[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 19.12.2007

COM(2007) 826 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

a 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikke (1) bekezdésével összhangban (hulladékolajok)

1. BEVEZETÉS

Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003/96/EK tanácsi irányelv[1] (a továbbiakban: energiaadózási irányelv vagy irányelv) 19. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az előző cikkekben, különösen az 5., 15. és 17. cikkben meghatározott rendelkezéseken felül a Tanács politikai megfontolásokból egyhangúlag, a Bizottság javaslata alapján eljárva bármely tagállam számára engedélyezheti további adómentességek vagy adókedvezmények bevezetését.

A Bizottság köteles megvizsgálni a tagállamoktól érkező kérelmeket. Ezt követően vagy javaslatot tesz a Tanácsnak az engedély megadására, vagy tájékoztatja azokról az okokról, amelyek miatt az intézkedés engedélyezését nem javasolja.

Az energiaadózási irányelvben 2006 végéig biztosított eltérések általános felülvizsgálatával összefüggésben Olaszország, Írország, Ausztria, Portugália és az Egyesült Királyság egyedi kérelmeket nyújtott be arra vonatkozóan, hogy 2007-től eltérhessenek az irányelvben meghatározott követelményektől a tüzelőanyagként, közvetlenül visszanyerés után vagy újrahasznosítási eljárást követően újrafelhasznált hulladékolajok tekintetében. Ezeket a kérelmeket az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóságon vették nyilvántartásba[2].

A Bizottság 2006. december 19-i levelében felkérte az érintett tagállamokat, hogy vizsgálják felül kérelmeiket, illetve hogy azok fenntartása esetén teljes körűen mutassák be, hogy a tervezett intézkedések miért hasznosak a környezetvédelem szempontjából. Erre a felkérésre Írország, Olaszország, Ausztria, Portugália és az Egyesült Királyság válaszolt további információkkal[3]. 2007. október 3-án Olaszország lényegesen szűkítette kérelme tárgyát[4].

E közlemény célja a Tanács tájékoztatása azokról az indokokról, amelyek miatt a Bizottság nem javasolja a kért engedélyek megadását.

2. A KÉRELMEK ÖSSZEFOGLALÁSA

2.1. Olaszország kérelme

Az olasz hatóságok által benyújtott kérelem arra irányul, hogy kedvezményesen adóztathassák a hulladékolajok regenerálásából nyert ásványolajok tüzelőanyagként történő felhasználását; az ilyen eredetű ásványolajokat terhelő adó az eredeti adómértéknek csupán 50 %-a lenne.

A kérelem környezetvédelmi és gazdasági indokokra hivatkozik. Az olasz hatóságok szerint az intézkedés célja az, hogy kompenzálja a kérdéses ásványolajok előállításához fűződő többletköltségeket, beleértve a hulladékolajok összegyűjtésének, a melléktermékek regenerálásának és azt követő kezelésének – mint például a (magas kéntartalom miatt szükséges) kéntelenítés – költségeit. Az olasz hatóságok hangsúlyozzák, hogy az intézkedés azért is fontos, mert az összegyűjtés költségeit növeli Olaszország területének hegyvidéki jellege, az érintett vállalkozások típusa (kis- és középvállalkozások), valamint a rendelkezésre álló műszaki berendezések döntően elavult jellege.

Az olasz hatóságok kiemelik továbbá, hogy az intézkedés egyfelől összhangban van a 75/439/EGK irányelv[5] előírásaival és a regenerálásra vonatkozó kiemelt célkitűzéssel, másfelől fontos eleme annak az átfogó politikának, amely ösztönözni kívánja a hulladékolajok összegyűjtését és regenerációját. Ezzel összefüggésben hivatkoznak a hulladékolajok Olaszországban elért nagyon magas arányú összegyűjtésére.

A kérelem 2012. december 31-ig tartó eltérést irányoz elő.

2.2. Írország kérelme

Írország jövedékiadó-mentességet alkalmazna a tüzelőanyagként, közvetlenül visszanyerés után vagy újrahasznosítási eljárást követően újrafelhasznált hulladékolajok tekintetében.

