, Nigéria, Szudán, Togo és 
Zimbabwe.15 Az Európai Unió tanácsának 
9558/07. sz. feljegyzése, Brüsszel, 
2007. május 15.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban1717
 17.  Az, hogy a Bizottság az egészségügyi rendszerek általános támogatásá-
hoz képest viszonylag jelentős finanszírozásban részesítette a konkrét 
betegségekhez kapcsolódó intézkedéseket (lásd: 10. bekezdés), abból fakadt, hogy a 2000–2005-ös időszakban a Bizottság a HIV/AIDS, a malá-
ria és a tuberkulózis leküzdésére irányuló szakpolitikai kezdeményezése 
keretében nagy erőfeszítéssel igyekezett cselekvési terveket kidolgozni 
és végrehajtani, míg általános egészségügyi politikája végrehajtására 
kevesebb figyelmet fordított. Az országos programokra fordított bizott-
sági támogatás 2000 óta tapasztalható csökkenése (lásd: 11. bekezdés) illeszkedik abba a nemzetközi közösség részéről megfigyelhető nagyobb 
tendenciába, hogy az egészségügyi rendszerek megerősítése helyett konkrét betegségekhez fűződő intézkedésekre összpontosítanak
18. 
A számvevőszéki kérdőíven erre a kérdésre a 27 szubszaharai bizottsági képviselet közül 23 válaszolt úgy, hogy túl sok támogatást adnak beteg-ségekhez kapcsolódóan. A Számvevőszék megállapította, hogy Etiópia és Mali – noha ebben a két országban a HIV elterjedtsége viszonylag alacsony
19 – több külső támogatást kapott a HIV/AIDS elleni küzde-
lemhez, mint a teljes egészségügyi költségvetésük összege. Az ENSZ 
Fejlesztési Programjának (UNDP) a millenniumi fejlesztési célokról készí-
tett 2007-es félidős értékelése hangsúlyozta, hogy az egészségügyi 
rendszerek gyengesége komolyan hátráltatja a célok megvalósulását.
EMBERI ERŐFORRÁSOK
A Bizottság nem rendelkezik elegendő egészségügyi szakértővel
  18.  Azt, hogy egészségügyi szakértőknek szűkében van, 2004-ben maga a Bizott-
ság is elismerte, amikor többek közt ezzel indokolta az egészségügynek 
juttatott pénzügyi támogatásai korlátozott voltát20. A Számvevőszék 
megállapította, hogy a probléma továbbra is fennáll, és a kezelésére 
máig nem dolgoztak ki emberierőforrás-stratégiát. A számvevőszéki 
kérdőívet kitöltő 37 szubszaharai képviseletből 13 alkalmaz összesen 18 olyan dolgozót, aki egészségügyi területen szerzett egyetemi vég-zettséget
21. Ezek közül is csupán négyen állandó tisztviselők, és közülük 
is csak egyetlenegy tisztviselő szenteli teljes munkaidejét az egész-
ségügynek22. A Számvevőszék helyszíni ellenőrzései számos problémát 
tártak fel (lásd: 2. keretes szöveg). Azokban az országokban, ahol az 
egészségügy az EFA szempontjából kiemelt ágazat, elengedhetetlen, 
hogy a képviseletek alkalmazzanak egészségügyi szakértőket, ám az alábbi célok megvalósítása érdekében fontos az is, hogy ezek a szak-
értők más képviseletek számára is rendelkezésre álljanak:
az általános költségvetés támogatására irányuló programok egész- a) 
ségügyi vonatkozásainak irányítása;a Globális Alap műveleteinek támogatása és monitorozása az adott b) 
országban;az általános költségvetés egészségügyi sorából finanszírozott, illetve c) 
az AKCS-n belüli projektek felügyeletének javítása;annak biztosítása, hogy a HIV-vel, illetve az AIDS-szel kapcso- d) 
latos kérdéseket tekintetbe vegyék az Európai Bizottság összes 
beavatkozásánál.18 Lásd különösen az Egyesült 
Államok elnökének vészhelyzeti 
tervét az AIDS következményeinek 
enyhítésére ( United States 
President’s Emergency Plan for 
AIDS Relief, PEPFAR ), amelyet 
2003-ban indítottak 15 milliárd 
USD összeggel öt évre a HIV/
AIDS elleni küzdelem jegyében 15 célországban, amelyből 12 (a 
Dél-afrikai Köztársasággal együtt) 
a szubszaharai Afrikában található.
19 A 2005-ben végzett demográfiai 
és egészségügyi összehasonlító 
vizsgálat szerint a HIV elterjedtsége Etiópiában 1,4%, 
Maliban 1,9%. 
20 Második jelentés az EB cselekvési 
programjának előrehaladásáról, 
SEC(2004) 1326 végleges, 
2004.10.26.
21 Négy állandó tisztviselő, öt 
helyi alkalmazott, hét szerződéses 
alkalmazott és két szakértői 
gyakornok.
22 Az egészségüggyel foglalkozott 
emellett öt helyi alkalmazott 
(mind főállású), hét szerződéses 
alkalmazott (három főállású, 
négy részmunkaidős) és két 
szakértői gyakornok (mindkettő részmunkaidős).
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban18
 19.  A Bizottság központi részlegeinél nem áll rendelkezésre elegendő szak-
értő ahhoz, hogy a szubszaharai Afrikában a képviseleteknek meg-
felelő hátteret biztosítsanak. A Fejlesztési Főigazgatóságon három tisztviselő (közülük csak egy rendelkezik egészségügyi háttérrel) és 
három kiküldött nemzeti, illetve multilaterális szakértő foglalkozik 
a fejlődő országok mindegyikét érintő egészségpolitikai, valamint az AKCS-országokat érintő programozási kérdésekkel. Az EuropeAid-nél összesen két egészségügyi szakember feladata, hogy a szubszaharai 
Afrikában működő mind a 41 képviseletnek támogatást nyújtson.
 20.  Az utóbbi időben a Bizottság egyik előremutató intézkedése a képvise-
letek szakértőhiányának orvoslására az volt, hogy pretoriai képvise-
letére Dél-Afrikáért felelős regionális HIV/AIDS-szakértőt nevezett ki, 
ez azonban egyedi eset maradt. A közelmúltban válsághelyzetet átélt 
országokban lehetőség van arra is, hogy a képviseletek szorosabban együttműködjenek az ECHO-nak a régióba kihelyezett egészségügyi tanácsadóival. Egyes képviseletek megpróbálták más adományozók, köztük az uniós tagállamok egészségügyi szakértőit is igénybe venni, 
az ilyesfajta együttműködés azonban egyelőre korlátozott, és általá-
ban nem hivatalos keretek között történik, így aztán a tagállamoknak 
adott bizottsági megbízás nem eléggé egyértelmű, és nem biztosítja, 
hogy a felelősség továbbra is a Bizottságnál marad.
AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT KÖZÖSSÉGI 
FINANSZÍROZÁS GYORSASÁGA
 21.  A 2000-es év óta a Bizottság egészségügyi politikájának fontos eleme az 
egészségügynek nyújtott támogatás felgyorsítására vállalt kötelezett-ség, elsősorban a szegénységgel összefüggő betegségek leküzdése 
érdekében (lásd: 2. bekezdés). A finanszírozás kiszámíthatósága azért is fontos tényezővé vált, mert csak így lehet elvárni, hogy a kedvez-ményezett országok javítsák költségvetés-tervezésüket, illetve a külső 
támogatás végrehajtását. Ez a rész azt vizsgálja, hogy milyen ütemben történnek a kifizetések a különböző eszközök keretében, és hogy mely 
tényezők befolyásolják ezek gyorsaságát és kiszámíthatóságát.
A SZÁMVEVŐSZÉK HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEI SORÁN FELTÁRT SZEMÉLYZETI PROBLÉMÁK2. KERETES SZÖVEG
Burundiban, noha a kilencedik EFA során fontos, a tizedik EFA során pedig kiemelt ágazat volt az egészségügy, a kép-
viselet nem rendelkezett egészségügyi szakértővel. Kenyában az egyik tagállam nemzeti egészségügyi szakértőjének 
2006 augusztusi távozása óta a képviselet nem tudott helyettest alkalmazni, mert nem volt szabad állás. Szváziföldön 
a képviseletnek volt ugyan egészségügyi végzettségű tisztviselője, de az illető mindeddig más ágazatokban dolgozott, mivel Szváziföldön a kilencedik EFA során az egészségügy nem volt kiemelt ágazat.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban19
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 23.  Az a tény, hogy a Bizottság az országos stratégiai dokumentumai teljes 
időszakában nyújt támogatást, jól megalapozza a finanszírozás kiszá-
míthatóságát. A Számvevőszék azonban úgy találta, hogy az inputok 
(építési munkálatok, szolgáltatások, készletek) beszerzését, illetve a 
munkaprogramok jóváhagyását és végrehajtását célzó eljárások bonyo-lultsága a decentralizáció ellenére továbbra is korlátozza az EFA kere-tében nyújtott egészségügyi támogatásoknak mind a sebességét, mind a kiszámíthatóságát.
ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
A bizottsági kifizetések gyorsak, gondot okoz azonban a kiszámíthatóság
 24.  Amint az 5. táblázatból  látható, az általános költségvetési támogatás mint 
eszköz mind a nyolcadik, mind a kilencedik EFA időszakában gyors 
kifizetéseket eredményezett. A kiszámíthatóságot növeli az is, hogy a 
programok általában három évig tartanak, az országos stratégiai doku-
mentumokban pedig hat évre rögzítik a tervezett hozzájárulásokat.4. TÁBLÁZAT
A NYOLCADIK, ILLETVE A KILENCEDIK EFA ELSŐ ÖT ÉVÉBEN FOLYÓSÍTOTT 
EGÉSZSÉGÜGYI TÁMOGATÁSOK A SZAHARÁTÓL DÉLRE FEKVŐ ORSZÁGOKBAN: A SZÁZALÉKARÁNYOK ÖSSZEVETÉSE 
Az EFA első öt évében kiﬁ  zetett egészségügyi 
kötelezettségvállalások halmozott aránya
Nyolcadik EFA Kilencedik EFA1
1. év 0% 0%
2. év 1% 3%
3. év 3% 13%
4. év 8% 25%
5. év 18% 39%
1 A Globális Alapnak juttatott transzferek kivételével (lásd: 26. bekezdés).EFATÁMOGATÁSOK AZ EGÉSZSÉGÜGYBEN
A kilencedik EFA során felgyorsultak az egészségügyre fordított 
EFA-támogatások
 22.  A nyolcadik EFA-hoz képest a kilencedik EFA-ban jelentősen felgyorsult 
a szubszaharai Afrikának juttatott egészségügyi támogatások folyó-sításának üteme (lásd: 4. táblázat ). A kifizetések felgyorsulásában  
fontos szerepet játszott a decentralizáció. A számvevőszéki kérdőív 
szerint a képviseletek 77%-a úgy találta, hogy a decentralizáció fel-gyorsította az EFA-projektek végrehajtását.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban2020
 25.  A Számvevőszék azonban úgy találta, hogy mind a kifizetési gyorsaságot, 
mind a kiszámíthatóságot csökkentették az alábbiak:
egyes országok csak késve tudtak szabályos kifizetési kérelmeket a) 
összeállítani, elsősorban azért, mert gondjaik támadtak a teljesít-ménymutatókhoz szükséges adatok összegyűjtésével (pl. Burundi, 
Kenya, Mali);
egyes országok elvesztették az általános költségvetési támogatásra b) 
való jogosultságukat, ezért azt felfüggesztették, s így csökkentek 
az egészségügyi költségvetésnek jutó források is. A Számvevő-
szék helyszíni és iratalapú ellenőrzései által érintett hat ország-
ból négyben ez történt (Etiópia, Kenya, Lesotho, Malawi), habár Etiópiában – amint a Számvevőszék megállapította – a nemzet-
közi közösség egy alternatív mechanizmus révén eredményesen biztosította a források folyamatos áramlását az egészségügybe  és más kulcsfontosságú ágazatokba (lásd: 3. keretes szöveg). Ha 
az általános költségvetési támogatással párhuzamosan az ágazati költségvetések is támogatáshoz jutnak, annak az az egyik előnye, 
hogy az előbbi felfüggesztésekor az utóbbi adott esetben még  
igénybe vehető.
3. KERETES SZÖVEG
Az Etiópiának folyósított általános költségvetési támogatást 2005-ben a politikai helyzet miatt felfüggesztették. A nem-
zetközi közösség azonban, hogy az alapvető szolgáltatások, például az egészségügy folyamatos külső támogatását 
biztosítsa, új multiszektorális programot indított az „alapszolgáltatások védelmében”, amely közvetlenül a regionális 
hatóságoknak nyújtott támogatást. Ilyen megközelítéssel csökkenthető annak a kockázata, hogy az egészségügyi ellátás 
javítását célzó hosszú távú erőfeszítések az általános költségvetési támogatás felfüggesztése miatt megszakadnak.KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS ETIÓPIÁNAKÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁSRA VÁLLALT KÖTELEZETTSÉGEK 
FOLYÓSÍTÁSI ARÁNYA A NYOLCADIK, ILLETVE A KILENCEDIK EFA ELSŐ ÖT ÉVÉBEN
Általános költségvetési támogatásra vállalt kötelezettségek 
folyósításának halmozott aránya az EFA első öt évében
Nyolcadik EFA Kilencedik EFA
1. év 12% 5%
2. év 22% 18%
3. év 31% 38%
4. év 55% 57%
5. év 71% 74%5. TÁBLÁZAT
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban21
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA GLOBÁLIS ALAP KIFIZETÉSEINEK HATÁSA AZ EFA EGÉSZSÉGÜGYI 
KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSAINAK TELJESÍTÉSI ARÁNYÁRA
Az adott EFA első öt évében folyósított egészségügyi EFA-támogatások 
halmozott aránya
Nyolcadik EFAKilencedik EFA Kilencedik EFA
(Globális Alap nélkül )(Globális Alappal 
együtt )
1. év 0% 0% 22%2. év 1% 3% 24%3. év 3% 13% 31%4. év 8% 25% 46%
5. év 18% 39% 55%6. TÁBLÁZAT
 27.  A HIV/AIDS, malária és tuberkulózis leküzdéséhez nyújtott források 
összmennyiségének növelését tekintve a Globális Alap eredményes-
nek bizonyult; a 2002–2007-es időszakban 2 931 millió USD összegben folyósított támogatásokat a szubszaharai Afrikának. A 7. táblázatból  
azonban kedvezőtlen kép bontakozik ki arról, hogy az EFA egészség-ügyi támogatásaival összehasonlítva a Globális Alap milyen sebesség-gel folyósította a segélyeket a Szaharától délre fekvő országoknak. Ami az első, 2002-ben indult támogatási időszakot illeti, az ötéves  végrehajtási időszak végére a költségvetésnek csupán 73%-át fizet-ték ki. A Számvevőszék vizsgálata a Globális Alap ezt követő évek-
ben jóváhagyott támogatásainál sem mutatott javulást a kifizetési  
sebességben.GLOBÁLIS ALAP
A Globális Alap keretében nagy mennyiségű forrást osztottak 
szét, a kifizetések üteme azonban lassabb volt, mint az EFA 
keretében
  26.  A Globális Alap létrehozása részben egy gyorsabb támogatásnyújtási 
mechanizmus kialakítását célozta (lásd: 2. bekezdés). Azáltal, hogy a kilencedik EFA óta a Bizottság forrásokat juttat a Globális Alapnak, összességében felgyorsult az EFA egészségügyi kötelezettségválla-lásainak Bizottság általi folyósítása (lásd: 6. táblázat ), ám a Globális 
Alapba történő befizetés még csak az első lépés afelé, hogy a támo-
gatás eljusson a végső kedvezményezetthez.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban22
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 28.  Amellett, hogy a Globális Alap jogosan tartja szem előtt a támogatás 
teljesítményalapú voltát, vagyis a kevésbé eredményes támogatá-sok esetében jogosan csökkenti a kifizetést, az alábbi két tényező is 
befolyásolta a kifizetési ütemet:
a Globális Alap egyes támogatottjai számára nehézségeket okozott a) 
az Alap által elvárt minőségű pénzügyi, beszerzési és monitorozási 
rendszerek kialakítása, illetve a támogatások gyors kifizetése;a Globális Alap támogatásainak végrehajtása közben az országok b) 
előtt új támogatási források nyíltak meg – például a PEPFAR –,  
ezért csökkent a felvevőképességük.
 29.  Az EFA-val ellentétben a Globális Alap támogatásait éves finanszírozási 
pályázatok keretében hagyják jóvá. Az országok tehát nem tudják,  
hogy a támogatási kérelmüket jóvá fogják-e hagyni, és ha igen, milyen összegben. A Globális Alap első hat évében a finanszírozás céljából 
benyújtott támogatási kérelmeknek csupán 39%-át fogadták el.7. TÁBLÁZAT
EGÉSZSÉGÜGYI INTÉZKEDÉSEK A SZAHARÁTÓL DÉLRE FEKVŐ 
ORSZÁGOKBAN: A HALMOZOTT KIFIZETÉSI ARÁNY ÖSSZEVETÉSE A GLOBÁLIS ALAP, ILLETVE AZ EFA ESETÉBEN
Globális AlapEgészségügyi 
EFA-támogatások
1. év 2% 1%2. év 13% 25%3. év 26% 36%
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban23
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 30.  A Számvevőszék megvizsgálta az egészségügyi ellátás fejlesztésének 
három fő eszközét: a költségvetési támogatást, a projekteket és a Glo-
bális Alapot. Ez a rész azt értékeli, hogy a Bizottság jól irányította-e az eszközöket, eredményesek voltak-e azok, és hogy az eszközök  
együttes bizottsági alkalmazása összhangban történt-e. A III. mel-
léklet  áttekintést ad a Számvevőszék által felkeresett öt országban 
végrehajtott beavatkozásokról.
KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
A KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS BIZOTTSÁG ÁLTALI ALKALMAZÁSA
A költségvetési támogatás kulcstényezővé válhat az egészségügyi ellátás fejlesztésében
 31.  A költségvetési támogatás azáltal válhat kulcstényezővé az egészségügyi 
ellátás fejlesztésében, hogy növeli a kormányok számára az egészség-
ügyi költségvetésükhöz rendelkezésre álló összegeket. A kormányok 
így javíthatnak az ellátáson, ami szükséges előfeltétele a millenni-
umi fejlesztési célok elérésének. A költségvetési támogatás emellett a szakpolitikai párbeszéd és a szakmai segítségnyújtás révén a szakpo-
litikai és intézményi kereteket is erősítheti. A költségvetési támogatást 
annak egyik legnagyobb adományozója, a Bizottság a következőkép-
pen határozza meg: „pénzügyi források átutalása egy külső finan-
szírozó ügynökségtől a partnerország államkincstárába, miután az  
utóbbi teljesíti a megegyezés szerinti kifizetési feltételeket”
23. Noha 
a Bizottság a költségvetési támogatásokat megkülönbözteti olyan  szempontból, hogy általános vagy ágazati költségvetést támogatnak, 
a kettő közötti különbség a gyakorlatban kevésbé éles:
   „A költségvetési támogatás leginkább egy skálaként írható le. Ennek 
egyik végén található az olyan általános költségvetési támogatás,  amelynél a párbeszédet és a feltételeket makrogazdasági és ágazat-
közi kérdések határozzák meg. A skála másik végén a tisztán ágazati 
kérdésektől függő ágazati költségvetési támogatás található. A kettő 
között helyezkedik el az olyan általános költségvetési támogatás,  amely ágazati szintű párbeszédtől és feltételektől függ, valamint az olyan ágazati költségvetési támogatás, amely részben makrogazdasági és ágazatközi feltételekhez és párbeszédhez köthető”
24.
Az ágazati költségvetések támogatására ritkán került sor, 
az általános költségvetési támogatásnak az egészségügyi 
ellátás javításában betöltött szerepe pedig nem tisztázott
 32.  Az ágazati költségvetési támogatás, mivel egy ágazatra összpontosul, külö-
nösen alkalmas az egészségügy támogatására. A gyakorlatban azon-
ban – noha az ágazati költségvetési támogatások gyakoribbá tétele 
a 2000-es év óta a Bizottság szakpolitikájának része – a kilencedik 
EFA keretében a szubszaharai Afrikában csupán két ország (Mozambik 
és Zambia) egészségügye kapott ilyen támogatást. Ez egyrészt azért 
történt így, mert a Bizottság általában csak olyan országok egészség-A TÁMOGATÁSI ESZKÖZÖK 
IRÁNYÍTÁSA ÉS AZ EREDMÉNYESSÉG
23 Az Európai Bizottság 2007-
es útmutatója az általános 
költségvetési támogatásokhoz (10. oldal).
24 Feljegyzés az ágazati 
költségvetési támogatásról 
(Note on Sector Budget Support ), 
készült a „Stratégiai partnerség 
Afrikáért” ( Strategic Partnership 
for Africa ) nevű, kétoldalú és 
többoldalú adományozókból álló 
csoport 2005. novemberi szakmai 
műhelyében, Dublinban.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban24
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanügyének juttatott ágazati költségvetési támogatást, ahol ez kiemelt 
ágazatnak számít, márpedig vajmi kevés országban volt ez a helyzet. 
Továbbá támogatási feltétel volt a jól meghatározott egészségpolitika megléte is, ilyen pedig egyes országokban továbbra sincsen.
 33.  Általános költségvetési támogatást a Bizottság sokkal gyakrabban adott, mint ágazatit; a kilencedik EFA keretében a szubszaharai Afrika 21 országa részesült ilyenben. A Bizottság ehhez a költségvetési támogatási módhoz 
folyamodott szívesebben, és alkalmazását – az ágazati költségvetési 
támogatással ellentétben – a két kiemelt ágazat támogatása mellett is megengedte. Általános költségvetési támogatásra egyébként az országok 
szélesebb köre jogosult, mivel emennél a támogatásnak nem feltétele 
külön ágazati szakpolitika megléte, csupán az általános országpolitikáé, 
annak ellenére, hogy az utóbbi eredményessége jelentős mértékben függ 
attól, hogy vannak-e teherbíró ágazati szakpolitikák. Noha az általános költségvetési támogatás szélesebb körű célokat tűz ki, mint az ágazati, mégis hozzájárulhat az egészségügyi ellátás javításához, ha megtervezé-sénél ágazati szempontokat is beépítenek (lásd: 31. bekezdés). Az általá-
nos költségvetési támogatást nyújtó bizottsági programok esetében ez 
hagyományosan így történt, ezek keretében ugyanis a Bizottság kiemel-
ten kezelte az egészségügyet és az oktatást, egészségügyi vonatkozású 
feltételeket kötött ki, és előírta, hogy a kormányokkal párbeszédet kell folytatni az egészségpolitikáról.
 34.  A Számvevőszék azonban úgy találta, hogy a Bizottság egyes részlegein belül – 
különösen a makroközgazdászok és az egészségügyi szakemberek berkeiben 
– eltérő nézetek uralkodnak a tekintetben, hogy az általános költségvetési 
támogatás keretében mennyiben kell ágazati szempontokat is figyelembe 
venni. A Számvevőszék felmérése szerint a legtöbb képviselet ezen támoga-tási eszköz egyik legfontosabb céljának az egészségügyi ellátás fejlesztését 
tekintette (lásd: 8. táblázat ). Másfelől viszont az általános költségvetési 
támogatásról szóló felülvizsgált 2007-es útmutató a 2002-es korábbi útmu-tatóhoz képest jelentősen korlátozta az eszköz ágazati dimenzióját, így az kevésbé összpontosíthatott az egészségügyi ellátás fejlesztésére.
8. TÁBLÁZAT
FONTOSNAK TARTJÁKE A KÜLDÖTTSÉGEK AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI 
TÁMOGATÁS CÉLKITŰZÉSEIT?
12345 N V Átlag ÁKT célkitűzés
1 1 1 7 18 2 4,43 A szegénység visszaszorítása1 0 1 10 16 2 4,43 A közpénzkezelés javítása1 1 3 11 12 2 4,14 A makrogazdasági stabilitás kialakítása
1 2 4 14 7 2 3,86 A segélyezési eljárások összehangolása1 0 8 12 7 2 3,86 A támogatások kiszámíthatóbbá tétele
1458 1 0 2 3,79 Az egészségügyi ellátás javítása
14689 2 3,71 Az oktatási szolgáltatások javítása
3 5 0 9 10 3 3,67A segélyek tranzakciós költségeinek 
csökkentése
(1 = nem fontos, 5 = rendkívül fontos, NV = nincs véleménye)
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban25
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanEREDMÉNYESEN JÁRULTE HOZZÁ AZ ÁLTALÁNOS 
KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁS 
FEJLESZTÉSÉHEZ?
 35.  Széles körben ismert tény, hogy az általános költségvetési támogatás 
eredményessége rendkívül nehezen értékelhető. Az adományozók  általános költségvetési támogatásról szóló 2006-os közös értékelése ugyan fontos lépést jelentett ennek az eszköznek az értékelésében, 
ám ennek is megvoltak a maga korlátai, és a Bizottság még dolgozik 
megfelelő értékelési módszerek kialakításán. Az eszköz eredményes-ségének értékelésekor a Számvevőszék az alábbi szempontokat vette 
figyelembe
25:
emelkedtek-e a rendelkezésre bocsátott pénzügyi források révén a) 
az országos egészségügyi költségvetésbe fizetett összegek, illetve az abból folyósított kifizetések, és valószínűsíthető-e, hogy ezeket a forrásokat a szándékolt célnak megfelelően használták fel;elősegítik-e az egészségügy szakpolitikai és intézményi keretei  b) 
az ellátásnyújtás eredményességét;
részt vettek-e a képviseletek – az általános költségvetési támo- c) 
gatás eredményesebb felhasználását előmozdítandó – az egész-
ségpolitikai párbeszédben;teljesültek-e és megfelelőek voltak-e az általános költségvetési d) 
támogatás egyik feltételeként megszabott, egészségügyi teljesít-
ménymutatókkal kapcsolatos célok.
