HU    HU HU 
HU     HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2010.11.9. 
COM(2010) 642 végleges 
  
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ  EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁG I ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK, A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK ÉS AZ EURÓPAI BERUHÁZÁSI BANKNAK 
A gazdasági, szociális és területi kohézi óról szóló ötödik jelentéssel kapcsolatos 
következtetések: a kohéziós politika jöv ője 
{SEC(2010) 1348 végleges} 
 
HU     HU A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ  EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁG I ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK, A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK ÉS AZ EURÓPAI BERUHÁZÁSI BANKNAK 
A gazdasági, szociális és területi kohézi óról szóló ötödik jelentéssel kapcsolatos 
következtetések: a kohéziós politika jöv ője 
1. B EVEZETÉS  
Európa hatalmas feladat el őtt áll. Túl kell lépnie egy mély válságon, csökkentenie kell a 
munkanélküliséget és a szegé nységet, ki kell alakítania az alacsony szén-dioxid-kibocsátású 
gazdaságot. Mivel egy ilyen nagyratör ő vállalkozás számos területen gyors cselekvést 
igényel, az Európai Tanács el fogadta az Európa 2020 stratégiát1. Ha azt akarjuk, hogy Európa 
sikeres legyen, az európai, nemzeti, regionális és helyi szinteknek egyaránt meg kell tenniük a 
magukét. A kohéziós politikának az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés érdekében 
ezekben a nehéz id őkben is alapvet ő szerepet kell játszania , és a területi egyenl őtlenségek 
csökkentése révén az Unió és régiói harmonikus fejl ődését kell szolgálnia. 
A kohéziós politika jelent ősen hozzájárult a növekedés és jólét Unión belüli terjesztéséhez és 
a gazdasági, szociális és területi egyenl őtlenségek csökkentéséhez. A gazdasági, szociális és 
területi kohézióról szóló ötödik jelentésb ől kiderül, hogy a politika hozzájárult az új 
munkahelyek teremtéséhez, a humán t őke növeléséhez, a létfontosságú infrastruktúra 
építéséhez és a környezetvédelem fejlesztésé hez, különösen a kevésbé fejlett régiókban. A 
kohéziós politika nélkül kétség telenül nagyobbak volnának az egyenl őtlenségek. Ugyanakkor 
a válság elhúzódó szociális ha tásai, az innováció iránti ig ény, amely a fokozott globális 
kihívásokból ered, valamint az a kényszer űség, hogy az állam által kiadott minden eurót a 
lehető legjobban kihasználjanak, szükség essé teszik a politika nagyratör ő reformját. 
Az uniós költségvetés felülvizsgálata2 szerint, különösen az alábbi alapvet ő területeken van 
szükség fejlesztésre: az er őforrásokat az Európa 2020 célkit űzésekre kell összpontosítani; 
kötelezni kell a tagállamokat a politika hatékony ságához szükséges reformok végrehajtására; 
valamint javítani kell a politika hatékonyságát és eredményességét. A kohéziós politika és az 
Európa 2020 stratégia kifejezett összekapcsolása valódi lehet őséget jelent az Unió szegényebb 
régiói felzárkóztatásának folytatásához, az  uniós szakpolitikák  közötti koordináció 
elősegítéséhez, valamint a kohéziós politika fejlesztéséhez, hogy az min őségi tekintetben is 
kiemelt szerepet játsszon az Unió egészének  növekedésében és hozzájáruljon például az 
idősödő népesség és az éghajlatváltozás által felmerül ő társadalmi kihívások megoldásához. 
A fenti következetésekkel a Bizottság nyilv ános konzultációt ind ít a kohéziós politika 
jövőéről. A konzultáció a politika reformjának f őbb elképzeléseivel kapcsolatos kérdések köré 
szerveződik. 
Az alábbi fejezetek bemutatják, hogy hogyan fejleszthet ő a politika hatékonysága és annak 
hatása az európai hozzáadott érték növe lése érdekében (2. fejezet), hogyan er ősíthető tovább a 
                                                 
1 „Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” COM(2010) 2020, 
2010.03.03. 
2 „Az uniós költségvetés felülvizsgálata” COM(2010) 700, 2010.10.19. 
HU     HU politika irányítása (3. fejezet), hogyan karcsúsítható és egyszer űsíthető a végrehajtó rendszer 
(4. fejezet), illetve a politik a felépítését (5. fejezet). 
2. A  KOHÉZIÓS POLITIKA EURÓPAI HOZZÁADOTT ÉRTÉKÉNEK FOKOZÁSA  
A kohéziós politika hozzáadott értékér ől folyamatos vita zajlott a politikai döntéshozók, a 
tudományok képvisel ői és az érdekelt felek között. E gyesek azzal érvelnek, hogy a kohéziós 
politika nem kapcsolódik szorosan az Unió prioritásaihoz, túlságosan szétaprózza az erőforrásokat, továbbá a hatásai gyakran nehezen mérhet ők. Annak ellenére, hogy a 
jelentésből világossá válik, hogy a politika hozzájár ult a régiók gazdasági és szociális 
fejlődéséhez és az emberek jólétéhez, a Bizott ság nagyon komolyan veszi ezeket a kritikákat. 