Az intézkedés célja, hogy csökkentse a tüzelőanyagként történő visszanyeréshez szükséges infrastruktúrához kapcsolódó költségeket, és így a hulladékolajok összegyűjtésére ösztönözzön. Írország megítélése szerint kedvezményes adóztatás nélkül az üzemeltetőknek az összegyűjtéssel és az előírásoknak való megfeleléssel kapcsolatos költségek emelkedésével kellene szembenézniük. Az ír hatóságok kiemelik továbbá, hogy a hulladékolajok regenerálása nem gazdaságos tevékenység, valamint hogy az ír piac kis terjedelme és Írországnak a többi tagállamtól való földrajzi elszigeteltsége miatt nem tekinthető életképes környezetvédelmi lehetőségnek. Írország szerint a regenerálás során kinyert alapolajat külföldi kenőolaj-gyártónak kellene exportálni, mivel náluk nincs ilyen létesítmény. A szállítás okozta többletköltség pedig tovább rontaná a regenerálás gazdasági életképességét, és növelné azt a terhet, amit a hulladékolajok jelentenek a környezetre.

Az ír hatóságok hangsúlyozzák a hulladékolajok tüzelőanyagként történő visszanyerését támogató politikának azt a további előnyét, hogy a visszanyerés csökkentené az ír energiaigényekből fakadó importszükségletet.

Végül, Írország szerint a közösségi hulladékszabályozás folyamatban lévő felülvizsgálatából[6] fakadó bizonytalanság miatt korai lenne a korábban engedélyezett eltérésen alapuló nemzeti gyakorlatokat a jelenlegi időszakban módosítani.

A kérelem nem jelöl meg időpontot az eltérés megszüntetésére.

2.3. Ausztria kérelme

Ausztria adómentességet alkalmazna a tüzelőanyagként, közvetlenül visszanyerés után vagy újrahasznosítási eljárást követően újrafelhasznált hulladékolajok tekintetében. Az intézkedés környezetpolitikai megfontolásokon nyugszik: célja a hulladékolajok összegyűjtésének támogatása. Az osztrák hatóságok szerint a fűtési célra használt hulladékolajok adóztatása a környezetben jogellenesen elhelyezett ilyen olajok mennyiségének növekedéséhez vezetne. Az osztrák hatóságok kiemelik, hogy a hulladékolajoknak az engedéllyel rendelkező létesítményekben ásványtani folyamatok keretében történő hőkezelése csekély hatást gyakorol a környezetre. Ezen felül – szerintük – mivel a hulladékolajok ártalmatlanítását már terheli külön adó, a jövedéki adó kettős adóztatást jelentene.

Az osztrák hatóságok azt is hangsúlyozzák, hogy folyamatban van a hulladékolajokra vonatkozó uniós szabályozás jelentős módosítása, ezért korai lenne a nemzeti jogszabályi kereteket ebben az időszakban megváltoztatni.

A kérelem nem jelöl meg időpontot az eltérés megszüntetésére.

2.4. Portugália kérelme

Portugália jövedékiadó-mentességet alkalmazna a tüzelőanyagként, közvetlenül visszanyerés után vagy újrahasznosítási eljárást követően újrafelhasznált hulladékolajok tekintetében, ha az újrafelhasználást egyébként jövedéki adó terheli.

Az intézkedés célja egy fejlődésben és megszilárdulóban lévő ipari ágazat támogatása. Arra irányul, hogy megteremtse azokat az adózási és gazdasági feltételeket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a hulladékolajok összegyűjtése, kezelése, regenerálása és újrahasznosítása gazdaságilag életképessé váljon.

A portugál hatóságok szerint az eddigi eltérés határidejének lejárta kedvezőtlenül érinti az újrahasznosítást, és káros következményei lehetnek a környezetre.

A kérelem 2012. december 31-i megszüntetési időpontot irányoz elő.

2.5. Az Egyesült Királyság kérelme

Az Egyesült Királyság mentességet alkalmazna a tüzelőanyagként, közvetlenül visszanyerés után vagy újrahasznosítási eljárást követően újrafelhasznált hulladékolajok tekintetében, ha az újrafelhasználást egyébként jövedéki adó terheli.

Az Egyesült Királyság fenntartja azt az álláspontját, hogy az eltérés megszűnéséhez kapcsolódó költségekhez és más következményekhez képest csekély előny származik az általános szabályok szerinti adóztatásra való átállásból.