Pénzügyi források: a legtöbb ellenőrzött országban az általános 
költségvetési támogatás nem eredményezte az egészségügyi 
költségvetés forrásainak növekedését
 36.  A Számvevőszék a vizsgált országok többségében úgy találta, hogy az 
általános költségvetés támogatása nem vezetett az országos egész-ségügyi költségvetés útján felhasznált erőforrások növekedéséhez  (lásd: 4. keretes szöveg). Ennek egyik fontos oka, hogy egyes ese-tekben a kedvezményezett országok, ahelyett, hogy egy adott pénz-ügyi év költségvetési kiadásait megnövelnék a kapott költségvetési támogatás összegével, a forrásokat inkább a költségvetési hiányuk csökkentésére használják fel (lásd: 12. bekezdés, b) pont). Másrészt a Bizottság sem törekedett következetesen arra, hogy az országokat a nemzeti egészségügyi költségvetés növelésére ösztönözze azáltal, hogy ezt célzó teljesítménymutatókat foglalt volna bele az általános költségvetési támogatásról szóló finanszírozási megállapodásokba. A megvizsgált tizenkét országból így csak öt esetében szerepelt a tel-jesítménymutatók között az egészségügyi költségvetés támogatása.25 A számvevőszéki értékelés 
elsősorban Burundi, Etiópia, 
Kenya, Lesotho, Malawi és Mali 
általános költségvetésének 
támogatási programján alapul. 
Az értékelés figyelembe veszi az EFA-ra vonatkozó megbízhatósági 
nyilatkozat keretében más 
országokban – különösen 
Ghánában, Bissau-Guineában, 
Madagaszkáron, Mozambikban, 
Nigerben és Sierra Leonéban – 
végzett ellenőrzési munkát is.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban26
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS ÉS ANNAK HATÁSA 
AZ EGÉSZSÉGÜGYI KÖLTSÉGVETÉSEKRE4. KERETES SZÖVEG
Burundiban a 2006–2010-es Nemzeti Egészségfejlesztési Terv az általános költségvetés egészségügyre fordított hánya-
dának 3,6%-ról 15%-ra történő növelését irányozta elő 2010-ig, ám 2007-ben az egészségügyre fordított költségvetési hányad mégis 2%-ra csökkent.
Etiópiában a vizsgált időszakban (2002–2007) mind az egészségügyre fordított összeg, mind az egészségügyi kiadások 
alacsonyak maradtak, súlyosan alulﬁ  nanszírozva az egészségügyi ellátást. Noha a PRBS 2 célként tűzte ki, hogy az 
egészségügyi költségvetés 2003-as 6,8%-os részesedését 2004-ben 7,3%-ra növeli, az egészségügy tényleges költségvetési 
részesedése 6,5%-ra csökkent. Bár a 2000. év után a szegénységgel kapcsolatos rendszeres kiadások jelentősen emelked-tek Etiópiában, az egészségügyre ez nem vonatkozott, arra ugyanis az ilyen kiadásoknak csupán 15%-át költötték.
Maliban az általános költségvetés támogatásáról szóló ﬁ  nanszírozási megállapodás előírta ugyan, hogy a rendes nemzeti 
költségvetésben az egészségügy részesedését a 2002–2005-ös időszakban 10,5%-ról 11,5%-ra kell növelni, ám ez nem 
történt meg, sőt, a részesedés 2005-ben 10,2%-ra csökkent.
Kenyában az egészségügyre elkülönített költségvetési hányad a korábbi évekre jellemző 7-7,5%-hoz képest 2005–2006-
ban 9%-ra nőtt ugyan, ám a kiadások csupán 5,7%-ot tettek ki, és a 2001–2002-es időszak óta, amikor még az összes kormányzati kiadás 9%-át képviselték, minden korábbi évben csökkentek.
Malawiban az általános költségvetési támogatás újbóli megindítását követő első két évben (2005–2007) a kormány 
mindenekelőtt a belső adósságokat kívánta rendezni, míg az egészségügyi költségvetést csupán 10,7%-os – a korábbi 
évek némelyikénél alacsonyabb – szinten tartotta. 2007–2008-ra azonban tervezik a költségvetés jelentős emelését.
Lesothóban az egészségügyi kiadásokat a növekvő egészségügyi válság ellenére a korábbi szinten tartották.Az általános költségvetési támogatásra való jogosultság Bizottság 
általi „dinamikus” értelmezése miatt kockán forog az egészségügyi 
ellátást fejlesztő támogatások eredményes felhasználása
 37.  Az, hogy az általános költségvetési támogatás mennyire eredményes 
az egészségügyi ellátás fejlesztésében, nemcsak az egészségügybe irányított kiadások mértékén, hanem az azok felhasználását irányító közpénzkezelési rendszerek alkalmasságán is múlik. Mivel a Bizottság 
(a saját szóhasználatával) „dinamikusan értelmezi” a támogatható-
ság fogalmát, a szubszaharai Afrika országai, bár a közpénzkezelési képességük általában gyenge, mégis jogosultak maradnak általános 
költségvetési támogatásra, s ez növeli annak kockázatát, hogy közki-
adásaikat nem a hatékonyság és az eredményesség fogja jellemezni. 
Az egészségügyre elkülönített források különösen ki vannak téve  
a kockázatoknak, mivel ezek összetett módon, általában több admi-nisztratív rétegen keresztül jutnak el a közvetlen szolgáltatásnyújtó-kig. A Számvevőszék megállapította, hogy a közkiadásokat nyomon követő felmérések és ellenőrzések, bár kevés ilyenre került sor, a nem 
bérjellegű egészségügyi kiadásoknál a közforrások jelentős mértékű 
elszivárgását tárták fel, aminek komoly következményei lehetnek az 
egészségügyi ellátásnyújtás szempontjából
26. Emellett általános az 
a vélemény, hogy a központi gyógyszerraktárakból történő gyógy-szerbeszerzés is magas kockázatú terület.26 Lásd például: „ Public Expenditure 
Tracking Surveys and Quantitative 
Service Delivery Surveys in Sub-
Saharan Africa: A Stocktaking 
Study ”, Bernard Gauthier, HEC 
Montréal, 2006. szeptember, a Világbank megrendelésére.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban27
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 38.  Az általános költségvetési támogatást nyújtó programok nem kezel-
ték megfelelően ezeket a kockázatokat. Az általános költségvetési  
támogatásról szóló 2002-es útmutató a közpénzkezelés minőségé-nek kezdeti értékelése mellett – különösen a szociális ágazatokban 
– a programvégrehajtás során végzendő pénzügyi ellenőrzéseket és 
megfelelőségi teszteket is előirányzott. Az ilyen kontrollmechaniz-musok különösen akkor szükségesek, ha az adott országok számve-vőszékeire – általában ez a helyzet – gyenge teljesítmény jellemző. 
A gyakorlatban azonban ilyen kontrollokat nem hajtottak végre, és 
a Bizottság a 2007-es útmutatóból el is hagyta az elvégzésükre vonat-kozó előírást. E szerint az útmutató szerint a Bizottság a forrásoknak 
az államkincstárba történő átutalása után azok felhasználását már nem 
követi nyomon. Ez ellentmond az ágazati költségvetési támogatásra 
vonatkozó bizottsági politikának, amely szerint sokkal alaposabban 
kell vizsgálni az inputfelhasználást, s ennek során figyelembe venni „az eredményláncot az inputoktól az outputokig, illetve eredménye-kig/végtermékekig”
27. A Számvevőszék osztja az Európai Parlament 
azon véleményét, hogy a potenciális eredményesség szempontjából 
az ágazati költségvetési támogatásnak ez is előnye az általános költ-
ségvetési támogatáshoz képest28.
Amikor általános költségvetési támogatásból fejlesztették 
az egészségügyi ellátást, nem fordítottak kellő figyelmet 
a szakpolitikai és intézményi keret megerősítésére
 39.  Két felkeresett országról, Malawiról és Maliról a Számvevőszék megál-
lapította, hogy szilárd egészségügyi politikájuknak köszönhetően,  
amelyet az adományozók ágazati szintű megközelítés formájában  
támogattak, náluk várhatóan nőni fog az egészségügyre fordított  általános költségvetési támogatás eredményessége. Az ellenőrzési  
kérdőív szerint azonban a kilencedik EFA keretében általános költség-vetési támogatást kapott, illetve a tizedik EFA keretében terv szerint ilyen támogatáshoz jutó országok körülbelül fele nem dolgozott még 
ki ágazati szintű megközelítést az egészségügyben. Ez is arra mutat, hogy a Bizottság nem lép fel kellő eréllyel annak érdekében, hogy  
ilyen ágazati szintű megközelítések kidolgozása révén biztosítsák az 
általános költségvetési támogatás eredményességét az egészségügyi 
ellátás fejlesztésében.
 40.  Az egészségügyi minisztériumok a kevésbé befolyásos minisztériumok 
közé tartoznak, különösen regionális és helyi szinten, amely irányba némely országokban erőteljes decentralizáció ment végbe. Az intéz-ményi kapacitásnak ez a korlátozott volta gátolja a szilárd alapon  álló egészségpolitika kidolgozását, akárcsak annak végrehajtását.  A bizottsági szakpolitika értelmében a kiemelt ágazatok minisztériu-mai, illetve a pénzügyminisztériumok megerősítésük céljából szakmai támogatásban részesülnek. E célra az általános költségvetési támo-gatás kb. 10%-át különítették el
29. A Számvevőszék által megvizsgált, 
általános költségvetési támogatásban részesülő tizenkét országból 
azonban csak egy esetben (Niger) utaltak ki forrásokat külön szakmai 
támogatásra az egészségügyi minisztériumnak. Az általános költség-
vetési támogatásról szóló 2007-es útmutató már nem írja elő, hogy 
szakmai támogatást kellene nyújtani a szakminisztériumoknak.27 Útmutató az ágazati programok 
európai bizottsági támogatásához, 
2007. július.
28 Az Európai Parlament 2008. 
április 22-i állásfoglalása az 
Európai Unió 2006-os pénzügyi 
évre vonatkozó általános 
költségvetésének végrehajtása 
alóli mentesítésről szóló határozatról, az annak szerves 
részét képező megjegyzésekkel, 
III. rész – Bizottság, 225. pont.
29 „A gazdasági 
reformprogramokhoz és 
strukturális alkalmazkodáshoz nyújtott közösségi támogatás: 
Áttekintés és kilátások”. 
COM(2000) 58 végleges, 
Brüsszel, 2000.2.4.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban28
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA Bizottság nem aknázta ki az egészségügyi vonatkozású 
párbeszéd lehetőségéből fakadó összes előnyt az általános 
költségvetési támogatás eredményességének fokozása érdekében
 41.  A költségvetési támogatás egyik előnye, hogy esetében az eredményesség 
az adományozók és a kedvezményezett kormányok közötti politikai 
párbeszéd révén fokozható. A Számvevőszék felmérése szerint a képvi-seletek túlnyomó többsége csakugyan közvetlenül részt vett az egész-ségügyi szektorral folytatott párbeszédben, ám ennek minőségét és mélységét a Számvevőszék több szempontból megkérdőjelezte:
nem kedvez a párbeszéd minőségének az, hogy a képviseletek szű- a) 
kében vannak az egészségügyi szakértőknek (lásd: 18. bekezdés). 
A Bizottság arról gondoskodott, hogy az általános költségvetési 
támogatással kapcsolatos munkához kellő gazdasági szakértelem álljon rendelkezésre, ezekhez a programokhoz viszont nem bőví-
tette ki a munkacsoportokat egészségügyi (és oktatási) szakértők 
bevonásával. Bár bizonyos esetekben van lehetőség más adomá-
nyozók képviselőinek igénybevételére, erre csak két képviseletnél 
volt példa, és akkor sem készült hivatalos írásos meghatalmazás 
(lásd: 20. bekezdés);
nem tisztázott, hogy a képviseleteknek milyen mélységű ágazati b) 
párbeszédet kell folytatniuk az általános költségvetési támogatás 
keretében (lásd: 34. bekezdés);
a kitűzött teljesítménymutatók megvalósulásáról szóló vitának  c) 
azt kellene céloznia, hogy kiszélesítse az egészségügyi szektor-
ban zajló párbeszédet. A Számvevőszék azonban azt állapította meg, hogy a párbeszéd túl gyakran irányult a tágabb egészség-ügyi kérdések helyett az egyes mutatókra, illetve a teljesítményt megalapozó tényezők helyett az egyes mutatók megvalósításához 
kötött változó támogatás összegére.
A kitűzött teljesítménymutatóknak csupán a fele valósult meg, 
az alkalmazási mechanizmusaikat pedig hiányosságok jellemzik
 42.  A 2000-es év óta az általános költségvetési támogatásra vonatkozó bizott-
sági szakpolitikának dicséretre méltó jellemzője az eredményközpontú-
ság. Az általános költségvetési támogatás kb. 30%-át például a kitűzött 
teljesítménymutatók megvalósításához kötődő ún. „változó támogatá-
sok” keretében fizetik ki. A mutatókat egyre több esetben a kedvezmé-
nyezett országok kormányaitól, azoknak a szegénység felszámolására irányuló stratégiai dokumentumaiból veszik át, hogy növeljék ezek 
relevanciáját, illetve erősítsék az érintett ország elkötelezettségét. Az 
eredménymérés szükségessége miatt fontos erőfeszítések történtek az 
országos statisztikai rendszerek megerősítése terén is.
 43.  A Számvevőszék megvizsgálta, hogy milyen mértékben valósultak meg 
a Bizottság által kötött finanszírozási megállapodásokban foglalt  
egészségügyi teljesítménymutatók. Megállapítást nyert, hogy a célul 
tűzött egészségügyi teljesítménymutatóknak összesen csak 50%-a  valósult meg. Ez kérdéseket vet fel azzal kapcsolatban, hogy eredmé-
nyesen mozdítják-e elő az általános költségvetést támogató progra-
mok az egészségügyi ellátás fejlesztését.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban29
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 44.  A Számvevőszék több olyan tényezőt is feltárt az egészségügyi teljesít-
ménymutatók alkalmazásával kapcsolatban, amelyek miatt az általá-
nos költségvetési támogatás kevésbé eredményesen járult hozzá az egészségügyi ellátás fejlesztéséhez:
a teljesítménycélok ösztönző erejét adott esetben csökkenti egy- a) 
részt az, hogy az egyes mutatókhoz viszonylag alacsony összegek vannak rendelve, másrészt az, hogy a Bizottság szakpolitikája értel-mében – megvalósítatlan célok miatt visszatartott változó támo-gatások esetén – az elköltetlen forrásokat más EFA-támogatások 
formájában ismét az ország rendelkezésére bocsátják;
a kormányokat kevésbé ösztönözte a célok teljesítésére, s így az b) 
általános költségvetési támogatással való kapcsolat is gyengült, 
ha a választás olyan mutatókra esett, amelyeket a kormányok  
kevéssé tudtak befolyásolni;a felhasznált adatok gyakran nem voltak megbízhatóak, ezért néha c) 
nehéz volt eldönteni, hogy egy cél megvalósult-e vagy sem, külö-
nösen olyankor, ha a mutatókat viszonylag rövid, tizenkét hóna-
pos időszakokban mérték, ennyi idő alatt ugyanis a változás néha 
nehezen volt észlelhető;
a kitűzött célok néha túl szerények, néha meg éppen túlzóak  d) 
voltak;a mutatók nem terjedtek ki eléggé az egészségügyi ellátás minő- e) 
ségi szempontjaira.
 45.  A Számvevőszék azt is megvizsgálta, hogy az általános költségvetési 
támogatás különösen eredményes volt-e a társadalom szegényebb  rétegei egészségügyi ellátásának fejlesztése terén. Egy WHO-elemzés szerint a szegénység felszámolására irányuló stratégia dokumentuma-iban megfogalmazott országos egészségpolitikák általában kevéssé 
összpontosítottak a szegénységre. Ezt a nézetet támasztották alá  
a Számvevőszék szélesebb körben gyűjtött bizonyítékai is, amelyek 
szerint az egészségügyi személyzet, illetve ellátás elsősorban a váro-
sokban összpontosul. A Bizottság egészségügyi teljesítménymutatói is csak ritkán vették tekintetbe szempontként a szegénységet, pedig 
ez segíthetett volna a lakosság szegényebb rétegeire, illetve a szegé-
nyebb régiókra összpontosítani az egészségügyi ellátás terén végzett 
fejlesztéseket.
 46.  A képviseleteken végzett számvevőszéki kérdőíves felmérés választ kere-
sett arra a kérdésre, hogy mennyire tartják eredményesnek az álta-lános költségvetési támogatást az egészségügyi ellátás fejlesztése  
és az egyéb célok megvalósítása szempontjából. A kapott válaszok 
visszaigazolták a Számvevőszék azzal kapcsolatos aggodalmát, hogy 
eredményes-e az egészségügyi ellátás fejlesztése az általános költ-
ségvetési támogatás jelenlegi végrehajtása mellett. Ezt az eredmé-nyességet a képviseletek egy 1-től (alacsony) 5-ig (magas) terjedő  
skálán csupán 2,77-re értékelték, ami a legalacsonyabb eredményes-
ségi pontszám az általános költségvetési támogatás nyolc célkitűzése 
közül (lásd: 9. táblázat ).
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban30
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA SZUBSZAHARAI ORSZÁGOKBAN LÉVŐ KÜLDÖTTSÉGEK SZERINT 
EREDMÉNYESEN JAVÍTJAE AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁST?
1 2 3 4 5 NV Átlag ÁKT célkitűzés
1 1 5 8 9 5 3,96 A makrogazdasági stabilitás kialakítása
0 0 6 15 3 5 3,88 A közpénzkezelés javítása1 1 5 13 5 4 3,80 A segélyezési eljárások összehangolása
2 1 6 10 5 5 3,63A segélyek tranzakciós költségeinek 
csökkentése
1 5 7 9 3 4 3,32
A támogatások kiszámíthatóbbá tétele
1 7 6 6 2 7 3,05 A szegénység visszaszorítása
1 7 8 4 2 7 2,95 Az oktatási szolgáltatások javítása
3 8 4 5 2 7 2,77 Az egészségügyi ellátás javítása
(1 = nem fontos, 5 = rendkívül fontos, NV = nincs véleménye)9 TÁBLÁZAT
PROJEKTEK
 47.  A Bizottság fejlesztési támogatásai végrehajtásának elsődleges eszköze 
hagyományosan a projekt volt, de a 2000-es év óta már szívesebben 
alkalmazza a költségvetési támogatást a végrehajtásnál. Ebből követke-
zően a Bizottság a segélyezésről szóló útmutatóiban azt az álláspontot 
képviselte, hogy a projektet mint eszközt ténylegesen csak „végszük-ség” esetén lehet igénybe venni, amikor más eszköz nem alkalmazható. A Számvevőszék egy projektekből álló mintán megvizsgálta, mennyire eredményesek a projektek a céljaik tényleges vagy várható megvaló-
sítása szempontjából. A projekteredményesség „kielégítő” értékelést 
kapott, ha a célokat ténylegesen vagy valószínűsíthetően megvalósí-
tották, „részben kielégítő” értékelést, ha nehézségek merültek fel, és 
a célok csak részben valósultak meg, illetve „nem kielégítő” értékelést, ha komoly problémák jelentkeztek, és a tervezett célokból ténylege-
sen vagy várhatóan csak kevés valósult meg. A III. melléklet  röviden 
bemutatja a helyszíni ellenőrzések során megvizsgált projekteket, míg 
a IV. melléklet  felsorolja az ellenőrzés által érintett összes projektet.
EFAPROJEKTEK
Az EFA projektjei összességükben elég eredményesek voltak, 
ám fenntarthatóságuk többnyire kérdéses
 48.  Az EFA projektjei keretében lehetőség nyílik arra, hogy egyszerre nyújtsanak 
szakmai támogatást, illetve bocsássanak rendelkezésre infrastruktúrát és berendezéseket. A Számvevőszék tizenkét országban vizsgált meg 
tizenkét egészségügyi EFA-projektet. A projekteredményesség az egész-
ségügyi intézkedések viszonylagos összetettsége ellenére az országok 
kétharmadában „kielégítő” vagy „részben kielégítő” értékelést kapott. Az EFA-projektek eredményességét a Számvevőszék javarészt a bizottsági 
képviseletek véleményével megegyezően értékelte. A Számvevőszék 
kérdőívén a képviseletek a projektek eredményességét 1-től (alacsony) 
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban31
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban5-ig (magas) terjedő skálán 3,11-re értékelték. Az EFA-projektek pozitív 
eleme, hogy hozzájárulnak a szakpolitikák és az ellátásnyújtás minősé-
gének javításához. Másfelől azonban a Számvevőszék által ellenőrzött projektek az esetek többségében nem fordítottak külön figyelmet a tár-
sadalom szegényebb rétegeire, pedig meglett volna rá a lehetőségük, 
hogy regionális és helyi szinten érjenek el hatást. A legtöbb projektnél 
a fenntarthatóság szempontjából sem voltak kedvezőek a kilátások.
 49.  Az egészségügyi EFA-projektek teljesítményét (illetve egyes esetekben más ágazati EFA-projektek teljesítményét is) hátrányosan befolyásoló legfon-
tosabb tényezők a számvevőszéki ellenőrzés szerint az alábbiak voltak:
a projektek általában túl nagyra törők voltak, különösen a közelmúlt- a) 
ban válsághelyzetet átélt országokban, egyrészt azért, mert egyes 
projektek sokféle tevékenységet és nagy földrajzi területet fedtek le, másrészt azért, mert a projektektől több eredményt vártak, mint 
amennyit azok más eszközök támogatása nélkül el tudtak érni;
általában túl rövid idő maradt a projektek végrehajtására, egy- b) 
részt a közbeszerzési és jóváhagyási eljárások elhúzódása miatt 
(lásd: 23. bekezdés), másrészt mert időbe telt, amíg a projekt által 
bevezetett változtatások berögzültek és fenntarthatóvá váltak  
a kedvezményezett szervezeteknél;erősen változó volt a projektek céljaira kötött szerződések kereté- c) 
ben nyújtott szakmai támogatás minősége, ami jelentősen befo-
lyásolta a projektek eredményeit;
változó volt – különösen tartományi és helyi szinten – az egész- d) 
ségügyi ellátás nyújtására, illetve az EFA-projektekkel kapcsolatos munkára való képesség is;a hatékony és eredményes országos egészségpolitika hiánya korlá- e) 
tozta a projektek eredményességét, különösen a fenntarthatóság 
kilátásait;
a képviseleteken gyakran nem volt meg a kellő egészségügyi szak- f) 
értelem, és sok esetben nagyobb nyomás alatt álltak, mintsem  
biztosíthatták volna a projekt sikerének maximalizálásához szük-séges szintű felügyeletet.
AKCSN BELÜLI PROJEKTEK
A tervezés és a végrehajtás összetettsége miatt az AKCS-n 
belüli projektek a többi projekttípusnál kevésbé eredményesek
 50.  Az AKCS-n belüli projektek mindegyike több országot egyesít a szubszaharai 
Afrika különböző régióiban. A projektek végrehajtása a kilencedik EFA 
során rendszerint ENSZ-ügynökségek révén történt. Az öt ellenőrzött 
projekt eredményessége egy esetben „kielégítő”, két esetben „részben 
kielégítő”, két esetben pedig „nem kielégítő” értékelést kapott. Az ilyen típusú projektek összességében véve szerény teljesítménye többek 
között a projektkezelés alábbi tényezőire volt visszavezethető:
a potenciális hatás csökkent amiatt, mert a projekteket általában a) 
úgy tervezték meg, hogy nagyszámú ország kapjon sokféle tevé-kenységre viszonylag alacsony összegű támogatást;
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban32
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibana Bizottság képviseletei kis mértékben vettek részt ezekben a köz- b) 
ponti irányítású projektekben, és a Bizottság központi részlegei 
számára nehézséget okozott a gyakran sok országot tömörítő pro-jektek megfelelő monitorozása;
a Bizottság és az ENSZ-szervezetek nehezen állapodtak meg a terve- c) 
zés és a beszámolás módjában, később pedig az ENSZ-szervezetek 
számára gondot okozott, hogy a megállapodás szerint járjanak el.
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI SORÁBÓL 
FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
Az általános költségvetés egészségügyi sorából finanszírozott 
projektek a központi irányítású projektek kivételével általában 
eredményesek voltak, a fenntarthatóságuk azonban gyakran kérdéses
 51.  Az általános költségvetés soraiból finanszírozott egészségügyi projekte-
ket elsősorban civil szervezetek és más nem állami szereplők hajtják végre. A Számvevőszék kilenc ilyen projektet vizsgált meg Kenyában, Malawiban és Maliban. Három projekt eredményessége „kielégítő”, a többi haté „részben kielégítő” értékelést kapott. Ezeket a projekteket viszonylag pozitívan ítélték meg a bizottsági képviseletek is, a Szám-vevőszék kérdőívén ugyanis az 1-től (alacsony) 5-ig (magas) terjedő skálán 3,52-re értékelték ezek eredményességét. Vizsgálatnak vetettünk alá továbbá négy, civil szervezetek által társfinanszírozott projektet Lesothóban, Malawiban, Maliban és Szváziföldön, s ezeket hasonlóan eredményesnek találtuk: az eredményesség egy projektnél „kielégítő-nek”, a másik háromnál pedig „részben kielégítőnek” mutatkozott.
 52.  Különösen előnyös tulajdonsága volt az ilyen típusú projekteknek, hogy:
a szegénységgel kapcsolatos kérdésekre összpontosítottak, és  a) 
gyakran olyan kieső területeken nyújtottak alapellátást, ahol az állami szolgálatok kevésbé voltak jelen;
olyan érzékeny témákkal kapcsolatban, mint például a HIV/AIDS, sokan b) 
– különösen fiatalok – szívesebben vették civil szervezetek segítségét, mintsem az állami egészségügyi szolgálatokat keresték volna fel;
ezeket a projekteket az EFA-projekteknél könnyebb volt a Bizott- c) 
ságnak felügyelnie, ezért kevésbé merültek fel késedelmek, mivel az összes projekttevékenység a civil szervezettel kötött egyetlen szerződés hatálya alá tartozott;a projektek a finanszírozás viszonylag alacsony voltához képest d) 
jelentős nyilvánosságot kaptak.