A kohéziós politika további reformja inak tehát a politika átfogó célkit űzésének meg őrzése 
mellett határozottan javítaniuk kell annak eredményességét és életbe kell léptetniük az 
eredmények eléréséhez szükséges reformokat,  csökkenteniük kell a bürokráciát, és 
egyszerűsíteniük kell a politika napi szint ű irányítását. 
2.1. A stratégiai programalkotás er ősítése 
A kohéziós politikát különösen a pénzügyi er őforrások rendeltetésének megjelölése révén 
sikerült jelent ős mértékben összehangolni a Lisszaboni Stratégiával. Az eddigiekben elért 
összehangolás a stratégiai folyamatok közötti  irányítás hiányossága miatt ugyanakkor még 
nem kielégít ő. Az elért eredményeket a jöv őben a kohéziós politikának az Európa 2020 
stratégiával történ ő további összehangolása révén ja vítani lehet. Ehhez mindenekel őtt 
egyértelm ű európai szint ű iránymutatásra, valamint st ratégiai szempontból hatékonyabb 
tárgyalási és nyomon követé si folyamatra van szükség.  
Az EU költségvetésének felülvizsgálata az uniós  politikák szorosabb integrációja érdekében 
felvázolta a kohéziós politika stratégiai progr amozásának új megközelítését az Európa 2020 
stratégia és az integrált iránymutatások megva lósítása céljából. Ez a megközelítés az 
alábbiakból állna: 
– az Európa 2020 el őirányzatai és célkit űzései beruházási prioritásokká történ ő átalakítására 
szolgáló, a Bizottság által elfogadott közös stratégiai keret (KSK). A keretbe beletartozna 
a Kohéziós Alap, az Európai Regionális Fejles ztési Alap, az Európai Szociális Alap, az 
Európai Mez őgazdasági Vidékfejlesztési Alap és az Európai Halászati Alap; 
– egy fejlesztési és beruházási társulási szerz ődés, amely a közös straté giai keret alapján 
meghatározná a beruházási  prioritásokat, a nemzeti és uniós er őforrásoknak a prioritási 
területek és programok közötti megosztását, a kölcsönösen elfogadott feltételrendszereket 
és a kitűzött célokat. Ez a szerz ődés a kohéziós politikára te rjedne ki. A gazdasági, 
szociális és területi kohézió követk ezetes és integrált módon történ ő ösztönzése érdekében 
ugyanakkor hasznos lehetne a hatályát más polit ikai területekre és uniós finanszírozási 
eszközökre is kiterjeszteni. A szerz ődés a tagállamok és a Bizottság között a tagállami 
Nemzeti reformprogramokban bemutatott fejlesztési stratégiára vonatkozó megbeszéléseken alapulna. A szerz ődés az uniós alapok nemzeti szint ű összehangolását is 
meghatározná; valamint 
– operatív programok  (OP-k), amelyek a jelenlegi id őszakhoz hasonlóan az irányítás 
legfontosabb eszközei maradnának, és ezek alakítanák át a stratégiai dokumentumokat 
egyértelm ű és mérhet ő célkitűzésekhez kapcsolódó konkrét ber uházási prioritásokká – a 
HU     HU célkitűzéseknek pedig hozzá kell járulniuk az Európa 2020 keretben meghatározott 
nemzeti célkit űzések megvalósításához. 
A célkitűzések megvalósításában elért eredmények ellen őrzésére szolgáló éves jelentések  
időzítését összehangolnák az Európa 2020 kormány zási ciklusával. Ebben az összefüggésben 
az illetékes tanácsi testületekben és az eu rópai parlamenti bizotts ágokban a politikáról 
folytatott rendszeres vita javítaná az átláthatóságot, az el számoltathatóságot és a kohéziós 
politika hatásainak felmérését. 
Az uniós költségvetési felülvizsgálatban külö nösen három javaslat befolyásolja a kohéziós 
politikát: a pénzügyi er őforrások koncentrációja, a feltételek és ösztönz ők rendszere és az 
eredményesség kiemelt fontossága. 
2.2. A téma szerinti koncentráció fokozása 
A kohéziós politika utólagos ér tékeléseiben megállapítottá k, hogy a kritikus tömeg és a 
kézzelfogható hatások elérése az er őforrások fokozottabb koncen trációját igényli. 
A jövőben tehát biztosítani kell, hogy a tagállamok és a régiók az uniós és nemzeti 
erőforrásokat  az előttük álló konkrét felada tok megoldását szolgáló kisszámú prioritásra 
koncentrálják . Ez úgy érhet ő el, hogy a kohéziós politikára vonatkozó el őírásokban 
meghatározzák a prioritásokhoz, az integrált iránymutatásokhoz és az Európa 2020 kiemelt kezdeményezéseihez kapcsolódó prioritási témaköröket. 
A rendelkezésre álló uniós finanszírozás összegét ől függően kellene az országoknak és 
régióknak több vagy kevesebb prioritásra koncentr álniuk. Tehát a keve sebb forráshoz jutó 
tagállamoknak és régióknak a rendelkezésre álló teljes pénzügyi el őirányzatot két vagy három 
prioritásra kellene felhasználniuk, míg a több pénzügyi támogatásban részesül ők, többet is 
választhatnának. Bizony os prioritások kötelez őek lennének. 