Az Egyesült Királyság aggódik amiatt, hogy a hulladékolajok összegyűjtésének és újrafelhasználásának fokozására irányuló politikáját meghiúsítja, ha a továbbiakban nem alkalmazhat kedvezményes adóztatást. Az Egyesült Királyság hatóságai szerint a tüzelőanyagként újrafelhasznált hulladékolajokat terhelő jövedéki adó hatással lehet a hulladékokból származó tüzelőanyagok iránti keresletre, és a piac számára elfogadható árra. Az Egyesült Királyság azt is hangsúlyozza, hogy a hulladékolaj-ipar jogszabályoknak történő megfeleléssel kapcsolatos költségei szintén emelkednének. Megítélése szerint fennáll annak a veszélye, hogy a nyereségesség fenntartása érdekében a hulladékolajokat összegyűjtők díjat kérnek az összegyűjtésért, aminek következtében emelkedni fog az említett hulladékok jogellenes elhelyezése, illetve hátrányos következményei lesznek az összegyűjtés arányára és a környezetre.

Ezen felül az Egyesült Királyság kiemeli az adminisztratív terhek és az összegyűjtéssel kapcsolatos költségek növekedését, amely különösen a hulladékolajat újrahasznosító, az eltérés határidejének lejárta által érintett kisvállalkozásokat érinti.

Az Egyesült Királyság szerint nehéz lesz kiszámítani a hulladékokból származó tüzelőanyagokat terhelő jövedéki adót, mert az ilyen tüzelőanyagokban jelen vannak olyan adalékok és más ásványolajok, amelyek után már kellett jövedéki adót fizetni. Úgy véli, hogy a kettős adóztatás elkerülése érdekében szükség lenne visszatérítési rendszer alkalmazására.

Ezen felül amiatt is aggódik, hogy mi lesz a hatása a hulladékolajok adóztatatása felülvizsgálatának egy olyan időszakban, amikor a hulladékolajok piacának jövője ennyire bizonytalan. Az ágazat ugyanis még nem teljesen alkalmazkodott a hulladékégetési irányelvhez[7], miközben a hulladékokra vonatkozó EK-irányelv folyamatban lévő általános felülvizsgálata hatással lehet a hulladékolajokkal kapcsolatos stratégiai döntésekre.

Az Egyesült Királyság szerint, végül, az eltérésnek nem lenne jelentős hatása a belső piac működésére.

A kérelem 2011. december 31-i megszüntetési időpontot irányoz elő.

3. A KÉRELMEK HÁTTERE

Az energiaadózási irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a hulladékolajok (más ásványolajokhoz hasonlóan) az irányelv alkalmazásában „energiaterméknek” minősülnek, és emiatt üzemanyagként vagy fűtőanyagként történő felhasználásuk adóköteles. Ez az elv eredetileg 1993-ban az ásványolajokról szóló irányelvben[8] lépett hatályba. Azóta azonban több tagállam is felhatalmazást kapott arra, hogy eltérjen ettől az általános szabálytól, valamint hogy mentesítse a jövedéki adó alól a tüzelőanyagként, közvetlenül visszanyerés után vagy újrahasznosítási eljárást követően újrafelhasznált hulladékolajokat.

Az eltéréseket legutóbb 2006. december 31-ig hosszabbították meg, amely dátumot később az energiaadózási irányelvbe is beépítettek (18. cikk és II. melléklet).

A 2003/96/EK tanácsi irányelv II. és III. mellékletében szereplő, 2006 végéig hatályos eltérések felülvizsgálata című 2006. júniusi közleményében[9] (a továbbiakban: a 2006-os közlemény) a Bizottság kijelentette, hogy megítélése szerint a hulladékolajok kedvezményes adóztatása összeegyeztethetetlen a Közösség adóügyi és környezetvédelmi politikáival, mivel a hulladékolajoknak előnyt biztosítana más, velük közvetlenül versengő energiatermékekkel szemben, valamint – ezzel egyidejűleg – a hulladékolajok egy bizonyos általános hasznosítási módját szintén előnyben részesítené a többivel szemben.