 53.  Amint azt a költségvetés egészségügyi sorairól nemrég készített értéke-
lés30 is megjegyzi, az ilyen projektek gyenge pontja általában a fenn-
tarthatóság és a szélesebb körű hatás, mivel:
az általános költségvetés egészségügyi soraira vonatkozó sza- a) 
bályozás ugyan innovatív projektek előmozdítását célozza, ám  a bizottsági eljárások országszinten nem írják elő egészségügyi tisztviselők bevonását, ami az ellen hat, hogy ezeket a projekteket beemeljék az országos szakpolitikába;
a Bizottság nem alakított ki arra szolgáló rendszert, hogy a sikeres pro- b) 
jektek tapasztalatait szélesebb körben, rendszeresen megismertesse;
a sikeres projekteket EFA-források segítségével ki lehetett volna terjesz- c) 
teni. Ez azonban azon múlott, hogy kiemelt ágazat volt-e az egészségügy, 30 Az egészségügyre, az AIDS-re 
és a népességre vonatkozó két 
jogalap értékelése ( Appraisal of 
the Two Legal Bases on Health, AIDS 
and Population ), Ecorys Research 
and Consulting, 2006. november.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban3333
illetve hogy a képviseletek és a nemzeti tisztviselők már a programozás 
idején érdemben értesültek-e a projektről. Márpedig e két feltétel közül általában egyik sem teljesült.
 54.  További gond, hogy bár maguk a projektek a szegénység visszaszorítására 
összpontosítanak, a projektek kiválasztásánál nem veszik figyelembe 
kellően azt, hogy az egyes országokban eltérő a szegénység mértéke. A civil szervezetek általi társfinanszírozásról szóló rendelet egyre  jobban igyekezett enyhíteni ezt a gondot, úgy, hogy csökkentette  a támogatásra jogosult országok számát.
 55.  A Számvevőszék megvizsgált az általános költségvetés sorából finanszíro-
zott öt olyan egészségügyi projektet is, amelyek központi irányításúak. 
Mindegyik projekt legalább két – általában kettőnél több – olyan orszá-
got tömörített, amelyeknek nem voltak közösek a határai. Az AKCS-n belüli projektekhez hasonlóan a teljesítmény ezeknél is gyengébb  
értékelést kapott, mint az egy országban végrehajtott projekteknél. 
A projekteket hátrányosan érintette egyrészt az, hogy a civil szerveze-
teknek nehézséget okozott a gyakran összetett projektek több ország 
különböző régióiban történő végrehajtása, másrészt az, hogy a Bizott-
ság központi részlegei nehezen tudták felügyelni ezeket.
GLOBÁLIS ALAP
HOGYAN KEZELI A BIZOTTSÁG A GLOBÁLIS ALAPNAK 
NYÚJTOTT TÁMOGATÁSÁT?
A Bizottság fontos szerepet játszott a Globális Alap 
létrehozásában, annak országos szintű felügyeletéért és 
támogatásáért azonban már keveset tett
 56.  A Bizottság a „gyorsított fellépés” politikája (lásd: 2. bekezdés) kereté-
ben jelentős hozzájárulást nyújtott a Globális Alap létrehozásához. 
A Bizottság képviselőt küld az igazgatótanácsba, így lehetősége van 
A GLOBÁLIS ALAP MŰKÖDÉSÉNEK ALAPELVEI5 KERETES SZÖVEG
Pénzügyi eszközként, és nem végrehajtó szervként működik.• 
Kiegészítő pénzügyi forrásokat bocsát rendelkezésre és aknáz ki.• 
Olyan programokat támogat, amelyeket az ország sajátjának érez.• 
A különböző régiók, betegségek és intézkedések szempontjából kiegyensúlyozottan működik.• 
A megelőzés és kezelés tekintetében integrált, kiegyensúlyozott megközelítést követ.• 
A kérelmeket független értékelési eljárás alapján bírálja el.• 
Egyszerűsített, gyors és innovatív segélyezési eljárást honosít meg, és átláthatóan, elszámoltatható módon működik.• 
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban34
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 57.  A 2001–2007-es időszakban a Bizottság az AKCS-n belüli EFA-alapokból 
(330 millió EUR) és az általános költségvetés egészségügyi soraiból (292,5 millió EUR) összesen 622,5 millió eurót bocsátott a Globális  Alap rendelkezésére. Ez a Globális Alapba befizetett összes hozzá-járulás 8,1%-ának felel meg, ami alapján a Bizottság a negyedik leg-nagyobb adományozó. A Globális Alap igazgatásáról nemrég készült értékelés
31 szerint azonban az Alap számára nehézségeket okozhat  
az adományozók által beígért egyre több támogatás elköltése. Ezek a 
gondok abból fakadnak, hogy egyes országok nem tudnak megfelelő minőségű kérelemben hangot adni támogatásigénylésüknek, majd  később a kapott támogatás elköltésére is képtelenek. 
 58.  Az, hogy a Bizottság központi részlegei fontos szerepet játszottak a 
Globális Alap felállításában, amelybe a Bizottság emellett jelentős  
mennyiségű forrást is befizetett, ellentétben áll azzal, hogy a leg-
több bizottsági képviselet csekély szerepet vállal a Globális Alappal kapcsolatban. A képviseleteket a Bizottság központi részlegeinek  
útmutató jegyzetei nem utasították, pusztán „bátorították” arra, hogy 
támogassák a Globális Alap műveleteit. Bár a Bizottság központi rész-
legei három fő aktivitási területet is kijelöltek a képviseleteknek, azok 
mégsem vállaltak aktív szerepet ezeken:
 a) vegyenek aktívan részt a Globális Alap országos koordinációs mecha-
nizmusaiban (CCM), és segítsék elő ezek megerősítését:  a Számve-
vőszék felmérése szerint a képviseleteknek csupán 35%-a vesz  részt ezekben a mechanizmusokban. A távolmaradás indokaként a képviseletek leggyakrabban azt említik, hogy nincs elegendő  
személyzetük, illetve hogy az egészségügyet a Bizottság nem  tekinti kiemelt ágazatnak;
számoljanak be arról, hogy a Globális Alap hogyan működik az adott b) 
országban:  a számvevőszéki felmérés szerint a képviseleteknek  
csupán 8%-a számolt be rendszeresen a Bizottság központi részle-geinek, míg 59% időközönként, egyharmaduk pedig sohasem tette ezt. A Bizottság tagja ugyan a Globális Alap igazgatótanácsának, de az Alap működését illető képviseleti visszajelzés híján ezen  
a szinten csak kevésbé tudott fellépni a műveletek eredményes-
ségének fokozása érdekében;
nyújtsanak szakmai támogatást a támogatási kérelmek kidolgo- c) 
zásához, és vegyenek részt a végrehajtásban:  mivel az országos  
szervek kapacitáshiánnyal küzdenek mind a támogatási kérelmek elkészítése, mind a támogatás végrehajtása terén (lásd: 57. bekez-
dés), a Globális Alap külön hangsúlyozta, hogy e problémát  
leküzdendő a nemzetközi közösség nyújtson szakmai támogatást 
a szubszaharai Afrika országainak. A Bizottság azonban nem vála-
szolt erre a felhívásra.31 „Evaluation of the Organisational 
Effectiveness and Efficiency of 
the Global Fund to Fight AIDS, Tuberculosis and Malaria ”, 2007. 
október, Macro Consultancy.arra, hogy befolyásolja az Alap működését meghatározó alapelveket 
(lásd: 5. keretes szöveg). A Globális Alap gyorsan a HIV/AIDS, a tuberku-
lózis és a malária elleni fellépés egyik legfontosabb szereplőjévé vált, 2007-re 136 országban 8 947 millió USD értékben hagyott jóvá támo-
gatásokat, ennek majdnem 60% át a szubszaharai Afrika országaiban.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban35
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban10 TÁBLÁZAT
A GLOBÁLIS ALAP TELJESÍTMÉNYMUTATÓI A SZUBSZAHARAI AFRIKA 
ÁLTALA LEFEDETT HÁROM RÉGIÓJÁBAN 2007. DECEMBER 31ÉN
HIV/AIDSMegvalósultsági 
arányTevékenység
Antiretrovirális kezelés 93%1 100 000 személy kapott antiretrovirális 
kezelést
HIV-tanácsadás és -szűrés 101% 16 millió személyhez jutottak elA HIV-vírus anyáról gyermekre 
történő átadásának megelőzése (PMTCT)64%
100 000 HIV-fertőzött terhes nő részesült 
átfogó képzésben a fertőzés anyáról gyermekre történő átadásának megelőzéséről
Támogatás árváknak 116%2 millió árva gyermek részesült 
gondozásban és támogatásban
TuberkulózisRövid távú közvetlen 
megﬁ  gyeléses kezelés (DOTS)86% 800 000 személy részesült kezelésben
Malária
Szúnyogirtóval kezelt háló (ITN) 63% 35 millió hálót osztottak szét
Maláriaellenes kezelés (ACT) 43% 37 millió maláriaellenes kezelést végeztek
Egyéb mutatók
Gondozás és támogatás 107%1,7 millió ember részesült gondozásban és 
támogatásban
Képzésben résztvevők száma 105%1,8 millió személyt képeztek ki 
szolgáltatások nyújtására
Forrás : Globális Alap. A GLOBÁLIS ALAP EREDMÉNYESSÉGE 
A Globális Alap jelentősen előmozdította a HIV/AIDS, a malária 
és a tuberkulózis visszaszorítását, eredményesebbé válásához 
azonban az is kell, hogy az adományozók ezt kiegészítsék 
az egészségügyi rendszerek hosszú távú támogatásával
 59.  A Globális Alap eredményességének egyik legfontosabb mérőeszközét az Alap 
által a „Globális Alapból támogatottnak” nevezett programoknál használt teljesítménymutatók adják. Ezek a mutatók nemcsak az Alap által egyedül finanszírozott programok, hanem a nemzeti kormányokkal és más külső támogatókkal együtt társfinanszírozott programok eredményeire is kiterjed-nek. Éppen ezért nehéz meghatározni, hogy mely eredmények köszönhetőek kifejezetten a Globális Alapnak
32. Az azonban egyértelmű, hogy a Globális 
Alap jelentősen hozzájárult a lenti 10. táblázatban  felsorolt eredmények 
eléréséhez. Az öt felkeresett országban a Számvevőszék elsősorban azt álla-pította meg, hogy a Globális Alap jelentősen hozzájárult az antiretrovirális kezelés, a HIV-vel kapcsolatos tanácsadás és a HIV-szűrés elterjesztéséhez, a HIV-vírus anya és gyermek közötti átadásának megelőzésében azonban – az alkalmazottak alacsony száma és egyes kulturális tényezők miatt – az Alap már kevesebb eredményt könyvelhetett el. A malária elleni küzdelemhez adott támogatások egy részénél késedelmeket okoztak a rovarirtószerrel kezelt szúnyoghálóra, illetve az artemisinin-alapú kombinált terápiára kiírt beszerzések. A Globális Alap számvevőszéki ellenőrzés alá vett intézkedé-seiről további részletek a III. mellékletben  olvashatók.32 A Globális Alap honlapján 
közzétett programeredményességi 
jelentések alapján sem határozható meg könnyebben, hogy az egyes támogatásoknál közölt eredmények elérését mennyiben mozdította elő a Globális Alap saját hozzájárulása.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban36
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban 60.  A Globális Alap szembekerült azzal a kérdéssel, hogy megbízatását szűken 
értelmezve csupán a három betegségre összpontosítson-e, vagy tágabb látókörű szemlélettel inkább az egészségügyi rendszerek támogatásához is nyújtson finanszírozást. 2007-ben a Globális Alap új szakpolitikai állás-pontot alakított ki, amelynek értelmében „a szakmailag megalapozott, a három betegséget középpontba állító kérelmek finanszírozásának álta-lános keretén belül forrásokat fog biztosítani az egészségügyi rendsze-rek megerősítéséhez”
33. Az azonban még nem világos, miként valósítható 
meg ez az elképzelés a gyakorlatban, hiszen az egészségügyi rendszerek egyes részeit nehéz egyenként, külön szemlélni. A Globális Alap ugyanakkor hangsúlyozta, hogy az egészségügyi rendszer megerősítését elsősorban más adományozóknak kellene támogatniuk: „Sürgősen szükséges, hogy [a donorok] stratégiájukban kiemelt hangsúllyal – és így további forrásokat is biztosítva – foglalkozzanak az egészségügyi rendszerek és infrastruktúrák hosszú távú, alapos megerősítésével”
34. Az ilyen finanszírozás nemcsak azért 
fontos, mert javíthatja az egyfelől az egészségügyi rendszerekre, másfelől az egyes betegségekre összpontosító intézkedések egyensúlyát, hanem azért is, mert eredményesebbé teheti a Globális Alap támogatásait, hiszen a gyenge egészségügyi rendszerek képezte szűk keresztmetszet csökkenti az országoknak a Globális Alap támogatásainak elköltésére való képességét.
 61.  A Globális Alap megbízatása a három betegség visszaszorítására irányul. Az 
egyes országoknak adott támogatások összege ezért kevésbé függött a jövedelmi szegénység átlagos szintjétől, mint attól, hogy az adott országot mennyire sújtják ezek a betegségek. Mindazonáltal az egyes országokon belül a Globális Alap odafigyelt a szegénység kérdésére, és – elsősorban a közösségi alapú szervezetek széles körű bevonásával – arra törekedett, hogy fellépései a szegényebb régiókra összponto-suljanak, ahová az állami egészségügyi ellátás kevésbé ér el.
 62.  A Globális Alapnak az egészségügyi rendszerek megerősítésében és a sze-
génység visszaszorításában játszott szerepe olyan kérdés, amelynek a Bizottság sem igazgatótanácsi, sem országos szinten nem szentelt kellő figyelmet. Ez tükrözi azt, hogy a képviseletek általában kevéssé vettek részt a Globális Alap műveleteiben, a Bizottság központi szol-gálatai pedig nem tulajdonítottak kellő fontosságot annak, hogy  a képviseletek részvételét biztosítsák (lásd: 58. bekezdés).
ÖSSZHANGBAN TÖRTÉNTE AZ ESZKÖZÖK ALKALMAZÁSA, ÉS 
ILLESZKEDNEKE EGY ÁGAZATI SZINTŰ MEGKÖZELÍTÉSBE?
 63.  A Bizottság általános egészségpolitikája az egészségügy támogatásához 
kialakított stratégiában alapvető szerepet juttatott a költségvetési támo-gatásnak, de hangsúlyozta, hogy megmarad a többi eszköz jelentősége is. Kiemelte annak fontosságát is, hogy az egészségügy bírjon szilárd, orszá-gos szintű szabályozási kerettel, és a segélyezés azon belül történjék:
  „A költségvetési támogatás, a szociális szférának nyújtott támogatás, 
valamint a program- és projekttámogatás párhuzamosan is nyújtható, amíg egy országos szinten meghatározott szabályozási keretbe illesz-kednek. Ahol nem alkalmas a költségvetési támogatás, ott közösségi finanszírozásban az országos keretbe illeszkedő programok és pro-jektek fognak részesülni, és ennek középpontjában a kapacitásfejlesz-tés fog állni. Ha nincs országos keret, a Közösség az ágazati szintű megközelítés irányába történő elmozdulást fogja támogatni. A fej-lődő országok többségében a Bizottság a kapacitás- és bizalomépítés kezdeti időszakában vegyesen fogja alkalmazni az eszközöket.”
35 33 A Globális Alap 2007. novemberi 
igazgatótanácsi ülésének 
jegyzőkönyve.
34 Globális Alap, „ Partners in Impact 
– Results Report 2007 ”.
35 A Bizottság közleménye 
a Tanácsnak és az Európai 
Parlamentnek: Egészségügy és a szegénység enyhítése 
a fejlődő országokban, 
COM(2002) 129 végleges, 
2002.3.22.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban3737
6. KERETES SZÖVEG
AZ EFA EGÉSZSÉGÜGYI PROJEKTJEI ÉS AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI 
TÁMOGATÁS KÖZÖTTI KAPCSOLAT
A Számvevőszék megállapította, hogy Maliban a nyolcadik EFA egészségügyet támogató projektje (PASS) az Egészség-
ügyi Minisztérium kapacitásainak fejlesztése révén fokozta az általános költségvetési támogatás eredményességét, pedig 
a PASS projektet nem is kifejezetten az általános költségvetési támogatás kiegészítésére tervezték. Lesothóban viszont 
a két eszköz közötti egyeztetés hiánya miatt a Bizottság nem hosszabbította meg a nyolcadik EFA egészségirányítási információs rendszerekkel kapcsolatos projektjét, pedig a nyolcadik és kilencedik EFA során Lesotho részben éppen 
egészségügyi adatainak hiányosságai miatt nem részesülhetett általános költségvetési támogatásban.ÖSSZHANGBAN TÖRTÉNTE AZ ESZKÖZÖK BIZOTTSÁGI 
IRÁNYÍTÁSA?
A Bizottság nem dolgozott ki útmutatást arra, hogy a különböző 
egészségügyi eszközök irányítása összhangban történjék
 64.  A Bizottság nem dolgozott ki útmutatást a tekintetben, hogy egy adott 
ország helyzetét tekintetbe véve az általános költségvetési támoga-tásnak, az ágazati költségvetési támogatásnak, illetve a kettő ötvöze-tének alkalmazása közül mikor melyik vezet leginkább eredményre. Az ágazati költségvetési támogatásról szóló bizottsági útmutató ugyan hangsúlyozza, hogy az általános és az ágazati költségvetési támogatást érdemes vegyesen alkalmazni, ám az, hogy a Bizottság a szubszaharai Afrikában csak nagyon korlátozott számban finanszírozott egészség-ügyi ágazati költségvetési programokat, csökkentette az általános  költségvetési támogatásai eredményességét (lásd: 36–46. bekezdés).
 65.  Hiányzik az útmutatás azzal kapcsolatban is, hogyan lehet ágazati szintű pro-jekteket az általános költségvetési támogatással összekapcsolva fokozni a  bizottsági beavatkozások eredményességét. A Számvevőszék feltárt olyan eseteket, ahol az EFA-projektek annak ellenére is erősítették az általános költségvetési támogatás programjait, hogy a két intézkedéscso-portot nem hangolták össze, másrészt viszont olyan eseteket is, ahol az EFA-projektekkel való alaposabb egyeztetés pozitívan hatott volna az álta-lános költségvetési támogatás intézkedéseire (lásd: 6. keretes szöveg).
 66.  A 2002-es egészségpolitika ugyan hangsúlyozta, hogy a különböző eszkö-zök kiegészítik egymást, de külön nem hivatkozott a Globális Alap és a Bizottság által kezelt eszközök közötti összefüggésekre. A Számvevőszék megállapítása szerint a Globális Alap műveleteiben való alacsony kép-viseleti részvétel (lásd: 58. bekezdés) ahhoz vezetett, hogy a Bizottság továbbra is finanszírozott HIV/AIDS-szel kapcsolatos EFA-projekteket. Ha az ilyen projektek finanszírozását a Globális Alapra hagyta volna, a Bizottság akkor az egészségügyi rendszer szélesebb, a Globális Alap megbízatásán kívül eső problémáira fordíthatta volna támogatásait.
 67.  Az általános költségvetési támogatást nyújtó Bizottság és a Globális 
Alap érdekei bizonyos területeken megegyeznek. Ilyen elsősorban  az egészségügyi teljesítménymutatók használata és a kapcsolódó fel-ügyeleti és értékelési rendszerek fejlesztése, de idetartoznak a pénz-ügyi és beszerzési rendszerek is. Az általános költségvetési támogatást mint eszközt mégsem használták fel a Globális Alappal való együtt-működésre ezeken a területeken, és általában ennek finanszírozási megállapodásaiban sem szerepel a Globális Alap.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban38
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAZ INTÉZKEDÉSEK BEÉPÍTÉSE ÁGAZATI SZINTŰ 
MEGKÖZELÍTÉSEKBE
A bizottsági intézkedések eredményessége szempontjából 
kulcsfontosságú, hogy ezek egy ágazati szintű megközelítésbe 
illeszkedjenek, ám a Bizottság nem támogatta kellő mértékben az ilyen megközelítéseket
 68.  Annak eldöntésében, hogy az eszközök mely kombinációja illik leginkább 
egy adott országhoz, fontos szerepet játszik, hogy annak van-e világo-san kidolgozott ágazati politikája. A Számvevőszék felmérése szerint 
a helyzet országonként erősen különbözik: az egészségügyhöz tíz  
országban már megvan, tíz országban pedig készül az ágazati szintű 
megközelítés, 14 országban viszont a képviseletek az egészségpoli-
tikát nem találták megfelelőnek.
  69.  Bár az ágazati szintű megközelítés fontos szerepet játszik az általános költ-
ségvetési támogatás eredményességének javításában (lásd: 39. bekez-
dés), és az ágazati költségvetési támogatás elnyerésének is feltétele 
(lásd: 32. bekezdés), a Bizottság mégsem kezelte prioritásként az  
elkészítéséhez való segítségnyújtást. Ennek következtében a Szám-
vevőszék felmérése szerint csupán nyolc képviselet (22%) használta fel az EFA keretében szakmai támogatást nyújtó projekteket az  
összegészségügyi megközelítés kialakításában való részvételre.
 70.  Noha az összegészségügyi megközelítéssel rendelkező országok egyelőre 
kisebbségben vannak, számuk 2000 óta azért mégis nőtt. Így a tize-
dik EFA keretében a kilencedik EFA-hoz képest több lehetőség nyílik 
arra, hogy az országok az ágazati szintű megközelítések keretében ágazati költségvetési támogatáshoz jussanak, ám ez mégsem növelte 
meg jelentősen az ezen időszakra programozott ágazati költségvetési támogatásokat.
 71.  A projekteken alapuló megközelítésnél az egyik legfontosabb kérdés 
a fenntarthatóság (lásd: 48. és 53. bekezdés). Mivel ez azon múlik,  
hogy a projekteket sikerül-e világosan kidolgozott és megfelelően  
finanszírozott ágazati politikákba beépíteni, ezért belátható, hogy  
a Bizottságnak – az ilyen politikák kidolgozását előmozdítandó – elő-térbe kell helyeznie az EFA-n keresztül nyújtott kapacitásfejlesztési programokat.
 72.  A Globális Alappal kapcsolatban az egyik legnagyobb kihívás, hogy az 
eljárásait, különösen a teljesítményalapú finanszírozásra vonatko-
zókat, összehangolják a nemzeti eljárásokkal. 2007 végén a Globális 
Alap csupán két országban, Malawiban és Mozambikban támogatott 
összegészségügyi megközelítéseket, a 2007-es stratégiájában azon-ban jelezte, hogy megfelelő országos egészségügyi stratégia megléte 
esetén kész kiterjeszteni az ilyen jellegű finanszírozást. Az, hogy ez 
a megközelítés milyen gyakran alkalmazható, a „megfelelő” szó meg-
határozásától függ, illetve attól, hogy a nemzetközi közösség – ide-
értve a Bizottságot is – támogatja-e az országokat az ilyen stratégiák 
kidolgozásában.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban39
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanKÖVETKEZTETÉSEK 
ÉS AJÁNLÁSOK
FORRÁSOK
AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT PÉNZÜGYI ERŐFORRÁSOK 
SZINTJE ÉS ELOSZTÁSA NEM TÜKRÖZI MEGFELELŐEN 
A BIZOTTSÁG SZAKPOLITIKAI KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSAIT, 
ÉS NEM ÁLL RENDELKEZÉSRE ELEGENDŐ EGÉSZSÉGÜGYI SZAKEMBER
 73.  A Szaharától délre fekvő afrikai országokban tapasztalt egészségügyi 
válsághelyzet, illetve a millenniumi fejlesztési célokkal kapcsolatos bizottsági kötelezettségvállalások ellenére az összes fejlesztési támo-
gatáson belül az ezen országok egészségügye számára nyújtott pénz-
ügyi támogatások részaránya 2000 óta nem nőtt. Nagy az elmaradás 
az Európai Parlament azon referenciaértékétől is, hogy az országos 
programokban a támogatások 20%-át alapvető egészségvédelemre és alap-, illetve középfokú iskoláztatásra kell fordítani.
 74.  A Bizottság további jelentős forrásokat mozgósított az AIDS, a tuberkuló-
zis és a malária elleni Globális Alap javára. Azt kell azonban mondani, 
hogy a Bizottság az egészségügyi rendszerek – saját szakpolitikai pri-
oritásainak megfelelő – támogatásának rovására is e három betegség 
leküzdésére összpontosított.
 75.  A Bizottságnak nincs elegendő egészségügyi szakembere ahhoz, hogy 
megfelelően végre tudja hajtani egészségpolitikáját, és annak érdeké-
ben sem tett rendszeres lépéseket, hogy a szakértelem más forrásaira 
támaszkodhassék.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban40
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAJÁNLÁSOK A FORRÁSOK ELOSZTÁSÁRA VONATKOZÓAN
1.: A Bizottság a millenniumi fejlesztési célok megvalósítását támogató 
szakpolitikája keretében a tizedik EFA félidős értékelése során fontolja 
meg az egészségügynek nyújtott támogatás növelését, különösen:
a)  törékeny helyzetű államokban, a Bizottság ugyanis elismerten  
komparatív előnnyel rendelkezik ezekben az országokban;
b)  olyan országokban, ahol az ECHO műveletei a sürgősségi segély-
nyújtás, illetve a helyreállítás és a fejlesztés közötti átmenet  erősítését célozták;
c)  azon országokban, amelyeket az egészségügyet támogató ado-
mányozók megállapítottan mostohán kezelnek.
2.: A Bizottság vizsgálja felül a támogatások elosztását, hogy az  
tükrözze az egészségügyi rendszerek támogatásának a szakpolitikában 
betöltött kiemelt szerepét.