A tárgykör szerinti koncentráci ó ugyanakkor nem akadályozhatná meg a tagállamokat és 
régiókat abban, hogy kísérlet ezzenek és újító jelleg ű projekteket finans zírozzanak. Konkrét 
célcsoportokra vagy kísérleti megközelítésekre (pl. helyi fejlesztés) irányuló kiadások 
elkülönítését is mérlegelni lehetne, valószín űleg globális támogatás formájában.  
2.3. A teljesítmény növelése fe ltételrendszerek és ösztönz ők révén 
A Bizottság a pénzügyi és g azdasági válság miatt már e ddig is arra kényszerült, hogy 
javaslatokat tegyen az Unió gazdasági kormányzásának javítását szolgáló intézkedésekre
3. A 
munkahelyteremtés, a növekedés ösztönzése, a társadalmi kirekesztés csökkentése és a 
szerkezeti változások végrehajtásának el őfeltételei a megalapozott makrogazdasági politikák, 
a kedvező mikrogazdasági környezet és az er ős intézményi keretek. 
Mindez fokozottan igaz a kohéziós politikár a, hiszen annak hatékonysága nagymértékben 
függ a gazdasági környezett ől, amelyben m űködik. Megvan tehát a lehet őség a kohéziós 
politika és az Unió gazdaságpolitik ai kerete közötti kapcsolatok er ősítésére. 
                                                 
3 „A gazdaságpolitikai koordináció er ősítése a stabilitás, a növekedés és a munkahelyteremtés érdekében 
– az európai uniós gazdasági irányítás megs zilárdításának eszkö zei”, COM(2010) 367 
HU     HU Először is az új gazdaságirányí tási rendszer támogatása ér dekében a feltételrendszerre 
vonatkozó, a reformokat ösztönz ő új rendelkezéseket vezetn ének be. A tagállamoknak a 
kohéziós politikával közvetlenül összefügg ő területeken, többek között a környezetvédelem, a 
rugalmas biztonság politikái , az oktatás vagy a kutatás és innováció területén kötelez ően be 
kellene vezetniük a pénzügyi er őforrások hatékony felhasználásának biztosításához szükséges 
reformokat. 
A KSK minden tematikus prioritásra megha tározná a beavatkozások során követend ő 
alapelveket. Az alapelveket úgy kell meghatározni, hogy figyelembe vehessék a nemzeti és regionális sajátosságokat. F ő céljuk az volna, hogy segítsék  az országokat és a régiókat 
azoknak a problémáknak a megoldásában, amelyek a korábbi tapasztala tok alapján különösen 
fontosak a politika végrehajtásának szempontjá ból. Az elvek kapcsolódhatnak például az 
egyes uniós jogszabályok átültetéséhez, a stra tégiai uniós projektek finanszírozásához, az 
adminisztratív, értékelési és  intézményi kapacitáshoz. 
Ezen az alapon a programozási ciklus kezd etén a programozási dokumentumokban (azaz a 
fejlesztési és beruházási társulási szerz ődésekben és az operatív programokban) a kohéziós 
politikához közvetlenül kapc solódó területeken kötelez ő érvényű konkrét feltételekben 
egyeznének meg az egyes tagállamokka l, illetve – az in tézményi háttért ől függően – a 
régiókkal, összhangban az összes vonatkozó uni ós szakpolitikával. Ezek teljesítése 
előfeltétele lehetne a kohéziós er őforrások kifizetésének vagy a programozási id őszak 
kezdetén, vagy a teljesítés felülvizsgálata so rán, amikor a Bizottság értékelné a közösen 
jóváhagyott reformok végrehajtása  terén elért eredményeket. 
Az intézményi reform végrehajtása alapvet ő fontosságú a strukt urális alkalmazkodás 
erősítése, a növekedés és munkahelyteremtés el ősegítése és a társadalmi kirekesztés 
csökkentése érdekében, különösen a vállalkozások szabályozási és adminisztratív terheinek 
csökkentése, illetve a közszolgáltatások színvona lának javítása révén. Ezeket az elemeket a 
mostani helyzethez hasonlóan a kohéziós politik a keretében nyújtott, az adminisztratív és 
intézményi kapacitás és a hatékony kormányzás fejlesztését célzó támogatás egészítené ki. 
Ezt elérhet ővé kellene tenni minden tagállam és régió számára. 
Másodsorban a Stabilitási és Növekedési Paktumhoz kapcsolódó pénzügyi szankciók és 
ösztönzők mostanáig a Kohéziós Alapra korlátoz ódtak. A Bizottság javasolja, hogy ezek 
kiegészítő eszköz gyanánt az EU költségvetésének fe nnmaradó részére is terjedjenek ki, és a 
Paktum korrekciós ágának kere tében biztosítsák az alapvet
ő makrogazdasági feltételek 
tiszteletben tartását. A Paktumban meghatá rozott szabályok be nem tartása esetére 
ösztönzőket kell kialakítani az uniós költségvetésb ől folyósítandó jelenlegi vagy kés őbbi 
előirányzatok egy részének felf üggesztése vagy felmondása ré vén anélkül, hogy ez érintené 
az uniós források végs ő kedvezményezettjeit. A visszavont er őforrások az uniós 
költségvetésben maradnának. 