A Bizottság ugyanakkor felszólította a tagállamokat, hogy – amennyiben meghatározott politikai megfontolásokból további eltérést tartanak szükségesnek – nyújtsanak be kellően megindokolt kérelmet az irányelv 19. cikke alapján.

4. A BIZOTTSÁG ÉRTÉKELÉSE

Elsőként azt kell kiemelni, hogy az energiaadózási irányelv 19. cikke szerinti engedélyre az energiatermékek meghatározott típusú felhasználásnak adóztatásával kapcsolatban merülhet fel igény. Ilyen igény azonban kizárólag az irányelv hatálya alá tartozó felhasználások tekintetében állhat fenn. Az ásványtani folyamatok a 2. cikk (4) bekezdésének utolsó francia bekezdése értelmében nem tartoznak az irányelv hatálya alá. Következésképpen Ausztria vagy bármely más tagállam ilyen típusú felhasználásra vonatkozó kérelme tárgyát veszti.

Azoknak az érveknek a többsége, amelyekre a kérelmező tagállamok a hulladékolajok fűtőanyagként vagy üzemanyagként történő, az energiaadózási irányelv szerinti felhasználását illetően hivatkoztak, megegyezik a 2006-os közleményben megvizsgáltakkal. Sem ezek, sem a kérelmező tagállamok által említett egyedi érvek nem indokolják az eltérés engedélyezését. A részleteket az alábbiakban közöljük.

A Bizottság először is azt emeli ki, hogy a kizárólag az eltérést alkalmazó rendszerről az általános szabályok szerinti adóztatásra való áttérés következményein – mint például az adminisztratív terhek vagy a jogszabályoknak való megfelelés költségei – alapuló érvek nem elfogadhatók. A 2003/96/EK irányelv nem írja elő általános szabályként, hogy a hulladékolajok fűtőanyagként vagy üzemanyagként történő felhasználását az ilyen anyagok általános szabályok szerinti adóztatásánál kedvezőbb bánásmódban kell részesíteni. Éppen ellenkezőleg, a hulladékolajok ilyen felhasználását kedvezményben részesítő eltérések időtartamát szándékosan korlátozták (az irányelv 30. preambulumbekezdése, 18. cikke és II. melléklete). Az ebben a pontban említett érvek tehát nem tekinthetők az energiaadózási irányelv 19. cikke értelmében vett meghatározott politikai megfontolásnak.

Ezen felül a 19. cikk (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében megállapított érdekekkel és politikákkal is ellentétes lenne az újabb eltérésre szóló engedély megadása.

Az említett cikk értelmében a kedvezményes adóztatásnak – adott esetben – környezetvédelemi szempontból kell indokolhatónak lennie. A Bizottság szerint a hulladékolajok tüzelőanyagként történő felhasználása tekintetében ilyen indokok jelenleg nem állnak fenn[10] Környezetvédelmi szempontból az a fontos, hogy a hulladékolajokat a hatályos jogszabályokkal – különösen a közösségi szabályozással (vö. a 75/439/EGK irányelv 2. és 3. cikke, valamint a Bizottság által 2005 decemberében elfogadott[11], és a Tanács által jóváhagyott[12], „ a hulladékkeletkezés megelőzésére és a hulladékok újrafeldolgozására irányuló tematikus stratégia ”) – összhangban maradéktalanul összegyűjtsék és kezeljék. Ezen követelmények alapján nem indokolható a tüzelőanyagként történő felhasználásnak a harmonizált megoldástól eltérő adóztatása. Megjegyzendő, hogy az általános szabályok szerinti adónak az energiaadózási irányelv alapján történő elengedése vagy csökkentése nem csak azt eredményezi, hogy a hulladékolajokat megfelelő módon összegyűjtik. Egyúttal meggátolja, hogy a tüzelőanyagként történő felhasználás környezetre gyakorolt hatását az irányelvben meghatározott követelményekkel összhangban (maradéktalanul) figyelembe vegyék. A hulladékolajok összegyűjtésével kapcsolatos esetleges problémákat olyan intézkedésekkel kell megoldani, amelyek célzottan ezekre a problémákra irányulnak, nem pedig a tüzelőanyagként történő felhasználásra vonatkozó külön kedvezményekkel, amelyek nincsenek összhangban az energiaadózási irányelv általános rendszerével. Függetlenül attól, hogy a nemzeti adójogszabályok hogyan kezelik a nem tüzelőanyagként – különösen a kenőanyagként vagy a hidraulikaolajként – történő felhasználást, a tüzelőanyagokra vonatkozó adó elengedése vagy csökkentése alaptalanul részesítené előnyben a tüzelőanyagként történő felhasználást.