3.: A Bizottság gondoskodjék róla, hogy elegendő egészségügyi  
szakértelemből tudjon meríteni egészségügyi politikája és intézkedései 
végrehajtásához, illetve ahhoz, hogy az egészségpolitikai párbeszéd-
ben eredményesen működhessék közre. Ehhez legalább azt biztosítsa, hogy mindazok a képviseletek, ahol az egészségügy kiemelt ágazat, 
rendelkezzenek egészségügyi szakértővel. Értékelje, hogy a többi kép-
viselet megfelelő támogatása érdekében milyen mértékben megvaló-
síthatóak az alábbiak:
a)  egészségügyi szakértők telepítése a regionális képviseletek-
hez az ilyen szakértőt nem alkalmazó képviseletek támogatása érdekében;
b)  a konfliktus után lévő országokban szorosabb együttműködés  
az ECHO egészségügyi tanácsadóival;
c)  szorosabb partnerségek létrehozása az Egészségügyi Világszerve-
zet országos irodáival az ő szakértőik igénybevétele érdekében;
d)  hivatalos megállapodások aláírása az Unió tagállamaival az ő szak-
értőik igénybevételéről. A megállapodás olyan megbízáson alapul-
jon, amely biztosítja, hogy a felelősség továbbra is a Bizottságnál 
marad, és egyértelműen meghatározza a működés feltételeit.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban41
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAZ EGÉSZSÉGÜGYRE FORDÍTOTT EFAFORRÁSOK 
VÉGREHAJTÁSA FELGYORSULT. A GLOBÁLIS ALAP IS NAGY 
ÖSSZEGEKET OSZTOTT SZÉT, EZEK KIFIZETÉSE AZONBAN VISZONYLAG LASSAN TÖRTÉNIK. AZ ÖSSZES ESZKÖZNÉL 
TOVÁBBRA IS KIHÍVÁST JELENT A TÁMOGATÁSOK 
FOLYÓSÍTÁSÁNAK KISZÁMÍTHATÓSÁGA
 76.  Az EFA-intézkedések végrehajtási aránya jelentősen javult. Ebben  
a decentralizáció mindenképpen szerepet játszott.
 77.  A Globális Alap nagy mennyiségű támogatást tudott odaítélni, a kifize-
tések tényleges sebessége azonban – elsősorban a kedvezményezett 
államok többségének gyenge felvevőképessége miatt – viszonylag  
lassú volt.
 78.  A finanszírozás kiszámíthatósága továbbra is gondot okoz mindegyik esz-
köznél, ideértve az általános költségvetési támogatást is. Ha ugyanis 
egy ország elveszti a jogosultságát erre a támogatásra, akkor sokkal 
kevesebb forrást tud az egészségügyi költségvetésére fordítani.
AJÁNLÁSOK A SEBESSÉGGEL ÉS A KISZÁMÍTHATÓSÁGGAL  
KAPCSOLATBAN
4.: A Bizottság a programjai végrehajtásának felgyorsítása érde-
kében működjék szorosabban együtt a Globális Alappal abban, hogy 
szakmai támogatást nyújt a kedvezményezett országoknak mind  
a támogatási kérelmek elkészítéséhez, mind a támogatási szerződések 
megvalósításához.
5.: A Bizottság tegye kiszámíthatóbbá az egészségügynek nyújtott 
költségvetési támogatást azzal, hogy készen áll alternatív eszközök  
alkalmazására olyan esetekben, ha egy ország elveszíti a költségvetési 
támogatásra való jogosultságát.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban42
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA TÁMOGATÁSI ESZKÖZÖK IRÁNYÍTÁSA ÉS AZ 
EREDMÉNYESSÉG
A KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS EGYELŐRE NEM JÁRULT 
EREDMÉNYESEN HOZZÁ AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁS 
FEJLESZTÉSÉHEZ. A PROJEKTEK FONTOS SZEREPET JÁTSZHATNAK AZ EGÉSZSÉGÜGY TÁMOGATÁSÁBAN. A GLOBÁLIS ALAP UGYANAKKOR JELENTŐS EREDMÉNYEKET ÉRT EL
 79.  Bár az általános költségvetési támogatás jelenlegi formájában képes 
kapacsolódni az egészségügyhöz, a végrehajtás során ezt a tényt  
mégsem aknázták ki kellő mértékben. Így tehát az általános költség-
vetési támogatás, noha potenciálisan fontos szerepet tölthetne be 
az egészségügyi ellátás fejlesztésében, ebből a szempontból jelenleg nem tekinthető eredményesnek, és a lakosság szegényebb rétegeinek szükségleteit sem helyezte eléggé a középpontba. A Bizottság az ága-zati költségvetési támogatást, amely az egészségügyre összpontosul, 
csak kevéssé alkalmazta a szubszaharai Afrikában.
 80.  Noha a projekt mint eszköz nem mentes a hiányosságoktól, különösen 
a fenntarthatóság tekintetében, a projektek mégis hasznosan járultak hozzá az egészségügy támogatásához. Több gonddal általában a több 
országra kiterjedő projektek jártak, az igazgatás ezzel járó nehézségei 
miatt.
 81.  A Globális Alap jelentősen előmozdította az AIDS, a tuberkulózis és 
a malária elleni küzdelem ügyét. A Bizottság azonban a Globális Alap 
létrehozásában játszott jelentős szerepe ellenére országos szinten  kevéssé járult hozzá az Alap eredményességének fokozásához.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban43
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAJÁNLÁSOK AZ ESZKÖZÖK IRÁNYÍTÁSÁVAL  
ÉS AZ EREDMÉNYESSÉGGEL KAPCSOLATBAN
6.: Alkalmazzák gyakrabban az ágazati költségvetési támogatást.  
Vonják vissza azt az előírást, hogy ez csak akkor alkalmazható, ha  az egészségügy kiemelt ágazat, a Bizottság pedig vizsgálja felül az  ágazati, illetve az általános költségvetési támogatás közötti jelenlegi forráselosztást.
7.: Az általános költségvetési támogatás ágazati dimenzióját az  
alábbiakkal erősítsék meg:
a)  teljesítménymutatók alkalmazása és egészségpolitikai párbeszéd 
révén ösztönözzék az országokat azon kötelezettségvállalásuk 
betartására, hogy a költségvetésükből az egészségügynek jutta-
tandó részt 15%-ra növelik, illetve arra, hogy teljes egészében 
megvalósítják az országos egészségügyi költségvetést;
b)  működési és pénzügyi felülvizsgálatok révén állapítsák meg,  
hogy az egészségügyi költségvetésre fordított támogatásokat  
a szándékolt célnak megfelelően használják-e fel;
c)  a költségvetési támogatásból finanszírozzák a szakmai támoga-
tást annak érdekében, hogy meg lehessen erősíteni az egész-ségügyi politikát és az egészségügyi intézmények kapacitását, 
illetve fel lehessen számolni az egészségügyre sajátosan jellemző 
közpénzkezelési és beszerzési hiányosságokat;
d)  a Bizottság részlegeinél dolgozó egészségügyi szakértők számá-
nak növelése vagy az adományozók szakértőinek – egyértelmű 
írásos megbízáson alapuló – igénybevétele révén emeljék az  
egészségpolitikai párbeszédhez való bizottsági hozzájárulás  minőségét;
e)  szenteljenek több figyelmet annak, hogy a teljesítménymutatók 
szilárd statisztikai rendszeren alapuljanak, legyenek összhangban 
a kormány teljesítménybefolyásoló képességével, és tűzzenek  
ki a szegénység visszaszorításával és a minőséggel kapcsolatos célokat.
8.: A Bizottság országos szinten mutasson több elkötelezettséget 
a Globális Alap mellett. A képviseletek egyrészt támogassák jobban  
a kedvezményezett országokat a Globális Alap támogatásainak kérel-mezésében és végrehajtásában, másrészt a központnak küldött vissza-jelzéssel segítsék a Bizottságot abban, hogy igazgatótanácsi szinten eredményesebben léphessen fel.
9.: A Bizottság alkalmazza gyakoribb eszközként a projektet  
a szakpolitikai, illetve szakmai támogatásnyújtásnál és tanácsadásnál 
(EFA-projektek), kísérleti programok finanszírozásánál (az általános  költségvetés egészségügyi sorából finanszírozott projektek), illetve az 
egészségügyi szolgálatok által nem megfelelően ellátott szegényebb 
régiók egészségügyi ellátásánál (nem kormányzati szervekkel kapcso-
latos költségvetési sorból finanszírozott projektek). Bírálják felül, hogy 
milyen szerep hárul az általános költségvetésből finanszírozott, több országot érintő projektekre, illetve az AKCS-n belüli projektekre.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban44
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA BIZOTTSÁG NEM ADOTT ÚTMUTATÁST AHHOZ, 
HOGY AZ EGÉSZSÉGÜGYET TÁMOGATÓ KÜLÖNBÖZŐ 
ESZKÖZÖKET ÖSSZHANGBAN ALKALMAZZÁK, ÉS NEM VOLT MEGFELELŐ AZ INTÉZKEDÉSEK ÁGAZATI SZINTŰ 
MEGKÖZELÍTÉSBE VALÓ BEÉPÍTÉSE SEM
 82.  A Bizottság nem határozta meg megfelelően, hogy milyen szerepet tölt-
hetnek be az egyes eszközök az egészségügyben, és hogy miként lehet együttes alkalmazásukkal a lehető legnagyobb összhatást elérni.
 83.  Mivel az eredményesség szempontjából mindegyik eszköznél fontos a szi-
lárd alapokon nyugvó ágazati szintű megközelítés megléte, fokozni 
kell az ilyen megközelítések megtervezésének és végrehajtásának  
támogatása érdekében tett erőfeszítéseket.
AJÁNLÁSOK AZ ESZKÖZÖK EGYSÉGES ALKALMAZÁSÁVAL  
KAPCSOLATBAN
10.: A Bizottság dolgozzon ki és ismertessen meg széles körben egy-
értelmű útmutatást a tekintetben, hogy mikor melyik eszköz alkal-
mazandó, és hogyan lehet ezek együttes alkalmazásával a lehető  legnagyobb összhatást elérni. Ennek érdekében a Bizottság:
a)  határozza meg, hogy mikor kell az általános, és mikor az ágazati 
költségvetési támogatást alkalmazni, illetve mikor alkalmazandó 
együttesen a kettő;
b)  rendelkezzék a projekt mint eszköz gyakoribb és eredményesebb 
használatáról a költségvetési támogatások, illetve a Globális Alap intézkedéseinek támogatása érdekében;
c)  bármilyen egészségügyi intézkedés tervezésekor – ideértve az 
általános költségvetési támogatásból finanszírozottakat is –  
vegye figyelembe a Globális Alap műveleteit.
11.:  Az eszköz megválasztásakor vegyék jobban figyelembe az adott 
ország helyzetét, és különösen azt, hogy rendelkezik-e világosan kidol-
gozott ágazati szakpolitikával.
12.:  A Bizottság teremtsen nagyobb összhangot az egészségügyi intéz-
kedések (ideértve a Globális Alap intézkedéseit is) és az ágazati szintű 
megközelítések között. Ha egy ország még nem rendelkezik ágazati 
szintű megközelítéssel, a Bizottság hasson oda, hogy azt kidolgozzák.
  Ezt a jelentést a Számvevőszék a 2008. november 19-i ülésén, Luxem-
bourgban fogadta el.
  A Számvevőszék nevében
Vítor Manuel da Silva Caldeira
elnök
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban45
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban
Forrás : ECA
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban46
I. MELLÉKLET
MILLENNIUMI FEJLESZTÉSI CÉLOK: ELŐREHALADÁS 2007BEN
Célok és mérőszámokAfrika Ázsia
Észak-Afrika A Szaharától délre Kelet-Ázsia Délkelet-Ázsia Dél-Ázsia Nyugat-Ázsia
1. CÉL | A rendkívüli szegénység és éhínség felszámolása
A rendkívüli szegénységben élők számának 
felére csökkentésesúlyos szegénységnagyon súlyos 
szegénységkevésbé súlyos 
szegénységkevésbé súlyos 
szegénységnagyon súlyos 
szegénység súlyos szegénység
Az éhezők számának felére csökkentésenagyon ritkán 
fordul elő éhezésnagyon gyakran 
fordul elő éhezéselőfordul éhezés előfordul éhezés gyakori az éhezés előfordul éhezés
2. CÉL | Terjedjen ki mindenkire az alapfokú oktatás
Mindenkire kiterjedő általános iskolai 
oktatásmagas fokú 
beiskolázottságalacsony fokú 
beiskolázottságmagas fokú 
beiskolázottságmagas fokú 
beiskolázottságmagas fokú 
beiskolázottságközepes 
beiskolázottság
3. CÉL | A nemek közti egyenlőség és a nők felemelkedésének előmozdítása
Lányok egyenlő arányú alapfokú beiskolázásaszinte egyenlő 
beiskolázottság halad az egyenlő 
beiskolázottság feléegyenlő 
beiskolázottságegyenlő 
beiskolázottságszinte egyenlő 
beiskolázottságszinte egyenlő 
beiskolázottság
Fizetett állással rendelkező nők aránya alacsony közepes magas közepes alacsony alacsony
Női parlamenti képviselők egyenlő aránya 
az egyes országokbannagyon alacsony 
arányalacsony arány közepes arány alacsony arány alacsony aránynagyon alacsony 
arány
4. CÉL | A gyermekhalandóság csökkentése 
Az öt év alatti gyermekhalandóság egyharmadára csökkentésealacsony 
halandóságnagyon magas 
halandóságalacsony 
halandóságközepes 
halandóságmagas halandóságközepes 
halandóság
Kanyaró elleni védőoltás magas beoltottságalacsony 
beoltottságközepes 
beoltottságközepes 
beoltottságalacsony 
beoltottságmagas beoltottság
5. CÉL | Az anyák egészségének javítása
Az anyai halandóság egynegyedére 
csökkentéseközepes 
halandóságnagyon magas 
halandóságalacsony 
halandóságmagas halandóságnagyon magas 
halandóságközepes 
halandóság
6. CÉL | A HIV/AIDS, a malária és más betegségek elleni küzdelem
A HIV/AIDS feltartóztatása és visszaszorításakevéssé elterjedt nagyon elterjedt kevéssé elterjedt kevéssé elterjedtközepes 
elterjedtségkevéssé elterjedt
A malária feltartóztatása és visszaszorításaalacsony fertőzési 
kockázatmagas fertőzési 
kockázatközepes fertőzési 
kockázatközepes fertőzési 
kockázatközepes fertőzési 
kockázatalacsony fertőzési 
kockázat
A tuberkulózis feltartóztatása és 
visszaszorításaalacsony 
halandóságmagas halandóságközepes 
halandóságközepes 
halandóságközepes 
halandóságalacsony 
halandóság
7. CÉL | A környezeti fenntarthatóság biztosítása
Az erdők pusztulási folyamatának megfordításakevés erdőközepes 
mennyiségű erdőközepes 
mennyiségű erdőnagyon sok erdőközepes 
mennyiségű erdőkevés erdő
A biztonságos ivóvíz híján élők számának 
felére csökkentésejó ellátottság rossz ellátottság közepes ellátottság közepes ellátottság közepes ellátottság jó ellátottság
A megfelelő közegészségügyi infrastruktúra 
híján élők számának felére csökkentéseközepes ellátottságnagyon rossz 
ellátottságnagyon rossz 
ellátottságrossz ellátottságnagyon rossz 
ellátottságközepes ellátottság
Nyomortelepen élők életkörülményeinek 
javításanyomortelepen 
élők aránya 
közepesnyomortelepen 
élők aránya nagyon 
magasnyomortelepen 
élők aránya magasnyomortelepen 
élők aránya 
közepesnyomortelepen 
élők aránya magasnyomortelepen 
élők aránya 
közepes
8. CÉL | Globális partnerség kialakítása a fejlesztés érdekében
Fiatalkorú munkanélküliségnagyon magas 
munkanélküliségmagas 
munkanélküliségalacsony 
munkanélküliségmagas 
munkanélküliségközepes 
munkanélküliségnagyon magas 
munkanélküliség
Internethasználók száma közepes hozzáférésnagyon alacsony 
hozzáférésközepes hozzáférés közepes hozzáférésalacsony 
hozzáférésközepes hozzáférés
Forrás : ENSZ.
A célt teljes egészében vagy majdnem teljesítették.
Ha a jellemző trendek folytatódnak, a cél 2015-re várhatóan teljesül, vagy a probléma, 
amelyre a cél irányul, az adott régióban nem okoz komoly gondot.
A cél várhatóan nem teljesül 2015-ig.
Nincs előrelépés, vagy romlás, illetve visszalépés tapasztalható.
Célok és mérőszámok
1. CÉL | A rendkívüli szegénység és éhínség felszámolása
A rendkívüli szegénységben élők számának 
felére csökkentése
Az éhezők számának felére csökkentése
2. CÉL | Terjedjen ki mindenkire az alapfokú oktatás
Mindenkire kiterjedő általános iskolai 
oktatás
3. CÉL | A nemek közti egyenlőség és a nők felemelkedésének
Lányok egyenlő arányú alapfokú beiskolázása
Fizetett állással rendelkező nők arányaNői parlamenti képviselők egyenlő aránya 
az egyes országokban
4. CÉL | A gyermekhalandóság csökkentése 
Az öt év alatti gyermekhalandóság egyharmadára csökkentése
Kanyaró elleni védőoltás
5. CÉL | Az anyák egészségének javítása
Az anyai halandóság egynegyedére 
csökkentése
6. CÉL | A HIV/AIDS, a malária és más betegségek elleni küzdelem
A HIV/AIDS feltartóztatása és visszaszorítása
A malária feltartóztatása és visszaszorításaA tuberkulózis feltartóztatása és 
visszaszorítása
7. CÉL | A környezeti fenntarthatóság biztosítása
Az erdők pusztulási folyamatának megfordítása
A biztonságos ivóvíz híján élők számának 
felére csökkentése
A megfelelő közegészségügyi infrastruktúra 
híján élők számának felére csökkentése
Nyomortelepen élők életkörülményeinek 
javítása
8. CÉL | Globális partnerség kialakítása a fejlesztés érdekében
Fiatalkorú munkanélküliség
Internethasználók számaelőmozdítása
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban47
ÓceániaLatin-Amerika és 
Karib-térségFüggetlen Államok Közössége
Európa Ázsia
—kevésbé súlyos 
szegénységsúlyos szegénység súlyos szegénység
előfordul éhezés előfordul éhezésnagyon ritkán 
fordul elő éhezésgyakori az éhezés
közepes 
beiskolázottságmagas fokú 
beiskolázottságmagas fokú 
beiskolázottságmagas fokú 
beiskolázottság
szinte egyenlő 
beiskolázottságegyenlő 
beiskolázottságegyenlő 
beiskolázottságegyenlő 
beiskolázottság
közepes magas magas magas
nagyon alacsony 
arányközepes arány alacsony arány alacsony arány
közepes 
halandóságalacsony 
halandóságalacsony 
halandóságközepes 
halandóság
alacsony 
beoltottságmagas beoltottság magas beoltottság magas beoltottság
magas halandóságközepes 
halandóságalacsony 
halandóságalacsony 
halandóság
közepes 
elterjedtségközepes 
elterjedtségközepes 
elterjedtségkevéssé elterjedt
alacsony fertőzési 
kockázatközepes fertőzési 
kockázatalacsony fertőzési 
kockázatalacsony fertőzési 
kockázat
közepes 
halandóságalacsony 
halandóságközepes 
halandóságközepes 
halandóság
sok erdő sok erdő sok erdő kevés erdő
rossz ellátottság jó ellátottság jó ellátottság közepes ellátottság
rossz lefedettség közepes ellátottság közepes ellátottság közepes ellátottság
nyomortelepen 
élők aránya 
közepesnyomortelepen 
élők aránya 
közepesnyomortelepen 
élők aránya 
alacsonynyomortelepen 
élők aránya 
közepes
alacsony 
munkanélküliségmagas 
munkanélküliségmagas 
munkanélküliségmagas 
munkanélküliség
alacsony 
hozzáférésnagy arányú 
hozzáférésközepes hozzáférés közepes hozzáférés
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban48
II. MELLÉKLET
IDÉZET AZ AKCSORSZÁGOK EGÉSZSÉGÜGYI 
MINISZTEREINEK BRÜSSZELI NYILATKOZATÁBÓL, 2007. OKTÓBER
„N. Felismerve  az AKCS-országok egészségügyi igazgatása előtt álló 
jelenlegi kihívásokat, amelyek közül többek között említendő az emberi erőforrások hiánya; a járványriasztási és -felügyeleti rend-szerek gyengesége; a döntéstámogató egészségügyi információkezelő rendszerek alkalmatlansága; az egészségügyi ellátás gyenge minő-sége, különösen az elővigyázatossági szabályok, a vérátömlesztés, illetve a laboratóriumi kapacitások terén; a honi/operatív kutatás és fejlesztés (K+F) alacsony szintje az endémiás és fertőző beteg-ségeknél, mint a HIV/AIDS, a tuberkulózis és a malária, a króni-kus betegségeknél, mint a cukorbetegség, a magas vérnyomás és  az asztma, illetve az erőszakból, traumából és balesetekből eredő betegségeknél; továbbá a járványokra, többek között az ebolára való felkészültségnek és a járványkezelésnek a korlátozottsága; a gyógy-szerek és gyógyászati termékek rendkívül magas ára; valamint az hogy az éves költségvetésben megfelelő összeget kell elkülöníteni az egészségügyi ágazat finanszírozására;
O. Hangsúlyozva  annak fontosságát, hogy az AKCS-államok egész-
ségügyi rendszerei gondoskodjanak a megelőzésről, a kezelésről és a gondozásról többek között az epidemológiai szempontból elhanya-
golt trópusi betegségeknél, mint a humán trypanosomiasis (álom-kór), a dengue-láz, a lepra, a fonalféreg-betegség, az onchocerciasis (folyami vakság), a schistosomiasis (mételyféreg-fertőzés) és a tra-choma; valamint a krónikus betegségeknél és az életmódból fakadó megbetegedéseknél, mint a magas vérnyomás, a rák, a sarlósejtes 
vérszegénység és a cukorbetegség; illetve az újonnan vagy újból fel-bukkanó betegségeknél, mint a Buruli fekély, a haemorrhagiás láz, 
a majomhimlő, a pestis, a veszettség, valamint a mentális betegsé-
geknél, az idegrendszeri betegségeknél, az agyhártyagyulladásnál, 
a bélférgességnél és csecsemőkori hasmenés stb. esetén;”
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban49
III. MELLÉKLET
ORSZÁGISMERTETŐK
SZVÁZIFÖLD
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZET ÁTTEKINTÉSE
Szváziföldön a legnagyobb a HIV/AIDS elterjedtsége a világon:  
a lakosság 34%-a fertőzött. Ehhez szorosan kapcsolódik, hogy a tuber-kulózis elterjedtsége is itt a legmagasabb: 2000-ben 100 000 ember-
ből 856-ot érintett, ez 2006-ban 100 000 emberenként 1 182-re nőtt. 
A várható élettartam 1998 és 2004 között 60 évről pusztán 31 évre 
csökkent. Az összesen egymilliós lakosságban 130 000-re tehető az 
árvák és kiszolgáltatott gyermekek száma.
1997 óta nőtt a halandóság mind a csecsemők, mind az öt év alatti 
gyermekek körében: 1997-ben 1000 élveszülésre 78, illetve 106 ilyen 
eset jutott, ez 2006-ban 85-re, illetve 120-ra nőtt. Az ötéves kor alatti 
halálesetek 47%-át HIV/AIDS okozza. Az anyai halandóság erős  emelkedést mutat: 1999-ben 100 000 élveszülésre 230, míg 2006-ban 
370 haláleset jutott. Ennek fő oka a HIV/AIDS-en kívül az egész-
ségügyi rendszer korlátozottságában is keresendő. Az egészségügyi 
szolgálatok egyre nehezebben birkóznak meg a rengeteg új beteggel, 
és ezt csak súlyosbítja az egyébként elhanyagolt nem fertőző meg-betegedések számának növekedése is.
EFAPROJEKTEK
HIV/AIDS-megelőzési és -kezelési program (HIV/AIDS Prevention and Care Programme, a továbbiakban: HAPAC)
A HAPAC I (2001–2005; 2,25 millió EUR) nagyrészt megvalósította 
az azzal kapcsolatos célkitűzéseit, hogy új szolgáltatásokat dolgozzon ki az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadás és -szűrés terén, hogy otthoni 
gondozást nyújtó hálózatot hozzon létre Szváziföld négy régiójából 
az egyikben, illetve hogy támogassa a szexuális úton terjedő fertőzé-
sek kezelésének javítását célzó intézkedéseket. A HAPAC II (2006–
2008; 2 millió EUR) legfőbb eredménye az volt, hogy fenntartotta 
a HAPAC I során bevezetett szolgáltatásokat, ám az ezen utódpro-
jekt idejére tervezett valamelyes szolgáltatás-kibővítés csak részben 
sikerült. A HAPAC II azért kapott támogatást, mert a HAPAC I  fenntarthatósága egyelőre nem volt biztosított, ám a fenntarthatóság 
továbbra is komoly probléma, és várható, hogy 2008-ban, a projekt 
befejezésekor az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadást és -szűrést végző 
központok némelyikét be is zárják. Ha a Bizottság jobban összehan-
golta volna a projektet a Globális Alappal, akkor az Alap a HAPAC I befejeződésekor átvehette volna annak műveleteit.
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban50
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS CIVIL SZERVEZETEKET 
TÁRSFINANSZÍROZÓ SORA
HIV-vel, AIDS-szel, valamint a megélhetés javításával 
kapcsolatos integrált projekt
A projekt HIV-fertőzötteket és AIDS-szel élőket, illetve árva és  
kiszolgáltatott gyermekeket kíván támogatni otthoni gondozás kere-
tében, valamint hozzásegítve őket, hogy a nagyobb élelmiszerbiz-tonság érdekében saját maguk állítsák elő élelmiszereiket. A projekt 
még korai szakaszában tart, és bár igen találó célokat tűzött ki, azok 
túl ambiciózusnak bizonyultak egy három évnél alig tovább tartó 
projekt számára.