Továbbra is az Unió szélesebb kör ű gazdasági kormányzása témájánál maradva meg kell 
újítani az addicionalitás elvének  ellenőrzését oly módon, hogy a tagállamok által a 
Bizottsághoz évente benyújto tt stabilitási és konvergenci a programokban már megadott 
mutatók felhasználásával összekapcsolják az t az Unió gazdasági fe lügyeleti eljárásával. 
A társfinanszírozás a kohéziós politika egyik alapelve, amely a helyszínen biztosítja a 
politika iránti elkötelezettséget. Ennek mértékét felül kell vizsgálni és lehet őség szerint 
differenciálni kell annak érdekében, hogy jobban  kifejezze a fejlettség szintjét, az uniós 
hozzáadott értéket, és az intézkedés ek és a kedvezményezettek típusát. 
HU     HU Végezetül fel kell tárni a kohéziós politika hatékonyságának további er ősítését szolgáló egyéb 
eszközöket is. Uniós szint ű teljesítménytartalékot lehet létrehozni például az Európa 2020 
céljai és a kapcsolódó nemzeti célok és felada tok megvalósításának ösztönzése érdekében: a 
kohéziós költségvetés korlátozot t részét félretennék és id őközi felülvizsgálat során azoknak a 
tagállamoknak és régióknak osztanák ki, am elyeknek a programjai – kiinduló helyzetükhöz 
képest – a leginkább hozzájárultak a 2020-as cél ok és feladatok megvalósításához. A folyó 
időszakban szerzett tapasztalatokból kide rült továbbá, hogy a Bizottságnak bizonyos 
erőforrásokra van szüksége a kísérletezés és hálózatépítés  közvetlen támogatásához a 
korábbi programozási id őszakok innovatív intézkedéseivel összhangban. 
2.4. Az értékelés, a teljesítmény és az eredmények javítása 
A minőség javítása és az ellen őrző és értékel ő rendszerek jobb m űködése alapvet ő 
fontosságúak a fokozottabban stratégiai jelleg ű és eredményorientált kohéziós politika 
kialakításához. Számos változás segítené el ő az elmozdulást ebbe az irányba. 
Először is, az eredményorientált megközelítés kiindulópontja az egyértelm ű és mérhető célok 
és teljesítés-mutatók  előzetes meghatározása. A mutatóknak egyértelm űen értelmezhet őnek, 
statisztikailag igazoltnak, a politikai beavatko zással ténylegesen befolyásolhatónak kell 
lenniük, továbbá haladé ktalanul össze kell gy űjteni és nyilvánosságra kell hozni őket. A 
mutatókról és célokról az Európa 2020 kerettel összefügg ő valamennyi operatív programra 
vonatkozó néhány alapvet ő alapspecifikus mutatótól eltekintve a programozási 
dokumentumokról szóló megbeszél éseken kell megállapodni. A mutatókra  és az elfogadott 
célokra vonatkozó pontos információk id őben történ ő és hiánytalan benyújtása szintén 
központi jelent őségű az éves jelentések szempontjából. 
Másodsorban az előzetes  értékeléseknek  a programtervezés javítására kell összpontosítaniuk 
annak érdekében, hogy a célok és  feladatok elérését szolgá ló eszközöket és ösztönz őket a 
végrehajtás során ellen őrizni és értékelni lehessen. 
Harmadszor az értékelés során jóval inkább igénybe kell venni a nemzetközi szabványoknak 
megfelelő szigorú módszereket, többek között a hatásértékelést . A hatásértékeléseket 
lehetőség szerint a megfelel ő adatok összegy űjtésének és terjesztésének biztosítása érdekében 
a korai szakaszban terveznék meg. Kötelez ővé válna továbbá az egyes programok folyamatos 
értékelésére  vonatkozó tervek kidolgozása, mivel ezek megkönnyítik az uniós szint ű 
átláthatóságot, el ősegítik az értékelési stratégiákat és  javítják az értékelések általános 
minőségét. Értékelésekre kerülhet sor akkor is, ha  a finanszírozás bizonyos összegét igazolták 
a Bizottság felé. 
Végezetül a tagállamok jelentést készíthetn ek, amelyben összefoglalják a programozási 
időszak alatt végzett folyamatos értékelése ik eredményeit, hogy átfogó, összefoglaló 
értékelést adjanak a program teljesítményér ől. 
2.5. Új finanszírozási eszközök használatának támogatása 
Az uniós költségvetési felülvizsgálat alátámasztja az uniós költségvetés fellendít ő hatását. A 
2007–2013-as programozási id őszakban új beruházás-finanszíro zási formákat fejlesztettek ki, 
amelyekben a hagyományos támogatás-alapú finanszírozással szemben innovatív módon 
ötvöződött a támogatás és a hitelezés. A Bizottsá g szeretné, ha a tagállamok és a régiók a 
jövőben kiterjedtebben használn ák az ilyen eszközöket. 