Ugyanezek miatt az az állítás sem megalapozott, hogy az ilyen kedvezmény hozzájárul az ellátás biztonságának javításához az Európai Unióban vagy valamelyik tagállamban. A hulladékolajok bármilyen – akár tüzelőanyagként történő, akár regenerációs célú (aminek hiányában a kenőanyagok és a hidraulikaolajok nyersolajból készülnek) – felhasználása kíméli az elsődleges energiaforrásokat.

A belső piac és a tisztességes verseny szempontjából kiemelendő, hogy az energiaadózási irányelv egyik fő célkitűzése az egymással versengő különböző energiatermékek egyenlő bánásmódjának biztosítása a belső piac torzulásainak elkerülése érdekében. Az energiatermékek egyes csoportjai csak akkor adóztathatók kedvezményesen, ha azt például környezetvédelmi megfontolások indokolják, amelyek azonban az említett szempontból nem vehetők figyelembe (vö. fentebb). Ezen felül az Egyesült Királyság által felhozott azon érv tekintetében, amely szerint az eltérésnek nem lenne jelentős hatása a belső piac működésére, a Bizottság – éppen ellenkezőleg – úgy véli, hogy az ilyen hatás nagyon is valószínű. Az Egyesült Királyság által bevezetni kívánt adómentesség ugyanis vonzóvá teheti a mesterséges kereskedelmi kapcsolatokat a nagyobb regenerációs teljesítményre képes tagállamok rovására. Az ezen a területen meglévő aktív kereskedelmi kapcsolatokat jól érzékelteti a közösségi hulladékszabályozás végrehajtásáról szóló legújabb jelentéshez csatolt elemzés[13].

A kérelmet benyújtó tagállamok által felhozott egyedi érveket ebben az összefüggésben kell megvizsgálni.

A Bizottság nem tudja elfogadni azt a néhány tagállam által említett érvet, hogy a tüzelőanyagként felhasznált hulladékolajokra vonatkozó adómentesség ösztönzően hat a hulladékolajok összegyűjtésére, mert növeli az azok felhasználásából származó bevételt. A Bizottság rendelkezésére álló adatok nem arra engednek következtetni, hogy egy adott tagállamban az összegyűjtés mértéke összefüggésben van azzal, hogy terheli-e jövedéki adó a hulladékolajok tüzelőanyagként történő felhasználását. Éppen ellenkezőleg, úgy tűnik, hogy az összegyűjtés aránya szempontjából csak ennek feltételei játszanak döntő szerepet.

Az Írország által felhozott, nemzeti piaca kis terjedelmére és a nagyobb tagállamoktól való földrajzi elszigeteltségére vonatkozó érv tekintetében hangsúlyozandó, hogy ez hatással lehet az összegyűjtés költségeire, azonban nincs összefüggésben az összegyűjtött hulladékolaj végső felhasználásával.

Az Egyesült Királyság által említett, különösen a hulladékolajokat terhelő harmonizált adó levonásával kapcsolatos nehézségeket illetően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezek sem változtatnak az elemzés eredményén. A hulladékolajok ugyanis az üzemanyagok és kenőanyagok motorban történő elégetése következtében szükségszerűen szennyezetté válnak. Ettől függetlenül is azonban a hulladékolajok árának csak csekély részét képezi az abba beépített jövedéki adó. Ezen felül a Bizottságnak az Ausztria által felhozott, a hulladékokra vonatkozó nemzeti adórendszerével kapcsolatos érveket is el kell utasítania. Az energiatermékeket terhelő harmonizált adók rendszerétől való eltérés ugyanis nem indokolható a vonatkozó nemzeti adójogszabályokkal.