GLOBÁLIS ALAP
A Globális Alaptól egy főre vetítve mind ez idáig Szváziföld kapta a legtöbb támogatást a világon (105 millió USD, körülbelül 100 USD/
fő). A támogatások túlnyomó többsége a HIV/AIDS leküzdésére irá-nyult. A tuberkulózis kezelésére kevesebb támogatás jut, ami nem 
áll arányban a probléma súlyosságával.
A Globális Alap által támogatott programok vegyes eredmények-
kel jártak. Általában jól haladt a HIV/AIDS által érintett családok és közösségek gondozása és támogatása, az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadás és -szűrés keretében nyújtott szolgáltatások, valamint az otthoni gondozás. Másfelől viszont az antiretrovirális kezelés és fel-ügyelet, a fertőzés anya és gyermek közötti átadásának megelőzése, 
valamint a fiatalok körében végzett megelőző munka területén egyes összetevők kevésbé voltak eredményesek. A Globális Alap által meg-
szabott beszámolási kötelezettségek előmozdították a felügyeleti és 
kontrollrendszerek javulását és az adatok megbízhatóbbá válását.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban51
LESOTHO
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZET ÁTTEKINTÉSE
Lesothóban a HIV/AIDS elterjedtségi aránya 23%, az egyik legmaga-
sabb. Ehhez szorosan kapcsolódik, hogy a tuberkulózis is rendkívül elterjedt. Elsősorban a HIV/AIDS és a tuberkulózis az oka, hogy a várható élettartam az 1990-es évek közepe óta 60 évről pusztán 
41 évre esett vissza. Becslések szerint 108 000-re, vagyis a lakosság 10%-ára tehető az árvák és kiszolgáltatott gyermekek száma. Malá-
ria Lesothóban nincsen, gondot okoz viszont többek között a nem 
fertőző betegségek egyre gyakoribb előfordulása.
Részben a HIV/AIDS miatt a csecsemőhalandóság jelentősen nőtt; 
1 000 élveszülésből az 1995–99-es időszakban átlagosan 75, a 2000–
2004-es időszakban 91 ilyen eset fordult elő. Ezzel párhuzamosan 
drámai emelkedést mutatott az anyai halandóság: az esetek száma 
100 000 élveszülésre vetítve1993-ban 282, 2004-ben viszont már 
762 volt. Az egészségügyi mutatók romlásában szerepet játszik az egészségügyi szolgálatok gyengülése is, amelyeknek egyre nagyobb 
betegségteherrel kell megbirkózniuk. Nem növelték a helyzet keze-
léséhez szükséges költségvetési forrásokat, és ezekből a forrásokból 
aránytalanul sokat fordítanak a másodlagos és harmadlagos ellá-
tásra, illetve a városi övezetekre. Az ország egészségügyi dolgozóinak száma a más országokba való elvándorlás és a HIV/AIDS okozta 
halálozások miatt csökken.
ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
Az általános költségvetési támogatás nem volt eredményes eszköz az egészségügyi ellátás javítása terén. Mivel a kormány nem állt teljes 
mellszélességgel a közpénzkezelési reform mögé, a teljesítménymu-
tatók céljaira pedig nehezen lehetett megbízható adatokat szerezni a programról, a Bizottság leállította a nyolcadik EFA-programot. E 
két okból a kilencedik EFA keretében a támogatást, noha a progra-
mozásban szerepelt, nem hagyták jóvá.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban52
EFAPROJEKTEK
A nyolcadik EFA „Támogatás az egészségügyi ágazat reformjá-
hoz” elnevezésű projektje (1,8 millió EUR) jelentősen hozzájárult 
az egészségügyi ágazat decentralizációjához Lesothóban, egyrészt a folyamat általános megtervezésének támogatása, másrészt a decent-ralizáció három kerületben való tesztelése által, még ha a kilenc 
hónapos próbaidőszak túl rövidnek bizonyult is. A lesothói kormány 
ezt követően mind a tíz kerületre kiterjesztette a decentralizációt, bár a kapacitások és az erőforrások erősen korlátozottak.
CIVIL SZERVEZETET TÁRSFINANSZÍROZÓ PROJEKT: 
OTTHONI GONDOZÁS HIVFERTŐZÖTTEK, AIDSSZEL ÉLŐK, HALÁLOS BETEGEK, VALAMINT ÁRVÁK ÉS KISZOLGÁLTATOTT GYERMEKEK SZÁMÁRA
A projekt összességében sikeres volt; 600 embert képeztek ki gon-
dozónak, egyenként átlagosan tíz ápolttal, bár az árvák és kiszolgál-
tatott gyermekek csak kevéssé részesültek támogatásban. A projekt fenntarthatóságának érdekében azóta elindult egy élelmiszer-bizton-
sággal és jövedelemteremtő tevékenységekkel foglalkozó utódpro-
jekt, bár a projekt hároméves időtartama túl rövidnek bizonyulhat 
ahhoz, hogy céljait el tudja érni.
GLOBÁLIS ALAP
Az eddig végrehajtott legfontosabb segély (HIV/AIDS, 2. kör) kere-tében a Globális Alap és a kormány által nyújtott, közel megegyező 
mértékű finanszírozásnak köszönhetően a tervezett 12 500-hoz képest több mint 15 000 személy részesül antiretrovirális kezelésben. Lehet-
séges azonban, hogy a monitoringrendszer olyan személyeket is 
nyilvántart, akik abbahagyták a kezelést, illetve akik a kezelés során 
meghaltak. Antiretrovirális kezelésben a rászorulóknak csupán körül-belül 30%-a részesül. Az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadást és -szűrést 
végző helyek száma jelentősen megnőtt, a HIV-szűrésen résztvevők 
száma azonban 20%-kal elmarad a tervezettől. Ez is annak egyik 
jele, hogy Lesothóban akadozik a „Know Your Status” (Tudd, hogy 
fertőzött vagy-e) kampány végrehajtása. Az árvák és kiszolgáltatott 
gyermekek támogatása kapcsán nem határozták meg pontosan, hogy 
milyen elemekből álljon a támogatás, és nehéz volt megállapítani, 
hogy mi jutott el a gyerekekhez. Az óvszerosztásra vonatkozó célokat túlteljesítették, de ez csupán részben volt a Globális Alap finanszíro-
zásának köszönhető; biztosítani kellett volna, hogy az egészségügyi 
központoknak elküldött és ott rendelkezésre bocsátott óvszerekhez 
a fiatalok tényleg hozzájussanak, és azokat használják. A fiatalok 
HIV/AIDS-megelőzéssel kapcsolatos oktatása terén némi előrelépés történt. A legtöbb gondot okozó terület a fertőzés anya és gyermek 
közötti átadásának megelőzése; itt a mutatók tekintetében kitűzött hat 
célból csupán egyet sikerült megvalósítani. Ez részben azért történt 
így, mert nem állt rendelkezésre elegendő egészségügyi személyzet.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban53
KENYA
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZET ÁTTEKINTÉSE
Az 1990-es évek során az összes fontosabb egészségügyi mutató  
romlott, és kedvezőtlen alakulásuk az első Országos Egészségügyi Stratégiai Terv (1999–2004) idején is folytatódott. Az ötéves kor alatti halandóság 11,2%-ról 11,5%-ra nőtt. Az anyai halandóság szá-
zalékos arányát ugyan nehéz megállapítani, de a mutatók alapján nem valószínűsíthető javulás. Egyértelmű fejlődés csupán a HIV 
elterjedtségével kapcsolatban állapítható meg; a fertőzöttek aránya 
1994 és 2005 között 13%-ról 6%-ra csökkent.
A főbb egészségügyi mutatók romlásában szerepet játszott a nyilvá-
nos egészségügyi létesítmények szolgáltatásainak csökkenő kihasz-
náltsága, a munkaerőnek az egészségügyben tapasztalható hiánya, 
illetve egyenlőtlen megoszlása város és vidék, állami és a magán-
szféra között, valamint az, hogy stagnált a nemzeti költségvetésből az 
egészségügynek juttatott hozzájárulások összege. A második Országos Egészségügyi Stratégiai Terv (2005–2010), amelyet a Közös Munka- 
és Finanszírozási Terv (Joint Planning of Work and Funding) révén 
adományozók is támogatnak, megpróbálja megállítani a hanyatlást.
ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
Tekintve, hogy az egészségügyre fordított kiadások továbbra is  viszonylag alacsonyak, hogy az egészségügy és általában a közpénz-
kezelés igazgatási rendszereit hiányosságok jellemzik, valamint hogy 
a teljesítménymutatókra vonatkozó négy célkitűzésből csupán egyet sikerült megvalósítani, az általános költségvetési támogatás nem 
tekinthető a kenyai egészségügyi ellátás fejlesztése igazán eredmé-
nyes eszközének.
EFAPROJEKTEK
A nyolcadik EFA „Program a körzeti egészségügyi szolgálatok és rendszerek fejlesztésére” elnevezésű projektje ( District Health  
Services and Systems Development Programme, DHSSDP ) a központi 
és keleti régiókban jelentősen hozzájárult az állami és nem állami szolgáltatások elérhetőségének és minőségének javításához, úgy, 
hogy különösen odafigyelt a kockázatoknak jobban kitett emberekre 
és közösségekre. Még jobb eredmények is születhettek volna, ha  
a projekt tovább tart a tervezett három évnél, s ha nem merülnek 
fel késedelmek.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban54
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI 
SORÁBÓL FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
„Serdülők szexuális és reprodukciós egészsége” kezdeményezés
Azáltal, hogy a projekt az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadást és -szű-
rést a fiatalokhoz alkalmazkodva kihelyezett, mozgó formában való-sította meg, és hogy a kezdeményezést ismertebbé tette a lakosság körében, jelentősen hozzájárult ahhoz, hogy a HIV/AIDS megelő-zésével és kezelésével kapcsolatos szolgáltatások hozzáférhetőbbé váltak a legkiszolgáltatottabb és a társadalom peremére szorult fia-talok körében.
Megbízható minőségű alapvető, illetve átfogó szülészeti ellátás 
elérhetővé tétele és nyújtása
A projekt célja, hogy tíz, erre kiválasztott körzetben javítsa a nők és 
a gyermekek számára a szülészeti és újszülött-gondozási szolgálta-
tások elérhetőségét. A projekt mutatói szerint ebben a tíz körzetben nőtt a sürgősségi szülészeti ellátást nyújtó létesítményekben kezelt 
szülési komplikációk aránya, illetve a szülésznők által felügyelt szü-
lések aránya is.
Átfogó megközelítés a HIV/AIDS által leginkább fenyegetett, 
illetve leginkább sújtott rétegek felkarolásához
A projekt célja a „ Marie Stopes Kenya ” nevű szervezet azon kapaci-
tásának fejlesztése, hogy hozzájáruljon Kenya AIDS-szel kapcsolatos 
Nemzeti Stratégiai Tervéhez (2005–2010). A kezdeti fejlemények biztatóak.
Uzazi Bora – Anya- és csecsemőgondozás – HIV-vel kapcsolatos 
tevékenységek
A projekt célja az volt, hogy két körzetben javítsa a HIV-fertőzés 
anya és gyermek közötti átadásának megelőzését, valamint a szülés 
előtti, közbeni és utáni ellátást. A projekt céljai részben megva-
lósultak, azoktól leginkább a szülés utáni gondozás területén volt 
elmaradás.
GLOBÁLIS ALAP
Kenya a Globális Alap egyik legnagyobb kedvezményezettje, de  
a támogatásokat súlyos késedelmekkel hajtják végre; ezért a célok 
többsége nem fog megvalósulni, a költségvetést pedig az I. szakasz 
után lecsökkentették.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban55
MALAWI
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZET ÁTTEKINTÉSE
A HIV-fertőzöttek és AIDS-szel élők aránya Malawiban az egyik leg-
nagyobb a világon (körülbelül 14%). A HIV/AIDS magas elterjedtsége miatt jóval gyakoribbá vált a tuberkulózis; a megbetegedések száma 1994 és 2004 között a kétszeresére nőtt. Erősen sújtja az országot 
a malária is, amely a leggyakrabban bejelentett halálok mind felnőtt-, mind gyermekhalálozások esetén. Ezenkívül a 100 000 élveszülésre 
jutó 984 halálozással Malawi továbbra is azok közé az országok közé 
tartozik, ahol a legmagasabb az anyai halandóság – bár a 2000-es 
év óta a helyzet némileg javult. Hasonlóképp továbbra is komoly 
aggodalomra ad okot a gyermekhalandóság, bár némi javulás ezen a téren is tapasztalható volt: 1 000 élveszülésre most 76 haláleset jut. Malawi rendkívüli erőforráshiánnyal küzdő egészségügye nem képes megbirkózni ezekkel a problémákkal; az ágazat kevés dolgozója 
is erőteljesen a városi övezetekben koncentrálódik.
ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
A Számvevőszék megállapítása szerint 2007 közepéig az általános költségvetési támogatás nem ért el jelentős hatást az egészségügyi 
ellátás javításában. Az általános költségvetési támogatás 2005-ös újraindítása óta a kormány a költségvetésnek juttatott támogatást 
a szegényekre fordított kiadások bővítése helyett inkább államház-tartásának szilárdítására használta fel. Az általános költségvetési támogatás révén – részben tehát a Bizottság befolyására – azonban el lehetett érni, hogy a kormányzat a nemzeti költségvetésből állan-dóan legalább 10,7%-ot az egészségügyre költsön. Mivel a súlyosan 
eladósodott szegény országoknak (HIPC) kínált adósságcsökkentés végleges jóváhagyási feltételeit ( completion point ) immár teljesí-
tették, a továbbiakban lehetőség lesz arra, hogy a diszkrecionális 
kiadásokra – például az egészségügyre – több pénzt fordítsanak.
EFAPROJEKTEK
A nyolcadik EFA-ból finanszírozott projekt keretében országos  vértranszfúziós szolgálatot hoztak létre, mely az országos szükség-
letek kb. egyharmadát-felét elégítette ki. Ez ugyan kevesebb, mint 
amennyit a finanszírozási megállapodás előírt, de a projekt útjában álló komoly kulturális és szervezési akadályokat figyelembe véve 
mégis jelentős előrelépésnek tekinthető.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban56
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI 
SORÁBÓL FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
A szexuális és reprodukciós egészséggel, illetve HIV/AIDS-szel 
kapcsolatban fiataloknak nyújtott szolgáltatások fokozása
A projekt célja, hogy a szexuális és reprodukciós egészség terén  
bátorítsa a fiataloknak nyújtott szolgáltatások igénybevételét, illetve 
civil szervezetekkel és ifjúsági klubokkal együttműködve terjessze a nagyobb biztonságot nyújtó szexuális szokásokat. A kezdeti kése-
delmek miatt előfordulhat, hogy a projektnek nem sikerül összes 
célját megvalósítania.
Magatartásbeli változások előmozdítása, valamint a szexuális 
és reprodukciós egészség terén a szolgáltatások elérhetőségének 
javítása a Thyolo körzetben
A projekt értékes segítséget nyújtott Malawi e szegény déli körze-
tének, elsősorban azáltal, hogy jobb hozzáférést biztosított egyrészt 
a HIV-fertőzöttek számára nyújtott ellátás, támogatás és kezelés 
folyamatának egészéhez, másrészt a HIV anya és gyermek közötti 
átadásának megelőzése, illetve az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadás 
és -szűrés terén nyújtott szolgáltatásokhoz.
Gyermek- és ifjúság-egészségügy Malawi központi 
és déli régiójában
A projekt jó eredményeket könyvelhet el: a kiválasztott ifjúsági és 
egészségügyi központokban nőtt az önkéntes HIV/AIDS-tanácsadá-son és -szűrésen résztvevő fiatalok száma, az iskolás lányok körében 
pedig ritkább lett a terhesség.
GLOBÁLIS ALAP
A Globális Alap összességében jelentős eredményeket ért el, külö-nösen azáltal, hogy hatalmas mértékben javította az antiretrovirális ellátást; a kezeltek száma a 2004-es alig néhány ezerről 2007 köze-pére 110 000-re ugrott. Az 1. körben finanszírozott HIV/AIDS-pro-jekt legtöbb egyéb összetevője némi késedelem után szintén jó úton 
halad jelentős eredmények felé, ideértve az egészségügyi rendszere-
ket támogató összetevőt is, amely – különösen a szociális munkások 
között – nagyszámú dolgozó képzéséhez járult hozzá. A legtöbb gond 
az anya és gyermek közötti fertőzésátadással kapcsolatos összetevőt 
illetően merült fel.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban57
MALI
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZET ÁTTEKINTÉSE
Maliban mind az anyai halandóság (100 000 élveszülésenként  
1 200), mind a gyermekhalandóság (2004-ben 1 000-ből 219) nagyon magas. A HIV-fertőzöttek és AIDS-szel élők aránya viszonylag ala-csony (1,9%), viszont gyakori a tuberkulózis (100 000 lakoson-ként 578 eset), és a gyermekhalálozások egyik leggyakoribb oka  
továbbra is a malária. A betegségek közül jelentősek még az akut 
légzőszervi fertőzések, a hasmenés, illetve a guinea-féreg, valamint 
a mételyféreg által okozott fertőzés (schistosomiasis), és egyre több gondot okoznak a krónikus betegségek, például a cukorbetegség és a szívbetegségek.
Bár jelentős befektetések történtek az egészségügyi infrastruktúrába, 
és általában javult az egészségügyi ellátás elérhetősége, továbbra 
is súlyos gondok állnak fenn. Megfelelő emberierőforrás-politika 
hiányában nem áll rendelkezésre elegendő személyzet, nem meg-felelő a dolgozók földrajzi megoszlása, és képzettségük, elkötele-
zettségük, illetve morális tartásuk sem kielégítő. A decentralizációs 
folyamattal nem párosult kellő emberi és anyagi erőforrás-átadás. 
Az egészségügyi ellátás minősége összességében továbbra is gyenge, és a legszegényebb réteg nem tudja megfizetni az egészségügyi  
szolgáltatásokat.
ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS
Az általános költségvetési támogatásról szóló finanszírozási meg-állapodásban vállalt kötelezettsége ellenére a kormány nem növelte 
az egészségügyi kiadások arányát a költségvetésben, és továbbra  sem méltányos a költségvetési források régiók közötti megoszlása. Ráadásul továbbra is gyenge a közpénzkezelés, magas a támogatás-
kezelési kockázat, és alacsony az állami kiadások hatékonysága és eredményessége.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban58
EFAPROJEKTEK
A nyolcadik EFA „ PASS ” projektje az egyik célkitűzését, az Egész-
ségügyi Minisztérium kapacitásainak fejlesztését részben, a másik 
célkitűzését, az egészségügyi ellátás minőségének javítását viszont egyáltalán nem valósította meg. A projekt ezen a téren nem idéz-hetett elő javulást, ehhez ugyanis komoly strukturális reformokat 
kellett volna elfogadtatni.
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI 
SORÁBÓL FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
A nők reprodukciós egészségének javítása Észak-Maliban
A projekt jelentős mértékben hozzájárult az egészségügyi dolgozók-
nak nyújtott képzés és a felszereltség javításához, a projekt azon-
ban túl rövid volt ahhoz, hogy ténylegesen befolyásolja az anyai 
halandóságot.
„Action Biomali”
A HIV/AIDS, a tuberkulózis és a malária kiszűrésének javítását célzó 
projekt keretében laborhálózatot építettek ki, viszont a személyzetet 
későn képezték ki a kapott felszerelések használatára. Gondot oko-
zott a kiszűrési arány növekedésének nyomon követése.
Részvételen alapuló megközelítés tuberkulózisos betegek 
számára az egészségügyi ellátás elérhetőbbé tételéhez
A Beninre, Burkina Fasóra és Szenegálra is kiterjedő regionális pro-
jekt hozzájárult a tuberkulózisos megbetegedések feltárásának és az 
azt követő gondozásnak a javításához.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban59
Helyi kapacitások fejlesztése a HIV/AIDS leküzdéséhez
Az egyelőre kezdeti szakaszban tartó projekt célja, hogy a civil szféra 
erőteljesebb bevonása, illetve az egészségügyi ellátás minőségének 
javítása révén Mali szegényebb északi régióiban csökkentse a HIV-fertőzés szexuális úton történő, illetve anya és gyermek közötti  átadását.
GLOBÁLIS ALAP
A malária leküzdéséhez adott támogatásból szúnyoghálókat és az egészségügyi személyzet képzését finanszírozták. A HIV/AIDS elleni támogatás hozzájárult ahhoz, hogy a 2005–2007-es időszakban az antiretrovirális kezelésben részesülők számát 600-ról 12 800-ra  növeljék. A tuberkulózissal kapcsolatos támogatás összetevőinek 
esetében a kezelések nyújtása sikeresebb volt, mint a megelőzés. A 
projekt egészségügyi rendszerek megerősítésével kapcsolatos össze-
tevőjénél gondok merültek fel, különösen az országos laboratórium 
felépítésével és berendezésével kapcsolatban.III. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban60
A MEGVIZSGÁLT PROJEKTEK FELSOROLÁSAIV. MELLÉKLET
Ország Projektnév Projektösszeg Értékelés
EFA-PROJEKTEK
Angola Program az egészségügyi ágazat támogatásához 25,0 Nem kielégítő
Benin Támogatás az egészségügyi ágazatnak 10,2 Részben kielégítőBurundi Átmeneti támogatás az egészségügyi ágazatnak (PATSBU) 4,1 Nem kielégítőCsád Támogatás az egészségügyi politikához 42,0 Nem kielégítőElefántcsontpart Katasztrófalehárítási és újjáépítési program, 1. szakasz 34,0 Kielégítő
Kenya
Program a körzeti egészségügyi szolgálatok és rendszerek fejlesztéséhez 15,0 Kielégítő
Lesotho Támogatás az egészségügyi ágazat megreformálásához 1,8 Részben kielégítőMalawi Malawi vértranszfúziós szolgálat 9,4 Részben kielégítőMali Program az egészségügyi ágazat támogatásához 10,5 Részben kielégítő
Sierra Leone Program az egészségügyi ágazat támogatásához 28,0 Nem kielégítő
Szváziföld HIV/AIDS-megelőzési és -ellátási program 4,3 Részben kielégítőUganda Emberi erőforrások fejlesztése az egészségügyben 17,0 Kielégítő
AKCS-N BELÜLI PROJEKTEK
8 országEK/AKCS/WHO partnerség az egészségüggyel kapcsolatos 
millenniumi fejlesztési célok keretében25,0 Részben kielégítő
14 ország WHO-program a járványos gyermekbénulás felszámolására 26,8 Részben kielégítő
41 ország EK/AKCS/WHO partnerség a gyógyszerpolitika területén 24,6 Nem kielégítő22 ország EK/AKCS/UNFPA/IPPF Szexuális és reproduktív egészség 32,0 Kielégítő
3 országA malária elleni oltás több központban történő tesztelésének 
kialakítása7,0 Nem kielégítő
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban61
Ország Projektnév Projektösszeg Értékelés
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI SORÁBÓL FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
Kenya „Serdülők szexuális és reprodukciós egészsége” kezdeményezés 2,6 Részben kielégítő
KenyaA megbízható minőségben nyújtott alapvető, illetve átfogó szülészeti 
ellátás elérhetőségének és kihasználtságának fokozása2,2 Kielégítő
KenyaÁtfogó megközelítés a HIV/AIDS által leginkább fenyegetett, illetve 
leginkább sújtott rétegek felkarolásához4,4 Részben kielégítő
KenyaUzazi Bora – Anya- és csecsemőgondozás – HIV-vel kapcsolatos 
tevékenységek1,3 Részben kielégítő
MalawiA szexuális és reprodukciós egészséggel, illetve HIV/AIDS-szel 
kapcsolatban ﬁ  ataloknak nyújtott szolgáltatások fokozása2,25 Részben kielégítő
MalawiMagatartásbeli változások előmozdítása, valamint a szexuális és 
reprodukciós egészség terén a szolgáltatások elérhetőségének javítása1,35 Kielégítő
MaliA reprodukciós egészséggel kapcsolatos szolgáltatások javítása Észak-
Maliban1,6 Kielégítő
Mali „Action BioMali” 3,6 Részben kielégítőMaliRészvételen alapuló megközelítés tuberkulózisos betegek számára az 
egészségügyi ellátás elérhetőségének és minőségének javításához4,5 Részben kielégítő
Burundi, Kenya, Mozambik „Harc az AIDS ellen” program 2,0 Nem kielégítő
Burundi, Guinea,
HaitiA HIV-fertőzöttek és AIDS-szel élők jogvédelmével, fertőzéseinek 
megelőzésével és a számukra nyújtott egészségügyi ellátás egészével kapcsolatban az első vonalbeli köz- és magánszereplők kölcsönös megerősítése3,9 Részben kielégítő
Benin,
Kongói Demokratikus KöztársaságProgram integrált HIV-kezelés kidolgozására tuberkulózisos HIV-
fertőzöttek, illetve AIDS-szel élők számára4,3 Nem kielégítő
Zambia,
Dél-AfrikaA HIV elleni védőoltásokkal kapcsolatban a helyi kapacitások 
fejlesztése és a lakosság elkötelezettségének növelése Dél-Afrikában3,0 Nem kielégítő 
Malawi, Dél-Afrika A tuberkulózis megelőzésének és kezelésének javítása 4,5 Részben kielégítő
AZ ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGVETÉS EGÉSZSÉGÜGYI SORÁBÓL TÁMOGATOTT, CIVIL SZERVEZETEK ÁLTAL TÁRSFINANSZÍROZOTT PROJEKTEK
LesothoOtthoni gondozás HIV-fertőzöttek, AIDS-szel élők, halálos betegek és 
árvák számára0,7 Részben kielégítő
Mali Helyi kapacitások fejlesztése a HIV/AIDS leküzdéséhez 1,0 Részben kielégítő
Malawi Gyermek- és ifj  úság-egészségügy Malawi központi és déli régiójában 0,75 Kielégítő
SzváziföldHIV-vel, AIDS-szel, valamint a megélhetés javításával kapcsolatos 
integrált projekt0,75 Részben kielégítőIV. MELLÉKLET
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
ÖSSZEFOGLALÓ
I.