HU     HU A hosszabb távon fenntartható finanszírozás érdekében a megújuló finanszírozási módok 
kialakítására különféle pénz ügyi eszközöket lehet alkalmazni. Ezzel is ösztönözhet ő, hogy 
Európa növelje beruházási er őforrásait, különösen recesszió id ején. Mindez új piacokat nyit 
meg a köz- és magánszféra közötti partnerség különféle formái el őtt, kiaknázhatóvá téve a 
nemzetközi pénzügyi intézmények tapasztalatát. 
A kohéziós politikán belül a pénzügyi konstrukciók fejlesz tése szempontjából számos 
intézkedést lehet megvizsgálni: 
– Egyértelm űbbé és differenciáltabbá  lehet tenni a támogatásokon alapuló finanszírozásra, 
illetve a visszatérítend ő támogatási formákra vonatkozó szabályokat a szabályozási kereten 
belül, különösen a kiadások elszámol hatósági kritériumait és az ellen őrzéseket illet ően; 
– Az általános pénzügyi támogatásokat  elsősorban pénzügyi konstrukciókon keresztül 
lehet eljuttatni a vállalkozásokhoz, a támoga tásokat pedig célzott támogatási rendszerek 
társfinanszírozására lehet felhasználni (i nnováció, környezetvédelmi beruházások stb.); 
– Bővíteni lehet a pénzügyi konstr ukciók körét és nagyságrendjét:  az alkalmazási kört 
illetően új tevékenységekre lehet őket kiterjeszteni (pl. fenntartható városi közlekedés, 
kutatás és fejlesztés, energia, helyi fejlesztés, élethosszig tartó tanulással vagy mobilitással kapcsolatos intézkedések, éghajlatváltozás és környezetvédelem, IKT és szélessávú infrastruktúra); a nagyságrendet illet ően a kamattámogatásokat kölcsönt őkével, illetve más 
visszatérítend ő finanszírozási formákkal lehet ötvözni. 
• Hogyan közelíthet ő egymáshoz az Európa 2020 straté gia és a kohéziós politika uniós, 
nemzeti és nemzeti szint alatti szinteken? 
• Kiterjedjen-e a fejlesztési és beruházási társulási szerz ődés hatálya a koh éziós politikán 
túlra is, és ha igen, hogyan? 
• Hogyan er ősíthető az Európa 2020 prioritások téma  szerinti koncentrációja? 
• Hogyan növelhet ő a feltételrendszerek, az ösztönz ők és az eredményalapú vezetés révén a 
kohéziós politika hatékonysága? 
• Hogyan lehet fokozottabban eredményorientál ttá tenni a kohéziós politikát? Mely 
proiritások legyenek kötelez ő érvényűek? 
3. A  KORMÁNYZÁS ER ŐSÍTÉSE  
3.1. Egy harmadik dimenzió bevezetése: területi kohézió 
A Lisszaboni Szerz ődés a gazdasági és társadalmi koh ézió céljait a területi kohézióval 
bővítette. Következésképpen az új  programokban ennek a célkit űzésnek is meg kell felelni, 
különös tekintettel a városok, a funkcionális földrajzi egység ek, a sajátos földrajzi vagy 
demográfiai problémákkal küzd ő területek és a makrogazdas ági stratégiák szerepére. 
A városi területek a növekedés motorjai, a kutatás és innováció központjai lehetnek. A 
növekedés magasabb szintjei érhet ők el és új munkahelyek jöhe tnek létre, ha vállalatok, 
egyetemek és kutatók elérnek egy kritikus tömeget. A környezetkárosodással vagy a társadalmi kirekesztéssel kapcsolatos városi pr oblémák különleges megoldásokat és az érintett 
kormányzati szinten közvetlen beavat kozást igényelnek. Ennek megfelel ően nagyratör ő 
városfejlesztési menetrendet  kell kidolgozni, és ebben a korábbinál egyértelm űbben meg 
HU     HU kell határozni a városi problémák  kezelésére szolgáló pénzügyi er őforrásokat, továbbá 
nagyobb szerepet kell biztosítani a városi hatóságoknak a városfejle sztési stratégiák 
tervezésében és végrehajtásában. A programozási dokumentumokban egyértelm űen meg kell 
határozni a városokkal kapcsolatos intézkedéseket, a hozzájuk tartozó er őforrásokat és az 
érintett települések körét. 
A jövőben meg kell vizsgálni többek között, hogy nem kellene-e a kohéziós politika 
szabályozási szerkezetének  nagyobb rugalmasságot  biztosítania az operatív programok 
szervezésében, hogy jobban kifejezé sre juttassa a fejlesztési fo lyamatok jellegét és földrajzi 
sajátosságait. A programokat így nemcsak nemzeti és regionális szinten lehetne tervezni és irányítani, hanem városcsoportok, vagy például vízgy űjtőterületek és tengermedencék szintjén 
is. 
A jelentésb ől kiderül, hogy a földrajzi vagy demográfiai sajátosságok  egyes esetekben 
növelhetik a fejlesztéssel kapcsolatos pr oblémákat. Ez különösen érvényes a legküls ő régiókra 
és a Lisszaboni Szerz ődésben kifejezetten felsoro lt legészakibb, nagyon alacsony néps űrűségű 
régiókra, szigeti, határokon átnyúló és hegyvidé ki régiókra is. Szükség lesz az ezeket a 
sajátosságokat tükröz ő célzott rendelkezések kidolgozás ára, ügyelve arra, hogy az eszközök 
és programok számát ne növeljék felesleg esen. A területi kohézió a megfizethet ő és jó 
minőségű infrastruktúrához és szolgáltatásokhoz  való hozzáférés vonatkozásában a város-
vidék kapcsolatok kérdését is magában foglal ja, valamint azon régiók problémáinak kezelését, 
amelyet a társadalom perifériájára szor ult csoportok nagy koncentrációja jellemez. 