A Bizottság az Egyesült Királyságnak és Írországnak a hulladékokra vonatkozó közösségi szabályozás felülvizsgálatával, valamint annak a hulladékolajra vonatkozó stratégiai döntésekre gyakorolt lehetséges hatásával kapcsolatos érvelését sem tudja elfogadni. Sem a hulladékolajokra vonatkozó hatályos közösségi szabályozásban[14], sem a Bizottság ezt érintő új javaslatában[15] nem szerepel, hogy a hulladékolajok elégetését külön kedvezményben kell részesíteni.

Olaszországnak a regenerációs ipar közvetett, a regeneráció melléktermékeként keletkező tüzelőanyagok újrafelhasználásának kedvezményes adóztatásával történő támogatására irányuló szándéka sem indokol az eddigiektől eltérő következtetéseket. A regenerációs létesítmények ugyanis rugalmasak, és a piaci szükségletekhez tudják igazítani termékeiket. A mellékterméket érintő ilyen ösztönző kedvezmény az alapolajok előállításának rovására növelheti a lepárolt tüzelőanyagok mennyiségét. Az intézkedés tehát tüzelőanyag-termelésre ösztönöz, így a hulladékolajok alapolajokká regenerálásának előmozdítását meghaladó következményekkel jár.

5. KÖVETKEZTETÉS

A Bizottság megvizsgálta az érintett tagállamok kérelmeiben az energiaadózási irányelv hatálya alá eső felhasználásokra vonatkozó érveket, különösen a környezetvédelmi szempontokra alapozottakat. Azt a következtetést vonta le, hogy ezek az érvek az energiaadózási irányelv 19. cikkében meghatározott követelmények értelmében nem indokolják az ezen irányelv általános rendelkezéseitől való eltérést.

A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy a kérelmek a 2003/96/EGK irányelv hatálya alá eső felhasználásokra hivatkozás tekintetében nem teljesítik az irányelv 19. cikkében előírt feltételeket. Következésképpen a Bizottság nem javasolja a kért engedélyezéseket.

[1] A Tanács 2003. október 27-i 2003/96/EK irányelve az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.; A legutóbb a 2004/74/EK és a 2004/75/EK irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 87. és 100. o.) módosított irányelv).

[2] Ausztria esetében 2006. szeptember 18-án, az Egyesült Királyság és Portugália esetében 2006. október 16-án, Olaszország esetében 2006. október 17-én, illetve Írország esetében 2006. december 14-én.

[3] Írország 2007. március 14-én, Olaszország 2007. május 3-án és 29-én, Ausztria 2007. június 27-én, Portugália 2007. április 2-án, és az Egyesült Királyság 2007. január 24-én és június 22-én.

[4] Ezt a módosítást 2007. október 5-én vették nyilvántartásba az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóságon.

[5] A Tanács 1975. június 16-i 75/439/EGK módosított irányelve a hulladékolajok ártalmatlanításáról (HL L 194., 1975.7.25., 23. o.)

[6] Vö. a Bizottság javaslata a hulladékokról szóló európai parlamenti és tanács irányelvről [COM (2005) 667. végleges 2005. december 21.].

[7] Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 4-i 2000/76/EK irányelve a hulladékok égetéséről (HL L 332., 2000. december 28., 91. o.).

[8] A Tanács 1992. október 19-i 92/81/EGK irányelve az ásványolajok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról (HL L 316., 1992.10.31.). Az irányelvet, valamint az ásványolajok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/82/EGK tanácsi irányelvet a 2003/96/EK tanácsi irányelv 2003. december 31-ével hatályon kívül helyezte.

[9] A 2003/96/EK tanácsi irányelv II. és III. mellékletében előírt, 2006 végéig hatályos eltérések felülvizsgálatáról szóló bizottsági közlemény (COM (2006) 342., 2006. június 30.).

[10] A Bizottság hangsúlyozza, hogy már 2000-ben javasolta a hulladékolajokra vonatkozó eltérés megszüntetését a Közösség környezetvédelmi politikájával való ellentétessége miatt (COM (2000) 678., 2000. november 15.).

[11] COM (2005) 666., 2005. december 21.

[12] Tanácsi következtetések, 2006. június 27. (10876/1/06 REV1).

[13] SEC (2006) 972., 2006. július 19., különösen a 68-70. és a 75. o.

[14] Vö. az 5. lábjegyzettel .

[15] Vö. a fenti 6. lábjegyzettel .