A Bizottság köszöni az Európai Számvevő-
széknek a Szaharától délre fekvő afrikai  
országokban az egészségügyi ellátást finan-szírozó közösségi fejlesztési támogatások-kal kapcsolatos munkáját. Érdekes elemzést 
nyújt olyan megállapításokkal és tanulsá-
gokkal, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy számos kérdést tisztázzon  
a Számvevőszék ellenőrzése nyomán.
II.
A bizottsági szakpolitika leszögezi, hogy  
a jobb egészségügyi eredményeket célzó  fejlesztések támogatásához átfogó straté-giára van szükség, amely a legmegfelelőbb 
eszközökkel és a többi donorral megvalósí-
tott munkamegosztás révén kezelné a létező 
problémákat. Ezért „országos szinten  
a Közösség számos kiegészítő beavatkozást foganatosít majd, többek között: makrogaz-
dasági támogatást az egészségügyi ered-
mények javítása érdekében; olyan ágazatok 
támogatását, amelyek szélesebb értelemben kihatnak az egészségügyi eredményekre,  
valamint az egészségügyi ágazat közvetlen 
támogatását” (az egészségügyről és a sze-
génység csökkentéséről szóló közlemény).
Szakpolitikai kötelezettségvállalásaival  
összhangban a Bizottság továbbra is külö-
nös jelentőséget tulajdonít az egészségügyi rendszerek megerősítésének azáltal, hogy  
folytatja az egészségügy országos szintű,  közvetlen finanszírozását, növeli az általá-nos költségvetések támogatását és globális 
kezdeményezésekhez való hozzájárulását.
Egészségügyi szakértelem a Bizottságon  
belül csak a források elosztásáról hozott  
döntések szintjén áll rendelkezésre. Ugyan-akkor az olyan mechanizmusok, mint például országos szinten a „Technikai Együttmű-ködési Alap”, vagy kifejezetten a központi  
szintű „külső technikai szakértelem” speci-
fikus feladatokhoz nyújthatnának technikai 
támogatást a Bizottság szolgálatainak.
63
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanIII.
A Bizottság további erőfeszítéseket tesz az 
egészségügy területén nyújtott támogatások felgyorsítására és kiszámíthatóbbá tételére: ezek közé tartozik az ágazati szintű megkö-zelítés, az ágazati költségvetések támogatá-sának, valamint a jól teljesítő országokban a költségvetés hosszú távú általános támo-gatásának („MDG-szerződések) előnyben  részesítése azokban az esetekben, amikor  ezt a feltételek lehetővé teszik.
IV.
A Bizottság osztja a Számvevőszék vélemé-nyét az ágazati költségvetések támogatá-sának potenciális szerepéről. Ez egy olyan  viszonylag új támogatási módszer, amelyet a rendelkezésre álló adatok tanúsága szerint Afrikában a Bizottság alkalmaz a leginkább. A Bizottság eddig Mozambik, Zambia és Dél-Afrika egészségügyi költségvetésének nyúj-tott támogatást.
Az egészségügy területén a Bizottság az álta-
lános költségvetés támogatását a kiemelt  
és nem kiemelt területeken végrehajtott  beavatkozások kiegészítésének tekinti, és  
elkötelezett amellett, hogy tovább fokozza 
ezen eszköz hatékonyságát általánosságban 
és az ágazati kérdések tekintetében egy-
aránt. Ugyanakkor a Bizottság megjegyzi,  
hogy az általános költségvetés-támogatás  
hatékonysága jobban értékelhető hosszabb 
távon, mivel a nemzeti szinten kimutatható eredményekhez időre van szükség, hiszen  
ezekhez a nagy rendszerek teljesítményének javulására van szükség, és így nem hason-líthatók a lakosság kisebb és célzottabb  
csoportjaira irányuló támogatások eredmé-
nyeinek fejlődési üteméhez. 
V.
Az olyan országok országstratégiai doku-mentumaiban, amelyekben támogatást kap az egészségügyi ágazat, a Bizottság külön-böző támogatási módszereket alakít ki, ame-lyeket az egészségügyi eredmények javítását 
célzó szakpolitikájában rögzít, figyelembe  véve az egyes országokban fennálló helyze-
tet. A Bizottság továbbra is törekszik majd 
a különböző országos szintű fellépések  
közötti szinergiák erősítésére.Az egészségügyi szakpolitika, illetve a stra-
tégiai keret sokat javult az elmúlt évtized  folyamán az Szaharától délre fekvő afrikai  országokban, melyhez a WHO (Egészségügyi Világszervezet) és a fejlesztési együttmű-ködésben részt vevő összes fontos partner (köztük a Bizottság is) nagyban hozzájárult. Ezeket a szakpolitikákat azonban folyamato-san felül kell vizsgálni és javítani. Például az egészségügyi ágazat éves együttes felülvizs-gálatai, amelyekben a Bizottság is gyakran részt vesz, olyan tevékenységek, amelyek  figyelembe veszik a terület újabb fejlemé-nyeit is.
VI. 
A Bizottság a tizedik EFA félidős értékelé-séhez megállapítandó iránymutatások alap-ján gondolja majd át az ágazatnak nyújtott támogatások felosztását. Ennek során nagy hangsúlyt kapnak majd az országos szintű  célkitűzések, az elért eredmények, valamint az országok felelősségvállalása és a munka-megosztás elve. Figyelembe veszik majd azt a tényt is, hogy az egészségüggyel kapcsola-tos millenniumi fejlesztési célok eléréséhez különféle utak vezethetnek, amelyekben nem 
csupán a közvetlenül az egészségügynek  
nyújtott támogatások, hanem az egészség-
ügyi ágazaton kívüli beruházások (vízellátás 
és közegészségügy, oktatás, vidékfejlesztés, 
kormányzás…) is szerepet játszanak.
A Bizottság továbbra is támogatja az egész-
ségügyi rendszereket – ahol lehetséges,  ágazati programoknak nyújtott támogatás  útján. Az egészségügyi ágazat humánerőfor-rásának fejlesztése és visszatartása, valamint az egészségügyi rendszerek finanszírozása  mind olyan kérdések, amelyeket a Bizott-ság szorosan figyelemmel kísér és támogat a jövőben is.
64
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA Bizottság egyetért abban, hogy megfe- –
lelő egészségügyi szakértelem kell hogy 
rendelkezésre álljon azon delegációk  számára, amelyek aktív donorszerepet  
játszanak az egészségügyi ágazatban.  
A Bizottság megvizsgálja annak lehe-tőségét, hogy megfelelő szakértelmet  biztosítson azon országok delegációi  
számára, ahol az egészségügy kiemelt  
szerepet játszik. A többi esetben – az  általános költségvetés támogatása eseté-
ben is – elképzelhető a munkamegosztás 
jegyében a csendestársi szerep, valamint 
a felelősségek többi donorra ruházása is. 
Olyan pragmatikus módszerek is figye-lembe vehetők, mint például a szakérte-
lem uniós szintű összevonása.
Az ágazati költségvetések támogatása   –
a 9. EFA közel 9%-ához képest a 10. EFA-
ban 16%-ra fog nőni az összes együttmű-
ködési ágazat tekintetében. A szükséges feltételek teljesítése esetén ez lesz a  
támogatások előnyben részesített módja 
azokban az országokban, amelyek támo-
gatási programmal rendelkeznek az  
egészségügyi ágazatban. A Bizottság  továbbra is törekszik majd arra, hogy  
céljai elérése érdekében hatékonyabbá  tegye általános költségvetés-támo-gatási eszközét, többek közt az MDG-szerződések elindításával. 
A Bizottság projektek útján is támogatja  –
majd az egészségügyi rendszerek meg-
erősítését, különösen a törékeny hely-
zetű államokban. 
Az ágazati szintű megközelítés alkalmazásá-
nak feltételeit teljesítő országokban a szak-politika fejlesztéséhez nyújtott támogatás  ágazati politikai párbeszéd formájában is  megvalósulhat (speciális munkacsoportok-ban való részvétellel; az egészségügyi ága-zat kormányok és donorok részvételével  
történő közös felülvizsgálatával), valamint 
projektek útján. Az „Accra cselekvési program” (2008. szep-
tember) szerint a kapacitásépítést egyre  
inkább összevont forrásokkal kell megvaló-sítani a nemzeti kapacitások erősítése, vala-
mint a helyi szakértők maximális bevonása 
érdekében. 
A Számvevőszék ellenőrzését követően   –
létrehoztak egy speciális szolgálatközi  
csoportot annak meghatározására, hogy országos szinten mit kellene tennie  
a Bizottságnak a Globális Alap pénzügyi 
forrásainak hatékonyabb felhasználása  
érdekében. 
Ezt az egészségügyi ágazattal kapcso- –
latos különböző eszközök specifikus  
felhasználására vonatkozó iránymuta-
tást, amely kombinált felhasználásukra  
is kiterjed, felülvizsgálatra kerül majd  
az „egészségügyi programozási irány-
mutatásokban”, amelyeket jelenleg  frissítenek a közösségi eszközök (pl. az  
MDG-szerződések) fejlődésének figye-
lembevétele érdekében.
A Bizottság egyetért azzal és meg van   –
győződve arról, hogy nagy szükség van szilárd egészségügyi politikára és stra-tégiai keretre az egészségügyi rend-szerek hatékony fejlesztése érdekében. Továbbra is ösztönzi majd jól meghatáro-
zott egészségügyi politikák kialakítását 
és elfogadását, a bizottsági szakpolitika összes tervezett, kiegészítő jellegű fel-
lépése mellett.
65
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanBEVEZETÉS
1.
A Szaharától délre fekvő országokban  
elmaradás tapasztalható a legtöbb MDG  megvalósításában, különös tekintettel az  
egészségüggyel kapcsolatosakra.
Az egészségüggyel kapcsolatos MDG-k terén 
való előrehaladás szorosan kapcsolódik szá-mos más terület eredményeihez (oktatás,  vízellátás és közegészségügy, élelmezés-biz-tonság…) A jobb egészségügyi eredménye-ket célzó fejlesztések támogatásának ezért átfogó stratégiára van szüksége, amely a leg-megfelelőbb eszközökkel és a többi donor-ral megvalósított munkamegosztás révén  kezelné a létező problémákat.
ÉSZREVÉTELEK AZ 
EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT ERŐFORRÁSOK ELOSZTÁSÁVAL ÉS FOLYÓSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
7.
A Bizottság a fejlesztési együttműködés  
általános megközelítésének perspektívájába 
szeretné helyezni a Szaharától délre fekvő  afrikai országokban megvalósuló, egészség-
ügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesz-tési támogatások ellenőrzését.
A bizottsági szakpolitika leszögezi, hogy  
a jobb egészségügyi eredményeket célzó  
fejlesztések támogatásának átfogó straté-giára van szüksége, amely a legmegfelelőbb 
eszközökkel és a többi donorral megvalósí-
tott munkamegosztás révén kezelné a létező 
problémákat. Ezért országos szinten a Közös-ség számos kiegészítő beavatkozást fogana-tosít majd, többek között: „makrogazdasági támogatást az egészségügyi eredmények  javítása érdekében; valamint olyan ágazatok 
támogatását, amelyek szélesebb értelemben kihatnak az egészségügyi eredményekre,  
valamint az egészségügyi ágazat közvetlen 
támogatását” (az egészségügyről és a sze-
génység csökkentéséről szóló közlemény).A Bizottság ugyan komoly kötelezettség-
vállalásokat tett az egészségügy területén, 
soha nem határozta meg hivatalosan, hogy az EFA keretében programozott támogatá-
sok hány százalékát fordítják az egészség-
ügyre. Ezen túlmenően a Bizottságnak az  a véleménye, hogy a pénzügyi forrásokban meghatározott célkitűzések egyre kevésbé 
tükrözik a segélyhatékonyság napirendjén  
lévő kérdések keretében tett legújabb köte-lezettségvállalásokat, illetve a Bizottságnak 
a partnerországok szakpolitikájára gyakorolt 
valós hatását.
A Bizottság alapvető fejlesztési megköze-
lítése a szegénység felszámolására, illetve  
ezen belül a szociális ágazaton belüli fej-
lesztésekre fókuszál. Ezért a Bizottság arra 
koncentrál, hogy a fejlesztési eredményeket 
teljesítménymutatókkal mérjék. Az másodla-
gos szempont, hogy ezeket az eredményeket 
illetve mutatókat magasabb vagy alacso-nyabb, közvetlen vagy közvetett pénzügyi  
források segítségével érik-e el.
A Bizottság elismeri, hogy nincs elismert  
módszer az általános költségvetés-támoga-tás egyes ágazatokra gyakorolt hatásának  
mérésére. Ennek megfelelően a Bizottság  tudomásul veszi az ellenőrzés módszerta-nát és az abból következő eredményeket.  A Bizottság ugyanakkor hangsúlyozni sze-retné, hogy a források átcsoportosíthatósága 
miatt a célzott és az általános költségvetés-támogatás egyaránt a teljes államháztartás 
finanszírozásához járul hozzá, és nem csu-
pán annak egy részéhez. Így az egészségügyi 
ágazat finanszírozásához való nettó hozzá-járulásuk megegyezik. Mivel az általános  költségvetés-támogatás egyes ágazatokra  gyakorolt hatásának mérésére nincsenek  nemzetközi szinten elfogadott módszerek,  
a Bizottság nem ad választ a Számvevő-szék pénzügyi forrásokra vonatkozó egyes  
megállapításaira, hanem egy olyan jelen-
tési eljárást szándékozik kidolgozni, amely 
a teljesítménymutatókra és a segélyhaté-konyságra koncentrál az accrai cselekvési  
programmal és a párizsi elvekkel (felelős-
ségvállalás, összehangolás, harmonizáció,  
a fejlesztési eredményekre koncentráló irá-
nyítás és a kölcsönös elszámoltathatóság)  
összhangban.
66
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban12.
b)
A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevő-széknek az IEO (Independent Evaluation  
Office)/IMF-tanulmányból kivonatolt  
részében található „70%”-os arány csupán  a kiegészítő támogatás felhasználására utal, a módszerekre és az ágazatokra való tekintet 
nélkül. Ez az arány tehát nem a költségvetés-
támogatás teljes összegére vagy az összes  támogatásra utal. A költségvetés-támoga-
tást mindig figyelembe veszik a közkiadások 
valamint optimális finanszírozásuk megha-
tározásakor, az egészségügy terén is. Ami-
kor ez az államadósság csökkentésére vagy a tartalékok növelésére vonatkozik, a nem  
azonnal elköltött segélyek növelik a jövő-
beni kiadási kapacitásokat, többek közt az  
egészségügyi ágazatban is.
15. 
A Bizottság megjegyzi, hogy nem áll ren-delkezésre elegendő nemzetközi támogatás 
a fejlődő országok részére, különös tekin-
tettel a Szaharától délre fekvő afrikai orszá-
gokra. Ez minden területre kihat, köztük az 
egészségügyre is. 
A donorok programozási választásai egyre  
inkább tükrözik a segélyhatékonyság nemzet-közi szinten elfogadott elveit, mint például a kedvezményezett országok felelősségvállalá-
sát és a donorok közti munkamegosztást. A 
támogatások túlzott fragmentációja növeli az adminisztratív költségeket, különösen bonyo-
lulttá téve a segélyek igazgatását és aláásva 
a partnerországok belső rendszereit.
A Bizottság és a tagállamok komoly politikai 
kötelezettségvállalásokat tettek a munka-megosztásról, melyet a 2007-es „Az Euró-pai Unió magatartási kódexe a fejlesztési  politika terén való komplementaritásról és munkamegosztásról” című dokumentumban fektettek le. Az EFA programozására a partnerországokkal 
közösen, és a tagállamokkal való konzultá-
ciót követően kerül sor: a 10. EFA-ra vonat-kozó országstratégiákat az EFA-bizottság elé 
terjesztették, és a tagállamok ezeket a part-
nerországok problémáira adandó releváns  válasznak találták, a fejlesztés területén  tevékeny többi partner támogatásait figye-
lembe véve. Továbbá az MDG-re vonatkozó 
uniós menetrendről szóló 2008. június 24-i európai tanácsi következtetések alapján az 
EU kollektív kötelezettségvállalást tett az  
EU egészségügyre fordított támogatásai-
nak növelésére – az EU várható megnövelt 
ODA-jának arányában (2010-re 8 milliárd  EUR, amelyből 6 milliárd EUR jut a Szaharától 
délre fekvő afrikai országoknak). Ebben az  
összefüggésben kulcsszerepet fog játszani  
a Bizottság koordináló szerepe az egészség-
ügy terén való munkamegosztásban.
16. 
A Bizottság 15 Szaharától délre fekvő afri-
kai ország egészségügyi ágazatának nyújt  
majd közvetlen támogatást a 10. EFA kereté-
ben, melyek közül 8 ország instabil helyzet-
ben van. Az ilyen országok száma, amelyek egészségügyi ágazata közvetlen támogatást 
kap a Bizottságtól, némiképp emelkedett:  a 9. EFA-ban 7, míg a 10. EFA-ban 8 ilyen  ország volt.
17. 
A globális partnerségek (mint például a Globá-
lis Alap vagy a GAVI / Oltóanyag- és Védőoltási 
Világszövetség) jelentős mértékű támogatást 
vonzottak, néha a nemzeti egészségügyi rend-
szerek megerősítésének kárára. 
Ugyanakkor hozzájárulás történt a gyógy-szerek, oltóanyagok és más, az AIDS, vala-
mint az olyan nagyon elterjedt betegségek, 
mint a malária, a tuberkulózis vagy a kanyaró 
elleni küzdelemben használt megelőzési /  
gyógyászati termékek biztos ellátásához.
67
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanA Globális Alapohoz való hozzájárulásán túl-
menően a Bizottság támogatta az egészség-
ügyi rendszerek megerősítését is különböző tevékenységeken keresztül, melyek a követke-
zőket célozták: a humán-erőforrás-válság eny-
hítése az egészségügy területén, az alapvető gyógyszerekhez való hozzáférés javítása és megfizethetővé tétele, illetve az egészségügy 
finanszírozásának javítása. Azokban az orszá-
gokban, ahol az egészségügy a nemzeti indi-katív programok által támogatott ágazatok 
közt is szerepel, természetesen a bizottsági 
támogatások középpontjában áll az egész-
ségügyi rendszerek megerősítése, lehetőség 
szerint ágazati megközelítés alkalmazásával.
18. Ahol a Bizottság közvetetten érintett az  
egészségügyi ágazatban, nevezetesen  
a költségvetés általános támogatása ese-
tén, amennyiben ez a szociális ágazatokhoz 
vagy költségvetési tételekhez és AKCS-n  belüli finanszírozáshoz kötődik, csendestársi 
megállapodásokat kell kötni a többi (uniós) 
donorral a komplementaritásról és munka-
megosztásról szóló magatartási kódex szel-
lemében, és biztosítani kell a koordinációt a költségvetés-támogatási donorcsoporton 
belül.
A delegációk a központtól is kaphatnak  
támogatást. A külkapcsolatokért felelős  főigazgatóságok csoportjába tartozó szol-gálatok átcsoportosították egészségügyi  szakérőiket a DG DEV és a DG AIDCO egész-ségügyi csoportjaiba. Ez jelentősen hozzá-járult a delegációknak nyújtott technikai  támogatás javulásához a partnerországokkal folytatott politikai párbeszédben, valamint az egészségügyi fellépések meghatározása, kialakítása és végrehajtása során.
a) 
Nem csupán támogatni kell a Globális Alap 
műveleteit, hanem ösztönözni kell az Ala-
pot arra, hogy integrálja tevékenységeit  
a nemzeti szakpolitikákba, és hogy erősítse az egészségügyi rendszereket.d) 
Azokban az országokban, ahol nagyon magas 
a HIV-fertőzések száma, a delegációk intéz-kedéseket tesznek annak biztosítására, hogy 
minden projekten/ programon dolgozó  
szakember képes legyen figyelembe venni  a HIV/AIDS-szel kapcsolatos aspektusokat  szakterületén, még akkor is, ha ő maga nem 
egészségügyi szakértő. Az Afrika déli részén 
található bizottsági képviseletek például  összeállítottak egy iránymutatást „A HIV és 
AIDS-szel kapcsolatos szempontok figye-
lembevétele a különböző ágazatokban és  
programokban” címmel. Számos delegáció  
(pl. a botswanai) már külön képzést szerve-zett alkalmazottai részére a HIV/AIDS-szem-
pontok előtérbe helyezéséről. 
20.
A Bizottság megvizsgálja annak lehetősé-
gét, hogy a munkamegosztás milyen lehe-
tőségeket teremt majd a szakértelem közös hasznosítására. Az a probléma, hogy az EU 
tagállamai is csökkentik ágazatspecifikus  
szakértőik számát, és hogy vonakodhatnak 
hivatalos és kötelező érvényű megállapodá-
sokat kötni. 
Az ECHO egészségügyi tanácsadóival való  
fokozott együttműködés ugyan kívánatos  lenne, de szakértelmük felhasználása korlá-tokba ütközik a politikaalakítás során, mivel 
szakterületükön rendszerint vészhelyzetek-
ben kell humanitárius segélyeket igazgat-niuk, ami eltér az egészségügyi politika  
elemzéséhez és az egészségügyi rendszerek 
megerősítéséhez való tanácsadáshoz szük-
séges profiltól.
24. 
A Bizottság üdvözli a Számvevőszéknek  a 9. EFA keretében végrehajtott általános  költségvetés-támogatás gyorsaságára és  kiszámíthatóságára vonatkozó észrevételét. Megjegyzi, hogy a 10. EFA során a Bizott-ság tovább szándékozik javítani az általános költségvetés-támogatás eszközeinek kiszá-míthatóságát az „MDG-szerződések” segítsé-gével, ahol ezt a feltételek lehetővé teszik.
68
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban25.
a) 
A Bizottság a jövőben is tovább erősíti  a partnerországok egészségügyi információs 
rendszereit (pl. Zambiában) annak érdeké-
ben, hogy növekedjen a teljesítménymu-tatókhoz kötött kifizetésekhez szükséges  adatgyűjtési kapacitásuk.
b) 
A jogosultság feltételei befolyásolhatják  az általános költségvetés támogatásának  kiszámíthatóságát, de alapvetően garan-tálják annak hatékonyságát. Az általános  költségvetés-támogatási programok késése vagy ideiglenes felfüggesztése esetén csak 
akkor van mód ágazati költségvetés-támo-
gatási alapokból való kifizetésekre, ha  
a makrogazdasági helyzet romlása miatt  
megszűnik az általános költségvetés-támo-
gatásra való jogosultság, de a Bizottság nem 
látja úgy, hogy ez kockáztatná az ágazati  célkitűzéseket. 
A 9. EFA keretében finanszírozott 26 álta-
lános költségvetés-támogatási program-
nak végül 19%-át kellett elhalasztani vagy  felfüggeszteni. 
29. 
Az a tény, hogy a Globális Alaphoz benyúj-tott támogatási kérelmek többségét nem  fogadták el, nem könnyíti meg a donor-
közösség által rendelkezésre bocsátott  támogatások koordinációját. Ahogy a Szám-
vevőszék Lesotho esetében megállapította, 
a 7. támogatási időszakban a Globális Alap 
33 millió USD-t adott az árvák és kiszolgál-tatott gyermekek támogatására, miközben  Lesotho országstratégiai dokumentuma már jelentős támogatást különített el részükre  (még abban az időszakban, amikor nem  
volt arra semmi garancia, hogy az Alaphoz benyújtott támogatási kérelmek eredménye-
sek lesznek).
31. 
A Bizottság üdvözli, hogy a Számvevőszék  elismerte a költségvetés-támogatások  arra vonatkozó potenciálját, hogy kulcsté-nyezővé váljanak az egészségügyi ellátás  fejlesztésében.Az általános és ágazati költségvetés-támoga-
tások közti különbségek egyértelműen azo-
nosíthatók az OECD/DAC létező nemzetközi definíciója szerint. Bár ezt a definíciót nem 
mindenki alkalmazza következetesen min-
den esetben
1, a közösségi iránymutatások  
és a gyakorlat teljes mértékben összhangban állnak vele. 
32. 
Az ágazati költségvetések támogatására  – viszonylag új támogatási módszerként –  a 9. EFA keretében került először sor. Az első kötelezettségvállalásokat 2003-ban tették  meg az általános költségvetés-támogatásra (2002) és az ágazati programok támogatá-
sára (2003) vonatkozó iránymutatások köz-
zétételét követően. Igaz ugyan, hogy eddig 
csupán kisszámú ország esetében kapott az 
egészségügyi ágazat költségvetése támo-
gatást, Afrika esetében bizonyítható
2, hogy 
a Bizottság nyújtja a legtöbb ágazati költség-vetés-támogatást minden ágazat esetében.
Mivel komoly technikai elkötelezettség  
tapasztalható az ágazati politikák kiala-
kításához és végrehajtásához kapcsolódó  gyakorlati feladatok iránt az ágazati költség-
vetés-támogatás által megkívánt, az érde-keltek széles körével folytatott fókuszált  párbeszéd keretében, a Bizottság úgy látja, hogy az ágazati költségvetés-támogatás  használatára vonatkozó ilyen komoly erőfe-
szítéseknek a kiemelt ágazatokra kell kon-centrálniuk. Ugyanakkor olyan országokban 
is sor került már ágazati költségvetés-támo-
gatásra, ahol az egészségügy nem számít  
kiemelt ágazatnak, de megfelelő erőforrások álltak rendelkezésre (Ghána, Mozambik). 
33. 
Az általános költségvetés-támogatás kiegé-
szítheti a kiemelt ágazatok támogatását,  mivel egyedülálló lehetőséget teremt a part-
nerország általános politikai prioritásairól  
folytatott párbeszédre. Az ágazati költség-
vetés-támogatás a kiemelt vagy nem kiemelt ágazatok támogatásának egy módszere. 
1 Afrikával kialakított stratégiai partnerség, 
a 2007-es költségvetés-támogatások áttekintése.
2 Ibid.
69
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban34. 
A Bizottságnak világos nézete (és gyakor-
lata) van az általános költségvetés-támo-gatás és a szociális ágazatok támogatása  
közötti kapcsolatról. Ezeket világosan meg-
fogalmazták az érvényes iránymutatásokban, amelyek nem csökkentik a szociális ágazat  dimenzióinak relevanciáját
3. A Bizottság ösz-
tönzi a munkatársak tudatosságának növelé-
sét a költségvetés-támogatás és a szociális szolgáltatások közötti kapcsolatról.