Végezetül az új makroregionális stratégiákkal  kapcsolatos további munkát a meglév ő 
stratégiák alapos felülvizsgálatára és az er őforrások rendelkezésre állására kell alapozni. A 
makroregionális stratégiáknak a legf őbb kihívásokra összpontos ító, transznacionális 
dimenzióval meger ősített széleskör ű integrált eszközöknek kell lenniük annak ellenére, hogy 
a finanszírozás túlnyomó részének a kohéziós politika és más nemzeti er őforrások által 
közösen finanszírozott nemzeti és re gionális programokból kell származnia. 
3.2. A partnerség er ősítése 
Az Európa 2020 hatékony végrehajtásához olya n kormányzási rendsz erre van szükség, 
amelyben a tagállamokon belül részt ve sznek a változásban érdekelt szerepl
ők, és amely 
összeköttetést teremt az uniós, nemzeti, regi onális és helyi közigazg atási szintek között. 
Az összes érintett szerepl ő teljes kör ű mozgósítása érdekében er ősíteni kell a helyi és 
regionális szinten érintettek, a szociális partne rek és a civil társadalom képviseletét a 
politikáról folytatott párbeszédben és a kohézi ós politika végrehajtásában egyaránt. Ennek 
figyelembevételével fenn kell tartani a párbeszédet az állami szervezetek és 
magánvállalkozások között, beleértve a társ adalmi-gazdasági partnereket és a nem-
kormányzati szervezeteket is. 
Ezzel kapcsolatban például az aktív befogadás támogatása, a társadalmi  innováció ösztönzése, 
innovációs stratégiák kidolgoz ása vagy a hátrányos helyzet ű területek megújítása révén 
erősíteni kell a helyi fejlesztési megoldások  szerepét a kohéziós po litikán belül. Mindezt 
szorosan össze kell hangolni a vidékfejlesztési és tengerpolitikák keretében támogatott 
hasonló intézkedésekkel. 
• Hogyan veheti jobban figyelembe a kohéziós  politika a városi területek alapvet ő szerepét 
és a különleges földrajzi jellemz őkkel rendelkez ő területeket, illetve a makroregionális 
stratégiák megjelenését a fejlesztési folyamatokban? 
HU     HU • Hogyan lehet fejleszteni a partne rségi elvet és az érintett helyi és regionális szerepl ők, a 
szociális partnerek és a civil társadalom bevonását? 
4. K ARCSÚSÍTOTT ÉS EGYSZER ŰSÍTETT VÉGREHAJTÓ RENDSZER  
Bár még túl korai lenne végkövetkeztetések et levonni a kohéziós politika végrehajtó 
rendszerének hatékonyságára vonatkozóan a 2007–2013-as id őszakban, a tagállamok a túl 
gyakori és drasztikus változás ok ellen foglaltak állást mivel ezek akadályozhatják a 
végrehajtást. Ennek ellenére több célzott vá ltoztatást is érdemes lenne megvizsgálni. 
4.1. Pénzügyi irányítás 
A költségvetési rendelet felülvizsgál atára irányuló legutóbbi javaslattal4 összhangban a 
kohéziós politika programjainak irányításáért felel ős hatóság évente bemutatná az éves 
beszámolóval és független revizori szakvéleménnye l kiegészített irányítá si nyilatkozatot. Ez 
erősítené az egyes költségvetési  években az uniós költségvetésb ől társfinanszírozott kiadások 
elszámoltathatóságát. 
A Bizottság javasolja, hogy az éves  irányítási nyilatkozat alap ján vezessenek be rendszeres 
elszámolási eljárást a kohéziós politikában. Ez er ősítené a jótállási folyamatot és lehet ővé 
tenné a programok szabályos részleges lezárását. 
A Bizottságnak fontolóra ke ll vennie, hogy felgyorsíta ná-e a támogatásoknak a 
kedvezményezettek részére történ ő kifizetését és ösztönözné-e az er ősebb nemzeti ellen őrzést, 
ha a kiadásokat mindaddig nem térítenék meg a nemzeti hatóságok részére, amíg a vonatkozó 
uniós hozzájárulást ki nem fizették a kedvezményezetteknek. 
A Bizottság megvizsgálja továbbá annak lehet őségét, hogy az intézkedések típusától függ ően 
teljesítményen és eredményeke n alapuló elemeket építenek be  az operatív programok vagy 
programrészek uniós hozzájár ulásainak folyósításába. 
Végezetül tovább kell ösztönözni az egyszer űsített kifizetési móds zereket, többek között a 
szabványos egységköltség-skálát és az egyösszeg ű kifizetéseket a 2007–2013-as id őszakra 
bevezetett támogatásokat illet ően, ami fokozná ezek hatékonyságát. Ezzel is el ő lehetne 
segíteni az eredménycentri kusabb megoldás felé történ ő elmozdulást. 