35. 
A DAC 2006-os közös értékeléséhez való hoz-
zájárulást követően a Bizottság most a DAC keretében közös munkát folytat a többi költ-
ségvetés-támogatásban részt vevő donor-
ral annak érdekében, hogy továbbfejlesszék 
a módszereket, figyelembe véve a korábbi  
tanulságokat.
3 „A nemzeti politika és stratégia támogatására tervezett 
általános költségvetés-támogatási programokban lesznek 
olyan kulcsfontosságú ágazatok és területek, amelyek 
különös figyelmet kapnak. Ezek azok az ágazatok, 
amelyeket különösen fontosnak ítélnek a nemzeti stratégia támogatása szempontjából. Azokban az országokban, 
ahol támogatást kapnak a szegénység csökkentését célzó 
stratégiai dokumentumok, természetes, hogy központi 
szerephez jut az oktatás és az egészségügy ágazata, hiszen 
ezek kulcsszerepet játszanak a jövedelemszegénység 
és a nem jövedelemszegénység csökkentésében” 
(az iránymutatás 50–51. oldala).36. 
Bármely év tekintetében a költségvetési  
határozatok a teljes kiadás, ennek ágazati  megoszlása, a deficit mértéke és finan-
szírozásának összetétele tekintetében  
figyelembe veszik az aktuális és jövőbeni  makrogazdasági kényszereket, valamint az  összes beáramló támogatás várható szintjét 
és megoszlását. Ezért általában nem lesz és 
nem is kell lennie közvetlen kapcsolatnak  a költségvetés megnövelt támogatása és az 
egészségügyi kiadások növekedése között  
egy adott évben. Ugyanakkor idővel a költ-
ségvetés támogatása hozzájárul a megnövelt 
kiadásokhoz szükséges fiskális tér kialakítá-sához. A Közösség költségvetés-támogatása 
– a párbeszéd és a feltételek által – gyakran 
járult hozzá az egészségügynek juttatott  
magasabb allokációhoz. Ezt azonban nem  
mindig tekintették a legsürgetőbb priori-
tásnak, amikor a költségvetési terv végre-
hajtásánál tapasztalt problémák a magasabb forráselosztások hatását csorbították. Az  
ehhez hasonló okok miatt a Bizottság álta-
lában inkább az olyan eredménymutatókra 
koncentrál, amelyek a kedvezményezettek  
szintjén ragadják meg a haladást. 
37. 
Az államháztartási irányítási rendszerek  megerősítésének ösztönzése révén a Bizott-ság „dinamikus” értelmezése a támogatha-
tóságot illetően az általános és az ágazati  
költségvetés-támogatás esetében egyaránt azokat a helyi erőfeszítéseket támogatja,  
amelyek a költségvetési források hatékony 
felhasználásának javítására irányulnak. Ily  
módon az általános költségvetés-támogatás a nem hatékony közkiadásokra adandó fenn-tartható válaszokat támogatja (az egészség-ügy területén és másutt is), amelyek az adott partnerországban alkalmazott összes támo-
gatási módszer javára válnak.
A közkiadások nyomon követése nagyon  
látványos, de csak korlátozott haszna van  
az országos hatóságok közpénzkezelési  reformprogramok melletti elköteleződésé-
nek eszközeként.
70
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban38. 
Az általános költségvetés-támogatási prog-
ramok számos módon kezelik a Számvevő-szék által említett kockázatokat. 
Az első ezek között a PEFA-diagnosztika  
alkalmazása (Public Expenditure and Finan-cial Accountability – közkiadások és pénz-ügyi elszámoltathatóság), amely az első  
szintű egészségügyi és oktatási kiadások  mutatóit foglalja össze (23. számú teljesít-
ménymutató). A második a decentralizált és 
dekoncentrált kiadások fokozatos beépítése 
az államháztartás irányításának reformprog-
ramjába. A költségvetés-támogatást nyújtó többi donorral egyetértésben a Bizottság  
kész arra, hogy pénzügyi ellenőrzéseket  
és megfelelőségi teszteket használjon fel,  
amikor ezek tekinthetők a közpénzkezelési 
reformfolyamat felgyorsítása leghasznosabb 
eszközének. 
Mindenesetre a Bizottság kockázatkezelési 
módszereinek számításba kell venniük azt  
a tényt, hogy a Bizottság forrásai összekeve-
rednek a nemzeti forrásokkal, amint átutal-
ták őket az államkincstárba, és később nem lehet őket nyomon követni vagy ellenőrizni. 
Ez igaz az általános és az ágazati költség-vetés-támogatásokra egyaránt, hiszen egyik sem célzott támogatás. 
Az ágazati költségvetés-támogatások  
esetében figyelmet fordítanak a teljes  eredményláncra, valamint az ágazati költ-
ségvetés allokációjára és végrehajtására.  
Ez párbeszéddel vagy feltételességgel is  
alátámasztható az adott ágazati költségve-tés-támogatási program kontextusának és  specifikus célkitűzéseinek megfelelően.
39. 
Az általános költségvetés-támogatás  
támogatja az általános szakpolitikai és  
intézményi keret megerősítését, amelyre  
a egészségügyi szolgáltatásnyújtás fenn-tartható és átfogó javításához van szük-
ség. A Bizottság egyetért azzal, hogy a jól 
meghatározott egészségügyi szakpolitikák 
növelik az ágazatnak nyújtott mindenfajta 
támogatás hatékonyságát, és a 90-es évek 
óta aktívan támogatta az egészségügyi  
szakpolitikák kialakítását (Szenegálban,  Zambiában, Ghánában…).
 Ugyanakkor nem szabad összekeverni az  
ágazati szintű megközelítéseket, a nemzeti 
egészségügyi politikákat és kapcsolatukat  az általános költségvetés-támogatással. Az 
ágazati szintű megközelítések olyan rendel-
kezések, amelyek hozzáigazítják a donorok támogatását a már létező egészségügyi szak-politikához. Az ágazati szintű megközelítések 
pozitív fejlemények, bár a költségvetés-
támogatással ellentétben nincsenek mindig teljes mértékben az országos rendszerekhez 
igazítva, de nem szabad az általános költ-
ségvetés-támogatás előfeltételeivé válniuk. 
Megállapítható, hogy amennyiben megfe-
lelő szakpolitikai párbeszéddel találkozik,  ágazati szintű megközelítések kialakítását  
válthatja ki (pl. Madagaszkár esetében). 
Végezetül a szegénység csökkentését célzó 
stratégiai dokumentumok szintjére koncent-
rálva az általános költségvetés-támogatás oly 
módon is hozzájárul az MDG-k felé történő haladáshoz, hogy keresletet támaszt a jobban 
meghatározott ágazati szakpolitikák iránt.  
Azon 22 Szaharától délre fekvő afrikai ország 
közül, amelyek a 9. EFA keretében rendszere-
sen valósítottak meg közösségi általános költ-ségvetés-támogatást, 14 végez rendszeresen 
közös felülvizsgálatot az egészségügyi ága-zatban, melyek eredményét aztán figyelembe veszik az általános költségvetés-támogatás éves felülvizsgálata során. A többi országban ezeket fokozatosan alakítják ki. 
40. 
Az általános költségvetés-támogatásról szóló 
2007-es útmutató nem tiltja meg, hogy az  
általános költségvetés-támogatás kapaci-tásfejlesztési alapjai ágazati minisztériu-mokat támogassanak. Ugyanakkor a túlzott fragmentáció elkerülése érdekében az álta-lános költségvetés-támogatás kapacitásfej-
lesztési alapjait elsősorban a közpénzkezelési rendszerek és a szegénység csökkentését  
célzó stratégiai dokumentumok monito ring-
rendszerének erősítésére használják fel. Ebbe 
beletartozhatnak azonban a decentralizált  közpénzkezelési rendszerek is, amelyek szá-
mos ország esetében közvetlenül befolyásol-
ják az egészségügyi ellátást. 
Szélesebb körű technikai segítséget az ága-
zatban aktív donorok biztosítanak az ágazati programok keretében. 
71
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban41. 
A Bizottság üdvözli a Számvevőszék azon  
megállapítását, hogy a delegációk nagy  többsége közvetlenül részt vesz az egész-
ségügyi ágazatról folyó párbeszédben.
a) 
Ahol a Bizottság közvetetten érintett az  egészségügyi ágazatban, nevezetesen  a költségvetés szociális ágazatokhoz kötődő általános támogatása esetén, csendestársi  megállapodásokat kell kötni a többi (uniós) donorral a komplementaritásról és munka-megosztásról szóló magatartási kódex szel-lemében, és biztosítani kell a koordinációt a költségvetés-támogatási donorcsoporton 
belül. A delegációk munkáját a Bizottság  
központjában dolgozó egészségügyi szak-
emberek is segíthetik.
b) 
Egyre több ország igazgatja általános költ-ségvetés-támogatását teljesítményértékelési 
keretek segítésével (2006-ban 8, 2008-ban  
pedig 12 ilyen ország volt). Ezek a közösen 
elfogadott keretek világosan meghatározzák 
azokat a mutatókat, amelyek alapján érté-kelik az országok teljesítményét – többek  
közt az egészségügyi ágazatban is. Minden delegáció maga dönti el, hogy milyen mély-ségben és milyen mértékben vesz rész az  ágazatról folyó politikai párbeszédben. Lásd fent a 39. pontot is az általános költségve-
tés-támogatás és az ágazati felülvizsgálatok illeszkedéséről. 
c) 
Az ágazati párbeszéd bátorítása során az  általános költségvetés-támogatás hozzá-adott értéke abban áll, hogy kapcsolatot  teremt a politikai, technikai és pénzügyi  inputok, valamint a kritikus ágazati ered-
ménymutatók között. Ennek megfelelően  a Bizottság a továbbiakban is annak bizto-
sítására fordítja majd erőfeszítéseit, hogy az 
általános költségvetés-támogatás eredmény-
mutatóit megfelelően integrálják az ágazati párbeszédbe és folyamatokba. Ugyanakkor 
a tényleges eredményekről szóló vitának  
egyensúlyban kell állnia ezzel a célkitűzés-
sel, és biztosítani kell a kifizetési feltételek 
kimerítő ellenőrzését.43. A Bizottság adatai szerint a 2003–2007  
közötti időszakra vonatkozó kifizetési hatá-rozatok 138 egészségügyi teljesítménymu-
tatójából 83 teljes mértékben teljesült. (ez 
60%-ot jelent). 
Ezenkívül az esetek további 15%-ában rész-
ben teljesültek a kitűzött célok. 
A túlzottan ambiciózus célkitűzések is hoz-
zájárulhattak ezekhez az eredményekhez. 
44.
a) Ez egyedi célkitűzések pénzügyi súlya csu-
pán egy mód annak kimutatására, hogy  
a költségvetés támogatása hogyan járul  
hozzá a teljesítmény javulásához. Ezenkívül 
fontos még a monitoring, a szakpolitikai pár-
beszéd és a hazai elszámoltathatóság is.
b) 
A Bizottság néhány inputmutatót is hasz-
nál (ezek jellemzően pénzügyi allokáció és 
végrehajtás), de elsősorban az eredménymu-
tatókra (a támogatással megvalósult ered-ményekre) összpontosít. 
Ezeket ugyan nem ellenőrzik közvetlenül  
a kormányok, de közvetetten igen. Az input vagy output mutatókkal (pl. kórházak száma) ellentétben ezek a kormányzat szakpoliti-
káinak célkitűzéseit, valamint a kedvezmé-nyezett népességre gyakorolt hatásukat  
ragadják meg. 
c) 
Az adatok megbízhatósága ugyan gondot  okoz, de a meglévő adatok használata révén a Bizottság ösztönzi, és támogatja minősé-gük javulását.
72
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiband) 
Nehéz ambiciózus és ugyanakkor reális  
célokat azonosítani, és ez csak többéves  eredményorientált igazgatási tapasztalat  
megszerzését követően sikerülhet kielégítő 
módon, miután rendesen elsajátították az  ágazati eljárásokat. A partnerországok ered-ményorientált igazgatási kapacitásainak  
javítása az egyik olyan célkitűzés, amelyet  
a Bizottság a költségvetés-támogatási meg-közelítés segítségével kíván elérni. 
e) 
Erőfeszítéseket tesznek annak érdekében,  
hogy jobban figyelembe vegyék az egész-ségügyi ellátás minőségének szempontját.  
Például a szüléslevezetésekre vonatkozó  
mutató fokozatosan alakult át „intézmé-
nyes” szülésből (az egészségügyi intéz-
ményekben nem mindenki rendelkezik  
képesítéssel szülés levezetésére) „szakkép-
zett” szüléslevezetéssé. 
45. 
A Számvevőszék ugyan helyesen állítja, hogy 
a mutatók nem célozzák közvetlenül a lakos-
ság szegényebb rétegeit, meg kell jegyezni, hogy: 
néhány mutató definíciója szegénység- –
gel kapcsolatos dimenziókat tükröz (pl. egészségügyi alapellátási intézmények-ben levezetett szülések);
a költségvetés-támogatásban részesülő  –
országok szegénységi rátája a lakosság  30 és 60%-a között alakul: a mutatók cél-
értékeinek megállapításakor az esetek  
többségében felülbecsülték a szegény-
ségi küszöb felett élők részarányát. 
Ezenkívül egyre inkább az a tendencia érvé-
nyesül, hogy a mutatókat lebontják a legsze-gényebb régiókra, a marginális területekre, vagy nemek szerint.
46. 
Meg kell jegyezni, hogy az általános költ-
ségvetés-támogatás többi célkitűzése is  pozitívan befolyásolhatja az egészségügyi  
ágazatot.47. 
Bár a projekt (megközelítésként vagy az  
ágazati politikákat támogató programok  végrehajtási módszereként) nem tartozik  
a Bizottság előnyben részesített támogatás-
végrehajtási módszerei közé, világos, hogy a projektek továbbra is fejlesztési együttmű-ködésünk megvalósításának fontos eszközei 
maradnak.
Például a 10. EFA nemzeti indikatív program-
jai/ a Szaharától délre fekvő afrikai orszá-
gok (Dél-Afrika nélkül) „A” borítékja eredeti 
allokációinak első értékelése azt mutatja,  
hogy a költségvetés támogatása (beleértve az általános és ágazati támogatásokat is)  
mintegy 48%-át teszi ki az eddig elkülönített 
összegeknek. A maradék 52%-ot nagyrészt  
projekteken keresztül költik el.
48. 
Annak érdekében, hogy a Bizottság által  finanszírozott projektek monitoringja meg-
valósuljon, illetve levonhatók legyenek  
a tanulságok, a Bizottság létrehozta az ered-
ményorientált monitoring rendszert (ROM), 
amely a közösségi támogatások minden régi-ójára és minden ágazatára kiterjed. A ROM-
rendszer elsősorban a tervezés minőségére, a pillanatnyi hatékonyságra, a várható hosz-szabb távú hatásokra és a potenciális fenn-tarthatóságra összpontosít. A 2001–2007-es időszakban az EFA egészségügyi fellépése-
iről a ROM-on keresztül kapott eredmények azt mutatják, hogy ezek fenntarthatósága  
nem kielégítő.
49.
a) A helyzet javul jelenleg, mivel a Bizottság  igyekszik javítani a kapcsolatot a segélyezés, a helyreállítás és a fejlesztés között (LRRD). 
73
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanc) 
A Számvevőszék „A szakmai támogatás  
hatékonysága a kapacitásfejlesztés fényé-ben” című 2007-es különjelentését követően 
a Bizottság 2008. novemberéig véglegesíti 
majd új iránymutatását a technikai együtt-működésről és a programok végrehajtá-sára vonatkozó rendelkezésekről; az a cél,  
hogy minőségi technikai együttműködés  
legyen megvalósítható, amely támogatja  az országok által igazgatott programokat,  
valamint a partnerekre felelősséget ruházó 
végrehajtási rendelkezéseken keresztül  
nyújt támogatást, jelentősen csökkentve a  
párhuzamos projekt-végrehajtási egységek igénybevételét. Ez hozzájárulna a technikai 
együttműködés minőségének javulásához,  
a felelősségvállaláshoz és a kapacitások  
erősítéséhez. 
e) 
A Szaharától délre fekvő legtöbb afrikai  ország nemzeti egészségügyi szakpolitikát 
alakított ki a WHO és az egész donorközös-
ség, köztük az Európai Bizottság támoga-
tásával. De gyakran szükséges lenne, hogy 
a szakpolitikák és az erőforrások (az egész-ségügyre, az egészségügyi humán-erőfor-
rásokra, stb. elkülönítetett költségvetés)  jobban illeszkedjenek egymáshoz. 
A Bizottság ezen egészségügyi szakpolitikák-
hoz projektekkel (pl. a 25 milliós „Programme 
de soutien au secteur de la santé”  Angolában), 
ágazati politikai támogatási programokon  
keresztül (pl. az egészségügyi ágazat költ-
ségvetésének támogatása Zambiában és  
Mozambikban), vagy akár az „egészségügyi ágazat éves közös felülvizsgálatában” való részvétel által (pl. Beninben, Madagaszkáron, Mozambikban és Zambiában) járul hozzá.
f) 
Lásd a VI. bekezdés (3. franciabekezdésére) 
és a 18. pontra adott választ.50.
b) 
A delegációkat tájékoztatják azokról a köz-ponti irányítású projektekről, amelyek  
hatással vannak az adott országra. Ez hasz-
nos a közösségi fellépések összehangolása, valamint az országos vagy regionális szin-ten, vagy AKCS-régión belül végrehajtott  
tevékenységek közötti esetleges átfedé-
sek elkerülése szempontjából. Ezenkívül  a Bizottság delegációit rendszeresen tájé-
koztatják a központi irányítású programok-
ról a regionális szemináriumok alkalmával. 
További információkhoz a CRIS (EuropeAid 
információs rendszer) és a EuropeAid intra-net segítségével juthatnak hozzá.
c) 
Az ENSZ és a Bizottság jelentéstételről szóló 
közös iránymutatásainak az a célja, hogy  
leküzdje ezeket a nehézségeket. 
53.
a) 
Általában ezeket az általános költségvetés 
egészségügyi soraira vonatkozó projekteket 
NGO-k és más nem állami szereplők javasolják és valósítják meg, és a Bizottság csak akkor 
finanszírozza őket, ha megfelelően illeszked-nek az adott ország egészségügyi szakpoli-tikáihoz és terveihez. Ezeket a projekteket  gyakran a helyi egészségügyi rendszerekkel együttműködésben hajtják végre. 
b) 
2004 és 2005 között a Bizottság 4 tematikus 
szemináriumot tartott (Addisz Abebában,  
Dakarban, Maputóban és Bangkokban)  a szerződések kedvezményezettjei, civil  társadalmi szervezetek és olyan más partne-rek bevonásával, mint például a WHO azzal a céllal, hogy meg lehessen vitatni és meg 
lehessen osztani a tematikus költségvetés  egészségügyi soraiból finanszírozott tevé-
kenységek tapasztalatait. 
c) 
Az innovatív jelleg és a tevékenységek kiter-jesztésének lehetősége nemcsak egy adott ország nemzeti egészségügyi programjára  vonatkozik, hanem olyan más országokra is, amelyek hasonló kihívásokkal szembesülnek, valamint a térségben egészségügyi beavat-kozásokat finanszírozó globális kezdemé-nyezésekre is.
74
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban54. 
A tematikus költségvetés egészségügyi sora-ira vonatkozó ajánlattételi felhívások a leg-
kevésbé fejlett, valamint a többi alacsony  
és közepesen alacsony jövedelmű országo-
kat célozzák, és ezeken az országokon belül 
is a népesség leghátrányosabb helyzetű  
csoportjait. Felismerésre került már, hogy  a szegény és marginalizált lakosságcsopor-
tok még a jobb helyzetű fejlődő országok-
ban is támogatásra szorulnak; ez különösen 
igaz az olyan csoportok HIV/AIDS-szel és  
reproduktív egészséggel kapcsolatos szük-
ségleteire, mint például az intravénás kábí-
tószer-fogyasztók, migráns munkavállalók,  menekültek, szexiparban dolgozók, férfiak-
kal szexuális kapcsolatot létesítő férfiak, stb. 
Ezenkívül az ajánlattételi felhívások érté-
kelési eljárása figyelembe veszi a javasolt  
tevékenység relevanciáját az érintett ország, régió és lakosság szükségleteinek és prob-
lémáinak fényében. 
58. 
A Számvevőszék ellenőrzését követően  
a Bizottság úgy határozott, hogy létre-
hoz egy speciális szolgálatközi csoportot  a  következő feladatokkal:
a Bizottság delegációi szerepének és   –
felelősségének meghatározása a Globális 
Alappal kapcsolatban (pl. országos koor-dinációs mechanizmusban (CCM) való  részvétel, jelentéstétel, stb.). A delegá-ciókat különböző kategóriákba lehetne  
sorolni olyan kritériumok szerint, mint  
például a HIV elterjedésének szintje az  
országban, az a tény, hogy az egészség-
ügy kiemelt ágazatként szerepel-e az  
országstratégiai dokumentumban, stb.; 
annak kigondolása, hogy a delegációk   –
hogyan tehetnek eleget új feladataiknak korlátozott erőforrásaikat figyelembe  
véve, és;
annak meghatározása, hogy a delegációk  –
hogyan kaphatnának támogatást a köz-
ponttól, és hogy a DG DEV és DG AIDCO hogyan fognak együttműködni a delegá-
cióknak nyújtott támogatás során.c) 
Általánosságban javul az országok azon  kapacitása, hogy jó minőségű támogatási  
kérelmeket nyújtsanak be. Az ajánlattételi  
felhívások utolsó fordulója (melyet 2008.  
március 1-jén indítottak) az eddigi legna-
gyobb összegről szólt (6,1 milliárd USD), és 
a technikai felülvizsgálati panel a kérelmek eddigi legmagasabb aránya esetében (54%) 
ajánlotta a kérelmek pozitív elbírálását.
A Bizottság a UNAIDS-szel együtt jelenleg  
is vizsgálja annak módszereit, hogy hogyan 
lehetne erősíteni az országok AIDS elleni  
küzdelemhez kapcsolódó kapacitását („kapa-citásépítési” cselekvési terv kidolgozása és 
végrehajtása).
60. 
A hatékony egészségügyi rendszerek a Globá-lis Alap és a PEPFAR (az USA elnökének AIDS-
segéllyel kapcsolatos vészhelyzeti terve)  
támogatásait egészségügyi szolgáltatásokká 
tudják alakítani a HIV/AIDS, tuberkulózis és 
malária által érintett lakosság javára.
A Bizottság az egészségügyi rendszerek olyan 
fő elemeit is támogatja, mint például az  
„egészségügyi humánerőforrás”: a DCI „Befek-
tetés az emberekbe” programja 40 millió eurót 
különített el egészségügyi humánerőforrás-fejlesztésre (a 2007–2013-as időszakban). Az EFA Angolában, Mozambikban, Ugandában, Zambiában és Zimbabwében támogat egész-
ségügyi humánerőforrás-fejlesztési tevékeny-
ségeket és programokat. Az egészségügyi  
humánerőforrás-mutatókat már az általános 
költségvetés-támogatás változó részeinél és 
az egészségügy ágazati költségvetés-támo-
gatásánál is alkalmaznak. A Bizottság együtt-
működik a WHO-val a gyógyszeripari politikák támogatása során (25 millió EUR), és javította 
az AKCS-országok egészségügyi tervezését és 
költségvetés-tervezését (25 millió EUR).
62. 
A Bizottság tisztában van azzal, hogy az olyan 
jelentős betegségspecifikus programok, mint 
például a Globális Alap, csak hatékony egész-
ségügyi rendszerek megléte esetén lehetnek 
produktívak. E kapcsolat jobb megértése  
érdekében a DG DEV jelenleg olyan straté-
giai és technikai iránymutatások kidolgozá-sát végzi, amelyek megmutatják, hogy ezek 
a betegségspecifikus programok milyen módon 
erősíthetik az egészségügyi rendszereket. 
75
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban64. 
A Bizottság megjegyzi, hogy ez a helyzet  mindenekelőtt akkor áll fenn, amikor az álta-
lános költségvetés-támogatás és az egész-
ségügy kiemelt kezelése  egyszerre elvárás, 
és csupán másodsorban akkor, amikor az  
ágazati költségvetés-támogatás az egész-
ségügy kiemelt (vagy nem kiemelt) ágazat-ként való támogatásának eszköze. 
A Bizottság úgy látja, hogy jól meghatározott 
egészségügyi politikára és a donorok által  
támogatott egészségügyi ágazati programra 
van szükség, és nem feltétlenül a Bizottság által 
finanszírozott ágazati költségvetés-támoga-tásra ahhoz, hogy javuljon az általános költség-
vetés-támogatás egészségügyi eredményekhez 
való hozzájárulásának hatékonysága.
65. A különböző eszközök komplementaritá-
sára vonatkozó álláspontjával összhangban 
a Bizottság egyetért abban a Számvevőszék-
kel, hogy a projektek erősíthetik a költség-
vetés-támogatás hatékonyságát, de ennek az 
ellenkezője is nagy mértékben igaz.
66. 
A Globális Alappal nem könnyű komplemen-
taritást megvalósítani. Gyenge a kiszámítha-
tóság (a Számvevőszék szerint a pályázati  kiírások 1–7. fordulója során benyújtott  ajánlatoknak csak 39%-a kapott támogatást az Alapból). Ezenkívül teljesen más a Bizott-
ság és a Globális Alap időtávlata a fellépések 
tervezése és előkészítése során. 
67. 
A Bizottság egyetért abban, hogy vannak olyan 
potenciális szinergiák, amelyeket jobban ki 
lehetne használni a költségvetést támogató donorok és a Globális Alap által egyaránt. 
68. 
Főszabályként ha egy országban van ága-
zati program4, és a Bizottság tevékeny ennek 
az országnak az egészségügyi ágazatában,  
akkor a Bizottság támogatni fogja az ágazati 
program végrehajtását. 