4.2. Az adminisztratív teher csökkentése 
Fenn kell tartani a 2007–2013-ban alkalmazott álta lános módszert, amelynek értelmében a 
támogathatósági szabályokat nemzeti szinten határozzák meg. Közö s szabályokat kell 
elfogadni mindazonáltal az olyan alapvet ő kérdésekben, mint a különféle uniós alapokra 
vonatkozó általános kérdések. A kiadások elszám olhatósági szabályain ak összehangolása a 
politika részterü leteit, a pénzügyi eszközöket és forrásokat illet ően egyszer űsítené az összegek 
kedvezményezettek általi felhasználását és az összegeknek a nemzeti hatóságok által történ ő 
kezelését, csökkentené a hibák kockázat át, továbbá szükség esetén lehet ővé tenné az adott 
politikákra, eszközökre és az érintett kedvezményezettekre jellemz ő sajátosságoknak 
megfelelő differenciálást. 
                                                 
4 „Javaslat az Európai Unió általános költsé gvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletr ől szóló 
európai parlamenti és tanácsi rendeletre”, COM(2010) 260. 
HU     HU Az arányosság elvével összhangban hasznos vol na továbbá megvizsgálni, hogyan lehetne az 
ellenőrző intézkedéseket költséghatékonyabbá és kockázatalapúbbá tenni, növelve azok 
hatékonyságát és eredményességét, ugyanakkor – a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve szerint – ésszer ű költségek mellett megfelel ően kiterjeszteni a velük járó kockázatokra. 
4.3. Költségvetési fegyelem 
A visszavonási szabály célja, hogy biztosítsa a projektek megfelel ő határidőn belüli 
végrehajtását és ösztönözze a költségvetési fe gyelmet. Torzíthatja ugyanakkor a tagállamok és 
régiók magatartását, mivel a hatékonyságga l szemben túl nagy figyelmet fordít az er őforrások 
gyors felhasználására. A visszavonási szabály alkalmazását továbbá több eltérés is bonyolítja. 
Fontos tehát ügyelni a kényes egyensúlyra a beruházások min őségének fenntartása és a gyors 
és zökken őmentes megvalósítás között. Ennek egy lehet ősége lenne, hogy az els ő évet kivéve 
minden programra N+2 szabályt kellene alka lmazni, a mentességek és eltérések pedig 
megszűnnének. 
4.4. Pénzügyi ellen őrzés 
Az irányítási és ellen őrzési rendszereket illet ően nemcsak er ősebb garanciákat kell biztosítani, 
de nagyobb elkötelezettséget is el kell érni a tagállamok részér ől a minőségellenőrzést 
illetően. Ez lehet ővé tenné, hogy az Európai Parlament, a Bizottság és a tagállamok nagyobb 
figyelmet fordítsanak a politika eredményeire és hatására. 
Az első javaslat az, hogy vizsgá lják felül a rendszerek el őzetes értékelésének eljárását a 
2007–2013-as programok el őzetes megfelel őségi értékeléséb ől származó tapasztalatokat 
figyelembevételével az irányítási és ellen őrzési rendszerekkel ka pcsolatos problémák 
kiküszöbölése érdekében. Az eljárást a bel őle származó el őnyök meg őrzése mellett 
egyszerűsíteni kell. Ez úgy érhet ő el, hogy akkreditációs eljárás révén a felel ős fő irányító 
szervezet értékelésére koncentrálnak, illetve felülvizsgálják a Bizottság szerepét ebben az eljárásban. 
A második javaslat a felel
ősség összevonása révén a garanciák meger ősítését célozza. Egy 
akkreditált szervezet kizárólagos felel ősséget vállalna az operatív program megfelel ő 
irányításáért és ellen őrzéséért. 
• Hogyan lehetne egyszer űsíteni az ellen őrzési eljárást, és hogyan érhet ő el a tagállamok és a 
Bizottság által végzett ellen őrzések hatékonyabb integrációja, meg őrizve a közösen 
finanszírozott kiadásokkal kapcsolatos magas szint ű biztosítékokat? 
• Hogyan enyhítheti az arányosság elvének al kalmazása az adminisztratív terhet az 
irányításban és ellen őrzésben? Szükség van-e külön intézkedésekre a területi 
együttműködési programok egyszer űsítése érdekében? 
• Hogyan érhet ő el a helyes egyensúly az összes Alap ra vonatkozó egységes szabályok és az 
adott Alapokra jellemz ő sajátosságok érvényesítése közöt t az elszámolhatósági szabályok 
meghatározásakor? 
• Hogyan biztosítható úgy a költségvetési fegyelem, hogy az ne menjen a komplex 
programok és projektek tervezésével és végrehajtásával kapcsolatos kell ő rugalmasság 
rovására? 
HU     HU 5. A  KOHÉZIÓS POLITI KA FELÉPÍTÉSE  
A kohéziós politika célja hogy a regionális egyenl őtlenségek csökkentével el ősegítse az Unió 
és régiói harmonikus fejl ődését (a Szerz ődés 174. cikke). A szakpoli tika támogatja az Európa 
2020 stratégia növekedési modelljét, amely az összes tagállam és régió el őtt álló társadalmi és 
foglalkoztatási kérdések kezelését is magába n foglalja. A politika minden régióban az olyan, 
világos beruházási st ratégiával rendelkez ő fejlesztéseket ösztönzi, amelyek a versenyképesség 
növelése, a foglalkoztatás b ővítése, a társadalmi befogadás javítása és a környezet védelme és 
javítása révén hozzájárulnak az Európa 2020 stratégiában megfogalmazott célok eléréséhez. A politika többszint ű kormányzási rendszere láthatóbbá teszi az Uniót a polgárok számára. 
Valamennyi régió és tagállam részesülhetne a kohéziós politikai támogatásokból, és 
lehetőségük nyílna straté giáikat saját er ősségeiknek és gyengeségeiknek megfelel ően integrált 
módon alakítani. 
A maihoz hasonlóan(az egy f őre jutó GDP alapján mért) gazdasági fejlettségnek megfelel ően 
differenciáltan kezelnék a régiókat, egyértelm űen megkülönböztetve a „kevésbé fejlett” és 
„fejlettebb” régiókat. Felmerülhet a kérdés , hogy a két kategória köz ötti éles átmenet 
tompítása érdekében és a hasonló gazdasági fejlettség ű régiókkal szembeni igazságosabb 
bánásmód a bevezetés és kifutt atás jelenlegi rendszere helyet t be lehetne vezetni egy új 
átmeneti kategóriát. Ebbe a kategóriába tart oznának azok a régiók is, amelyek jelenleg a 
„konvergencia” célkit űzés alapján támogathatók, de amelyek GDP-je a legfrissebb 
statisztikák alapján meghalad ja az uniós átlag 75 %-át. 
Ugyanakkor, az uniós költségvetés felülvizsg álatával összhangban a kohéziós politika 
felépítése tekintetében fontolóra kell ve nni, hogyan lehetne a 2020-as célok és feladatok 
biztosítását az Európai Szociáli s Alap középpontjába állítani , valamint nagyobb láthatóságot 
és kiszámíthatóbb finanszírozási mennyiségeke t elérni. Azt is meg kell vizsgálni, hogyan 
szolgálhatná jobban az alap az európai foglalkozatás i stratégia céljait, és hogyan járulhatna 
hozzá az uniós költségvetés felülvizsgálatában szerepl ő átfogó európai foglalkoztatási 
kezdeményezéshez. 
A szakpolitika továbbra is a gazdaság- és f oglalkoztatáspolitikákra vonatkozó integrált 
iránymutatások megvalósítására irányulna. 
A Kohéziós Alapból továbbr a is azokat a tagállamokat támogatnák, amelyek egy f őre eső 
bruttó nemzeti jövedelme nem éri el az uniós átlag 90 %-át. 
Végezetül, a kohéziós politika a választott megoldástól függetle nül továbbra is az 
együttműködés területi vonatkozásait (határ okon átnyúló, több államot érint ő és régiók 
közötti) ösztönözné. Ebbe beleta rtozna a határokon átnyúló együttm
űködésre vonatkozó 
jelenlegi szabályok felülvizsgálata és egyszer űsítése, beleértve az IPA és ENPI keretében a 
határokon átnyúló együttm űködést az Unió küls ő határain, valamint az ERFA és az ESZA 
által egyaránt támogatott több államot érint ő intézkedésekkel kapcsolatos jelenlegi 
gyakorlatot. 
• Hogyan biztosítható, hogy a koh éziós politika felépítése figyelembe vegye valamennyi 
alap sajátosságait, különösen az ESZA  nagyobb láthatóságának és kiszámíthatóbb 
finanszírozási mennyiségeinek szükségét és a 2020-as célkit űzések biztosításának az 
ESZA középpontjába állítását? 
• Hogyan lehetne kialakítani a régiók olyan új, átmeneti kategóriáját, amely azon régiók 
kísérésésre szolgálna, amelyek még nem fejezték be a felzárkózási folyamatot? 
HU     HU 6. K ÖVETKEZ Ő LÉPÉSEK  
Az ötödik kohéziós jelentés kife jti a Bizottság bizonyos alapvet ő elképzeléseit a kohéziós 
politika reformját illet ően, amelyet a 2007-ben kiadott negyedik kohéziós jelentéssel 
kezdődött hosszú vitafolyamat el őzött meg. Ezeknek az elképzeléseknek a finomhangolása és 
egységesítése az elkövetkez ő hónapok feladata. 
A Bizottság felkéri az összes érdekelt felet,  hogy válaszolják meg az ebben a közleményben 
található kérdéseket. A hozzászólásokat 2011. januá r 31-ig lehet elküldeni az alábbi címre: 
http://ec.europa.eu/regional _policy/consultation/index_en.htm . 
A közvetlenül az új többé ves pénzügyi keret 2011-ben történt elfogadását követ ően 
benyújtásra kerül ő jogalkotási javaslatok megfogalmazása során figyelembe veszik a 
beérkezett válaszokat. 
A 2011. január 31-én és február 1-jén Brüsszelben megrendezésre kerül ő Ötödik Kohéziós 
Fórum megfelel ő alkalmat kínál az elké pzelések megvitatására.