4 Az ágazati szintű megközelítés alkalmazásának 
eredményeként a kormányok fokozatosan ágazati 
programokat  alakítanak ki. Az ágazati program három részből 
tevődik össze: egy ágazati politikából és stratégiából , az 
ágazati költségvetésből és annak középtávú perspektívájából, 
valamint egy ágazati koordinációs mechanizmusból.Álláspontjának megszilárdítása érdekében  
a Bizottság 2007 szeptemberében aláírta  a „Nemzetközi egészségügyi partnerséget” 
(IHP), amely újraindította az ágazati szintű 
megközelítést az egészségügyi ágazatban.  
Ezt követően a Bizottság etiópiai és mozam-
biki delegációi nemrég „IHP-kompakt”-ot  
írtak alá a kormányokkal és a fejlesztési  partnerekkel (az IHP alkalmazásának módo-
zatairól egy adott országban).
69. 
A Bizottság aktívan ösztönzi az ágazati  
programok kialakítását és végrehajtását az 
ágazati szintű megközelítésen keresztül,  elsősorban azokban az országokban, ahol  
támogatja az egészségügyi ágazatot. Eddig 
a Bizottság számos ágazati programban vett 
részt (pl. Ghánában, Mozambikban, Szene-
gálban, Ugandában és Zambiában).
70. 
Annak érdekében, hogy ágazati költségvetés-
támogatást kaphasson az egészségügyi ágazat, 
a következő kritériumoknak kell teljesülniük: 
Az egészségügy támogatásának feltünte- 1. 
tése az országstratégiai dokumentumban, kiemelt vagy nem kiemelt ágazatként az 
ország felelősségvállalásával és a mun-
kamegosztással összefüggésben. 
Az ágazati költségvetés-támogatás fel- 2. 
tételeinek teljesülése (jól meghatározott 
ágazati politika, ágazati koordinációs  mechanizmus, makrogazdasági stabilitás 
és javulás a közpénzkezelés területén). 
Ezek a feltételek azonban még számos Sza-
harától délre fekvő afrikai országban nem  
teljesülnek.
72. 
A szakpolitika, illetve a stratégiai keret sokat 
javult az elmúlt évtized folyamán az Szahará-
tól délre fekvő afrikai országokban, melyhez 
a WHO és a fejlesztési együttműködésben részt 
vevő összes fontos partner nagyban hozzájá-rult. Ezeket a szakpolitikákat azonban folya-
matosan javítani kell (például megfelelőbb 
kapcsolatra van szükség az egészségügy szük-
ségletei és forrásai között). Az egészségügyi 
ágazat éves közös felülvizsgálata, melyben 
a Bizottság is gyakran részt vesz, egy olyan 
tevékenység, amely gyakran eredményez új fejleményeket az egészségügyi szakpolitiká-
ban, illetve a stratégiai keretben.
76
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanKÖVETKEZTETÉSEK 
ÉS AJÁNLÁSOK
73. 
Szakpolitikai kötelezettségvállalásaival össz-
hangban a Bizottság továbbra is folytatja  az egészségügy országos szintű, közvetlen 
finanszírozását, növeli a költségvetések álta-
lános támogatását és globális kezdeménye-zésekhez való hozzájárulását. 
A 20%-os kötelezettségvállalás („ a Bizottság  
törekedni fog annak biztosítására, hogy a fej-lesztési együttműködési eszköz által fedezett  
országprogramok keretében nyújtott támo-
gatás 20 %-át 2009-re az alap- és középfokú  
oktatásra és az egészségügyi alapellátásra  
használják fel – az ezen ágazatokhoz kap-
csolódó  projekt-, program- vagy költségve-
tés-támogatáson  keresztül – átlagot vonva  
valamennyi földrajzi régióban… ” a fejlesztési 
együttműködési eszköz 5. cikke) nem vonat-
kozik az AKCS-országokra.
74. 
A hatékony egészségügyi rendszerek a Glo-
bális Alap és a PEPFAR támogatásait egész-
ségügyi szolgáltatásokká tudják alakítani  
a HIV/AIDS, a tuberkulózis és malária által  
érintett lakosság javára.
A Bizottság az egészségügyi rendszerek  
olyan fontos elemeit is támogatja, mint  például az „egészségügyi humánerőfor-rások”: a DCI „Befektetés az emberekbe”  
programja 40 millió eurót különített el  
egészségügyi humánerőforrás-fejlesztésre  (a 2007–2013-as időszakban). Az EFA Ango-
lában, Mozambikban, Ugandában, Zambiá-
ban és Zimbabwében támogat egészségügyi 
humánerőforrás-fejlesztési tevékenységeket és programokat. Egészségügyi humánerő-forrás-mutatókat már az általános költség-vetés-támogatás változó részeinél és az  egészségügy ágazati költségvetés-támogatá-
sánál is alkalmaznak. A Bizottság együttmű-ködik a WHO-val a gyógyszeripari politikák 
támogatása során (25 millió EUR), és javította 
az AKCS-országok egészségügyi tervezését 
és költségvetés-tervezését (25 millió EUR).75. 
A Bizottság tudomásul veszi a Számvevőszék 
megállapításait, és megpróbál megoldást  találni a szakértelemhiányra: akár házon  
belül, vagy például az adott országban  
jelen lévő tagállami segélyezési hivatalokkal kötött megállapodásokon keresztül. 
AJÁNLÁSOK A FORRÁSOK 
ELOSZTÁSÁRA VONATKOZÓAN
1. A Bizottság a tizedik EFA félidős érté-
keléséhez megállapítandó iránymutatások  
alapján fontolja meg az ágazatnak nyúj-tott támogatások felosztását. Ennek során  
valószínűleg nagy hangsúlyt kapnak majd  
az országos szintű célkitűzések, az elért  
eredmények, valamint az országok fele-
lősségvállalása és a munkamegosztás elve.  
Figyelembe veszik majd azt a tényt is, hogy  
az egészségüggyel kapcsolatos millenni-umi fejlesztési célok eléréséhez különféle  
utak vezethetnek, amelyekben nem csupán  
a közvetlenül az egészségügynek nyújtott  
támogatások, hanem az egészségügyi ága-
zaton kívüli beruházások (vízellátás és  közegészségügy, oktatás, vidékfejlesztés,  
kormányzás…) is szerepet játszanak.
a) Felismerve a figyelem kiterjesztését  
a törékeny helyzetű államok egészség-ügyére, (hiszen ezek gyakran kimaradnak  a donorok támogatásából), a Bizottság  közvetlen támogatást nyújt (vagy fog nyúj-tani) az egészségügyi ágazat részére a 10.  EFA keretében 15 Szaharától délre fekvő  afrikai országnak, melyek közül 8 töré-keny helyzetű (Burundi, Csád, Kongó, Kon-gói Demokratikus Köztársaság, Guinea,  Elefántcsontpart, Libéria és Zimbabwe).  Emelkedett azon törékeny helyzetű orszá-gok száma, amelyek egészségügyi ágazata  közvetlen támogatást kap a Bizottságtól:  a 9. EFA-ban 7, míg a 10. EFA-ban 8 ilyen  ország volt.
77
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban76. 
A Bizottság üdvözli a Számvevőszék azon  
megállapítását, hogy jelentősen javult az  egészségügyi EFA-intézkedések sebessége  
a 9. EFA során, és egyetért a Számvevőszék-
kel abban, hogy ez részben a decentralizá-ciónak köszönhető.
77. 
A Globális Alap első ötéves, folyamatban lévő értékelésének eredményei az év végére vál-
nak hozzáférhetővé. Az eredmények részletes 
információkat és elemzéseket tartalmaznak 
majd az Alap által finanszírozott projektek 
aktuális végrehajtásáról. A Bizottság szoros figyelemmel fogja követi ezt az értékelést, 
és megfontolja következtetéseit. A Bizottság 
a Számvevőszék auditjának következtetéseit 
is nyomon követi majd. 
78. 
A Bizottság egyetért abban, hogy a támo-gatások nagyobb kiszámíthatósága növelné 
a segélyek hatékonyságát. A 10. EFA-tól  
kezdve a Bizottság ezért úgy alakította ki  
az MDG-szerződéseket, hogy növeljék a költ-
ségvetés-támogatások kiszámíthatóságát  a teljesítő partnerországokban. A Bizottság 
ugyanakkor megállapítja, hogy a segélyek  ingadozása indokolt azokban az esetek-ben, amikor már nem állnak fenn a segély-hatékonyság előfeltételei, például amikor  megszűnik a költségvetés-támogatásra való 
jogosultság.2. A 10. EFA félidős felülvizsgálata során  
a Bizottság felül fogja vizsgálni a támo-gatások megoszlását, hogy azok a legmeg-
felelőbb módon tükrözzék a szakpolitikai  
prioritásokat az egészségügy és a többi  ágazat területén, a 10. EFA végrehajtása  első éveinek tükrében. Az egészségügyi  
rendszerek megerősítése szerepel a prio-
ritások között.
3. A teljes személyzetre vonatkozó forrás-
allokációs határozatok korlátait elismerve  
a Bizottság keresi annak módját, hogy  
hogyan biztosíthatna jobb hozzáférést  a közegészségügyi szaktudáshoz a delegá-ciók részére. Ahol a Bizottság közvetetten  érintett az egészségügyi ágazatban, neve-
zetesen a költségvetés általános támo-
gatása esetén, amennyiben ez a szociális  
ágazatokhoz vagy költségvetési tételekhez  
és AKCS-n belüli finanszírozáshoz kötődik,  csendestársi megállapodásokat kell kötni  
a többi (uniós) donorral a komplementari-
tásról és munkamegosztásról szóló maga-
tartási kódex szellemében, és biztosítani  
kell a koordinációt a költségvetés-támo-
gatási donorcsoporton belül. A Bizottság  
megvizsgálja annak lehetőségét, hogy  megfelelő szakértelmet biztosítson azon  
országok képviseletei számára, ahol az  egészségügy kiemelt szerepet játszik.
a) Egy ideje vizsgálják már egészségügyi  
szakértők telepítésének lehetőségét a regi-
onális delegációkra. A Bizottságnak alapo-
sabban mérlegelnie kell egy ilyen lehetőség 
előnyeit és hátrányait, mielőtt bármilyen  döntés születne.
c) A WHO-val való együttműködés már  
most is jelentős, de még tovább erősöd-
hetne a WHO országos irodáival, amikor  
csak lehetséges.
78
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban79. 
A Bizottság üdvözli, hogy a Számvevőszék  elismerte az általános költségvetés támoga-
tását, mint az egészségügyi politikák meg-
felelőbb támogatásának fontos eszközét.  
Mindazonáltal a Bizottság hangsúlyozza,  
hogy az általános költségvetés-támogatás  
hatékonysága jobban értékelhető hosszabb távon, mivel a nemzeti szinten kimutatható 
eredményekhez időre van szükség, hiszen  
ezek a nagy rendszerek teljesítményének  
javítását szükségeltetik, és így nem hason-
líthatók a lakosság kisebb és célzottabb  
csoportjaira irányuló támogatások ered-
ményeinek fejlődési üteméhez. A 10. EFA  végrehajtása során további javulást tűztek 
célul az MDG-szerződések bevezetésének,  
valamint a programozott ágazati támogatá-
sok végrehajtása során az ágazati költségve-
tés-támogatás preferenciális alkalmazásának köszönhetően. A Bizottság további erőfe-
szítéseket tesz költségvetés-támogatási  
eszközei hatékonyságának javítása érdeké-
ben (többek közt a legszegényebb régiók,  
marginális területek vagy gender-kérdések 
esetében a diszaggregált mutatók fokozott 
használata által).
80. 
A projektmegközelítés – önálló projektként 
vagy az ágazati politikai támogatási progra-mok végrehajtási módszereként – továbbra is a Bizottság egészségügyi ágazatnak nyúj-tott támogatásának fontos elemét képezi.  
A Bizottság folyamatosan arra törekszik,  
hogy javítsa a több országra kiterjedő pro-
jektek kiválasztását.
81. 
A delegációk bevonása ágazati kérdésekre  
vonatkozó kapacitásuktól is függ.
A Számvevőszék jelentését követően létre-
hoztak egy speciális szolgálatközi csoportot 
annak meghatározására, hogy országos szin-
ten mit kellene tennie a Bizottságnak a Glo-bális Alap pénzügyi forrásainak hatékonyabb 
felhasználása érdekében. AJÁNLÁSOK A SEBESSÉGGEL 
ÉS A KISZÁMÍTHATÓSÁGGAL 
KAPCSOLATBAN
4. A Bizottság a UNAIDS-szel együtt jelen-
leg is vizsgálja annak módszereit, hogy  
hogyan lehetne erősíteni az országok AIDS  elleni küzdelemhez kapcsolódó kapacitását („kapacitásépítési” cselekvési terv kidolgo-zása és végrehajtása).  
5. A 10. EFA keretében a Bizottság igyekszik 
kiszámíthatóbbá tenni az általános költ-
ségvetés támogatását az MDG-szerződések  bevezetésével a teljesítő országokban.  
A Bizottság úgy gondolja, hogy a kifizeté-
sek felfüggesztésének veszélye megfelelően 
ösztönzi a jogosultság megőrzését: ez az  
ösztönzés megszűnne, ha automatikussá  
válna az alternatív eszközök igénybevé-
tele a források áramlásának fenntartásá-hoz. Ugyanakkor a szegények felesleges  
büntetésének elkerülése kulcsfontosságú  
tényező a Bizottság határozatainak meg-
hozatalakor, ezek eseti alapú megközelí-
tése keretében.
79
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAJÁNLÁSOK AZ ESZKÖZÖK 
IRÁNYÍTÁSÁVAL ÉS AZ 
EREDMÉNYESSÉGGEL KAPCSOLATBAN
6. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy  
a lehető leginkább kihasználja az ágazati  
költségvetés-támogatást a kiemelt és nem  kiemelt egészségügyi beavatkozások során, ha a feltételek ezt lehetővé teszik. Programozási iránymutatásai tekintetében a Bizottság az  
általános költségvetés támogatását a kiemelt 
ágazati intervenciók kiegészítésének tekinti, 
akkor is, ha ezeket az ágazati költségvetés  
támogatásán keresztül hajtják végre.
7. a) A Bizottság továbbra is erőfeszítéseket fog tenni annak érdekében, hogy felhasz-
nálja általános költségvetés-támogatásának 
teljesítménymutatóit és az általános költ-
ségvetés-támogatás és az ágazati párbeszéd 
közti kapcsolatokat (köztük a közös ágazati felülvizsgálatokat és a folyamatban lévő  
párbeszédet ágazati szintű megközelítés  
alkalmazása esetén) annak érdekében, hogy 
az országokat az egészségüggyel kapcsola-
tos MDG-k és más célkitűzések fenntartható elérésére ösztönözze. Ez azt jelenti, hogy  
minden egyes ország esetében az eredmény- 
és az inputmutatók legmegfelelőbbnek tekin-
tett kombinációját fogják alkalmazni (mint például költségvetési arány és végrehatási  ráták). Az általános költségvetés-támogatási műveletek között technikai segítségnyújtási 
eszközöknek is kell lenni, hogy ki lehessen  
elégíteni az általános költségvetés-támoga-
tási mutatókat (pl. egészségügyi információs 
rendszerek) tartalmazó ágazatokkal kapcso-
latos speciális igényeket.
b) Ágazati szinten az éves felülvizsgálatok jel-lemzően az ágazati szakpolitika és az ágazati 
költségvetés végrehajtására összpontosíta-
nak. Amennyiben rendelkezésre állnak, a köz-
kiadások felülvizsgálatának és a közkiadások 
nyomon követésére irányuló felmérések ered-ményeit is figyelembe veszik. Azon 22 Szaha-
rától délre fekvő afrikai ország közül, amelyek 
a 9. EFA keretében rendszeresen valósítottak 
meg közösségi általános költségvetés-támo-
gatást, 14 végez rendszeresen közös felülvizs-gálatot az egészségügyi ágazatban, melyek  eredményét aztán figyelembe veszik az álta-lános költségvetés-támogatás éves felülvizs-gálata során. A többi országban fokozatosan alakítják ki és ösztönzik ezeket az általános költségvetés-támogatásról szóló párbeszéd  
keretében. Ugyanakkor a Bizottság általában 
véve az általános költségvetés-támogatást és 
az ehhez kapcsolódó biztosítékok használatát 
részesíti előnyben annak eszközeként, hogy  megerősítse a partnerországok közpénzke-zelésének szisztematikusabb komponen-seit, és a humánerőforrások igazgatásának  
területén is kapacitásokat építsen ki. Így a  
javaslatok szerint inkább az elszámoltatha-
tósággal foglalkozó hazai szervek felülvizs-
gálati kapacitásait erősítené ahelyett, hogy  maga végezze el ezeket. Egy ilyen megközelí-
tés megfelelő potenciállal rendelkezik ahhoz, 
hogy maximalizálja az általános költségvetés 
támogatásának hatását, csökkenti az eszköz 
túlterhelésének kockázatát, és olyan keretet 
teremt, amely jobban illeszkedik az általá-
nos költségvetés támogatásának sokféle  célkitűzéséhez.
c) Lásd fent (e keretes szöveg b) pontja).
d) Humánerőforrás-költségvetésének álta-
lános határain belül, valamint a munka-
megosztás kialakulóban lévő helyzetét  
figyelembe véve a Bizottság minden tőle  
telhetőt meg fog tenni annak érdekében,  hogy javítsa az egészségügyi ágazattal  kapcsolatos párbeszéd inputjainak minő-ségét a fent javasoltak alapján.
e) A Bizottság folyamatos figyelmet fordít  
a költségvetés-támogatási műveletek során 
alkalmazott mutatók javítására.
8. A Bizottság úgy határozott, hogy létre-
hoz egy speciális szolgálatközi csoportot  
a következő feladatokkal:
1) A Bizottság delegációi szerepének és  
felelősségének meghatározása a Globá-
lis Alappal kapcsolatban (pl. az országos  koordinációs mechanizmusban (CCM) való  
részvétel, jelentéstétel, stb.). A delegáció-
kat különböző kategóriákba lehetne sorolni 
olyan kritériumok szerint, mint például  
a HIV elterjedésének szintje az országban,  az a tény, hogy az egészségügy kiemelt  ágazatként szerepel-e az országstratégiai  dokumentumban, stb.;
80
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaiban82. 
A Bizottság tovább fogja javítani a fellépései 
közötti szinergiák kihasználásának módsze-reit: első lépésként felülvizsgálja az egész-
ségügyre vonatkozó iránymutatást. 
83. 
Az ágazati programok végrehajtásának támo-gatása érdekében a Bizottság 2007-ben felül-vizsgálta 2003-as iránymutatását az ágazati programoknak nyújtott közösségi támogatá-sokról, és egy egész képzés-sorozatot szerve-zett e végrehajtási módszerrel kapcsolatban. Dániával és Hollandiával közösen a Bizott-ság elindította és igazgatta az ágazati szintű megközelítésre vonatkozó közös tanulási  programot, melyet nagyon pozitívan értékel a donorközösség. A Bizottság továbbra is  támogatja az ágazati programok létrehozá-sát és végrehajtását: azokban az országokban közvetlenül, ahol az egészségügy az együtt-működési stratégia részét képezi, a többi  országban pedig az általános költségvetés-
támogatás teljesítményértékelésén és közös 
felülvizsgálatokon keresztül.2) annak kigondolása, hogy a delegációk  
hogyan tehetnek eleget új feladataiknak  korlátozott erőforrásaikat figyelembe véve, 
valamint.
3) annak meghatározása, hogy a delegációk 
hogyan kaphatnának támogatást a köz-ponttól, és hogy a DG DEV és DG AIDCO  hogyan fognak együttműködni a delegáci-óknak nyújtott támogatás során.
Ezenkívül a Bizottság a UNAIDS-szel együtt  
jelenleg is vizsgálja annak módszereit, hogy 
hogyan lehetne erősíteni az országok AIDS  elleni küzdelemhez kapcsolódó kapacitását („kapacitásépítési” cselekvési terv kidolgo-zása és végrehajtása).
9. Bár a projekt (megközelítésként vagy az  
ágazati politikákat támogató programok  
végrehajtási módszereként) nem tartozik  a Bizottság előnyben részesített támoga-
tás-végrehajtási módszerei közé, világos,  
hogy a projektek továbbra is fejlesztési  
együttműködésünk megvalósításának fon-
tos eszközei maradnak. Például a 10. EFA  
nemzeti indikatív programjai/ a Szaharától 
délre fekvő afrikai országok (Dél-Afrika nél-kül) „A” borítékja eredeti allokációinak első 
értékelése azt mutatja, hogy a költségvetés támogatása (beleértve az általános és ága-zati támogatásokat is) mintegy 48%-át teszi 
ki az eddig elkülönített összegeknek. A mara-dék 52%-ot nagyrészt projekteken és kijelölt 
programokon keresztül költik el. Ugyanakkor 
a Bizottság nem ért egyet azzal az ajánlással, 
hogy a projekttámogatást „az egészségügyi szolgálatok által nem megfelelően ellátott  szegényebb régiók egészségügyi ellátásá-nál” használják, mivel legalább 30 fejlődő  
országban korlátozott az egészségügyi ellá-
táshoz való hozzáférés; ugyanakkor a kihí-
vásokra adott megfelelő válasz elégséges,  
kiszámítható és illeszkedik az egészségügy  
területén nyújtott ODA-hoz; sokkal inkább,  mint a javasolt NGO-finanszírozás.
81
10/2008. sz. különjelentés – Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika orsz ágaibanAJÁNLÁSOK AZ ESZKÖZÖK EGYSÉGES 
ALKALMAZÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
10. a) A tapasztalatgyűjtés fényében  
a Bizottság értékelni fogja, hogy szük-séges-e felülvizsgálni az arra vonatkozó  iránymutatásokat, hogy mikor kell általá-
nos, illetve ágazati költségvetés-támoga-
tást alkalmazni, és mikor alkalmazandó  együttesen a kettő. Ezeket jelenleg a Bizott-
ság programozásra, valamint általános és  
ágazati költségvetés-támogatásra vonat-
kozó iránymutatásai tartalmazzák.
b) Az egészségügyi ágazattal kapcsolatos  
különböző eszközeinek (köztük a projek-
tek) specifikus felhasználására vonatkozó  
iránymutatás, amely kombinált felhaszná-
lásukra is kiterjed, felülvizsgálatra kerül  
majd az „egészségügyi programozási irány-
mutatásokban”, amelyeket jelenleg frissí-tenek a közösségi eszközök fejlődésének  
figyelembevétele érdekében (pl. az MDG-
szerződések).
c) A Bizottság új, a Globális Alappal való  
együttműködésre vonatkozó szolgálatközi  csoportja meg fogja vizsgálni annak mód-jait, hogy hogyan érhető el nagyobb komp-lementaritás a Globális Alappal, figyelembe véve a kiszámíthatóság kérdését a Globális  
Alap műveleteivel kapcsolatban, valamint  
a Bizottság és a Globális Alap műveleteinek különböző időkeretét.
11. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy  
az ágazati költségvetés-támogatást alkal-mazza az egészségügyi beavatkozások  
előnyben részesített végrehajtási módsze-
reként minden olyan esetben, amikor adot-
tak ennek feltételei – például van világosan 
kidolgozott ágazati szakpolitika.
12. A Bizottság továbbra is támogatja az  
ágazati programok létrehozását és végre-hajtását azokban az országokban közvetle-
nül, ahol az egészségügy az együttműködési 
stratégia részét képezi, a többi országban  
pedig az általános költségvetés-támogatás 
teljesítményértékelésén és közös felülvizs-gálatokon keresztül.

Európai Számvevőszék
10/2008. sz. különjelentés
Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika országaiban
Luxembourg: Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala 2009 – 81 oldal – 21 × 29,7 cmISBN 978-92-9207-101-1doi: 10.2865/25026

Hogyan lehet hozzájutni az EU kiadványaihoz?
Térítés ellenében hozzáférhető kiadványok:
• az EU-könyvesbolt (EU Bookshop) útján (http://bookshop.europa.eu);• könyvkereskedőjétől a könyv címe, kiadója és/vagy ISBN száma alapján;•  közvetlenül értékesítési ügynökeinktől. Elérhetőségeik megtalálhatóak 
a http://bookshop.europa.eu honlapon, vagy lekérdezhetőek a +352 2929-42758 faxszámra küldött üzeneten keresztül.
Ingyenes kiadványok:• az EU-könyvesbolt útján (http://bookshop.europa.eu);•  az Európai Bizottság képviseleteitől és küldöttségeitől. Elérhetőségeik 
megtalálhatóak a http://ec.europa.eu honlapon, vagy lekérdezhetőek a +352 2929-42758 faxszámra küldött üzeneten keresztül.
„AZ EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁST FINANSZÍROZÓ KÖZÖSSÉGI FEJLESZTÉSI  
TÁMOGATÁSOK A SZUBSZAHARAI AFRIKA ORSZÁGAIBAN”  CÍMŰ KÜLÖNJELENTÉS AZT VIZSGÁLJA, HOGY AZ EGÉSZSÉGÜGYNEK JUTTATOTT ANYAGI ÉS EMBERI ERŐFORRÁSOK ÖSSZHANGBAN VOLTAKE A KÖZÖSSÉG SZAKPOLITIKAI  KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSAIVAL, VALAMINT HOGY A BIZOTTSÁG FELGYORSÍTOTTAE EZEN TÁMOGATÁSOK VÉGREHAJTÁSÁT, ÉS EREDMÉNYESEN ALKALMAZTAE A FINANSZÍROZÁS KÜLÖNBÖZŐ FORMÁIT. A JELENTÉS SZÁMOS AJÁNLÁST FOGALMAZ MEG ARRA VONATKOZÓAN, HOGY MIKÉNT JAVÍTHATÓ AZ EGÉSZSÉGÜGYI SZOLGÁLTATÁSOK FEJLESZTÉSÉHEZ NYÚJTOTT KÖZÖSSÉGI TÁMOGATÁSOK EREDMÉNYESSÉGE A SZUBSZAHARAI AFRIKA ORSZÁGAIBAN.
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉKQJ-AB-08-010-HU-C
ISBN 978-92-9207-101-1